Hvala vam g. predsjedniče Sabora. Uvažene zastupnice i zastupnici. Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima za mladež predlaže se 4. izmjene i dopune Zakona o sudovima za mladež. Razlog koji su usklađivanje nacionalnog zakonodavstva s pravnom stečevinom EU kroz transponiranje i implementaciju Direktive 800/2016 EU parlamenta i vijeća od 11. svibnja 2016. u postupovnim jamstvima za djecu koja su osumnjičenici ili optuženici u kaznenim postupcima. Iako je maloljetničko kazneno zakonodavstvo RH već u velikoj mjeri usklađeno sa odredbama direktive, bilo je potrebno dodatno ojačati procesni položaj maloljetnih osumnjičenika i optuženika u kaznenom postupku uvođenjem novih postupovnih jamstava. U odnosu na tekst prijedloga zakona koji je u prvom čitanju prihvaćen u HS-u, u konačnom prijedlogu zakona nastale su određene razlike u odnosu na pravo na dostavu ili uručenje pouke o pravima maloljetnika i pravo na pratnju maloljetnika, kao i ovlaštenje zahtijevati liječnički pregled uhićenog maloljetnika propisano za drugu odgovarajuću odraslu osobu jer koje je pravo sada prošireno i na posebnog skrbnika dodijeljenog maloljetniku. Također je propisano da se odgojna mjera upućivanja u odgojnu ustanovu koju će sud izreći kada je maloljetnika potrebno izdvojiti iz sredine u kojoj živi, može izvršavati i kod udomitelja koji obavlja specijalizirano udomiteljstvo za djecu po posebnom propisu sukladno njihovom pojedinačnom programu postupanja. Nastavno, provedeno je usklađivanje odredbi Zakona o sudovima za mladež sa odredbama Zakona o sudovima u pogledu nadležnosti Visokog kaznenog suda RH koje odredbe stupaju na snagu 1. siječnja 2020. g. Učinjene su i određene nomotehnička uređenja u ovom zakonu. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvi je kolega Ante Bačić, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Sabora. Državni tajniče sa suradnicama. Ma kratko me zanima vezano upravo za sudove posebice normalno za sjedišta, za sudove koji su sjedištima županijskih sudova. Jesu li ustrojeni odjeli za mladež, tj. posebice, jesu li dovoljno educirani suci koji se bave ovom materijom jer upravo znamo da sve vezano za mladež i maloljetnike je i kompleksna materija koja uključuje, ne samo sudove nego i druge institucije poput Centra za socijalnu skrb, pa me zanima upravo suci koji rade na ovim predmetima, je li kontinuirano vode edukaciju i jesu li pripremljeni dovoljno za ovakve predmete? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo uvaženi zastupniče. Ministarstvo pravosuđa , sudbena vlast vode računa o educiranosti sudaca koji rade ovu specifičnu materiju, dakle i suci za mladež se posebno educiraju kroz Pravosudnu akademiju koja je već dugo ustanovljena kao zasebno tijelo, ono djeluje u okviru ministarstva, ali je zasebno tijelo. U svim županijskim središtima postoje posebno educirani suci za mladež i naravno to je materija u kojoj nikada nije dovoljno, nikada nije dovoljno edukacije i nikad nije dovoljno osjetljivosti na tu populaciju kada se nađe u sukobu sa zakonom.
Druga replika, kolega Žagar. Izvolite.
E, hvala predsjedniče HS-a. Uvaženi državni tajniče. Ovaj zakonski prijedlog svakako treba podržati, ali dozvolite jedna komentar. S obzirom da se radi o maloljetnim osobama koje se još uvijek odgajaju i obrazuju, s obzirom da sam prateći podatke vezane i koje je objavio Državni zavod za statistiku, riječ je ovdje o najviše o kaznenim djelima protiv imovine i s obzirom na sudsku praksu, dozvolite jedan komentar. Kad govorite o jačanju pozicije maloljetnih osoba pred sudom, onda mi se čini da bi najbolje ojačanje pozicije maloljetnih osoba pred sudom bilo da im se omogući biračko pravo i to pasivno biračko pravo, čak nije bitno aktivno, da mogu biti birani, posebno na lokalnim izborima na određene funkcije i to bi zasigurno njima osiguralo veliku, veliki stupanj položaja, jačeg položaja pred sudovima jer bi na taj način sudeći prema sudskoj praksi mnogi od njih izbjegli uopće sudski problem. Hvala.
Izvolite odgovor. Ne? Dobro. Onda ćemo sad pitati izvjestitelje odbora žele li uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Ante Bačić. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege. Pred nama je drugo čitanje Izmjena zakona o sudovima za mladež, evo u uvodnom nam je državni tajnik naveo ukratko što se donosi, posebice izmjene vezano za drugo čitanje ali evo valja ponoviti neke stvari pošto je materija i kompleksna i izrazito bitna. Sami zakon o Sudovima za mladež donesen je 2011. godine, dopunjavan je 3 puta. Prve izmjene i dopune su još iz 2012. godine radi potrebe samog usklađivanja sa Kaznenim zakonom ali i unapređenja zakonskih odredbi sukladno potrebama prakse. Druge izmjene su uslijedile odmah nakon toga 2013. godine upravo vezano za izmjene i za usklađivanje sa Zakonom o samom kaznenom postupku i izmjene iz 2015. godine su nastale radi uklanjanja uočenih nejasnoća i terminološkog usklađivanja samog zakonskog teksta. Šta se tiče ovih izmjena i dopuna i ovog prijedloga to su 4.-te izmjene i dopune samog zakona prvenstveno radi usklađivanja nacionalnog zakonodavstva sa pravnom stečevinom EU implementaciju Direktive Europskog parlamenta i Vijeća iz 2016. o postupovnim jamstvima za djecu koji su osumnjičenici ili optuženici u kaznenim postupcima. Naravno uz same izmjene vezano uz implementaciju pravne stečevine EU bilo je potrebno izvršiti i usklađivanje samog zakona sa Izmjenama i dopunama ZKP-a, posljedica vezano za članak 208. gdje je uvedeno policijsko ispitivanje osumnjičenika kao radnja sa dokaznom snagom. Izmjene su i radi otklanjanja samih nedostataka i dvojbi koje proizlaze iz zakonskog teksta a uočene su u njegovoj primjeni u praksi. Što se tiče navedene direktive o postupovnim jamstvima za djecu koji su osumnjičenici, optuženici u kaznenim postupcima utvrđuju se njihova normalno postupovna jamstva kojima su osigurana da djeca, odnosno osobe mlađe od 18 godina kada su osumnjičenici ili optuženici u kaznenom postupku mogu razumjeti i pratiti sam taj postupak te ostvariti pravo na pošteno suđenje, spriječiti djecu da ponove kazneno djelo te potaknuti njihovu društvenu integraciju. Iako je samo maloljetničko kazneno zakonodavstvo RH već uvelike i regulirano ne samo ovom direktivom potrebno je bilo dopuniti izmjene i dopune vezano upravo za procesni položaj samih maloljetnika. Također detaljnije se propisuje i način na koji maloljetnik mora biti poučen o značenju svojih prava radi transponiranja članka 4. stavka 2. navedene Direktive. Kroz stavak 3. do 6. članka 53. samog zakona uvodi se obveza informiranja nositelja roditeljske odgovornosti o pravima maloljetnika, odnosno uručenje ili dostava pouke o pravima maloljetnika roditelju ili skrbniku te se propisuju okolnosti u kojima se informacija tj. pouka o pravima maloljetnika daje drugoj odgovarajućoj odrasloj osobi. Što se tiče samoga članka 53. točka b. kojim se predlaže transponiranje članka 15. direktive propisuje se pravo maloljetnika na pratnju roditelja, skrbnika ili druge odgovarajuće odrasle osobe tijekom postupka te tijekom samog ispitivanja pred sudom i sudskog postupka maloljetnik uvijek može ostvariti samo navedeno pravo i nazočnost roditelja odnosno skrbnika u samom kaznenom postupku. Propisuju se i okolnosti pratnje druge odgovarajuće odrasle osobe, uvjeti po kojima se maloljetnik može i odreći samoga prava na navedenu pratnju. I u svrhu direktive predlažu se izmjene članka 54. da se obvezna obrana za maloljetnika pomakne u najraniju fazu samog postupka. Predlaže se i dopuna članka 63., to se odnosi i bitno je naglasiti jer je bilo dosta rasprave i u samom prvom čitanju vezano za to a to je odnosi se na liječnički pregled uhićenog maloljetnike kao i bilježenje zaključaka i korištenje rezultata samog liječničkog pregleda. Te u članku 12. stavku 3. Direktive osigurava se propisivanje da će maloljetnik koji za vrijeme trajanja istražnog zatvora navrši 18 godina života ostati smješten u zatvorenoj zavodskoj ustanovi ako je to opravdano s obzirom na okolnosti koje se tiču maloljetnika i ako je to u skladu i najboljem interesu drugih maloljetnika koji su smješteni zajedno s njim. Izmijenjen je članak i 76. na način da ispitivanje maloljetnika provodi policija prema odredbama ovog zakona i ZKP-a te ispitivanje maloljetnika je prva dokazna radnja koju će provesti državni odvjetnik osim hitnih dokaznih radnji u situaciji kada maloljetnik nije ispitan po policiji ili po sucu za mladež. Ipak za kaznena djela iz nadležnosti županijskog suda maloljetnik mora biti ispitan po državnom odvjetniku ili sucu za mladež kako bi se osiguralo da u postupku za teža kaznena djela uvijek bude provedena formalna dokazna radnja ispitivanja samoga maloljetnika. Preostale izmjene i dopune rezultat su potreba na koje nam je ukazala sama praksa, potreba uklanjanja uočenih nejasnoća i usklađivanja sa mjerodavnim nacionalnim pravom. Kao najvažnije je istaknuti je da je s obzirom na ovaj zakon zadržani su rokovi zastare izvršenja maloljetničkog zatvora iz Zakona o sudovima za mladež. Predložena izmjena više se veže na ovlasti za vezivanje maloljetnika samo uz kaznena djela nasilja već je ono dozvoljeno i neovisno o vrsti kaznenog djela ako je sami maloljetnik opasan ili za sebe, okolinu, tuđi život i sigurnost. Ovo što nam je državni tajnik i naglasio vezano za izmjene, vezano u pogledu dostave odluka i drugih dopisa samim maloljetnicima i u odnosu na prvo čitanje i prijedlog zakona predlagatelj je u tekstu konačnog prijedloga izmijenio i dodao. Slijedeće što je bitno za naglasiti, a to je novi Članak 2. kojim se mijenja Članak 5. stavak 2. kojim se propisuje da se odgojna mjera upućivanja u odgojnu ustanovu koja se u pravilu izvršava u ustanovi socijalne skrbi može izvršavati i kod udomitelja koji obavlja specijalizirano udomiteljstvo za djecu po posebnom propisu sukladno njihovom pojedinačnom programu postupanju te u Članku 10. kojim se dodaju stavci 53a. i 53b. precizirana su prava maloljetnika obuhvaćena poukom o pravima na način kojima se daje pravo na dostavu i uručenje pouke o pravima maloljetnika kao i pravo na pratnju maloljetnika propisano za drugu odgovarajuću odraslu osobu. Znači ovdje je prošireno u članku vezano na samoga posebnoga skrbnika. Što se tiče Članka 14. kojim se propisuje liječnički pregled uhićenog maloljetnika određena je druga odgovarajuća odrasla osoba koja je ovlaštena zahtijevati sami takav pregled. Što se tiče konačnog prijedloga zakona obuhvaćene su izmjene i dopune Članka 37., 39. i 40. kojima se ovaj zakon usklađuje s odredbama Zakona o sudovima o nadležnosti Visokog kaznenog suda RH. Slijedom svega navedenoga i vezano i za ove izmjene koje su nastale između ova dva čitanja Klub HDZ-a predlaže da usvojimo ovakav konačni prijedlog. Hvala.
Hvala. Idemo sad na Klub zastupnika SDP-a, poštovani kolega Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Uvaženi gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege, na prvi pogled jedna tehnička izmjena, izmjena koja je prije svega objašnjena kao potreba usklađivanja sa pravom EU. I to nije sporno, doista je u jednom dijelu ovaj zakon potrebno uskladiti sa pravom EU i Klub zastupnika SDP-a takve izmjene podržava. Ove izmjene osigurat će dodatne, dodatna procesna jamstva i zaštitu maloljetnika koji su okrivljenici u kaznenom postupku i normalno da taj dio svakako podržavamo. Međutim ovaj zakon nije samo to. Ovaj zakon nije samo usklađivanje sa pravom EU, ovaj zakon je više od toga. Ovaj zakon je ušao u materiju i način postupanja i sudovanja prema maloljetnicima koji od Hrvatske nije zahtijevala EU. Prije svega jedna primjedba o kojoj ćemo puno više govoriti kada budemo malo kasnije danas govorili o Zakonu o kaznenom postupku, a to je Visoki kazneni sud. Nepotreban sud, štetan sud koji hrvatskom pravnom poretku neće donijeti ništa dobro, ali tu ću stati i ponovit ću još jednom. Više ću govoriti o tome kada budemo govorili o Zakonu o kaznenom postupku. Međutim ovdje je u zakon uvedena jedna odredba za koju nisam siguran da joj je u ovom zakonu mjesto. Naime, prijedlogom zakona predviđaju se izmjena odredbe o ispitivanju maloljetnika. Dosadašnjim Zakonom o sudovima za mladež bilo je predviđeno da se ispitivanje maloljetnika može provesti samo pred državnim odvjetnikom. Državno odvjetništvo pretpostavljam da svi znamo je posebna služba koja je i Ustavom zadužena za progon počinitelja kaznenih djela. Državni odvjetnici su pravnici, državni odvjetnici su pravnici sa višegodišnjim iskustvom koji su morali proći čitav niz treninga i priprema kako bi mogli sudjelovati u postupcima ispitivanja okrivljenika, a oni koji se bave ispitivanjem i sudjelovanjem u postupku u koji su uključeni i maloljetnici moraju proći još dodatan trening i prilikom njihovog imenovanja i izbora vodi se posebna briga o tome da na te pozicije dolaze samo ljudi koji su i senzibilizirani i spremni za ovakav rad. Svako tko je sudjelovao u kaznenom postupku prema maloljetnicima zna da kazneni postupak prema maloljetnicima zahtjeva poseban i drugačiji pristup nego redovan kazneni postupak. Zbog toga mi je potpuno dvojbeno što su ovim zakonom predviđene dvije stvari. Prvo da će se postupak ispitivanja maloljetnika moći provoditi pred policijom, a uz svo dužno poštovanje prema policajcima, prema hrvatskoj policiji nisam siguran koliko je hrvatska policija senzibilizirana u odnosu na Državno odvjetništvo u postupanju sa maloljetnicima, nisam siguran niti koliko je obučena i pripremljena za ovo, da li su provedene posebne radnje kako bi se policija pripremila za novi posao koji joj se daje. I drugo, posebno problematično, do sada je u zakonu bilo predviđeno da se svako saslušanje maloljetnika, pa i pred državnim odvjetnikom, jer je to do sada bilo jedino predviđeno mora audio-vizualno snimiti. Ukoliko takvo, takav, takvo davanje iskaza nije audio-vizualno snimano ono se smatralo nezakonitim dokazom. Sada je ta odredba iz zakona ispuštena. Poštovane kolegice i kolege, prepustili smo ispitivanje maloljetnika policiji i ispustili smo iz zakona odredbu da ako takvo ispitivanje nije audio-vizualno snimljeno će se isto smatrati nezakonitim dokazom. Uz svo dužno poštovanje, mislim da svima koji imalo razmišljaju o ovome i koji imalo znaju o pojedinim tehnikama postupanja policije prema okrivljenicima ovo ukazuje da ćemo imati malo povećan broj priznanja i za kaznena djela koja nisu počinjena od strane tog maloljetnika. Predlažem, da uvaženi predlagatelji još jednom razmotre ovu odredbu i da predlože kao amandman Vlade njenu izmjenu, a osobno nisam siguran da ću ovaj zakon moći podržati ako ovako odredba ostane u njemu. Hvala.
Treći klub je Klub zastupnika GLAS-a i poštovani kolega Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade kao predlagatelja, Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima za mladež je materija koju ćemo podržati. Međutim, želimo iskoristiti ovu priliku, ukazati na činjenicu da predlažući ove izmjene i dopune predlagatelj nije napravio nešto u dobroj vjeri, a to je podastro nam informaciju kako zapravo stoji stvar kad je riječ o sudovanju mladeži odnosno kad je riječ o evidenciji kaznenih djela da vidimo što se zapravo u društvu događa, da li postoje neki trendovi koji su pogoršanje ili stagnacija ili poboljšanje u odnosu na prijašnje situacije. Naime, za očekivati je da socioekonomski odnosi u društvu itekako utječu i na stupanj devijantnog ponašanja, pa i počinjenja kaznenih i prekršajnih djela kad je riječ o mladeži. Svi elementi koje proučavamo u analizi društva su takvi da zapravo ne idu u korist smanjenju počinjenja prekršajnih kaznenih djela nego povećanja, prije svega izloženost siromaštvu, izloženost nezaposlenosti, a onda i nefunkcioniranju ukupnog sustava socijalne skrbi. Želimo iskoristiti ovu priliku i ukazati na nekoliko elemenata toga sustava koje moramo osnažiti jer sudovi za mladež su praktički predzadnja instanca kad je riječ o izloženosti mladih različitim rizicima i počinjenju kaznenih djela, daleko bi bilo pametnije, svrsishodnije, u konačnici i jeftinije učiniti sve da se prevencijom smanji prostor u kojemu dolazi do, do ovih društvenih pojava. U tome smislu postavlja se pitanje što smo učinili da sustav domova za nezbrinutu djecu bude bolji? Dakle, što smo učinili da djeca bez odgovarajuće roditeljske skrbi imaju socijalni, dakle društveni nadzor i društvenu pomoć? Što smo učinili da osnažimo institute posvajanja i udomiteljstva? Što činimo da suci na sudovima za mladež, da svi oni koji su uključeni u ovaj postupak, budu dovoljno kvalificirani i svjesni osjetljivosti materije? Kao što reče kolega Grbin, nije ista stvar kada se provodi postupak nad maloljetnikom i nad punoljetnikom, punoljetnici uglavnom znaju sva svoja prava i njihova se prava uglavnom više štite nego dječja. S druge strane postavlja se pitanje u kom stanju nam je sustav centara za socijalnu skrb koji su također u ovom postupku iznimno važni elementi i važna stanica u procjenjivanju situacije kad je riječ o djelovanju sudova za mladež. Ne samo ova materija nego i mnoštvo drugih pitanja o kojima smo raspravljali u ovome domu zadnje 2.g., nažalost potaknuti skandalima, aferama, pa i teškim počinjenim kaznenim dijelima, ubojstvima, kriminalom koji je razotkrio da mnogi centri za socijalnu skrb nemaju dobar kapacitet, nemaju dovoljno niti sredstava, niti ljudi, dakle kadrova, da nisu dovoljno ni zaštićeni, pa smo morali pribjeći mjeri proglašenja djelatnika centara za socijalnu skrb službenim osobama, dakle govori da je taj sustav ranjiv i normalna država, a prije svega pametna Vlada bi stavili akcent na tu problematiku i učinili sve da se u proračunu osigura dovoljno sredstava da centri za socijalnu skrb mogu obavljati sve svoje funkcije. Ako nismo svjesni da je pitanje funkcioniranja sudova za mladež, a i samo sudovanje kad su mladi ljudi u pitanju odnosno konkretno maloljetnici, da je to samo dio ukupne priče i da tu treba razviti funkcionalne politike, onda zapravo gasimo vatru na različitim mjestima i to pojedinačno malim kantama, to samo može omogućiti da ta vatra i dalje gori. Bilo bi dobro podvući crtu, napraviti analizu postojeće situacije u svim elementima koji govore o rizičnosti, kojima su izloženi djeca i mladi i vidjeti što se sve može napraviti u sustavu prevencije, u sustavu praćenja, pravilnog evoluiranja i skrbi o djeci i mladima koji su izloženi rizicima, pa onda i izazovima koji ih nerijetko odvode s druge strane granice zakona, ne može i nije nam svejedno. Imali smo slučaj da se jednako postupanje prema djetetu kao prema odrasloj osobi i to djetetu s posebnim potrebama završilo tragično jer netko nije imao poseban senzibilitet prema tom konkretnom slučaju, ne može se dijete od 16.g. tretirati jednako i ne može se dozvoliti da cijeli sustav u svojim elementima u potpunosti ne funkcionira. I ovaj zakon govori o tome da maloljetnici u postupku saslušanja provođenja istrage imaju određena prava, ali nema ovdje nikakvih instrumenata koji jamče da će to pravo biti i ostvareno, od toga, od prisutnosti roditelja, staratelja ili druge odrasle osobe, pa nadalje, prilikom ispitivanja, prilikom provođenja istražnih radnji, što to znači ako je to u najboljem interesu djeteta? Tko to procjenjuje? Sudac? Tada je već kasno. Ako nismo svjesni toga, vi znadete da se, da se odrasle osobe puno lakše štite, puno lakše dolaze do informacija o svojim pravima, kod maloljetnika koji su nerijetko otišli iz škole, izišli iz sustava odgoja i obrazovanja, koji su nerijetko na ulici, koji su nerijetko socijalno potpuno nezbrinuti ili dolaze iz potpuno disfunkcionalnih obitelji ili ne žive sa roditeljima ili starateljima ili žive, ali bez njihova nadzora. Ne možemo govoriti o tome da di ta djeca koja su zabrazdila u počinjenje prekršaja i kaznenih djela znaju sve o svojim pravima koje imaju pred zakonom. Jer pred zakonom su svi jednaki. Tu nema presumpcije krivnje, nego presumpcije nevinosti. Svakome treba omogućiti jednake uvjete kada se brani, a djeca su posebno osjetljiva skupina jer nemaju one mehanizme koje ima osoba koja je već punoljetna. Da, sudovi pokrivaju one i koji su stariji od 18 godina, a mlađi od 21, ali u mnogim slučajevima ovdje je riječ zapravo o djeci i zato apeliram da se na razini Vlade, dakle interresorski pitanje izloženosti djece i mladih, prije svega maloljetnika, počinjenju različitih prekršaja i kaznenih djela, a onda i cijeli sustav koji treba skrbiti o prevenciji, pa onda i o monitoringu, palijativi, dakle da se napravi dobra analiza i da se stvori jedna konzistentna, koherentna državna politika koja će uključiti 4 ili 5 resora, od odgoja i obrazovanja, socijalne skrbi, pravosuđa, unutarnjih poslova i ostalih. Moramo biti svjesni da je to posebno ranjiva skupina prema kojoj društvo ima, a onda i država jer je za to plaćena, posebne obveze. U tom smislu pozivamo kao Klub GLAS-a, Vladu da jednu interresorsku radnu skupinu osnuje i da napravi kvalitetnu i dobru analizu i da nas tijekom sljedeće godine izvijesti o ukupnome stanju kako bismo i kao zakonodavac mogli dati vjetra u leđa Vladi da donoseći nove propise, da li strategije, akcijske planove ili nešto u toj razini, poduzmemo svi zajedno više kako bi se smanjio prostor rizika, a onda i broj onih koji počinjavaju prekršaje i kaznena djela, u tako ranoj dobi kao što je dječja. Jer malo tko od te djece je izložen socijalnoj marginalizaciji svojom voljom. Do toga u mnogo slučajeva, u velikoj većini, da ode ukupni socijalni odnosi u društvu, ukupna nebriga sustava i nesposobnost i nemogućnost roditelja da obave svoju funkciju. Tu država mora imati alternativne odgovore jer govoriti o demografskoj obnovi, govoriti o demografskoj politici, a ne skrbiti o djeci na pravi način i ne učiniti sve da se spasi svako dijete od rizika prelaska granice zakonitosti je zapravo licemjerno jer mi i tu djecu zapravo gubimo. Ako nismo u stanju sagraditi sustav koji će u maksimalno velikom broju slučajeva omogućiti toj djeci da se vrate u normalan život, da se vrate u sustav obrazovanja, da se vrate u svijet rada, da se odmaknu od te granice nezakonitosti i da funkcioniraju kao članovi zajednice odgovorni, kao obiteljski ljudi, sutra roditelji, onda nismo napravili ništa. Hvala lijepo.
Idemo sada na pojedinačnu raspravu, prvi je na redu poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo kolegice i kolege. Ovo je sigurno jedna vrlo značajna tema i u potpunosti se slažem i sa raspravom kolegom Beusa Richembergha o važnosti teme i osjetljivosti teme pogotovo kada živimo u društvu koje možemo nazvati svim drugim epitetima osim da je društvo pravedno. Znači nažalost mi vidimo iz dana u dan određene nepravde koje se dešavaju našim sugrađanima, djeca to gledaju, djeca također, na svojoj koži vide i osjete mnoge nepravde koje se dešavaju, standarde koji nažalost u Hrvatskoj se gledaju pozitivno i vrijede kada gledate koaliciju koja je sastavljena o prevare birača i žetončića, kakvu poruku šaljemo kao društvo djeci kada gledate gradonačelnika Zagreba koji se ponaša sa imovinom grada kao da je njegova? Neodgovorno, netransparentno, itd., kakvu poruku šaljemo djeci? I normalno je da, ja bih rekao u zakonima koji ovdje u HS-u usvajamo, djecu treba posebno štiti i ukoliko se ti zakoni mijenjaju treba biti vrlo oprezan u kojem to smjeru ide. Kao što je rekao kolega Grbin u samom postupku, djeca moraju bit zaštićena više nego neki drugi potencijalni osumnjičenici za neko kazneno djelo i osobe koje su prijavljene i sa te strane meni je također, neprihvatljivo da se taj standard unizuje, odnosno da ovo što je rekao kolega Grbin da je moguće razdvojiti sada postupak da uopće ljudi iz DORH-a u njemu ne sudjeluju ispitivanja da vrši isključivo policija i sa druge strane, da se to ne evidentira i da ćemo imati možda jednu situaciju koja u ovom trenutku, u ovom trenutku nije, a kada pogledate statistiku i prijava i kaznenih djela koja su prijavljena i koliko je tih uopće kaznenih djela završilo sa određenim postupcima pred sudovima, vidimo da je to jedan vrlo značajan broj, znači oko 1500 maloljetnih osoba se prijavi za određena kaznena djela i svega 300-400 to, od tih kaznenih djela od tih osoba završi prijavom pred sudovima. Znači postotak prijavljenih i onih koji završe u određenom postupku je debelo u korist onih koji na kraju iako su prijavljeni ne završe sa postupkom pred sudom. Da li je intencija ovo što je rekao i kolega Grbin da se napravi određena efikasnost i da bude više, više priznanja, određenih stvari koje bi onda dovele do toga da ima više osoba koje su prijavljene pred sudovima, ja se nadam da nije taj slučaj. Ali činjenica je da će se maloljetne osobe u odnosu na sadašnje stanje dovesti u nepovoljniji položaj. Jer budimo iskreni kada gledamo cijeli sustav koji je napravljen kako bi na kraju krajeva djecu koja naprave određeno kazneno djelo pomogli i na neki način rehabilitirali u određenim stvarima, tu treba više ulagati. Znači kada govorimo o tome uložimo više u socijalne radnike i socijalne radnice koje rade sa tom djecom, a ne da ti ljudi za mizerne plaće de facto pomažu djeci, unose se svi u taj posao od jutra do sutra jer tu se ljudi uopće ne štede i pokušavaju pomoći djeci da nađu neki svoj prostor pod suncem, to bi bilo recimo nešto što bi bilo korisno da država više uloži i investira, a ne da ljudi rade za minimalne plaće vrlo odgovorne i društveno korisne poslove ili primjerice da uložimo više u obrazovanje i sustav obrazovanja na način, vidimo koju smo dramu imali sada u proteklih nekoliko mjeseci vezano uz štrajk učitelja šta je na kraju rezultiralo zadovoljavajućim povećanjem plaća. Ali to je samo prvi korak, reforme nema ni blizu. Znači to su stvari koje su po meni puno važnije kako bi taj problem tretirali i kako bi na kraju poslali poruku šta nam je važno. Jer još jednom kažem, u našoj državi nažalost djeca svakim danom gledaju da pravde i pravednosti nema od rekao sam ovog Sabora do drugih svih situacija, do sudova i primjerice ove nevjerojatne situacije koja se sada dešava da predsjednica Republike uporno u svojoj kampanji forsira vojne osobe na svojim reklamama iako ju je DIP upozorio na to, ali DIP ne radi dalje. Ja sam očekivao da će DIP neku službenu odluku donest na svojem tijelu, a ne da će neko nazvati u stožer predsjednice jer ona nastavlja sa takvim reklamama gdje su časnici na njima. Umjesto da recimo predsjednik Vrhovnog suda koji je čelnik DIP-a sazove sjednicu, zauzme stav i obavijesti javnost o tome on to izbjegava napraviti. I djeca vide na svakodnevnom primjeru i svi mi ostali koji to pratimo kako nismo svi isti, kako de facto jedna institucija koja bi trebala zaštititi cijeli postupak vrlo važan izbora za predsjednicu ili predsjednika RH de facto DIP omogućuje predsjednici Republike da se koristi nedopuštenim sredstvima, a to je da koristi vojsku u svojoj kampanji. I već drugi, treći oglas koji gledamo na internetu to pokazuje, a DIP šuti. Još uvijek dajem evo dajem šansu DIP-u ponovo sam ih upitao šta će napraviti po tom pitanju, a ne da mi HDZ-ovka Lovrin odgovori da su oni telefonski upozorili stožer. Od toga nema ništa. I kaže nije aktivna kampanja na Facebooku, nije više na Facebooku ali sada je na Indexu, tako da ste strane gospođo Lovrin nije tamo da HDZ štitite nego da štitite cjelokupni postupak. I sa te strane kada gleda čovjek normalno je da ta pravednost se ne preslikava i na ja bih rekao druge sfere društva odnosno u ovom slučaju kada govorimo o maloljetničkim sudovima i primjer koji dajemo na taj način nije dobar jer očito i djeca isto gledaju da nisu svi u identičnoj poziciji u RH. Postoje oni koji su povlašteni i oni koji su zaštićeni, a nažalost trebali bi svi biti u istoj situaciji. I na kraju, evo još jednom, nadam se da će prihvatiti ove argumente predlagatelj vezano uz određene postupke tijekom provođenja cijelog postupka vezano uz maloljetne osobe koje je izrekao kolega Peđa Grbin u svojoj raspravi i da će napraviti sve da maloljetne osobe budu zaštićenije jer kao što je rekao kolega Beus Richembergh, stariji znači punoljetne osobe imaju i puno više iskustva i znanja i dostupnije su im određene stvari i iz jedne životne pozicije mogu se puno lakše u toj situaciji snaći nego što se mogu snaći djeca koja imaju 15,16,17 godina i koja jednostavno zaslužuju da im se omogući da na neki način imaju povoljniju poziciju, ali sa druge strane naravno i zbog statistike koja govori da od 1.500 prijavljene djece na razini godine koju imamo u RH svega 380 do 400 završi određenim postupkom koji završi pred sudom. I sa te strane to dovoljno govori o tome da se tom problemu mora prići na jedan vrlo pažljiv način, na način da se prava te djece ne ugroze jer se u velikoj većini slučajeva radi o malim i beznačajnim djelima koji na kraju treba iskoristiti da djeca shvate pouku i da ih se na neki način kao društvo usmjeri da na kraju postanu korisni članovi našeg društva. A nažalost, još jednom kažem u Hrvatskoj tih primjera na najvišim razinama vlast ima koliko hoćete gdje se šalje upravo suprotna poruka i mislim da dok takve stvari ne promijenimo da će se vrlo teško i situacija među djecom i mladima u Hrvatskoj promijeniti. Hvala vam lijepo i nadam se da ćete prihvatiti ove primjedbe.
Sada je na redu poštovana kolegica Irena Petrijevčananin Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Kad govorimo o drugom čitanju ovog zakona koji je danas na plenarnoj sjednici, onda pratimo kronologiju ove teme i u Europskoj komisiji i kako je došlo do ove direktive koju danas inkorporiramo u ovaj zakon. Naglasak bi ovdje stavila na propisivanje obveze sudu da temeljem izvješća stručnih suradnika ili CZSS-a utvrdi nastup značajnih promjena. To je jako bitna činjenica koja je obuhvaćena ovim zakonom zato što često dođe do značajnih promjena u odnosu na postojeće podatke kao i obveza da se na sjednicu pozove predstavnika CZSS-a. I sami kažete da su potreba usklađivanja sa Zakonom o kaznenom postupku i propisivanjem policijskog postupanja i promjene na maloljetnike tako da mislim da su to značajni iskoraci ali neću sad ponavljat ono što ste vi već rekli. Kad govorimo o porastu kriminaliteta među maloljetnicima, onda moramo baratat s brojkama pa reći da je to 12 do 15% ukupnog udjela što je zapravo gotovo pa identično u odnosu na ostale europske zemlje odnosno na europski prosjek. Ako postavimo pitanje zašto nam se čini da ima sve više maloljetničkog nasilja iako podaci govore da je suprotno, onda treba napraviti distinkciju između vršnjačkog nacilja i kriminaliteta među maloljetnicima i odgovor je da ako zapravo govorimo o kriminalitetu odnosno maloljetničkom kriminalitetu, dakle prekršajnim i kaznenim djelima, onda tu nema porast a ako govorimo o vršnjačkom nasilju onda je to jedna druga kategorija koja se gleda po drugim parametrima. Podaci sa sudova dakle pokazuju da nema porasta kriminaliteta, naprotiv ono što je istaknula i sutkinja Lana Peto Kujundžić nedavno u svom intervjuu, rekla je da zadnjih 5 g. zapravo bilježimo znatno smanjenje stope kriminaliteta maloljetnika. Ono što je bitno naglasiti kad govorimo o ovom zakonu, kad god su u pitanju maloljetnička kaznena ili prekršajna djela, trebalo bi prije svega proučiti, razmotriti i u fokus staviti obitelj odnosno odnose u obitelji jer gotovo je to uvijek uzročno-posljedično pitanje. Nekad je dijete koje je počinilo kazneno ili prekršajno djelo prije toga bilo žrtva, to je vrlo kompleksna tema i ovaj zakon zapravo istovremena treba pomiriti dijete koje je žrtva i dijete koje je počinitelj odnosno ne učinit od počinitelja žrtvu ili obrnuto a da ne spominjemo neke mučne priče o cyber bullingu, bullingu itd., vršnjačkom nasilju. Dakle, agresivna ponašanja djeteta, s time se slažu svi stručnjaci i zainteresirani za tu temu se detektiraju još u vrtiću odnosno u predškolskoj sobi i ako takvo ponašanje prolazi iz godine u godinu tijekom osnovnoškolskog i srednjoškolskog obrazovanja neprimijećeno, naravno da će eskalirati u nekoj tinejdžerskoj ili pubertetskoj dobi i onda ćemo imati svi problem, prije svega obitelj i oni koji su nadležni za to dijete. Dakle dobro je da se maloljetnicima najčešće izriču izvan zavodske mjere i to su prije svega odgojne odnosno obrazovne mjere, to su tzv. posebne obveze, pojačana briga i nadzor odnosno tzv. preodgoj, ja bi to kolokvijalno rekla a da se maloljetnički zatvor izriče samo iznimno kada se ovim drugim tzv. sankcijama ili odgojnim mjerama ne može djelovati, obično je riječ o starijim maloljetnicima kod kojih nažalost ove odgojne mjere ne rezultiraju adekvatnim rezultatima. Ono što je bitno naglasiti, često djeca naročito mlađi maloljetnici, nisu svjesni svojih postupaka, čak i kad riječ o kaznenim postupcima a posebice kad riječ o prekršajnim djelima i onda treba naglasit da cilj ovog zakona nije kažnjavat maloljetnike i s tim se slažu svi stručnjaci i to je i smisao ove direktive i drugih direktiva jer se uvijek vodi računa o Konvenciji o zaštiti prava djeteta i o drugim pozitivnim propisima EU-a i naravno, naše zemlje. Dakle maloljetnik odnosno naročito mlađi maloljetnik, dijete, prije svega treba osvijestiti svoje ponašanja, ako je ikako moguće bez da ide na sud, ako to naravno nije nužno. Dakle ono što je cilj je djelovati u simbiozi i socijalni radnici i pedagozi i psiholozi i naravno prije svega pomoći tom maloljetniku da osvijesti svoj postupak odnosno djelo naročito ako je riječ o prekršajnim djelima a onda djelovati pozitivno i na tu obitelj dakle na odnose u obitelji osim ako ti odnosi u obitelji odnosno ta obitelj nije ujedno i ishodište problema. Ako je ishodište problema ta obitelj, e onda će se morati to dijete izuzeti iz te obitelji, izmjestiti kako se to kaže jer očito ta obitelj negativno djeluje na tog maloljetnika odnosno vlastito dijete. Dakle ono što treba naglasit, cilj nije kažnjavanje pod svaku cijenu i u prvom redu, cilj je odgoj zdravih maloljetnika odnosno zdravih pojedinaca koji će danas-sutra biti ravnopravni članovi društva i cilj je jačanje njihove društvene odgovornosti i ako govorimo o pojedinačnim slučajevima, naravno da će uvijek neki pojedinačni slučaj završiti u medijima i onda ćemo gledati kroz prizmu tog pojedinačnog slučaja međutim svaki pojedinačni slučaj treba gledati kao pojedinačni slučaj i za svaki taj slučaj treba dati procjenu tog maloljetnika ali i procjenu i cijele obitelji, i roditelja odnosno staratelja ili odgajatelja kako bi se vidjelo postoji li uzrok za to ponašanje upravo u toj obitelji odnosno u toj sredini gdje se taj maloljetnik nalazi i taj uzrok treba otkloniti paralelno sa kazneno-pravnim postupkom. I slažem se sa onim stručnjacima koji kažu da je svaki slučaj drukčiji i svaki maloljetnik je specifičan i svaka obitelj odnosno zajednica u kojoj dijete odrasta ima svoje specifičnosti baš kao i svaka obitelj. Dakle ono što je cilj je uz ovo što sam pozitivno navela, dakle što donosi ovaj zakon, također težiti ka multidisciplinarnoj procjeni obitelji odnosno zajednice ili sredine u kojoj dijete odrasta i uvijek je to nužno raditi paralelno kako bi se utvrdilo postoji li rizik od daljnjeg lošeg postupanja tog maloljetnika čak i kad je završen kazneno-pravni postupak. Hvala lijepo.
Imamo dvije replike. Prvi je kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Irena, nadam se da ste, da se slažete sa našom konstatacijom vezanom uz ponašanje prema maloljetnicima i ovaj, ovo snizivanje standarda vezano uz ispitivanje koje smo imali do sada i ja podržavam vašu, vašu zabrinutost odnosno želju da se više usmjerimo u socijalni rada prema mogućim osobama znači maloljetnicima koji su počinili određena djela i nadam se da imamo tu vašu podršku u tome da se ti standardi koji su bili do sada ostanu na istoj razini. Znači ukoliko postoje ljudi koji su osposobljeni u DORH-u da vrše takvu vrstu ispitivanja, da to sada ne moramo prebacivati na policiju s obzirom na ja bi rekao opravdanu zabrinutost da li je policija adekvatno pripremljena za taj oblik posla. Hvala lijepa.
Odgovor izvolite.
Uvaženi kolega Maras niti jedna od 4 izmjene koje se tiču kazneno-pravnog postupanja maloljetnika, a koja je došla iz Ministarstva pravosuđa nije išla prema snižavanju standarda, upravo suprotno. Možemo samo reći da su te izmjene možda išle presporo ili da one nisu još do kraja provedene onako kako bismo željeli, ali niti jedna od tih izmjena nije išla prema snižavanju standarda, upravo suprotno. Pa i slijedeće izmjene koje se pripremaju idu ka još boljem standardu i zaštite žrtava, a i prava koja maloljetnici ostvaruju u kazneno-pravnom postupku. Hvala.
Druga replika. Kolega Bačić, izvolite.
Hvala predsjedniče. Kolegice Vuksanović u većini rasprava ste napomenuli upravo i benefite same implementacije Direktive vijeća, ali i osvrnuli ste se isključivo na prevenciju što mislim da je jedini lijek vezano upravo za kaznena djela koja su vezana za mlade, mladež, posebice maloljetnike, a i tu se vraćamo na ono prvobitno. Nećemo ništa riješiti tu se moram složiti s vama, sa nikakvim kaznama ili da suci budu rigorozni prema maloljetnicima u počinjenu ovakvih kaznenih djela i moramo se vratiti na to da moramo specijalizirat i sudove, ali i suce jer ovo je kompleksna materija koja se ne bavi samo, samo kaznenim zakonom, nego tu su uključene i druge institucije poput centra za socijalnu skrb. Tako da mislim da preventivni faktor ovoga zakona i općenito ove negativne pojave u društvu moramo riješiti isključivo edukacijom i samim sudaca, ali i ustrojavanjem posebnih odjela koji će se baviti isključivo sa mladima i maloljetnicima u ovakvim postupcima. Hvala.
Želite odgovor? Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega slažem se, prevencija je bitna, multidisciplinarni pristup je uvijek bitan kad su maloljetnici u pitanju. Ovdje sjede neke drage kolegice s kojima sam ja vrlo rado surađivala i koje su vrlo svjesne ove materije i koje i kolega odnosno državni tajnik, da ne bude da sam samo prozvala kolegice i koje predano rade na ovoj materiji i koje su svjesne svih ovih stvari koje smo mi sada izgovorili u ovoj kratkoj pojedinačnoj raspravi. I ja sam sigurna da daju sve od sebe da još više poboljšaju kazneno-pravne postupke, naravno prije svega u interesu naše djece i u interesu toga da prije ili kasnije dođemo na tu razinu da više ne možemo razgovarati kolokvijalno i paušalno da se nečija prava zanemaruju zato što kao što sam rekla uvijek postoje pojedinačni slučajevi, ali ako gledamo kazneno-pravnu materiju na razini države onda mi možemo reći da što se tiče ove materije mi imamo gotovo pa odlično uređeno ovu materiju [[Upadica: Hvala.]] i to nije moje mišljenje, nego mišljenje stručnjaka.
Sada bi u ime Vlade predlagatelja završno obraćanje državni tajnik poštovani Juro Martinović. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče sabora. Zastupnice i zastupnici, dakle ja moram na kraju kratko pojasniti neke stvari s obzirom da je procedura donošenja zakona specifična, dakle vi ste ti koji dajete zadnju riječ, vi svojim rukama usvajate ili ne usvajate nekakav zakonski dokument koji Vlada pošalje vama. Ali moram radi, radi istine usporediti ovo, ove kratke diskusije sa onom pričom o maloj laži koja se pusti, ona ide ulicama i postaje sve veća i sve je više uvećavaju svi oni koji o njoj pričaju. Dakle, ovdje je kolega, uvaženi kolega Peđa Grbin iznio nešto što u zakonu ne postoji. Dakle, što nije zakonsko rješenje koje smo mi ponudili. Dakle, u radnoj skupini za izradu ovog zakonskog dokumenta sjedili su svi relevantni ljudi koji se bave maloljetničkim kriminalitetom u ovoj državi. Dakle, uvaženi i istaknuti državni odvjetnici, uvaženi suci koji se bave maloljetničkim kriminalitetom i katedra koja je specijalizirana za ovu vrstu kriminaliteta, katedra iz Rijeke sa njihovom docenticom koja se specijalizirano bavi ovom problematikom i naravno skupina ljudi iz Ministarstva pravosuđa u kojoj sam bio i ja. Kakva bi to struktura bila ljudi, dakle a sve smo stavove na radnoj skupini donijeli jednoglasnim stavom sa, najvažniji dakle, važnim ciljem da poboljšamo poziciju maloljetnog okrivljenika i osumnjičenika u kaznenom postupku. Naravno da se sve radnje u odnosu, sve te prve radnje snimaju, dakle nije istina da je procesna norma takva da se ispitivanje maloljetnika neće snimati, ono će se snimati kolega Grbin i pred policijom po pravilima Zakona o kaznenom postupku koji se u ovoj materiji primjenjuje kao supsidijarni zakon. One radnje koje će policajci radi, oni su i do sada radili puno manje formalno uređeno, u puno manje formalno uređenoj proceduri oni su ispitivali maloljetne osumnjičenike, ispitivali su ih bez ikakvih procesnih jamstava. Dakle, ovim zakonom se daju sva procesna jamstva tim mladim ljudima, odvjetnik, stručne osobe i naravno snimanje te radnje. Do sad smo imali obavijesne razgovore koji su onda bili podložni i vi kao odvjetnik znate ali i ja, i nekim manipulacijama. Dakle nije zgodno, nije ispravno jednostavno kroz prizmu politike sumnjati u sve što se radi u ovoj zakonodavnoj aktivnosti. Dakle, učinili smo sve, uvjereni smo da smo popravili institut, da smo popravili poziciju maloljetnog okrivljenika u postupku, to je naša obveza kao članice EU-a, to je naša obveza kao članica Vijeća Europe, to smo mi učinili u procesnim zakonima i u odnosu na punoljetne okrivljenike. Dakle tvrditi da to nismo napravili ovdje bez valjane argumentacije samo tvrdnjom kako smo pogoršali poziciju, jednostavno je nekorektno i nije prihvatljivo. Poboljšali smo poziciju ovim zakonskim dokumentom maloljetnika kao okrivljenika u postupku i nadamo se da će to praksa, sudska praksa pokazati. Hvala lijepa.
Tri replike imamo, poštovani kolega Grbin, izvolite.
Sve ovo što ste sada izrekli, ne demantiram ja nego demantira prijedlog zakona koji je upućen u praksu. Čl. 76. dosadašnjeg Zakona o sudovima za mladež, stavak 3. Ako je ispitivanje maloljetnika provedeno protivno stavku 2. ovog članka, znači bez audio-vizualnog snimanja, zapisnik o ispitivanju maloljetnika ne može biti upotrebljen kao dokaz. Taj stavak ste iz zakona obrisali. Čl. 76. stavak 1. Ispitivanje maloljetnika je prva dokazna radnja koju će provesti državni odvjetnik. Tako je bilo do sada, čl. 76. od sada ispitivanje maloljetnika provodi policija. Dakle poštovani kolega, ne demantiram vas ja, demantira vas zakon a policija je i do sada ispitivala maloljetne osobe međutim taj dokaz nije mogao biti upotrebljen u kaznenom postupku jer se smatralo da za to ne postoje jamstva osiguranja ... [[Govornik se ne razumije.]] položaja okrivljenika. Hvala.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Uvaženi kolega Grbin, vi jednostavno niste u pravu kod ovih svojih teza. Vi jednostavno pričate nešto što u zakonu ne postoji. Dakle vi jednostavno ili nećete ili ne razumijete da se Zakon o kaznenom postupku supsidijarno primjenjuje u ovoj materiji i da smo mi brišući taj stavak 2. u biti ostavili da se primjenjuje ZKP kao takav. Dakle ovo o čemu govorite, o obavijesnim razgovorima, pa naravno, svi oni koji su završili Pravni fakultet, znaju da obavijesni razgovori nisu bili dokaz, dakle ali u tom postupanju je dakle moglo biti zloporaba o kojima vi danas govorite. Mi danas imamo formalno uređenu radnju koja će se provoditi po ZKP-u uz nazočnost svih stručnih osoba i naravno branitelja, što je najvažnije u najranijoj fazi postupka.
Kolega Bačić, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Poštovani državni tajniče, evo samo za kraj jedno pitanje, jel smatrate da je dovoljno detaljno regulirano od same pretpostavke i uvjeti koji omogućavaju da se 19-godišnjaku sudi kao maloljetniku ili to isključivo prepuštamo samim sudovima kao njihovo diskrecijsko pravo? Hvala.
Odgovor, izvolite.
Kolega, moram reći iskreno da vas nisam razumio što ste pitali.
A šta ćemo sad? Idemo onda na treću repliku, kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo. G. Martinović, moram priznat da nam ne zvučite uvjerljivo, znači brisali ste nešto šta je pisalo u zakonu i šta je davalo određene garancije o čemu je g. Grbin maloprije mene govorio, koje su postavljali standardi gdje su maloljetne osobe štićene u postupku na način da se određena radnja morala obavezno raditi, snimanje kada se vrši ispitivanje i sa druge strane kada to nije moglo biti rađeno u policiji. Mislim da ne trebam živopisno objašnjavat zbog čega se to u policiji ne bi trebalo na taj način raditi, svismo gledali i filmove kako se to radi, znači jedno je kad dođe osoba odrasla u tu poziciju a drugo je kad dođe dijete u tu poziciju pa ga ispituju dvojica policajaca, jedan dobar, jedan loš. Znači to se htjelo izbjeći, moram priznat da mi niste uvjerljivi i tražimo da vratite tu odredbe kako bi imali određenu sigurnost za maloljetne osobe. Hvala lijepo.
Hvala vam kolega Maras. Izvolite, izvolite.
Pa uvaženi zastupniče Maras, dakle, ovom vašom tvrdnjom vi u biti govorite o tome koliko ste vi u stanju sagledavati pravni poredak u jednoj ukupnosti. Dakle, ne mogu ja vama objašnjavati kako treba iščitavati sve procesne zakone u jednoj cjelini da bi se shvatila ova norma. Dakle vi iščitate jednu normu, izbriše se jedan stavak i smatrate da smo mi sve time riješili naravno vi smatrate negativno. Dakle ja vam kaže, ZKP skupa sa ovim zakonom, čini jednu cjelinu što se tiče procesnih alata i vi to očigledno ne razumijete kada istrajno tvrdite nešto što nije istina.
Dobro. Ovime smo došli do kraja rasprave pa ju zaključujem, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima za mladež, drugo čitanje, P.Z.E. 656. Predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakon o sudovima za mladež. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 80 za, 43 suzdržana donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima za mladež.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Dakle pred nama su tri zakonska dokumenta Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku, Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji što nekako čini jednu zajedničku kaznenu problematiku pa ćemo je evo uz vaš pristanak provesti objedinjenu raspravu. Prvo ću nešto reći o razlozima i ciljevima, a i onome što smo napravili kada smo zahvatili izmjene i dopune Kaznenog zakona. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona već je prihvaćen u Hrvatskom saboru u pravom čitanju 29. studenog, a nacrt Konačnog prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona ima pet ciljeva. Pooštravanje zakonske politike i kažnjavanja, propisivanje kvalificiranih oblika kaznenih djela za učin djela prema bliskoj osobi, proširenje definicije službene osobe, izmjena koncepta kaznenog djela silovanja, propisivanje jače kaznenopravne zaštite osoba koje obavljaju poslove od javnog interesa ili u javnoj službi, daljnje usklađivanje s Direktivom o suzbijanju seksualnog zlostavljanja i seksualnog iskorištavanja djece i dječje pornografije. U odnosu na ovaj naš prvi cilj pooštravanje zakonske politike i kažnjavanja ostvareno je na način da su predloženi viši posebni minimumi kazne zatvora za kaznena djela nasilja u obitelji, sakaćenja ženskih spolnih organa, tjelesna ozljeda prema bliskoj osobi, teške tjelesne ozljede opet prema bliskoj osobi, osobito teška tjelesna ozljeda prema bliskoj osobi, povreda djetetovih prava, viši posebni maksimumi kazne zatvora za kaznena djela bludne radnje i spolno uznemiravanje. Predložene izmjene rezultirat će snažnijom generalnom prevencijom, smanjit će prostor za primjenu instituta rada za opće dobro i uvjetne osude uz zadržavanje stjecanja za kazneno djelo nasilja u obitelji i tjelesne ozljede prema bliskoj osobi. Propisivanje kvalificiranih oblika kaznenih djela za učin djela prema bliskoj osobi u odnosu na kazneno djelo prijetnje i kazneno djelo nametljivog ponašanja, predložene izmjene rezultirat će strožnim kažnjavanjem za učin navedenih kaznenih djela prema bliskoj osobi te kaznenim progonom po službenoj dužnosti za ta kaznena djela. Također je kazneno djelo nasilja u obitelji prošireno u svom zakonskom opisu i to na način da je kao nova posljedica počinjenja uvedeno stanje dugotrajne patnje. U odnosu na naš treći cilj, proširit će se definicija službene osobe iz članka 87. stavak 3. KZ na način da će ista uz postojeći krug službenih osoba obuhvatiti stručnog radnika koji obavlja poslove iz djelatnosti socijalne skrbi, odgoja i obrazovanja. Razlozi su vam poznati. Predložena izmjena imat će za posljedice snažniju kaznenopravnu zaštitu navedenih osoba npr. kaznena djela prisile prema službenoj osobi i napad na službenu osobu, ali i proširenu kaznenopravnu odgovornost navedenih osoba na ona kaznena djela koja mogu počiniti samo osobe koje imaju svojstvo službene osobe. Predlaže se drukčija koncepcija kaznenog djela silovanja. Kazneno djelo silovanja ima se smatrati i svaki nekonsenzualni spolni odnošaj ili s njim izjednačena spolna radnja i onda kada nema uporabe sile ili prijetnje na život i tijelo silovane ili druge osobe. Predložena izmjena imat će za posljedicu brisanje kaznenog djela spolnog odnošaja bez pristanka, koncept pristanka. U nacrtu prijedloga i dalje se predlaže po uzoru na koncept pristanka kako je bio definiran kaznenim djelom spolnog odnošaja bez pristanka iz članka 152. KZ. Propisivanje jače kaznenopravne zaštite osoba koje obavljaju poslove od javnog interesa ili u javnoj službi, to je naš peti cilj. Primjerice vozača koji obavljaju poslove javnog prijevoza putnika kroz novi članak 315.b KZ-a kojim se uvodi novo kazneno djelo prisila prema osobi koja obavlja poslove od javnog interesa ili u javnoj službi. Kazneno djelo neizvršenja sudske odluke iz članka 311. KZ iz 2011. godine dopunjeno je kao posljedica predloženih izmjena ZKP-a novim modalitetom počinjenja, tako će biti biće ovog kaznenog djela ostvariti onaj tko se ne pridržava samostalne mjere opreza koja mu je određena sudskom odlukom. Razlika između nacrta prijedloga i nacrta konačnog prijedloga zakona daljnje je usklađivanje s Direktivom suzbijanja seksualnog zlostavljanja, seksualnog iskorištavanja djece i dječje pornografije u članku 161. stavak 1., mamljenje djece za zadovoljenje spolnih potreba. Dopunjuje se biće kaznenog djela na način namjera počinitelja ovog kaznenog djela može biti usmjerena i na počinjenje kaznenog djela iskorištavanja djece za pornografiju članak 163. stavak 1. i 2. KZ-a i iskorištavanje djece za pornografske predstave članak 164. stavak 1. KZ-a. izmjena je definicija pornografije iz članka 163. stavak 3. KZ-a na način da umjetnički, medicinski i znanstveni značaj materijala ne može dovesti do isključenja protupravnosti za kazneno djelo iskorištavanja djece za pornografiju ako taj materijal prikazuje pravo dijete ili realno prikazano nepostojeće dijete ili osobu koja izgleda kao dijete u pravom ili simuliranom spono eksplicitnom ponašanju. Kazneno djelo za iskorištavanja djece za pornografske predstave dopunjeno je definicijom pornografske predstave. Počinjenje kaznenog djela bludnih radnji pod uvjetom iz članka 154. KZ-a izdvojeno je u zasebni stavak 3. članka 155. KZ-a. Zaključno, u odnosu na Kazneni zakon propisano je stupanje ovog zakona na snagu 1. siječnja 2020. godine kao posljedica integriranog paketa izmjena kaznenog zakonodavstva. U odnosu na Zakon o zaštiti nasilja u obitelji čije su izmjene usko vezane sa izmjenom KZ-a. Imali smo tri cilja, pooštravanje zakonske politike kažnjavanja, revizija pojavnih oblika nasilja u obitelji i proširenje kruga osoba na koje se zakon primjenjuje. Pooštravanje zakonske politike kažnjavanja ostvareno je na način da su predložene više novčane kazne i kazne zatvore za sve pojavne oblike nasilja u obitelji pri čemu su kazne gradirane na način da se višom novčanom kaznom i kaznom zatvora kažnjava onaj počinitelj koji ponovi obiteljsko nasilje ili ga počini u nazočnosti djeteta ili osobe sa invaliditetom ili osobe starije životne dobi. Također se kazna pooštrava i za zdravstvene radnike, djelatnike u ustanovama socijalne skrbi, osobe zaposlene u odgojno-obrazovnim ustanovama, stručne radnike zaposlene u vjerskim ustanovama, humanitarnim organizacijama i organizacijama civilnog društva te sve druge stručne osobe koje u svom radu dolaze u kontakt sa žrtvama nasilja u obitelji a koji ne prijave policiji ili Državnom odvjetništvu počinjenje nasilja u obitelji za koje su saznali u obavljanju svoga posla. Drugi cilj je redefinirano je tjelesno nasilje na način da je isto propisano kao primjena fizičke sile uslijed koje nije nastupila tjelesna ozljeda u sudsko-medicinskom smislu. Dakle razumijete da se radi o Prekršajnom zakonu tako će primjena fizičke sile, primjerice guranje ostati u prekršajnoj sferi dok će u kaznenu sferu ući oni slučajevi koji su uslijed primjerice prethodno navedenog guranja rezultirali tjelesnom ozljedom u medicinskom smislu. Treći cilj je proširenje kruga osoba na koje se zakon primjenjuje. Krug osoba na koje je Zakon o zaštiti od nasilja u obitelji ... [[Govornik se ne razumije.]] harmonizira prekršajno zakonodavstvo kojim je regulirana materija zaštite od nasilja u obitelji s kaznenom zakonodavstvom na način da se predloženom izmjenom omogućuje primjena ovog zakona na istovjetan krug osoba i Kazneni zakon pruža dodatnu zaštitu u slučaju počinjenja kaznenih djela vezanih uz nasilje u obitelji. Konačnim prijedlogom zakona predlaže se u cilju sveobuhvatnije praćenje pojavnih oblika nasilja u obitelji proširiti obvezu nadležnih tijela iz čl. 20. stavak 1. Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji iz 2017. g. na prikupljanje podataka o primjeni KZ-a kao i proširiti ovlasti Povjerenstva za praćenje i unaprjeđenje rada tijela kaznenog i prekršajnog postupka te izvršavanja sankcija vezanih za zaštitu od nasilja u obitelji na davanje prijedloga i mišljenja u vezi sa primjenom Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji i KZ-a. Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji razlikuje se u odnosu na prijedlogu zakona u pogledu datuma stupanja na snagu, umjesto stupanja na snagu osmog dana od dana objave u Narodnim novinama, predlaže se stupanje na snagu 1. siječnja 2020. a kako bi datum stupanja na snagu ovog zakon bio usklađen sa datumom stupanja na snagu zakona o izmjenama i dopunama KZ-a i zakona o izmjenama i dopunama ZKP-a s kojim zakonima čini paket. I konačno, izmjene i dopune ZKP-a, nacrt prijedloga zakona o izmjenama i dopunama ZKP-a usvojen je u Hrvatskom saboru 29. studenoga. Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama ZKP-a predlaže se izmjene i dopune ZKP-a ciljevi kojih su usklađivanje domaćeg kaznenog procesnog zakonodavstva sa direktivom o pravnoj pomoći za osumnjičenike i okrivljenike u kaznenom postupku, ubrzanje kaznenog postupka, izmjenama i dopunama u odnosu na institut izuzeća, propisivanje koncentriranog izdvajanja nezakonitih dokaza na optužnom vijeću, drugačijim reguliranjem obligatornog istražnog zatvora, ubrzanjem rada policije, smanjivanjem nepotrebnog administriranja, brisanjem pripremnog ročišta u postupku za kaznena djela do 15 g. zatvora i brisanjem uvodnih govora, osnaživanje mjere opreza, propisivanjem nove mjere opreza, zabrane pristupa internetu i ... [[Govornik se ne razumije.]] instituta samostalne mjere opreza. U odnosu na tekst prijedloga zakona koji je u prvom čitanju prihvaćen u Hrvatskom saboru, u konačnom prijedlogu nastale su određene razlike. Kao npr. precizirane su odredbe kojima se propisuje teret dokazivanja i pravo na privremenu pravnu pomoć branitelja na teret proračunskih sredstava. Učinjene su izmjene odredba o istražnom zatvoru u domu kako bi se stvorile zakonske pretpostavke za uvođenje elektroničkog nadzora, elektroničke narukvice kojom se osigurava izvršavanje istražnog zatvora u domu s odgodom stupanja na snagu tih odredbi do 1. siječnja 2021. g. do kad bi se radilo na stvaranju tehničkih pretpostavki za ovaj novi institut u našu kaznenu sferu. Kazneni postupak je dodatno ubrzan i u odnosu na drugostupanjski postupak, pojednostavljivanje forme održavanja javne sjednice drugostupanjskog vijeća, više sudac izvjestitelj ne započinje sjednicu iznošenjem svog izvješća već sjednica započinje izlaganjem stranaka jasnijim propisivanjem postupanja drugostupanjskog suda kada ukida prvostupanjsku odluku zbog bitne povrede odredba kaznenog postupka i s tim u vezi preciziranje postupanja i prvostupanjskog suda u ponovljenom postupku nakon ukidanja presude. Po uputi drugostupanjskog suda postići će se dodatno ubrzanje postupka s posebnim ciljem da se smanji broj ukidnih odluka u istom predmetu odnosno višestruko vraćanje predmeta nižem sudu na ponovno odlučivanje. Još je preciznije uređena stvarna nadležnost Visokog kaznenog suda. Te su prilagođene prijelazne i završne odredbe kojima je propisano s obzirom na početak rada Visokog kaznenog suda postupanje sa predmetima koji su u tijeku. Obzirom na izmjenu i dopunu KZ-a koje su također u tijeku a imajući u vidu brisanje kaznenog djela spolnog odnošaja bez pristanka, izmjena u definiciji kaznenog djela silovanja, odredbe ZKP-a su izmijenjene u pogledu sudske nadležnosti i to na način da će od 1. siječnja 2020.g. kazneno djelo silovanja zajedno sa bivšim kaznenim djelom spolnog odnošaja bez pristanka biti u nadležnosti županijskih sudova. Naime po sada važećim pravilima nadležnosti, kazneno djelo spolnog odnošaja bez pristanka bilo je u nadležnosti općinskih sudova. Ovom izmjenom se dakle pruža još veći stupanj pravne zaštite žrtava kaznenog djela silovanja i to prenošenjem u nadležnosti na viši sud. I konačno učinjene su i neke, rekao bih, za proceduru nebitne nomotehničke, nomotehnička usklađenja. Hvala vam lijepo na pozornosti.
Idemo na replike, imamo ih dvije. Prva je poštovana kolegica Jeckov. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedniče. G. državni tajniče, ja ću se osvrnuti na Zakon o sprečavanju nasilja u obitelji i kako bi se ostvarila osnovna intencija ovog zakona koja podrazumijeva, kako ste rekli strože sankcije za nasilnike i kako bi se postigao efekt snažnije generalne prevencije, zbog čega nije proširen krug osoba na koje se ovaj zakon primjenjuje na intimne partnere i na partnere adolescentske dobi?
Izvolite, odgovor.
A uvažena zastupnice, dakle, maloprije sam govorio o proceduri donošenja zakona. Dakle, zakon je jedan kompleksan dokument u kom, naravno ima puno želja svih društvenih struktura i različitih društvenih skupina. Jednostavno, mi smo u jednoj intenzivnoj proceduri usklađivanja našeg zakonodavstva sa pravnom stečevinom EU i vijeća EU, mislim da smo do sada već mislim oko 2 stotine puta intervenirali u kaznenu sferu samo prilagođavajući naše zakonodavstvo standardima Vijeća EU, članica Vijeća EU i EU. Za pretpostaviti je da u ovom trenutku nismo bili okupirani tim segmentom, dakle nismo uspjeli pored svih tih stvari koje harmoniziramo, napraviti i taj iskorak ili se nismo oko toga suglasili. Hvala.
Kolega Čuraj. Izvolite.
E zahvaljujem poštovani predsjedniče. Dakle, samo jedno pitanje. Mi ovdje osim što proširujemo i znači i za službene osobe, što po apsolutno pozdravljam, mi propisujemo novo samostalno kazneno djelo, prisile prema osobi koja obavlja poslove od javnog interesa ili javne službe u javnoj službi. E sad, kako smo mijenjali čl. 87. gdje smo objašnjavali značenja, mi nemamo u ovom prijedlogu zakona točno objašnjeno značenje koje su to osobe koje obavljaju poslove od javnog interesa. Tko će to procijeniti? Ja mislim da bi bilo dobro možda da ih navedeno, isto tako kako smo naveli točno koje su stručne osobe. I još jedno pitanje što se tiče Zakona o kaznenom postupku, tu sad dajemo mogućnosti policiji da odredi potrebna vještačenja koju smatraju svrhovitim. Pretpostavljam da se tu naravno radi o sudskim vještacima. Zanima me da li su to predviđena sredstva dovoljna za obavljanje tih poslova [[Upadica predsjednik: Hvala.]] i da li to ide na teret MUP-a? Zahvaljujem.
Odgovor, izvolite.
Osobe koje rade poslove od javnog interesa su na neki način zahvaćene jednom snažnijom kaznenopravnom zaštitom i te osobe su definirane posebnim zakonima. Iskreno, u ovoj situaciji biti kod nas su se u Ministarstvu pravosuđa u fazi kada je ovaj zakon bio u izradi pojavili sindikati, pojavili su se ljudi koji se skrbe za sigurnost vozača u javnom prometu koji su vrlo često zahvaćeni razno raznim napadima putnika. Nismo ih mogli staviti u službene osobe i ovo smo po nekako po modelu liječnika našli način da ih snažnije zaštitimo kroz procesno-pravne alate.
Hvala. Kaže i kolega Maras da je digao repliku, nije bio uočen pa evo, dajemo mu priliku.
Hvala lijepo. Kolega Martinović, ja se slažem i htio bih ovdje posebno istaknuti za uvođenje statusa službenih osoba za socijalne radnike i za djelatnike u obrazovnom sustavu. Žao mi je što se tek nakon eskalacije određenih slučajeva pristupilo tom, to smo trebali već napraviti puno ranije, ali mislim da bi trebalo zaokružiti tu cjelinu i sa zdravstvenim radnicima u zdravstvenom sustavu. Vidjeli smo neki dan nemile scene u jednoj zagrebačkoj bolnici, ja mislim da, ja mislim da i to bi bilo korektno, evo, na neki način apeliram da se o tome razmisli. Neću reći da osuđujem, ali dajte razmislite i probajte uvrstiti i na taj način ljude koji rade u zdravstvu. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
E hvala vam zastupniče Maras. Dakle, mi smo zdravstveno osoblje u ranijem izmjeni i dopuni Kaznenog zakona zaštitili na poseban način uvodeći posebno kazneno djelo, a po njihovim željama izbjegli smo ih uvući u službene osobe. Dakle, snažnije smo ih zaštitili, posebno kazneno djelo je uvedeno i taj isti model smo sada primijenili u odnosu na ove ljude koji obavljaju poslove od javnog interesa. Dakle liječnik, zdravstveno osoblje smo zaštitili u prošloj intervenciji u Kazneni zakon.
Hvala. Želi li netko od izvjestitelja odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu i prva je na redu poštovana kolegica Marija Jelkovac u ime Kluba zastupnika HDZ-a. podsjećam još jednom, klubovi mogu govoriti 20 minuta.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Poštovane kolegice i kolege, evo ja ću pokušati u ime Kluba HDZ-a u ovoj objedinjenoj raspravi iznijeti najvažnije izmjene po sva tri konačna prijedloga zakona. Glede Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona valja reći da je on do sada 4 puta mijenjan. Cilj ovih zadnjih izmjena je ustvari osnaživanje kaznenopravne zaštite od nasilja u obitelji. Obzirom na zadnje nemile događaje koje smo imali u društvu, mislimo da je ovakvo zadiranje na ovaj način u izmjena kaznenog zakona opravdano jer mislim da kao društvo moramo reagirati na sve takve negativne pojave i da moramo pokušati naći načina kako ih svesti na minimum. Predlaže se stoga izmjena i dopuna zakonskog opisa kaznenog djela nasilja u obitelji iz članka 179.a Kaznenog zakona na način da se uvodi nova posljedica počinjenja a to je stanje dugotrajne patnje te se pooštrava kazna. Nadalje se mijenja definicija kaznenog djela silovanja iz članka 153. na način da se svaki spolni odnos bez pristanka pa i onda kada nije upotrjebljena sila ili prijetnja za život i tijelo silovane osobe ili druge osobe smatra kaznenim djelom silovanja. Zbog toga se predlaže brisanje kaznenog djela spolnog odnošaja bez pristanka iz članka 152. Intervenira se i članak 154. na način da se predloži da svi kvalificirani oblici propisani predmetnim člankom predstavljaju okolnosti koje kazneno djelo silovanja čine težim. Dopunjeni su postojeći članci Kaznenog zakona i to za kazneno djelo prijetnje iz članka 139. i za kazneno djelo nametljivog ponašanja iz članka 140. na način da je propisana teža kazna kada je kazneno djelo počinjeno prema svim kategorijama bliskih osoba te se omogućuje progon po službenoj dužnosti. Nadalje, predlaže se proširenje definicije službena osoba iz članka 87. stavka 3. Kaznenog zakona na način da se uz postojeće kategorije službenih osoba obuhvaća i stručne radnike iz djelatnosti socijalne skrbi, odgoja i obrazovanja što smatramo opravdanim. Propisuje se i novo kazneno djelo prisile prema osobi koja obavlja poslove od javnog interesa ili u javnoj službi. Ovim prijedlogom zakona predlaže se pooštravanje zakonske, kazneno pravne politike kažnjavanja u odnosu na pojedina kaznena djela. Također se predlaže dopuna kaznenog djela neizvršenja sudske odluke iz članka 311. Kaznenog zakona kojim bi se inkriminiralo nepridržavanje samostalne mjere opreza određene sudskom odlukom. Na kraju predlaže se i brisanje kaznenog djela teškog sramoćenja iz članka 148. Kaznenog zakona a oštećenik će naknadu štete moći potraživati u građansko pravnom postupku. U odnosu na prijedlog zakona u prvom čitanju napravljene su i neke dopune, odnosno nekakve dorade, tako da je u cilju daljnjeg usklađivanja sa Direktivom o suzbijanju seksualnog zlostavljanja i seksualnog iskorištavanja djece i dječje pornografije u članku 161. stavku 1. ustvari dopunjeno, prošireno biće kaznenog djela na način da namjera počinitelja ovog kaznenog djela može biti usmjerena i na počinjenje kaznenih djela iskorištavanja djece za pornografiju i iskorištavanje djece za pornografske predstave. Zaključno predloženim Izmjenama i dopunama Kaznenog zakona osigurati će se snažnija kazneno-pravna zaštita žrtava određenih teških kaznenih djela te se što je također značajno proširuje definicija koja obuhvaća službene osobe. Glede prijedloga, Konačnog prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku valja reći da je najvažniji razlog ovih izmjena usklađivanje sa Direktivom 2016/1919 EU o pravnoj pomoći za osumnjičenike i okrivljenike u kaznenom postupku i zatražena osoba u postupku na temelju Europskog uhidbenog naloga. Cilj ovih izmjena je također ubrzanje kaznenog postupka te osnaživanje mjere opreza. Direktiva traži da uhićenici, osumnjičenici i okrivljenici slabijeg imovnog stanja u pristupu obrani ne budu u nepovoljnijem položaju od onih boljeg imovnog stanja te da im trošak obrane u tom slučaju snosi država. Direktiva je usmjerena na jačanje procesne pozicije osumnjičenika i okrivljenika u kaznenom postupku a u svrhu osiguravanja prava iz članka 6. stavka 3. točka c Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda. Naime, Zakon o kaznenom postupku i sada propisuje u članku 72. kriterije prema kojima okrivljenik ostvaruje pravo na branitelja na teret proračunskih sredstava ali on to pravo ostvaruje u kasnijim fazama postupka. Dok sada direktiva nameće tu obvezu već u najranijim fazama postupka i u prethodnom postupku što smo ovim izmjenama i inkorporirali u sam zakon. Dakle to pravo priznati će se uhićeniku uz provjeru imovinskog stanja tj. njegove izjave da nema sredstava za troškove obrane a u odnosu na osumnjičenika pored tog kriterija pravo na branitelja na teret proračunskih sredstava priznaje se u postupcima koji se vode za kaznena djela za koje je propisana kazna zatvora teža od 5 godina. Prema sadašnjem rješenju novina je da o tom pravu odlučuje sudac istrage i to zbog hitnosti postupanja u najranijim fazama postupka jer je on dostupan putem dežurstva. U slučaju podnošenja zahtjeva sudu za odlučivanjem o prethodnom pitanju propisano je da će sud rješenjem prekinuti postupak te da žalba protiv tog rješenja nije dopuštena a za vrijeme trajanja prekida postupka ne teče zastara kaznenog progona. Predlažu se i određene novine kod mjera opreza kako bi se osnažio taj institut posebno kad isteknu najdulji rokovi trajanja istražnog zatvora. Kao nova mjera uvedena je i zabrana pristupa internetu. Kao nova rješenja kojima se ubrzava kazneni postupak predlažu se u vezi izuzeća kada je zahtjev za izuzeće suca višeg suda moguće podnijeti tek nakon što predmet u povodu žalbe bude zaprimljen na višem sudu. Zatim se predlaže da na optužnom vijeću stranke moraju odmah staviti prijedlog za izdvajanje nezakonitih dokaza. Predlaže se mogućnost čitanja ranije izvedenih dokaza bez suglasnosti stranaka prilikom promjene predsjednika Vijeća. Također se predlaže i da policija može samostalno bez naloga državnog odvjetnika obaviti dokaznu radnju prepoznavanja, zatražiti potrebna vještačenja osim obdukcije, ekshumacije i molekularno genetske analize te zatražiti tjelesni pregled i uzimanje krvi i urina od okrivljenika i drugih osoba o čemu su dužni pravovremeno izvijestiti državnog odvjetnika što će dovesti također do bržeg i efikasnijeg postupanja policije. Ovim prijedlogom omogućuje se određivanje ili produljenje istražnog zatvora kod nepravomoćno izrečene kazne zatvora od 5 godina ili teže kad će sud uvijek odrediti istražni zatvor i kad su istekli najdulji rokovi trajanja. Sada sud nema mogućnost zadržati okrivljenika u istražnom zatvoru ako su istekli ti najdulji rokovi trajanja, a ne može ga niti odrediti. Nadalje, pripremno ročište se više neće provoditi u postupcima za kaznena djela za koja je propisana kazna zatvora do 15 godina, a u postupcima za kaznena djela za koja je propisana kazna zatvora iznad 15 godina provodi se samo ako su u procijeni da postoji potreba za njegovim provođenjem čime se također ubrzava postupak. Radi ubrzanja postupka predlaže se i brisanje uvodnih govora jer nema svrhe uvodno izlaganje stranka pred sudom. Budući Visoki kazneni sud počinje radom 1.1.2020. godine te se predlaže da će odlučivati u drugom stupnju o žalbama protiv odluka županijskih sudova za razliku od sadašnjeg rješenja po kojem u drugom stupnju o žalbama protiv odluka županijskih sudova odlučuje Vrhovni sud RH, a Visoki kazneni sud odlučuje u žalbama protiv presuda općinskih i županijskih sudova. U odnosu na tekst prijedloga koji smo imali u prvom čitanju, također napravljena neka poboljšanja i prijedlog je da ovaj zakon stupi na snagu od 1.1.2020. godine. Glede Konačnog prijedloga Zakona o izmjenama Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji treba reći da je također cilj ovog prijedloga zakona pooštravanje zakonske politike kažnjavanja za sve pojavne oblike nasilja u obitelji. Povećane su novčane kazne i kazne zatvora, revidirani su i pojavni oblici nasilja u obitelji. Osnovno obilježje i pravne posljedice predloženih izmjena je izmijenjena pravna kvalifikacija tjelesnog nasilja kao jednog od oblika nasilja u obitelji kako bi se omogućilo jasnije razgraničenje prekršajnog od kaznenog zakonodavstva. Po novom prijedlogu tjelesno nasilje će biti kvalificirano kao fizička sila uslijed koje nije nastupila tjelesna ozljeda, npr. guranje što je prekršaj, dok kada nastupi tjelesna ozljeda nastaje odnosno radi se o kaznenom djelu. Zbog ovakvih promjena zakonske politike suzbijanja kažnjivih ponašanja za pretpostaviti je da će rezultat biti jača generalna i specijalna prevencija kažnjavanja te bolja zaštita žrtve. U odnosu na prijedlog zakona u prvom čitanju također je došlo do izmjene na način da se predlaže stupanje i ovog zakona na snagu 1. siječnja 2020. godine kako bi stupanje na snagu bilo usklađeno sa svim ovim zakonima prije navedenim odnosno cjelokupnim setom ovih zakona. Hvala vam lijepa. Klub HDZ-a će podržati sva tri prijedloga zakona.
Zahvaljujem. Pozdravljam na galeriji iako na odlasku članice Udruge žena „Preslica“ iz općine Sračinec i dobrodošli u Hrvatski sabor. [[Pljesak.]] Prelazimo na slijedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a poštovana kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicama i državna tajnica i suradnici, poštovane kolegice i kolege, Klub zastupnika SDP-a već je u prvom čitanju o dva prijedloga zakona, znači Prijedlog o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji i Prijedlog izmjena i dopuna Kaznenog zakona zapravo apostrofirao pozitivan stav o izmjenama koje, koja nova zakonska rješenja nude, a to je pooštravanje zakonskih kazni za djela nasilja u obitelji, proširenje definicije službene osobe na osobe koje rade u sustavu socijalne skrbi i sustavu obrazovanja kako bi bile više zaštićene prilikom obnašanja službene dužnosti, a ne zbog toga izložene nasilju, pa da nasilnici u tom slučaju prođu, prođu nekažnjeno odnosno da su ti cijeli mehanizmi vrlo, vrlo komplicirani. Drugo, jednako tako podržavamo i konačnu izmjenu kaznenog djela spolnog odnošaja bez pristanka u silovanje što ono zapravo jest i mislim da je ovaj zakon jedan dobar primjer bez obzira što je vjerojatno potrebi za izmjenama nekih zakonskih odredbi doprinijeli su i mnogi nemili događaji kojih smo bili svjedoci u posljednje vrijeme u društvu, koji su dosta senzibilizirali hrvatsku javnost. Isto tako i neke skandalozne presude hrvatskih sudova, pa se sve skupa se ubrzao postupak i zakonska rješenja su zapravo u ovom svom prijedlogu sažela ono na što godinama upozoravaju i stručnjaci i pojedine udruge koje pripadaju, znači iz civilnog, civilnog društva, ali dobro da je tako. To je pravi zapravo pravi put i mi to moramo, moramo podržati. Jednako tako ovo pooštravanje kazni za nasilje u obitelji, nasilničko ponašanje je snažna poruka zapravo Vlade RH i države u obračunu s nasilnicima u našem društvu i nadamo se, snažna poruka kao onom što nam je cilj, a to je nulta stopa tolerancije na nasilje. Vrlo će biti teško doseći naravno društvo u kojemu postoji nulta stopa tolerancije na nasilje međutim važno je da dok god postoji jedna osoba čiji život je u opasnosti u smislu nasilja, dok postoje osobe koje ugrožavaju sigurnost, zdravlje i pravo na nekakav normalan život drugih osoba da mi kao država pokažemo da smo spremni obračunati si, obračunati se namjerno to kažem, obračunati se s njima na najkvalitetniji i najoštriji mogući način. Ova strogoća kazne ne čudi da smo ih morali, mislim nije to još uvijek da možemo reći je, je prestrogi smo, ali zasigurno nismo toliko blagi, a pogotovo zbog toga što sada diktiramo i tempo hrvatskim sudovima koji su načelu pokazuje istraživanje pravobraniteljice za ravnopravnost spolova na uzroku od 470 prekršajnih presuda, ali isto tako nisu iznimka niti presude za kaznena djela, da zapravo sudovi naginju politici kažnjavanja najnižim, najblažim kaznama i zbog toga je ovo pravi put. Znači ja ću ponoviti to sam rekla i kada smo raspravljali o zakonu u prvom čitanju, prosječna novčana kazna iznosila je 1.727,79 lipa za prekršaj nasilja, kako je to bilo tretirano tada, a propisan minimum bio je tisuću kuna, znači tu vidimo da je sklonost k propisivanju minimalnih kazni bila … Prosječna uvjetna osuda bila je 21 dan uz prosječnu odgodu izvršenja u trajanju od 10 mjeseci, a prosječna kazna zatvora iznosila je 19 dana. Sve su ovo razlozi zašto je dobro da hrvatskim sudovima ako se već ići politikom najbližeg kažnjavanja omogućimo odnosno osiguramo žrtve da barem u tom slučaju te najbliže kazne ne budu zaista smiješne kazne u kojima postupci za određena djela traju puno duže negoli izrečene kazne u konačnici. I tu ću završiti s hvalama u prilog ovog zakona. I sada ću izraziti svoje žaljenje zapravo što nismo išli korak dalje ili dva koraka dalje, a taj korak dalje bi zasigurno bila snažnija zaštita žrtava nasilja koji nisu u bračnim ili izvanbračnim zajednicama, koje su u intimnim odnosima s osobama s njima nemaju djecu, s njima nisu u bračnim ili izvanbračnim zajednicama ili u nekom vidu partnerstva kako ga zakon poznaje, ne dijele kućanstvo, a žrtve su nasilja. Znači te osobe po ovom zakonu i dalje ne spadaju pod kategoriju bliskih osoba i nasilnici koji vrše nasilje nad njima će biti blaže kažnjavani ili uopće neće biti sankcionirani samo zbog toga što u tom odnosu u toj vezi nisu, ne dijele zajedničko kućanstvo, nemaju zajedničku djecu ili nisu registrirani prema zakonu u tom smislu nekakvog partnerstva ili zajednice. Posebno pri tom želim ukazati na problem s kojim se suočavamo, to su pokazala i neka istraživanja, to je nasilje u adolescentskim vezama što je strašan problem, gdje se pokazuje da su djevojčice već u ranoj dobi, gdje ne moraju biti maloljetne da pripadaju onoj skupini djece nego već mogu biti punoljetne su žrtve nasilja i to je u našem društvu naprosto tako postao model ponašanja koji neću reći da je prihvatljiv, ali s porukama koje smo do sada slali nije ni nešto što je nepoželjno ponašanje i nešto što će se čvrsto, tvrdo i beskrupulozno sankcionirati. Ono što smo također smatrali da ste trebali ići korak dalje i da ste možda propustilo napraviti uz ovo proširenje definicija bliskih osoba na osobe koje su u intimnim odnosima što sam već maloprije rekla ili su bile u intimnim odnosima jer vrlo često se i bivši partneri obračunavaju putem nasilja s bivšim partnericama je isto tako i ovo što je upozorila čini mi se u savjetovanju sa zainteresiranom javnošću Autonomna ženska kuća ako se dobro sjećam, znači pitanje nezastarijevanja odnosno zastarijevanja kaznenih djela seksualnog zlostavljanja i iskorištavanja djece. Tu ne naveden jedan apsurd da vi kada je nad vama vršeno nasilje u mladosti, dok ste bili dijete, zapravo to zbog zastarijevanja kaznenog djela ne možete prijaviti kasnije kada ste odrasla osoba odnosno postoji i zastara, a ako je smrtna posljedica, znači postoji smrtna posljedica spolnog zlostavljanja i iskorištavanja djece sa smrtnim posljedicama tu nema zastare, a s druge strane ako su teške tjelesne ozljede tu zastara postoji, ako sam ja to dobro shvatila iz savjetovanja sa zainteresiranom javnošću. Možda nisam dobro shvatila, ali mislim da su jučer i na odboru kolegice iz Autonomne ženske kuće ponovno dobro ukazale na to. To je nelogično i smatramo da se to ovim zakonom podržavamo one koji su ukazali na ovaj propust i da se to ovim zakonom moglo ispraviti. I isto tako možda se moglo jasnije raditi na razgraničenju između prekršajnih i kaznenih djela kada govorimo o nasilju u obitelji jer i dalje tu postoji prostor kako bi se možda moglo graditi određenu konfuziju i kako se neće možda moći u svim slučajevima razgraničiti u kom slučaju postupati na koji način. Ja ću u ovom trenutku završiti moram predati riječ svom kolegi Peđi. Evo hvala lijepo. Znači bit ćemo suzdržani odnosno za ovaj jedan zakon zbog toga što smatramo da se moglo ispraviti još neke nelogičnosti i time bi zakon bio puno kvalitetniji, ali u svakom slučaju i cjeloviti što ne umanjuje vrijednost napravljenih iskoraka u predloženom zakonu.
Zahvaljujem. Nastavak rasprave poštovani kolega Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, državni tajniče. kao što je kolegica Glasovac rekla, u pogledu Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji, podržavam ovu izmjenu međutim što se tiče KZ-a, smatramo da je iskorak krenuo u dobrom smjeru ali da je stao prije nego što je napravljen cilj, prije nego što je postignut cilj. U prvom čitanju smo podržali taj zakon, iznijeli smo čitav niz primjedbi na njega, držimo konstruktivnih, neke primjedbe su i prihvaćene ali ova supstancijalna o kojoj su prije mene govorile kolegica Jeckov i kolegica Glasovac, nisu prihvaćen i to nas priječi da taj zakon podržimo. Također, još jedna primjedba koju držimo da je trebalo prihvatiti a nije prihvaćena, ona koja se odnosi na dodatnu zaštitu zdravstvenih radnika jer ako je zaštita kroz davanje položaja službene osobe dana obrazovnim i odgojnim djelatnicima, ako je dana socijalnim radnicima, onda ne vidimo nikakvu zapreku da se isto učinilo i u pogledu zdravstvenih radnika jer smatramo da će njihova zaštita sada bez obzira na postojanje posebnog kaznenog djela koje ste naveli u obrazloženju zakonu biti niža u odnosu na ove profesije koje smo naveli a nitko me ne može razuvjeriti da je primjerice zdravstveni radnik koji radi noćnu smjenu u hitnoj pomoći, manje ugrožen od obrazovno, odgojnog ili socijalnog radnika. Kolegica Glasovac i ja smo se malo podijelili na način da je ona govorila o zakonu koji se odnosi na zaštitu od nasilja u obitelji i KZ-u a meni je prepušteno da govorim o zadnjem zakonu koji je dio ovog paketa a to je ZKP. I ovdje je u odnosu na prvo čitanje napravljeno nekoliko korekcija, jednu od njih smatram posebno dobrom, to je činjenica da je vrlo jasno propisano da će ipak Vrhovni sud RH odlučivati u trećem stupnju o žalbama kada se radi o kaznenim djelima za koje je izrečena kazna dugotrajnog zatvora i hvala vam što ste tu primjedbu prihvatili, to je nužno i tu će se ipak osigurati i sačuvati dio položaja Vrhovnog suda RH međutim ostaje problem Visokog kaznenog suda. Ne možemo dovoljno naglasiti koliko je taj sud nepotreban, koliko taj sud uopće nema mjesta u našem pravosudnom poretku i koliko taj sud ustvari se stvara samo zbog nečije osobne ambicije. Brojke tu govore najbolje. Vrhovni sud RH ima oko 14,500 neriješenih predmeta odnosno toliko je bilo na kraju 2018. g. po izvješću koje nam je prezentirao u Hrvatskom saboru predsjednik Vrhovnog suda g. Sesa, 14,500 predmeta otprilike. Od toga 95% zaostataka čine građanski predmeti,. 95% zaostataka. Kaznenih predmeta među neriješenim predmetima ima tek oko 700. Kada znamo da neriješene predmete broji i žalba koja će biti predana danas ili sutra, onda možemo reći da je Vrhovni sud RH kada govorimo o kaznenim stvarima, ustvari došao u situaciju jednog redovnog postupanja. Ako i treba nešto počiniti, učiniti, pardon, da bi se riješilo ovih 700 zaostalih predmeta, onda se to može učiniti zapošljavanjem jednog suca, unaprjeđenjem jednog suca na Vrhovni sud a ne stvaranjem novog Visokog kaznenog suda koji osim što će RH koštati oko 14 do 15 milijuna kuna godišnje već u ovoj godini zbog potrebe uređenja prostora, dovest će u pitanje rad Županijskog suda u Zagrebu jer je županijskom sudu oduzet dio prostora, suci na Županijskom sudu u Zagrebu morat će raditi u kancelarijama po tri ili četiri suca županijskog suca, otežan će im biti rad a da ne govorimo koji će problem unaprjeđenje pojedinih sudaca na Visoki kazneni sud imati za postupke koji su u tijeku a kada konkretno govorimo o zaštiti od nasilja u obitelji, jedan od takvih postupaka je upravo zbog nasilja u obitelji protiv požeškog župana. Poštovane kolegice i kolege, Visoki kazneni sud je potpuno nepotreban, ne činite ovo, ovime ćete hrvatskom pravnom poretku napraviti samu štetu, ništa dobrog nećete donijeti. Kao što je kolegica Glasovac rekla, ponovit ću još jednom, podržat ćemo donošenje Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji, bit ćemo suzdržani kod izmjena KZ-a a ZKP odnosno izmjene koje su sada pred nama, ni u kom slučaju ne možemo podržati. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Grbinu. Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika GLAS-a, poštovani kolega Goran Beus Richembergh. Izvolite, kolega.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Izmjene između dva čitanja su minimalne. U tome smislu gotovo da se može ponoviti rasprava od prije dva tjedna i to u potpunosti. Ono što bi svakako ovdje volio podcrtati je ekspeditivnost ministarstva. Poslušali su zamolbu da se skrate svi mogući rokovi kad se već u startu kasnilo odnosno kad je cijeli postupak izrade prijedloga zakona trajao nekoliko mjeseci da se onda ovaj razmak između dva čitanja skrati što je moguće više kako bi zakon doista mogao stupiti na snagu 1. siječnja 2020., u tom smislu pohvaljujemo nastojanje ministarstva da odmah nakon prvog čitanja pripremi i prijedlog konačnog zakona. U svim ovim izmjenama koje se predlažu naravno ima i onih koje su dvojbene jer još uvijek ne znamo kako će one funkcionirati. Naravno, to se prije svega odnosi na one izmjene koje nemaju direktne veze sa samom idejom da se pooštri zakonodavstvo vezano za sankcioniranje nasilja u obitelji, nego se radi zapravo o onim izmjenama koje su uvedene u ova tri zakonska prijedloga mimo toga. Međutim da se ne bi dogodilo da zbog nečega što je ovog časa iznimno važno glumimo poziciju samo i isključivo zbog toga da bismo bili negdje ovdje protiv. Mi smo svjesni ovoga društvenog problema koji je izrazito zaoštren time što je javnost povećala zanimanje dakle senzibilnost za ono što se događa u društvu. Mi smo itekako zabrinuti zbog činjenice da postoji žestoka opresija implementacije Istambulske konvencije, nažalost ne samo u Hrvatskoj nego i u mnogim drugim zemljama i to gotovo sa istom retorikom iza koje stoje određeni lobiji kojima ne odgovara unapređenje društvenog položaja žene kao takve. U tome smislu podržat ćemo prijedloge koji su u ovim zakonima formulirani tako da pooštre i ubrzaju postupke kada je riječ o sankcioniranju obiteljskih nasilnika, naravno to se odnosi na oba spola. Ono što želimo ponovno podcrtati, pa gotovo jednako kao istu matricu kada smo raspravljali o Zakonu o sudovima za mladež, dajte da vidimo suvislu politiku. Ovo je samo jedan od elementa u toj borbi da se suzbije i prevenira nasilje u obiteljima. Javna rasprava o tom problemu traje već jako dugo, od ratifikacije Istambulske konvencije do danas potrošeno je jako mnogo i tinte i tiskarske boje, a s druge strane i zvuka i glasa i slike kako bi se suprotstavili određeni argumenti od kojih se za mnogo njih ispostavilo da su zapravo kvazi argumenti, šuplja jedna priča koja je imala za cilj da se zaustavi jedan društveni progres u kojemu treba postići rodnu ravnopravnost, jednakost pred zakonom i zaštitu za slabije. Priča o nasilju u obitelji je i priča o nasilju prema djeci koja možda nisu u fizičkom smislu prva ugrožena, ali dugoročno itekako jesu. Dakle svi oni kojima su puna usta obitelji kao jednoga okvira u kojemu se stvara jedinka novoga društva zapravo su, a suprotstavili su se ideji povećane zaštite od nasilja u obitelji zapravo su licemjeri koji čine sve da obitelji budu ugrožene da se što je moguće prije raspadnu i to treba biti jasno. Jedino isključivo prevencijom, zaustavljanjem nasilja, razvijanjem onih mehanizama koji štite žrtvu i odvraćaju nasilnika od počinjenja prekršaja kaznenih djela u tome što zovemo nasilje u obitelji, možemo dugoročno prije svega očuvati mirne odnose, drugo, stvoriti ozračje u kojemu ako brak i ne funkcionira dijete ne nosi traume iz toga i treće u konačnici, ako se nasilje izbije iz konflikta u obitelji moguće je da se ona čak i spasi. Sve drugo uključujući to okretanje leđa crkve ženi koja je žrtva nasilja je strašno licemjerje. Čuli smo porazne statistike, koliko žena koje su bile žrtve nasilja uopće nemaju nikakvu ideju da prijave nasilje jer ne vjeruju niti u pravdu kao takvu, niti u funkcionalnost institucija koje su pozvane da pomognu i da je zaštite. A da ne govorimo o onoj još goroj statistici, a to je koliko njih odustaje od prijave kada postanu izložene dodatnoj viktimizaciji. Dakle nije dovoljna ona trauma primarnog zlostavljanja nego je još izlažemo i traumama zlostavljanja od strane institucija, prolaska kroz cijeli taj postupak nebrojeno puta gdje vam se zapravo izgubi svaka volja za životom, gdje se ubija osoba u svojoj osobnosti, posebnosti i dostojanstvu. Zato ponavljam, dajte da vidimo sustavnu politiku. Voljeli bismo vidjeti referentni centar Vlade koji bi koordinirao sve resore koji imaju veze sa općom politikom suzbijanja nasilja. Dvije godine razgovaramo o tome još nije pokrenuta recimo javna kampanja koja bi odvraćala nasilnike. Da li potencijalni nasilni znade što ga čeka u pravnom sustavu? Da li znade kolika mu je zapriječena kazna zatvora? Možda neki kada bi čuli šta ih čeka u prostoriji iza crta bi se šest puta promislili prije nego što bi digli ruku ili ne daj Bože oružje na osobu s kojom dijele život. Zašto nema takvih javni akcija? Možda odgovor jednak kao zašto nema javnozdravstvenih akcija. Nema prevencije zapravo ni u jednome resoru i to je problem. Zato bismo kažem voljeli jedan referentni centar koji bi obuhvatio i nadležno Ministarstvo za socijalnu skrb, nadležno Ministarstvo koje skrbi o pravosudnom okviru, poštivanju zakona, isto tako i o penalizaciji dakle i represivni aparat da se vidi što se sve i u kojoj fazi i na kojoj razini može napraviti. To bi bilo onda ozbiljno pristupanje ovome problemu. Mi se nadamo da će ove izmjene i dopune doprinijeti tome. Nadamo se da će se Ministarstvo pravosuđa potruditi da u ovako kratkom roku o svim ovim izmjenama i suci koji imaju suditi budu kvalitetno pripremljeni, obaviješteni, educirani jer neke su promjene postupovnog karaktera, a neke su i esencijalnog to je novo shvaćanje brojnih elemenata počinjenja prekršaja kaznenih djela koja su skopčana sa obiteljskim nasiljem. Zato klub GLAS-a će podržati ove izmjene. Nadamo se da ono što recimo kolege iz SDP-a imaju kao ključne primjedbe kada je riječ o Zakonu o kaznenom postupku da će Vlada već do sredine sljedeće godine obzirom da će Visoki kazneni sud početi funkcionirati 1. siječnja biti spremna na korekcije da popravi stanje ako ono se pokaže nefunkcionalnim jer nije bez vraga to da je zakon donesen još 2011.g. odnosno to rješenje o postojanju Visokog kaznenog suda, pa je onda odgođeno da se ne primijeni od 1.1.2015. nego od 1.1.2020. Ja se nadam da je Vlada kao predlagatelj ovih rješenja svjesna da su postojali problemi i prije i u poimanju te institucije i u očekivanju kako će ona funkcionirat. Vi znadete da je zapravo i javnost reagirala negativno na način izbora članova tog Visokog kaznenog suda jer oni uopće ne ulijevaju povjerenje da će takva jedna nova institucija profunkcionirati na pravi mogući način. Nažalost, uvijek ono što govori opozicija pokaže se kao točno zato jer vlast ima tu nevjerojatnu navadu da nikada ne sluša što se govori nego samo radi razdjelnicu prema tome tko je nešto rekao. Ja nisam siguran da je to najpametniji kriterij jer što bi se reklo i čovik i tovar znaju više nego samo čovik, pa onda budite sigurni da i Vlada i opozicija znaju više nego samo Vlada, to se dosad pokazalo u 1001 slučaju. Ako već inzistirate na ovome onda budite svjesni da preuzimate veliki rizik odnosno potpunu odgovornost za ovo, na ovo rješenje. Mi vam u tom nećemo smetati, al ćemo vas vrlo rado prozvati čim se pojave prve poteškoće ako ne budete u stanju pristupiti korekcijama. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika SDSS-a poštovana kolegica Dragana Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče, g. državni tajniče sa suradnicama, Klub zastupnika SDSS-a u prvoj raspravi je pozdravio predložene izmjene i dopune zakona i predložene novine u cilju osnaživanja kaznenopravne zaštite žrtava nasilja. Istakli smo da su izmjene zakona pozitivne, te da treba poraditi na odnosima u društvu i to na prvom mjestu u smislu da nitko ne može opravdavati nasilje, bilo da je to obiteljsko usmjereno prema ženi ili prema nekom drugom bilo srodniku ili ne srodniku. Kazneni zakon je materijalni zakon i neće promijeniti ponašanje u društvu, stvar je u tome da svako ponašanje, takvo ponašanje, treba odmah reagirati i to ne samo kao građanin, dakle nego presudnu ulogu moraju imati institucije, one moraju poduzeti sve mjere da se nasilje pred upredi, ali i da se, kada ono nastane, da se zaustavi. Istakli smo da su zakonske izmjene dobro rješenje i da ukazuju na kretanje prema naprijed, ali nedovoljno brzo naprijed. Temelj dosadašnjih analiza pokazao je da je neosviještenost i nepoznavanje nasilja veliki problem našeg društva s obzirom da je i broj prijava još uvijek vrlo mali. Jučer, dakle 10.12. obilježili smo Međunarodni dan ljudskih prava i nije na odmet podsjetiti da je tog datuma '48.g. potpisana opća Deklaracija UN-a o ljudskim pravima kojom su sloboda, sigurnost i jednaka prava za sve ljude postali univerzalni standard širom svijeta. Zašto to govorim? Zato što je nasilje nad ženama primjerice još uvijek predstavlja jedan od najrasprostranjenijih oblika kršenja ljudskih prava, u RH je svaka, svakih 15 minuta jedna je žena zlostavljana, 17,5% žena doživjelo je silovanje ili pokušaj silovanja. Ove nas činjenice podsjećaju da univerzalne vrijednosti deklaracije još uvijek nisu postale i opće prihvaćene vrijednosti, te da one još uvijek nisu osigurane efikasnim institucionalnim okvirima, stoga da se danas, stoga se, dakle evo i danas prisjećamo ideala na kojima smo se prije mnogo godina, na koje smo se obvezali i koji još uvijek predstavljaju jedan od temelja međunarodnog zajedništva i ideje društvenog napretka. Da se vratimo u sadašnje vrijeme, početkom 2019. bilježimo znatan porast poziva žrtava nasilja koje su već sredinom godine premašili broj iz 2018. Porast pridajemo činjenici da se tema obiteljskog i rodnog uvjetovanog nasilja ipak provlači kroz medije, ma da ću se složiti sa kolegom Richemberghom još uvijek nedovoljno i da bi kampanje sigurno trebale biti daleko mnogobrojnije i daleko glasnije. Nasilje nije privatni već društveni problem, obitelj kao takva ima pravo na privatnost, ali kad se nasilje događa unutar četiri zida ono nadilazi ta četiri zida i postaje problem društva i tiče se sviju nas. Smatram da se društvo mora osvijestiti i u vezi s takvim situacijama, te reagirati i nikako ne zanemarivati bilo koji oblik nasilja. U tom smislu naravno da je neophodno pored ovakvih zakonskih prijedloga koji su dobri i kvalitetni neophodna je i sustavna edukacija u obrazovnom sustavu, senzibiliziranje na problematiku nasilje prema ženama, podizanje svijesti društva kako je nasilje prema ženama i obiteljsko nasilje nedopustivo kršenje ljudskih prava, te kao društvo moramo oštro i bez iznimke reagirati na nasilničko ponašanje. U odnosu na prvi tekst prijedloga zakona koji je u prvom čitanju prihvaćen, u konačnom prijedlogu nastale su određene razlike kao rezultat uvažavanja prijedloga i primjedbi iznijetih između prvog i drugog čitanja, pa tako u čl. 3. konačnog prijedloga dopunjuje se čl. 20. st. 1. obvezom ministarstva da prikupljaju podatke i o primjeni Kaznenog zakona. U čl. 4. konačnog prijedloga dopunjuje se čl. 21. st. 3. ovlašću Povjerenstva za praćenje i unapređenje rada tijela kaznenog i prekršajnog postupka te izvršavanje sankcija vezanih za zaštitu od nasilja u obitelji na davanje prijedloga i mišljenja u vezi s primjenom Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji i Kaznenog zakona. Nadalje, u Članku 6. konačnog prijedloga zakona predlaže se izmjena visine zapriječene kazne za prekršaj iz Članka 23. Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji podizanjem posebnog minimuma na najmanje 3.000 kuna. Pozdravljam također predviđeno stupanje na snagu ovog zakona, na koji dakle stupa 1.1.2020. i kao što sam i rekla žao mi je što nije prihvaćen prijedlog proširenja kruga osoba na koje se Zakon od zaštite od nasilja u obitelji primjenjuje i na intimne partnere. Koristim priliku da istaknem da predlagatelj nije intervenirao i definiciji bliskih osoba, a što je nužno u cilju dosljedne implementacije definicije nasilja u obitelji. Isto to mislim i kada je u pitanju sankcioniranje nasilja među partnerima adolescentske dobi. Upravo sada je bila prilika da se zakonski regulira ova oblast intimnih adolescentskih veza koje smatram da treba sankcionirati kao obiteljsko nasilje, budući da ono ima sva obilježja obiteljskog nasilja jer se događa među bliskim osobama. Nasilje među mladim intimnim partnerima može uključivati i fizičko i spolno psihološko zlostavljanje, uhođenje, kontrola, prisila koja se mogu događati osobno ili putem tehnologije koja je danas izrazito razvijena, a koja pogađa žrtvu tog nasilja i stavlja je kao posebno ranjivu upravo zbog svoje dobi i nezrelosti. Ugroženost mladih ljudi osobito djece koja i prije svoje punoljetnosti stupaju u neformalne intimne i partnerske odnose koji nemaju obilježja životne zajednice te u takvim vezama postoje, postaju žrtve nasilja i dalje mislim da je trebalo intervenirati za, na ovu skupinu. Razmišljala sam uložiti ili amandman ili ne, međutim od te namjere sam odustala zato što je ovaj zakon zaista jedan vrlo dobar i kvalitetan zakon i sigurna sam da će efekte, da će ostvariti očekivane efekte, nadam se njima. I zapravo što sam ovu priču o sprječavanju nasilja u obitelji doživjela kao nadstranačku, smatram da i treba da bude takva i da naprosto brojke koje nam ne idu u prilog nam budu opomena da ovakve stvari i trebaju biti nadstranačka pitanja. Klub zastupnika SDSS-a će podržati ova tri zakonska prijedloga koja su objedinjena ovom raspravom. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Prelazimo na slijedeću raspravu. Poštovani kolega Stjepan Čuraj u ime Kluba zastupnika HNS-a, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege sa, da se ne bi previše ponavljao samo kratko, u ime kluba načelno o ovim triju zakonima i njegovom cilju. Dakle, kad govorimo o Kaznenom zakonu odnosno ciljevima, dakle što mi želimo ovdje napraviti, to se uvijek trebamo zapitati u bilo kojim zakonskim promjenama pa tako i danas ovim gdje mi zapravo želimo osnaživanje kazneno-pravne zaštite od nasilja u obitelji u onom svom najosnovnijem, najvažnijem dijelu zašto smo mi danas ovdje i zašto o ovome raspravljamo. To je neki cilj. Što to znači? To znači moramo se postaviti da li će ove izmjene Kaznenog zakona, Zakona o kaznenom postupku i Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji donijeti k tome da imamo manje pojavnosti tih kaznenih djela. To je ključno pitanje, to nitko ne može znati. Neke izmjene kvalifikacija sigurno mogu pridonijeti i ono što ja mislim da jednostavno u sudskoj praksi, a sigurno da ima kad gledamo o novom, novoj koncepciji u definiraju kaznenog djela silovanja pa onda kaže da svaki nekonsenzualni spolni odnos pa ona i kada nije upotrijebljena sila ili prijetnja na život i tijelo silovane ili druge osobe smatrat će se kaznenim dijelom silovanja, dakle upravo je temelj gdje je izostanak pristanka gdje nije bila uporaba sile. Mi smo sad imali tu gradaciju, znači dosada smo imali zapravo samo kazneno djelo spolnog odnošaja bez pristanka to se sada briše i to sada postaje sve kazneno djelo silovanja. Ja vjerujem i sigurno je bilo u praksi, sudskoj da kod neke dvojbe je došlo do mijenjanja obilježja odnosno smanjenja kvalifikacije. Pa kada se u postupku ipak gledalo možda nije imao sve elemente za kazneno djelo silovanja pa ćemo mi ići na ovaj blaži oblik koji ima i blaže kazne i tako možemo reći da je epilog zapravo bio uvijek isti. Osoba je bila silovana, točka, ali bilo jedno bez pristanka, bilo jedno uz upotrebu sile itd. i mi sad s ovim time izjednačavamo …/nerazumljivo/… zapravo je to bilo isto. Rezultat je krajnji bio isti. No ono što mora biti smisao svega, naravno nikad se u povijesti nije pokazalo da povećanjem i onih drakonskih kazni, a znamo po čemu je to dobilo ime, je nešto dovodilo da se ta drastično smanjivala pojavnost toga kaznenog djela. Nama cilj ovdje mora biti povećanje prijava, mora nam biti prevencija, edukacija, da žrtve ne budu izvrgnute osjećaju sramoćenja ili sramote ako su žrtve, da osobe i društvo kao takvo stane apsolutno iza njih i naravno da ima svoju osnovu u Kaznenom zakonu, to je ovdje što radimo i ostalim zakonima. Dakle, to mora biti smisao, zaštiti, prevenirat i jasno reći. Vi tko god, ne daj Bože to doživi ili je doživio, ta osoba mora dobiti punu kazneno-pravnu zaštitu ali ne samo nju nego i sve ono drugo što se gleda od strane društva u cjelini. E to je taj veliki test, to je ono što mi zapravo trebamo i želimo napraviti. Jel vjerujte to nije samo pitanje u Hrvatskoj, to je pitanje u svijetu, puno takvih djela ostane negdje sa strane u nečijoj malte sutra podsvijesti u nečijoj intimi jer ne želi govoriti, ne želi spominjati i praviti se ko da toga nije bilo i ne izlagati se našim postupcima i svemu onome što dugotrajni sudski postupci nažalost nose sa sobom, da bi se onda na kraju dogodilo ko što smo imali ovdje riječi da to više nije i silovanje nego je to kazneno djelo spolnog odnošaja pa da su tu kazne manje itd., itd. Ono što je dobro, što se ovdje proširuje to je i na počinjenje kaznenog djela prijetnje se proširuje i na počinjenje djela nad bliskom osobom … dobi, teže tjelesne duševne smetnje, trudnoće te ukoliko je kazneno djelo prema osobama na koje se prijetnja odnosi počinjeno iz mržnje. Dakle pojam bliske osobe se uvodi kod kvalificiranog oblika kaznenog djela nametljivog ponašanja itd., itd., dakle ali ono što isto također treba napomenut da je progon za kazneno djelo kao što je već propisano, ako je počinjeno prema djetetu pokreće se po službenoj dužnosti, ako je počinjeno i prema bliskoj osobi. Ono što bih još svakako naveo što sam i počeo da se teška kaznena djela protiv spolne slobode da se tu intervenira, da se svi kvalificirani oblici člankom predstavljaju okolnosti koje kazneno djelo silovanja čine težim te da se minimalna kazna povećava sa jedne godine na tri za osnovni oblik, a za kvalificirano odnosno teže sa tri na pet, dakle to je ono što sam na početku i govorio postrožava sa jasnim ciljem. Da li će taj cilj biti ispunjen? To trebamo vidjeti, trebamo procijeniti. Ali ono što je bitno da već danas ovdje jasno i glasno govorimo o tim kaznama da javnost, da ljudi da su svjesni, da znaju da imaju zaštitu da te osobe nakon počinjenja tog djela vrlo vjerojatno neće izaći sutradan na ulicu kada su osuđeni nego će provesti jedno vrijeme u zatvoru i da će društvo gledati na njih upravo kao ono što jesu. Ono što sam spomenuo i što je dobro i što se i prihvatilo i prijedlog u replici sam spomenuo i prijedlog koji je došao iz Ministarstva obrazovanja da proširujemo značenje izraza službene osobe i na osobe one iz djelatnosti socijalne skrbi i na one iz djelatnosti odgoja i obrazovanja koji obavljaju poslove i to je apsolutno za pohvalu. Time osnažujemo još i ulogu naših učitelja, profesora u društvu, to do sada nije bilo. Tu sam rekao i to ćemo još razmisliti ili osobno ću se u pojedinačnoj raspravi osvrnuti na ovo novo samostalno kazneno djelo prisile prema osobi koja obavlja poslove od javnog interesa jel to je dosta široko navedeno. Što se tiče Zakona o kaznenom postupku, vrlo kratko. Dakle sukladno i onome što je i najavljeno, imamo novi institut privremene pravne pomoći branitelja na teret proračunskih sredstava. Sada kao i uhićenik odnosno i osumnjičenik prilikom poduzimanja pojedine radnje u kojoj se sudjeluje. Ono što je tu napravljeno isto in favorem osoba koje su uhićene ili osumnjičene je to da je već kod uhićenja samo dovoljna njihova izjava da nema dovoljno sredstava za snošenje troškova obrane, ali tu i dalje dolazi uvijek ono pitanje s obzirom na sve te obrane od strane odvjetnika koje idu po službenoj dužnosti, način na koji se oni financiraju, plaćaju, sa kojim rokovima plaćanja itd. mislim da se tu nije ništa puno promijenilo i da je to nešto što se uglavnom pušta onim mlađim kolegama koji tek ulaze u posao i to sada je isto pitanje kvalitete same te obrane da se nažalost jel neko ko nema sredstava teško onako grdo zvuči da se neko uči na njemu što se tiče same obrane, ali to je sasvim drugi dio. Ono što je dobro da novina o postavljenom branitelju odlučuje sudac istrage što će sigurno ubrzati i pojednostaviti cijelu priču. Do sada je tog branitelja imenovao predsjednik suda, a o osnovanosti zahtjeva odlučuje osim državnog odvjetnika i predsjednik vijeća ili sudac pojedinac. Što se tiče da se nepotrebno ponavljam, ono što sam i rekao dajemo više ovdje ovlasti i mogućnosti policiji, što ne mora uvijek biti dobro, uvijek se to može i zloupotrijebiti, taj represivni aparat i tu moramo biti jako oprezni. Ja sam postavio isto u replici pitanje kada sada pošto dajemo ovlast policiji da kod hitnih dokaznih radnji može samostalno odnosno bez naloga državnog odvjetnika obaviti hitnu dokaznu radnju poznavanja što je ajmo reći uredu, što ne bi zahtijevalo neke troškove, ali može odrediti potrebna vještačenja koja se smatraju svrhovitima. Tu treba vidjeti kako će to u pravilu izgledati što se tiče troškova samog postupka, da li to ulazi u spis troška pa se neka plaća negdje na razini suda ili to odmah se plaća sa sredstava MUP-a, pa opet je u samom spisu kasnije se obračunava u trošak postupka kao i sve drugo. Tu može nam doći do problema s obzirom na predviđena sredstva, jesu li, nisu li, da li će ta mogućnost moći u potpunosti biti korištena jel ako ne bude bilo sredstava onda se neće ni odobravati od strane neposr3ednog nadređenoga nešto za što nema sredstava ili će praksa biti da će se naručivati sve što se procijeni da je hitno, stavljat će se u spis, a onda ti sudski vještaci de facto pošto oni jedini mogu izvršiti vještačenje će opet potraživati i to na način od suda. A kako će se sud tu postaviti da to odobrava te troškove na teret koji oni nisu zapravo naručili, tu zapravo ovako u postupku zna se biti dosta, dosta, onako da se to riješi zna biti dosta nesuglasica. Ono što je dobro i s time bih samo pred kraj još završio, dakle što se uvodi mogućnost čitanja, odnosno reproduciranja zapisnika o ranijim iskazima svjedoka, odnosno zapisnika ili dopisa o nalazu ili mišljenju vještaka ako je svjedok ili vještak ispitan na raspravi u prisutnosti stranaka. U prijevodu, mi imamo nebrojeno nažalost, nebrojeno postupaka koji se ponavljaju, vraćaju na ponovno odlučivanje, dopunjavaju ili kako god i svjedoci smo pogotovo ovih nekih razvikanijih i gdje onda zapravo se može ovim putem priznati da ne moraju ponovno svjedoci reproducirati nešto što su radili prije 5 godina, prije 3 godine a vjerojatno su i nešto zaboravili nego se jednostavno ako je uvjet ovdje ispunjen može to prihvatiti kao dokazni materijal i čitanje samoga zapisnika što mislim da će pridonijeti ekspeditivnijem i ekonomičnijem samom suđenju sudstvu i svemu u konačnici. I za kraj što se tiče Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji, povećavaju se kazne, iako moram reći da nisam uočio taj srazmjer između novčane i kazne zatvora. Negdje smo imali 5 tisuća kuna, 15 dana a sad imamo 6 tisuća kuna a 30 dana. Sad po kojoj logici je to išlo nisam, ne mogu baš reći da je osim logike da se potiče plaćanje umjesto izdržavanje jer je ono na kraju u konačnici i jeftinije jer imamo za 50% ili 100% veću kaznu a za recimo 20% kaznu zatvora u trajanju a 20% veću novčanu kaznu. Dakle nije srazmjerno povećanje bilo dakle tu jedino vidim da se zapravo potiče da oni koji imaju i novaca ili kojima to sredstvo nije manje da mogu i više platiti a ne odraditi tu kaznu zatvora što vjerojatno svi i biraju jer se možemo sjetiti da je nekada dan zatvora bio dosta niskovrednovan i da su ljudi više birali zatvor nego novčanu kaznu a to nam sigurno ne ide u prilog s obzirom da ionako po svim izvješćima i Europske komisije imamo ne dovoljan broj niti službenika niti kapaciteta smještenih u zatvorskim jedinicama u odnosu na ono što se nalaže. Dakle, svakako svi oni namjere gdje se može svrha kažnjavanja ispuniti na drugi način osim odsluživanja kazne zatvora u za to predviđenim institucijama je nešto što bi trebali apsolutno težiti pa makar i kroz novčana sredstva. Evo zahvaljujem na pažnji i naravno klub HNS-a će podržati ove predložene izmjene i dopune. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Prije nastavka rasprave pozdravljam na galeriji učenice i učenike te profesorice i profesore Ekonomske i trgovačke škole Ivana Domca iz Vinkovaca. Dobro došli i ugodan boravak u Hrvatskom saboru. [[Pljesak.]] Prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovana kolegica Ljubica Lukačić. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepa g. potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo ja neću ponavljati sve novine koje donose ova tri zakona ali želim istaknuti jedno zadovoljstvo i sigurna sam da ćemo donošenjem izmjena i dopuna ovih triju zakona učiniti puno kada je u pitanju prevencija nasilja u obitelji i nasilja općenito. Ja sam prije nekoliko dana sudjelovala na jednoj konferenciji povodom Međunarodnog dana osoba sa invaliditetom gdje sam imala prigodu nazočnima pojasniti novine ovih triju zakona jer je upravo tema na toj konferenciji bila nasilje. Naravno ono se odnosilo na osobe sa invaliditetom jer kao što znamo ja sam o tome već nekoliko puta i ovdje u ovom Visokom domu govorila da su osobe sa invaliditetom a onda dodatno žene s invaliditetom dodatno žene sa invaliditetom trostruko više diskriminirane od ostalih. Moram vam reći da su ljudi to prihvatili sa oduševljenjem jer kao što znamo da su u Zakonu o zaštiti od nasilja u obitelji osobe sa invaliditetom apostrofirane dodatno i kada se nasilje izvrši nad njima ili u njihovoj nazočnosti kazne su i do sada bile strože ali i sada će, sada će one biti dakle još veće i to je nešto što će osobe sa invaliditetom dodatno zaštiti. Svi su tamo istakli jednu vrlo važnu stvar da bi uopće se i ova tri zakona mogla primjenjivati potrebno je nasilje prijaviti. SOS telefon koji postoji on je u okviru Zajednice saveza osoba sa invaliditetom, dodatno neću reći svakodnevno ali rekla bih na tjednoj bazi ima sve veći broj prijave nasilja. I moram vam reći da ne samo žene, ne prijavljuju samo žene nego i muškarci sa invaliditetom. Stoga s obzirom da znaju kakva je situacija, svi su se jako obradovali izmjena i dopunama ovih triju zakona jer ipak zaštita osoba sa invaliditetom bit će nešto jača i to je ono što osobama sa invaliditetom ulijeva jedno povjerenje u sustav. Vjerujem da će, istakli smo i tamo a evo i ovdje ističem jedno zadovoljstvo što će i naši socijalni radnici i osobe u obrazovnom sustavu dobiti status službene osobe jer nakon nemilih događaja koje smo evo već ovdje svi i spominjali, zasigurno ih je potrebno dodatno zaštititi a jednako tako i kao što ste i vi državni tajniče spomenuli vozače, dodatno ih je potrebno zaštititi jer i oni svakodnevno koji voze dakle koji sudjeluju u javnom gradskom prijevozu bilokojem bilokojega grada jer svakodnevno sudjeluju, izloženi su opasnostima i sudjeluju u događajima gdje budu i napadnuti što zasigurno nije ugodno a i sindikati kao što ste rekli, već u nekoliko navrata pisali su i nama zastupnicima da učinimo nešto kako bi se oni zaštitili. Evo ja sam zadovoljan ovim izmjenama svih triju zakona i osobito ono što je važno, želim još reći da je važno da postupak dakle što se tiče o ZKP-u, da postupak bude brži. Ovim izmjenama to ste predložili i vjerujem da ćemo doista postići ono što je važno svima nama a to je prevencija nasilja i da ćemo moći svjedočiti što manjem broju nasilja u cijeloj našoj državi. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite kolega.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege, evo kada govorimo o mnogim temama koje se danas mijenjaju, naravno da jedna od tema koja je vezana uz nasilje u obitelji odnosno uz problematiku koja je u hrvatskom društvu jako prisutna a problem je izraženiji nažalost evo čak u mjesecima kada su blagdani, znači imamo puno više prijava u mjesecima kada su blagdani, čak nekih 60 dnevno u cijeloj Hrvatskoj, to vam pokazuje malo i kako naše i svijest i društvo još uvijek nismo uspjeli izgraditi do te mjere da to ponašanje osudimo, da ono bude što više neprihvatljivo jer kada ljudi i odluče se prijaviti određeno nasilje u obitelji, dosta često se to još uzima zdravo za gotovo i ne osuđuje na način na koji bi to trebalo biti. Pa čak i u javnom prostoru imamo nemali broj situacija, evo vidjeli smo prije nekoliko dana na Gradskoj skupštini grada Zagreba di gradonačelnik grada Zagreba poziva jednu zastupnicu da ukoliko joj se ne sviđa koruptivni Advent, da se baci u Savu. I to nitko živ, kako bi rekao, iz pozicije vlasti nije osudio niti u toj skupštini niti u Hrvatskom saboru i kako onda u biti, naravno ovdje se ne radi o nasilju u obitelji ali promovira se jedna kultura nasilja i rješavanja sukoba u ovom slučaju politički na jedan vrlo ružan način i šalje se jedna vrlo kriva poruka građanima RH i grada Zagreba o tome šta je normalno a šta nenormalno ponašanje. Znači ispada da kada se netko nasilnički odnosi prema ženi ili muškarcu, nebitno, da iz pozicije moći odnosno iz pozicije osobe koja upravlja stvarima u gradu Zagrebu se na taj način može postaviti i onda se naravno postavlja pitanje kak se to reflektira na one koji slušaju i gledaju i koji stvaraju određeni ja bi rekao, sebi okvir u glavi u kakvom društvu živimo i naravno da nije slučajno da se tu radi o napadu na ženu, znači to je nažalost još uvijek u Hrvatskoj dosta izraženo da žene nisu zaštićene koliko bi trebale biti od takvih nasilničkih ponašanja. Druga stvar, malo smo sad diskutirali o uvođenju statusa službene osobe za socijalne radnike i nastavnike odnosno koji su u odgojno-obrazovnom procesu i ja se s time slaže, rekao sam nešto o tome i u replici, govorimo o tome da se pojača status tih osoba odnosno vrlo teških poslova koje oni obavljaju, nažalost nakon tragedije koja se desila ove godine u Slavoniji gdje je jedna socijalna radnica na svom radnom mjestu ubijena i tek tada dolazi do svijesti da trebamo zaštititi određene profesije i dati im jaču uporište u zakonu ali se sad postavlja pitanje zbog čega se radi razlika konkretno kada govorimo o socijalnim radnicima, evo to je pitanje za našeg državnog tajnika koji ovdje predstavlja zakon i nadam se da će čuti ove moje rečenice dok pokušavam privući njegovu pažnju tako da, tako da sa te strane, zbog čega se radi razlika između socijalnih radnika u centrima za socijalnu skrb i socijalnih radnika u ustanovama zdravstvenim, znači primjerice u psihijatrijskim bolnicama, rade vrlo sličan posao, rade posao sa najtežim pacijentima, defakto rješavaju stvari, brinu se nerijetko o osobama, na taj način oni su im na neki način i posljednje utočište u njihovim i bolestima i problemima, ali smo opet napravili jednu razliku, znači između socijalnih radnika koji rade u centrima za socijalnu skrb i socijalnih radnika koji rade u zdravstvenim ustanovama, ovdje konkretno govorim o, o, o bolnicama, a kada govorimo o psihijatrijskim bolnicama onda znamo koliko tu tek ima posla za, za socijalne radnike i koliko oni pomažu bolesnim ljudima da im bude lakše u njihovim životima i koliko su bitni za, za rješavanje njihovih svakodnevnih problema i, i to je recimo jedno, jedno pitanje koje, koje evo tu otvaram, zbog čega se napravila ta distinkcija, mislim da to nije pravedno, niti, niti ispravno, znači oni rade isto tako vrlo odgovorne poslove, izloženi su i javnosti, izloženi su i obiteljima pacijenata, znači tu su, ako me dobro razumijete, vrlo emotivne stvari u pitanju i, i ja mislim da, da je to zaslužilo isti status kao socijalni radnici u centrima za socijalnu skrb, znači ne treba raditi po meni, po meni neku veliku razliku između ta dva posla i nadam se da ćete to shvatiti i da ćete to na kraju i prihvatiti jer mislim da na neki način moramo to, to izjednačiti. Što se tiče povećanja sankcija apsolutno sam sklon da imamo čitav niz kaznenih djela koje su za veću osudu i za veću kaznu, nažalost u RH, pa čak i kada imamo adekvatnu kaznu, ona se, ona se ne primjenjuje na, na, na ispravan način i dosta često ne postiže na kraju krajeva svoj cilj, a to je da se neprihvatljivo ponašanje osudi i da se osoba koja ga je napravila na kraju iz toga izvuče određenu, određenu pouku. Imamo čitav niz primjera i po medijima zadnjih dana gdje osobe koje su napravila teška kaznena djela ne da ne shvaćaju, nego su, nego se, nego još u, u novinama vidimo i u medijima vidimo da jednostavno ne da sankcija nije napravila adekvatni rezultat nego je žrtva i, ili žrtvina obitelj na kraju krajeva još i dalje zbog neadekvatne kazne i sankcije ispašta, ispašta zbog toga, znači mi moramo vidjeti kako se u praksi pravda primjenjuje i da li na kraju krajeva štitimo, štitimo žrtve koje nažalost dosta često nakon tih kaznenih djela, evo kolko možemo vidjeti, reko sam bilo je nekoliko slučajeva u medijima proteklih dana, na kraju žrtva ispada još u većem problemu nego onaj koji je napravio određeno kazneno djelo odnosno nasilje, nasilje nad, nad žrtvom, da li je ono bilo spolno ili, ili nasilničko ponašanje nekog drugog oblika, sad to posebno ne ističem. Znači sa te strane volio bi da mi kao društvo svojim primjerom pokažemo i pogotovo osobe koje su na odgovornim dužnostima da svojim primjerom pokaže, pokazuju osudu takvih ponašanja, nažalost rekao sam, u politici postoji čitav niz osoba koje promoviraju nasilničko ponašanje i koje su prihvaćene kao stupovi i, i, i društva i koalicije na vlasti, a ne bi trebale biti, ali to je tako, vjerojatno vlast je slast, pa sa te strane se teško odreći nasilničkog ponašanja nekog gradonačelnika, ali ovaj dok to ne napravimo, dok to bude apsolutno neprihvatljivo, dok nemamo situaciju da, da ljudi koji su na županskim mjestima ovaj još uvijek u svojim sredinama egzistiraju kao osobe koje odlučuju bez obzira ovaj, neko će sada reći da se presumpcija nevinosti uvijek mora primjenjivati, apsolutno da, ali neke stvari su toliko očite da se trebaju osuditi već unaprijed jer na kraju, jer na kraju ovaj kada to sve skupa se razvuče na jedan duži period, pitanje da li je i poruka prema javnosti dobra, a pitanje je apsolutno kako se žrtva u takvoj situaciji osjeća i kakvu poruku šaljemo kao, kao društvo dalje, tako da što se tiče same, samih izmjena zakona apsolutno neke stvari treba pozdraviti, u nekim, u nekim, u nekim od ovih zakonskih rješenja nisam zadovoljan sa, sa prijedlozima, mislim da, da su mogle biti u nekim slučajevima i rigoroznije sankcije, ali ako idemo prema, prema, generalno kao društvo, prema osudi nasilja generalno, naravno i u obitelji, apsolutno mislim da RH na taj način treba poslati vrlo snažnu poruku da s time se ne mirimo i da jednostavno to maksimalno osuđujemo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Željko Lenart, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, pa evo Obiteljski zakon je taj koji na neki način i potiče zlostavljanje u obitelji. U članku zakona u kojem se govori o alimentaciji i vremenu kada je potrebno platiti kaže se da tek nakon tri uzastopno neplaćene alimentacije centar za socijalnu skrb može pokrenuti postupak. Znači HSS je tražio izmjenu ovog zakona na 30 dana, Vlada RH je odbila ovu našu izmjenu, a samim time se omogućuje da se zlostavljanje u obitelji nastavi i dalje jer onaj tko je dužan plaćati alimentaciju tj. uzdržavanje djeteta to ne čini, ako ne čini redovno nema mogućnosti da ga se prisili dok ne izvrši ta tri uzastopno neplaćene, te tri uzastopno neplaćene alimentacije tek nakon toga, a ako između toga uplati neku sitnicu, to mu se računa to mu se računa kao da je nešto platio, koliki je to problem, evo imate i Telegramov članak u kojemu Tuđmanov sin je dužan 130.000,00 kn alimentacije. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Maras.
Hvala lijepa. Kolega Lenart, apsolutno se slažem sa vašim prijedlogom i ne mogu ni zamisliti situaciju u kojoj se nalaze, ja bi rekao sad u većini slučajeve žene, ali vjerojatno ima i muškaraca koji se nalaze u takvoj situaciji, ali ajmo reći jedan roditelj bilo, bilo muškarac ili žena koji je ostao sa djecom i tri mjeseca ne dobija nikakvu potporu od, od bivšeg supružnika za pomoć prema djetetu, znači to je jedna, jedan od najneodgovornijih načina ponašanja u našem društvu kada si neodgovoran prema vlastitoj obitelji odnosno vlastitoj djeci i tri mjeseca je zbilja neprimjereno dugi rok, znači u ovim trenucima kada ljudi žive od mjeseca do mjeseca, od dana do dana, tri mjeseca čekati da bi se uopće bilo šta pokrenulo mislim da je predugački rok i apsolutno mislim da bi to trebalo biti puno ranije jer ako te za telefon mogu kazniti i, i napraviti ovrhu u kraćem periodu onda mislim [[Upadica: Zahvaljujem]] da bi to u ovom slučaju trebalo također bit. Hvala lijepo.
Slijedeća replika poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Maras, ja sam, mislim da se nema ko se neće s vama složiti da zdravstveni radnici zaslužuju posebnu zaštitu, da li je cilj te, što je cilj zapravo te posebne zaštite? Mi danas u Kaznenom zakonu imamo u čl. 315. koji govori o napadu na službenu osobu, st. 3. zapravo 315, takvi decidirano kaže prisila prema zdravstvenom radniku i točno je navedeno koje su tu odredbe i koja je tu zaštita njima pružena, dakle ona već postoji posebno navedeno kao zdravstveni radnik. E sada koja je razlika između smatranja zdravstvenog radnika službene osobe, ima i nivo odgovornosti koji je tu u pitanju i ja se slažem da bi to moglo se raspravit, al to treba pustit da vide da li oni žele to ili ne. Danas ovdje, a to zbog javnosti želim reći, apsolutna svaka prisila i bilo koji oblik prisile prema zdravstvenom radniku je kazneno djelo i zapriječena je kazna u Kaznenom zakonu, dakle to postoji čisto radi zaštite i radi informacije javnosti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Maras izvolite.
Hvala lijepa, ja sam dao ovdje konkretan primjer. Ja vam mogu reći da socijalni radnici bi to htjeli u zdravstvenim ustanovama, znači argument koji sam čuo ranije da oni ne žele, ja vam kažem da žele, pogotovo jer se radi o poslu koji je vrlo sličan ako ne i isti u većini segmenata onome šta rade socijalni radnici u centrima za socijalnu skrb i imaju nadzore, imaju, kako bi rekao, posla, pomažu ljudima van bolničkog liječenja, znači njihov posao ne završava sa liječenjem kao što doktor kada napiše terapiju, dijagnozu i tu to završava, socijalni radnici sa svojim pacijentima žive u njihovim privatnim životima, znači posao je identičan onima u centrima za socijalnu skrb i, i jako puno ima kontakata i stvari koje nisu vezane isključivo za bolnicu i oni bi to željeli i sad kažem to da ministar odnosno državni tajnik čuje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Slijedeća replika poštovana kolegica Sabina Glasovac, izvolite.
Poštovani kolega Maras, dobro ste apostrofirali zapravo potrebu ne samo zaštite žrtve nasilja u obitelji, ali i van obitelji, a isto tako i potrebu prevencije istog. Alarmantan je zapravo podatak, ne znam jeste li ga znali, da zapravo ključan, jedan od ključnih oblika nasilja u obitelji je i seksualno, seksualno nasilje i jedino istraživanje provedeno u RH 2005.g. zapravo pokazuje da je čak 17,5 žena bilo izloženo silovanju, žrtve su silovanja ili pokušaja silovanja, ali čak 95% žena nikada pokušaj silovanja ili silovanje nije prijavilo, a isto tako 95% nikada nikome zapravo to nije ni, ni reklo. Sad one koje su i prijavile silovanje zapravo na cijelom tom putu su bile dosta obeshrabrene tijekom postupka, dugotrajnošću [[Upadica: Zahvaljujem]] i neefikasnošću.
Odgovor kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo, a pogotovo, rekli ste 95% od čitave populacije, ha u braku je taj postotak vjerojatno, mjeri se u promilima one koje prijave takvo nasilničko ponašanje u, u, u krugu obitelji. I ono šta još ovdje jednom želim istaknuti da tisuće i tisuće žena koje nas sada gleda ili sluša ove blagdane dočekuju ne sa srećom i veseljem jer sam rekao da tijekom blagdana broj prijava za nasilničko ponašanje i broj nasilništva zbog milijun razloga ne, ali koje sam ne stignem elaborirati, se povećava, znači tijekom blagdana imamo 30 do 40% više prijava za nasilničko ponašanje u obitelji nego šta je to tijekom dana kad, dana kada nema blagdana, znači s te strane moramo apsolutno toga biti svjesni.
Zahvaljujem. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege, ovaj objedinjeni paket triju zakona, Zakona od, o zaštiti od nasilja u obitelji, Kaznenog zakona i Zakona o kaznenom postupku stupit će na snagu 1. siječnja 2020. da bi se svi ovi, ovi postupci usklađivanja pravovremeno obavili. Ono što je bitno reći, a već je prethodno naglašeno, pa ću biti vrlo sažeta, zaštita učitelja i nastavnika i dobivanje statusa službene osobe za učitelje, nastavnike, dakle i socijalne radnike je posebno bitno jer se uvodi novo kazneno djelo, a novo kazneno djelo je među ostalim i prisila prema osobi koja obavlja poslove od javnog interesa ili u javnoj službi dakle ove tri nabrojane kategorije i ono što je bitno reći za nastupom silom prema takvim osobama, dakle prema učitelju, nastavniku ili socijalnom radniku ili samo prijetnji prema tim novim službenim osobama, dakle u obavljanju njihova posla, kazna zatvora je moguća do 3 g. a ako tu službenu osobu, dakle učitelja, nastavnika ili socijalnog radnika prilikom obavljanja njihovog posla se dovede u položaj da im je priječeno ili oružjem ili oruđem ili prijetnja smrću, onda kazna skače do 5 g. zatvora. To je jako bitno za naglasiti. Osobno pozdravljam pooštravanje kažnjavanja za neka kaznena djela naravno, i za neka druga ali prije svega, pozdravljam pooštravanje kazni za povredu djetetovih prava i pozdravljam pooštravanje kazni za kaznena djela nasilja u obitelji kada je nanešena teška tjelesna ozljeda prema bliskoj osobi ili tjelesna ozljeda prema bliskoj osobi ali pozdravljam i više posebne maksimume kazni zatvora za bludne radnje. Primjerice kod nasilja u obitelji u budući će minimalna kazna biti 1 g. zatvora a do sada je bila 3 mjeseca. Također kazneno djelo je pooštreno pa se sada računa i tzv. stanje dugotrajne prijetnje a često svjedočimo slučajima da žene posebice žene trpe dugogodišnje zlostavljanje i to traje godinama. Dakle sad se uvodi ta kategorija stanje odnosno kategorija uvedena i prije ali se sada računa stanje dugotrajne patnje prilikom izricanja presude. Ono što je bitno reći, ide se na ubrzavanje postupka kaznenog kako bi se spriječila manipulacija i odugovlačenje sa postupcima što smo isto svjedočili da je čest slučaj u sudskoj praksi nažalost. Ova sva tri zakona u praksi, dakle ukratko rečeno, dovode do bržeg i boljeg postupanja i zaštite. I ono što je bitno reći da ovaj paket triju zakona je rezultat osmomjesečnog usuglašavanja radne skupine i međuresorne suradnje. Obiteljski zlostavljači neće kao do sad izaći za 3 mj. iz zatvora, isto tako kod silovanja minimalna kazna raste sa 6 mj. na 1 g. dana zatvora dok maksimalna kazna ostaje 5 g, odnosno 3 do 10 g. u slučaju da je to silovanje izvršeno uz upotrebu sile prijetnje smrću. Isto tako od 1. 1. 2020. trebamo bi omogućiti i elektronički nadzor tj. elektroničke narukvice jer su učinjene potrebne pretpostavke da se to uvede a dakle kad je riječ o istražnom zatvoru. Osim proširenje pojma na službenu osobu učitelj, nastavnik, socijalni radnik i oštrijih kazni, što je sukus, najvažniji sukus ovih izmjena zakona, državni tajnik je spomenuo i ostale izmjene zakona, ja bi dodala ubrzavanje kaznenog postupka zato što se postupci, to vidimo, vode sporo i najčešće idu sporije i tad imamo problem, zato se ovdje učinilo 4 ili 5 administrativnih rasterećenja kako bi se ubrzali postupci i ono što je isto bitno reći, napravila se distinkcija između prekršajnog i kaznenog djela a znamo da za incidente i tragične događaje je to bilo potrebno učiniti zato što je sudska praksa pokazala da je to iznimno potrebno. Ono što je isto bitno reći kroz Ministarstvo regionalnog razvoja i Ministarstvo socijalne politike, dakle za provedbu ovog zakona osigurano je dodatnih 70 milijuna kuna, isto tako osiguran je rad skloništa za žene žrtve nasilja kroz taj iznos koji će biti uplaćen a do kraja godine obećano je od Vlade da će biti novih 6 sigurnih kuća u onim županijama koje ih nemaju, dakle da će biti dovršen rad i te pretpostavke koje su i civilne udruge tražile. Dakle ovo je stvarno niz pozitivnih propisa ali i operativnih i financijskih poboljšanja. Ono što treba također pozdraviti je daljnje usklađivanje sa Direktivom o suzbijanju spolnog zlostavljanja i iskorištavanja djece, čl. 161., 163., 164., ali kad govorimo o izmijenjenoj definiciji tzv. dječje pornografije, tu osobno imamo jednu primjedbu i moram ju istaknuti. Dakle, sintagma dječja pornografija je neprimjerena. I trebamo govoriti o materijalima sa spolnim zlostavljanjem djece a ne o dječjoj pornografiji na što je upozorio na jednoj konferenciji i Centar za nestalu i zlostavljanu djecu koji djeluju pri Centru za sigurniji Internet. Dakle djeca ne sudjeluju u dječjoj pornografiji, djeca su spolno zlostavljana i to treba jasno razlikovati i napraviti distinkciju. Zašto ta razlika još uvijek ne postoji, ja odgovor na to pitanje ne znam, to treba mijenjat jer se time ne mijenja samo semantički kontekst već se na taj način ako koristimo sintagmu dječja pornografija umjesto materijali sa spolnim zlostavljanjem djece, ublažava to kazneno djelo i naprosto nije točno, to treba mijenjati u nekom slijedećem turnusu izmjena zakona. Najveći problem također koji je još neriješen a nije obuhvaćen ovim izmjenama zato što se pretpostavljam još dobar dio europskih zemalja nije odlučio kako će riješiti taj problem pa ću ja iskoristit priliku i da na njega ukažem je to da se maloljetnici u ovom trenutku mogu obostrano snimat u eksplicitnim pozama i spolnom odnošaju i to objavljivat na internetu a naše zakonodavstvo još uvijek nema tu kategoriju što je djelomično i opravdano jer internetski trendovi se razvijaju neobično strelovitom brzinom pa veći dio europskih zemalja još nije doskočio tome problemu. Dakle još uvijek nisu izmijenili svoje zakonodavstvo ali to je ne samo europski nego i svjetski problem, ti tinejdžeri danas u toj ranjivoj dobi, ne razmišljaju o svojim postupcima a onda kada budu odrasle osobe, ti internetski materijali koje su sami objavili u trenutku možda i alkoholiziranom i nekakvog drugom nepromišljenom trenutku će ostati trajno u tom internetskom prostoru. To je nešto što treba promišljati u sljedećim turnusima izmjene zakona jer to je problem koji postaje world wide, što bi rekli širom svijeta prepoznati, mi ga isto moramo čim prije rješavati. Inače, kao što sam rekla, ovaj paket triju izmjene zakona donosi niz pozitivnih poboljšanja, operativnih, financijskih i prije svega zakonodavnih. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo replike. Poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Gđo. Irena, nadam se da, htio bih se referirati da vam je ova definicija službene osobe važna, ali htio bih vam, evo spomenuti jedan klasičan primjer i mislim da to svi shvaćaju. Recimo, ovo što ja tražim da se socijalnim radnicima u ustanovama, u bolnicama, u zdravstvu prizna isti status jer primjerice, tu ljudi sa licencom mogu obavljati i obavljaju nadzore kao što obavljaju djelatnici Centra za socijalnu skrb. znači primjerice, neki nadzor u obitelji može raditi i osoba koja je zaposlena u bolnici, a nema isti status kao što će imati sada socijalni radnik koji radi u SZSS-u. Znači ja sam samo tražio i tražim da se izjednače isti poslovi sa istim statusom. Znači nevjerojatan je paradoks da sada recimo djelatnik socijalni radnik iz bolnice kad bude u nadzoru bio neće biti u istoj situaciji kao djelatnih iz CZSS. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor, kolegice Petrijevčanin-Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepo kolega Maras. Nije dobro minorizirati cijelu lepezu izmjena zakona zato što dobro znate da je SDP-ova Vlada imala mogućnosti donijeti neke slične, slična poboljšanja i sličnu lepezu izmjene zakona pa je to propustila učiniti. Zato trebate gledati na ovo ohrabrujuće, da je to nešto što je cijela lepeza izmjene triju zakona, plus ovo što je bilo prethodna rasprava, gledati na to objektivno, a ne subjektivno i ne tražiti kako naš narod kaže, dlaku u jajetu zato što neke sljedeće izmjene zakona će obuhvatiti vjerojatno i želje onih koji sada nisu uključeni. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovana kolegica Sabina Glasovac, izvolite.
Hvala lijepo poštovana kolegice Petrijevčanin-Vuksanović. Napomenuli ste da RH će osigurati prostor za još 6 skloništa koja nedostaju, znamo da postoji 6 županija u kojima nema nikakvih skloništa za žene žrtve nasilja. Negdje samo savjetovališta koja djeluju unutar nekih drugih sustava, međutim, ono što smo imali prilike čuti na tematskoj sjednici Odbora za ravnopravnost spolova jest da postoji ozbiljna opasnost i da se trebamo paziti s obzirom da smo si dali cilj da do kraja 2019. g. osiguramo privremena rješenja u ovih 6 županija, ali je posebno naglašenost terena da ovdje se radi o nekim prostorima koji nisu potpuno adekvatni i da moramo posebno paziti na to da se ne bi dogodilo da nam ta privremena rješenja ne bi postala ili ostala trajna rješenja. Samo taj apel evo, neka i Vlada i mi ovdje zapamtimo i radimo na tome.
Zahvaljujem. Odgovor, kolegica Petrijevčanin-Vuksanović.
Poštovana kolegice Glasovac, pa u razgovoru sa pravobraniteljicom za ravnopravnost spolova koju navodite, gđo. Višnjom Ljubičić se iskristaliziralo rješenje. Dakle, Vlada je osigurala 70 milijuna kuna za osiguravanje rada skloništa za žene žrtve nasilja, ali ono što apelira pravobraniteljica za ravnopravnost spolova s kojom sam razgovarala na tu temu je uključenje lokalne vlasti, lokalna vlast, dakle županije su nedovoljno uključene i ne možemo očekivati, kako se to kaže kolokvijalno, centralna država rješava sve lokalne probleme. Dakle, očekuje se od nje inicijativa i inicijativa svih zainteresiranih strana da se županije uključe na ovu temu i da riješe taj slučaj i jedan, odnosno 5 slučaja koje smo apostrofirali kao bitne, a centralna država ja mislim da je dosad dovoljno se uključila i kroz ovaj paket zakonodavni i kroz druge aktivnosti.
Zahvaljujem. Sljedeća rasprava, poštovana kolegica Nada Turina-Đurić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, g. državni tajniče sa suradnicima. Relativno rijetko se javljam za pojedinačne rasprave. Smatram temu izuzetno važnom i smatram da bi, da ustvari jedino na način da govorimo uvijek, da kažem iz dana u dan, iz sata u sat, o ovoj temi sa svih pozicija, a posebno sa mogućnosti ove pozicije koju mi imamo kao zakonodavno tijelo, odnosno kao saborski zastupnici je jedna od mogućnosti da javnosti i građanima prenesemo svoje stavove vezano za ovu problematiku te da pokušamo sa svim onim što kažemo utjecati na to da budemo društvo sa nultom tolerancijom na nasilje. Ono što je već više puta rečeno i naglašeno u raspravama i kroz klubove, a i sada kroz pojedinačne rasprave, neću, trudit ću se ne ponavljati, ali ono što mislim da treba ponovo i uvijek naglašavati sa pozicije saborskog zastupnika je to da po ovoj temi treba reći nitko ne treba trpjeti nasilje, bilo koju vrstu nasilja. U ovom slučaju govorimo o obiteljskom nasilju i da tu treba staviti točku. Znači da mi kao zakonodavno tijelo i pojedinačno kao saborski zastupnici trebamo stati iza toga da imamo nultu toleranciju na nasilje i da treba napraviti sve i činiti sve da tako i bude. Ovaj prijedlozi, ovaj paket zakona ide u tom pravcu da činimo te korake koji bi trebali ići u pravcu iskorjenjivanja nasilja, odnosno svođenja nasilja na najmanju moguću mjeru. Međutim, budući da svugdje gdje se govori o obiteljskom nasilju negdje u prvoj već rečenici kad se o njemu govori onda se navede da je to osjetljiva tema, a kao osjetljiva tema često u stvari ostaje sa one strane u odnosu na javnost, znači u nekoj mračnoj skrivenoj strani i u stvari nemamo sasvim istinite odnosno ne možemo tvrditi da imamo sasvim istinite i točne podatke koliko se u stvari tog nasilja u obitelji dešava i tu ja vidim jedan veliki problem, znači problem društva koje nije u stanju se sasvim suočiti i govoriti istinu samo o sebi, niti se adekvatno tome suprotstavljati kako bi rješenja i pomaci ipak negdje u nekakvom vremenu bili bolji. Naprosto svjedoci smo činjenice da su svi ti podaci koje imamo o nasilju općenito, a i o nasilju u obitelji, sve lošiji, tako da mi kao klub, ja osobno kao zastupnik ću pozdravit sve prijedloge koji idu u pravcu da pokušamo smanjiti nasilje u obitelji, ali isto tako mislim da ne smijemo nasilje smatrati osjetljivom temom koja će zbog svoje osjetljivosti ostati negdje u nekakvoj tajni ili u nekakvom podrumu obiteljskom ili na nekom obiteljskom tavanu jer naprosto eto to nisu teme koje želimo podijeliti sa bilo kim izvan onog naj, naj, najužeg kruga koji u toj temi odnosno u tom problemu sudjeluje, to nije dobro. Nažalost kao društvo i kroz institucije, ali i kroz zajednicu znači ono u svojoj zajednici gdje živimo, u naselju, u susjedstvu, nismo potakli adekvatno rješavanje tog problema odnosno nismo potakli građane da prijavljuju odnosno da svjedoče nasilju i da pokušavaju svojim osobnim primjerima ukazat na taj problem i taj problem izvuć na svjetlo dana, znači u onom nekakvom najbližem okruženju. Zašto? Zato jer čini se da svjedočeći neadekvatnom ili nedovoljno adekvatnom ponašanju institucija, ali i zajednice koja često osuđuje upravo žrtve, a ne nasilnike, smatraju da je prijavljivanje nasilja, da je interveniranje zbog nasilja, nešto što nema baš previše smisla. Mi kao društvo se tome moramo suprotstaviti i kao društvo moramo reći tome dosta ako želimo da nam podaci i pokazatelji budu značajno bolji nego što su nam sada, a ni sada ne znamo točno kakvi su nam odnosno pretpostavljam da su puno gori nego ono šta imamo u statistikama. Naravno, posljedice nasilja su u obitelji dalekosežne, one nažalost značajno utječu na djecu u obitelji, a to što utječu na djecu znači da generiraju perspektivi nova nasilnička ponašanja jer nažalost djeca u odrastanju, sazrijevanju, najčešće se povode primjerima ponašanja, znači ako postoji zlostavljanje bez obzira dal dolazi od majke ili od oca ili je međusobno uvjetovano, najčešće se prenese na djecu kao neki obrazac tzv. normalnog ili uobičajenog ponašanja, a onda to naravno u nekakvom budućem životu te djece kao odraslih ljudi najvjerojatnije će izazvati novo nasilno ponašanje ili određene sindrome koje će vuć kroz cijeli život kao naravno poteškoću koja je teško ispravljiva, koja nažalost bitno utječe na kvalitetu života i pojedinca, ali i njegovog najbližeg okruženja. Evo, ja sam htjela u stvari samo istaknut taj problem načelno ne, ne ovaj ulaziti u detalje. Ono što sam malo ulazeći u temu na što sam naišla je to da smo prije nekoliko godina u suradnji sa Bavarcima govorili o ovoj temi isto interdisciplinarno, Bavarska je kao savezna država u Njemačkoj jedna od najuspješnijih u borbi sa obiteljskim nasiljem, ali i inače sa svim oblicima nasilja i nisu tu neke velike razlike kad čitate izlaganja njihovih stručnjaka i naših stručnjaka iz svih ovih područjima, područja o kojima danas jest tema, znači zakona i pravosuđe i MUP i socijalna skrb, znači vrlo su slična nekakva institucionalna rješenja, međutim ono što se čini da je, ne čini nego jest velika razlika je to da Nijemci ko Nijemci provode sve ono što su zakonima propisali, da se ne prave nikakve razlike i da naravno temeljem toga imaju i puno bolje rezultate odnosno primjer su većini europskih zemalja u rješavanju te problematike. Znači pozdravljamo sve napretke i ja osobno koje smo učinili u ovim zakonima, međutim dajmo konačno odlučimo kao društvo da, ne samo kao vlast, ne samo kao zakonodavac, nego kao društvo, kao zajednica, da imamo nultu toleranciju na nasilje i da se svi tako ponašamo, znači da počnemo od sebe, da kad vidimo nasilje u svom okruženju da smo ga u stanju prijaviti, da smo u stanju pomoći žrtvi, a ne zatvoriti oči i proći dalje što je čini se najčešće slučaj, zato i jest pretpostavka da u stvari postoji ona cijela jedna mračna lista žrtava nasilja koje nikad nisu zabilježene. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo repliku poštovana kolegica Marija Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice, ovo što ste rekli u završnom dijelu svoje rasprave vezano na propisane institute u cijelom ovom setu zakona koji su slični u biti i u našem zakonodavstvu i u zakonodavstvu ostalih država, ali efekti su različiti, slažem se tu s vama i mislim da je ono što moramo sigurno posvetit više pažnje je u edukaciju naših stručnih kadrova i u centrima za socijalnu skrb koji se prvi susreću sa žrtvom koja dođe obratit se za pomoć i u, i policija koja se prva susreće sa prijavom isto tako, tako da mi, činim mi se da veća koordinacija između svih elemenata sustava koji se susreću i sa žrtvom, a i sa nasilnikom mora biti bolja, moramo imati bolje educirane kadrove kako bi bili efikasniji, nije dovoljno samo sve propisati zakonom, moramo stvoriti učinkovitiji sustav. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor poštovana kolegica Turina Đurić, izvolite.
Pa ja mislim da sam ja kroz svoju raspravu rekla kolegice upravo to da kao društvo moramo stvoriti uvjete, znači nije moguće samo kroz i isključivo kroz zakone, znači tu treba značajno uložiti u prevenciju i, pa čak bi ja rekla i na neku vrstu, na neki način kroz određenu vrstu propagande, samo što ću dodati je to vezano uz sigurne kuće, mislim da je tu spominjalo se u raspravi, znači te sigurne kuće to je tzv. nužno zlo u cijelom sustavu i to nije mjesto koje rješava naš problem, zajednica u cjelini mora rješavat problem stručno, interdisciplinarno, ali polazeći od svakog pojedinca i njegovog stava prema nasilju, znači moramo gradit suvremeno, odgovorno društvo, društvo koje kaže ne, ne nasilju i to je način i put da, da ove crne brojke dođu u prihvatljive okvire.
Zahvaljujem. Slijedeća rasprava poštovana kolegica Snježana Sabolek, izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče HS, uvaženi državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege, pa evo o tematici nasilja u obitelji, o tome kako ga naš pravni sustav tretira gledajući rad sudova često mi se čini da formalizam ima … [[Govornik se ne razumije]] suštinom i smislom, te da sudovi katkada rade kao da nisu tu zbog građana nego da je upravo obrnuto kao da građani postoje radi toga da bi sudovi radili. Svi građani trebaju biti zaštićeni od bilo kakve vrste nasilja, pogotovo najranjiviji, zato je potrebna brza i učinkovita provedba zakona i djelotvornost institucija zaduženih za rješavanje takvih problema. Smatram da su zlostavljane osobe čak i nakon što su sklonjene u sigurnu kuću nedovoljno zaštićene iako izgube kontakt sa nasiljem događa se nepravda od nedovoljno sprovedivih zakona, nažalost. Obzirom da ima i više naziva sigurnih kuća, tako su i kvalitete smještaja i nadzora drugačije. Nadzor za vrijeme vikenda uopće ne postoji u nekim kućama, ne postoji nadzor nakon 19 sati, treba imati na umu da se zlostavljanje ljudi psihički ne mogu oporaviti, a da ne govorimo o tome da gume, da gube sva prava, osobe smještene u takve kuće nemaju pravo djecu smjestiti u vrtić, nemaju čak ni pravo glasanja, nemaju dovoljno sredstava za psihološku pomoć koja im je itekako potrebna. Najžalosnija je zapravo činjenica da zlostavljana osoba kada dođe u kuću zna za nekoliko dana koliko vremena može provesti u toj kući, rijetko koja ostaje duže od 6. mjeseci. Prije samog izlaska iz kuće ista osoba mora sama sebi pronaći stan i posao bez ikakve novčane pomoći. Iako je zakonom propisano da u takvim situacijama moraju biti najhitnije zbrinute u gradske i općinske stanove, to se ne događa, ukoliko se ne snađe slijedi oduzimanje djece koji idu centru za socijalnu skrb dok je majka prepuštena opet sama sebi. Često se izjednačava žrtva i nasilnik, policija ne određuje tko je primarni počinitelj u situaciji nasilja u obitelji, pa takve prijavljuju i jednu i drugu osobu, tako da tu ne dolazi do temeljne razlike, što su i stručnjaci iz Europe ustanovili kada su analizirali situaciju u RH. Nakon što se žrtva odvaži i prijavi nasilje po zakonu, takvi postupci trebaju ići u žurnu proceduru, no često se to ne događa, pa takvi postupci idu redovnim, a ne žurnim putem i samim time žrtvu dovode u ponovnu opasnost. Također je vrlo bitno, možda i najbitnije da prilikom prijavljivanja zlostavljana osoba može istu minutu ukoliko je žrtva u kriznoj situaciji dobiti smještaj i bez uputnice centra za socijalnu skrb. Događali su se nevjerojatni propusti, npr. da partner ubije partnericu iako je imao zabranu prilaženja koje se naravno kršilo dok je nije ubio, to su problemi provedbe zakona i tu treba djelovati. Zalažemo se za puno represivnijom provedbom zakona u takvim slučajevima. Unazad 2.g. imali smo 18 žrtva koje su tragično završile pod takvim, pod takvim okolnostima, to je prevelika brojka, kritična i ukazuje na problem neučinkovitosti institucija. Takvim osobama, žrtvama nasilja, mora se odmah po prijavi nasilja pružiti smještaj za osobe i za djecu, takva osoba pogotovo u prvim mjesecima kada je recivit, kada recidif najčešći od strane zlostavljanja, mora imati 24 satnu zaštitu, stručni tim osposobljeni za takve osobe također u prvim mjesecima mora biti 24 sata dostupan, SOS telefon mora biti dostupan 24 sata na dan, a također i javno obznanjen. Također, vrlo je bitno kvalitetno zbrinuti djecu da što lakše prođu takvo iskustvo, moraju imati osiguran prijevoz do vrtića. Žrtvama nakon određenog vremena mora se ponuditi mogućnost zaposlenja kada je još u kući, po izlasku iz kuće žurnim postupkom osigurati smještaj i ponuditi novčanu pomoć jer takve osobe nemaju kuda nakon sigurne kuće i ako im tada ne pomognemo, nismo učinili zapravo ništa i saznanja koja imam, podrška pri uključivanju na tržište rada i smještaj je najvažniji faktor prilikom ponovnog susreta sa realnim uvjetima života. Sudac npr. neće postavljati pitanje, sud nema potrebe ispitivati, isto kao ni policijski službenici, što se žrtvi događalo zadnjih nekoliko godina, u pravilu neće pitati da li se u nečijoj kući kontinuirano događalo nasilje ili ne, već se bavi samo konkretnim događajem za koji je podnesena prekršajna prijava. Žrtve često dobrovoljno povuku prijavu nasilja jer ih ili njihovo okruženje ili službenici uvjere da je bolje odmah na početku odustati od sudskog postupka. Nasiljem u obitelji mediji se bave sporadično, obično onda kada dođe do neke tragedije od strane obiteljskog nasilnika, ali uvijek ispadne da su nasilnici već bili evidentirani i osuđivani, to zapravo znači da sustav uopće ne prati njihovo ponašanje. Smatramo da je problem s našim zakonima i to ne samo onima koji se bave obiteljskim nasiljem u tome što pate od hipernormiranosti odnosno nikada nisu do kraja jasni. Sistem jednako tretira i žrtvu i počinitelja kada dođe do eskalacije nasilja i doslovno se događaju situacije da vidno pretučena žrtva zaradi prijavu kao i onaj koji ju je istukao. Kako je tako nešto uopće moguće? Ako su stvari tako nepravedno postavljene na samom početku, kako da onda žrtva nasilja kasnije dokazuje da je nad njom izvršeno nasilje? Zašto se sudska praksa ne bavi uzrocima nasilja? Nasilje u obitelji i intimnim vezama ima toliko mnoštvo negativnih posljedica da je zapravo pravi izazov opisati i u potpunosti razumjeti njihov dugoročni učinak na razne domene ljudskog funkcioniranja. Najizravnija posljedica je strah koji postaje kroničan, dugotrajan i ograničavajući. Nasilje u obitelji predstavlja jednu od temeljnih kršenja ljudskih prava, postoje razni oblici nasilja u obitelji, fizički, psihološki, ekonomski, zanemarivanje, ali svaki od njih ima svoju težinu jer ostavlja duboke posljedice na osobu kojoj se nasilje dešava, djeca su nažalost najugroženija jer su najosjetljivija i najovisnija često o počinitelju nasilja. Humanistički nivo od kojeg krećemo je čovjek, a slobodi od diskriminacije i zlostavljanja pripada mjesto prije svih ostalih ljudskih prava upravo stoga što posljedice njezinog kršenja imaju uvijek nehumane i dalekosežne posljedice, po svojoj naravi sama bilo kakva diskriminacija uvijek neizbježno proizvodi masovno i sustavno kršenje ljudskih prava. Hvala vam.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović.
Kolegice ne znam tko vam je pisao tu pojedinačnu raspravu koju ste upravo pročitali, jeste vi pisali ili neko drugi, ali ne baratate sa istinitim i točnim informacijama. Dio toga što ste vi pročitali kao problematiku je riješen još prethodnim izmjenama Zakona o sprječavanju nasilja u obitelji koji sam ja imala u ime Kluba HDZ-a, a jedan dio je riješen čak i ovim izmjenama zakona. A što se tiče sigurnih kuća, dakle vi govorite protiv toga da su one potrebne s čime se ne slažu resorna tijela, civilne udruge i žrtve koje su puno upućenije u ovu problematiku. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor kolegica Sabolek.
Hvala vam, dakle ovo sve sam pisala iz saznanja od samih žrtva nasilja, pokušala sam što vizualnije objasniti kako se one osjećaju i kroz što sve one prolaze. Nitko nije protiv sigurnih kuća, nego samo da nisu sve kuće isto, kako bi rekla, nemaju iste uvjete, trebaju poraditi možda na tome, a ono što je najbitnije je ono kada žrtva izađe iz te kuće, onda joj, onda joj je u biti potrebna i najveća pomoć da stane na svoje noge. Hvala vam.
Zahvaljujem. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Samo kratko ono što sam najavio, bi želio skrenuti pozornost ili možda malo problematizirati jedne izmjene i dopune ovdje konkretno koje se odnose na čl. 315. i uvođenje novog stavka 316.b odnosno čl. 315.b koji ovdje uvodimo poslove i osobe, osobe koje obavljaju poslove od javnog interesa. E sad, što je to točno? Da li je javni interes imati nacionalnu medijsku kuću, HRT koji pruža informacije … [[Govornik se ne razumije]] ? Ja mislim da se svi složimo da je. Da li osobe koje rade za tu kuću provode javni interes, rade poslove u svrhu javnog interesa? Po definiciji da. Da li to znači ako ja spriječim inkasatora da uđe u moj dom i povredi moju pravo na neotuđivost doma, da li sam počinio kazneno djelo iz članka ovog zakona? Ne znam. Javni interes je javni prijevoz, znači ako ja spriječim osobu u obavljanju javnih poslova, javnog interesa, ja činim obilježja ovog kaznenog djela, da li sprječavanje poslova kontrolora ili konduktera spada pod poslove javnog interesa ili interesa javnog društva? Ne znam, tumačenje je svakakvo. Zato da, možda bi trebali pristupiti jednom širem, široj definiciji ili uopće definiciji poslova od javnog interesa jel poslove ovdje kao što su rekli javnog službenika u obavljanju javne službe su mi jasni, ali ovo od javnog interesa to može bit da jedinica lokalne samouprave propiše određeni javni interes koji može biti u koliziji sa privatnim interesom iliti zaštitom privatnog vlasništva, ja ne govorim ovdje o eksproprijaciji o nekim takvim stvarima koji, govorim u općem interesu, ali da li kada određeno javno tijelo propiše određene ili kaže ili stavi ili postavi određene osobe da provode tzv. javni interes da li se to smatra odma da su ispunjena obilježja ovoga kaznenog djela i da te osobe koje obavljaju te poslove bile one uopće imale javne ovlasti ili ne, ali rade u javnom interesu spadaju u smislu opisa osoba o obavljanju poslova javnih interesa. Dakle, kada taj javni interes dođe u sukob sa privatnim, što ćemo onda? Kako se tu postaviti? Po meni je to svojevrsna kolizija. Ja mislim da bi trebali možda ići na definiciju da osobe znači kada se spriječi u obavljanju poslova od javnog interesa za, znači zapravo za koji po svojoj prirodi koriste više osobama da li ići na takav način jedne šire definicije ili ne, ne znamo jer ovo, samo se bojim da ne dolazi do nekog preekstenzivnog tumačenja ili da smo s ovim nekoga isključili ili ga ne uključujemo direktno pa onda u nekom tumačenju se neće svrstati da li da vozač u javnom prijevozu obavlja posao od javnog interesa, a kontrolor ili kondukter ne jer on vrši naplatu koja nije u užem obliku javnog interesa nego interesu tog društva koje ima interes financijski, a uzgred obavlja posao od javnog interesa ili je. Ja ne znam. U ovoj definiciji to ne piše, nismo definirali posebno to u članku, odnosno u pojmovima pa me zato zanima evo, primjer je čistoga medijskih, znači mi možemo reći interes medija, interes javnosti. Da li je interes javnosti isto što i javni interes? Tumačenja su svakakva. Da li sprečavanje osobe da obavlja kao novinar nešto što je u interesu javnosti ili možemo protumačiti od javnog interesa, a imali smo takve sudske prakse za i neovlaštena snimanja koja su prosuđena da su rađena u javnom interesu, da su onda prihvaćeni kao dokazi u kaznenom postupku, dosta široko. Da li to kada spriječiš, ne daš, ne dozvoliš si počinio obilježje za kaznenog djela? Evo, to je ono što zapravo sa ciljem želim malo isproblematizirati, da li doći do nekog rješenja, da li navesti da predlagatelja u nekom vlastitom amandmanu ili podnošenjem svoga da samo se to malo više posveti obzira, mislim da bi bilo sigurno dobro i u zaštiti svih ljudi koji rade u javnom interesu, ali i zaštiti da se ne bi to isto tako zloupotrebljavalo ili došlo do samog kraja neke pravne nesigurnosti. Dakle to, mislim da bi možda zahtijevalo širu definiciju ili opću ili precizniju, kako god, da znamo što točno, što su, koje su to osobe koje rade poslove od javnog interesa. Što bi mogli reći za njih da se to podrazumijeva jer evo, na primjeru da li medija, da li HRT-a u krajnjoj liniji, inkasatora, ako oni rade posao od javnog interesa, a znamo da je to javna medijska ustanova. Da li onda znači ako ja njega ne pustim u svoj dom, da li sam prisilom ili bilo koji načinima obilježja ovog kaznenog djela, a to je direktno u suprotnosti sa nekim drugim zakonima. Ne znam. Da li smo tu nešto u koliziji ili nismo, otvoreno je pitanje pa vas molim da jednostavno se na to ili očitujete ili kroz amandman ili kroz završno izlaganje da to više pojasnimo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovana kolegice Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče HS-a, poštovane kolegice i kolege. Već sam i u ime kluba i kolega Peđa Grbin i ja, podržali smo, zapravo dobre aspekte ovih zakona u smislu pooštravanja kazni za nasilnike i snažniju poruku države prema svima onima koji se nasilnički ponašanjem želje obračunati u načelu sa slabijima, ovdje se vrlo često radi u velikom broju slučajeva o radno uvjetovanom nasilju, znači nad ženama, gdje su često žrtve i djeca i vrlo snažno se i kroz ovaj zakon zapravo zalažemo za minimalnu toleranciju na kršenje ljudskih prava, a svi ćemo se složiti s tim da je zapravo ovaj dio oblik nasilja nad ženama i nasilja u obitelji kršenje jednog od temelja ljudskih prava. Na ovaj način izmjenama zakonodavnog okvira kroz ova 3 zakona, pa čak i onaj dio Zakona o sudovima za mladež koji se naslanja naravno u sustavu na i na ovu problematiku. Možemo reći da idemo u korak sa nekim preporukama i međunarodnih odbora koji promatraju RH kao i sve zemlje članice EU u učinkovitosti i ekspeditivnosti u borbi protiv nasilja nad ženama. Taj odbor je vršio određeni monitoring. 2015. dao nam je određene i preporuke, kao što je ubrzavanja postupka potpisivanja Konvencije Vijeća EU u borbi protiv nasilja nad ženama i nasilja u obitelji, što smo u konačnici i učinili. Dao je isto tako, smjernice za unaprjeđenje zakonodavnog okvira što smo u jednom velikom dijelu i učinili kroz paket ovih zakona, međutim, nama tu da bismo mogli govoriti o sustavnoj borbi protiv nasilja nad ženama, a onda i nasilja u obitelji moramo poraditi još na nekim elementima. Sam ovaj zakonodavni okvir nažalost neće biti dovoljan da mi kao država možemo reći, okej, sada smo u snažnoj mjeri unaprijedili borbu protiv nasilja. On hoće, ovo je jedna bila od, kako bih rekla, pravosuđe uvijek predstavlja određenu rak-ranu u hrvatskom društvu u svim segmentima jer često se stječe dojam da ostale institucije, centri za socijalnu skrb, policija, odradi svoj dio posla i da negdje zapne upravo na pravosuđu, što zbog sporosti samih postupaka, što zbog izricanja kazni koje su niske pa onda one sablažnjavaju zapravo javnost, što zbog nepostupanja, odnosno nekih oslobađajućih presuda u slučaju nasilja u obitelji, što isto tako sablažnjava javnost i tu se stvara jedna atmosfera, naravno nezadovoljstva gdje društvo, i u Hrvatskoj imamo prilike vidjeti onda, kulminira se nekakvim građanskim inicijativama, kao što se bila posljednja inicijativa Spasi me, što je legitimno, što je dobro, što je pozitivno, međutim, to nije ništa novo. Poruke koje je kanalizirala odnosno komunicirala inicijativa Spasi me je poruke su koje godinama odašilju određeni dijelovi civilnog sektora, stručnjaci koji se bave ovim područjima. Ali dobro je da se nažalost kroz što kažu u svakom zlu ima nešto dobro, kroz neke strašne primjere koji su, nasilja koji su zatrovali hrvatski prostor, pri tome ne mislim da se o njima nije trebalo pisati nego su zgrozili hrvatski prostor su se neke stvari ubrzale pa smo tek nakon te inicijative spasi me, iako smo, je 1. listopada prošle godine zapravo stupila na snagu Konvencija Vijeća Europe o zaštiti od nasilja nad ženama i nasilja u obitelji gdje smo se obvezali na određeni broj stanovnika osigurati određeni broj mjesta u skloništima za žene žrtve nasilja i njihovim obiteljima smo brzo došli do akcijskog plana da ćemo do kraja 2019. godine po ovom pitanju osigurati u 6 županija koje do sada nisu imali sklonište za žene žrtve nasilja recimo da ćemo odraditi barem ova privremena rješenja koja bi sutra trebala prerasti u nekakva konkretna i nekakva trajnija rješenja. Pri tome mislim na rješenja koja, znači skloništa za žene ne mogu biti nekakve stračare, to ne mogu biti ne samo fizički neadekvatni prostori nedostupni osobama sa invaliditetom koje su isto tako žene žrtve nasilja ili djeca nego to moraju biti znači prostori i mjesta, dakle prostori, pri tome ne mislim samo na zidove nego mjesta gdje će se ženama pružati sva adekvatna podrška. Znači moramo voditi računa da ona budu i adekvatno opremljena, ne samo u materijalnom nego i u onom drugom smislu stručnjaka koji će pružiti ženi svu potrebnu psihološku, psihosocijalnu i drugu pomoć u tim teškim trenucima gdje ona zapravo svoj novi početak traži daleko od svog doma jer je i ona unatoč tome što je žrtva prisiljena napustiti dom. Znači nije nasilnik taj koji se u dosta slučajeva, koji se udaljava, nego je ona ta koja s djetetom, bosonoga, bez ičega, možda smo s dokumentima odlazi u neki neizvjestan novi početak, u neku svoju bitku za dostojanstvo i tu joj sigurno nije lako. Nije joj lako zbog toga što je devastirana psihički, uništena je fizički, znači nad njom je vršeno i psihičko, vjerojatno i fizičko nasilje. Mora proći jedan traumatičan postupak prijave, dok to sve u konačnici ne rezultira pravomoćnom presudom a znamo svi mi kako je i nama koji nemamo te otegotne okolnosti koliko je vrlo često ponekad donijeti odluku nekog novog početka, bilo da se radi o promjeni posla, bilo da se radi o promjeni mjesta stanovanja. Bez obzira čak i ako nemate djecu, to su vrlo teške životne odluke, za svakog čovjeka, nisu lake. Čovjek važe, čovjek gleda pluseve, minusove, vrlo je teško izlaziti i iz zone komfora, donositi odluke o određenim iskoracima. A zamislimo kako je donositi takve odluke gdje žena uopće ne živi u kakvoj zoni komfora, tu uopće ne možemo govoriti o zonama konfora gdje praktički mijenja cijeli svoj život. I tu mi kao država moramo učiniti sve što je potrebno uz ove izmjene zakonodavnog okvira da vidimo na koji način znači osigurati bolju koordinaciju svih institucija, znači tu nije samo pravosuđe, tu je i policija i centri za socijalnu skrb i zavodi za zapošljavanje. Jer žene žrtve nasilja, pokazuje se po statistikama su najčešće to nasilje kojima su izložene tjelesno, odnosno psihičko i tjelesno ali uzrok, korijen svakog nasilja, ne svakog, ali veliko dijela nasilja leži u ekonomskoj ovisnosti odnosno neovisnosti žene koja u tom slučaju se vrlo teško odlučuje za određene iskorake, za napuštanje takvih toksičnih odnosa, toksičnih okruženja upravo zbog toga što nema kamo, nema s čim, nema gdje. S čime će ona početi? Znači u ovom dijelu žrtvama isto tako što su i preporuke i Istanbulske konvencije i naše Nacionalne strategije zaštite od nasilja u obitelji koja je važeća od 2017. do 2022. godine, znači tu ne možemo isključiti ni Hrvatske zavode za zapošljavanje i raditi na tome da ženama žrtvama nasilja osiguramo ne samo ono što im pripada što možemo, ona kaznena, kako se to već zove, sad se ne mogu sjetiti točno, znate na što mislim, obeštećenja u financijskoj naravi koje je isto vrlo često se ne konzumira i vrlo je uzak način na koji ona može dobiti zapravo tu naknadu u točno specifičnim slučajevima ali treba osigurati znači da se te osobe educiraju i da im se omogući nekakvo, kad one dođu k sebi odlazak, odnosno stupanje na tržište rada i kakva takva ekonomska neovisnost. Naravno u samom postupku tih borbi za dokazivanje da su žene žrtve nasilja, pri tome posebno paziti da ne doživljavaju sekundarnu viktimizaciju ni žene ni djeca, pri tome ne mislim samo na institucije, mislim i na medije, mislim i na medije. Isto tako kad govorimo o skloništima za žene ministarstvo je to koje je preuzelo, država je ta koja je preuzela koordinaciju preuzimanja obveza iz tzv. Istanbulske konvencije, Konvencije vijeća Europe. Međutim ona neće, i tu je u pravu kolegica Petrijevčanin-Vukasnović u jednom dijelu kad kaže ne možemo to bez lokalnih zajednica, ali ne možemo mi to ni prebaciti sve jedino i isključivo samo na lokalne zajednice. Država plus lokalne zajednice. Prema jednom istraživanju kaže da recimo kad govorimo o skloništima za žene, nemam puno prostora, znači za skloništa za žene se u proračunima jedinica lokalne samouprave u 2015. godini izdvajalo između 0,01 i 0,18% županije, 0,01 i 0,18%. Tu je najsvjetliji primjer grad Zagreba ali ako njega izuzmemo jer on je u potpuno drugačijoj poziciji od ostatka jedinica regionalnih samouprava. Osijek, Osijek je recimo svijetli primjer županija koja izdvaja dosta za skloništa [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] Ako može Osječko-baranjska mogu i neke druge županije.
Replika poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo kolegice Glasovac. Evo dati ću vam priliku da još malo elaborirate vezano uz izdvajanje za skloništa i sigurne kuće koju sigurno u Hrvatskoj ne podržavamo na dovoljno kvalitetan način financijski, mislim da bi to čak trebalo urediti možda i obvezom određenom kroz neka zakonska rješenja s obzirom da je razlika ogromna, rekli ste 0,01 od proračuna do 0,18 maksimum znači to je 18, 18 puta neko izdvaja manje od, od nekog drugog i to jednostavno treba unificirat, znači tu vrstu standarda moramo imati u cijeloj RH, pa ne kažem ja da i u Zagrebu nema potrebe za još vjerojatno da imamo i više mogućnosti nažalost bi bila popunjena i, i, i žene bi imale potrebu se još, još javljati, ali evo dajte recite mi otprilike [[Upadica: Zahvaljujem]] kako bi vi to regulirali, što mislite da bi bilo [[Upadica: Odgovor…]] optimalno rješenje?
…odgovor kolegica Glasovac, izvolite.
Da, 18 puta manje izdvaja netko drugi, ali znači maksimum ulaganja u skloništa od strane županija u ovom trenutku je manji od 1% i oni najsvjetliji primjeri izdvajaju najviše znači 0,18, 18%. Tu ćemo se morat odrediti na neki način, Zagreb je u drugoj, u drugoj poziciji, ostali se snalaze, Udruge civilnog društva osnivaju svoja skloništa, Caritas tu uskače, vrlo rijetki su primjeri kao Grad Zagreb gdje on može stati iza skloništa odnosno nije samo specifično to sklonište i financirati, al mi ćemo tu morat naći nekakav način da država, imamo 70 milijuna EUR-a na raspolaganju iz ISF-a za opremanje postojećih i otvaranje novih skloništa, znači tu jedna dio može država preko ISF fondova povući, dio možda iz centralnog proračuna, al dio će morat preuzet na sebe jedinice lokalne i regionalne samouprave i ne reć samo to će županija, pa da, ali u ta županijska skloništa dolaze žene s cijelog područja županije i možda iz nekih drugih županija i tu moramo biti senzibilizirani.
Zahvaljujem. Završna riječ u ime predlagatelja poštovani državni tajnik Juro Martinović, izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče HS, uvažene zastupnice i zastupnici, u ovom završnom kratkom obraćanju u prvom redu želim reći da je Vlada odlučila prihvatiti amandmane Odbora za zakonodavstvo, tri kratka, reklo bi se, tehnička amandmana i mi ih prihvaćamo. A što se tiče ovih zakona o kojim su danas raspravljali, ja mogu se zahvaliti svima onima koji su svojim diskusijama dali doprinos našim nastojanjima da ovu materijalno, kaznenu materiju i procesnu, a i onu prekršajnu učinimo kvalitetnijem i da, funkcionalnijom u pravcu onog jedinog zajedničkog cilja, nadam se zajedničkog cilja da društvene vrednote koje štitimo prekršajnim i kaznenim zakonom što kvalitetnije zaštitimo šaljući poruku kroz materijalne, kroz materijalne zakone, kakva je reakcija društva na one koji krše društvene norme na takav način da drugi načini društvene zaštite nisu učinkoviti, da se da mora pristupiti onom krajnjem, a krajnji način štićenja društvenih vrednota je prekršajna i kaznena regulativa. Izmjenama smo poslali poruku da kao društvo ne toleriramo nasilje, izmjenama smo poslali poruku da snažnije štitimo neke od društvenih vrednota koje su zahvaćene tim materijalnim normama koje smo mijenjali ovim izmjenama i dopunama Zakona o zaštite od nasilja u obitelji i Kaznenog zakona, a izmjenama u procesnom, u procesnoj sferi učinili smo napor da Zakon o kaznenom postupku kao temeljni procesni zakon koji definira alate kojim se stranke mogu, nekad i moraju koristiti, to su sud, tužiteljstvo i obrana, dakle da se koriste na jedan funkcionalan način kako bi se ona temeljna, ključna uloga Zakona o kaznenom postupku ostvarila, a ona je da nitko nedužan ne bude osuđen, a da krivce stigne primjerena i adekvatna kazna, naravno uvažavajući sve standarde koje kao članica EU moramo pružiti kroz prizmu zaštite ljudskih prava i okrivljenicima. Nastojali smo učiniti materijalne propise iz kaznene sfere takvim da sankcije koje smo predvidjeli budu odvraćajuće za potencijalne počinitelje, da budu upozoravajuće, nastojali smo procesnim alatima učiniti to da nam tijela koja otkrivaju kaznena djela budu učinkovita i da njihove reakcije budu odvraćajuće, naravno poželjno je da to i u postupku odrade i sudovi, i državna odvjetništva i da njihove reakcije budu brze, a onda, brze i pravedne, na zakonu utemeljene i samim time bit će i one odvraćajuće. Hvala vam na pozornosti.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo o ovim točkama kad se za to steknu uvjeti. Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanima na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, drugo čitanje, P.Z. br. 775. Predlagatelj Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandman je podnio zastupnik gospodin Stjepan Čuraj. Molim državnog tajnika Juru Martinovića da se očituje o podnesenom amandmanu. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Amandman se ne prihvaća. Ovdje je zastupnik Čuraj imao ja bih rekao dobru namjeru i želju da pojasni ne novi institut, dakle institut javnog interesa gdje smo mi posebnim jednim novim kaznenim djelom izmjenama ovog Kaznenog zakona u ovom zahvatu htjeli snažnije zaštititi osobe koje obavljaju poslove od javnog interesa. Smatramo da ovim amandmanom ne bismo dobili dali nekakav doprinos jasnijoj i preciznijoj normi, s obzirom da institut, izraz javni interes već postoji u Kaznenom zakonu u dva članka i do sada Kazneni zakon nije imao zakonodavci, dakle zakonopisci nisu imali potrebu ovaj izraz posebno definirati zato što je to već postao nekakav standard u kom se suci veoma kvalitetno snalaze i u konkretnim situacijama potpuno jasno artikuliraju što se podrazumijeva u konkretnoj situaciji kao javni interes.
Zahvaljujem. Kolega Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. Prihvaćam vaše obrazloženje. Moja intencija je čisto bila da razgraničimo kada prestaje javni interes, a zadire se možda u neki privatni odnosno u pravo na određene druge definirane mogućnosti zakonom. I ja sam naveo primjer inkasatora HRT-a u kojem on želi uvjeriti da li imate prijamnik ili ne jel radi u javnom interesu kao javno poduzeće, međutim prihvaćam vaše objašnjenje s obzirom na navedeno da se već u praksi ustalilo i povlačim svoj amandman. Zahvaljujem.
Povlačite amandman? Hvala lijepo. Zahvaljujem se državnom tajniku Juri Martinoviću na očitovanju o podnesenom amandmanu.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, drugo čitanje, P.Z.E. broj 775. Predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena, amandman koji je podnio zastupnik Stjepan Ćuraj je povučen. Naglašavam da je sukladno Članku 252. Poslovnika Hrvatskog sabora za donošenje ovog zakona potrebna natpolovična većina svih zastupnika, dakle 76. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 82 za, 35 suzdržanih i 1 protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona.
Poštovane kolegice i kolege, kao što smo jutros i odlučili, sada prelazimo na objedinjenu raspravu o slijedeće dvije točke dnevnog reda, a to je: - Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o Državnoodvjetničkom vijeću, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 818. Druga točka je: - Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o Državnom sudbenom vijeću, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 812. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u svezi s čl. 190. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona. Amandmani se mogu podnijet do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Molim predstavnika predlagatelja poštovanog državnog tajnika Juru Martinovića da nam da dodatno obrazloženje konačnih prijedloga zakona, izvolite.
… [[Govornik nije uključen]] Zakona o Državnoodvjetničkom vijeću, jesu svi čuli, moram ponovit? Cilj kojih je da se pravosudni dužnosnici dovedu u istu ravninu sa državnim dužnosnicima u pogledu obveze podnošenja imovinske kartice i njezine dostupnosti na istoj razini kako je to definirano ovim zakonima ali i Zakonom o sukobu interesa. Dakle ti zakoni su tu materiju regulirali još 2018., u 9. mj. su stupili na snagu i jedan i drugi, međutim nakon toga u provedbi su se pojavile stanovite poteškoće vezano sa aspekta štićenja osobnih podataka, ovim izmjenama to smo otklonili, dakle i potpuno i jasno i transparentno, dakle njihove imovinske kartice su poravnate sa našim dakle dužnosničkim, one će biti objavljenje i dostupne po istom principu, dakle s tim da smo u zakon morali navest, to je bilo očekivanje Agencije za zaštitu osobnih podataka, motive zbog kojih se to mora dogoditi kako bi se izbjegli sporovi, tužbe, dakle što ne isključujemo ni na ovakav način, učinili smo ovaj zahvat u ova dva dokumenta, dakle Zakon o DSV-u i Zakon o Državnoodvjetničkom vijeću, smatram da smo time tu materiju zaokružili i uredili je na jedan društveno prihvatljiv način, hvala vam lijepo.
Zahvaljujem, imamo repliku, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite. Vi ste prije? Izvolite, kolega Maras.
Hvala lijepo. G. državni tajniče, molim vas da prokomentirate jednu nevjerojatnu situaciju da se pošto-poto dio pravosudne vlasti protivio objavi imovinskih kartica određenih dužnosnika, vidjeli smo i predsjednika Vrhovnog suda koji je prilikom svog imenovanja izbjegavao dati odgovore koje je trebao dati vezano uz nekretnine odnosno konkretno zemljište koje je imao u dubrovačkom primorju a na kraju ga je kupio Agrokor odnosno tada tvrtka u vlasništvu Agrokora Ivice Todorića. Znači zbog čega uz ovo nepovjerenje građana koje imaju prema pravosuđu, pravosudni dužnosnici a rekao sam, tu je ipak najviši predsjednik Vrhovnog suda su izbjegavali i izbjegavaju dati odgovore koje bi trebali dati vezano uz svoju imovinu kao javni dužnosnici? Koji stav je Vlade RH i zbog čega mislite da je njima problem objaviti svoju imovinu? Hvala lijepo.
Zahvaljujem, odgovor državni tajnik, poštovani g. Martinović.
Uvaženi zastupniče Maras, dakle, hrvatska Vlada je svoj stav iznijela u ovom zakonsku dokumentu kojeg je poslala parlamentu na usvajanje a to što pojedinci na neke stvari reagiraju na svoj način, to jednostavno treba pitati njih.
Zahvaljujem. Slijedeća replika, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Imovinske kartice su nešto osnovno što bi trebalo bit u demokratskom društvu, ne vidim niti jedan razlog da to do sada nije bilo međutim i sada kada budu imali zakonsku obavezu dostavljate imovinske kartice i oni koji budu suci, državni odvjetnici, smatram da treba obratiti pozornost jer ja ne vjerujem da će ti ljudi uopće to dostavljati. Ja ne vjerujem, ja sumnjam da se neće odraditi jer dosada kad ste ih štitili i kad je pravosuđe na ovim granama na kojima je danas, govori sve o našoj državi, govori sve u nepovjerenje ljudi u pravosuđe, govori da smo mi na dnu po tom pitanju i zbog utjecaja na ekonomski razvoj RH, na sudske procese, znači ovdje je totalni kaos i smatram da treba pod hitno pravosuđe reformirati. Apsolutno od A do Ž.
Zahvaljujem, kolega Bulj. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Otvaram raspravu, u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovana kolegica Marija Jelkovac, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Evo povodom ovog prijedloga izmjena i dopuna oba ova zakona, želim reći i prije svega istaknuti da je cilj ove Vlade kada smo donosili i Zakon o DOV-u i Zakon o DSV-u 2018. g. je bio upravo to da se ovakvom propisanom objavom imovinskih kartica i pravosudnih dužnosnika poveća transparentnost i samim time i povjerenje građana u pravosudni sustav. Međutim zašto to do sada nije zaživjelo, upravo to želim objasniti onako kako je naveo i državni tajnik a razlog je tome što je postojala određena tehnička problematika, ajmo to tako reći jer je nakon upućivanja konačnog prijedloga i jednoga i drugog zakona u proceduru, počel se primjenjivati EU uredba o zaštiti pojedinaca u vezi sa obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka. Iz toga ustvari predlaganje ovih izmjena je radi toga da se usklade postojeći zakoni sa uredbom kako bi se onda moglo u praksi početi i sa objavom imovinskih podataka pravosudnih dužnosnika na isti način kako se to čini i za državne dužnosnike. Dakle želim samo naglasiti da ova Vlada od toga nije odustala i to pokazuje i predlaganje ovih izmjena i vjerujemo obzirom da stupanje na snagu je od 1. siječnja, da će uskoro imovinske kartice pravosudnih dužnosnika biti objavljene jer su stvoreni tehnički uvjeti za to jer je napravljen i aplikacijski sustav putem kojeg će se to i unositi. Hvala lijepa, naravno, klub HDZ-a će podržati ove izmjene.
Zahvaljujem kolegici Jelkovac. Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovani kolega Peđa Grbin, izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče, uvaženi g. državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Odmah na početku, Klub zastupnika SDP-a podržat će ova dva prijedloga zakona nego zato što želimo poslati poruku da imovinske kartice svih dužnosnika u RH, bili oni državni dužnosnici, kao što smo mi u HS-u ili pravosudni dužnosnici, dakle državni odvjetnici i suci, moraju biti javno dostupne. To nije zbog nekakvog običnog voajerizma. Javno dostupne imovinske kartice najbolji su jamac borbe protiv korupcije. Javno dostupne imovinske kartice omogućavaju, kako nadležnim tijelima, tako i medijima i svim zainteresiranim osobama da prate da li se neki dužnosnik nakon stupanja na dužnost neprimjereno obogatio. Da prate da li je dužnosnik prijavio sve kvadrate koje posjeduje, da li je dužnosnik prijavio sva motorna vozila koja posjeduje, a onda ako ih nije prijavio, da utvrdimo što se nalazi iza toga. Primjerice, kad jednom ministru ili ministrici pronađete Mercedes parkiran u dvorištu, a nije prijavljen u imovinskoj kartici, nakon toga slijedi istraživanje kako je do toga došlo i upravo zato je transparentnost rada političara, ali i svih drugih dužnosnika, pa i pravosudnih najbolja i najsigurnija mjera u borbi protiv korupcije. E sada dolazimo do ovih konkretnih zakona, Zakona o Državnom sudbenom vijeću i Državnoodvjetničkom vijeću. O kakvoj se izmjeni ovdje radi? U osnovi, radi se samo o tome da se u Zakonu o Državnom sudbenom vijeću, odnosno Državnoodvjetničkom vijeću dodaje jedan stavak u odredbu koja se odnosi na imovinske kartice koji glasi, pročitat ću ga u cijelosti: „Podaci o imovini suca objavljuju se radi osiguranja dostupnosti jačanja povjerenja javnosti te jačanja integriteta, transparentnosti i sprječavanja sukoba interesa i drugih nedopuštenih utjecaja u obnašanju sudačke dužnosti.“. Poštovane kolegice i kolege ovo je normativni akt u kojeg stavljamo tekst koji se do sada u hrvatskom pravnom poretku stavljao u obrazloženje prijedloga akta. Ako uzmete u ruke Zakona o Državnom sudbenom vijeću i Zakon o Državnoodvjetničkom vijeću i njihove prijedloge i ako pročitate zašto ih je Vlada RH uputila u proceduru, a govorimo o onima koji su usvojeni krajem 2018. g. naći ćete upravo ove odredbe i upravo ovakve riječi jer je i tada Vlada RH čvrsto stajala na stanovištu koje smo mi prihvatili i podržali da ovo treba biti javno dostupno. I sad vas pitam, ako je do sada bilo obrazloženo da se podaci o imovini sudaca ne objavljuju zbog nečijeg ćeifa nego zato što time želimo jačati povjerenje javnosti i jačati integritet obavljanja te dužnosti, a to će stajati i sada, na koji način mislimo obvezati, prije svega Državno sudbeno vijeće da svoju zakonom propisanu zadaću doista i obavi. To je pitanje koje upućujem Vladi RH, to je pitanje koje upućujem predlagatelju ovog zakona jer držim da je ova intervencija protiv koje nemamo ništa jer sve ovo što ovdje stoji apsolutno potpisujemo, apsolutno želimo jačati i povjerenje javnosti i jačati integritet, ali pitam vas, na koji način ćemo osigurati da nakon ove intervencije ostatak teksta koji je gotovo identičan dosadašnjem doista bude proveden u praksi. Nisam jedini iz pravne struke koji će vam reći da ni do sada nije postojalo zapreka za objavu imovinskih kartica pravosudnih dužnosnika. A isto tako nisam jedini koji će vam reći da se DSV protiv toga borilo rukama i nogama i tražilo je svaki zarez da to izbjegne. Pitam vas, ako to i sada nastave činiti, što ćemo poduzeti da ih spriječimo u takvom postupanju. Koji su nam mehanizmi na raspolaganju i što će Vlada ili sama ili putem prijedloga HS-u učiniti da ove imovinske kartice napokon postanu javno dostupne. S time da vas moram upozoriti da u ovom trenutku DSV izigravajući zakon o kojem govorimo ne dostavlja niti imovinske kartice kada se podnese zahtjev za uvid u iste. Dakle mi imamo potpunu netransparentnost rada jednog tijela koje bi trebalo jamčiti transparentnost i bojim se i bojim se da usvajanjem ovog zakona, ako on ostane samo mrtvo slovo na papiru, ako nakon toga ne bude intervencije izvršne vlasti koja će paziti na njegovu provedbu, nećemo napraviti ništa. Ponovit ću još jednom, podržat ćemo ova dva zakona, podržat ćemo ih stoga što smatramo da u ovoj, ovom stavku, u ovoj rečenici nema apsolutno ništa spornoga, dapače, to je nešto iza čega bi trebao stajati svaki političar, svaki dužnosnik, bio državni ili pravosudni. Transparentnost, jačanje povjerenja javnosti u institucije, sprječavanje sukoba interesa. To su niti kojima bi se trebali voditi, ali pitam vas, ako se DSV njima ne bude vodilo, da li će Vlada RH intervenirati? Da li će predsjednik Vlade RH koji je sam poznat po tome da Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa ne želi dostavljati podatke koje je dužan dostaviti reagirati na drugi način kada su suci u pitanju? Moram reći da nekako u to sumnjam. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću raspravu. u ime Kluba zastupnika HNS-a poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Kolegice i kolege. S obzirom kako imamo ovdje dva zakona, dakle prvi je vezan za izmjene Zakona o Državnoodvjetničkom vijeću i u pravilu tu nekog spora nije bilo unutar samog DOV-a, ja ću se samo koncentrirati vezano na DSV, dakle Državno sudbeno vijeće. Ovdje lijepo kaže, zašto se propisuje svrha objave podataka o imovini, to kaže radi osiguranja dostupnosti, jačanja povjerenja javnosti te jačanje integriteta, transparentnosti i sprječavanja sukoba interesa i drugih nedopuštenih utjecaja u obnašanju sudačke dužnosti. Mi govorimo ovdje prije svega da se kroz jednu formu usklađivanja s Općom uredbom o zaštiti osobnih podataka omogući objelodanjivanje sudačkih imovinskih kartica. Zašto? Prije svega mi moramo osigurati neovisnost sudstva kao jedno od načela, ali prije svega taj posao mora biti častan i ovime mi zapravo pridonosimo tome. Dakle mi podižemo povjerenje i time i pravnu sigurnost naših građana pred sudom. Ono što ostaje uvijek upitno i što kolega Grbin ispred problematizirao odnosno ispred mene, je zašto to još do sada nije napravljeno. Ajmo reći da smo sada nadam se otklonili te neke pravne nedostatke. Naime, Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa nije nadležno po ovom postupku nego upravo DSV koji kontrolira da li su te odredbe ispunjene jel trenutno po članku 62. Zakona o Državnom sudbenom vijeću stavak 7. kaže da je stegovno djelo nepodnošenja imovinske kartice, znači to je sada aktualno piše tamo. Zašto se to onda nije napravilo? Također kaže člankom 87., a to je nešto što bi volio vidjeti, da obveza podnošenja imovinske kartice dakle stanja imovine je na dan stupanja na dužnost. Da li smo mi ovime odredili retroaktivnost tog zakona? Da li oni moraju na dan kada su postali suci podnijeti pa onda sve promjene unijeti do dana današnjeg ili samo na dan stupanja izmjene i dopune ovog zakona ili samim time kada smo izmjeni napravili one prethodne gdje smo im to propisali kao obvezu? To mi ostaje nejasno moram priznati. Možda negdje to u prijelaznim odredbama riješeno, nisam naišao na to zato što se to prije svega odnosi na one prethodne izmjene, ali mislim da bi to bilo pravo rješenje da netko ako je to moguće, sada ulazim tu u tehničku mogućnost kada je netko stupio na dužnost šta je tada imao, a šta ima danas jel to je onda pravi smisao imovinske kartice. To da neko danas popiše sve je početna pozicija, a nas zanima što je on stekao u svome mandatu. Jel lako je za one koji sada postaju suci onda utvrđujemo početnu startnu poziciju, a za one koji su tamo bili prije 20 godina, prije 30 godina, prije 10 godina, a sada imaju određenu imovinu, samo se želi uvjeriti u časnost njihovog poslovanja da njihova imovina nije nesrazmjerna s njihovim prijavljenim prihodima i to je sve. I time osnažujemo njihovu poziciju, osnažujemo njihovu neovisnost, časnost i vraćamo i dajemo dodatno povjerenje građana u cijeli sudski postupak. To je zapravo sve ovdje što ide. To apsolutno se nikako ne treba zloupotrebljavati, ono što mogu shvatiti, nikako ne treba dovoditi u pitanje kada se želi možda unutar određenih i postupaka dovesti u pitanje samu vjerodostojnost suca, znam da može imati implikacije i tu ne smijemo podlijegati općim histerijama jer možda nešto zbilja je stvarno uredu, a ako se stvori medijska percepcija to sigurno može imati određene uvjete na same postupke u tijeku i na dosadašnje i to je ono što mogu razumjeti. Ali i to ono veliko ali, mi moramo znati da tu neovisnost sudaca ja vjerujem da oni i zaslužili pogotovo s obzirom na predmete koje vode i puno veće plaće i apsolutno sam za to da im se i povećaju, da bi upravo s tim plaćama osigurali neovisnost, ali i onaj dio neučinkovitosti, neefikasnosti držanja predmeta u ladicama apsolutno im kažnjavati, da ne možemo imati neke bivše suce koji sada dijele pamet svima okolo kao velike Mesije, a koji su bili jako neuredni u obavljanju svojih poslova. To se trebalo ranije sankcionirati, to se trebalo ranije staviti, ali to je drugi par rukavica. Naravno, klub HNS-a će podržati ove izmjene zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. U ime Kluba zastupnika Nezavisne liste mladih kolega Škibola. Nije nazočan. Pojedinačno kolega Maras. Nije nazočan. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem državnom tajniku i suradnici na obrazloženju prijedloga zakona. Glasovat ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti. Sada određujem stanku do 14,00 sati kada ćemo nastaviti s daljnjim radom. STANKA U 13,34 SATI
Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o Državnoodvjetničkom vijeću, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 811. Predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o Državnoodvjetničkom vijeću. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 115 za, 3 suzdržana i 2 protiv donesen Zakon o izmjeni Zakona o Državnoodvjetničkom vijeću.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 14,00 SATI]] Dobar dan svima, poštovani zastupniče Bačić, poštovani zastupniče Aleksić, poštovani zastupniče Grbin, državni tajniče i svi ostali. I poštovani kolega Bulj Otvaram točku: - Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe br. 2019/788 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2019. godine o Europskoj građanskoj inicijativi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 802; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172., 204. i 206. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Sukladno 206. Poslovnika Hrvatskog sabora prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvaćen je prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika Hrvatskoga sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. S nama je i predstavnik Vlade, državni tajnik, g. Darko Nekić. Izvolite, dodatno obrazloženje državnog tajnika.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče i pozdravljam sve uvažene zastupnike. Evo kao što ste rekli pred vama je Prijedlog zakona o provedbi Uredbe br. 2019/788 o Europskoj građanskoj inicijativi. Dakle Europski parlament i Vijeće EU donijeli su spomenutu uredbu 17. travnja 2019. godine. Ovom uredbom Europska građanska inicijativa želi se učiniti dostupnijom, jednostavnijom i lakšom za provedbu za organizatore inicijative i one koji ju podupiru te se žele ojačati popratne mjere kako bi se ostvario njezin puni potencijal kao instrumenta za poticanje rasprave. Njome bi se trebalo olakšati sudjelovanje što većeg broja građana u demokratskom procesu donošenja odluka na razini unije. Navedena uredba zamijeniti će postojeću EU uredbu br. odnosno zamijenila je već postojeću EU Uredbu br. 211/2011 o građanskoj inicijativi te se istom potonja stavlja izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2020. godine. Ovim prijedlogom zakona predlaže se dakle za potrebe provedbe spomenute uredbe odrediti nadležna tijela za provjeru i izdavanje potvrda odgovarajućim sigurnosnim i tehničkim značajkama pojedinačnih sustava internetskog prikupljanja izjava o potpori te postupak provjere i potvrđivanja izjava o potpori i uspostavi kontaktne točke za besplatno pružanje informacija i pomoć skupinama organizatora. Uredbom 2019/788 predviđeno je da se za prikupljanje izjava o potpori putem interneta koristi središnji sustav internetskog prikupljanja koji je uspostavljen i održavan od strane Europske komisije. Međutim kako bi se olakšao prijelaz na istu organizator i inicijativa registriranih u skladu s ovom Uredbom do 31.12.2022. godine mogu umjesto znači istoga odabrati korištenje vlastitog pojedinačnog sustava internetskog prikupljanja izjava o potpori. Prijedlogom zakona također se određuje i kontaktna točka za besplatno pružanje informacija i pomoć skupinama organizatora sukladno članku 4. stavku 6. uredbe a to su Ministarstvo uprave i Zavod za sigurnost informacijskih sustava svatko u okviru svoje nadležnosti. Predloženim zakonom znači predlaže se hitni postupak upravo zbog ovog roka od 1. siječnja 2020. Stoga mi kao predlagatelji smatramo da su ispunjeni svi uvjeti za donošenje znači ovog zakona po hitnom postupku. Hvala lijepo.
Imamo tri replike. Prvi je kolega Bulj.
Hvala lijepo. Hrvatska je dobila u EU povjerenicu za demokraciju i demografiju a o demokraciji i građanskim inicijativama i referendumima dosta ste rekli. Rekli ste da ste pljunuli na inicijative Narod odlučuje o Izbornom zakonu, o Istanbulskoj, o Konvenciji također ste pljunuli u lice a poglavito ovaj Izborni zakon jer niste željeli dati na glasanje. Ni dan danas, uvaženi tajniče, mi zastupnici nismo dobili popis 40 tisuća nevažećih potpisa. Pa je li to sramotno da vi se pozivate sad na neke uredbe koje nećete ovdje provoditi, nećete provoditi, slično kao što ne poštiva premijer Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa. Ovo je samo donošenje radi toga da se donese a sve ste rekli o inicijativi Narod odlučuje gdje se trebao birati Izborni zakon, sve ste rekli što znači građanska inicijativa. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem. Dakle mi ovim prijedlogom zakona provodimo znači europsko zakonodavstvo i uvodimo znači ovu uredbu u naš zakon. Što se tiče drugih pitanja znači mislim da nema potrebe da odgovaramo na njih jer već smo vam nekoliko puta ovdje u Saboru odgovorili na pitanja vezana znači uz provođenje referenduma i cijelu proceduru koja je tada bila provedena. Hvala lijepo.
Kolega Bačić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Državni tajniče sa suradnikom, pa evo upravo slijedom evo i kolega Bulj što je otvorio, zanima me upravo vezano za provedbe ove i ovakve uredbe, koliko ona može utjecati na naš Zakon o referendumu, u smislu dat neke smjernice ili izmjene i koliko se može implementirat na taj način u naše zakonodavstvo? Hvala.
Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, ova uredba će omogućit da svaki naš građanin odnosno svaki građanin EU-a znači ako se prikupi naravno milijun potpisa, utječe aktivno na zakonodavstvo EU-a i s time će dakako ostaviti značajan utjecaj i na samu Hrvatsku. Hvala lijepo.
I posljednja replika, kolega Čuraj.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, dakle vrlo jednostavno, simplificirano, mi ovim imamo svojevrsno izjašnjavanje o ovim inicijativama koje se mogu dati elektronskim putem. Da li mi smo kad ovo uvedemo i kad se ovo sprovede, moguće ići korak dalje i isto raditi za naše, što se tiče našeg zakonodavstva, prikupljanja određenih referendumskih inicijativa, potpisa pa usudio bi se ići korak dalje u perspektivi, i elektronsko glasanje? Što treba sve, koji preduvjeti se moraju ispuniti da mi jednog dana i to doživimo ali pogotovo ako već možemo raditi na europskom nivou, da se unese i u naše zakonodavstvo a ne kao zakon o provedbi europske uredbe nego kao naš zakon unutar postojećeg Zakona o referendumu ili bilokojem izbornom zakonu, da to bude vrijedilo i za naše inicijative i naše referendume i naše prikupljanje potpisa?
Hvala, odgovor.
Zahvaljujem. Dakle ova uredba se odnosi isključivo na zakonodavstvo EU-a. To je drugi odgovor a što se tiče same uredbe i zakona, znači nije samo elektronskim putem omogućeno prikupljanje potpisa nego ona regulira i pitanje ajde da tako kolokvijalno kažem, papirnatim putem, znači prikupljanja potpisa. Hvala.
Hvala. Izvjestitelji odbora? Ništa. Dakle mogu otvorit raspravu, dakle otvaram raspravu, u ime Kluba zastupnika MOST-a, kolega Miro Bulj, izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo. Standardno, uvaženi tajniče, kolegice i kolege, znači jedna standardna priča, jedna standardna procedura gdje donosimo uredbe kroz naše zakonodavstvo EU-a, Europskog parlamenta i Vijeća o ovome slučaju o građanskim inicijativama, o referendumima, o izjašnjavanjima naših građana, o kako se to radi u EU-u, imamo mi i primjere u drugim državama gdje se te aktivnosti provode međutim ja ću ponovit ono što sam rekao i kroz repliku, da ova Vlada apsolutno se ne ponaša demokratski i ovaj Sabor je ovdje antidemokratski, ne na način izbora nego na način izgubili ste znači ono, legitimitet, legalni ste ali legitimitet naroda je izgubljen jer svi žetončići koji su prešli s jedne strane na drugu, u biti izgubljen je legitimitet ali to je sad pola ove većine. Ja sam evo spomenuo da je baš europska povjerenica iz Europske pučke stranke tj. iz HDZ-a izabrana za demokratiju ili demokraciju, kako vam je lakše ali je činjenica da u Hrvatskoj je pogažen referendum, pogažene su građanske inicijative a poglavito uspoređujući to evo sa nedavnim potpisima za predsjedniče izbore. U vrlo kratkom vremenu od 15-ak dana građanske inicijative moraju prikupiti veliki broj da bi se moglo izjasniti i narod, veliki broj potpisa, prikupile su preko 400 000 potpisa premda nije uređen popis birača i ne zna se točan popis državljana RH a pogotovo birača i našla se mogućnost da je 40 000 potpisa nevažećih ali to nije sporno šta kažem ministar bivši Lovro Kuščević uz nalog premijera Andreja Plenkovića, naravno i vas svih iz ministarstva nego ste vi pogazili to što niste nama saborskim zastupnicima omogućili da mi vidimo tih 40 000 potpisa referendumske inicijative po pitanju onoga što najviše boli a to je demokracija, izmjena Izbornoga zakona gdje se smanjuje i broj saborskih zastupnika, gdje se ide se tri preferencijalna glasa, gdje se gubi utjecaj čelnih ljudi tj. predsjednika stranaka tko sastavlja na listi, tj. kod izbora naših građana sa lista ljudi. Prema tome, vi ste pogazili, ova uredba, što znači sad ova uredba? Pa u Švicarskoj se raspisiva referendum, treba 6 mj. za puno manje potpisa i nije bitno mjesto gdje će potpisivat, ovdje je bilo sve bitno. Ovdje je pogažena volja naroda jedne građanske inicijative da narod odluči o toj inicijativi 400 000 ljudi. I mi danas uvaženi tajniče, raspravljamo o inicijativi tj. o uredbi Vijeća Europe i Europskog parlamenta. Onda ovo je presedan, ovo je ruganje, ovo je ruglo, ovo je ponižavanje svakog čovjeka, ponižavanje hrvatskoga naroda. Vi ste narodu ukrali referendum, uvaženi tajniče, vi i vaša Vlada ste ukrali demokratsko odlučivanje građana temeljem prikupljenih potpisa građanske inicijative. Da li se netko slaže sa tim referendumom o Istanbulskoj konvenciji ili o izmjenama Izbornog zakona koji su prikupljeni potpisi, to je načelno druga stvar ali pljunuti 400 000 ljudi u lice i doći ovdje ukravaćen i govoriti o uredbi i primjeni uredbe u hrvatskom tj. u ovom zakonu, prijedlog zakona a u biti to je prepisivanje da narod zna, to je isključivo prepisivanje uredbe te i koji će ovaj Sabor naravno izglasati ali ona se ne poštiva. Volja naroda se ne poštiva. Pa u Švicarskoj i drugim državama se raspisuje referendum za stvari koje su u nas nezamislive od lokalnih, regionalnih do državnih referenduma. I narod odlučuje tko će odlučiti, narod. Zbog toga smatram da je ovo, ovo jedan pamflet koji ćemo mi ovdje, većina će vjerojatno prihvatiti i nitko nije u načelu protiv toga, međutim Hrvatska država je najmanje demokratska, Hrvatska država ne poštuje građanske inicijative. Evo trenutno u mom Sinju ima isto građanska inicijativa, trenutno u ovome trenutku ali prije sam ja bio u brojnim građanskim inicijativama oko Vukovar je mjesto posebnog pijeteta, bio sam koordinator „Birajmo zastupnike imenom i prezimenom“ i znam šta to znači. I brojne lokalne za protiv gašenja sinjskog rodilišta, zdravstvenih usluga, bio sam i na lokalnim tim i znam što je to. Međutim kad usporedim tu demokraciju i to prikupljanje i tu kontrolu podprikupljanja potpisa za referendum a kad pogledam provjere potpisa i prikupljanje potpisa za predsjednika Republike ili bilo koju drugu onda je to katastrofalno. Tko garantira kolegice i kolege da nisu iz ovih 40 tisuća potpisa pošto je predsjednica malo prikupila, tko garantira da nije svih 40 tisuća potpisa iz ove referendumske inicijative samo stavljeno u one kutije, privremeno, privremeno, privremeno su sad i vraćene. Tko kontrolira te procese? Došli ste do broja 10 tisuća i 100 čini mi se da su rekli, 10 tisuća i 100 a ovdje ste, tko garantira da u ostalim nije netko potpisao moje članove obitelji, npr. za ove što je HDZ prikupljao Antu Đapića i slični potpisi? Tko garantira da se moje tu ne nalazi ili moje obitelji ime, tko garantira? Ili bilo čije tko ne zna? Znači u demokratskoj proceduri za izbore u lokalne čelnike, županije, gradonačelnike, predsjednike, to može kako želite. E, ali kada ide referendumska inicijativa o Izmjeni izbornoga zakona, ne moramo se slagati s time ili ne slagati, ne bitno je, onda ide provjera je li broj, je li č, je li ć, je li ne znam š ili bez kvačice ili s kvačicom e onda 40 tisuća nevažećih potpisa, 40 tisuća. Ali da je to sve i točno a ja nemam argument od vas da je to točno jer ja sam kao saborski zastupnik, moje kolege iz kluba smo tražili da ta građanska, od te građanske inicijative potpisa za referendumom nam date na uvid. Mi nismo dobili a glasali smo o toj inicijativi. Opet ponavljam, nebitno tko je za to ili tko je protiv tih predloženih stvari ali je činjenica da su strašno strogi, da smo strogi, da smo gotovo nemoguće u kratkom roku prikupiti građanima se organizirati i prikupiti, možda na lokalnoj razini, na državnoj gotovo nemoguće, imali smo samo jedan referendum koji je uspio. Samo jedan referendum u RH, tj. dva, o samostalnosti RH je bio prvi, i tada je bio puno lakši pod Miloševićevim režimom, puno lakši referendum nego pod Plenkovićem ovaj referendum o Izbornom zakonu, puno lakši. Pa čega se bojite? Bojite se izjašnjavanja naroda. I sada vi Europska stranka koja ima u strukturama u Europi visokopozicionirane čelnike koji se pozivaju na demokraciju i na građanske inicijative da građani odlučuju, u biti se ništa građani ne odlučuju, ovaj Sabor koji je izabrao hrvatski narod o ničemu ne odlučuje, o ničemu. Znači demokracija je ovdje zgažena, pogažena, bačena je u kantu za smeće, u ... [[Govornik se ne razumije.]] a vi ste referendumske inicijative pogazili, volju naroda da se, volju jedne građanske inicijative, skupine ljudi koja je odlučila izaći, odlučila dati taj prijedlog u cijeloj Hrvatskoj zamislite vi organizirati i prikupiti 400 tisuća potpisa u vrlo kratkom roku. Umjesto da su rokovi 6 mjeseci, da se prikupljaju potpisi svagdje, samo da su naravno, da je čovjek koji je dao da ga potpiše a ne ono kada se kradu glasovi pa i mrtvi glasaju. Jer toliko ste strogi u ovim građanskim inicijativama, toliko pljujete, gubite narodov duh, zbog toga ljudi odlaze vanka, zbog toga ljudi odlaze vanka jer oni ne mogu n a ništa utjecati. Građani i građanske inicijative apsolutno na ništa utjecati. Ja sam na lokalnoj razini vodio brojne građanske inicijative i neke su uspjele od opstanka sinjskog rodilišta, to i lokalno govorim, od sprječavanja odlaganja industrijskog otpada u rudokop kod rijeke Cetine, brojne druge, nije sad bitno, ali to su lokalne, lokalno čovjek ako je zainteresiran on može a na nivou države, regije, županije nemoguće, nemoguće. Ja ne znam šta znači vama ova uredba sada, ja uopće ne znam što vi želite reći da mi možemo prikupljati milijun potpisa i da ćemo utjecati sve što se događa u EU da ćete o tome odlučivati. Pa u Hrvatskoj je zgažena demokracija. Ponavljam, imali smo definiciju braka, taj je uspio jedini, to je drugi a prvi je je bio znači gdje se glasalo o samostalnosti RH i tada kada se je pod Miloševićevim režimom Hrvatska osamostaljivala i velikosrpskim režimom, još uvijek ogromnim utjecajem je proveden referendum, prihvaćen a pod Plenkovićevom toljagom ne možemo ni to. Ne možemo provesti referendum pod Plenkovićevom toljagom a pod Miloševićevom smo to uspjeli o nezavisnosti, o odvajanju Hrvatske o nezavisnosti Hrvatske. Pa kako vi to sada pozivate se na nekakvu demokraciju. Ja znam da ste sada u panici, da je to sve skupa u strahu, dolaze izbori znan, al dobar je strah kome ga je Bog dao, dobar je strah kome ga je Bog dao, međutim oduzeli ste narodu pravo odlučivanja i ova uredba apsolutno u RH na ovaj način kako vi vladate, na način kako ljudi dolaze do refer, kako mogućnosti i procedure do referenduma je apsolutno i gotovo nemoguće. I šta ću ja sad i šta ćemo mi sad kolegice i kolege raspravljat o nečem što u RH ne postoji, a kao pozivamo se na europske vrijednosti, na vrijednosti zapadne civilizacije, EU, a u biti sve što se tiče odlučivanja naroda, građanskih inicijativa, udruga, vi ste ovaj, vi ste pogazili, pogazili ste volju ljudima da prikupljaju potpise, da se organiziraju za bilo šta, kad sve šta su pokrenuli građani, šta je pokrenuo hrvatski narod, napravili ste kontra i zbog toga je izgubljena motivacija, izgubljena je nada, vi ne, ne dajte nadu ljudima da se izjašnjavaju o bitnim pitanjima u RH za, koji utječu na život i vama je normalno doći ovdje veselo, bahato i govoriti o referendumskim tj. o građanskim inicijativama, kojima ste vi pljunuli u lice, Plenkovićeva Vlada pljunula u lice, ministar Lovro Kuščević njega više neću ni spominjati, a ja, to je odgovornost premijera, a to niste tribali činiti, meni je žao što ste to činili, tribali ste omogućiti hrvatskom narodu, građanskoj inicijativi, da se hrvatski narod izjasni po njihovom prijedlogu, vi ste sve radili, sve ste radili da to ne napravite. Isto tako sudjelovalo se u inicijativam di se puno potpisa prikupilo, sudjelovalo se u inicijativi Vukovar, mjesto posebnog pijeteta, 700 000 potpisa, bačeno također pod noge, sad je predizborno vrijeme, pa su se opet sitili tih zakona, al o to ćemo sutra, o tome ćemo sutra, sutra ćemo o tome. Prema tome, uvaženi tajniče, ovo sve što ste rekli je obična demagogija, populizam, ukravačena politika pod ovim svjetlima, vi ste toga svjedoci, znate u vašoj Ličko-senjskoj ovaj županiji kolka je mogućnost referenduma i utjecaja na lokalne šerife, utjecaj na državu, nemoguće i bilo tko da se drzne, sve će da, da pokrene građansku inicijativu o bilo kojem pitanju, on bit će gažen, bit će ponižavan, bit će pljuvan, maltretiran i u RH dok ne bude referendumom se odlučivalo i olakšao referendum, dok se to ne napravi kao u drugim državama, kao primjer Švicarskoj gdje se odlučuje doslovno o svemu, od ekoloških pitanja, gospodarskih, svih ostalih pitanja, dok ne bude tako u RH nema demokracije, nego je diktatura partitokracije u RH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem i vama, slijedeći je kolega Stjepan Čuraj ispred Kluba zastupnika HNS-a, izvolite kolega Čuraj
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege, dakle danas govorimo o Konačnom prijedlogu zakona o provedbi Uredbe Europskog parlamenta koji govori o Europskoj građanskoj inicijativi. Dakle, što to točno znači? Kaže Europska građanska inicijativa je instrument participativne demokracije koji građanima omogućuje sudjelovanje odnosno predlaganje konkretnih zakonodavnih izmjena u svim područjima u kojima je zapravo komisija nadležna, znači tu govorimo o okoliš, poljoprivreda, energetika, promet ili trgovina. Kako to funkcionira? Tako što se mora osnovati građanski odbor, članovi kojeg moraju biti 7 građevina EU, dakle rezidenata i 7 različitih država. Oni moraju prikupiti milijun potpisa, od toga, također u 7 različitih država, ne smije niti u jednoj državi u kojoj je prikupljanje potpisa, biti potpisi ispod praga. U RH konkretno taj prag je 8250 potpisa, u Njemačkoj 72000 kao najviše, jel, najmanje je zapravo 4500. To funkcionira, šta zapravo se s time jamči? Jamči se da će se po određenoj temi održati rasprava pred Europskom komisijom koju ona može kao inicijativu prihvatiti ili odbiti, dakle nije obligotorna, ali mora dati svoje obrazloženje zašto nešto odbija ili ne prihvaća, dakle skreće se pozornost javnosti na određene problematike. Trenutno imamo, kolko sam ja uspio istražiti, 3 takve inicijative aktivne za koju danas hrvatski građani odnosno ne vjerujem da još mogu s obzirom da nismo zakon uveli, malo kasnimo, za koju bi mogli dati potpis. Naime, rok je jedna godina od podnošenja zahtjeva odnosno odobrenja od strane Europske komisije da je ta tema, da se može o njoj prikupljati potpisi. 15.5. je takva inicijativa za zaštitu pčela pod nazivom „Spasimo pčele“, pa recimo 12.9. jedna zanimljiva inicijativa, a to je da se zatvore odnosno zamrznu EU sredstva, EU fondovi korumpiranim zemljama, to je od 12.9. se može potpisati. Također imamo i inicijativu za rješavanjem klimatske krize itd., to je nešto što već članovi i članice EU mogu potpisat, nešto di mi malo kasnimo, ali evo s ovim zakonom zato ide po hitnoj proceduri ćemo omogućiti da se potpiše. Ono što je meni recimo u ovom zakonu bitno ili upitno je čl. 7. jer kaže se da pravo podržati u čl. 6. Europsku građansku inicijativu potpisivanjem izjave o potpori imaju državljani RH s navršenih 18.g. života, što je u skladu sa apsolutno onim uredbama EU no mi kažemo u čl. 7. da pravo iz čl. 6. ovog zakona, ministarstvo nadležno za upravu, povjerava prema evidenciji birača koje se vodi provjerava, koja se vodi u skladu sa zakonom kojeg uređuje Registar birača no ono što sam ja uspio naći, da to ne smije biti uvjet. Dakle, evidencija kao u Registru birača, znači imaju pravo oni koji su samo prešli dobnu granicu a ne koji su registrirani birači. Dakle ako netko nije u popisu birača, a ima 18. g. i državljanin je RH, on mora moći to potpisati. Sad ja pitam ovdje, ako smo mi stavili da se provjerava da li može iz registra, onda smo mi u suprotnosti sa onim što uredba nalaže jer i mi imamo situaciju u kojoj imamo naše državljane koji nisu zavedeni u Registru birača, promjenom ... [[Govornik se ne razumije.]] prebivališta, nešto se dogodilo, postoji, zato postoji ona provjera prije svakih izbora da li ste u nekom registru, vi ako niste, de facto ne možete dati potporu a imate iznad 18. a to je jedini uvjet koji bi trebao biti. Sada ne znam da li je potrebno ovdje amandmanom ići ili šta znači taj čl. 7. ali evo, recimo kao prijedlog pa neka i Vlada vlastitim amandmanom to ispravi jer kaže građani ne moraju biti upisani na popis birača već dovoljno stari, to je ono što propisuje uredbom Europske komisije a mi smo ovdje kazali da oni provjeravaju prema registru što bi de facto značilo ako niste u registru, ne možete dati potporu a to je u suprotnosti. Ono s čime ovdje otvaramo, što sam načeo u replici, mislim da je ovo jedna dobra stvar kojom mi otvaramo malo taj prozor prema digitalizaciji, prema nečemu da mi već iz ovih iskustava, ovoga sustava to prenesemo i na domaće zakonodavstvo što se tiče ostalih sustava prikupljanja potpisa, potpore da li pojedinim kandidatima za izbore, da li referendumskim inicijativa ili svega onoga što je propisano da su potrebni potpisi konkretno građana ili birača jer mislim da je to već davno prije trebalo napraviti. Također, kad onda krenemo u tom smjeru, ja bi volio vidjet da se radi na principu da preko sustava E-građanin gdje dobivamo u svoj pretinac tražiti obavijesti, obračune plaća i sve neke javnopravne dokumente, sutra budemo mogli moći glasati na izborima putem tog sustava. Ili osobno ili putem zaštićenog sustava jer ako mi možemo baratati klasificiranim, tajnim, osobnim podacima službenim preko sustava E-građanin, onda bi vjerojatno mogli i izvršiti glasovanje na taj način. To je ono što bi trebali, čemu bi trebali težiti ali idemo korak po korak i ja vjerujem da ovo prvi korak i da se neće na ovom sad zapravo, ne smije se na ovom stat. Bilo bi dosta suludo da sada preuzmemo neku europsku uredbu i kažemo to vrijedi za Europu, ne vrijedi za nas. To bi malo bilo i licemjerno. Ali molim samo da se ovaj dio provjeri jer čl. 7. automatski pobijamo čl. 6. što su jedno i drugo u kontradikciji jer ne možemo provjeravati navode iz čl. 6. koji kaže da potpisivanjem da pravo podržati europsku građansku inicijativu potpisivanjem izjave potpori imaju državljani RH s navršenih 18. a mi ćemo provjeriti da li oni imaju 18. iz Registra birača što logički bi zvučalo da ulaziš u Registar birača sa 18. g. ali time ja pitam se da li, šta je sa onima punoljetnim osobama koje nisu u Registru birača? Da li smo njih isključili a po uredbi ne smijemo? On ne želi glasati ali želi dat potporu inicijativi. Evo samo da se to utvrdi jer ovo je bilo onako jednostavno napraviti, već negdje se vodi, ne morate se angažirati ništa drugačije međutim idemo provjeriti je li to u skladu s time. Naravno, klub HNS-a će podržati ove izmjene i vidit ćemo sad u završnom, ne znam da li stignemo vjerojatno amandman napraviti vezano na ovaj članak ali vjerujem da možda neće biti potrebno da ga mi raditi, da ga može i predlagatelj napraviti. Zahvaljujem puno.
Hvala i vama. Slijedeći je kolega Peđa Grbin ispred Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite, kolega Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Europska građanska inicijativa je kao institut uvedena u Lisabonskom ugovorom kako bi se na neki način dopunila zakonodavna inicijativa na području EU-a. Naime, za razliku od većine država članica uključujući i Hrvatskoj, u kojoj zakonodavnu inicijativu nema samo Vlada već primjerice i svi zastupnici u Hrvatskom saboru, klubovi zastupnika itd., u EU zakonodavnu inicijativu ima isključivo Europska komisija. Kako bi se dopunio taj demokratski deficit, Lisabonskim ugovorom je kreirana europska građanska inicijativa kojom građani EU-a pod uvjetom da je zadovoljeno nekoliko uvjeta, a to su već više puta spomenut uvjet od najmanje milijun potpisa podrške u najmanje 7 država članica prema kriterijima propisanim dodatkom uredbi, tada Europska komisija mora razmotriti takvu inicijativu. Do sada je bilo nekoliko inicijativa od kojih su neke bile uspješnije, druge manje uspješne, jedna od uspješnijih je bila „Water to all“ inicijativa i one su pokazale da u europskom pravnom poretku ima mjesta europskoj građanskom inicijativi. Uredbom koju mi provodimo, ovime uredba se primjenjuje na području svih država članica, ovaj zakon je samo odredbe kojima će se uredba provoditi jer ona je direktno primjenjivi akt EU-a, taj postupak se modernizira i naravno da ovaj zakon kao i samu uredbu treba podržati. Međutim, u normalnim okolnostima tu bih stao i rekao da će Klub zastupnik SDP-a glasovati za ovaj prijedlog zakona, ali imamo jedan maleni problem. A to je čl. 6. zakona koji kaže da pravo podržati europsku građansku inicijativu potpisivanjem izjave o potpori imaju državljani RH s navršenih 18 g. života. RH je članica EU, naravno ne bi donosili ovaj zakon da nismo članica EU, ali kao članica EU ima određene obveze, a jedna od tih obveza je da građani EU na području čitave EU u određenim segmentima propisanim pravom EU imaju ista prava. ovo je jedan od tih segmenata. Ako građani EU koji su trajno nastanjeni na RH imaju pravo glasovati na izborima za EU parlament, ako građani EU koji su trajno nastanjeni na području RH imaju pravo sudjelovati u lokalnim izborima, onda bi bilo logično da se tim građanima omogući podržavanje europske građanske inicijative na području RH. Ako čitate uredbu, vidjet ćete da uredba ustvari to i podržava jer u uredbi stoji da se potpis pojedinog građanina EU računa za onu zemlju koje je taj građanin državljanin, bez obzira na to gdje je potpis dan. Hrvatska zadaća je samo omogućiti da se na području RH da taj potpis. Da se potpisi za europsku građansku inicijativu prikupljaju samo online obrascem, ova moja intervencija bi bila nepotrebna. Međutim, potpisi za europsku građansku inicijativu se još uvijek mogu dati i klasičnim putem, putem papirnatog obrasca i dok je takva mogućnost predviđena uredbom, čl. 6 bi trebao biti izmijenjen na način da se i osobama koje su državljani država članica EU, a time građani EU koji žive na teritoriju RH, omogući davanje takve podrške inicijativi. S time da bih ja otišao korak dalje. Upravo zbog one odredbe da se potpise računa prema državljanstvu svakome tko se zatekne na području RH, a građanin EU i to može dokazati određenim valjanim dokumentom, trebalo bi ovo omogućiti. No, nismo išli toliko daleko. Kluba zastupnika SDP-a je predložio amandman na čl. 6., nadamo se da će ga predlagatelj prihvatiti, a što se nas tiče, to nije uvjet za podršku ovom prijedlogu zakona jer mislimo da se radi o uredbi koja ide u dobrom smjeru, koju treba podržati i za njenu primjenu u Hrvatskoj ovaj zakon postavlja neke nužne mehanizme zbog čega ćemo to naravno, podržati, ali nadamo se da će predlagatelj imati sluha za ove primjedbe koje smo iznijeli. Hvala.
Hvala i vama kolega Grbin. Sljedeći je … Isprika. Recite kolega Bulj, pardon. Ušao je u sabornicu, dakle moram mu dat. Recite, izvolite, što vas mori?
Ne mori me ništa nego tražim stanku [[Upadica Hajdaš Dončić: Dozvoljavam, izvolite. Obrazložite.]] u ime Kluba Mosta od .../nerazumljivo/... minuta. Evo, vidimo da su građanske inicijative temeljem odluka EU, tj. njihovih tijela, da Vlada želi to implementirati to u zakone, međutim je činjenica da ova Vlada Andreja Plenkovića je pljunula u lice građanskim inicijativama Narod odlučuje i Istina o Istambulskoj konvenciji. 400 tisuća potpisa su ljudi prikupili, narod, naš narod je 400 tisuća na ulicama potpisa prikupio. 400 tisuća. Nije trpano u kutije kao za predsjedničke izbore što se trpalo, možda čak i ti potpisi. Podcijenjene su građanske inicijative, ponižene i ispljuvane, drage kolegice i kolege. I vi ste oni koji ste prihvatili i glasali da se ne raspiše referendum, a niste vidli, od 400, niste vidjeli nevažeće potpise. 400 tisuća potpisa su ljudi u 15 dana skupili, građanska inicijativa i vi se pozivate na EU zakonodavstvo koje mi ovdje prepisivamo. Pa veće diktature, pa proveden je referendum o samostalnosti RH, ponavljam za vrijeme Miloševića, za vrijeme Miloševića, on je proveden. A za vrijeme Plenkovića Građanska inicijativa Narod odlučuje, Istina o istambulskoj, nije mogla biti prevedena. 400 tisuća potpisa. Svaki je preko ... [[Govornik se ne razumije.]] Daj pokažite nam što je se događalo. Ni dan danas ne znamo zbog čega ste se našemu narodu izrugali, zbog čega ste ga popljuvali, zbog čega ste eutanazirali demokraciju? Zbog čega eutanazirana demokracija? Zbog čega su saborski zastupnici, nisu dobili nevažeće potpise? Zbog čega na uvid? Narod hrvatski to ne zaslužuje. Ne zaslužuje laž i obmanu. Hvala.
Hvala. Dakle, odobravam stanku do, 14 sati i 50 minuta. Hvala. [[STANKA U 14,40 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 14,50 SATI]] Nastavljamo, izvolite kolega Bačić.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Evo što je u samom uvodu državni tajnik napomenuo određene novine vezano za provedbu Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća iz 2019. i sami konačni prijedlog zakona koji ćemo ovdje donijeti ali i sama rasprava evo kolega ispred mene koji su otvorili neke teme posebice vezano za ovih 18 godina. Navedenim samim prijedlogom normalno moramo provesti samu Uredbu o europsko građanskoj inicijativi kao sekundarni akt same EU, uskladiti je sa zakonodavstvom RH i na način da uredba navedena i sadržana u prijedlogu zakona zamijeni postojeću Uredbu Europskog parlamenta i Vijeća iz 2011. godine upravo vezano za građansku inicijativu. Pomoću inicijative građani iz različitih država članica mogu se okupiti kako bi utjecali na donošenje i stvaranje europske politike u svim sferama društvenog djelovanja odnosno područjima u kojima je Europska komisija nadležna podnijeti zakonodavni prijedlog u sferi različite društvene teme, zaštite okoliša, ljudskih prava, zaštita potrošača, medijskog pluralizma, zaštite ulice itd.. Uredbom se određuje oblik sudjelovanja javnosti u oblikovanju europskih javnih politika, tzv. Europska građanska inicijativa koja omogućava državljanima znatnog broja država članica u EU da izravno zatraže Europsku komisiju da predlože za njih relevantnu zakonodavnu inicijativu u području nadležnosti same EU. Što se tiče postojećeg zakona određene su da Ministarstvo uprave i Zavod za sigurnost informacijskih sustava kao nadležna tijela za provjeru i izdavanje potvrda o uspostavi sigurnosnih i tehničkih obilježja sastava internetskog prikupljanja izjava o potpori dok je Ministarstvo uprave određeno kao nadležno tijelo za poslove provjere i potvrđivanja izjave o samoj potpori. Za nadzor nad provedbom uredbe na području osobnih podataka nadležna je Agencija za zaštitu osobnih podataka. Iz svega navedenoga i ovo što nam je državni tajnik u samom uvodu napomenuo definitivno kvalitetan prijedlog vezan za provedbu i same uredbe ali i implementaciju zakonodavstva RH jer će omogućiti normalno i našim građanima određene inicijative i pitanja koja misle riješiti na razini EU da se mogu uključiti u iste i tako utjecati i na sami zakonodavni okvir kojeg donosi Europska komisija na razini svih država članica. Normalno na veći dio rasprave se ovdje odnosio vezano na naš Zakon o referendumu koji nema s ovim nikakve posebne poveznice jer ovo isključivo utječemo na zakonodavstvo EU. Klub HDZ-a će podržati ovakav prijedlog. Hvala.
Hvala vam. Sljedeći u ime Kluba zastupnika Nezavisne liste mladih je kolega Marin Škibola. Izvolite kolega Škibola.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici. Tema Europska građanska inicijativa, sama ta inicijativa koja je pokrenuta 2009. godine ugovorom iz Lisabona, mogu reći da je to zaista jedna pozitivna inicijativa i dobra inicijativa. Iz kojeg razloga? Zato što većina građana EU smatra da europska tijela donošenja odluka funkcioniraju na jedan netransparentan način. Iz tih razloga imali smo velike peticije prikupljanja potpisa protiv određenih sporazuma koji su se pokretali na razini EU. I jedan od tih sporazuma je bio TTIP, drugi sporazum je bio CETA, CETA sporazum između EU i Kanade gdje su europski građani smatrali da se radi o jednom netransparentnom procesu koji će deregulirati određene elemente i samim time da će se implementirati u sustav određene stvari koje će u konačnici ići na štetu malih ljudi, na štetu građana a u interesu velikih korporacija i te hiperkapitalističke elite. Ugovor iz Lisabona, znači 2009. stvorio je preduvjete za uvođenje Europske građanske inicijative. Uveo je znači u pravno politički sustav EU i Europska građanska inicijativa je tako zaživjela međutim jedna konstruktivna kritika na tu Europsku građansku inicijativu jest ta što ona nema obvezujući pravni učinak. Znači čak i kada građani a i kad se znači zadovolje ti uvjeti da građani iz najmanje 7 država članica EU prikupe milijun potpisa bez obzira ako se i to dogodi Europska komisija u konačnici može konstatirati da ta inicijativa od milijun potpisa neće imati nikakav pravni učinak. Prema tome mislim da to bi se moglo još više kako bih rekao osnažiti samu tu inicijativu pa da ipak ima malo jači pravni učinak nego što je on do sada jer skupiti milijun potpisa to je zaista jedan obiman posao koji zahtjeva široku podršku građana EU. Vijeće i Parlament su 2011. godine osvojili prvu uredbu o Europskoj građanskoj inicijativi no već par godina nakon pokreće se široka i javna rasprava o daljnjim izmjenama ovog instrumenta. Od stupanja na snagu prve uredbe bilo je samo 5 uspješnih inicijativa a propalo ih je čak 30-ak. Ovaj podatak bio je snažan poticaj za upuštanje u daljnje izmjene pravnog okvira za Europsku građansku inicijativu. Nova uredba stupa na snagu 1.1.2020.g., a danas je pred nama zakon kojim se ista uvodi u hrvatsko zakonodavstvo. Inače informacije radi, neke inicijative koje su u tijeku na europskoj razini su „Spasimo pčele i poljoprivrednike“, „Rješavanje klimatske krize“, „Sasijecimo u korijenu korupciju u Europi obustavom financiranja zemlje s neučinkovitim sudstvom“, evo ovo je jedna zanimljiva inicijativa, tu bi se mi svakako mogli svrstati kao zemlja sa duboko neučinkovitim sudstvom, sa jednim duboko lošim pravosuđem. Nažalost nova uredba nije donijela velike pozitivne pomake koje su očekivali građani i Europske organizacije civilnog društva. Kao što sam rekao, ne stvara snažnije obveze postupanja za komisiju u slučaju provedbe uspješne EC i inicijative, mada se predviđa i očekuje vidljivija i snažnija uloga Europskog parlamenta. Još jedna stvar koja je problematična, znači kada određene organizacije civilnog društva skupljaju potpise na razini EU, oni naravno dobiju i podatke od građana, ovom novom uredbom ti podaci od građana morat će jednostavno biti izbrisani automatski nakon što se ti potpisi prikupe i nakon što se zadovolje kriteriji. Mislim da to nije u načelu dobro zato što na taj način smo civilno društvo ograničili u jednoj komunikaciji sa građanima koji su podržali tu inicijativu i suzili smo, suzili smo mogućnost daljnje interakcije građana i civilnog, civilnog društva, tako da ne vidim razloga zašto bi oni trebali izbrisati te podatke iz svog registra, pogotovo ako ta civilna društva će i u budućnosti organizirati neke inicijative sa podacima od građana, mogu ih direktno obavijestiti o nekoj novoj inicijativi, tako da to smatram jednom negativnom, negativnom pojavom, ali uredba je takva kakvu su je prihvatili zastupnici u Europskom parlamentu, prihvatili su je znači zastupnici i pučana i socijalista i liberala, određeni drugi zastupnici je nisu prihvatili, međutim ona je došla u RH takva kakva jest jer je prihvaćena u Europskom parlamentu. Osim što je administrativno pojednostavljena procedura pokretanja građanske inicijative, najveći pozitivni iskorak jest omogućavanje mladim osobama od 16.g. da daju svoju podršku odnosno potpis. Ovim izmjenama EU je otvorila mogućnost čak preko 10 milijuna mladih ljudi sa navršenih 16.g. da se uključe u kreiranje određenih europskih politika i mislim da je to jedna dobra poruka koja stiže iz Europskog parlamenta i Europske komisije, samo je pitanje kolko ćemo mi tu odluku prepoznati i kolko će hrvatski parlament biti, kolko će hrvatski parlament biti raspoloživ da prihvati npr. amandman koji bi, koji bi to zaista omogućio u RH da se događa zato što je Europska komisija dala mogućnost nacionalnim parlamentima da urede, znači da li žele da građani sudjeluju u inicijativi sa 16.g. ili to, ili to ne žele, znači to je autonomna odluka svake nacionalne države, ja samo osobno na toj strani da se omogući mladim ljudima sa 16.g. participaciju u tim procesima, kako bi se već učili o građanskim aktivnostima i kako bi doprinosili na neki način razvoju društva u cjelini. U Austriji i Malti je to slučaj sam po sebi zato što u Austriji i Malti sa 16.g. građani već imaju pravo izlaska na izbore, u Grčkoj je to sa 17.g., u Estoniji, Škotskoj i nekim pokrajinama Njemačke, mladi u dobi od 16.g. imaju također pravo na, izlazak na lokalne izbore. RH zacementirala je u Ustavu dobnu granicu za izlazak na izbore na 18 navršenih godina života, za sve izbore osim za lokalne. Koristeći ovaj uski manevarski prostor, Klub nezavisne liste mladih je predložio u proceduru jedan zakon koji bi omogućio na lokalnim izborima mladima od 16.g. da zapravo budu punopravni birači, punopravni glasači, mislim da je to jedan dobar prijedlog zakona i da bi na taj način omogućili, ako već mladi ne izlaze na te nacionalne parlamentarne izbore, da mogu u svojim lokalnim jedinicama biti aktivni i glasati na izborima, smatram da to ne bi donijelo nikakav problem za zakonodavstvo, za pravni poredak, za politički poredak, nego da bi to bila dobra stvar i da bi to bio jedan korak za budućnost da se uvede pravilo da mladi mogu i sa 16.g. glasati i na parlamentarnim izborima kao što je npr. u Austriji i Malti. Stoga će Klub nezavisne liste mladih podnijeti amandman na čl. 6. zakona kojim će se pravo podržavanja Europske građanske inicijative dati svim mladima s navršenih 16.g. života i ovaj ovom prilikom pozivam sve političke stranke da podrže taj amandman zato što ta Europska građanska inicijativa zaista demokratizira određene procese u EU i dobro je da mlade ljude već sa 16.g. uključimo u tako nešto, neće biti nikakve, nikakve štete. Ono što moram također reći, a što se dotakao g. Bulj te teme, znači kod nas ispada da samo ova Europska građanska inicijativa koja može prikupljati potpise elektronskim putem znači preko interneta je puno obuhvatnija i snažnija nego što mi nudimo svojim građanima, uključenje u te procese putem referenduma. Znači građani u RH ne mogu potpisati za referendum elektronskim putem i smatram to deficitom demokracije u jednom segmentu pogotovo s time što ne mogu i na izbore izaći preko interneta tj. elektronskim putem da glasuju na izborima, bila bi izlaznost puno veća, nama bi trebalo biti u interesu da izlaznost na izbore bude puno veća jer na taj način bi pokazali i dokazali da nam je stalo do demokracije ali stječe se dojam da te glavne političke stranke poput HDZ-a i SDP-a imaj interes od ovog sustava gdje je mala izlaznost na izbore, znači takav se dojam stječe. Ja mogu samo špekulirati o tome međutim činjenica je da ako imamo tako neorganizirane zakonodavne akte po pitanju referendum, di se potpisi za referendum skupljaju, ne znam, dva tjedna a onda opet se događa tu svašta, znači i nakon što prođe taj rok za prikupljanje potpisa, neki i dalje skupljaju potpise, ne zna se s druge strane koji su donatori određenih inicijativa, ne znaju se pravila, ne zna se red, znači postoji jedna anarhija, a s druge strane dešava se da građani ulože veliki i intelektualni kapital i trud i različite resurse da bi skupili te potpise što je jako teško, znači do sada su te potpise skupljale samo inicijative koje su imale podršku određenih značajnih institucija međutim i ako se i skupe ti potpisi, dešava se to da Ustavni sud može reći da pitanje nije ustavno, znači to je jedan nonsens, trebao bi biti obrnut poredak, znači da prvo inicijativa predloži i onda Ustavni sud se izjasni da li je to pitanje ustavno ili nije, ako Ustavni sud kaže da je to pitanje ustavno, onda da se krene u skupljanje potpisa jer na ovakav način radimo naše građane usudio bi se reći, manje inteligentnima pa onda oni skupljaju te potpise, ulože i novac i trud i rad i na kraju Ustavni sud, što napravi, kaže ta inicijativa ne znam, nije u skladu sa Ustavom RH i sve propada. To trebamo izbjeći, također trebamo implementirati elektronički način glasanja putem interneta, skupljanje potpisa za referendumske inicijative putem interneta jer sama ova europska građanska inicijativa daje takvu poruku i ne vidim razloga zašto to ne bi napravili ako želimo demokratizirati procese. Klub Nezavisne liste mladih razmislit će kako se glasati o ovom prijedlogu i vidit ćemo koji će biti stav političkih opcija po pitanju našeg amandmana da se omogući i građanima sa 16 g. sudjelovanje i participacija u europskoj građanskoj inicijativi. Hvala.
Hvala i vama. Time smo završili raspravu u ime klubova, imamo jednu prijavu za pojedinačnu raspravu, to je kolega Miro Bulj, izvolite kolega Bulj.
Evo još bi jednom i pojedinačno bez obzira na gotovo praznu sabornicu osim uvaženih kolega i kolegice koje su ovdje. Da je demokracija izbornog hrvatskog naroda, izbor hrvatskih građana međutim demokracija je u RH ubijena, ubijeni su referendumske inicijative zato da ova znači uredba koja će se implementirati kroz zakoni za Europski parlamenta i Vijeća, neće utjecati puno na procese unutar hrvatske demokratizacije jer jednostavno referendumska inicijativa „Narod odlučuje“ i Istabulskoj konvenciji, građanske inicijative koje su prikupile određeni broj potpisa međutim nažalost je ova Vlada A. Plenkovića koja je dobila također HDZ-ova, koja je dobila i svoju osobu za potpredsjednicu u Europskoj komisiji, da su dobili baš to, demokratizaciju i demografiju a baš su to uništili u RH, najprije zbog ubijanja demokracije, ubijanja građanskih inicijativa, ubijanja motivacije našeg naroda i ljudi da se organiziraju i da na taj način utječu na bolje življenje međutim onu su pogazili referendumsku inicijativu, meni je žao što su kolege tada glasale, koje su glasale da se ne raspiše referendum, da ne nastavi procedura raspisivanja referenduma jer je tada ministar 40 000 potpisa proglasio nevažećim a nama se to nije dalo na uvid. Na zahtjev saborskih zastupnika, nama se to nije dalo na uvid, meni je to žao što sam ja bio u ovom sazivu parlamenta u kojemu se ubila demokracija, meni je žao, vjerujem da je i kolegi Babiću, vama kolege također, bez obzira šta smo na strani oporbe, a kolega Babić na strani većine, da mu je žao šta je ubijena demokracija, šta je ubijena građanska inicijativa, šta je ubijen referendum o Istabulskoj konvenciji i izjašnjavanju građana, šta je ubijen poglavito Izborni zakon bez obzira slagali se ili ne slagali, vi ako se slažete sa premijerom ili Istanbulskoj konvenciji, a narod traži da o tome glasa, građanska inicijativa, bez obzira šta ste vi suglasni kolega Babiću sa premijerom Plenkovićem i tom Istanbulskom konvencijom, međutim trebali smo omogućiti narodu da se izjasne građani, bez obzira na različitosti što ste vi za Istanbulsku i HDZ i njegovi koalicijski partneri i naravno SDP, nebitno, ali ipak je narod skupio potpise trebalo je dat mogućnost pa neka ljudi kažu jesu li za tu konvenciju ili nisu za tu konvenciju. Ali još je bolnije što se tiče demokracije, prikupljeni potpisi za izmjenu izbornoga zakona. Ponavljam, sudjelovao sam i kao koordinator na svom području brojnim građanskim inicijativama od „Vukovar, mjesto posebnog pijeteta“ do „Birajmo zastupnike imenom i prezimenom“, oko hrvatskih cesta, oko lokalnih referenduma, rodilišta, stacionara to sam rekao, brojnih ekoloških problema, bio sam i organizator i nositelj jedno vrijeme tih inicijativa. I razočaran sam što smo ubili građansku inicijative u RH, šta je ovaj Parlamenta i nastao u biti antidemokratski, nemate znači legalno ste izabrali, ali nemate više narodni legitimitet uvaženi tajniče jel ako je neko izabran sa liste SDP-a da je sasvim suprotno prišao, da imamo sada više žetončića nego najveći klub Milana Bandića nego najveći klub vladajuće većine. Prema tome, smatram da je demokracija ubijena i da će Andrej Plenković bio upamćen kao što sam rekao, imamo referendum u Hrvatskoj dva koja su prošla, to je o nezavisnosti i samostalnosti izdvajanja RH, to je bilo tada je taj referendum prošao velikom većinom iznad 90% osamostaljivanja od Jugoslavije i tada za vrijeme Miloševićevog režima je prošao je taj referendum i omogućeno je da se glasuje. A za vrijeme Plenkovića nije omogućeno da se glasa o izbornome zakonu. Znači Milošević kada je bio najveći njegov pritisak na samostalnu RH kada je zacrtao granice velike Srbije, kada se Vučić prijatelj tada četnik Vučić, prijatelj premijera Plenkovića iz iste političke opcije kada su se zaigrali i napravili velike zločine prije svega huškajući svoj narod srpske nacionalnosti na svoje susjede na granice velike Srbije tada je prošao taj referendum. Sada zamislite danas ne može proći referendum, a pozivamo se na europske vrijednosti, ukravaćeni ovdje, pozivamo se, na šta se pozivamo? Pa jel itko od vas bio aktivist, jeste bili aktivist? Jel znate kako je teško biti u građanskim inicijativama ljudima? Ali za predsjedničke izbore … gradonačelnike možete prikupljati potpise gdje želite, može HDZ pomoći svojim da bi otkinuli svojim protukandidatima sakupiti potpise. Ko zna čiji su sve to potpisi npr. u grobara … Ante Đakić, tko će to znati, ali to je tako. Ima Anušić to dogovore, to složi se i nema tu nikakvih problema po Andreju Plenkoviću demokracija. Ja bih volio da je drugačije tajniče, kolegice i kolege, da smo mi ojačali građanske inicijative, da smo ojačali referendume, oslabili tu strogi način prikupljanja potpisa i kratko vrime te morali prikupljati pola godine, puno manje potpisa, ne 10%. To treba biti organizacija na nivou države, nemoguće. Tko će se organizirati za 15-ak dana i prikupiti sve potpise, dostaviti ih na vrijeme? Mislim to je jedan vrlo težak proces, gotovo nemoguće. I … je „U ime obitelji“ inicijativa u izmjenama Ustava tj. definicija braka, to su dvije do sada inicijative koje su prošle. I tada kada je ta inicijativa prošla nije bio Plenković tada na vlasti nego druga politička opcija, tada su oni dali ruke sigurno da malo ruše jel nekad. Ali osobno izražavam ogromno nezadovoljstvo zbog uvaženi tajniče ubijanja demokracija, ubijanja građanskih inicijativa, ubijanja izravnog izjašnjavanja jeli vlast proizlazi iz naroda što je u Ustavu opisano. I ja mislim da je ovo diktatura, u biti imamo Ustav koji se poziva u prvom članku da vlast proizlazi iz naroda i da vlast odgovara narodu, ali u RH sasvim drugačije. Umjesto da se mi smo dali evo prijedloge o referendumu, izborni zakon smo dali u proceduri je, promjene izbornog zakona, ako referendum po vama nije dovoljno, inicijativa prikupila dovoljno potpisa za referendum, MOST klub MOST-a je uputio u proceduru izborni zakon pa ćemo raspraviti o tome, dat ćemo amandmane i vidjet ćemo jel, nebitno tko je dao, ali eto u proceduri je. Zbog čega vi ne želite o tome da se raspravlja? Zbog čega ne damo vrlo bitnim pitanjima referendum? Ako vi nemate snage odlučit će naš narod. Kako je Mađar Orban rekao, nema prodaje poljoprivrednog zemljišta referendum amen, ha još malo evo još misec dana i još manje Mađari će moći u Hrvatskoj kupovati poljoprivredno zemljište, isključivi gospodarski pojas. Zašto bi se ovdje uopće tlačili? Iđe rasprava, ljudi koji su za koji su protiv, raspiše se referendum i referendum prođe. Međutim, e al kada su prikupili potpise sindikati, e onda kad je bilo prikupljanje onda Vlada plaće reklame iz budžete, ej pazite, 67 sindikalna akcija je previše, onda ministar, sada regionalnog razvoja, sada se je razvio, ministar kaže ovako mi ćemo plaćati iz proračuna od poreznih obaveznika kampanju protiv referendumsku. Zamislite vi Vlade, protu referendumsku. I vi donosite ovdje, vi ovdje donosite. Vlada vi ste plaćali protu referendumsko pa nije smišno, vi ste plaćali jel vas sram ovo donit ovdje. Vas je poslalo jer morate doć, protiv referendumsku kampanju je Vlada plaćala, reklame na HTV, poglavito na HTV jel tu imate utjecaj. Mislim i vi donosite ovdje poziva se na europske vrijednosti. Ma na kakve se vi vrijednosti pozivate? Odgovorite slobodno, ne trebate govoriti kolegi neću mu odgovoriti. Odgovorite, zbog čega je Vlada plaćala protu referendumsku kampanju koju su proveli sindikati 67 je previše, čini mi se da je točan naziv, zbog čega? Zbog čega za predsjednika Republike i gradonačelnika, župana prikupljaju se potpisi di kom padne na pamet, a referendumske inicijative su ograničene da je 400.000 potpisa bacite u kantu za smeće. Ne date nama saborskim zastupnicima na uvid nevažeće bez obzira ko će kako glasat, ja bi za svako pitanje di narod ne slaga se, slaga, dao mogućnost da se narod izjasni i volja većine nek prevlada. Međutim vi nemate hrabrosti, vi ste grobari referenduma građanskih inicijativa i može vas biti sram i stid što ste uopće ovo donijeli ovdje. Hvala.
Na vaše izlaganje imamo jednu repliku. Izvolite kolega.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Gospodine Bulj, interesira me vaše mišljenje kome odgovara tako mala izlaznost na izbore? Znači interesira me dal to odgovara političkim elitama iz HDZ-a i SDP-a? Iz kojeg razloga je ovaj sustav na takav način kreiran da mi ne možemo elektronski glasati? A drugo pitanje ono koje me interesira, da li vi bi omogućili mladima od 16 godina da sudjeluju u ovoj europskoj građanskoj inicijativi, a u budućnosti možda i da dobiju pravo glasa na lokalnim pa i na nacionalnim parlamentarnim izborima? Hvala.
Izvolite, odgovor.
Hvala lijepo. Što se tiče toga možda … ja mislim čak i zakonske izmjene i prijedloge točno kako ih eto 16 godina čak da mogu glasati i na svim izborima u RH jer jednostavno tu dobnu granicu treba smanjivati i triba što više i više ljudi uključivati. A što se tiče znači kome odgovara, partitokraciji sustavu, nema tu razlike. Njima je problem ako nastaje neko treći nebitno ko i ako se udružuje neko treći. A jedni i drugi, to je idealno. To ti je vladavina partitokracije, znači oni su složili sustav kako su složili i to nek tako funkcionira. Ti nećeš biti ministar, ti ćeš biti zamjenik i to će se … kada su jedni u drugi i njima odgovara. Međutim, problem je što su jedni i drugi, a poglavito Plenkovićeva vlada i ovaj nažalost saziv Parlamenta ubili referendum i građanske inicijative, ubili motiv. Zbog toga naši mladi odlaze, zbog toga je 5% BDP-a od naših mladih koji šalju novac svojim roditeljima ovdje jel njima je cilj iseliti Hrvatsku i da samo glasaju njihovi birači … /Govornici govore u isto vrijeme./ …
Hvala vam kolega Bulj. Time zaključujem raspravu o Konačnom prijedlogu Zakona o provedbi Uredbe br. 2019/788 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2019. godine o Europskoj građanskoj inicijativi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. 802, a glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Ujedno vas obavještavam da sutra počinjemo u 9,30, a prvi je Prijedlog zakona o proglašenju Vukovara mjestom posebnog domovinskog pijeteta, prvo čitanje, P.Z. br. 808 i želim svima ugodno poslijepodne, ugodan dan i pozdrav. SJEDNICA PREKINUTA U 15,21 SATI
Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanima na Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe EU-a br. 2019/788 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2019. godine Europskoj građanskoj inicijativi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 802. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika SDP-a, zastupnik Robert Podolnjak, Klub zastupnika MOST-a i zastupnik Stjepan Čuraj. Prelazimo na 1. amandman Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite državni tajniče g. Nekiću.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, pozdravljam sve prisutne. Dakle budući da se ova uredba, amandman se ne prihvaća. Budući da se ova Uredba 2019/788 izravno primjenjuje ispunjeni su uvjeti da svi građani u dobi u kojoj je to propisano i koji stječu pravo na glasovanje na izborima za Europski parlament imaju pravo podržati inicijativu bez obzira na njihov status u pojedinoj državi članici gdje se nalaze.
Zahvaljujem. Koliko je bitan amandman kolegama iz SDP-a vidi se iz njihove nazočnosti ali glasovati ćemo o amandmanu. Prelazimo na amandman Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista. Izvolite državni tajniče.
Amandman se ne prihvaća iz razloga jer prema uredbi najniža dob za podupiranje inicijative treba odgovarati dobi u kojoj građani stječu pravo glasovanja na izborima za Europski parlament. U RH je prethodno navedena najniža dob 18 godina i utvrđena je Ustavom RH odnosno Zakonom o izboru članova u Europski parlament iz RH.
Zahvaljujem. Pozdravljam nazočnost kolege Bulja. Izvolite, izjašnjenje.
Hvala lijepo. Ja mislim da se ne treba bojati mladih ljudi da dob sa 18 godina treba smanjiti na 16 godina ta dob bi trebala odgovarati i dobi gdje stječu pravo glasova na izborima i za Europski parlament, prema tome uključimo mlade ljude, dajmo im pravo glasa, mladi ljudi su educirani. Znam da bi to vjerojatno naštetilo, znam da ja govorim o građanskim inicijativama, da ste, ova Vlada su grobari građanskih inicijativa pa im ne odgovara ni ovo sniženje dobi. Vi ste pljunili, ova Vlada je pljunula u lice referendumskoj inicijativi, a ovdje se pozivate na europsku direktivu Europskog vijeća, donošenih odluka i uredbi Europskog vijeća o građanskim inicijativama. A u nas je pljunilo u građansku inicijativu koja je pokrenula referendumsko pitanje izmjena izbornoga zakona. Ova Vlada je pljunula u lice tim ljudima, 400, vi ste ubili svaku nadu građanskoj inicijativi. 400.000 potpisa je prikupljeno da bi ministar tj. Plenković proglasio nevažećih 40.000. Pa jel to više nego sramotno? Nećete da spuštete dob ljudima na 16 godina. Znači, građanske inicijative su u civilnom društvu one koje pokreću, one koje odlučuju referendumski, mi u Hrvatskoj nemamo šanse referendum. Imali smo dva referenduma koja su uspjela. Od samostalnosti RH za vrijeme Miloševića je proveden, a referendum inicijative „Narod odlučuje“ koja je skupila 400.000 potpisa pod Plenkovićevom čizmom nije niti proveden. Od samostalnosti, sad zamislite, referendumska inicijativa o izmjeni izbornoga zakona pod vašom čizmom nije provedena, a za vrijeme Miloševića je provedena. Vi ste grobari referenduma i građanskih inicijativa i ovo su samo [[Upadica: Zahvaljujem.]] pamfleti. Hvala lijepo.
Naravno želite glasovanje. Hvala lijepo. Prelazimo na amandman poštovanog zastupnika Roberta Podolnjaka. Izvolite državni tajniče.
Zahvaljujem. Amandman se ne prihvaća on je naime istovjetan prethodnom amandmanu Kluba zastupnika MOST-a i odbijamo ga sa istim obrazloženjem.
Zahvaljujem. Kolega Podolnjak također nije nazočan, glasovat ćemo o amandmanu. Prelazimo na amandman poštovanog kolege Stjepana Čuraja. Izvolite državni tajniče.
Zahvaljujem. Amandman se ne prihvaća. Naime, Zakonom o registru birača propisano je da je registar birača zbirka osobnih podataka o svim biračima hrvatskim državljanima s prebivalištem u RH kao i hrvatskim državljanima, kao i hrvatskim državljanima i državljanima članica EU koji ostvaruju biračko pravo u RH. Budući da se birači državljani RH upisuju u registar birača kada navršavaju 18 godina na temelju dostave podataka od strane nadležnih tijela državne uprave, isti je registar mjerodavan za provjeru prava na podržavanje europske građanske inicijative iz Članka 6. zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Kolega Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, dakle dvojba je bila jer prema Uredbi Europske komisije dovoljno je da su građani punoljetni, ne moraju biti upisani u popis birača međutim tu je dilema bila između terminologije i evidencije birača, popisa birača i registra. S obzirom kako ste objasnili da je registar, da mi znamo da nekada osobe koje imaju više od 18 godina, ali ne budu u onoj evidenciji odnosno u popisu ovo je čisto bilo da se to preduhitri da se ne bi takav slučaj dogodio. Međutim, uz ovo obrazloženje sada je vrlo jasno da to se ne može dogoditi, da ne može nam netko ispasti iz tog registra. Dakle, svatko će se moći naći u toj evidenciji, bez obzira bio on na popisu birača ili ne, zato prihvaćam vaše obrazloženje i povlačim ovaj amandman. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Povlačite amandman. Zahvaljujem državnom tajniku gospodinu Nekiću na očitovanje o amandmanima.
Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe EU broj 2019/788 Europskog parlamenta i vijeća od 17. travnja 2019. godine o europskoj građanskoj inicijativi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 802. Predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena, amandmane su podnijeli Klub zastupnika SDP-a, zastupnik Robert Podolnjak, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista i zastupnik Stjepan Čuraj. Izjašnjavanje o amandmanima proveli smo ranije na sjednici pa ćemo sada glasovati o amandmanima koje predlagatelj ne prihvaća. Idemo redom, prvo je amandman Kluba zastupnika, kolega Bulj izvolite.
Hvala lijepo. U ime kluba tražim stanku MOST-a nezavisnih lista, stanku od 10 minuta, ovdje se radi znači o građanskim inicijativama koje pozivaju se na EU, međutim činjenica je da ovo donosimo kao podižemo standarde prepisivamo uredbe i odluke EU, ali je činjenica da je ova Vlada, Plenkovićeva vlada grobar referendumskih inicijativa. Zato gospodo 400.000 potpisa narod odlučuje i Istambulska, istina o Istambulskoj konvenciji niste dali građanima da se izjasne na građansku inicijativu. Tko će idući imati snage pokrenuti bilo kakvu građansku, referendumsku inicijativu, bez obzira slagali se mi o tom pitanju ili ne, al danas ćete na ovu Uredbu EU glasati, a u biti poništili ste civilne udruge, civilne inicijative, samo su dva referenduma prošli u slobodnoj RH. Prva je kad se je zahtijevala sloboda i nezavisnost Hrvatske, kada je prošao taj referendum pod Miloševićevim režimom, ali pod Plenkovićevim režimom i terorom nad demokraciju, nad civilne udruge, na referendum nije prošao. Nije se omogućilo da se izjasni narod o narod odlučuje o izbornome zakonu i istini o Istambulskoj. Zbog čega ste to napravili? Jedina druga koja je prošla bila je ona o obitelji. Ja vas još jednom kolegice i kolege upozorio na vaše licemjerje, na vaše ponizivanje, na EU poglavito vašeg čelnika. Pa to ne zaslužujemo u demokratskoj RH, pa dal ste se borili ili dal smo se borili hrvatski narod da kočimo referendume ili da raspisivamo referendume o najbitnijeme što je u hrvatskom društvu.
Hvala vam. Stanka će biti odobrena naravno. Javlja li se još netko? Kolega Vučetić, izvolite.
U ime kluba HSU-a, nezavisnih zastupnika, SNAGA-e i Nove politike tražim stanku od deset minuta. Stanka je više vezana uz sljedeću točku, ali ću je formalno vezati uz ovu uz građanske inicijative koje imaju za cilj formiranje građanskog društva. Građansko društvo počiva na pijetetu, a ne na propisivanju pijeteta, građansko društvo je ono društvo koje počiva na zakonima i na domoljublju koje je formirano u zakonima, a ne u autonomnoj volji nekoga tko je oteo domoljublje i koji smatra da su interese njegove grupe i njegovih grupacija da su mjerodavni za državu. Tome nije tako. Vrijednosti države počivaju u zakonima, vrijednosti države počivaju u slobodi, vrijednosti Domovinskog rata i svih ratova počivaju u slobodi i miru koji je nastupio nakon tog rata. Potrebno je uistinu shvatiti da ne postoji nikakav oblik niti građanskog društva, niti domoljubnog društva ukoliko ono ne proizlazi iz snage institucija i snage zakona. Mi smo kao građansko društvo i kao građanska država izručeni mnogim oblicima patologije, zbog toga je potrebno i tražimo stanku u ime svog kluba da razmotrimo i o ovoj točki dnevnog reda, o građanskim inicijativa, ali i o tome kako se unutar građanskog društva i građanskih inicijativa razvija javna emocija. To nije emocija koja je usmjerena prema nekome nego je to emocija koja je usmjerena prema izgradnji građanskog društva. Zbog toga smatram da nam je potrebno odstupiti, suočiti se sa svim patologijama s kojima smo stvorili i da te patologije izvlastimo iz našeg osobnog života kako bi nam RH mogla napokon postati država u kojoj vrijede zakoni pa i u kojem se razotkrila pijetet, a ne propisuje.
Stanka će biti odobrena. Imamo povredu Poslovnika, kolega Bulj izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi predsjedniče povrijedili ste vi točku 236. jel se saziva stanka se saziva o točki o kojoj se raspravlja. U ovome trenutku se raspravljalo o uvažavajući svakoga da ima pravo stanku, znači na Vijeće Europe tj. Parlament o europskim građanskim inicijativa. Međutim tema koja se sazvala ovo je sada bila stanka sa uvažavanjem o Vukovaru mjestu pijeteta. Evo samo toliko, hvala lijepa.
Ne prihvaćam da je bilo povrede Poslovnika jer je zastupnik Vučetić vrlo jasno povezao zahtjev za stankom sa ovom točkom dnevnog reda. Dakle ne mislim da je bilo povrede Poslovnika. Nastavljamo točno u 13,00 sati. STANKA U 12,50 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 13,02 SATI]] Kolegice i kolege idemo sa amandmanima. Znači prvi amandman Kluba zastupnika SDP-a Vlada ne prihvaća pa molim da glasujemo. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman br. 1. Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista, Vlada ga ne prihvaća pa molim da glasujemo. Nije dobio potreban broj glasova. I idemo onda na amandman isto tako 1. zastupnika Roberta Podolnjaka, Vlada ga ne prihvaća, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. I zadnji kolege Čuraja je povučen, tako da o njemu nema potrebe glasovati. Pa onda prelazimo na glasovanje. Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe EU br. 2019/788 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2019. godine o Europskoj građanskoj inicijativi. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 102 za i 4 suzdržana donesen Zakona o provedbi Uredbe EU br. 2019/788 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2019. o Europskoj građanskoj inicijativi.