Prvo imamo Izvješće o početku mirovanja zastupničkog mandata zastupnika Ante Đapića i početkom obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Danijela Srba. Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskog sabora razmotrilo je na 16. sjednici održanoj 6. veljače 2009. godine pisani zahtjev zastupnika Ante Đapića od 4. veljače 2009. kojim je izvijestio povjerenstvo da stavlja svoj zastupnički mandat u mirovanje iz osobnih razloga, temeljem članka 14. stavka 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor. Kako je gospodin Ante Đapić izabran za zastupnika u 6. saziv Hrvatskog sabora kao kandidat sa liste Hrvatske stranke prava u 4. izbornoj jedinici, Hrvatska stranka prava je sukladno članku 12. stavku 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor odredila Danijela Srba kao zamjenika zastupnika u navedenoj izbornoj jedinici. Povjerenstvo je utvrdilo da su ispunjeni uvjeti iz članka 14. i 11. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor za početak mirovanja zastupničkog mandata Ante Đapića kao i uvjeti za početak obnašanja zastupničke dužnosti njegova zamjenika Danijela Srba. Sukladno rečeno, Mandatno-imunitetno povjerenstvo nakon provedene rasprave temeljem članka 104. Poslovnika Hrvatskog sabora jednoglasno sa 7 glasova za predlaže Hrvatskom saboru donošenje Odluke o mirovanju zastupničkog mandata i početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika. Dana 4. veljače 2009. godine započinje mirovanje zastupničkog mandata zastupnika Ante Đapića. Zastupničku dužnost sukladno članku 9. stavku 2. Poslovnika Hrvatskog sabora dana 6. veljače 2009. godine počinje obnašati zamjenik zastupnika Danijel Srb.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog Mandatno-imunitetnog povjerenstva Odluku o mirovanju zastupničkog mandata i početku obnašanja zastupničkog mandata zamjenika zastupnika gospodina Danijela Srba. Tko je za ovu odluku, molim da digne ruku. Hvala. Ima li protiv? Suzdržani? Nema. Utvrđujem da je ovaj prijedlog Mandatno-imunitetnog povjerenstva jednoglasno prihvaćen sa 119 glasova. I odmah molim gospodina zastupnika Danijela Srba da prisegne. Nakon što pročitam tekst prisege, prozvati ću zastupnika koji daje prisegu tako što ustaje i izgovara riječ prisežem. Tekst prisege glasi: Prisežem svojom čašću da ću dužnost zastupnika u Hrvatskom saboru obnašati savjesno i odgovorno i da ću se u svom radu držati Ustava i Zakona i poštovati pravni poredak, te da ću se zauzimati za svekoliko napredak Republike Hrvatske. Gospodin zastupnik Danijel Srb.
Prisežem. … [[Pljesak.]]
Hvala lijepa i čestitam. … [[Pljesak.]] Čestitam gospodinu zastupniku i može zauzeti svoje mjesto tamo gdje je bio gospodin Đapić. Idemo dalje. Mandatno-imunitetsko povjerenstvo.
Izvješća o zahtjevu za davanje odobrenja za pokretanje kaznenog postupka protiv Ingrid Antičević-Marinović zastupnice u Hrvatskom saboru. Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskog sabora razmotrilo je na 16. sjednici održanoj 6. veljače 2009. godine zahtjev supsidijarnog tužitelja Hrvatske stranke prava 1861 za davanje odobrenja za pokretanje kaznenog postupka protiv Ingrid Antičević-Marinović zbog kaznenog djela krivotvorenja službene isprave iz članka 312. kaznenog djela sakrivanja ili uništenja službene isprave iz članka 324. Kaznenog zakona i kaznenog djela zlouporabe službenog položaja i ovlasti iz članka 337. Kaznenog zakona. Gospođa Ingrid Antičević zastupnica je 6. sazivu Hrvatskog sabora te na temelju članka 75. Ustava Republike Hrvatske i članka 23. Poslovnika Hrvatskog sabora ima imunitet do prestanka zastupničkog mandata, te se bez odluke Hrvatskog sabora protiv iste ne može pokrenuti niti voditi kazneni postupak. Povjerenstvo je utvrdilo da je rješenje Županijskog državnog odvjetništva u Zagrebu od 22. listopada 2007. godine odbačena kaznena prijava Hrvatske stranke prava 1861 protiv Ingrid Antičević-Marinović te da je ista protiv zastupnice podnijela prijedlog za provođenje istražnih radnji kao supsidijarni tužitelj. Nakon rasprave Mandatno-imunitetno povjerenstvo na temelju članka 104. Poslovnika Hrvatskog sabora predlaže Hrvatskom saboru donošenje sljedeće odluke: "Za vrijeme trajanja zastupničkog mandata, uskraćuje se odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnice Ingrid Antičević-Marinović po prijedlogu za provođenje istražnih radnji supsidijarnog tužitelja Hrvatske stranke prava 1861 u predmetu broj 12 … [[Govornik se ne razumije.]] povlaka 241/07. zbog kaznenih djela iz članka 312., 324. i 337. Kaznenog zakona."
Hvala. Otvaram raspravu. Nema. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog odluke na glasovanje. Tko je za prijedlog odluke mandatno imunitetnog povjerenstva? Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Ovaj prijedlog Mandatno-imunitetskog povjerenstva je prihvaćen jednoglasno sa 120 glasova. Molim predsjednicu Odbora za izbor imenovanja i upravne poslove.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolege i kolegice. Odbor za izbor, imenovanje i uprave poslove Hrvatskog sabora na 26. sjednici održanoj 5. veljače jednoglasno utvrdio prijedlog Odluke o imenovanju članice Upravnog odbora Nacionalne zaklade za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske. Za članicu Upravnog odbora Nacionalne zaklade za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske imenuje se s danom 25. veljače 2009. godine na prijedlog Nacionalnog vijeća za znanost doktorica znanosti Alemka Markotić.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog Odbor za izbor imenovanja na glasovanje. Tko je za prijedlog ove odluke? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Ovaj je prijedlog odluke prihvaćen jednoglasno sa 115 glasova. Prelazimo dakle na - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o porezu na dodanu vrijednost, prvo čitanje, P.Z.br. 186. Predlagatelj: Klub zastupnika SDP-a Predlagatelj ovog akta je klub na osnovu člana 129. Poslovnika. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje. Prijedlog akta primili ste poštom. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Ovo je treći zakon iz paketa zakona koji smo uputili u proceduru u 10. mjesecu 2008. godine i koji su trebali biti podloga za politiku izrade proračuna 2009. godine kako to vidi klub SDP-a. Na žalost skinut je i hitni postupak sa tih zakona, a eto sudbina im je bila takva da se oni raspravljaju tek nakon što je državni proračun i prihvaćen. Vodili smo se s ciljem da pokušamo vidjeti na koji način ublažiti posljedice visoke inflacije koja je započela krajem 2007. godine, a eskalirala u prvoj polovici 2008. godine. Dakle, već u travnju ona je iznosila 5,7%, u svibnju 6,4%, u lipnju 7,4, u srpnju čak najviša od kada se 8,4 i najviše od kada se stopa inflacije mjeri indeksom potrošačkih cijena. Naravno da je tu najznačajniji udio u takvom visokom rastu potrošačkih cijena imala cijena nafte koja je eskalirala upravo u tom razdoblju i povukla za sobom rast cijena svih drugih proizvoda i usluga, posebno se to odrazilo na povećanje cijena hrane. U srpnju je rast cijena prehrane u odnosu na srpanj 2007. godine iznosio gotovo 15%. S time da su kruh i žitarice gotovo 20% rasle, meso 10%, mlijeko, sir i jaja preko 17%, a ulja i biljne masti preko 30%, voće preko 21%, povrće 11%. U tom razdoblju povećane su i cijene električne energije koje su rasle prosječno 17,6% u odnosu na ranije razdoblje, a dok su tekuća goriva upravo zbog ovog razloga koje sam prije navela porasle u tom razdoblju preko 50%. Situacija se nije bitno popravila do kraja godine i mi ćemo vjerojatno 2008. godinu završiti sa inflacijom koja će se približiti stopi od 6%. To je i razlog što su rasle cijene, rasli su i troškovi poslovanja i plaće zbog toga nisu pratile inflaciju, one su stagnirale, a u nekim razdobljima čak i realno padale. Vidljivo je to iz statističkih podataka, ali i iz podataka o cijeni sindikalne košarice koja je u prosincu 2008. godine za četveročlanu obitelj iznosila 6 303 kune, za podstanarsku obitelj 7 883, a za dvočlanu umirovljeničku obitelj 3 598 kuna. Ako takva obitelj posjeduje i osobni automobil, onda se njeni prosječni minimalni troškovi povećavaju za 837 kuna. Tako je u prosincu prošle godine prosječnom plaćom četveročlana obitelj mogla pokriti 80% svojih minimalnih potreba, podstanarska obitelj svega 64, a najgore je prolazila umirovljenička obitelj koja je sa svojom prosječnom mirovinom mogla pokriti tek 59% minimalnih potreba. Najveći udio u troškovima i dalje ima prehrana sa 36%, stanovanje sa 28%, obrazovanje i kultura negdje oko 12%. Nedostatak tekućih prihoda obitelji nadoknađuju naravno zaduživanjem. Tako je krajem studenoga 2008. godine kreditno zaduženje stanovništva u poslovnim bankama iznosilo više od 123 milijarde kuna. To je po stanovniku iznosilo gotovo 28 tisuća kuna, po zaposlenom oko 80 tisuća kuna, a kad gledamo po prosječnoj obitelji, onda je to gotovo 100 tisuća kuna ili su te obitelji anticipirale kroz kreditno zaduženje 19 svojih prosječnih plaća, dakle više od godinu i pol zarade koju jedna prosječna plaća donosi. Visok rast cijena osnovnih životnih namirnica pogađa veliki broj obitelji s prosječnim primanjima, pogotovo drastično utječu i na one koji imaju niža primanja. Rezultiralo je to i padom kupovne moći pa su u tom razdoblju potrošnja prehrambenih proizvoda opala negdje za više od 12%. I ona je najniža u vrijeme od kada se prate istraživanja. Tako je i Caritas, ali i Centar za promicanje socijalnog nauka crkve, ali i centar za istraživanja GFK u posljednje vrijeme objavljuje alarmantne podatke o financijskom stanju naših obitelji. Kaže se po tim anketama, rezultati istraživanja pokazuju da gotovo 1/3 stanovništva u Hrvatskoj živi u siromaštvu, da više od 1/2 stanovništva iz mjeseca u mjesec ne može pokriti svoje troškove, zato i tako rapidno raste zaduženost stanovništva. Kad se govori na čemu stanovništvo štedi, onda 1/4 stanovnika već danas štedi na hrani, a 1/5 štedi na lijekovima. Procjenjuje se da u Hrvatskoj ima preko 700 tisuća siromašnih, a naš socijalni program obuhvaća svega oko 16% siromašnih koji primaju neki vid socijalne pomoći. Evidentan je pad kupovne moći, pa tako i na ljestvici kupovne moći tek smo 30. od 41 zemlje Europe za koje se prati istraživanje. Naravno da mi nismo izolirani kao što se tu jučer u raspravama reklo i da ekonomska i financijska kriza koja vlada svijetom ne može mimoići i Hrvatsku. Ali zato mnoge Vlade europskih i svjetskih zemalja poduzimaju određene mjere. Da je to tako, treba reći da je rast cijena proizvoda i usluga potaknuo i Europsku komisiju da predloži još sredinom prošle godine nacrt promjena direktive 2008/106/112 kojom su predložili sniženje stope poreza na dodanu vrijednost i rekli da umjesto najniže stope od 10% ta međustopa ne može biti manja od 5%, dakle prepolovili su ju. Zemlje članice Europske unije moći će ju trajno primjenjivati na niz proizvoda i usluga. Tom preporukom oni predlažu da se ta niža stopa PDV-a uvede i na dječju odjeću, obuću, pelene, za kupnju i održavanje stanova, za knjige, novine i druge tiskovine, te na pretplate, radio i TV pretplatu, za turističke usluge, odnosno hotelski smještaj i hranu u restoranima, za prirodni plin, struju, grijanje i hlađenje. Zato sukladno ovakvim preporukama i ovom nacrtu mi smo izradili tekst izmjena i dopuna Zakona na dodanu vrijednost. Predlažemo da se u članku 10.a kojem je uvedena međustopa od 10% poreza na dodanu vrijednost u stavku 2. dodaju i sljedeći proizvodi i usluge. Ulja i masti kao osnovni prehrambeni proizvodi, a za jedan dio takvih osnovnih prehrambenim proizvoda kao što su kruh, mlijeko, mliječni proizvodi, stručne knjige i lijekovi i neki drugi proizvodi već ranije još od '99. godine imamo nultu stopu, dakle ne obračunava se i ne plaća se porez na dodanu vrijednost. Sukladno ovakvim preporukama mi predlažemo da se 10% poreza na dodanu vrijednost plaća na dječju hranu, dječju obuću, odjeću i pelene, na prirodni plin, električnu energiju, grijanje i tekuća goriva. Treba reći da je upravo u 2008. i početkom 2009. godine upravo su energenti imali dvocifreni rast cijena, dakle nešto više od 20%. Ovakvim smanjenjem stope PDV-a na navedene proizvode i usluge sa 22% na međustopu od 10% prosječno smanjenje maloprodajnih cijena moglo bi se ostvariti za gotovo 9% ili točno za 8,94%. To je smanjenje koje trgovci ne mogu ignorirati a koje bi država trebala osigurati jednom pravom kontrolom dakle i dosljednom primjenom poreza na dodanu vrijednost, gdje se kaže kada dolazi do smanjenja stopa poreza na dodanu vrijednost da je potrebno izvršiti inventure, nivelirati cijene, a onda bi Porezana uprava i druge nadzorne institucije trebale izvršiti svoj posao. Gledajući kroz mjesečnu košaricu korištenja ovakvih proizvoda i usluga, ušteda domaćinstava na mjesečnoj razini mogla bi iznositi 250 kuna ili gotovo 5% prosječne plaće koje primaju naši zaposleni u Hrvatskoj. Kada ocjenjujemo potrebna sredstva za provedbu ovog zakona, mi smo napisali da ih nije potrebno osigurati u državnom proračunu jer procjenjujemo da se niti prihodi od poreza na dodanu vrijednost ne bi bitnije smanjili, jer uštede koje bi ostvarilo kućanstvo, odnosno domaćinstvo, odnosno građanin na prosječnoj razini plaće ne bi štedio nego bi kupovao nove robe i usluge na koje bi plaćao porez na dodanu vrijednost. To je i razlog što mi smatramo da je mišljenje Vlade zapravo ide u smjeru nerazumijevanja socijalnog i financijskog statusa naših obitelji i smatramo da procjena o manjku 2 milijarde i 200 milijuna kuna poreznih prihoda od PDV-a zapravo je paušalna ocjena, jer se ne računa da bi građanin na razini primanja koje ima u Hrvatskoj zapravo ne bi razliku u potrošačkoj košarici štedio nego bi samo manje se morao zaduživati u toku mjeseca i nešto proizvoda i usluga mogao si priuštiti. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa ne mogu se složiti da je izjava točna. Kolegica kaže da je mišljenje Vlade Republike Hrvatske ide u smjeru ne razumijevanja socijalnog stanja naših građana. Ova Vlada je pokazala niz mjera za poboljšanje socijalnog stanja, od povećanja socijalnog minimuma do promjene poreza da dohodak itd. Dakle sve mjere su bile usmjerene upravo na poboljšanje socijalnog, a ne na nerazumijevanje socijalnog standarda. I drugo što je točno, da će inflacija biti u 2009. 6%. Imate najnovije mišljenje u 2 tisuće 900 ste vi rekli. Ali niti u 2009. i osmoj nije 6% na razini godine, nego će biti na razini između 3 i 4%. I to je netočno.
Hvala. Želi li predstavnik Vlade? Da. Ministar financija gospodin Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Dakle slušajući jučerašnje i današnje rasprave Vladi i meni kao predstavniku Vlade se nameće jedno temeljno pitanje. Da li su ova tri zakona koja su predložena antiinflacijski ili antirecesijski? Jer kada bi se klub SDP-a očitovao što je to onda bi mi ako su anatirecesijski odgovorili na jedan drugačiji način, argumentirano što je Vlada učinila što se tiče recesije, a ako su antiinflacijski onda ćemo odgovoriti na jedan takav način. No da se ja ne bih previše oko toga zabavljao, ja ću pokušati najprije odgovoriti na neke elementarne stvari. Dakle ako je ovaj zakon rađen kao antiinflacijski, onda s obzirom na ono što se danas događa u Republici Hrvatskoj ovaj zakon je pase. Zašto? Zato što je inflacija u 12. mjesecu bila 2,9%. Zato što je cijena bezolovnog benzina u trenutku kada ste predlagali ovaj zakon bila 8,7 kuna, ona je sada negdje 6,6 a do prije tjedan dana je bila 6,27. To je znači skoro 30% niža od onoga. Cijena eurodizela je bila 8 kuna 99, ona je danas negdje oko 6 kuna i 46, 6 kuna i 50. Dakle opet smanjenje za preko 30% i lož ulje koje je imalo cijenu tada kada ste vi predlagali ovaj zakon 6 kuna i 38 lipa, a danas je 3 kune i 65 lipa. Ako je glavni razlog i vama u vašoj retorici, a i onima koji su dizali cijene bio povećanje cijena energenata, onda vam danas taj argument više ne stoji. Jer danas su cijene energenata niže nego što su bile prije dvije ili tri godine. Dakle, ako je nekima bio argument bio da dižu cijene u Republici Hrvatskoj zato što se dižu cijene energenata, ponovit ću po ne znam koji puta i to sam rekao i nekoliko puta za ovom govornicom, onda mi i danas mora biti argument za smanjenje cijena. Jer ako je nešto bio razlog za povećanje cijena, onda ako se taj razlog promijenio u kontrasmjeru onda to mora biti razlog za smanjenje cijena. Dakle, toliko o inflaciji, o uzrocima inflacije, a da ne govorim o tome da su nam govorili da smo mi kivi za inflaciju, a ne svjetska kretanja. Pa gospodo ako smo onda bili krivi za inflaciju, onda smo danas i zaslužni zašto je inflacija u 12. mjesecu 2,9%. Jer ne možete pobjeći od retorike. Ako je Vlada bila kriva onda, onda je danas zaslužna. Dakle, ja pokušavam posložiti samo vaše izjave unutar godinu dana pa ćete vidjeti da neke stvari, neke ocjene kako što nisu stajale u prvoj polovici 2008. tako ne stoje niti danas. Druga stvar, zaboravljate da jedan model koji smo predložili i koji ste jako kritizirali kad je bio rebalans proračuna ovdje u sedmom mjesecu a to je da se na poziciji Ministarstva financija osigura 600 milijuna kuna sredstva za interventne mjere u gospodarstvu i za pomoć zbog povećanja određenih cijena najugroženijim skupinama hrvatskog stanovništva. Dakle, mi smo donijeli odluku da za one koji troše do 2 tisuće kilovata struje mjesečno da njima cijena električne energije ne raste nego da će taj porast cijene se sufinancirati iz državnog proračuna i mi smo to uredno radili. Dakle, cijena električne energije za najugroženije skupine hrvatskog stanovništva nije porasla u 2008. godini. Gospodine predsjedniče, ja bih vas molio malo ako mogu dobiti malo mira da govorim.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Dobro. Druga stvar, niti cijena plina nije rasla u 2008. godini. Dakle, to su oni osnovni argumenti koji su navedeni ovdje za izmjenu ovoga zakona. No, sad bih želio nešto drugo reći. Da li smo mi kao država koja je u završnoj fazi prilagođavanja svog zakonodavstva i završetku pregovora za ulazak u Europsku uniju u stanju i da li smijemo, možemo smjeti ali da li je to pametno, da li je to oportuno predložiti zakon koji je u suprotnosti sa direktivama u Europskoj uniji. A ovaj zakon je u direktnim suprotnostima sa nekoliko direktiva. I sad ću to reći. Dakle, dječja obuća i odjeća i pelene, to je Direktiva 2006/112 Europske zajednice koja jasno kaže: "Na dječju obuću i odjeću ne primjenjuje se snižena stopa poreza na dodanu vrijednost.". Za pelene se kaže da bi se ako bi se primijenila snižena stopa onda bi se možda mogle svrstati u higijensku zaštitu i to je točka 3. Direktive 2 iz 2006/112/EZ. Dakle, to je što se tiče dječje obuće i odjeće. Što se tiče direktive koja regulira oporezivanje energenata i toplinske energije tu također imamo direktivu koja nam jasno govori što možemo napraviti. Dakle, to je Direktiva iz 2006. koja kaže da, citirat ću da ne bi bilo kasnije da sam ja nešto izmislio, "Na prirodni plin, električnu energiju, grijanje, tekuće gorivo ne primjenjuje se snižena stopa PDV-a.". I sad ima jedno obrazloženje i njega radi korektnosti želim pročitati, pa da procijenite sami da li smo mi u stanju u ovom trenutku to napraviti ili ne. Kaže, napominjemo da se u skladu sa člankom 102. Direktive iz 2006. države članice mogu promijeniti sniženu stopu poreza na ove stvari, međutim ne možemo sad propisati sniženu stopu obzirom da nismo članica Europske unije. To je naprosto činjenica. I kad bi mi predložili ovakav prijedlog zakona mi bi trebali tražiti za izmjenu Zakona o porezu na dodanu vrijednost suglasnost Europske komisije jer vi dobro znate da je pred nama otvaranje Poglavlja 16 – porezi. Dakle, ovaj prijedlog zakona ne ispunjava nekoliko elementarnih stvari. Jedno je što je u suprotnosti sa zakonodavstvom Europske unije i ne možemo ovdje kad govorimo o tome koliko je ovaj Sabor ili na prijedlog Vlade raspravio i usvojio zakona koji su zakoni koji prilagođavaju pravnu regulativu Republike Hrvatske sa pravnom regulativom Europske unije kritizirati Vladu. Imali smo tu priče čuti i za europske fondove i štošta, međutim na kraju godine se pokazalo da je ugovoreno sa 94% a ne 10% kao što su neki drugi pričali. Dakle, ne možemo kad nam to paše biti europejci a kad nam to ne paše boli nas briga za Europsku uniju. Ne možemo zanemariti da je ovaj zakon u suprotnosti sa direktivama Europske unije. Ja znam da kolege iz SDP-a mogu reći ovako i onako, međutim direktive Europske unije su nešto što stoji, činjenice. Vi možete pričati da to nije tako ali ja sam vam pročitao koja je to direktiva i citirao sam da je to tako. Prema tome, to je dakle što se tiče usklađenosti. I na kraju, bit će još prilike za razgovore, želio bih nešto reći uvaženoj zastupnici i kolegici Zgrebec. Nije Vlada napravila paušalnu procjenu od 2 milijuna i 200 tisuća, 2 milijarde i 200 milijuna gubitka. Nije kolegice Zgrebec, mi previše poštujemo ovaj Visoki dom i previše poštujemo vas saborske zastupnike jer na kraju krajeva svi smo bili u tim klupama da bi tako nešto napravili. Budite uvjereni da ova procjena od 2 milijarde i 200 je napravljena najstručnije, najprofesionalnije što se mogla napraviti. I sad vam želim još nešto reći. Ovih 2 milijarde 200 i one zakone koje ste predlagali jučer nose deficit državnog proračuna od 15 milijardi kuna. Da li ćete predložiti da se taj deficit financira tako da smanjite rashodovnu stranu pa nećete imati deficit, da smanjite mirovine, plaće, socijalna davanja ili ćete predložiti da deficit bude ponovo 6% kao što je bio u vaše vrijeme. I recite mi u ovakvoj situaciji na svjetskom financijskom tržištu gdje ćemo naći novce da to isfinanciramo. I zato, poštovane dame i gospodo, poštovane kolegice i kolege iz kluba SDP-a. Mislim da u ovim teškim trenucima svi itekako moramo snositi odgovornost za ono što kažemo jer u percepciji nas se gleda kao ljude koji su na čelu ove države i mislim da ovakvi prijedlozi koji su fiskalni neodrživi a makroekonomska stabilnost je jedan od osnovnih preduvjeta je nešto s čim Republika Hrvatska se itekako može pohvaliti i ja bih vas lijepo molio. Ja bih poštovao i cijenio ovaj vaš prijedlog da ste ga ugradili u državni proračun, da ste pokazali prihodovnu i rashodovnu stranu. Međutim, ponavljam, zbog hrvatskih građana, zbog hrvatske javnosti, zbog ljudi i gospodarstva koje plaća porez u Republici Hrvatskoj ova vaša tri prijedloga koštaju Hrvatsku i građane najmanje 15 milijardi kuna. To vodi Hrvatsku u makroekonomsku stabilnost, to vodi Hrvatsku ka padanju kreditnog reitinga i to je istina. Hvala vam lijepa.
Hvala ministre. Imamo tri ispravka. Prvi je gospodin Boris Šprem.
Gospodine predsjedniče. Gospodin ministar je rekao da je ovaj zakon pase. Da, Vlada je učinila sve da to bude u vremenu, po vremenu, kako je ministar rekao pa sve zato što smo mi taj zakonski prijedlog uputili u proceduru 28. 10. Vi ste imali dovoljno vremena, dapače, imali ste pred sobom taj i ove druge zakone da ukomponirate to u ekonomsku politiku izraženu kroz proračun i ne samo nama, ali prije svega kroz proračun za ovu godinu, nego ste to tek sada stavili na dnevni red ovoga Sabora. Toliko o tome da je ovaj zakon "pase". Ne, ne to ste vi učinili da bi bio "pase".
Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo. Gospodin ministar je rekao da je zbog toga što je inflacija pala u zadnjih dva mjeseca ovaj zakon u krivom trenutku se raspravlja, odnosno sa je kao što je rekao gospodin Šprem "pase", ja mislim da nije. Jer su svi drugi troškovi, a unaprijed ću reći troškovi kredita hrvatskih građana u zadnjih mjesec, dva dana tri, toliko narasli da su anulirali bilo kakav efekt smanjenja cijena u zadnja dva mjeseca što doduše može biti i zbog toga šta je pala kupovna moć hrvatskih građana gospodine ministre, možda su i zbog toga pale cijene. Drugi netočni navod je kao što je rekao gospodin ministar da ovaj prijedlog nije u suglasju sa europskom direktivom. Znači direktiva EU 2006. 112 EC propisuje da se najniža snižena stopa PDV-a može odrediti na 5%. Znači i za ove proizvode koje smo mi naveli u našem prijedlogu se može odrediti direktiva, direktiva definira najniža stopa 5%. Tako da i to je još jedan netočan navod gospodina Šukera.
Hvala. Ima još jedan gospođa zastupnica Milanka Opačić, izvolite.
Gospodine ministre, vi ste rekli da direktiva Europske unije ne otvara prostor za smanjivanje stope PDV-a. E pa u nacionalnoj populacijskoj politici koju je donijela vaša Vlada piše ovako. Uvesti povlaštene stope poreza na dodanu vrijednost, na dječju odjeću, obuću, opremu, hranu i higijenske proizvode, da li to znači onda da ste prevarili građane pa im ovo nećete napraviti ili da jednaputa direktiva Europske unije vrijedi kada mi predlažemo, odnosno kada vi predlažete, a drugi puta ne vrijedi?
Hvala. Idemo dalje. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Prvo gospodin Marić, dakle, Goran Marić u ime Odbora za financije i državni proračun.
Hvala. Gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, predstavnici Vlade, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na svojoj 21 sjednici održanoj 9. prosinca 2008. godine Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavio Klub zastupnika SDP-a u Hrvatskom saboru aktom od 28. listopada 2008. godine. U raspravi na odboru prevladalo je mišljenje kojim se podupire stajalište Vlade Republike Hrvatske iznijeto u pisanom mišljenju da se ne podrži predmetni zakon iz razloga što je odredbama članka 98. Direktive 112. iz 2006. godine propisano da države članice mogu primjenjivati jednu ili dvije snižene stope i to samo na isporuke dobara ili pružanje usluga koje su navedene u dodatku 3. direktive. A gdje se između ostaloga i navode i prehrambeni proizvodi, međutim, ne navode se dječja obuća, odjeća i pelene kao ni isporuke energenata. Iz navedenih razloga ne može propisivati sniženu stopu na proizvode koji nisu obuhvaćeni dodatkom 3. Direktive 112 iz 2006. i stoga predloženo smanjenje poreza na dodanu vrijednost 22% na 10% za predložene proizvode dodatno bi imalo za posljedicu smanjivanje prihoda državnog proračuna Republike Hrvatske za najmanje 2 milijarde i 200 milijuna kuna godišnje. Nakon provedene rasprave Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora kao matično radno tijelo odlučilo je većinom glasova, 7 glasova za i 6 glasova protiv, predložiti Hrvatskom saboru zaključak da se ne prihvaća Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost. Hvala lijepa.
Hvala, u ime Odbora za zakonodavstvo gospodin predsjednik Odbora, gospodin Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine ministre sa suradnicima, Odbor za zakonodavstvo Hrvatskoga sabora je na 43. sjednici koja je održana 10. prosinca 2008. godine raspravljao o prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnio Klub zastupnika SDP-a aktom od 28. listopada 2008. godine. Odbor za zakonodavstvo ne podupire donošenje ovoga zakona a iz razloga iznijetih u mišljenju Vlade Republike Hrvatske a koji su utvrđeni u aktu od 27. studenog 2008. godine. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Prvi u ime Kluba IDS-a je gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine ministre, cijenjena gospodo zastupnici. Jasno svi bi mi voljeli da PDV bude što je moguće manji. Ja ću vas pokušati podsjetiti na ove historijat PDV-a, zakon ako se ne varam je uveden kada? Tamo negdje 96 godine u istom navratu kada se odlučivalo od, ali se primjenjuje sa 1. 1. '98. ministre, znam to jako dobro. Ali u istom navratu kada se odlučivalo o toj stopi PDV-a od 22%, odlučivalo se i o prijedlogu IDS-a da Hrvatska uz opću stopu ima i dvije diferencirane stope onu turističku, ugostiteljsku od 11 kako smo mi to tada predlagali i 5%-tnu stopu za hranu, dječje potrepštine i da ne nabrajam dalje. Mi smo i tada znali da nultna stopa koja je naknadno uvedena, znači nakon 98. godine prije ili kasnije morati će biti ukinuta a to će se u Hrvatskoj uskoro dogoditi sa nultnim stopama zasigurno prije ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Utoliko ja i danas smatram da budem iskren da je taj gotovo 13 godina star IDS-ov prijedlog možda najaktualniji kada je riječ o samome PDV-u. Međutim, što se zbiva ove 2009. što je počelo tamo negdje za vrijeme sezone 2008. godine. Što nam je činiti sa porezima poglavito PDV-om.? Otkuda ovdje početi? Kako krenuti? Koga štititi? Što predlagati? Za što se jednostavno opredijeliti? Mi smo na neki način mišljenja da će 2009. biti godina osobnih poslovnih bankrota, bojimo se da je to godina ako se ništa ne poduzme i godina u kojoj će uslijediti mirovinski krah, govorim sada o onome drugome stupu o čemu smo jučer razgovarali gdje se vidi da oni koji su korisnici drugog stupa a idu u mirovinu u ovom trenutku imaju od 20 do 40% manju mirovinu no da su ostali u prvome stupu. i godina u kojoj će uslijediti mirovinski krah. Govorim sada o onome drugome stupu o čemu smo jučer razgovarali, gdje se vidi da oni koji su korisnici drugog stupa a idu u mirovinu u ovom trenutku imaju od 20 do 40% manju mirovinu no da su ostali u prvome stupu. I zato apeliram jasno na ministra financija, na Vladu da nešto u tom pogledu se i učini. Nije bitno što je taj zakon donesen za vrijeme 3. siječanjske koalicije 2002. Treba naprosto pomoći onima koji će se naći u jednoj krajnje neugodnoj situaciji. Jasno je da se postavlja pitanje kako pomoći malom čovjeku. Ja tvrdim da nema veće pomoći u ovom trenutku doli da tom pojedincu sačuvamo radno mjesto. Točno, cijene koje mi imamo u ovoj državi su bezobrazno visoke, one su problem ali je još veći problem ako čovjek ostane bez radnog mjesta. Pojedinac će onda recimo bez plaće, bez radnog mjesta, jasno neće imati ni za kredite, neće imati djeci da kupi patike, da plati struju itd., za hranu a to je onda najveće poniženje koje se nekome može dogoditi a bogami ni država onda neće doći do doprinosa, poreza i svega ostalog od čega vidimo na neki način i svi mi ovdje. Ja se slažem poreska reforma je jasno potrebna i to baš u dijelu PDV-a. Međutim, ono što je IDS predlagao 95., 96. zapravo pitanje da li je ovaj prioritet. Mislim na diferencirane stope. Danas je hrvatski prioritet možda kod PDV-a nešto drugo a to je rok dospijeća PDV-a kojega bi trebalo sa 30 dana protegnuti na 60 dana. To je bit. Poslušajte me, to je naprosto bit. Od toga ovisi u ovom trenutku opstanak desetina i desetina tisuća radnih mjesta. Ja bih se čak usudio reći pa nije danas vrijeme za licitiranje tko će biti brži i ponuditi niže stope. Bit je da se rok plaćanja PDV-a sa 30 dana protegne na 60 dana jer se time tvrdim spašava, pomaže desetinama tisuća ljudi u malim tvrtkama. Mi imamo s druge strane čak slučaj da se ovaj nesretni PDV pri uvozu plaća u roku od osam dana. Pa toga gospodo nema nigdje na svijetu. I to treba vratiti na barem 30 dana odnosno treba i to protegnuti na 60 dana. Pa tko je u stanju platiti od ovih malih tvrtki taj PDV u roku od osam dana? Velikima se uvijek izlazi u susret, daju neke garancije, jamstva pa im se prolongira na rok od 30 dana ali mali plaćaju taj PDV u roku od osam dana. Pa to je ludilo. Zbog takvih normi stradava na tisuće malih poduzeća i tisuće i tisuće ljudi ostaju bez posla. Veliki rekoh uvijek dobivaju tu mogućnost da im se prolongira plaćanje što će reći da normalno država pogoduje tajkunima a mali zbog toga propadaju. I zato tvrdim u ovom trenutku u ovoj zemlji kapital malih ljudi u tim poslovnim subjektima je i najugroženiji. Mali ti obrtnici, poslodavci mali pa oni su čak u goroj poziciji usuđujem se reći i od radnika zato jer radnik odgovara svojim radom a mali odgovara čitavom svojom imovinom koju su on i njegova obitelj desetljećima naprosto stjecali. Tvrdim isto tako da u ovoj zemlji gro radnih mjesta drže naprosto ti mali subjekti, ne veliki i to ima biti svima od nas na umu. Država je sada de facto možemo reći povukla sva kreditna sredstva naših poslovnih banaka. Veliki će jasno dobiti neki zajam ali se onda postavlja pitanje što je sa tim malim subjektima. Ja se mogu čak i složiti sa onima koji javno govore da država nema previše prostora ni da spašava banke, ni da intervenira u gospodarstvu, što je bilo bilo je, to trebaju shvatiti naši brodograditelji. Uvijek sam se zalagao za njih, da zbog njih država ne smije ići u bankrot jer nije logično da jedan "Uljanik" radi pozitivno, da de facto ne dobija niti jedne kune a da drugi svake godine potroše, da ne kažem spiskaju 4-5 milijardi kuna što će reći da država za sanaciju i subvenciju jednoga "3. maja", "Trogira", "Kraljevice", "Brodosplita" svake godine daje više novaca no što ukupno ta brodogradilišta uprihoduju novaca prodajom brodova. Država nema prostora. Ne daj Bože da se to dogodi, ni da pomogne Konzumu. Vidimo u kojim su problemima. Država ne može pomoći izvoznicima, ne pomaže turizmu. Dovela se u jednu situaciju da ne može ništa i onda se razmeće mostovima, dvoranama, obećanjima, sada rukometnim domom itd. Gospodine ministre, INGRA i ovaj dom u Zagrebu rukometni za 15 tisuća 200 mjesta sagradila za 644 milijuna kuna. Otplata kroz 28 godina državu i grad Zagreb stajat će milijardu 800 i nešto milijuna kuna. Pa nismo mi naprosto Kuvajt da se na taj način možemo razbacivati milijardama kuna. Znači, ako želi pomoći gospodarstvu država zaposlenicima koji rade tamo neka taj PDV sa 30 dana protegne na 60 dana i da se tu približimo recimo Europi kada već moramo razmišljati o ukidanju nulte stope PDV-a jer na primjer PDV se u Italiji ili IVA plaća u roku od 4 mjeseca. Pogotovo te male tvrtke, pa oni su umjetnici preživljavanja. Pa njima bi trebalo dati, nema ovdje Kotromanovića, orden narodnog heroja što sve nas u ovoj zemlji naprosto održavaju da se tako izrazim u životu. A šta mi radimo? Mi im čak i branimo rad nedjeljom. Ne damo ljudima da rade. Pa gdje toga ima? Teret prebacujemo iz dana u dan na gospodarstvo, ovi na narod i normalno da će jednoga dana to negdje morati puknuti. Za sada će to vjerojatno pucati gubitkom radnih mjesta, neće više biti eksploatacije rekli bi sindikati, i stvarno neće biti eksploatacije, "eksploatacije" ako čovjek ostane bez posla itd. Jasno je da se IDS zalaže da ovaj zakon ide u drugo čitanje. Zanimljive su pozicije Gospodarske komore gospodina Vidoševića, gospodina Mudrinića. Da li ima netko neke predsjedničke ambicije to me ne zanima. Međutim, bit je isto nešto drugo što njima treba postaviti kao pitanje. Od kuda recimo Vidoševiću njemu ono što posjeduje. Možda bi trebalo upitati se, od kuda, mislim šta si imao do 93. godine i kako to da te odjedanput tako naglo krenulo kad si ušao u Vladu, cementara, dionice Kraša itd. Tim našim tajkunima kriza sigurno ih neće okrznuti. Ja tvrdim, ja znam da se to neće dogoditi, kada bi se u ovoj zemlji provela jedna poštena revizija pretvorbe sa odgovorom samo na jedno banalno pitanje, da se pita svakog što si imao '90.-te i kako si došao do prvog milijuna eura i što je bilo onda maraka, dolara, da bi trenutno u ovoj zemlji došli ne do 15 milijardi kuna koje svi sada spominjemo, nego da bi se preko noći došlo do 15 milijardi ali eura. Eto gdje leži novac od 15 milijardi kuna. kod ratnih profitera, kod tajkuna, a tajkuni nema ni jednog koji nije i ratni profiter, jer ne znam tko je pošteno što sa svojima u ovoj zemlji nakon '90. stekao kada je riječ o društvenoj jasno imovini. Ratno profiterstvo je još nešto i pogodovanje u prodaji banaka strancima. Pa mi smo banke prodali za 7 milijardi kuna. Dobit banaka 2008. bila je isto tako 7 milijardi kuna. Ratno profiterstvo je pogodovanje ne znam u prodaji THT-a gdje je direktor gospodin Mudrinić da ne govorim o drugim poduzećima. Profiterstvo je tada ministri koji su vodili tada privatizaciju tih velikih nacionalnih sustava, potom postaju direktori ili ostaju direktori u tim istim sustavima, ali sada normalno u službi stranih vlasnika. Eto na taj način smo izgubili ne milijarde kuna, nego na taj način ova zemlja je izgubila milijarde i milijarde eura. U ovoj zemlji jasno nitko nema namjeru postaviti pitanje privatizacije, na žalost, nije se ni 2000. godine kada je IDS godinu i dva, tri mjeseca bio u Vladi, neće niti danas, ali isto tako na ta pitanja jednog dana netko će morati barem istinu reći hrvatskom građaninu. Stoga postavlja se pitanje što je najbolja socijalna politika? Što je najbolja razvojna politika u ovoj zemlji? Što je najbolja gospodarska politika? Što bi bila najbolja Vladina politika? Politika pune zaposlenosti. I zato treba sve učiniti da se očuva gospodarska osnova ove zemlje, da se obrani ovaj svako radno mjesto, zato je jednako važno očuvati i radno mjesto i standard ali bez radnog mjesta razumljivo onda nema ni standarda, jednom riječju tada nema kruha za nikoga. Ni za državu, ni za radnika, ni za poslodavca, ni za sindikalnog vođu, ni za nikoga. I zato IDS predlaže plaćanje PDV-a ne u roku više od 30 dana, nego 60 dana. Čovjek bez posla, nije čovjek bez ponosa. Daleko od toga da je čovjek posla, čovjek bez dostojanstva ili časti, ali mu i ponos i čast i dostojanstvo biva narušeno time što sinu neće moći kupiti patike, što neće moći platiti kredit, što će netko ovrhom ga tjerati iz stana, što neće moć i pomoći svojoj bolesnoj majci ne znam u bolnici itd. Jasno je da se u Hrvatskoj živi teško, na žalost još će i teže i zato pamet u glavu. Jasno opozicija će uvijek puhati za vrat, reći ću vlasti ali isto tako Sabor se ne smije marginarizilati niti opstruirati. A opstrukcija je bila i okupacija govornice, ali opstrukcija je još nešto i nato isto SDP s pravom upozorava kada recimo neki njihov prijedlog 4, 5 mjeseci tako reći stoji na ledu. To jednostavno nije točno, a točno je da su ovi zakoni o kojima je ministar govorio teški negdje oko 14 milijardi kuna, pa se stvarno postavlja pitanje gdje, kome itd. nešto uzeti. Mislio sam još nešto reći, ali vrijeme istječe i da ne bih izišao iz dnevnog reda, neću pitati ovo što sam jučer čuo tko su to petokolonaši iz Osijeka koji su ubijali Srbe i da li je jedan Reihl Kir možda biro petokolonaš ili su ga likvidirali petokolonaši.
Prije nego dam riječ predstavniku predlagatelja, imamo dva ispravka. Prvo je gospodin Davor Huška. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uopće nije izašao iz dnevnog reda gospodin Kajin, 'jel kao što smo i vidjeli i opet ponavljam ono što sam rekao i jučer. Mogli bi njegove netočne navode ispravljati vjerojatno cijelo popodne, ali ispravit ću samo jedan. Vlada nije podizanjem kredita uzela novac gospodarstvu, podignut je kredit od 750 milijuna eura kod domaćih banaka. Ne radi se o povećanju javnog duga, jer se refinanciraju stari krediti odnosno obaveze iz 2001. i 2003. godine i samim tim kreditom Vlada nije uzela novac gospodarstvenicima. Hvala.
Hvala. Još jedan ispravak gospodin Berislav Rončević.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Zaista je teško ispravljati ovakav govor gospodina Kajina, ali jednostavno sam ga dužan ispraviti nije gradnja športskih dvorana u Republici Hrvatskoj ugrozili kupovinu kako on kaže patika. Ja bih rekao tenisica, bilo kojeg hrvatskog djeteta. Te tenisice jednako su bile ugrožene kada je 500 milijuna kuna otišlo u "Viktor Lenac", te tenisice bile su ugrožene jednako tako i još više kada je sanirana "Riječka banka" pa to gospodina Kajina nije zanimalo i tada nije iskazivao one suze za tenisicama hrvatske djece. Za razliku od onih milijuna i milijuna kuna, za koje možda nikada nećemo saznati koliko je otišlo u ona dva neuspješna projekta u Hrvatskoj su ostale dvorane upravo na korist hrvatskoj djeci. Ako to gospodin Kajin ne vidi, meni je jako žao.
Hvala. U ime predlagatelja gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Naime mi smo i u obrazloženju ovoga zakona rekli da je ubrzana inflacija u 2008. godini koja je u jednom djelu bila posljedica i visokih cijena naftnih derivata, utjecala na povećanje cijena svih proizvoda. Naravno i mi registriramo ovaj pad što je rekao ministar Šuker od 30%. Međutim proizvođači određenih proizvoda pa prvenstveno ovdje hrane, ne smanjuju cijene u adekvatnom iznosu koliko je pala cijena benzina, jer su im u međuvremenu porasle cijene drugih energenata. Tijekom 2008. godine električne energije, početkom 2009. godine plina. Rastu i drugi troškovi. Inflacija, bio bi katastrofa da inflacija u 2009. godini raste stopom kakvom je rasla u 2008. jer će se inflacija graditi na nekoj prosječnoj inflaciji iz 2008. godine koja će biti tu negdje ne kolega Hebrang na 3%, nego negdje na 6%. Jer ako je ona u toku godine bila veća od 6%, nije se krajem godine mogla smanjiti na 3%. … /Upadica se ne čuje. Nemojte Boga zazivati, imate govornicu pa ćete mi odgovoriti. Nismo mi bili protiv interventnih mjera i osiguranju 600 milijuna kuna u proračunu za intervencije u socijalnoj sferi. Mi smo bili protiv načina kako se troše 600 milijuna kuna za intervencije, jer one nisu išle prema građanima. One su išle prema trgovačkom društvu, jer se nisu odnosile na one kojima bi trebalo participirati troškove povećanih električne energije, nego se je računalo na brojilo. Ja sam već ovdje jedanputa rekla, mi koji malo trošimo, koji velike obitelji sa malom djecom koji troše više električne energije, oni praktički po ovakvim vašim mjerama socijalnim i interventnim nisu dobile zapravo ništa i plaćaju najvišu cijenu zapravo rasta energenata. Je li pametno predložiti zakon koji nije u skladu s direktivama? Pa mi smo predložili izmjene ovog zakona upravo u skladu s promjenom Direktive o porezu na dodanu vrijednost, jer vi govorite o direktivni iz 2006., a mi govorimo o promjeni direktive iz 2008. godine gdje upravo proizvode i usluge koje smo naveli da se plaća PDV po ovoj sniženoj stopi su i tamo nabrojene. Treba reći da mi Zakon o porezu na dodanu vrijednost nismo niti usklađivali s direktivama. Mi smo još prije 10 godina, na zadnjem zasjedanju Parlamenta 1999. godine raspravljali dva istovjetna prijedloga uvođenja nulte stope PDV-a. Kluba zastupnika HDZ-a i Kluba zastupnika SDP-a. Dakle, ne Vlade, nego ovih dvaju klubova. Istovjetni prijedlog SDP-a je odbijen. Mi smo bili zadovoljni jer je naš prijedlog bio isti kao što je bio i kluba HDZ-a. Uveli smo nultu stopu na osnovne prehrambene proizvode. Direktiva 2006 kaže da ne može biti nulte stope. Zašto to ne usklađujemo, ministre? Dakle, kažete da bismo mi se vratili na deficit od 6%. Ne, ne želimo da se vratimo na deficit od 6%, ali zar nije vrijeme da analiziramo porezni sustav, da kažemo da su neki preopterećeni poreznim davanjima i da je vrijeme da razmislimo i počnemo uvoditi i nove poreze za one koji sada ne plaćaju porez na određena primanja i da se uskladimo sa našim poreznim sustavom, sa našim Ustavom i kažemo gdje koji kaže, da svatko prema svojoj ekonomskoj snazi mora participirati u troškovima države. I kad kažete da ste se sada sveli u neke normalne okvire deficita, ja ću vas podsjetiti jer ovih dana čitam opširan nalaz Državnog ureda za reviziju za 2007. godinu u kojem se kaže da gotovo 3 milijarde izdataka u državnom proračunu u 2007. godini nismo evidentirali. Pa kakav je onda bio iskazani deficit realan ili možda i nerealan, možda i veći nego što smo ga iskazali. I na kraju da kažem, kolega Kajin u ime kluba IDS-a, zahvaljujem što taj klub podržava ovaj naš prijedlog i zalaže se da ide u drugo čitanje i predlaže da se produže rokovi plaćanja PDV-a. Nama je takav prijedlog prihvatljiv i ukoliko će naš prijedlog ići u drugo čitanje, mi ćemo intervenirati i u te odredbe Zakona o PDV-u, gdje smo se sada koncentrirali samo na onaj dio koji se odnosi na stope plaćanja PDV-a i koji bi trebao biti u korist građana potrošača i omogućiti im nešto veću kupovnu moć nego što trenutačno imaju. Hvala.
Hvala. Prije predstavnika Vlade jedan ispravak. Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa treći put ispravljam kolegicu da stopa inflacije neće biti 6% zahvaljujući potezima Vlade koja je svojim mjerama spriječila inflatorne pritiske. I samo podsjećam da je u prosincu 2008., a može vidjet na internetskim stranicama, inflacija bila 4,2% što je manje nego godinu dana ranije kad je bila 4,7 u prosincu.
Hvala. U ime Vlade, ministar Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Dame i gospodo, ja moram zbog hrvatske javnosti intervenirati. Naprosto, uvažena zastupnice, nije točno da možete predložiti zakon koji se poziva na direktive koje su u prijedlogu. To je naprosto netočno. Dakle, ovo što ste vi rekli za direktivu 2008., gospođo Zgrebec, zbog hrvatske javnosti ne možete predložiti zakon koji se poziva na prijedlog direktive. Možete predložiti zakon koji je u skladu sa direktivama Europske unije i možete ispravljati koliko god hoćete, ali to je notorna činjenica. Protiv notornih činjenica ne može biti nikakvih drugih protuargumenata. I ja ovo što sam ovdje rekao odgovorno, kao ministar financija u Vladi Republike Hrvatske, stojim. Nemate pravo obmanjivat hrvatsku javnost. Nemate. Prema tome, ne možete govoriti nešto što nije. Druga stvar. Ako ste prošle godine u 12. mjesecu napadali Vladu Republike Hrvatske zbog inflacije od 5,8% , po istim kriterijima, po istoj metodologiji ta inflacija u 12. mjesecu ove godine je 2,9% i vi sve to naprosto negirate. Druga stvar. Ako ne želite prihvatit projekcije Vlade koje su prezentirane u proračunu, prihvatite projekcije međunarodnih financijskih institucija, prihvatite projekcije Hrvatske narodne banke pa ćete vidjeti da u svim tim projekcijama inflacija za 2009. godinu je oko 3,5%. Da, rekao sam deficit od 6% jer ovih 15 milijardi kuna koje ste vi predložili s ovim zakonima vuku Hrvatsku ka deficitu od 6%. Ja bih bio sretan kad nakon svih analiza koje smo napravili u Ministarstvu financija bi došli do tih nekakvih novih izvora prihoda o kojima vi govorite da to ne bi bilo tako. Danas je na međunarodnom financijskom tržištu uz takav deficit nemoguće se zadužiti. Naprosto nemoguće. I nema onoga koji će plasirati obveznice po ne znam kakvim uvjetima da bi isfinancirao 15 milijardi deficita. Toga naprosto nema. Uz sve ove dobre makroekonomske pokazatelje mi ćemo pokušati izići u 4, 5 mjesecu da isfinanciramo zaduživanje na domaćem tržištu. Isto tako, radi hrvatske javnosti ja bih želio nešto reći. Vlada s ovih 750 milijuna eura nije uzela novce kroz gospodarstvo. Zašto? Zato što operacija Centralne banke su isključivo napravila i u praksi se može jedino napraviti da se isfinanciraju potrebe države. To je naprosto činjenica i svi oni koji se bave sa financijama, sa javnim financijama, svi oni koji znaju nešto o monetarnoj politici znaju da je to istina. Ali zašto planiramo izići u četvrtom ili petom mjesecu van upravo da ovaj deficit koji je predložen središnje države od 0,8 zapravo 0,87% isfinanciramo vani, a ne na domaćem tržištu i na takav način ostavimo novce hrvatskom gospodarstvu. Volio bih vidjeti, ovdje ste rekli jednu činjenicu koju ja ne znam. Ne zna je nitko u Ministarstvu financija, a nismo dobili niti primjedbu od Državnog ureda za reviziju, da trebamo revidirati deficit za 2007. godinu. Vi ste ovdje rekli da je Državna revizija utvrdila da ima 3 milijarde neevidentiranih rashoda. Ja bih volio vidjeti gdje su ti rashodi i koji su to rashodi. Druga stvar, kad govorite vrlo često spominjete i riječ nelikvidnost. Tko to tko je vezan na državni proračun ne plaća na vrijeme. Tko? Hrvatske ceste nisu vezane na državni proračun? Hrvatske autoceste nisu vezane na državni proračun? Međutim, kad vam paše, kad milijardu i 500 milijuna kuna kredita za obnovu hrvatskih željeznica niste prikazali u proračunu 2003. onda ste pričali da Hrvatske željeznice nisu u proračunu. Ali naprosto milijardu i pol milijuna ste zadužili državu koji se morao platiti iz državnog proračuna, a to niste evidentirali u državnom proračunu. Druga stvar, čuo sam jutros na radiju veli Hrvatske autoceste ne plaćaju. Ja bih vas podsjetio na odluku Nadzornog odbora Hrvatskih autocesta praktički poslije izbora 2003. gdje se kaže da će se 2 milijarde i 400 milijuna platiti iz proračuna 2004. godine. Dakle, tada vas nije smetalo što Hrvatske autoceste imaju preko 2 i pol milijarde neplaćenih radova. Međutim, govoriti bez argumenata, slatkorječivo je možda nekad dobro. Međutim, sva sreća hrvatski građani nisu naivci i nitko im ne može prodati ništa ispod stola. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo ispravak, gospođa Dragica Zgrebec. Izvolite.
Na sreću građani ne slušaju ni vas, niti nas nego gledaju svoju situaciju, pa onda sigurno nisu naivci. Ali da ispravim netočni navod. Netočno je da mi ovakvim prijedlogom narušavamo usklađenje sa Europskom unijom, jer naš Zakon o porezu na dodanu vrijednost nije usklađen sa zakonodavstvom Europske unije zato što ima nultu stopu, što po direktivi Europske unije ne može imati, što mi do sada nismo ovaj zakon usklađivali. A ovim prijedlogom zapravo usklađujemo sa prijedlogom promjene direktive. Prijedlog promjene i prijedlog zakona, on je u prvom čitanju. Kolega Šuker! Danas autoceste možda nikome ne duguju, ali autoceste ne dozvoljavaju da im se fakturiraju izvedeni radovi, pa onda ništa niti ne duguju.
Dobro. Idemo dalje. Hvala lijepa. U ime kluba SDP-a, gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ovaj zakon je dakle jedan u nizu paketa dakle zakona koji bi trebali pomoći hrvatskim građanima, hrvatskom gospodarstvu da lakše prebrodi krizu u ovoj godini. Dakle, Zakon o izmjenama Zakona o porezu na dodanu vrijednost koji je prvenstveno usmjeren dakle građanima i pomoći da građani što je moguće više zadrže razinu svog standarda je u proceduru poslan u 10. mjesecu prošle godine, jer već u jesen prošle godine se vidjelo da neki parametri pokazuju da standard građana pada, da gospodarstvo ima sve više problema. I dakle, već tada smo intervenirali sa ovim zakonom. Međutim, zakon je dakle tek sada u veljači došao na dnevni red. Činjenica je isto tako da pokazatelji koji su napisani u obrazloženju ovoga zakona su danas potpuno drugačiji. To smo i jučer pokazivali kod Zakona o porezu na dodanu vrijednost i o Zakonu o doprinosima. Dakle, neki statistički pokazatelji su znatno pogoršani u zadnjih nekoliko mjeseci. Međutim, to očigledno u Vladi nikoga pretjerano ne brine. Da ovo stanje u kojem se mi danas nalazimo nije samo naše, nego je stanje u kojem se nalaze mnoge zemlje Europske unije. Razlika je samo u tome što su gotovo sve zemlje Europske unije već izašle sa svojim mjerama pomoći i stanovništvu u gospodarstvu, ali Vlada Republike Hrvatske nije izašla do sada ni sa čim. Treba reći da kada se ovdje gospodin Šuker upire objašnjavajući kako smo mi predložili jedan zakon koji je neprovediv, koji nema nikakvo uporište ja ću vam reći. Dakle, naš Zakon o porezu na dodanu vrijednost kaže da treba uvesti međustopu za dječju hranu, odjeću, obuću i pelene. U nacionalnoj populacijskoj politici koji je donijela Vlada HDZ-a ili bolje rečeno ovaj Sabor. Kaže ovako: “Uvesti povlaštene stope poreza na dodanu vrijednost na dječju odjeću, obuću, opremu, hranu i higijenske proizvode.“ Gdje je razlika? Nema razlike. Razlika je samo u tome što je SDP predložio zakon, a što je HDZ očigledno u predizbornoj kampanji ovo napisao, a da li će provesti vrlo je upitno. Mislim da se već sada može reći da je sa ovim dijelom prevario građane Republike Hrvatske i da sasvim sigurno sudeći po onom što nam danas gospodin Šuker ovdje govori neće biti nikakve povlaštene stope PDV-a za dječju odjeću, opremu i hranu. Što se tiče naših drugih, dakle drugog dijela zakona koji se odnosi na smanjenu stopu PDV-a na prirodni plin, električnu energiju, grijanje i tekuća goriva činjenica je da su neke, neki energenti pojeftinili kao što je ovdje ministar rekao, dakle naftni derivati. Međutim, jednako tako treba reći da je plin poskupio 25%, da građani dakle pojačano plaćaju cijenu tog energenta i kada bismo smanjili stopu PDV-a na plin sasvim sigurno bismo malo olakšali troškove koje naše obitelji plaćaju. Što se tiče struje, struja je definitvno jeftinija samo onima koji žive sami i oni koji imaju vikendicu. Tamo ne troše ništa ili eventualno dođu preko vikenda pogledati svoj vinograd. Oni koji imaju obitelj, posebice oni koji imaju veći broj djece nisu nikako mogli se naći u kategoriji onih koji troše kilovate struje u onim gabaritima koje je dala Vlada za neku procjenu u kojoj ne bi bilo povećanog plaćanja cijene električne energije. Tako da od te vrste mjera koristi imaju samo samci, a često puta dakle ti ljudi nemaju egzistencijalnih problema. Nažalost, egzistencijalnih problema imaju one obitelji koje imaju veći broj djece. Ovaj zakon dakle kao i niz drugih zakona smo predložili zbog toga što smatramo da građani sve teže žive i da gospodarstvo se sve teže može nositi bez pomoći države sa postojećim stanjem. To da se naprosto stanje mijenja iz mjeseca u mjesec pokazuju i neki podaci koji govore o tome da naprosto trgovina na malo pada, da stopa rasta industrijske proizvodnje jednako tako pada, da stopa gospodarskog rasta pada iako će najvjerojatnije ministar Šuker sada izaći van i reći da ja govorim nešto što nema veze sa službenom statistikom. Isto tako, broj nezaposlenih raste zadnja tri mjeseca poprilično. Dakle, od rujna do prosinca 18 238 ljudi je novoprijavljenih na zavodu za zapošljavanje, a kada je zaposlenost u pitanju, po podacima, dakle službene statistike, 25 tisuća ljudi manje radi nego što je radilo prije. Prema tome, ovi pokazatelji pokazuju samo da naši građani u ovoj godini mogu očekivati sve veći pad standarda, da će sve više tražiti prostora kojega neće imati u zaduženju niti kreditnog, niti onog na tekućim računima, da će naši građani ove godine u jednom broju sasvim sigurno ostati i bez radnih mjesta, prema tome biti će im doista ugrožena, ozbiljno ugrožena egzistencija u ovoj godini. I upravo zbog toga smo predložili ovaj zakon i niz drugih zakona koje ćemo tek raspraviti, ali kako smo krenuli, najvjerojatnije negdje možda na ljeto, ili možda čak i na jesen u ovom Domu. I danas se ovdje pokušalo nama reći da sve što govorimo ovdje i što predlažemo da ustvari ne stoji. E pa, ako već nas nećete poslušati, ako smatrate da mi govorimo nešto što nema veze sa stvarnosti, nije mi jasno ministar Šuker zbog čega ne poslušate gospodarstvenike. Zadnjih nekoliko mjeseci gospodarstvo doslovno vrišti. Vrišti od problema u kojima se nalaze i pokušavaju apelirati na vas da se pokrenete, da otvorite oči i da krenete u izradu mjera koje bi pomogle tom gospodarstvu da nekako prežive u ovoj godini. Sve ono što ste vi nažalost napravili je to da ste te mjere u roku od nekoliko minuta iskritizirali. Bilo bi dobro da ste energiju koju ste utrošili u kritiziranje svih mjera koje su dali i gospodarstvenici i Ekonomski institut i mi iz SDP-a da ste barem jedan dio te energije utrošili da pronađete mjere i predložite mjere za izlazak iz ove krize. Dakle, nevjerojatno je da oni od kojih živimo, od kojih se puni proračun, a to su gospodarstvenici, na sva njihova upozorenja vi ste ostali potpuno gluhi, čak što više, ako se i drzne netko reći da postoje problemi, da Hrvatska jest u recesiji, da gospodarstvo više ne može se nositi s tim problemima, onda dobiju s vaše strane isključivo negativne ocjene, okomite se na njih i u najmanju ruku bi bilo dobro da ustvari svi u ovoj državi zašutimo, od gospodarstvenika do nas ovdje u Saboru. Ja se nadam da ćete barem ovaj zakon pustiti u drugo čitanje kako bismo do drugog čitanja još možda u ovaj zakon uvrstili neke dopune, ali evo sudeći po ovom podsmjehivanju kolega iz većinske stranke, vama gospodo nije stalo do problema u ovoj državi i do toga da ih riješimo, nije vam stalo ni do većine građana koji svaki dan na sebi osjećaju otkaze i to da nemaju novaca, s Markovog trga se sirotinja očigledno slabo vidi.
Hvala. Imamo nekoliko ispravaka. Prvo je gospodin Željko Turk.
Hvala gospodine predsjedniče. U nizu netočnosti koje je uvažena saborska zastupnica Opačić izrekla, osvrnuti ću se samo na jednu ili dvije gdje citiram da je ova Hrvatska ili HDZ-ova Vlada prevarila ili da vara hrvatske građane. Ja moram ovdje reći da je to apsolutna neistina jer sve ono što je radila i u okviru proračuna i u okviru minimalnog deficita platne bilance je realnost. A ono što je prevara Hrvatske države, jako je to teško shvatiti kroz tople riječi o hrvatskom čovjeku i da ove mjere idu njemu u prilog, jednostavno reče kad jednom rukom izvadiš 2,5 milijarde kuna iz proračuna, onda ih moraš negdje naći drugih 2,5 milijarde da ga ponovno uravnotežite i ovaj prijedlog mi mogao biti ozbiljan kada bi barem na neki način rekao gdje tih 2,5 milijarde vraćamo u proračun jer to plaćaju hrvatski građani. Ne možete im nešto dati ako niste našli način gdje i od koga nešto uzeti u ovih naših 100 i još nekoliko milijardi. Hvala.
Ovo bi više bila replika i molim vas svi zastupnici koji su se javili za ispravak netočnog navoda da kažu to i to je rečeno i ja to ispravljam. Dobro. Molim vas. Na redu je gospodin, isto za ispravak, gospodin Davor Huška. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod kada je kolegica Opačić rekla ovaj zakon bi trebao pomoći hrvatskim građanima. Na koji način ovaj zakon, kao i prethodna dva pomaže hrvatskim građanima ako stvara deficit u državnom proračunu od 14, gotovo 15 milijardi kuna? Da li je pomoć hrvatskim građanima što tim deficitom se trebaju smanjiti plaće, mirovine, socijalna davanja da bi se pokrio manjak koji se stvara kroz ova tri zakona koja su predložena. Također odnos SDP-ove Vlade prema radnicima bio je vidljiv u njihovom mandatu, i prema radnicima u prosvjeti, i prema policajcima koji su spavali ovdje na Markovom trgu, i u crkvi sv. Marka, a HDZ je godinama vraćao dugove, i dan danas vraća dugove koji su nastali upravo iz tog jednog osjetljivog odnosa prema hrvatskim radnicima i policajcima. Hvala.
Hvala. Gospodin Boris Kunst. Izvolite. Također ispravak.
Poštovani predsjedniče, netočni navod je što je rekla zastupnica Opačić da su drastično povećane cijene plina. Drastično povećane cijene plina bi bile kada bi kućanstva i građani plaćali one cijene jer Hrvatska uvozi po većim cijenama nego što građani plaćaju. Znači da u tom dijelu kompenzira. S druge strane drastični pad standarda. Ja ću vas podsjetiti što se toga tiče da početkom 2004. godine kada ste toliko, spominjana je bila košarica sa prosječnom plaćom. Početkom 2004. godine je bila pokrivenost košarice sa prosječnom plaćom 68.3%. A ove godine znači u 12 mjesecu je pokrivenost 82.35%. E sada vas ja pitam, a povezivale ste tu košaricu sa upravo sa ovim prijedlogom koliko je to drastičan pad ako usporedite ta dva postotka.
Hvala. Gospođa Nevenka Marinović. Također ispravak.
Hvala. Ispravljam netočan navod kolegice Opačić koja je rekla da jedino Vlada Republike Hrvatske nije donijela nikakve mjere da bi se uključila u antirecesijske. Vlada Republike Hrvatske kao odgovorna Vlada zna da su mogućnosti antirecesijske monetarne i fiskalne politike ograničene i to visokim stupnjem euroizacije i inozemne zaduženosti ali i interne mogućnosti za pozitivne promjene postoje u provođenju strukturnih reformi od brodogradnje i energetskog sektora do daljnje reforme zdravstvenog i mirovinskog sustava što naravno i čini Vlada Republike Hrvatske. Međutim, predlagači svih ovih navedenih antirecesijskih mjera i zakona odbijaju sve te prijedloge Vlade Republike Hrvatske i idu u drugom pravcu. Hvala.
Hvala. I još jedan ispravak, gospodin Krešimir Gulić. Izvolite.
Pa ispravio bih kolegicu Opačić koja je rekla da ovoj Vladi nije stalo da pomogne hrvatskim građanima. Ja mislim da je ova Vlada pokazala svoju socijalnu osjetljivost. Pa evo od osiguranja besplatnih udžbenika za srednjoškolce, besplatnog prijevoza za prve i druge razdoblje. Od porodiljnih naknada pa da sve ne nabrajam dalje. Isto tako kolegica Opačić je rekla da ovu jeftiniju struju osjećaju samo samci. Pa ja vam mogu dokazati, u susjedstvu sam išao provjeravati gdje su penzioneri, gdje su staračka domaćinstva da oni itekako osjećaju i da im je smanjena rata i da imaju jeftiniju struju, znači i oni su ti koji su socijalno ugroženi, umirovljenici a ne samo samci. Tako da mislim da ova Vlada je osjetljiva socijalno i da u svakom slučaju vodi brigu o svojim građanima.
Hvala. U ime Kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Evo jučer smo vodili jednu iscrpnu raspravu do kasno na večer, a danas nastavljamo tu raspravu, nekoliko je prijedloga izmjena i dopuna zakona kojima je reguliran porezni sustav u Republici Hrvatskoj, pojedini veoma značajni dakle, instrumenti fiskalne politike. Prijedlozi izmjena i dopuna dostavljeni su Hrvatskom saboru od strane Kluba zastupnika SDP-a a odnose se dakle na Zakon o porezu na dobit, Zakon o doprinosima i Zakon o porezu na dodanu vrijednost. U svojoj raspravi u ime Kluba zastupnika Hrvatske Demokratske Zajednice dakako najviše ću se osvrnuti o Prijedlogu zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost o kojem trenutno raspravljamo ali isto tako u kratkim crtama osvrnuti ću se na prethodna dva prijedloga jer mi iz Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice smatramo da je to bila objedinjena rasprava jer se radi o setu, ajmo reći poreznih zakona i da njihovi efekti negativni i pozitivni moraju se naći objedinjeno i promatrati. Odmah na početku želim naglasiti da Klub zastupnika Hrvatske Demokratske Zajednice neće podržati usvajanje niti jednog od spomenutih zakona, osvjedočili smo se o tome danas jer o prva dva zakona nisu dobila potporu, ali isto tako nećemo ni podržati niti Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost. O razlozima zašto reći ću nešto kasnije. Naime, Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit predlaže se dodatno smanjenje osnovice za plaćanje poreza na dobit na način da se od oporezivanja izuzme ostvarena dobit tekuće godine koja će se uložiti za investicije, dakle, reinvestirana dobit, ili zadržati za obrtna sredstva, dakle, zadržana dobit. Ja ću spomenuti, ja bih vas molio predsjedniče da mi osigurate mogućnost da odradim do kraja ovu točku. Mada u obrazloženju prijedloga zakona piše da za provedbu toga zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva. Treba naglasiti kao predlagatelj je pri tome zanemario činjenicu da bi se prihvaćanjem toga prijedloga zakona što nije učinjeno ovdje u Hrvatskom saboru u dijelu reinvestirane dobiti prihodi proračuna umanjili za gotovo 2,5 milijarde kuna. Također prema ovome prijedlogu moguće su velike poteškoće u samoj provedbi zakona u dijelu praćenja zadržane reinvestirane dobiti te njihovih naknadnih isplata. A postavlja se pitanje ekonomičnosti čitavog postupaka. Također otvaraju se mogućnosti zlouporaba ovoga instrumenta o čemu je kolegica Nevenka Majdenić jučer izuzetno kvalitetno govorila i argumentirano govorila. Nadalje, u slučaju prihvaćanja Prijedloga zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o doprinosima što se isto nije dogodilo u Hrvatskom saboru stvorila bi se pravna osnova preraspodjele i obveze plaćanja doprinosa za mirovinsko osiguranje, temeljem generacijske solidarnosti na način po kojem bi zaposlenici kao obveznici plaćanja mirovinskog doprinosa više plaćali na temelju individualne kapitalizirane štednje, umjesto sadašnjih 5, 9%, a manje temeljem generacijske solidarnosti. Istovremeno se predlaže i smanjenje stope doprinosa za obvezu za zdravstveno osiguranje za osam postotnih poena. Uistinu ova mjera bi rezultirala određenim povećanjem plaća i povećanjem doprinosa za mirovinsko osiguranje temeljem individualne kapitalizirane štednje, ali treba imati u vidu činjenicu kako bi ovaj prijedlog prouzročio manjak u državnom proračunu koji bi iznosio gotovo 9 milijardi kuna. Upravo iz toga razloga govorim i o prvom i o drugom i o trećem prijedlogu jer moramo promatrati ukupno koliko bi to sredstava bilo da se ovi zakoni prihvate u Hrvatskom saboru kako bi to utjecalo na državni proračun. Važno je naglasiti kako navedeni manjak nije moguće nadoknaditi eventualno uvođenjem sustava oporezivanja prihoda na kapital kako to navodi predlagatelj u svom obrazloženju, jer prihodi od poreza na kapital poglavito u vrijeme općih negativnih trendova na financijskom tržištu je rizičan, nepredvidljiv i što je najvažnije nedovoljan za pokriće previdivog manjka. Također kada govorimo o ovome prijedlogu Kluba zastupnika SDP-a treba imati u vidu i činjenicu kako je u ovoj godini potrebno znatno više što je i osigurano u proračunu za 2009. godinu sredstava za potrebe obveznog zdravstvenog osiguranja. Konačno Prijedlogom zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost namjerava se proširiti i broj proizvoda i usluga na koji bi se primjenjivala međustopa poreza na dodanu vrijednost od 10% i to na sljedeće proizvode: ulja i masti, dječju hranu, dječju obuću, odjeću i pelene, prirodni plin, električnu energiju, grijanje i tekuća goriva. Namjera predlagatelja je utjecati na sniženje maloprodajnih cijena određenih proizvoda što bi se pozitivno odrazilo i na standard hrvatskih građana, poglavito u vrijeme kada su cijene pojedinih proizvoda naglo rasle. Na svu sreću, u drugoj polovici 2009. godine došlo je do ublažavanja inflatornih pritisaka i stabilizacije cijena velikog broja proizvoda, o čemu je govorio ministar gospodin Šuker. Poznato je kako je porez na dodanu vrijednost najznačajniji instrument fiskalne politike svake zemlje pa tako i Republike Hrvatske koji u ukupnim prihodima proračuna Republike Hrvatske sudjeluje sa oko 36%. Upravo zbog njegove važnosti, dakle fiskalne važnosti PDV-a, Europska komisija teži ujednačavanju propisa o porezu na dodanu vrijednost među državama članicama Europske unije, a njihova harmonizacija temelji se na Direktivi 112 iz 2006. godine. Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost Europske unije zamišljen je kao jednostavan i praktičan sustav s jednom standardnom stopom, široko definiranom poreznom osnovicom i malim brojem izuzeća. Pored standardne stope koja ne može biti niža od 15%, dopuštena je i primjena jedne ili dvije snižene stope koje za određene kategorije dobara i usluga navedenih u dodatku 3 prethodno spomenute direktive ne smije biti niže od 5%. Dakako, u sklopu pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji hrvatsko zakonodavstvo i u ovom dijelu bit će potrebno uskladiti i s pravnom stečevinom Europske unije, odnosno sa odredbama relevantnih direktiva. Reći ću samo nekoliko rečenica o sustavu poreza na dodanu vrijednost u Republici Hrvatskoj koji je uveden 1. siječnja '98. godine kao zamjena za višefazni porez na promet. Osnovni sustav, sukladno Zakonu o porezu na dodanu vrijednost, primjenjivao se po jedinstvenoj stopi od 22% na široko definiranu osnovicu uz mali broj standardnih izuzeća i bez nulte stope, osim one za izvoz. Bitno je reći kako je tada sustav poreza na dodanu vrijednost u svojoj osnovi bio veoma sličan zakonodavstvu Europske unije. Međutim, u međuvremenu uvedena je nulta stopa za neke kategorije dobara i usluga u unutarnjem prometu, a za neke plaćanje poreza po sniženoj stopi od 10%. Zatim, uveo se drugačiji pristup kod definiranja izuzeća, kod oporezivanja građevinskog zemljišta te kod određenog praga za ulazak u sustav PDV-a što je dovelo do značajnijeg odstupanja hrvatske prakse od europske prakse. Ali treba naglasiti činjenicu, o čemu je isto tako ministar govorio ovdje, kako svi proizvodi i usluge na koje se primjenjuje nulta ili snižena stopa poreza na dodanu vrijednost, prema važećem zakonu pripadaju kategorijama iz dodatka 3 direktive za koje se u Europskoj uniji nudi mogućnost primjene snižene stope, ali ne niže od 5%. S obzirom da nas očekuje, kao što sam već prethodno rekao, usklađivanje zakonodavstva i u ovome segmentu koji će se temeljiti na odredbama važećih direktiva Europske unije, a ne na određenim nacrtima promjena europskih direktiva kao što u ovom slučaju temelji Klub zastupnika SDP-a. Smatram da je neprihvatljivo propisivati sniženu stopu poreza na dodanu vrijednost za proizvode koji nisu obuhvaćeni dodatkom 3. Također, predlagatelj u svom obrazloženju prijedloga izmjena i dopuna ovog zakona navodi kako za njegovu provedbu nije potrebno osigurati dodatna sredstva u proračunu Republike Hrvatske, pri čemu ponovno zanemaruje činjenicu kako se smanjenjem stope poreza na dodanu vrijednost sa 22 na 10% za obuhvaćene proizvode, može očekivati umanjenje prihoda državnog proračuna, najmanje u iznosu od 2,2 milijarde kuna na godišnjoj razini. Uvažavajući sve prethodno navedeno, a posebno podatak koji govori o tome da će u slučaju usvajanja predloženih izmjena i dopuna zakona proračunski prihodi biti manji za gotovo 15 milijardi kuna na godišnjoj razini što može dovesti u pitanje stabilnost državnih financija, te mogućnost zadovoljavanja neophodnih javnih potreba države, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice drži sva tri prijedloga, znači o dva je već svoje rekao, a sada govorimo i o trećem, neprihvatljivi. Isto tako, moramo naglasiti ispred kluba Hrvatske demokratske zajednice da su ovi svi prijedlozi nedorečeni, znači da nisu potpuni, jer nedostaju simulacije. Nedostaju simulacije pozitivnih i negativnih efekata ovih mjera koje su predložene, znači i onih pozitivnih na gospodarstvo Republike Hrvatske, na standard građana Republike Hrvatske, ali su izostali oni negativni efekti koje bi usvajanje ovih zakona i ovaj manjak od 15 milijardi kuna imao na stabilnost javnih i državnih financija. Hvala lijepa.
Imamo jedan ispravak. Gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Kolega Filipoviću, ispravljam vaš navod da HDZ neće prihvatiti Zakon o porezu na dobit i Zakon o doprinosima, jer je HDZ već jutros nije prihvatio. Čudi me da to niste primjetili. Ostaje mi samo da parafraziram vašu čuvenu izjavu kad ste branili vladinu politiku rečenicom "i loša politike je ipak politika". Mogu to parafrazirati i promašena je rasprava ipak rasprava.
U ime predlagatelja, gospodin zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, državni tajniče, kolegice i kolege. Na bazi nekoliko ovih rasprava ipak se stječe dojam da bi svi mi vrlo rado uveli međustopu i pokušali sa međustopom omogućiti građanima i ajde recimo, nešto jeftiniju energetiku, ali i one potrepštine koje znače našu pronatalitetnu politiku, koje znače sigurnu opskrbu i lakše preživljavanje siromašnog dijela stanovništva. Imam osjećaj da svi na taj način razmišljamo. I sada imamo potpuno dvije oprečne situacije. Kako vladajući brane nemogućnost onoga što bi inače rado htjeli da se dogodi? Najprije, da bi opravdali zašto su protiv pokušavajući reći pa možda ipak nije tako loš život u Hrvatskoj, možda ipak nije gospodarsko okruženje u Hrvatskoj tako loše, tako nestabilno i možda se svi mi varamo i više smo podložni osjećajima nego brojkama. Prema tome, možda nije tako loše u Hrvatskoj. To su poruke vladajuće strane. Ono što možda više smeta to su jasne poruke neda nam Europska unija, bi mi međustopu za struju i plin, neda Europska unija, to su izričiti stavovi vladajućih. I sad zamislite, Europska unija je dala dozvolu svima da u 2009. brinu o jeftinijoj energiji, ali vladajući u Hrvatskoj veli ne, rado bi mi, ali neda Europa. Zamislite. I sada dolazi ono treće. Neda Europa, nije baš tako loše stanje, ali evo imamo i s ove lijeve strane, imamo tu opoziciju koja mora se pretvoriti u avet, u avet se mora pretvoriti. Vi morate građane zastrašiti sa tom suludom opozicijom. Znate, predlažu tako kardinalno loše prijedloge pa ćemo ući u enormne dubioze u proračunu i građani Hrvatske ako ih slušate imat ćete manje plaće, imat ćete manje mirovine. Da treba strašiti građane Hrvatske, jer strah je nešto što će možda razum paralizirati. Da to su obrane, to su argumenti u raspravama oko temeljnih problema u Republici Hrvatskoj. Istina deficit, pokušavamo reći građanima Hrvatske ne koji deficit, ne treba nam deficit, deficit je problem, nećemo dobit kredite. Da i stvaramo bauk od nečega što je obrnuto. Cijela Europa veli, da ne morate poštivati visinu deficita u Europskoj uniji, monetarnoj uniji u ovoj godini ako imate određene mjere u spašavanju gospodarstva i negativnih događanja u gospodarstvu. Ali u Hrvatskoj vladajući poručuju strašite se deficita. I sada naravno dolazi i ono da neki od nas ipak ne mogu zaboraviti da su upravo ti vladajući 2003. strašili Hrvatsku sa Argentinom, Argentinom kada je dug bio oko 18 milijardi eura onda je u Hrvatskoj bila od strane upravo tih istih predviđena Argentina. Sada kad je blizu 40 milijardi nije problem Argentine, ne jer sad su oni bogom ti koji će štititi Hrvatsku. Što to znači gospodo, građani? Strah. Strah je taj koji vas mora paralizirati da uopće razmišljate o tim suludim idejama iz opozicije. Samo strah i argumenti straha se sve češće izvlače jer to su argumenti koji će možda još upaliti. Što mi u SDP-u pokušavamo reći kad govorimo i o ovom prijedlogu Zakona o porezu na dodanu vrijednost? Nemamo samo taj osjećaj. Na žalost građani su ti koji izjavljuju svim meritornim institucijama da žive loše i da žele živjeti bolje i da ne osjećaju da će to biti moguće i traže aktivnu ulogu vlasti, traže aktivnu ulogu nas ovdje u Parlamentu da im osiguramo upravo taj bolji status nego što ga oni imaju danas. To isto traži privreda, dapače privreda koja veli nemoguće je više raditi u ovakvim uvjetima. Tražimo aktivne mjere. To traže od nas, od vladajućih ali i od ovog Sabora i to je razlog da mi smatramo da trebamo razgovarati ne plašiti, ne plašiti. Trebamo razgovarati o prijedlozima, pa i o prijedlozima vezano za porez na dodanu vrijednost. Ako je u privredi sa rokovima plaćanja, ako su građanima sa tim kako da imamo vrlo jasno jeftiniju energiju. Ili ako ne jeftiniju da spriječimo daljnja poskupljenja. Osnovni razlog krize u plinu je i loša politika cijena. Očito da nitko nije bio dovoljno odgovoran da stvara gubitke i vodi Vladinu brigu o sigurnosti opskrbe plinom. Prema tome, znamo da nas očekuju nove cijene plina i treba biti itekako uvedena bitka za manji PDV na plin. Znamo da to isto imamo na dijelu električne energije i da ćemo se morati boriti za ekonomske cijene. Ali ako su ekonomske cijene barem i građanima smanjimo u onom dijelu PDV-a. E naravno, ostaje uvijek pitanje građanin će to u određenom dijelu nadomjestiti drugom potrošnjom. Ali ostaje pitanje što učiniti sa problemima u državnom proračunu? E vidite, tu više nemamo odgovornost. Tu se mi razlikujemo. Da li ste se pitali draga moja gospodo da je 2003. godine izdatak za plaće bio 14,3 milijardi, da ga u ovom proračunu imate 23,4 milijarde. 9 milijardi više. Netko bi rekao a u, lijepo, povećane su plaće. Ne nije istina, nisu povećane plaće, jer da su povećane plaće bili bi drukčiji odnosi, zadovoljniji ljudi. Nisu povećane plaće, povećani su zaposleni, enormni broj zaposlenih. Da, to ministar nije znao zaustaviti. U tom dijelu mi pokušavamo otvoriti rasprave. Gospodo, gdje je vaša odgovornost za neregularno zapošljavanje, enormno zapošljavanje, za stvaranje bremena u proračunima i prema građanima Hrvatske i prema hrvatskom gospodarstvu. Da, stvorili ste ga 9 milijardi. Toliko vam je više plaća. A znate koliko su osnovice samo rasle? Osnovice su rasle za negdje 28%, a ovaj porast je 68%. Tko je to kriv? Gdje su te reformske snage ove vlasti koja nije smjela to dozvoliti? Gdje je ministar koji to nije smio dozvoliti? Jer mora znati da to ne može platiti ni građanin, da to ne može platiti niti gospodarstvo, niti hrvatsko gospodarstvo. To gospodarstvenici govore. To ne želimo čuti, ne. Krivi su oni iz 2003. Krivi su ovi suludi prijedlozi. Mi ćemo ugroziti građane. Ne! Građani moraju jasno znati nekontrolirani proračun, nekontrolirano zapošljavanje, neodgovorno ponašanje. To su razlozi zašto danas ne možemo razgovarati o međustopi. To su razlozi zašto građani moraju biti zaista zabrinuti, jer ova Vlada nije znala biti odgovorna u svojoj ekonomskoj politici, nije znala ni o svojoj proračunskoj politici i zato osim argumenta straha mi o tome ne možemo razgovarati, ne možemo razgovarati. To je naš problem. Naravno, ministar samo zna netko mu je stvorio troškove, netko mu je enormno povećao troškove i draga moja gospodo dajte mi novce. Njega zanimaju samo novci, neodgovorno, neodgovorno. I u tome mi tvrdimo neodgovorno i tu se razlikujemo. Ne moramo se mi slagati. Pa moraju biti različite te politike među nama. Znate, stvoreno sto i nešto agencija. Svaka još ta agencija je nametnula svoj parafiskalni namet. Tko ga plaća? Privreda. Pobrojimo te parafiskalne, pogledajte stranicu Ministarstva financija [[Upadica predsjednik: Završite molim vas!]] Porez na porez, sve uvedeno u zadnjih pet, šest godina. I to su problemi i kad tu nađemo rješenja neće biti problem uvesti međustopu.
Hvala. Imamo prije nego dam ministru riječ, imamo dva ispravka. Prvo je Davor Huška. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedniče, pa želim ispraviti netočan navod kolege Linića koji je rekao da imamo dvije oprečne situacije. Nemamo dvije oprečne situacije kada govorimo o promjeni stope PDV-a, već je kolegica Opačić rekla da je promjena stope PDV-a sadržana u predizbornom programu Hrvatske demokratske zajednice, znači da se u tome slažemo, da ste okoristili i naš program, vjerojatno ovaj prijedlog prepisali iz predizbornog programa Hrvatske demokratske zajednice, a razlika je samo u tome što Hrvatska demokratska zajednica sa svojim koalicijskim partnerima koristi jedan sustavni pristup kako to veli reći kolega Goran Marić, sustavni pristup u rješavanju ovog problema, a za što zahvaljujući građanima Republike Hrvatske imamo na raspolaganju ovaj mandat u 4 godine za razliku od vas u SDP-u. Hvala.
Hvala. Imamo još jedan ispravak, gospodin Boris Kunst.
Hvala lijepa. Pa, bilo je više netočnosti. Prva netočnost, nije točno ovo što vi kažete da plaće nisu rasle. Prije svega, prosječna plaća, neto plaća početkom 2003. godine iznosila je 3 270 kuna, danas iznosi 5 270 kuna, tu je negdje. Znači, ja ne znam da li je to raslo ili nije raslo, kako bi to mogli prikazati. Onda hoćete reći kako je danas katastrofično živjeti loše i tako dalje. Eto vam podatak na koji ste se u vašem uvodu pozvali za košaricu četveročlane obitelji. Početkom 2004. godine u Zagrebu, zato jer bi inače mogli govoriti i o drugim gradovima koliko iznosi četveročlana košarica, je iznosila 6 044,27 kuna početkom, a sad iznosi, to ste vi iznijeli podatak, 6 303 kune. Znači za 303 kune je porasla od 2004. do 2009. A vi pričate o takvom katastrofičnom stanju. Nije ništa teže živjeti danas, bez obzira na ovu recesiju, koja je činjenica da ljudi dobro ne žive, nego što se živjelo negdje u periodu od 2001. do 2003. Ništa lošije, koliko hoćete podataka, to mogu dokazati. E sad, normalno da situacija da bi bilo bolje, ali drugo, ako već hoćemo, a zašto vi ne bi obzirom da imate takvu mogućnost kao stranka koja predlaže ovaj zakon i utjecali da se smanji prirez u Gradu Zagrebu. Pa i njime bi se olakšalo ljudima živjeti, građanima koji plaćaju itekako skupe troškove u ovom gradu.
Hvala. Obavještavam da je u 13,45 prošlo vrijeme za prijavu za raspravu od 10 minuta. A sada u ime Vlade, gospodin ministar Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Kad nemate argumenata onda opalite po svemu, pa tako i kolega Linić. Ja ni u jednom trenutku nisam rekao da nešto Europska unija ne da. Ali dozvolite mi da kao predstavnik Vlade i ministar financija imam pravo vas upozoriti da ste predložili nešto što je u suprotnosti sa pozitivnim zakonskim propisima koji su u Europskoj uniji. Ako to nemam pravo, onda mi vi to recite, pa ja to neću napraviti ovdje, napraviti ću negdje drugdje. Prema tome, niti u jednom trenutku ja nisam rekao da Europska unija ne da, ali ja vas moram upozoriti da ste predložili nešto, a da niste pročitali zakonodavstvo Europske unije. To je vaš problem, Vlada je na to vama jasno odgovorila, vi niste ni u jednom trenutku dali protuargument da je to tako. Druga stvar, ovo oko plaća, pa gospodine Liniću, ja znam što ste vi radili dok ste bili, ljudima ste rezali plaće, ovako onako, međutim ne stoji vam argument da se povećala masa plaća isključivo zbog povećanog broja zaposlenih. A znate vi koliko bi se desetina tisuća novih ljudi zaposlilo? I to naprosto nije istina, međutim, vi iziđete, kažete i jednostavno neću reći onu riječ ostanete živi, ali to ostane tako. Druga stvar, agencija. Da li su te agencije želja Vlade Republike Hrvatske ili su te agencije posljedice nečega što trebamo napraviti. Ne možete reći da Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja je izmišljotina Vlade Republike Hrvatske. Ne možete to reći. Mi možemo nabrojati niz drugih takvih agencija, prema tome, nemojte kad govorimo o porezu na dodanu vrijednost govoriti o nekim stvarima koje nemaju veze s tim i na kraju krajeva, nitko od nas ne straši građane Republike Hrvatske. No ono što je istina, predložili ste tri zakona koja nose 15 milijardi što smanjenih prihoda, što povećanih troškova u državnom proračunu. To je nešto što naprosto ne možete osporiti i ako ja kažem da to nosi deficit od 15 milijardi, vi kažete da ja strašim hrvatske građane. Ja nemam namjeru nikoga strašiti, ali imam pravo i slobodu nekoga upozoriti. Druga stvar, vi ste preiskusan i predugo ste i u politici i u ekonomiji da ne bi znali da u ovom trenutku kad bi se dogodio deficit od 6%, da bi 15 milijardi bilo nemoguće naći na financijskom tržištu. To je nešto što vi nećete priznati, a to jako dobro znate, jer kad bi to priznali, onda bi praktički dezavuirali ovo što ste predložili. Druga stvar, ne možete uspoređivati Hrvatsku sa nekim starim članicama Europske unije iz nekoliko razloga. Prvo, snaga i moć njihovog financijskog tržišta koje će pomoći da se isfinancira kako deficit iz države, tako i poduzeća. Nažalost, Hrvatska nema tako moćan financijski sustav iz razloga što je država takva kakva je. I nemojte biti kontradiktorni sami sebi. S jedne strane pričati da Hrvatska uzima novce od gospodarstva, a s druge strane kad vam paše neka Hrvatska Vlada donese mjere kojima će financirati … [[Govornik se ne čuje.]] Nitko od vas, vrlo interesantno neće reći da smo mi osigurali HBOR-u skoro 500 milijuna eura kredita isključivo za financiranje i poticaje malog i srednjeg poduzetništva, infrastrukture i poljoprivrede i najveći dio tih kredita će još ići u subvencioniranu kamatu koja se subvencionira iz državnog proračuna. To su mjere ove Vlade što se tiče gospodarstva. Strašiti Hrvatsku … [[Govornik se ne razumije.]] i zaduživanje. Gledajte, vi ste otišli sa čela ove države, ostavili ste nominalan deficit od 14 milijardi kuna. Znači, država se morala zadužiti 14 milijardi kuna da bi to isfinancirala. Danas je deficit ove države negdje 2 milijarde 700, 2 milijarde 800, govorim o središnjoj državi. Dakle, nominalno 10 milijardi manje i za tih 10 milijardi se Hrvatska država treba manje zadužiti i tu je razlika između vaše i naše politike. Druga stvar, vi meni govorite o urednosti javnih financija. Pa znate što, mislim to je ono što smo zatekli i što imamo danas, to su dvije stvari koje se ne mogu usporediti. Ostavili ste proračun sa 300 i još nešto podračuna na kojima se nalazilo novaca o ho, ho, ostavili ste parafiskalnih nameta u HBOR-u koliko hoćete i vi danas. … [[Upadica se ne razumije.]] Mogu vam reći. u prosjeku je to bilo 800, 900 milijuna. Na tim podračunima koji su bili sa strane, a istovremeno se moj prethodnik morao zadužiti kratkoročno da bi isplaćivao mirovine i plaće. Dakle, toliko o tome kako je danas, kako je ovako. I bilo bi mi drago da ste mi jednim argumentom dokazali da se ne zna kuda se novci troše. No kažem, vaš nastup je takav, vi imate pravo na to, ali nemojte oduzimati ni meni pravo kao predstavniku Vlade da kažem našu istinu. Druga stvar, ne možete reći da Vlada nije predložila određene mjere, predložit će ih i sukcesivno će ih predlagati kako bude trebalo. A što se tiče zahtjeva poslodavaca, mi smo imali predsjednik Vlade i ja sa čelnicima Hrvatske udruge poslodavaca prije 10 dana sastanak. Nakon toga je bila zajednička izjava koja je dijametralno suprotno od ovoga što vi govorite, dijametralno suprotna. To što neki pojedinci zbog svojih političkih ambicija pričaju razno razne stvari, a istovremeno imaju mjesečnu plaću što jedan djelatnik u Poreznoj upravi nije u stanju zaraditi za tri, četiri godine, to vas nije briga to ćete pričati u jednom drugom trenutku. Ali to su istine. I prema tome, malo odgovornosti ne izrečenim riječima nikome ne bi škodilo, jer sve se ovo negdje vani piše, sve financijska tržišta bilježe i kada Hrvatska bude išla u izdavanje … [[Govornik se ne razumije.]] vani onda će se to itekako bilježiti. Prema tome, ne želim nikoga plašiti jer nećete vi pregovarati o tome, nego ću ja pregovarati i snositi odgovornost. Hvala dragom Bogu.
Hvala. Imamo ispravke, prvo potpredsjednica Željka Antunović Izvolite.
Prvo netočno je gospodine ministre da vi znate što je radila SDP-ova Vlada u svom relativno kratkom mandatu, jer da znate onda bi znali da je posrnulo gospodarstvo na koljenima slično kao što ćete ga i danas u što ga i danas vodite i nered u javnim financijama u te četiri godine svog mandata dovela na pristojnu razinu s koje ste vi dalje nastavili raditi. Na žalost opet kao što vidimo danas u suprotnom smjeru. Netočno je da mi kao predlagatelji ne poznajemo europsko zakonodavstvo ili bilo koje uvjete u kojima se nalazi hrvatski proračun i hrvatska Vlada. Točno je naprotiv da s pozicije oporbe pokušavamo i to nekoliko mjeseci učiniti nešto da zaustavimo negativne trendove s kojima se suočavamo u Hrvatskoj kao što je točno da Vlada sve to vrijeme samo najavljuje mjere, a još ni sa jednom nije izašla.
Hvala. Ispravak gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Ispravit ću kolegu Šukera u jednom navodu koji je rekao da se ne može usporediti ono što je naslijedio s ovim što je danas. Ja se slažem da se ne može usporediti dug Hrvatske od 18 milijardi eura sa dugom od skoro 40 milijardi eura i da se ne može usporediti trošak administracije koja danas kao što je kolega Linić rekao skoro 70% veći nego što je bio tada. Te stvari su neusporedive i zbog toga što jesu neusporedive danas se ne možemo nositi sa situacijom u kojoj se naša zemlja nalazi.
Hvala. Ispravak gospodin Nenad Stazić. Izvolite.
Netočno tvrdite ministre da povećanje birokratskog aparata nije bilo tako veliko i da nije prouzročilo takvu štetu u proračunu. Ukupni rashodi za zaposlene u posljednjih 5 godina HDZ-ove vlasti povećane su za čak 9 milijardi kuna. da se povećala samo osnovica za plaće, to je ono usklađivanje plaća u … sa dogovorom, a da se nije povećavao broj zaposlenih, porast sredstava za plaće bio bi samo 3 milijarde kuna ovako on je 9. Za tu razliku da niste u državni aparat zapošljavali rođake, prijatelje, stranačke drugove i sve one čija je gladna usta trebalo namiriti, vi biste danas u proračunu imali dovoljno sredstava da pomognete gospodarstvu i da pomognete građanima, između ostalog i prihvaćajući i SDP-ove prijedloge zakona.
I ispravak gospodin Davorko Vidović. Izvolite.
Gospodine ministre nepodnošljivo i iritantno za vas vjerujte sasvim kontraproduktivno spominjanje onoga što je tko gdje kada zatekao, kada već inzistirate. 2000. godine zatekli smo Hrvatsku sa negativnom stopom rasta. Mi smo zatekli zemlju u recesiji. Zemlju sa pola milijuna nezaposlenih, potpuno izoliranu državu. Ostavili smo zemlju uređenu pred vratima Europske unije, financijski stabiliziranu, svih onih 17 milijardi dubioza koje smo zatekli smo riješili i gospodine ministre ta je Hrvatska u civilizacijskom smislu napravila gigantski iskorak kada već spominjete. 7 godina dobrih godina su posljedica posla kojega smo obavili u tih 4 godine krvave, teške, sa velikim odricanjima i sa reformama koje smo proveli. Opet ćemo zateći bojim se nakon vašega mandata, opet zemlju u recesiji, ovoga puta ju naprosto ne možete izbjeći zbog toga što više niste sposobni zadužiti zemlju, jer smo došli do razine kada to više nije moguće. … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala. … [[Upadica se ne razumije.]] Nije 7 godina, nego 5. Povećali ste dvije godine. … [[Upadica se ne razumije.]] 7 dobrih godina su veliki upitnik. Molim vas govorimo barem činjenice ako ništa drugo. I sada je na redu u ime kluba HSS-a gospodin zastupnik Josip Friščić i potpredsjednik Hrvatskog sabora. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, ministre, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Prije svega vas želim pozdraviti. Jučer i danas klub HSS-a vezano uz dva zakona koja su boli na raspravi ovaj danas i nekoliko onih koji se najavljuju njih iščitavamo i promatramo u jednom ozračju u kojem živimo, u kojem život teče i nas i naših građana s jedne strane zahvaćeni i krizama i recesijama a jednako tako u pripremi za predstojeće lokalne a vidimo već i predsjedničke izbore. Zasigurno premalo je ovdje izgovoreno riječi o onome što je dobro. Svi ili mnogi govornici su govorili u Hrvatskoj nema dotoka stranog kapitala, u Hrvatsku ne dolaze novi poduzetnici. Dragi moji prijatelji neće oni doći ako ćemo ovakvu klimu i sliku u Hrvatskoj slati vani. Ovi jučer i danas davane su i formule i stručna tumačenja i što je to kriza, i što je recesija. A ja mislim da bi neki htjeli najbolje da to sve skupa nazovemo katastrofom. Na njihovu žalost, do katastrofe nije došlo. Mi moramo biti svjesni toga jer to mediji prenose, to vijesti govore da su zasigurno mnogo snažniji i mnogo jači u svijetu došli u situaciju da donose mnogo rigoroznije mjere nego što su to naše bile ne zato što su to htjeli nego zato što su ih prilike na to natjerale. Ali jednako tako treba ovdje reći i želim to naglasiti neki su se i s pravom i ja želim da govorimo pred hrvatskom javnošću i građanima jer zahvaljujući njihovom glasu mi ovdje sjedimo, ali njima i trebamo reći i ponoviti da Hrvatska financira svoj dug za razliku od nekih zemalja koje to više nisu mogle, da hrvatski bankarski sektor je ostao neoštećen, ali nije to samo bankarski sektor, to su hrvatski građani. Pa zahvaljujući i raspravi u ovom Saboru, zahvaljujući i donošenju hitne mjere i zahvaljujući povjerenju u državu odnosno Vladu. Jer da su naši građani otišli pred banke, izvukli iz njih 130 milijardi svoje štednje nema tog ministra financija, nema te Vlade i tog premijera koja može svojim mjerama, potezima ili Sabor zakonima sačuvati financijski sektor. Na sreću, to se kod nas nije dogodilo. Prije mjesec i pol dana donašali smo u ovoj prostorniji u sabornici proračun i dio rasprave koji je zasigurno tada trebao biti je izostao a sada smo otvorili kroz ova tri zakona i najavi kroz idućih dvadeset rebalansa proračuna jer svaki prijedlog ili smanjuje prihode ili povećava izdatke. Lijepo je to govoriti građanima mi ćemo vam više dati i mi ćemo vam manje uzeti, pogotovo ako nisi odgovoran da to treba i stvoriti, da sve to skupa valjda kroz neki drugi kanal treba doći prije svega da bi se moglo dati a zatim jednako tako da bi se stvarali uvjete za stvaranje. Govorilo se ovdje i dobro je da se vodi bitka i govorimo o potrebi čuvanja svakog radnog mjesta ali onda u niz rasprava je očito pronađena kategorija po kojoj svatko može udariti. To je administracija jer tu kao nisu svi naši, tu nisu naši državni službenici nego tu su njihovi i naši pa ćemo mi njihove otpustiti. HSS i moj klub, i ja osobno ne zalažemo se za otpuste, zalažemo se za efikasnu državnu administraciju jer ona nam treba, ona treba poduzetniku, ona treba građaninu, ona nam treba svima skupa. Govorilo se ovdje o istoj kategoriji na tri načina jer ne jedan put je ponovljeno, izrečeno da poduzetnici vrište sa Šukerom da im donese određene mjere. Onda je rečeno da ćemo im olakšati situaciju smanjenjem poreza na dobit ali budući su to tajkuni, prevaranti, lopovi iz pretvorbe i privatizacije mi ćemo njima zahvatiti tako da je riječ o dividendi kao da se to ne govori u pravilu o istoj skupini ljudi. Nema iz šupljega u prazno gospodo draga. Govori se ovdje da bi bilo vrlo transparentno prema tržištu reći da imamo nižu cijenu rada, ali onda smanjimo zahvaćanje iz plaća pa povećajmo zahvaćanje od poduzetnika kao da on u svojoj fakturi posebno fakturira cijenu rada, pa onda cijenu materijala, pa cijenu kapitala i onda mu se to na taj način plaća. On prodaje proizvod ili uslugu i sa svojim proizvodom i uslugom on je konkurentan. Govorilo se ovdje i prijedlog je kako bi bilo zgodno i dobro da smanjimo i uvedemo diferencirane stope ovim zakonom vezano uz PDV što zasigurno svatko od nas na kraju želi da mu nešto bude jeftinije. Ali mi moramo znati da smo mi takve poteze imali, da smo imali mi i niske i bez stope za aute, onda su se preprodavale dozvole za uvoz. Da smo mi uveli na određene kategorije onda su to oni drugi iskoristili pa smo morali zaposliti neke druge službe da utvrde tko je to i kako radio. Sjetite se samo zadnjih smanjenja dok je bilo rečeno da ovaj narod ne čita dovoljno, da mu nisu dostupne novine pa smo smanjili PDV, nijedne novine nisu pojeftinile, mnoge su još i poskupile a ljudi čitaju koliko čitaju i ono što žele čitati. Puno se raspravlja o energentu i govorilo se ovdje da li netko straši ljude ili hrabri ljude. Ja želim reći naša je uloga i zadatak da hrabrimo ljude i baš kada je riječ o plinu njih treba hrabriti. I vezano na ono što je pred nama ovo proljeće to su lokalni izbori jer Vlada, ministarstvo, INA i MOL stvaraju uvjete da se do plinske stanice pred svakog distributera a to je na par sto metara ili koji kilometar do našeg građanina dotjera plin po cijeni pod kunu i pedeset, a onda ga građani u svojim fakturama dobivaju od 2,50 do 3,00 kune. I sigurno je da tu ima prostora. I sigurno je da građane treba ohrabriti da kažu plaćati ćemo do toga ili biti ćemo s onima koji će nam to promijeniti. Sigurno je, a ovdje je govoreno, da prihvaćanje određenih rješenja dovelo bi u kolaps neke djelatnosti. Usuđujem se to reći jer kod rasprave o proračunu, kroz rasprave u zdravstvenom sustavu nitko nije negirao da postojeći nivo zdravstvenih usluga košta između 23 i 24 milijarde. Nitko nije rekao da ima recepta bez dopunskog zdravstvenog osiguranja i dodatnih izdvajanja iz proračuna kako ta sredstva osigurati. I ja vas sada pitam, uzimanjem 9 milijardi iz ovog sustava to je ponovno kolaps toga sustava. Možda on može preživjeti nekoliko mjeseci, možda i godina, neće se plaćati faktura, neće se namirivati lijekovi, itd. ali dugoročno ne može. I zato bez obzira na sve nisam zagovornik i nikada neću dići ruku za to da zatvorimo oči i zato što bi nam se negdje to dopalo. Dobro je, mi kroz ove zakone koji su predloženi otvaramo jednu drugu reformu počinjemo o njoj govoriti jer će za nju jednog dana biti kriv. To je onaj drugi stup koji očito da se izmaknuo, ali to je jedna druga priča. Sigurno da taj stup mi nećemo ojačati ako ćemo zdravstvo dovesti u probleme. Promjena poreznog sustava, pa svaki proračun i onaj koji je radio proračun i onaj koji je radio proračun najprije pred sebe uzme zakonsku regulativu. I on je rađen temeljem te regulative i da li ima mjera, ovdje smo imali pauzu kada se ocjenjivalo ima li Vlada pravo predložiti onakovo smanjenje koje je ministar došao i predložio ovdje k nama, da ne idemo u dug jer se već tada iščitavalo da će se krediti teško moći naći. I opredijelili smo se za to. Možda s premalo rasprave, ali smo se opredijelili jer smo znali i to su te mjere i to je način kako treba reagirat, to je ono što ćemo kada do toga dođe uvijek znati i prepoznati i podržati. Sigurno je da, i tu se svi slažemo, mi ćemo pojedinu regulativu vezanu na svoj porezni sustav trebati mijenjati. I ja se slažem sa gospodinom Linićem kada je rekao mi moramo i mijenjati uopće mjesta gdje ćemo … [[Govornik se ne razumije.]] to su imovinski porezi. Ali i on kao stručnjak će se sigurno složiti da nema zemlje koja je uvela imovinske poreze prije nego što je ustrojila tu evidenciju a za to je najmanje u tri godine potrošila nekih 7 godina. Prema tome to nisu potezi i mjere koje mogu dati ili koje se mogu implementirati u jednom kratkom periodu, vremenu i roku a do toga ono što je utvrđeno, predviđeno kao izdaci da to treba i da to može čekati. I zato mijenjati ćemo mi i Zakon o PDV-u. I to nije, to nije niti ministar rekao da se neće raditi, ali ćemo tada razgovarati ako, ja vjerujem u dobroj mjeri i tada će biti šanse i za dio ovoga što se ovdje govori. Ako trebamo uvesti porez od najmanje 5% na kruh i mlijeko onda ćemo osloboditi pelene ili nešto drugo i voditi računa da taj građanin neće biti dodatno opterećen ili da se u njegov džep neće gurnuti ruka. Ali to je nešto što ja očekujem i vjerujem da će nam pripremiti i naša Vlada i ministarstvo financija. Zato Klub HSS-a ovakav prijedlog i ovakve parcijalne zahvate u proračun neće podržati, hvala lijepa.
Hvala. Imamo ispravaka. Prvo je zastupnica gospođa Gordana Sobol. Izvolite.
Pa gospodine predsjedniče, pa kolega Friščiću vi ste rekli da bi u ova dva dana ove rasprave da se pokazuje da bi neki htjeli da situaciju u Hrvatskoj nazovemo katastrofom. Gospodine Friščiću ne, raspravljajući o ovim temama i ovim zakonima ova dva dana sada, ovdje u Saboru, mi ustvari želimo da se vi i slični vama vaši kolege ovdje u Saboru ali i ovi u Vladi konačno probudite, gospodine Friščiću, bojim se da niste jer kako se ne varam jučer iz vaše stranke baš nitko nije našao potrebu da raspravlja o ovoj problematici. Jer to što vi sada radite, to što ne činite ništa ni vi ni Vlada u kojoj ste član, e to je ono što nas može dovesti do katastrofe.
Buđenje! Nemojmo buđenje stavljati u ispravke! Probudili smo se. Izvolite Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodin Friščić je rekao, u svom izlaganju zbilja je pokrio široki spektar, nije se ograničio samo na ovo, ali zbog toga je puno ispravaka koje bi trebao sada reći jer je dosta netočnosti rekao a ono što ću ispraviti je gdje ste bili kada se donosio proračun. Mi smo ovaj zakon uputili prije proračuna u sjednici kada se donosio proračun, kolika je budnost vaša, vaše Vlade, govori o tome da ste to odgodili za dva mjeseca ili za mjesec i pol dana i time doveli nas sve u situaciju kada je situacija puno gora nego što je bila prije mjesec i pol dana. Toliko o vašoj budnosti a naša budnost se dokazala sa time da smo sve te zakone pripremali puno ranije nego što je Vlada uopće počela razmišljati o krizi.
Hvala. Gospodin zastupnik Davor Bernardić, ispravak.
Poštovani kolega Friščić u nizu netočnosti ispraviti ću samo jedan. Rekli ste da je lijepo govoriti građanima o problemima. Ne, to je upravo suprotno, nije lijepo govoriti građanima o problemima, ali je odgovorno. Nije im lijepo govoriti da su im plaće u 2008. realno palo, nije lijepo govoriti da im 720 tisuća ljudi živi u siromaštvu. Nije lijepo govoriti da je 11 tisuća ljudi ostalo u zadnja tri mjeseca bez posla. Vi imate pravo na stav da je situacija u Hrvatskoj fenomenalna, ali dopustite da mi imamo pravo na stav da o problemima treba govoriti.
Hvala. Koliko se sjećam, govorio je da trebamo ohrabrivati ljude. I četvrti ispravak, gospodin Nenad Stazić. Izvolite.
Netočno je, kolega Friščiću, da bi usvajanje ovog zakonskog prijedloga kao i ovih drugih, izazvalo kolaps u državi i nelikvidnost. Rekli ste, neplaćanje faktura, neplaćanje lijekova itd. Nelikvidnost je, i bez prihvaćanja ovih zakona, na djelu. Dok mi ovdje raspravljamo, javljaju mi da ovdje u klub SDP-a zovu građani i kažu pitaj Šukera zašto nisu isplaćene naknade za nezaposlene koje isplaćuje Zavod za zapošljavanje, zašto nisu isplaćena bolovanja, ona duža koja idu na teret HZZO-a. Nelikvidnost je tu i bez prihvaćanja ovog zakona. nelikvidnost je tu kao posljedica lošeg rada ove Vlade. To moramo shvatiti.
Ovo nije, to je pitanje građana i ne spada u ispravak netočnog navoda. Ali dobro, idemo dalje sa najširim pristupom mogućim. Jedino ću možda intervenirat ako počnemo govoriti o Marsu ili Veneri pa onda to možda nije ipak ispravak netočnog navoda, ostalo bi moglo biti. Na redu je pojedinačna rasprava. Prvi je gospodin Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče, gospodine ministre. Drago mi je što ste danas sa nama ovdje i što ste posvetili malo vremena ovim temama koje smo mi evo jučer otvorili, 25 antirecesijskih mjera, nadam se da ćete biti i na preostalima kada dođu u saborsku proceduru. Ono po čemu je hrvatska Vlada možda jedina u Europskoj uniji, odnosno ne u Europskoj uniji nego u Europi, nažalost još nismo članovi Europske unije, a to je da je jedina Vlada koja nije donijela niti jednu jedinu konkretnu mjeru koja bi se bavila ovim trenutkom u kojem se Hrvatska nalazi, a nalazi se definitivno u recesiji. To su svi pokazatelji zadnji statički koji imamo, govore nam o tome da je Hrvatska u recesiji. Nije donijela niti jednu jedinu mjeru prema građanima, niti jednu jedinu mjeru prema gospodarstvu. U biti, da se ispravim, donijela je jednu mjeru, ali ta mjera nije antirecesijska, ta mjera je upravo suprotno. Mjera koja će još više poticati recesiju, a to je da je u dva navrata u prvom mjesecu i sada ponovo uzela novac sa hrvatskog tržišta kapitala, prijeko potreban hrvatskim poduzetnicima… … [[Upadica se ne čuje.]] Gospodine predsjedniče, molim vas da upozorite ministra Šukera da ne dobacuje. Molim vas ministre Šuker, dok ste vi govorili ja sam slušao. Imate se mogućnost javiti pa onda ispravljati ono što mislite da nije u redu. Uzeli ste u prvom mjesecu 2,1 milijardu kuna da bi isplatili operativne troškove države… … [[Upadica se ne čuje.]] I sada ste ponovo uzeli odnosno zadužit ćete se za 750 milijuna eura na domaćem tržištu. A čiji je to novac, odnosno kome taj novac je danas najpotrebniji? I to ne govorim ja, to vam govore iz HUP-a, to vam govore iz Gospodarske komore. Vi možete mahati ovdje iz klupe, ali to vam oni govore gospodine ministre. Uzeli ste prijeko potreban novac hrvatskog gospodarstva kako bi se očuvao barem minimalni rast ili da ne odemo u recesiju odnosno u minus. Ono čega su svjesni svi hrvatski građani danas u Hrvatskoj, šta god tko rekao, je da se danas živi puno lošije nego što se živjelo prije godinu dana. Živi se bez obzira na to koliko vi se trudili ministre govoriti o tome da to nije tako, hrvatski građani dobro znaju da su troškovi života puno veći nego što su bili prije godinu dana. I ove mjere koje je SDP danas usmjerio, znači mjere koje se odnose konkretno na trenutnu pomoć hrvatskim građanima. Prijedlog jučer koji je trenutno htio pomoći hrvatskim građanima da im se neto plaće povećaju, da im se poveća štednja iz koje će se sutra povećavati mirovine i na kraju krajeva, danas da se smanjenjem određenih cijena uštedi još dodatni dio budžeta hrvatskog građana. Ono što nudi hrvatska Vlada je ništa. Nema nikakvih mjera, osim toga da govori da će biti krize, da se trebamo spremiti za krizu, ali kako će hrvatski građani tu krizu preživjeti, hrvatska Vlada ne govori. Građani Hrvatske moraju imati odgovornu Vladu, moraju imati lidership, moraju imati onoga koji će im pokazati kako izaći iz ove situacije. Ali s čime je to ova hrvatska Vlada pokazala da ima ikakvu viziju? Nema niti jedne mjere, osim toga da slušamo iz mjeseca u mjesec predložit ćemo, radi se itd. Pa zar nije čudno da su svi živi sa nečim izašli osim hrvatske Vlade? Jučer, spomenuo je ministar Šuker Gospodarsku komoru, neki dan poslodavci, ekonomsko vijeće radi, prijedlozi idu na sve strane. Europa ima mjere već 6 mjeseci. Europa je donijela mjere teške 200 milijardi eura, a hrvatska Vlada ništa, kao da će se sve samo od sebe riješiti. Nažalost, svi smo svjesni da to nije tako i da na kraju ćemo platiti cijenu svi mi građani Hrvatske zbog toga što će kriza biti i bolnija i dugotrajnija i trebat će nam više da izađemo iz nje. A zbog čega smo nespremni, kolega Vidović je dobro primjetio. Sedam godina u kojima se moglo napraviti dovoljno rezerve ministre Šuker, da danas budemo spremni za krizu koja je pred nama. Ali ne može se dovesti zemlju u situaciju krize i očekivati da ćemo uspjeti proći bezbolno kada država nije spremna zbog toga što se rastrošno ponašala zadnjih pet godina. Rastrošno se ponašala zbog toga što, rekao je kolega Linić, neopravdano su se provodila zapošljavanja ljudi. Tu se radi ne o desecima, nego možda 30, 40, 50 tisuća ljudi koje ste doveli u zadnjih pet godina i s time povećali trošak administracije i zbog toga danas Hrvatska nije u mogućnosti se nositi sa krizom. I zbog toga danas hrvatsko gospodarstvo nije u mogućnosti plaćati troškove Hrvatske države i normalno da onda svi su nezadovoljni. Pa zar nije nevjerojatno da se javljaju ljudi iz, čak članovi HDZ-a, iz gospodarstva koji govore, pa ova politika nije dobra. To treba mijenjati. Radite krive stvari. Pa nije vam valjda stranački kolega neprijatelj da vam to govori preko medija jučer, prekjučer. Morate se gospodine Šuker i vi i hrvatska Vlada osvijestiti i vidjeti da ovako dalje više nećemo moći. Ne želimo, vjerujte ne želimo mi loše sada nešto, jer svima će otići stvari u krivom smjeru ne samo HDZ-u, HSS-u itd. Hrvatska je u problemu, a prije svega hrvatski građani koji neće moći podmirivati najosnovnije svoje potrebe i neće moći sutra niti živjeti dostojanstveno od svojih plaća. I zato i danas ova treća od 25 antirecesijskih mjera, danas je predsjednik Sabora Bebić rekao mi imao 50, 50-tak točaka smo imali dnevnog reda. SDP je uputio 25 antirecesijskih mjera. Danas smo uputili u saborsku proceduru od 10 novih točaka 5 koje je uputio SDP, 2 koje je uputila Vlada, a sada pogledajte molim vas nazive tih točaka i vidjet ćete, prijedlozi SDP-a svi koji idu redom usmjereni prema gospodarstvu i građanima i s druge strane zakoni koji govore o štetnosti buke itd. koje je uputila Vlada. Mislim da moramo biti svjesni da se moramo početi baviti onim problemima koje hrvatske građane muče i da im moramo omogućiti da ovu krizu što bezbolnije prođu. I na kraju što se tiče konkretno ovog zakona, mislim da ne postoji nikakav problem da se ove promjene PDV-a usvoje. Drago mi je da je kolega Friščić rekao da i oni razmišljaju u tom smjeru i da će možda doći prijedlog službeni i od Vlade koji će preuzeti možda ove neke stvari. Nećemo se ljutiti, slobodno uzmite. Ide u interesu hrvatskih građana. Možete što se nas tiče i prepisati zakon i sutra ga predložiti u obliku Vlade. Evo stvarno dobit ćete punu podršku iz našega kluba. Smatramo da hrvatskim građanima pogotovo što se tiče cijena najosnovnijih potreba kao što su energija, hrana, moramo napraviti dodatni prostor da se smanje ti troškovi, da hrvatski građani mogu lakše preživjeti i da lakše mogu dočekati teška vremena koja se pred nama nalaze. Na kraju da kažem samo ove tri mjere koje smo do sada raspravili, jučer pomoć gospodarstvu 2 i pol milijarde kuna i danas i jučer hrvatskim građanima 9 milijardi kuna koji se ne mogu promatrati samo tako koliko će faliti. Taj novac će velikom mjerom se vratiti u budžet, u proračun kroz PDV, kroz druga porezna davanja. Neće to hrvatski građani spremiti u čarapu i državu ostaviti bez tih prihoda. To je jednostrano gledanje situacije i smatram da ove mjere su realne i da je sav taj manjak u proračunu ja bih rekao nazovi manjak jer bi s druge strane se povećali prihodi može se kompenzirati kroz dodatne porezne prihode, odnosno kroz dodatni i novi prihod iz PDV-a, može se kompenzirati kroz određene preraspodjele i uštede u nekim investicijama u proračunu koje sad nisu potrebne. Ali ono što je najbitnije u ovom trenutku mi hrvatskim građanima moramo pomoći, mi hrvatskom gospodarstvu moramo pomoći jer inače nema izlaza iz ove teške situacije.
Hvala. Imamo jedan ispravak prije ministra, a to je gospodin Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo moram ispraviti krivi navod. Veli ne želimo mi loše. Ma nije točno. Ovo što slušamo vi prizivate loše. Tjerate i potencijalne investitore. Napravite nešto konkretno. Imate niz načelnika, gradonačelnika. Mi ćemo u Svetoj Nedjelji u ponedjeljak na konferenciji za tisak objaviti da spuštamo cijenu građevinske dozvole, komunalnih doprinosa za 20 do 30%. Pa napravite nešto. Ovo je samo pričanje, naklapanje, vrijeme plakanja. Ali to je Ray Charles puno bolje izveo od vas davno prije.
Gospodin ministar Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa naprosto je smiješno slušati već gospodina Marasa i neke druge iz njegovog kluba da pričaju da je Vlada uzela gospodarstvu 750 milijuna i 300 milijuna. To je nešto što je naprosto neistina i meni je žao. Ali ako hoćete pričati o javnim financijama, monetarnoj politici uzmite malo zakone pa ih pročitajte pa ću vam moći govoriti. Ovo je jedna koordinirana akcija monetarne i fiskalne politike da se vrati dug za obveznice koje su a propos istine bile izdate za mandata vaše Vlade. I sad ako vi imate nešto protiv toga, pa to onda javno recite. Druga stvar. 2 milijarde i 100 milijuna u prvom mjesecu je isto tako koordinirani projekat monetarne i fiskalne vlasti da bi se isplatile mirovine i plaće zbog čisto kalendarskog poremećaja koji se je dogodio u prvom mjesecu. I gledajte, ako ste vi protiv toga što smo mi to napravili zajedno sa Hrvatskom narodnom bankom i isplatili mirovine i plaće, onda to javno recite. Međutim, gospodine Maras stvar da vi ne možete neke stvari negirati. I vi danas uopće niste govorili o Zakonu o PDV-u. Pričate neistine, međutim nisu hrvatski građani baš tako naivni. To govorim već po nekoji put. Dakle, morate bit svjesni da ovu operaciju koja je izvršena u dogovoru sa Hrvatskom narodnom bankom i odluku koju je donio Savjet Hrvatske narodne banke u srijedu se isključivo može provesti za financiranje država. I prema tome, nemojte govoriti da je država uzela novce gospodarstvu. Mi ćemo upravo u 4 mjesecu napraviti drugu stvar. Otići ćemo na međunarodno financijsko tržište, financirati deficit državnog proračuna i potrebe za reprogram koji dolazi u drugom dijelu godine upravo zbog toga da bi ostavili novce hrvatskom gospodarstvu. Druga stvar, gospodin Vidović je govorio o sedam godina. Pa vi ste imali deficit od 6,3%. Vi ste trošili daleko više nego što ste zarađivali. A mi kad imamo danas deficit 0,8 devet, 0,8 ili 9% vi nama govorite o rastrošnosti. Pa deficit je pokazatelj rastrošnosti. Deficit pokazuje da trošite daleko više nego što stvarate i na svu sreću pa smo napravili fiskalnu konsolidaciju, ustrojili državnu riznicu, ustrojili niz kontrolnih instrumentarija u javnim financijama. Inače pitaj Boga što bi danas bilo s nama. Međutim, kažem s obzirom na ovakve sve izjave sva sreća pa međunarodne institucije rejting agencije dobro znaju što su pojedine operacije središnje države i središnje banke pa neće uzeti ovu vašu majku u obzir.
Ispravak gospodin Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod ministra Šukera da je taj novac uzet, hajmo reći tako gospodarstvu, odnosno on je rekao da nije. O tome ne govorim ja. To s kim god sam razgovarao iz bankarskog sektora to govori. Ne, ja znam s kim sam pričao, to govore ljudi iz bankarskog sektora, a da je to vrlo lako objašnjivo, pa to je znači novac sa hrvatskog tržišta kapitala. A gdje se zadužuju za te 2 milijarde i 100 milijuna kuna, gdje se zadužuju hrvatske tvrtke nego na našem tržištu. Vi ste da bi platili operativne troškove države u prvom mjesecu zadužili sa 2 milijarde i 100 milijuna kuna na hrvatskom tržištu kapitala i uzeli na taj način novac prijeko potreban hrvatskim poduzećima.
Hvala. Pa slušajte, jednostavno argumenti ni jedan ni drugi se ne prihvaćaju. Jedino za to jedan zid i što ćemo sad, nego samo hajmo ovo ispričati što imamo i tako. Je li? Evo, i gospodin Zdenko Franić, ispravak.
Ispravljam netočan navod gospodina ministra Šukera da je SDP-ova Vlada bila rastrošna zbog državnog deficita. Činjenica jest da je dobar dio tog deficita išao na pokrivanje nelikvidnosti koja je naslijeđena od prethodnih Vlada, ako se sjećate siječnja, veljače i dobrih početka 2000. godine, nismo mogli vidjeti u prometu novčanicu od 500 ili 1000 kuna jer su sve transakcije išle solarnim putem, tj. ono lova na sunce, bez da se te transakcije evidentiraju, a činjenica jest da, eto sad smo u sličnoj situaciji jer u opticaju gotovo tih novčanica ne možete vidjeti, pa se pretpostavlja da opet se mnoge transakcije rade u kešovini. Kad bi se to spriječilo, bilo bi novaca i više u državnom proračunu.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo, ova dva dana ovdje u Saboru raspravljamo o prijedlozima izmjena i dopuna zakona koje je SDP uputio u proceduru još prošle godine na vrijeme. Htjeli smo o tome da raspravljamo ovdje u Saboru i prije nego što je prijedlog proračuna došao na dnevni red, međutim nažalost, evo mi raspravljamo tek na ovoj sjednici u drugom mjesecu 2009. godine i to je ono što se zove opstrukcija prijedloga koji dolaze od strane opozicije. U međuvremenu, Hrvatski sabor, odnosno vi, vladajući donijeli ste proračun kakav ste donijeli i ja bih rekla da vjerojatno jedino danas ministar Šuker zna kako taj proračun izgleda jer u međuvremenu, odnosno u isto vrijeme kad i proračun donesene su ustvari i protuustavne odredbe Zakona o izvršenju državnog proračuna kojem se omogućilo da Vlada bez znanja Sabora po svom nahođenju prebacuje sredstva iz kolone u kolonu kako smatra da je u tom času potrebno, a bez da o tome prije obavijesti Hrvatski sabor. Tako da o tome kakav nam je danas proračun, kolika su sredstva unutra, kako se puni ili ne puni, kako se plaća ili ne plaća iz tog proračuna, nažalost vrlo rijetki u ovoj državi znaju. Ne možete nama u SDP-u prigovoriti da nismo upozoravali, da nismo upozoravali ovdje i u ovom Saboru opetovano da nam predstoji teško razdoblje, da treba nešto poduzeti. Tada nam je rečeno i od strane premijera i ministara i to je vas ovdje kolegice i kolega, nemojte samo govoriti, kritizirati, hajde predložite nešto. E pa, SDP je predložio ne samo nešto, predložili smo prošle godine, ali i danas ste u krajnjoj liniji uvrstili u dnevni red 5 novih prijedloga zakona, ubiti sve su to dijelovi jednog cjelokupnog prijedloga paketa antirecesijskih mjera koje je izradio SDP-ov tim ili antikriznih mjera ili nazovimo kako god hoćete. Dakle, predložili smo ovih dana niz zakonskih prijedloga, izmjena i dopuna, niz konkretnih mjera i nekoliko reformi. Ovih dana upozoravaju vas, kolegice i kolege vas i Vladu i razni stručnjaci, poduzetnici oni veći ili manji, kako god tko želi na to gledati i iz crkvenih krugova dobivate upozorenja da valja nešto poduzeti. Odnosno, svi se pitaju što Vlada, da li uopće zna što treba poduzeti. Svjesni smo mi toga. Ja ne mislim da bilo tko u ovoj državi mora biti Nostradamus pa predviđati ne znam koliko unaprijed. Neke stvari se vjerojatno i nisu dale predvidjeti. Međutim, hajde ovako da kažemo. Pa u svijetu, u Europi, ali i kod nas situacija se ustvari praktički iz dana u dan mijenja. Međutim, u tom svijetu i u toj Europi za razliku od nas, aktualne vlade nešto i poduzimaju. Poduzimaju i prije nego što dolaze do totalnog kolapsa. Vlade se prilagođavaju, čine nešto. A ja vas ustvari pitam što radi Hrvatska Vlada. Kolegice i kolege, vi možete sada ovako sjediti i možete me gledati, možete se podsmjehivati, ali ne pitam vas samo ja, pitaju vas građani ove Hrvatske što poduzimate? Imate li namjeru bilo što poduzeti. Veli ministar Šuker, a uostalom u obrazloženju Vlade piše da nas oko ovog zakona o uvođenju međustope PDV-a ograničava europska direktiva, direktiva koja govori o državama članicama Europske unije. Super. Ja ne znam kad ćemo mi postati članica Europske unije, ali shvaćam ja da mi moramo poštivati direktive, ali znate što. Ja ću ovako sad reći, u svim ovim mjerama koje su europske vlade, vlade pojedinih zemalja svaka i specifično za svoju zemlju donijele, jako bih voljela znati jesu li u svima ispoštivane sve moguće direktive Europske unije, koje one kao države članice Europske unije bi trebale poštivati i ako, nitko ne kaže da ovo što mi predlažemo i ova međustopa mora biti nešto trajno, pa uzmite to, predložite kao privremenu mjeru, kao nešto što će vrijediti, ne znam, u iduću godinu ili dvije godine dana dok ne uđemo u Europsku uniju. Ja sam sigurna da upravo zbog krize koja jeste svuda u svijetu i u našem okruženju i u Hrvatskoj, da nam ne bi Europska unija ni malo zamjerila da u ovom dijelu uvedemo jednu međustopu. A što ta međustopa konkretno znači jer odnosi se i na smanjenje stope PDV-a za energente, odnosi se na smanjenje stope za dječju odjeću, obuću, ulja, masti. Pa to vam znači 240 kuna minimalno mjesečno za jednu prosječnu obitelj više prihoda. Evo, to konkretno znači. I sad vi mene ovdje pokušavate uvjeriti, mene i sve nas koji to predlažemo da to nije vrijedno spomena. Zgodno. Recite to građanima Hrvatske da tih 240 kuna koje bi sa ovom izmjenom zakona oni mogli dobiti mjesečno više, da to nije vrijedno spomena. Ministar Šuker kada se obraćao više puta ovdje govorio kako je prošle godine su bile povećanje cijene energenata, pa se u međuvremenu to smanjuje itd. Ja vas pitam, a pitam i ministra što se desilo ovih proteklih mjesec dana? Zar nije poskupio plin cca 20%? Zar nije poskupio benzin, odnosno motorna goriva, lož ulje i to u dva navrata, u dva navrata već. Ja ne znam što će biti za tjedan dana. Jeli to spada u nešto što nije vrijedno spomena? Možda nekima to nije vrijedno spomena. Ali oni o kojima mi govorimo, a to je ponovit ću, trećina hrvatskih kućanstava koja živi na rubu siromaštva ili polovina svih kućanstava u Hrvatskoj koji jedva spajaju kraj s krajem. Kolegice i kolege sada recite da to nije istina, sada recite da sva istraživanja koja su vršenja od agencije izvan Hrvatske, ali i unutar Hrvatske koju je vršio "Caritas" da nisu točna. Recite to njima. Tih 240 kuna o kojima sam govorila tim građanima bi itekako značilo u ovim ipak teškim vremenima koja pred nas dolaze. I na kraju postavljam pitanje sebi ali i vama. Do kada će se u Hrvatskoj Vlada, vladajuća koalicija, odnosno kada će se dogovoriti što je u Hrvatskoj? Je li početak krize, je li kriza, je li početak recesije, je li recesija? Da li krize uopće ima? Jel malo ima, malo je nema. Da li će se donijeti kakve mjere, jel malo će se donijeti, malo neće? E to je ono što ja pitam hrvatsku Vladu i pitam vas ovdje. Jer da ponovim ono što sam rekla i kolegi Friščiću, mi ovdje ne prizivamo katastrofu i ne plašimo ljude, ja ne plašim nikoga. S onima s kojima se ja družim s kojima svakodnevno razgovaram, ali valjda i vi i vi to znate da ih ne treba plašiti, jer oni sami vrlo dobro znaju kako i na koji način uspijevaju preživjeti od mjeseca do mjeseca. A ministar Šuker je ovdje rekao da svatko u ovoj saborskoj govornici ima odgovornost za ono što izgovori. Da ima odgovornost za ono što izgovori, ali bome imamo i odgovornost za ono što pokušavamo učiniti ili činimo ali i za ono što ne činimo. I na kraju ne mogu se oteti dojmu da građani o kojima mi govorimo hrvatskog Vladi nisu bitni. Znate zašto? Zato što je to kategorija građana koja glas u ovoj Hrvatskoj nije dala za HDZ. Uostalom premijer Sanader je u više puta, pa onda i njegovi suradnici iz Vlade rekli da oni jedino odgovaraju onima koji su dali svoj glas za HDZ, a da ih mišljenje drugih ne zanima. Ja samo zaključujem da mišljenje ove trećine kućanstava, odnosno polovine kućanstava koji jedva sastavljaju kraj sa krajem ne zanima ovu Vladu.
Hvala. Imamo dva ispravka. Prvo gospođa Šolić, pa onda Markovinović.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo slušajući ovu raspravu na početku ću reći da sama sebe pitam da li gospođa zastupnica uopće živi u Hrvatskoj. … [[Upadica se ne razumije.]] Da je sa "Caritasom" jedva sjela ja sam valjda 500 puta. To je jedno. Nije točno zastupnice da ova Vlada ne gleda jednako sve građane Hrvatske. socijalne kategorije i kroz prošli mandat … je donijela i niz zakona za poboljšanje upravo tih građana koji su slabijeg imovinskog stanja. To su i obitelji sa više djece da ne nabrajam i porodiljske naknade koje su vraćene, a vi ste ih uzeli sa troje djece i više. A ovo što vi nas plašite i što se vi čudite da mi ne prihvatimo vaše mjere? Pa vi ste nama '91. godine … /Govornica isključena, pa uključena./ … za Jugoslaviju, a ne za samostalnu Hrvatsku digli … /Govornica isključena./ … Nemojte se držati pameti. Građani vrlo dobro znaju tko ste.
Ovo Jugoslavija nije u ispravku netočnog navoda. Prema tome, to je dodatak. Idemo gospodin Markovinović. Izvolite.
Pa evo ja moram ipak ispraviti netočan navod, a to je. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne hvala. A to je što je kolegica rekla da nije točno da mi prizivamo katastrofu, prizivate je. svaka je vaša rečenica, svaka vaša riječ. A koliko su vam argumenti tanki vidi se potom, jer je odjedanput vam je relevantno mišljenje "Caritasa", Crkve. "Caritas" vam je do nedavno bio zločinačka organizacija, a o Crkvi da ne govorim. Hvala.
Idemo dalje. Obavještavam zastupnike ukoliko je to za bilo što relevantna činjenica drugi program. Ma šta se smijete. Pa čemu se smijete? Šta se smijete? Što ovo sve iskarikirate na kraju? O čemu god čovjek hoće vi se smijete, ko jako ste pametni svi, a mi smo drugi svi glupi. Jeli tako? Evo ovako. Ne prenosi Hrvatska televizija ovu sjednicu. Možete dakle biti umjereniji u svojim izjavama. Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora. Ma ne smijemo se mi vama, nego ste vi vrlo duhovita osoba i onda izazovete tu i tamo smijeh. I to nije ništa osobno i nemojte to tako shvaćati. Pa meni je evo isto žao što ja '91. nisam mogao dati neke mjere, imao sam samo 11 godina, ali nadam se da mi Božica neće zamjeriti. … [[Upadica se ne razumije.]] Božice nisam vas isključio ruke su mi bile u zraku. Pa ovo je danas pričamo o jednom od naših 25 prijedloga. Dva su odbijena, ovo je treći koji nije prošao, a zašto, jel. To je već ono što sam rekao u uvodu. Zato što su prvi puta to smo mogli vidjeti iz izvješća HNB-a realne plaće pale u lipnju 2008. godine i nastavile padati. Zbog toga što Hrvatska imala 720 tisuća siromašnih, zbog toga što 11 tisuća ljudi ostalo u zadnja 3 mjeseca zbog posla i zbog toga što je udio troškova hrane na 40% u prosječnoj košarici, a stanovanja na 30%. I zbog toga je bitno pričati o tim nekim stvarima, pogotovo o snižavanju PDV-a na osnovne životne proizvode. I tu je bila dvojba od ministra da li je ovaj zakon antiinflacijski ili anatirecesijski. On je i jedno i drugo. A sada ćete čuti zašto je i jedno i drugo. Zato jer je i Europska unija u prvim svojim smjernicama upravo da zaštiti građane od energetskog udara i to se svi slažemo da je inflacija djelom uvezena kao što je i kriza djelom uvezena, no međutim inflacija nije u potpunosti uvezena zato jer je ekspanzivna fiskalna politika napravila da se poskupe cijene roba i usluga i kriza nije u potpunosti uvezena upravo zato jer je nedostatak strukturnih reformi doveo do situacije da ne možemo napraviti nikakav ni maleni pomak u državnom proračunu. Dakle, riječ je o mjeri koja je i antiinflacijska i antirecesijska. Zašto? Zato jer je Europska komisija predložila promjenu direktive za snižavanje PDV-a da bi zaštitila građane još prije šest, sedam mjeseci. A upravo u European Commission Recovery planu koji je težak 200 milijardi eura predviđa se također snižavanje u jednom dijelu radno intenzivnih djelatnosti stope od poreza na dodanu vrijednost. Dakle, i Europska komisija predlaže ova rješenja za iste slučajeve. Dakle, o čemu se radi. Zakon je jednostavan, on je univerzalan. Nismo izmišljali toplu vodu i iskreno mene osobno nije toliko briga niti me zanima kako će živjeti pojedini stanovnik Europske unije, zanima me kako će živjeti hrvatski građanin ali me zanima ako stanovnik Europske unije, ako Vlada Europske unije, ako svi relevantni politički subjekti tamo imaju rješenja da i mi uzmemo ta rješenja i da ih primijenimo, i zato smo mi to predložili. Mi nismo izmišljali toplu vodu i ne mislimo da smo najpametniji na svijetu ali moramo, svjesni smo toga da moramo ponuditi neke mjere i moramo ponuditi rješenja. Direktno da kažem primjena ovog zakona kad ga izglasamo, nadam se da ćete nas možda i podržati, bi direktno već prvi dan po izglasavanju zakona tj. po stupanju zakona na snagu smanjila cijenu ulja i nafte, dječje hrane, dječje odjeće, obuće i pelena, prirodnog plina, električne energije, grijanje i goriva za 10%, već u startu za 10% bi omogućila niže troškove života hrvatskim građanima. Ja ću vas podsjetiti da ste vi u predizbornom programu 2003. također predvidjeli promjenu stope PDV-a i to s 22 na 20% koju do sada niste ostvarili, prošlo je šest godina i ovo jedan od načina kako vam i mi pomažemo da vi realizirate svoje predizborno obećanje barem u jednom dijelu, a treba. Tri zakona u paketu znače veće plaće 500 kuna odmah, manje troškove života zbog 10% nižih cijena ovih proizvoda, više investicija i veće mirovine. I to su četiri efekta od ova tri zakona i tako ih treba promatrati. I naša intencija u predlaganju zakona nije bila da mi opterećujemo državni proračun, da napravimo nešto nego da konačno postanete svjesni da se u Hrvatskoj mora nešto napraviti. Vidović je govorio o sedam dobrih godina, predsjednik Sabora Luka Bebić je govorio o pet dobrih godina i ja se slažem i da je bilo pet i da je bilo sedam. No međutim, u razdoblju dobrih godina treba se štedjeti. Treba se štedjeti da bi se moglo imati fleksibilniju fiskalnu politiku tj. fleksibilniji proračun u razdoblju koje dolazi i to je osnovna poanta i intencija. Mi smo vam predlagali tokom zadnjih pet, šest godina tisuće i tisuće amandmana. Nije bilo prostora za prihvaćanje nijednog. Hrpetinu, stotinjak zakona, nije bilo prostora za prihvaćanje nijednog. To znači da i najmanja intervencija u državni proračun kompletno ruši tektoniku državnog proračuna. To nije dobro. To znači da je proračun prenategnut, on je tektonski nestabilan i to je zapravo i izuzeće izvođenja strukturnih reformi u vremenu kad su se one mogle izvoditi a mogle su se izvoditi na valu gospodarskog rasta kada smo imali više novaca i kada smo stvarali a ne mogu se provesti reforme koje su nužno potrebne danas kada nemamo novaca. I to je osnovna poanta priče. Teško je sada napraviti … [[Govornik se ne razumije.]] pa ja se slažem da je teško. Pa ja se slažem da je teško intervenirati u proračun ali konačno se mora nešto početi napraviti da se reforme provedu i intencija ovog zakona je upravo i ta jer meni se proračun čini i djeluje mi poput upaljenog mišića, gdje god takneš boli. I nažalost, to je praksa koju treba mijenjati i zato su ta tri naša zakona u još jednom ponavljam u intenciji da odmah omoguće veće plaće i manje troškove života, veće investicije i veće mirovine u budućnosti. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo dva ispravka. Prvo gospodin Josip Đakić.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče. Samo jedan ispravak netočnog navoda u nizu netočnosti koje je gospodin izrekao. A to je da je netočno da vaši amandmani nisu mogli biti uvršteni u proračun nego je bilo nemoguće ih uvrstiti s obzirom da su bili neopravdani. Htjeli ste skinuti Sigurnosno-obavještajnoj službi sve pa i više nego što je planirano za njih, htjeli ste policiji skinuti više nego što je planirano za Ministarstvo unutarnjih poslova a s druge strane ste tražili sigurnost građana, s druge strane ste tražili da rade svoj posao, s druge strane ste tražili da budu na ulicama. Mislim, o čemu govorite ako niste uzeli stranu proračuna i opravdali svoje težnje da kroz proračun želite ravnomjerno zastupati interese svih građana i pozicije svih institucija u Republici Hrvatskoj da pravovremeno i pravovaljano rade. Nemojte mislim insinuirati pred ovim Visokim domom jer stvarno je vidljivo iz onoga što ste predlagali.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Ispravio bih netočan navod kolege gospodina Bernardića. Tisuće i tisuće amandmana koje Vlada ne prihvaća. To jednostavno nije točno. Kolega nije bio zastupnik u onom prethodnom mandatu ali može pitati starije kolege. To jednostavno nije točno. Radi se o kvaliteti amandmana. Kad je amandman bio kvalitetan Vlada ga je prihvatila. A što se tiče zahvata u državni proračun kolega Bernardiću pa građani ne žele vaše zahvate, oni vam već dva puta uzastopno govore mi ne želimo da vi imate išta sa državnim proračunom. Da su htjeli vaše zahvate rezultati izbora bi bili drugačiji.
Na redu je gospodin zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani ministre, državni tajniče. Evo, obzirom da smo se naslušali jučer svega i svačega a obzirom da je danas i petak ja ne ću govoriti o onome što sam mislio nego ću se osvrnuti samo na nekoliko riječi i na sve nelogičnosti koje smo danas i jučer čuli. Naravno, danas ću se osvrnuti na ovaj vaš zadnji zakon. A zašto sam rekao da je nelogičan? Pa nelogičan je upravo što to predlažete danas kada je Hrvatska u ovako teškoj situaciji, kada se cijeli svijet nalazi u recesiji vi danas tražite promjenu odnosno predlažete novi zakon gdje bi umanjili prihode državnom proračunu za 2 milijarde i 200 milijuna, ili bolje rečeno kroz vaš antirecesijski program cirka 15 milijardi. To doista svakom razumnom čovjeku u današnjem vremenu nije jasno kako i na koji bi način ovo resorno Ministarstvo financija, hrvatska Vlada mogli provesti u 2009. godini. To je sigurno samo vama jasno i vi sigurno imate svoj program no on je utemeljen isključivo danas kako bi se vi javnosti i građanima jer puna su vam usta građana dodvorili na bilo koji način. Ja doista govorim iskreno, vi znate da je to tako, ali naravno nećete priznati. Prije svega ako znamo da nam je trošak proračuna 80 milijardi fiksni, ako istovremeno znamo da bi vi kroz svoj antirecesijski program umanjili proračun od 15 milijardi kuna, pa ja vas pitam poštovani prijatelji kako i na koji način bi se išta gradilo u Hrvatskoj kako bi bilo koje kapitalno zadanje mogli započeti ako ste vi tako danas štedljivi, ako vi danas tako volite građane. A istovremeno kada ste bili na vlasti, ne sjećam se koje je to godine bilo, davno je to bilo, niste znali primijeniti niti sličan antirecesijski program jer i tada je Hrvatska već bila u poteškoćama . Prema tome, u današnje vrijeme kada cijeli svije govori o krizi vi istovremeno optužujete hrvatsku Vladu, istovremeno predlažete smanjenje proračuna, istovremeno tražite a vi ste upravo oni koji ste vatru kurili ispod sindikata i tražili povećanje 6% dohotka za državne službenike istovremeno zanemarujući da postoje i drugi službenici. Istovremeno zanemarujući da postoje oni koji su danas dobili otkaze ne zato zbog Vlade Republike Hrvatske nego zbog svjetske krize. I niste se zapitali poštovani prijatelji tko će tim ljudima osigurati ne minimalni osobni dohodak nego jednu kunu. A istovremeno ste kurili sindikate i Vladu da poveća 6% osobne dohotke samo jednim službenicima. Istovremeno ste spremni ovdje danas sasuti krvlje i drvlje i kamenje na Vladu jer ne zna. Pa vi ste imali priliku a da ste znali, ne bi već evo 8 godina ćete biti u oporbi a ja vjerujem i duže jer doista niste znali, doista niste znali. I stoga, ovo je sramotno da u ovom teškom vremenu danas, ne za Hrvatsku, kao što sam rekao vrijeme je teško u cijelom svijetu, ne skupimo glave skupa bez obzira tko se nalazi u opoziciji ili poziciji i da pokušamo svi svojim prijedlozima ali i realnim pokazateljima izvesti ovu Hrvatsku iz recesije koja nas je zahvatila. Ali manje nego druge zemlje u Europi. I zato bih svojim korektnim doprinosom i prijedlogom pomogli a ne na ovaj način odmagali kao što to ovdje danas i jučer radite. A pogotovo jučer dok su snimale kamere bili ste vrlo aktivni, na 100 replika ste se javljali a bez i jednog utemeljenja. To je sramotno gospodo jer mi ovdje u ovom Visokom domu moramo doprinijeti razvoju i boljitku gospodarstva u Hrvatskoj. Na ovaj način vi ga svojim prijedlozima umanjujete a pred građanima želite se prikazivati kao veliki dobrotvori ove zemlje, jer ova Vlada ne zna što čini, a još vam jednom ponavljam imali ste priliku 2001. godine, niste je iskoristili i još ćete dugo biti u ovoj opoziciji gdje se nalazite i danas. Rekao sam o osobnim dohocima za koje ste se tako borili za povećanje, to je 880 milijuna kuna izravnog povećanja troška u državnoj blagajni. Istovremeno, ovih danas se čulo, sada se ponovno zalažete da se smanje osobni dohoci i ne znam sve koje mjere ne predlažete, a one doista apsolutno ne stoje i u ovom trenutku ne koriste Vladi Republike Hrvatske. Ja bih doista isto volio da svi ovi vaši prijedlozi koje ste vi predložili budu provedivi ali oni danas gospodo ne mogu biti provedivi, oni možda mogu bit provedivi a to je i Vlada i prije o tome razgovarala i na koncu Vlada je i smanjila već određene poreze na određene proizvode i siguran sam da će to Vlada učiniti kada za to bude vrijeme. Vi upravo u ovom današnjem vremenu, teškom vremenu, se upucavate bolje rečeno prostim rječnikom građanima kao bi skupili političke poene odnosno kako bi se dodvorili. Pa to danas nije vrijeme za to, to koristite u nekom drugom vremenu a danas je vrijeme da zajedničkim snagama pokušamo pomoć ovoj hrvatskoj Vladi, da budemo jedinstveni a ne razjedinjeni. I kada govorimo i o ulasku Hrvatske u Europsku uniju i u razgovoru sa Slovenijom, ja stječem dojam da vi se prikazujete u jednom smislu a radite drugačije. To doista nije pošteno danas. I sigurno da bih mogao ovdje još puno toga govoriti ali sigurno je da ovo što sam rekao stojim iza toga i nikako se ne mogu složiti da su ovo programi. Ovo nisu programi za ovo vrijeme i Vlada sigurno bi to primijenila da jesu i ona će to primijeniti kada to bude potrebno. Hvala lijepo.
Imamo dvije replike i jedan ispravak. Prva je replika gospodin Nenad Stazić. Izvolite.
Kolege, u cijelom ovom vašem posve nelogičnom i kontradiktornom izlaganju treba se dotaknuti možda samo vrhova tih nelogičnosti. Najprije vi naše prijedloge zakona, ovu našu aktivnost, ove naše mjere nazivate sramotnima, vi kažete da mi odmažemo. Minutu i pol kasnije kažete da biste voljeli da ovi prijedlozi budu prihvaćeni i da će ih Vlada sasvim sigurno jednom prihvatiti samo ne sada. Pa čekajte ako stvarno smatrate da su sramotni a mislim da je sramotno tako nešto u Saboru uopće izjaviti što ste vi izjavili. Onda kako možete priželjkivati da se one ostvare. Vi ali apsolutno ništa niste shvatili od ovih mjera. Jer vi ste govorili kao da je naša namjera smanjiti prihode državnog proračuna i da mi predlažemo 25 mjera da se smanje prihodi državnog proračuna, pa nije to naša intencija. Pa naša intencija je da se novac uloži u gospodarstvo s jedne strane, što vam radi američka vlada, što vam rade europske vlade sa milijardama eura, stotinama milijardi eura i dolara. Pa čekajte, pa jel vi i njihovo djelovanje smatrate sramotnim i ne znam kako ste ga sve ovdje nazvali? S druge strane, nije naša intencija smanjit prihod proračuna. Pomoći građanima da žive, građani od kojih ste se udaljili. Vi ste se udaljili od građana, vi pred sobom vidite samo premijera Sanadera, hoćete se njemu dodvoriti i to vam je jedino na pameti. Kako građani žive, što se s građanima događa, to je vama posve svejedno…
Dobro. Hvala.
I to je iz ovog vašeg izlaganja jasno.
Replika je bila, sad će odgovor bit. Evo izvolite. Gospodin Franjo Lucić.
Gospodine Staziću, vaše demagogije u ovome Visokom domu je nama doista svima dosta. Ali mi kada govorimo, onda govorimo doista iskreno. Ja sam jasno i glasno rekao da u ovome trenutku apsolutno nije moguće bilo što napraviti po pitanju vaših prijedloga svih zakona, a ja nisam govorio niti se mi dodvoravamo niti Vladi, niti premijeru nego ova Vlada i premijer i mi svi skupa radimo za dobrobit građana. A vi u ovom teškom vremenu se dodvoravate i prikazujete lažno građanima, to je osnova svega. I građani će vas prepoznati i zato ćete još dugo biti u oporbi, zato što ih vi kažnjavate lažno jer vi sve što govorite danas nije ništa utemeljeno i ne može biti u ovom teškom vremenu. A vi se lažno građanima prikazujete, gospodine Staziću. Hvala.
Ja bih molio da se riječi, ljepše je čuti ne govorite istinu nego recimo lažete. Evo, to je jedina moja primjedba tu. I sada imamo još i gospodin Zdenko Franić, također replika.
Štovani kolega, vi ste upotrijebili riječ "potkurujete sindikate". A i vi imate jednog sindikatliju u vašim redovima. Ja u tome ne vidim ništa… … [[Upadica se ne čuje.]] Nema ga, ali inače, ja u tome ne vidim ništa sporno. To je legitiman i legalan oblik političkog djelovanja da se stranke povezuju sa sindikatima. Moglo bi se reći da u trenutku kad smo mi, vašim riječima kazano, potkurivali sindikate vi ste potkurivali na splitskoj rivi, na ulici. Mi nismo izlazili na ulicu već smo upotrebljavali legalne i legitimne načine političke borbe. Ne smatram da je sramotno što se sa ovim zakonima raspravlja u ovom Visokom domu i snagom argumenata treba ih prihvatiti ili odbaciti, to će odlučiti saborska većina, to je njezino legalno i legitimno pravo. Ali ono što jest dobro je to upravo da smo inicirali razgovor o tome i da se potakne razmjena mišljenja koja jest možda ostrašćena, ali u ostalom citirat ću našeg dragog kolegu Šeksa: "Sabor jest politička pozornica za iznošenje različitih mišljenja." I na koncu, drago mi je da ste vi upravo jedan od HDZ-ove elite koje je explicite upotrijebila sintagmu jesmo u recesiji, ne znam što će vam reći ministar Šuker, ali evo to je prvi puta javno priznanje iz više HDZ-ove nomenklature da u recesiji jesmo. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega i uvaženi profesore, ja ne znam, vi sigurno to bolje znate od mene, ali sindikatlije mislim ja tu riječ doista nisam još nigdje čuo ni pročitao, ali mislim da su sindikalci ili sindikat ispravna riječ u hrvatskom rječniku, ali to što ste vi upotrijebili doista nisam nigdje ni čuo ni čitao. No, kada spominjete i našeg predstavnika koji je nekada bio u sindikatu pa on doista je zastupao interese sindikata i to danas i kroz ovaj Hrvatski sabor i kroz Vladu sigurno zastupa. Prema tome, sve ovo što ste izrekli nije točno, ali kada bih govorio o svemu onome što ste vi sa sindikatima radili odnosno u najnovije vrijeme kada gledamo i sve ove moguće stranice i facebook, vi ste sigurno ti koji ste glavni organizatori samo nećete priznati, nego se krijete iza sviju. I vi ste ti koji potpirujete, istina i sindikate i sve ovo na facebooku što se događalo. Prema tome, nemojte se skrivat, pa ljudi vas prepoznaju i razotkrivaju. Prema tome, nemojte da vam ponavljam jednu te istu riječ zašto niste na vlasti. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo jednu prijavu ispravka navoda. Uvaženi kolega zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Netočna je tvrdnja da je SDP potkurivao sindikate. Premijer Ivo Sanader, da bi ušao u izbore, potpisao je sa sindikatima način isplate zaostataka u rastu plaća državnih činovnika. On je potpisao 6% u dvije godine, 2008. i 2009. To su potpisi vašeg čelnika stranke, našeg predsjednika Vlade. To je istina. I naravno, to je razlog zašto je i predsjednik Vlade shvatio da kad sindikati neće odustati, da će na neki način ipak prihvatiti povećanje. Pozivati nas u radnju za … [[Govornik se ne razumije.]] a govoriti neistinu, nemam što komentirati. Sigurno sa ljudima koji govore neistinu, podvaljuju, nećemo zajedno surađivati. Zaista nećemo. Toliko gospodine Luciću o vašim istinama.
Hvala. Dalje slijedi rasprava uvaženog kolege Josipa Leke. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministre, kolegice i kolege zastupnici. Možemo li se vratiti na temu? Klub zastupnika Socijaldemokratske partije Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru da donese Izmjenu i dopunu Zakona o PDV-u kako bi se plaćanje poreza na dodanu vrijednost za ulje, mast, dječju hranu, dječju odjeću, obuću i pelene, prirodni plin i elektroenergiju, oporezovali sa 10%. Znate li zašto to klub SDP-a predlaže? Zato što je prema neospornim istraživanjima koje nitko ovdje nije osporio 1/3 kućanstava u Hrvatskoj u siromaštvu, a 1/2 domaćinstava ne može iz prihoda sastaviti početak i kraj mjeseca. I sljedeći razlog za to je da se procjenjuje da je 720000 ljudi u Hrvatskoj ispod granice siromaštva. Klub SDP-a zna, a to znate i vi da ekonomska kriza ne pogađa identično sve dijelove društva. To vi znate kao i mi i tu ne osporavamo. Nitko nikome ništa ne osporava, a naša je zadaća sviju u Saboru da vodimo brigu o onima čija će egzistencija biti ugrožena kad se kriza prelije u hrvatsko društvo. To je naša zadaća. Dakle, sasvim je sigurno da će puno teže na životnom standardu egzistencijalno biti ugroženi ljudi koji su sada na granici siromaštva. I to klub SDP-a predlaže i tu nema među nama spora. Ako je to tako, a naš prijedlog navodno nije usklađen sa nečim, pa što je logičnije očekivati od Vlade nego kaže dobro su nas upozorili. Dobit ćete prijedlog koji je usklađen sa mogućnostima i s aktima. Ali kolegice i kolege, pa nismo mi nepismeni da stranice Europske unije ne pogađa istim maljem ova kriza, niti su mjere zemalja Europske unije za ublažavanje posljedica krize identični. Pa nije istu mjeru uvela Britanija i Njemačka, a vodeće su zemlje Europske unije, ni Francuska i nemaju iste probleme kao što ni Hrvatska. Uzroci krize u Hrvatskoj nisu identični kao što su uzroci krize u zemljama Europske unije, niti će mjere biti iste, niti će posljedice bit iste. Niti će mjere bit iste, niti će posljedice biti iste. A mi ne osporavamo da su činjenice takve kao što smo ih ovdje iznijeli, da 720000 ljudi u Hrvatskoj je na granici siromaštva, a da kriza još nije došla u Hrvatsku. I sad mi možemo voditi skolastičke rasprave šta tko, kako kome. Ali posljedice krize očito će osjećati ovi ljudi, a ne ovdje koji raspravljaju o tome na tako dramatičan način. Dakle, moramo se složiti da uzroci krize nisu identični, niti su u Hrvatskoj za sada još da tako kažem primarno uvezeni. Oni su domaći uzroci, domaći. Pa nije ekonomska kriza stvorila polovicu domaćinstava u Hrvatskoj da ne može sastaviti kraj s krajem, nego politika hrvatska, hrvatska je politika to stvorila. Zbog tog nemojmo zatvarati oči pred činjenicama i nemojmo oko toga voditi raspravu. Možemo voditi raspravu kako tim ljudima pomoći, kako tim ljudima pomoći. Rasprava tko je bolje sagledao krizu također ne može biti na način ja bolje, ti bolje. Dajte nam gospodo iz Vlade, dajte nam neke pokazatelje koji su nesporni barem kod grupe stručnjaka ili kod službenih institucija koje se bave s time Hrvatskog zavoda za statistiku, Ekonomskog zavoda, Ekonomskog instituta ili dajte vi svoje. Dajte nam da mi možemo isto analizirati na temeljima kojima se moraju donositi odluke. Naša odgovornost kao oporbe i jeste da tražimo to. Posljedice od našeg zakona neće osjećati na žalost ni u pozitivnom ni negativnom smislu jer se redovito odbacuju. Nabrojite koje su zakone, koje je hrvatska Vlada, ova Vlada od pet godina koje je usvojila, bilo koji zakon Vlada i oporba predložila. Ali istina, puno je prijedloga usvojila kroz svoje zakone. I ja ću biti sretan i zadovoljan ako sudbina i ovog prijedloga zakona bude … [[Govornik se ne razumije.]] odbacujemo jer je to oporba predložila. Fuj! Ali gospodo iz Vlade sastat ćemo se. Zaista su dobro uočili problem, uočili su problem. Puno je domaćinstava, puno je građana koji teško mogu prebroditi krizu. Bilo bi pametno da mi to uočimo i da nađemo neke mjere koje će olakšati barem ove godine prevladavanje krize. Zašto ove godine to govorim? Pozivanje na Europsku uniju i direktivu za jednu godinu da se ne može odgoditi primjena te direktive pokazuje čak i uredbama Vlada Republike Hrvatske koja je donijela uredbu, naravno nije zakonita, protu ustavna je, da se mijenja Zakon o deviznom poslovanju. Bio je zakon usklađen sa Europskom unijom. Gospodine ministre, svaka čast vama vi ste hrvatski ministar, ali dozvolite da završim. Dakle, Vlada je uredbom promijenila Zakon o deviznom poslovanju, uredbom a bio je usklađen, liberalizacija je bila usklađena sa Europskom unijom, a sada ne možemo iznaći načina da olakšamo život ljudima koji su egzistencijalno ugroženi. Ako je zadaća politike da poštuje normu, propise onda iznad toga je zadaća politike da osigura život dostojan čovjeku, iznad toga je. To je nacionalni interes, barem za godinu dana dok ne vidimo kud će krenuti i u kojem pravcu će krenuti i koje sve slojeve društva će nagaziti ova kriza. Ali ne možemo čekati da dođe, pa ćemo onda reagirati. Pa zadaća Vlade i jeste da predviđa, da angažira stručnjake, znanstvenike i da nama kaže to je to. To su podloge, pa na tim podlogama hajmo razgovarati. Nije moguće odbiti ovaj zakon samo zato što je on kako to kaže ministar suprotan direktivi. Pa kaže ministar da je suprotan. To nije argument, jer je problem tu. Problem je da polovica domaćinstava u Republici Hrvatskoj ne može egzistirati na ovoj razini, ne može sastaviti potrebe, svoje životne potrebe od prvog do zadnjeg u mjesecu. I sva sreća da imamo te podatke koje nitko ne osporava bez obzira tko će se pozivati na ideologiju, Caritas ovamo, Caritas tamo. Nema smisla, da tako kažem zatvoriti oči pred problemom zato što je problem uočen od oporbe, predlažem Vladi, posebno ministru Šukeru da uočeni problem sagleda u okvirima mogućnosti i predloži nam koje će to mjere Vlada predložiti da zaštiti egzistenciju ljudima o kojima je ovdje riječ. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu prijavu ispravka netočnoga navoda, uvaženi kolega Danijel Srb. Izvolite.
Hvala lijepo. Prvi dan mi je u Saboru, ovo mi je prvo javljanje, ali smatrao sam potrebnim na određeni način intervenirati povodom ovog rečenog izlaganja. Naime, sigurno je da u Hrvatskoj ima izuzetno puno obitelji koji teško spajaju kraj s krajem. Sigurno je da ima i onih koji su na rubu siromaštva. Međutim, pitanje zapravo kakve su prave mjere kojima se situacija može popraviti? Zasigurno je najteže onima koji su bez posla. I u tom smislu ja smatram da su nužne Hrvatskoj upravo one mjere koje podižu konkurentnost hrvatskog gospodarstva. Porast konkurentnosti hrvatskog gospodarstva dovesti će i do smanjivanja nezaposlenosti, do porasta broja radnih mjesta, a kroz to i do porasta mogućnosti većih socijalnih davanja. Stoga, ja sve mjere koje treba donositi Vlada vidim u tom smjeru, a to je u svakoj mogućoj mjeri pronaći mogućnost kako povećati konkurentnost hrvatskog gospodarstva. Hvala lijepo.
Hvala kolega. Slijedi dalje rasprava uvaženog kolege Nenada Stazića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Prvo mislim da je izuzetno dobro što smo raspravu o ovom zakonskom prijedlogu proveli danas, što je nismo proveli sinoć kasno. To je dobro iz nekoliko razloga. Najprije, jučer cijeli dan i sinoć uvaženi ministar Šuker je imao vjerojatno ugovorene unaprijed obaveze pa nije mogao biti ovdje s nama. Danas može i ova rasprava je svakako kvalitetnija i plodonosnija kad imamo ovdje predstavnika Vlade i to upravo ministra financija. Zbog toga ono inzistiranje potpredsjednika Sabora da ovu raspravu ipak sinoć vodimo pokazuje se danas, nije bilo osobito mudro. Drugi razlog je taj što se danas i veći broj i klubova i zastupnika mogao uključiti u tu raspravu, pa između ostalih i vi kolega Friščiću jer to sinoć ne bi bilo moguće, s obzirom da ni vas nije bilo tu. Koji su razlozi za ovaj zakonski prijedlog? Pa svakako ne obijest i dosada kluba SDP-a koji nema što raditi pa piše zakonske prijedloge i njima zatrpava plenarnu sjednicu. Razlog je nužda, nažalost nužda. Nažalost stanje u državi kakvo nitko ne priželjkuje i kojim se nitko razuman ne raduje. Konstatirati kakvo je to stanje, iskazati svoju zabrinutost da će ono postajati još gore ne znači širiti defetizam ni plašiti građane, nego znači biti odgovoran. Svatko ima svoju odgovornost. Vladajuća stranka ima svoju odgovornost, Vlada ima svoju odgovornost, opozicija također ima odgovornost. Ona ne može donijeti neki zakonski akt jer naprosto nema većinu, ali ona ima odgovornost pripremati rješenja, pogotovo onda kada vidi da Vlada to ne čini. Nije zločesto kad kažem da Vlada ne čini ništa jer mi ovdje čujemo obranu Vlade od mnogih kolega zastupnika, Vlada promatra stanje, Vlada će, kad bude potrebno Vlada će, ali mi tragično kasnimo. To što će Vlada kad dobro razmotri problem, to će nažalost doći prekasno, pitanje je kakve mjere dolaze, o tome ne znamo ništa. One se čak ne najavljuju. Mi smo duboko uvjereni da je Vlada trebala i da je bilo vremena i upozorenja za Vladu da reagira. Da je Vlada došla sa svojim prijedlogom mjera, pa svakako da ne bismo pisali protumjere, nego bismo raspravili taj Vladin paket mjera i usvojili ga za dobrobit građana, kao što usvajamo 85% prijedloga Vladinih zakona jer imamo svoju opozicijsku odgovornost, jer se ne ponašamo kao Vlada koja odbija sve što dolazi od opozicije pa da onda mi jednako tako neodgovorno odbijamo sve što dolazi od Vlade. Ne ponašamo se tako. Malo smo odgovorniji od parlamentarne većine. Prihvaćamo ono što mislimo da je dobro za građane ove zemlje. Mi smo zabrinuti stanjem u državi. Gospodarstvo trpi, to kažu sami gospodarstvenici. Gledamo što rade druge Vlade, od Vlade Sjedinjenih Američkih Država do europskih vlada. Stotine milijardi dolara i eura ulažu u gospodarstvo iz svojih proračuna, odakle inače, iz proračuna. Zašto? Da bi dali kisik gospodarstvu, da bi se to gospodarstvo moglo oduprijeti krizi, ono je taj motor. Da bi se zadržala radna mjesta, eventualno otvorilo pokoje novo. Očekivali smo da će to učiniti i naša Vlada, ali nismo dočekali. Kad nismo dočekali, predlažemo vlastite mjere. Mi smo uvjereni da teška situacija u Hrvatskoj još uvijek nije posljedica svjetske recesijske krize. Taj plimni val, taj tsunami još nije došao na obale Hrvatske. Bojimo se kad dođe da ovoga časa se ne mogu procijeniti ni razmjeri, ni snaga toga vala. Što će on sve u Hrvatskoj potopiti i što će sve razrušiti? Ali bojimo se kad vidimo da se ne reagira ni na posljedice krize koje nisu izazvane još uvijek tim plimnim valom. Ovo je odraz samo načina vladanja ove Vlade u zadnjih 5 godina. Jedan podatak koji to dokazuje. Cijena kruha u 5 godina porasla je 57%. Kakva svjetska kriza, koja recesija je utjecala na to? Nikakva svjetska kriza. Ali cijena kruha u 5 godina mandata ove Vlade je porasla 57%. Taj kruh kupuje svaki čovjek, svaki građanin. Strahujemo, bojimo se. U Hrvatskoj nema obitelji koja nema hipotekarni kredit, a radna mjesta već danas gube. Svaki dan. Svaki dan, izgubljena su jučer, izgubljena su danas, bit će izgubljena sutra. Kako će ti ljudi vraćati te kredite? Pa danas i predlažemo u ovoj danas smo proširili dnevni red, između ostaloga i tim prijedlogom. Predložimo moratorij na otplatu za one koji izgube posao. Jer predviđamo da se taj gubitak radnih mjesta neće moći spriječiti nikada, ni najgenijalnija Vlada to ne bi uspjela spriječiti, a kamoli ova koju imamo. Ali djelujemo u interesu građana. To se danas ovdje, to se naziva opstrukcijom u radu Sabora, to se naziva sramotnim, ta naša briga. 25 mjera predlažemo, jučer za gospodarstvo uglavnom, za poticaj gospodarstva, danas u interesu građana. Ove promjene PDV-a u sustavu su prije svega u interesu građana. Kaže ministar Šuker, to nije sukladno direktivi Europske unije. Ali kaže njegov koalicijski partner uvaženi gospodin Friščić to će Vlada napraviti, Vlada će to predložiti samo ne sada. Pa čekajte. Jel jeste ili nije sukladno Direktivi Europske unije? Kolega Friščić misli da jest kada kaže da ćete to isto predložiti. Kada ste pisali predizborni program to ste isto zapisali u predizbornom programu i izbornim obećanjima. Pa jeste li tada vodili računa jel to u skladu sa Direktivom Europske unije ili nije? Jeste li svjesno tada obmanjivali građane kada ste im to obećavali, a znali ste da to nećete ispuniti jer nije u skladu s direktivom. Ovdje se u Saboru neprestano iz klupa HDZ –a čitaju neki statistički podaci, kao da građani ne znaju. Pa nisu oni ludi. Pa nemojmo ih vrijeđati, kao da oni ne znaju kako žive. Kao da ne znaju da struju plaćaju više, kao da ne znaju da plin plaćaju više, kao da ne znaju da kruh plaćaju skuplje, kao da ne znaju da su im realne plaće, da im se standard urušava. Pa znaju to. Pa treba im pomoć. Pa neće njima život popraviti to što će pokoji zastupnik HDZ-a pročitati kakav statistički podatak i reći da mi plašimo ljude. Pa neće im to pomoći. Pa njima mogu pomoći konkretne mjere. To i samo to. a to i samo to nudimo. 6 milijardi kuna u proračunu. Ali procjena Nacionalnog vijeća za borbu protiv korupcije da toliko ne stane u koruptivnim aferama godišnje. 6 milijardi kuna. Zato i tvrdimo, borba protiv korupcije, je borba protiv recesije, istovremeno. Zato neprestano mjesecima pozivamo ovu Vladu da se uhvati u koštac s korupcijom. Šta doživimo? Da članovi toga vijeća vrijeđaju svog predsjednika, traže njegovu smjenu zato što je na to upozorio. Jel to nije put. Možete vi vrijeđati Jovanovića koliko god hoćete, a to nije put. I dalje će nestajati 6 milijardi kuna u korupcijama i dalje će faliti tih 6 milijardi za ovakve mjere koje mogu pomoći i gospodarstvu i građanima. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo jednu prijavu ispravka navoda … [[Govornik nije uključen.]]
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Želim ispravit navod kolege Stazića koji je kazao da zapravo ove recesijske mjere koje oni nude su mjere kojima žele pomoći Vladu. To nije točno. Istina je zapravo na drugoj strani. Kolega Staziću vi i svi vi koji predlažete ove recesijske mjere vi zapravo se ovim kratkotrajnim nekim pomoćima koje mislite da mogu pomoći je li građanima, želite dodvoriti građanima pred izbore, jer da nije tako, onda biste trebali znati da ovih 15 milijardi koje vama izgledaju sitne u toj kratkotrajnoj pomoći koji mislite ponuditi narodu su zapravo novci koje opet treba netko staviti i napuniti u državni proračun, a to su građani. To su građani. Prema tome, nemojte se više služiti demagogijom.
Hvala. Za ispravak navoda javila se i uvažena kolegica zastupnica Lovrin.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Netočno iskazuje kolega Stazić da je procjena Vijeća za borbu protiv korupcije da se 6 milijardi kuna potroši, odnosno ode na korupciju u Hrvatskoj. Naprotiv predsjednik je citirao istraživanje Ekonomskog instituta koje je na bazi procjena da u svijetu se u koruptivnim djelatnostima izgubi od 3 do 6%, pa kada bi se to primijenilo na ukupnu ekonomsku aktivnost u Hrvatskoj, onda bi to bilo 6 milijardi. Dakle, to su procjene jednoga istraživanja. I ja ne vrijeđam i mi koji se s time ne slažemo u vijeću, ne vrijeđamo predsjednika zbog toga. On je citirao to. Ali je upravo u tome problem da je prezentirao to kao zaključak vijeća, što nije točno. A ja ga prozivam zbog toga što … [[Govornik se ne razumije.]] sjednice toga vijeća kršeći Poslovnik i to barem 8 odredaba od 23. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedi rasprava uvažene kolegice potpredsjednice Sabora, zastupnice Željke Antunović. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Ja ću samo kratko uvodno podsjetiti bez obzira što raspravljamo samo o jednom zakonu iz ovog paketa mjera, ali podsjetit ću da je taj naš paket prilično kompleksan. Evo prvo su došli na red, došla je na red rasprava o ovim poreznim zakonima, ali on u cjelini, ovo možda i zbog kolege Srba koji je vrlo dobro intervenirao, ali nije možda čuo jučerašnju raspravu i ne zna, ne može sagledati cijeli kompleks. Da točno je, SDP prvenstveno gura i misli da su najvažnije one mjere koje će pokrenuti gospodarstvo ili pomoći gospodarstvu, amortizirati gubitak radnih mjesta ali svakako da postoje one mjere koje su usmjerene prema održanju dostignute razine standarda građana jer mislimo da je ona na toj razini da ne bi smjela drastično više padati. I zato je tu evo ovog trenutka na raspravi zakon kojim smo mi kad smo ga pisali, a napomenut ću i to pisali smo ga u 10. mjesecu prošle godine. Onaj o kojem smo jučer, jedan od onih o kojima smo jučer raspravljali pisali smo ga prije donošenja proračuna za 2008. Znači, nisu oni i prigodnjački, nisu oni propagandno politički nego su oni zakoni koji daju sugestiju za primjenu i to prilično temeljitu promjenu kroz ove zakone poreznog sustava. Pa nismo mi niti jedini koji govorimo o tome da bi trebalo naš porezni sustav dorađivati. O tome govore gotovo mahom svi stručnjaci s ove ili s one strane, politički angažirati ili oni koji to politički nisu. Ja sam sigurna, razgovarala sam s nekim članovima Vladinog vijeća, Savjetodavnog Sanaderovog vijeća, nijedan nije iz političke strukture, koji se slažu da proračun treba doživjeti rebalans, koji se slažu da treba kao jednu od važnih mjera provesti neke promjene u našem poreznom sustavu. Jučer smo predlagali promjenu, opet jednu standardnu mjeru promjenu oporezivanja dobiti. Danas predlažemo opet jednu standardnu mjeru i promjenu kod oporezivanja trgovine odnosno kod poreza na dodanu vrijednost. Cilj nam je zaustaviti pad standarda građana, smanjiti porezno opterećenje i na taj način utjecati na smanjenje maloprodajne cijene jer znamo da gospodarstvo ima problema i da ne mogu više štedjeti, da ne mogu više stezati, da ne mogu oni utjecati na smanjenje cijena jer im troškovi rastu. Troškovi im rastu što zbog velike javne potrošnje i velikih obaveza, što zbog posve objektivnih događanja na tržištu, financijskom tržištu itd. Ali usprkos svemu tome mene najviše zanima upravo ono što je danas nekoliko ljudi ovdje reklo, kako sačuvati broj radnih mjesta, kako osigurati da se što manje tih postojećih radnih mjesta zatvori ili da se kreiraju nova na ruševinama starih i kako zadržati taj minimalni standard. Podsjetit ću vas, naročito vas ministre na svoj nedavni performans na aktualnom satu kako su to neki nazvali ali ustvari pokušaj da vrlo jasno, jednostavno i slikovito pokažem šta se događa. Te jabuke koje sam ovdje pokazala kroz godinu dana poskupile su 70 i više posto na tržištu. Sir koji sam pokazala poskupio je za 33%. Kruh koji sam pokazala poskupio je između 25 i 50%, ovisno o vrsti kruha. I to su problemi s kojima se nose naši građani. Možemo mi to naglašavati jače s ove strane, možete vi o tome šutjeti. Ma i koliko god o tome šutjeli vi ili mi naši građani znaju kako žive. A naša zajednička dužnost je, vaša nešto više nego naša da pokušamo pomoći njima u svladavanju tih problema. I kako drugačije nego reducirati troškove države. Glavni argument koji se koristi protiv ovog i protiv ovih nekih drugih zakona je da se radi o prevelikom trošku za proračun, da u proračunu nema za to prostora. Opet ću se pozvati na svoje razgovore sa nekoliko nepolitičkih stručnjaka od kojih svi tvrde da je naš proračun kao i svaki proračun lokalne samouprave na području Hrvatske a i mnoge druge proračune iz zemalja Europske unije moguće je reducirati za 10% bez osobitih problema, 10%. Možda je trošak ove naše reforme veći ali ajmo se probati usuglasiti oko 10%, ajmo bar to napraviti. Osim što je moguće bez traženja dodatnih izvora prihoda napraviti tu redukciju od 10% ja mislim da je kroz dobru analizu i korištenje dobrih sugestija i u okviru reforme poreznog sustava da je moguće možda naći još neke dodatne izvore a da to ne bude na teret onog prosječnog građanina o kojem mi moramo najviše razmišljati. Već se dugo govori o jednoj nelogičnosti u našem poreznom zakonodavstvu koje smo mi sad ugradili u ovaj paket mjera, SDP-ov paket mjera a odnosi se na oporezivanje odnosno na trošarine i plovila, na trošarine za plovila. Čula sam komentare otprilike kao pa to je banalna mjera, pa tu se ne može ništa zaraditi. Nije baš točno da se ne može ništa zaraditi ali ima jedna indirektna zarada, jedna indirektna korist da ćemo mi korekcijom toga zakona učiniti naš porezni sustav pravednijim i još više učiniti da oni koji kupuju plovilo za gospodarsku djelatnost, za ribarenje ne moraju plaćati isti porez kao što ga plaćaju oni koji kupuju istu dužinu plovila za luksuz, za provod, za ugošćavanje svojih prijatelja. To je činjenica. … [[Upadica se ne čuje.]] Evo, ministar me već iz klupe ne baš pristojno upozorava da se ne plaća na gospodarska plovila ali ja pod gospodarskim plovilom podrazumijevam i onog barbu koji kupi brodicu, kaić kako to kažu u Dalmaciji od 6 metara, kupi ga i uveze ga izvana i plati na njega carinu i porez po dužnom metru jednako kao kad uvezete jahtu od 6 metara. On s tom brodicom. … [[Upadica se ne čuje.]] Ima jahti od 6 metara, ja ću vam pokazati da ima i takvih brodica od 12 metara. Samo malo. Ima brodica od 6 metara koja košta kad ju kupite vani, ovo su podaci s interneta, radi se o plovilima izvana, 3,5 tisuće kuna s kojom netko može loviti ribu, nadopunjavati svoj budžet i platit će na nju trošarinu po sadašnjem obračunu 15 tisuća, na vrijednost broda od 3,5 tisuće kuna platit će trošarinu 15 tisuća kuna. Ako kupite brod od 12 metara koji košta 200 tisuća kuna, to očito nije luksuzna jahta, platit će na njega trošarinu od 60 tisuća kuna. Ako kupite jahtu od 12 metara koja košta 400 tisuća eura platit će na nju također 60 tisuća kuna. Ali, mislim da to nije cilj. Cilj je da se radi o nečemu što treba popraviti, o nečemu što je na ovim primjerima koje ovdje imam izračunate otprilike znače pozitivan priliv u proračunu od 7 milijuna, radi se o 1, 2, 3, 4, 5 brodica različitih dužina uspoređujući sada obračun ili onaj obračun. Ili jednostavnije rečeno da me razumijete to bi vam bilo isto kao da se recimo plaća trošarina za vozila po tom kriteriju pa da onda platite za Fiat punto i za ne znam Rols Rojs gotovo identičnu, gotovo identičnu trošarinu. Ne znam zašto se tako grčevito odbija uopće razgovarati o tome. To napravo nije pravedno, nije pošteno prema našim građanima a može donijeti prihod u proračun a da to ne bude na teret prosječnog žitelja ove zemlje nego onog koji ima puno i više. I evo tu ću završiti jer mi je isteklo vrijeme, predložite nam te mjere, razmotriti ćemo ih, nećemo ih odbacivati kao što vi odbacujete svaku našu.
Hvala lijepo. Slijedi rasprava uvaženog kolege Miljenka Dorića. Izvolite kolega.
Gospodine potpredsjedniče, uvaženi gospodine ministre, kolegice i kolege. Ja odustajem od svog pripremljenog izlaganja jer se ono mnogima ne bi svidjelo i vjerojatno bi dobio i od gospodina potpredsjednika opomenu. Naime, može se zamisliti što sam mislio reći, slušajući ovu raspravu danas i jučer ali mi dozvolite samo 10-ak rečenica. Jedan kolega je danas iz HDZ-a rekao, stavimo glave skupa, situacija je ozbiljna, ona to zahtjeva, ja se slažem sa kolegom. Međutim, čudim se da niti jedan kolega iz HDZ-a, niti jedna kolegica iz HDZ-a nije podržala niti jednu rečenicu, niti jednu stavku, niti jedno mišljenje, niti jedan oblik razmišljanja kolega iz SDP-a a slično prolaze i drugi oporbeni zakoni, to nije dobro. Kolegice i kolege, pogledajte što se događa u svijetu. Američki predsjednik, njemačka kancelarka, britanski premijer, prvo su učinili što? Otišli su u opoziciju i pokušali postići nacionalni konsenzus glede mjera koje treba poduzeti u ovim teškim trenucima. To mene razočarava da u mojoj zemlji ja to nisam u stanju vidjeti, u mogućnosti vidjeti, doživjeti, u tome sudjelovati. Ja ne mogu puno pomoći, ali mogu u segmentu obrazovanja, znanosti, zdravstva dati svoj doprinos, ali nitko to ne želi čuti, nitko ne želi da ja u tome sudjelujem, jer se smatra da ja radim nešto protiv ove zemlje i ove Vlade, što je netočno. Zato vas pitam koliko smo u stvari iskreni u svojim izjavama, koliko su nam dobre namjere. Imam čak osjećaj kolegice i kolege da će recesija biti pokriće za posljedice mnogih oblika nerada, neznanja, nesposobnosti, tolerancije, lopovluha i koječega što se dešavalo u zadnjih 10-ak godina. Biti će pokriće što nije dobro, to se ne smije nikako dogoditi. Svi znamo što se događa od 90. do 92. godine sa proizvodnjom, sa izvozom, sa uvozno-izvoznom bilancom, svi znamo što se događa sa vanjskim dugom, svi znamo da će Vlada morati ove godine vratiti 2 tisuće eura po glavi stanovnika, to su strašni iznosi, to je strašna misija, u tome moramo svi sudjelovati koji imamo dobru volju i dobre namjere. Samo molim Vladu da nam da šansu da u tome sudjelujemo, ovo su preozbiljni trenutci da bi se ovdje podbadali, suprostavljali, izazivali itd.. Kolege hvala lijepa.
Hvala kolega. I sada kao posljednja prijavljena za pojedinačnu raspravu uvažene kolegica Nadica Jelaš. Izvolite kolegice.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, nama u Klubu SDP-a posve je jasno zašto Vlada ne želi prihvatiti i ovaj naš zakonski prijedlog kao i jučerašnja dva. Zato što ide na smanjenje PDV-a kao primarnog prihoda državnog proračuna. Pri tome nažalost Vladi uopće nije važno da s ovim prijedlogom ide na ruku gospodarstvu i gradovima da bi im se smanjile cijene energenata i hrane, dakle, onih dobara koje su u gospodarskom smislu i u životnom smislu od velike važnosti. A neke od njih imaju i obilježja mjera pronatalne politike, kao što je primjerice dječja hrana, dječja odjeća, obuća, hrana za novorođenčad i pelene. Nevjerojatno je zapravo ta jedna komocija i kratkovidnost takvog Vladinog ponašanja. Bitno je samo da se osiguraju prihodi državne kase da bi država dalje mogla, eto slobodno ću reći lagodno funkcionirati, a što će biti sa gospodarstvom i sa građanima potpuno joj je nevažno. Zanemaruje se činjenica da upravo gospodarstvo i građani pune tu državnu kasu, ne stvara naime država, stvara gospodarstvo i stvaraju građani. A gdje država štedi? Do sada nismo vidjeli da bi i štedjela igdje, ali u ovoj teškoj situaciji odgovorna bi vlast trebala početi od sebe u toj štednji, trebala bi početi od te silne nabujale državne administracije. Kao što su mnogi prethodnici ponovili, poput drugih europskih vlada trebala bi imati više sluha i razumijevanja za teškoće i sama predlagati mjere za porezna rasterećenja i gospodarstva i građana i to iz jedna sasvim notorne činjenice. Da bi gospodarstvo i građani preživjeli. Zašto? Da bi dalje mogli puniti državnu kasu. Jer tko će puniti državnu kasu ako se pojača val bankrota i stečajeva poduzetnika a radnici ostanu bez radnih mjesta i bez stalnih primanja? Spomenuti ću jednu narodnu mudrost, ona kaže "ovce treba šišati a ne im skidati kožu", jer kada im skinete kožu onda uginu. Dakle, treba razmišljati za sutra i treba se prilagođavati. Ne zatvarati oči jer problem neće nestati ako se oči zatvaraju. I ne treba plašiti građane da će se ako se smanje prihodi PDV na rashodovnoj strani morati nekome uzimati, dakle, da će građani ostati bez plaća, bez mirovina i bez socijalnih davanja. Ne treba se nužno uzimati. Problem se ne mora rješavati samo na rashodovnoj strani prihoda, proračuna, zato što je obveza Vlade da vodi računa i o prihodovnoj strani državnog proračuna. Sjetimo se samo silnih milijuna nenaplaćenog PDV-a od sportskih klubova, ali to je stari slučaj. Ima jako puno novih, aktualnih. Koliko milijuna je teško nefunkcioniranje državnih institucija? Primjerice, jučer sam o tome govorila, carinska služba u 2008. godini nije naplatila 3,5 milijarde starih carinskih dugova, dakle carina i PDV-a. Što su državne institucije poduzele u smislu da se taj PDV naplati? Ništa. Zašto ništa? Zato što im to nije potrebno, jer sve će u ovoj državi narod platiti. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. U ime predlagatelja uvažena zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Nemojte uzdisati, neću dugo, znam da je petak 4 sata. Neću dugo, evo samo ću se zahvalit svima onima koji su danas sudjelovali u raspravi. Znam da ovaj zakon neće dobiti potporu većine, kao ni ona dva koja su jučer ovdje bila raspravljena, ali u svakom slučaju nadam se da smo evo možda malo ministra Šukera privolili da se ipak čitava Vlada, zajedno s njim, pokrene i da je što je moguće prije pred ovaj dom donesu mjere Vlade Republike Hrvatske koje će pomoći i gospodarstvu, a posebice stanovništvu da lakše prebrodimo ovu godinu, dakle godinu krize i recesije u Hrvatskoj. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Ovime smo završili cjelokupnu raspravu vezanu uz ovu točku dnevnoga reda. U ime Vlade ne javlja nitko više za riječ. Ovime ćemo današnje zasjedanje i završiti uz najavu da nastavljamo u srijedu 11., u 9 i 30 sa točkom Prijedlog zakona o dopune Zakona o javnim cestama. Ugodan vam vikend i doviđenja.
Idemo na glasovanje o raspravljenim točkama dnevnog reda. Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, prvo čitanje. Predlagatelj Klub zastupnika SDP-a. Dajem na glasovanje zaključak sukladno prijedlozima saborskih radnih tijela i mišljenju Vlade RH koji glasi: "Ne prihvaća se prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost.". Molim uključimo se. Molim glasujmo. Rezultat. Zaključak prihvaćen sa 74. glasa za, 2 suzdržana i 33 protiv.
Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost predlaže skidanje oznake tajnosti sa posebnog dijela izvješća o obavljanja revizijama poslovanja za 2007. godinu. Želi li predsjednik Odbora dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Dajem na glasovanje prijedlog odbora. Odnosno otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog Odbora da se skine oznaka tajnosti sa izvješća o obavljanja revizijama poslovanja za 2007. godinu posebni dio. Tko je za prijedlog ove odluke? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Jesmo li objavili 115. Nismo. 115 za, znači jednoglasno. Hvala.
Dame i gospodo zastupnici, dobro jutro svima. Nastavljamo sa sjednicom i prelazimo na točku dnevnog reda a) Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2008. godinu b) Izvješće o obavljenim revizijama za 2007. godinu, s privicima 1., 2., 3. i 4. c) Izvješće o obavljenim revizijama za 2007. godinu, posebni dio Podnositelj: Državni ured za reviziju Republike Hrvatske Na temelju članka 32. Poslovnika Hrvatskog sabora i u skladu sa odredbama članka 11. Zakona o Državnoj reviziji. Prijedlog izvješća primili ste poštom. Materijal pod točkom c) primili ste osobno. Podsjećam da smo na prijedlog Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost odlučili skinuti oznaku tajnosti sa Izvješća o obavljenim revizijama za 2007. godinu – posebni dio. Raspravu su proveli: za lokalnu područnu i regionalnu samoupravu, dakle Odbor za lokalnu, područnu (regionalnu) samoupravu, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za obranu, Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj i Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb. Izvješća ste primili na sjednici. Gospođa Šima Krasić, glavna državna revizorica. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni zastupnici i ostali. Pa evo, pojavljujemo se još jedanput sa Godišnjim izvješćem Državnog ureda za reviziju o radu za 2008. godinu i obavljenim revizijama za 2007. Uobičajen način, uobičajen način izvješćivanja Sabora, jer smo mi u obvezi jednom godišnje izvijestiti ovaj Visoki dom o svom radu i o obavljenim revizijama. To činimo uvijek na način čim pristupačniji, jer su izvješća jako obimna tako da skratimo, da pokušamo na jedan način približiti zastupnicima i javnosti naš rad, rezultate rada i ono što očekujemo u budućnosti. Za obavljanje poslova iz svoje nadležnosti ured na godišnjoj razini donosi program i plan rada što je obvezno svih korisnika proračuna, a nama to traži i naš Zakon o državnoj reviziji. Kod izrade programa i plana rada za 2008. godinu za izbor subjekata revizije kao i prethodnih godina primijenjeni su sljedeći kriteriji: zakonska obveza revizije, nepovoljno mišljenje o financijskim izvještajima i poslovanju izraženo u prethodnoj godini, materijalna značajnost subjekta revizije, broj podnesenih prijava, zahtjeva, zamolbi za provedbu revizije po pojedinom subjektu jer znate da je ured samostalan i odlučuje o programu rada. Ali uzimamo u obzir sve činjenice koje, do kojih dođemo tijekom godine i prikupljeni ostali podaci od drugih institucija i javnih medija. Prema odredbama zakona revizija se obavezno svake godine obavlja za državni proračun fondove, odnosno zavode na državnoj razini, te na proračune lokalnih jedinica. Sve druge revizije obavljaju se u skladu sa godišnjim programom i planom rada ureda prema mogućnostima. Revizija se provodi prema međunarodnim revizijskim standardima. Bez obzira na vrstu subjekta ciljevi revizije bili su: utvrditi istinitost i vjerodostojnost financijskih izvještaja i poslovanja, analizirati ostvarenja prihoda i rashoda, provjeriti usklađenost poslovanja za zakonima i drugim propisima, provjeriti i ocijeniti učinkovitost korištenja sredstava, te provjeriti i druge aktivnosti vezane uz poslovanje subjekta revizije. Revizijom su obuhvaćena sljedeća područja: djelokrug rada i unutarnje ustrojstvo subjekta s osvrtom na organizaciju i obavljanje poslova unutarnjeg nadzora i unutarnje revizije, računovodstveno poslovanje, te prihodi i rashodi. Revizijom se provjerava učinkovitost, ekonomičnost trošenja javnih sredstava. Posebna pozornost usmjerena je na postupke nabave i primjenu propisa o javnoj nabavi. Izvješće o radu ureda za 2008. godinu sadrži informacije o provedbi godišnjeg programa rada i o broju obavljenih revizija s opisom postupaka revizije, te o broju izraženih mišljenja o financijskim izvještajima, poslovanju prema vrstama mišljenja i vrstama subjekata. U izvješću se daje sažetak nalaza i preporuka obavljenih revizija prema grupama subjekata i vrstama računovodstvenog sustava. Mi imamo tri sustava proračunsko, neprofitno i računovodstvo trgovačkih društava. Daju se i podaci o izvršenju naloga i preporuka revizije iz prethodnih razdoblja. Osim podataka o obavljenim revizijama u izvješću se daju i podaci o organizaciji i zaposlenicima, materijalnim uvjetima rada ureda u izvještajnom razdoblju uz osvrt na međunarodnu suradnju, te realizaciju strateškog plana razvoja. Opisani su poslovi iz djelokruga unutarnje revizije koji su obavljeni u proteklom izvještajnom razdoblju. U ovom izvještajnom razdoblju ured je obavio 898 revizija od čega 616 revizija financijski izvještaji i poslovanja i 267 uvida u izvještaj lokalnih jedinica, te 14 izvan parlamentarnih političkih stranaka. Obavljena je jedna revizija učinkovitosti sustava unutarnjih financijskih kontrola u javnom sektoru. Prije pet godina Vlada je donijela strategiju sustava unutarnjih financijskih kontrola i od tada se taj sustav implementira, razvija, doneseni su zakoni, pravilnici, propisi. Obučen je jedan veliki broj unutarnjih revizora, a sada gledamo implementaciju tog … [[Govornica se ne razumije.]] Mi smo izvijestili o tom sustavu koji je jedno od mjerila poglavlja 32. Europske unije da je obavljen u skladu s propisima, zakonima, a sada očekujemo i da će biti učinkovit rada unutarnjih revizija i unutarnjih financijskih kontrola. Jer kad to bude funkcioniralo efikasnije bit će vjerojatno i nama jednostavnije, odnosno bit će bolji nalazi u subjektima revizije. Revizija financijskih izvještaja i poslovanja obavljena je u 616 subjekata i to: državni proračun 29 korisnika, 309 lokalnih jedinica, 7 učeničkih domova, 96 osnovnih i srednjih škola, 14 instituta, 32 doma zdravlja, 31 drugi korisnik proračuna, 60 trgovačkih društava u većinskom vlasništvu države i lokalnih jedinica, 6 projekata, 15 stranaka i 9 nezavisnih zastupnika. Mi smo dali izvješće o njima, ali ovo je izvješće o radu godišnjem, pa spominjem ovdje. Što se tiče projekata, to su projekti još koji KARC … [[Govornica se ne razumije.]] ISPA, ima ih, za sada ih je 6, revidiramo svake godine, a svi oni koji su u korisnika proračuna, ima ih 14, revidiramo ih tijekom redovite revizije tih subjekata. Revidirana su javna sredstva u ukupnom iznosu 147,4 milijarde kuna, od čega 144,3 milijarde proračunskih sredstava. U okviru proračunskih sredstava prihodi državnog proračuna iznose 120,4 milijarde ili 83,4%. Prihodi Grada Zagreba 7 milijardi ili 4,9%, dok prihodi svih drugih lokalnih jedinica iznose 16,9 milijardi ili 11,7%. Osim proračunskih sredstava, revizijskim postupcima obuhvaćena su i druga javna sredstava u iznosu od 3,1 milijarda kuna, odnose se na prihode revidiranih trgovačkih društava te neprofitnih organizacija koje smo radili reviziju. Uz porezne prihode, vrijednosno najznačajniji prihod državnog proračuna su doprinosi za mirovinsko, zdravstveno osiguranje i zapošljavanje. Ti se doprinosi sada plaćaju putem proračuna pa se vodi evidencija. U 2007. godini, doprinos za zdravstveno osiguranje ostvaren je u iznosu 17 milijardi kuna, doprinos za mirovinsko 18,6, a za zapošljavanje 1,6 milijardi. Rashodi Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje u 2007. iznosili su 18,4 milijarde kuna, a nedostatna sredstva od 1,4 milijarde nadoknađena su iz drugih proračunskih prihoda. Rashodi Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje iznosili su 26,3 milijarde kuna, tako da su nedostatna sredstva od 7,7 milijardi kuna nadoknađena iz drugih proračunskih prihoda. Za isplate mirovina izdvojeno je 25,7 milijardi kuna, odnosno 38,1% više sredstava od prikupljenih doprinosa. Prihodi Grada Zagreba i drugih lokalnih jedinica iznose 24 milijarde kuna, ostvarene su za 3,4 milijarde kuna ili 16,5% više nego u prethodnoj godini. To je vjerojatno i razlog dislociranih funkcija pa dobivaju i obveze, a time i sredstva. Obavljanje revizijama sastavlja se izvješće s nalazom i preporukama te mišljenjem o financijskim izvještajem o poslovanju subjekta revizije. Mi smo, u našoj praksi dajemo naloge, preporuke i prijedloge. Preporuka naše organizacije … [[Govornica se ne razumije.]] je da se uglavnom daju preporuke. Međutim, mi u svojim nalazima ipak dajemo naloge, jer ako negdje nešto nije rađeno u skladu sa zakonom, mi ne možemo preporučiti, moramo naložiti da se nešto mora obavljati, znači da mi još uvijek koristimo većinu tog naloga kroz naše nalaze jer moramo dati obvezu da se mora nešto poštovati, ne može biti neobvezno. Izvješće dostavlja se zakonskom predstavniku revidiranog subjekta, traži se pismeno očitovanje u roku 60 dana o radnjama koje su proveden na otklanjanju utvrđenih nepravilnosti. Na taj način ured prije početka sljedeće revizije prati izvršenje danih naloga i preporuka. Ovdje moram naglasiti da 50% subjekata revizije odgovori u roku od 60 dana, što je već nešto bolje nego u prethodim razdobljima. Zakonom o državnoj reviziji propisane su nadležnosti ureda koje su usklađene s međunarodnim standardima, smjernicama Europske unije i dobrom praksom drugih zemalja. Ured nema ovlasti poduzimanja bilo kakvih kaznenih mjera, to obavljaju za to ovlaštene institucije. Prije i u tijeku i nakon provedbe revizije, ured redovito surađuje s navedenim institucijama, suradnja obuhvaća razmjenu dokumenata izvješća te davanju odgovora na upite i mišljenja o pojedinim predmetima. U ovom izvještajnom razdoblju surađivalo se na 120 predmeta i to 66 predmeta državnim odvjetništvom i USKOK-om, 43 predmeta s MUP-om, 11 predmeta s Hrvatskim fondom za privatizaciju, a svakodnevna je suradnja sa poreznom upravom i financijskom policijom. Razmjenjujemo iskustva, razmjenjujemo dokumente, razmjenjujemo informacije do kojih dođemo, a oni su nadležni za određeno područje. Obavljanje revizije u proteklom izvještajnom razdoblju ured je subjektima revidiranja dao ukupno 3020 naloga i preporuka. Ovdje bih htjela samo naglasiti da je ovo 14. izvješće ureda i ako uzmemo da je prosječno dano 3000 naloga i preporuka, onda možemo biti zadovoljni da je to negdje preko 40 tisuća naloga, a prateći i njihova izvršenja i gledajući ona prva, naloge i preporuke, mijenjalo se dosta toga, puno je toga usvojeno, međutim donese se novi zakoni, novi propisi, pa oni kad krenu u praksu, opet dolazi do određenih problema u primjeni, tako da se praksom rješava puno toga. Osim objektivnog utvrđivanja činjenica u poslovanju subjekata te davanja naloga i preporuka za poboljšanje njihovog poslovanja, zadaća ureda je izvijestiti Hrvatski sabor i javnost o načinu raspolaganja javnim sredstvima. Podaci prikupljeni tijekom revizije službena su tajna su i da se izvješće ne dostavlja Hrvatskom saboru, a na lokalnoj razini predstavničkim tijelima kada postaju dostupne javnosti. Nakon rasprave u Hrvatskom saboru, izvješća su dostupna javnosti i na web stranici Državnog ureda za reviziju, a za sada su na web stranicama Sabora, što nama olakšava rad, olakšava komuniciranje sa javnosti. Ne moramo kopirati toliko koliko se prije to radilo i dostavljati to. Izvješće o obavljenim revizijama koje je dostavljeno ovom Visokom domu ima 696 stranica, odnosno ukupno ima prilozi, dodaci 3381 stranica, a kad uzmemo u obzir da su revizori obavljeni revizijama izradili više od 20 tisuća stranica da izvješća sadrže, onda u tih 3 tisuće i nešto pokušalo se zaista dati sve ono što bi bilo značajno bitno za subjekte, za javnost i za ostale. Sažetak izvješća obavljeno u reviziji sastoji se od 3 osnovna dijela, mišljenja, općih podataka i nalaza. U skladu s revizijskim standardima i prema uobičajenoj praksi, institucija državne revizije na temelju utvrđenih činjenica izražava mišljenje o financijskim izvještajima i poslovanju subjekata. Vi ste već upoznati da postoje 4 vrste mišljenja i to bezuvjetno, uvjetno, nepovoljno i suzdržano. U ovom izvještajnom razdoblju za financijske izvještaje i poslovanje izraženo je 616 mišljenja. Od toga za 107 subjekta ili 17,4 revidiranih izraženo je bezuvjetno mišljenje. 7 ili 1,1% nepovoljno, za jedan subjekt je izraženo suzdržano dok je sve druge subjekte njih 501 ili 81,3% uvjetno mišljenje. Ovdje bih samo htjela reći da revizorski timovi nakon završetka revizije predlažu mišljenja sa obrazloženjima kako bi ona bila što objektivnija. Izražava se, izračunava se prag značajnosti po vrijednosti … [[Govornica se ne razumije.]] tako da pokušavamo ujednačiti praksu. Najširi pojam je uvjetnog mišljenja i ovdje je postavljeno bilo jedan put pitanje na tom za uvjetno, jer uvjetnim mišljenjima nalaza za koje mi dostavljamo podatke određenim institucijama ali oni ne prelaze taj prag koji je utvrđen prema standardima, zato ne dobivaju nepovoljna. U odnosu na prethodnu godinu povećan je broj subjekata za koje je izraženo bezuvjetno mišljenje a smanjen je broj subjekata s nepovoljnim. Uočen je pozitivan pomak u vođenju poslovnih knjiga, čuvanju i korištenju javne imovine, trošenju racionalne … [[Govornica se ne razumije.]] javnim sredstvima. Dio izvješća u kojem se opisuju opći podaci odnosi se na osnovne financijske pokazatelje, subjekte revizije u dijelu izvješća pod naslovom Nalaz … [[Govornica se ne razumije.]] u skraćenom obliku značaj nepravilnosti koji se odnose na financijski izvještaj i poslovanje revidiranog subjekta. Nakon ovih okvirnih podataka o broju, vrsti revizije te broju danih mišljenja kao iznosu ukupnih revidiranih sredstava dopustite mi da vam odnesem podatke o nalazima obavljenih revizija u ovom izvještajnom razdoblju. Najčešće nepravilnosti kao i do sada pojavljuju se u računovodstvenom poslovanju, planiranju i trošenju sredstava, postupcima javne nabave, sustavu unutarnjih financijskih kontrola. U računovodstvenom poslovanju odnose se na popis imovina, obveza i potraživanja, popisi nisu cjeloviti ili nisu usklađeni sa stvarnim stanjem. Evidencije pojedinih prihoda i rashoda, prihodi i rashodi su evidentirani na pogrešnim računima odnosno na drugim … [[Govornica se ne razumije.]] Evidentiranje rashoda u vrijeme plaćanja umjesto u vrijeme nastavka obveza na taj sustav smo prešli već pet godina međutim još uvijek se on u dovoljnoj mjeri ne primjenjuje. Većina formalnih pogrešaka u vođenju evidencija raspravljena je sa subjektima revizije i u slučajevima kada je to bilo moguće ispravljena je u tijeku postupka revizije. U dijelu planiranja i trošenja sredstava najčešće nepravilnosti se odnose na nerealno planiranje ili izvršavanje rashoda koje nije u skladu s financijskim planom. Ured je upozoravao na nedostatnu kontrolu prenesenih odnosno transferiranih sredstava proračunskim i drugim korisnicima. Zakon o proračunu traži da odgovorne osobe traže izvršenje i prekontroliraju utrošak tih sredstava jer se transferi u pravilu moraju davati prema programima koji su prijavljeni a izvršenje bi isto trebalo biti u skladu programa. Određene nepravilnosti odnose se i na provedbu postupka javne nabave. Ukupna vrijednost evidentiranih javnih nabava u 2007. prema Uredu za javne nabave iznosi 44,4 milijarde kuna. Rashodi za javnu nabavu revidiranih subjekata u ovom razdoblju su 21,3 milijarde kuna obuhvaćeni revizijom i to odnose se na korisnike državnog proračuna te se … [[Govornica se ne razumije.]] 1 milijarda od toga 4 milijarde za lijekove. Lokalne jedinice 309 subjekta 9,7 milijardi kuna. Druge subjekte revizije 1,5 milijardi kuna. Važno je naglasiti da se revizijom provjeravaju postupci nabave od planiranja do realizacije. Osim Zakona o javnoj nabavi, na nabavu se primjenjuju odredbe Zakona o obveznim odnosima a pojedina pitanja regulirana su i Zakonom o proračunu. Najčešće nepravilnosti uočene su kod donošenja planova nabave koji moraju biti usuglašeni s financijskim planom kod ustrojavanja i vođenja propisanih evidencija o nabavi, imenovanja povjerenstava za provedbu postupka nabave te … [[Govornica se ne razumije.]] istovrsne nabave tijekom godine kako bi se nabava obavljala javnim ili ograničenim prikupljanjem ponuda a ne putem javnog nadmetanja kao osnovnog načina nabave. Revizijom je utvrđeno da je značajan dio nabave obavljen izravnim putem uz primjenu članka 6. zakona koji propisuje izuzeća uz određene uvjete i to 2,2 milijarde kuna. To je u skladu sa zakonom. Međutim, mi ovdje upozoravamo na neke korisnike proračuna kojima je to postalo pravilo a ne izuzetak a ono je trebalo biti izuzetak. Prema tome, dajemo svoje mišljenje. Tu ne možemo dati naloge jer je to u skladu sa zakonom. A bez primjene propisanih postupaka javne nabave obavljena je nabava u vrijednosti 600,2 milijuna kuna ili 2,8%. Vi svi znate da je u primjeni u 2008. godini novi Zakon o javnim nabavama roba, radova i usluga. Mislim da je taj zakon usklađen sa zakonima Europske unije. Mi ćemo tek ove godine vidjeti kakva će biti njegova primjena, da li postoje neke nejasnoće i na koji način. Znači da ćemo opet imati usklađivanje prakse itd., ali mislim da je zakon pripremljen jako dobro, da se održavaju razni seminari, sastanci na kojima smo i mi prisutni i da će se vjerojatno taj zakon odraziti i na nabave javnim sredstvima. Broj nepravilnosti i njihova učestalost pojavljuju se u poslovanju financijskim izvještajem revidiranih subjekata, upućuju na potrebu uspostavljanja učinkovitijeg sustava unutarnjih financijskih kontrola. Stoga je ured u svojim izvješćima upozoravao i na tu činjenicu. Vi svi to dobro znate. Znamo i da postoji problem kadrova, djelatnika koji obavljaju te poslove pogotovo u lokalnim jedinicama ali se nadam da će i tu se uspostaviti bar sustav unutarnjih financijskih kontrola. One su postojale uvijek ali sada su i formalizirane i da će se one implementirati u lokalnim jedinicama. U ovom kratkom izlaganju željela sam skrenuti pozornost na ured, njegove ovlasti i zadaće, način obavljanja revizije te na najčešće nepravilnosti koje se pojavljuju kod revidiranih subjekta. Sve opisane poslove tijekom protekle godine ured je obavio za 284 zaposlenika od čega 232 ovlaštena državna revizora. Ovdje bih htjela naglasiti da se uvijek krećemo u tom broju iako mi godišnje nastojimo 5 do 10 vježbenika uzeti, treba ih obučiti. Međutim, ove godine je, prošle godine zapravo je Ministarstvo financija na razne poslove otišlo 5 visoko obrazovanih djelatnika, dva od njih su završili i seminare u Europskom računskom sudu po 5 mjeseci ali su bili potrebni za vođenje određenih agencija za predpristupne fondove itd. Koliko god je dobro za ured ali eto oni su otišli opet na slične poslove u državnim službama pa se nadamo da će i tamo obaviti određene zadatke. Isto tako, određene agencije imaju, nude veće materijalne bolje uvjete, pa neki revizori odlaze. Tako da se uvijek krećemo oko istog broja. Iako nastojimo, nekako bi optimalno bilo nešto više od 300 revizora kako bi mi mogli jednostavnije obavljati svoje poslove, a pogotovo smo dobili u nadležnosti reviziju političkih stranaka koja se mora završiti u prvom polugodištu za prethodnu godinu. U skladu s odredbama Zakona o državnoj reviziji, Strateškim planom ureda za razdoblje 2006.-2012. programom i planom rada, određeni su poslovi i zadaci u narednom izvještajnom razdoblju, a to su: redovito obavljati revizije financijskih izvještaja poslovanja u skladu sa zakonskim odredbama, provoditi mjere i aktivnosti predviđene akcijskim planom za Strategiju suzbijanja korupcije. Jer smo mi u antikorupcijskom programu, imamo svog predstavnika. Prema tome, ono što je u našoj nadležnosti pokušavamo na vrijeme prijaviti, odnosno napraviti. Provoditi kontinuiranu izobrazbu državnih revizora, na stručnim seminarima za provedbu najsloženijih revizija uz dosljednu primjenu kodeksa profesionalne etike državnih. Posebnu pažnju ured će posvetiti timskom radu i rukovođenju timovima s ciljem povećanja kvalitete revizije kao i podizanja stručnih i etičkih kvaliteta zaposlenika. Ured će surađivati s drugim tijelima vlasti, stručnim i znanstvenim institucijama u izvršenju postavljenih zadaća. Pri tome se uvijek mora voditi računa o neovisnosti i samostalnosti revizijske profesije. I nadalje ćemo razvijati i uspostavljati suradnju s mnogobrojnim državnim revizijskim institucijama u okviru … [[Govornica se ne razumije.]] kao i drugih zemalja koje imaju srodne revizijske sustave. Time ne samo da se poboljšava kvaliteta rada državnih revizora, već se pridonosi daljnjem razvoju međunarodnih odnosa. Ured će nastaviti stalni proces modernizacije informacijskog sustava i njegovog povezivanja s drugim informacijskim sustavim javnog sektora na državnim i lokalnim razinama s ciljem osiguranja visokog stupnja primjene tehničkih dostignuća računalnih tehnika, pomagala u provedbi revizije. Ured je informatički jako dobro opremljen. Imamo program praćenja revizije, međutim ne možemo ga u svim primijeniti, jer subjekti revizije nisu adekvatno opremljeni i nisu adekvatno za preuzimanje podataka putem elektroničkih stava. Nama bi puno jednostavnije bilo da dobijemo na CD-u, nego da moramo kopirati, ali eto još uvijek puno toga kopiramo nego što. Jer ured ima Internet i dobru međusobnu suradnju, a to smo uglavnom postigli zahvaljujući … projektu smo koristili sredstva CARDS programa 2 milijuna eura za opremanje ureda. U okviru procesa uključivanja Republike Hrvatske u europske integracije, ured će izvršavati međunarodne obveze i nastojati surađivati u zajedničkim projektima. Neovisnost i rad, javnost rada ureda i nadalje mora biti prisutna u poslovanju. Objavom na web stranicama ureda osigurat će se da izvješća budu dostupna javnosti. time se zadovoljava jedno od osnovnih načela rada Državne revizije načelo javnosti, koje nama u mnogome pomaže. Ja bih zahvalila vašoj pažnji, a tu smo da možemo dati objašnjenje o drugim činjenicama koje vas budu interesirale, odnosno koje ne budu jasno napisane. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za financije državnog proračun, gospodin predsjednik odbora Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovana državna revizorice sa suradnikom, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravio je na 25. sjednici održanoj 4. veljače 2009. godine Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2008. godinu, Izvješće obavljenih revizijama za 2007. godinu i Izvješće o obavljenim državnim revizijama za 2007. godinu posebni dio. U raspravi na odboru iznijeta su različita mišljenja i prijedlozi, a najvažniji su ti da je istaknuto da obeshrabruje činjenica da pojedini revidirani subjekti već niz godina ne otklanjaju naloge i preporuke koje je Državni ured za reviziju dao u prethodnoj reviziji. Naime, u ovom izvještajnom razdoblju za 616 revidiranih subjekata dano je 3 tisuće i 20 naloga i preporuka ili prosječno 4,9 po subjektu revizije. Od ukupno 2 tisuće 549 naloga i preporuka danih u prethodnoj reviziji izvršeno je samo tisuću 330 ili 52,2% dok je tisuću 219 ili 47,8% naloga i preporuka Državnog ureda za reviziju još uvijek nije izvršeno. Takav odnos revidiranih subjekata prema nalozima i preporukama koje donosi Državni ured za reviziju nakon provedene revizije nije prihvatljiv, jer bi revidirani subjekti trebali izvršavati sve naloge Držanog ureda za reviziju. Iz navedenih razloga u raspravi je predloženo da Državni ured za reviziju u svom sljedećem izvješću posebno izradi pregled onih revidiranih subjekata koji već niz godina ponavljaju iste određene greške. Upozoreno je na činjenicu da Ministarstvo obrane i Ministarstvo unutarnjih poslova prilikom javnih nabava prečesto koriste odredbu Zakona o javnoj nabavi, kojom su utvrđena izuzeća o primjeni zakona. Naime, većinu postupaka javne nabave navedena ministarstva proglašavaju tajnima, koji zahtijevaju posebne sigurnosne mjere i zaštitu interesa Republike Hrvatske, pa se zakonski postupci sklapanja ugovora o javnoj nabavi u tim slučajevima ne primjenjuju. Pohvaljen je rad Državnog ureda za reviziju u izvještajnom periodu koji je dobro i kvalitetno obavljao svoj posao ukazujući na nepravilnosti, propuste i pogreške u poslovanju i dajući naloge, preporuke i prijedloge za njihovo otklanjanje. Navedenom aktivnošću Državni ured za reviziju pridonio je smanjenju nepravilnosti, posebno kod revidiranih subjekata kod kojih se revizija obavlja svake godine, kao i poboljšanju upravljanja javnom imovinom, učinkovitom izvršavanju obveza unutar javnog sektora, te povećanju odgovornosti sudionika u procesu korištenja javnih sredstava. Nakon provedene rasprave Odbor za financije i držani proračun Hrvatskog sabora odlučio je jednoglasno predložiti Hrvatskom saboru zaključak da se prihvati Izvješće o radu Držanog ureda za reviziju 2008. godine, da se prihvati Izvješće o obavljenim revizijama za 2007. godinu i Izvješće o obavljenim revizijama za 2007. godinu posebni dio. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li ostali odbori netko? Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Glavna državna revizorice sa zamjenikom. Bilo bi dobro da nam je netko iz Vlade prisutan, kolegice i kolege. Klub SDP-a ocjenjuje rad Državnog ureda za reviziju visokim ocjenama. Iz godine u godinu dobivamo sve kvalitetnija izvješća i uz reviziju poslovanja već se ustalila praksa da se daje ocjena o racionalnim i učinkovitom trošenju poreznog i javnog novca. Ova izvješća su ujedno informacija javnosti kako država, lokalna i regionalna samouprava, trgovačka društva u državnom vlasništvu i lokalnom vlasništvu, ustanove i druge državne institucije troše javni novac. Uz nadzornu revizija ima i značajnu edukativnu funkciju, pa revidirani subjekti postepeno otklanjaju pojedine nepravilnosti. Ipak ocjenjujemo da nakon 14 godina koliko se provodi revizija još uvijek postoji previše nepravilnosti koje se učestalo ponavljaju a odnose se na računovodstveno poslovanje, planiranje i ostvarivanje prihoda, izvršenje rashoda, na postupke javne nabave i djelovanje sustava unutarnje kontrole. U takvim slučajevima revizija daje naloge i preporuke za otklanjanje nepravilnosti. Iako je broj nepravilnosti u padu veliki broj revidiranih subjekata ne postupa u cijelosti po nalozima pa se godinama ponavljaju. Tkao je npr. revidiranim subjektima u 2006. izdano 2 tisuće 549 naloga i preporuka a izvršeno samo 1330 ili 52%. Najvažniji nalozi za otklanjanje nepravilnosti u pravilu se ne provode a odnose se na evidenciju imovine, iskazivanje svih nastalih obveza, neusklađenost evidencije o financijskim obvezama, javnoj nabavi i unutarnjoj kontroli. Planiranje kao osnovni dokumenat financijskim planovima revizijom je utvrđeno da kod većeg broja revidiranih subjekata je necjelovito i nerealno. Promjene prihoda i izdataka iznad ili ispod plana treba mijenjati kroz postupak izmjena i dopuna dakle, rebalansima. Međutim, revizija konstatira da je 2007. Vlada preraspodijelila 3 milijarde 605 milijuna 992 tisuće, 712 kuna ili oko 28% više novca nego što je to učinila u prethodnoj godini. Revizija ima primjedbe na naloge, razloge preraspodijele, citiram, nerijetko se navode i razlozi kao što je podmirenje dospjelih obveza na račun uštede na pojedinim planiranim stavkama. Mišljenje je revizije da proračunska sredstva treba ranije planirati u okviru postupaka i radnji koje prethode donošenju državnog proračuna a preraspodjela koristi samo u iznimnim slučajevima. Na to kontinuirano ukazujemo i mi iz Kluba SDP-a. Otkada je Vlada uvela praksu da se Zakonom o izvršavanju državnog proračuna uvodi mogućnost preraspodjele svih proračunskih stavki osim računa financiranja. Nepravilnosti u okviru računovodstvenog poslovanja odnose se na popis imovine, odnosno na neusklađenost popisa imovine i knjigovodstvenog i stvarnog stanja što može uputiti na neracionalnost korištenja državne imovine. Istovrsni poslovni događaji evidentiraju se na različitim računima, pa je otežano praćenje i kontrola izvršavanja proračuna odnosno podaci iskazani u poslovnim knjigama ne iskazuju se istinito i objektivno stanje u financijskom položaju i uspješnosti poslovanja. Prihode i rashode treba iskazivati po tzv. modificiranom računovodstvenom načelu, odnosno prihode iskazati na temelju priljeva u izvještajnom razdoblju a rashode na temelju nastanka obveze a ne plaćanja u izvještajnom razdoblju. Što veći broj proračunskih korisnika ne radi pa se dovodi u sumnju i realnost iskazanog proračunskog deficita. Dokumentirati ću to na konkretnim primjerima nekoliko revidiranih subjekata. Tako na primjer revizijom državnog proračuna je utvrđeno da glavna knjiga ne daje cjelovitu informaciju o imovini, obvezama i izvorima vlasništva. Poslovni događaji se evidentiraju po načelu novčanog tijeka, umjesto po vremenu nastanka pa se podaci na pojedinim bilancinim stavkama nepotpuni ili čak i nisu evidentirani. Postoji neusklađenost evidencija o javnom dugu. Npr. u pomoćnim evidencijama iskazan je u iznosu od 85,751 milijardi a u glavnoj knjizi 61,163 milijarde kuna. Nisu evidentirani dijelovi obveza za trezonske zapise, zajmove međunarodnih financijskih institucija, dio obveza prema londonskom i pariškom klubu, te druge tuzemne i inozemne kredite. Nisu ustrojene evidencije o potraživanjem i obvezama za prodaju društvenih stanova. Nema potpune evidencije u društvima u kojima država ima udjele, niti odluka njihovih skupština o raspodjeli dobiti. Prekoračen je iznos zakonom utvrđenih izdanih državnih, financijskih jamstava za čak 4,9 milijardi kuna. I končano revizija konstatira da su i u državnom proračunu podaci o ukupnim potraživanjima i obvezama u financijskim izvještajima ne cjeloviti jer ne sadrže dio stvarnih obveza i potraživanja. Za veći dio opisanih nepravilnosti revizija je u prethodnom razdoblju dala naloge za njihovo otklanjanje a po dijelu od njih nije postupljeno. Kada se radi o ostvarivanju prihoda, revizija konstatira da ne postoji jedinstveni pregled ili evidencija društava u kojima država ima udjele. Drugim riječima upitno je da li su prihodi od udjela i dividendi koji se isplaćuju u tim društvima i uplaćeni u državni proračun. Isto se odnosi na koncesije jer registar nije cjelovit i nisu vidljivi podaci o uplatama i ukupno dospjelim obvezama. U carinskoj upravi nisu evidentirana potraživanja za carine i carinska davanja te posebne poreze tzv. trošarine u ukupnom iznosu od preko 3.7 milijardi kuna dok porezna uprava i u ovom razdoblju ne provodi kontinuirani porezni nadzor kod pojedinih velikih poreznih obveznika. Ovakve konstatacije revizija upućuje na zaključak da se ne vodi dovoljno računa o naplati proračunskih prihoda. Kod izvršavanja rashoda uz nalaz da izdaci nisu evidentirani ukazuje se i na nepravilnosti u kontroli namjenskog trošenja novca koji se iz državnog proračuna transferira drugim korisnicima. Gotovo svi revidirani subjekti koji su dobili uvjetno mišljenje nisu iskazali dio obveza koje se odnose na proračunsko razdoblje a u Ministarstvu mora, turizma, prometa i razvitka, konstatira se da neke priložene isprave ne održavaju poslovni događaj što bi se moglo nazvati i falsifikatom. Da izostaje efikasan nadzor nad trošenjem proračunskog novca, pokazati ću na dva ministarstva. Ministarstvo poljoprivrede treba inspekcijskim nadzorom obuhvatiti najmanje 15% sredstava isplaćenih za poticaje, za poljoprivrednu proizvodnju a realizirali su samo 12,7. Kapitalne potpore i potpore ruralnom razvitku uopće nisu nadzirane a nema niti evidencija o nezakonito isplaćenim potporama, odnosno potraživanjima za takve isplate. Za potpore programima ruralnog razvoja u najtečajima nije utvrđen udio ministarstva u financiranju već je to povjerenstvo utvrđivalo prema vlastitoj procjeni jer nisu utvrđeni kvalitetni i mjerljivi kriteriji odabira projekata. A za tu namjenu je isplaćeno 83,7 milijuna kuna. Takvim radom omogućava se pogodovanje pojedinim korisnicima ovih sredstava jer se subjektivno vrednuju projekti za koje se traži novac. U Ministarstvu mora, turizma, prometa i razvitka najveći dio subvencija isplaćen je HŽ-u i to milijardu 656 milijuna, od čega 1,133 milijardi je namijenjeno održavanju željezničke infrastrukture i regulacije prometa, 417 za poticanje putničkog i kombiniranog prometa i oko 105 milijardi za otpremnine za zaposlene. Ministarstvo nije sklopilo o tome ugovor sukladno Zakonu o željeznicama, a HŽ nije namjenski trošio ova sredstva. Zabrinjava činjenica da HŽ ostvaruje poslovanjem minimalne prihode, jer subvencije iz državnog proračuna iznose čak 79,3% ukupno ostvarenih prihoda. Ponavljaju se nepravilnosti u poslovima javne nabave, a upravo je to područje koje u percepciji javnosti figurira kao mjesto mita i korupcije. Revizijom projekata ocjenjivala se učinkovitost sustava upravljanja, kontrola provedbi, izjave izdacima na različitim relevantnim razinama. Revidirajući program ISPA revizija konstatira i ovaj puta da sustav upravljanja i kontrole nije bio učinkovit, da je od planiranih 22 ugovora o nabavi zaključeno samo pet, da se kasnilo zbog nedovoljnog broja i neiskustva ljudi zaduženih za provedbu projekata. To ujedno bi mogli biti i razlozi malog korištenja ovih sredstava u tom razdoblju i na edukaciji ljudi koji rade na tim projektima treba više poraditi. Već učestale nepravilnosti ponovile su se i kod Hrvatskog fonda za privatizaciju. Još uvijek nije utvrđena evidencija o vrijednosti portfelja, a razlika iznosi više od 927 milijuna kuna. Tako se npr. prodavale dionice nominalne vrijednosti 992 milijuna za samo 4,1% nominale ili pak dionice društva nominalne vrijednosti 443 milijuna za 1 kunu, a da iz dokumentacije nije vidljivo na temelju kojih kriterija je određena prodajna cijena. Potraživanja državnih vjerovnika u iznosu od preko milijarde kuna prodana uz popust od 99%, odnosno samo za 1%. Uzimajući u obzir što se sve dešavalo u Hrvatskom fondu za privatizaciju od njegovog osnutka, krajnje je vrijeme da se ova institucija ukine. Na temelju evidentiranih nepravilnosti državne revizije za revidirane subjekte u 2007. godini mi smo ponovno predložili određeni broj zaključaka kako bi se što efikasnije, što brže otklanjale uočene nepravilnosti. I to prvo, prihvaća se Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2008. godinu i Izvješće o obavljenim revizijama za 2007. godinu. Drugo, izvješća Državnog ureda za reviziju dostavljaju se nadležnim tijelima i institucijama radi utvrđivanja eventualnih kaznenih ili prekršajnih djela. Treće, zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da u roku od 60 dana Hrvatskom saboru dostavi program za dugoročno otklanjanje nepravilnosti koje se ponavljaju, a utvrđene su revizijom i da u roku od 60 dana putem Ureda za upravljanje državnom imovinom dostavi aktualni popis imovine koja je u vlasništvu ili korištenju države i o tome izvijesti Hrvatski sabor, a da do kraja godine izvrši cjeloviti popis. I četvrto, zadužuje se Državno odvjetništvo Republike Hrvatske da u roku od 90 dana Hrvatskom saboru dostavi Izvješće o utvrđenim kaznenim ili prekršajnim djelima na temelju izvješća Državne revizije. Očekujemo da će Sabor prihvatiti ovakve zaključke. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Poštovani članovi Državne revizije sa zamjenikom Glavnog državnog revizora. Cijenjeni kolegice i kolege. Svi znamo da ured obavlja iznimno važan društveni posao, iznimno važnu društvenu ulogu, da ured obavlja iznimno odgovoran i stručan posao, ali i iznimno odgovoran i složen posao. Isto tako, iz ovog Izvješća o radu Državnog ureda za reviziju za 2008. godinu i Izvješća o obavljenim revizijama za 2007. godinu i Izvješća za 2007. godinu, posebni dio, razvidno je da je posao Ureda za državnu reviziju iznimno i opsežan. To najbolje potvrđuje činjenica da je u ovom izvještajnom razdoblju obavljeno čak 898 revizija, od čega 616 revizija financijskih izvješća i poslovanja, 267 uvida u proračun i financijska izvješća lokalnih jedinica, 14 uvida u financijska izvješća parlamentarnih, izvan parlamentarnih političkih stranaka, a sve u skladu s programom rada obavljena je i jedna revizija učinkovitosti. Od nekoliko uloga koje zapravo ima Državni ured za reviziju najvažnija je nadzorna uloga, ali ne treba zanemariti ni njegovu savjetodavnu i preventivnu ulogu. Državni ured za reviziju na temelju izvješća daje određena mišljenja, za svaki subjekt izražava ili bezuvjetno ili uvjetno, nepovoljno ili suzdržano mišljenje. Iz pregleda koji je dat u izvješću vidljivo je da je najviše izraženo uvjetnih mišljenja i to 501 odnosno 81,3%, a bezuvjetnih samo 107 ili 17,4%, 7 nepovoljnih 1,1% i 1 suzdržano mišljenje ili 0,2%. U Izvješću o obavljenim revizijama ima podataka i nalaza i s pozitivnim predznakom, ali nažalost ima i uočenih nedostataka i nalaza s negativnim predznakom zbog kojih ne možemo baš u potpunosti biti zadovoljni s nalazima Ureda za državnu reviziju, ali ohrabruje nekoliko činjenica da je samo jedno suzdržano mišljenje, da je samo sedam nepovoljnih mišljenja, a uvjetna mišljenja s obzirom ako znamo zbog čega se izražavaju, onda ni visok postotak uvjetnih mišljenja nije tako posebno zabrinjavajući. Ono što je uočljivo iz ovog pregleda, da je ispod prosjeka 81,3% uvjetnih mišljenja, čak državni proračun i korisnici državnog proračuna koji imaju 18 uvjetnih od 30, dakle 60% uvjetnih mišljenja, da je iznad prosjeka sa najvećim brojem uvjetnih mišljenja lokalne jedinice koje imaju zabrinjavajućih 92%, dakle 283 od 309 mišljenja. 92% imaju uvjetnih, a samo 7% imaju bezuvjetnih i nepovoljnih 5 mišljenja. Zapravo i trgovačka društva u vlasništvu lokalnih jedinica su na istom tragu tako da i oni imaju 87% uvjetnih mišljenja, odnosno 50 od ukupno 57%. Najčešća područja u kojima su revizijom utvrđene nepravilnosti u reviziji državnog proračuna i proračunskih korisnika su nepravilnosti u području planiranja, računovodstvenog poslovanja, ostvarivanja prihoda, izvršavanja rashoda, te postupcima javne nabave. U području planiranja revizijom je utvrđeno da kod pojedinih proračunskih korisnika financijski planovi nisu cjeloviti, ali niti realni a dobro je poznato da je dobar plan pretpostavka učinkovitosti svake poslovne aktivnosti. Ured je stoga izrazio i mišljenje da proračunska sredstva treba realno planirati u okviru postupaka i radnji koje prethode donošenju državnog proračuna, a preraspodjela sredstava primjenjivati samo u iznimnim slučajevima izazvanim događajima i okolnostima koje nisu bile poznate u vrijeme donošenja proračuna. U području računovodstvenog poslovanja najčešće nepravilnosti odnose se na popis imovine i obveza koje nije cjelovit, odnosno popisom se ne obuhvaća određena imovina i obveze ili se nakon obavljenog popisa ne obavlja usklađenje knjigovodstvenog i stvarnog stanja. Uočeno je da pojedini poslovni događaji nisu evidentirani u poslovnim knjigama ili su pogrešno evidentirani te se pojavljuju razlike između stanja iskazanog u knjigovodstvu i onih utvrđenih nalazom. U poslovnim knjigama pojedinih revidiranih subjekata istovrsni poslovni događaji evidentirani su na različitim računima računskog plana i to u pravilu se ovo odnosilo na evidentiranje rashoda. U slučajevima gdje su utvrđene nepravilnosti ured je naložio postupanje u skladu s odredbama Pravilnika o računovodstvu i računovodstvenom planu. U ostvarivanju prihoda također su uočene određene nepravilnosti i to u naplati prihoda, jer nije pridavano dovoljno pozornosti, odnosno nisu poduzimane sve zakonske mjere za naplatu potraživanja. Zabrinjava i činjenica da je revizijama državnog proračuna ranijih godina utvrđeno da ne postoji jedinstveni pregled i evidencija društava u kojima Republika Hrvatska ima udjele trgovačka društva, banke i druge financijske institucije. Stoga je opravdano što je ured naložio ustrojiti jedinstveni registar društava iz državnog portfelja i redovito pripadati odluke o raspodjeli dobiti društva radi nadzora nad uplatama pripadajućih prihoda u državni proračun. I područje koncesija je bilo područje u kojem je ured pronašao određene nepravilnosti. Utvrđeno je da je registar koncesija nije cjelovit, da u registru koncesija nisu evidentirani pojedini zaključeni ugovori, a za evidentirane ugovore podaci o iznosu duga i uplaćenim naknadama nisu potpuni, te nisu vidljivi podaci o uplatama kao i o ukupnim i dospjelim obvezama. I tu je ured izrazi mišljenje da je potrebno unaprijediti normativna rješenja koja uređuju pitanja koncesija, te paralelno poboljšavati organizacijske, kadrovske i proceduralne uvjete za uspostavu učinkovitog sustava koncesija. U postupcima javne nabave Državni ured za reviziju je izvršio nadzor nad rashodima za javnu nabavu u iznosu 10 milijardi i 89 milijuna 820 tisuća kuna. Bez primjene propisanih postupaka javne nabave obavljena je nabava u ukupnoj vrijednosti 102 milijuna 443 milijuna kuna, a najčešće nepravilnosti su bile da je određen broj subjekata nije donio plan nabave kao poseban dokument ili plan nabave nije usklađen sa financijskim planom. Glede nadzora proračuna lokalnih jedinica izraženo je mišljenje 21 bezuvjetno, 283 uvjetna i 5 nepovoljnih. S obzirom da su 21 bezuvjetna 8 županija, 8 gradova i 5 općina doista treba iskoristiti priliku i pohvaliti one koji imaju bezuvjetno mišljenje, a to su Karlovačka županija, Koprivničko-križevačka, Krapinsko-zagorska, Osječko-baranjska, Šibensko-kninska, Virovitičko-podravska, Vukovarsko-srijemska i Zagrebačka. Gradovi koji imaj bezuvjetno mišljenje Cres, Jastrebarsko, Mursko Središće, Ozalj, Pleternica, Skradin, Sv. Nedjelja i Virovitica i općine Belje, Farkaševac, Lovas, Netretić i Popovac. Ali isto tako nepovoljno mišljenje treba javno istaknuti tko ga ima. Nepovoljno mišljenje izraženo je za grad Zlatar, te za općine Đurđenovac, Galovac, Sv. Juraj na bregu i Štrigova. Za lokalne jedinice također su uočene nepravilnosti u područjima, određenim područjima a ponajprije u računovodstvenom poslovanju, prihodima i rashodima i postupcima javne nabave. Revizijom financijskih izvješća i poslovanja utvrđeno je da pojedine lokalne jedinice u poslovnim knjigama nemaju evidentiran dio nefinancijske i financijske imovine. Otpisom imovine i obveza nije obuhvaćena cjelokupna nefinancijska imovina u vlasništvu lokalnih jedinica. Isto tako, između lokalnih jedinica i subjekata na koje se prenose proračunska sredstva nisu zaključeni posebni sporazumi ili ugovori radi uređenja odnosa u pogledu raspolaganja imovinom koja se financira proračunskim sredstvima. U područjima prihoda revizijama je utvrđeno, revizijom financijskih izvješća i poslovanja da je djelomično za propisane namjene nisu utrošena sredstva kod 78 ili 25,4% lokalnih jedinica. Na kraju godine ostala su neutrošena namjenska sredstva u iznosu 753 milijuna 197 tisuća i 246 kuna ili 7,8% ukupno ostvarenih namjenskih prihoda i primitaka u odnosu na prethodnu godinu što je više za 220, cca 220 milijuna kuna ili 41%. U područjima rashoda u pojedinim lokalnim jedinicama i nadalje se izvršavaju rashodi i izdaci iznad planiranih iznosa ili se izvršavaju rashodi koji proračunom nisu planirani. Planiranje sredstava u programima održavanja komunalne infrastrukture i gradnji objekata i uređaja komunalne infrastrukture u pojedinim slučajevima također nisu bili usklađeni s planom sredstava u proračunu. Ukupni rashodi za javnu nabavu iznosi su 6 milijardi i 517 milijuna 648 tisuća i 646 kuna a bez primjene propisanih postupaka javne nabave obavljena je nabava u vrijednosti 364 milijuna kuna. Najčešće nepravilnosti u svezi javne nabave lokalnih jedinica bio je taj da su nabave, da za plan nabave nije donesen ili je nepotpun bio kod 26 lokalnih jedinica, a kod 128 lokalnih jedinica planirani iznos javne nabave nije bio usklađen sa iznosom planiranih sredstava u proračunu. U svim slučajevima u kojima su utvrđene nepravilnosti u provedbenim postupcima javne nabave radova i usluga dan je nalog za postupanje u skladu s odredbama Zakona o javnoj nabavi. Na temelju nalaza Državnog ureda za reviziju, državni ured je izdao i određeni broj naloga, preporuka i to prema vrsti subjekata i ukupan broj preporuka je bio 3020, od kojih je izvršeno 1330, a 1219 je u tijeku izvršenja. I na raspravi Odbora za proračun i financije bilo je istaknuto pa bih ponovio ovdje da je data preporuka da ubuduće bude malo više podataka za one koji ponavljaju najčešće pogreške i podataka u odnosu na prethodno razdoblje da bismo mogli pratiti tendencije, znači kakvi su trendovi tendencije u pojedinim područjima i za pojedine subjekte. Ovo izvješće pokazuje da je ono bilo opsežno, da je ono stručno napravljeno, da ima i činjenice i podataka koje ohrabruju da se vidi vidan napredak u pojedinim područjima i da ima i činjenica i podataka koje upućuju na ponavljanje pogrešaka i vjerujemo da će Ured za reviziju upozoriti one koji to čine uzastopno. Što se tiče samog sadržaja, klub HDZ-a podržava ovo sadržajno izvješće i glasovati će za njegovo prihvaćanje za Izvješće o obavljenoj državnoj reviziji za 2008. godinu i Izvješće o obavljenoj reviziji za 2007. godinu i Izvještaj za obavljenoj reviziji za 2007. godinu, posebni dio. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo glavna državna revizorice sa suradnikom, kolegice i kolege. Gotovo svake godine kad na raspravu u Parlamentu dođe izvješće Državne revizije i ovdje u Sabor i u hrvatskoj javnosti prisutno je određeno iščekivanje što u njemu piše, kako će teći rasprava i kojim će zaključcima Parlament usvojiti, primiti k znanju, odbiti ili će uz te zaključke donijeti neke druge zaključke. Istina, zbog izostanka konkretnih mjera, a temeljem izvješća Državne revizije u svim proteklim godinama to iščekivanje je sve manjeg i manjeg intenziteta, što u svakom slučaju nije dobro, ali da je definitivno prisutno, da je nužno, to je gotovo sigurno poznato. I gotovo uvijek završava otprilike na istom i sličnom zaključku, zaboravljajući pri tome da je Državna revizija produžena ruka Parlamenta kojem smo u zakonu dali ovlasti da u naše ime nadzire racionalnost, zakonitost i pravilnost u poslovanju onih koji dobivaju novac iz državnog proračuna ili na druge načine koriste sredstva poreznih obveznika ove države. Na mišljenje državne revizije svaki od revidiranih subjekata ima se pravo očitovati i prema članku 7. Zakona o državnoj reviziji piše da to izvješće revizija dostavlja zakonskom predstavniku pravne osobe gdje je obavljena revizija i nadležnom ministru ili fondu. Što ova odredba znači? Pravilni predstavnik za ministarstva i Vladu, pa i državne fondove je ovaj Sabor. Za lokalnu samoupravu, općinska i gradska vijeća i županijske skupštine. Sad pitam, da li je bilo slučajeva da je pojedinačno predstavničko tijelo općine, grada ili županije izdvojilo jedan od nalaza ili mišljenja Državne revizije i pokrenulo zakonom predviđene postupke za utvrđivanje eventualnih protuzakonitosti, podnijelo kaznenu prijavu koja je obrađena i koja je procesuirana? Da li je bilo slučajeva da je Vlada izdvojila jedan od dosadašnjih nalaza ili mišljenja državne revizije i pokrenula zakonom predviđene postupke za utvrđivanje eventualnih protuzakonitosti, podnijela kaznenu prijavu koja je obrađena i koja je procesuirana? Možda je bilo, ali nisam siguran da se može bilo tko od nas sjetiti bilo kojeg suvislog slučaja da je netko kazneno odgovarao zbog nepravilnosti utvrđenih Državnom revizijom, ali sam istovremeno siguran da u ovom, a i prijašnjim nalazima Državne revizije, doduše takvih podataka nema jer to nije obveza Državne revizije, izvješća državne revizije, ali je obveza državnog odvjetništva, da li smo to čuli? Ostavljam svakome od nas u Hrvatskom saboru da prosudi sam, ali ja osobno mislim da ta obveza državnog odvjetništva koje je posrednica izvješća Državne revizije, da je izostala. Obzirom na značajne iznose proračunskih sredstava, sredstava poreznih obveznika za koje je utvrđena nalazom Državne revizije nezakonito raspolaganje i upravljanje sredstvima u izvješćima ostalih kolokvijalno nazvanih institucija sustava, ne sjećam se značajnih da se takvo nešto i dogodilo. Ali smo uvjereni da će Hrvatski sabor nakon današnje sadržane rasprave donijeti, normalno i logično voljom vladajuće većine već poznati univerzalni zaključak: "Usvaja se izvješće i dostavlja se državnom odvjetništvu da ono utvrdi da li ima negdje elemenata za pokretanje kaznenog postupka". Budući da je riječ o sadržajno posebno interesantnom izvješću za sve naše građane i budući da je to izvješće o reviziji važan pokazatelj stvarnog stanja u državnoj upravi i ponovo naglašavamo potrebu da se rasvijetli i analiziraju sva pitanja koja se pritom javljaju, a ta pitanja, može se pouzdano reći zadiru u srž općeg dobra hrvatskog društva. Program rada državne revizije za 2008. godinu u cijelosti je ostvaren. U toku prethodne godine obavljeno je 898 revizija, od čega 616 revizija financijskih izvješća i poslovanja, 267 uvida u proračun i financijski izvještaj lokalnih jedinica te 14 uvida u financijska izvješća političkih stranaka. Također je obavljena jedna revizija učinkovitosti sustava unutarnje financijske kontrole. Provedbom revizije u proteklom razdoblju obuhvaćena su javna sredstva u ukupnom iznosu od 147,4 milijarde kuna. Za sve te revizije dano je i mišljenje i to 107 bezuvjetnih mišljenja, 501 uvjetno, 7 nepovoljnih i samo jedno suzdržano mišljenje. Ja u ovoj raspravi želio bih se posebno osvrnuti na poglavlje Državni proračun i njegovi korisnici. U financijskom izvješću o poslovanju za državni proračun i 29 proračunskih korisnika izraženo je 12 bezuvjetnih i 18 uvjetnih mišljenja. U izvješću za 2007. godinu kada je obrađeno 32 proračunska korisnika bilo je 15 bezuvjetnih ali opet 18 uvjetnih mišljenja. Ono što treba posebno naglasiti, uvjetno mišljenje o financijskim izvještajima i poslovanju ponovo je i gotovo svake godine isto za neka ministarstva i neke službe, vrlo važne službe u poslovno financijskom funkcioniranju ove države. Državni proračun Republike Hrvatske za 2007. godinu uvjetno mišljenje, za prošlu godinu i prethodnih godina, Carinska uprava isto, Državni hidrometeorološki zavod ponavlja se, Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje ponavlja se uvjetno mišljenje, Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva, Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka, Ministarstvo obrane, Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva, Ministarstvo pravosuđa, Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa, Porezna uprava, Središnji državni ured za upravljanje državnom imovinom. Sve su to tijela izvršne vlasti kod kojih se ponavlja iz godine u godinu po nalazu Državne revizije, ponavlja se uvjetno izvješće. Državni ured za reviziju ponajprije ističe da je bio u mogućnosti dati tek svoje uvjetno mišljenje što zapravo znači da u Hrvatskoj još uvijek uopće nije moguće provesti cjelovitu reviziju odnosno da uopće nije moguće do kraja precizno utvrditi pravo stanje. U poglavlju računovodstveno poslovanje ponovo kao i prethodnih godina piše: "Najčešće nepravilnosti u okviru računovodstvenog poslovanja odnose se na popis imovine i obveza koji nije cjeloviti odnosno popisom se ne obuhvaća određena imovina i obveze ili se nakon obavljenog popisa ne obavlja usklađenje knjigovodstvenog i stvarnog stanja.". Iz godine u godinu tekstualno potpuno ista rečenica. Imovina je nacionalno blago u ovoj državi. Državna imovina je nacionalno blago svih građana ove države. A u izvješću se govori: "Najčešće nepravilnosti u okviru računovodstvenog poslovanja odnose se na popis imovina i obveza.". Utvrđeno je da Registar koncesija, vodi ga Ministarstvo financija, nije cjelovit iako u odnosu na prethodnu godinu stanje je poboljšano, to govori ovo izvješću, "U Registru koncesije nisu evidentirani pojedini zaključeni ugovori a za evidentirane ugovore podaci u iznosu duga i uplaćenim naknadama nisu potpuni te nisu vidljivi podaci o uplatama kao i ukupnim i dospjelim obvezama.". Ja želim podsjetiti da su ostvareni prihodi od naknada za koncesije prema ovom izvješću o kojem danas raspravljamo u 2007. godini ostvareni u iznosu od 1,87 milijardi kuna. Poražavajući podatak da kod korisnika državnog proračuna postoji protuzakonita javna nabava ili rječnikom ovog izvješća bez primjene propisanih postupaka javne nabave u ukupnoj vrijednosti od 102 milijuna kuna. I desit će se ponovo da nitko neće snositi odgovornost. Tekstualni dio opisanih najčešćih nepravilnosti u poglavlju – Javna nabava je gotovo identičan izvješću 2007. godine. Jedino što je drugačije a to je da u 2007. godini bez primjene propisanih postupaka javne nabave bilo uključeno ukupno 85 milijuna kuna a prošle godine 102. 17 milijardi više u odnosu na prethodnu godinu. I zaključno, previše korisnika troši previše novaca mimo zakona. Činjenica je da u uvjetnom mišljenju je najzastupljenije Ministarstvo financija. Što nam to govori? Ministarstvo koje je dužno se brinuti o financijama ove države uvjetno mišljenje državni proračun, Carinsku upravu, Poreznu upravu, javna nabava, koncesije, mislim da ta činjenica govori izuzetno puno. Nadalje, činjenica da Hrvatska država tj. oni koji njome upravljaju još uvijek nisu stvorili preduvjete za cjelovitu reviziju tj. za cjelovitu provjeru ulaska i potrošnju novca iz državnog proračuna i ne može biti slučajno i ne može biti bez pogodovanja nekim drugim interesima a ne općem dobru. To da se s tom nemogućnošću cjelovite i potpune revizije Hrvatske suočava svih proteklih godina sve do sada pokazatelj je da je za takvo stanje odgovorna prije svega Vlada Republike Hrvatske. Uz ostale razloge tek uvjetnog mišljenja Državni ured za reviziju doslovno navodi slijedeće: "Nisu doneseni svi provedbeni propisi koji su propisani odredbama Zakona o proračunu.". To drugim riječima znači, zakon je nešto odredio i propisao ali istovremeno netko tko se smatra da je iznad zakona ne želi i ne donosi provedbene propise. Na taj način mi u klubu Hrvatske narodne stranke iščitavamo ovu rečenicu. Potpuno ispravak zaključak Ureda državne revizije a ta rečenica glasi, ja ću opet ponoviti: "Nisu doneseni svi provedbeni propisi koji su propisani odredbama Zakona o proračunu.". Budući da je to evidentan primjer izigravanja zakona a da za to svjesno i namjerno i da za to svjesno i namjerno izigravanje nitko ne odgovara nužno je na to upozoriti najširu javnost koja potpuno logično se neće nikada i ne može se složiti sa selektivnom primjenom zakona odnosno sa izigravanjem zakona nedonošenjem provedbenih akata kad je to u interesu vladajućih a koja odgovornost nas u parlamentu a posebno vladajućih u parlamentu, to ostavljam svakome od nas ili svakome od vas da preispita sam sa sobom. Ta je pojava zabrinjavajuća jer osim možda najdrastičnijih i malobrojnih iznimaka za te nepravilnosti nitko ponovo neće snositi odgovornost. Upravo to nesankcioniranje propusta, nepozivanje na odgovornost koja može biti različita od kaznene do moralne, rušenje pravnog sustava i loša poruka svakom građaninu na kojem se ipak i to vrlo često trenira strogoća kad napravi najmanju i nehotimičnu pogrešku. I zaključno, mi u klubu Hrvatske narodne stranke podržat ćemo ovo izvješće ali istovremeno pozivamo i prozivamo institucije sustava a posebno državno odvjetništvo da barem djelomično povrati povjerenje u institucije sustava i barem djelomično da odgovore na ona pitanja koja na jedan vrlo kvalitetan doduše diplomatski način državna revizija u svom izvješću upozorava nas svake godine.
Hvala. Klub IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo Krasić, uvažena gospodo zastupnici. Pa evo jedna od razloga možebitnog financijskog sloma Republike Hrvatske leži na ovoj strani 23 ovog izvješća, a tiče se prihoda i primitaka državnog proračuna. Vidimo tako da je državni proračun, godine 'ajde recimo '97. iznosio 38,3 milijarde kuna, '99. 52,3 milijarde kuna, 2000. 57,3 milijarde kuna, da bi 2007. bio iskazan iznosom od 120,3 milijarde kuna. Znači eto u tom nepunom slijedu od 10 godina, državni proračuni, a tako je slično i kod lokalne samouprave, porasli su između 3 i 3,5 puta. Jednom riječju, kada se moglo štetiti to nismo činili. Po onoj biblijskoj o sedam debelih i sedam mršavih krava. Danas 2009. morat ćemo ali nemamo što. Jasno bio je rat, što ja znam, ljudi su teško živjeli, trebalo im je olakšati dušu, ali živjelo se iznad mogućnosti. Kuna se čuvala 2000. kao Sveto pismo, kao zmija noge, destimulirao se izvoz kroz rat, poticao samo uvoz, tj. potrošnja. Zemlja je živjela na račun vanjskog zaduživanja i to vidimo iz ovoga izvješća. Ne zaboravimo da je 2009. treba vratiti 11,3 milijarde eura. Da je vanjski dug Hrvatske krajem godine bio 39 milijardi eura ili 50 milijardi dolara, da je ex Jugoslavija bila dužna 22 milijarde dolara. Građani su poslovnim bankama krajem 2008. bili dužni 123 milijarde kuna, poduzeća, sve uz deviznu klauzulu jasno, poduzeća još 80 milijardi kuna. tako da eto dug građana, gospodarstva, banaka, što prema svijetu ili zemlji iznose 70 milijardi eura itd. S druge strane, kako se živjelo? Živjelo se na račun preraspodjele. Uzimalo se onome tko bi radio i davalo onome drugome. Izvozne ekonomije turističke regije jakom kunom su bile dodatno pogođene pa i svjesno osiromašene, iako jasno slažem se 2009. nije više vrijeme za slabljenje kune. Ali ona je razlog zašto se u Hrvatskoj ništa nije isplatilo raditi. Zašto sam spomenuo proračune ovih države, Grada Zagreba i lokalne samouprave na strani 23? Zato jer je interesantno još nešto pratiti. Indekse rasta proračuna država, lokalne samouprave i Grada Zagreba. Zanimljivo je da u 11 promatranih godina, od '97. do 2007. proračun Grada Zagreba je 6 godina rastao, znači u tih 11 godina brže od državnog proračuna, a 550 jedinca lokalne samouprave svega 4 godine, znači njihovi proračuni u tom periodu od 11 godina rastu brže od državnog proračuna. Što reći, da se kapaciteti periferije jednostavno ne poklapaju sa rastom državnog i Zagrebačkog proračuna. To je ta politika centralizacije, metropolizacije. Ja osobno mislim da je to katastrofa za Hrvatsku. Zagreb o kojem ja mislim sve najbolje, danas je u poziciji da će Hrvatsku ne samo politički, financijski, bankarski, ekonomski, demografski doslovce usisati. Kada se Hrvatska najbrže razvijala i to znamo po Ustavu iz '74. kada je bila najviše decentralizirana. Ponavljam evo na temelju ovih podataka koje ovdje iz državnog tog revizorskog izvješća imamo, da i ovo usisavanje Hrvatske je besperspektivno. Ono što je naročito, one institucije koje su naročito zapostavljene, tvrdim to su županije. Njihovi proračuni vidimo iz izvješća, kreću se u iznosu od 150 do 400 milijuna kuna. ti iznosi su zapravo bagatelni. Oni su smiješni. Znači, te županije isto tako valja ojačati, ma ne da bi bujala u njima neka birokracija, već da bi vlast bila bliža narodu, jednom riječju, što država bude decentraliziranija, to će biti jača. To znači da se dio i najizdašnije poreza PDV-a treba jasno vratiti toj lokalnoj samoupravi. Ono što ja najviše zamjeram ovom izvješću, za kojeg ovako u kuloarima zastupnici ga nazivaju svetom vodicom, to je što se isključivo bavi ministarstvima, gradovima, županijama, a premalo državnim poduzećima. Ja tvrdim da je kriminal tu u tim državnim tvrtkama, sve manje u ministarstvima, u gradovima, u županijama koje su stalno na udaru i javnosti i represivnog aparata ove države, na udaru opozicije, javnosti, medija, međunarodnih institucija i da ne nabrajam dalje. Danas se sigurno to radi puno perfidnije, kada je riječ recimo o poduzećima. Bivši glasnogovornici Vlade preuzimaju PR za neke naše najveće tvrtke, … [[Govornik se ne razumije.]] pa si čovjek postavlja pitanje da li samo rade PR ili grade neke odnose na relaciji između jedne takve tvrtke i Vlade, a to da su njihovi direktori uvijek glasali za HDZ, financirali itd. drugom prilikom. Međutim, što bih ja volio i da nam se da pregled javnih tvrtki u državnom vlasništvu. Prije svega gospođo Krasnić ovo oko brodogradnje. Ako je netko da se pomogne brodogradnji to je Damir Kajin, ako je netko ponosan što su i tvrtke iz Istre, ali iz Zadra, pomogle "Viktoru Lencu" pa ovim narudžbama "Trećega maja" da ne doživi kolaps, onda sam isto ponosan vi za vi toga. Međutim, ja ne mogu shvatiti tu neodgovornost uprava Hrvatskih brodogradilišta koje su sve u vlasništvu države Hrvatske, da godinama usisavaju milijarde kuna iz proračuna i da nitko ne snosi nikakve odgovornosti i vrijeme je da im se kaže dosta. Evo samo 2008. na naplatu dolazi 4,5 milijardi kuna brodograđevnih dugova, 2009. još toliko. To je 9 milijardi kuna od kojih "Uljanik" ne dobiva ni lipe, da se razumijemo, a da država ima danas 9 milijardi kuna. Pa možete i sami zamisliti, pa mi ne bi bili u problemima u kojima jesmo. 9 milijardi kuna to je prihod svih poslovnih banka kada je riječ o kamatama, ostvaraju negdje oko 5 milijardi kuna dobiti itd., itd.. S druge strane vidimo da nam prihodi od subvencija u ovoj godini padaju da nitko jasno zbog ovih 9 milijardi kuna hrvatske brodogradnje koju uzimaju za ništa ne odgovara a to nije niti skandal, to je onako nešto što treba valjda ići svojim tokom, država ima sve manje, ali direktori i ti šefovi tih škverova imaju sve više. Pogledajte što se radi. Ponoviti ću još jedanput, deviznom politikom ugrožava se one koji izvoze, turizam, pa i brodogradnja ajde plus ova politika saniranja, uvijek je na štetu jedne ekonomije, i reći ću otvoreno Istre koja stalno daje, za uzvrat ništa ne prima. Ono što bih isto tako želio, a uskoro će to izvješće doći na ove klupe, da nam se podastru i podaci ovih obvezatnih mirovinskih fondova iza kojih stoje strane banke, znači one su jasno u stranom vlasništvu formirale te obvezatne fondove i koga kreditiraju, kreditiraju isključivo kompanije u Republici Hrvatskoj u stranom vlasništvu. Sirotinja, doslovce tako ispada financira hrvatske tajkune i ove i strane kompanije. U zadnje vrijeme u ovoj zemlji se dosta govori i o smanjenju parafiskalnih nameta, pogotovo onih koji uprihoduju lokalne samouprave kako bi se pomoglo gospodarstvu. Ja se sa time apsolutno slažem. Međutim, država mora poći od sebe. Jer od 145,6 milijardi kuna proračunskih prihoda, znači svih jedinica lokalne samouprave, županija, grada Zagreba, na državu otpada 122 milijarde kuna. Međutim, što je tragedija od tih 145,6 milijardi kuna na strani 35-oj da koliko svega 6,4% ili 9 milijarde 356 milijuna kuna ide za razvoj. I to se onda vjerojatno dijeli 50% na državu, 50% na grad Zagreb, plus lokalnu samoupravu. Otprilike, pretpostavljam država raspolaže sa 4,5 milijarde kuna, lokalna samouprave znači čitava oko 4,5 milijarde kuna. I taj novac ide znači za ceste, za vodovode, za zgrade, za bolnice, za nabavu automobila, ne znam, uredskog materijala itd., ne materijala, nego namještaja, itd., itd.. Jednom riječju, eto i to je taj podatak koji govori da nekako postajemo sami sebi svrha. A država vidimo, iz onog primjera dopušta indirektno financiranje opet tajkuna itd.. Razumijem i to da u ovih 135 milijardi kuna, tu su plaće, tu su penzije, tu je zdravstvo, tu je školstvo, tu je policija, tu je vojska itd., ali to govori da država Hrvatska ne može biti generator razvoja i to nikada zapravo nije ni bila. Razvoj je znači na građanima, na poduzećima, poglavito onim malima koji od države ništa ne dobivaju i to treba shvatiti a država je trebala samo stvoriti neki regulatorni oblik da to može funkcionirati. Zašto to govorim? Pa to govorim na neki način i u kontekstu ove krize. Upravo koristeći se ovim podatcima iz ovog izvješća. Da Hrvatska država gotovo nema prostora za nikakvu intervenciju da bilo kome nešto pomogne. Nema prostora za neku veliku proračunsku preraspodjelu, gotovo da nema prostora za rebalans koji će se sigurno dogoditi nakon izbora, prostora ima za smanjenje, gdje? Na ovih 4, 5 milijardi kuna investicija, ako to napravi onda će ih dodatno blokirati razvoj, subvencije su ove godine drastično smanjenje i ostaje možda da se smanjuju plaće i penzije. Tu se ja slažem sa premijerom ne treba ih dirati, ali se ne slažem sa njim da ćemo još za 750 milijuna kuna povećati službenicima plaće, kojim službenicima? Isključivo lojalnim službenicima. Znači ova revizija koja je ovdje govori da 2009. jedina proračunska ušteda je defacto onih 6% rasta plaće i na tim nekim kapitalnim investicijama. I ne bi me previše iznenadilo da kraj godine možda svi završimo sa jednom plaćom manje ili jednom penzijom manje i zato pamet u glavu i neka se ljude pusti da rade itd., itd.. Prostor je između ostaloga da se neka ušteda dogodi i radikalna centralizacija. Kroz nju se možda može pomoći građanima. Netko će pitati kako pomoći građanima kada im ni Bog više valjda ne može pomoći. Možda im se može pomoći da se očuva radno mjesto. Sve u svemu mislim da je posebno isto tako nakon ove farse koja se dogodila sa malim maestrom, treba vidjeti, analizirati rad Hrvatskog fonda za privatizaciju, kojeg su mnogi nazivali leglom kriminala, trebalo ga je ukinuti ali i hitno reorganizirati upravljanje da ta imovina ne bude blokirana 4, 5 godina, pardon 2 godine zato jer to jednostavno nema nikakvog smisla. Jer se zemlja kao takva blokirala. Inače interesantno je to vidjeti da je manje nepravilnosti kod političkih stranaka nego kod nekih državnih medija. Sve u svemu jasno je, IDS će podržati ovo izvješće. Ja sam na neki način povlačio i tu paralelu 2007./08. sa 2009. godinom da bih jednostavno preko ovoga izvješća otprilike opisao trenutak u kojem se zemlja u cjelini nalazi. Još jedanput pamet u glavu, pomognimo građanima, pustimo ljude da rade, vratimo im nedjelju. Gospodarstvu pomognimo, ma ne sa manjim PDV-om nego da se taj rok za plaćanje sa 30 dana produži na 60 dana. I onda će možda nešto biti, ne gradimo ove dvorane, 3 milijarde kuna smo u njih upucali, u konačnici će nas to koštati 6, 7 milijardi kuna i to doista nema više nikakvog smisla. Život je valjda više od rukometa i vidjeti ćemo što sve možemo očekivati u godini koja je pred nama. Sve u svemu bez obzira što neki zastupnici ovo izvješće nazivaju svetom vodicom, klub IDS-a će ga apsolutno podržati i mislim da i preko ovih izvješća se vidi da iz godine u godinu kod revidiranih, pod navodnicima poduzeća, odnosno institucija države ima sve manje nepravilnosti a to je zasigurno dobro.
Hvala. U 11,04 će biti vrijeme koje je, proći će vrijeme za prijavu od 10 minuta. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je na redu gospodin zastupnik Dragutin Lesar izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege. Odmah na početku želim reći da ovo Izvješće o obavljenim revizijama za 2007., kao i uvijek do sad, za mene nije bila sveta vodica, ona je za mene izuzetno značajno, a može postat svetom vodicom ako se mi prema njemu ne postavimo kako treba i ako nismo pažljivo iščitali preporuke iz nalaza državne revizije. Dakle, samo krivim pristupom Parlamenta prema njemu možemo ga proglasiti svetom vodicom, a onda se postavlja pitanje da li ured i ubuduće bi uopće trebao dolaziti sa tim izvještajem pred nas. I ako zaključci budu nakon ove rasprave na tragu onog što sam čuo i od strane Odbora za financije i sukladno mom prijedlogu zaključka, neće biti sveta vodica. U prošloj godini, a za 2007. Ured državne revizije izvršio je 616 nadzora i prema njihovim ocjenama 107 njih dobilo je čistu peticu ili prolaznu ocjenu, to je negdje oko 17%. Prolaznu ocjenu ili -3 ili +2, kako god želite, dobilo je njih 501, to je 81%. 7 njih nije prošlo ispit državne revizije i to su grad Zlatar, Općine Đurđenovac, Galovac, Sveti Juraj na Bregu, Štrigova, Osnovna Škola Oroslavje i Dobrovoljno vatrogasno društvo Sisak. Prema mom prijedlogu zaključka koje sam dao u proceduru i gospođu Krasić molim da prihvati moj prijedlog. Ovih sedam nalaza bi trebalo dostaviti državnom odvjetništvu koje bi nas u roku 6 mjeseci trebalo izvijestiti o poduzetim radnjama, jer ja znam da je državno odvjetništvo već upoznato sa ovih sedam nalaza, ali po dostavi od strane Hrvatskog sabora i prihvaćajući obvezu da državno odvjetništvo Saboru podnese izvješće o njihovim poduzetim radnjama. To je jedan od elemenata da ovo izvješće doista ne bude sveta vodica, ali da i odgovorni za neprolazak ispita budu sankcionirani. Ja ovo izvješće uvijek doživljavam ne u svrhu puke statistike, mada je u onom Izvješću o radu Ureda državne revizije izuzetno veliki broj jako kvalitetnih i korisnih informacija, kako o strukturi proračuna države, a posebice lokalne i regionalne samouprave i dobro je da imate takav pristup po tom izvještavanju jer se zapravo radi o najkvalitetnijim podacima fiskalni kapaciteta regionalne i lokalne samouprave. Volio bih da takve podatke ima recimo i Ministarstvo financija, ali bar da vi imate, to je dobro. Međutim, oni koji su dobili uvjetno mišljenje, dakle prošli su ispit uz manje a uvjetno mišljenje otprilike je posljedica neznatnih ili manjih propusta koji nisu bitnije utjecali na vaš nalaz. Izdvojio sam samo neke i to zbog toga što je ovo peta godina, peta, otkad pratim vaša izvješća i oni su uvijek u kategoriji uvjetnih i uvijek su isti razlozi. Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi dobilo je uvjetno mišljenje. Jedan od razloga je nabava roba, radova i usluga u vrijednosti 15 milijuna kuna mimo odredba Zakona o javnoj nabavi. Samo ovo izdvajam. Nastavno na to je Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje. Nabava roba odnosno lijekova u vrijednosti od 4 milijarde kuna mimo Zakona o javnoj nabavi. I sada po četvrti puta apeliram molim na odgovorne u Ministarstvu zdravstva, da ovu dilemu da li se na nabavu lijekova primjenjuje Zakon o javnoj nabavi ili ne, da raščiste očito potrebama promjena zakona, jer peti put uzastopno dolazim u situaciju u kojoj Ured državne revizije smatra da se lijekovi moraju nabavljati po tom zakonu, dok u očitovanju od zavoda i ministarstva ispada da Državna revizija krivo čita zakon. Pa ako je zakon nejasan, nadam se da nakon ovog petog apela će ministar shvatiti da nešto u zakonu mora mijenjati, jer bi doista bilo sramota da i iduće godine dobijemo istu konstataciju, isti problem u istom resoru. Ministarstvo pravosuđa, uvjetno mišljenje, jedan od razloga nabava robe u vrijednosti milijun i 600 mimo zakona. Nije veliki novac u pitanju. Netko će reći oni nabavljaj strašno velike vrijednosti, ali tako dugo dok Ministarstvo pravosuđa u ovoj državi neće dobivati bezuvjetno mišljenje, ne možemo biti zadovoljni. Bezuvjetno mišljenje Ministarstva pravosuđa jedna je od osnova da u antikorupcijskim strategijama i programima njihova izvješća više ne bi trebali ni raspravljati, jer je uvijek bezuvjetno. Carinska uprava dobila je uvjetno mišljenje zbog činjenice da u glavnoj knjizi i financijskom izvješću nisu iskazali oko 4 milijarde kuna carinskih potraživanja. Na Antikorupcijskom vijeću molio sam predstavnika Ministarstava financija da dodatnim izvješćem pojasni ovaj nalaz. Nažalost, većina u tom vijeću glasala je protiv mog prijedloga i onemogućila ministra financija da dodatno obrazloži ove činjenice. Dakle, ja sam želio dodatni izvještaj pa su i protiv toga bili, kao i protiv dodatnog pojašnjenja porezne uprave koja je također dobila uvjetno mišljenje također zbog javne nabave preko 30 milijuna kuna, a interesiralo me zašto i porezna uprava ili ne zna ili ne želi ili ne može poštivati do kraja Zakon o javnoj nabavi. Porezna uprava, carinska uprava, Ministarstvo pravosuđa u kontekstu antikorupcijsko i strategija programa i djelovanja. Kad ćemo u te tri točke imati bezuvjetno mišljenje onda doista moći ćemo biti ponosni na to, a i vjerojatno sama Državna revizija jer je uspjela u onoj svojoj drugoj funkciji edukativno i pomažući im u tome. Međutim, jedna adresa gdje očito nitko sa svojim savjetima ne može pomoći je ministarstvo obrane. Naime, i 2007. dobili su uvjetno mišljenje. Tri razloga. Jedan razlog je javna nabava ne vojne opreme, nego recimo namještaja, negdje oko 49 milijuna kuna. I sad taj dio ne izdvajam zbog tih 49 milijuna, nego zbog onoga što je Ministarstvo obrane napisalo u očitovanju na nalaz državne revizije. Otprilike, da sad ne citiram, a imate ga na stranici 19., Ministarstvo je u očitovanju reklo da prihvaća taj nalaz i da zadužuje sve resorne službe upravo za financije i upravo za materijalne resurse da preuzme obvezu, nastavi poduzimati sve mjere, dogradnju informatičkog sustava, blagovremenog planiranja, raspisivanja natječaja i provedbe natječajnih postupaka sukladno zakonu. Isto takvo očitovanje, to isto ministarstvo dalo je na nalaz Državne revizije i za 2006. godinu. Ja sam vam usporedio konstrukciju rečenica i vjerujte mi kao da su prepisali očitovanje 2006. i 2007. Pa sad ako je 2006. ministarstvo bilo svjesno da u Upravi za materijalne resurse postoji problem u primjeni Zakona o javnoj nabavi i obavezalo se, dakle da će u 2007. činiti sve kako treba nalaz opet za 2007. dokazuje da ta ista uprava i da ti isti sektori i te iste Uprave za financije ponavljaju iste pogreške. Ja želim vjerovati da ministar obrane će čuti ovu raspravu i pozvati nekoga da tim ljudima u Ministarstvu obrane pomognu poštivanje zakona. Imaju sad i u Ministarstvu gospodarstva onu Službu za javnu nabavu koja također im stoji na raspolaganju. Nije dobro ni za ugled ministarstva ni vojske u cjelini da to ministarstvo godinama bude problem. Još bih mogao i razumjeti kad se radi o vojnoj opremi, hajd. Međutim, Ministarstvo obrane ne zna na vrijeme kupiti i prihvatiti namještaj kojega je ugovorilo i skladištiti u nekakva skladišta ili prostore. Financijski planovi u prosincu, natječaji krajem godine, isporuka pitaj Boga kad. I tako pet godina uzastopno. Dakle, ja bih volio da osim saborskih zastupnika ove nalaze čitaju resorni ministri i da nam oni prezentiraju i kažu što su poduzeli da ovakvih nalaza više ne bude. I završavam kolegice i kolege, poštovani gospodine predsjedniče, premijer Sanader se još uvijek nije usudio odgovoriti na moje zastupničko pitanje iz studenog prošle godine o povlaštenim mirovinama. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospodin Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Kolega Lesar, vi ste u svom izlaganju u jednom dijelu dotakli se Nacionalnog vijeća za borbu s korupcijom gdje ste istakli kako Nacionalno vijeće upravo iz neslaganja jednog dijela članova nije bilo u mogućnosti zatražiti jasnije izvješće Porezne i Carinske uprave vezano uz nalaz Državne revizije. Evo, ja bih vam pročitao što piše na 15 strani ovog izvješća. Program je usklađen sa Akcijskim planom u Strategiji suzbijanja od korupcije koja je donesena početkom 2008. na čijom provedbi ured ima aktivnu ulogu. Prema tome, vijeće upravo ima taj zadatak obzirom da je i Državna revizija jedan od nositelja strategije borbe s korupcijom da inzistira da svi drugi ostali nositelji poštuju izvješća Državne revizije i stoga mislim da bi bilo, obzirom da ste član Nacionalnog vijeća vrlo bitno da u svim budućim raspravama upravo jedan od polazišta bude Izvješće Državne revizije, da inzistiramo da se na Nacionalnom vijeću svi nositelji strategije izjasne na temelju nalaza koji su Državnoj reviziji doneseni. Hvala.
Hvala. Odgovor gospodin Lesar.
Upravo tako kolega Jovanoviću, zato i jesam i na Nacionalnom vijeću tražio dopunske informacije izvještaja poučen upravo ovim nalazima. Meni je užasno žao što većina u Nacionalnom vijeću nije dala šansu ministru financija Šukeru da dodatno obrazloži ovaj loš nalaz za Poreznu i Carinsku upravu. Ali, bilo bi isto tako dobro, a ja ću ustrajati na tome i vjerojatno ću dobiti vašu potporu da uz nalaz Državne revizije kada dobijamo antikorupcijska izvješća pojedinih državnih resora na stolu imamo i godišnje nalaze Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave jer onda vidimo cjelinu i na vrijeme, jer ono je uvijek svježije bi mogli pa čak i mi savjetodavno reagirati prema ministrima ali samo pod jednim uvjetom, da i predstavnici vladajuće većine ne blokiraju ovakve zaključke da dodatnim izvještajima dobijamo pojašnjenje od ministara ako se slažete.
Na redu je gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Kada govorimo o Izvješću Državne revizije ja ne bih rekao da kao što je rekao kolega Kajin da je to sveta vodica. Tu ima zbilja stvari koje nas trebaju zabrinuti kao zastupnike, koji nas trebaju zabrinuti kao ljude koji su odgovorni da kontroliraju, jer ipak revizija je institucija Hrvatskog sabora zadužena za kontroliran način na koji se troši javni novac. I ono šta je moj temeljni zaključak da revizija svoj posao, Državna revizija ured radi svoj posao korektno. Ali na žalost oni koji bi trebali naloge Državne revizije poštovati i izvršavati se po tim nalozima ne ponašaju. Jer kako drukčije objasniti situaciju gdje je jedan podatak, znači samo koji je revizija dala o nalozima u prethodnoj godini da je od 2549 naloga izvršeno njih 1330, odnosno 52, 2%. To je jedno nešto više od pola i mislim da je to jasna poruka i onih koji bi trebali poštovati zakone i naloge revizije i u ovom Saboru da kontrolirajte vi. Mi ćemo prihvatiti šta nam se bude prihvatilo, nešto šta nam se ne bude htjelo prihvatiti neće. Mislim da takvom ponašanju treba stati na kraj i mislim da svi oni koji ne prihvate naloge Državne revizije ne moraju možda biti zakonski sankcionirani, ali trebaju sigurno podnesti neku političku odgovornost od onih koji ih imenuju ako se radi o državnoj upravi od Vlade. Ako se radi o lokalnoj samoupravi ja se nadam da će svijest građana tako rasti iz godine u godinu da će ih oni sami sankcionirati ukoliko se ne ponašaju na zakoniti način. Sramotno je da samo 52% naloga Državne revizije iz prethodne godine je izvršeno. To je poruka koja nas treba sve skupa zabrinuti. Kao što sam rekao mislim da je revizija, svoj posao odrađuje korektno. Posao se strahovito povećao iz godine u godinu, to možemo vidjeti po broju, odnosno po iznosima koji se kontroliraju. Iz recimo od 2003. do 2007. se popelo sa 100 na 147 milijardi. To je veliko povećanje posla i tu treba čestitati reviziji i na kraju krajeva dati joj i veću podršku. Što se tiče tog iznosa 147 milijardi kuna to je ogroman iznos i svi se u ovom trenutku krize u Hrvatskoj, odnosno kada se pitamo da li se igdje može išta uštediti ispravno je pitanje da li od tog cijelog iznosa Hrvatska država, jedinice lokalne samouprave mogu doprinijeti da hrvatski građani, da cijela Hrvatska i gospodarstvo hrvatsko ovu kriznu godinu prođu što bezbolnije. Mislim da je to iznos od skoro 60% BDP-a, ogroman iznos i vidi se koji utjecaj država ubiti ima na gospodarstvo u Hrvatskoj i na cjelokupno okruženje i smatram da i ova poruka o izvršenju naloga na kraju krajeva doprinosi tome da se stvara jedna atmosfera rastrošnosti, neefikasne uprave gdje se od tih 147 milijardi kuna vrlo vjerojatno mnogo moglo uštedjeti i doprinijeti tome da se taj novac dalje investira u gospodarstvo i na kraju krajeva da pokušamo ovu kriznu godinu što bezbolnije ili što spremnije dočekati. Kada gledamo ono što bi meni možda još, hajmo reći falilo u izvještaju, tu se analizira, odnosno određenim preporukama pomaže subjektima da se što bolje organiziraju računovodstveno, da kontrolira se da li se zakonito provode postupci javne nabave, ali ono što mislim da bi trebalo uz ove projekte koji su ekonomski analizirani, možda bi trebalo u dio revizije ubaciti i ekonomsku efikasnost državne uprave jer kad pričamo o tome da je država preskupa, a tog smo svi svjedoci danas u Hrvatskoj, da naše gospodarstvo i građani koji financiraju, usput budi rečeno, sa 60 milijardi poreza, naravno i gospodarstvo taj cijeli proračun, cijelu državu, da li je možda potrebno da napravimo analizu da li je opravdano u 4, 5 godina povećati troškove za zaposlene u državnoj upravi skoro za 10 milijardi kuna? Da li itko o tome razmišlja da li je to ekonomski isplativo? Da li se posao toliko povećao da je to potrebno, a ne govorimo samo o povećanju plaća jer da su se plaće povećavale svake godine 5, 6%, taj rast bi bio otprilike 3, 3,5 milijarde kuna, a ne 10, nego govorimo o tome da se u državne službe, uprave, firme i tako dalje zapošljavaju ljudi po stranačkim kriterijima, ponekad totalno nepotrebni i neopravdano što se tiče obujma posla koji se radi. I možda bi meni u nekim budućim revizijama bilo interesantno vidjeti to da li se u nekoj instituciji opravdano povećao broj zaposlenih ili da su se opravdano povećali operativni troškovi te institucije vezano uz posao koji obavljaju. Jer ukoliko smo mi u proteklih 5, 6 godina osnovali čitav niz agencija koje bi trebali preuzeti dio posla državne uprave, a u državnoj upravi se broj zaposlenih nije smanjio, nisu se ljudi prebacili u te agencije, nego upravo suprotno. Povećao se. Onda se pita pitanje efikasnosti državne uprave dolazi naravno na dnevni red i mislim da se tu uz zakonitost poslovanja treba u narednim izvještajima posvetiti više pozornosti. Ono što bih htio kratko iskomentirati kod mišljenja, naravno da veliki broj subjekata koji su iskontrolirani dobiva uvjetno ili, najčešće uvjetno mišljenje, vrlo mali broj subjekata dobiva nepovoljno ili bezuvjetni mišljenje. Mislim da ova uvjetna mišljenja isto nisu ista. 283 uvjetna mišljenja se ne mogu rangirati u jednu kategoriju jer postoje raznorazni propusti i postoje oni koji iz godine u godinu ponavljaju te iste propuste i ništa ne mijenjaju i svake godine ovako okruženi sa 300 subjekata namjerno koriste tu situaciju i možda ne ispravljaju svoje greške. I mislim da bi uz zaključak što smo imali oko nepovoljnih mišljenja trebalo tražiti da se i uvjeta mišljenja dodatno analiziraju i sankcioniraju ukoliko nije omogućen zakonski, a ono rekao sam politički ukoliko netko u ministarstvu konkretno 5, 6 godina radi jedne te iste pogreške, ne čini ništa, da ga se politički sankcionira, odnosno drugim riječima da ga se smijeni. Što se tiče nepovoljnih mišljenja, meni je kada pogledam to, radi se o jednom gradu i 4 općine, čini mi se da su ovo više-manje, ne bih rekao sitne ribe, ali mali proračunski korisnici koji su dobili nepovoljno mišljenje djelomično zbog toga što nisu pripremili svoje poslovanje jer nije to institucija koja je uhodana, hajmo to tako reći, ali da postoje puno veći propusti u ministarstvima koji su prošli na žalost sa uvjetnim mišljenjima. Da se možda tu ušlo malo u dubinu, vidjelo bi se da 5 godina netko jedan te isti propust radi i ne može jednostavno proći samo sa uvjetnim mišljenjem, nego se treba možda dati i nepovoljnije mišljenje. Što se tiče najčešćih propusta, gotovo kod svih se ponavljaju jedni te isti. Znači, računovodstveno poslovanje, planiranje i ostvarenje, a najčešće je postupak javne nabave, te naravno djelovanje sustava unutarnjih kontrola kojih najčešće ili ih nema ili se vrlo loše provode. I ja bih sad, evo kao jednu šprancu jednog zanimljivog ministarstva dao primjer Ministarstva obrane iz 2007. godine koje ima 4 postupka koji su, odnosno 4 učinka ili postupka koji su utjecali na izražavanje uvjetnog mišljenja. Radilo se o tome da nisu imali sveobuhvatan financijski plan, nije obavilo cjelovit popis imovine i nije se poštovao Zakon o javnoj nabavi, odnosno nabavljene robe, usluge i radovi u vrijednosti od skoro 50 milijuna kuna su napravljeni bez provođenja postupka javne nabave. I sada bih rekao da je to ministarstvo gotovo slični ili isti propusti se nalaze u svim ministarstvima. Kako se državna uprava odnosi sa svojom imovinom, vidi se iz samog nalaza za Ministarstvo obrane gdje, pazite sad ovaj podatak, od 545 nekretnina koje Ministarstvo obrane ima, njih 290 nije procijenjeno. Znači, Ministarstvo obrane uopće nema podatak s kojom vrijednosti imovine ono raspolaže. A sa druge strane, kad gledate postupak javne nabave, planirano je 1,6 milijardi kuna, izvršeno je 1,2 milijardi kuna i to se najčešće odnosi na one postupke javne nabave koji nisu definirani onim Zakon o izuzeću, člankom 6. Zato se taj dio javne nabave od 980 milijuna kuna izvršio skroz u potpunosti, znači skoro 910 milijuna kuna. Znači, kad je izuzeće u pitanju, izvršimo javnu nabavu u cijelosti, a kada imamo postupak javne nabave, znači da morate ići na natječaje i tako dalje, onda se nije izvršilo skoro 400 milijuna kuna. I ono što posebno želim …
Hvala.
Isteklo je vrijeme. Jao, ja se ispričavam.
Biti će prilike u replikama.
Dobro. Hvala lijepo.
Hvala. Replika je bila gospodina Berislava Rončevića. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Maras, primijetili ste i u svom izlaganju ste nekoliko puta spomenuli Ministarstvo obrane. I slažem se, činjenica je da to Ministarstvo obrane treba gledati sa jednom posebnom prizmom s obzirom na način organiziranja ovog ministarstva. To bi bilo otprilike kao da kroz ovaj nalaz Državnog ureda za reviziju sublimirate i gledate pravilnost rada svih škola u Hrvatsku i to iskažete kroz resorno Ministarstvo obrazovanja ili sve bolnice, domove zdravlja pa sve moguće nepravilnosti gledate kroz Ministarstvo zdravstva. To je ministarstvo tako organizirano, ono decentralizirano funkcionira, neke stvari morate pustiti. Međutim, moram reći da i mene kao ministra u godini u kojoj je obavljena revizija zanima a nadam se da će to kolege koje sada upravljaju tim ministarstvom odgovoriti zašto se odstupilo od odluke koju sam ja kao resorni ministar tada donio odluka o provedbi postupaka ugovaranja i nabave roba i usluga jer ovo što je navedeno u nalazu Državne revizije sigurno pouzdano znam nije navedeno kao predmeti, robe i usluge za koje će se primjenjivati izuzeća. Ja se nadam da će kolege moje iz ministarstva i onoga upravnog dijela ali i oružanih snaga morate znati da i u toj komponenti se obavlja veliki dio nabava, zašto se nije poštivao plan nabave koji je donesen i zašto se nije poštivala ova odluka o provedbi postupaka ugovaranja nabave. Ovo što je navedenih za ovih 50 milijuna, nekih 49 milijuna sigurno nije tamo određeno da se nabavlja po postupku izuzeća. Hvala lijepa.
Odgovor gospodin Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Rončević, malo je čudno da vi kao bivši ministar mene pitate zbog čega to nije tako ispoštovano. Pa vi ste bili, i sami ste rekli ministar pa mogli ste na kraju krajeva tada iz te pozicije pitati te ljude zbog čega nisu ispoštovali određeni postupak javne nabave i ono što je bilo planirano. Ono što ste dobro primijetili da je to ministarstvo disperzirano. Ja sam uzeo slučajno primjer Ministarstva obrane ali postupak se, i nalazi se vrlo slično ponavljaju u Ministarstvu prosvjete i Ministarstvu zdravstva. Svagdje je otprilike ista situacija. Ali to nas ne može zadovoljiti. Ja sam htio napomenuti po nekim procjenama nekih 40 i par milijardi kuna javne nabave koje se u Hrvatskoj mora odviti vrlo vjerojatno neki podaci govore 4 do 5 milijardi kuna ode na transparentan način. Pa od tuda smo možda mogli financirati i ovaj deficit koji se javlja i mogli smo na kraju krajeva dio novca osloboditi gospodarstvu koje im je nužno. I to je poanta onoga što ja želim reći. Naša država nije efikasna i nema dovoljno dobre sustave kontrole i to moramo mijenjati. Ja sam naveo vaš primjer odnosno vi ste tada bili ministar ali nažalost primjeri svih ministarstava su vrlo slični ako ne identični.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče. Pa mislim da bismo se na početku morali svi zajedno zapitati što Državna revizija uopće može a što ne, koje su njezine granice, koji su njezini dometi, koje su njezine mogućnosti, koja ograničenja a onda i kakav je odnos politike pa i ukupne javnosti prema izvješćima što ih godine u godinu podnosi Državna revizija. Naime, mi tu iz godine u godinu čitamo uglavnom isto. Dalo bi se tu primijeniti poslovica o karavanama koje prolaze i kućnim ljubimcima koji na njih laju. Primjer je opet a mislim mogao sam uzeti bilo koji, u pripremama za raspravu sam uzeo Ministarstvo obrane, žao mi je da se ponavlja toliko puta. Ali možda je primjer upečatljiv pa ga zato i kolege ističu. Mi imamo Zakon o javnoj nabavi, imamo i članak 6. točku 5. toga zakona koja kaže da se zakon ne mora primijeniti kod nabave naoružanja, vojne opreme i specijalne opreme. E sad, skočit ću na nalaz Državne revizije za 2004. godinu samo na sekundu. Tu se kaže da je nabavljena roba i usluga u nekom iznosu i provedeno je uz to izuzeće od primjene odredbe Zakona o javnoj nabavi, dakle po točkom članku 6. stavak 5., za šta? Kod nabave namirnica, službene, radne i zaštitne odjeće i obuće, uredskog materijala, materijala i sredstava za čišćenje i održavanje, materijala za higijenske potrebe i njegu, usluge održavanja računalnih programa, računalne opreme, lijekova, auto guma i zračnica te usluge čišćenja i pranja. To je revizija konstatirala 2004. godine. Sada revidirajući 2007. godinu revizija opet konstatira da je 909 milijuna 561 tisuća kuna i tako, znači 71,9% vrijednosti ukupno provedenih postupaka nabave provedeno uz izuzeće, Gotovo 72%. Dakle, 72% onoga što je MORH nabavio je uz izuzeće. Pa čemu onda služi Državna revizija. Ona od 2004. godine upozorava i to piše i u ovom nalazu. Citiram: "Prethodnim revizijama za 2004., 2005., 2006. izraženo je mišljenje da za pojedine nabave za koje su primijenjeni određeni postupci nabave propisani odredbama Zakona o javnoj nabavi nije trebalo određivati izuzeće.", to Revizija piše. A u očitovanju na obavljenoj reviziji 2004., 2005. i 2006. ministarstvo je prihvatilo navedena mišljenja. Ministarstvo je prihvatilo, priznalo da tako nije trebalo raditi i nastavilo raditi i 2005. i 2006., i 2007. a vjerojatno će i 2008. i 2009. i do kad bude postojalo. Revizija je rekla da treba i objediniti tu, da ne citiram sad, uglavnom da treba objediniti tu nabavu, da je ona raštrkana u Ministarstvu obrane, da je to također utvrđeno revizijama 2005., 2006. i naloženo je ustrojavanje cjelovite evidencije provedenih postupaka nabave i zaključenih ugovora o nabavi velike i male vrijednosti. Ministarstvo je prihvatilo nalaze i preporuke, prihvatilo je i opet nije učinilo ništa. Ministarstvo obrane dobilo je uvjetno mišljenje, i opet se tu kaže zašto. Nabavljene su robe, usluge i radovi bez provođenja postupka javne nabave i to za materijal i dijelove za tekuće investicijsko održavanje i građevinskih objekata, na uredski materijal, na usluge tekućeg investicijskog održavanja, građevinskih objekata, neustupanje građevinskih radova. Sve ono što se događalo 2004., 2006., 2006. događalo se i 2007. Znači, ministarstvo je dobilo uvjetno mišljenje i što onda. Tko će snositi odgovornost? Tko je ikada uopće snosio odgovornost zbog onoga što je navedeno u nalazu Državne revizije? Pazite, 909 milijuna kuna bez provođenja javnog natječaja, po posebnim propisima za auto gume, za hranu, za zračnice. Tko zna koliko je u tih 909 milijuna kuna dogovora? Jer to revizija ne može utvrditi. Ona sama konstatira, to nije išlo po ovome. A zašto nije išlo po zakonu, a trebalo je ići. Koliko je tu tange frange, koliko je tu novca završilo u privatnim džepovima ili u džepovima stranačkih blagajni? Je to revizija analizirajući Ministarstvo obarane i način nabave ne može ustanoviti. Revizija kontrolira nepravilnosti i konstatira ih, eventualno i nezakonitosti i opet ih konstatira. Revizija ne podnosi ni prekršajne ni kaznene prijave, jer nema mandat za to zakonski. Imala je samo u pretvorbi privatizacije u reviziji pretvorbe i privatizacije. U svom redovitom poslovanju, nema zakonski mandat. Nismo im dali zakonski mandat da podnose kaznene i prekršajne prijave. Kada je u Hrvatskoj izrečena jedna jedina presuda, Prekršajna, kaznena, zbog nalaza Državne revizije? Nikada i nikome. Kada je neki ministar odstupio, pustimo kaznene, pustimo prekršajne. 'Ajmo na politiku. Kada je neki ministar odstupio, kada je neki bio smijenjen, zbog toga što je Državna revizija našla da godinama radi jedno te isto, da godinama revizija govori, nemojte to raditi i da godinama taj isti ministar kaže neću. Neću više, ja ću se popraviti. Kada je neki snosio političku odgovornost? To su samo nepravilnosti ili nezakonitosti. Ali gdje je ono drugo. Jer korupcija vam se događa i po zakonu. Nitko ne prekrši nikakav zakon, sve je po zakonu. Pa na koncu ako baš hoćete i ovo, primjena članka 6. stavka 5. Jel' ona navedena, jel' to članak koji postoji u Zakonu o javnoj nabavi. Postoji. Što? Malo krivo primijenjen članak. Vrlo važno. Ali revizija ne može uopće, ona može recimo revidirati, kao što rade političke stranke i konstatirati da je stranka dobila milijun kuna od nekog donatora. I dobila je. Jel' to po zakonu? Je. Ali to što je taj donator ujedno Agencija "Skiper" koja sada ima, koja koristi na svom golf terenu 40 hektara državnog vlasništva u najmu, plaća najam državi za to. A po Zakonu o golfu će ga moći otkupiti i država ga mora prodati. To revizija ne gleda, niti to može gledati, niti je to njezin mandat. To je stvar politike i to je stvar javnosti, jer se tako događa korupcija. Po zakonu i donošenjem zakona. Da bi se nekome zahvalilo što je bio donator neke političke stranke od 3 milijuna kuna. Prema tome, kada promatramo nalaz Državne revizije, treba isključiti svaki optimizam, da će on popraviti stanje u zemlji. Jer kao što vidimo stvari se ne mijenjaju nimalo, sankcije se ne podnose nikakve, nitko smijenjen, nitko udaljen, nitko da ostavku, nitko presuđen, nitko osuđen. Ništa. Prema tome, nalazu Državne revizije, treba pohvaliti revizija radi što može. Što mogu ljudi? Revidirati to, gledati. Jel' to po papirima? Ali da će to biti efikasno sredstvo u borbi protiv korupcije koja mora biti prioritet u ovoj zemlji. Tome se ne možemo nadati. Ne, ne. Dok je u ovom Saboru ne donesemo političku odluku ili da reviziji proširimo ovlasti ili da sami zauzmemo drugačiji stav prema onima koji uporno krše zakone, na što ih revizija uporno opominje. Hvala.
Hvala. Imamo repliku, gospodin Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora. Pa evo, kolega Stazić je spomenuo brojke koje se godinama i godinama ponavljaju. I to je ono zapravo što definitivno treba brinuti. I ja imam par podataka prema ovom izvješću revizije koje bi trebalo i koje je dobro spomenuti. Već smo čuli da se 40 milijardi kuna troši u Hrvatskoj na javnu nabavu. Da smo uštedili samo milijardu i pol kuna, postupajući svake godine po nalozima revizije. Dakle, da se svake godine država pobrinula da one koji su u određenom dijelu prekršili zakon, sankcionira, da se to ne ponovi u sljedećoj godini. Mi bi za milijardu i pol kuna, svake godine mogli sagraditi jednu auto cestu Zagreb-Sisak koja još nije sagrađena, ne bi ni mogli sagraditi jedan Pelješki most koji nije sagrađen. Mogli bi ne najaviti smrzavanje plaća u državnoj upravi jer toliko košta i ne smrzavanje plaća u državnoj upravi, milijardu i pol kuna i čitav jedan niz stvari. Pa na kraju krajeva bilo je tu rasprave i pomoć obnovi, tj. 'ajmo to reći u investiranju u zatvorski sustav. Ono na šato želim upozoriti i ono što kada smo kod podataka koji nas posebno trebaju zabrinuti, su i podaci o udjelu u javnim prihodima pojedinih županija, koji su manje-više svake godine isti, odnosno slični. Tako npr. Ličko-senjska, Zadarska, Krapinsko-zagorska ili Virovitičko-podravska županija imaju najveći udio državnih potpora u njihovom proračunu. I to na razini 30, 20 ili 23%. Dok npr. Zagreb ima svega 0,3%, Primorsko-goranska županija i Istra na razini je 5%. Da se to ne bi ponavljalo bilo bi potrebno da su novci koji su usmjereni iz državnog proračuna usmjereni u investicije da omoguće poticaje, tj. da omoguće zapošljavanje, odnosno veće prihode jedinica lokalne samouprave. To bi bio pravi …
Hvala. Odgovor gospodin Stazić.
Slažem se kolega Bernardiću, da se postupalo uštedio bi se milijardu i pol kuna. Procjena, procjena Nacionalnog vijeća za korupciju da 6 milijardi kuna u Hrvatskoj nestane u koruptivnim poslovima, 6 milijardi godišnje, kažete da bi se samo, da se postupalo po nalozima državne revizije uštedjelo milijardu i pol kuna pa bi se moglo napraviti toliko više škola, toliko više vrtića, moglo bi se. Ali tada se ne bi putovalo na operu u Veronu, ne bi se imalo kuće i ne bi se imalo satove.
Replika gospodin Gordan Maras.
Hvala lijepo kolega Staziću, dobro ste primijetili da iz godine u godinu ništa se ne dešava, nikakve, niti prekršajne sankcije za one koji ne poštuju zakon. Ali ste dobro primijetili ono što sam ja već istaknuo i šta meni fali u izvješćima, nije samo pitanje zakona pitanje korupcije. Nekada se i po zakonu vrlo, vrlo lako može izigrati nekog ponuđača i napraviti neko korumptivno djelo. Provedete javnu nabavu, dogovorite da se jave dvije tvrtke, jedna da malo veću, jedna malo manju cijenu, sve po zakonu ali u biti nemoralno. I ono što bih ja htio vidjeti da se vidi zbilja ekonomski i da se pokuša usporediti da li država troši više za neke stvari nego šta bi to ustvari trebala. Ja sam uvjeren da da. I ovo što ste rekli 6 milijardi kuna godišnje, porezni obveznici, odnosno državne tvrtke plaćaju više robe i usluge nego što bi to trebali. Mogli bi financirati i deficit koji smo planirali za ovu godinu i vrlo vjerojatno mnoge druge stvari koje će nam biti potrebne u ovoj godini kako bi je lakše prebrodili. Mogli bi jednostavno vratiti 6 milijardi kuna hrvatskom gospodarstvu koje vrlo vjerojatno kao trošak i plaćaju taj dio šta je Nacionalno vijeće za korupciju procijenilo koliko se plaća više za robe i usluge nego što bi trebalo.
Hvala. Odgovor gospodin Stazić.
Kako ide ta zakonita i javna nabava u kojoj nestaju milijuni i milijarde. Objavi se javni natječaj, jave se tri tvrtke a, b i c. Najpovoljniju ponudu ima tvrtka c, jer su tvrtke a i b skuplje od nje i posao dobije tvrtka c. A onda tvrtke a i b koje su bile skuplje u ponudi rade kao podizvođači za tvrtku c. Pa kako im se isplatilo raditi kao podizvođači, kako im se to isplati? A nije im se isplatilo inicijativno sniziti cijenu na javnom natječaju. Kada se to dogodi, kada se dogodi takav slučaj, to državna revizija dalje ne ispituje dobio je netko posao, gleda se je li napravljen natječaj, ako je, je. Kada se to dogodi onda imamo posla za državno odvjetništvo za USKOK. Ali mi svi znamo da se to događa, to je dnevna pojava u Hrvatskoj. Tako se u Hrvatskoj radi. I to da se uzme i jedan primjer i da se iz toga napravi skandal i da se provjeri kako je došlo do toga, ali za to mora postojati politička volja da se to napravi, e onda bi mi mogli govoriti da se borimo protiv korupcije. Onda bi mogli govoriti.
Ispravak. Prvi, gospodin Berislav Rončević. Izvolite.
Ispravljam netočan navod gospodina Stazića da se godinama ništa ne popravlja. To jednostavno nije točno. Evo, dao sam si malo truda, izvješća državnoj reviziji za Ministarstvo obrane 2003. godine opća konstatacija, u MORH-u se nisu provodili postupci javne nabave u skladu sa propisima u javnoj nabavi. U mišljenju revizije za 2003. vlastiti prihodi u iznosu od 86 milijuna kuna nisu uplaćeni na jedinstveni račun državne riznice. Gdje su uplaćeni gospodine Staziću? Možda u nekakvu partijsku blagajnu? Možda je nekakvi milijunčić otišao u partijsku blagajnu? Isto tako održavanje računalne opreme 10.2 milijuna kuna, kontra propisa Zakona o javnoj nabavi. 20.4 milijuna usluge održavanja … [[Govornik se ne razumije.]] sredstava na putem narudžbenice van propisa od Zakona o javnoj nabavi. Ukratko vrlo kratko, nešto preko 100 milijuna kuna nepravilnosti gospodine Staziću nadam se da i vi znate nešto o stanju partijske blagajne i da ćete možda jednoj hrvatskoj javnosti možda reći možda je koji milijunčić krenuo i tamo.
Hvala. Naime, radi se o Izvješću za 2007. godinu i 2008. godinu i svako povijesno vraćanje u 2004. je neprihvatljivo kao i u 2003. Jer ovo nije izvješće o tim godinama pa zbog toga ne bi trebali da se previše, doduše raduje ova dinamika rasprave da unutar klubova postoje pak razlike, inače ne bi bilo replika, je li, u gledanju na problem. Ali koliko je to bogatstvo naše rasprave. Toliko bih ja upozorio da se držimo doista izvješća i za određene godine koje su tu, ako je moguće. Još ima ispravak gospodin Željko Turk.
Hvala gospodine predsjedniče.
... [[Upadica se ne čuje.]] U čemu je povreda Poslovnika? U čemu? Izvolite, evo, povreda Poslovnika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, povrijeđen je članak 209. a svodi se na to da kolega Rončević prvo je ispravio netočan navod a nakon toga dao svoje mišljenje. I vi ste dobro to primijetili na kraju, samo što osim toga što ste primijetili na kraju trebali ste ga prekinuti u tom trenutku kada je to počeo raditi. Da, pa trebalo je, ali gledajte, ako ispravljate netočan navod, ne možete davati primjere iz 2002. godine. Mislim da to, ali to nije ispravak netočnog navoda, ja sam samo zamolio predsjednika da u buduće reagira oko toga i nema potrebe za negodovanjem.
Nema ukoliko bi isti … [[Govornik se ne razumije.]] bio za sve. Jer vi ne dižete povredu Poslovnika kada neki zastupnik vašeg kluba to isto napravi. U tome je ta razlika, znate? Tu bi trebali imati iste kriterije pa onda ćemo nekako doći do nekakvog rezultata. Međutim, prešutite to a, ne kažem ja da i to nije iz druge strane, zato i ja govorim, da nemate iste kriterije u odnosu na vlastiti klub i zastupnike iz vlastitog kluba koji to isto tako naprave. Ma ja vam govorim to, vidite da ja pokušavam i vamo i tako to izbalansirati. Ali nismo uvjerljivi ukoliko nemamo ista načela. Ali javite se ako je povreda Poslovnika tko ga god povrijedi. I te povrede Poslovnika nemaju boje jer je, sa svakime je tako. Ja to tako dobronamjerno govorim bez iluzije da će se to dalje, da se neće ponavljati. Ja iluziju takvu nemam. Hvala vam. Gospodin Željko Turk, oprostite što smo, jer je gospodin tražio ispravak, ovoga, povredu Poslovnika. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Koristim priliku da dobronamjerno ispravim netočan navod gospodina Stazića koji je rekao u kontekstu da treba isključiti svaki optimizam, a glede rada izvješća ovoga našega tijela, a imajući u vidu ono što će biti u budućnosti, to naprosto nije točno. Sama činjenica da se svake godine smanjuje broj negativnih izvješća ili onih uvjetnih govori u prilog ove moje tvrdnje, a uz to ću dodati činjenicu i konstataciju da je unatrag nekoliko godina novim zakonskim odredbama ustrojen i sustav unutrašnje revizije u jedinicama lokalne samouprave i uprave i drugim tijelima i unutrašnje kontrole pa je samim tim na novi način i kroz edukativni segment došlo do novog pomaka u poimanju kvalitete revizije i na neki način upoznavanja kako jedinica lokalne uprave i samouprave, a tako i državnih tijela u tom dijelu.
Hvala vam!
A na kraju, kad je riječ o istom aršinu, kolega Stazić, slučajno…
Hvala lijepa! Ovo već nije ispravak. Hvala, hvala!
Ponovljene stvari vezane na nepogode u Zlataru, nigdje drugdje ne treba spominjati.
Hvala lijepa! Idemo dalje. Gospodin Boris Šprem ima riječ. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođa glavna revizorica sa suradnikom, kolegice i kolege. Idemo dalje, nadam se naprijed, jer ono što ću ja u kratkim crtama govoriti je prije svega profil rada i način rada i sadržaj rada kroz ovaj zakon i praksu Državnog ureda za reviziju i što da se promijeni da se to popravi. Zato sam rekao idemo dalje naprijed. Nadam se. Dakle, uloga je Državne revizije da kontrolira izdatke i primitke iz Državnog proračuna, da to ispituje preko dokumenata, isprava itd. Ali, ima sad jedna zadaća koja je propisana zakonom, a to je zakonsko korištenje sredstava. Sad imamo jedan paradoks. S jedne strane, to se i u izvješću konstatira, Državni ured za reviziju podvlači ovo u svojoj ulozi da kontrolira zakonsko korištenje sredstava, ali istovremeno kada to utvrdi neće reći da nema pravo. Po ovom zakonu, u užem smislu, nema pravo ni kaznenu prijavu podnijeti državnom odvjetništvu. Ali može podnijeti prijavu Državnom odvjetništvu. Znate zbog čega? Zbog toga što postoji jedan zakon koji smo nedavno kao novi ovdje u Hrvatskom saboru usvojili, to je Zakon o kaznenom postupku. A tamo piše da svaki građanin i sva tijela koja u obavljanju svoga posla misle da postoji osnovana sumnja za određeni … [[Govornik se ne razumije.]] može podnijeti kaznenu prijavu. Pa ja već sada kažem i tvrdim da i Državna revizija to može činiti, ali ako je nešto nejasno odmah predlažem da se mijenja Zakon o Državnoj reviziji i da se to izrijekom stavi pa da onda Zakon o kaznenom postupku bude jasan i u toj oblasti koja je tako važna. Dalje, s obzirom na ovu poziciju koju Državni ured za reviziju ima, on ima jednu aktivnu poziciju prema Hrvatskom saboru i on je ovim izvješćem također čini. I to čini na vrlo dobar način. Ali, što tada radi Hrvatski sabor? Hrvatski sabor nije u aktivnoj poziciji, jer Hrvatski sabor već godinama, nadam se da ovaj puta to neće učiniti, ne prihvaća zaključak, dakle saborska većina, kluba SDP-a da se zaduži Državno odvjetništvo da u roku 6 mjeseci poduzme odgovarajuće radnje koje su u njegovoj nadležnosti, a to se tiče prije svega pokretanja određenih postupaka koje su u okviru onog reda nezakonitosti koje Državno odvjetništvo vrlo dobro može vidjeti ako samo malo pročita nalaz Državne revizije. I ima još jedna stvar koju sam primjetio, prošle godine nisam o tome diskutirao jer sam bio novi zastupnik, a sad već imam iskustva sa Državnom revizijom, a to je da takav jedan odnos Hrvatskog sabora, njegove većine, prema nalazu Državne revizije je poprečen vrlo zanimljivim pravnim institutom, a to je službena tajna za razliku od prošle godine kada smo službenu tajnu, da tako kažem, skinuli tek na plenarnoj sjednici pa nismo omogućili da kroz radna tijela uopće raspravljamo o posebnom dijelu, a to je onaj dio hrvatske javnosti koji govori prije svega o nezakonitostima u poslovanjima tri ministarstva gdje je dato uvjetno mišljenje. I dakle dolazimo do toga da smo ove godine, malo smo bili spretniji pa smo tražili i Hrvatski sabor je na sjednici u petak skinuo tu državnu pa smo na radnim tijelima mogli o tome otvorenije razgovarati. Pa još jedan pomak, što kaže rasprava dosadašnja, mali ali neki pomak. Dakle ja odmah naravno predlažem ma kakva službena tajna, nema tu službene tajne. Ja znam da je propisana ta mogućnost službene tajne, propisana Statutom Državnog ureda za reviziju koji inače potvrđuje Sabor, ali mislim i predlažem da se ta hipoteka skine u razmatranju izvješća. A što se tiče konkretnih navoda, ja ću se samo osvrnuti na neke tako da stignem danas nešto konkretno reći o ovom izvješću. Dakle, osvrnut ću se kako sam i predsjedniku Odbora za obranu ponešto više na postupanje MORH-a za 2007. godinu. Dakle, oprostite gospodine predsjedniče, ali moram se malo vratiti 2006. jer to spominje se doista u izvješću kad se kaže da je i 2006. dato uvjetno mišljenje državnog ureda koje je dakle negativno, to znači negativno mišljenje za širu javnost. I onda je, šta je radio, dakle Državni ured za reviziju je dao nalog, što je gospodin Stazić više puta rekao, MORH-u da otkrije nepravilnosti i 2006., zašto spominjem 2006., zato što je gospodin Rončević tada bio ministar. I onda šta se dogodilo, po tom nalogu državnog ureda nije se učinilo praktički ništa u dvije sfere, ja sam precizan, a to je, to se navodi u izvješću, to je u području popisa imovine i u području nejavne nabave, a trebala je biti javna nabava i postupat se po Zakonu o javnoj nabavi. Dakle, tu po nalogu Državne revizije za 2006., u 2007. nije napravljeno ništa. Dakle, pitanje je zašto ministar za nalog Državnog ureda za reviziju koji je dobio ranije, nije ništa učinio za 2006. godinu? Nemojte samo odgovoriti ispravljajući moj netočni navod da sad raspravljamo Izvješće za 2007. I možda nešto konkretnije što nisu kolege do sad govorili. Postoji unutarnji nadzor zakonitosti, zakonitosti plaćanja. Naime, kada je računopolagatelj dobije nalog za plaćanje on ima po zakonu pravo da ne izvrši taj nalog jer je nezakonit, jer tako računopolagatelj misli. I onda on to uz pisano upozorenje uputi svom šefu naredbodavatelju, onaj tko je potpisao već račun da se plati. I onda on dobi, to je sad zanimljivo meni ponovni nalog od tog naredbodavatelja makar ga je računopolagatelj kao odgovorna osoba upozorio da je nezakonito postupio već prije on ponovno kaže, ne ja ti nalažem izvoli to platiti. I onda ovaj to čini. Radi se samo o 67 ovog, samo … [[Govornik se ne razumije.]] 67 milijuna kuna u 2007. godini. Pa pitam ja čija su to sredstva? Jesu li to sredstva djedovine, onoga koji tako odlučuje ponovnim nalogom ili je to su sredstva hrvatskih građana. Znamo da su to sredstva hrvatskih građana i opet nikom ništa, ništa se ne događa i tako iz godine u godinu. Ne odgovara ni ministar, ni računopolagatelj. Pitanje da li uopće računopolagatelj tu može odgovarati jer on upozorava, ponovno mu se nalaže, on to onda napravi. Možda da je malo savjesnije, ja stvarno ne znam tko je tko konkretno ministarstvo, ne poznam osobu. Možda bi trebalo inzistirati na nekim stvarima i reći, ne neću to provesti ako je nezakonito a to je prije utvrdio. Dakle, i zaključno da ne ponavljam ono što su kolege prije mene rekli. Smatram, da ako postoji i malo obzirnosti prema prijedlogu Kluba zastupnika SDP-a, a to je da se uputi obaveza prema Državnom odvjetništvu da nas u roku 6 mjeseci izvijesti što je učinilo povodom ovoga izvješća kako bismo bili sigurni da idemo stvarno prema boljemu, a ne zapravo prema lošemu. Hvala lijepa gospodine predsjedniče.
Hvala. Imamo replika, gospođa Marija Lugarić. Izvolite.
Kolega Šprem, vi dobro upozoravate, postavljate pitanje tko je korak dalje ove revizije. Devetu godinu, … [[Govornica se ne razumije.]] vrtim kroz ruke, uvijek je to pitanje i dobro ste primijetili da je zapravo pravi problem ovdje u Saboru, u političkoj volji vladajuće većine da kaže o.k. Ovo ćemo primiti na znanje, pa gurnut glavu u pijesak ili ćemo donijeti zaključke kao što mi to već uporno godinama i predlažemo da se cijela stvar uputi Državnom odvjetništvu. Ali ima jedna druga stvar što se tiče proračunskog planiranja. Mi ovdje kao Sabor smo odgovorni za donošenje i državnog proračuna i Zakona o izvršenju proračuna. Primjer jedan. Vlada uredno, ja znam ovaj dio iz Ministarstva znanosti za studentski standard planira iznos od 97 milijuna kuna. Zadnjih 5 godina revizija nalazi da to nije dovoljno i upozorava na nenamjensko trošenje sredstava. Ja svaku godinu podnosim amandman da se to poveća, jer naprosto nije dovoljno. Slijepo se odbija svaki razuman prijedlog koji nije oporben, oporbeno kokodakanje da tako kažem, nego zaista potreba koju čak utvrđuje i revizija. Ili primjerice, kada govorimo da ne možemo pratiti tijek novca i što se zapravo događa što utvrđuje revizija ovdje većina opet donese odluku koja Vladi omogućava da radi preraspodjele kako god hoće i troši novce kako god hoće. I zapravo nije po meni problem u reviziji, u Zakonu o reviziji koji reviziji omogućava da nešto čini ili ne čini. Meni se čak čini da je dobro da se ovdje mora utvrditi što će se dogoditi s nalazima i zato nam revizija na koncu konca i podnosi izvješće, a onda je pitanje većine kojoj očito odgovara stanje da se ne zna tko i što radi. Zahvaljujem.
Replika, gospodin Nenad Stazić. Izvolite.
Kolega Šprem, nemate se vi što ispričavati predsjedniku Sabora zbog toga što spominjete reviziju iz 2004. godine. A nemate mu se što ispričavati zbog toga što na stranici 15. pod točkom 10.1 ovoga izvješća koje sada raspravljamo stoji rečenica Državne revizije koja glasi: “Prethodnim revizijama za 2004., 2005. i 2006. godinu izraženo je mišljenje da za pojedine nabave za koji su primijenjeni određeni postupci nabave propisani odredbama Zakona o javnoj nabavi nije potrebno određivati izuzeće od primjene Zakona o javnoj nabavi“ itd. itd., a predsjednik Sabora kad ispravlja mene i potpuno protuposlovnički komentira izlaganje zastupnika da se ne vraća u godinu 2004. radi dakako to u interesu svome, svoje stranke da zaštiti svoga kolegu koji je bio ministar i 2004. i 2006. godine. Ali zbog toga što to radi predsjednik Sabora vi mu se nemojte ispričavati kolega Šprem.
Pa, spomenuo sam i 2003. gospodine Staziću, samo vi nemate sluh za ono što je prije 2004. I to jednostavno zanemarite, a da li je gospodin Šprem se ispričao ili nije to je njegova stvar. Nemojte vi ispravljati ni mene ni gospodina Šprema. Imamo Gordan Maras, isto tako replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Šprem, vi ste upozorili na jednu stvar koja na žalost nije samo simptomatična za Ministarstvo obrane. Država uopće nema pojma s kojom imovinom raspolaže niti sa njom raspolaže na način kao što je to tu definirano u maniri dobrog gospodara. Jer kako drukčije objasniti da 290 nekretnina nije procijenjeno i uvedeno u knjige da se vidi uopće s čime raspolažete. Sa druge strane govorite o tome da nema nikakvog sustava. Nevjerojatno mi je da u današnje vrijeme Ministarstvo obrane ili bilo koje drugo ministarstvo unutar svojeg sustava nema centraliziranu nabavu da zna koliko mu je šta ušlo, pod kojom cijenom jer je navedeno u izvješću revizije da toga nema. Pa to bi bilo, zamislite jedan trgovački lanac koji ima 150 dućana koji svaki za sebe nabavlja robu. Pa to nije moguće, pa normalno da onda nije efikasno, normalno da nam onda cure novci na sve strane. Pa ja ne kažem da možda postoji nekada i namjera da se to radi na taj način, ali sigurno da bi se jednim efikasnijim, odgovornijim upravljanjem uštedile milijarde godišnje u državnom proračunu novca koji na žalost sada nemamo a prijeko nam je potreban.
Odgovor gospodin Šprem.
Slažem se s vama gospodine Maras.
Hvala lijepa. Obogaćujemo naše rasprave evo i kratkoćom. Hvala lijepo. Imamo dva ispravka netočnog navoda, gospodin Berisla Rončević.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, iako ovo nije izvješće, revizorsko izvješće o radu ministra, ali to kolege tako tamo postavljaju. Ali reći ću vam gospodine Šprem netočan navod. Ministar nije učinio ništa. Potpuno netočno. Do 2004. i dolaska ovog ministra u Ministarstvo obrane nije se ni izrađivao plan nabave, do dolaska ovog ministra nije se nikad radila odluka o provedbi postupaka javne nabave, prema tome ako vi u tome ne vidite bitni pomak, to je vaš problem. 67 milijuna koje ste naveli, vi jako dobro znate da se to radi o načinu knjiženja vrijednosti 2 helikoptera iz programa rješavanja kliničkog duga sa Ruskom federacijom, nemojte obmanjivati hrvatsku javnost jer tu se ne radi ni o kakvim nestalim milijunima, jako dobro znate o čemu se radi, bili ste predstojnik Ureda predsjednika republike i potpuno ste upoznati o čemu se tu radi, samo način knjiženja. I na kraju, nemojte uvoditi u poslovničku praksu, ipak pustite da ja kažem što ću vam odgovoriti kad ispravljam navod, neću to vas pitati.
Ispravak netočnog navoda, gospodin Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, kolega Šprem netočno navodi da revizija nakon što obavi pregled ne poduzima ništa. Vjerojatno nije bio na početku kad je gospođa Šima Krasić nabrajala da revizija, čak je brojke iznosila, surađuje sa državnim odvjetništvom, MUP-om, poreznom upravom, poslije još i policijom, Fondom za privatizacijom i dalje. Ali na žalost gospodina Šprema, put od revizije do Remetinca vodi preko nekoliko demokratski izabranih institucija. Hvala.
Na redu je gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Nema ga. Gubi pravo rasprave. Gospodin zastupnik Arsen Bauk. Izvolite. Nema ga. Također gubi pravo. Gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, državna revizorice s pomoćnikom, kolegice i kolege. Evo, pred nama je godišnje izvješće Državnog ureda za reviziju koje je i ovaj puta, izraziti ću se njihovom, dakle revizorskom terminologijom zaslužuje bezuvjetno mišljenje. I to ne samo zbog kvalitetno obavljenog posla, već i zbog vjerodostojnosti i reprezentativnosti. A reprezentativnost ovom izvješću daje činjenica da je revizijom u razdoblju od 1. listopada 2007. do 30. rujna 2008. obuhvaćena su javna sredstva u ukupnom iznosu od 147 milijardi kuna, a to je gotovo 50% bruto domaćeg proizvoda. Očito je da je Državni ured za reviziju kao samostalno i neovisno, dakle jedno stručno, profesionalno tijelo zapravo najjača karika u lancu kontrole javnog novca. Ali unatoč tome, ipak se nameće pitanje što bi još trebalo učiniti, dakle da vrijedan i samoprijegoran rad službenika Državnog ureda za reviziju na utvrđivanju nepravilnosti i nezakonitosti rezultira još vidljivijim pomacima, dakle još vidljivijim smanjivanjem broja nepravilnosti i nezakonitosti na terenu jer očito tog smanjenja ima, ali definitivno premalo. Zašto to kažem? Zato što Državna revizija već 14 godina, dakle za korekciju kolegici Lugarić, 14, a ne 10 godina na terenu utvrđuje mnogobrojne nepravilnosti i nezakonitosti, a kako to izgleda u 2007. najbolje potvrđuje podatak da je od ukupno 616 revizorskih mišljenja u poslovanju subjekata na državnoj i lokalnoj razini samo njih 107 ili 17% bilo bezuvjetno, dok ih je čak 509 ili preko 83% bilo više ili manje problematično. Ili dokaz drugi, u izvješćima o obavljenoj reviziji uz utvrđene nepravilnosti u poslovanju subjekata, Državna revizija daje i naloge i preporuke za ispravak nepravilnosti, naravno s ciljem da se iste ne bi ponavljale. I tu dolazi do izražaja jedna instruktivna uloga revizije. Naravno, Državna revizija prati izvršavanje izdanih naloga i preporuka i u sljedećem revizorskom izvješću navodi naloge i preporuke po kojima je postupljeno, kao i one po kojima nažalost nije postupljeno. Za spomenutih 616 revidiranih subjekata u 2007. godini, Državna revizija je izdala preko 3 tisuće naloga i preporuka, ili gotovo 5 po subjektu revidiranom. Od ukupno 2549 naloga i preporuka izdanih u prethodnoj reviziji, izvršeno je samo njih 1330 ili 52%, dok je 1219 naloga ostalo neizvršeno. Dakle, svaki drugi nalog praktički se ne izvršava, odnosno ignorira se. Ignorira se posao stručnih ljudi koji plaćaju porezni obveznici da bi se sljedeće godine ti stručni ljudi ponovno iscrpljivali i ponovno trošili proračunski novac detektirajući iste nepravilnosti i iste nezakonitosti. Očito je da se ovdje nešto mora promijeniti. Na Odboru za financije Državnoj reviziji je sugerirano da izradi svojevrstan pregled, mogli bismo reći uvjetno svojevrsnu crnu listu onih revidiranih subjekata koji godinama ignoriraju njezine naloge i ponavljaju iste greške. Nažalost, ostalo je otvoreno pitanje tada što s tom listom? Možda u okviru međunarodne suradnje pitati iskusnije od nas? Što me naime navodi da to kažem? Navodi me podatak iz ovoga izvješća da je od ukupno 6 projekata koji su u ovom razdoblju bili revidirani, dobilo bezuvjetno mišljenje. Dakle, oko projekata čiju provedbu uz naše institucije prate i institucije Europske unije, nema problema ili ima daleko manje nego što je to slučaj kada trošenje javnog novca nadgledamo mi sami. Logično se onda dakle nameće i zaključak da nas samo Europska unija može natjerati da se popravimo. Neposredan povod i za ovu moju raspravu o ignoriranju naloga i preporuka Državne revizije i ponavljanju grešaka zapravo je posebni dio revizorskog izvješća onaj koji izvorni nosi oznaku službene tajne, a koji obuhvaća nalaze Ministarstva obrane i Ministarstva unutarnjih poslova, treće ministarstvo, ono vanjskih poslova i europskih integracije dobilo je i ovaj puta bezuvjetno mišljenje, dakle ono nije problematično za razliku od prva dva spomenuta. Niz učesnika u raspravi je već govorio o tome, ali očito treba ovo ponavljati, treba ponavljati kao mantru da se stvari počnu mijenjati. Ministarstvo obrane i Ministarstvo unutarnjih poslova u pravom su smislu riječi dva … [[Govornica se ne razumije.]] hrvatske izvršne vlasti kad je u pitanju gospodarenje javnim, dakle proračunskim novcem, odnosno novcem hrvatskih građana. A to su dva ogromna sustava, vrlo skupa sustava, ja bih rekla dva diva koja zapošljavaju gotovo 50 tisuća ljudi. Ministarstvo obrane ima 22650 zaposlenika, a Ministarstvo unutarnjih poslova gotovo 24 tisuće, ili ukupno ta dva ministarstva zapošljavaju otprilike 4% ukupnog broja zaposlenih u Republici Hrvatskoj. Zapravo je nevjerojatna upornost i društvena neosjetljivost kojom iz godine u godinu ponavljaju iste propuste. Tako Ministarstvo obrane evo recimo ni dan danas ne zna kolikom imovinom raspolaže. O tome smo puno slušali o prethodnih govornika. Financijski plan za njega je nepoznanica. Ne planira prihode, ali ostvari i dakako potroši. Ne evidentira stotine milijuna obveza i materijalnih rashoda. Materijalne rashode po obvezama nastalim u 2007. godini ne knjiži u 2007. nego ih prenosi u 2008. i tako zapravo iskazuje nerealan financijski rezultat. Većinu postupaka javne nabave proglašava tajnima odnosno koristi odredbu o izuzeću zbog posebnih sigurnosnih mjera ili zaštite državnih interesa a ono malo nabavki koje je proglasilo tajnima pak u velikoj mjeri obavlja bez provedbe postupka javne nabave. Jednom riječju ovo se ministarstvo i dan danas ponaša kao u nekim posebnim okolnostima a više nije ni ratno vrijeme, nema ni embarga na uvoz oružja, nisu ni nikakve druge okolnosti koje bi opravdavale skrivanje nabavki odnosno koje bi bile alibi za nabavljanje protivno odredbama Zakona o javnoj nabavi. Ili recimo, Ministarstvo unutarnjih poslova ima u 2007. godini manjak prihoda ili pojednostavljeno rečeno gubitak u iznosu od 73 milijuna kuna i još 74 milijuna kuna prenesenog manjka iz prethodnih godina, tako da ukupan manjak za pokriće u narednom razdoblju počevši evo sa 2008. godinom pa nadalje iznosi okruglo 150 milijuna kuna. Iako su svojom odlukom odredili da će štednjom u 2007. pokriti manjak iz prethodnih godina to eto nije učinjeno. Ali zato u pojedinim slučajevima preraspodjeljuju sredstva na proračunskim stavkama bez odobrenja Ministarstva financija što nije dozvoljeno po Zakonu o proračunu. Sve ovo evo Državna revizija konstatira iz godine u godinu, isti propusti, samo su drugačije brojke i eto ne događa se ništa. Jednostavno ostaje po onoj narodnoj: "Psi laju a karavane prolaze!". Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa zastupnica Suzana Bilić-Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo državna revizorice sa zamjenikom, uvažene kolegice i kolege. Odmah na početku da kažem da ću za razliku svih svojih do sada prethodnika koji su sudjelovali u raspravi podržati u cijelosti Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2008. godinu i Izvješće o obavljenim revizijama za 2007. godinu koju je sukladno odredbama Zakona o državnoj reviziji Hrvatskom saboru podnio Državni ured za reviziju. Jednako tako, neću se složiti sa onima koji su rekli da izvješća su iz godine u godinu ista. Nije točno. I ovo izvješće odnosno Izvješće o radu za 2008., Izvješće o obavljenim revizijama za 2007. pokazuje pozitivne pomake i nadam se da će tako se nastaviti u slijedećem razdoblju. Naime, iz izvješća je vidljivo da je ured ostvario ciljeve revizije te da je utvrdio istinitost i vjerodostojnost financijskih izvještaja i poslovnih knjiga, analizirao ostvarenje prihoda i primitaka te izvršenje rashoda i izdataka u skladu s planom, provjerio usklađenost poslovanja sa zakonima i drugim propisima, provjerio i ocijenio učinkovitost korištenja sredstava kao i provjerio druge aktivnosti vezane uz poslovanje subjekata revizije. A takvih subjekata u izvještajnom razdoblju bilo je 898 od čega kod 616 obavljena revizija financijskih izvještaja i poslovanja subjekata na državnoj i lokalnoj razini 267 uvida u proračun i financijskih izvještaja lokalnih jedinica, 14 uvida u financijski izvještaj izvanparlamentarnih političkih stranaka te jedna revizija učinkovitosti. Iako Izvješćem o radu Državnoga ureda za reviziju i cjelokupnim materijalom čuli smo na tristotinjak stranica možemo biti zadovoljni preglednošću, transparentnošću i detaljnošću pa i na kraju izraženim pozitivnim mišljenjem ureda da je u promatranom razdoblju povećan broj izdanih bezuvjetnih mišljenja i smanjen broj nepovoljnih mišljenja o poslovanju subjekata revizije iz čega indirektno proizlazi da je smanjen broj uvjetno izraženih mišljenja smatram da ne trebamo do kraja i ne možemo biti zadovoljni postignutom brzinom i brojem bezuvjetnih mišljenja. Upravo zbog onih kako je to državna revizorica u svom uvodnom izlaganju rekla kojima su propusti u postupanju prema zakonu postali pravilo a ne iznimka. Pa iako su kako u izvješću stoji oni poslovni subjekti kod kojih je evidentirano da iz godine u godinu ponavljaju iste pogreške češće podvrgnuti revizijskim obilascima stanje se sporo mijenja i s time ne možemo biti zadovoljni jer zakon vrijedi za sve jednako i pred njim smo svi jednaki. Potvrda ovoga je neizvršavanje izdanih naloga. U prethodnom razdoblju dakle za 2006. godinu od izdanih 2 tisuće 549 naloga i preporuka izvršeno je svega tisuću 330 ili jedva 52,2%. A kad govorimo za 2007. godinu od izdanih 3 tisuće i 20 naloga izvršeno je svega tisuću 330 a u postupku izvršenja je tisuću 212. Kako i sama imam iskustva u redu u jedinicama lokalne i područne samouprave složit ću se sa državnom revizoricom kad kaže da kod nekih revidiranih subjekata koji su i uspjeli popraviti svoje stanje izmjenama i dopunama zakona i stupanjem na snagu novih zakona i njihovom primjenom ponovo se uočavaju pogreške. Pa znam i jednu jedinicu lokalne samouprave koja od svog osnivanja nikako da uplati sredstva od prodanih stanova u državni proračun i nikome ništa, kao i one koje kontinuirano ne brinu o naplati potraživanja ne koristeći mehanizme i radnje koje je zakon za to predvidio. Iz izvješća je razvidno da od ukupno 576 jedinica lokalne i područne samouprave obavljeno je 309 revizija proračuna kod njih u 2007. godini i izdano 21 bezuvjetno, 8 za županije, 8 za gradove i 5 općinama bezuvjetnih mišljenja, 283 uvjeta, 12 za županije, 115 za gradove i 156 za općine, i 5 nepovoljnih za jedan grad i četiri općine. Svi koji su dobili bezuvjetno mišljenje treba ih istaknuti jer to zaslužuju, ali neću ih ovom prigodom hvaliti jer je svima nama obveza postupanje po zakonu. Jasno da ove jedinice lokalne i područne samouprave kojima je izraženo bezuvjetno mišljenje mogu i trebaju drugim jedinicama lokalne samouprave i područne služiti kao uzor. Posebno ističem način koji Državni ured za reviziju obavljajući svoju nadzornu i savjetodavnu i preventivnu ulogu ima u obavljanju revizije proračunskih korisnika kao što je to u ovom izvješću obavljeno u 32 doma zdravlja od kojih čak 14 ima bezuvjetno izraženo mišljenje i 18 uvjetno, 14 instituta 3 bezuvjetno i 11 uvjetnih mišljenja, 7 učeničkih domova od kojih 2 su dobila bezuvjetno mišljenje a 5 uvjetnih. Čak 96 osnovnih i srednjih škola u kojima su 33 dobile bezuvjetno mišljenje 62 uvjetna i jedno nepovoljno. I kod 31 drugog korisnika proračuna bilo jedinica lokalne samouprave ili državnog proračuna, od 31 korisnika 5 ih je dobilo bezuvjetno a 26 uvjetno mišljenje. Smatram da ovoj školi koja je jedina dobila nepovoljno mišljenje, u svakom slučaju osnivač treba pomoći. Budući da se revizija obavlja jednom godišnje za državni proračun, fondove, odnosno zavode na državnoj razini, te proračune lokalnih jedinica u opsegu koji se utvrđuje godišnjim programom rada ureda, a da se proračunska sredstva troše svakoga dana, pozivom na ispunjavanje odredaba Zakona o proračunu i Pravilnika o unutarnjoj reviziji i proračunskih korisnika kojima je propisana obveza ustrojavanja unutarnje revizije u lokalnim jedinicama. Dužni su je ustrojiti Grad Zagreb, veliki gradovi iznad 35 tisuća stanovnika, županije, sjedišta županija kao i lokalne jedinice, odnosom gradovi na koje je preneseno financiranje decentraliziranih funkcija osnovnoga školstva i lokalne jedinice ako u svojim tijelima zapošljavaju više od 50 zaposlenika. Od 58 lokalnih jedinica koje imaju obvezu ustrojilo ih je 44. Dodamo li tome i obvezu prema Zakonu o sustavu unutarnjih financijskih kontrola u javnom sektoru koje čelnici svih lokalnih jedinica trebaju uspostaviti, sustavu koji se sastoji od dva elementa, financijskog upravljanja i kontrole i unutarnje revizije, imenovanjem osobe zadužene za financijsko upravljanje i kontrolu od 309 revidiranih lokalnih jedinica kod svega 99 je imenovana takva osoba ili svega njih 32%. Kako je obveza proistekla iz 2006. godine, a mi govorimo za izvješće o obavljenim revizijama za 2007. godinu nadam se da ćemo u izvješću o obavljenim revizijama za 2008. godinu imati napredak u ovome području. Koristeći i poštujući odredbe Zakona o proračunu i korištenju proračunskih sredstava, očekujem da će se uzlazni trend sve boljih nalaza revizije za 2008. godinu nastaviti, a iskoristit ću i ovu raspravu o obavljenim revizijama za 2007. godinu da pozovem i potaknem sve čelnike jedinica lokalne i regionalne samouprave, kao i čelnike proračunskih korisnika, da koristeći nalaz ove revizije odgovorno i u skladu sa zakonom troše proračun u ovoj 2009. godini i tako pokažu da smo za financijsko stanje u državi svi jednako odgovorni, svatko na svojoj razini odgovornosti, a sve u cilju boljitka hrvatskih građana. I zaključno, pohvaljujući rad Ureda za državnu reviziju ističem da ću i ponavljam da ću Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2008. godinu i Izvješće o obavljenim revizijama za 2007. podržati. Hvala.
Hvala. Imamo jedan ispravak gospodin zastupnik Boris Šprem. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice Suzana Bilić-Vardić dakle vi ste rekli u ovom kontekstu valjda raspravljanja ovog izvješća, a ne nadam se općenito da smo svi pred zakonom jednaki. Pa ovo je eklatantan primjer da pred zakonom nismo svi jednaki. Ja sam upravo o tome govorio. Dakle, ja sam govorio o tome da ovo izvješće pokazuje, da neki funkcionari u nekim ministarstvima ni za šta i nikada ne odgovaraju. A da je to tako, dobro neću nastaviti nema smisli. … [[Upadica se ne razumije.]] Neću, tako je poštujem to.
Hvala. Gospodin zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite.
Predsjedniče Hrvatskog sabora, državna revizorice, kolegice i kolege. Evo kako je već i rečeno pred nama je 14. izvješće Ureda za reviziju i veseli što iz godine u godinu ima sve više subjekata koji su dobili bezuvjetno mišljenje. Sve je manje nepravilnosti i kod pojedinih ministarstava, ali i kod drugih proračunskih korisnika. Vidljiv je napredak posebno kod jedinica lokalne samouprave. Mene raduje što je moja Vukovarsko-srijemska županija dobila bezuvjetno mišljenje, a isto tako evo što iz godine u godinu i grad Vinkovci iz kojeg ja dolazim evo i 2006. bezuvjetno mišljenje sada, a samo jedna primjedba koja je naravno odmah otklonjena. Očito je da je na takav način postignut i edukativni dio posla kojim se bavi državna revizija. Evo ja se želim kratko osvrnuti na onaj dio koji se tiče i koji se odnosi na Ministarstvo obrane. Svake godine izvješće revizije detaljno i u dubinu obrađuje poslovanje Ministarstva obrane. Također prateći izvješća proteklih godina vidimo da u ovakvim velikim sustavima kao što je Ministarstvo obrane, svake godine dolazi do unapređenja i poboljšanja u funkcioniranju sustava. Svake godine u skladu sa nalazima i preporukama Državnog ureda za reviziju sustav se nadopunjava, otklanjaju se nedostaci od područja popisa imovine, do postupaka javne nabave. Ustrojen je i sustav unutarnjeg nadzora i sustav unutarnje kontrole koji se provodi u vidu kontrole zakonitosti isprava. Zakonska, formalna i računska kontrola isprava prije knjiženja i isplate predstavljaju naknadu kontrolu. Provodi ga svaka ustrojstvena jedinica Ministarstva obrane i oružanih snaga, a što je u skladu s Pravilnikom o proračunskom računovodstvu i računskom planu. Postupanje u slučajevima utvrđenih neispravnosti, uređeno je internom uputom Ministarstva obrane prema kojoj se plaćanje provodi po ponovljenom nalogu naredbodavatelja. U skladu sa Zakonom o sustavu unutarnjih financijskih kontrola u javnom sektoru Ministarstva obrane ustrojen je samostalni odjel za unutarnju reviziju sa zadaćom neovisnog i objektivnog praćenja ostvarivanja zadaća Ministarstva obrane, upoznavanje i predlaganje mjera za otklanjanje utvrđenih nepravilnosti i neusklađenosti sa zakonskim i ostalim propisima. Uspostavljen je i implementiran sustav unutarnjeg upravljanja i kontrole koji znači prethodnu kontrolu uz mogućnost ne samo utvrđivanja već i upravljanja rizicima tijekom odvijanja poslovnog procesa. Financijski plan Ministarstva obrane u godini koju je revizija obrađivala u cijelosti je izrađen u skladu sa uputama Ministarstva financija za izradu državnog proračuna kao i u skladu sa dugoročnim planom razvoja Oružanih snaga i obrambenim programom. Postupanja između planiranih i ostvarenih prihoda kao što je u nalazu navedeno iznose 2,3% od ukupno planiranih prihoda. Ta 2007. godina je bila važna i stoga što je u njoj provedeno organizacijsko izdvajanje službe za gospodarenje nekretninama i djelatnosti iz oružanih snaga koje se odnose na ugostiteljstvo i uslužne djelatnosti te ustrojavanje i početak funkcioniranja tvrtke … [[Govornik se ne razumije.]] svi zaposlenici su zbrinuti ili zapošljavanjem u novoosnovanoj tvrtki ili kroz program zbrinjavanja ili poticajne otpremnine. Ministarstvo obrane poduzimalo je radnje radi ažuriranja evidencije stanova, garaža, poslovnih prostora i vojnih nekretnina te utvrđivanje njihove procijenjene vrijednosti, ovo je primjedba koju revizija ponavlja već godinama i ovaj posao je u tijeku i uskoro bi ova imovina trebala biti upisana kako to zakon predviđa. Dakle, vrši se unos podataka u očevidnik državne imovine, izlazak je obilazak svih poslovnih prostora, za koje su podaci unijeti u očevidnih državne imovine, te terenska provjera korištenja garaža i garažnih mjesta. Prihvaćajući nalog državnog ureda za reviziju za cjelovito evidentiranje podataka u potraživanju i naplati zakupnine za poslovne prostore, garaža i stanove, te evidentiranje realnog stanja u poslovnim knjigama, vidimo da se po tome u tom razdoblju postupalo. Ministarstvo se očitovalo na primjedbe revizije i u ovom području i obvezalo se poduzeti mjere za provedbu naloga državnog ureda za reviziju. Vjerujem da u idućim nalazima ovo pitanje će biti izostavljeno. Prihvaćen je nalog po kojem ministarstvo postupa i evidentira prihode i rashode uz primjenu modificiranog načela nastanka događaja i po opće prihvaćenim računovodstvenim načelima točnosti, istinitosti, pouzdanosti i pojedinačnom iskazivanju poslovnih događaja. Kao što je u nalazu pojašnjeno problem su Ministarstvu obrane predstavljale obveze koje su se prenosile iz jedne u drugu fizkalnu godinu. Iščitavajući dio koji se odnosi na postupke javne nabave u 2007. godini državna revizija je istakla da je nakon donošenja financijskog plana MORH-a za 2007. godinu ministar obrane propisao proceduru i donio odluku o provedbi postupaka ugovaranja nabave roba i usluga i radova kojima je propisao proceduru za izradu plana nabave za tu proračunsku godinu te da se donošenjem plana nabave mora točno razgraničiti što se nabavlja u skladu sa procedurama propisanim po javnoj nabavi a što izuzećem od zakona o javnoj nabavi što obuhvaća članak 6.! MORH je specifičan sustav i stoga je članak 6. zakona norma koja se ne može izbjeći u postupcima nabave kada se nabavlja za potrebe obrambenog sustava. Sam taj članak 6. govori o nabavi koja je označena tajnom i kada to zahtjeva zaštita bitnih interesa države. Listajući ovo izvješće vidimo da je puno toga nabavljeno i puno toga učinjeno na poboljšanju i opremanju naših Oružanih snaga kako bi uspješno provodile svoje misije i zadaće propisane strateškim dokumentima. Tako primjerice se navodi nabava terenskih vozila sa protubalističkom i protuminskom zaštitom, sanitetka vozila, nabava opreme za … [[Govornik se ne razumije.]] i telekomunikacijske sustave, inženjerska i elektronička oprema RBK oprema itd.. Nabave kako za potrebe naših pripadnika koji su u mirovnim misijama, tako i onih koji svakodnevno izvršavaju obuku sa ciljem razvijanja i dostizanja ključnih sposobnosti. Državni ured za reviziju predlaže prije provođenja postupaka nabave, roba, radova i usluga, posebnu pažnju posvetiti kvalitetnijim pripremama kako bi se izbjegla mogućnost da zbog nedovoljne pripremljenosti nadležno tijelo poništi cjelokupni postupak nabave. Državni ured za reviziju u svojem završnom osvrtu istaknuo je za 2007. godinu da je Ministarstvo obrane postupalo po rješenjima državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave, da poništeni postupci nabave nisu ponovljeni i da je za nabavu pojedinih roba i usluga proveden postupak nabave i zaključeni ugovori prema najnižim jediničnim cijenama i okvirni ugovori. Problem je tamo gdje se nabava odvija decentralizirano u pojedinim ustrojstvenim jedinicama po dubini sustava. Taj problem je uočen, na njega je i ukazala državna revizija i već tada se počelo sa ustrojavanjem evidencija o provedenim postupcima nabave i zaključenim ugovorima na razini cijelog sustava kako bi se ove uočene nepravilnosti izbjegle. Sa ciljem provedbe naloga prijedloga prethodnih revizija ne samo u dijelu javne nabave već i planiranja Ministarstvo obrane uključeno je u projekt integracije financijskog, informacijskog sustava državne riznice i informacijskih sustava korisnika državnog proračuna pokrenutog od Ministarstva financija u sklopu strategije unaprjeđenja i modernizacije procesa u sustavu državne riznice. Uvjeren sam da će i ministarstvo obrane u budućim godinama završiti opremanje i izgradnju Hrvatskih oružanih snaga u skladu sa procedurom i rokovima koji su propisani u području javne nabave i da se ove do sada iskazane primjedbe državne revizije u budućim godinama neće ponavljati. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospođa Božica Šolić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo kolega Čuljak isto je u svojoj raspravi spominjao Ministarstvo obrane. Danas cijeli dan slušamo Ministarstvo obrane, nepravilnosti, ništa se ne događa poslije tih nepravilnosti. Međutim, kolega Čuljak, danas nitko nije spomenuo grad Zagreb, a zapravo u gradu Zagrebu se najviše krši Zakon o javnoj nabavi. Nemojte se smijati, to je točno, ali o tome nitko danas nije spomenuo. Ja ću u ovoj kratkoj svojoj replici probati par samo situacija reći. Na primjer u gradu Ogulinu kilometar nogostupa dođe 80 cm je širina, cijena mu je 300 tisuća kuna. U gradu Zagrebu, jučer sam vidjela tu cijenu, taj nogostup koji će se graditi na području Brezovice, kilometar toga nogostupa 80 cm širine dođe milijun kuna. Pa vas ja pitam, 700 tisuća kuna, kome to ide u džep? Da li to ide možda HDZ-u u džep. A zna se tko vodi grad Zagreb. Druga stvar, 2008. godine na okretištu tramvaja, autobusa, zapravo terminal tu u Črnomercu, svi znamo gdje je, od 5,5 kvadrata jedna kućica cijena joj je bila 5,5 milijuna kuna. Pitam vas da li je ta cifra normalna? Da li se poštivao Zakon o javnoj nabavi? Kome novci idu u džep? Da li možda HDZ-u, tko vodi ovaj grad? Ja bih mogla nabrajati do sutra. Što se učinilo? Kažete svi da se ništa ne učini poslije tih nepravilnosti. Grad Zagreb je učinio, smijenio je Ljubičića, poslao Ljubičića na porodiljni dopust sa 20 tisuća kuna porodiljnog.
Hvala!
Mislim da je to najplaćeniji pelenopromjenjivač u Hrvatskoj.
Hvala lijepa!
I tako vi radite i poštujete…
Hvala. Odgovor, gospodin…
Zakon o javnoj nabavi vi iz SDP-a.
Hvala.
Budući da osobno nemam saznanja o Gradu Zagrebu niti me nešto posebno to zanimalo, ja kolegici Božici moram i želim zapravo vjerovati da je sve ovo što je rekla istina. Ja sam spomenuo zato onaj pozitivni primjer gdje sam spomenuo svoj grad, naravno Vinkovce koji iz godine u godinu, znači sve više i zapravo sve manje ima bilo kakvih nepravilnosti, zapravo ih ni nema. Isto tako i Županiju Vukovarsku-srijemsku i naravno želim da ovakva izvješća dobije u budućnosti i Grad Zagreb.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Gospođo Krasić, kolegice i kolege. Ja sam također zadovoljan izvješćem revizije, međutim da bi taj težak i mukotrpan rad svih ljudi zaposlenih u reviziji, a vidimo da i po sistematizaciji nije kompletno popunjena sistematizacija kako je predviđena, da bi on imao smisla trebao bi zadovoljiti još dva uvjeta. Prvi uvjet je da postane udžbenik kojeg će svi koji troše proračunska sredstva pročitati i po njemu se početi ponašati. I drugo, da prekršitelje koji iz godine u godinu ponavljaju iste prekršaje sankcioniramo. Uostalom, gospođa Krasić na 15. strani navodi da ona surađuje Državnim odvjetništvom Republike Hrvatske, Uredom za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminala, sa Poreznom upravom, Financijskom agencijom. Međutim, da bi ova rečenica bila kompletna trebao bi biti nastavak da vidimo što je iz te suradnje proizašlo, dakle što se dogodilo sa svim onim slučajevima koje je gospođa Krasić u suradnji s Državnim odvjetništvom dala u daljnju proceduru. Brojni su primjeri koji u nalazu Izvješća Državne revizije pokazuju na nepravilnosti. Evo ja bih iskoristio priliku da ukažem na dva koja se tiču Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Naime, Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje vrlo je skrban kad je riječ o naplati dopunskog osiguranja od pacijenata kojima je opseg za koji su sklopili ugovor smanjio, ali nije smanjio i cijenu police, a na drugoj strani novce skupljene iz doprinosa troši ne pretjerano skrbno, pa npr. plaća privatni sanitetski tim 88% više nego što to plaća državni tim. Krenimo redom. Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje dvije je godine od 600 tisuća građana naplaćivao dopunskog osiguranja 80 kuna mjesečno, iako je sam donio odluku da će za nju dobivati usluge vrijedne 60 kuna te da odluka i ta polica treba biti tako naplaćena. Međutim, zavod je zanemario svoje obećanje, zanemario je upozorenje Državne revizije. Ne samo to, nije se uopće ni očitovao. A da vas podsjetim 2002. godine uvedena je polica dopunskog osiguranja 80 kuna, pokrivala je 10 do 70% troškova lijekova sa liste, specijalističke i ostale preglede. Međutim, u studenom 2006. zavod je donio da više ne pokriva lijekove, smanjuje se usluge koje je pokrivala na 15 do 50% i tako su smanjena prava 600 tisuća građana Hrvatske, ali se i dalje nastavilo naplaćivati 80 kuna. Ne moram vas pitati što bi bilo da netko od tih građana nije uplatio jedan mjesec policu dopunskog osiguranja, izgubio bi sva prava. Međutim, Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje sebi je dozvolio da sve do siječnja ove godine nastavi ponašati se i raspolagati novcem zapravo za koju uslugu nije isporučio. I drugi primjer, revizija je upozorila da je od 37 milijuna kuna troškova sanitetskog prijevoza, zavod sa jednim trgovačkim društvom ugovorio 7,2 milijuna kuna. Taj ugovor je potpisan 2005., ponavljan je kroz naredne godine sa 5 dodataka ugovoru. 10 sanitetskih timova koštalo je bez PDV-a 491 tisuću kuna, odnosno 5,9 milijuna kuna godišnje. To znači da je takav jedan tim prosječno koštao 49 tisuća kuna odnosno 590 tisuća kuna godišnje, a istovremeno troškovi … [[Govornik se ne razumije.]] sanitetskog tima zaposlenog u državnoj službi iznosili su 313 tisuća kuna godišnje, dakle 276 tisuća kuna manje nego angažirani privatnik pri čemu je to za 10 timova bio iznos od 2,7 milijuna kuna. Na to je iz zavoda poslano očitovanje, za razliku od prethodnog gdje se nisu udostojili ni odgovoriti, gdje navode da dio troškova koji je razlika je zbog toga što ovaj privatni tim nema dio troškova iz decentraliziranih sredstava. Međutim, u reviziji se nisu libili izračunati koliko to iznosi i opet su dobili da je taj privatni tim plaćen 160 tisuća kuna više, odnosno 10 timova to je 1,6 milijuna kuna. U pet godina skupi se 8 milijuna kuna pa ja pitam zar tih 8 milijuna kuna nije moglo otići u Fond skupih lijekova za kojih čitam ovih dana da se vrlo, vrlo teško dolazi do lijekova koji idu na temelje bolničkih proračuna. To su samo dva primjera. Međutim, nema izvješća o javnoj nabavi od lokalne samouprave do državnih tvrtki, do ministarstava u kojima se ne pokazuju nepravilnosti. Evo, ja sam gledao samo neke, dakle te nepravilnosti se kreću na način da su poništene, da su ukazane na sredstva koja nisu korištena u skladu sa Zakonom o javnoj nabavi, u postotcima od 1 do 30% gdje imamo trgovačka društva u državnom vlasništvu 5%, škole 20%, domovi zdravlja 17%, drugi korisnici proračuna 16%, trgovačka društva u vlasništvu jedinica lokalne samouprave 30%. I ako sve ukupno zbrojimo doći ćemo do iznosa otprilike 10%. Ako znamo da je 2007. na javnu nabavu potrošeno 44 milijarde kuna, odnosno 15% ukupne vrijednosti to je 15% bruto domaćeg proizvoda ukupne vrijednosti javnih nabava, vrlo lako dolazimo do iznosa koji možda nije samo otišao na korupciju, ali postoji opravdana sumnja da je dio otišao na korupciju budući da je vrijednost poništene javne nabave iznosila dvije milijarde kuna. Prema tome, iz ovoga je jasno da je područje javne nabave jedno od područja gdje bi Državna revizija, zajedno sa Državnim odvjetništvom, zajedno sa Poreznom upravom, morala naći načina da se ta sredstava počnu trošiti racionalno i da te milijarde kuna koje gubimo u javnoj nabavi budu zapravo naš najveći doprinos u antirecesijskoj bitci koja nas sve čeka. Prema tome, očekujem da u nekakvom budućem izvješću dobijemo, ako ne i danas ne možemo dobiti podatak o konkretnoj suradnji Državnog odvjetništva i revizije, što je proizašlo i kakve rezultate imamo kao posljedicu te suradnje.
Hvala. Imamo jedan ispravak. Gospođa Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Niz netočnih navoda, ali ispravit ću dva. Jedan od netočnih navoda, ako ne platite policu jedan mjesec nemate više nikakva prava. Dakle, nemojte krivo govoriti i pogotovo pacijentima koji vas slušaju sada i gledaju, jer pacijent ne gubi pravo pogotovo ako se radi o hitnosti ta prava će ostvariti i moći će riješiti svoj problem. Drugi netočan navod je teško se dolazi do lijekova koji idu na bolnički proračun što je potpuno netočno. Svi lijekovi su dostupni, a ću vam reći iz svoje prakse, u mojoj bolnici čak lijekovi rezerve u velikom su porastu potrošnje. Dakle za koje mislite recimo da ih nema, a isto tako oni drugi lijekovi koji moraju ići na odobrenje do njih se može doći. Ako radite u bolnici, onda to znate. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Rajko Ostojić. Nema ga. Gospodin zastupnik Slavko Linić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, državna revizorice, pomoćnik, kolegice i kolege. Mislim da se mi saborski zastupnici možemo biti ponosni na rad Državne revizije. Prema tome, ja bih rekao jedno od rijetkih tijela našeg Sabora u kojem manje-više svi se pozitivno, o čijem se radu svi pozitivno izjašnjavaju. I zaista, kad promatramo da je to tijelo nastalo odmah po nastanku Republike Hrvatske i da je iz godine u godinu postizalo izvanredne rezultate mislim da mi u Hrvatskom saboru možemo biti i ponosni i zadovoljni sa ovakvim radom. Što je ono s čime ne možemo biti zadovoljni? Slušam ovdje iz rasprava mnogi očekuju da u biti određena poboljšanja, sugestije, rješenja ponudi Državna revizija. Ja sam osoba koja to ne očekujem od Državne revizije i smatram da mi u Saboru bi trebali vidjeti tko je taj koji će nam ponuditi rješenja. I evidentno da nalazi Državne revizije osim što služe nama da bi gledali, vidjeli, ocijenili kako se koristi javni novac oni služe prije svega Vladi Republike Hrvatske koja bi trebala u biti nadzirati i dati rješenja kako poboljšati rad svih tijela za koja je ona odgovorna a koje na neki način svojim radom revizija i obradi. To su gradska vijeća, to su županijske skupštine, to su očito tijela koja upravljaju školama, domovima zdravlja. Prema tome, to je nalaz koji čelne ljude, čelne institucije trebaju motivirati da svojim programom rada otklone određene nedostatke. Vidljivo je da možda sve manje je onih djela koje možemo nazvati kriminalnim djelom ili ja bih rekao djelima po kojima će postupati Državno odvjetništvo i ocjenjujem da bi nas to moralo sve manje zanimati jer to je ono što Državno odvjetništvo samo mora temeljem svojih ovlasti pokrenuti. Znači njihov posao je čistit, čitat ova izvješća i pronalaziti kriminalna djela i procesuirati. Ali ono što nas zanima to je efikasnost trošenja javnih sredstava, a efikasnost trošenja javnih sredstava neće postići revizija u komunikaciji sa tijelima koje pregledava i nadzire iz razloga jer ona nije nadležna. Ona može uporno ponavljati, pokušavati svojim nalozima utjecati na njih, ali mi shvaćamo da to je jednostavno vrlo, vrlo težak posao. Mi bi trebali brzinu nakon ovakvih pet izvješća u posljednjih pet godina gdje sve znamo, gdje vidimo da su to uobičajene greške koje se ponavljaju, da su to propusti koji su izraz nemara, neodgovornosti, nerukovođenja. Ja bih čak rekao i možda određene bahatosti. To je ono što mora rješavati njihovi pretpostavljeni. Nit su to ministri. To je Vlada. I naš osnovni problem ovdje u Hrvatskom saboru da se mi moramo pitati kojim svojim zaključcima inzistirati da nam Vlada dostavi program mjere za otklanjanja nedostataka. Pa vidimo koji su to problemi. Postavimo si mi pitanje da li je 20 godina samostalne Hrvatske dovoljno da napokon riješimo pitanje imovine i da znamo s kojom imovinom raspolažemo. Jer kad to znamo manje će se događati ja bih rekao i propusta a i nezakonitosti. Ali koga ćemo za to zadužiti? Pa hrvatsku Vladu koja nam u određenom roku mora dati sve akcijske planove u kojem roku pojedino ministarstvo mora detektirati svoju imovinu, srediti svoju imovinu i riješiti taj problem koji nam revizija neprekidno nalaže. Vidimo da donošenje Zakona o javnoj nabavi nije rezultiralo zadovoljavajućim rezultatima. Možda je manje tih nezakonitosti i postupanja za Državno odvjetništvo. Ali ne možemo biti zadovoljni. Zašto? Efikasnost trošenja sredstava je nešto što je zabrinjavajuće i to je ono što nas mora posebno motivirati da nekog zadužimo da internim nadzorom, mijenjanjem pravila, većom odgovornošću pokuša otkloniti i taj nedostatak da se ovako često ne pojavljuju u nalazima Državne revizije. Mi u Saboru to moramo učiniti kroz hrvatsku Vladu. Ona mora nama dati akcijski plan postupanja za otklanjanje nepravilnosti i podizanje efikasnosti čuvanja javnih sredstava. To je ono što nas mora zanimati. I odmaknimo se od kriminala. To je posao Državnog odvjetništva. Njegovo izvješće promatrajmo i ocijenimo da li smo zadovoljni u postupanju prema ovim nalazima. I dok god mi sve svoje zahtjeve, sve svoje prijedloge odluka kao Hrvatski sabor ne okrenemo prema hrvatskoj Vladi bojim se da veću efikasnost u postupanju javnim novcem i nećemo imati. Zato budimo iskreni. Prošlu godinu prijedlozi kluba SDP-a u kojem smo predložili upravo i pokušali dobiti neka relevantna, relevantne akcijske planove pred Hrvatski sabor što će poduzeti u odnosu na određena ministarstva sa konkretnim mjerama da na neki način riješimo pitanje imovine, da riješimo pitanje javne nabave i da riješimo pitanje upravljanja troškova. U tom dijelu nismo dobili zadovoljavajuće rezultate, jer glasovanje u Saboru nije dalo nikakvu obvezu prema Vladi. Klub SDP-a ponovo to predlaže. Smatram da svi mi možemo poboljšati te prijedloge što bi to Vlada trebala učiniti. Jer nas kao Hrvatski sabor moraju zanimati određene mjere Vlade prema nadležnim ministarstvima, fondovima i tijelima za koje je hrvatska Vlada odgovorna. I dok god Vladu ne obvežemo na postupanje na taj nadzor i kontrolu nećemo biti zadovoljni sa rezultatima, nećemo biti zadovoljni sa nalazima koji će i nadalje ukazivati na iste ove greške. Ovdje vidimo i jedan problem koji nas mora zanimati, a to je problem planiranja i prihoda i izdataka i obveza. To je pitanje donošenja proračuna. Pa se i mi moramo pitati da li ćemo nešto mijenjati u Zakonu o proračunu. Zašto? Pa iz jednostavnog razloga što revizija ukazuje da su velika odstupanja između planiranih sredstava i utrošenih sredstava. Kad govorimo planirani, to je onaj prvi proračun kojeg mi donesemo. Da li je moguće da proračun koji krajem godine donesemo toliko se razlikuje na kraju godine? Da li je moguće da rebalans iz 6. mjeseca toliko bitno promijenimo u zadnja tri mjeseca sa preraspodjelama. Revizija ukazuje, to je pogrešno planiranje. To je opet neodgovorno ponašanje. Sve se radi na brzinu. Ne može se biti efikasan u upravljanju sa ovakvim planiranjem. Znači nešto moramo promijeniti. Onda ostaje pitanje zaista da li ćemo zakonom mijenjati pa ćemo imati ono, nemogućnost usklađenja i promjena na višoj razini, na onoj nižoj ćemo dati slobodu, samo zato da ne ispadne da toliko pogrešno planiramo. Tu su jasne ocjene koje su i nama upućene da jednostavno proračuni su nedovoljno kvalitetno planski postavljeni i zato imamo ovakve česte promjene, zato imamo ovakvo odstupanje i morali bi nešto učiniti. I mene je još zabrinula jedna točka u ovim nalazima, a to je da ne iskazujemo točno stanje izdataka. Revizija je uočila da sve češće i češće se javlja pojava da se knjiži ili da se unosi trošak samo onda kad je plaćen, a ne kad je nastao. A s obzirom na probleme Hrvatske u ovom trenutku na veliku nelikvidnost, to znači ukazuje se da se od strane državnih tijela, od strane korisnika proračuna ne plaća na vrijeme, da se jednostavno dokumenti ne knjiže, da se izbjegava plaćanje obveza prema nastanku iz razloga što ili nema sredstava ili su pogrešno planirani i da to jednostavno također moramo itekako ozbiljno razmotriti ako želimo rješavati današnje probleme hrvatskog gospodarstva. I naravno, ono što nas itekako mora zabrinuti, ali evo, nemam više vremena, pa zaključujem svoju raspravu još jedanput dajući veliko priznanje instituciji koja nama polaže račune, Državnoj reviziji.
Hvala. I zadnja u raspravi je gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođa glavna državna revizorice, gospodine zamjeniče, kolegice i kolege. Da smo se kolega Linić i ja dogovarali, mislim da ne bi na neki način možda bolje moja rasprava išla iza njega, ispalo je slučajno. Naime, ovo o čemu je kolega Linić govorio na jednoj općoj razini, ja zapravo sam došla do istog zaključka promatrajući reviziju Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta jer se pokazalo da ono što, ne samo ja osobno, kolega Flego, neki drugi kolegice i kolege, već godinama upozoravamo, a to da u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i sporta vlada nered i kaos, da upozoravamo da se ne zna ni tko pije, ni tko plaća, da se ne znam što se hoće i što se neće, da se krucijalni strateški projekti predstavljaju, da se kao krucijalni strateški projekti zapravo predstavljaju poluproizvodi koji traju koliko iz njih proizašli PR baloni i dok se ne smisle neki noviji, još važniji, još strateškiji projekt koji doživljava onda potpuno istu sudbinu kao i onaj koji mu je prethodio. I kolegice i kolege, sve to skupa nije samo moje mišljenje, kad to upozoravamo kao oporbeni zastupnici, to se ne sluša, a po nalazu Državne revizije, sudeći po ponavljanju zapravo nepravilnosti, očito je da se u tome ne sluša niti Državnu reviziju koja je, naravno u svojim formulacijama utvrdila potpuno istu stvar. Što je revizija utvrdila? Revizija je utvrdila, citiram, što se tiče Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta, "u većem broju slučajeva rashodi nisu izvršeni u skladu s planiranim namjenama i nisu evidentirani na računima propisanim računskim planom. Također, u većem broju slučajeva nije obavljena kontrola namjenskog trošenja sredstava, to znači ni proračunskim korisnicima." Što vam to praktično znači? Revizija nam također tu navodi neke primjere. Primjerice, glasovi za građevinske objekte Ministarstva u užem smislu iz te mase sredstava koje je trebalo biti ta namjena, trošili su se ti novci za nabavku računalne opreme. Ili primjerice, u okviru sporta, na računu troškova službenih putovanja su evidentirani i isplaćivani troškovi organizacije prvenstava školskih sportskih klubova. U okviru visoke naobrazbe rashodi za subvencioniranje smještaja i prehrane koje sam spominjala već u ranijoj raspravi su bili nedovoljno planirani pa se za dovoljni iznos sredstava se tu trošila druga stavka koja se zove poboljšanje studentskog standarda koja je bila za potpuno druge namjene. I ovdje ponavljam, ovaj konkretno slučaj ja godinama pišem amandman na državni proračun i upozoravam da neće biti dovoljno. Svake godine iz ministarstva odgovori, ne, biti će dovoljno i svake godine revizija, da nije bilo dovoljno da se nenamjenski troše sredstva. 5 godina za redom. I onda da stvar bude bolja, u očitovanju na to sve skupa, ministarstvo odgovara da će kod izrade plana proračuna za 2009. uvažiti iznose troškova ostvareno u prethodnoj godini i podatke o ukupnom broju studenata koji koriste sredstva usluge prehrane i smještaja povećati ta sredstva. Donijeli smo proračun za 2009. godinu, sredstva za tu namjenu manja nego lani. A trebaju biti veća. Ili drugi primjer koji utvrđuje revizija. Revizija dakle utvrđuje da je bilo puno pogrešnog planiranja i tako dalje i onda ministarstvo kaže da zbog hitnosti realizacije projekata koncem godine kada više nisu bile moguće izmjene proračuna su izvršili plaćanje tamo od kud je bilo novaca. I sve bi to stajalo da zadnja preraspodjela sredstava u 2007. ne nosi datum 30.12. Dakle, oni kažu da nešto nisu mogli isplatiti s računa s kojeg su trebali jer je bio kraj godine, a istovremeno 30.12.2007. donesena 5. odluka o preraspodjeli sredstava iz proračuna. Ili na primjer, oko sredstava za sport i tehničku kulturu, sredstva su izvršavana u rasponu od 50% manje od plana do 50% više od plana. To nije sad omaklo nam se pa 1% sim-tam, ili 5%, 50% manje ili 50% više od plana. Sve ostaje i dalje isto, a iz godine u godinu iste nepravilnosti. Ili recimo, sredstva za tehnologijsko-istraživačke razvojne djelatnosti primano za BICRO, taj BICRO se povlači već godinama po izvješćima Državne revizije jer im doznačena raspoložena sredstva od 10,5 milijuna kuna, a potrošeno je nešto manje od 3 milijuna kuna u jednom detalju, ima takvih detalja jako puno. I uporno unatoč tome što se ne troše sredstva, unatoč Zakonu o državnom proračunu, ministarstvo uporno godinama isplaćuje sredstva proračunskom korisniku koji ih ne troši sukladno zakonu i zapravo ministarstvo im ne bi smjelo doznačivati po Zakonu u proračunu jer nisu sredstva potrošena. I onda ministarstvo u svom očitovanju kaže dobro to ćemo sad malo drugačije planirati, to se više neće događati. Copy paste, svake godine jedno te isto. Kreditiranje visokoškolskih ustanova, kad sam govorila da se nema plana i da se ne zna što se hoće a što se neće, da nema strategije. Ministar Primorac najavi sad ćemo mi raditi hrvatski hardver, dignu velike kredite. I što utvrdi revizija? Krediti nisu korišteni ugovorenom dinamikom te su tijekom 2007. godine plaćene naknade za angažirana a neiskorištena sredstva u iznosu preko 3 milijuna kuna. Reklo se idemo nešto radi, digli su se za to novci a niti se znalo što će se raditi ni kako će se raditi. I onda mi platimo 3 milijuna kuna penal na neiskorištena sredstva. I onda revizija dalje utvrđuje. Ja citiram: "Ministarstvo nije trebalo zaključivati ugovore o kreditu prije nego što su stvoreni preduvjeti za njihovo korištenje. Korištenje kredita u ugovorenom roku ostvarilo bi se planirana ulaganja u nefinancijsku imovinu visokoškolskih ustanova i izbjeglo bi se plaćanje naknade.". A plačemo da nemamo dovoljno novca, a imamo dovoljno novca da plaćamo penale na nešto što sami nismo napravili a rekli smo da ćemo napraviti. To revizija utvrđuje, to ne kažem ja kao zastupnica oporbe, državna revizija iz godine u godinu da stvar bude bolja. Oko javne nabave, bilo je već dosta riječi. Plan nabave za potrebe Ministarstva znanosti u užem smislu je napravljeno, međutim plan nabave za sve ono drugo koje ide preko, koje se obavlja putem ministarstva za potrebe i sporta i osnovnih i srednjih škola i domove, i znanstvenu, tehnologijske, istraživačke djelatnosti, razvojne i sve ostalo plan nabave uopće nije donesen. Iz godine u godinu jedno te isto. Meni je osobno bilo posebno zanimljivo revizija projekta razvoja sustava odgoja i obrazovanja. To je dakle projekt koji je Vlada donijela strategiju 2005.-2010. i drago mi je da je Državni ured za reviziju revidirao i posebno projekte. I možda se na ovom primjeru najbolje vidi koliko je ono što je ministarstvo i Vlada ustanovili da treba učiniti, koliko je to ozbiljno i koliko je to sukladno onome što se deklarira. Što je utvrdila revizija? Citiram reviziju: "Obzirom da je završetak plana realizacije projekta planira se u 2009. godini a do konca 2007. je utrošeno 18% planiranih sredstava Državni ured za reviziju predlaže izraditi realni plan realizacije projekta s planiram aktivnostima i zadacima te nositeljima pojedinih aktivnosti i zadataka te ubrzati mjere i aktivnosti vezane za realizaciju projekta. Nadalje, predlaže se praćenje ostvarivanja pojedinih aktivnosti te postignutih učinaka vezanih za postavljene prioritete i razvojne ciljeve. Što to znači? Jer je naša revizija jako fina u svojim formulacijama. To znači da sve ono što se planiralo se naprosto na papiru napisalo a ni na koji način se u praksi ne provodi. Za to ima naravno i sasvim dovoljno argumentacije. Na kraju možda još samo recimo dva detalja koji govore zapravo o vjerodostojnosti onoga što se u ovom ministarstvu radi ili ne radi. Revizija je utvrdila da je u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i sporta bio 421 zaposlena osoba 2007. godine. Ja nemam razloga u taj podatak sumnjati. No međutim, u odgovoru na moje zastupničko pitanje koje je bilo isto pitanje koliko imate zaposlenih odgovor je bio 307. E sad, iz ministarstva su ili lagali Državnoj reviziji što sumnjam ili su lagali odgovoru na moje zastupničko pitanje. Moj je posao kao i svakog od nas ovdje u Saboru provjeravati da li se sredstva troše namjenski, da li se zakonito izvršavaju odluke itd. Razlika između 421 i 307 je preko 100 ljudi i negdje ministarstvo nije govorilo istinu. Nemoguće da o istoj stvari imamo dva različita podatka. Ili primjerice za HNOS. Također sam tražila zastupničkim pitanjem odgovor koliko su potrošili novca za cijeli HNOS. Dali su mi iznos za 2005., 2006. i rekli u 2007. nismo ništa. A vidi vraga, revizija utvrdila da je 2007. potrošeno milijun i 300 i nešto tisuća kuna za naknade članovima povjerenstava, implementaciju 183 tisuće kuna itd. Ja vas onda pitam na koji način mi kao zastupnici i većina koja uopće odbija ovakve stvari može ispunjavati ono što smo svi položili prisegu a to je poštivati Ustav i zakone i kontrolirati izvršnu vlast. I da zaključim, sve nepravilnosti u ovom ministarstvu se ponavljaju iz prethodnih godina. I ja ne znam što je gore, to što ministarstvo neće mijenjati svoj način rada ili što ga ne zna. I jedno i drugo je pogubno jer se prelama preko leđa djece i preko leđa učenika. Zahvaljujem.
Hvala. I imamo jedan ispravak gospođa Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedniče. Ispravit ću jedan navod sa samog početka izlaganja kolegice Lugarić koja je rekla slijedeće: "U Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa vlada nerad, nered, kaos, ne zna se tko što radi i što hoće.". Mislim da je to netočno. Točno se zna tko što radi i što hoće. Pogledajte fonogram pa ćete vidjeti i čuti da ste to izrekli. No međutim, mi moramo biti svjesni da je to vrlo kompleksno ministarstvo i upravo smo mi promjenama zakona uvjetovali i neke preraspodjele sredstava unutar razdjela za obrazovanje. Upravo smo mi promjenom zakona 2007. i besplatnim udžbenicima i besplatnim prijevozom i naknadama za smještaj i domove učinili to da je vjerojatno na nekim stavkama bilo pomanjkanje sredstava i došlo je do preraspodjele. Oprostite, to nije po meni nikakva pogreška.
Hvala. Imamo još u ime kluba SDP-a zaključno pet minuta gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče. Vrlo kratko. Za nas je neosporno da Ured državne revizije od početka svoga rada radi kvalitetno, da se u vrlo kratkom roku osposobilo ljude da mogu raditi istom kvalitetom kao što to rade adekvatne institucije u drugim državama Europe, dakle po istoj kvaliteti. Međutim, ono što ocjenjujemo da izostaje, izostaje otklanjanje uzroka koji uvjetuju ponavljanje nepravilnosti. Zato mislimo da je potrebno upravo Sabor kao tijelo koje je osnovalo Državnu reviziju i kojem ona podnosi svoje izvješće obaviti svoju zakonsku dužnost a to je da mi krenemo od toga da se otklanjaju uzroci, da to čine predstavnička tijela u lokalnoj i regionalnoj samoupravi odnosno kao izvršno tijelo koje treba sačiniti takav program je Vlada koja bi trebala ostvariti onu funkciju koju ne može Državna revizija jer to ni po zakonu ni po karakteru ona ne može raditi. Zato je nama neupitno da svake godine prihvatimo izvješće o radu Državne revizije i izvješća o obavljenim revizijama pa to činimo i za 2008. godinu, odnosno 2007. godinu. Smatramo da potrebno je dostaviti sva izvješća, ne samo ona koja su dobila negativno mišljenje Državne revizije, na pregled institucijama kaznenog programa. Međutim, za nas je najvažniji zaključak treći koji smo predložili i prošle godine i ove godine, a odnosi se na obvezu Vlade da u primjerenom roku, mi smo napisali 60 dana ali po očitovanju Vlade možemo se dogovoriti o roku, dostavi program za dugoročno otklanjanje nepravilnosti koje se ponavljaju iz godine u godinu u nalazima Državne revizije i da također u jednom primjerenom roku o kojem možemo razgovarati putem Ureda za upravljanje državnom imovinom dostavi aktualni popis koji je necjelovit imovine, koji je u vlasništvu i korištenju države i to izvijesti Sabor, a da do kraja godine donese program kako dovršiti cjelokupni popis imovine. Naravno, četvrti zaključak govori o tome da bi Državno odvjetništvo trebalo Hrvatskom saboru dostaviti izvješće što je postupilo po nalazima Državne revizije. Drugim riječima, Hrvatski sabor mora preuzeti odgovornost za otklanjanje nepravilnosti koje se evo u 14 izvješća Državne revizije pojavljuju. Hvala lijepa.
Hvala. I 5 minuta ima u ime kluba HDZ-a gospođa Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospođo državna revizorice, gospodine zamjeniče, kolege i kolegice. Evo kao i svake godine Državni ured za reviziju podnio je i Hrvatskom saboru godišnje izvješće o obavljenoj reviziji za godinu koja prethodi. Vidimo da je izvješće kvalitetno da se tu vidi stručnost, obuhvatnost i istinitost izvješća i naravno da nam ovi podaci iz izvješća daju podlogu za realno sagledavanje korištenja, učinkovitog korištenja proračunskih sredstava ali i drugih javnih sredstava. Možemo slobodno reći da je Državni ured za reviziju svojim radom stvarno bio prepoznatljiv po neovisnosti, profesionalnoj izvrsnosti, savjesnosti, etičnosti, pravodobnosti, pouzdanosti, odgovornosti. Ja bih se samo osvrnula na neovisnost, s obzirom da evo iz izvješća a mislim da se svi saborski zastupnici slažu sa mišljenjem i glavne državne revizorice da je Državni ured za reviziju neovisan. To mi je posebno drago s obzirom da smo sada na jednom putu usklađivanja našeg zakonodavstava sa europskim stečevinama i da upravo radna grupa radi na tome da se u Ustav ugradi neovisnost Države revizije. Prema ovome što smo danas prilike imati čuti i vidjeti Državna revizija je već neovisna, dakle nama sada predstoji to samo unijeti u Ustav. I radna grupa u kojoj sam evo sudjelujem i ja, traži najbolju definiciju da se ta neovisnost Državnog ureda za reviziju kažem i ugradi i u Ustav. Što se tiče podataka, ja bih se samo osvrnula, krenula bih od mišljenja, zaključka Državnog ureda za reviziju koji kaže da je broj nepravilnosti u padu naročito kod subjekata kod kojih se revizija obavlja svake godine. Naravno, da je to rezultat kontinuiranog rada Državne revizije, naravno da je to rezultat i savjetodavne uloge koju ima Državni ured za reviziju, jer moramo znati da nepravilnosti ne dolaze samo uvijek namjerno, nego nekada se stvarno pogotovo kada se zakoni mijenjaju dogodi i to, to znaju oni koji rade na tome, da dođe i do onih grešaka koje stvarno nitko nije želio. Prema tome, uz tu ulogu Državnog ureda za reviziju ovom zaključku, dakle Državne revizije da je broj nepravilnosti u padu. Ja bih rekla da je to i rezultat sustava unutarnje revizije, dakle kao ključnog čimbenika dobrog i učinkovitog financijskog upravljanja javnim posebno proračunskim sredstvima, da sustav unutarnje revizije treba i dalje naravno razvijati uz to sigurno smatram da je i jedinstveni sustav državne riznice koja je u naše ministarstvo, odnosno naša Vlada stalno dorađuje i koje stvarno sada već kvalitetan doprinijeli su upravo tome padu nepravilnosti. Prema tome, na kraju sigurno možemo slobodno reći da je da možemo biti svakako zadovoljni sa podacima o izvješću, da treba i dalje raditi, ali da je financijska disciplina, odgovornost i zakonitost u upravljanju proračunskim sredstvima u stalnom porastu, te predlažemo Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice da se ovo izvješće u cijelosti prihvati. Hvala lijepa.
Hvala. I zaključno gospođa Šima Krasić glavna državna revizorica. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dame i gospodo. Pa ja moram biti zadovoljna na današnjim vašim primjedbama, prijedlozima i podrškom. Podrška nam treba, jer zaista je to jedan veliki posao evo koji svake godine pokušavamo odraditi na najbolje kvalitetniji način. Zahvaljujući i vama na svim današnjim prijedlozima, primjedbama razmišljajući ovdje, već imamo ideju što trebamo ubuduće možda nešto popraviti, na koji način prezentirati, koje podatke vam dostaviti da bi bili sveobuhvatniji, da se realnija slika stekne o javnim rashodima o trošenju sredstava. Istovremeno bih samo htjela na neke stvari odgovoriti da ne dođe do nekakve zabune. Bilo je izlaganja da premalo trgovačkih društava obuhvaćamo. Mi nismo obavezni svake godine, a i ne možemo, obvezni smo samo proračune, fondove, a to je već 140, 140 milijardi kuna, ostalo prema našem programu radu, prema mogućnostima, odnosno prema podacima kojima raspolažemo ako se radi o nekim nepravilnostima. Mi smo ove godine za 2007. obuhvatili 60 trgovačkih društava što ja smatram da je bilo dovoljno. Sada smo trenutno u HEP-u, u šumama, sa svim upravama šuma, u Hrvatskim vodama, cestama, obuhvaćamo područja kako bi mogli snimiti situaciju kompletnu za to područje. Onda na taj način kao cjeline prezentiramo Saboru. Isto je tako postavljeno pitanje kada ćemo dati podatke obveznim mirovinskim fondovima. Državni ured za reviziju nije nadležan. HANFA je nadležna za kontrolu tih sredstava i mislim da HANFA dostavlja izvješća godišnja ovom saboru i da se o njima raspravlja. Nepovoljna mišljenja koje je prošle godine bilo, sedam su već dostavljena Državnom odvjetništvu. Koliko ja znam po nekima se već radi. Mi imamo osobu koja je zadužena za suradnju s tim institucijama i znam da se radi po većini od njih. znači institucije koje to rade. Kakvi će biti rezultati mi to ne znamo. Te institucije daju izvješće prema Hrvatskom saboru, odnosno neke prema Vladi ovisi kome su to. Postavljeno je pitanje službena tajna, naši podaci. Naši … [[Govornik se ne razumije.]] standardi kažu da svi revizori moraju imati podataka do kojih dolaze u revizijama su službena tajna. Sve dotle dokle se ta izvješća ne naprave, završe i pošalju prema Saboru. Zašto? Zato što revizor može nekoga promovirati a drugome nanijeti štetu. Tako da revizori potpisuju jednu izjavu da će sve podatke koji im dođu i tako dalje, čuvati kao službenu tajnu sve dotle. Prema tome, mi smo se uključili u međunarodnu instituciju i poštivamo te standarde i mislim da su oni dobri. Nismo do sada imali problema, jer bi bilo vjerojatno i tužbi na revizore i naša izvješća da bi napravili štete nekim subjektima revizije, odnosno njihovim dobavljačima, kupcima i ostalima. Oni koji ponavljaju nepravilnosti, gospođa je, … [[Govornik se ne razumije.]] da bi trebalo napraviti nekakvu listu o svim onim, i staviti ih na tu, kako nazvati crnu listu. Mislim da to revizija ne može. Da revizija ima zaista kontinuitet nalaza, pratimo što je neizvršeno, ne iz prethodne, nego iz prethodnih revizija i dajemo na taj način i postavljeno je pitanje tko će se baviti provedbom tih nalaza. Pa malo prije sam čula da se zna da su to predstavnička tijela, lokalnih i Sabor, da oni to dalje rade. Tako je i kod nas u zakonu i mislim da je to svugdje u svijetu. Iskustva drugih revizija mi imamo. Ja sam osobno bila u nekoliko parlamenata, Engleskom, Austrijskom, Talijanskom radi iskustva, da steknemo malo iskustva na koji način a mislim da su neki ovdje saborski zastupnici posjetili odbore na koji način, mislim da slijedimo ta iskustva i da je to najefikasniji način da se putem predstavničkih tijela traži izvršenje toga. Ja sam ovdje otvorila, mislim da nema više nekakvih posebnih više odgovora, a sve ostalo prihvaćamo i mislim da ćemo pokušati i primijeniti u svom radu. Hvala.
Hvala gospođi državnoj revizorici, glavnoj državnoj revizorici. Zaključujem raspravu. Budući da je već odmaklo vrijeme, ne bi imalo smisla prelaziti na sljedeću točku, pa ćemo prijeći u 15 sati sa nastavkom sjednice o Konačnom prijedlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i tako dalje, tako redom. Hvala vam lijepa, želim svima u slast ili tako nešto slično, prijatno, dobar tek, doviđenja, vidimo se u 15 sati.
Prelazimo na Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2008. godinu: a) 2008. godinu, b) izvješće o obavljenoj reviziji za 2007. godinu s privicima 1., 2., 3. i 4. I izvješće o obavljenim revizijama za 2007. godinu posebni dio. Državni je ured podnio ovaj prijedlog izvješća. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeće zaključke. 1. Prihvaća se Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2008. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Izvješće je prihvaćeno jednoglasno sa 114 glasova. 1. Prihvaća se Izvješće o obavljenim revizijama za 2007. godinu sa privitcima. Molim uključimo se i glasujmo. 2, "Prihvaća se Izvješće o obavljenim revizijama za 2007. godinu sa privicima." Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. I ovo izvješće je prihvaćeno većinom glasova, 110 glasova za i 2 suzdržana glasa. I 3, "Prihvaća se Izvješće o obavljenim revizijama za 2007. godinu, posebni dio." Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj prijedlog zaključka prihvaćen jednoglasno sa 112 glasova. Klub SDP-a predložio je sljedeće zaključke. Ovaj prvi smo prihvatili, ne treba glasovati. 2: "Izvješća Državnog ureda za reviziju dostavljaju se nadležnim tijelima i institucijama radi utvrđivanja eventualnih kaznenih ili prekršajnih djela." Ili bi bilo bolje da najprije pročitam ovo sve. 3, "Zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da, a) u roku od 60 dana Hrvatskom saboru dostavi Program za dugoročno uklanjanje nepravilnosti koje se ponavljaju utvrđenih revizijom i b) u roku od 60 dana putem Ureda za upravljanje državnom imovinom dostavi aktualni popis imovine koja je u vlasništvu ili korištenju države i o tome izvijesti Hrvatski sabor do kraja da uloži cjelovit popis." I 4, "Zadužuje se Državno odvjetništvo Republike Hrvatske da u roku od 90 dana Hrvatskom saboru dostavi izvješće o utvrđenim kaznenim ili prekršajnim djelima na temelju izvješća Državne revizije." Javio se je gospodin zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Evo mi smo uskladili zaključke sa Klubom zastupnika SDP-a, pa bi ja pročitao naše zaključke, ako oni potvrde to pa bih molio da se onda takav zaključak stavi na glasovanje. Dakle, uskladili smo da bi se prva dva zaključka prihvatila u predloženom obliku, da bi se treći promijenio tako da glasi: "Zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da do 30. lipnja 2009. godine izvijesti Hrvatski sabor o tome što je učinila na otklanjanju nepravilnosti utvrđenih revizijom, a koje se ponavljaju." U tom obliku smo dogovorili onda. Mi bi podržali taj zaključak. … [[Upadica se ne čuje.]] Prvi i drugi se prihvaća, treći se mijenja, a četvrti se izostavlja. Treba ponoviti?
Da li postoji b) u trećem zaključku ili samo a)?
Treći se objedinjuje u jedan.
I točka 4. se izostavlja.
Tako je.
Je li sve to tako? Onda ovakav izmijenjen prijedlog, koji je pročitao gospodin Andrija Hebrang, stavljam na glasovanje. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržani? Nema. Jednoglasno. Imamo i prijedlog zaključka koji je podnio zastupnik Dragutin Lesar, a koje glasi: 1, "Nalazi Državnog ureda za reviziju kojima je dano nepovoljno mišljenje, dostavit će se Državnom odvjetništvu Republike Hrvatske na daljnje postupanje." To je već konzumirano i prihvaćeno, već je zapravo izvijestila državna revizorica da je to i upućeno. I prihvatili smo. I 2, "Zadužuje se Državno odvjetništvo Republike Hrvatske da u roku od 6 mjeseci Hrvatskom saboru dostavi Izvješće utvrđenih kazni o prekršajnim djelima temeljem Izvješća Državnog ureda za reviziju." To je nešto slično što je naknadno usaglašeno pa smo o tome glasovali, ali evo formalno gledajući dajem ovaj drugi zaključak gospodina Lesara na glasovanje. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Molim? Izvolite.
Dok se broji, samo jedna tehnička stvar. Ja bih molio da se razglase pojača jer nažalost mi vas ne čujemo.
Onda ću ja morat ili jače vikat ili oni da pojačaju.
Ne, ne vikati. Imamo tehniku za to.
Hvala. Ovaj drugi zaključak gospodina Lesara nije prihvaćen. Za njega je glasalo 30 zastupnika, 90 protiv. Hvala.