Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Ono što najprije trebam reći riječi su zahvale za sve one koji su pokušali na različite načine riješiti problem svih onih koji su se zadužili dižući kredite sa valutnom klauzulom u švicarskim francima, osobito pri tome ističem Udrugu Franak čije je djelovanje i aktivnost bilo presudno važna i za predlaganje ovog zakona. Ja se zahvaljujem i potpisnicima koji su podržali donošenje ovog zakona, tj. 18 naših kolegica i kolega i 7 raznih klubova što svjedoči o tome da postoji zajedničke želja rješavanja toga problema. Zahvaljujem se i Vladi RH koja je nakon podnošenja ovog prijedloga ubrzala postupak donošenja predlaganja i donošenja prijedloga zakona kojeg smo prošli tjedan usvojili i koji je na neki način komplementaran ovom prijedlogu kojeg imamo sada. Budući da je taj zakon usvojen onda moram reći da je naš zakon komplementaran onome što je usvojen. Pri tome želim istaknuti tu važnu činjenicu da sama jedinstvenost i jednoglasnost prilikom donošenja prijedloga zakona kojeg je Vlada predložila, mi preuzimamo svojevrsnu obavezu da ispunimo bez obzira na rezultate izbora i sastav buduće vlade preuzimamo obavezu da ispunimo ciljeve koje taj zakon nosi sa sobom. Međutim moramo onda razriješiti odgovoriti na pitanje o razrješenju odnosa između ta dva zakona. naš zakon koji je donesen u onoj fazi u kojoj vladinog prijedloga još nije bilo polazi od činjenice da su potrošači u ovom slučaju to su svi oni dužnici nositelji kredita u švicarskim francima da su dobili svojevrsnu zadovoljštinu i pravo pokretanjem sudskih postupaka i na kraju presudom Vrhovnog suda RH. Međutim radi se o Pirovoj pobjedi, oni su pravo dobili ali u isto vrijeme upućeni su na to da individualnim tužbama moraju ostvarivati to pravo. To znači da bi hrvatsko sudstvo trebalo sada razriješiti i obraditi otprilike 70 i nešto više tisuća novih predmeta. Mi smo mišljenja da je takav postupak neracionalan, mišljenja smo da bi to dovelo do zagušenja hrvatskog pravosuđa,ali isto tako postupak ostvarivanja svog prava individualnim tužbama predstavlja izvjestan čak težak trošak za upravo onu kategoriju ljudi koja se nalazi u socijalnoj teškoj situaciji. Radi se o ljudima opterećeni kreditnim financijskim obavezama koji bi morali … troškove sudskih postupaka čega ovim prijedlogom oslobađamo. Mi želimo povećati i brzinu donošenja tih odluka pa u ovom prijedlogu predlažemo i to da se cijeli postupak temelji na konsensualnim sporazumom zapravo priznanju svojevrsnog izračuna kojeg bi na svoj trošak izradile banke i koji bi bio ovršna isprava o kojoj se u principu ne bi vodio spor ako stranke o tome mogu postići suglasnost. Radi se isto tako o potrebi da se izbjegnu eventualna neriješena pitanja o zastari tih potraživanja. Mi smo svjesni činjenice da su banke jača strana u tom konfliktu da one imaju više sredstava i više mogućnosti utjecaja nego individualni tužitelji. Zbog toga smatramo da su takve mjere koje predlažemo mjere pomoći slabijoj strani u ovim postupcima. Isto tako sprječavanje zastare i predlaganje niže kamate su stvari kojima u socijalnom smislu razrješavamo poteškoće koje bi padale na teret potrošača. Mi smo svjesni toga da je to izuzetak od sustava kolektivnih tužbi ali ne možemo biti slijepi prema proizvedenim društvenim učincima do kojih je došlo naglim rastom vrijednosti švicarskog franka i u ostalom ponašanja banaka i vlade u ovom smislu. Ono što želimo postići je da banke postanu ne jači nego ravnopravan sudionik u dogovoru oko rješenja. Mi smo ovdje glasovali jedinstveno u primjer onog rješenja kojeg je Vlada predložila. Međutim taj prijedlog se samo većim dijelom preklapa sa onim što ovim zakonom rješavamo. Tako da želimo ostati kod prijedloga ovoga zakona ne bismo li pomogli i one kategorije koje u vladinom zakonskom rješenju neće imati uporišta. Mi smo ovdje glasali u zaštiti slabijih a takvo glasovanje obvezuje. Ja ću se ovdje osvrnuti na još jedan mogući prigovor. Mi smo svjesni činjenice da Europska unija teži harmonizaciji zaštite potrošača i da zaštita potrošača koje su pojedini elementi ili pojedine države pronalazile određene elemente pojačane zaštite u korist potrošača nisu doprinosili harmonizaciji tog prava u Europskoj uniji. Dakle nije bilo dovoljno regulirati samo najnižu razinu zaštite nego je ovim direktivama koje je Europska komisija donijela regulirana i najviša razina zaštite. Međutim, mišljenja smo da se takvo odstupanje može prihvatiti kao rizik tim više što daleko veći rizik u tom smislu predstavljaju, predstavlja zakon kojeg smo već donijeli. Ja međutim ovdje hoću istaknuti da zaštita slabijih obvezuje nas i u tome da ne potpadamo pod pritisak koji postoji u medijima koji govori o tome da su banke jake u svojim oruđima pritiska na vlade i sudske institucije. Ne želim da itko bude zastrašen time a želim da naše jedinstvo pokaže da se nalazimo na strani slabijih. U tome ne možemo učiniti drugo nego ostati kod prijedloga ovoga zakona a ja vas pozivam na jedinstvenu podršku. Hvala.
Hvala i vama poštovani kolega u ime predlagatelja. Da li žele predsjednici odbora radnih tijela Hrvatskoga sabora iznijeti svoja izvješća? Ocjenjujem da ne. Otvaram raspravu. Raspravu idemo objedinjenu raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika ORAH-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Mladen Novak. Kolega Novak, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi zamjeniče ministra, poštovane kolegice i kolege. S obzirom da imamo pred sobom dva zakona koji se odnose na poprilično različitu tematiku onda ćemo jedan pa drugi. Uvaženi zamjenik je u obrazloženju naveo kako je donošenje ovoga zakona izuzetno bitno jer u odnosima između ugovornih strana potrošač je uvijek onaj slabiji i koji je izložen ajmo reći pritisku i potrebna mu je neka dodatna zaštita. I sada navodi, između ostaloga je navedeno kako će se stvoriti određena baza podataka, registar podataka u kojem će potrošači se izjasniti da ne žele dobivati određenu reklamu, odnosno putem teleoperatera biti u prilici da sklapaju određene ugovore. Ali to podrazumijeva da potrošač ponovno dolazi u neku nepovoljniju poziciju. U nepovoljniju iz razloga što on mora dostaviti, dati na javno objavljivanje neke svoje podatke. Zašto bi to bilo moguće? Zašto nekoga prisiljavati na to? Zar nije logično da bude upravo obrnuto? Da postoji nekakva baza podataka onih koji su spremni, voljni na takav način sklapati ugovore odnosno dolaziti u poziciju uopće da sklapaju ugovor. Ovdje ima još nekoliko odredbi koje su po nama u klubu ORaH-a poprilično diskutabilne. Što je primjereni rok za popravak nekakvog uređaja, odnosno robe koju smo kupili? Ne znam da li je meni promaklo ili je promaklo i onim koji su s nama surađivali na ovome ali primjereni rok je stvarno nešto što je poprilično nedefinirano. Imamo situaciju kada, pogotovo kada neka roba, neka usluga je skuplja ili vrjednija, u tom slučaju recimo većina nas će uzimat nekakav kredit da bi bili uopće u situaciji da to platimo. U tom slučaju ćete kamatu na kredit plaćat čak i 12% ili uobičajenih 12% ajmo reći. Međutim, koja je obaveza prodavača u tom slučaju? U slučaju da vi niste zadovoljni sa uslugom, sa kvalitetom robe, da dolazi do odustajanja od ugovora. Mislim da bi bilo onda korektno ako već želimo, a deklarativno želimo dovest u istu poziciju odnosno zaštitit potrošača da i po tom pitanju ajmo reći propišemo proizvođaču odnosno davatelju neke usluge identičnu takvu obavezu. Mislim da bi to bilo primjereno s naše strane. Onda ono što je postalo uobičajeno to je razlika u nekakvim garantnim rokovima pa imate originalnu ambalažu koja vam se nekog proizvoda koji je proizveden u zemljama Europske unije, tamo vam stoji da je recimo jamstvo na neku robu, na neki uređaj 3 ili 5 godina. Međutim, ovlašteni distributer za Republiku Hrvatsku vam stavi uvjetno rečeno svoju nekakvu deklaraciju i na njemu stoji jamstvo dvije godine. To je ono o čemu je već bilo dosta riječi ove godine, čak i razlika u kvaliteti proizvoda, istih proizvoda, ovo isti pod navodnicima, u nekim zemljama Europske unije koje su matične zemlje gdje se taj određeni proizvod proizvodi i uvjetno rečeno ovih novih članica Europske unije gdje je kvaliteta tih proizvoda uvijek lošije kvalitete, uvijek je ona lošija. Postavlja se i ono uvijek poznato pitanje vrećice sa logom. Zbog čega, ok, ja se sjećam te rasprave, ali zbog čega i zašto bi potrošač morao plaćat to što će reklamirat neku tvrtku. Kupuje nekakav proizvod, želi dobit uz nju vrećicu odnosno ponuđeno mu je, ali na toj vrećici je i logo. Mislim da bi bilo kudikamo poštenije i korektnije kada bi vrećice na kojima je istaknut logo proizvođača odnosno prodavača bile u tom slučaju besplatne. U svakom slučaju imamo još nekoliko primjedbi i predložit ćemo i amandmane na onaj dio zakona koji je ovdje predložen, ali želim vam skrenut pozornost na još jednu situaciju. Na 4. stranici ovog teksta koji nam je Vlada predložila vam piše ustvari pravi razlog zašto se ovaj zakon mijenjao, pa imate razlozi donošenja zakona po hitnom postupku. Naime, Prijedlog ovog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača upućuje se u proceduru po hitnom postupku s obzirom da je pokrenut predsudski postupak protiv Republike Hrvatske. Ovo je iz 2014. godine bilo usklađivanje sa direktivama Europske unije. Ne treba ponovno naglašavat, kod nas svaki zakon koji ima ovaj dodatak P.Z.E. odnosno dodatak E ide u hitnu proceduru i podrazumijeva se, to je uvijek u pravilu usklađivanje sa direktivama Europske unije, sa propisima Europske unije. Pa kako ako smo ga prije godinu dana raspravljali i usklađivali, samo usklađivali sa direktivama i propisima Europske unije, kako to da smo došli u poziciji da se protiv Republike Hrvatske temeljem tog zakona provodi ili pokreće sudski postupak zbog neusklađenosti zakona. Mislim da to dovoljno govori o tome i to je ona naša na što oporba uvijek upozorava, a na što se vladajući uvijek oglušuju i uvijek imaju razloga zbog čega nešto nije ili ne žele prihvatiti. E sad ću malo i o ovom prijedlogu zakona uvaženog profesora Kregara koji se odnosi u suštini na onaj, kolokvijalno rečeno švicarac, problem švicarca i koji je još jedan pokušaj ispravljanja nepravde prema jednoj grupaciji hrvatskih građana. Uz ove sve razloge koje je profesor Kregar naveo zbog čega su građani Republike Hrvatske pojedini odustali od sudskih sporova, počevši od toga da je riječ o ozbiljnim troškovima, a uglavnom je riječ o ugroženim građanima koji su svoju egzistenciju doveli u pitanje upravo zbog ovih falš proizvoda naše financijske industrije. S druge strane imamo nejasnošću što možemo očekivat po ovom pitanju. S treće strane onda imamo i onu situaciju da jedino što je mjerodavno je izračun o razlici koji opet daju samo banke i samo njihov je mjerodavan, a što građanin da bi dobio mora platit banci, što je malo pomalo čudno. I na kraju krajeva i ova završna rečenica nije do kraja pravno definirana ni kako presuda u kolektivnom sporu utječe na zastaru. Mislim da je to isto tako bitno. I sad koliko god možemo reći da smo prošli tjedan na neki način neću reći ispravili, ali ublažili nepravdu prema jednoj grupaciji hrvatskih građana, mislim da sad imamo jako dobru priliku da obuhvatimo i jednu drugu grupaciju, odnosno drugi dio te iste grupacije. Riječ je o tome da bi prihvaćanjem ovog prijedloga zakona bili obuhvaćeni i oni građani koji su već otplatili kredit, a mislim da smo tu priliku i uz pokušaj intervencije u prijedlog zakona u prošlotjednoj raspravi imali smo tu priliku na prijedlog oporbe. Mislim da smo na žalost propustili tu priliku, nismo iskoristili i nadam se da će ovaj puta biti malo više sluha tako da u cijelu priču budu uključeni i građani koji su do sada već otplatili te kredite. A ako ćemo iskreno, ako je u pitanju prijevara, a sjetite se prošli tjedan prilikom te rasprave jako često je korišten upravo taj termin prijevara. Ako je u pitanju prijevara, onda ta prijevara se odnosi i na one koji su otplatili kredit i na one koji ga još uvijek otplaćuju. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama kolega. Imamo dvije replike. Poštovani zastupnik Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Kolega Novak, odmah u početku ste skrenuli pozornost na jednu vrlo važnu stvar. Naime, ovo se zove Zakon o zaštiti potrošača. A zamislite prvi članak ovog zakona ne zaštićuje potrošače, nego ga oštećuje još više. Koliko inverzna odredba da zabranjeno je upućivati pozive ili poruke putem telefona potrošačima koji su se upisali u registar potrošača. Onaj tko želi da ga se maltretira neka on ima obvezu, a ne da ima obvezu onaj tko ne želi da ga se maltretira. Uvijek obrnuto. Obveza se pripisuje onima koji ne žele da ih se uznemirava. Znači, logično je da netko ima pravo uznemiravati vas, to je logično. Ima pravo uznemiravati vas, a ako ne želite da vas se uznemirava morate otići, upisati se, davati podatke, trošiti vrijeme, trošiti novac i upisat se tamo da vi ne želite. Pa zar nije logičnije da onaj tko želi da ga se uznemirava nek' se on upisuje u birače. Nek' on ide, postoji registar onima kojima je to dopušteno, jer nije logično da se smije uznemiravati netko drugi. Pa tko želi da ga se uznemirava neka bude na popisu i bit će riješen problem, a ne da se još više nameće obveza onima koji ne žele da im se piše uvijek inverzna rješenja. Pa dokle će nelogika vladati Hrvatskom. Osnujte registar onih koji žele da im se upućuje i pošta i mailovi i telefonom uznemirava, a ne registar onih koji ne žele. Za boga miloga ne mogu nikako. Molim vas prestanite nas tako štititi. Istodobno ako se želi zaštititi dajte jedanput neka se zaštite da račun kad dođe od distributera nekoga nije [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] dospijeće jučer, nego da je dospijeće barem 8 dana ili da se ne prodaje roba kojoj je istekao rok trajanja nego da se mora povući s polica.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo. Pa kolega slažemo se mi od prve do zadnje, ali vjerujem da ste pogledali i ovo savjetovanje sa zainteresiranom javnošću. Pa gro ovog savjetovanja se odnosi na teleoperatere i teleoperateri se danas ponašaju kao što se prije nekoliko godina, ali cijelo vrijeme oni to rade, kao što se prije nekoliko godina financijski sektor, a to plaćaju građani, to isključivo štetu ima, do sad su imali isključivo građani ali i Republika Hrvatska. I tu nema načina jednostavno da li nema načina ili ne postoji volja ili postoji nešto što je nekakav interes koji mi ne znamo i ne vidimo. Ali interesantno tele operateri su u ovoj državi svete krave. Ista priča kao i prošlotjedna o financijskom sektoru i onim kako ste vi rekli štetnim, pokvarenim, kvarnim proizvodima ili neki izraz ste upotrijebili. Uglavnom roba s greškom, hvala lijepo kolega, roba s greškom. Ja vam moram priznati da roba s greškom uglavnom dolazi i od teleoperatera, odnosno ugovora kojeg građani potpisuju s njima. I nisam primijetio dobru volju Republike Hrvatske odnosno Vlade ili ministarstva da uzme u zaštitu te svoje građane. Uvijek prvo mora doći problem preko glave, voda preko glave da bi se krenulo uopće sa rješavanjem. I na žalost vjerujem da će proći jedan izborni ciklus da se počnu ozbiljno rješavati ovi problemi kao što je bilo i sa švicarcem da dođe u predizborno vrijeme da bi se rješavalo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Kregar, replika.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče, zahvaljujem se kolegi Novaku na dobroj i lijepoj nadopuni. Samo da ispravim nešto da ne ostane možda nejasno. Prijedlog zakona predviđa da sav trošak u slučaju spora snose banke, jer mi baš želimo olakšati položaj potrošača da u ovakvim sporovima ne mora još predujmljivati ili plaćati troškove postupka. To je ono što želim istaknuti. I još nešto što se tiče zapravo nejasnosti. Ja sam ovdje mislio na odluku Vrhovnog suda koja nije bila precizna u pogledu kamata i zastare što mi ispravljamo prijedlogom ovog zakona. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepa. Je kolega Kregaru, u redu je vi dodatno pojašnjavate. Ja sam čisto pročitao dio iz prijedloga, odnosno ocjenu stanja i osnovna pitanja koja se uređuju zakonom. Govorio sam o postojećem stanju i činjenica je da prihvaćanjem ovog prijedloga zakona bi se barem jednom dijelu ili opet ostane onaj dio o čemu je bilo rasprave prilikom prošli tjedan u onoj raspravi, u onom zakonu postoji mogućnost, imamo pred sobom na stolu mogućnost da dodatno ispravimo neke nepravde. Da li ćemo uspjeti? Da li će vaša ideja naići na plodno tlo? Ne znam. Ali, evo kolege su tu, slušaju vas, slušaju ovu raspravu. Ja se nadam da će naći za shodno da pomognu građanima pa ako zbog ničeg drugog zbog toga što je predizborno vrijeme. Čak i oni koji su otplatili kredite su glasači. Hvala.
Hvala lijepa i vama kolega. Poštovani zastupnik Dražen Đurović u ime kluba HDSSB-a u Hrvatskom saboru, izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče ministra, poštovane zastupnice i zastupnici zaštita potrošača je sigurno jedno od vrlo važnih i značajnih pitanja i u EU a posljednjih godina zapravo postalo je i sve značajnije pitanje i u hrvatskom društvu i na neki način su se zapravo počeli izoštravati kriteriji oko zaštite onih koji ne plaćaju neko dobro ili uslugu i oko toga da se i njima pruži zapravo što bi rekli Amerikanci value for money jer se vrlo često događa da hrvatski potrošač koji je inače zapravo relativno slabo platežne moći ne dobije vrijednost za novac bez obzira da li se radilo o proizvodu ili usluzi i da bude nezadovoljan, a da ne nailazi na prave mehanizme kojima bi bila regulirana mogućnost da dobije pravičnu zadovoljštinu za to svoje nezadovoljstvo. Ovdje su dva zakonska prijedloga, jedan prijedlog izmjena i dopuna Vlada RH, drugi zastupnika Kregara koji se odnose svakako na različite stvari. Što se tiče prijedloga zastupnika Kregara klub HDSSB-a podupire taj prijedlog i žao nam je zapravo što nije bilo prigode i nisu nas ni pitali da potpišemo zapravo prijedlog izmjene i dopune ali se radi o jednom pokušaju da se na još malo bolji način pomogne korisnicima određenih ajde da kažem bankarskih proizvoda kako oni to vole reći u onom dijelu kolektivnih i individualnih prava. I mislimo da je to jedan dobar korak za hrvatske potrošače u jednom dobrom smjeru. Bilo bi dobro kad bi i to zapravo bilo prihvaćeno uz one izmjene Zakona o potrošačkom kreditiranju i izmjene Zakona o kreditnim institucijama zapravo bi dodatno osnažilo i poboljšalo položaj ljudi koji su korisnici ili su bili korisnici kredita. Kad je riječ o prijedlogu Vlade RH izmjenama i dopunama Zakona o potrošačkom kreditiranju tu je prisutno nekoliko izmjena i dopuna. Jedna, dakle u članku 2., se odnosi na mogućnost da se odnosno na izmjene članka 11.a kojima se uvodi registar potrošača koji ne žele primati pozive i poruke u okviru promidžbe ili prodaje putem telefona. Složio bih se naravno i u javnoj raspravi i sada što je izrečeno da bi bilo najsretnije kad bi postojao samo registar onih koji to žele primiti ali isto tako bih se složio i sa time da zapravo to ma nije realno i nemoguće je u praksi provesti. To bi bilo jednako kao kad bi s obzirom da svi primamo u svoje sandučiće raznorazne promidžbene letke i oglase kad bismo definirali da te oglase ubacuju samo onima koji su nalijepili na sandučić ja želim reklamni oglas. Pa tako i ovdje, jel', da netko kaže dragovoljno ja želim da me netko naziva. Dakle, naravno da tih ljudi više ne bi bilo. U uvjetima tržišta takvog kakvo je uspostava ovog registra bit će jedan pozitivan korak u zaštiti potrošača. To je mišljenje kluba HDSSB-a. Ništa nije idealno, ali ovdje dakle oni koji izričito neće htjeti moći će se od toga ograditi. Vidjeli smo u javnoj raspravi da su svi telekom operateri posebno se žalovali rekao bih upravo na izmjene tog članka jer su oni ti koji najčešće zivkaju i nazivaju različite potrošače i pokušavaju im zapravo promovirati svoje proizvode i usluge. I ukoliko se ovo na dobar način implementira bit će to sigurno jedan korak u zaštiti potrošača. Drugo, kad je riječ o članku 3. kojim se određuje da se za usluge popravaka i održavanja proizvoda ukoliko je vrijednost usluge veća od 500 kuna da je trgovac dužan potrošaču ispostaviti ponudu na trajnom mediju s opisom radova te potrebe materijala i dijelova za popravak. Upozorio bih predlagatelja ukoliko nije primijetio da je u javnoj raspravi upravo Hrvatska obrtnička komora izrazila primjedbu na taj članak prijedloga izmjena i dopuna zakona uz obrazloženje da će se time značajno njima povećati opseg onog posla koji zapravo nije njihov a to je da pišu različite ponude. Nitko od onih koji se bavi servisiranjem, održavanjem posebno kad je riječ o malim obrtnicima nije sretan kad mu mi još kao država dodatno namećemo ovakvu jednu administrativnu mjeru. Oni su predlagali da taj iznos bude barem, dakle da moraju dostaviti obrazloženu ponudu troškova i slično, barem u iznosu od 750 kuna što je razina vrijednosti od 100 eura. Predložio bih u ime našeg kluba, a poslat ćemo i amandman, da taj prijedlog HOK-a još jednom Vlada razmotri i kao naš amandman i ako je moguće da ga se prihvati jer jednostavno ćete te male obrtnike od kojih većina i ovako i onako jedva preživljava nametnut ćete im jedan ogroman dodatni posao da pišu različite ponude zaista za usluge vrlo, vrlo malih iznosa. I ovo od 750 kuna nije puno, ali je ipak neka viša granica koja će maknuti potrebu da za sve sitne popravke, dakle od 501, 502 ili 550 kuna moraju pisati obrazloženu ponudi. Mislim to za jednog obrtnika servisera perilica ili servisera bojlera znači da mora zaposliti još jednog administratora koji će mu pisati dnevno 10 ili 20 ponuda za popravak bojlera. Tako da bi vam predložio, a mi ćemo uputiti amandman zapravo uz potporu toj primjedbi Hrvatske obrtničke komore da taj iznos za ponude bude najmanje 750 kuna a ne 500 kuna kako je sada u ovim izmjenama i dopunama prijedloga zakona. Također kad je riječ o članku 10 a radi se o sklapanju ugovora o uslugama na daljinu putem telefona, tu su hrvatski potrošači bili izloženi cijelom nizu prijevara, možemo ih slobodno nazvati prijevara gdje se zapravo smatralo da su oni preuzeli neku uslugu ili robu samo putem nekakvog telefonskog razgovora i dobro je da se mijenja članak 66.a da se znači traži i pismeni pristanak za neku prihvaćenu ponudu koja je bila putem telefona. Ono što svakako nije dobro, to je što u stavku 3.se navodi da se odredbe ovog članka, dakle potreba da se privola telefonom ne odnosi na teleoperatere. Zašto to nije dobro, zbog toga što teleoperateri ali neprestano mijenjaju tarife. Teleoperateri neprestano mijenjaju tarife i neprestano zovu korisnike i korisnicima mijenjaju tarifne modele i tarife upravo samo putem telefonskog razgovora. Dakle on njemu napriča, ovaj kaže da može, ovaj promijeni i više korisnik ne može vratiti nazad onu tarifu što mu je primijenio, naravno ovaj je njemu napričao, iznio pozitivne strane, telefonski razgovor se snima, potrošač je tu doveden u vrlo nepovoljan položaj. Bilo bi jako dobro da se kad je riječ o prihvaćanju usluga na daljinu putem telefona svi stave u ravnopravan položaj uključujući i teleoperatere, pa neka teleoperateri također izvole kad su korisniku već uvaljali rekao bih neku drugu tarifu, neki drugi model i slično pošalju i pismenu ponudu pa da korisnik i pismeno može još jedanput pročitati u miru, zapravo prihvatiti ili ne prihvatiti onu ponudu koja mu je ubačena telefonom a kasnije vrlo brzo skuži već kad razgovor završi da je prevaren a onda je kasno, već je prihvatio i priča je završena. Prema tome ćemo također uputiti amandman na članak 66.a da se stavak 3.jednostavno briše te da se obveza pismene ponude kod sklapanja ugovora o uslugama na daljinu putem telefona odnosi na sve, na sve one koje takve usluge nude putem telefona a ne da iz toga budu izuzeti teleoperateri koji su zapravo upravo i nositelji takvih aktivnosti. Na, rekao bih ne baš na veliku ponos predlagatelja može ići to što im Zagrebačka banka treba davati u javnoj raspravi primjedbe na nomotehničku složenost zakonskog prijedloga koju onda predlagatelj sve tri prihvati. Inače hrvatski potrošači a to svi znamo sustavnu su zapravo izloženi svim mogućim oblicima koliko se god uspije naravno od strane onih koji pokušavaju prodati neki proizvod na neki način to im to nešto presloži, zapakirat, učinit da im djeluje privlačnije, malo ih zavarat i slično. Svi vidimo šta se događa da se kava koja je uvijek bila od pola kile, ono veliko pakiranje sad prodaje po 375 grama, po 425 grama, ili manje-više je paket isti samo je malo količina manja sa ciljem zapravo da se postigne veća jedinična cijena proizvoda. Događa se to sa jogurtima koji su smanjeni, događa se to sa čokoladama koje su sa 100 grama spuštene na 95, 90, 85, 80, 75 grama sa ciljem da se zapravo potrošača zavara onoga koji neće pogledati jediničnu vrijednost proizvoda ili pogledati da li je to zaista čokoladica koja je malo manja od onih 100 grama koliko on očekuje. Maslac je također smanjio pakiranja, neki proizvođači su smanjili sa 250 na 200 grama. Kruh je također smanjen, dakle ne znam tko od nas više može otići u trgovinu i kupiti kilu kruh. Mislim to je već odavno zaboravljena kategorija praktički. A da ne govorim da i onu jediničnu vrijednost koju bi trgovci morali istači, znači po kilogramu ili po nekoj onoj većoj mjernoj jedinici vrlo često ili je napisana toliko sitno ili prije neki dan sam bio u Sparu, nema potrebe ne reći, dakle u tom Sparu su svugdje ondje gdje bi trebale te jedinične vrijednosti one su podvučene kao slučajno ali nad svim policama su podvučene tako da se uopće ne mogu vidjet. S druge pak strane što se vrlo često događa potrošačima to je da akcijske cijene kako se brzo izmjenjuju na policama trgovačkih centara, ostane na polici niža cijena ali se u međuvremenu cijena izmijenila i potrošač vidi na polici nižu cijenu, uzme taj proizvod, dođe na blagaju ali na blagajni je viša cijena zato što su oni na blagajnama to iskorigirali a na polici nisu. Nema nikakve šanse da potrošač dobije taj proizvod po onoj nižoj cijeni po kojoj je taj proizvod našao na polici trgovačkog centra jer to je nemoguće, ona blagajnica to ne može učiniti, njoj je već proizvod u blagajni promijenjen. Dakle to se događa mogu reći prilično često. Primjerice na policama Kauflanda ili Plodina. Kao drugi primjer da li je to često, ponekad nemar, da li je to ponekad i više od nemara ali mislim da bi tu zapravo određene inspekcijske službe trebale obratiti pažnju da se potrošači tako zaštite. Također jedna stvar koju bi također trebalo obratiti riječ kad je o zaštiti potrošača, to je svakako pitanje porijekla proizvoda. Ne jedan nego u x primjera neovisno o kojem vrstu artikla se radilo susreo sam da je porijeklo proizvoda na originalnoj ambalaži drukčije od onog porijekla proizvoda koji se nalazi na deklaraciji uvoznika. Pa kako je to moguće? Kako mogu naši uvoznici deklarirati drukčije proizvod od one deklaracije koja stoji na ambalaži? Vrlo često ti uvoznici deklariraju zemlju porijekla onog koja je sjedište tvrtke koja proizvodi proizvod. Pa tako mi često imamo stotine proizvoda različitih ne samo kućanskih već i različitih alata proizvode široke potrošnje na kojima piše na deklaraciji Made in USA, a zbog toga što je naravno proizvođač iz USA na originalnoj ambalaži lijepo piše da je to proizvod Made in Kina, Thailand, Taiwan ne znam slično tome ili Made in Germany na deklaraciji uvoznika, a made in opet neka druga država kao. Ne sjećam se primjera barem ih nisam našao u javnom prostoru da je netko od tih uvoznika kažnjen zbog toga što je lažno deklarirao zemlju porijekla odakle dolazi proizvod. Mislim da bi na to također trebalo obratiti pažnje. U svakom slučaju klub HDSSBN-a će poduprijeti ova oba zakonska prijedloga uz ova dva amandmana na izmjene i dopune Zakona od strane Vlade. Hvala.
Hvala i vama poštovani kolega. Imamo replike. Prva replika poštovani zastupnik Josip Kregar.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Zahvaljujem se i na podršci i sasvim slučajno niste došli na red kod potpisivanja prijedloga i žao mi je jer bi bilo impresivnije da ste vi i vaš klub potpisali, to ćete kod glasovanja pokazati. Javljam se zbog toga što je ovdje jedna načelna stvar u pitanju. Mi imamo vrlo vrijednu i vrlo poduzetnu Agenciju za zaštitu privatnosti koja kod onog spomenutog članka o tome na koga pada teret upisivanja u registar, bi morala reći isto tako svoje mišljenje. Ja sam podržavam onaj stav koji sam ovdje čuo da se tu doista radi o smetnji koji rade prvenstveno veliki monopolisti i moćne telekomunikacijske kompanije kojima to nije nikakav trošak. Ono međutim zašto se javljam je činjenica da je to povreda prava privatnosti jer engleski ona je i nastala kao pravo da me se ne smeta … /Govornik govori engleski./ … pustite me na miru. To je bilo ono kako je Vrhovni sud SAD-a i započeo zaštitu privatnosti i mi bi mogli napraviti korak u tom smjeru.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Dražen Đurović.
Hvala vam. Slažem se s vama i u tome da smo mogli napraviti korak i u tom smjeru. No s druge pak strane mislim da u svemu treba tražiti barem kakav takav balans između želje da zaštitimo privatnost i realne činjenice da ako nam ičega u ovoj državni nedostaje, nedostaje nam i radnih mjesta pa makar i mjesta i u marketingu, pa makar mjesta i u tvrtkama koje tiskaju te plakate i radnih mjesta među onima koji raznose te letke i radnih mjesta u industriji koja prerađuje na kraju taj materijal. Hoću reći, možda bi za jednu malu državu kao što je RH jedna takva baš zatvorenost prema bilo kakvim oblicima oglašavanja u tom pogledu bila možda malo pretjerana, ali s druge strane ne bih imao ništa protiv u konačnici i kada mi to zaista skroz zatvorili, pa samo tko voli nek izvoli, dakle jedan i drugi. No mislim da je neki uvijek mi balans kao društvo koje pokušava poboljšati i pojačati konkurentnost i otvarati radna mjesta u svim mogućim aspektima moramo tražiti. Hvala.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Goran Marić ima repliku.
Hvala lijepa. Kolega Đurović govorili ste o važnosti zaštite potrošača pa jedan od kriterija po kojem se i mjeri stupanj društvenog razvoja je i u kojoj mjeri je postignuta zaštita potrošača. Međutim ne postoji zemlja u Europi u kojoj potrošač nezaštićeniji u pogledu kvalitete robe i cijene robe, roka trajanja i odnosa prema potrošaču kao što je to u Hrvatskoj. U Hrvatskoj je potrošač toliko zaštićen propisima, zasut, a zapravo ostao ne zaštićen. Pa treba potrošaču pola dana izgubiti da kupi proizvod u nekom veletrgovačkom centru jer nema osobe koja zna na instalacijama tamo što je pola cola, a što je tri četvrt cola, nema s kim razgovarati. Mora obići sve police da bi našao nešto što treba kupiti. Ali kada se govori o konkretno sada poboljšanju, ovo je pogoršanje stanja potrošača. Neželjene komunikacije putem telefona i/ili poruka, to znači putem telefona i/ili poruka. Kojih poruka? Ovdje se pretpostavlja možda i mailova,mail poruka. Ne. Ovdje samo kaže dalje članak 11.a zabranjeno je upućivati poziva i poruke putem telefona potrošačima. A zašto će onda drukčija glava gore? I drugo, ako se želi zaštititi netko onda ovaj propis treba stajati, zabranjeno je upućivati pozive općenito osim onima koji žele, a koji žele neka se upišu u registar jer je normalno da je to zabranjeno. Ja sam u subotu primio 7 mailova iste adrese, istog sadržaja, trakaste zavjese, prodajemo trakaste zavjese. Kako se riješiti tih napasti? 7 puta u jednom danu. Ovaj to zakon ne predviđa nego čak ako ja moram reći da mi ne šalju moram ići se upisivati u registar. Logično je da je potpuno zabranjeno, a tko ne želi da mu bude zabranjeno neka se upiše u registar i onda bi prihvatio takav prijedlog zakona, a ne da se još dodatno oni koji se ne dopuštaju nek se maltretira da ih se maltretira. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Dražen Đurović.
Hvala vam. Da ja se slažem s vama mislim da kako bih rekao, da je ovo bez obzira što vi kažete da nije, da je ovo ipak, mislim da je korak naprijed, u tome se ne slažem jer do sada nismo imali ništa. Pa sada ako nismo imali ništa, imamo nešto, ne znam zašto bi to bio korak nazad ali dobro dakle do sada se potrošač koji nije htio, nije ni na koji način, dakle imao opće mehanizme da se obrani. Jer sada bar ima neki, neki, nekakav, nije idealan ali postoji. Ono što se meni zapravo više ne sviđa to je ovo izuzeće teleoperatera od obveza pristanka sklapanja ugovora pisanim putem. Već dalje ostaje njima mogućnost da sklapaju i mijenjaju ugovore samo ovako telefonski, odnosno te tarifne modele i slično što mijenjaju nazivajući korisnike mislim da je to posebno i u financijskom dijelu puno veća opasnost za korisnike od ovoga. Ja isto primam ponude različitih što hrvatskih, što stranih ponuditelja na svoj mail, reklama zato što se svi oni naljepe i skinu vam web adresu htjeli mi to ili ne htjeli. Vrlo teško je imati programe koji vas zapravo štite od takvog oblika hakiranja. to je zapravo hakiranje svih onih koji pogledaju njihovu web stranicu. To je nešto s čime mislim da svi imaju problem. I kada je riječ o tim mailovima mogli smo mi ugraditi obvezu da im možeš to zabraniti jer mnogi strani ponuditelji oglasa na mailove imaju barem stranicu na koju možeš zabraniti da ti šalju daljnje poruke a ovi hrvatski nemaju ni to. Dakle njemu se ne možeš ni javiti da ti više ne šalju poruke već on kao što ste rekli samo, samo se javlja.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po Klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub Hrvatske demokratske zajednice i poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. U dosadašnjoj raspravi već je nešto bilo naznačeno kao ozbiljna primjedba u principu predlaganja ovoga zakona i nastojanju pronalaženja najboljih rješenja. Ja bih se malo vratio u natrag, ne tako davno samo u prošlu 2014. godinu. Tada je predlagateljica Vlada ponudila Zakon o zaštiti potrošača. Interesantno i tada zbog osobitih potreba po hitnom postupku. Obrazlažući taj zakon i hitnost postupka rečeno je tada da se naše zakonodavstvo mora uskladiti sa zakonodavstvom Europske unije a osobito određenim direktivama koje rješavaju ova pitanja koja se dotiču Zakonom o zaštiti potrošača. Godinu dana kasnije Vlada predlaže izmjene i dopune toga zakona, ponovno predlaže hitni postupak i ima jedno interesantno obrazloženje za hitnost. Vlada u svojem zahtjevu za hitnost postupka kaže ovaj prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača upućuje se u proceduru po hitnom postupku s obzirom da je pokrenut predsudski postupak protiv Republike Hrvatske zbog navodne povrede prava Europske unije. I sada se obrazlaže povreda kojih direktiva Europske unije je navela nekoga da pokrene predsudski postupak protiv Republike Hrvatske. Pa se zbog toga kaže u obrazloženju da se moramo uskladiti sa određenim direktivama. Navode se direktiva da vas ne zamaram svime 97/7, 98/27, 2002/65, 2006/2004, 1999/44, 85/577 itd., itd.. Dakle da bismo se uskladili sa direktivama koje Vlada ovdje navodi u zahtjevu za hitni postupak, idemo u hitni postupak donošenja ovoga zakona. Interesantno prošle godine kada smo donosili zakon usklađivali smo se, ako ne vjerujte na riječ, pročitati ću iz zakona sa tim istim direktivama 93/13, 2005/29, 97/7, 98/27 itd., itd.. Tada je rečeno da se zakon donosi po hitnom postupku da bismo se uskladili sa direktivama Europske unije i da bismo to pitanje riješili. Danas godinu dana kasnije ponovno se usklađujemo sa tim istim direktivama od kojih su neke recimo iz '93. godine, '98. godine, 2002. godine što znači da je njihov tekst bio poznat predlagateljici i prošle godine kada je nudila zakon po hitnom postupku. To je, to nas ustvari upućuje ili stimulira da postavimo sljedeće pitanje. Tko to u Vladi tada ili sada nije znao tekst tih direktiva, tko je u Vladi tada ili sada uzeo jednostavnu formulu da ne bismo predugo o tome raspravljali, da pod, da tako kažem razlozima hitnog postupka proda usklađivanje sa pravom Europske unije? Ako smo se s pravom Europske unije uskladili prošle godine i to s ovim istim direktivama s kojima se ponovo sada usklađujemo onda je netko pogriješio ili tada pa se nismo uskladili ili danas jer smo se uskladili pa je taj razlog uzeo bez opravdanja. Dodatno ovom, a to je čini se postala praksa pozivanja na usklađivanje s pravom Europske unije možemo osobito govoriti o načinu kako mislimo urediti zaštitu potrošača. O tome je već bilo riječi pa tako novim člankom 2. gdje se dodaje članak 11. dolazi jedna fenomenalna varijanta kada želite, kolega Marić je o tome govorio, da vas se putem telefona ne poziva na korištenje određenih usluga ili kupnju proizvoda, tada morate reći da ne želite biti predmetom tih ponuda. O tome što vi ne želite pri Hrvatskoj regulatornoj agenciji za mrežne djelatnosti vodit će se registar onih koji to ne žele, a onda će svaki trgovac koji vam te usluge nudi morati se uputiti u taj registar da bi znao da li vama smije ili ne smije nuditi svoje usluge ili svoje proizvode. To je ovako jedan od najgenijalnijih poteza koje smo do sada imali prilike vidjeti. Doduše, ministar nadležan za poslove zaštite potrošača će donijet pravilnik kojim će to uredit i ja vjerujem da će tim pravilnikom sve biti riješeno. Postavlja se pitanje iz svakodnevnog života, ako ne želimo recimo da nam se nude određene vrste proizvoda koje nudi 100 ili 150 različitih tvrtki, kako će se sačiniti registar onih koji takve proizvode konkretnom potrošaču ne smiju jer on to ne želi nuditi. To je pitanje na koje ja mislim da ni ministar nadležan za poslove zaštite potrošača neće moći odgovoriti. To nas naravno navodi i na naše primjere iz prakse. Govorili smo nešto o teleoperaterima, nismo govorili o činjenici da čitav niz kvartova u Hrvatskoj se buni protiv instalacije antena koje služe za teleoperatere da bi vam nudili svoje usluge i koje po mišljenju nekih zrače nedozvoljenim količinama štetnog zračenja. To naravno ne spada u zaštitu potrošača. Tu smo bili jako benevolentni prema svima pa smo im omogućili da zrače koliko god mogu. S druge pak strane, ti isti teleoperateri, evo vam jedan konkretan primjer, vam ne nude svoje proizvode nego vas uključuju kao svog potrošača a vi se morate kod njih izborit da ne želite primati njihove određene usluge. Na tom tragu, a to sam doživio osobno sa HT-om, na tom tragu je i rađanje ovakvog registra. Vas Hrvatski telekom uključi kao korisnika nekih od svojih usluga, a onda se vi morate izborit da im objasnite da vi tu uslugu ne želite inače vam uredno stižu fakturirane njihove uplatnice da platite uslugu koju niti ste tražili, niti želite. To je taj obrnuti princip kojim sada idemo i na ustanovljenje ovakvog jednog nebuloznog registra. Ono što mislimo da je izuzetno važno u zaštiti potrošača, a nije predmetom ovog zakona to je činjenica da svaki dan ste bombardirani uslugama trgovačkih lanaca gdje se ističu cijene 14,99, 17,98, 15,99. To je dozvoljeno reklamiranje, to je dozvoljeno isticanje ponuda i to su dozvoljene usluge. Naš predlagatelj zakona ne misli da u tome išta ima sporno. Kada s druge pak strane uzmete činjenicu da vam se ta 1 lipa koja nedostaje do pune cijene najčešće, ne najčešće, uvijek ne vraća u tim trgovačkim centrima, pokušajte izračunati kroz godinu dana koliko je na taj način te proglašene cijene od stvarno naplaćene razlika koja je završila na krivoj strani, ne kod vas koji ste dobili za 1 lipu jeftiniju nego kod trgovaca koji vam bez obzira na deklarirano nisu naplatili ponuđenu cijenu nego su vam naplatili cijenu višu od ponuđene. O tome u našem Zakonu o zaštiti potrošača nema govora, o tome da vas bombardiraju svaki dan nema govora osim ako ćete se ubuduće sukladno ovom zakonu naći u registru onih koji ne žele primati određene usluge i to stvarno ovako zdravo razumski vjerujem da nikome nije logično. Bilo bi vjerojatno i jednostavnije, tehnički izvodljivije i puno poštenije ako hoćete da se sačinjavaju registri ako moraju postojati, mada mislim da bi i to bilo vrlo teško, onih koji stanovite usluge žele pa da onda im to bude nuđeno na odgovarajući način. Ali neovisno o tome, o ovom jednom malom segmentu u cijelom nizu odredbi o zaštiti potrošača o kojima bismo trebali razgovarati, mi smo se primili nekakve usuđujem se reći sitnice u odnosu na suštinu zaštite potrošača, a osnova je da imamo mogućnosti uopće raspraviti intervencije u zakon na adekvatan način što znači i sa stanovitim vremenom koje bi nam predlagateljica ostavila da se sa odredbama zakona pa i ciljem, da ne govorim o namjerama, stignemo upoznati. Na ovaj način tvrditi da se ponovo usklađujemo sa direktivama EU s kojima smo se već uskladili, ostaje nam smo pitanje kada ste lagali, prošle godine kod donošenja zakona ili danas kada krećemo u njegove izmjene i dopune. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega. Imate 4 replike na vaše izlaganje. Kolegica Đurđica Sumrak, prva replika.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Mlakar, točno je kada ste govorili o ovome da mi već evo ali kroz 4 godine pa više od polovice zakona donosimo, usklađujemo, a onda nakon toga ponovo po hitnom postupku opet ih dopunjavamo i izmjenjujemo. Što je sada na djelu? Šlamperaj ove Vlade, pokušavaj usklađivanja ove Vlade ili je sve skupa samo u cilju da se nekome kroz nešto pogoduje, a da se ne ide u suštinu. Zaista ovaj zakon bi trebao puno više posvetiti pažnje da na tržištu potrošač je zaštićen kao što je već rečeno sa kvalitetom proizvoda jel nije jednaka kvaliteta proizvoda u nekim zemljama EU kao što je Njemačka, Austrija sa onom kvalitetom proizvoda koje mi kupujemo u Hrvatskoj, nikako. Tu se radi o deterdžentima, tu se radi i o drugim namirnicama jednako tako, e to bi trebalo riješiti, to bi trebalo zaista riješiti. Ono što mi jednako tako bi trebali kao potrošači voditi brigu da zdravstvena ispravnost te hrane, a vezana je ona za označavanje roka trajanja i izdvajanje te hrane u posebne police bi trebala biti ono što ovaj zakon donosi. I da, veliki problem je i ljudi se jako bune za postavljanje antena teleportera jer zrače i to je već dokazano, ali na Trešnjevci probude se, a ujutro kroz svoj prozor vide antenu. Kakva je tu zaštita? Nema je, a ovaj zakon govori da bi se mi kao potrošači ako ne želimo da nas netko maltretira sami morali otići i reći čujte nemojte vi nas maltretirati. I ponovo kao što ste reli po hitnom postupku.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice Sumrak, ovo što ste replicirali, a što je suština naših prigovora je ono što je neki dan govorio i potpredsjednik Hrvatskog sabora, akademik Reiner. Postoji čak i upozorenje Ustavnog suda da ovaj način donošenja zakona duboko dira ne samo u parlamentarizam nego uopće u demokratsku mogućnost izjašnjavanja i razgovora o mogućim rješenjima bitnim za čitavo društvo. I danas u zadnjem tjednu kako svi kažu mandata ovog Sabora, mi idemo zbog nekog predsudskog postupka mijenjati jedan zakon trivijalnim odredbama. Mi ne mijenjamo suštinu u Zakonu o zaštiti potrošača, zbog toga sam navodio neke od primjera, a ima ih puno više od deklaracija, radnog vremena i ne znam čega sve ne, mi danas govorimo o ustanovljenju registra ljudi koji ne žele primati određene usluge. to je stvarno ingeniozna stvar, ne znam da li postoji primjera u svijetu da se na taj način reguliraju pitanja. Ali ono što je ponovo problem je činjenica na koju sam ukazao, iste direktive EU koje su bile temelj prošle godine za donošenje zakona po hitnom postupku i koje smo prenijeli u vlastito zakonodavstvo ponovo su temelj za donošenje zakona po hitnom postupku. Sada bih ja očekivao od odgovornog Parlamenta da to provjeri i kaže nešto od toga nije uredu. Pa ako ništa drugo dajte nam barem priliku da u dva čitanja smireno i analitički donosimo zakone koji se tiču svih nas.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Goran Marić, replika.
Kolega Mlakar, ako je člankom 2.propisano da je zabranjeno upućivati pozive, onda nije li nelogično propisivati da oni koji žele da im se uputi ono što je zakonom zabranjeno moraju se prijaviti u registar. To je jednako logično kao da u registar birača o kojem ćete kasnije govoriti moraju se svi upisati osim onih koji imaju pravo glasovanja. Toliko je to logično. A kažete da će ministar propisati pravilnikom, jedino se bojim da će pravilnikom propisati čak i obvezu članarine za one koji se upišu u registar. Pazite ovdje članak još jedan koji isto, privilegira i diskriminira istodobno, isti članak stavak 3.odredbe ovog članka ne primjenjuju se na ugovore sklopljene temeljem posebnog propisa kojim se uređuju elektroničke komunikacije. Ono što najviše i zbog čega bi trebalo donijeti ovakav zakon izuzima upravo takve. Pa gdje ta logika stanuje? U Hrvatskoj nije, u ovom Saboru nije, kod predlagača najmanje. Zamislite svaki dan zovu i uvjeravaju vas kako imate povoljnu tarifu od one koju sam jučer dali, a do jučer tvrdili da je to najpovoljnija i kada vas konačno uvjere odnosno kažete dajte molim vas pošaljite mi to mailom, ne žele, ne dopušta im se mailom poslati. A onda nudimo vam 30 dana gratis, pa ljudi iz neznanja kažu pa dobro ako je besplatno dajte, nakon toga shvati nakon 6 mjeseci da mu se obračunava i 5 mjeseci već i ta usluga jer dužan je otkazati onu koju vam je dao gratis. Pa cijela se država podredila teleoperaterima, pa stvarno dokle ćemo i dokle će to tako se raditi. Pa tko je važniji, narod ili teleoperateri? Vidljivo je iz ovog zakona teleoperateri.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
E na žalost kolega Marić sad ste odgovorili, a uskratili ste mi to veselje da ja kažem teleoperateri. Zbog toga sam naveo konkretan slučaj. Dobio sam uslugu koju nisam tražio. Nisam obaviješten o tome, nisam čak ni znao da ju mogu koristiti, ali sam nakon prvog mjeseca mogućnosti korištenja te usluge počeo tu uslugu plaćati. I nakon toga sam morao nekom dokazati da ja to niti sam tražio, niti želim tu uslugu. I to je trajalo još tri, četiri mjeseca dok sam ja konačno to je isto vjerojatno neki registar ispao iz tog registra da sam se riješio usluge koju nikad nisam želio. Vaše je pitanje onda potpuno jasno. Antene se mogu raditi gdje hoće, kako hoće bez mišljenja stanovnika na koje se njihovo djelovanje odnosi samo zato da bi nam onda netko pružio uslugu po principu ovog članka 11. Oni koji ne žele usluge ti će stajati u posebnom registru, a inače je pružanje takvih usluga zabranjeno. Vi ste tražili logiku u ovom prijedlogu izmjena i dopuna zakona. Da je to jedini koji nije logičan na kraju ovog mandata ja bih bio presretan. Ovo je samo jedan u nizu. Podsjeća me ponovo na plaćanje PDV-a prema broju riječi u novinskim člancima. To je po prilici propis iste snage. I žali bože vremena koje trošimo i truda kojim želimo pokazati da je ovo sve besmisleno.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Mladen Novak, ima repliku.
Pa kolega Mlakar spominjali ste vi mnogo toga što sve ovaj zakon ne rješava, odnosno ne rješava na kvalitetan i dobar način. Doduše, govorio sam ja o tome u ime kluba ORAH-a. Ali spomenuli ste isto kao i ja i onu famoznu objavu podataka, odnosno taj registar. Ja sam sad u dilemi da li mi kršimo s tim drugi zakon, Zakon o zaštiti podataka jer u taj registar se moraju javiti svi oni koji ne žele biti izvrgnuti ovom teroru jer to je ja mislim najprikladniji izraz. I moraju dostaviti sve svoje podatke za koje iskreno rečeno ja još uvijek ne znam na što se sve odnosi. I to će biti nekakav registar koji će biti dostupan kome i zašto? Da li je to ja priznam da nije to moje neko usko područje, tako da nisam baš sam sa sobom na čisto ali nekako mi zvoni da bi to moglo zadirati u to područje. I druga stvar koju ste spominjali teleoperateri. Dobivanjem usluga koje niste potpisali i niste željeli, postavljanje antena svuda i svagdje. Ali imate još jedan nazvat ću to biserom. Vi morate sklopiti ugovor da biste dobili svoj broj, da biste dobili eventualno uređaj ako je predviđen tim ugovorom i morate uz to predočiti svoju osobnu iskaznicu iz koje se vidi gdje živite. Pa tako možete živjeti u Hrvatskoj Kostajnici, možete živjeti u Dvoru gdje uopće nema mreže tog operatera, nedostupno. I vi ste prisiljeni na rooming jer je operater koji to područje pokriva iz druge države. I ne možete ništa tu napraviti. Ako želite imati broj našeg operatera da ste ovdje dostupni morate potpisati ugovor. I on potpisuje sa vama ugovor i zna da vam nikakvu uslugu neće dati. I to je isto na žalost kod nas svi znaju za to i nikom ništa, tako da mi imamo i onaj drugi problem da imamo ponekad nešto dobro i propisano ali nema kontrole nad time [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] Hvala vama.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Kolega Novak, nakon onog što ste govorili u ime kluba, evo i sad u ovim replikama. Očito ste željeli pokazati da nam je to jedan logičan, neophodan ili nužno potreban zakon iz ovog svega, a bilo bi primjera puno više. Pada mi na pamet jedan drugi. Ovo je sve ipak pisano uglavnom za teleoperatere, jer oni su na izvoru informacija s obzirom na brojeve telefona. A zamislite sad 70 tvrtki koje se bave prodajom keramičkih pločica i svi vas zovu telefonom i nude vam svoje proizvode, a vi onda u registar javljate da ne želite kupovati keramičke pločice putem telefona. I uđete u registar neželjenih ali kak' će netko tko nudi te usluge provjeriti da li ste vi osoba koja ne želi tu uslugu. To meni nije jasno u ovom fenomenalnom pravilniku koji će odrediti kako će raditi taj registar. Dakle, opet je kreirana priča o Zakonu o zaštiti potrošača koji uopće nije imao tu namjeru nego je netko tko se bavi pružanjem telekomunikacijskih usluga našao načina ući u naše zakonodavstvo pod firmom usklađivanja s Europskom unijom, pravom Europske unije s kojim smo se podsjetit ću predlagateljicu istim tim pravom uskladili prošle godine.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Mlakar, kad pogledamo koliko mjesečno jedna prosječna hrvatska obitelj plaća telekomunikacijske usluge i koliko plaća na usluge određenih komunalija onda se postavlja pitanje da li smo mi hrvatske građane zaštitili ili nismo zaštitili i sigurno da ih nismo zaštitili jer im se prodaje sve i svašta u neznanju. Vi u roku od 3 dana dobijete 7, 8 poziva, imate visoke račune, mi vam nudimo to, to, to i to i to za smanjenje 30, 40% i onda kad pristanete na to onda nakon 3, 4 mjeseca u principu vidite što vam se događa. Međutim, naročito nisu zaštićeni hrvatski građani koji imaju vikend kuće prije svega na moru. Oni da bi imali Internet liniju i MAX TV moraju potpisati ugovor na 6 mjeseci, a onda ga sljedećih 6 mjeseci više ne mogu sklopiti. I tako na 6 mjeseci, a da ne govorim da sve komunalne usluge tijekom cijele godine plaćate paušal jer ako vi ne trošite vodu, ako ne trošite smeće zašto bi plaćali paušal? Međutim, nitko ne vodi brigu o zaštiti tih potrošača. Pa kad sve to skupa zbrojite onda ćete vidjeti koliko je to novaca. I to su elementarne stvari, a ovo sve drugo su sitnice na koje svakodnevno hrvatski građani nalijeću, a najviša fora je koju smo preuzeli izvana tih je 14 ili 15,99, jednu lipu vam nitko živ ne vraća. Dakle, ne može se samo prepisati direktiva a praktično to ne voditi. Mi smo ukinuli 300 milijuna kuna godišnje trošarine teleoparaterima, oni će navodno investirati u Hrvatsku. Ništa oni nisu investirali, a u protekle 4 godine su iz Hrvatskog proračuna uredno uzeli milijardu i 200 milijuna. S tih milijardu i 200 milijuna smo mogli riješiti program ovih građana koji ne mogu plaćati troškove električne energije.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Sad će prvo biti kritika da sam dobio repliku iz vlastitog kluba, pazite to je strašno ali je zato pametno donositi ovakve propise. Kolega Šuker vi ste sad otvorili jednu temu koja bi trebala biti inspirativna za one koji su davno trebali razmišljati o zaštiti potrošača govoreći o tome što sve lokalna samouprava radi pogotovo onima koji nemaju tamo prebivalište nego povremeno borave pa plaćaju njihove troškove cijele godine. Ali to predlagateljicu nije toliko impresioniralo da misli da bi to zakonom trebalo urediti. Puno je važnije pitanje pružanje telefonskih usluga. To je bio motiv da Vlada ponovno ide zadnjih dana svoga mandata mijenjati ovaj zakon. Niti je brinu, govorili smo, instalacije za te kako se to hrvatski kaže providere usluga, niti ih brine zdravlje ljudi, niti ih brine fer obračun stvarno potrošenih usluga komunalnih od vode, struje pa nadalje, brine ju jedino telefonsko obavještavanje ljudi. I tu smo došli u poziciju da moramo ulaziti u registar kada nešto ne želimo. Po toj logici zamislite kako će bujati registri u našoj državi kad ćemo se registrirati za sve ono što ne želimo. A ako je ovo princip, ako je ovo logika bojim se i razmišljati kuda to sve vodi.
Kolega Mlakar ni dosadašnja kritika nije urodila efektima, učincima, a za istinu imali ste tri replike iz vlastitog kluba, ne jednu. Ništa, ja govorim samo to što je. Sve je u redu, nisam ja to izazvao. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub HNS-a i poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh.
Što se tiče kluba HNS-a i ove objedinjene rasprave odmah želim reći na početku da ćemo pozdraviti i podržati prijedlog Vlade RH o donošenju zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača s konačnim prijedlogom zakona, pod rednim brojem 891. A što se tiče prijedloga kolege Kregara kao što reče i on njegov prijedlog je konzumiran praktički izglasavanjem jednog drugog zakona prošloga petka. Dakle, nama je potpuno razumljivo da se radi o jednoj materiji u kojoj mi još i kao država nismo kući. U Hrvatskoj se o zaštiti potrošača intenzivno razgovara zadnjih 10 godina. Prije toga to su bile opće neke kategorije koje nismo mnogo ni razumijevali, a činjenica je da je prostor EU u tom smislu iskusan u mnogočemu, puno iskusniji nego što je to Hrvatska i da ćemo vjerojatno, to je moja procjena, i narednih godina usklađivati propise koji se tiču zaštite prava potrošača bez obzira što postoje dokumenti koji su doneseni davno prije. I sad se tu vraćamo na ono što se zove kritika kluba HDZ-a što zapravo uopće ne stoji jer hvala Bogu postoji Internet pa se sve provjeri. Naime, podsjećam da je Zakon o zaštiti potrošača donesen 2007. godine, da ste ga vi mijenjali 2009. godine i da ste se kod izmjena tog zakona pozivali na istu pravnu stečevinu i iste direktive. A da bi bila stvar do kraja istinita direktiva o kojoj ovdje govorimo donesena je 11. svibnja 2005. godine. Prema tome, kolega Mlakar i kolege iz HDZ-a prvo se pospite po glavi pa onda možete kritizirati drugoga. Dakle, vi ste ovaj Hrvatski sabor već nekoliko puta kao Vlada HDZ-a uvjeravali da donosimo propise po hitnom postupku, P.Z.E. koji su već usklađeni s europskom pravnom stečevinom. Dakle, to nije bila uspjela napraviti ni vaša Vlada pa onda kad govorite o tome na istu temu ovoj Vladi barem se spomenite da niste ni vi u tome potpuno čisti. Nadalje, što se tiče ovih rješenja koja se uvode, koja možda nisu na prvi pogled jasna i zato se govori o pravilniku ja podsjećam zapravo da je najveći problem kod toga kad građani hotimice ili ne hotimice ugovaraju određene usluge. Prije svega radi se o različitim nagradnim igrama. Za ispunjavanje bilo kakvog formulara sa osobnim podacima da bi ste sudjelovali u nekoj nagradnoj igri između ostaloga morate omogućiti onome tko organizira tu nagradnu igru, a radi se o proizvođačima, trgovačkim centrima odnosno lancima teleoperaterima da koriste vaše podatke u svrhu svoje vlastite marketinške kampanje odnosno marketinških potreba. Dakle jednom kada ste to potpisali vi ste njima dali na dispoziciju sve podatke koji su bili u tom formularu i teško se toga osloboditi. S druge strane kada kupite neki od proizvoda mnogi građani instinktivno jer im se taj proizvod svidio, pristaju na to da ih se i ubuduće obavještava o proizvodima te tvrtke ili toga distributera ne imajući uopće predodžbu koliko često i na koji način će ih se obavještavati tim proizvodima i nema veze jel su oni kupili bijelu tehniku njih će se obavještavati o brusilicama, o rezalicama, o roletnama ili bilo čemu drugome. Onaj momenat kada ste potpisali ili barem stavili križić u onaj prostor predviđen za to da dopuštate da vam se šalju informativni materijali, dakle o tome niste razmišljali jer niste imali predodžbu, a podaci o tome kome se trebate javiti da biste to otkazali kao neku vrstu usluge, vi ih više nemate,tih papira nema više jer ste ih dali tamo ostavili ste toj tvrtki, tom trgovačkom lancu poslali poštom ili kakogod ili ste jednostavno mailom komunicirati. Dakle vi ne možete više naći taj podatak kome i na koji način možete otkazati tu vrstu usluge. Dakle ako je logika da je promocija i marketing dio slobodnoga tržišta i dio slobodno tržišnog ponašanja i da ona mora biti kao takva dozvoljena svakom proizvođaču koji se pojavljuje na tržištu i svakom distributeru koji posreduje te proizvode onda vaša logika da se moraju javljati u poseban registar oni koji žele da primaju informacije o pojedinim proizvodima ne stoji jer po toj logici vi bi se trebali javiti ukoliko ne želite gledati reklame o prodaji određene vrste ulja, ne znam bilo koje kućne potrepštine ili prehrambenog proizvoda, pa to je nemoguće. Dakle to nije logika slobodnog tržišta, logika slobodnog tržišta je da se isključujete od onoga što ne želite. I u ovome konkretnom slučaju rješenje sa registrom je najelegantnije moguće rješenje. onaj tko ne želi da ga se maltretira sa promotivnim porukama upisat će u taj registar, tko god to bude ignorirao bit će novčano kažnjen, to nije više njegova briga odnosno ako ga se maltretira ima kome to konačno prijaviti. I da još jednom kažem na kraju, dakle klub HNS-a podržat će prijedlog Vlade što se tiče ovog zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovani kolega Josip Kregar. Izvolite.
Zapravo nije replika u tom smislu da se ne slažemo ali nisam rekao da je konzumiran donošenjem zakona nego sam naglasio da su to komplementarni zakoni i da bih želio da se u tom smislu kod glasovanja to i vidi.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh.
Možda sam se krivo izrazio, ali nisam mislio da ste vi rekli da je konzumirano i doista jeste rekli da je to komplementarno ali naš je stav da je temeljna ideja vašeg zakona konzumirana donošenjem zakona prošloga petka, jednog drugog doduše. Ali ovaj problem koji ste vi nakanili riješiti ovim zakonom riješen je nekim drugim zakonom. Hvala.
Poštovani zastupnik Ivan Šuker, replika.
Kolega Beus zar ne mislite da svi zajedno dakle neovisno o političkoj opciji tko je kada koje direktive inače direktiva kada nosi godinu to ne znači da se od te godine primjenjuje. imate direktiva koje su stare po 6, 7 godina ali nacionalna zakonodavstva nisu s njima usklađena. A zar ne mislite da mi kada govorimo o zaštiti potrošača trebali krenuti od onoga elementarno što naši građani plaćaju svaki dan, to su telekomunikacijske usluge, to su komunalne usluge. Pogledajte, mi smo u Hrvatskoj donijeli izmjenu kako se obračunava utrošak plina. Nema domaćinstva koje može izračunati koliko je potrošilo plina jer plin se plaća prema toplinskoj snazi itd. vi na svom brojili očitate broj kalorija. I onda što vam se dogodi, dođe vam račun u godini gdje je zima bila jaka, usporedite ga sa računom iz prethodne godine kada je bila zima iznimno topla, cijena energenata je otišla nešto gore ali to je u toj cijeloj priči nebitno jer vama je račun u toj godini puno veći nego u godini kada je zima bila jaka ili recimo ovo što se događa sa teleoperaterima. Pa pogledajte kolike račune plaćaju hrvatska domaćinstva. Nude vam nekakav obiteljski paket ovakav obiteljski paket onakav, pa ljudi to potpišu na kraju telekomunikacijske usluge vas koštaju i Internet nego što vas košta struja, voda, plin itd. ili ono što muči i vaše i moje sugrađane, a to je ona kolektivna grijanja gdje praktički s ničim nije odijeljen i svako za nekoga nešto plaća. Mislim da elementarno moramo tu poraditi na zaštiti potrošača jer to naši sugrađani plaćaju svaki dan. A ovo što ih netko nazove ovako i onako toje nešto što je periodično. I da bi u principu svi naši sugrađani shvatili što to znači zaštita potrošača onda moramo urediti ove elementarne stvari, a onda to dalje nadograđivati prema direktivama EU koje neke stvari rade već 40 ili 50 godina.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh.
Kolega Šuker pogledajte sada ovaj paradoks, dakle sve što ste rekli apsolutno stoji. A u čemu je problem? problem je u tome što vi niste novi zastupnik ovdje došao jučer pa niste ranije bili u prilici da to komentirate ili predlažete neka rješenja. Dakle vi ste, nemojte se ljutiti ako upotrijebim tu riječ jedan od veterana Hrvatskog sabora, izabrani ste u nekoliko mandata, bili ste ministar, dakle bili ste posredno ili neposredno u prilici predložiti bolja rješenja kod svih ovih pitanja jer problemi kod obračuna i zaštite prava potrošača prema teleoperaterima, distributerima plina ne traje od jučer. Upadica se ne čuje./… tako je. Ali imamo teleoperatere koji postoje punu dulje. Dakle, što bih ja od vas očekivao kao čovjeka sa duljim iskustvom? Konkretan prijedlog, to zastupnik može napraviti. Ako mu treba asistencija i to mu je dužno pružiti čak i tajništvo Hrvatskog sabora ako ne već njegov klub da na njegov način iskoračimo iz prakse, da stalno govorimo kako bi nešto trebalo, a zapravo da ne kažemo na koji način. Hvala.
Hvala i vama. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub SDP-a u Hrvatskom saboru i poštovana kolegica Dunja Špoljar.
Hvala predsjedniče. Uvaženi zamjeniče ministra, kolegice zastupnice i kolege zastupnici segment sustav prava zaštite potrošača na razini EU izuzetno je dinamičan što ima za posljedicu česte izmjene i dopune postojećih propisa u svrhu što učinkovitije zaštite prava potrošača. Stoga je i nacionalni zakonski okvir veza za zaštitu potrošača također dinamično tkivo koje permanentnim usklađivanjem s europskim direktivama utječe na pozitivan razvoj hrvatskog sustava zaštite potrošača. Dosadašnje direktive EU davale su donekle mogućnost članicama da predvidi i drugačija rješenja od onih predviđenih direktivom, međutim najnovije direktive temelje se na konceptu maksimalne harmonizacije odnosno daju vrlo mali manevarski prostor zemljama članicama da budu autonomne u ovom djelu zakonodavstva što pak može predstavljati problem s obzirom na nejednaku razvijenost tržišta članica. Tako neki problemi vezani uz hrvatsko tržište više nisu problemi u razvijenim tržištima EU gdje su oni postali dio dobre poslovne prakse, a jednako tako problemi u vezi zaštite potrošača koje se javljaju na razvijenim tržištima u Hrvatskoj a i u ostalim tranzicijskim zemljama nisu toliko aktualni kao npr. način obavještavanja potrošača o akcijskim prodajama i sniženjima. Propisivanje specifičnih nacionalnih pravila u pogledu prodaje s pogodnostima primjerice akcijske prodaje i sezonskih sniženje prema mišljenju Europske komisije dovelo je u pitanje implementaciju direktive o nepoštenoj poslovnoj praksi kojom je ta problematika uređena općenito a time i povredu prava EU. Upravo iz tih razloga ovaj prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača sadrži i usklađenje sa EU direktivom o nepoštenoj poslovnoj praksi. Ova direktiva koja se primjenjuje na područje cijele EU ima za cilj što transparentnije i što poštenije poslovanje trgovaca spram potrošača odnosno da sve informacije koje se prenose potrošačima budu jasne kako bi se osiguralo da potrošač nije prevaren i da ne bude izložen agresivnom marketingu odnosno postupanju. U naravi se nepoštena poslovna praksa trgovaca odnosi na često telefonsko pozivanje o kojem je danas već toliko bilo riječi koje trgovci koriste za prodaju, ponudu svojih usluga i proizvoda. S takvom praksom ne vodi se računa ni o dnevnom vremenu, ni o učestalosti poziva a niti se vodi računa o uzorku potrošača koji se kontaktira pa se često ovakvom praksom agresivno ide prama najosjetljivijoj populaciji, a to su djeca i populacija treće životne dobi. Stoga ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača predlaže osnutak uvođenja registra u kojem bi se našli brojevi onih osoba koje su se izjasnile da žele primati takve marketinške poruke odnosno pozive. Nadalje, ovim zakonskim prijedlogom predviđene su da registar vodi Hrvatska regulatorna agencija za mrežne djelatnosti odnosno HACOM jer je ona u okviru, jer se ona u okviru svojih poslova bavi tržišnim natjecanjem u elektroničkim komunikacijama. U klubu SDP-a jednako važno smatramo činjenicu da ovaj prijedlog zakona uvažava problem iz prakse koji se odnosi na sklapanje ugovora putem telefonskog razgovora. Ovakvom praksom potrošači često i nisu bili svjesni da su sklopili bilo kakav ugovor stoga pozdravljamo prijedlog u ovom zakonu koji propisuje da je ugovor dogovoren telefonskim razgovorom valjan tek kad potrošač pošalje trgovcu valjanu potpisanu ponudu. Ovim zakonskim prijedlogom predviđa se donošenje pravilnika kojim će se urediti problematika početka sezonskih sniženja a ujedno se i predviđa aktivnije uključivanje jedinica lokalne samouprave u segment prava zaštite potrošača na način da se predviđa da u sastavu Nacionalnog vijeća za zaštitu potrošača budu i predstavnici jedinica lokalne samouprave. Iz svih ovih navedenih a i onih ne navedenih razloga klub SDP-a podržat će ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Da li predstavnik predlagateljice želi završno? Ne. Iscrpili smo raspravu. Da li predstavnik, ne, predstavnik predlagateljice ne, ni poštovani zastupnik Kregar ne. Iscrpili smo raspravu o tekstu zakona, ona je završena. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti za to. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 891. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika HDSSB-a i Klub zastupnika HDZ-a. Molim poštovanog zamjenika ministra gospodarstva Alena Leverića.
Amandman Kluba zastupnika
Polako, po redu ćemo poštovani zamjeniče. Najprije Klub zastupnika HDSSB-a i zastupnici Dražen Đurović i Krešimir Bubalo.
Amandman se ne prihvaća zato što predlagatelj smatra da odredba važećeg zakona kojim se trgovcu određuje obaveza sastavljanja pisane ponude s opisom radova i upotrijebljenog materijala i dijelova kod popravaka veće vrijednosti od 500 kuna potpuno odgovara stvarnim okolnostima i cijenama na tržištu.
U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Dražen Đurović.
Pa zahvaljujem. S obzirom da pozivamo na konkurentnost gospodarstva i poboljšanje poduzetničke klime ovaj amandman je bio na tragu amandmana HOK-a, odnosno njihovog prijedloga iz javne rasprave da se zapravo omogući, da se da obveza izdavatelju usluga popravka i održavanja proizvoda da treba izdati unaprijed zapravo predračun za iznose veće od 750 kuna. Podsjetit ću da redovito održavanje bojlera i nekih kućanskih aparata premašuje 500 kuna a da mi zapravo ovime njima uvodimo administrativnu obvezu svim sitnim, malim obrtnicima koji se bave održavanjem i popravcima proizvoda da moraju unaprijed izdati specifikaciju i ponudu sa iznosom i usluga utroška predviđenog utroška materijala i slično. Oni su se žalili da će im to zapravo administrativno otežati i da će morati zapošljavati ljude koji će im samo pisati različite ponude za ovako malo iznose. Stoga je zapravo ovaj amandman bio da se taj iznos samo malo poveća na iznos koji su oni sami predložili u javnoj raspravi. Stoga žao mi je zapravo što predlagatelj to nije usvojio i molim glasovanje.
Molim glasujte o amandmanu Kluba zastupnika HDSSB-a, poštovanog zastupnika Dražena Đurovića i Krešimira Bubala kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Drugi amandman, istog kluba zastupnika.
Amandman se ne prihvaća. Naime, propisima kojima je uređeno područje elektroničkih komunikacija detaljno su propisani rokovi i postupci za ostvarivanje prava potrošača čime je osigurana visoka razina same zaštite potrošača.
U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Dražen Đurović.
Pa zahvaljujem. Žao mi je također što predlagatelj ne prihvaća ovaj amandman. Dakle, u ovom članku što nije loše i dobro je za hrvatske potrošače dakle uvodi se obveza ponuditelja telefonske usluge da telefonsku suglasnost, dakle kad vas netko nazove telefonom i kaže hoćete li vi to kupiti mi vam nudimo to i to, vi ste dosad rekli da, da, da i on da, da, vi bi zapravo imali valjano sklopljeni ugovor. Na taj način su prevareni brojni potrošači. Ovim člankom zakona se uvodi obveza tog ponuditelja da vas obavijesti i pismeno pa da vam pošalje i pisanu ponudu koju vi morate potpisati i njemu vratiti. To je dobro, ali ono što nije dobro što se ovim člankom iz te obveze isključeni upravo teleoperateri. Dakle teleoperaterima je dopušteno da vas i dalje zovu, da vam nude i mijenjaju tarifne modele na način da vam isprezentira neku priču, vi kažete da, da, da i promijenjen vam je tarifni model. To nije pošteno prema potrošačima. A ovaj amandman se upravo odnosi na to da i teleoperateri imaju obvezu nakon što ste vi rekli da, da telefonom da vam pošalju i pisani trg o tome to ste vi prihvatili. Prema tome, ne vidim zašto predlagatelj ne stavi teleoperatere u jednakopravni položaj sa svim sudionicima na tržištu i na taj način zaštiti hrvatske potrošače. Dakle to je intencija ovog amandmana da bude posve jasno. Vlada Republike Hrvatske ne prihvaća to već nastavlja pogodovati teleoperaterima i omogućuje im da vas i dalje mogu zvati telefonom, nudit vam tarifne usluge i nakon što ste vi rekli da oni su poziv snimili, to je prekinuto i vaš ugovorni odnos je zabetoniran na jedan nepošten način. Stoga molim glasovanje.
Molim glasujmo o amandmanu broj 2 Kluba zastupnika HDSSB-a kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman broj 2 Kluba zastupnika HDSSB-a nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandmane Kluba zastupnika HDZ-a poštovani zamjeniče ministra, amandman broj 1.
Amandman se ne prihvaća zato što prihvaćanjem amandmana predložene odredbe značilo bi propisivanje pravila koje izlazi iz okvira europskog zakonodavstva odnosno same direktive o potrošačkim pravima.
U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Goran Marić.
Učinilo mi se da se amandman prihvaća pa nisam bio siguran. Ali začudilo bi me. Smisao zakona je zaštiti potrošače. I ovim amandmanom koji se kaže, zabranjeno je upućivati pozive i poruke putem telefona svim potrošačima osim onima koji su se upisali u registar potrošača je u smislu zaštite potrošača. Ali vi donosite da se zabrana upućivanja telefonskih poziva ali da oni koji ne žele tu zabranu moraju se upisati u registar. Ne znam na temelju čega i zašto odbijate suvisliji prijedlog. Amandmanom se zapravo, smisao je nedopustiti uznemiravanje i sad koji pristaju na uznemiravanje oni su privilegirani a oni na koje se zakonska odredba određuje oni moraju se dodatno upisivati u registar. To je jednako kao da donosite Zakon o udruzi nekoj i onda kažete svi su članovi udruge ako se nije posebno prijavio u registar da ne želi biti član udruge. Sjajna logika. Ili recimo da na fakultetu svi studenti ako žele se da ne iziđu na ispit moraju se prijaviti da ne žele izići na ispit. Ili primjerice da tko ne želi glasovati mora se upisati u registar birača. Ili najnovije svi ćete se smatrati izbjeglicama ako se niste upisali u registar da ne želite se smatrati izbjeglicama. I onda ćemo vas sve takve transportirati u Austriju. Ne znam stvarno, dislogičnost je sastavnica ovoga članka, ali dislogičnost je vaša prepoznatljivost. Odbijanje ovakvog amandmana je izrugivanje logici, izrugivanje smislenosti, izrugivanje svima nama ali i čitavu narodu. Molim glasovanje.
Molim glasujmo o amandmanu Kluba zastupnika HDZ-a broj 1 kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu, broj 1. Amandmane broj 1 istog kluba zastupnika.
Ne prihvaća se. Kao što sam i prije objasnio propisima kojima je uređeno područje elektroničke komunikacije detaljno su propisani rokovi postupci za ostvarivanje samih prava potrošača čime je osigurana visoka razina same zaštite potrošača.
U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Goran Marić.
Opet je neshvatljivo odbijanje prijedloga amandmana. Jer člankom 66.a propisuje se da je trgovac dužan pisanim putem nuditi nešto i to se propisuje i zato se i zove Zakon o zaštiti potrošača ponajviše zbog teleoperatera. A onda stavak 3.kaže se da se ta obveza pisane ponude ne odnosi na teleoperatere. Štitit ćemo vas od teleoperatera tako da na njih se neće odnositi zakon. Odlično, onda ste trebali napisati ne Zakon o zaštiti potrošača nego Zakon o zaštiti teleoperatera. Vi biste jednako tako napisali zabranjeno parkiranje svima osim vozačima automobila. Vi biste napisali na hotelskom bazenu zabranjen toples osim ženama. To je vaša logika. Vi biste ovaj primjer trebali u udžbenike logike staviti. Ali ono što je najinteresantnije da ste u školi vi biste dobili čistu peticu iz diktata jer točno ste napisali što su vam teleoperateri diktirali. Tražim glasovanje.
Molim glasujmo o amandmanu broj 2 Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman broj 2 nije dobio potrebnu većinu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 76 glasova za, 23 glasa suzdržana, 14 glasova protiv donesen zakon P.Z.E.br.891 u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Sad ćemo ići dalje u raspravu po zakonima u dnevnom redu. I na redu je: - Konačni prijedlog Zakona o dopunama Zakona o registru birača, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.br.904. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmane možemo podnijeti do kraja rasprave u skladu sa člankom 197. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o konačnom prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvu, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća ovih odbora primili ste na sjednici Hrvatskog sabora. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno? Da. Poštovani ministar uprave Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovane dame i gospodo zastupnici kratkim dopunama Zakona o registru birača iz dva razloga. Zakon ima svega pet članaka od kojih je zadnji o stupanju na snagu što znači da se radi o sljedećem, obzirom da je izmjenama zakona o osobnoj iskaznici omogućeno hrvatskim državljanima koji nemaju prebivalište u RH izdavanje osobne iskaznice na kojoj će biti podatak o prebivalištu izvan RH, ocijenili smo da je taj administrativni korak koji naprave građani dovoljan da bi bili u popisu birača i da ti državljani se ne moraju aktivno registrirati. Mi u ovome trenutku imamo oko 12 tisuća hrvatskih državljana s prebivalištem izvan RH, dakle radi se o biračima koji imaju pravo glasa u 11.izbornoj jedinici koji su zatražili i dobili osobnu iskaznicu, od toga 8 tisuća je u BiH, to su otprilike proporcionalni omjeri onome što imamo od ukupnog broja hrvatskih državljana izvan RH, a njih je po zadnjem podatku preko 700 tisuća i na taj način se olakšava glasanje državljanima koji nemaju prebivalište u RH. Ocjenjujemo da je taj mehanizam dovoljan da se uklone moguće neregularnosti u registru birača zbog toga što RH nema podataka o preminulim državljanima izvan RH, a nijedno državno tijelo drugih država nije u obavezi taj podatak dojaviti RH, zbog toga je uveden institut aktivne registracije. Ocjenjujemo da već sadašnji broj državljana koji imaju osobnu iskaznicu nadmašuje broj državljana koji su u zadnja 4 izborna ciklusa od kada je uvedena mogućnost glasanja u samim sjedištima diplomatsko-konzularnih predstavništava koji su glasali na izborima koji su se održavali. I druga izmjena se tiče mogućnosti da se netko prijavi za glasanje u drugome naselju iste jedinice lokalne samouprave. Naime, imamo nekoliko jedinice lokalne samouprave koje u svojem sastavu imaju otoke i do sada je bilo ograničenje da se netko tko je primjerice iz Zadra ne može prijaviti da glasa na Ižu ili na Olibu i obratno, tak da tu nelogičnost uklanjamo. Evo to je vrlo kratko obzirom da se radi o olakšavanju pristupa biračkog mjestu građanima državljanima posebno što se tiče glasanja državljana RH koji nemaju prebivalište u RH i pozivam sve klubove da podrže ove izmjene. Hvala.
Imamo repliku poštovani zastupnik Ante Babić.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa gospodine ministre istina je da uvođenje ove elektroničke osobne iskaznice građanima olakšavate komunikaciju prethodno misleći na aktivnu registraciju hrvatskih državljana izvan RH. No postavlja se pitanje diskriminacije ovoga zakona. što to znači da građani elektroničku osobnu iskaznicu ne moraju imati aktivnu registraciju, a oni koji imaju običnu osobnu iskaznicu oni moraju imati aktivnu registraciju ili se to odnosi i na te građane ili ne? Ja nisam to razumio u ovome zakonu. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani ministar Arsen Bauk.
Zahvaljujem. Dakle što se tiče državljana izvan RH oni imaju samo elektronsku osobnu iskaznicu zato što tek od ove godine mogu imati. Dakle sada svi imaju pravo na elektronsku tako da ovo pitanje se uopće ne tiče državljana RH koji nemaju prebivalište, nema nikoga tko ima staru osobnu iskaznicu jer nisu mogli ni imati do izmjena 2015.godine. Tako da ako je pitanje bilo za državljane koji nemaju prebivalište onda je odgovor, jel to bilo pitanje? Da, dakle nema državljana RH koji nemaju prebivalište u RH i da imaju staru osobnu iskaznicu jer nije mogla biti ni izdana jer do izmjena Zakona o osobnoj iskaznici pravo na osobnu iskaznicu imali su samo državljani s prebivalištem u RH. Hvala.
Poštovani zastupnik Ivan šUker, replika.
Hvala lijepo. Gospodine ministre, odredbom da se glasovati može samo u konzularnim predstavništvima mi smo praktički oduzeli pravo glasa Hrvatima izvan RH. I možemo mi sada govoriti o aktivnim, ne aktivnim, elektronskim, ne elektronskim međutim zadnji izbori za izbor predsjednice RH su pokazali na koji način je Hrvatska država diskriminirala svoje građane. I ovo je o.k. što ste vi ovdje napisali, međutim odredba, ponavljam da se glasuje samo u konzularnim predstavništvima je praktički oduzela pravo glasa Hrvatima. Tim više što se izbori obično događaju u zimskim mjesecima. Druga stvar, tko pozna konfiguraciju prije svega BiH i kada pogledate gdje su konzularna predstavništva, recimo konzularno predstavništvo u Banja Luci neće imati nikakvu navalu. Zašto? Zato što tamo nažalost Hrvata više nema. Oni koji su protjerani se nisu vratili. Ali tamo gdje definitivno žive Hrvati to je prije svega srednja Bosna i Hercegovina i dio dolje s područja Livna i Tomislavgrada praktički su onemogućeni u svom glasovanju. I mislim da mi moramo razmišljati o tome, a onda o nekim drugim stvarima jer osobito kada se radi o parlamentarnim izborima, ako smo im dali pravo glasa onda im dajmo mogućnost da iskažu to svoje demokratsko pravo. Na ovakav način mi smo definitivno za preko 95% Hrvata u BiH oduzeli smo im pravo glasa sa odredbom da se glasa samo u konzularnim predstavništvima.
Odgovor na repliku poštovani ministar Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Najprije zahvaljujem gospodinu Šukeru na ovoj rečenici da ovo što smo predložili je o.k. u okolnostima koje su definirane Ustavom RH. Dakle ova odredba o glasanju u diplomatsko-konzularnim predstavništvima je plod međustranačkog dogovora o promjenama Ustava 2010.godine i dok se ne postigne drugačije međustranački dogovor koji bi mogao dobiti dvije trećine u Hrvatskom saboru a koji bi onda obuhvaćao možda i to i na neki drugi način riješio radimo u ovim okolnostima. Dakle ja se mogu tehnički složiti sa svime što ste rekli. Činjenica je da ova ustavna odredba umanjuje utjecaj glasanja izvan Republike Hrvatske na ukupni rezultat izbora za predsjednika Republike za Europski parlament i na državnom referendumu a nema značajan utjecaj na rezultat izbora za Hrvatski sabor jer je u sklopu tog dogovora ograničen što može značiti i na više i na niže broj zastupnika u 11. izbornoj jedinici na tri tako da tehnički koliko god bilo biračkih mjesta u pravilu se događalo da jedna lista dobije sva tri zastupnika možda tako bude ovaj put, možda ne bude, na to ne mogu, neću drastično utjecati. Ali vjerujem dakle da će se i to pitanje u sklopu nekog novog međustranačkog dogovora ustavnim promjenama postaviti pa ćemo vidjeti šta će donijeti taj međustranački dogovor. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani ministre. Da li izvjestitelji radnih tijela Hrvatskoga sabora žele iznijeti svoje izvješće? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu krećemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub ORaH-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Klub ORaH-a vjerojatno dileme ne bi imao nikakve kada je u pitanju ovaj zakon koji praktično tehnički poboljšava vezano za sastavljanje i registraciju birača ali kao što je ministar i objasnio unutar toga razlozi donošenja i izmjene ovoga zakona su prvenstveno zbog elektronske iskaznice. Ali moram si postaviti jedno pitanje i sebi i vama da li donošenje ovakvog zakona malterne u tjednu kada bi se trebao raspustiti Hrvatski sabor je dobro, da li ovakav zakon se nije mogao davno ranije donijeti znajući da smo u 5. mjesecu donijeli Zakon o osobnoj iskaznici da je on objavljen u Narodnim novinama 6.6.. Mislim da li je to neusklađivanje i nesuradnja između pojedinih ministarstva da se moralo toliko dugo čekati da se praktični samo tehnički usuglasi nešto i poboljša u zakonu ili je to na neki način nemarnost pa ono dođemo zadnji čak glavom do zida i onda vidimo gdje jesmo pa onda idemo nešto mijenjati. Ja bojim se da je ovo drugo u pitanju jer mislim da su i Zakon o osobnoj iskaznici i Zakon o registru birača mogli skoro paralelno da idu i da budu već usvojeni a sada tu gdje jesmo mislim da to nije u nikom slučaju dobro. Pogotovo što smo imali eto i i samu praktično 3,5 mjeseca otkada je prošlo da je donesen Zakon o osobnoj iskaznici a i u ovom dijelu javna rasprava koja je bila o samom zakonu ona je trajala od 24.8. do 2.9. i praktički imali smo jednu evo užurbanu situaciju za donošenje ovoga zakona. Ono što mogu reći u ime kluba nije problem same odredbe zakona, problem je procedura i problem je donošenje ovoga zakona i to je osnovna primjedba i definitivno oko toga ćemo još vidjeti i razmisliti da li ćemo biti suzdržani oko ovog zakona ili ćemo glasati za njega. Ne zbog toga ponavljam što su odredbe u samom zakonu kojeg je ministar dosta kvalitetno obrazložio i one su potpuno jasne i one su potrebne da uđu u promjenu zakona nego zbog načina i trenutka u kojem se donosi ovaj zakon. Evo najkraće toliko. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Tušak pa složio bih se s vama da vrijeme donošenja zakona nije baš najbolje pogođeno, praktično u tjednu u kojemu se Sabor raspušta mi donosimo zakon koji će dijelom jasno utjecati na izbornu proceduru, odnosno činjenicu da ovim zakonom državljani Republike Hrvatske koji žive izvan Hrvatske a uzeli su e-osobnu iskaznicu ne treba mu se aktivno registrirati. I ja ne držim da je to sretno rješenje. Odnosno to bi bilo dobro rješenje da su svi državljani Republike Hrvatske koji žive izvan Hrvatske ne moraju … [[Govornik se ne razumije.]] registrirati. Jer u čemu je sada razlika kada se dođe na biračko mjesto? Državljanin koji dođe sa e-iskaznicom se provjerava njegov identitet kao što se provjerava identitet onog državljanina koji se aktivno registrira ako … [[Govornik se ne razumije.]] putovnicom. Možda, ne znam da li je ministar i gospodin Babić da li su se u replici dovoljno razumjeli, ja to tako sam shvatio Antu Babića, dakle kolegu Antu Babića da pitanje je li to jednako pravo svih državljana koji žive izvan Hrvatske kada budu izišli na ove izbore? Oni koji imaju e-iskaznicu neće morati imati takvu registraciju a oni koji imaju putovnicu i državljani su Republike Hrvatske kada dođu na biračko mjesto će se, neće moći doći ni pristupiti glasovanju ako se nisu prije toga aktivno registrirali. Ja ne vidim zašto bi to, kome na ovaj način pravimo ustupak i je li to do kraja u ustavno-pravnom smislu dobro i kvalitetno rješenje. Dakle ne vidim da ovaj zakon radi u tom smislu nekima pogoduje ali onima koji nisu u međuvremenu napravili osobnu iskaznicu, e-iskaznicu im i dalje ostaje postupak koji je do sada.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala predsjedniče. Pa kolega Bačić, ja uvijek mislim da neke stvari treba pojednostaviti gdje god se one mogu pojednostaviti da budu kvalitetnija rješenja. Ali u svakom slučaju slažem se sa vama zbog dijela i nedoumica i dijela problema koji bi mogle nastati jer mi ćemo vrlo brzo imati izbore i samo zbog tog dijela ja se ne slažem na ovakav način što je donesen ovaj zakon. Pojedine odredbe sami ministar je rekao da svi oni koji imaju prebivalište izvan Republike Hrvatske zatražili su osobnu iskaznicu da imaju e-iskaznicu, znači u tom dijelu nije problem. Nije problem ni onih koji imaju e-iskaznicu, a žele negdje drugdje glasati na dan u okviru svoje izborne jedinice da to bude regulirano i mislim da su to rješenja koja jesu dobra u zakonu, ali nije dobro na način da mi tjedan dana malte ne pred raspuštanje Sabora donosimo ovakav jedan zakon, a izbori su evo tu pred nama.
Problem je građana koji nemaju prebivalište uopće. U ime predlagateljice poštovani ministar Arsen Bauk.
Zahvaljujem. Ja moram reći da donekle razumijem dilemu koju je izrekao gospodin Tušak o tajmingu. Ja ću pokušat objasniti zašto ovaj tajming. Dakle Zakon o osobnoj iskaznici kao što ste sami rekli u lipnju 2015. godine je stupio na snagu ili objavljen u Narodnim novinama i gledali smo jedan mjesec dana učinke tog zakona, dakle da li ljudi koriste to svoje pravo i da li bi se ono moglo, da li bi priznavanje tog prava i u ovu izbornu proceduru kvalitetno donijelo jer da se radi o 500 ljudi, samo 500 ljudi koji su iskoristili to pravo ne bi imali svrhe dolaziti pred zastupnike s ovakvim prijedlogom. Kad ih je 12000 to je sasvim sigurno druga situacija. I zbog toga smo se negdje u 7. mjesecu kad smo vidjeli kako to izgleda odlučili da ćemo ići u izmjenu Zakona o registru birača da bi na taj način olakšali pristup biračkom mjestu građanima koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj, u potpunosti uvažavajući ograničenja koja je u svojoj replici na moje izlaganje iznio gospodin Šuker, ali drugo je mjesto i vrijeme da se te prijepore riješi. To nije Zakon o registru birača, to je eventualna dopuna ili izmjena Ustava. Ono što sada imamo u ovom okviru mislim da je ovo korektno rješenje, to su i predlagatelji govorili. Što se tiče samog tajminga izbora, mi nismo mogli utjecat na donošenje Zakona o osobnoj iskaznici. On je prošao svoju proceduru u dva čitanja. Mogli smo utjecat na donošenje ovoga zakona, ocijenili smo da količina izmjena ne zahtijeva široku javnu raspravu u trajanju od mjesec dana. Sama činjenica da se radi o tehničkim izmjenama koje olakšavaju pristup je i dokaz da nema primjedbi na prijedlog zakona je pokazala da smo i tu bili u pravu. E sada, što se tiče stupanja na snagu zakona, dakle u zadnjem članku se iznimno govori da zakon stupi na snagu prvog dana od dana objave što je znak da je intencija da se primjenjuje za ove izbore. Ukoliko je želja klubova zastupnika da se to ne primijeni na ove izbore, ali ne vidim zašto bi bila, dakle ja ću prihvatit tu kritiku što se tiče dojma o tajmingu u odnosu na izbore, ali kada gledate tajming u odnosu na izmjene Zakona o osobnoj iskaznici to je prva sljedeća sjednica Sabora. Dakle nije išlo paralelno zato jer se htjelo vidjet učinke Zakona o osobnoj iskaznici. Kada je ona zaživjela, kada je 12000 državljana i to je u zadnja tri tjedna 2000, dakle to sljedeći tjedan može bit još 1000 recimo, a za sljedeće izbore koji god budu, sljedeći su po redu lokalni, dobro tu ne glasaju državljani, ali onda oni iza predsjednički, to će već bit jedan pristojan broj. Tako da evo, ako vam je to objašnjenje dovoljno da u dilemu o glasanju za ili suzdržano, da se malo primakne na ovu stranu za, ja ću bit zadovoljan što sam uzeo ovih par minuta da to objasnim. Što se tiče dileme zastupnika Bačića, dakle u ovome slučaju se izjednačuju državljani u Republici Hrvatskoj sa državljanima izvan Republike Hrvatske jer ni u Republici Hrvatskoj ne možete odmah pristupit na biračko mjesto ako nemate važeću osobnu iskaznicu. Dakle sad se to izjednačava i to je bila na jedan način intencija i Zakona o osobnoj iskaznici. Naravno, ja ponovno kažem, ustavne odredbe su te oko kojih se treba dogovarati i ja što se tiče izmjena Zakona odnosno biranju zastupnika u Hrvatski sabor u ovakvim ustavnim rješenjima od 3 zastupnik ne bih imao ništa protiv ni dopisnog glasanja, uz određene tehničke popravke koje bi onda imale za učinak određenu bolju kontrolu. A što se tiče jednog administrativnog koraka više koji moraju sad napraviti državljani u Hrvatskoj i izvan Hrvatske, situacija bi bila sljedeća. Imali smo skoro 250 000 državljana sa nevažećim osobnim iskaznicama i imali smo veliku disproporciju između broja punoljetnih stanovnika i broja birača, negdje oko 600 000. Donošenjem Zakona o prebivalištu i njegovom primjenom taj broj je smanjen za negdje 250 000 i sada je potreba za tim dodatnim administrativnim korakom puno manja nego što je bila 2012. godine i mislim da će uskoro, dakle nakon sljedećih izbora ćemo analizirat ili će analizirat, trebali ostaviti taj jedan administrativni korak više, ali on je prema svim državljanima u ovome trenutku isti i ne mislim da je nesrazmjeran u odnosu na cilj koji se želio s njime postići, a tiče se većeg povjerenje u popis birača koji je sada na snazi. Zahvaljujem.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre, činjenica je da će na dan izbora u 11 izbornoj jedinici pristupiti državljani RH koji žive u inozemstvu. Jedan će pristupiti sa urednom osobnom, e-osobnom iskaznicom koju je dobio na temelju novog zakona i nije se trebao … [[Govornik se ne razumije.]] I doći će taj do njega, odmah iza njega će doći hrvatski državljanin koji živi isto u 11. izbornoj jedinici sa važećom putovnicom. I on neće moći pristupiti ako se nije prije toga aktivno registrirao. Ja sam to samo htio reći da držim da jedan i drugi imaju valjani dokument kojim dokazuju hrvatsko državljanstvo i koji je i koji im dokument nije istekao ovome koji ima putovnicu i on će da bi mogao glasovati mora se aktivno registrirati. A ovaj koji ima isto dokument kojim dokazuje hrvatsko državljanstvo izvan Republike Hrvatske, a živi izvan Republike Hrvatske to ne mora raditi. To mi se čini da nije, da u ustavno-pravnom smislu ili da nisu jednaki na dan, njih dvojica, njih dvoje na dan izbora kada glasuju u 11 izbornoj jedinici. To sam htio reći. I mislim i po meni to nije identična pozicija njih dvojice koji imaju oba važeća dokumenta koji im je izdala Republika Hrvatska i kojim se identificira njihovo državljanstvo.
Ministar Arsen Bauk, odgovor na repliku.
Dva su tu, dvije su tu stvari koje treba naglasiti. Ovo što ste rekli da vrijedi za državljane izvan Republike Hrvatske u jedanaestoj vrijedi i za deset izbornih jedinica isto. Osoba koja dođe i nema važeću osobnu iskaznicu u trenutku kad dođe neće moći glasati, a ako ima važeću onda to isto vrijedi i u dijaspori. Ali kad uzme važeću osobnu iskaznicu u policiji ne treba se ni onda registrirati, pet godina vrijedi. To su dva izborna ciklusa od danas. Dakle, sada su u istoj situaciji državljani koji nemaju prebivalište s onim koji imaju prebivalište. Što se tiče ovoga da neće moći pristupiti biralištu djelomično je točno. Moći će pristupiti biralištu kada ode u drugu sobu i uzme potvrdu. Dakle, moći će glasati i jedan i drugi. Da ne može glasati onda bi bilo, onda bi doista bilo, ne bi bilo u skladu sa, bilo bi nerazmjerno otežavanje pristupa biralištu. Ovako je ocijenili smo i ta odredba je na snazi već tri godine i uvijek se preispituje, da u ovome trenutku postoje razlozi koji zahtijevaju taj jedan dodatni administrativni, administrativnu radnju osobama da bi ostvarili svoje biračko pravo. Nikome, dakle i jedan i drugi koji dođu na biralište na kraju će moći glasati. Samo će ovaj moći, morati napraviti još jedan korak. Možemo raspravljati da li je to potrebno i to je uvijek legitimna rasprava i vodio sam što u Saboru, što izvan Sabora rasprave o tome. Ali u pet izbornih ciklusa koji smo imali od donošenja Zakona o registru birača, dakle bili su lokalni izbori, dva puta europski izbori, državni referendum i predsjednički izbori. Nije bilo velikih primjedbi na to da netko nije mogao glasati. Uvijek se našao način kako da se dođe do biračkog mjesta ako te u svom mjestu prebivališta. A ove promjene birališta elektroničkim putem ako niste u mjestu, mjestu prebivališta to smo sada olakšali tako da evo još ovaj korak i mislim da smo onda zaokružili cijelu priču sa e-osobnim iskaznicama i Zakonom o prebivalištu itd.
Ante Babić, replika.
Hvala lijepa. Poštovani ministre, rekli ste kod obrazloženja kolegi da zapravo ste vidjeli na ovim zadnjim izborima da je velika većina hrvatskih građana se odazvala izborima pa i ovo ide u prilog k tome da im se olakša glasovanje izvan RH. Jedna od umotvorina koja je došla iz vašega ministarstva je zapravo aktivna registracija tih istih birača. E sada, govorimo kao Hrvati, Hrvatska država, hrvatski građani za Hrvate koji žive izvan RH. Samim tim što žive izvan RH na neki način su kažnjeni kada žele ostvariti svoje biračko pravo što im omogućava Ustav RH i članak 45. i toga ste svjesni i to ste isto tako dijelom objasnili. Međutim, i ono što je govorio gospodin Šuker može se a da ima volje u diplomatsko-konzularnim predstavništvima imati veći broj biračkih mjesta i na taj način bismo omogućili barem na neki način i dali satisfakciju tim ljudima da je moguće da ih više iziđe na sam dan izbora. Kažem fizički je to nemoguće u određenim diplomatsko-konzularnim predstavništvima zbog samog glasovanja. E sad, ako vidite da glasuju izvan Republike Hrvatske, da su određena diplomatsko-konzularna predstavništva znatno udaljena od njihovih mjesta prebivališta, k tome još moraju aktivnu registraciju napraviti mi zapravo se natječemo u tome da ih na bilo koji način kaznimo, odnosno da ih udaljimo od mogućnosti da zapravo imaju po Ustavu ono isto i opće biračko pravo kao i svi građani Republike Hrvatske. O tome se radi. A ovo što ste rekli zapravo na kraju jest jedno eksperimentiranje na hrvatskim građanima i to nije samo vaš problem, nego je problem mnogih u Vladi RH koji zapravo eksperimentiraju, pa tek onda vide da to nije dobro i onda to mijenjaju. U ovom slučaju ja to pozdravljam, ali moglo se i drugačije napraviti. Hvala.
Ministar Arsen Bauk, odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Što se tiče broja biračkih mjesta to će odrediti Državno izborno povjerenstvo. Ocjenjujem da će na barem u jednom diplomatsko-konzularnom, odnosno u jednom sjedištu diplomatsko-konzularnih predstavništva, konkretno u Mostaru sada biti nešto veći broj biračkih mjesta nego što je bio za predsjedničke izbore. To ocjenjujem da će to tako biti. Što se tiče gužvi koje su bile na biračkom mjestu, činjenica je da je isti zakon vrijedio i za prvi i za drugi krug izbora, samo je mobilizacija bila nešto drugačija, pa je onda. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Da, tako je. Ali vidite da je zakon za prvi krug izbora funkcionirao. Dakle, to su bile jedne izvanrednije okolnosti, ali svi koji su željeli glasati su glasali na kraju. Dakle, na kraju su glasali. Možda bi čekali pola sata manje ili sat manje, ali su glasali. I svi koji su tražili potvrdu su dobili potvrdu. Dakle, nije to odlučilo izbore a i da je odlučilo onda je bolje da je odlučilo po ovakvom restriktivnom sustavu, nego da imamo dileme o tome jesu glasali mrtvi ili sve ono što se govorilo za izbore 2005. Tako da u tom kontekstu ovo pojačava vjerodostojnost izbornog procesa. Što se tiče eksperimentiranja dakle ne mogu se u ovome dijelu baš složiti da se ovdje eksperimentiralo. Naime, prvom prilikom kada se vidjelo da institut osobne iskaznice za državljane koji nemaju prebivalište u RH daje određene rezultate reagiralo se i ovom malom izmjenom zakona. Prema tome, nije to eksperiment. Vjerovali smo da će to tako biti i evo nepuna dva mjeseca nakon što je stupio na snagu Zakon o osobnoj iskaznici je počeo imati učinke i reagirali smo i sa ovom dopunom. Zahvaljujem.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će kolege Davorin Mlakar i Ivan Šuker. … [[Upadica se ne razumije.]] Onda Davorin Mlakar, izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, žao mi je da je nestao i predsjednik Sabora, imao sam dojam da on ima nešto za reći o ovoj temi. Gospodine ministre, nije toliko važno što ćete vi prihvatiti u svojim ekspozeima nego što će prihvatiti Hrvatski sabor. Ali priče da su 2005. glasovali mrtvi temeljem ranijeg zakona me nužno stimulira da vam kažem da po vašem zakonu nažalost ni živi ne mogu glasovati. A to da su glasovali mrtvi tome su možda krivi članovi SDP-a koji su se nalazili u biračkim odborima, ako ćemo o tome razgovarati. Ne znam da je zabilježeno da je neki mrtvac došao na biračko mjesto i dao svoj glas bilo kome, ali to je sve izgleda nužno u raspravama pred izbore. Očito s ovim slikama koje ste pružali cijelo vrijeme što se tiče zakona koji reguliraju izbore. Postavljam prvo pitanje u ime kluba HDZ-a, sukladno članku 204. stavku 1. Poslovnika Hrvatskog sabora predlaže se donošenje zakona po hitnom postupku, pazite sad dobro, kako bi se olakšao postupak sudjelovanja u pripremi popisa birača za predstojeće izbore. Ova rečenica kojoj bi se moglo staviti logičkih primjedbi treba značiti da postoje osobito opravdani razlozi da se ovaj zakon donese po hitnom postupku. Osobito opravdan razlog je postupak sudjelovanja u pripremi. Iskreno govoreći ne mogu vjerovati da je to istina. Ali to je naravno manje važno, drugo je pitanje da li sada u zadnjem tjednu zasjedanja Sabora u ovom sazivu. Što znači da smo od izbora udaljeni 60-ak dana maksimalno ako je vjerovati najavama. Vi mijenjate Zakon o Registru birača. Da sad idem u našu nedavnu prošlost pa da govorim što su 2011. godine govorili od vašeg predsjednika stranke, sadašnjeg predsjednika Vlade gospodina Milanovića, pa nekadašnjeg predsjednika države Josipovića o namjeri HDZ-a da 9 mjeseci pred izbore korigira Zakon o izbornim jedinicama ne bi imalo previše smisla jer ste vi već mijenjali izborno zakonodavstvo 2 mjeseca pred izbore. Zadnji puta Zakonom o izboru predsjednika Republike. Nije pomoglo, nije vam pomoglo i rezultat je onakav kakav niste željeli. Ali to je manje važno. Važnija je sramota koju si činimo i presedane koje ponovno uvodimo u Parlament da 2 mjeseca pred izbore mijenjamo zakone koji se tiču tih istih izbora. To je neprijeporno jako loša praksa koju ste promovirali u mandatu ove Vlade. A sad ćemo govoriti o suštini. Što je suština ovog zakona? Kolege su vam pokušali to pristojno formulirati, zbog naše javnosti, kako voli reći naš predsjednik, ja ću iščitati te odredbe zakona ako nas slučajno netko prati da bude svima jasno. Članak 28. postojećeg zakona kaže: "Aktivna registracija birača koji nemaju prebivalište u RH provodi se radi glasovanja u inozemstvu ili RH na izborima za Hrvatski sabor, predsjednika Republike Hrvatske, državni referendum i izbor zastupnika iz RH u Europski parlament. Aktivnu registraciju birača koji će glasovati u inozemstvu na određenom konzularnom području obavljaju diplomatsko konzularna predstavništva RH. To su ista ona u kojima će ti isti koji su se aktivno registrirali moći na dan izbora glasovati." Vi ste već sada rekli nekoliko teza koje ozbiljno dovode u pitanje vaše namjere. Govoreći u svojem obraćanju Parlamentu rekli ste pa evo omogućili smo u Mostaru da glasuju svi oni koji su željeli izaći na zadnje izbore i vjerujemo da će biti više biračkih mjesta u Mostaru i za ove izbore, ako sam dobro pratio. Ja vas pitam kakvo je to onda tumačenje zakona? Ako se biračka mjesta zatvaraju sva u određeno vrijeme kako je moguće da u Mostaru se zatvaraju 3 sata kasnije? Moguće je, jer niste željeli poslušati sve ono što smo vam govorili kod donošenja zakona, da ste restriktivno pristupili izborima na način da ste ogromnom broju ljudi koji po Ustavu imaju pravo birati i biti birani to pravo onemogućili. Ili ako hoćete najblaže izuzetno otežali. Ne mogu ni zamisliti što bi motiviralo Hrvata koji živi u Dallasu u Teksasu da putuje do Los Angelesa ili New Yorka da bi glasovao na izborima koji se održavaju u RH, a on to pravo ima. Drugo gospodine ministre, ovo što govorite o E osobnim iskaznicama kako ćete omogućit nekima da iskoriste svoje biračko pravo, ustvari ste rekli ono najvažnije što vam govorimo od kad ste donijeli prvi zakon. Vi ste omogućili djelu onih od onog velikog broja kojima ste to pravo onemogućili i u tome je problem ovog zakona. Nije problem u tome što ste omogućili za 10 ili 12 tisuća onih koji imaju E osobnu iskaznicu da glasuju nego je problem u 300 tisuća onih koji to pravo nemaju, nemaju ako se aktivno ne registriraju i prođu ovaj komplicirani nepotrebni postupak koji vrijedi za jedne birače, a ne vrijedi za one sve koji žive u RH. … [[Upadica se ne čuje.]] Oćete mjesto mene govorit ili ćete se suzdržat da ja završim? Nećete me zbog toga onemogućiti u onom što želim reći. Vi ste donošenjem zakona jednom velikom broju ljudi kojima Ustav garantira biračko pravo to pravo onemogućili time što im sad dva mjeseca pred izbore smanjujete broj tih na koje se taj zakon odnosio, odnosno popravljate štetu za jedan mali broj njih nije rješenje, to nije rješenje problema do kojeg ste nas doveli. Nažalost sve ono što smo govorili da postoji samo dva kriterija, da ste državljani RH i da ste stariji od 18 godina kao što to govorio Hrvatski ustav nije bilo dovoljno da tim ljudima omogućite da sudjeluju u izborima. I svim ovim akrobacijama koje su kasnije donesene i Zakonom o registru birača i nekim drugim izbornim zakonima samo ste dodatno komplicirali situaciju. A ono što govorite u obranu postupka dokazat ću vam na primjeru da nije istina. Osobnu iskaznicu, to vjerojatno većina ljudi zna izdaje Ministarstvu unutarnjih poslova. Osobna iskaznica je dokument kojim dokazujete svoj identitet, a možete dokazati i svoje prebivalište. Identitet jednako vrijedan dokument dokazujete i putovnicom. I sada vam se događa slijedeći slučaj raspisuju se izbori, ljudi dolaze na biračko mjesto i na biračkom mjestu utvrde da nisu na vašem kreiranom popisu birača. Dobivaju slijedeću uputu, niste na popisu birača zato što vam je recimo osobna iskaznica istekla. I ako vam ta osoba pruži putovnicu umjesto osobne iskaznice koja je važeća neće moć glasovat jer se ne nalazi na popisu birača, izvatku za to biračko mjesto. Tada birački odbor osobi daje uputu kako to pitanje može riješiti i šalje ga mjesno nadležnu općinu da digne potvrdu s kojom može glasovati. E sad ja vas pitam gospodine ministre koja to potvrda zamjenjuje osobnu iskaznicu? U vašem razumijevanju izbornog procesa i prava osobnu iskaznicu zamjenjuje potvrda općine da se ta osoba nalazi na nekadašnjem popisu birača koji se sad zove registar birača a koji vam nije odgovarao jer su se na njemu po vašim iskazima i vaše stranke i vaših koalicijskih partnera nalazile stotine tisuća nepravedno upisanih ljudi. Imam konkretna slučaj iz prakse, čak sam vam to i rekao da općina izdaje potvrdu na temelju registra koji ustvari vi ne priznajete suštinski i time uzurpira pravo drugog Ministarstva unutarnjih poslova koje bi vam moralo izdati važeću osobnu iskaznicu pa da njom se vratiti na biračko mjesto i glasujete. E to vam je u praksi provedba ovog nemuštog zakona. Ali sve to u ovom trenutku je manje važno i o tome smo vam govorili ali vam nismo ničim impresionirali. Problem je u tome što i po ovom zakonu najveći broj birača koji nemaju prebivalište u RH neće moći glasovati na ovim izborima ako ne budu posebna vrsta birača, a to je ona vrsta koja se za svake izbore mora ponovno registrirati. Tako da sad imamo birače u Hrvatskoj koji su obični birači, imamo birače koji se moraju registrirati s prebivalištem u inozemstvu i imao E birače koji jesu u inozemstvu ali su dobili novu osobnu iskaznicu pa nemaju potrebu prethodne registracije. To nema blage veze sa ustavnom jednakošću građana pred zakonom niti mogućnošću koju im garantira Ustav da biraju i da budu birani u ovom slučaju na parlamentarnim izborima. O tome smo mi govorili govoreći o vašim zakonima a da zakon stupi na snagu prvog dana od dana objave u Narodnim novinama to inače pravilo koje se koristi sasvim iznimno samo za najvažnije stvari, samo za stvari koje ne trpe odgodu. Ako ste već željeli jednom uskom krugu birača olakšati izlazak na izbore time ste priznali da ste puno većem broju to isto pravo oduzeli ili otežali, ali isto tako i ovaj zakon ste mogli ponuditi Hrvatskom saboru prije tri ili četiri mjeseca pa ne bismo govorili da ste došli na zadnje zasjedanje, a da je bilo korektnosti za kakvu ste se nekada zalagali onda ste ga trebali ponuditi godinu dana prije održavanja parlamentarnih izbora. S obzirom da sve to se nije dogodilo, s obzirom da ja neću koristiti retoriku vaših političara koji su zastupali vaša stajališta, ja ću vam samo reći da ovaj zakon olakšava jednom malom dijelu ali i dalje nepravedno diskriminira puno veći broj pa je stoga taj zakon Hrvatskoj i hrvatskim biračima potpuno nepotreban. Ako ste željeli ispraviti greške do kojih ste doveli, trebali ste izbrisati obvezu registracije svima onima koji imaju pravo glasa a u Hrvatskoj ne žive. To bi bio potez vrijedan za pozdraviti. Ovo ne vodi ničemu.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Mlakar izmjena izbornog zakonodavstva mjesec ili dva mjeseca pred izbore nije samo ekskluzivitet ovih izbora. Kao što ste vi rekli spomenuli ste i Zakon o izboru predsjednika, odnosno predsjednice Republike Hrvatske ja bih vas podsjetio da je taj ekskluzivitet imao i cijeli niz zakona o izborima članova predsjedničkih tijela jedinica lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave kao i izbora gradonačelnika, načelnika i župana kada smo isto par mjeseci pred izbore, vi se toga dobro sjećate mijenjali i to u značajnoj mjeri cjelokupnu zakonsku regulativu tih izbora. S druge strane, ja isto, to sam i pokušao i u replikama maloprije, tvrdim da ovaj zakon ne donosi, odnosno vjerojatno olakšava dolazak na izbore i glasovanje jednom određenom broju hrvatskih državljana koji ne žive u Hrvatskoj. Pitanje koliko će njih uopće i pristupiti izbora. Ali ne vidim, ja još uvijek ne vidim razlog zašto državljanima Republike Hrvatske koji nemaju osobnu iskaznicu bilo onu običnu bilo e-osobnu iskaznicu zašto bi njima otežavali pristup biračkome mjestu sa nužnom aktivnom registracijom kada i oni posjeduju kao što sam to već rekao važeće dokumente Republike Hrvatske kojima dokazuju svoje državljanstvo. A jasno da onda, da identifikacija na temelju putovnice državljanima koji žive u 11.-toj izbornoj jedinici, dakle u inozemstvu je sasvim dovoljan dokument da mogu izvršiti svoje biračko pravo izvan Hrvatske a oni ga stječu jasno u Hrvatskoj. Hvala.
Davorin Mlakar odgovor na repliku.
Evo kolega Bačić, postavljate pitanje na koje nema Vlada logičnog odgovora. Ja ću evo zlorabiti ovo vrijeme za repliku pa ću reći čisto kao uputu. Nisu ovo prvi izbori koji se provode u Hrvatskoj i mi smo bili nekada zaduženi za provedbu izbora pa smo dobili da se ne misli sada nužno ovo kako se volimo konfrontirati politički HDZ, SDP, dobili smo obvezne upute Državnog izbornog povjerenstva. Mislim da su bile 2 i 7 negdje iz 2002. ne znam, godine, neke i '07. u kojima stoji, prevedeno da ste dužni na biračkom mjestu omogućiti svakoj osobi koja se može identificirati a nalazi se na popisu birača sudjelovanje u izborima odnosno glasovanje za ponuđene opcije. Tako da je npr. hrvatski državljanin koji je bio na popisu birača živio u Australiji, došao je sa isteklom vozačkom dozvolom, nevažećom australskom vozačkom dozvolom moralo mu je biti omogućeno glasovanje jer je osnovni princip bio da birački odbor može utvrditi njegov identitet. Danas nije dovoljno da imate osobnu iskaznicu, mora biti važeća, ne vrijedi vam čak ni važeća putovnica da biste mogli glasovati jer vas je već prethodno ministar Bauk zbrisao sa popisa birača. Vas tamo uopće nema, vi se morate prvo izboriti da biste se uopće vratili na popis birača a to ćete činiti na temelju potvrda koje izdaje na temelju popisa birača koji je radila još HDZ-ova Vlada koju su tako žesto kritizirali. Dakle potpuni nepotrebni rašomon.
Ante Babić, replika.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Gospodine Mlakar dobro ste primijetili i to ponovili nekoliko puta a mislim da nije zgorega ponoviti to još koji put vezano za popise birača, zapravo da sa ciljem sređivanja tih popisa birača i njegove što veće ažurnosti za svake izbore se zapravo rade registri, iz registra birača se rade popisi birača a njega čine i birači koji su se aktivno registrirali. Ta aktivna registracija, zapravo mi smo na nju bili često puta upozoravani upravo vezano za 11. izbornu jedinicu, odnosno za Hrvate izvan Republike Hrvatske i mnogi od njih su se javljali i samome ministarstvu pa i samome ministru. I on što ljudi zapravo pitaju jest ta diskriminacija zašto se ljudi aktivno registriraju izvan Republike Hrvatske a to primjerice ne čine u Republici Hrvatskoj, zbog čega zapravo tako. I još nešto možda ste zaboravili da temeljem onoga Zakona o prebivalištu svi oni hrvatski građani koji nisu zapravo sredili svoja prebivališta do kraja godine, 2014. godine oni su zapravo po sili zakona izgubili to prebivalište, odnosno samim time su izgubili pravo na osobnu iskaznicu pa evo ovim dijelom možda je i ministar želio malo popraviti tu situaciju. Nadam se da je to također išlo u ovome smjeru, ali ne dovoljno i opet diskriminirajuće i zato je ova kategorizacija koju ste vi sada napravili jedna nova u nizu a to su ono obični birači, e-birači, birači sa običnim osobnim iskaznicama i sa e-iskaznicama. Hvala.
Davorin Mlakar odgovor na repliku.
Poštovani kolega Babić vi ste se pitali a odgovor je vrlo ustvari jednostavan. Naši ugrubo ću reći, ne znam koji je najbolji termin, iseljenici, hrvatski državljani bez prebivališta u Republici Hrvatskoj, dobri su kad se govori o investicijama, kad se govori eventualno o kontaktima s tim zemljama, možda i o gospodarskoj suradnji i bili su sjajni i objeručke prihvaćeni u Domovinskom ratu. Sada to polako jenjava, tu i tamo još prepoznajemo neke športske rezultate kojima se volimo dičiti, ali u principu za izbore nam ne trebaju. I kad se vi pitate kako to matična država može ovako uporno kroz parlament gurati zakone koji diskriminiraju jednu skupinu hrvatskih državljana onda nužno morate doći do odgovora. Vladajućima ne odgovara dosadašnji povijesni rezultat koje su stranke dobivale političku podršku od iseljene Hrvatske. Jesu uspjeli svesti sve njihove predstavnike na tri zastupnika, jesu, ali ni to nije dovoljno. Treba još pokazati iseljenoj Hrvatskoj da su tu onako prema potrebi, rekao sam kad ih trebamo, ali mi ih za izbore ne trebamo jer se vladajući boje da tamo glasova nema i to je jedina istina i rješenje ovog cijelog problema.
U ime predlagateljice ministar Arsen Bauk.
Zahvaljujem. Najprije ispričavam se zastupniku Mlakar što sam ga ometao dok je govorio, ali sam pokušao ispraviti jedan podatak u velikoj mjeri. Dakle nije 300000, 742770 je birača bez prebivališta u Republici Hrvatskoj, znači 742770 na dan 10. rujna je birača koji imaju pravo glasat u 11. izbornoj jedinici. Što se tiče i to je upravo ta razlika, dakle negdje oko 300000 više nego što je bilo za izbore 2011. godine i to su birači koji su bili u registru birača u Republici Hrvatskoj koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj, imaju biračko pravo jer su hrvatski državljani i nalaze se u registru birača, dakle tzv. dijaspora koji će na ovim izborima parlamentarnim biti na popisu birača odnosno registru birača za 11. izbornu jedinicu. Što se tiče ovoga zakona koji je navodno otežao, da ne kažem, vi ste upotrijebili taj izraz otežao, glasanje građanima u diplomatsko-konzularnim predstavništvima, ja ću vam iznijeti dva podatka koja će to potpuno demantirati. Na parlamentarnim izborima 2011. godine u diplomatsko-konzularnim predstavništvima glasalo je 21100 birača, od čega 15988 birača koji imaju prebivalište u Republici Hrvatskoj i ovaj ostatak dakle 5200 koji imaju prebivalište izvan Republike Hrvatske. Dakle to je bio zakon, stari zakon o popisu birača iz 2011. kad nije bila ova aktivna registracija i glasalo je znači 21000, 16000 ovih sa prebivalištem u Hrvatskoj koji žive u inozemstvu tzv. gastarbajteri i još 5100 tzv. prave dijaspore. A onda je došao ovaj diskriminacijski zakon i na izborima 2015. godine 16000 glasa onih koji su bili s prebivalištem u Republici Hrvatskoj a glasuju u inozemstvu i 21000 koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj. Dakle kad smo diskriminirali, zatvorili, stavljali aktivnu registraciju, a 4 puta više ljudi je iskoristilo biračko pravo pod tim i takvim okolnostima nego što je to bilo kad je bio taj liberalan zakon gdje se to moglo. Dakle to je samo pitanje organizacije i motivacije glasača da glasaju i onda glasaju temeljem pravila koja vrijede. Što se tiče kategorija glasača, nabrojali ste dosta kategorija ali niste nabrojali sve. Postoje još glasači pripadnici nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj koji mogu … u redovnoj ili 12. izbornoj jedinici, a imaju važeću osobnu iskaznicu, pa glasači pripadnici nacionalnih manjina koji nemaju važeću osobnu iskaznicu, pa glasači pripadnici nacionalnih manjina s prebivalištem u Republici Hrvatskoj koji prema stavu DIP-a iz 2011. s kojim se ja inače ne slažem, imaju pravo glasati ili za 11. ili za 12. izbornu jedinicu i to je sve u Ustavu. Dakle to je sve u Ustavu, Ustav je prepoznao tri vrste načelno govoreći o jednakom i općem biračkom pravu, prepoznao je tri vrste birača: pripadnike nacionalnih manjina koji mogu glasati, za koje se može propisati posebno biračko pravo, državljani Republike Hrvatske s prebivalištem u Republici Hrvatskoj i državljani Republike Hrvatske bez prebivališta u Republici Hrvatskoj. Dakle u startu je Ustav tako definirao, to vjerojatno postoje povijesni razlozi zašto je to tako. A što se tiče ograničenja prava otežavanja pristupa biračkim mjestima, državljanima tzv. dijaspori, a to nismo mi mogli sami, u tome ste nam 2010. godine i vi pomogli. Prema tome, eto tu zajedno imamo te zasluge ili krivnje, kako to već smatramo da treba.
Davorin Mlakar, replika.
Gospodine ministre, vi se izgleda trudite ovo opravdat ovaj nadimak koji vam je dao predsjednik Vlade, ali ako vi mene mislite ovdje prozivat kao na kvizu onda ste pogriješili i nemojte da se počnemo prepucavat u znanjima. Ja ne znam ove brojke koje ste istakli niti sam govorio o svim vrstama birača koje postoje tako da me nemate zbog čega ispravljat. Ono što sam vam ja rekao, da ste zakonima ove Vlade onemogućili građanima Republike Hrvatske koje pravo im daje Ustav, onemogućili ste im korištenje toga prava. To je moja osnovna teza. I čak sam ublažio, ako ne onemogućili onda u bitnome otežali. Ako vi mislite da je stimulativna mjera nekome da putuje 3 ili 4 tisuće km da bi se registrirao ili da bi glasovao na izborima, onda vi i ja imamo problema u razumijevanju. Ja mislim da je to otežavajuće, a vi mislite da je to poboljšanje rješenja zbog toga se mi gospodine ministre ne razumijemo. A što se tiče zakona koji su omogućavali glasovanje u inozemstvu morali ste pogledati rezultate ranijih godina. Ima godina kada je 106000 birača glasovalo u izborima za hrvatske izbore izvan Republike Hrvatske i to u krajnjoj liniji uopće nije bitno da niti jedan nije glasovao vi nemate pravo zakonom ograničavati ono što mu je Ustav podario. U tome se mi razlikujemo. Nisu uopće bitne ove brojke. Bitno je pravo i sloboda ljudi da to pravo iskoriste, a vi im to ne date. Rekao sam već nekoliko puta vi niste tu da im to pravo uzmete.
Zahvaljujem. Trudit ću se da ne opravdam u tolikoj mjeri usporedbu sa ovom životinjom koju je premijer u srijedu izrekao. Ali ću ponekad iskoristiti i tu mogućnost kao na primjer sada. Dakle, nisu zakoni ove Vlade otežali i prihvaćam da ste ublažili izraz onemogućili pristup biračkom mjestu, jer da je to tako onda ne bi glasalo četiri puta više ljudi po zakonima ove Vlade, nego po zakonima prošle Vlade. Ali je Ustav otežao pristup biračkim mjestima birača u inozemstvu. To je točno. I taj Ustav nije donijela ova Vlada, nego je donesen 2010. godine glasovima ove strane sabornice i ove druge strane sabornice. Dakle, to je točno. I tu vas ja potpuno razumijem, samo onda to nije stvar ove Vlade nego je stvar Hrvatskog sabora i dvotrećinske većine 2010. godine što je kompromis između prijedloga da ostane kao što je bilo do tada i prijedloga da se to u potpunosti onemogući. Dakle, ne oteža nego onemogući. I ja ne vidim šta je tu netransparentno. Pa mi smo 2007. godine u izbore otišli sa sloganom odlučimo u Hrvatskoj. Dakle, transparentno je to bilo. Ne možete sad reći da smo mi tu nešto imali figu u džepu. I sad smo došli do ovoga kompromisa 3 zastupnika i za nas je priča gotova dok se ponovo ne otvori. Kad se otvori raspravljat ćemo, pa će se možda još neke druge stvari staviti na stol, pa ćemo vidjeti šta će, kako će biti. Ili možda budete imali dvotrećinsku većinu pa to budete mogli bez nas ili jednom možda mi budemo imali dvotrećinsku većinu, pa možemo bez vas. To je sad stvar građana kako će odlučiti. Eto to je što se tiče moje replike.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre, u ovoj replici ste malo se ispravili u odnosu na vaše temeljno izlaganje na koje vam je gospodin Mlakar replicirao. Dakle, nije točno da je kako ste vi rekli taj liberalni zakon HDZ-a zaslužan za to da je 2011. izašlo vi ste rekli 5000. Nije nego 21000 je izašla u 11 izbornoj jedinici, a da je onda ovaj zakon koji je utvrdio registar i potrebnu aktivaciju birača omogućio sa 15 ili 16000 glasača u 11 izbornoj jedinici. Činjenica je da je u 11 izbornoj jedinici 2000., 2003., 2007. godine izašlo preko 60000 birača u 11 izbornoj jedinici. Samo tad je bila nefiksna kvota, pa je onda Sabor imao 5, 6 ili 7 saborskih zastupnika iz 11 izborne jedinice. To sada jasno nije bio slučaj, ali je neosporno da je Ustav zakomplicirao zato što samo postoje primjerice u Bosni i Hercegovini 4 mjesta gdje se može glasovati. Ali je vaš zakon itekako doprinio tome da je tim se ljudima kako je rekao gospodin Mlakar zakompliciralo, odnosno on rekao otežao pristup biračkom mjestu. Prema tome, 2011. godine prije vašeg zakona uz izmjenu Ustava iz 2010. je ipak izašlo 21000 hrvatskih državljana koji glasuju u 11 izbornoj jedinici. Ako je te godine još netko glasao u iseljeništvu, jer se registrirao, a ima osobnu iskaznicu u Republici Hrvatskoj on je glasovao u izbornoj jedinici gdje mu je mjesto prebivališta u Hrvatskoj. I on se ne računa u onih 21000 hrvatskih državljana koji su glasali za 11 izbornu jedinicu. Hvala.
Ministar Arsen Bauk, odgovor na repliku.
Nakon kraćih konzultacija moram ispraviti svoj broj od 5000. Točan je vaš broj 21, ali je neosporan i broj da je 2015. glasalo za predsjednika Republike 37 u veleposlanstvima kad odbijemo ljude koji imaju prebivalište u Hrvatskoj to je i dalje više nego u 2011. po ovome liberalnom zakonu. Tako da je … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Ne, kad je bio najliberalniji [[Upadica Zgrebec: Ne volite da se viče kad govorite. Prije ste intervenirali kad je ministar vama dobacivao. Nemojte vi sad njemu.]] Ne, ne ja. Dakle, ovo su konstruktivne rasprave sa brojevima gdje ja volim polemizirati. Tako je. Dakle, dok je bio liberalni Ustav sa liberalnim zakonom, onda je bilo 100000. Onda je došao restriktivni Ustav sa liberalnim zakonom, bilo je 21. I onda je došao restriktivni Ustav sa restriktivnim zakonom 26. Jel' sam sad to sve dobro, točno pobrojio? O.k. I sada će doći restriktivni Ustav sa manje restriktivnim zakonom i bit će koliko bude, a bit će tri zastupnika. Evo sad smo sve razložili na proste faktore, tako da sada nema nikakve dileme. Ali dobro je da i vi mene i ja vas uvjerim da znamo o čemu pričamo. To je već jedan veliki napredak. Što se tiče glasanja, dakle ne sumnjam svaki hrvatski državljanin koji dođe na biračko mjesto ima hrvatsko državljanstvo, stariji je od 18 godina i ima prebivalište tamo gdje je došao glasati ili se u međuvremenu na propisan način registrirao da glasa negdje drugdje moći će glasati. I to je ono što je najvažnije. A ovaj jedan administrativni korak koji je nastao kao posljedica nepovjerenja u biračke popise je još uvijek dakle nešto što će ostati barem za ovaj izborni ciklus iz razloga koje sam rekao na početku, a to je da nijedno državno tijelo stranih država nema obaveza u RH dojaviti da je umro njen državljanin. I činjenica je da mi u Registru birača sada i dalje imamo ljude koji su preminuli, ali oni nisu u popisu birača upravo zbog ovog zakona.
Ante Babić, replika.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Pa ja sam mislio o brojkama ali sad nakon vas gospodine ministre i gospodina Bačića neću. Ali vi ste rekli u samom početku da zapravo 42 740 hrvatskih državljana izvan RH ostvaruje svoje pravo na izborima a ako sad govorimo o ovim zadnjim izborima to je samo 5% hrvatskih državljana izvan RH što je zapravo sramota za sve nas, a posebice za ovu Vladu. Uspoređivali ste to sa 2011. godinom, rekli 21 tisuću, odnosno sa ovim restriktivnim Ustavom i restriktivnim zakonom 2015. godine na predsjedničkim izborima 37 tisuća. Ali ono što zaboravljate, ne znam je li namjerno to zaboravljate ili ne želite o tome govoriti, da je u međuvremenu se iselilo neki kažu 80, 90 do 100 tisuća Hrvata. Znači, taj broj birača u inozemstvu svakim danom je sve veći jer se Hrvati masovno iseljavaju. A o tome niste vodili računa. To nije dobro. Hvala.
Ministar Arsen Bauk, odgovor na repliku.
Dva su tu podatka o kojima sam barem se informirao prije rasprave u Parlamentu. Jedna je broj državljana RH s prebivalištem u RH koji je prijavio boravište u inozemstvu. Dakle, to su oni na privremenom radu. Njih je ukupno negdje 90 tisuća. Dakle, ne u zadnjih godinu dana nego ukupno. Dakle, netko je već više vremena. Što se tiče broja ljudi koji iseljavaju imamo podatke DZS-a koji prati podatke MUP-a ali po tome ispada da najveći broj ljudi je iselio u Srbiju i BiH, što baš vjerujem da nije točno, da se više radi o ovoj razlici između 300 tisuća i 700 koji su u međuvremenu dakle iz evidencije s prebivalištem u Hrvatskoj prebačeni u evidenciju bez prebivališta u Hrvatskoj. I ovaj podatak od 100 tisuća se ponekad bazira i na podacima koje druge države govore o broju hrvatskih državljana koji su se prijavili, a tu se zaboravlja da je veliki broj Hrvata iz BiH koji spadaju u hrvatske državljane se prijavio i iseljava iz dijela BiH gdje žive Hrvati u treće države, a njih se isto pripisuje recimo ovoj Vladi za iseljavanje što nije baš najtočnije i najkorektnije. Ali taj podatak je za zabrinut se. Međutim, iz nekog razloga vaša stranka je odabrala da to bude jedan dio kampanje što ćemo mi osporavati u izbornoj kampanji kad bude i tražiti kontra argumente. Ali evo ja sam sad iznio neke. Bit će još prilike o tome raspravljati. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Goran Beus Richembergh.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospodine ministre. Što se tiče kluba HNS-a samo želim reći da ćemo podržati prijedlog zakona o dopunama Zakona o Registru birača, s konačnim prijedlogom zakona. I to s nadom da će već u narednom mandatu ove administracije biti uvedeno i elektronsko glasovanje. Budući da sva ostala pitanja koja su ovdje otvorena zapravo spadaju ili proistječu iz ustavne odredbe o pravu državljana RH da pristupe glasovanju a mi o tome imamo poznate stavove, oni se temelje između ostalog i na činjenici da više od 700 tisuća državljana RH koji nemaju prebivalište u RH nego žive u inozemstvu zapravo odbijaju uopće sudjelovati u našim izborima, govori sama za sebe. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Peđa Grbin.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani gospodine ministre, poštovana gospođo potpredsjednice. Čitao sam ovaj zakon i jednostavno ne mogu ga povezati sa raspravom koju smo danas ovdje imali prilike slušati. Ovdje se radi o zakonu koji donosi dvije tehničke izmjene u Zakon o Registru birača. Dvije jednostavne tehničke izmjene koje idu u korist birača državljana RH. Jedna je izmjena ona koja se odnosi na birače koji imaju prebivalište u RH, odnosno imaju prebivalište na području onih općina i gradova koji zbog svojeg geografskog položaja, zbog geografskog izgleda tih jedinica lokalne samouprave imaju neke udaljene dijelove, čini mi se da se radi o Trogiru gdje će se to moći primijeniti i sasvim sigurno o Zadru. Omogućit će se biračima koji primjerice žive u Zadru i imaju prebivalište u Zadru, a borave na jednom od otoka u arhipelagu da glasuju tamo gdje se zateknu, a ne da se moraju vraćati u Zadar. Ja doista ne vidim zašto bi to bilo kome bilo sporno? Dapače, zašto bi bilo tko bio protiv toga? Druga izmjena je vezana uz zakon koji smo donijeli u svibnju ove godine a odnosi se na one birače, državljane RH, koji imaju prebivalište izvan granica RH i koji su se dosada morali aktivno registrirati. Sada ukoliko su napravili isto ono što su napravili i građani RH, dakle ukoliko imaju valjanu važeću osobnu iskaznicu moći će glasovati kao i svatko tko ima prebivalište u RH. Poštovani kolege iz HDZ-a ja ne znam zašto im želite onemogućiti i otežati glasovanje? E sada ćemo govoriti o jednoj drugoj stvari. Vi ste danas ovdje kričali diskriminacija. Jeste, kričali ste diskriminacija, govorili ste o tome da je Zakon o registru birača diskriminatora. Taj zakon je donijet čini mi se u prosincu 2012.godine, dakle prije brat, bratu 2 godine i 9 mjeseci. Čak i za Ustavni sud RH 2 godine i 9 mjeseci je dovoljno da ukine neki zakon ukoliko je on protuustavan. A koliko ja znam diskriminacija je jedna od osnovnih kategorija koje su zabranjene hrvatskim Ustavom i koje jedan propis čine diskriminatornim. E sada postoji nekoliko načina kako Ustavni sud može odnosno mora odlučivati o ustavnosti jednog zakona. Ustavnu sud može odlučivati kada to od njega zatraži bilo koji građanin RH. Ja ne znam da li je netko u RH to zatražio ali činjenica je da Ustavni sud o tome na zahtjev pojedinog građanina RH nije odlučivao. Nadalje, Ustavni sud o ustavnosti nekog zakona može odlučivati i po službenoj dužnosti. Niti to se koliko je poznato nije dogodilo, ali postoji jedna situacija kada Ustavni sud mora odlučivati o ustavnosti zakona, a to je kada zahtjev za ocjenu ustavnosti sukladno odredbama Ustavnog zakona o Ustavnom sudu podnese jedan od ovlaštenih predlagatelja. Jedan od ovlaštenih predlagatelja je 1/5 zastupnika u Hrvatskom saboru. Koliko je meni poznato Klub zastupnika HDZ-a ima 1/5 zastupnika u Hrvatskom saboru. Pa ukoliko smatrate da je ovaj zakon, Zakon o registru birača protuustavan, diskriminatoran i ograničava hrvatske građane u njihovom biračkom pravu tada je bila vaša dužnost poduzeti nešto, poduzeti ono na što imate pravo i taj zakon osporiti. Da li ste to učinili? Kao što rekoh 2 godine i 9 mjeseci Ustavni sud se nije oglasio. Što se tiče ovih izmjena i dopuna imajući u vidu da one idu u prilog građanima RH, da im olakšavaju pristup biralištima, da im omogućavaju da lakše ostvaruju svoje biračko pravo klub zastupnika SDP-a će taj zakon naravno podržati. Hvala vam lijepa.
Branko Bačić replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Grbin, mi iz kluba HDZ-a nismo kričali kako ste vi to rekli, nego smo vrlo argumentirano, samo je problem što vi to ne razumijete naveli da držimo da ovakav pristup nije ujednačen za državljane RH koji žive u 11 izbornoj jedinici. Ja ne mogu shvatiti da vi ne možete razumjeti da hrvatski državljanin koji živi u New Yorku i prije 5 mjeseci izvadio je E osobnu iskaznicu, u isto vrijeme drugi hrvatski državljanin koji živi u istom tom New Yorku danas vadi putovnicu, nakon onoga koji je prije mjesec, dva ili tri izvadio E osobnu iskaznici. Na dan izbora ovaj koji je izvadio E osobnu iskaznicu ne treba nikakav dodatni angažman nego samo pristupiti biračkom mjestu, uzeti glasački listić i zaokružiti. A ovaj koji je nakon njega dokazao da je hrvatski državljanin mora imati dodatnu proceduru. I ako vama to nije jasno možda će vam trebat nacrta, ali ja vam tvrdim da nisu ravnopravni jer je ovaj koji mora imati dodatnu proceduru glasovanja dokazao da je hrvatski državljanin, time ima biračko pravo nakon onoga koji je izvadio i osobnu iskaznicu koji takvu proceduru ne treba poštivati. I to je sve što mi u klubu HDZ-a govorimo. I ja ne znam kako to vama, gdje vi tu vidite naše kričanje i naše nerazumijevanje ovog prijedloga zakona koji je inače vrlo jednostavan? I ja podržavam da za ove hrvatske državljane koji imaju E osobnu iskaznicu da se ne trebaju dodatno registrirati, samo ja mislim da bi to trebali napraviti i oni koji imaju važeću putovnicu jer je i na jednom i na drugom dokumentu su isti podaci o toj osobi. Ni jedan ni dugi nemaju mjesto prebivališta u Hrvatskoj, prema tome ne vidim zašto se to ne može odnositi na one druge koji nemaju E osobnu iskaznicu nego samo putovnicu?
Peđa Grbin odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Bačić, ispričavam se, doista sam pogriješio kada sam rekao da ste kričali, niste kričali kukali ste. Ali ovo sad vaše izlaganje pokazalo je elementarno nepoznavanje osnovnih identifikacijskih isprava u RH prije svega putovnice. Putovnica u RH nije isprava kojom se dokazuje prebivalište. U putovnici nemate podatak o prebivalištu. Pogledajte putovnicu vidjet ćete. Osobna iskaznica ima podatak o prebivalištu, sitna razlika. Ali kada govorimo o diskriminaciji ja sam hrvatski državljanin s prebivalištem u RH, imam putovnicu, važeću putovnicu i istekne mi osobna iskaznica, da li ja mogu glasovati na temelju toga što imam važeću osobnu iskaznicu? Ne mogu, moram ili ishoditi važeću osobnu iskaznicu, napraviti taj mali trud ili moram tražiti posebnu potvrdu na temelju koje ću glasovati. Ako sam ja hrvatski državljanin koji živi izvan granica RH, imam važeću osobnu iskaznicu mogu glasovati, ako nemam važeću osobnu iskaznicu ne mogu glasovati već se moram aktivno registrirati. Postupak je na temelju ovoga zakona napokon identičan i za građane RH koji žive u RH i za one koji žive izvan njenih granica. Nema diskriminacije. A zašto to činimo tek sada? Zato što do 6 mjeseca do lipnja, dakle do prije 3 mjeseca nije bilo moguće imati osobnu iskaznicu ukoliko nemate prebivalište unutar granica RH, vrlo jednostavno. I sad završit ću vezano uz vašeg građanina koji živi u New Yorku, pa taj građanin će vrlo vjerojatno glasovati u New Yorku za predsjednika Sjedinjenih Država a da bi tamo mogao glasovati mora se uvijek aktivno registrirati bez obzira na dokumente koje ima. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Dražen Đurović.
Hvala. Gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, zastupnice i zastupnici. U ime kluba HDSSB-a pridružio bih se svima onima koji izražavaju skepsu nad dobronamjernošću predlagatelja ovih Izmjena i dopuna Zakona o registru Zakona s obzirom na timeing i da ove izmjene nisu donesene, ove kako kažu tehničke izmjene, mislim da se ništa dramatično ne bi promijenilo ali ne bi bilo potrebe da se i na ovakav dijelom i posredan način uopće zadire u pitanja vezana za provedbu parlamentarnih izbora koji će se vjerojatno dogoditi za nepuna 2 mjeseca. Također kada je riječ o ove dvije tehničke izmjene osvrnuo bih se na ovu drugu tehničku izmjenu koja se tiče mogućnosti privremenog upisa u registar birača unutar istog grada ili općine ukoliko se osoba na dan izbora za Hrvatski sabor zatekne na području drugog naselja unutar istog grada ili općine u kojoj ima prebivalište a radi se o istoj izbornoj jedinici. Ovakav način poimanja pojmova također ne vidim prevelikog opravdanja niti imam za njega odveć razumijevanja jer možemo na taj način gledati i sve druge situacije u kojima se mogu naći hrvatski birači. Na kraju krajeva pada mi na um da možda ako netko ima prebivalište primjerice u Braču a na dan izbora se zatekne u Splitu u izbornom stožeru svoje stranke da mu se čini zgodno. Jer da taj dan ne mora otići do Brača i vratiti se nazad u Split nego obaviti glasovanje u Splitu, da li je to intencija predlagatelja? Nije, dobro. Da, dakle zašto uopće na taj način, ako ste željeli zaista ubrzati taj proces, ako ste ga željeli poboljšati pa mogli smo onda, Vlada ima dovoljno tableta, ministarstva imaju pa ajmo konačno i tim članovima izbornih odbora podijeliti tablete, pa hajmo konačno taj njihov rad po biračkim odborima učiniti transparentnijim a ne da prebiru po onim papirima i preslaguju kao što rade već desetljećima ovdje u Hrvatskoj. Zar nismo, ako ste htjeli zaista ubrzati, učiniti kvalitetnijim, učiniti protočnijim taj izborni proces, nije bilo ni volje ni želje da se pokuša razmišljati o tome da se poveća izlaznost hrvatskih birača koja je zapravo sramotno niska iz jednog u drugi izborni ciklus primjerice uvođenjem elektroničkog glasovanja. O tome nije uopće postojala ni namjera ni intencija ne samo u ovom već i u prethodnim izmjenama, izmjenama koje se tiču biračkog procesa. Kada je riječ o Bosni i Hercegovini i problemima i onim nemilim scenama zapravo koje su se događale u konzulatu u Mostaru postoji određena mogućnost, naravno ona je prekratka sada da se otvaraju i uredi konzularnih ureda. Naravno oni zahtijevaju neke bilateralne dogovore između dvije države ali to je moguće učiniti. Naravno ne mjesec dana prije izbora ali je moguće otvarati urede konzularnih ureda na dodatnim lokacijama i izvan samog mjesta sjedišta konzularnog ureda. Dakle vjerujem da bi se moglo naći načina da se i uz ovaj okvir glasovanja u 11. izbornoj jedinici poveća ne samo, poveća broj biračkih mjesta pa i lokacije na kojima se one nalaze, posebno na prostoru Bosne i Hercegovine samo kada bi se o tome malo razmislilo i sukladno Bečkoj konvenciji zapravo postigao dogovor o otvaranju dodatnih ureda čime se ne bi narušile ni ustavne odredbe ni zakoni. No sada je kažem u ovom kratkom vremenu vjerojatno to neizvedivo ali bi bez mijenjanja Ustava bi se to dalo učiniti. Dakle, ove izmjene ne daju dobro svjetlo na intenciju predlagatelja, ne bacaju dobro svjetlo na intenciju predlagatelja, ništa kvalitativno ne donose osim one eto male jedne mjere no zapravo samo dodatno usložnjavaju strukturu tih opcija a s obzirom na timeing u kojem se donose mi u klubu HDSSB-a smatramo da ih ne treba podržati stoga ćemo vjerojatno biti suzdržani i glasovati protiv. Hvala.
Završno u ime predlagateljice ministar Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Zakon o registru birača ne daje ni ne oduzima nikome biračko pravo. Biračko pravo je regulirao Ustav a Zakon o registru birača definira gdje ostvarujete biračko pravo i u jednoj mjeri na koji način ga ostvarujete ako ga ne ostvarujete tamo gdje ste po prebivalištu. I propisuje procedure i rokove koje to treba napraviti. Veći dio rasprave posvetili smo ustavnim rješenjima odnosno posljedicama ustavnih rješenja koje su donijete 2010. godine i to je legitimno političko, legitimna politička rasprava koja će se vjerojatno nastavljati i kada se one eventualno izmijene jer to je očito jedna od tema oko koje postoji određena vrsta prijepora. Ja bih u stvari to definirao ovako da među glavnim političkim čimbenicima u Hrvatskoj ne postoji dilema oko toga kakva treba biti uloga Hrvata u Bosni i Hercegovini ali postoji izričita dilema kakva treba biti uloga Hrvata iz Bosne i Hercegovine u političkom životu Hrvatske. Tako bih ja otprilike definira ta naša, veći dio rasprave o ovome zakonu koji se indirektno samo toga tiče. Činjenica je da smo imali i još uvijek u jednom dijelu ali manjem imamo sumnje u vjerodostojnost popisa birača koji je bio posljedica prvenstveno nesređene evidencije prebivališta. Mi smo imali u popisu stanovništva negdje 3,5 milijuna punoljetnih hrvatskih državljana, a u evidenciji prebivališta negdje 4 milijuna i 100 tisuća punoljetnih hrvatskih državljana i tih 600 tisuća razlike je doista bilo pitanje kako je do toga došlo. 2012. godine na istoj sjednici Sabora kad je donesen Zakon o registru birača donesen je i Zakon o prebivalištu i provođenje tog zakona rezultiralo je danas brojem 3 milijuna i 800 tisuća punoljetnih državljana Republike Hrvatske sa prebivalištem u Hrvatskoj, što znači da je iz evidencije u Hrvatskoj u evidenciju izvan Hrvatske prešlo negdje također 300 tisuća državljana i zato danas umjesto 400 tisuća u dijaspori imamo 700 i umjesto 4 milijuna u Hrvatskoj imamo 3700. Nitko nije izgubio biračko pravo jer to definira Ustav, a Ustav je za sve jednak. Dakle 18 godina i hrvatsko državljanstvo. Time je malo povećano povjerenje građana u biračke popise iako smo u jednom prijelaznom periodu dok nisu stupile na snagu te odredbe Zakona o prebivalištu imali prijepor oko toga koliko čini 10% od ukupnog broja državljana Republike Hrvatske što se tiče referenduma, ali to je upravo zbog tog prijelaznog perioda. I vi ćete se sjetiti, Zakon o prebivalištu neke odredbe trebale su stupit na snagu 2013. godine, a onda sam bio na jednoj sjednici Odbora za Hrvate izvan Republike Hrvatske gdje je predloženo da se odgodi stupanje na snagu i odgođeno je za još godinu dana i zato smo došli do ovih prijepora koliko je 10%, da sad u završnom izlaganju i to spomenem. Ja se nadam da izraze koje je koristio gospodin Grbin u ime kluba SDP-a neće omesti klub HDZ-a u namjeri da ova tehnička poboljšanja podrži, ukoliko ste tu namjeru i dosad imali jer ste ih uglavnom pohvalili što se tiče tehničkih poboljšanja, a ustavnu raspravu možemo voditi kasnije. Da umirim i zastupnika Đurovića, dakle ne radi se o tome ako netko sa Brača ima izborni stožer u Splitu pa ne želi ići na Brač jer su to ionako dvije jedinice lokalne, ne dvije nego devet, osam bračkih i Split, to je devet, nego se radi oko toga ukoliko netko živi u Zadru ili u Trogiru, a zatekne se na Olibu ili Silbi odnosno otoku Drveniku, da može tamo i glasat jer inače su to iste jedinice lokalne samouprave pa da im to omogućimo. To nije neki, ne očekujem neki veliki broj, ali doista nema nikakvog razloga da se ta tehnička mogućnost ne ispravi. Nabrajali ste zakone izborne koji su doneseni unutar godine dana, ali moram reći da ste zaboravili jedan zakon koji nije donesen, a koji se upravo ticao onoga što se ne smije mijenjat u roku od godine dana prije izbora, to su birački odbori. A nije donesen, to je Zakon o izborima zastupnika u Europski parlament gdje je Vlada zbog moguće uštede predložila smanjenje broja članova biračkih odbora, tu smo vodili raspravu, međutim kako oko toga nije postignut konsenzus, a radi se upravo o tome što je venecijanska komisija i njihov kodeks dobre prakse rekla da se ne bi trebalo mijenjat, taj prijedlog nismo promijenili. Ove druge tehničke stvari u izbornim zakonima koje se ne tiču dakle izbornih okruga odnosno granica izbornih jedinica, načina preračunavanja glasanja u mandate i članova izbornih tijela, to je nešto što je dozvoljeno mijenjati po tom kodeksu i unutar godine dana do izbora. Zakon o izborima zastupnika je promijenjen u 2. mjesecu i pazilo se da bude do 20 i nekog drugog ove godine promijenjen, tako da vodimo računa o tome da ono što nije po kodeksu dobre prakse da se to i ne mijenja u okviru godine dana. Ja pozivam zastupnike da podrže ove tehničke izmjene Zakona o registru birača da se mogu primijenit na ovim izborima. Ovom izmjenom dovodimo u isti položaj dakle državljane Republike Hrvatske izvan, koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj sa državljanima koji imaju prebivalište u Republici Hrvatskoj, a obzirom na izmjene Zakona o osobnoj iskaznici. Dakle dosad je kriterij bio tko ima važeću osobnu iskaznicu ne treba napravit nijedan korak da bi glasao na mjestu gdje ima prebivalište i taj kriterij obzirom na izmjene Zakona o osobnoj iskaznici ostaje i dalje. A ove rasprave o tome broju biračkih mjesta, načinu glasanja, broju mandata iz dijaspore ostavimo za neku drugu raspravu o ustavnim promjenama u nekom drugom sazivu kad ovaj saziv nije promijenio Ustav iako je za to bilo dosta opravdanih razloga barem što se tiče referenduma. Zahvaljujem.
Miroslav Tuđman, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre, mislim da imate očigledno problem sa brojem hrvatskih državljana i brojem glasača i očigledno činjenica jeste da ste oduzeli pravo velikom broju hrvatskih državljana da glasaju i onemogućili na drugi način. S druge strane, meni je jasno vaš taj politički horizont koji zapravo se nije makao od zapadnog Balkana jer ako idete gledati ponašanje svih razvijenih zemalja pa čak i u našem okruženju, od Italije do Francuske ako hoćete, onda sve te zemlje omogućavaju svojim državljanima u cijelome svijetu da izađu na glasanje, da biraju jer u vrijeme globalizacije upravo ti ljudi ili te, to su vam mjesta kako se integrirati u svijet i steći što bolju poziciju. Nažalost, vi iz uskih stranačkih ili koalicijskih interesa naprosto ne želite o tome uopće raspravljati nego raspirujete određene teze e ima više birača na biračkom spisku nego što ih živi u Hrvatskoj. Pa jasno da ih ima kada imate toliku veliku dijasporu i to je ključ problema i to zapravo nije pitanje usko ovoga samo birača i biračkog tijela ili naprosto jedne političke filozofije i razvojnog koncepta i pozicioniranja Hrvatske u svijetu. Međutim, izgleda da se to naprosto ne može doći na dnevni red kada u raspravama sa vladajućom koalicijom.
Arsen Bauk, odgovor na repliku.
Što se tiče, dakle ni jednom hrvatskom državljaninu nije oduzeto biračko pravo. I u jednoj raspravi prije sam i argumentirao da po važećem zakonu i izborima koji su provedeni 2015. godine za predsjednika Republike drugi krug da je glasalo više državljana nego što je glasalo 2011. godine na parlamentarnim izborima kad ovaj zakon nije bio na snazi. Što se tiče ustavne odredbe iz 2010. godine ona je tu donijeta u Saboru sa preko 120 glasova. Prema tome, to je nešto što smo zajedno donijeli. Da li se to može nazvati praksom zapadnog Balkana itd. doista ne bih u to ulazio. Dakle, svatko onaj koji je hrvatski državljanin, koji ima 18 godina, gdje god živio, na kojem god kontinentu živio, u kojem god gradu na bilo kojem kontinentu, u kojoj državi može doći i u hrvatsko veleposlanstvo ili konzulat i ostvariti svoje biračko pravo na bilo kojim izborima. Trebaju li hrvatski državljani koji nemaju prebivalište u Hrvatskoj u Saboru biti zastupljeni sa tri zastupnika, sa 20 ili sa jednim nema veze sa ostvarivanjem biračkog prava, nego sa preračunavanjem glasova u mandate. Mi sada imamo slučaj da se sa 300 glasova može postati zastupnik. Dakle, jedan dio zastupnika nacionalnih manjina izabran je sa nekoliko stotina glasova, dok u redovnim izbornim jedinicama za jednog zastupnika potrebno je dobiti oko 15000 glasova. Prema tome, ponovit ću i pozivam, koristim i ovu priliku da pozovem sve hrvatske državljane koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj da ishode osobnu iskaznicu Republike Hrvatske i pozivam ih sve oni koji to ne naprave da se aktivno registriraju na izborima i da glasaju na izborima za Hrvatski sabor koji će se održati kad ih predsjednica Republike raspiše.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre, nama u klubu HDZ-a doista ne smeta način na koji je gospodin Peđa Grbin nastupio u svom izlaganju u ime kluba. Mislim da bi vama trebalo više smetati da predsjednik saborskog Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav koji dolazi iz vaše partije brka osnovne ustavno-pravne pojmove kada onog mog državljanina iz New Yorka naziva građaninom. On je građanin SAD-a, a možda je i njihov državljanin, a naš je državljanin, a naš građanin nije. Prema tome, to bi možda trebalo više vama smetati. A što se tiče onog biračkog prava koje ste rekli da niste nikome dirnuli u biračko prao od onih 300000 hrvatskih državljana koje ste izbrisali iz registra birača nije točno. Njima je ukinuto biračko pravo kada bi trebali glasovati u izborima za jedinice lokalne samouprave, a vi znate koji je razlog da ih posebno izbrišete iz ovih 10 izbornih jedinica kada se radi o parlamentarnim izborima. Njima je isti status jedino kada su europski izbori, kada je Republika Hrvatska jedna izborna jedinica i kad je izbor za predsjednika Republike Hrvatske, kada je opet, kada svi koji imaju pravo glasovanja glasuju u jednoj izbornoj jedinici. Dakle, u slučaju izbora za predsjednika ili predsjednicu Republike Hrvatske i za europske izbore vi doista njima niste ništa otežali. Ali kada se radi o lokalnim izborima oni ne mogu pristupiti, a kada se radi o parlamentarnim izborima vi ste ih na taj način izbacili iz ovih 10 izbornih jedinica u RH i prebacili ste ih u 11 izbornu jedinicu kako praktično ne bi bilo njihova utjecaja na rezultate glasovanja u RH, dakle u deset izbornih jedinica. Mislim da je ovo točan navod, odnosno točna, ovako stoje činjenice.
Arsen Bauk, odgovor na repliku.
Tako postavljeno je točno, a da li to odgovara njihovom stvarnom statusu, odnosno da li oni žive u RH ili u inozemstvu o tome možemo raspravljati. Brojke zbirne upućuju da oni žive u inozemstvu. A i činjenica da smo od tog tzv. brisanja, odnosno prebacivanja u drugu evidenciju imali nekoliko izvanrednih lokalnih izbora na kojim nismo imali niti jednu dojavu da je netko želio glasati a da nije mogao glasati. Dakle, nije. Ne, ne. Dakle, ako netko živi u Hrvatskoj, dođe na biračko mjesto i kaže nema vas. Ode u općinu, odnosno Ured državne uprave i kaže izbrisani ste iz registra i prebačeni u dijasporu. Dakle, nije bio ni jedan slučaj u ovih 18, 19 jedinica lokalne samouprave da se to dogodilo. Tako da mi to daje za pravo razmišljati o tome da toga ipak nema. Dakle, svi hrvatski državljani sa prebivalištem u Republici Hrvatskoj, a prebivalište se utvrđuje u zakonitom postupku. To je dakle postupak koji imaju sudsku zaštitu će bit na biračkom popisu u 10 izbornih jedinica. Ako je netko pripadnik nacionalne manjine koja ostvaruje pravo na biranje bit će mu omogućeno da se prebaci u dvanaestu izbornu jedinicu. A ako nema prebivalište u Republici Hrvatskoj, a državljanin je Republike Hrvatske glasat će u jedanaestoj izbornoj jedinici. Tako je Ustav predvidio, tako je zakon predvidio, tako je i logično. Što se tiče nacionalne strukture onih koji su prebačeni u postotku je nešto više pripadnika srpske nacionalne manjine u odnosu na njihov udio u broju stanovnika, odnosno onih kojima je pod nacionalnošću bilo upisano nepoznato,odnosno da budem vrlo precizan. Radi se u većem dijelu o ljudima koji su odavno iselili iz Republike Hrvatske. Dakle, nije baš da je nekome tko tu stanuje da mu je promijenjeno prebivalište. Zato imamo tu razliku od 300000, jer ima još jedan broj hrvatskih državljana koji borave u inozemstvu, ali policija nije našla dovoljno osnove da zaključi da mu to nije prebivalište sukladno odredbama Zakona o prebivalištu.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo kasnije.
Konačni prijedlog zakona o dopunama Zakona o registru birača, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 904, rasprava o konačnom tekstu je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Za donošenje ovog zakona potrebna je većina glasova svih zastupnika u Hrvatskom saboru u skladu sa člankom 252. Poslovnika Hrvatskog sabora. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 82 glasa za, 1 glasom suzdržanih i 29 glasova protiv, donesen zakon P.Z. br. 904 u tekstu kako je predložila Vlada Republike Hrvatske.
Sad ćemo raspraviti - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 903. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, prometi i infrastrukturu. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će prijedlog zakona obrazložiti zamjenik ministra pomorstva, prometa i infrastrukture gospodin Zdenko Antešić. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Područje sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava u RH uređeno je posebnim propisom tj. Zakonom o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava koji je stupio na snagu 1.srpnja 2013.godine danom pristupanja RH EU. Sukladno važećoj europskoj pravnoj stečevini između ostaloga i direktivi o interoperabilnosti i direktivi o sigurnosti željeznica zakonom se propisuju mjere za upravljanje i unaprjeđenje sigurnosti te uvjeti za postizanje interoperabilnosti željezničkog sustava EU. Mjere u vezi sa sigurnošću obuhvaćaju usklađivanje regulatornog okvira u svim državama članicama EU, određivanje odgovornosti između sudionika u željezničkom sustavu, razvoj zajedničkih sigurnosnih ciljeva, utvrđivanje načela za izdavanje potvrda i uvjerenja o sigurnosti te odobrenja za puštanje u uporabu željezničkih podsustava, osnivanje nacionalnog nadležnog tijela, tijela za sigurnost. U RH je to Agencija za sigurnost željezničkog prometa te neovisnog tijela za istraživanje željezničkih nesreća a u nas je to Agencija za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu. Postizanjem interoperabilnosti željezničkog sustava EU dovodi se tehničko usklađivanje do optimalne razine, smanjuju se prepreke te se sa time poboljšavaju i razvijaju usluge međunarodnog željezničkog prijevoza u EU s trećim zemljama, ujedno se ostvaruju uvjeti za unutarnje tržište opreme i usluga iz područja željeznice. Usklađenim postupkom za izdavanje odobrenja za puštanje u uporabu željezničkih podsustava, misli se na infrastrukturu i vozila, te nadzorom ispunjavanja osnovnih zahtjeva doprinosi se ostvarenju interoperabilnosti odnosno sposobnosti željezničkog sustava za siguran i neprekinut promet vlakova u EU. Početkom i tijekom 2014.godine Europska komisija je donijela nove direktive o izmjenama direktiva o sigurnosti i interoperabilnosti s obvezom usklađivanja i prenošenja u nacionalna zakonodavstva te je slijedom toga početkom ove godine donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava koji je stupio na snagu 26.veljače 2015.godine. U navedenim zakon su unesene i određene izmjene i dopune sukladno odgovorima koje je RH u okviru e pilote dostavila Europskoj komisiji na osnovi procjene provedbenih mjera povezanih s prenošenjem odredaba direktiva u hrvatsko zakonodavstvo a s ciljem jasnijeg i nedvosmislenog usuglašavanja s odredbama direktiva. Europska komisija je krajem 2014.godine donijela četvrtu izmjenu direktive o interoperabilnosti s obvezom za države članice da najkasnije do 1.siječnja 2016.usklade svoja nacionalna zakonodavstva. Temeljem toga pristupilo se izradi predmetnog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava a vezano uz izmjene odredbe o postupku provjere suglasnosti željezničkih podsustava s EU i nacionalnim zakonodavstvom koji se primjenjuje kod izdavanja odobrenja za puštanje u uporabu željezničkih podsustava. Ovim zakonom se provode i potrebne izmjene temeljem odgovora na pismo službene obavijesti glavnog tajništva Europske komisije o povredi pravne stečevine EU odnosno neusklađenosti hrvatskog zakonodavstva s odredbom direktive o sigurnosti željeznica. Predmetnim zakonom se stoga mijenjaju odredbe o neovisnosti Agencije za sigurnost željezničkog prometa. Uz postojeće uvjete neovisnosti od upravitelja infrastrukture i prijevoznika dodaje se i odredba o neovisnosti od subjekata koji provode javnu nabavu vozila i usluga uključujući i dodjelu ugovora za usluge javnog prijevoza putnika željeznicom. Mijenja se i odredba veza uz poduzimanje potrebnih mjera za provedbu sigurnosnih preporuka koje neovisno istražno tijelo može navesti u svom izvješću. Zakonom se nadalje mijenjaju i odredbe vezane uz izvršen radnike, utvrđuje njihove zdravstvene sposobnosti putem zdravstvenih pregleda, odredbe o neovlaštenom konzumiranju alkohola i ostalih tvari te odredbe o njihovom stručnom osposobljavanju. Na nacrt prijedloga propisa nisu pristigle primjedbe na osnovu provedenog savjetovanja sa zainteresiranom javnošću. Nacrt prijedloga propisa upućen je na mišljenje i tijelima državne uprave te uzimajući u obzir primjedbe Ministarstva uprave izrađen je predmetni prijedlog zakona. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osiguravati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu RH. I obzirom da se istim nastavlja obveza daljnjeg usklađivanja hrvatskog zakonodavstva s pravom stečevinom EU predlaže se donošenje ovog zakona po hitnom postupku. Hvala lijepa.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika OraH-a Mladen Novak. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi zamjeniče sa suradnicom. Evo moram biti iskren pa reći da mi stvarno nije jasno zbog čega hitnost postupka s obzirom da smo već jedanput ove godine raspravljali o ovome i to je opet ona priča koju smo već danas slušali P.Z.E. nema rasprave o tome da li ćemo imati dva čitanja ili nećemo pa nam se događaju situacije da nakon par mjeseci idemo ponovno ista meta, isto odstojanje. Iako nemam namjeru s obzirom da je, ajmo reći usklađivanje sa direktivom Europske unije što je, kod mene uvijek izaziva skepsu jer imamo iskustva da su ponekad i krivo prevođene pa recimo slučajno došlo do krivog prijevoda kao što je bilo oko podjele, ako se dobro sjećam. Ali evo vama za razmišljanje ja mislim da bi bilo dobro možda da to ozbiljno shvatite i probate korigirati jer mislim da ovo nije dobra formulacija koja bi mogla prouzročiti na terenu poprilično problema. Riječ je o članku 91.b stavak 2. koji kaže, citiram: "Izvršni radnik dužan je na zahtjev ovlaštenog radnika upravitelja infrastrukture ili željezničkog prijevoznika te inspektora sigurnosti željezničkog prometa pristupiti ispitivanju ima li u organizmu alkohola, opojnih droga i psihotropnih tvari odgovarajućim sredstvima ili uređajima.". Svaki operater može svakog operatera kontrolirati. Iz ove formulacije bi ispalo da svaki operater, odnosno nadređeni radnik, radnik koji je ovlašten može kontrolirati nekog drugog operatera ili upravitelja infrastrukture. Ja pretpostavljam da se ne odnosi na to i da ne misli se pod tim ali ova formulacija daje tu slobodu da to može biti i tako. Dobro, to ćete vi provjeriti. Ali mi je interesantniji ovaj drugi dio. Članak 15. ovog prijedloga zakona koji se odnosi na članak 139. koji propisuje, ministar će pravilnike i sada ih je taksativno nabrojano nekoliko, iz ovoga zakona donijeti najkasnije u roku od 5 godina od dana stupanja na snagu ovog zakona. Pa između ostalog u toj priči je i pravilnik koji se odnosi na zdravstvenu sposobnost, odnosno u članku 9. stavak 7. za izvršne radnike osim strojovođe, uvjete zdravstvene sposobnosti, način i rokovi prethodnih periodičnih i izvanrednih provjera zdravstvene sposobnosti propisuju se pravilnikom koji donosi ministar uz prethodno mišljenje ministra nadležnog za zdravlje. Zbog čega rok odgode od 5 godina? Ima li neki iole logičan razlog za to? Ima li neko obrazloženje? A ja ću vas podsjetiti da je dosadašnji pravilnik po kojem se izvršavaju liječnički pregledi, obavezni liječnički pregledi, pravilnik o posebnim zdravstvenim uvjetima kojima moraju udovoljavati željeznički radnici koji neposredno sudjeluju u obavljanju željezničkog prometa na željeznici poznat kao pravilnik 655 objavljen je u službenom vjesniku SFRJ '81. godine. U međuvremenu su sve željezničke uprave prilagodile te rokove i nitko više nema, mislim na ove željezničke uprave prema kojima težimo, odnosno da težimo k tome da budemo kao oni, nitko više nema za sve izvršne radnike, odnosno za one izvršne radnike na koje, ovdje mislim prvenstveno na prometnike vlakova da imaju godinu dana. Zbog čega je to tako? Možda zbog toga što je u međuvremenu medicina rada se odvojila pa onda medicini rada nepotrebno po mom mišljenju plaćamo te troškove iako neke druge željezničke uprave imaju 2, 3 i 5 godina propisane rokove. Mi smo ostali i dalje i još k tome dajemo 5 godina dodatnih rokova. Nije mi jasno zbog čega je to tako, da li je to jednostavno nespremnost. Neću nekakve druge razloge navoditi ali moram biti iskren pa reći da iz tog resora mene uz sve poštovanje prema vama osobno, ali iz tog resora ja iskreno rečeno već davno ne očekujem ništa pozitivno. Ali da ih tog resora možete doživjeti i čuti svakakve nebuloze je i jedan ne tako davni slučaj. Pa je između ostaloga predsjednica uprave inzistirala na otkazu ljudima na terenu iz razloga, pazite sada, zato što suše meso u svojim prostorijama. Možete li zamisliti koju kvalitetu rada, koja je ta ozbiljnost na tim sjednicama uprave kada se inzistira na otkazu zato što neki radnik tamo negdje suši svoje meso u svojim prostorima. Toliko o ozbiljnosti te uprave i onda što možemo očekivati od njih. A s druge strane oni svi famozni projekti, ako se sjećate, slušali smo o … [[Govornik se ne razumije.]] , koliko je ono bilo 13 veličanstvenih dama koje vode 13 ili ne znam ni ja 17, 21, koliko već onih projekata famoznih, znate možda koliko je tih projekata još na životu? Neću vas dovoditi u neugodnu situaciju i inzistirati na odgovoru jer na kraju krajeva nije ni bitno. I sad pročitamo neki dan onako samohvala a kaže prvi puta nakon 50 godina Hrvatska gradi neku prugu. Pruga sv. Ivan Žabno–Gradec. E to vam je ono famozno most od nikud do nikud ili cesta od nikud do nikud. Rekonstrukcija kolosijeka prema Bjelovaru ja koliko znam nije ni u planu. Pruga s ove strane katastrofa. Pruga Dugo Selo–Novska katastrofa. Pruga koja treba biti remont famozno najavljivan Greda-Sunja-Novska zrela za zatvaranje samo eto da ne kažem na ljudski faktor se održava. Onu prugu koja je nestala, ima li smisla uopće spominjati, tzv. Kopa beach koja je jedna onako od poznatijih. S druge strane imali smo jednu jako uspješnu tvrtku koja se zove "Pružne građevine" a koju iskreno rečeno sad već sve više imamo samo na papiru i koja ide utabanim stazama kojima je prošla jedna druga tvrtka sa stoljetnom poviješću "Gredelj". Pa onda imamo kao podsjetnik članovima Odbora za promet koliko dugo smo tražili tematsku sjednicu na kojoj bi se udostojio naš ministar doći i objasniti neke stvari i odgovoriti na konkretna pitanja. Čisto da vas podsjetim godinu i pol dana je trebalo da se prvi puta odazove, bio je prisutan ne znam pola sata, 40 minuta, održao nekakav monolog koji je više podsjećao na tečaj engleskog jezika i napustio nas jer ima važan sastanak sa kolegom u Vladi. To je općenito odnos ovog ministra, doduše nije on jedini, ali prvenstveno njegov odnos i prema ovom Saboru ali i prema građanima RH. A navest ću još jedan primjer koji me isto tako jako, jako boli vezano uz željeznice. To je famozni 4. željeznički paket koji je prezentiran na zajedničkoj sjednici dvaju odbora i u materijalima koje smo mi dobili stoji da je predstavnik slovenskih željeznica pardon njihov ministar za promet konstatirao da taj željeznički paket će za posljedicu imati uništavanje svih malih željezničkih uprava i da je to ustvari pogodovanje samo velikima, čitaj Francuskoj i Njemačkoj. To su nekakva dva interesna područja. Oni su se onako fino da ne kažem dogovorili kako će podijeliti ostatak, a stav našeg ministra nismo uspjeli čuti. Ne samo što ga mi nismo uspjeli čuti, to je manje bolno, ali nisu ga uspjeli čuti ni oni bi ga trebali čuti a to je ostali ministri u Europi. Jednostavno postavljeno mu je pitanje da li to nas ne interesira, da li smo mi već digli ruke od naših željeznica, naših operatera, da li on smatra da za razliku od slovenskih kolega smo mi velika željeznica, odnosno željeznička uprava, da su naši operateri i upravitelji infrastrukture koji još uvijek samo jedan to još nije uspio rasprodati ali radi na tome, podlogu je napravio, ili je nešto treće što mi obični smrtnici nismo u stanju razumjeti? Ja moram biti iskren pa reći da po logici stvari mi bi trebali podržati ovaj prijedlog zakona jer je on usklađivanje sa propisima EU. A s obzirom na ovo sve što sam izgovorio to jednostavno nema smisla. Nema smisla počevši od onog prvog detalja koji sam govorio koji unosi nekakve nedoumice pa do onog dijela da dodatni rok od 5 godina uzima za donošenje jednog akta, jednog pravilnika koji je na snazi još od '81. godine zadnji puta objavljen u službenom Vjesniku SFRJ. Hvala vam lijepo.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Dražen Đurović.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče ministra, poštovane zastupnice i zastupnici. Ovdje kad je riječ o izmjenama i dopunama ovog zakona koji se odnose posebno na zdravstvene preglede i na zdravstvenu sposobnost djelatnika nisam znao, dobro da je kolega rekao da u željeznicama uopće ne postoji Pravilnik o zdravstvenoj sposobnosti koji bi bio sačinjen iz vremena uopće otkad postoji Hrvatska država. No, ono što zaista upada u oči to je da se rokovi donošenja pravilnika propisuju za razdoblje od najkasnije 5 godina od dana stupanja na snagu ovog zakona. To je gotovo pa nevjerojatna činjenica koja govori zapravo ne znam uopće o čemu govori, vjerojatno govori uopće o stanju u tom sustavu. Jer još nisam vidio da je zakonodavac predlagatelj zakona sebi dopustio takvu širinu i prostor da ostavi rok od 5 godina da će donositi pravilnike. Ostavi se par mjeseci do godine dana ako su nekakvi složeniji pravilnici, a o stavljanju roka od 5 godina za zakon koji će se vjerojatno u tih sljedećih 5 godina još barem 2 ili 3 puta mijenjati i dopunjavati pokazuje zapravo priličnu neozbiljnost predlagatelja. Kad je riječ o zdravstvenoj sposobnosti inače na poslovima koji zahtijevaju dodatnu zdravstvenu sposobnost tu nešto znam iz vojske u kojoj sam radio gdje samo pripadnici specijalnih postrojbi se trebaju provoditi sistematske liječničke preglede svaku godinu dana. Svi drugi, a djelatnici u željeznici ni po kojem kriteriju osim možda strojovođa ne zahtijevaju nikakve posebne psihofizičke sposobnosti, kvalitete niti karakteristike. Zasigurno veću manualnu spretnost i veću izloženost psihofizičkom naporu od dobrog dijela djelatnika u željeznici imaju primjerice djelatnici u supermarketima koji rade 7 dana u tjednu u smjenskom radu pa nemaju ni blizu ovakve uvjete sistematskih pregleda, a kamoli godinu dana. Prema tome, ovo je besmislica sama po sebi da ne može biti veća. Ta je besmislica imala smisla možda u vrijeme komunističke države kada je postojao Dom zdravlja Željezničar, a koji je bio dio sustava te željeznice pa se u okviru njega zapravo, a rekli bi sve o istom trošku održavala jedna kvaliteta zdravlja i ulagalo ajde recimo to u nekakve preventivne preglede, no u današnje vrijeme Republika Hrvatska i u ovom segmentu jednostavno treba se u cijelosti uskladiti s onim kriterijima i onim mjerilima koji vrijede u svim drugim, a posebice najrazvijenijim europskim državama. Ukoliko ne znate kako izgledaju pravilnici u tim državama, većina tih pravilnika je dostupna na web stranicama pa ih možete pročitati i onda u roku od 3 mjeseca donijeti pravilnike koji će manje-više onda biti i provedivi, a oni će sigurno za većinu poslova zahtijevati eventualni liječnički sistematski pregled u razdobljima od 2 do 5 godina, za većinu djelatnika i po 5 godina, a za godinu dana eventualno bi moglo imat smisla za strojovođe pri čemu su se i parametri inače zdravlja i bolesti potpuno promijenili u svim svojim elementima, od tlaka do vida, do stanja lokomotornog sustava tako da ti kriteriji koji su vrijedili u tim nekadašnjim pravilnicima sigurno ne mogu imati nikakve veze sa današnjim stanjem. Inače i ovaj način predlaganja je zapravo slika i prilika jednog zaista teškog stanja koje postoji u Hrvatskoj željeznici. Na neki način Hrvatska željeznica i stanje u Hrvatskoj željeznici bili su slika i prilika onog ranjivijeg dijela i slabijeg dijela hrvatskog društva, a to su i ostali. Da li će se to mijenjati u vremenu koje dolazi, sigurno se može mijenjati samo sa odgovornim i profesionalnim ljudima koji će odgovorno i profesionalno radit svoj posao uzimajući u obzir i nacionalne interese jer željeznica jest nacionalni interes, ali uzimajući u obzir i vrijeme i prostor u kojem danas uopće postojimo kao Republika Hrvatska i tražit zapravo kompromis između to dvoje. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Josip Borić.
Hvala lijepo uvažena potpredsjednice. Uvaženi zamjeniče. Govorimo o zakonu, izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava i mi imamo primjedbe na ovaj hitni postupak, ali što možemo Područje sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava u Republici Hrvatskoj uređeno je Zakonom o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava koji je stupio na snagu 1. srpnja 2013. godine. Nakon stupanja na snagu zakona u kojem su u sustav regulative željezničkog prometa unesene direktive Europskog parlamenta i Vijeća o interoperabilnosti željezničkog sustava unutar zajednice, ovaj zakon smo smi jednostavno raspravili početkom 2015. godine i očito ne dobro jer nakon 8 mjeseci ponovno idemo na popravni. Sve što znamo danas znali smo i početkom godine kad smo zakon raspravljali. Na taj zakon bilo je puno primjedbi ako se sjećamo, međutim Vlada je ostala pri svojim stajalištima i sada mijenja ista nakon upozorenja iz Europske unije. Republika Hrvatska je 19.6.2015. od Glavnog tajništva Europske komisije zaprimila pismo službene obavijesti vezano uz neusklađenost hrvatskog zakonodavstva s odredbama direktive 2004/49 EZ o sigurnosti željeznica zajednice, odnosno o neispunjavanju obveza na temelju članka 16. stavka 1. i članka 25. stavka 2. Direktive 2004/49/EZ. Sukladno navedenom, ovim zakonom se provode potrebne izmjene odredbe Zakona o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava. Zakonom se sukladno preporukama Europske komisije brišu odredbe vezane uz tehnički pregled vozila koji nije predviđen europskom legislativom. Sukladno izmjenama izravno primjenjivanih uredbi Europske unije mijenjaju se odredbe vezane uz utvrđivanje zdravstvene sposobnosti izvršnih radnika željezničkog sustava, dodaju se odredbe o zdravstvenim pregledima i o neovlaštenom konzumiranju alkohola i ostalih tvari te se mijenja i propisuje da pripadajuće pravilnike donosi ministar nadležan za promet uz prethodna mišljenja ministra nadležnog za zdravlje. Sve za to smo čuli već, a to smo imali u onom prethodnom zakonu, imamo rok od 5 godina tako da taj pravilnik može dočekati i premijera nakon ove sljedeće vlade pa još ima jednoga ili dva sljedeća ministra. Mislim da to nije dobro ni poticajno, ali očito da su u ministarstvu tako procijenili i da je to dozvoljeno. Republika Hrvatska ima obvezu usklađivanja svog zakonodavstva najkasnije do 1. siječnja 2016. vjerojatno zbog toga to i raspravljamo po hitnom postupku prije raspuštanja Hrvatskog sabora. Što reći na ovu praksu? Ja mislim da ništa, jer metoda pokušaja i pogrešaka funkcionira od početka mandata ove Vlade i dočekala je i sam kraj. Jednostavno nekoliko izmjena istih zakona praksa su ove Vlade. Ovaj zakon sadrži i niz tehničkih obveza i vjerojatno iste moramo prihvatiti. Međutim, ja ću iskoristiti priliku da ponovno na kraju mandata govorimo o stanju u Hrvatskim željeznicama, jer kraj je mandata i nekakvi mali rezime mislim da je potreban u odnosu ono što se najavljivalo i ono što se učinilo. Jesu li građani zadovoljni hrvatskim željeznicama možda je osnovno pitanje? Da li je ministar sa svojim timovima uspio u naumu da od hrvatskih željeznica učini učinkovito, racionalno poduzeće koje može biti motor razvoja Republike Hrvatske u sljedećem razdoblju. Mislim da se u ovom Domu svi možemo složiti da nije. Čemu smo svjedočili u protekle 4 godine? Čuli smo puno priča. Hrvatske željeznice bit će važne, najvažnije, uredit ćemo ih, gradit ćemo novu prugu Botovo – Zagreb – Rijeka, modernizirat ćemo željeznicu, gradit će se pruge, gradit će se dijelovi pruga itd. itd. Kad govorimo o željeznicama treba imati na umu preraspodjelu 60 lipa iz cijene benzina, brojna dana jamstva Hrvatskim željeznicama, veliku mogućnost apsorpcije fondova EU koji izrazito favoriziraju promet željeznicom, vlastite prihode i pomoći iz proračuna kao i ukupno naslijeđeno stanje. U ovom Domu u protekle 3 godine bilo je podosta rasprava na temu Hrvatskih željeznica. Međutim, moramo utvrditi da te rasprave nisu uspjeli potaknuti Ministarstvo prometa i infrastrukture da sustavno krene mijenjati odnose unutar tog segmenta prometa u Republici Hrvatskoj. Svjedočimo već tri godine promjenama koje nisu hrvatske željeznice učinile boljim i profitabilnijim, više sigurnijim vidom prometa u Republici Hrvatskoj. Nakon 4 godine Siniša Hajdaš Dončića na čelu Ministarstva prometa na željeznicama je nekoliko tisuća radnika ostalo ili će uskoro ostati bez posla. Propala su dva pokušaja privatizacije HŽ-ovih tvrtki, broj putnika smanjio se za 50%, prijevoz tereta manji je za četvrtinu, a propao je i najveći Vladin investicijski projekt za ovu godinu od gotovo 200 milijuna eura za obnovu pruge Dugo selo – Križevci. Od preuzetog gubitka od 85 milijuna kuna konsolidirano sustav je SDP-ovom mandatu dosegao, danas nagomilao gubitke koji se na žalost rješavaju samo računovodstveno. U posljednjoj godini Hajdaševa mandata željeznice dižu mega kredit Svjetske banke od milijardu kuna za nastavak restrukturiranja koje se do sad svodilo na dijeljenje otkaza i to često po principu ili receptu tko se kome zamjerio u tim Hrvatskim željeznicama. Svojim dolaskom u ministarsku fotelju ministar je razdijelio holding HŽ-a na tri mega tvrtke i to Putnički prijevoz, CARGO i Infrastrukturu od kojih svaki ima po nekoliko tvrtki kćeri. No, nakon nekoliko godina sasvim je jasno da je razdvajanje Hrvatskih željeznica koji se po prirodi posla naslanjaju jedni na druge jednostavno nije uspjelo i od tada se te tvrtke doslovce međusobno usudio bih se to reći glođu. No, većina putnika otpala je jednostavno i zato što vozni redovi nisu usklađeni, pa radnici, studenti ili đaci ne mogu naći suvisao vlak koji bi ih odvezao ili dovezao do posla, škole ili fakulteta. Većina linija je ukinuta i to uvijek se kažem svodi na to radi ušteda. Bilo je situacija u kojima se čak i ministar pitao a koje se to linije ukidaju. On je znao odgovoriti da ga za to jednostavno nije briga. No, kresanjem linije neki su dijelovi u potpunosti odsječeni pa je recimo Split ostao bez noćnog vlaka prema Zagrebu i tako je Dalmacija doslovno ostala bez svoje noćne i željezničke veze sa Europom. No u zemlji, kažem apsurda je i moguće to da se pojedine pruge obnavljaju, a onda ukidaju putničke linije. Primjer za to je recimo pruga Ploče – Metković u čiju se obnovu uložilo 30 milijuna kuna, pa se ukinuo putnički prijevoz. Iz putničkog su se pravdali da se pruga obnavljala prije svega radi teretnog prometa, a ne putničkog i to koji je iz luke Ploče išao za Sarajevo. No i ta kažem se stoljetna linija ukinula, a tamo gdje više nema putničkih vlakova sad voze autobusi iako željeznice dobivaju čak preko pola milijarde kuna od države za subvenciju putničkog prijevoza. No novci kažem na kraju završe u džepovima i privatnih autoprijevoznika. Imamo i druge primjere koji se stalno najavljuju. Recimo priča o izgradnji ili modernizaciji pruge Gradec – Sveti Ivan Žabno dužine 12,2 km. To se najavljuje, to će se kao riješiti do 2017. Međutim, istovremeno se ukine ta linija kao putnički dio. U dvije godine iz sustava je otišlo 154 strojovođa, a nedavno smo, kažem čitamo da zbog manjka strojovođa su se počele otkazivati i linije. Bilo je i prijetnji štrajkova prije sezone u petom mjesecu, pa je sud to zabranio itd. itd. Uglavnom danima su redom otpadale linije između Splita i Zagreba, Siska i Zagreba itd. Umjesto vlakova više su vozili autobusi. Priča o pružnim građevinama poseban je jedan neuspjeh ove vlasti i ako se ovako nastavi do 2020. moguće je da će 1900 km biti neodržavanih pruga. I to se naslanja, kažem na otkaze u pružnim građevinama, građevinskoj tvrtki u sto postotnom vlasništvu infrastrukture koja upravo prolazi i to bolno otpuštanje radnika zbog čega su i ovdje nedavno na Markovom trgu prosvjedovali zaposlenici. Na sve moguće načine otežavalo se, kažem i onako loše stanje željezničkog prijevoza. Poražavajući su podaci u odnosu 2014./2013. za što imamo pune podatke, jer je tako HŽ Putnički prijevoz recimo u 2014. prevezao 22 milijuna putnika što je u odnosu na 2012. kad ih je bilo 27 milijuna gotovo 5 milijuna putnika manje. HŽ CARGO je prevezao 2014. 9 milijuna tona, 2012. je to bilo 11400 milijuna tona. Poražavajući su podaci ulaganja u željezničku infrastrukturu. HŽ Infrastruktura je planirala 2,69 milijardi kuna investicija pa je bio rebalans plana zbog kašnjenja i ne povlačenja EU novaca. Pa je napravljen na milijardu i 160 milijuna kuna, a od toga je realizirano nešto manje od 75%. Kasnimo čak i na onom projektu Okučani-Novska koji je već trebao biti završen krajem 2014. godine. Na Koridoru VC realizacija umanjenog plana investicija je ispod 50%, govorimo o Pločama. Nakon tri godine vlasti SDP-a upravljanje i problem na Hrvatskim željeznicama izgleda jednako ako ne i gore nego što je to bilo prije nekoliko godina. Novci se troše a učinak i rezultati slabiji. Došli smo u situaciju da se kao veliki uspjeh tumači nekoliko desetaka kilometara izgrađenih i uređenih pruga, neki počeci novih dionica i improvizacija na izgradnji nizinske pruge Rijeka-Zagreb-Botovo. Na čelu povjerenstva za izgradnju te dionice kao i na čelu Povjerenstva za željeznice je premijer Zoran Milanović. Ne znamo što se događa s tim povjerenstvom, ne znamo čak ni koliko puta zasjeda, mislim da je to bilo 3 ili 4 puta. Odluke tog povjerenstva bile su ukidanje trase nizinske pruge, pruge punog profila i prijedloga za tzv. goransku trasu tj. jednu improvizaciju malo jednokolosiječna, malo dvokolosiječna, malo elektrificirana, malo ne. Gradnja putničkih vlakova koje financira HBOR uz nepopularnu kamatu iako je bilo sugestija od strane EU da se raspiše međunarodni natječaj i mogućnost dobivanja do 50% bespovratnih sredstava. Prodaja HŽ Cargo-a rumunjskom investitoru koja je neslavno propala. Kažem, to Povjerenstvo za željeznicu i Vlada jednostavno svojim nečinjenjem direktno ugrožavaju kažem i geoprometni položaj RH s obzirom na Luku Rijeku i blizinu srednje Europe. Kakav će biti položaj te luke? Što će se dešavati s obzirom na neke nove odnose, posebice na Grčku, na Kopar i na to što mi želimo postizati kroz ovaj sustav željeznica? Jednostavno danas nakon nekoliko godina više ja mislim nikome nije jasno. Vlada svake godine uredno daje jamstva Hrvatskim željeznicama, ti odnosi dosežu i milijarde i jednostavno postali su dio onog velikog sveukupnog duga koji se penje prema 300 milijardi kuna. Na kraju ću zaključiti da umjesto interoperabilnosti Hrvatskih željeznica dobili smo pod Vladom SDP-a operirane neoperabilne Hrvatske željeznice koje sve više postaju kombinacija Hrvatska željeznica – autobus, a sve manje učinkovit i brz prijevoz željeznicom. Hvala lijepo.
Mladen Novak, replika.
Hvala lijepo. Kolega, spominjali ste vi mnogo toga pa između ostalog spomenuli ste kako su najavljivali izgradnju mnogih pruga i kolosijeka. Al moram podsjetiti i na neke kolodvore. Kad je počela rekonstrukcija kolodvora Sisak u ovoj sabornici sam govorio da će se dogoditi upravo ono što imamo danas, u Sisku idete li dublje od jedne štihače u zemlje istrčavaju vam Rimljani odozdo. Cijeli grad je na rimskim iskopinama. Tad mi je odgovoreno da lupetam. Bukvalno tako, u medijima je rečeno da lupetam. Sad imamo već dvije godine kolodvor je razrušen, raskopan, nitko nikuda, ugrožena sigurnost putnika prilikom ulaska a da ne kažem da je nekima i nemoguće ući. Al tad sam ja lupetao a sad vidimo što imamo. Spomenuli ste projekt Dugo Selo-Križevci, kako je taj projekt propao? Pa ja koliko čujem natječaj je obavljen, završen i interesantno nemojte slučajno pomisliti u nekakve malverzacije ili nečije poštenje ali razlika u cijeni je u promilima. A interesantno puno prije nego što je natječaj čak i raspisan, odnosno dok je još bio onaj prošli koji je poništen se već govorilo o tome da se zna tko će dobiti sljedeći natječaj. I upravo taj ponuđač je jeftiniji u promilima od sljedećeg. Ali nemojte misliti da insinuiram na nepoštenje nečije. I ono što sam već puno puta govorio kad imate novi auto morate ga održavati. Recimo remont određenih pruga je napravljen, ali to ne znači da ih ne trebate dalje održavati. A redovito održavanje mi smo ukinuli. Pa kome je to u interesu? U čijem interesu smo to napravili?
Vrijeme. Josip Borić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Novak da bi vidjeli što je željeznički kolodvor trebali bi, ne znam kakav je u Sisku, ali trebali bi možda doći do Rijeke. Mislim da tamo čak nema ni prvih slova onih gdje piše željeznički kolodvor Rijeka, ono Rijeka veliko ali fali ja mislim prva dva. To je odnos kažem i tome svjedočimo u protekle 4 godine. Puno je toga najavljivano, ja sam to jasno rekao, nažalost moramo zaključiti da smo doživjeli neuspjeh nakon 4 godine, novci su išli, ne možemo reći da nisu išli kroz jamstva, kroz izdvajanja iz onih 60 lipa koji su se prenamijenili. I ono što se nosilo kao gubitak vidjeli smo kroz neke izvještaje recimo agencije koja smo prije raspravljali za željeznice, mogli smo vidjeti na stranicama samog sustava Hrvatskih željeznica, infrastrukture i prometa kako oni to rješavaju. To je čisto računovodstveno vođenje u kojem vam je možda i sramotno ono što stalno ponavljam da nam izvorni prihodi recimo HŽ infrastrukture dosežu svega 15 ili 20% cjelokupnog prihoda, do 80% dolazi sa svih drugih strana i najviše iz državnog proračuna. Što se tiče investicija završilo se ono što se naslijedilo, pruga Vinkovci-Tovarnik, sve ostalo je ili na početku, i ova kažem dionica do Novske jednostavno nikako da se dovede kraju. Ovo što smo svjedočili možda najvećem projektu Rijeka-Zagreb-Botovo to je stalno mijenjanje plana, stalno mijenjanje nekakvih interesa, stalno mijenjanje želja od silnih najava da će to raditi na početku mandata Kinezi, da će doći ovdje tisuće i tisuće stranih radnika do toga da će to postati u jednom trenutku neka gorsko dolinska pruga pa da se miče cijela trasa itd. I imamo rezultat koji nažalost imamo, stalnu priču i nikakvu realizaciju, a onda se u to uklapa i ova priča o dionici Dugo Selo-Križevci i to kako će njemačko-španjolski konzorcij nekako dobiti na kraju tu prugu.
Branko Bačić replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Borić kada ste već nabrajali biser koji su se događali u sustavu HŽ-a mislim da ne bi trebalo zaboraviti ni kupnju kolosijeka na Žitnjaku, DIOKI-evih kolosijeka na Žitnjaku koje je u vrijeme vrlo teške situacije u HŽ Cargo-u bi primoran kupiti i to čini mi se negdje preko desetak milijuna kuna te kolosijeke. Koja je sudbina, što je s time završeno, koliko je to doista trebalo HŽ Cargo to je priča za sebe. I drugi dio koji također treba izdvojiti to je odluka koja je donesena prije 2 godine u Saboru kada je 40 lipa od naknade koja se plaća prilikom kupnje goriva preusmjerena na Hrvatske željeznice isključivo iz razloga da bi se dogodio u HŽ-u novi investicijski ciklus. Pa prema tome ne da se taj ciklus nije dogodio već ta sredstva koja su isključivo bila namijenjena za izgradnju kapitalne prometne infrastrukture su uložena za pokrivanje i gubitak samoga sustava i činjenica je da je prije 5, 6 godini iz državnog proračuna bilo preko 2,5 milijarde kuna upućeno u sustav Hrvatskih željeznica. Sada je to ova Vlada smanjila ali zato im je dala nove izvore, rekao sam od ovih 40 lipa. I s druge strane dnevnim odnosno mjesečnim zaduživanjem kako bi se omogućilo usklađivanje plaća i funkcioniranje samog sustava. Dakle da zaključim, jednostavno u cijelom tom sustavu HŽ Infrastrukture niti je restrukturiran kako je bilo predviđeno niti su napravljene investicije, niti je cjelokupni … sustav odnosno kud i kamo lošiji nego što je bio prije četiri godine.
Josip Borić odgovor na repliku.
Hvala. Kolega Bačić, kako je završila kupnja DIOKI kolosijeka? Završila je s time da je DIOKI na kraju završio u stečaju. Znači da možemo slobodno reći nakon te operacije kupnje kolosijeka pa onda ulaska onog ako se sjećamo turskog ulagača u DIOKI kojem su dala državna jamstva … Sve to na kraju završi u stečaju, otpuste se ljudi. Imamo od DIOKI-a ono što imamo na otoku Krku. Govorimo o 40 lipa kako je to završilo? Znači idemo graditi, idemo razvijati željeznice, uzmimo autocestama, uzmimo i krenimo paralelno u proces monetizacije i računamo da će se proces desiti. Uzimaju se konzultanti, plaćaju se velike svote konzultantima, međutim 3,5 godine slušamo priču o monetizaciji i onda ministar dođe na sjednicu Vlade i u 17 sekundi odustane od te monetizacije, u 17 sekundi nakon 3,5 godine priče, potrošenih novaca u 17 sekundi zaključimo da smo neuspješni i prelazimo na plan B. I danas slušamo razno razne priče, planovi ovi, planovi oni i desi nam se to da od investicijskog ciklusa nismo dobili ništa nego stalne rasprave u ovom Saboru o kreditima koje uzimamo ili sa Svjetskom bankom ili sa nekim drugim bankama. Svi su spremni kažem dati jer na kraju opet je država jamac i sve to nama završi lijepo u najvećem javnom dugu ikada koji brzinom svjetlosti dolazi do gotovo 300 milijardi kuna. To je jednostavno najlakši način kako upravljati sa takvim sustavima a da ne govorimo o brojnim smjenama uprava, o tome da se jednostavno nije unutar sustava uopće moglo doći do toga da postoji jedna stalna konstantna ekipa koja može u 4 godine nešto napraviti. Ali vidjet ćemo na kraju, što će na kraju od svega toga i ostati.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege ovim zakonskim prijedlogom se vrši daljnje usklađivanje kako je naglasio i zamjenik ministra zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU. Klub SDP-a podržava njegovo donošenje. RH je 19.lipnja 2015.godine od glavnog tajništva Europske komisije zaprimila pismo službene obavijesti vezano uz neusklađenost hrvatskog zakonodavstva s odredbama direktive 2004/49 o sigurnosti željeznica zajednice, odnosno o neispunjavanju obaveza na temelju članka 16.stavka 1. i članka 25.stavka 2.navedene direktive. Ovim zakonom se provodi usklađivanje s odredbama direktive Komisije 2014/106 od 5.prosinca 2014.o izmjeni priloga 5 i 6, direktivi 2008/57. Obveza usklađivanja je najkasnije do 1.siječnja 2016.godine. Zakonom se provode i potrebne izmjene odredbi Zakona o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava sukladno ugovoru koji je RH uputila Europskoj komisiji na pismo službene obavijesti vezano uz neusklađenost hrvatskog zakonodavstva sa odredbama direktivne 2004/49 o sigurnosti željeznica zajednice. Zakonom se mijenjaju i odredbe vezane uz uvjete i provjeru zdravstvene sposobnosti i stručnog osposobljavanja izvršnih radnika sukladno s izmjenama europske legislative. Novom uredbom Komisije 2015/995 vezano uz tehničke specifikacije za interoperabilnost podsustava, odvijanja i upravljanja prometom željezničkog sustava u EU. Zakonom se svakako povećava sigurnost željezničkog prijevoza. Glavne promjene odnose se na slijedeće: sukladno direktivi 2004/49 zakonom je propisano da se zakon između ostalog ne primjenjuje na željezničku infrastrukturu u privatnom vlasništvu koje isključivo koristi njezin vlasnik za vlastiti prijevoz tereta i vozila koja se isključivo koriste na takvoj infrastrukturi, te na strojovođe koje upravljaju tim vozilima. Člankom 4.zakona se dodatno propisuje da izuzeće od primjene sigurnosnih zahtjeva odnosno zakona u skladu sa odredbama navedene direktive vrijedi samo za industrijske kolosijeke i kolosijeke u morskim lukama, lukama unutarnjih voda i robnim terminalima koji ispunjavaju navedeni uvjet. Mijenja se članak 8.zakona sukladno odgovoru RH na službenu obavijesti Europske komisije od 18.lipnja 2015. godine. Povreda broj 2015/2039 neusklađenost hrvatskog zakonodavstva sa odredbama direktive 2004/49. U skladu s odredbama članka 16.stavka1.navedene direktive dodaje se uvjet o neovisnosti agencije i od subjekata koja provode javnu nabavu vozila i usluga uključujući dodjelu ugovora za usluge javnog prijevoza putnika željeznicom. Brišu se u članku 48. Zakona sukladno preporukama Europske komisije odredbe vezane uz tehnički pregled vozila koji nije predviđen europskom legislativom. Provjere ispitivanja vozila koja su se do sada obavljala u okviru tehničkog pregleda obuhvaćene su provjerama ispunjavanja osnovnih zahtjeva kompatibilnosti i integracije koje su propisane u zakonu. Nadalje, mijenja se članak 67. Zakona iz tehničkih razloga. Briše se obveza o ugradnji uređaja za automatsku zaštitu vlaka uz pomoćni kontrolni signal iz razloga nemogućnosti povezivanja tog signala sa aktivnošću strujnog kruga pružnog uređaja za automatsku zaštitu vlaka, određuju se i načini donošenja pravilnika koji donosi ministar uz prethodno mišljenje nadležnih resornih ministara. Pa tako ministar uz prethodno mišljenje ministra nadležnog za zdravlje donosi pravilnik kojim se propisuju uvjeti zdravstvene sposobnosti, te načini i rokovi prethodnih periodičnih i izvanrednih provjera zdravstvene sposobnosti, izvršnih radnika osim strojovođa. Za strojovođe je navedeno propisano pravilnikom kojim se uređuje osposobljavanje strojovođa. Novim člankom 91.a propisuje se da zdravstvene ustanove koje obavljaju zdravstvene preglede izvršnih radnika ovlašćuje ministarstvo nadležno za zdravlje. Propisuje se i način izjavljivanja žalbe na ocjenu zdravstvene sposobnosti. A novim člankom 91.b propisuje se obveza i odredba donošenja pravilnika u vezi s provjerom prisustva organizma alkohola, droga ili psihotropnih tvari. Određuje se i da ministar uz prethodno mišljenje ministra nadležnog za obrazovanje donosi pravilnik kojim se propisuje osnovni program stručnog osposobljavanja, učestalost provedbe stručnih ispita, sadržaj uvjerenja o položenom stručnom ispitu, uvjeti koje moraju udovoljavati pravne i fizičke osobe koje provode stručno osposobljavanje i provedbu ispita izvršnih radnika. Propisuje se da agencija i ostala nadležna tijela poduzimaju potrebne mjere kako bi se osiguralo da se sigurnosne preporuke istražnog tijela prikladno uzimaju u obzir i da se po potrebi postupa u skladu s njima. Pored mjera koje agencija i ostala nadležna tijela moraju samostalno preuzeti u toj se obavezi podrazumijeva da se željezničkim prijevoznicima, upraviteljima infrastrukture i ostalim relevantnim tijelima, osobama upućuju zadaci koje oni trebaju završiti kako bi se osiguralo da se priklano uzete u obzir sigurnosne preporuke koje je izdalo … tijelo i da se djeluje u skladu s tim preporukama. Zakonom se propisuje i način ovlašćivanja osoba za održavanje unutarnjeg reda željezničkog sustava. I sada na kraju budući da se je rasprava odvela u smjeru stanja na Hrvatskim željeznicama jednu stvar bi posebno valjalo naglasiti. Mi smo u pristupnim pregovorima na neki način sami sebe izbrisali iz najvažnijih prometnih koridora koji su zapisani u tzv. TNT dokumentu, tako da od 9 europskih koridora kroz RH prolazi samo jedan koji spaja mađarsku granicu s Rijekom uz ogranak koji povezuje Zagreb s Ljubljanom. Na taj način je i Luka Rijeka stavljena u inferioran položaj. To su ozbiljne stvari koje su zanemarene prilikom pregovaranja i mislim da se sada najviše energija treba trošiti u tom smjeru da se pojedini koridori uvrste u mrežu europskih koridora, posebno bi tu trebalo spomenuti Orient east … koji spaja sjeverne njemačke luke sa Sofiom i dalje prema istoku. Dakle to su stvari koje su preduvjet za razvoj Hrvatskih željeznica, a sve ostalo je meni se čini kao politikantsko zabadanje u nešto što je godinama problem Hrvatskih željeznica. Na kraju samo još valja napomenuti da će klub SDP-a podržati ovaj zakonski prijedlog. Hvala.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo kasnije.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 903, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 106 glasova za i 1 suzdržanim glasom i 8 glasova protiv donesen zakon P.Z.E. br. 903. u tekstu kako je predložila Vlada Republike Hrvatske.
Sada ćemo ponovo objediniti sljedeće dvije točke: - Prijedlog zakona o potvrđivanju izmjene iz Dohe Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 892. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. izvješća ste primili na sjednici. Te: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Europskog centra za srednjoročne prognoze vremena (ECMWF) o pristupanju Republike Hrvatske Konvenciji ECMWF-a o osnivanju europskog centra za srednjoročne prognoze vremena i njome povezanim uvjetima, Konvencije o osnivanju europskog centra za srednjoročne prognoze vremena s protokolom o povlasticama i imunitetima Europskog centra za srednjoročne prognoze vremena i Protokola o izmjenama i dopunama Konvencije o osnivanju Europskog centra za srednjoročne prognoze vremena, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 890. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. I o ovom prijedlogu raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješća ste primili na sjednici. Ministar zaštite okoliša i prirode Mihael Zmajlović obrazložit će oba prijedloga. Izvolite ministre.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskog sabora, zastupnice i zastupnici. Pred nama je nacrt Prijedloga zakona o potvrđivanju izmjene iz Dohe Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime. Tom izmjenom iz Dohe utvrđuje se drugo obvezujuće razdoblje Kyotskog protokola koje je počelo 1.siječnja 2013., a završava 31.prosinca 2020. U tom razdoblju EU se obvezala smanjiti emisije stakleničkih plinova za 20% u odnosu na baznu 1990. Hrvatska će tu obavezu ispuniti u planiranom roku, te provodi brojne projekte čiji je cilj poticanje održivog razvoja. Emisija svih stakleničkih plinova u RH od 2012.smanjena je za 17,3% u odnosu na 1990.i bitno je naglasiti kako je došlo do razdvajanja gospodarskog rasta od emisija stakleničkih plinova. Time je Hrvatska ispunila i premašila cilj iz Kyotskog protokola za razdoblje od 2008. do 2012. Smanjenje emisija provodi se putem sustava trgovanja emisijama stakleničkih plinova. Usvojen je i plan korištenja financijskih sredstava dobivenih od prodaje misijskih jedinica putem dražbi u Republici Hrvatskoj za razdoblje od 2014. do 2016. kojim je predviđeno financiranje projekata energetske učinkovitosti i obnovljivih izvora energije dakle svih projekata koji u konačnici trebaju doprinijeti smanjenju emisija. Ove su godine Ministarstvo zaštite okoliša i prirode i Fond za zaštitu okoliša osigurali 600 milijuna kuna za projekte energetske učinkovitosti i zaštite okoliša. Građanima je ove godine bilo namijenjeno više programa energetske obnove za koju su mogli dobiti bespovratne državne poticaje, to je obnova obiteljskih kuća, obnova višestambenih zgrada, sufinanciranje kupovine energetski učinkovitih kućanskih uređaja, sufinanciranje kupovine električnih i hibridnih vozila i pratećim poticanjem gospodarstva posebno građevinskog sektora stvorili su se preduvjeti za nova zelena radna mjesta a već samo u ovom mandatu ove Vlade ih je pokrenuto preko 11 tisuća. Dakle kroz ove projekte kojima direktno utječemo na smanjenje ukupne potrošnje energije s jedne strane, povećanje kvalitete stanovanja s druge strane i s treće strane svaka ta kuna je generirala i radna mjesta, odnosno za građevinski sektor samo ove godine to predstavlja kroz ove projekte preko milijardu i pol, dakle milijardu i 500 milijuna kuna investicija. Ministarstvo zaštite okoliša i prirode provodi brojne aktivnosti povezane i sa nisko-ugljičnim razvojem kao pretpostavkom za prijelaz na tzv. nisko-ugljično gospodarstvo i društvo u širem smislu. U tijeku je izrada Nacrta strategije nisko-ugljičnog razvoja do 2030. godine kao krovne, gospodarske, razvojne i okolišne strategije. Izrađen je i prvi nacionalni akcijski plan za zelenu javnu nabavu za razdoblje od 2015. do 2017. godine sa pogledom do 2020. s ciljem da se do 2020. godine 50% postupaka javne nabave u Hrvatskoj uključi jedna od ili neka od mjerila zelene javne nabave. Potvrđivanjem izmjene ih Dohe, Republika Hrvatska se pridružila ostalim državama koje su potvrdile ovu izmjenu a s obzirom na prirodu postupka potvrđivanjem međunarodnih ugovora kojima država i formalno izražava spremnost da bude vezana već sklopljenim međunarodnim ugovorom kao i na činjenicu da se u ovoj fazi postupka ne može mijenjati ili nadopunjavati tekst međunarodnog ugovora, predlaže se donošenje ovog zakona po hitnom postupku. Druga točka je Prijedlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Europskog centra za srednjoročne prognoze vremena. Cilj uspostave je ispunjenje potrebe za pouzdanim srednjoročnim vremenskim prognozama u svrhu učinkovitog planiranja ljudskih djelatnosti i sprječavanja ili smanjenja štetnih učinaka prirodnih katastrofa. Hrvatska je pridružena članica Europskog centra za srednjoročne prognoze vremena a suradnja sa Europskim centrom za srednjoročne prognoze provodi se preko Državnog hidrometeorološkog zavoda te je suradnja ocijenjena vrlo važnom za hrvatsku. Potpisivanje sporazuma o pristupanju konvencije i osnivanju Europskog centra a i njome povezanim uvjetima 2011. pokrenut je postupak pristupanja Republike Hrvatske u punopravno članstvo. Kako bi Republika Hrvatska postala punopravna članica potrebno je donijeti Zakon o potvrđivanju sporazuma sukladno odredbama konvencije. Punopravnim članstvom u Europskom centru završiti će integracija Hrvatske uz sve relevantne europske meteorološke organizacije pa se predlaže da se ovaj prijedlog prihvati. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati će oba zakona, kako Zakon o Europskom centru za srednjoročne prognoze vremena tako i Zakon o potvrđivanju izmjene ih Dohe Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime sa konačnim prijedlogom zakona. Najprije nekoliko riječi o Europskom centru za srednjoročne prognoze vremena čija je pridružena članica kako je to i ministar rekao 1995. postala Republika Hrvatska i od tada se koriste produkti tog centra kako bi se unaprijedila vremenska prognoza za Hrvatsku. Međutim za razliku od pridruženog ovo punopravno članstvo koje će nastupiti nakon što Republika Hrvatska ratificira ovaj sporazum. Osigurati će Hrvatskoj pravo pristupa i korištenje glavnog računalnog sustava koji je najsnažniji u usporedbi sa računalnim sustavima svim ostalih meteoroloških institucija u svijetu. Navedeno će značajno poboljšati izradu različitih vremenskih prognoza i upozorenja za Hrvatsku te će omogućiti značajniji obujam i kvalitetu istraživanja iz područja meteorologije uključujući klimatologiju, srednjoročne prognoze vremena, sezonske prognoze i klimatske promjene. Sve je ovo od značaja za Republiku Hrvatsku jer su nam važna rana upozorenja na vremenske nepogode koje centar proizvodi. Naime, navedeno će osnažiti našu meteorološku službu kako je to već i rečeno, sam Državni hidrometeorološki zavod u pripremi upozorenja za specifično područje Hrvatske. Navedenim se u konačnici štiti život i imovina hrvatskih građana stoga je jasno da treba poduprijeti ovo pristupanje u punopravno članstvo bez obzira što jasno da će to značajno određena sredstva iziskivati i godišnju članarinu i sve ono što je Hrvatska dužna uplatiti kako bi mogao funkcionirati ovaj srednjoeuropski centar za vremenske prognoze. Što se pak tiče i Prijedloga zakona o potvrđivanju izmjene iz Dohe Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime potrebno je reći dakle da je zaštita, da su klimatske promjene dominantni problem zaštite okoliša u 21. stoljeću. Na svjetskoj razini se vode pregovori u smjeru utvrđivanja nužnih zajedničkih napora da se globalno zatopljenje zadrži unutar granice od 2 stupnja celzijusa u odnosu na … [[Govornik se ne razumije.]] razdoblje koje se smatra da je 1750. ili u najgorem slučaju prva polovina 19. stoljeća pa u tom smislu kada govorimo o Kyotskom protokolu podrazumijevamo tri razdoblja. Prvo razdoblje je do 2012. godine, drugo razdoblje je do 2020. godine na što se i odnosi ova izmjena iz Dohe i treće razdoblje jest razdoblje od 2020. do 2050. godine. Prvo to razdoblje koje je završilo sa 31.12.2012. godine podrazumijevalo je za Hrvatsku smanjenje emisije stakleničkih plinova za negdje oko 5% u odnosu na baznu 1990. godinu i Republika Hrvatska taj cilj koji je definiran Kyotskim protokolom uistinu ispunila za razdoblje 2008. do 2012. kada je Hrvatska i postala članica Kyotskog protokola. Drugo razdoblje na kojega se i odnosi ovaj zakon podrazumijeva da Republika Hrvatska do 2020. godine mora smanjiti emisiju stakleničkih plinova za 20%, odnosno biti na razini 80% emisije iz 1990. godine. Bitno je za naglasiti da Republika Hrvatska kao članica Europske unije i prije samog sastanka u Dohi je u okviru Strategije za pametan, održiv i uključiv rast kojega je donijela Europska unija, kao i trećim energetskim paketom definirala gdje želi biti 2020. godine te kao jedan od glavnih ciljeva definirala ispunjavanje klimatsko-energetskih ciljeva, to je 20-20-20, to je stakleničkih plinova kao što sam rekao za 20% u odnosu na 1990., povećanje udjela obnovljivih izvora energije u konačnoj potrošnji na 20% te povećanje energetske učinkovitosti za 20%. Republika Hrvatska sukladno tome u okviru pristupanja u punopravno članstvo Europske unije te usklađivanjem svog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije je donijela niz strateških i provedbenih propisa i programa kojima je propisala postupanje javnog sektora, ali i gospodarstva u prihvaćanju ciljeva koji proizlaze iz ovog dokumenta Europske unije. Što se tiče obnovljivih izvora energije koji moraju participirati u neposrednoj … za 20%, držimo da je ova Vlada Republike Hrvatske zakazala odnosno pokazala nedovoljnu usmjerenost na poticanje obnovljivih izvora energije. Naime, mi smo u klubu HDZ-a tijekom one izvanredne sjednice prije 10-ak dana kada smo usvajali Zakon o obnovljivim izvorima energije naveli niz razloga i argumenata zašto držimo da Hrvatska nije pravilno pristupila i bila dosljedna kada je u pitanju izgradnja obnovljivih izvora energije koji bi onda jasno doprinijeli ovom cilju koji je Republika Hrvatska si postavila kao članica Europske unije, a to je da do 2020. udjel obnovljivih izvora energije bude 20%. Naime, već na samom početku rada i mandata ove Vlade u samom državnom proračunu bila su osigurana sredstva za osnivanje Agencije za obnovljive izvore energije koja agencija je trebala nastati na temelju zakona koji je u mandatu Vlade bio predviđen već u prvoj godini mandata, dakle još 2012. godine. Niti je zakon donesen, niti je agencija samim time i profunkcionirala i taj zakon je kasnije prolongiran da će se donijet 2013. pa nije, pa 2014. pa nije ni te godine. Evo tek je donesen na izvanrednoj sjednici Vlade na samom kraju mandatu. Ne samo što na taj način nije mogao polučit u ovom mandatu nikakav uspjeh nego se radi o tome što je taj zakon bio nedorečen jer se nije utvrdio financijski model prema kojemu će se poticati dostizanje tog nacionalnog cilja da do 2020. godine 20% energije dolazi iz obnovljivih izvora energije. Isto tako, na naše pitanje da nam se objasni hoće li potrebna sredstva za sufinanciranje električne energije koja se proizvodi, a koja je skuplja u odnosu na tržišnu energiju i dolazi iz obnovljivih izvora energije, financirati poskupljenjem električne energije za sve hrvatske građane i to za negdje oko 10 lipa kako to predviđa HERA koja tvrdi u svom izvješću da taj cilj koji smo postavili sa ovim zakonom koji je predviđen, sa plaćanjem razlike u cijenu između energije koja je na tržištu i one koja dolazi iz obnovljivih izvora energije. Znači da bi u idućem razdoblju Republika Hrvatska, kako bi te ciljeve dohvatila koji su zakonom propisani, bi trebala povećati cijenu električne energije za oko 10 lipa po utrošenom kilovatu, a to je negdje oko 20% u odnosu na postojeću cijenu električne energije. Kad govorimo o ovom trećem kyotskom odnosno postkyotskom razdoblju koje se odnosi na razdoblje od 2020. pa do 2050. godine, tu su također pred Hrvatsku a i pred Europu postavljeni vrlo zahtjevni ciljevi koji podrazumijevaju smanjenje emisije stakleničkih plinova za 40% do 2030. godine, za 60% do 2040. godine i za 80%-95% do 2050. godine. U srpnju ove godine, pet mjeseci nakon donošenja Strategije energetske unije, Europska komisija predstavila je zakonodavni prijedlog izmjene sustava trgovanja emisijama unutar Europske unije u skladu s okvirom klimatske i energetske politike do 2030. godine koji su u listopadu 2014. dogovorili čelnici Europske unije. Ovo predstavlja prvi korak u postizanju cilja Europske unije da se u okviru njegova doprinosa novom globalnom klimatskom sporazumu koji se treba sklopiti u Parizu krajem ove godine, emisija stakleničkih plinova unutar Europske unije smanji do 2030. za najmanje 40%. Svakako da to treba prihvatiti i podržati, s obzirom da sam rekao da je jedan od najvećih izazova zaštite okoliša da su klimatske promjene, međutim mi smo očekivali da će Vlada Republike Hrvatske kada govori o dostizanju tih ciljeva napraviti strategiju odnosno okvir za provedbu tog klimatsko-energetskog paketa u razdoblju do 2030. godine. Doduše Vlada je u taj postupak krenula, međutim još taj dokument nije ugledao svjetlo dana, a tim dokumentom bilo bi važno reći što će tako visoko postavljeni ciljevi značiti za hrvatsko gospodarstvo. Provedba tog cilja donosi financijske koristi hrvatskom gospodarstvu u kojoj mjeri donosi nova financijska opterećenja za industrijski sektor. Kojim mjerama se Hrvatska usmjerava prema niskougljičnom gospodarstvu? Maloprije je gospodin ministar spomenuo da Hrvatska radi Strategiju nisko ugljičnog razvoja do 2030. godine s pogledom do 2050. godine koja je još uvijek u izradi. Držim da su oba ta dokumenta već trebala biti donesena na razini hrvatske Vlade, da su trebala biti objavljena hrvatskoj javnosti i da kada već prihvaćamo određene ciljeve koje nam nameće klimatsko-energetski i europski paket da znamo kakve su njegove reperkusije u gospodarstvu Republike Hrvatske i što će to značiti za zapošljavanje, za postojeću industriju u Hrvatskoj, hoće li to doprinijeti i na koji način ćemo moći dobiti određene subvencije i poticaje da se naša industrijska postrojenja prilagode ovom vrlo velikom izazovu. U tom smislu smo više puta naglašavali da je Vlada RH zanemarila ovakav pristup koji govori o poticanju nisko ugljičnog gospodarstva i ukazivali smo na brojne probleme koje će izazvati istraživanje i eksploatacija ugljikovodika u Jadranu gdje se ponovno Vlada na taj način okreće fosilnim gorivima. I mogu reći da je u resoru Ministarstva gospodarstva praktično to bilo glavno temeljno opredjeljenje u cijelom ovom mandatu koji je završio kako je završio neslavno. Jer kao što i sami znate već prije gotovo 5 mjeseci Vlada Republike Hrvatske trebala je sa koncesionarima kojima je dana dozvola u siječnju ove godine potpisati ugovor o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika. Kao što znate to se nije dogodilo i neće se dogoditi zbog brojnih problema i na taj način je onaj temeljni cilj koji je išao ka energetskoj samostalnosti Hrvatske, a koji se trebao osloniti na ugljikovodike u Jadranu praktično nije se realizirao. A ono što smo trebali napraviti kao država članica EU, a to je da više pažnje posvetimo razvoju obnovljivih izvora energije. Nismo napravili jer smo o tome tek počeli razmišljati, kažem na sjednici Sabora kada smo taj zakon i usvojili, a to je bilo krajem ove godine. I neovisno o svim našim primjedbama, s obzirom da se radi o vrlo važnim dokumentima koje RH i treba i mora ratificirati kao država članica Kyotskog protokola, jasno da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati i ovaj zakon. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Dražen Đurović.
Hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ministre, zastupnice i zastupnici. Kada je riječ o Konvenciji o osnivanju Europskog centra za srednjoročne prognoze vremena mi nemamo dvojbi oko toga da je to dokument koji podupiremo. Drugo, kad je riječ o amandmanima iz Dohe na sporazum iz Kyota tada bih postavio pitanje predlagatelju zakona koji šalje po hitnom postupku koliko je država članica EU do sada potpisalo amandmane iz Dohe na Sporazum iz Kyota. Niti jedna. Dakle, Republika Hrvatska trči pred rudo potpisivanjem, ratifikacijom ovih amandmana u nacionalnom parlamentu i postaje prva država članica EU koja će potpisati ove amandmane. Dapače, predlagatelj navodi da to nikakve troškove neće iziskivati ni za državni proračun, vjerojatno misleći da to neće iziskivati nikakve troškove ni za gospodarstvo. Dakle, do sada sa današnjim danom su ovi amandmani iz Dohe na Sporazum iz Kyota potpisalo je ukupno 44 države svijeta od čega niti jedna članica EU. Sa prostora Europe te su amandmane potpisali Norveška i Švicarska koje su dobile povoljnije uvjete, povoljnije uvjete u tim amandmanima od država članica EU28. I ovo upućivanje u nekoj žurbi kada ni jedna država članica EU nije potpisala amandmane ukazuje zapravo na ovako jedan benevolentan pristup, otprilike evo to su sve neki međunarodni ugovori, svi mogu ići po hitnoj proceduri, ništa to nas ne košta, mi samo to potpišemo, prihvatimo, veselo ratificiramo, a u godinama koje dolaze pitat ćemo zaista koliko će nas to koštati. Nema pravih projekcija ni strateških dokumenata o tome kako i na koji način će se hrvatsko gospodarstvo prilagođavati zapravo onim obvezama koje preuzima, a pokazuje se dosadašnji tijek događanja da hrvatsko gospodarstvo zapravo nema posebne resurse, već da se zapravo sve svodi na jednu stranu se nešto dobije, je li ako ćemo mi nešto dobiti kroz tu trgovinu zapravo viškovima. Međutim, s druge strane doći se vrijeme kada ćemo mi objektivno morati teret ovih preuzetih obveza prebaciti na hrvatsko gospodarstvo. Ono što nama ide u prilog u odnosu na referentnu devedesetu godinu, naravno to je deindustrijalizacija Republike Hrvatske. Ako to gledamo da nam ide u prilog i činjenica da nam je većina ozbiljnih, teških industrija propala, pa nam se onda na taj način zapravo auto destrukcijom na neki način smanjuje emisija štetnih plinova, odnosno stakleničkih plinova pa ćemo mi tu naći nekakav odgovor, a ovdje ćemo prodavati viškove pa nešto zarađivati. Dakle, ovo je bilo više na … [[Govornik se ne razumije.]] razini. Dakle, mislim da kad je u slučaju, kad je slučaj o amandmanima iz DOHA-e na Sporazum iz Kyota Republika Hrvatska nije imala ama nikakvog razloga niti za slanje u hitnu proceduru s obzirom da nitko u EU to nije, te amandmane ratificirao u nacionalnom parlamentu, niti govoriti o tome kako to nema nikakve učinke na državni proračun već je trebalo zapravo vidjeti i procijeniti zaista što strateški za Republiku Hrvatsku znači potpisivanje, odnosno ratifikacija ovih amandmana. I također pričekati da još neke države članice EU zapravo uđu u taj postupak ratifikacije, pa da i mi onda budemo dio toga. Zaista ne znam čemu, a Republika Hrvatska nije nikakav strateški proizvođač opreme pa da nalazi neke svoje interese u tim tehnologijama. Republika Hrvatska je naravno uvoznik svih tih proizvoda ili velike većine njih. Prema tome, tu se ne radi niti o interesima radnih mjesta niti o interesima industrije niti o interesima hrvatskog gospodarstva. Tako da vidjet ćemo no mislim da bi bilo bolje da se jednostavno s ovim amandmanima pričekalo i da se RH tu zapravo uključila onda kad bude vidljivo da je to stav većina država članica EU. Hvala.
Završno, ministar Mihael Zmajlović.
Hvala lijepo, evo vrlo kratko. Znači, čisto kao informacija 50% zemalja članica EU je već u svojim parlamentima usvojilo ove amandmane, ostale zemlje su u završnoj fazi. Ono što vjerojatno gospodin zastupnik nije mogao vidjeti na stranicama konvencije te izjave o potvrdi amandmana zbog toga što je dogovor na razini EU da sve zemlje članice isti dan predaju konvenciji UN-u te izjave jer EU u tim pregovorima nastupa jedinstveno. Dakle, mi sa ničim ne žurimo, mi dapače već kao što ste mogli primijetiti da se ovi amandmani odnose na razdoblje od 2013. do 2020. godine, mi već ispunjavamo obveze i radimo na tome, na ovome što ćemo zapravo sada već i ratificirati. Još jedna stvar je bila ovdje istaknuta, da Hrvatska vlada nije dovoljno ili nije ništa učinila po pitanju obnovljivih izvora energije. Ja bih to demantirao upravo sa brojkama koje pokazuju da 2011. godine udio obnovljivih izvora ukupno u neposrednoj potrošnji energije iznosio je 15,4%, 2012. 16,8% a 2013. godine 18%. Kada uzmemo u obzir da nam je cilj do 2020. godine 20% mi smo tu i premašili tu obvezu i cilj. Dakle, radimo dobro. Ono što je činjenica da do 2012. godine nam je taj udio obnovljivih izvora u neposrednoj potrošnji stagnirao. Dakle, imali smo jedno stagniranje. No, poticanjem brojnih projekata obnovljivih izvora energije te brojke se mijenjaju. Ono što je dobro da se mijenja i tarifni sustav kojim poticaj proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora energije se mijenja upravo u korist proizvodnje energije iz bioplina, vjetra i ostalih obnovljivih izvora energije. A kao što ste mogli primijetiti i najnovijim izmjenama zakona koje su ovdje u Saboru usvojene je i gospodarenje otpadom, odnosno energetska obrada uporabe otpada je tretirana kao i obnovljivi izvor energije i to će ući isto tako u sustav poticaja. Vrlo važna stvar je isto tako naglasiti da sva ova ulaganja koja će biti potrebna za smanjenje emisija i prilagodba naše industrije, odnosno gospodarstva na tzv. niskougljično gospodarstvo ne predstavlja samo trošak, zapravo to predstavlja ulaganja koja će generirati nova radna mjesta. I upravo se radi o potpuno novom konceptu tranzicije europskog gospodarstva pa tako i hrvatskog gospodarstva na tzv. niskougljično gospodarstvo koje onda s druge strane otvara radna mjesta a ne da dolazi zapravo do troškova koje onda naša industrija ne može podnijeti. Naravno da smo vodili računa o tome, radili smo sektorske analize, u završnoj fazi je izrada Strategije niskougljičnog razvoja koja će se u listopadu pojaviti u javnoj raspravi kada će svi dionici moći dati i svoj doprinos. No, tome su prethodile i međusektorske radionice, niz analiza stručnih kako bismo mogli na jedan pametan, mudar način definirati strategiju i osigurati da naše gospodarstvo ali i cijelo društvo izvrši tranziciju na tzv. niskougljično. Hvala vam lijepo.
I imamo repliku Branka Bačića.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre ja držim da niti postotak koji je bio 2011. godine koji ste spomenuli niti današnji postotak koji govori oko 17,8 gotovo 18% participacije obnovljivih izvora energije u ukupnoj potrošnji nije po meni realan. Zašto? Zato što EU blagonaklono uzima u taj postotak i … [[Govornik se ne razumije.]] električnom energijom koja dolazi iz obnovljivih izvora energije i energiju koja dolazi iz hidropotencijala iz hidroelektrana. Prema tome, kada bismo po strani stavili hidroelektrane i u doslovnom smislu riječi promatrali obnovljive izvore energije, to je plin, ispričavam se, to je vjetar, to je sunce, to je bioplin onda bi taj postotak bio kudikamo manji i ne bi bio onaj koji smo mi maloprije spomenuli. Ne bi participirao sa 17,8, odnosno 18%. Hvala.
Zaključujem raspravu. O prijedlozima zakona glasat ćemo kasnije.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju izmjene i dopune Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju UN-a o promjeni klime, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 892. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona i molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova 112 glasova za, ništa suzdržanih i 1 glas protiv donesen zakon P.Z. br. 892 u tekstu kako je predložila Vlada.
Još ćemo večeras raspraviti - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o hrvatskom državljanstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 886; Predlagatelj zakona je kolega zastupnik Veljko Kajtazi. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje, a kolega Kajtazi će obrazložiti svoj prijedlog. Izvolite kolega.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Kroz niz godina primjena Zakona o hrvatskom državljanstvu uočeni su mnogi praktični nedostaci koje ovaj prijedlog nastoji regulirati na način da te neujednačenosti otklone i to u korist naših građana. Još od donošenja hrvatskog Zakona o državljanstvu zbog činjenice da raniji propisi o državljanstvu važe kao pravni izvor odnosno sadrže načelo pravnog kontinuiteta hrvatskog državljanstva nastaju problemi koji sve češće pogađaju naše građane. Imajući u vidu da su zakonodavci pri donošenju Zakon o hrvatskom državljanstvu preuzeli pravni kontinuitet od prethodnog sustava, te imajući u vidu kompleksnost prethodnih rješenja i njihove nedosljedne provedbe zbog gotovo nikakvog značenja tzv. republičkih državljanstava u odnosu na savezno. Predlažem da se trenutni zakoni o hrvatskom državljanstvu preinače. Ovo je posebno bitno jer se prethodna evidencija što zbog grešaka i kompliciranih rješenja, što zbog maginarnog značenja i nikakvih pravnih posljedica u mnogim slučajevima pokazala kao loše polazište za utvrđivanje hrvatskog državljanstva. Ranije republičko državljanstvo koje se u ovom slučaju primjenjuje kao pravni izvor u odnosu na današnji Zakon o hrvatskom državljanstvu nije imalo nikakvo značenje u svakodnevnom životu imajući u vidu važni položaj koji je imalo savezno državljanstvo. Uslijed takve situacije nastaju brojni problemi u vođenju evidencije o republičkom državljanstvu a ti su se problemi samim tim preslikali i na novi Zakon o hrvatskom državljanstvu koji u tom smislu primjenjujemo do danas. Ovo je posebno problematično za pripadnike nacionalnih manjina koji su postali žrtve vođenja krive evidencije o državljanstvu te naknadno iako su ga posjedovali izgubili pravo na hrvatsko državljanstvo. Problem se posebno istaknuo nakon informatizacija evidencije o osobnim stanjima građana, odnosno državnih matica i knjiga državljana. Do učinjenih pogrešaka ti su građani smatrani hrvatskim državljanima jer su im temeljem izvršenog upisa u knjige državljana za to nadležan tijela izdavala domovnice kao javne isprave kojima se dokazuje hrvatsko državljanstvo. Temeljem domovnice izdane u zakonitom postupku ti su građani ishodili i ostale hrvatske javne isprave osobnu iskaznicu, putovnicu, zasnivali radni odnos, bili su pripadnici hrvatskih Oružanih snaga, njihova su djeca stjecala hrvatsko državljanstvo podrijetlom, upisivali su se u škole kao hrvatski državljani i bili nositelji svih drugih prava i obaveza kao hrvatski državljani. Naknadim ispravljanjem grešaka tim se građanima oduzimaju osobne isprave te se više ne smatraju hrvatskim državljanima nego strancima, a oni najčešće zapravo i nemaju drugo državljanstvo i ne znaju gdje su i da li su upisani u knjige državljana tim više što neke tadašnje republike nisu ni vodile zasebne evidencije o državljanstvu poput Makedonije, Slovenije, Srbije već je matica rođenih služila istodobno i kao evidencija o državljanstvu. Oduzimanjem državljanstva se tim osobama značajno otežao život, a ponekad i onemogućavao rad u državi u kojoj su rođeni i u kojoj žive. Sama činjenica da netko tko nije nikad stanovao van RH, nikad nije imao niti jedno drugo državljanstvo, te se čak nije ogriješio o važeće zakone RH već naprotiv odslužio vojni rok itd. izgubio pravo na hrvatsko državljanstvo je skandalozno te je svrha prijedloga ovog zakona da se ta sramotna praksa u budućnosti onemogući. Situacija se posebno složnjava ako su te osobe iselile iz RH te prebivaju u inozemstvu kao hrvatski državljani, ako se u takvim slučajevima radi o osobama koje nisu pripadnici hrvatskog naroda, koji to valjanom ispravom mogu dokazati njihova životna situacija je još teža i složenija. To moramo pogotovo, to moram pogotovo naglasiti kao zastupnik nacionalnih manjina jer su u ovakvim slučajevima radi o manjinama koje bi trebale biti pod posebnom ustavnom zaštitom države, a ovdje ih se ustvari kažnjava i obespravljuje zbog tehničkih grešaka čije su žrtve postale ne svojom zaslugom. S obzirom da nemamo točan uvid koliko je ljudi izbrisano iz hrvatskog državljanstva zbog grešaka matičara otvara se ogroman prostor za zloupotrebu u okviru ovakvog djelovanja te je vrlo moguće da se određenom broju osoba državljanstvo oduzelo bez valjanog razloga. Cilj ovog prijedloga zakona koji ste imali priliku pročitati je da se 25 godine nakon donošenja Zakona o hrvatskom državljanstvu spriječe sve češće situacije u koje se ispravljanjem pogrešaka u evidencijama o državljanstvu jer se ne poklapaju sa podacima upisanih u matici rođenih. Od strane nadležnih tijela koja su oduvijek i bila zadužena za ispravo i točno vođenje evidencije oduzima hrvatsko državljanstvo građanima koji su upisani u evidenciju o državljanstvu kao hrvatski državljanin te su im o tome izdane javne isprave kojima se dokazuje hrvatsko državljanstvo odnosno domovnica. Činjenica je da je zakonodavac u uvjetima osamostaljenja i ostvarenja državne neovisnosti i suverenosti RH poklanjajući vjeru do tada vođenim evidencijama o državljanstvu pretpostavio i priznao hrvatsko državljanstvo svim onima koji su ga stekli ranije po važećim propisima, odnosno onima koji su bili upisani u tadašnje evidencije o državljanstvu. Naknadno oduzimanje državljanstva zbog krive vođene evidencije nema smisla, pogotovo za nacionalne manjine ili one koji žive izvan RH jer ih takva situacija opterećuje i više nego pripadnike hrvatskog naroda koji po Ustavu ipak imaju olakšan pristup hrvatskom državljanstvu. Da građani ne bi trebali snositi posljedice greška onih odgovornih za pravilno vođenje tih evidencija potvrđuje i odluka Ustavnog suda RH od 12.svibnja 2009.godine prema kojoj pogreške ili propusti nadležnih tijela ne smiju ići na štetu građana što dosada nije bio slučaj. Isto stajalište zauzima i Europski sud za ljudska prava koji je u predmetu Gaši protiv Hrvatske istaknuo da sud smatra da bi pogreške ili propusti državnih tijela trebali ići u korist pogođenih osoba osobito ako se time ne dovodi u pitanje kakav drugi suprotstavljeni privatni interes. Drugim riječima greške koje napravi državno tijelo treba snositi država, a ne građani. Stoga smatram da je opravdano, svrsishodno i zakonito predložiti izmjene i dopune Zakona o državljanstvu sukladno sa navedenim prijedlogom zakona. Osim pojave tzv. greškom izdanih domovnica odnosno slučajeve u kojima su stranke nakon više godina pa čak i desetljeće dobili obavijest da im je domovnica izdana greškom služene osobe. ovom prilikom želim naglasiti da postoji prostor za daljnje unapređenje odredba Zakona o hrvatskom državljanstvu. Na to nas obavezuju odredbe Ustava RH i Međunarodne konvencije UN-a koji su dio našeg pravnog poretka. Takve izmjene i dopune Zakona o hrvatskom državljanstvu pridonijele bi rješavanju situacije koje godinama opterećuje državljanski status nemalog broja građana, a radi se o osobama rođenih na hrvatskom državnom području, a nisu hrvatske nacionalnosti, pripadnicima manjinskih naroda koji nemaju neposrednu vezu s RH, izbjeglicama sa dugogodišnjim boravkom u RH, osobama bez državljanstva, apatridima, azilantima, osobe rođene na hrvatskom državnom području. Prema izvješću pučke pravobraniteljice podaci MUP-a pokazuju da je u 2014.godini samo 11 osoba steklo hrvatsko državljanstvo temeljem rođenja u RH. za razliku od toga čak 446 osoba steklo je hrvatsko državljanstvo temeljem braka sa hrvatskim državljaninom. Podatak da je relativno mali broj osoba rođenih u RH primljen u hrvatsko državljanstvo ne može se opravdati nedostatkom volje tih osoba da podnesu zahtjev za državljanstvo, već se može objasniti znatno otežanom mogućnošću ispunjavanja propisanih uvjeta. Naime, izmjenama Zakona o hrvatskom državljanstvu iz 2011.godine propisan je novi uvjet da se mora imati odobren stalni boravak čime je otežano ispunjenje uvjeta za primitak u hrvatsko državljanstvo ovih osoba. Takvo rješenje otežava sticanje hrvatskog državljanstva osobama rođenim u RH, a koji nisu hrvatske nacionalnosti, koje su lošeg imovnog i socijalnog statusa, te im je stoga do sada odobravan privremeni boravak iz humanitarnih razloga. Naime, s obzirom da je uvjet za sticanje državljanstva postao reguliran stalni boravak za navedene osobe to je teško postići jer su uvjeti za odobravanje stalnog boravka između ostalog i osigurana sredstva za održavanje, te regulirano zdravstveno osiguranje, a što se ne traži kao uvjet za odobravanje privremenog boravka iz humanitarnog razloga. Ovim su osobito pogođeni pripadnici romskog naroda, koji su rođeni u RH, a ne ispunjavaju uvjete za sticanje hrvatskog državljanstva kojim je u najvećem broju privremeni boravak reguliraju upravo iz humanitarnih razloga. Valja naglasiti da se odredbom članka 9. Zakona o hrvatskom državljanstvu do izmjene 2011.godine tražilo da se podnošenja zahtjeva osoba ima prijavljen boravak najmanje pet godina neprekidno na teritoriju RH, ali bez uvjeta da se regulira stalni boravak. Stoga očito je da je propisivanje novog uvjeta u vidu reguliranja stalnog boravka rezultiralo činjenicom da mali broj osoba rođenih u RH podnosi zahtjev sa stjecanje hrvatskog državljanstva. Također iz izvješća pučke pravobraniteljice proizlazi da su joj se unazad više godina obraćali građani koji su u RH rođeni i od rođenja žive u njoj moleći za pomoć pri reguliranju stalnog boravka kao zakonske pretpostavke za sticanje hrvatskog državljanstva. Njihovi primjeri ukazivali su da postoje životne situacije koje Zakon o strancima nije vrednovao olakotno, a koje su nastupili iz razloga na koje te osobe nisu mogle utjecati i zbog kojih ranije nisu bili u mogućnosti regulirati svoj boravak ili steći hrvatsko državljanstvo. Njima se unatoč činjenici rođenja i življenja u RH prema odredbama Zakona o strancima odobravao tek prvi privremeni boravak iz humanitarnih razloga ili zbog spajanja obitelji čime im se tek nakon daljnjih pet godina reguliranog privremenog boravka otvarala mogućnost za podnošenje zahtjeva za odobrenje stalnog boravka u RH. Izmjenama i dopunama Zakona o strancima 2013.godine usvojen je amandman pučke pravobraniteljice od strane Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, te je u Zakonu o strancima implementirana odredba da stranac koji je rođen i od rođenja živi na teritoriju RH, a koji zbog opravdanih razloga na koje nije mogao utjecati nije imao reguliran boravak može regulirati stalni boravak bez prethodno odobrenog privremenog boravka u trajanju od pet godina. Međutim navedena odredba Zakona o strancima nije polučila odgovarajući rezultat s obzirom da se sukladno postojećem Zakonu o strancima za reguliranje stalnog boravka i za ove osobe traži osigurana sredstva za uzdržavanje i regulirano zdravstveno osiguranje. Kao dokaz tome navodim podatak MUP-a da su na temelju tog članka 94.stavak 1.točke 4. Zakona o strancima u 2014.godini pozitivno riješeno samo tri zahtjeva za izdavanje odobrenja za stalni boravak. Stoga smatram opravdanim da osobe koje su nedvojbeno dio hrvatskog društva koje su rođene i žive u RH od svog rođenja ali zbog postojanja različitih okolnosti i razloga na koje objektivno same nisu mogle utjecati ili koje su se zbile čak i krivnjom drugih, primjerice greškama u radu državnih tijela, nisu imali regulirani boravak u RH imaju mogućnost primitka u hrvatsko državljanstvo pod povoljnijim uvjetima. Navedeno u skladu sa iznesenim mišljenjem Europske komisije za borbu protiv rasizma o potrebi poduzimanja mjere kako bi se riješili problemi kod sticanja državljanstva na koji nailaze osobe koje dugotrajno žive u Republici Hrvatskoj, a nisu hrvatske nacionalnosti. Pripadnici manjinskog naroda koji imaju neposrednu vezu sa Republikom Hrvatskom u preambuli Ustava navodi se da se Republika Hrvatska ustanovljuje kao nacionalna država Hrvatskog naroda i država pripadnika nacionalnih manjina Srba, Čeha, Slovaka, Talijana, Mađara, Židova, Nijemaca, Austrijanaca, Ukrajinaca, Rusina, Bošnjaka, Slovenaca, Crnogoraca, Makedonaca, Rusa, Bugara, Poljaka, Roma, Rumunja, Turaka, Vlaha, Albanaca i drugih koji su njezini državljani kojima se jamči ravnopravnost sa građanima hrvatske narodnosti i ostvaruje nacionalna prava u skladu sa demokratskim normama Organizacije Ujedinjenih nacija i zemlja slobodnog svijeta. Nacionalne manjine u smislu Ustavnog zakona o nacionalnim manjinama je skupina hrvatskih državljana čiji pripadnici su tradicionalno nastanjeni na teritoriju Republike Hrvatske, a njeni članovi imaju etnička, jezična, kulturna ili vjerska obilježja različita od drugih građana i vodi ih želja za očuvanjem tih obilježja. U izvješćima Europske komisije za borbu protiv rasizma o Republici Hrvatskoj postavlja se pitanje stjecanje hrvatskog državljanstva osoba koje nisu hrvatske nacionalnosti a koji su vezani za Republiku Hrvatsku činjenicom da su dugoročno i prije Domovinskog rata živjele u Republici Hrvatskoj, a sad su u statusu povratnika ili su cijelo vrijeme živjele u Republici Hrvatskoj, ali do sada nisu još stekli hrvatsko državljanstvo. S obzirom da se postupak stjecanja hrvatskog državljanstva osoba koje nisu hrvatske nacionalnosti razlikuje od načina stjecanja državljanstva za osobe hrvatske nacionalnosti. Europska komisija za borbu protiv rasizma je uputio poziv da se poduzmu sve potrebne mjere kako bi se riješili problemi kod sticanja državljanstva na koji nailaze osobe koje dugotrajno žive u Republici Hrvatskoj, a nisu hrvatske nacionalnosti. Rješenje za predmetno pitanje pokušalo se naći propisivanjem odluke članka 19. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskom državljanstvu iz 2011. godine prema kojoj se smatralo da osobe koje su na dan 8. listopada 1991. godine imali prebivalište u Republici Hrvatskoj i kojima je odobren stalni boravak ispunjavaju pretpostavke potrebnog boravka u postupcima sticanja hrvatskog državljanstva. Međutim, prema podacima Ministarstva unutarnjih poslova, primjerice u 2013. godini zaprimljeno je tek 15 zahtjeva za sticanje hrvatskog državljanstva povratnika od čega su 2 predmeta riješena pozitivno, a u 10 predmeta izdano je za jamčenje o primitku o hrvatskom državljanstvu. Navedeno ukazuje na otežanu mogućnost povratnika da zadovolje propisane uvjete reguliranog stalnog boravka s obzirom da postupci odobravanja stalnog boravka dugo traju ili se negativno utvrđuje namjera povratnika da trajno žive u Republici Hrvatskoj. Nije sporno da se pripadnicima Hrvatskog naroda omogući sticanje hrvatskog državljanstva pod povoljnijim uvjetima, ali nema zapreke da se takva mogućnost ne pruži i osobama koje imaju čvrstu poveznicu sa Republikom Hrvatskom, a koje hrvatsko državljanstvo ne mogu steći po drugim pravnim osobama beneficirane naturalizacije ili mogu ali uz ispunjenje dodatnih uvjeta odobrenih, na primjer odobreni stalni boravak. Dakle, proizilazi da za osobe koje imaju čvrstu vezu s RH te se osjećaju kao neformalni pripadnici nacionalne manjine jer formalno pripadnici nacionalne manjine postaju tek stjecanjem hrvatskog državljanstva nema beneficirane zakonske odredbe za sticanje hrvatskog državljanstva putem koji bi postupak za njih bio različit u odnosu za bilo kojeg drugog stranca. Izbjeglice sa dugogodišnjim boravkom u RH, želim istaknuti da je RH velikodušno primala značajan broj Roma koji su zbog ratne situacije na Kosovu 2000. godine bili prisiljeni napustiti svoje domove. Ove osobe su se u statusu izbjeglica nalazile više godina kad su trebali regulirati svoj boravak u RH u skladu sa odredbama Zakona o strancima. Rješenje je pronađeno na način da se je bivšim izbjeglicama odobrio privremeni boravak iz humanitarnih razloga na godinu dana koji se treba produžavati svake godine. Ovakvo rješenje značajno otežava situaciju koju ljudi u RH sad već žive više od jednog desetljeća. Naime, svake godine ove osobe prolaze ponovnu proceduru odobravanje privremenog boravka iz humanitarnih razloga što za njih predstavlja iznimno skup postupak. Također, iako neki od njih ispunjavaju zakonski uvjet od 5 godina reguliranog boravka u RH za traženje stalnog boravka oni to ne mogu učiniti jer je uvjet za stalni boravak i primjerena sredstva za uzdržavanje, te reguliranje zdravstvenog osiguranja što je za osobe koja ima reguliran status iz humanitarnih razloga nerealno. Također Republika Hrvatska je država potpisnica Konvencije o statusu izbjeglica iz 1951. godine i njezinog protokola iz 1967. godine koja se odnosi na status izbjeglica. Republika Hrvatska je stranka drugih relativnih međunarodnih sporazuma o ljudskim pravima. Hrvatsko zakonodavstvo sa područja azila i migracija u skladu je sa međunarodnim načelima i pravnom stečevinom EU. Članak 34. Konvencije UN-a o statusu izbjeglica iz 1951. godine glasi: "Države ugovornice će u najvećoj mogućoj mjeri olakšati asimilaciju i pri rođenju izbjeglica. Posebno će se potruditi da se postupak prije uređenja ubrza, te da se u najvećoj mogućoj mjeri smanje troškovi i izdatci postupka. Osobe bez državljanstva apatridi i azilanti bez državljanstva apatridnost ima izrazito negativan utjecaj na živote pojedinaca. Posjedovanje državljanstva nužno je za punopravno sudjelovanje u društvu, te je preduvjet za uživanje cijelog niza ljudskih prava. U Hrvatskoj prema podacima UNHCR-a oko 2886 osoba obuhvaćeno je njihovim mandatom, što obuhvaća i one osobe koje nemaju registriran državljanski status. Od tog broja Romi čine veliku većinu osoba bez državljanstva ili neregistriranih osoba u Republici Hrvatskoj. Republika Hrvatska je potpisnica Konvencije UN-a o smanjenju slučajeva bez državljanstva iz 1961. godine. U tom kontekstu potrebno je sukladno odredbama međunarodnih konvencija koje čine pravni poredak naše domovine unaprijediti mogućnost olakšanog primitka u hrvatsko državljanstvo. Prvenstveno se misli da se broj potrebnih godina, sada 8 godina prijavljenog boravka u Republici Hrvatskoj za osobe bez državljanstva i azilante bude 5 godina. Dakle isti kao i za ostale osobe koje pod privilegiranim uvjetima stječu hrvatsko državljanstvo, primjerice osobe rođene u Republici Hrvatskoj i osobe u braku sa hrvatskim državljanima. Hvala na pozornosti.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Kolega Dražen Đurović je imao repliku, izvolite.
Već ste zaboravili, prošlo je dugo vremena.
Dugo je prošlo otkad ste se javili. Izvolite.
Htio sam nešto pitati, a to je kakva je to administrativna pogreška činjena dakle sadržajno, kako su to … vlasti činile i o kojem broju ljudi vi tu zapravo govorite ovakvim vraćanjem na neke zakone od prije nekoliko desetljeća. Gdje se ti ljudi nalaze, kolikom broju ljudi su oduzete te domovnice, dakle kojem broju ljudi Republika Hrvatska je oduzela te domovnice. Dakle iznijeli ste dosta vrijednosnih sudova, stavova, promišljanja, ali ste iznijeli vrlo malo brojeva. O kojim brojevima govorimo i što znači, što ti brojevi odnosno prihvaćanje ovih vaših izmjena i dopuna zakona znači i u kojim će se brojevima reflektirati u budućnosti na broj hrvatskih državljana. Dakle na koji broj ljudi vi zapravo ovdje ciljate, u kojim fazama i kakva se zapravo to pogreška događala. O njoj niste ništa rekli, samo ste naveli da je bila nekakva administrativna pogreška. Koja sadržajno, kakva pogreška, ako možete reći. Hvala.
Veljko Kajtazi, odgovor na repliku.
Zahvaljujem se. Poštovani kolega, o točnom broju ne možemo ustanoviti jer imajući u vidu da smo u više navrata tražili onda svaki put nam govore da su podaci koje tražimo da nisu u skladu i da ih ne možemo dobiti poimenično. A inače što se same greške koje su nastali, greške su nastale i problem je nastao još prije 24 godine, znači oko problema svi su znali. Znači greška je nastala kod određenih matičara koji u upisima od 1945. do 1978. bili su jedan dio upisa, a od '78. do '91. je bilo drugi i onda od '91. do danas je treći način. Znači to je upis u republičkim državljanstvima koji na neki način neke republike su vodile evidencije, a neke nisu vodile evidencije i to je nastala velika greška, naročito kod pripadnika Romske nacionalne manjine gdje su oni iz jedne republike znali doći u drugu republiku i tako da o njima nisu uopće vodili. I onda poslije 15-24 godine dolazi do brisanja tih ljudi što mislim da u ovih 24 godine nije bila sigurno politička volja za rješavanje takvih problema jer da je postojala bilo kakva politička volja sigurno bi se problemi o brisanju i oni svi ostali bi se rješavali. Hvala.
Sada ćemo krenut na raspravu. U ime Kluba zastupnika SDSS-a kolega Milorad Pupovac.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovane kolege i kolegice, Klub zastupnika SDSS-a bio je jedan od klubova čiji su zastupnici podržali ovaj prijedlog i podržavamo zakonom ponuđeno rješenje. Naime, članak 30. Zakona ovako kako je predložen u stavku 2. ide na ruku onim osobama hrvatskim državljanima koji su zbog administrativne mjere koja je sama po sebi bila provedena na način da te osobe nisu mogle biti uključene ni u saznanja da im se oduzima domovnica nego je naprosto osoba kada je došla recimo po to da vidi domovnicu radi vjenčanja ili neke druge radnje u kojoj se iziskuje potvrda o hrvatskom državljanstvu bila obaviještena vi niste hrvatski državljanin vi ste brisani iz hrvatskog državljanstva, a da pri tome ni u bilo kojoj fazi postupka tzv. administrativnog kolega Đurović, ta osoba ili članovi njihove obitelji nisu bili obaviješteni da se provodi taj postupak i nije imala nikakvu pravnu mogućnost da u tome sudjeluje da bi osporavala, da bi drugačije dokazivala ili bilo šta drugo. U tom smislu ću vam navesti primjer osobe N.B. iz Vukovara, rođenog Vukovarca, rođenog '84. godine, kojem je domovnica, radi se o muškoj osobi, domovnica izdana '97. godine, a u travnju 2008. godine u matičnom uredu u Vukovaru je išao prijaviti vjenčanje. Rečeno mu je da je bio greškom upisan u hrvatsko državljanstvo i da ne može dobiti potvrdu o hrvatskom državljanstvu. Dakle Policijska uprava Vukovarsko-srijemska rješenjem mu je oduzela hrvatsko državljanstvo uz obrazloženje da je upisan u matičnim knjigama druge države, odnosno BiH te da su mu domovnica koja je izdana '97., te drugi osobni dokumenti iz kojih je vidljivo bilo da je hrvatski državljanin izdani greškom, te da se to u međuvremenu poništilo, a to znači poništenje osobne iskaznice, poništenje matičnog broja građanina i svega onoga što nekoga tko je državljanin u njegovom državljanskom identitetu čini državljaninom Republike Hrvatske i kojim identitetom onda može stjecati sva druga po Ustavu i po zakonu stečena prava. Osobe rođene u Vukovaru osnovnu i srednju školu završile u Vukovaru, Hrvatsku vojsku služio u Vukovaru, odnosno u okolnim mjestima. Nema državljanstvo ni jedne druge države, nikad nije napuštao Republiku Hrvatsku, niti se odjavljivao boravkom iz Republike Hrvatske. Dakle, nakon 24 godine života u RH sa državljanstvom postaje stranac bez i jednog dokumenta i bez i jednog državljanstva. Praktički bez i jednog državljanskog identiteta. Samo zbog toga što je jedan od roditelja bio rođen u Bosni i Hercegovini koliko se sad sjećam, jer sam se bavio jedno vrijeme tim slučajem. Koliko je takvih slučajeva. Kao što je rekao kolega Kajtazi mi ne znamo. Mi znamo određen broj ljudi koji nam se obraćaju za pravnu pomoć. Ali kad zatražimo od nadležnog tijela državne uprave da nam kaže koliko je ljudi administrativno brisano iz hrvatskog državljanstva, onda nam to ne daje. Ne daju ni za koju specifičnu grupu, ne daju ni kad to tražimo za bilo koju vrstu državljana. To je zato i to treba reći ovdje u ovom Visokom domu, zato što u Ministarstvu unutrašnjih poslova sustavno od 8.10.'91. godine, dakle riječ je o tome da se priznaje osobama koje su do 8.10.'91. godine imale hrvatsko državljanstvo i samo im se priznaje kontinuitet i ništa više. Dakle, ta osoba koju sam ja naveo ona je rođena prije 8.10.'91. godine, upisana je u knjigu državljana i toj osobi se samo priznaje kontinuitet kao što je '97. godine netko ispravno postupio u skladu sa hrvatskim zakonom. Ali je netko drugi odlučio da to promijeni i da naknadnom revizijom počinje brisati dio hrvatskih državljana što je naravno i sa stajališta prava tih ljudi, a po našem razumijevanju i sa stajališta interesa Republike Hrvatske koja trpi ozbiljne demografske gubitke zbog starosti, ozbiljne demografske gubitke zbog odlaska u druge države, zbog iseljavanja, zbog izbjeglištva i niza drugih razloga naprosto je besmisleno imati tako restriktivnu politiku kakvu vodi Ministarstvo unutrašnjih poslova i tako restriktivnu praksu kakvu ima Ministarstvo unutrašnjih poslova u kojem osobe koje su boravile ili živjele u RH 30, 40 godina stekle svoju imovinu, djecu praktički naturalizirani građani Republike Hrvatske su se našli izvan mogućnosti da biraju hrvatsko državljanstvo zbog toga što je netko imao restriktivno tumačenje ili restriktivan pristup prema onima koji su bili drugačije i druge nacionalnosti. I ako je tokom devedesetih moglo i biti nekog racija za takav postupak, ali kojeg racija može biti sada kad nam je jasna, golim okom vidljiva demografska situacija u zemlji. Kad je zemlja pravno stabilizirana, a ne da se tek uvodi u novi pravni poredak, nego već ima pravni poredak 20 i nešto godina. Zakon o državljanstvu se nije bitno mijenjao u svojim odredbama, niti se mijenjala u bitnom smislu praksa. I umjesto da se bavi onima koji su izdavali državljanstvo šakom i kapom na pojedinim drugim mjestima i hrvatske putovnice šakom i kapom i da se tu zavede reda što je poslužilo i za kojekakve radnje koje su ugrožavale i ekonomsku i političku i ukupnu sigurnost Republike Hrvatske kada je posrijedi borba protiv međunarodnog kriminala i organiziranog kriminala. Ovdje se ide dokazivati kako se to treba raditi, po našem mišljenju pogrešno i štetno. Iz tog razloga Klub zastupnika SDSS-a kao što sam već rekao podržava ovu zakonsku izmjenu i nada se da će praksa prijema u hrvatsko državljanstvo prestati biti ovako restriktivna kao što je sada, jer nije u interesu Republike Hrvatske, a otežava život njezinim de facto državljanima koji ovdje žive decenijama. A istovremeno Republika Hrvatska vrlo liberalno daje državljanstvo onima koji ne žive na prostoru Republike Hrvatske. Ako je to politika Republike Hrvatske u procjeni da je to nacionalni interes mi nemamo ništa protiv toga i nismo ni dosada govorili protiv toga niti mislimo da trebamo govoriti. Ali onima koji su de facto hrvatski državljani i koji žele hrvatsko državljanstvo, čija su djeca ovdje nema nikakvog razloga ne dati hrvatsko državljanstvo i pridržavati se restriktivnih mjera kako ih pridržava nažalost Ministarstvo unutarnjih poslova. Da nije bilo drugačijeg razumijevanja drugih ministarstava ni ovaj prijedlog nažalost ne bismo imali u Saboru, da se pitalo one koji o tome odlučuju u nadležnom resoru Ministarstva unutarnjih poslova. Zahvaljujem.
Dražen Đurović, replika.
Hvala. Pa onaj primjer koji ste vi naveli stvarno prilično je bizaran i čudan moram priznati. Mislim nisam dovoljno upućen u njega ali zaista ne vidim kako se može uopće događati da netko tko je rođen i živi u Hrvatskoj da mu netko ospori državljanstvo i odrasta i školuje se i funkcionira u Hrvatskoj. To zbilja ne bih u to ulazio, ali to bi zapravo trebalo razjasniti. A što se tiče politike MUP-a o skrivanju podataka različitih to je, mislim svi se sjećamo one priče iz Slovenije o tim izbrisanim gdje je MUP izašao slovenski jasno s podacima. Bilo je poznato koji je to broj ljudi, po kojim osnovama i zašto je država donosila odluku kako je donosila i kad ju je donijela bilo je jasno koji su efekti donošenja odluke u broju. Dakle, kad su promijenili svoju politiku. Zašto ovdje pitam za brojeve koje očito ne možemo zapravo dobiti? Zato što je ovo jedno vraćanje jako unazad sa ovako vrlo nejasnom slikom ciljeva na koga se to zapravo treba odnositi. I mislim ja ne znam da li itko u Hrvatskoj ima dvojbe oko toga da ne treba omogućiti svima onima koji žive, rade, rođeni su u Hrvatskoj da im netko osporava ili da im briše to državljanstvo. Ali isto tako RH treba imati pravo i mogućnost braniti svoje. Republika Hrvatska je jedna siromašna država koja treba braniti svoje pravo da si ne preuzima neke socijalne, otvarajući zapravo granice, neke socijalne terete kad ni sama breme svojih socijalnih problema ne može nositi. Pri tome zapravo mislim na ovo otvaranje upisa nekih ljudi koji su nekad u matičnim uredima upisali u tim razdobljima, a zapravo možda nisu nikad ni živjeli ni radili na području RH. Na to sam mislio.
Milorad Pupovac, odgovor na repliku.
Dakle, kolega Đurović mi se s vama slažemo da oni koji nisu ni živjeli ni radili na području RH ne bi trebali niti moći postati hrvatskim državljanima osim u skladu striktno s hrvatskim zakonom. To znači propisani broj godina za dobivanje najprije statusa privremenog boravka a onda za dobivanje trajnog boravka, a onda nakon toga podnošenje zahtjeva za hrvatsko državljanstvo. I ništa više. Ali ovdje je doista riječ o ljudima koji su živjeli na području RH, koji su bili hrvatski državljani i jesu hrvatski državljani dok to nije prije nekoliko godina netko odlučio da ih briše iz hrvatskog državljanstva. Dakle, prije nepunih 10-ak godina administrativnom mjerom. Jer je netko u jednom trenutku rekao kako su rađene greške prilikom upisa u hrvatsko državljanstvo. Vi kažete ovo je nedovoljno precizno, a možete zamisliti situaciju u kojoj se ostavlja mogućnost da netko procjenjuje je li to greškom ili nije, a bez ikakve mogućnosti vaše ili moje ukoliko je u pitanju da ste vi ili ja da nas obavijeste da vidimo, da obrazložimo, da uložimo prigovor, da kažemo nemate pravo ili imate pogrešan podatak ili nepotpune podatke. A što se tiče socijalnih opterećenja, vi ste tu u pravu, ali RH se otvorila u tom pogledu svojom politikom koja ima neka utemeljenja u Ustavu. Ali se primjenjuje taj Ustav doslovno. I kad malo bolje pogledate podatke o hrvatskim državljanima izvan područja RH slika će vam biti vrlo jasna. Ja to ne bih komentirao.
Ivan Šuker, replika.
Pa kolega Pupovac javio sam se za repliku jer ovo pomalo čudno zvuči što ste vi govorili jer ispada da netko može gumicom prebrisati nekoga. Mora postojati nekakav dokument. Dakle, netko mora izdati nekakvo rješenje da netko zbog toga i toga ne može biti. Istina je da u trenutku kad smo uvodili OIB pokazalo se da negdje oko skoro 400 tisuća ljudi mlađih, određenih godina koji nisu zatražili nitijednu ispravu u MUP-u, nisi bili evidentirani zato što nisu upareni podaci između knjige rođenja i podataka koje vodi MUP. Dakle, to je činjenica i istina koja postoji, postoji službeno zabilježena u Ministarstvu financija kad smo konstatirali sve anomalije koje su se u Hrvatskoj događale prije uvođenja OIB-a. Ali neovisno o tome, dakle ako ste vi imali nekakav dokument i ako vam ga je netko oduzimao on vam mora izdati rješenje. To je upravni predmet i naprosto nitko ne može vama taj dokument uzeti bez tog rješenja. A ako vam je netko izdao rješenje onda to rješenje ima uputu o pravnom lijeku i temeljem toga se imate pravo žaliti. I mislim da i vi ste to rekli, a i kolega Đurović i ja to kažemo mislim da naprosto ne možemo donijeti zakon da bez kriterija da netko može dobiti nekakve dokumente jer suludo je uopće govoriti da se nekome ide osporavati da je hrvatski državljanin ako on za to ima sve argumente. Dakle, mislim da to naprosto nitko niti može napraviti. I ako je to netko napravio vrlo lako se to može dokazati i u upravnom postupku se to može eliminirati. Zato kažem ovo što ste vi govorili je meni pomalo čudno kao da je netko se sjetio i izbrisao nekoga od nekuda. Međutim, da bi to napravio on mora izdati rješenje jer inače ako to ne napravi dokument koji ima on je njemu punovažeći i nitko mu ga ne može uzeti.
Milorad Pupovac odgovor na repliku.
Ja se s vama u svemu slažem kad bi tako bilo. Tako bi trebalo biti i tako kao što vi zapravo ispravnije od mene kažete tako mora biti jer zakon ne kaže da treba nego da mora. Prema tome, nažalost mnogi ljudi nisu dobivali rješenje i nisu imali priliku ni za kakvu uputu o pravome lijeku, čak ni spoznaju kao ni ova osoba, kao ni ovaj mladić kojem se je to možda dogodilo dok je služio rok u Hrvatskoj vojsci. Nažalost i vjerojatno ne bi znao i dalje bi se koristi hrvatskim dokumentima koje je imao osobnom iskaznicom i slično dok nije došao tamo i da mu nije rečeno sad morate vratiti sve dokumente. Je vrlo je neobično i ja se s vama slažem. Da li je netko pobrkao činjenicu postupka brisanja prebivalište za osobe koje stvarno ne prebivaju o čemu smo 10 godina razgovarali i došli do nekog rješenja sa državljanstvo ja to ne znam ili je netko u nekom momentu odlučio da ide provjeravati na temelju nečijeg prigovora ili prijave da ima ljudi koji su pogrešno upisani u hrvatsko državljanstvo. Ni to ne znamo jer nismo bili u prilici da možemo razgovarati na ozbiljan način sa predstavnicima nadležnog državnog tijela. A inače sve što ste rekli u tom pogledu ja smatram da je tako i s vama sam suglasan osim u činjenici da nadležne službe nažalost tako postupale nisu.
Veljko Kajtazi replika.
Zahvaljujem. Kolega Pupovac potaknuli ste me sa vašim primjerom i naveli ste jednu mladu osobu. Ja ću ispričati o jednoj osobi koja je stekla sve, ali ne u Hrvatskoj nego van Hrvatske i to sa područja Brodsko-posavske županije inače brisanje smo imali i sa Brodsko-posavske županije i sa područja Sisačko-moslavačke županije. Osoba koja je imala dugo godina hrvatsko državljanstvo i dolazila je u posjete svojima i u svojoj kući u prosjeku najmanje četiri do pet puta godišnje. I jedne godine kad je došla, a prije toga da vas upoznam da je ona tamo gdje je radila imala je sve, znači imala je posao, stambeno je bila zbrinuta, imala je djecu, imala je sve. Onog trenutka kad je došla drugi dan su je pozvali i oduzeli su joj državljanstvo i više se nije mogla vratiti tako brzo natrag. I sad ja pitam kako i na koji način su mogli isto tako učiniti tako jednoj osobi koja je poslije 15, 20 godina ustanove da domovnica nije ispravna, to je jedno. Drugo što sam htio reći, isto tako da Romi na ovim područjima nisu od jučer, oni su na ovim područjima 700 godina, imaju tradiciju, kulturu, imena i prezimena, i sve ono ostalo ali olakotne okolnosti nemaju nikako naspram onih drugih koji su van, kad govorim van mislim iz nekih drugih kontinenata koji isto tako traže hrvatsko državljanstvo i puno ga lakše dobivaju nego što ga mogu dobiti pripadnici Romske nacionalne manjine ili ostale druge nacionalne manjine koje su na ovim područjima puno dulje i puno više. Ja osobno ne znam još koliko ima takvih kojima bi se trebalo oduzeti domovnice, ne znam koliko, a sigurno ih ima još puno koji planiraju. I sva sreća u tome što ti ljudi ne znaju, ali mislim da i nadam se da će ovaj zakon u petak donijeti i da ćemo na neki način tim ljudima spriječiti oduzimanje državljanstva. Hvala.
Milorad Pupovac odgovor na repliku.
Poštovani kolega, takvih primjera nažalost je bilo više prema našim saznanjima kao što je taj o kojem vi govorite. Ali je bilo veoma mnogo primjera sa ljudima koji imaju državljanstvo drugih država i koji su primljeni u hrvatsko državljanstvo a nikada nisu imali tu vrstu iskustva. Ni u kojem razdoblju, ni u kojem periodu i ni u kojoj situaciji. Čak i da nemaju imovinu u RH, a imaju samo adresu. Ovdje sam govorio i ponovit ću još jedanput primjer a to sigurno nije usamljen primjer ni u Zagrebu, ni u bilo kojem drugom gradu. Prijatelja, mojih prijatelja koji su iznajmili stan, a da im vlasnik nije rekao da je na adresi toga stana prijavljeno još pet obitelji. Tek toliko za ministra Šukera i za kolegu Đurovića. Ne govorim ni o glasanju ni o bilo čemu drugom, govorim o zdravstvenom, socijalnom i svemu drugom. Pet obitelji koje su prijavljene na toj adresi u ratnim okolnostima i naravno okolnostima kada su ljudi koristili mogućnosti dobivenog hrvatskog državljanstva. Ako država to može otrpiti i smatra to svojim nacionalnim interesom uredu, ali zašto onda zakidati druge građane, zašto onda zakidati one koji su romske, srpske ili neke druge nacionalnosti? I koji je racio u konačnici toga? Danas se pokazuje da to nije interes RH.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Peđa Grbin.
Zahvaljujem uvažena gospođo potpredsjednice. Uvažene kolegice i kolege. Ovdje se radi o jednom izuzetno kratkom zakonu. On u osnovi intervenira samo u jednu odredbu Zakona o hrvatskom državljanstvu. Ovdje se radi o zakonu za kojeg čak možemo postaviti pitanje da li je on doista potreban. I vjerojatno u jednoj zemlji u kojoj je postala vladavina prava od trenutka koji je bitan za ovaj zakon, a to je 8.10.1991.pa do danas, takav zakon ne bi bio potreban. Ali u Hrvatskoj sa svime onime što smo radili, sa načinom na koji smo državljanstva dijelili šakom i kapom i koga ide i koga ne ide, a veće probleme smo pravili oko toga da li ćemo državljanstvo dati nekome koga ide, ovakav zakon je nužan. Većina ljudi to ne zna ili toga nije svjesna, ali svaki put kada zatražimo i dobijemo osobnu iskaznicu netko je tko radi u sastavu MUP-a donio rješenje. rješenje na temelju kojeg je građaninu izdana potvrda, dokument, uvjerenje da ta osoba između ostalog posjeduje i hrvatsko državljanstvo. Nakon što su državna tijela godinama izdavala takva uvjerenja, brisati nekoga bez vođenja postupka u kojem bi se utvrdilo da je primjerice ta osoba lažno prikazala određene podatka, da je počinila kakvo kazneno djelo ili nešto slično je nedopustiva. Ako pogledamo samo odredbe Zakona o općem upravnom postupku, jasno je da postoje vrlo, vrlo strogi rokovi koji se tiču ukidanja i poništavanja određenog rješenja. Za ukidanje to je godinu dana, za poništavanje je to pet godina, utvrđenje ništavosti, e ono može uvijek. Ali tada državno tijelo mora dokazati da je osoba koja je u pitanju počinila jedan od razloga za utvrđenje ništavosti, kao što sam spomenuo to je između ostalog kazneno djelo. To se ovdje nije događalo. Kako bi onim pripadnicima našeg društva koji su uredno upisani u knjigu hrvatskih državljana, koji su nakon toga uredno od državnih tijela nadležnih za vođenje te knjige i nadležnih za izdavanje potvrda dobivali i domovnicu i putovnicu i sve ostale dokumente pa i osobnu iskaznicu kojom se dokazuje hrvatsko državljanstvo kako bi te osobe zaštitili, ovaj zakon moramo donijeti i zbog toga će Klub zastupnika SDP-a podržati donošenje ovoga zakona. Hvala.
Miroslav Tuđman, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Grbin ja se slažem s vašim, suglasan sam sa vašom ocjenom da zapravo u normalnim okolnostima ne bi trebali donositi ovaj zakona, zapravo bi se takvi slučajevi trebali rješavati u upravnom postupku jel nikome ne možete oduzeti državljanstvo kojega je dobio, pogotovo ako ga je dobio normalnom procedurom, a ne nekakvim … Međutim ono što bi trebalo reći sa ovim konotacijama koje se kažu i što je kolega Pupovac govorio sa nekakvim racio koji se prije mogao pravdati, a danas ne, onda treba reći ti ljudi su dobili domovnice od što se ovdje navodi, ja ne bih naveo nikada taj datum jel smatram da je Hrvatska država nastala 25.6., a ne 8.10., znači dobijali su devedesetih godina i kasnije su dobili ta državljanstva. Jel ova intervencija u ovaj zakon se kaže da se to odnosi na one koji su dobili domovnicu i da im se to ne može poništiti naknadno. Prema tome govorimo o periodu ako se radi o protupravnom ili ponašanju koje ide od danas pa unatrag, ja ne znam koliko godina, očigledno ni gospoda ne znaju s obzirom da nisu znali reći o koliko godina se radi. Pa prema tome, dajmo onda malo se skoncentrirajmo na ovaj period zadnjih desetljeća ili koga vremena kada se to događa, to je poanta.
Peđa Grbin, odgovor na repliku.
Ma ja se s vama oko toga mogu složiti, ali ovaj problem ima daleko dulju povijest. A ta povijest proizlazi iz još jedne činjenice, prije sam govorio da ljudi nisu svjesni da kada dobivaju osobnu iskaznicu da se izda rješenje, ali mnogi nisu svjesni niti da smo za vrijeme Jugoslavije mi u sklopu Jugoslavije imali i državljanstvo pojedine republike koja je bila sastavnica te Jugoslavije. I isto moramo biti svjesni da se te knjige nisu baš najurednije vodile u Hrvatskoj sigurno urednije nego u nekim drugim republikama, ali na području Hrvatske je bilo određenih problema. Zašto o tome govorim? Zato što su problemi sistemski oko upisa u knjigu hrvatskih državljana postojali primjerice u Istri zbog njenog neriješenog statusa, prvo do '48.godine i Pariškog mirovnog sporazuma, a onda za drugi dio Istre do 1980.-te i Rimskih i Osimskih sporazuma. I u takvim situacijama mnogi moji sugrađani su imali velikih problema oko postizanja upisa u knjigu hrvatskih državljana i to je kod njih trajalo i do '92., i do '93., i do '94.jer nisu imali prethodne podatke o upisu u knjigu hrvatskih državljana za vrijeme Jugoslavije. Rođeni u Puli, čita život živjeli u Puli, možda su dva, tri puta otišli u Trst i odjednom ne mogu postići državljanstvo. Upravo zbog toga ja osjećam poseban senzibilitet prema ovom problemu o kojem je kolega Kajtazi govori. I da, da, trebamo se koncentrirati na vrijeme od '91.na ovamo, ali ovaj je problem sa malo duljom genezom. Hvala.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat će naknadno. Sutra ćemo početi po dogovoru u 9,00 sati za one koji žele određene mišljenja klubova iznijeti, a u 9,30 početi sa raspravom o Prijedlogu odluke o donošenju Prostornog plana Parka prirode Biokovo. Hvala lijepa. Doviđenja.
Konačni prijedlog zakona o hrvatskom državljanstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 886. Predlagatelj zakona je zastupnik Veljko Kajtazi. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno, molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 76 glasa za, 8 suzdržanih, 27 glasova protiv donesen zakon P.Z. br. 886 u tekstu kako ga je predložio predlagatelj. Dobro jutro poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru. U skladu sa našim dogovorom počinjemo u 9 sati kako bi predstavnici klubova zastupnika u Hrvatskom saboru mogli iznijeti stajališta o nekim aktualnim temama kao konferenciju za javnost u Hrvatskom saboru. Da li ima takvih pitanja? Ima. Poštovani zastupnik Mladen Novak.