Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja molim stanku za klub HSLS-a jer doista držimo ovo obrazloženje neprihvatljivim. Vlada je jučer imala telefonsku sjednicu. Mi smo Zakon uputili i ranije. Bilo je sasvim dovoljno vremena uz dobru volju Vlade da se o ovom zakonu raspravi. Mi ovo doista doživljavamo kao izbjegavanje rasprave o Zakonu koji je trebao podići visoku ljestvicu i za buduću Vladu i depolitizirati javna poduzeća. Dakle, molim stanku od 10 minuta za klub.
Dobro.
Gospodine predsjedniče klub HSS-a također traži stanku u trajanju od 10 minuta. Držimo da je jučer sasvim uredno najavljena ova tema, ova točka dnevnog reda i da ako je i postojali određeni razlozi oni su mogli i trebali biti otklonjeni u pogledu rasprave o ovoj točki dnevnog reda. Pošto se radi o predzadnjem danu zasjedanja mislim da nije korektno da se na ovakav način pomiče ova točka koja je izuzetno važna, osjetljiva i mislim da apsolutno je trebalo biti ispoštivano ono što je jučer najavljeno. Molim stanku od 10 minuta.
Hvala lijepa. Stanka 10 minuta. U 10 i 20. Evo dame i gospodo na Užem kabinetu malo prije, Vlada je dala zeleno svjetlo za prijedlog ovoga zakona pa možemo onda s njime i početi. - Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika – Predlagatelji klubovi zastupnika HSLS-a i HSS-a, prvo čitanje P.Z. br. 775 U međuvremenu za nekoliko trenutaka će doći i pisano zeleno svjetlo. Predstavnik predlagatelja, potpredsjednica Vlade, poštovana zastupnica Đurđa Adlešić u ime … … [[Upadica se ne čuje.]] Šta sam ja rekao potpredsjednica Vlade? … [[Upadica se ne čuje.]] Vi niste potpredsjednica Vlade? Ja sam stvarno bio u uvjerenju da ste vi potpredsjednica Vlade. Potpredsjednica Doma, ja sam vjerojatno gledao u budućnsot. Dakle vi ćete prvi u ime predlagatelja. Izvolite, potpredsjednica Sabora. Očito je da se kraj primiče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Sabora. Gospođo potpredsjednice Vlade, kolegice i kolege. Evo drago mi je da na kraju ovog mandata ipak uspijemo raspraviti jednu točku koju držimo mi doista važna, koja se do sada kroz različite primjere javljala u javnosti kao ozbiljan problem. Ja ću naime podsjetiti na brojne privatizacijske afere, neću pobrajati one za vrijeme jedne ili druge Vlade jer bi to bilo predugo, ali i političke obračune u kojima su uglavnom bili državni dužnosnici članovi nadzornih odbora od "Viktora Lenca", "Brodosplita", "KIM-a" na dalje. Dakle problem je uvijek bio isti. Želim vas i podsjetiti da smo mi još klubovi HSS-a i HSLS-a u veljači ove godine odlučili za vrijeme jedne saborske rasprave o povjerenju ministrima predložiti povlačenje ministara, državnih tajnika i zastupnika iz nadzornih odbora. Upravo zato da bismo time i rasteretili državne dužnosnike, ali i gospodarenje prepustili onima koji imaju više znanja, više vremena i koji za to mogu biti i plaćeni. Do sada je odgovornost nadzornih odbora i uprave bila često puta isprepletena i malo tko će se sjetiti kad se nadzorni odbor suprotstavio upravi i pokušao spriječiti neku od mogućih malverzacija. Funkcija nadzornih odbora dakle nije simbioza u malverzaciji niti nadzorni odbori mogu biti, a sumnjalo se da su nekad članovi i pokrovitelji čak i nalogodavci različitih privatizacijskih afera i ovo je doista prvi korak do depolitizacije državnih poduzeća. Možda je to doista mali korak za sada, međutim bez tog koraka nema ozbiljnijeg pomaka. Mi bismo prihvaćanjem ovih izmjena ušli u krug zemalja Europske unije koje su to dobro regulirali i napravili korak dalje od zemalja istočne Europe, smanjili bismo utjecaj politike barem formalno, odvojili bismo posao onih koji funkcioniraju u državi i onih koji funkcioniraju u gospodarskom sektoru. Bolje da stručnjaci rade u interesu države. Postoje simulacije koje su radili fakultet Ekonomski zagrebački i splitski koliko bi državni dužnosnik koji se nalazi u tri do pet nadzornih odbora, a takvih je manje, ima puno više onih sa 5 ili 6 sati, morali provoditi pripremajući se za sjednice, pa taj izračun otprilike iznosi jedan dan u tjednu. Potpuno je nemoguće da se državni dužnosnik bio on ministar, državni tajnik ili pomoćnik, jedan dan u radnom tjednu posveti samo funkcioniranju nadzornih odbora. Postojeći Zakon o obavezama i pravima državnih dužnosnika uz definiranje kruga dužnosti koje se smatraju državnim dužnostima, propisuje i obaveze državnih dužnosnika te njihovih prava pa tako u članku 4. stavku 4. postojećeg zakona propisano je da državni dužnosnici mogu biti članovi upravnih ili nadzornih odbora trgovačkih društava, ustanova i izvanproračunskih fondova u pretežito državnom vlasništvu ili onih u kojima država ima većinski udio odnosno paket dionica. Ovim prijedlogom izmjena Zakona o obavezama i pravima državnih dužnosnika želi se postaviti zakonska osnova za povlačenjem svih državnih dužnosnika iz upravnih ili nadzornih odbora, trgovačkih društava, ustanova, izvanproračunskih fondova u pretežito državnom vlasništvu ili onih u kojima država ima većinski udio, odnosno paket dionica. Time će se ukinuti praksa da državni dužnosnici, odnosno članovi Vlade Republike Hrvatske sjede u upravnim ili nadzornim odborima trgovačkih društava, ustanova, izvanproračunskih fondova te poduzeća koja su u pretežitom državnom vlasništvu. Poznato je da su ti dužnosnici bili ili jesu u većem broju upravnih ili nadzornih odbora, a postoje podaci da su neki dužnosnici bili čak i u devet nadzornih odbora. Jedan od razloga za ovu izmjenu zakona je sprječavanje mogućeg sukoba nadležnosti. Državni su dužnosnici u pravilu iznimno opterećeni redovnim obavezama i poslovima pa stoga dužnosnik koji je uz svoje radno mjesto član još nekoliko upravnih ili nadzornih odbora, povremeno aktivnošću dolaska na sjednice ne može kvalitetno obavljati funkcije vezane za rad, odnosno poslovanje društva. Povlačenjem državnih dužnosnika iz upravnih ili nadzornih odbora trgovačkih društava, ustanova ili izvanproračunskih fondova te poduzeća koja su u pretežito državnom vlasništvu, depolitizirat će se u njima rad upravnih i nadzornih odbora. Dužnosti nadzora u trgovačkim društvima, ustanovama i izvanproračunskim fondovima trebaju obavljati stručnjaci uključujući i stručne državne službenike. Preduvjeti za članstvo u upravnim ili nadzornim odborima trebaju biti stručnost, nezavisnost, uključenost i svijest o osobnoj odgovornosti. Takav će stručnjak zadužen za određeno područje koji je član jednog nadzornog odbora ili upravnog vijeća, kvalitetnije obavljati tu dužnost od državnog dužnosnika koji ne mora biti u znatnom broju slučajeva i nije stručnjak u djelatnosti koja obavlja trgovačko društvo, ustanova ili izvanproračunski fond u kojemu je član nadzornog ili upravnog odbora. Iskustva europskih zemalja ukazuju na to da tendencija isključivanja državnih dužnosnika iz upravnih i nadzornih odbora trgovačkih društava u većinskom vlasništvu države potiče uspješnost poslovanja tih poduzeća, a istovremeno i zaštitu državnih interesa u tim tvrtkama. Npr. u Češkoj posljednjih godina postoji praksa da se ministri ni u kom slučaju ne predlažu, niti imenuju za članove nadzornih odbora. Slovačka uopće ne poznaje primjere imenovanja ministara za članove nadzornih odbora. U Nizozemskoj imenovanje bilo kojeg člana postojeće vlade za člana nadzornih odbora u državnim tvrtkama uopće nije poznato. U susjednoj je Sloveniji nedavno donesena odluka da svi političari, odnosno dužnosnici trebaju napustiti nadzorne odbore. Hrvatsko udruženje menadžera i poduzetnika Croma i Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga učinili su puno i na izradi kodeksa korporacijskog upravljanja koji između ostalog propisuje i edukaciju za članove nadzornih odbora kao jednu od njihovih temeljnih dužnosti. Znanje svih članova koji su takve edukacije prošli je nakon obavezne edukacije bit će verificirano po svjetskim standardima pa će i certifikati koji će dobiti biti vrednovani i lokalno i globalno. Baš zbog niza zaostajanja za Europskom unijom u ovom području certificiranja članstva u hrvatskim narodnim odborima bilo je potrebno započeti razvoj tog sustava i intenzivirati ga. Potpuno podržavamo ovakav oblik edukacije, jer je njen član djelomično i ono na čemu inzistiramo i ovim Prijedlogom izmjene Zakona o pravima i obaveza državnih dužnosnika, a to je u upravnim i nadzornim odborima trgovačkih društava, ustanovama i izvanproračunskim fondovima u pretežitom državnom vlasništvu ili u kojima država ima većinski udjel imati stručnjake, kako se ne bi ponovila situacija da neki od ministara ili drugi državni dužnosnici budu predsjednici ili članovi 6 ili 9 nadzornih odbora, a spominje se i rekorder iz donedavno bivših vremena koji je čini mi se bio član 70 nadzornih odbora. 70 nadzornih odbora u prošlom mandatu. Žao mi je što nisam uspjela dobiti preciznije podatke. Ja vas molim kolegice i kolege doista držimo da je ovaj Zakon značajan iskorak u dobrom gospodarenju državnom imovinom i našim proračunima i želim vam reći da prije nego ga vi prihvatite, prihvatila ga je već stručna javnost jer nakon prve inicijative klubova HSS-a i HSLS-a u veljači stručna javnost fakulteti zagrebački, splitski, riječki i osječki su krenuli sa ovakvom edukacijom, što znači da su oni prepoznali nužnost posebne vrste edukacije i kvalitetnog upravljanja državnom imovinom. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Ovo što se dogodilo sad početkom, sada u 10 sati da se na toj nekoj telefonskoj sjednici ili Užem kabinetu odlučilo da ovaj Zakon ide u čitanje što ja apsolutno pozdravljam, je u najmanju ruku skandal i to govori koliko izvršna vlast drži do ovoga Doma. Drugo što želim reći da nitko od nas zastupnika IDS-a nije u niti jednom nadzornom odboru, nisam osobno ni ja bio ni za vrijeme mandata gospodina Tomčića, Pavletića itd. E sad, ja ću malo drugačije govoriti iako u načelu duh ovog Zakona podržavam, jer vara se onaj tko misli da će neki koji nemaju status dužnosnika, recimo taj javni interes štititi bolje od samog dužnosnika. Meni je ova praksa koju je spomenula potpredsjednica iz jedne Slovenije. Oni su istu takvu jednu odluku nedavno donijeli iz Češke, Slovačke, Nizozemske poznata iako u drugim zemljama zapadne Europe to u pravilu nije baš tako. Kako su ti neki, pod navodnicima, nazovimo ih profesionalci štitili javni interes, najbolje je vidljivo iz Hrvatskog fonda za privatizaciju. Taj drugi šalon koristeći povjerenje ljudi, ljudi koji su jasno na vlasti, više od jednog desetljeća tako sustavno je potkradao hrvatsku državu, tako temeljito da bi im na tome mogao zavidjeti i Rade Pašić. Akcija "Maestro" je sigurno najbolje što se dogodilo u proteklih 4 godine u hrvatskoj državi jer je suzbijen institucionalni oblik potkradanja hrvatske države. Dužnosnik ima taj neki javni legitimitet. Ja sad ne znam koliko je saborskih zastupnika u nekom nadzornom odboru, za neke evo slušamo na televiziji. Još jedanput ponavljam, nitko iz kluba IDS-a nije u niti jednom nadzornom odboru. Ali isto tako smatram da je najlakše kontrolirati recimo odluke ljudi iz politike koji su u takvim nadzornim odborima. Javni interes, ja sam gotovo uvjeren, jasno ne da nekome damo mogućnost da bude u 70, 20 ili 15 ili 5 nadzornih odbora će štititi dužnosnici nego neki treći pod jednim uvjetom da ti dužnosnici znaju posao kamo zapravo idu. Pa neće mi netko reći da će bolje neki javni interes štititi neke recimo nevladine udruge od ljudi koji imaju izborni legitimitet, da ne govorim sada koji su njihovi proračuni itd. Političari će, ne znam oportuniteta radi, uvijek recimo problemu pristupati htio se netko s time složiti ili ne socijalnije jer im opstanak ovisi i od raspoloženja javnosti. Ja tvrdim da neki ljudi iz politike nisu u nadzornom odboru hrvatske elektroprivrede ili INA-e da bi i cijena struje i nafte bila bitno drugačije se formirale. Ako sve komercijaliziramo preko noći će gospodo možda, ja se bojim poskupjeti troškovi života, počev od nafte, struje, pa onda nadalje i bojim se da takvi profesionalci koji će sutradan biti u tim nadzornim odborima, postavit će iza sebe kaos kao oni u Hrvatskom fondu za privatizaciju. Što se ovim Zakonom između ostalog sugerira? Svi vi koji ste u politici ste na neki način lopovi. E nije to baš niti tako. Pitam se da li će se to sutradan protegnuti i na lokalne razine? Ako da, onda ću reći gospodo pažljivo sa time. Jasno, meni je razumljivo. Pokušavamo se svidjeti javnosti. A to što će takav zakon sutra možda stvoriti veću štetu nego korist, za to jasno nećemo odgovarati mi koji ćemo za taj zakon dignuti ruku. Ponavljam po treći, četvrti put. Nitko od nas u IDS-u nije ni u jednom nadzornom odboru. Ali ovo što se predlaže ne egzistira u mnogim zemljama, a ja se bojim da će taj zakon izazvati na neki način i štetu. Politika koja se s druge strane svodi samo na dodvoravanje javnosti nije uvijek perspektivna politika. Točno, imali smo mi ministara, evo, čuo sam taj podatak maloprije, ne znam tko je taj bio, koji je bio u sedamdeset nadzornih odbora, to je paradoks onih koji su mu to omogućavali. Imali smo mi ministara koji su bili u dvadeset, osamnaest, petnaest nadzornih odbora i to je isto tako apsurd. Ne znam, takvih ministara je danas. Takvih je bilo i u prošloj Vladi. Ne znam, gospodin Linić, gospodin Šuker, gospodin Crkvenac je sigurno bio isto u nekih petnaest ali po slovu zakona. Gospodin Kalmeta, gospodin Goran Granić iz HSLS-a, aktualni ministar gospodarstva itd. To je apsurd. Ali u nekim od tih odbora su ti ljudi bili rekoh po sili zakona. Međutim, recimo no da je ministar financija u nekom nadzornom odboru ove preostale hrvatske monetarne institucije Hrvatskih pošta ja smatram da to ne bi smjelo biti loše. S druge strane smatram da ga treba hitno odmah opozvati iz "Croatia osiguranja", gdje gospodin Vojković sebi dodjeljuje plaću od 60, 70 hiljada kuna, bonus on i uprava od milijun i pol kuna i puši normalno cigare od sto eura na račun te tvrtke. To je taj jedan problem. I ako imamo takve neodgovorne pojedince koji to dopuštaju, te pojedince treba jednostavno maknuti i tamo postaviti ljude koji će štititi javni interes. Problem je i to što u ovoj zemlji, daleko veći od toga, permanentno postoje ta stranačka trgovina. I onda što vis a vis te stranačke trgovine mi stalno šutimo. Zna se tko će biti izabran u Hrvatske pošte, zna se tko će biti postavljen u "Croatia osiguranje", u INA-u itd. Ja još jedanput ću reći. Meni izgleda zakon logičan, ali bojim se da možemo na neki način prouzročiti i određenu štetu i upravo stoga bez obzira što taj moj istup možda neće biti, nije popularan, istupam na takav način. Još jedanput ću reći. Nisu svi ljudi koji su u politici ujedno i lopovi. Zastupnik ima 16 tisuća kuna plaće, on je automatski za hrvatsku javnost lopov. Na Hrvatskoj radio televiziji imamo 300 ljudi koji imaju veća primanja od ministara, svi šute i oni su moralni autoriteti. U drugim tvrtkama, spomenuo sam "Croatia osiguranje", da ne govorim sada o INA-i, poštama i tome slično, o tome svemu nekom drugom prilikom. Mi nemamo ni telefon, nemamo ni karticu, ništa, automatski u očima javnosti smo lopovi, a oni koji upravljaju sustavima koji obrću milijardu i pol, dvije, tri, pet ili dvadeset milijardi kuna to nisu. I mi se na neki način, zato to govorim na takav način, ovakvim zakonskim prijedlozima protiv kojega načelno nisam, igramo vlastitim dignitetom. Znači, logika bi trebala biti, ako institucija dobro posluje, neka u njoj bude i dužnosnik. Ako loše posluje, neka odgovornost preuzme i taj dužnosnik ma ne samo svojim imenom nego nekad shodno Zakonu o trgovačkim društvima tu odgovornost preuzme i materijalno. Kao što to isto tako mora preuzeti i onaj koji će biti na čelu te tvrtke a nije recimo dužnosnik. To je bit. Znači, ta odgovornost, rezultat rada, a ne tko je što. Ja se bojim da jedan ovakav zakon može i potaknuti a ne smanjiti korupciju. Da li će tvrtke biti uspješnije nakon toga, dobro i prilike su nešto bolje danas 2007. no što su bile 2003., a 2003. su bolje no što su bile 2000. godine, 2000. su bolje nego '95., to ćemo također vidjeti. Pozadinu ovog zakona, imajući na umu te tobože neovisne stručnjake iščitavam i kao ajmo sve privatizirati. Ja mislim da bi to bila jedna loša politika kao što je loša politika i razvlastiti vlast. Naš narod nije glup. On ima jednu lijepu poslovicu, narodnu poslovicu da kada u kući nema mačke, onda kolo vode miševi. I bojim se da u tom pravcu mogu ići neka rješenja koja će stvoriti ili neki problemi koji će stvoriti ovaj zakon. Vidjet ćemo se ne znam za dvije ili tri godine u što će se recimo pretvoriti prilike u nekim javnim poduzećima. Ja osobno držim da i ovi koji će dobiti povjerenje moraju biti striktno nadzirani. Pogledajte što mi radimo recimo prilikom privatizacije nekih sustava. U jednoj INA-i najprije postavljamo ljude koji vrše tu privatizaciju i onda ih ostavljamo da za novog vlasnika obavljaju funkcije koje su imali i za vrijeme one vlasti koja je ušla u privatizaciju. To smo isto učinili sa THT-om. Prije prodaje Deutsche telecomu, gospodin Mudrinić je tamo došao sa mjesta ministra telekomunikacija i ostao je tu funkciju obnašati do današnjeg dana. Jasno, pretpostavljam u interesu tog novog vlasnika. Kao što je isti slučaj dogodio se s Privrednom bankom itd. Ali Privredna banka, THT-a, INA, to su nacionalni ponosi i nacionalni sustavi koje su stvarale generacije i generacije, a na kraju smo ih bud zašto eto, privatizirali. Znači, volim jednostavno ili želimo čuti sve argumente. Nisam u načelu protiv ovih rješenja, ali bojim se prakse koja će nakon toga uslijediti, a najeklatantniji primjer kako se upravlja sa javnom imovinom sa pozicije ljudi koji nisu dužnosnici, koji nisu stranački angažirani itd., pokazao je slučaj Hrvatskog fonda za privatizaciju koji je tako temeljno ili tako temeljito bio potkradao Državu Hrvatsku da kao što sam rekao, tako temeljit nije bio ni Rade Pašić tamo negdje '25. ili '26. godine.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Mato Crkvenac.
Hvala gospodine predsjedniče. Ispravljam ono što je naveo gospodin Kajin, a i često mnogi to navode prema pisanju novina koje neprovjereno u ovom slučaju pišu. Naime, ja sam bio u svega četiri, pet nadzornih odbora i to po funkciji gdje je ministar financija bilo logično da preuzme odgovornost šta radi Hrvatska Lutrija, šta i kako radi Hrvatska poštanska banka koju smo izvukli u to vrijeme iz svih mogućih teškoća. Dakle, četiri, pet a nikako petnaest što stalno opovrgavam. U tih petnaest pobrojana su i radna tijela Vlade i mnogo toga drugoga što je sve skupa zapravo opterećenje uvijek onoga koji je na tom poslu. To je vrlo odgovoran i opasan posao koji je meni bio težak teret i suvišan. I dakle, molim da se definitivno shvati da je to bilo svega četiri, pet nadzornih odbora i da su mi bili suvišni tereti, bolje da ih je vodio netko drugi danas sutra tko će preuzeti odgovornost za to nego ministar financija.
Hvala. Klub zastupnika HSLS-a poštovani zastupnik Ivan Čehok. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Mislim da indikativno ne želeći proturječiti pa i sumnjati u čast gospodina Crkvenca, ali indikativno je za razinu naše rasprave ne samo ovdje u ovome domu nego u cijeloj Hrvatskoj kad gospodin Crkvenac kaže bio sam u svega četiri, pet. Da je rekao bio sam u svega jednom nadzornom odboru trebali bismo postaviti pitanje zašto bi uopće netko tko ima odgovornu dužnost ministra financija morao sjediti u nadzornom odboru. Ali kad gospodin Crkvenac, još jednom ponavljam ne želeći mu protusloviti i znajući da je riječ o časnom i poštenom čovjeku, kaže bio sam u svega pet, šest onda zapravo izražava opću predodžbu, prosječan stav naših građana, poglavito nas koji se bavimo politikom. Izgleda da smo mi ibermenši, izgleda da smo mi ljudi koji možemo pohvatati istodobno konce poslovanja gospodarskih politika, bilanci, financijskih tokova u pet, šest ili deset različitih državnih tvrtki, državnih tvrtki koje se bave različitim poslovima, djelom oni koji su monopolisti, djelom oni koji su javne institucije, djelom oni koji nisu monopolisti nego se na tržištu probijaju i pokušavaju ostvariti dobit i profit. Kako je to moguće? Kako je moguće da netko doista uz odgovornu i opterećujuću dužnost ministra financija ili nekoga drugoga resora može obavljati svega pet, šest dužnosti i u drugim nadzornim odborima, javnim institucijama, Vladinim tijelima, državnim fondovima ili u čemu sve ne. Naravno da to nije moguće, odnosno moguće je ako pristupimo javnim službama i javnoj upravi na neodgovoran, šlampav način, aljkav način s javašlukom kako se to lijepo kaže kako mi to obično i pristupamo takvim poslovima. Pa svako malo dijete zna da su noćne straže još opreznije i moraju biti još budnije nego vojnici, poglavito u jednoj državi niske korporacijske kulture, niske razine odgovornosti korporacijske odgovornosti za upravljanje. Još je potrebnije da nadzorni odbor bude oprezniji, budniji nego uprava društva i da smo mi u svih ovih desetak ili petnaestak godina imali nadzorne odbore koji bi upozoravali uprave na sve ono što i može očekivati bilo recimo u financijskim propustima, bilo u revizijskim izvješćima, bilo u izvješćima koja čak dolaze i ovdje u ovaj Visoki dom. Da su i možda čak i upozoravali što je također funkcija nadzornog odbora na određene pogreške u poslovnoj politici, da su možda koristili svoje ovlasti i svoje dužnosti prema Zakonu o trgovačkim društvima onda ja vas uvjeravam bismo mi svi danas ovdje u Saboru mogli svjedočiti o tome da revizijska izvješća državnih tvrtki nisu groblje, one su groblje nažalost. Vi kad čitate revizorska izvješća gospođe Krasić o ministarstvima i o državnim tvrtkama gospođe i gospodo to nije grijeh struktura, to je okoštalo struktura, to je mrtvilo struktura Hrvatske. I umjesto da smo to primili na znanje, umjesto da danas u općem suglasju donesemo ovaj zakon, umjesto da ohrabrimo mlade ljude. Ili ne samo ljude, kompetentne i stručne ljude da se idu usavršavati, da upišu recimo evo školu koju nudi Ekonomski fakultet koja će upravo educirati za potrebe rada u nadzornom odboru ili u nekim drugim tijelima, upravnim vijećima ili u bilo čemu drugom. Mi danas raspravljamo o tome da pa eto nije to tako biti puno samo u pet ili šest različitih nadzornih odbora. Nadzorni odbori u ovakvom danas stanju hrvatskoga društva, u ovakvom stanju hrvatskoga gospodarstva kad smo, ajde možemo tako reći, prije samo dva mjeseca imali jednu od najgorih afera u Hrvatskom fondu za privatizaciju, kad nam je još jeka tih afera svima u ušima, kad nismo na kraju zaoštrili pitanje političke odgovornosti pa i moralne odgovornosti i za tu aferu. Uopće raspravljati o tome treba li nam i možemo li ohrabriti druge ljude da kao stručnjaci, kao oni koji imaju dovoljno znanja i kompetencije sudjeluju u nadzornim odborima a da se mi maknemo mislim da je takva rasprava sasvim suvišna i mislim da zapravo pokazuje da osim što nemamo korporacijske kulture i korporacijske odgovornosti u upravljanju društvima i mi nemamo političke odgovornosti pa ni zakonodavne odgovornosti da upravo stvorimo jedno možemo tako reći gospodarsko ozračje da u nadzornim odborima sjede ljudi koji po svojim stručnim znanjima, po svojim kompetencijama pa možemo tako reći i po naravi svoga posla ili poslanja u tim nadzornim odborima doista žele dobro društvu kojega nadziru. I temeljni smisao prijedloga Hrvatske seljačke stranke i nas kao Liberalne stranke jest u tome da javne službe nadziru sami građani. Mi kao ljudi koji smo izabrani donositi zakone, kao ljudi koji su izabrani voditi izvršnu politiku prirodno je da ne možemo ni vremenski, ni po svojim kompetencijama, ni po usvojenim znanjima i vještinama upravljati i nadzirati sve te institucije. I bilo bi bolje da omogućimo, upravo stoga što mi moramo sudjelovati ili moramo na neki način i odgovorni smo za javne službe u ovom društvu umjesto da omogućimo samim građanima da nadziru te javne službe. Da te javne službe postanu bolje, da postanu učinkovitije, da u njima bude manje nemorala, nezakonitih radnji, afera, kriminala, korupcije, mi danas raspravljamo o tome ne bismo li ipak možda trebali dopustiti da, evo i političari, odnosno državni dužnosnici sjede ipak u nekoliko samo nadzornih odbora. Ili time želimo priznati da recimo posao ministra nije toliko ozbiljan, odgovoran i složen, pa može dnevno ili tjedno u toj svojoj dnevnoj hektici u kojem je čovjek zaposlen i u kojoj naravno na žalost i često i utone, da može još obavljati i poslove u nekoliko nadzornih odbora. Ili dakle taj posao nije odgovoran ili nam naravno ne trebaju takvi nadzorni odbori. Onda idemo razmisliti svi zajedno s obzirom da je ovo Zakonodavni dom o tome koji je smisao Zakona o trgovačkim društvima. Mislim da, premda je riječ i o kraju mandata, naša inicijativa zapravo želi podići ljestvicu iznad koje će morati skočiti onda sljedeća Vlada ili sljedeća izvršna vlast. I zapravo želimo ovime obvezati bez obzira na ishod izbora, bez obzira na moguće ideološke pa i političke rasprave, međusobna nadmetanja i podmetanja u ovom društvu, izazivanja afera, pretvaranja, napuhavanja afera itd.., mi želimo zapravo stvoriti konačno ozračje u kojemu će se sve stranke u općem suglasju složiti da je bolje da sami građani koji će za to biti kvalificirani, koji će za to imati certifikat nadziru uprave trgovačkih društava u državnom vlasništvu, pretežnom državnom vlasništvu u kojem država možda ima samo dio vlasništva. I mislimo da je to mnogo bolje nego stanje koje imamo danas. Ja ću vam reći samo jedan sljedeći primjer. Gospođe i gospodo idući tjedan je sjednica ACI-a, skupština ACI-a, zamislite vi s kojim prijedlogom. ACI-a nije plaćao državi određene naknade za koncesiju jer su im ministri obećavali da ne trebaju platiti, da će im država to prebiti. A sada država predlaže sa zateznim kamatama da država dokapitalizira za vrijednost potraživanja, s time da cijena dionice po kojoj će država dokapitalizirati za vrijednost potraživanja bude 3 tisuće kuna za državu. Premda je danas na tržištu 12 tisuća kuna. Istodobno pak država malim dioničarima, dakle hrvatskim građanima koji su u onom ostatku vlasnici ili suvlasnici, jer država čini mi se ima 82% a 18% su drugi, to isto ne omogućuje. To isto njima kao malim dioničarima, dakle, hrvatskim građanima onemogućuje. Ja pokušavam kao zastupnik izboriti se kod ministra Kalmete, kod državnom tajnika Bačića da čovjek koji ima 7% suvlasništva i vlasništva nad ACI-om uđe u nadzorni odbor. Već tri godine konstantno se čovjek koji je inače poduzetnik hrvatski sprečava da bude dio nadzornog odbora. Dakle, ne samo da država želi da budu samo državni dužnosnici, nego ne dopušta da ljudi koji su poduzetnici, koji su kupili dionice ACI-a, kojima je stalo da ACI-a funkcionira, ne dopušta da i oni budu članovi nadzornog odbora. Mi takvo stanje moramo promijeniti, smisao našeg zakona i nije u tome, da se sada svi nabacujemo na sve i da sada mi kao HSLS prozivamo bivše ili sadašnje garniture na vlasti, kažemo vaši ministri su krivi, nego da svi zajedno, svi zajedno prestanemo voditi politiku u kojoj je nekakva korpulacijska kultura i odgovornost je posve nepoznati pojam i da zaoštrimo pitanja odgovornosti naročito nadzornih odbora. Jer nadzorni odbori kako ime kažu trebaju nadzirati poslovanje jednoga društva. I mislim da tu ne treba stati, to treba biti samo prvi korak u općoj depolitizaciji, pa i nastojanju da Hrvatska barem u svojem gospodarskom području ne bude zemlja partitokracije gdje stranke vladaju i gospodarstvo i da država vlada gospodarstvom. Mi trebamo nastojati da i lokalna samouprava i lokalno izabrani dužnosnici ne budu članovi nadzornih odbora i lokalnih tvrtki, članovi upravnih vijeća, nego da to budu jednako tako građani. Sve ono što se događa u Zagrebu, u Istri, gdje u Zagrebu jedan čovjek a u Istri IDS, praktično vladaju svim nadzornim odborima, sami sebi pogoduju u poslovima itd., to je najbolji znak, najbolji znak da je potrebno depolitizirati i smanjiti partitokraciju i u lokalnoj samoupravi i u područnoj samoupravi. I zato mislim da je ovaj Zakon danas samo prvi korak a da zapravo prava reforma i prave promjene trebaju zahvatiti cijelo društvo.
Hvala. Nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvi poštovani zastupnik Slaven Letica.
Ono što me zanima, zapravo zabrinjava, evo ovako glasi navod kolege Čehoka: "Nije moguće da netko bude ministar i član 5, 6, nadzornih odbora.", to je aluzija na kolegu Crkvenca, koji je izuzetno sposoban i koji može biti i ministar uz dobru organizaciju i biti u nekoliko nadzornih odbora. Ono što nije moguće i to pokazuje vaš primjer, da budete gradonačelnik, to i kod gospođe Adlešić, i da budete dobar zastupnik. I da ste bili dosljedni, onda bi bili predložili ukidanje tog … [[Govornik se ne razumije.]] gradonačelnika i … [[Govornik se ne razumije.]] u ovoj izvršnoj vlasti. Onda bih vam vjerovao barem jednu riječ, ovako vam ne vjerujem niti pola riječi. Ni fus notu vam ne vjerujem.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Mato Crkvenac.
Gospodine predsjedniče, također se pridružujem tome da ispravim tvrdnju kako nije posao moguće bilo raditi odgovorno ako se radi još neki drugi posao. Pa kolega Čehok, drugi nitko nije ni mogao u tom trenutku rješavati problem 760 milijuna gubitaka Hrvatske poštanske banke, ja sam na taj posao bio naprosto poslan. I na neke druge poslove. Ne valja vam isključivost, otkuda vam ideja da će mladi koji dolaze k meni na fakultet biti dobri, odlični članovi nadzornih odbora, oni su k nama dobro došli, mi na njima zarađujemo, ali oni će vam isto neki od njih biti dobri, neki neće. Isključivost niti jedne vrste nije dobra. Isto tako, dakle, ja ne bih htio vraćati vam na taj način da vi ne možete biti dobar gradonačelnik ako ste saborski zastupnik, mislim da možete, ali je pitanje da li možete istodobno raditi još neke poslove, možda i možete, ali nikako generalizirati a vi to stalno činite.
Povreda Poslovnika, zastupnik Čehok.
Gospodine predsjedniče, gospodin Letica je povrijedio članak 209. jer nije ispravio moj krivi navod, nego je ulazio u to mogu li ja biti dobar gradonačelnik i dobar zastupnik. Mogu. Jer u centraliziranoj državi gradonačelnik … [[Govornik se ne razumije.]] ne može si ništa pomoći.
Zastupnik Crkvenac je davao obrazloženje, kao i zastupnik Letica oko ispravka vaših tvrdnji. Dakle, ne radi se o povredi Poslovnika …/Govornik se ne razumij./… Zastupnik Damir Kajin, ispravak netočnog navoda.
Da, točno. Gospodin Čehok, kao što je rekao i gospodin Letica ispao je nevjerodostojan. Bio bi vjerodostojan da se najprije povukao sa mjesta gradonačelnika i odnosno da je takvu inicijativu pokrenuo u hrvatskom Parlamentu i nakon iste ovaj Prijedlog zakona gdje dužnosnici ne bi mogli biti članovi nadzornog odbora. IDS zasigurno ima nešto članova u nadzornim odborima u Istri, ali vjerujem daleko manje no što HSLS u Varaždinu, HNS ili neke druge političke grupacije.
I poštovani zastupnik Mario Zubović, izvolite [[Upadica: Sve smo predložili.]]
Gospodine predsjediniče [[Upadice se ne razumiju.]]
Ono što su ti rekli i drugi ta tvoja vjerodostojnost je u … [[Govornik se ne razumije.]]
Završili ste.
Nisam završio.
Završili ste izlaganje.
Tu me netko isključuje stalno.
Završili ste. Izvolite kolega Zubović.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja bih ispravio gospodina Čehoka koji kaže da Vlada ne dozvoljava u ACY-u to, to i to. Nije točno da Vlada ne dozvoljava nego Vlada postupa po zakonu. Vlada postupa po zakonu. A vi ste se ovdje okomili na sve koji su bili po položaju u nadzornim odborima kao i ministar koji je, nije bio svojom voljom ili se kandidirao nego zato što je bio ministar je bio član nadzornog odbora. I sve ono što ste izgovorili ja se s vama slažem i to je točno samo to sve bi trebali primijeniti na sebe. To sve bi trebali primijeniti na sebe a ovdje prodajete, ovdje prodajete i gledaocima televizije jednostavno jednu demagogiju i ja mislim da će gledaoci i nakon gospodina Letice koji je lijepo rekao da će prepoznati vašu neistinu koju ovdje želite plasirati ljudima, a vas gospodine predsjedniče bih molio da gospodin Čehok ne koristi ovu pločicu, zapravo da ju ne zloupotrebljava.
Povreda Poslovnika … … /Upadica: On to stalno, on to … [[Ne razumije se.]] / … Zastupnik Čehok, dobro.
Gospodine predsjedniče, prvo su povrijeđeni svi članci jer su mi istodobno dvojica kolega replicirala. To je prvo. Drugo, gospodin Zubović ponovo nije ispravio moj krivi navod jer nije bilo pogrešnoga navoda. Gospodin Zubović bi trebao znati da gospodin Čehok tj. ja kojemu ste se vi obratili nisam član nadzornih odbora već tri godine, a bio sam samo 6 mjeseci u Varteksu kad je trebalo Varteksu pomoći [[Upadica: Ja, ja to nisam ni rekao, ja to nisam ni rekao.]] [[Upadice se ne razumiju.]]
Ne radi se o povredi Poslovnika zastupniče Čehok, mir molim vas! Zastupnik obrazlaže, po njegovom stajalištu zastupnik Zubović obrazlaže vaše netočne tvrdnje. Ne možete polemizirati sa njegovim navođenjem netočnih tvrdnji. Ne možete, to nije povreda Poslovnika i nemate pravo na to. Klub zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Kolega Čehok je napravio jednu neuobičajenu situaciju u Hrvatskom saboru da je u ime Kluba HSLS-a glasnogovoreći napao i prozvao jednog zastupnika, bivšeg ministra gospodina Crkvenca. Pa kao prethodno pitanje dozvolite da mi odgovorimo. On je po sili zakona morao biti član Nadzornog odbora u Croatia osiguranju, u Poštanskoj banci i tako dalje, ali to nije ništa u odnosu na psihofizičke i radne mogućnosti koje u jednom vremenu istovremeno mogao obnašati zastupnik, gradonačelnik, član uprave zračne luke, predavač na dva fakulteta, član Nadzornog odbora i tako dalje gospodin Ivan Čehok. Pa ako je tako onda prvo pođite od sebe pa raspravite s tim da ste vi u mnogim od ovih tijela bili ne po sili zakona nego po vlastitoj volji i na temelju vlastitog interesa. Drugo što hoću reći javno mi ćemo glasati za ovaj zakon, slažemo se, ali moramo javno reći nije ovo najvažniji zakon u Hrvatskoj. Ima nekoliko pitanja na kojim će ostati dužan i ovaj saziv Sabora kako radi rješavanja zakonodavnog i u interesu države i u interesu naroda ako hoćete i u interesu uspostave vladavine prava i pravne situacije u Hrvatskoj. A ispada na prvi pogled kako je Zakon o državnim dužnosnicima jedan od najvažnijih zakona u državi. Poštovane kolege ovo je 17. izmjena i dopuna ovoga Zakona od 1998. do sad. Dakle ispada da je najvažnije pitanje koliko se mi bavimo sa sobom zastupnici, ministrima i drugim dužnosnicima u ovoj zemlji. Nije baš tako. Treće što hoćemo javno reći jeste činjenica da će rasprava i ovom Prijedlogu zakona pokazati dvojnost ili čak višeslojnost morala kod nas u Hrvatskoj pa i na ovoj razini. Moram reći jasno i odgovorno najvažnije pitanje je nemoralnost, ako hoćete protuzakonitost u pretvorbi i privatizaciji koja je učinjena. Činjenica je da je zakon o reviziji, na inicijativu SDP-a donijela ga je bivša koalicijska sastav Sabora, činjenica je …
… [[Govornik je naknadno uključen.]] Zakonu o izmjeni i dopuni Zakona o pravima državnih dužnosnika, a ne …
Je, je, ali su ti isti nadzorni odbori sudjelovali u pretvorbi i privatizaciji gospodine predsjedniče Sabora i o tome govorimo [[Upadica: A ne o Zakonu o, o reviziji pretvorbe i privatizacije.]] I o tome govorimo [[Upadica: Tema, tema.]] I u takovoj situaciji je sasvim jasno da je trebalo te nezakonitosti ispraviti i donijeti jer je to suprotno Ustavu. Naš Ustav u članku 16. jasno kaže, ja ću to citirati: «Da je moguće» tako Ustav kaže «slobode i prava mogu se ograničiti samo zakonom da bi se zaštitila sloboda i prava drugih ljudi te pravni poredak, javni moral i zdravlje». Poštovani kolege je li moral, je li u skladu s pravnim poretkom, je li u skladu sa zaštitom prava drugih ljudi da mi svjesno smo prisutni kada skoro 1500 revidiranih poduzeća pokazuje da je više od 92, od 95,2% toga učinjeno na nepravilan i nezakoniti način a ne donosimo zakon da to ispravimo.
Kolega …
Sad smo ponudili i Ustav … [[Govornik se ne razumije.]]
Arlović mi smo donijeli sve potrebne zakone, rastavili sva potrebna izvješća i zaključke …
Nismo još poštovani predsjedniče.
I držite se teme molim vas.
Ja se držim teme u ime Kluba jer govorimo o funkcioniranju nadzornih odbora u poduzećima kako državnim i javnim, lokalne i samouprave tako i u …
Dobro, onda o tome govorite a ne o reviziji pretvorbe i privatizacije.
Prema potrebi privatizaciji u kojima su bili mnogi vaši i moji kolege i kao zastupnici i kao ministri.
Tema.
Prema tome sasvim sigurno to je jedan od problema koji je veliki. Drugi problem koji pokazuje dvojnost ili višeslojnost morala, s jedne strane predlažem ukidanje članova nadzornog odbora da ne mogu više biti dužnosnici i to sada kad bi po sili zakona to mogli biti samo … [[Govornik se ne razumije.]] Drugo je pitanje što se u praksi to pretvorilo kao pravilo. I kad ne bi smjeli i nisu dobivali nikakvu naknadu za rad u tom nadzornom odboru. Ali zato u isto vrijeme mogu biti zastupnici i gradonačelnici pa ako hoćete i župani i upravljati sa nekoliko milijardi kuna vrijednosti imovine, proračuna. A da ne govorimo i vrijednosti ukupne imovine tih gradova i tih županija kojima upravlja. Postavlja se pitanje zapravo o čemu govorimo. Ako sa tog aspekta govorimo onda mi ponovno kažemo jesmo za to, kao što jesmo bili i zato da se takav sukob interesa zapravo spriječi i da ne mogu biti u isto vrijeme na obadve dužnosti ni kod lokalne samouprave. Nažalost, kad je bila rasprava i glasanje o tom zakonu onda smo mi ostali kod pitanja usamljeni. Treće pitanje. Mi moramo biti svjesni da time što ćemo ukinuti mogućnost da državni dužnosnici budu članovi nadzornih odbora to ne znači da ćemo moći spriječiti da predstavnici države, lokalne i regionalne samouprave ne budu. Oni moraju biti jer su nositelji vlasničkih portfelja u tim društvima nadzorni odbori. Neće biti dužnosnici ali će biti drugi u ime u koje će ih oni imenovati. E koja ja razlika? Razlika je vrlo jednostavna. Razlika je u tome što će biti plaćeni, ovi su radili bez naknade, a oni će svi biti plaćeni. I ja vas hoću upozoriti na još jedno pitanje. Time se otvara dodatni prostor za rješavanje tzv. stranačkog klijentalizma i rješavanja interesa stranačkih ljudi koji naviru odozdo prema gore itd. I to nije razrješenje. Pitanje … [[Govornik se ne razumije.]] tog rasjeka kako se to kaže, pitanje partokriacije kao posebni model dvojnosti morala se mogao razriješiti da je prihvaćen bio Zakon o političkim strankama u ovom Domu koji je nudio Sabor. Saboru SDP, ali nije prošao. Prema tome sad se postavlja pitanje zapravo a što ćemo poslije s time ako prije toga ne razriješimo pitanje upravljanja i nadziranja u javnim i trgovačkim, poduzećima u vlasništvu države i jedinica lokalne i regionalne samouprave. Koje su to odgovornosti za zaštitu javnog prava? Kod privatnika se zna da će privatnik voditi interese o svom vlasništvu. Ali kako je kod nas još uvijek prisutna svijest o društvenom ili javnom vlasništvu kao alaj begovoj slami onda nije nikakvo čudo da se dešava da se zapravo donosi takve upravljačke odluke u vezi s imovinom koji tu imovinu akeć i rasprodavaju u bescjenje. Pa u krajnjoj liniji kasno je to bilo dati sa ovakvim popustom na prodaju dionice Telekoma i da neki od Hrvata ili građana Hrvatske zarade. To bi bilo krasno. Samo znate cijenu će platiti za razliku u cijeni koja je na tržištu hrvatski građani svi. I oni koji nisu mogli u tome sudjelovati, a sredstva su se mogla iskoristiti za pokrivanja ako ništa drugo dubioza ili kamo sreće da nema dubioza ni u brodogradnji, ni u zdravstvu ni ne znam u prometu itd. onda bi se to moglo iskoristiti takvo sredstvo i moralo ako se gospodarski odgovorno ponašamo za podizanje standarda naših građana u školstvu, znanosti, kulturi, zdravstvu itd., itd. Prema tome, poštovane kolegice i kolege mi želimo pred kraj ove sjednice ponovno podsjetiti da ima nekoliko ključnih pitanja koja ovaj saborski saziv ostavlja u rad u sljedećem Saboru. I isto tako želimo podsjetiti da što vrijeme više odmiče od nerješavanja tih pitanja da će ih biti teže riješiti i da će moralnu i zakonsku nepravdu jer ne smijete zaboraviti nikad zakonima je omogućena takva pretvorba i privatizacija kakva je bila, da nećemo to moći ispraviti. I u tom pogledu mi iz SDP-a javno poručujemo glasat ćemo za ovaj Zakon, ali ne želimo ponašati se kao noj kad zabije glavu u pijesak. Potpuno smo svjesni svega onoga što je i onoga što se dešava, kao što smo svjesni ne samo na ovoj globalnoj razini dvojnosti i višeslojnosti morala nego i u konkretnoj situaciji o kojima je posebice svjedočio zastupnik Čehok govoreći u ime kluba HSLS-a. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivan Čehok. Izvolite.
Gospodine Arloviću ispravljam vaš netočni navod. Ja nikada nisam bio istodobno, dakle simultano i gradonačelnik i zastupnik i predsjednik nekakve uprave i predavač. Prema tome imate pogrešne informacije. Ponovit ću, bio sam član Nadzornog odbora Varteksa na izričit zahtjev. I na izričitu molbu radnika Varteksa, malih dioničara. I to sam prihvatio i čast mi je, to se vama kao ljudima koji zagovarate ili vama barem osobno radnički interesi nikad neće dogoditi. Dakle na baš radnički zahtjev sam bio i čast mi je što sam bio.
Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog izmjene i dopune Zakona koji postojeću odredbu koja propisuje da državni dužnosnici mogu biti članovi uprave i nadzornih odbora trgovačkih društava, ustanova, izvanproračunskih fondova u kojima država ima većinsko pravo na upravljanje prema ovom Prijedlogu želi se povući iz tih funkcija tako da bi zapravo sve te institucije ostale bez direktnog upliva Vlade na njihovu funkciju. Predlaže se da se umjesto državnih dužnosnika na njihovo mjesto u nadzornim odborima, upravnim odborima postave stručnjaci, bez neke definicije što su to stručnjaci i koji, što bi, koje uvjete bi ti stručnjaci morali udovoljiti. Prijedlog ima naravno veliku političku težinu. I klub će HDZ-a podržati ovo prvo čitanje ali ćemo staviti čitav niz primjedbi zbog toga što ovako sirov Prijedlog može izazvati više štete nego koristi ili možda jednako štete koliko i koristi. Postoji nekoliko situacija u kojima bi ovakva situacija sa stručnjacima umjesto državnih dužnosnika u nadzornim odborima mogla dovesti do ozbiljnih poteškoća u radu tih poduzeća u našim uvjetima, dakle u uvjetima koji vladaju i na našoj razini razvoja upravljanja velikim poslovnim subjektima. Primjerice, ako bi član Vlade mogao biti samo kako je bilo ovdje predloženo skupštine društva, a ne u nadzornom odboru onda bi on za neku veliku promjena koja možda ima dugoročno loše posljedice doznao prekasno da na nju utječe. Mi danas znamo da članovi nadzornog odbora, državni dužnosnici imaju najbolje informacije o radu drugih paralelnih vladinih resora i često puta se te informacije isprepliću i utječu na njegovu funkciju kao člana nadzornog odbora. Ja primjerice ne mogu zamisliti kako bi funkcioniraju Upravni odbor Hrvatskog fonda za privatizaciju, a da u njemu ne sjede predstavnici Vlade. Kad taj Upravni odbor odluke koje donosi temelji na čitavom nizu događaja koji su u raznim sektorima Vlade se dogodili ili odlukama koje su donešene i koje doista ne može znati netko tko ne sudjeluje direktno u radu te Vlade. Drugo što postavljamo pitanje. Ako isključimo državne dužnosnike, da li to znači da mogu biti u nadzornim odborima državni službenici? Ako će oni biti, onda zakon nije pogodio cilj jer će opet biti direktni upliv ministarstava i države, ali na jednoj nižoj razini u smislu raspolaganja sa informacijama. Sigurno da ima i dobrih strana ovaj prijedlog, posebice primjedba da su neki državni dužnosnici čak u 9 nadzornih odbora. To doista nije moguće kvalitetno obavljati. Ali primjer koji je iznesen i za profesora Crkvenca i za još neke, je upravo pozitivan primjer kada je poduzeće u većinskom državnom vlasništvu, u jednoj teškoj situaciji onda će definitivno najbolje pomoći u popravljanju pozicije tog poduzeća upravo član Vlade jer će moći svojim autoritetom donositi i svojim znanjem i raspolaganjem informacijama donositi odluke koje su za to poduzeće ili za taj gospodarski subjekt najpovoljnije. Drugo što se ovdje može prigovoriti to je da ne postoji prijelazno razdoblje koje određuje ovaj zakon. Kada bi mi sada odjednom promijenili sve državne službenike u svim nadzornim odborima došli bi zaista do velikih poteškoća u funkcioniranju nekih nadzornih ili upravnih odbora što svakako treba izbjeći. Drugim riječima mi inzistiramo ukoliko se zakon prihvati da svakako bude uređeno i određeno jedno prijelazno razdoblje u kojem bi se mogla ovakva situacija primijeniti, a bez štetnih posljedica za poduzeća o kojima govorimo. Ja bih upozorio na još jednu opasnost dovođenja što ne znači da se isključi ovaj prijedlog, ali opasnost dovođenja osoba koje su stručnjaci i svaka im čast što su stručnjaci, ali koji nisu državni dužnosnici. Naime mi imamo čitav niz o graničenja u radu državnih dužnosnika, čitav niz zakonski utvrđenih kontrolnih mehanizama za rad državnih službenika koje bi onda trebale vrijediti i za te stručne osobe. Primjerice prema Zakonu o državnim dužnosnicima, dužnosnik ne smije primati poklone iznad neke razine itd. Ako ne uredimo odnos tih stručnjaka u nadzornim odborima u odnosu na ograničenja koja imaju u svom radu državni dužnosnici, možemo otvoriti nova velika vrata novom obliku korupcije. I da zaključim. Prijedlog ima naravno pozitivnih strana i dobro je da je ušao u prvo čitanje, jer omogućava depolitizaciju upravljanja državnim poduzećima, poduzećima u većinskom vlasništvu države. Pitanje je da li je vrijeme za takvu depolitizaciju i da li su takva poduzeća danas stala na svoje noge da mogu zaista pod zapovjednu palicu stručnjaka. Ne slažem se sa primjedbom koja je bila rečena, da je vrlo malo ili nikakav broj nadzornih odbora koja su osporila odluke uprave određenih poduzeća. Ja mogu osobno svjedočiti da smo u Croatia Osiguranju koje je ovdje bilo već spomenuto, ne samo suspendirali različite odluke uprave poduzeća nego smo čak odbijali i završna godišnja izvješća, odbijali smo čitav niz predloženih ugovora itd. Nije bitno po mom osobnom stavu, da li je član nadzornog odbora državni dužnosnik ili nije, bitno je da li je to savjesna osoba i osoba koja radi u interesu vlasnika a to je država. Da li će bolje interes države štititi stručnjak koji ne pozna funkcioniranje državne uprave u onim detaljima u kojima pozna državni dužnosnik ili ne, to je zaista pitanje za raspravu. Drugim riječima Klub zastupnika HDZ-a podržava ovo prvo čitanje sa zahtjevima koje sam naveo, koji trebaju otvoriti široku raspravu za drugo čitanje da nam se ne bi dogodilo da sa zmazanom vodom bacimo i dijete. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a, poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Pa evo počet ću sa ovim gdje je završio profesor Hebrang kada je rekao da bi se trebali bojati da sa zmazanom vodom ne bacimo i dijete. Ja mislim da bi se mi ovakvog djeteta trebali odreći, ovakvog načina kako funkcioniraju nadzorni odbori u Hrvatskoj. Interesantno je da na prijedlog izmjena zakona nismo dobili pravovremeno očitovanje Vlade i mi raspravljamo da ga nemamo na klupama, ali je interesantno da ovdje ne sjede predstavnici Vlade, očito njih ne zanima ova promjena i očito ih ne zanima mogućnost da eventualno iz prvog čitanja pokušamo doći do konačnog prijedloga i da usvojimo nešto kvalitetno što od nas javnost i očekuje, da napravimo jedan novi iskorak da utvrdimo neke nove standarde jer ja se bojim da je ovo nama i zadnja prilika ovdje u Saboru da napravimo dobar potez i nama je to prilika da također uputimo jednu dobru poruku sa ovog Sabora. To je moguće. Međutim ukoliko razmišljamo da ćemo u mutnoj vodi koje očito ima, tu se ja slažem s profesorom Hebrangom, bacimo dijete, onda smo u potpuno krivoj poziciji. Zbog čega i zapravo odakle krenuti u obrazloženju izmjena ovoga zakona. Možda je najbolje krenuti od nas, a kada mislim od nas onda želim govoriti o Nadzornom odboru Hrvatskog fonda za privatizaciju kojega ovaj Sabor imenuje. Evo mandat nam sutra izlazi, doći će do raspuštanja. Međutim taj nadzorni odbor nije podnio niti jedno izvješće ovome Saboru niti smo mi to tražili od njega, odnosno saborska većina. Što više, taj Nadzorni odbor Hrvatskog fonda za privatizaciju se nije sastao niti jedanput u četiri godine bez obzira na brojne probleme i afere koje su se dogodile u tome Fondu za privatizaciju. Da li se nešto događalo loše tamo? Pa očito je, pa to i vrapci na grani znaju. Da li smo mi o tome raspravljali? Nismo. Da li smo planirali taj nadzorni odbor? Nismo. Zbog čega? Očito nije postojala politička volja da se to dogodi. Primjer broj dva je Nacionalni park "Kornati". Tamo se dogodila velika tragedija, ja ne bih htio tu temu eksploatirati u obrazloženju ovoga zakona, međutim potpuno je sigurno da je požar na Kornatima krenuo iz dvorišta, bolje rečeno sa upravne zgrade Nacionalnog parka "Kornati" koja se renovirala u vrijeme kada to zakon brani, u vrijeme turističke sezone. Očito je to napravila uprava. Usput da kažem, tamo su radili i radnici na crno. Međutim ta uprava je danas na čelu Nacionalnog parka "Kornati". Nadzornom odboru nije palo na pamet da promijeni tu i takovu upravu, štoviše nikom iz nadzornog odbora nije palo na pamet da da ostavku kao moralni čin. Ja mislim zapravo da ovi nas i ne zaslužuje drugačiji komentar. Ako su uzrokovali požar, da li postoji odgovornost? Pa naravno da postoji. A da li smo i mi pokušali utvrditi? Ma nismo. Zbog čega je nismo? Pa vjerojatno da ne bacimo u mutnoj vodi i dijete. To je taj komentar gdje smo mi zakone promijenili. Ganjamo piromane helikopterima, policija nam je na terenu, čak i glavni policajac, što je naravno pohvalno, ali ti ljudi koji su uzrokovali najveću tragediju, ti ljudi koji su potpalili požar i dalje sjede na svojim mjestima. Eto to je ta mutna voda i to su meni neobjašnjivi razlozi zbog čega se to nama događa. Treći primjer. Ima ih puno, ali samo ću reći treći primjer. Treći primjer se zove "Brodosplit", "Brodosplit" koji uopće i ne treba komentirati. I uprava i nadzorni odbor očito su donijeli lošu odluku i očito je da to nije slučajno. Oni su pogodovali nekomu, oni su prihvatili lošiju ponudu, upitna je bila čak i ostavka ministra u nadzornom odboru. Pa što je tu upitno nakon svega toga? Isto vrijedi i za kompletnu brodogradnju. Nakon 4 godine kada smo se baviti brodogradnjom i ovdje mi u Saboru, konstatirat ćemo kako su gubici u tom periodu veći od 1 milijardu eura. Za 4 godine umjesto sanacije brodogradilišta povećali smo gubitke, međutim svi su živi i zdravi u brodogradnji, svi članovi nadzornih odbora, većina uprava jer naravno nas to ne zanima. Nas ne zanima kvaliteta kako oni rade, nas ne zanima da umjesto loših postavimo bolje i drugačije, ta odgovornost je potpuno labava bez obzira što se radi o milijardama kuna i ta odgovornost uopće ne postoji. Međutim Zakon o trgovačkim društvima nam govori nešto potpuno drugačije, da članovi nadzornih odbora odgovaraju i svojom imovinom. Pa u povijesti hrvatskog upravljanja, da to tako nazovem, poduzećima kada su bili unutra naročito državni dužnosnici to se nije dogodilo. To se čak nije dogodilo niti u privatizaciji poduzeća koja su također imala nadzorne odbore. I Hrvatski fond za privatizaciju je od '93. godine pa nadalje imenovao te nadzorne odbore. Imenovao je kako ministre, tako i državne dužnosnike, pa evo sada jedna mala polemika u odnosu na prof. Hebranga, da li osim državnih dužnosnika trebaju biti u nadzornom odboru i službenici? Pa vjerojatno ne bi ni trebali biti službenici, pošto imamo iskustava lošijih iz proteklog razdoblja, međutim ima tu rješenja. Ima mudrih rješenja, a mudro rješenje je da u te nadzorne odbore uputimo šofere, jer šoferi su zaposlenici, oni nisu niti državni dužnosnici, nisu niti službenici i onda će i ministru biti jednostavno, jer on svaki dan će biti informiran o stanju u društvu iz svoje nadležnosti, iz svojega resora i jedino što nam preostaje da te šofere uputimo na obuku pošto oni još nemaju potrebna saznanja. Tu obuku možemo platiti, čini mi se da je cijena negdje oko 18 tisuća kuna, a pošto ti šoferi ionako imaju autoritet najvišeg državnog dužnosnika, jer telefonom dogovaraju poslove za koje čak ne znaju niti članovi nadzornog odbora, onda ćemo riješiti tu dilemu d ali biti u nadzornom odboru umjesto državnog dužnosnika i službenika šoferi. Nekoliko razloga zbog kojih državni dužnosnici ne bi to mogli biti. Ja moram priznati da ću govoriti i kao čovjek koji je bio u nadzornom odboru, a možda sam i jedini koji je ikad dao ostavku u nekom nadzornom odboru. To je bilo prije nekih 6, 7 godina, dao sam ostavku u nadzornom odboru Croatia banke gdje sam bio imenovan, zato jer sam shvatio da tamo ništa neću moći napraviti, jer i takav sastav nadzornog odbora, pa i sastav upravo uprave u ono vrijeme nije obećavao neke kvalitetne pomake. Međutim potpuno je sigurno da državni dužnosnik ne bi smio biti u nadzornom odboru jer mu to ne dozvoljava vrijeme. Jedan ministar, državni tajnik ili pomoćnik nema vremena i ne bi ga trebao odvajati da se bavi nadzornim odborima poduzeća. Često puta je glavna borba kod rada nadzornih odbora borba za kvorum, zato jer se čeka po pola sata, sat i pol da bi se uopće ti visoki dužnosnici skupili kako bi nadzorni odbor mogao započeti sa radom i to je na taj način jedno usko grlo u upravljanju društvom ili u nadziranju društvom, zato jer mi imamo krivo poimanje nadzornog odbora. Mi mislimo da nadzorni odbor mora samo imati funkciju kontrole, međutim nadzorni odbor se mora baviti i strategijom, nadzorni odbor je odgovoran i za razvoj, a ne da upravlja kao što je to često puta slučaj putem telefonskih sjednica. To što naizgled postoje neke prednosti ako je državni dužnosnik u nadzornom odboru kao mi njega ništa ne plaćamo. Ma plaćamo ga i previše, a plaćamo ga preskupo ukoliko donese krive odluke ili ako nekomu pogoduje. Druga teza je, pa oni ionako odgovaraju resorski za trgovačko društvo ili za stanje u tom sustavu, pa logično je da tamo i bude. To je također prof. Hebrang iznio. Ma logično je da oni odgovaraju za taj resor, ali mogu i predlagati ljude koji imaju struke, ljude koji imaju znanje, koji imaju iskustva da to rade, a da su izvan države, pa bilo bi dobro i da su izvan politike. Nama je to najveći problem otkad postoji Zakon o trgovačkim društvima da su nam ljudi u nadzornim odborima i iz politike i da su u najvećem broju slučajeva nekompetentni jer nemaju potrebna znanja da bi to radili. Tako da bilo bi dobro napraviti jedan značajniji iskorak na tome području. Ja sam jučer razgovarao sa prof. Kalođerom i rekao mi je kako na jednom fakultetu za poduzetništvo studira tisuću 200 studenata kojima je između ostalog i to specijalnost. Vjerojatno i na svim ostalim studijima imamo nekoliko tisuća takovih ljudi koji konačno trebaju dobiti priliku, koji imaju potrebna znanja, koji su za to obučeni, koji imaju potrebnu ambiciju, koji imaju vremena i koji bi se vjerojatno znali i htjeli oduprijeti pritisku politike, jer to je važno kada budemo razgovarali kako izaći iz ove situacije i promijeniti način delegiranja, ali i način rada u nadzornom odboru. Velike kompanije u Hrvatskoj interesantno bježe od politike u zadnje vrijeme. Naročito im ne pada na pamet da bi u nadzorne odbore stavili nekoga iz politike ili koji je čak blizu politici. Oni i za upravu i za članove nadzornih odbora upravo traže i to je isključivi kriterij pa čak i kod zaposlenja ljudi kompetentnost, struka i mladost. Međutim mi ovdje u Saboru ne želimo o tome razgovarati. Očito ćemo zamutiti vodu i kod ove rasprave. Očito nećemo iskoristiti mogućnost da promijenimo zakon o kojem kompletna hrvatska javnost se negativno izražava već godinama. Maltene bi mogli reći i desecima godina. Imamo priliku, ali ni ovaj puta to ne želimo. HSS smatra da bi ovu priliku trebali iskoristiti i donijeti zakon u, da to tako kažem u ubrzanoj proceduri jer za to još uvijek imamo šanse. Sutra možemo glasati o tim jednostavnim izmjenama članaka, a eventualno, eventualno neke dodatne primjedbe i prijedloge možemo staviti na dnevni red i nekom drugom prilikom, bolje rečeno u drugom sazivu, ali ovdje nedvosmisleno da državni dužnosnik u nadzornom odboru nije dobro odradio svoj posao. Imamo ljudi koji to mogu umjesto njih i zbog toga se zalažemo što je prijedlog HSS-a i HSLS-a da ovaj zakon promijenimo pa ja vas molim da pokušamo iznaći mogućnost da to učinimo i u ovom sazivu Sabora. Hvala lijepo.
Hvala. U 11,34 isteklo je vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta. Klub zastupnika HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite. Pardon ispravak netočnog navoda prije toga poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Štovani gospodine predsjedniče, kolega Pecek je rekao dosta dobrih prijedloga ali moram demantirati nekoliko njegovih netočnih navoda. Prvo rekao je izrijekom a parafrazirajući moj govor: «Trebali bi se odreći djeteta koje funkcionira kao današnji nadzorni odbori.» Ja moram reći da ima izvanrednih, da to nije točno, ima izvanrednih primjera funkcioniranja nadzornih odbora što se vidi iz poslovnih rezultata samih poduzeća u većinskom vlasništvu države i da bi trebalo razdvojiti što je loš nadzorni odbor ili dobar a to se vrlo jednostavno može na temelju usporedbe poslovnih rezultata prije i nakon stupanja nadzornog odbora na funkciju. Također mislim da je krivi navod kada se navodi da su nadzorni odbori Nacionalnog parka Kornati Hrvatskog fonda za privatizaciju učinili nepravilnosti zbog istraga koje su u tijeku. Istrage su u tijeku i mi ne bi smjeli govoriti o rezultatu tih istraga niti utjecati na pravosudne organe. I na kraju nije točan navod niti da je uprava i Nadzorni odbor Brodosplita nekom pogodovala kako kaže kolega Pecek jer istraga je i ovdje u tijeku i mi nemamo dokaza da su oni pogodovali. To je kleveta na račun tih ljudi dok nemamo pravomoćnu presudu.
Hvala. Drugi ispravak poštovani zastupnik Franjo Arapović.
Hvala lijepo, hvala lijepo gospodine predsjedniče. Jedan veći dio moga, moga ispravka gospodin Hebrang je izrekao malo prije mene, a ja bih samo ispravio netočan navod uvaženog kolege, citirat ću: «Mi znamo da ljudi koji su potpalili požar i krivi za tragediju dalje sjede na svojim mjestima.» Ovo mi ja osobno ne znam. Ja čekam nalaze istrage. Hvala lijepo.
I poštovani zastupnik Niko Rebić.
Zahvaljujem predsjedniče. Pa uvaženi kolega je ustvrdio da Vladu pošto nema predstavnike Vlade ovdje, ne zanima donošenje ovog zakona što je dakako netočno jer ovo je prva Vlada koja želi donijeti zakon da ministri i dužnosnici ne sjede u nadzornim odborima nego da tamo sjede stručnjaci. Ovo što nitko ovdje nije napomenuo u ovom Saboru samo jedna stranka je dosljedna i samo u jednoj stranci načelnici i gradonačelnici nisu i zastupnici. To je Hrvatska demokratska zajednica. I zato mislim da je ovaj zakon ako budemo u prilici mi ćemo ga i donijeti i ovo je vjerodostojnost Hrvatske demokratske zajednice. Siguran sam da će ministri i državni dužnosnici neće više sjediti u nadzornim odborima nego stručnjaci. Hvala.
Klub HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Stajalište Kluba Hrvatske stranke prava vezano za ovaj Prijedlog zakona je odavno poznat. Naime mi smo ovakve ili slične odredbe imali još u Prijedlogu zakona o sprečavanju sukoba interesa. Da je taj zakon kad je predlagan donesen u izvornom obliku vjerojatno bi danas bilo drukčije. Ne bi uopće trebali razgovarati o ovome prijedlogu HSLS-a i Kluba HSS-a koji mi normalno podržavamo. Znači nesporna je činjenica da je model po kojima se smatralo da će državni dužnosnici kao članovi upravnih i nadzornih odbora u trgovačkim društvima, u vlasništvu države odnosno u pretežitom vlasništvu ili izvanproračunskim fondovima biti ti koji će baš voditi prije svega interesa o državnim interesima da se to sve odvija tako da bi država imala svoj nadzor. Možda je to bilo početno tako kad su državni dužnosnici prije svega ulazili u nadzorne i upravne odbore, kad su imali niske plaće pa su ulazili radi raznoraznih beriva. To je bilo sve do 1999. godine kad je donesen Zakon o plaćama dužnosnika, kad je to dosta drukčije napravljeno. Nakon toga oni nisu imali ništa ali uvijek su se smatrali neodgovornim za bilo što se dogodi. Recimo slučaj Fonda za privatizaciju. Znači ima puno takvih slučajeva gdje državni dužnosnici smatraju da nemaju ama baš nikakve odgovornosti niti političke niti moralne a eto bili su članovi i jesu članovi nadzornih i upravnih odbora. Zadaća im je bila voditi računa da se zaštite interesi države upravo na poslovima tim u nadzornim i upravnim odborima. Znamo kako nam je prošla privatizacija. Svi su, se smatraju neodgovornim. Čak nema nikakve kažem ni političke odgovornosti. Da ne govorimo o drugim oblicima odgovornosti. A zašto je to tako moramo se stvarno zapitati jer očito da ćemo morati imati jedan cjelovit zakon o tome što znači članstvo u upravnom i nadzornom odboru ako je neko u ime države član upravnog i nadzornog odbora koje su to sve i prava ali koje su to sve i obveze? Jer neće biti dovoljno da samo donesemo ovaj zakon i da državne dužnosnike kao takve isključimo od članstva u upravnim i nadzornim odborima. S tim da odmah tu moram kazati da je zaboravljen onaj dio. Naime neki dužnosnici su ujedno i iz Skupštine trgovačkih društava. Recimo ministar Kalmeta je iz skupštine trgovačkih društava mislim za HŽ, za zračne luke. Znači, taj dio je ovdje zaboravljen. Točna je isto situacija da su i u bivšoj i u sadašnjoj vlasti pojedini dužnosnici imali toliko članstva u nadzornim i upravnim odborima da su u punom smislu te riječi zakone fizike remetili. Zakone fizike remetili. Mislim da je bilo u prošlom sazivu, za vrijeme prošle vlasti da je gospodin Mato Crkvenac bio rekorder, ne znam o koliko se govorilo, o 15, 17 upravnih, nadzornih odbora. Vjerojatno da je pojedini i sadašnji državni dužnosnici kad bi ih se pitalo da odgovore bez mucanja u koliko su trgovačkih društava članovi nadzornog ili upravnog odbora, ne bi mogli. Ne bi mogli odgovoriti jer znamo kad je jedna od televizija pitala koliko su, rekli su možda brojkom iako su se prevarili. Ali kad je kazano navedite gdje jeste, e, tu je bilo tuc, muc, može mala stanka, klap jedan, klap dva. Evo, to samo govori o jednom obliku te totalne neodgovornosti. Ali, mi u klubu Hrvatske stranke prava plediramo da mi riješimo i druge stvari, a to je članstvo u nadzornim i upravnim odborima i u skupštinama vezano za županije, gradove i općine. Jer isti je problem kao na državnoj razini vezano za državne dužnosnike, takav je problem vezano za županijske, gradske odnosno općinske dužnosnike. Znamo i sami recimo slučaj recimo Grada Zagreba, gradonačelnik Grada Zagreba je i skupština trgovačkih društava, a to je bilo 23, 24 trgovačka društva. I onda on sam sebi podnosi izvješće. On kao predsjednik skupštine podnosi izvješće sebi kao gradonačelniku. I to vam je bilo tragikomično budući je bila skupština za dvadeset i nešto trgovačkih društava, tako da je sa svake te sjednice je bio zapisnik koji je duže se utrošilo vremena na zapisnik nego što se utrošilo vremena o razmatranju takve problematike. Prema tome, znači podržavamo ovaj zakonski prijedlog. Mislim da bi bilo dobro da ga donesemo i u hitnom postupku još na ovoj sjednici s tim da još ubacimo i ovaj dio za skupštine trgovačkih društava i da donesemo jedan zaključak, obvezu da ova Vlada koja će sad biti tzv. "tehnička" da nešto radi u međuvremenu, je li tako, pa neka pripremi jedan cjelovit zakon vezan za ovaj dio na, od svih razina tko bi mogao i pod kojima uvjetima obnašati dužnost znači u ime države u, član nadzornog odbora, upravnog odbora, znači što je sa razine države, tako sa razine županija, gradova i općina da bi dobili jedan cjeloviti dio, jer moramo mi biti svjesni da u svemu tome ako imamo to zakonski riješeno do kraja, onda ćemo imati jednu punu odgovornost. Ali mi na taj način i sprječavamo može bitne žarišta gdje se stvara prostor za korupciju. Toga isto trebamo biti svjesni s obzirom na razno-razne priče i afere koje su se pojavljivale u razno-raznim trgovačkim društvima. Znači, na taj način omogućavamo i još jedan bitan napredak da pokušamo prevenirati mogućnost stvaranja korupcije bilo to na razini općinskih, trgovačkih društava, gradskih, županijskih, onda su to javne nabave, svega je tu. Prema tome, evo to je naš prijedlog. Hvala lijepa.
Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Pa želim ispraviti jednu netočnog koju je kolega Kovačević rekao. Naime, skupštini izvješće ne podnosi predsjednik skupštine nego izvješće podnosi uprava, nadzorni odbor i dostavljaju mu se revizorska izvješća. Dakle, to je netočno.
Predlagateljica, poštovana zastupnica potpredsjednica Doma Đurđa Adlešić. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa, evo kolege iz HSS-a i mi iz HSLS-a, nemojte se ljutiti na malo ležernijoj rečenici, smo ipak danas, dan prije raspuštanja uspjeli postići atmosferu da se HDZ i SDP ne napadaju nego na trenutke čak i brane i imaju puno razumijevanja jedni prema drugima, pa se nadam da će nam evo, prihvaćen zakon biti i uz potporu jedne i uz potporu druge stranke i naravno svih kolega koji su se dosada oglasili. Pokušat ću odgovarati redom kako su se kolege i kolegice odnosno kolege javljali. Kod kolege Kajina, jasno je da treba odrediti odgovornost stručnjaka za raspolaganje imovinom i model koji vi spominjete postoji, treba ga razraditi u drugom čitanju, a to je odgovornost stručnjaka imovinom, jer jedno je potpuno sigurno da je takva odgovornost postojala minimum, polovica afera koje su se događale se ne bi dogodile. A u drugoj fazi pripremiti, o tom smo mi još govorili kad smo iznosili zaključke naša dva kluba, da se i predsjednici uprava u sljedećem mandatu biraju natječajem i odrediti što će biti sa lokalnim sredinama. Ovakav zakon doista može spriječiti stranačku trgovinu i sinekure. I sada je pravo vrijeme upravo sada na raspuštanju našem i prije određenja novog Sabora. Ali osim sinekura i političkih trgovina kao što znamo uvijek su upravo nadzorni odbori kasnije bili i dobra prilika za obračune sa političkim protivnicima, u onom trenutku kada nam je to najviše odgovaralo. Kolega Čehok je spomenuo i pitanje broja nadzornih odbora. Zemlje koje primjenjuju ovaj model imaju određen broj nadzornih odbora u kojem mogu biti i stručnjaci. On se kreće negdje između tri i pet nadzornih odbora. Kolega Arlović u ime kluba SDP-a također podsjeća da se ne bismo smjeli osjećati i prozvani zbog činjenica da opet razgovaramo o pravima i obavezama državnih dužnosnika. Točno je da smo dosada 17 puta o tome razgovarali, da se može steći dojam da se bavimo sami sa sobom, ali upravo je ovo prilika da se ne bavimo sami sa sobom, da se maknemo, da pustimo ovaj posao stručnjacima, sada kada ističu mandati, kad se ne može o ovom zakonu govoriti kao o revanšizmu, obračunu već da se doista postave pravila za budućnost o čemu je govorio i kolega Crkvenac. Gospodin Hebrang iz kluba HDZ-a nas je podsjetio da se radi o zakonu koji ima veliku političku težinu što je sigurno ali i na moguće posljedice. Tog smo svjesni, međutim ja ću pokušati odgovoriti samo na dva pitanja koja je otvorio. Da li je vrijeme za depolitizaciju? Sasvim sigurno za prvi važan korak je. Ako ne krenemo sigurno nećemo nigdje ni stići. Ako izostajanje ministra u nadzornim odborima nije smetalo jednoj Češkoj, Slovačkoj i Sloveniji za razvoj, ne znam zašto bi smetalo Hrvatskoj. Prijelazno razdoblje se može naravno odrediti onako kako se to i inače radi sa zakonima i to se radi u drugom čitanju. Ideja kolege Kovačevića iz HSP-a da se hitno prihvati ovakav zakon je sigurno dobra. Ja vjerujem da bismo se naši klubovi mogli dogovoriti da u jednom višestranačkom timu pripremimo i takve zaključke. A moram reći za kolegu Peceka da ne shvatite krivo kad je govorio o šoferima on sigurno ne želi vrijeđati vozače koji rade časno svoj posao, vjerojatno je imao u vidu samo nekog određenog. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Pa evo, možda ispravak jednog navoda i radi točnosti i potpunosti. Evo, kolegica Adlešić je rekla da joj je drago ali onda je izrekla jednu netočnost glede ovog pitanja, da se HDZ i SDP glede ovog pitanja ne napadaju. Glede ovog pitanja evo začudo nismo se nikada napadali. Dapače, nas još u koalicijskoj Vladi napao je HSLS gdje se moralo odustati od ovakvog prijedloga koji je sadržavao prvotni prijedlog zakona koji sada svojim vlastitim prijedlogom želite promijeniti. Sadržavao je upravo ovakvu odredbu da državni dužnosnici ne mogu. Upravo na inzistiranje HSLS-a morali smo bili odustati od ovakvog rješenja koje se sada traži. A glede toga ako se treba miriti ili s nekim neslagati nama nisu potrebni punomoćnici ni posrednici.
A što vam je potrebno? Nešto vam je potrebno. Je li vam nešto potrebno ili nije? … [[Upadica se ne čuje.]] Nije ništa vam potrebno? Pojedinačna rasprava. Imamo jednu povredu poslovnika zastupnica Đurđa Adlešić.
Gospodine predsjedniče, zastupnici bi morali govoriti istinu. Znao se broj zastupnika i u bivšoj Vladi i znalo se tko ima dovoljno za većinu.
Da, to je komentar, nije povreda poslovnika. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, jutros sam bio malo ljut zbog ovih igri oko poslovnika, traženja stanke u ime kluba i telefonskog izjašnjavanja Vlade. A sada mi je drago da se to dogodilo jer je Vlada očito ocijenila da će predlagači ispasti smiješni pred hrvatskom javnošću i pred ovim Visokim domom. Smiješni zbog toga što dan prije raspuštanja Sabora predlažu jedan cinični, dvolični prijedlog zakona za kojeg znaju da se o njemu neće ozbiljno raspravljati i Vlada je u svom kratkom mišljenju zapravo čak bila toliko mudra da je predložila Antuna Palarića da brani ovaj zakon koji je poznati makroekonomski stručnjak kao i sama Đurđa Adlešić i kolega Čehok. Znači, to je jedno od najsloženijih teorijskih pitanja, uloga države u gospodarstvu. Znači, o tome se vode rasprave zadnjih tridesetak godina na vodećim ekonomskim institutima, sveučilištima i fakultetima u svijetu. To je sukob između koncepta … [[Govornik se ne razumije.]] economics, iz ekonomike ponude ili tvz. … [[Govornik se ne razumije.]] I u taj teorijski najosjetljiviji prostor dvojica krajnje kvalificiranih ljudi su se uključili, Đurđa Adlešić i kolega Čehok. A nema opet Ljube Jurčića koji o tome možda najviše zna u ovom velikom domu i bilo bi mi drago da se napokon pojavi i riješi tu veliku enigmu. A sad ću vam kazati zbog čega je to izuzetno važno pitanje. Prije svega, rano razdoblje oduševljenja postkomunističkih zemalja sa privatizacijom svega i svačega i prepuštanja vlastitog gospodarstva u ruke zlih sudbina stranaca u čuvenim procesima privatizacije danas se javlja kao veliki bumerang. Kolega Mate Babić jedan od vodećih makroekonomskih eksperata, ekonometričara u Hrvatskoj u materijalu koji ste dobili u kojem ćemo vjerojatno doći ipak na dnevni red ja se nadam da će predsjednik našega Sabora staviti tu raspravu na dnevni red. Na stranicama 67 i 68 materijala koji se zove "Rasprava o gospodarskom stanju hrvatske nacije i usvajanje programa gospodarskog razvoja Republike Hrvatske u razdoblju od 2008. do 2012. godine" razbija velike iluzije o tome kako privatizacija svega i svačega i prepuštanja upravljanja gospodarskom kad je u pitanju javno gospodarstvo tzv. stručnjacima je velika zabluda. Ja ću vam pročitati tko su ti hrvatski žeton menađeri koji se zovu certificirani povlašteni nadzornici, to je nova profesija u Hrvatskoj koji su dobili prve certifikate na jednom visokom učilištu. Dean Košutić na prvom mjestu, Staško Adlešić na drugom mjestu. To je suprug od gospođe Đurđe Adlešić. Zatim, Hrvoje Vojković, Mirko Barišić koji je bivši predsjednik Uprave Siemensa i sada predsjednik Uprave odnosno predsjednik Nogometnog kluba Dinamo, i Siniša Poljak mislim da je on bio uključen u aferu oko Brodo Splita ako se dobro sjećam. Znači, u čemu je problem o kojem mi ovdje raspravljamo? Prva razina problema je teorijske naravi o kojoj se mora raspravljati u teorijskim enklavama. Druga razina problema kako se imenuju ministri, znači vi možete imati ministra kao što je Mate Crkvenac koji je teorijski kvalificiran ili ministra kao što je Ivan Šuker koji je praktički kvalificiran za taj posao. I ako on obavlja nadzornu funkciju u nekom poduzeću u javnom vlasništvu on će obavljati kvalificirano. Ali ako na mjesto ministra, državnog tajnika stavite nekvalificiranog čovjeka, recimo pjesnika da vodi gospodarstvo ili znači liječnika da vodi zdravstvo, to je isto gotovo tako katastrofalno ili kad pjesnik vodi gospodarstvo. Naravno da će oni po definiciji biti nekvalificirani za obavljanje tog posla. I sad se vraćamo problemu za koji mi je posebno drago da je Vlada izložila predlagače. Kao i obično HSS je tu zabluđen partner u ovom projektu, oni zato mudro i šute. Ali su dali ovima koji o tome veze nemaju da se prave važni i dobiju kao bumerang to. Znači, zašto nisu išli do kraja? Zbog čega nisu predložili da u ovom Visokom domu ne mogu biti, sjediti gradonačelnici. Imamo ih trojicu trenutno, Mršića, Đurđu Adlešić i Čehoka. Zbog toga što je to tehnički nemoguće. Dok je kolega Ante Đapić bio gradonačelnik Osijeka gospodine predsjedniče pojavio se tu dva, tri puta kao ptica selica jer nije moguće biti istodobno na čelu jednog grada koji ima problema od komaraca na izgradnji jedne rukometne dvorane i obavljati odgovorno funkciju saborskog zastupnika. Prema tome, vrlo je važno da je Vlada dopustila prvo čitanje ovoga zakona. Vrlo je loše da je predlagač ili dio predlagača ucijenio praktički Vladu jutros na telefonskoj sjednici jer bi bilo puno važnije i pametnije da smo raspravljali o problemu rodiljnih naknada jer jedan od temeljnih problema u Hrvatskoj uz problem koji je vezan uz nekvalitetnu makroekonomski i makrodržavni menadžment je problem demografske stagnacije. Bilo bi puno bolje da smo raspravljali o jednom suštinskom problemu, o kojem će se, ja se nadam, sutra pozitivno glasovati. Dakle, ja osobno sa krajnjom ljutnjom ću odbiti ovaj prijedlog i mislim da će se odbiti o glavu predlagačima, odnosno onom dijelu predlagača koji je sebe proglasio glasnogovornikom tog prijedloga. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda. Potpredsjednica, poštovana zastupnica Đurđa Adlešić.
Ja ću ispraviti samo ono što držim da je važno ispraviti, a to je da smo mi u veljači izašli sa prijedlogom zaključaka a da smo u proceduru zakon uputili 12. 9.
Replika. Poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Gospodine predsjedniče, evo kolega Letica je spomenuo ovdje Brodosplit i to mi je dalo na neki način povoda da nešto kažem. Mi smo ovdje počeli mistificirati i demistificirati nadzorni odbor, na moju veliku žalost, ja sam već godinu i pol dana predsjednik nadzornog odbor. Znademo u ovom Parlamentu i u hrvatskoj javnosti kako se je napadalo predsjednika nadzornoga odbora Brodosplita. A sada ću vam kolegice i kolege reći, ovih dana, odnosno u zadnjih mjesec i pol dana protiv mene se vodi neviđena gebelsovska hajka, a znadete li zašto? Zato što sam kao predsjednik nadzornoga odbora upozorio na neviđeni kriminal u Hrvatskoj pošti. Primjerice, tamo se ide nešto kupovati i procjeni to neovisna kuća, zove se "Diolid Hrvatska" na 14 milijuna kuna Hrvatska pošta to plaća 25 milijuna kuna. Tamo se tiskaju lažne marke u vrijednosti 11 milijuna i 800 tisuća kuna, poeni 3,5 kune i to je novac, i onda na kraju se to uništava bez komisije. Opremnica dolazi 23 lipnja prošle godine a uništavanje se događa 21 lipnja. Zatim se tamo vrši nabava preko leasinga, gdje je katastrofa. Primjerice, kolega Letica, jedan poštanski furbon u godini dana napravi između 55 i 70 tisuća kilometara a šefovi koji su bili zaduženi, koji imaju pokrovitelje u ovomu Saboru naprave sa leasing kućama da se za 4 godine napravi 127 tisuća kilometara i nakon toga se plaćaju silni poeni. Mene ovih dana u medijima tako prikazuje član nadzornog odbora i moj zamjenik koji je na tom mjestu sa višom kemijskom školom a inače je takav genije da je za dvije godine završio prometni fakultet a u jednome danu položio 7 ispita a mjesečno polagao 7 ispita. I svaki put kada je polagao ispite, bar ovih 7 u jednome danu bio je na svome radnom mjestu. Prema tome, htio sam na mome primjeru reći je li dobro da predsjednik nadzornog odbora u Brodosplitu nije reagirao, ili što sam ja prije više od pola godine otišao kao predsjednik nadzornoga odbora i savjestan građanin u državno odvjetništvo i prijavio kriminal koji se tamo događa, koga pokriva državni odvjetnik, inače kemijski Dado i tamo je pokrivao svoje polene, jedan je smijenjen a jedan je još uvijek tamo, ali ja se nadam ne zadugo jer ga čeka uskoro prugasto odijelo. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Slaven Letica. Hvala.
Ne bih uopće komentirao, kolega Lončar, ne bih komentirao te odnose unutar nadzornog odbora, ja imam idealističko-romantički odnos prema poštarima, poštari ili teklići, ja sam ih čak u jednoj polemici sa pokojnim Račanom branio kao jednu od najromantičnijih profesija. Što se tiče problema Brodosplita, ja sam tu govorio o kompetenciji kao o pretpostavci odgovornosti. Međutim, sama odgovornost se može zakonski drugačije urediti. Prema tome, kada bi članovi nadzornih odbora vlastitom imovinom jamčili za gospodarske i druge štete koje rade kao članovi nadzornog odbora onda se nitko tamo ne bi gurao. Znači, i ovako nemaju ništa za dobiti, sada da nemaju naknade još kada bi imali odgovornost, ljudi bi bježali od toga i onda bi doista ljudi koji nešto znaju imaju osjećaj društvene odgovornosti tamo htjeli biti.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Ledinski. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo dozvolite nekoliko riječi, danas evo na predzadnji dan rasprave u ovome sazivu. Moram priznati … [[Govornik se ne razumije.]] ova točka danas u prvom čitanju, evo rekao bih da ima još nekoliko točaka iza nje koje su možda puno važnije. Recimo Zakon o preradi i uporabi drva i proizvoda od drva koje će biti vjerojatno danas pri kraju rasprave koje je Vlada predložila isto je u prvome čitanju. Znate, tako da, o tome da li je nešto u prvom čitanju danas, ili ovih dana, nije po meni toliko bitno, nego je bitnije da mi ipak one točke koje su bitne za rješavanje određenih problema danas u našoj državi da raspravimo. A mislim da je ova točka jedna sigurno od bitnijih, jer kada pogledamo kako to izgleda u praksi danas oko toga kako funkcioniraju nadzorni odbori, onda bih ja naveo nekoliko primjera u kojima ja osobno znam dosta, s obzirom da sam jednom ja bio predsjednik uprave jednoga velikoga poduzeća. Kada su dužnosnici u nadzornim odborima po tim poduzećima onda funkcioniranje uprave toga poduzeća je dosta otežano zbog toga što je nemoguće naše dužnosnike dobiti na sjednicu nadzornog odbora u nekakvom radnome normalnome vremenu. Tako da se često puta sjednice održavaju kasno, poslije sjednica Vlada ili saborskih zasjedanja kada su i dužnosnici i dosta umorni i teško je onda i raspravljati o tim stvarima. Mislim da se tu slažete samnom svi. Tako da jednostavno je nemoguće to sve uskladiti posebno termine. Mogu navesti primjer jednoga ministra koji je bio član jednoga nadzornoga odbora i za cijelo vrijeme mandata nije bio ni na jednoj sjednici nadzornoga odbora. Isto on je bio kratko vrijeme ministar ali zbog obaveza svojih to se je dogodilo. A kako recimo naši dužnosnici koji su ujedno i članovi skupštine, rade određene poslove, recimo mogu navesti jedan primjer iz ne tako daleke prošlosti gdje je jedna sjednica nadzornog odbora, skupštine sazvana navečer kasno iza devet sati, kada izabran član uprave koji je bio naš kolega zastupnik i on je već ujutro predao mandat drugome kolegi koje je dalje nastavio zasjedanje. Prema tome, nekada se radi o nekakvom brzom sistemu što sigurno ne zadovoljava kvalitetu opće toga rada u tim našim skupštinama i nadzornim odborima. Zbog toga mislim da je dobro da se vratimo na ono što smo imali prije od ne znam mislim 98. godine kada su postavljani određeni članovi u nadzorne odbore, isto na prijedlog jasno Vlade, Vlada ih je postavila, ali je birala određeni, po nekakvome vjerojatno stručnome ključu ljude u određene nadzorne odbore koji možda nisu imali toliko obaveza pa su se mogli posvetiti tome poslu a vjerujem da su bili i dovoljno stručni da bi radili takav posao. I onda kada bi se sada to primijenilo onda bi došli, izbjegli bi ovo što se danas i govori sada evo na ovoj sjednici inače u javnosti da se po nekakvom političkom ključu postavlja da nisu kompetentni ljudi za određene poslove. Da, ne znam, da li imaju završene stručne spreme koje su potrebne za takvo jedno praćenje a mislim da bi bilo dobro da možda i pogledamo i kako to rade naše privatne firme? Posebno ove privatne firme kojima je strani kapital recimo banke gdje se stalno postavljaju ljudi iz njihovog djelokruga koji znaju taj posao. I u tom dijelu bi onda mogli dobiti vjerojatno i jednu veliku kvalitetu u tom radu i odgovornost. Jasno da bi svaki taj član Nadzornog odbora mora i danas po Zakonu o trgovačkim društvima odgovarati sa svojom imovinom i ako donosi određene pogrešne odluke. Tako da u tom dijelu bi se onda moglo i kvalitetnije govoriti o upravljanju posebno o onim firmama koje su još u nekakvom danas da li lokalno, samoupravnom djelokrugu u vlasništvu s djelomično, više ili ostalo. Isto tako često puta se dešava da određeni dužnosnik bilo sa državnom i lokalni OA je član nekih nadzornih odbora koji su uglavnom u većinskom privatnom vlasništvu. Isto tako se pita onda, postavlja pitanje što, koga on predstavlja ako je, pogotovo ako je to 100%-tna firma vjerojatno se onda želi na taj način dobiti nekakva njegova sugestija ili moć koju on ima kao dužnosnik da bi se iskoristila pozicija za nekakvo privatno poduzeće. Toga smo imali nažalost prije puno a s obzirom da je sada na snazi zakon gdje dužnosnici državnog nivoa ne mogu dobiti određenu naknadu mi smo na taj način smo to ipak smanjili i ubuduće mislim da bi to trebalo izbjegavati. I da nam se ne postavlja onda pitanje što određeni pročelnici, načelnici ili ne znam neke druge službe, struke, šefovi određenih poduzeća rade u određenim, nadzornom, određenom nadzornom odboru. Moram reći da, isto tako iz iskustva da smo imali slučajeva u prijašnjem vremenu da naš Fond za privatizaciju imenuje neke ljude u svoje ime a da ih čak ne pita. Ja mogu navesti primjer gdje sam osobno bio imenovan u jednom, član jednog nadzornog odbora u koji me nitko nije ni pitao i kad sam to saznao isti dan sam podnio ostavku tako da formalno nisam ni bio ni na jednoj sjednici. Bio sam jedan dan formalno član takvog jednog nadzornog odbora. To me je osobno povrijedilo jer jednostavno vas netko stavi na nekakav spisak a da vas ne pita. Da čak niste ni potpisali suglasnost da želite biti član takvog nadzornog odbora. Mislim da u tom dijelu jednostavno ne bi trebali, pogotovo ne bi trebali dužnosnici u tome sudjelovati jer onda se uvijek postavlja određeno pitanje od kompetencije, od toga da li imaju određenu stručnu sposobnost za određene, vršenje dužnosti, a da ne kažem da bi sigurno bilo dobro da imaju određena znanja za, posebno za branšu u kojoj jesu i posebno za, znanja vezano za vođenje određenih tvrtki. I u tom dijelu mislim da bez obzira što je sada evo kažem to prvo čitanje ovoga zakona mislim da i podržavam da se ono ako je moguće do kraja ovog zasjedanja donese. A ako ne donijet će neki drugi saziv Sabora koji je vrlo brzo i vjerujem da ćemo se svi za takav način opredijeliti da ubuduće posebno državna poduzeća vode stručni i kompetentni ljudi a ne po nekakvim podobnostima. Evo toliko od mene. Hvala.
Hvala. Četiri replike. Prvi poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Moja je replika lingvističke naravi. U hrvatskom jeziku profesije se vezuju za glagole. Tako recimo riba ribari, radnik radi, liječnik liječi, zastupnik zastupa. Dužnosnik je nesretan pojam. On nema glagola. Znači službenik službuje, ali službenik nema glagola. Prema tome osnovni problem je naslijeđenog pojma koji stvara enormne probleme. Prema tome kad bi se mene pitalo ja bih ukinuo taj pojam iz svih hrvatskih zakona i vratio se na stari pojam službovanja i službenika jer on nekome služi ili vlastitom narodu ili vlastitoj stranci. Ili općem dobru. Eto to sam htio kazati.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Željko Ledinski.
Hvala vam gospodine predsjedniče. Pa slažem se kolega Letica sa vama da u ovom slučaju mi smo zapravo sami proizveli takav naziv i kad kažete dužnosnik vi više ne znate da li je to dužnosnik u lokalnoj samoupravi? Da li je to načelnik općine, tamo pročelnik nekakvog jedinstvenog upravnog odjela? Da li je na višem nivou, na višem nivou u županiji, državnim službama, ministarstvima, agencijama i tako dalje. Prema tome to često i naši ljudi vjerojatno ne razlikuju i mislim da je ova vaša ideja dobra da se nađe jedan prikladniji naziv sukladan našoj tradiciji i našem jeziku. Hvala.
Hvala. Druga replika poštovani zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Iako članovi nadzornih odbora i uprava mogu svojom imovinom odgovarati za poslovanje tih firmi čini mi se da je loše što mi u Saboru dakle mi kao profesionalni političari nismo prihvatili da ljudi iz politike, mislim sada na državne dužnosnike, na ministre koji su u nadzornim odborima po važećim zakonima i predsjednici nekih nadzornih odbora kao što je to ministar Vukelić u splitskom škveru. Mi nismo prihvatili da makar politički snose posljedice tj. da daju ostavke onda kad se evidentno utvrdi da je došlo do sklapanja recimo nepovoljnih ugovora na štetu tih firmi, a da su bili upozoravani na to i ranije. Dakle čini mi se da je loše, dugo se o tome u ovom mandatu ovdje govorilo i o splitskom škveru čini mi se da smo lošu uslugu napravili sebi kao profesiji koja se zove političar. Što smo na taj način štitili neke ljude i tako pokazali da smo spremni kazniti, spominjali ste poštare. Evo i moj dida je bio poštar. Ako izgubi tri pisma, ako izgubi jednu mirovinu ili ne znam šta njega smo spremni kazniti. A ako netko je predsjednik nadzornog odbora koji donosi loše odluke i sam prizna na određen način da su mu donesene, da su donesene loše odluke ali kao što je u ovom slučaju bilo rečeno iza mojih leđa pa nisam znao i tako dalje da na nikakav način ne odgovara. Kad budemo spremni [[Upadica: Odgovor na repliku poštovani zastupnik Željko Ledinski.]] Kad na sebi primijenimo neka načela onda ćemo imati vjerodostojnost.
Hvala gospodine predsjedniče. Slažem se kolega Jurjeviću da u svakom slučaju treba biti i određena odgovornost da nakon nekih poteza koji su se desili. Bilo da li, pitanje da li je dužnosnik bio kriv ili ne da se podnesu i ostavke. Evo navest ću primjer naše sada stranačke kolegice koja je bila nestranačka osoba u bivšoj Vladi gospođa … [[Govornik se ne razumije.]] koja je nakon one poznate afere sa Baxterom podnijela ostavku kao takova i jednostavno pokazala da se mora imati i jedan veliki stupanj odgovornosti u tom dijelu. A isto tako bilo bi dobro da su i mnogi drugi koji su bili kao dužnosnici nakon donošenja Zakona o dužnosnicima po odmah podnijela ostavke u određenim nadzornima odborima da ih se nije mogla moralo na to posebno tjerati i medijski da ne kažem dražiti kob gdje je da li je na vrijeme svatko podnio ostavku u onome mjestu koje je trebao. Ostalo je na savjesti nama samima. Hvala.
Treća replika, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Kolega Ledinski u kontekstu govora o nadzornim odborima rekao je da ljudi moraju biti kvalificirani za vođenje određenih tvrtki. Kolega Ledinski to je potpuno pogrešno. Članovi nadzornoga odbora nemaju što s vođenjem tvrtke. Sama riječ: "nadzorni odbor" ako savjesno obavlja svoj posao on samo nadzire i nema nikakve druge zakonske mogućnosti ako ste pročitali dobro postojeći zakon nego samo nadzire ono što mu dostavlja službeno poslovodstvo kuće, to je uprava i ostali organi koji upravljaju određenim poduzećima. Međutim ja kad sam npr. u Hrvatskoj pošti saznao, rekao sam vam maloprije neke stvari jer moram ići sistemom replika, primjerice jedan ured od 70 četvornih metara samo za krečenje koštao je 546 tisuća kuna. Meni je to bilo vrlo sumnjivo. Npr. kada sam saznao da se npr. u leasingu nekoliko milijuna puta više treba dati novca nego da se je išlo kupnjom ne znam, malih furgona, motor kotača, njihove opreme itd., itd. nego po najskupljim kamatnim stopama. Vidite što se meni događa. Sad maloprije je još netko rekao, mislim gospodin Pecek da članovi nadzornog odbora moraju predlagati i donositi odluke. Ne, oni samo kontroliraju odluke. Ali nažalost mi živimo u državi gdje god čovjek i što god napravi on je u krivu. Ja se nadam i vjerujem u dragoga Boga da će ove laži koje ovih dana o meni kruže da će na kraju biti "tko se zadnji smije najslađe se smije". Prema tome, po mom dubokom uvjerenju član nadzornoga odbora može biti svatko malo inteligentan koji ima visoku stručnu spremu i koji je iznad svega pošten i častan. A sve ovo drugo možemo o tome govoriti. To su varijacije na različite teme. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Željko Ledinski.
Poštovani gospodine predsjedniče. Štovani kolega Lončar ja kad sam govorio o kompetentnosti nisam spominjao vas ni mislio na vas i vaše kompetentnosti u članstvu u Nadzornom odboru Pošta. Ali u svakom slučaju po Zakonu o trgovačkim društvima odgovornost i znanje članova nadzornih odbora je daleko veća nego što ste vi htjeli prikazati. Oni, nije sad da oni ne smiju predlagati. Oni su članovi nadzornih odbora, oni sastavljaju predsjednika, vi sastavljate dnevni red, ne sastavlja ga nitko drugi. Prema tome, vi ste odgovorni po zakonu daleko više i nije baš svejedno da bude netko tko je tako vi kažete poslovično obrazovan pa da može biti u nekom nadzornom odboru, posebno neke tvrtke koja se bavi određenim stručnim poslovima. Tu evo se ne bi složio baš u potpunosti sa vama ali u svakom slučaju stručnost bi trebala biti prisutna posebno u tim dijelovima tvrtki koje se bave specifičnim poslovima i ne bi se smjelo dogoditi da baš dođe samo netko po podobnosti ili po tome dijelu što je znatno podložan ovome ili onoga prije toga. Hvala.
I poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa prijedlog kojeg je i gospodin Ledinski zastupao u svom istupu je doista manjkav u odnosu na niže razine. Naime, nema nikakvog razloga da se po istim kriterijima ne govori o nadzornim odborima javnih poduzeća na gradskim i županijskim razinama jer i tamo u tim nadzornim odborima sjede političari koji djeluju na lokalnim razinama i županijama i gradovima. Sjede članovi gradskih vijeća, općinskih vijeća i županijskih skupština. Dakle nema apsolutno nikakvog razloga da se ne bi pristupilo doista u jednoj široj raspravi svim tim razinama na jednak način. Na jednak način. U ovom slučaju konkretno državni dužnosnici koji sjede u nadzornim odborima javnih poduzeća državnih ne primaju naknadu. Na nižim razinama primaju. Dakle imamo jednu ogromnu tu situaciju o kojoj doista treba voditi računa. A kad ste govorili o odgovornosti i pristupu pojedinaca, pa ste spomenuli da neki od ministara nisu nikad sudjelovali u radu tih nadzornih odbora. Pa ja mislim da moramo krenuti prvo od sebe. Pa vidite kako mi kao saborski zastupnici ispunjavamo svoje obveze. Pa recimo evo jedan primjer jednog od kandidata za premijera, Ljube Jurčića, saborski zastupnik koji je 4 godine prima saborsku plaću, kojega smo vidjeli u ovom Saboru možda možemo na prste jedne ruke izbrojiti dane kad smo ga vidjeli da sjedi u saborskoj ovdje raspravi i sudjeluje itd. Prema tome, sasvim je jasno da takvi ljudi recimo upotrebljavaju poziciju do koje su došli na naravno javan način i procedurom koja je propisana. Ali je sasvim sigurno da ne postoji odgovornost kod takvih pojedinaca kad se radi o dužnostima koje su preuzeli. Evo eklatantan primjer dakle premijerskom kandidatu.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Željko Ledinski.
Hvala. Pa u ovom prvom dijelu izlaganja uvaženi kolega je zapravo rekao slično i ono što sam ja apostrofirao. Možda se nismo dovoljno dobro razumjeli. Sigurno da treba voditi brigu o tome da svim nivoima, ne samo na državnom nivou, nego i na nivou lokalne samouprave, županija, općina. I pitanje, ja sam postavio pitanje što znači kad neki od tih dužnosnika sudjeluje u radu nekakvog nadzornog odbora koji je u većinskom privatnom vlasništvu, koji je u gradskom vlasništvu, županijskom ili ne znam čijem. I tu se, mislim posebno slažemo. Ja kada sam dalje govorio oko određenih anomalija koje se dešavaju da neki ministri, nisam prozivao nikoga, tako da, a isto bih rekao što se tiče i saborskog mandata da svaki od nas ima i svoju savjest i da će na svojim, svojim radom pokazati i biračko tijelo kako je radio. Tako i u ovom slučaju u kojem ste vi govorili. Ali da posao našeg svakog zastupnika nije samo sjediti u Saboru nego i raditi čitav niz drugih poslova to vi jako dobro znate, sudjelujete u radu mnogih tijela, ne samo Doma nego i vani. I u tom dijelu mislim da ne bi trebali na ovom zadnjem zasjedanju se sada međusobno prozivati i govoriti, ja nisam spomenuo ni jedno ime u svom izlaganju nego sam načelno govorio o svemu tome. Hvala.
Poštovani zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kada sam prije nekoliko mjeseci kada se raspravljalo o aferi Brodosplit, govoreći u ime Kluba zastupnika HSS-a i tada sam po prvi puta u odnosu na temu o kojoj se govorilo, smatrao da je za tako ozbiljnu raspravu i za tako ozbiljan društveni i gospodarski problem o kojem se raspravljalo nužno dati i odgovarajuće odgovore koji ne smiju i ne bi trebali biti isključivo političkog karaktera nego treba u sebi sadržavati jedno poimanje osjećaja javnosti da upravljanja državnim tvrtkama pa i u pogledu rada nadzornih odbora u njima postoji jako oprečna mišljenja hrvatske javnosti. Zbog toga sam predložio na neki način kolokvijalno da se političari maknu iz nadzornih odbora. Naravno taj pojam maknu ne treba sada shvaćati jednoznačajno i kazati ako to učinimo sve će biti dobro, ali dozvolit ćete mora se učiniti određeni korak, iskorak, stvoriti jedan širi manevarski prostor da bi se uistinu tema koja je jako bitna za ovo društvo, a to je način upravljanja poduzećima, tvrtkama koje su u pretežitom ili većinskom vlasništvu javne vlasti države, da bi se dovelo u onaj red koji zahtijeva suvremeno tržište. Naravno dvije ekonomije, ekonomija profita i ekonomija resursa, koje se prirodno i dopunjuju i međusobno sukobljavaju. Kada su u pitanju javni sektor, kad su u pitanju tvrtke koje su u pretežitom vlasništvu države one moraju živjeti zajedno. Zašto? Pa zato što je u pogledu nekih tvrtki koje imaju javni karakter poput HEP-a, poput Hrvatskih voda, nužno je imati uz karakter traženja ekonomije profita i onu ekonomiju koju u praksi i teoriji nazivamo ekonomiju resursa. Ekonomiju koja će voditi računa o tome da socijalna politika bude zastupljena kod donošenja odluke. Prema tome, vrlo jasno smo tada kazali da smatramo da gruboj politici nije mjesto u nadzornim odborima. Da joj nije mjesto u sustavu upravljanja na način koji nije sukladan ekonomskim zakonima i logici ekonomije. Naravno dobro došla je reakcija koja je uslijedila od strane Ekonomskog fakultet u Zagrebu koji je pokrenuo projekt, vjerojatno potaknut i takvim jasnim i neupitnim stajalištima koje smo tada iznijeli u raspravi pa se krenulo u izgradnju jednog sustav koji bi trebao doprinijeti da svi oni koji budu članovi nadzornog odbora prođu određeno učenje, prođu određenu provjeru, stvore određena znanja koja bi koristila njima u radu. Da li je 60-tak sati koje je u ovom momentu u sklopu tog studija predviđeno dovoljno ili nije, da li je ona kvota koja je postavljena da bi trebalo odgovoriti na preko 75% ispravnih odgovora dati na pitanja da bi se dobio certifikat dovoljan, to ćemo saznati u neko dogledno vrijeme. Ali naravno da bi bilo i preiluzorno očekivati da ćemo samim time riješiti sadržaj problema koji svi skupa želimo riješiti. Međutim ako ne učinimo prvi korak, vjerujte nikada nećemo učiniti ni drugi. Znači nemojmo tražiti od ove izmjene ovog zakona, ove odluke ili od činjenice da ministrima i dužnosnicima ne bi smjelo biti u nadzornim odborima, konačno rješenje odgovora na pitanje da li ćemo moći sutra bolje upravljati tvrtkama koje su u pretežitom vlasništvu javne vlasti. Taj odgovor će ipak morati biti postepeno izgrađen ali bez donošenja ovog prvog koraka nećemo se moći pomaknuti. Jer imate razno-razne slučajeve. Evo imate slučaj jednog splitskog poduzeća "Plovput" gdje uprava već dvije godine ne dobiva razrješnice, ne prihvaća se financijski plan. Nadzorni odbor još uvijek nije reagirao, a jasno je samo kroz prateći medije, da tu nešto ne štima. Prema tome tu se radi evidentno kao i u onim slučajevima prije, o političkoj odgovornosti, ali i odgovornosti pojedinca koji je zadužen, možda i prima naknadu za to a nije reagirao nego čeka da se lagano mandati privedu kraju itd. itd. Prema tome dvije su razine odgovornosti. Mi ovdje sada govorimo o općoj odgovornosti tijela javne vlasti koji trebaju učiniti sve da poduzeća koja su u njihovom vlasništvu posluju bolje, efikasnije i korisnije, a druga je razina pojedinačne odgovornosti koja proizlazi iz Zakona o trgovačkim društvima što je zadaća člana nadzornog odbora što on treba raditi. Naravno njihova zadaća je vrlo precizno postavljena u zakonu, ali statuti pojedinih poduzeća kažu da negdje se za nabavku preko 300 tisuća kuna mora dobiti odluka nadzornog odbora, negdje kažu da ne treba. Negdje kažu da za određeno zaduživanje trebate dobiti odluku, negdje ne trebate. Međutim neupitno je da donose dokument kao što je završni račun i da ga moraju usvojiti ili ne usvojiti. Plan na godišnjoj razini da moraju donijeti, odobriti ili ne odobriti, a to su najjači alati koji stoje u rukama članova nadzornog odbora. Bez tih alata i bez tih odluka ne može uprava poslovati, ne može opstati. Ako ne dobije razrješnicu mora otići, ako dobije razrješnicu znači da ste se solidarizirali sa svim odlukama koje je uprava donijela i jednako ste odgovorni kao članovi nadzornog odbora kao i uprava. Jednako ste odgovorni, ako ste potvrdili i dali razrješnicu. Prema tome ovo je daleko šira materija od one koju tretira ova izmjena, ali ova izmjena je prvi mali korak. Ja naravno neću sada suditi, praksa u zemljama koje su navedene od Slovenije, Češke, Slovačke itd. govori u prilog tezi da političarima nije mjesto, ali mislim da svaka zemlja mora s obzirom na vlastita iskustva, potrebe pa i resurse koje ima, stvoriti najbolju odluku koja će biti. Odluka da se ministri i dužnosnici naprosto ne imenuju u nadzorni odbor je prva odluka koja se treba dobiti, donijeti, da bi se na njoj stvorio i sazidao novi sustav nadzora nad tvrtkama u većinskom vlasništvu. I ja sam siguran da će i daljnji razvoj tržišnog gospodarstva u Hrvatskoj neće donijeti da tog vlasništva neće biti, štoviše pojedini segmenti će se možda dodatno razvijati, možda će država ući u one sektore u kojima danas nije ušla, možda će neke sektore i povratiti. Prema tome, ona mora biti dobar gospodar bez obzira koliko dugo će upravljati tim resursima koji su povjereni jednoj ozbiljnoj javnoj vlasti. Prema tome bilo bi dobro, na žalost ovo je prvo čitanje, pa onda sve skupa gubi na vjerodostojnosti sve ono što je kazano. Bilo bi jako dobro da se zaključkom koji bi klubovi zajednički sačinili da se ovo prvo čitanje pretvori u Konačni prijedlog zakona, da ova procedura bude procedura po hitnom postupku pa da se može donijeti kao jedan zajednički čin volje ovog saborskog mandata da se ova tema koja definitivno ima u ovom momentu i potporu javnosti i potporu struke, a evo i potporu politike da tako kažem. Nema kluba koji je a priori protiv ovih promjena. Znači nema kluba. Naravno ima zamjerki, ima upozorenja što će to donijeti, ima možda nekih izuzetaka koje bi valjalo uvažiti. Možda ima nekih izuzetaka gdje bi uistinu trebalo uvažiti činjenicu da možda tu treba biti neki ministar, ali to se donese kao nešto što je izuzetak, ali ne pravilo. Znači o tome valja porazmisliti, ali kao čin prihvaćanja onoga što je javnost, struka prihvatila. Bilo bi dobro da se na kraju zasjedanja ovog mandata donese odluka koja će biti u potpunosti konzumirana i gdje ćemo imati ove izmjene kako bi ukazali učinili smo prvi korak, a nastavak rada će prije svega ovisiti o tome koliko želimo da napravimo čvrste temelje za razvoj javnog sektora u Republici Hrvatskoj.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Antun Kapraljević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Markov, ja osobno vam ništa ne vjerujem, jer da ste vi to imali namjeru pošteno napraviti, onda bi napravili na početku mandata i vaši ljudi bez obzira što vi tvrdite da su bili u oporbi su sjedili u nadzornim odborima i onda kad bi vaša namjera bila iskrena, vi bi ih davno izvukli iz tih nadzornih odbora i ne bi sudjelovali u tome. Isto se odnosi i na vaše koalicijske partnere trenutne, koji su čitavo vrijeme bili u vlasti, za sve to vrijeme krojili politiku zajedno sa HDZ-om, primali naknade i sve ono što iz toga proizlazi i sad 5 minuta prije raspuštanja ovog saziva, sutra se raspuštamo, vi idete sa ovakvim nekakvim prijedlogom i kažete da je to iskreno. Ja vam ni mrvicu od toga ne vjerujem.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ante Markov.
Možda mi nećete vjerovati kad vam kažem da nisam ni ovo sve skupa govorio da biste vi vjerovali, jer sa vama uopće nemam namjeru vršiti, polemizirati o tome da li je dobro da mi vi vjerujete. Ja mislim da možda čak je i dobro da vi ne vjerujete, jer sama činjenica da vi ne vjerujete možda će dati širu vjerodostojnost onome što smo govorili. Ali vjerujte mi još jedno. HSS u većini nadzornih odbora u odnosu na HNS niti je bio, niti je danas. HSS nije primao nikakvu naknadu i HSS se povukao sa onih pozicija nadzornih odbora koji se ionako nikad nisu sazivali, a vi ste ne samo da ste još uvijek tu, nego ste se duboko etablirali u sustave trgovačkih tvrtki, vama stvarno nadzorni odbori ne trebaju, vi imate uprave.
Dobro. Sad nemojte vršiti polemiku, to je izraz malo leksički neuobičajen vršiti polemiku. To ne treba rabiti takve izraze. Poštovana zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa ja bih svoje razmišljanje glede ovog Zakona zapravo počela od mišljenja Vlade Republike Hrvatske koje smo dobili tek onda kad je rasprava o ovom Zakonu započela i otpočela, što je poprilično neuobičajeno, međutim Vlada je dala i to zamislite pozitivno mišljenje nakon početka rasprave vjerojatno znajući kako je raspoloženje hrvatske javnosti i radi percepcije te hrvatske javnosti kako i Vlada ima političku volju da se uklone neki nedostatci, neki problemi koji su se kao takovi pokazali kroz postojanje zakona. Međutim, da Vlada ima političku volju i da ima namjeru dakle da se nadzorni odbori depolitiziraju kako je to uobičajeni izraz, tada je sasvim sigurno da ne bismo ovo mišljenje dobili danas nakon početka rasprave o Prijedlogu zakona u prvom čitanju, jer Vlada itekako zna da je sutra raspuštanje Sabora i da zapravo i podrška Prijedloga zakona u prvom čitanju ne znači ništa, jer po raspuštanju Sabora drugog čitanja nema. Da je postojala politička volja i namjera Vlade Republike Hrvatske da se depolitiziraju nadzorni odbori, tada je sigurno da bi Vlada barem onda čini mi se početkom ove godine kad smo, koncem prošle godine kad smo donijeli zaključke koji su obvezivali na normativno uređenje na način da se državni dužnosnici uklone iz nadzornih odbora, sasvim sigurno je da bi Vlada napravila svoj Prijedlog zakona jer u ovom Saboru nije uobičajeno da prolaze prijedlozi klubova, posebice oporbenih klubova. Međutim, evo mi iz toga možemo samo iščitavati da Vlada nije imala namjeru, da nema namjeru, da nema namjeru ukloniti iz nadzornih odbora one koji kažu da nisu imali vremena ni pročitati materijale za sjednice nadzornih odbora. I to nije dobro. No vratimo se mi nadzornim odborima pa da vidimo što su to zapravo nadzorni odbori. Nadzorni odbori dakako da su povijesno imali i svoju prethodnicu i ta prethodnica nadzornih odbora je napravila ono što je napravila u privatizaciji gdje nije štitila interese vlasnika, odnosno onih koji su ih u nadzorne odbore imenovali, nego je štitila interese tajkune, da li u političkom naputku u to sad ne želim ulaziti, međutim činjenica je, neoboriva činjenica i dokazana činjenica kroz reviziju pretvorbe i privatizacije da ti nadzorni odbori nisu odradili posao koji je namijenjen. Mi samo i danas u raspravi čuli, s čim se ja načelno i slažem i kad sam i prije nego što sam postala zastupnica kao pravnica bila suočena sa nadzornim odborom i pitanjem pa zbog čega netko mora biti imenovan u nadzorni odbor od strane vlasnika. Odgovor mi je bio da je logično da vlasnici putem svojih predstavnika najbolje nadziru poslovanje društva kapitala, što je i meni logično. Međutim, možemo vidjet da se potvrđuje ona narodna poslovica da je pakao popločan dobrim namjerama. Ako je bila dakle ta namjera da se u nadzorne odbore stave ljudi koji su predstavnici vlasnika logično je, jedino je logično da bi oni trebali zastupati interese vlasnika i savršeno odgovorno odnosit se prema tim poslovima koji su pred njima i koji su im zakonom uređeni. Kroz današnju raspravu a i kroz prethodne rasprave imam utisak da netko između nas još i ne zna koja je to uloga nadzornog odbora pa se improviziraju ovakva i onakva obrazloženja. Međutim, u članku 263. se izrijekom kaže: Nadzorni odbor nadzire vođenje poslova društva. Nadzorni odbor može pregledavati i ispitivati poslovne knjige i dokumentaciju društva, blagajnu, vrijednosne papire i druge stvari. U tu svrhu odbor može koristiti pojedine svoje članove ili stručnjake." Dakle, nije točno što smo čuli i iz redova Vlade Republike Hrvatske kad nam se obrazlagalo odbijajući i političku odgovornost članova odbora, da članovi odbora su bili obmanuti pogrešnim izvješćem, nedovoljnim izvješćem članova uprave. Zakon obvezuje članove nadzornih odbora da nadziru poslovanje poduzeća, pa i samoinicijativno pregledavanje poslovnih knjiga u slučaju ako za to nisu stručni da imenuju stručnjake koji će to razjasnit. Nažalost, od toga ništa i upravo evo, kroz zadnje četiri godine se pokazalo da zapravo ti nadzorni odbori više nemaju smisla odnosno ti članovi koji čine nadzorne odbore zapravo su neki dekor da bi se reklo evo, postoji nadzorni odbor a članovi nadzornog odbora nemaju vremena ni za pročitat materijale. Pa, zamislite to! Ili recimo nadzorni odbori se ne sastaju tijekom mandata niti jednom. Po meni je naravno da članovi nadzornog odbora dakle predstavnici vlasnika pomažu rješavanje problematike s kojom je suočeno društvo kapitala, jer je ono u vlasništvu države, da rješavaju radi napretka. Međutim, nije mi normalno da u jednoj firmi koja je skoro 100% u vlasništvu države, da se skup osnivača koji je ujedno i nadzorni odbor ne sazove godinu i pol dana, a onda kad se sazove onda se ne rješavaju ti problemi, nego se bavi perifernim stvarima i zatvaraju se oči uz znanje. Uz znanje da takvo društvo kapitala ostvaruje gubitke od desetke milijuna godišnje, od desetke milijuna godišnje. Uz saznanje da se primjerice porezi i doprinosi naplaćuju iz plaća radnicima a nisu uplatili od desetog mjeseca 2004. godine. To su stvari pred kojima nadzorni odbor ne smije zatvarati oči jer je takvo poslovanje nezakonito. A obveza je nadzornog odbora da nadzire zakonitost poslovanja poduzeća. Dakle, nadzorni odbor ili skup osnivača kako god se zvao ne obavlja svoju funkciju ni nadzora poslovanja uspješnosti vođenja firme, a bome ne nadzire ni zakonitost poslovanja. I ovaj prijedlog zakona uistinu i po mom mišljenju rješava ili je pokušaj rješenja, nemojmo se zavaravat ako prođe i u prvom čitanju, ne znači zapravo ništa, ali je pokušaj rješavanja jednog dijela. Jednog dijela toga problema, jer mislim da ovom prilikom bi trebalo raspravljat i o nadzornim odborima u onim društvima kapitala u kojima sjede ajmo da kažemo dužnosnici na nižim razinama, pri tome imam na umu regionalnu samoupravu ili preciznije rečeno županije i gradove. Nažalost, moramo konstatirat da se politika uvukla do dna. Pa ajmo probat prebrojit koliko imamo društava kapitala koji su u vlasništvu gradova, jedinica lokalne samouprave i gdje se članovi nadzornog odbora imenuju ne po stručnoj kvaliteti kako bi mogli udovoljit zahtjevima i obvezama zakonom reguliranih nego se imenuju po srodničkoj liniji. Ja to mogu tvrdit. Kod mene u mojoj županiji, jer u malim sredinama je to itekako prepoznatljivo. I kad uzmem članove holdinga, članice holdinga "Đure Đakovića", kad pogledam strukturu tih nadzornih odbora onda se pitam, Bože dragi, pa zašto ti ljudi sjede tamo i k tome primaju još plaću. Oni su nestručni, oni su nesposobni ali su braća, sestre, rođaci, ovo, ono, pa čak i ako su u sukobu interesa, pa nema veze ni to, i na to ćemo zatvorit oči, pa dozvolit ćemo nek bude u sukobu interesa, pa nek indirektno preko nadzornog odbora utječe na društvo kapitala koje bi trebalo nadzirat, samo zbog toga da bi pogodovao nekim firmama u nekom srodničkom vlasništvu. Dakle, ovaj prijedlog zakona je pokušaj da se riješimo upravo tih anomalija, da se riješimo tih anomalija. Da je Vlada imala volju da se riješi tih anomalija onda bi sama predložila zakon i to u hitnoj proceduri. U hitnoj proceduri mi bismo danas imali zakon. Međutim, Vlada tu namjeru nije imala, a tamo kod onih ministara koji su bili u nadzornim odborima, državnih dužnosnika koji su bili u nadzornim odborima je evidentno pokazano da nisu obavili posao i obvezu iz članka 263. Čak nije bilo niti političke odgovornosti. Pa ako nema političke odgovornosti, ako nema kaznene odgovornosti, ako nema materijalne odgovornosti, pa onda ćemo valjda jednog dana doć' na ideju da se ti nadzorni odbori kao takovi i ukinu jer su zaista nepotrebni.
Hvala. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Ivo Lončar. Izvolite!
Ne znam što još reći o nadzornim odborima, ne znam što još reći o ovomu zakonu. I u svojim replikama a i sada ću govoriti na primjerima jer to je najbolje. Evo, maloprije je netko rekao kako nadzorni odbor treba tražiti podatke i kontrolirati rad uprave. To je kolegice i kolege vrlo teško. Vi ako imate u upravi jednoga ili dva kriminalca i onda ti kriminalci ako su povezani primjerice sa državnim tajnikom, onda vi apsolutno ne možete napraviti ništa. Ja sam primjerice u svom slučaju pet, šest puta što je zapisnički konstatirano i što sve su sjednice snimane, poslije su fonografirane tražio podatke jer sam predosjećao iz službenih podataka koje su mi bile predočene, koji su mi bili predočeni da se radi o malverzacijama i kriminalu. Tražio sam podatke, nikada ih nisam dobio. Tako jedan slučaj, drugi, treći, četvrti, peti i toga se nanizalo. Kad sam vidio da više na taj način ne mogu otišao sam u Državno odvjetništvo i njih zamolio da se prekontroliraju neke stvari. Evo primjerice, u našemu društvu je poznato kako privatne tvrtke kupuju državne tvrtke. Mi smo u Hrvatskoj pošti zbog čega mene napadaju, zbog čega se protiv mene vodi medijska hajka jer sam nekome pokvario dobru zaradu i račune. Hrvatska pošta je trebala kupiti privatnu tvrtku koja se zove hitra produkcija dokumenata. Ta privatna tvrtka osnovana je krajem prosinca 2005. a registrirana početkom siječnja 2006. i nakon nekoliko dana tadašnja uprava sa tom privatnom tvrtkom koja je nota bene opet osnovana od privatnih tvrtki sklapa ugovor i ide kupiti posao za 25 milijuna kuna i to ubacuje u svoj plan ulaganja za 2006. godinu, razumijete. To stavlja unutra a opet na njihovu inicijativu oni traže revizorsku kuću da procijene to što su kupili, ovi procjenjuju to na maksimalno 14 milijuna kuna i tako se te stvari događaju. I naravno, kad vi počnete otkrivati takve stvari a s obzirom da živimo u zemlji u kakvoj živimo, s obzirom da se događa to što se događa onda vas medijski razapnu. Evo primjerice, je li vama normalno da jedan državni tajnik koji je član nadzornoga odbora, evo sad je dao ostavku od kolovoza do sada ima devet javnih istupa na istu temu i stalno mene blati. I ja odgovaram tim medijima, oni mene neće da objave ili to iskasape itd., čovjek mora ići na sud. Ali ja se nadam da će hrvatska policija i Državno odvjetništvo uskoro završiti posao pa možda u idućem sazivu Sabora će netko sa ove govornice moći reći evo ga ipak je bio jedan član nadzornoga odbora koji je raskrinkavao kriminal u tvrtci u kojoj je bio predsjednik nadzornoga odbora. Složio bih se s onim što je rekao kolega Arlović da svaki nadzorni odbor treba raditi svoj posao ali jednostavno ja sam to u ovih godinu i pol dana, nešto malo više od kad sam na tom mjestu na moju veliku žalost vidio da je to gotovo nemoguće. Dečki moji i cure moje, tako vas mogu nazvati, mi smo kolege, evo pred kraj sam mandata, sjetite se one židovske. To je najveća istina u povijesti civilizacije. Sve je u životu prolazno, samo interes je vječan. I dok god to postoji ovo su sve priče za malu djecu. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Vlada je navodno jutros na nekoj hitno sazvanoj telefonskoj sjednici podržala ovaj prijedlog zakona. Ja se tome zapravo uopće ne čudim. Podržala je taj prijedlog zakona predzadnji dan rada ovog saziva Sabora jer sudbina ovog zakonskog prijedloga je posve izvjesna. On će umrijeti prirodnom smrću, nećemo stići raspraviti ga u drugom čitanju ni izglasati do kraja mandata. Sutra ćemo donijeti odluku o samoraspuštanju Sabora. Prema tome, ovo je rasprava rasprave radi. Budu li predlagatelji i nakon izbora htjeli ovakav oblik zakona morat će ga ponovno uputiti u proceduru, ponovo u prvo čitanje. Zbog toga se i ne čudim da ga je Vlada danas podržala. Nije to učinila na vrijeme, nije to učinila onda kad je zakon upućen u proceduru. Čekala je predzadnji dan da bi donijela takvu odluku koja zapravo ne znači ništa. Što je isprovociralo ovakav prijedlog zakona? Dvije krupne afere, Brodosplit i Hrvatski fond za privatizaciju. Brodosplit je ministar Vukelić na čelu nadzornog odbora propustio obaviti svoju nadzorničku dužnost. Tamo je došlo do afere, došlo je do kriminala, ispitivala se odgovornost politička ministra Vukelića ovdje u Saboru ali bez rezultata. Vlada je stala na njegovu stranu, Vlada ga je zaštitila, Vlada je rekla nikakva politička odgovornost ne dolazi u obzir. Nesretni ministar javlja se i u drugoj aferi Hrvatskom fondu za privatizaciju ovaj puta sa još trojicom svojih kolega. I ovdje je izostala svaka politička odgovornost iako su tu četiri ministra bili ne u nadzoru nego u upravnom odboru. Oni su upravljali Hrvatskim fondom za privatizaciju u vrijeme kada je u njemu obavljena pljačka. E sada, zašto Vlada podržava ovakav prijedlog zakona? Pa zato što rezonira, ajmo izbacimo ministre sada iz tih upravnih i nadzornih odbora i time smo riješili problem. Nije problem u tome. Vlada želi reći ovo. Dakle, nije problem u onome kako su ti ministri radili nego je problem u tome što su oni uopće kao ministri bili u nadzornim i upravnim odborima. Znači, problem nije u njima, problem je izvan ili iznad njih u zakonskom rješenju. Pa ako ispravimo zakon onda ćemo riješiti problem. Ne može se govoriti, ne prihvaćam tu logiku da se tu postavlja ne znam dilema državni dužnosnik ili stručnjak, ministar ili stručnjak. Pa ministar može biti stručna osoba. Često puta i jesu stručne osobe kvalificirane da obave nadzor u tim trgovačkim društvima. Neki ministri jesu kvalificirani, drugi ministri nisu kvalificirani. Neki jesu stručni, drugi nisu stručni. Ali u svakom slučaju ne možemo, barem ja ne mogu prihvatiti da samim time što je ministar nije stručna osoba i da bi ga sad trebalo izbaciti iz nadzornog odbora i dovesti stručnjaka. Gospodin Arlović je ovdje govoreći u ime kluba zapravo pogodio u središte teme. Ovo je pitanje morala. A o moralu u politici ne možemo pisati zakone. Takav zakon bi bilo nemoguće napisati. Koji bi to zakon natjerao ministra Vukelića da snosi političku odgovornost za to što nije kvalitetno obavljao nadzor? Time što ćemo ministre sada izbaciti van mi ćemo ih zapravo amnestirati od svega onoga što su trebali raditi a nisu radili, za sve ono što su radili a radili su loše u Hrvatskom fondu za privatizaciju. I kada bi se ovako, danas slučajno da je ovo hitni postupak, ovaj Zakon, raspravio i izglasao, mi bismo njegovim donošenjem amnestirali tu ekipu ove Vlade i Vladu samu koja naprosto ne razumije što je to politička odgovornost. Pa neprestano kolega Hebrang govori da istraga nije završena, istragom se ne ispituje nečija politička odgovornost, to policija ne radi. To ne rade ni sudovi, oni utvrđuju nečiju krivnju ukoliko je počinjeno neko kazneno djelo. Ali politička odgovornost nastupa prije utvrđivanja te krivnje. I ona se, ona se događa neovisno da li će sud utvrditi nečiju krivnju ili neće utvrditi nečiju krivnju, tu je već spominjana bivša ministrica, bivše Vlade, gospođa Stavljenić-Rukavina. Niti je ona one baksterove filtere nabavljala niti ih je ona proizvodila. Ali u njezinom resoru, u njezinom resoru došlo je do tragedije. I ona je naravno, kao časna i kao odgovorna osoba podnijela ostavku. Nikakve njezine subjektivne krivnje tu nije bilo. Ali postoji objektivna odgovornost za funkcioniranje resora. To nažalost u ovoj Vladi nismo vidjeli, nismo vidjeli u ove dvije velike najveće afere. I one se neće pokriti nikakvim izmjenama zakona. One se mogu izmijeniti jedino na izborima, zamjenom tih ljudi. Njima birači moraju reći, gospodo želimo Vladu, želimo političare koji će biti odgovorni. Prema tome, već i zbog vremena kada se ovaj Zakon raspravlja, kažemo on nema, on nema dobru perspektivu, on sigurno neće do sutra biti izglasan, sigurno neće. Vlada je zakasnila sa svojim mišljenjem. A sada, a sada, sa takvim pozitivnim mišljenjem valjda hoće uputiti poruku da i mi kao Vlada ne želimo ministre u nadzornim odborima, kao da ih nisu mogli izbaciti iz nadzornih odbora dok su bili Vlada, naprosto nisu htjeli. Naprosto nisu htjeli. I ovo pozitivno mišljenje Vlade je, takvo jedno kukavičje jaje, bacanje prašine u oči, ali, to na koncu, to se na koncu vidi, to je nemoguće sakriti, to je nemoguće zgurati pod tepih, ponašanje ministara, odlučnost Vlade da te ministre štiti, da ne dopusti propitivanje bilo kakve političke odgovornosti, evidentno, nju je nemoguće sakriti. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Ruža Lelić.
Hvala gospodine predsjednice, kolega je rekao da je bivša ministrica gospođa Stavljenić-Rukavina kao na časan i odgovoran čovjek podnijela ostavku u aferi bakster, a i sada sam tada bila sudionik u zdravstvu i znam da nije bilo tako. Podnijela je ostavku zbog pritiska, zbog pritiska vlastite Vlade i koja je iskoristila ovo kao zgodan trenutak da izvrši zamjenu ministra i postavi novog.
Replika poštovani zastupnik Slaven Letica.
Za razliku od mnogih, ja smatram da kolega Stazić nastupa tu načelno. Znači izdvojili ste kolega Stazić Anin poučak, ili poučak bivše ministrice kada je smjenjivana, koliko se sjećam, samo sam ju ja javno branio u kolumnama i javnim nastupima. Mene zanima pošto pozivate tu kolegu Vukelića, da li vi po presedanu Aninog poučka smatrate da bi Milan Bandić, zbog serije nesreća u gradu Zagrebu i pobune prirode u Vrbanima, na Martinovki i Krašu trebao bez odlaganja podnijeti ostavku? I da li je on još uvijek u vašoj stranci?
Nema odgovora na repliku. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Ovo je doista jedna dramatična rasprava danas prije podne jer smo mi bili spremni zamijeniti nešto što je potpuno životno važno pitanje za veliki broj naših sugrađana i to najmlađih sugrađana a to je delimitiranje, napokon, delimitiranje porodiljnih naknada za prvih 6 mjeseci za preko 5 tisuća naših sugrađana danas, naših sugrađana, sa jednom raspravom koja je puno važnija za građane Hrvatske a to je rasprava o nama samima. I ja se pomalo sramotim, stidim se što ćemo naš mandat završiti onako kao što smo ga i počeli, raspravom o sami sebima. Započeli smo mandat sa Zakonom o našim pravima, završiti ćemo naš mandat sa raspravom o našim pravima. A u međuvremenu ništa ozbiljno u tome se nije dogodilo. I umjesto da doista danas, nakon raznih … [[Govornik se ne razumije.]] pritisaka, amandmana, htjenja, raspravljamo o tome da delimitiramo porodiljne naknade u prvih šest mjeseci, da vidimo postoji li način da delimitiramo porodiljne naknade i u drugih šest mjeseci, mi se bavimo jednom ovakvom efermernom stvari u prvom čitanju. A stvar je toliko dramatična da je Vlada održala telefonsku sjednicu. Bilo bi dobro da potpredsjednica Vlade nam možda kaže koji su to bili dramatični trenutci u mandatu ove Vlade da je Vlada održavala telefonske sjednice. Ovo je jedan od tih slučaja, ja mislim da ih nije bilo puno, možda jedno tri, četiri, bilo je ono kada ste Liburniju lifrali, pa ste povukli odluku, ovo je druga, i ne znam, … [[Govornik se ne razumije.]] 1je treća, dakle, bilo je jedno 4, 5 slučajeva u četiri godine telefonske sjednice, ovo je stvarno dramatična rasprava. I ja se pitam što se time rješava? Što se time rješava? Šta postižemo mi ovom današnjom raspravom? U prvom čitanju?! Ako je to toliko važno, onda stvarno moramo promijeniti ovaj redosljed, možda bi trebali poslije podne imati drugo čitanje, odnosno Konačni prijedlog zakona. Evo nek rodilje pričekaju još jedno poslije podne, pa idemo popodne raspraviti ovo u konačnom prijedlogu, idemo to izglasati. Ili ako ne stignemo, pa idemo sazvati izvanrednu sjednicu u subotu, jer to je stvarno dramatično pitanje na kraju našeg mandata. I dajmo to konačno izglasamo. Time ćemo riješiti sve, riješiti ćemo kao što je rekao kolega Stazić sve afere u ovom mandatu. Napokon će građani Hrvatske znati što će biti sa njihovim vlasništvom. Jer ovaj Zakon govori koja je uloga javnih poduzeća u Hrvatskoj. Što to građani Hrvatske kao vlasnici tih poduzeća dobivaju. Oni znaju što će biti sa HEP-om, da li će, da li je uloga HEP-a maksimizacija profita ili HEP ima neke druge uloge. Što će biti sa Hrvatskim šumama? Da li je Hrvatskim šumama interes maksimizacija profita ili pitanje zaštite biološke raznolikosti Hrvatske, održivog razvoja, da li ima nekih socijalnih komponenti itd., itd. To danas mi razgovaramo. Mi rješavamo strateško pitanje Hrvatske danas. Mi ponovno raspravljamo o tome tko može sjediti u nadzornom odboru. Ali umjesto te rasprave mi smo trebali raspraviti možda ono što je kolega Letica rekao uloge države u poduzeću. Možda smo trebali raspraviti o još nečemu. Koje je uopće uloga danas vlasnika u poduzeću. Da li vlasnik ima jedino i isključivo interes da izvuče profit ili se promijenila uloga vlasništva u poduzećima? Posebno poduzećima koje imaju javni interes, dakle koja primjerice kotiraju na burzi ili poduzeća koja, u kojima država ima ili lokalna samouprava ima makar kakav udio u vlasništvu. Mi smo trebali možda raspraviti malo snažnije prije jedno desetak dana kad se mijenjao Zakon o trgovačkim društvima uopće o ulozi nadzornog odbora u trgovačkim društvima. Jer ovaj zakon gotovo zanemaruje da smo prije 10 dana izmijenili Zakon o trgovačkim društvima gdje smo sa dualističkog modela upravljanja poduzećima prešli na kombinirane. Dakle trgovačka društva mogu imati nadzorni odbor i upravu ili mogu imati samo upravni odbor. Pa možda smo danas mogli razgovarati o tome da li će poduzeća u vlasništvu hrvatske države u budućnosti imati nadzorni odbor i upravu ili ćemo imati samo upravne odbore. Mi o tome ne raspravljamo. Statuti će se mijenjati u međuvremenu. Mi smo trebali primjerice razgovarati o tome kakva jest uloga vlasnika države u tim poduzećima, a ne da razgovaramo o tome da državni dužnosnici negdje ne mogu sjediti. Jer ja ne mogu prihvatiti tezu koju je rekao kolega Niko Rebić, možda se to odnosi na, možda on tako percipira ovu Vladu, ja ju tako ne percipiram, ali on je rekao ovaj zakon ide za time da u nadzornim odborima sjede stručnjaci a ne ministri, što znači da ministri nisu stručnjaci. Što znači da tako Niko Rebić percipira svoju Vladu. Ja ju tako ne percipiram. Ja mislim da i u Vladi trebaju sjediti stručnjaci. Ja mislim da u državnoj upravi trebaju raditi stručnjaci kao što moraju u nadzornim odborima sjediti stručnjaci, kao što u upravama trebaju jednako tako sjediti stručnjaci. Jer ta dilema je potpuno pogrešna. Mi smo si odredili da je naš cilj da maknemo nekog iz nadzornog odbora. O.k., maknimo. Ali gdje prestaje ta granica? Da li je službenik u nekom ministarstvu, u Hrvatskom fondu za privatizaciju stručniji od ministra? Da li je odgovorniji od ministra? Da li je pouzdaniji od ministra? Da li ima vremena sjediti u nadzornom odboru od ministra? I umjesto današnje rasprave možda smo trebali raspravljati o tome što je sa silnim brojem ljudi koji su do sada sjedili u nadzornim odborima poduzeća u vlasništvu države i ministara i državnih dužnosnika i službenika i službenika i klijentele, i klijente iz klijentele koja je sjedila u nadzornim odborima samo zato, samo zato što je dobivala dobre naknade za rad u nadzornim odborima. Što je sa ljudima koji su sjedili u nadzornim odborima gdje je država imala većinsko vlasništvo, a otišla su poduzeća u stečaj? Ljudi su danas na burzi, vlasništvo je promijenila, imovina je promijenila vlasnika, u stečaju više nije državna, nego je privatna i ponekad čak od tih ljudi koji su sjedili u nadzornim odborima. Sutra će nam se ti isti ljudi tu prodavati kao stručnjaci koji će sjediti u nadzornim odborima. Prema tome ja predlažem da se naravno da ćemo svi podržati ovaj Zakon. Tko to ne bi mogao u prvom čitanju predzadnji dan zasjedanja Sabora podržati ovakav zakon? Pa tko je taj. Čak i Vlada se na hitno skupi da bi ga podržala. Ali ako želimo građanima Hrvatske reći građani mi ćemo brinuti kao Hrvatski sabor i Vlada koju mi izaberemo o vašem vlasništvu u vašem interesu onda moramo građanima reći kako ćemo o tome brinuti, moramo reći što ćemo činiti i tek na kraju moramo reći tko će to raditi. A ne mi danas kažemo ne oni to ne mogu raditi. Ali ne znamo što to ne mogu raditi. Mi ne znamo koja je uloga nadzornih odbora u društvu. Mi ne znamo što ti predstavnici države, ma tko oni bili, ministri ili stručnjaci, moraju raditi u nadzornom odboru. Mi ne znamo tko daje nalog ili s kim se član nadzornog odbora, bio on ministar ili stručnjak konzultira. Sa vlasnikom? Tko je taj vlasnik s kim će se on konzultirati prije nego ode na sjednicu nadzornog odbora? Pri čemu je uloga nadzornih odbora vrlo odgovorna u trgovačkim društvima, vrlo, u dioničkim društvima. Ovaj zakon ne razlikuje čak dionička društva od društva ograničene odgovornosti gdje su uloga nadzornih odbora je bitno drugačija. Dakle trebalo bi reći što je sa skupštinama u društvima ograničene odgovornostima, društvima ograničene od odgovornosti u odnosu na nadzorne odbore u dioničkim društvima. I tko će to onda usmjeravati to? Tko će raditi neke stvari? Što će biti kada neki nadzorni odbor osnuje revizijski pododbor i dobije negativno izvješće? Što će se tada događati? Ni jedno od toga nemamo mi ovdje odgovora. Mi samo znamo što nećemo. Ali ne znamo građanima objasniti što ćemo za njih napraviti da se poveća obiteljsko srebro njihovo i da to obiteljsko srebro bude njegovano, glancano i čuvano. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dva ispravka netočnog navoda. Jedan, vezano za porodiljne naknade, a drugi u svezi sa navodom kolege Nike Rebića. Dakle prvo. Nismo gurnuli u drugi plan porodiljne naknade. Dapače, ovdje je naša ministrica, ovdje je zakon i nama nije cilj raspravljati o porodiljnim naknadama nego ih udvostručiti što je ova Vlada napravila u odnosu na vašu Vladu. Također produžiti porodiljni dopust, što smo uredili. Učiniti porodiljni, pronatalitetni dodatak, što vi niste uradili. Prema tome dakle mi to imamo ovdje, mi smo to napravili i nije bitno hoćemo li i kad o tome raspravljati jer smo to već učinili. S druge strane, kad je u pitanju Niko Rebić dakako da čovjek nije mislio na to da stručnjaci nisu ministri. Nego je kazao da bi bilo dobro da razdvojimo te dvije pozicije. A ja priznajem da mi ne raspolažemo takvim stručnjacima ministrima s kakvim ste vi raspolagali, koji su sjedali u 20 nadzornih odbora i napravili 15 milijardi duga ovoj državi. I hvala Bogu da nemamo takve stručnjake. Hvala lijepo.
Drugi ispravak, potpredsjednik Doma, poštovani zastupnik Luka Bebić. Izvolite.
Ispravljam navod da je ova Vlada uvela tako sam razumio, da ministri i ostali dužnosnici budu u nadzornim odborima. Naime 1999. godine je ukinuto u Saboru da ministri mogu i dužnosnici biti u nadzornim odborima, a onda je došla koalicijska Vlada koja je uvela ponovo to, da ministri i ostali dužnosnici budu u nadzornim odborima. I ne kolega Bagariću u 20, potpredsjednik Vlade, prvi potpredsjednik Vlade koalicijske je bio u 72 nadzorna odbora. Znate? To da ne bi se krivo shvatilo pa obrnulo, ne 27 nego 72. A ministar financija je bio u preko 30 nadzornih odbora u koalicijskoj Vladi, pa ja ne znam komu vi šaljete te primjedbe i komu vi prigovarate u pogledu sudjelovanja dužnosnika u nadzornim odborima. Vi ste pokazali kako se može biti uspješan u 72 nadzorna odbora.
Replika, poštovani zastupnik Antun Kapraljević.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa evo kolega Mršić vi se pitate šta je to riješeno na hitnoj telefonskoj sjednici. Meni se čini ovako pet minuta prije raspuštanja ovog Sabora, da se rješavalo pitanje buduće koalicije Sanadera, Adlešić, Friščić jer ne vidim ni jedan drugi razlog zašto bi ovo danas bilo u raspravi. A inače što se tiče samog sudjelovanja u nadzornim odborima dužnosnika, ja sam u svakom slučaju za to da država kontrolira na pravi način i preko političara nadzor tih tvrtki koje su u njenom vlasništvu, ali na taj način da postoji nekakva odgovornost. Napravio sam prijavu svih državnih dužnosnika koji se nalaze u nadzornim odborima, ustvari svih nas državnih dužnosnika da podnesemo poreske prijave onako kako je to kolegica inzistirala u Zakonu o sukobu interesa, da podnesemo svoje poreske prijave. Nitko od nas, ustvari većina od nas 90 i nešto posto nije to napravila pa sam dao prijedlog, ustvari zatražio od Povjerenstva da zatraže od Poreske uprave naše poreske kartice. Znate šta je Poreska uprava odgovorila? Da oni to ne daju. A iz tih poreskih kartica bi se vidjelo tko je bio u nadzornim odborima, tko je za to primao naknadu, a ja tvrdim da je sada takvih najmanje 200 u Hrvatskoj koji su primali naknade za sudjelovanje u nadzornim odborima, a nisu to smjeli primati.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa mi obično znamo marginu, više brinuti o margini nego o sadržaju. Dakle za mene čak i nije toliko upitno da li je netko primio naknadu ili nije primio naknadu. Za mene je pitanje što je bio sadržaj njegovog rada jel'. Ovo je tehničko pitanje i ja mislim da ako ima volje to se može provesti. Dakle Porezna uprava može automatski proslijediti sve naše porezne kartice Povjerenstvu za sukob interesa ili objaviti na internetu bez ikakvog razloga. Međutim problem je ovdje što su na tisuće ljudi sjedile ili još uvijek sjede u nadzornim odborima koji nisu čak državni dužnosnici, primaju za to naknadu koja je veća od njihove plaće, službeničke plaće primjerice u Hrvatskom fondu za privatizaciju ili negdje drugdje jel', ili se od nekog drugog po klijentalističkom principu namješta u taj nadzorni odbor a rezultat njihovog rada je bilo da je to poduzeće de facto gotovo programirano otišlo u stečaj kako bi oni koji su ga klijentelistički doveo u ime države u taj nadzorni odbor, poslije mogli kupiti njegovu imovinu. Prema tome ja sam ovdje apelirao doista da se raspravlja o sadržaju onoga što bi trebala biti uloga Hrvatskoga sabora, a to je da brine o interesima građana i imovine Hrvatske, a ne o tome da prebrojavamo jer je krivo napisano 27 ili 72. to je potpuno nebitno i tko je više u kojih nadzornih odbora sjedio. Ima slučajeva gdje neki su sjedili u jednom nadzornom odboru toliko neuspješno da nisu uspjeli čitati materijale i na svakom brodu gubili po 10 milijuna dolara, ali to nije suština rasprave. Mi konačno moramo pred građane izaći i reći na koji način ćemo brinuti o njihovoj imovini, što ćemo postići na kraju svog mandata i onda odrediti tko će to u njihovo, odnosno naše ime činiti u nadzornim odborima.
Druga replika, poštovani zastupnik Slaven Letica.
U većini stvari se slažem s vama, pa upravo zbog toga što imam dojam da ste govorili iskreno i iz srca, imam dva mala pitanja. Prvo je pitanje vezano za okolnost da li vi osobno smatrate da se može biti i dogradonačelnik Koprivnice velikog uspješnog grada i saborski zastupnik ili bi to trebalo jedno od drugog isključivati? I drugo pitanje, recimo da se vama u Koprivnici urušila jedna zgrada, da vam dio grada ima otrovanu vodu i da vam se urušio jedan spomenik kulture, da li biste podnijeli ostavku kao što gospodin Stazić se na to pitanje nije usudio odgovoriti?
Odgovor na repliku, zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa potpuno je nevažno što ja mislim da li se može biti gradonačelnikom Koprivnice i saborski zastupnik, o tome su rekli građani na izborima, na lokalnim izborima, dobio sam svega 72,8% i reći će sada na parlamentarnim izborima ja ću se kandidirati za saborskog zastupnika … … [[Upadica se ne čuje.]] Da, da lista. Lista HDZ-a sa potpredsjednikom Vlade je dobila 12%. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ne cijela lista HDZ-a sa potpredsjednikom je dobio 12. A drugo, ja ne odgovaram na hipotetska pitanja.
I poštovani zastupnik Željko Pecek, replika treća.
Hvala lijepo. Kolega Mršić ovdje se postavlja jedna interesantna teza i to sa lijeve i desne strane od ove pozicije gdje ja stojim. Kako je klub HSS-a i HSLS-a podnio prekasno u proceduru ovaj prijedlog i kako je vrlo neobično što mi doslovno predzadnji dan raspravljamo o tome. Pa ja vas želim podsjetiti da smo mi to najavili prije sedam mjeseci i prije nekoliko mjeseci je to uvršteno u dnevni red, ali evo raspravljamo o tome danas, tako da je to potpuno irelevantno što se tiče predlagatelja. Ja smatram da bi trebalo pronaći mogućnost da mi to usvojimo u hitnom postupku, naravno to zavisi od vas, od mene i od svih kolega koji ovdje sjede, jer ja smatram da mi to pitanje nećemo riješiti izborima, doduše na izborima će birači reći svoje o tome kako se upravljalo u tim nadzornim odborima. Međutim na dan izbora će to reći privremeno, jer u zakonu će biti mogućnost ostavljena da opet ti ministri i ostali državni dužnosnici budu u nadzornim odborima, znači čekat ćemo naredne 4 godine da bi opet mijenjali zakon. Tako da ne smatram se uopće krivim što raspravljamo predzadnji dan o tome, ali smatram da ni danas nije prekasno ukoliko hoćemo povući potez, a dobar potez da zakonom onemogućimo državne dužnosnike da budu nadzornim odborima je sigurno dobar potez.
Ja imam jedno malo objašnjenje. Ovaj Prijedlog zakona je predsjedniku Hrvatskog sabora poslan i zaprimljen je 12. rujna ove godine, ne prije 6, 7 mjeseci, 12. rujna ste ga predali. Ja sam ga, kad sam zakazivao sjednicu uvrstio u prijedlog dnevnog reda 18. rujna kad se zakazivala ova zadnja sjednica Sabora. Toliko o tome. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ja sam dijelom htio upravo to reći, dakle da je kolega Pecek i kolega Kramarić su 10. rujna potpisali prijedlog, a da je vama stigao 12. rujna i da je ovo stvarno išlo nešto jako brzo. Znate mi imamo nekih zakona, pa čak i zakona koje je predložio HSS koji čekaju 2 godine, 3 godine da bi došli na red i neće doći na red do kraja ovog Sabora, kao što je primjerice Zakon o 0,0 promila za koji se vi jako zalažete. Prema tome, ovo stvarno radimo u dramatičnim okolnostima i ovo je dramatična situacija da ovaj Zakon mora biti donesen, jer ja ne znam što će se dogoditi. Možda u subotu bude potop, jer ako ovi ministri nastavljaju u ovom, ja ne znam koji je vaš stav, ali po tome kako ste vi hitno to radili i Vlada ispada da ako ovi ministri nastave upravljati imovinom Hrvatske u … [[Govornik se ne razumije.]] Sabora i Sabora možda potop bude, ali dajmo povjerenje imajmo u te ministre još barem do sljedećih izbora, a vi, i mi i svi koji izlaze na izbore mogu reći što će raditi u sljedeće 4 godine pa možda netko bude obećao i rekao da ministri će sjediti u nadzornim odborima i možda građani kažu ok, mi hoćemo takve. Pa pustimo građanima da isto na izborima to kažu. Ja ne mislim da o ovome ne treba raspravljati, ali doista mislim da ima puno važnijih stvari o kojima treba raspraviti zadnjih jedan i pol dan. Jedna od tih je sasvim sigurno i konačno volja, ja se nadam svih nas, da delimitiramo naknadu prvih 6 mjeseci. Nadam se da ćemo imati hrabrosti popodne izglasati ili sutra da i drugih 6 mjeseci budu delimitirane porodiljne naknade.
Potopa neće biti, iako kiše dolaze. Iako izborne kiše dolaze, ali potopa biti neće. Završni osvrt, predlagateljica, potpredsjednica Doma Đurđa Adlešić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo prije svega u ime klubova HSS-a i HSLS-a ja vam se zahvaljujem na evo nekoliko sati rasprave i prije svega ako smo dobro evidentirali svi klubovi su poduprli prijedlog ovog Zakona. Naravno da smo prihvatili i primjedbe kako da taj Zakon u konačnom obliku bude bolji i kvalitetniji, a prihvaćanjem ovakvog Prijedloga ja se nadam da ćemo se stvarno prestati od sljedećeg mandata baviti sami sa sobom, jer ako je točan podatak da smo do sada 17 puta razgovarali o pravima i obvezama državnih dužnosnika, ovo je dobra prilika da se bar jedan dio ovog riješi i da priznamo da nismo ni najpametniji, ni najsposobniji, ni svemogući, ali da nismo ni lopovi i da pustimo one koji znaju upravljati imovinom države da taj posao rade prije svega kao stručnjaci. Točno je. Zakon je upućen u proceduru mada ne vidim zbog čega je to tako silno bitno početkom 9. mjeseca, jer ste o zaključcima ako ste slučajno bili u Saboru, mogli glasovati u veljači. Zaključci koje su zapravo tražili isto ovo što sada piše u zakonu. Dakle nije nova tema, vrlo brzo je stigla potpora struke, dakle ekonomskih fakulteta i zagrebačkog i splitskog, pa zatim riječkog i osječkog koji su nam zapravo na neki način i pomogli pri stvaranju ovog Zakona. Da smo doista i do sada imali stručnjake koji bi odgovarali svojom imovinom, onda bi se sigurno izbjegle brojne rasprave koje su ovdje vođene kad je izbila neka afera, onda se raspravljalo o ostavci jednog ministra, drugog, trećeg, potpredsjednika Vlade npr., ali se nikad tada nismo pitali koliko ta naša rasprava košta. Ovo je prilika da skinemo točku s dnevnog reda. Ja se slažem. Ne može zakon biti donesen danas kao i drugi zakoni koji su u prvom čitanju na zadnjoj sjednici, međutim to ne znači da se ovakva obaveza ne može prihvatiti. Klubovi HSS-a i HSLS-a predlažu da se ukoliko nam naravno prihvatite takav prijedlog obveze sljedeća Vlada da u roku od 6 mjeseci novog mandata provede prvi korak depolitizacije usvajanjem ovakvog Zakona. Naravno neki to mogu odbiti videći sebe u takvim mjestima, neki mogu imati neke druge razloge, neki će prihvatiti, na kraju ćemo svi odgovarati za ono što smo uradili. Sigurno je da ovakav Zakon sprječava i revanšizam, ali i sinekure koje su prije ili kasnije uvijek dolazile na naplatu. Ne mogu ja to reći samo za druge političke stranke, to itekako vrijedi i za stranke koje su predlagatelji zakona, ali je ovo prilika, dakle da to završi zajedno sa ovim mandatom. Hvala svima.
Hvala. Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Je li to bilo o uredbama? Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika, prvo čitanje, predlagatelj zakona su klubovi zastupnika HSLS-a i HSS-a. Dajem na glasovanje slijedeći zaključak: "Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika.". Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Sa 127 glasova za, 10 protiv i 2 suzdržana prihvaćen predloženi zaključak.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe zastupnice, poštovana gospodo zastupnici. Evo s velikim zadovoljstvom vam u ime Vlade Republike Hrvatske predstavljam Zakon, mali na izgled, ali mislim da ćete se svi zajedno složiti ipak velik po onome što činimo. Naime zatvaramo jedan krug, jedan veliki posao koji je određen u ovom mandatnom razdoblju vezano za obitelj, vezano za majke i naravno vezano prije svega za djecu. Mi smo mjere o kojima ćemo i danas govoriti, dakle u izmjenama i dopunama Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju predvidjeli u nacionalnoj populacijskoj politici dokument u koji je donio Hrvatski sabor na prijedlog hrvatske Vlade prošle godine. To je niz mjera na kojima su dugo vremena radili uvaženi stručnjaci, liječnici, ali prije svega naši uvaženi demografi gdje bih istaknula akademkinju i potpredsjednicu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti gospođu Alicu Vethemer Baletić, profesore Gelu, Akrapa, Nejašmića i drugi uglednici koji su članovi Savjeta za populacijsku politiku Vlade Republike Hrvatske. Jedna od mjera koja je bila, koja je predviđena tim dokumentom koji je ponavljam usvojen u ovom Visokom domu jest i mjera o kojoj danas razgovaramo. Kao što svi znate do sada je za, govorimo o obveznom rodiljnom dopust najviša naknada koju je mogla primiti svaka zaposlena majka bila 4 tisuće 257 kuna i 28 lipa, bez obzira na to kakvi su njeni prihodi odnosno kakva je njezina plaća bila u proteklom razdoblju. Odnosi se to u ovom trenutku na 5 tisuća 200 majki u Hrvatskoj dakle nešto više od 20 tisuća majki odnosno žena koje su rodile, a 5 tisuća 200 ih ima veću plaću od ove granične dakle od ovog iznosa koji tu, te dohotke odnosno te prihode limitiraju, znači od 4 tisuće 257 kuna i 28 lipa. Vlada je na početku svog mandata i spomenut ću u nekoliko riječi i to, budući da se radi ponavljam o zatvaranju jednoga ciklusa, jednog kruga u mandatnom razdoblju naše Vlade, na početku svoga mandata budući da je to bio i jedan od stupova programa ove hrvatske Vlade, dakle jedan od stupova jest svakako promjena negativne demografske slike. I sve mjere koje u tom smislu mogu pripomoći da se taj negativan smjer kojim Hrvatska je nažalost išla, što je moguće brže promijeni. Mi smo zbog toga na početku mandata dakle 2004. godine kad je Hrvatski sabor donio državni proračun budući da kao što je poznato svaka Vlada nakon formiranja funkcionira na temelju privremenog proračuna odnosno privremenog financiranja, znači kad smo donijeli proračun mi smo već u tom proračunu ugradili prve populacijske mjere. Mi smo naime, povećali rodiljne naknade i za zaposlene i za nezaposlene majke i produžili mogućnost korištenja rodiljnog dopusta za nezaposlene majke sa šest mjeseci na godinu dana. Također smo vratili mogućnost korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta za majke blizanaca, troje i više djece i to plaćeni rodiljni dopust u tom vremenu. Podsjetit ću i na neke brojke. Naime, budući da je Vlada u prethodnom mandatu smanjila rodiljne naknade mi smo ih povećali na taj način da smo za nezaposlene sa 900 kuna povećali na tisuću 600 kuna, a za zaposlene do 2 tisuće i 500 kuna znači, iznos od tisuću 600 do dvije i pol tisuće kuna. Ponavljam da smo vratili mogućnost toga korištenja trogodišnjeg dopusta koji je također plaćen i to je naravno bila mogućnost da svaka obitelj gradi svoju vlastitu malu obiteljsku populacijsku politiku. Također smo u prvoj godini mandata dakle 2004. godine u proračun za ministarstvu u kojem sam ja na čelu, Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti uključili odnosno odvojili sredstva i za mogućnost financiranja udžbenika za obitelji sa osmero i više djece. Dakle, već od 2004. mi smo svim učenicima i osnovnih i srednjih škola iz obitelji s osmero i više djece, jer smo pretpostavljali da su njihove potrebe i najveće omogućili besplatne udžbenike. Tada smo rekli kad financijske mogućnosti proračuna budu takve da je to moguće i za svu drugu djecu da će to Vlada pripremiti kao novi projekt. To je ušlo i u populacijsku politiku dakle dokument. I kao što znate od ove godine mi smo omogućili besplatne udžbenike za sve učenike, znači ne samo za obitelji sa osmero i više djece nego i za sve učenike koji su obuhvaćeni obveznim školovanjem. U to smo uključili i besplatni prijevoz i naravno smještaj u učeničkim domovima. Također smo, ponavljam, to je mjera dokumenta koji se Populacijska politika od ove godine, od siječnja ove godine promijenili puno toga u sustavu doplatka za djecu. Naime, uveli smo tri cenzusa, omogućili da veći broj djece otprilike 60 tisuća dobije doplatak za djecu i ono što je isto tako važno povećali doplatak za djecu. Također smo prvi puta u Hrvatskoj uveli i tzv. pronatalitetni dodatak od 500 kuna za svako treće i četvrto dijete u obitelji koje su u sustavu doplatka za djecu. Ta mjera se već dame i gospodo pokazuje jako dobrom budući da itekako olakšava život obiteljima koje imaju više djece. Pronatalitetni dodatak je jedna od mjera koju su predložili upravo demografi koje sam spominjala i sigurna sam da će i ta mjera dati određene rezultate. Također smo od siječnja ove godine kao još jednu od pronatalitetnih mjera povećali i onaj iznos jednokratne pomoći koji dobiva svaka obitelj odnosno svaka majka odnosno svako dijete kod rođenja. On je možda to i ne znate svi ali evo, reći ću nakon punih 12 godina promijenjen. Taj iznos je do siječnja ove godine bio tisuću 360 kuna. Dakle, punih 12 godina se nije mijenjao. Mi smo ga vezali za proračunsku osnovnicu. To je sada 70% proračunske osnovice i iznosi 2 tisuće 328 kuna i 20 lipa. Međutim, naravno kako proračunska osnovica bude rasla, tako će se povećavati i taj iznos jednokratne pomoći. I moram reći da upravo u tom smislu razmišljamo i dalje. Bit će sigurno u sljedećm razdoblju i vremena za reći možda i više o tome, ali to je jedno mjesto oko kojeg evo, radimo neke dodatne konzultacije. Upravo dakle oko te jednokratne pomoći za koju smatramo da se mora još više povećati i da tu postoji dovoljno prostora upravo da se na taj način pomogne svakoj obitelji sa malim djetetom, svakoj majci ali prije svega svakom rođenom djetetu. Također smo od siječnja ove godine najnižu rodiljnu naknadu vezali za proračunsku osnovicu. To isto smatram važnim. Dakle, to je sada najniža rodiljna naknada je 50% proračunske osnovice. I kako proračunska osnovica bude rasla tako će rasti i najniža rodiljna naknada. To je važno osobito dame i gospodo, poštovane zastupnice i zastupnici zbog nezaposlenih majki. Dakle, spomenula sam ovih nekoliko mjera koje smo evo realizirali do sada da bih potkrijepila svoju tvrdnju o tome da mi prijedlogom o delimitiranju rodiljnih naknada za prvih šest mjeseci, dakle u vrijeme obveznog rodiljnog dopusta završavamo taj jedan krug kojim smo se bavili četiri godine. Ponavljam, i ova mjera je predviđena u populacijskoj politici u dokumentu koji je prihvaćen upravo u ovom domu i na temelju mjera koje su također predviđene za slijedeće razdoblje a kao što znate za svaku mjeru je predviđeno i vrijeme i godina, i nositelji te mjere, tako da se ništa od toga ne može niti preskočiti niti zaboraviti. Mi vjerujemo da će eto i to biti jedan kamenčić u mozaiku koji slažemo i kojim pokušavamo promijeniti negativnu rekla bih katastrofalnu demografsku sliku u Hrvatskoj. Evo, pripremila sam i evo jedan grafikon koji pokazuje, ovu dolje liniju pratimo. Ona pokazuje koliki broj djece se rađa u Hrvatskoj. Kao što vidite, ovdje recimo 2000., 2003. i onda od početka i primjene novih mjera ta linija je uzlazna. Znači, 2003. otprilike 39 tisuća djece, 2005., za šestu još nemamo potpune podatke, to je negdje oko 43 tisuće. Prema tome, te mjere su ponavljam samo kamenčići u mozaiku. Učeći od upravo stručnjaka, od demografa i ja sam naučila prije svega jednu važnu činjenicu a to je da su i druge zemlje koje su imale sličnu sudbinu, dakle koje su se susretale sa katastrofalnom demografskom slikom i koje su poduzele niz mjera su se suočile i sa činjenicom da ništa od toga ne daje velike rezultate u kratko vrijeme. Bitno je izgraditi sustav, bitno je u tome biti dosljedan, bitno je jednu mjeru graditi na drugu, nikako urušavati sustav nego polako i strpljivo graditi ponavljam još jedanput taj mozaik koji u konačnici može dati jednu drugačiju demografsku sliku Hrvatske. Naš je cilj recimo slijedeće tri godine podići stopu nataliteta na otprilike 50 tisuća, tako da se približi nultoj stopi prirodnog prirasta budući da se stopa mortaliteta kreće između 49 tisuća i 51 tisuće. Dakle, to je onaj prvi mali cilj. Vjerujemo da će ova mjera koju vam danas predlažemo, dakle ponavljam delimitiranje rodiljnih naknada za zaposlene majke u prvih šest mjeseci. Dakle, da u vrijeme kad su doma tih šest mjeseci dobiju svoju punu plaću bez obzira kolika ona bila dati jedan poticaj mladim obiteljima da se odlučuju za djecu, da mogu majke ostati doma i mi očekujemo već u slijedećoj godini otprilike 6% više obitelji odnosno više majki koje će se odlučiti za djecu. Od prvih najava ovih izmjena reakcije su jako dobre i upravo dakle pišu konkretne obitelji, konkretne žene koje kažu da će se odlučiti na dijete. Naime, radi se o činjenici da su mnoge mlade obitelji u velikim kreditima oko stana, oko automobila, oko rješavanja egzistencijalnih problema i da nije svejedno ako supruga ima plaću ne znam pet, šest tisuća, sedam tisuća, da ne kažem devet tisuća ili deset i da u prvih šest mjeseci onda padne na 4 tisuće 257 kuna nego će dobivati punu plaću. Mi ćemo za realiziranje ove mjere prema sadašnjim izračunima u slijedećoj godini odvojiti za obvezni rodiljni dopust još 105 milijuna više, vjerojatno će to biti i nešto više pa ćemo to rješavati i rebalansom ako se ostvari ovih 6% povećanja. A ja ću vam evo reći i neke brojke koliko smo do sada na primjer u ovoj godini za obvezni rodiljni dopust smo izdvojili 700 milijuna kuna, za dodatni rodiljni dopust znači za drugih šest mjeseci i za nezaposlene majke još 900 milijuna kuna. Sad će to biti za obveznih dakle najmanje 800, 805 milijuna kuna u slijedećoj godini. Evo, napravili smo i neke male komparacije. U 2003. za obvezni rodiljni dopust bilo je izdvojeno 540 milijuna kuna a za dodatni i za nezaposlene majke 432. Dakle, sada imamo za dodatnih 900 milijuna u ovoj godini a 2003. je bilo 432 milijuna. Naravno da na ovim mjerama ne mislimo stati. Mi smo pripremili već i recimo jedan poseban zakon, on je potpuno gotov koji međutim nije stigao na raspravu u Hrvatski sabor. To je Zakon o zakladi Hrvatske za djecu. Ta je zaklada također predviđena u populacijskoj politici i to će biti zaklada, bit će zakon naravno u slijedećem sazivu Hrvatskog sabora koja će posebno pomagati i siromašnim obiteljima ali posebno darovitoj, talentiranoj djeci, djeci nadarenim sportašima kojoj često puta roditelji i ne mogu financirati u svemu što bi htjeli, naravno djeci sa zdravstvenim poteškoćama i teško oboljeloj djeci. Međutim, dame i gospodo, gospodine predsjedniče želim vas izvijestiti da u Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti pripremamo i nešto što mislim da je posebno važno istaknuti a to je jedinstveni propis. Dakle, jedan zakon u kojem će biti obuhvaćen i cijeli ovaj sustav, dakle i rodiljne naknade i obvezni rodiljni dopust i dodatni rodiljni dopust, i posvojiteljski dopust, i naknade plaće za slučaj fleksibilnog korištenja radnog vremena, i roditeljske dopuste do 8. godine života djeteta s pravom na naknadu, i roditeljski dopust radi skrbi o teško bolesnom djetetu i ostala otvorena pitanja koja se odnose na ovo područje jer do sada kao što vidite to je razbacano u nekoliko zakona. To je jedna stvar. A druga, mislimo da stavljanjem cijelog ovog sustava koji je vezan za obitelj, za rodiljne dopuste, za roditeljske dopuste na jedno mjesto otvara i novi prostor sigurno da ćemo ovdje pronaći i nove mogućnosti i financijske i svake druge za nove poboljšice u konačnici znače samo jedno a to je potpora obiteljima, potpora majkama i potpora djeci. To je naša ustavna obveza. Jer Ustav Republike Hrvatske jasno kaže da Ustav na poseban način, odnosno država na poseban način štiti obitelj, štiti djecu, štiti mladež i štiti majke. To su odredbe Ustava, one su obavezne za svaku Vladu, za svaki saziv Hrvatskoga saziva. Vjerujem, kažem, da će upravo i taj novi propis otvoriti i nove mogućnosti i ako hoćete u proračunu. Završno budući da ćemo danas sigurna sam, da ćemo tu dobiti potporu svih parlamentarnih političkih stranaka promijeniti ovaj propis i ispraviti jednu veliku nepravdu. Mislim da mogu reći, evo sada i kao žena u ime svih nas žena u ovoj sabornici, dakle, i zastupnica u Hrvatskom saboru, dakle, svih nas koje smo u nekom razdoblju postale majke da je to uvijek bilo jedno kritično razdoblje, dakle, kada je žena koja radi otišla na rodiljni dopust, nekako je odnos društva uvijek prema njoj bio kao da je više nema. I kada se nikada više neće vratiti na svoje radno mjesto. Ovim korakom koji bih ja možda nazvala i malim povijesnim korakom, možda malim za čovječanstvo, ali velikim uistinu za buduće majke, činimo jedan uistinu važan korak naprijed. I zato vas, dame i gospodo, poštovane zastupnice i zastupnici pozivam da podržite ove Izmjene i dopune zakona u hitnom postupku i da od 1. siječnja 2008. godine, zaposlene majke u prvih 6 mjeseci, dakle, u vremenu obveznog rodiljnog dopusta imaju svoju prvu plaću, a od drugih šest mjeseci, naravno da već razmišljamo, imamo … [[Govornik se ne razumije]] i ja vjerujem da će se to i u sljedećoj godini riješiti. Hvala vam lijepa. … [[Pljesak]]
Hvala. Odbori. Odbor za zakonodavstvo? Odbor za obitelj, mladež i šport? Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo? Predsjednica Odbora, poštovana zastupnica Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovana ministrice, kolegice i kolege zastupnici. Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo, na 84 sjednici Odbora, održanoj 10. listopada 2007. godine raspravio je Prijedlog zakona o dopuni Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju sa Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 4. listopada 2007. godine. Odbor je Zakon raspravio kao matično radno tijelo, sukladno članku 75. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Uvodno obrazloženje podnijeli su predstavnici predlagatelja, Konačni prijedlog zakona delimitiranjem rodiljnih naknada uvodi jednu od mjera predviđenih nacionalnom populacijskom politikom. Nastavak je to sustavnih obiteljskih potpora kojima se štiti materinstvo i osnažuje obitelj u skrbi i o djeci. Važno je naglasiti da to nisu ni u kom slučaju kampanjske mjere nego ostvarivanje usvojenog populacijskog programa a kao sljedeći korak predviđena je uspostava jedinstvenog sustava rodiljnih naknada. U raspravi članovi Odbora su ustvrdili da su se u proteklom razdoblju konzistentno i ustrajno poduzimale mjere demografske politike sa svrhom zaustavljanje ukupnih negativnih demografskih kretanja. Posljedice su vidljive i po prvi put uočen je porast stope novorođene djece. Uz činjenicu da je povećano i očekivanje trajanje života, jasno je da je jedino dugoročno rješenje za otklanjanje negativnih učinaka demografskog starenja dosljedna provedba mjera nacionalne populacijske politike. Pitanje nezaposlenih majki, volonterki, majki koje rade na ugovoru o djelu, također je potrebno riješiti a na čelu jednakosti, pravednosti i socijalne osjetljivosti ujednačiti porodiljne naknade tijekom cijelog razdoblja rodiljnog dopusta što je od osobitog značaja za poticanje prirodne obnove stanovništva. Nakon kraće rasprave članovi Odbora su jednoglasno odlučili predložiti Hrvatskome saboru na usvajanje Zakon o dopuni Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Gospođe i gospodo zastupnici, trebali bi uvrstiti u dnevni red jedan Zakon, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mjeriteljstvu, europski zakon koji je važan za one druge zakone da stupe na snagu koje smo već donijeli. Pa ako ima nekih, da li se slažete da taj uvrstimo u dnevni red? Dobro, zajedno sa Prijedlogom odluke o proglašenju Dana socijalnog partnerstva, kojeg bi na današnji dan. Dobro. Klub zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjena gospođo potpredsjednice Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Šteta što se Vlada, pod navodnicima "nekako sjetila" ove potrebe na zadnjoj sjednici Hrvatskoga sabora. No, ajde, bolje ikada nego nikada. I bio bih nekorektan kada ne bih priznao da je na tom području porodiljskih naknada, odnosno demografskih politika ipak nešto učinjeno i to je pošteno reći i to treba priznati ministrici, odnosno Hrvatskom parlamentu, Vladi itd.. E sada je drugo pitanje da li se Zakon mogao donijeti ranije? On se je morao donijeti ranije. Ja ne vjerujem da će to potaknuti Bog zna kakvu tu demografsku obnovu, kako je nazivamo, rađanje, ali pristup egalitarizma, … [[Govornik se ne razumije.]] koliko god izgledao možda nekome pravičan, u ovom slučaju je naprosto bio neodrživ. To se moralo promijeniti. U Hrvatskoj imamo, čuli smo u prosjeku oko 5200 žena koje će osjetiti direktne posljedice ovoga Zakona, što će reći da imaju u ovome trenutku veću plaću od ovih 4257 kuna i 28 lipa. Te žene će prosječno prema ovim tablicama dobivati više no po postojećem Zakonu cca. 1654 kune i 76 lipa. Znači govorim prosječno. Osobno smatram da bi žena, u pravilu je riječ o njima, jasno može tu i muškarac biti na porodiljskom, znači kada ide na porodiljski, trebala svo vrijeme porodiljskog, znači svih tih 12 mjeseci dobivati punu plaću i duboko sam uvjeren da neće proći puno vremena i da će i takva jedna mjera biti podržana u Hrvatskom parlamentu. Ja mislim da bi to bilo pošteno. No, isto tako želim jasno istaknuti da je u ovom trenutku možda hrvatski problem broj 1. upravo taj demografski problem. Možda ga mi nedovoljno apostrofiramo, možda ga ne uočavamo dovoljno ali za 5 do 10 godina ne da ćemo mi imati ili ne da ćemo se samo suočiti sa uvozom radne snage, ne po Čačićevim kriterijima jasno, već ćemo se suočiti i sa problemom očuvanja mirovinske opstojnosti naših fondova. I mislim da će to biti za 5 do 10 godina problem broj 1 u hrvatskoj državi. Kako naprosto sačuvati ovaj, te fondove u trenutku kada na današnji dan na 1,38 radnika dolazi 1 umirovljenik. Realno kada imamo na umu one koji izdvajaju te doprinose na 1,1 radnika imamo 1 umirovljenika. Mi da zaposlimo sve ljudi koji su u ovom trenutku nezaposleni negdje oko 270, 280 tisuća došli bi do omjera 1,5:1 i to je ogroman hrvatski problem. No pustimo sada to. Ovo je tema o porodiljskim naknadama i najmanji pomak jasno valja podržati. Iako svi se slažemo da to nije dostatno. Naprosto na neki način država će morati izlaziti u susret roditeljima i pratiti na neki način to dijete od početka do kraja, jer oni koji imaju djecu kada znaju koliko te dopunske aktivnosti u onim sredinama gdje se djeca mogu okružiti, posvetiti njima, koštaju, onda bi se naprosto i mnogi zastupnici začudili. Kada je riječ o tom naknadama, dobro sad ne treba nikoga tu sad posebno prozivati ni jedna Vlada previše konzistentna, ni bivša, proširila je prava na studentice, proširila je prava na poljoprivrednice, ako se ne varam smanjila je nažalost ove osnovice. Možda nije dovoljno konzistentna niti ova Vlada jer tek sada pred zastupnike izlazi sa jednim koliko toliko prihvatljivim rješenjem koji ima jasno i jednu predizbornu poruku. No bilo kako bilo ima li ovaj zakon ili nema predizbornu poruku, zakon valja jasno poboljšati. A sada ili sutra kada stupi na snagu duboko sam uvjeren da ni jedna Vlada ga neće moći ukinuti, korigirati ili na neki drugi način tim ženama smanjivati njihova prava. No problem će i dalje nažalost kada govorimo o toj demografiji ostati. Porodiljska naknada zasigurno je bitna demografska mjera. Nije najbitnija. Daleko bitnije mjere su koje se ogledaju kako doći do stalnog radnog mjesta. U ovoj zemlji oko 85, možda danas i preko 90% ljudi se zapošljavaju na određeno vrijeme. Drugi problem, svim mladim obiteljima je stan. Danas je kvadratni metar stana po našim gradovima od tisuću 500 do 2 tisuće eura na "skromnim", pod navodnicima, lokacijama. Cijena je rekao bih besplatnog školovanja je za svakog roditelja itekako velika. Sigurnost radnog mjesta rekoh. Standard kojega valja pratiti kako vrijeme odmiče troškovi životni neminovno će biti iz godine u godinu sve veći itd. Znači, naknada je bitna mjera. Ali je svakako samo jedna od mjera koje se tiče populacione politike ili demografske politike. I na tome će ova država u dogledno vrijem morati silno puno raditi. Izuzetno mnogo puno vremena posvetiti, jer problemi sa kojima ćemo se suočiti iz godinu u godinu biti će sve veći. Jasno je da treba ovaj Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju podržati i ovakvu jednu inicijativu pozdraviti nadajući se da će u novom sazivu neki drugi zastupnici izglasati produženje ili proširenje te porodiljske naknade na svih 12 mjeseci, odnosno raditi na tome da iz godine u godinu te naknade budu što je moguće veće, a ne da neke mjere budu na snazi kao što smo maloprije imali prilike čuti 12 ili 13 godina.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Poštovana zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa u nizu netočnih navoda evo ispravila bih barem jedan, dva. Jedan, tvrdnja njegovog gospodina zastupnika da niti jedna Vlada nije bila, pa niti ova dosljedna, misleći na predizborne aktivnosti koje uvodeći, misleći na ovaj Zakon koji se uvodi kao predizborne aktivnosti. Ja bih rekla da to nije točno zaista, što je i gospođa ministar rekla. Jer od 2004. ova Vlada od samog početka mandata nakon što je donesla Nacionalnu populacijsku politiku i program demografske obnove Hrvatske rekle smo i za zaposlene i ne, samo zaposlenoj majci povećala je iznose od tisuću 600 na 2 i pol tisuće, vratila rodiljne dopust, 3 godine sa majkama koje su rodile drugo, treće i svako naredno dijete, nezaposlenoj majci koja je rodila prvo i drugo dijete produljeno je pravo na rodiljni dopust sa 6 na 12 mjeseci, rodiljna naknada sa 900 podignuta je na tisuću i 600 kuna. I da ne govorim o svim ovim mjerama o kojima je govorila ministrica ove godine što su donešene. Dakle ova Vlada zaista radi u jednom kontinuitetu i nije istina da je to sada predizborna aktivnost. Dakle ovo je samo jedna mrvica od onoga što je ova Vlada učinila u ovom proteklom razdoblju. Hvala.
Hvala. Drugi ispravak, poštovana zastupnica Mirjana Brnadić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo osvrnula bih se na navode kolege Kajine, iste kao i kolegica Caparin. Pa bih još dodala, naravno da ovo nije samo predizborna aktivnost jer je ovo kontinuitet aktivnosti koji je ova Vlada imala od početka od 2004. godine do danas. Pa bih samo pobrojila neke od aktivnosti koji su bili u 2005., jer je kolegica Caparin već rekla 2004. godinu. Dakle nastavljena je provedba projekta Dodjele besplatnih udžbenika djeci sa, obitelji sa osmero i više djece, povećan je broj rodilja koji ostvaruju prava na rodiljni dopust i naknadu u odnosu na 2004. godinu, proširen je broj gradova u kojima se provodi programi nevladinih udruga uz potporu ministarstva, namijenjeni su trudnicama, mladim roditeljima, pokrenut je znanstveno-istraživački projekt na temu "Uzroci i posljedice socijalnog steriliteta u Hrvatskoj". U 2006. godini dodjele besplatnih udžbenika su nastavljene. Novčano darivanje djece u višečlanih obitelji za Božić, nastavljen je daljnji rast broja korisnika rodiljnih naknada, itd. itd. Dakle jedna aktivnost kontinuirana sustavna u cilju provedbe Nacionalne strategije, populacijske strategije. Hvala.
Hvala. I poštovana zastupnica Jagoda Majska Martinčević.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa ja bih ispravila doista maliciozan istup kolege Kajina. Naime, ako išta nije u funkciji predizborne kampanje onda je to upravo ova mjere. Gospodine Kajin djeca se niti prave niti se o njima brine u određeno vrijeme, a najmanje u nekakvoj kampanji političkoj. To je doista, ako je išta dugoročno i ako za nešto moramo zahvaliti ovoj ministrici ovdje onda je to upravo ova mjera. Nevjerojatno je da nešto što je usmjereno razvoju ove zemlje i to u onom esencijalnom smislu dakle u prirastu stanovništva u novim generacijama da vi to smatrate predizbornom kampanjom. Pa to ne da je malicija to je doista zločestoća. Nemojte se ljutiti.
Klub zastupnika HDZ-a poštovana zastupnica Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovana ministrice, kolegice i kolege zastupnici i zastupnice. Klub Hrvatske demokratske zajednice raspravljao je o Prijedlogu zakona o dopuni Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju sa Konačnim prijedlogom zakona. Pozitivan stav prema obitelji i djeci duboko je zaista ugrađen u kulturu hrvatskog naroda. Žao mi je da je ova saborska dvorana poluprazna da o ovako važnoj, kada o ovako važnoj temi razgovaramo. Iz nacionalne populacijske politike vidljivo je da obiteljske potpore imaju prioritetan cilj osnaživanje obitelji u podizanju djece počevši od rodiljnog dopusta do prava na rad sa skraćenim radnim vremenom radi skrbi o djetetu, mjesečnih novčanih naknada, jednokratnih pomoći i poreznih olakšica. Ova Vlada od početka mandata pa do sada obitelj stavlja u centar političkog, kulturnog i društvenog zbivanja. Učinjeno je niz sustavnih obiteljskih potpora kojima je cilj štititi materinstvo, pomoći obitelji u skrbi i o djeci. U prvoj godini mandata povećane su rodiljne naknade zaposlenoj, samo zaposlenoj majci za vrijeme korištenja rodiljnog dopusta do prve godine života od 1600 na 2 i pol tisuće kuna. Zaposlenoj i samo zaposlenoj majci koja je rodila blizance, treće i svako naredno dijete produljeno je pravo na korištenje rodiljnog dopusta sa dvije na tri godine uz podizanje rodiljne naknade sa 1100 na 1600 kuna. Mogućnost korištenja trogodišnjeg dopusta bivša Vlada je ukinula, a 60 tisuća žena našlo se u nezavidnoj situaciji. Jedna od mjera je bila da se nezaposlenoj majci koja je rodila prvo ili drugo dijete produlji pravo na rodiljni dopust sa 6 na 12 mjeseci, a rodiljna naknada podignuta je sa 900 na 1600 kuna. Ukoliko je rodila blizance, treće i svako naredno dijete osigurano je pravo na naknadu od 1600 kuna do treće godine života. Dakle to su mjere koje je ova Vlada od svog početka mandata učinila. Posredstvom Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti obiteljima se osiguravaju naknade u obliku jednokratne novčane pomoći za opremu novorođenog djeteta koji je podignut na 70% proračunske osnovice a za 2007.godinu ona iznosi sada 2 tisuće 328 kuna i 20 lipa. Kao što je rekla ministrica nakon 12 godina to je učinjeno, a tada je iznosilo 1360 kuna do sada. Uveden je i pronatalitetni dodatak korisniku doplatka za treće i četvrto dijete u iznosu od 500 kuna. U srpnju ove godine ovo pravo ostvareno je za 66 tisuća 741 dijete. Omogućeno je pravo na doplatak korisnicima doplatka čiji je prosječan mjesečni dohodak po članu kućanstva za prethodnu godinu iznosi 50% proračunske osnovice 1663 kune ili manje. Uvedena su tri dohodovna cenzusa temelju kojih se utvrđuje pojedinačni iznos doplatka za djecu. Prema pokazateljima za srpanj 2007. godine pravo na doplatak ostvarilo je 242 tisuće 660 korisnika za 465 tisuća 71 dijete. Sukladno nacionalnoj populacijskoj politici svi polaznici osnovnih škola i prve, prvog razreda srednje škole ostvarili su pravo na besplatne udžbenike, pravo na besplatni smještaj u đačke domove i prijevoz od kuće do škole i natrag. Rodiljne naknade dio su naknada obitelji koje imaju pronatalitetnu ulogu, ali ovise o gospodarskoj razvijenosti i financijskim mogućnostima. I ova je vezana uz financijske mogućnosti odnosno prvih 6 mjeseci financiranje ovih rodiljnih naknada je stvar doprinosa a svakako rješavanje drugih 6 mjeseci bit će u svezi sa porezima odnosno stanju u državnom proračunu. Klub Hrvatske demokratske zajednice je podržao delimitiranje rodiljnih naknada u prvih 6 mjeseci dopusta za majke koje imaju plaću od sadašnjeg limita 4 tisuća 257 kuna. Njih je sada 5 tisuća 280 dok naknadu za prvih 6 mjeseci dopusta prima 20 tisuća 268 žena. Primjenom ovog Zakona naknada će iznositi punu ženinu plaću za 6 mjeseci. Klub Hrvatske demokratske zajednice izražava zadovoljstvo ovim daljnjim korakom u povećanju nataliteta jer se očekuje da će se oko 6% žena sa većim primanjima odlučiti za dijete. O tome svjedoče navodno i provedena istraživanja. Svi su pokazatelji porasta broja novorođene djece u jednoj godini. Sjetimo se 2002., 2003. broj rođenih otprilike 39 tisuća. 2004. godine 40 tisuća 282, a 2005. 40 tisuća 474. Klub Hrvatske demokratske zajednice vjeruje da će se nove pozitivne mjere odnositi u daljnjem razvoju donošenja ovih mjera i na majke koje rade sa ugovorom o djelu a koje isto tako plaćaju doprinose. Na volonterke, nezaposlene majke, na žene koje moraju čuvati trudnoću. Dakle to je prostor za daljnje djelovanje. Isto tako Klub Hrvatske demokratske zajednice vjeruje da sve ove pozitivne mjere koje se jednom donesu u ovom Visokome domu a u svezi su s obitelji, majkom i djecom nikada više neće biti ukinute. Hvala.
Hvala lijepo kolegice. Sljedeća je zastupnica Zdenka Čuhnil u ime Kluba nacionalnih manjina. Izvolite kolegice.
Poštovana potpredsjednice, uvažene kolegice i kolege. Klub nacionalnih manjina podržava Zakon izmjene i dopune obveznog zdravstvenog osiguranja posebno normalno ovaj dio koji se odnosi na delimitiranje za prvih 6 mjeseci naknada rodiljama. Svakako da podržavamo svaku mjeru koja vodi ka zaštiti djeteta, zaštiti mladih, zaštiti materinstva, zaštiti obitelji stvarajući normalno njihov kvalitetniji dostojniji život. Sama ministrica je rekla da zasigurno da su mlade obitelji opterećene financijski u svim pogledima upravo u bitci za određeni standard odnosno u bitci za stambeno zbrinjavanje i sve ono što čini upravo taj dostojan život. Prema tome i do sada smo podržavali sve socijalne, porezne i gospodarske mjere koje su utjecale na populacijsku politiku odnosno poboljšavajuću demografsku sliku, poboljšavajući natalitetnu politiku. Međutim ja želim ovdje otvoriti jedno drugo pitanje i zaista mi nije jasno zašto se mi time do sada nismo bavili u 4 godine kad upravo razgovaramo o djeci. Kolegice i kolege, šta je sa predškolskim odgojem? Šta je sa djetetom od jedne godine kad majka mora početi raditi do njegove sedme godine kad ono krene u školu? Mi smo prekrasno riješili pitanje sada već i obrazovanja, osnovnoškolskog obrazovanja rasterećujući obitelj već time što smo evo i u ovom Parlamentu, odnosno za vrijeme ovog saziva dali besplatne učenike da pokušavamo da obrazujemo i u srednjem školstvu što besplatnije, odnosno za sada barem prve razrede smo rasteretili. Međutim, predškolski odgoj kolegice i kolege je prepušten potpuno lokalnoj samoupravi. Ni jedna zemlja u tranziciji nije to na taj način prepustila lokalnoj samoupravi. Činjenica je da mi nadziremo kvalitet odgajatelja, odnosno da je to ostalo u domeni ministarstva, da mi donosimo čak i pedagoške standarde koji su evo ovih dana bili tema i za predškolski odgoj. Na žalost nebriga nas je kad pojedine i općine i gradovi ne da otvaraju nove vrtiće, čak ih i zatvaraju. Prema tome, mislim da bismo ubuduće naše programe morali upravo ozbiljno ugraditi taj segment. Naime, mi smo obvezali zakonom da županije su dužne donijeti program predškolskog odgoja, no ostalo je samo na zakonu. Nismo prekontrolirali koliko županija taj program ima, a moram vam reći da ih vrlo malo ima. Da županije reagiraju kada neka općina se nađe u financijskim poteškoćama kada je u pitanju predškolski odgoj i vrtić pa zatvorite ga. Da, zatvorite ga. Umjesto da bijemo bitku za otvaranje vrtića, mi čak dozvoljavamo da se vrtići zatvore i vjerujte da bez tog dijela koji manjka u našem kompletnom sustavu brige o djetetu, od njegovog rođenja do školovanja, do fakulteta, ako ne riješimo segment od prve do sedme godine djeteta vjerujte da još uvijek će biti puno roditelja koji i sa ovih 6 mjeseci pune plaće i sa onih 12 mjeseci porodiljskog dopusta na žalost neće se odlučiti roditi drugo, treće i ne znam koje dijete. Zašto nismo naučili nešto od drugih zemalja u tranziciji. Ja vam moram reći da i jedna Mađarska, i jedna Češka brinu o predškolskom odgoju na taj način da država plaća odgajatelje, da financira znači taj segment odgajatelja, ali sve materijalne troškove i upravljanje pogon vrtića ima na brizi sama jedinica lokalne samouprave. Znači izgradnju, održavanje vrtića, stvaranje standarda za te vrtiće, da o tome brine lokalna samouprava, ali o broju i kvaliteti stručnog osoblja koje radi sa djecom najčešće upravo brine država i na taj način pomaže ustvari općinama, gradovima, jer nemojmo zaboraviti nisu sve općine i svi gradovi sa proračunom jednog Zagreba iako je ovdje država i u jednom Zagrebu trebala odigrati važnu ulogu kada je u pitanju predškolski odgoj. Koliko je vrtića u zadnje 4, u zadnjih 8 godina u Hrvatskoj otvoreno, bez obzira što se šalimo da najčešće otvaramo pojedine objekte predizborno, ja bih čak bila sretna da se vrtići otvaraju predizborno. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolegice. Sljedeća je na redu zastupnica Ivana Sučec Trakošćanec. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. I eto iako bih i ja mogla govoriti o puno stvari širih od ovih što je predloženo ovim Zakonom. Ja ću se ograničiti na točku dnevnog reda, jer sad nije rasprava ukupno o brizi o djeci i cijelom sustavu, nego je rasprava o porodiljnim naknadama i ja ću se evo koncentrirati dakle na taj dio populacijske politike koja je ne samo deklarativno, nego i kroz sve ove proračune u ove 4 godine otkad je ova Vlada na dužnosti pokazala da je to prioritet svih prioriteta. Ja mislim da bi to trebao biti i dalje prioritet i ove nove stare Vlade za koju se nadam da će nastaviti raditi sve što je radila u 4 godine, ali i ukupno državne politike na svim nivoima, pa i konsenzusa nas u ovoj dvorani. I mene zbog toga začuđuje što su kolege koji su najviše imali primjedbi dakle na ovo što poboljšava standard i status mladih ili drugih majki, dakle rodilja, prvo izgovorili pa čak nisu se udostojali ni čuti komentare svog govora, dakle izašli van. I drugo, što u ovoj dvorani ja vidim od sviju stranaka predstavnike samo tri stranke. Dakle dvije kolegice iz SDP-a, jednu kolegicu predstavnicu nacionalnih manjina, sve ostalo HDZ. Dakle meni je žalosno reći, ispričavam se gospođu potpredsjednicu ne Vlade, to ću ispraviti, ja se neću zabuniti nego zasad ipak još potpredsjednicu Hrvatskoga sabora dakle i to je žalosno. Dakle ova tema koja zaslužuje puno veću pažnju jednostavno je kao nekakva prolazna točka i u njoj se najviše negativnoga izvlači i ne samo vezanoga dakle uz porodiljne, nego svega i svačega što veze s tim nema. Dakle ja ću reći da me i kao majku, ali i kao baku troje unučadi i dobro poznajem dakle probleme i mladih majki, zanima svaka moguća promjena na bolje i naravno da sam i ja vrlo realna da živimo u uvjetima zadanoga i mogućega i da očekujem dakle da će se u sljedećem periodu riješiti dodatnih 6 mjeseci sa punih iznosom plaće onih žena koje na to imaju pravo i sigurna sam da će se u proračunu za 2008. kad se bude radio konačni prijedlog naći tih par stotina milijuna koji su u usporedbi sa nekim drugim troškovima za ono što ulažemo u materijalno, da tako kažem zanemarivi. Ja sam sigurna dakle da će u hrvatskoj državi ne samo za prvih 6 mjeseci one majke koje imaju naknadu veću od 4 tisuće 200 i nešto kuna ili od 2 i pol za drugih 6 mjeseci dobivati svoju punu plaću i na taj način da će se dakle sve više žena odlučivati imati djecu. Jer iako je materijalno vrlo važno ja moram dakle sve nas upozoriti da je i onaj duhovno ozračje koje vlada oko toga da li je vrijedan netko tko ima više djece ili ne, vrlo važno. Dakle ja sam na strani onih koji smatraju da svaka žena od nas, pa i ja na kraju vrijedi onoliko koliko je djece rodila. Dakle svaka žena vrijedi višestruko onoliko koliko više djece ima i ta pozitivna klima. Dakle to, da tako kažem slavljenje i čašćenje žena koje imaju više djece što ne znači da moraju sjediti doma i biti zatucane, nego ću reći one sjajne primjere žena koje su znanstvene radnice, doktorice znanosti pa imaju po 5 i više djece. I takvih primjera u Hrvatskoj ima, ali nitko za njih ne zna, jer se to ne piše u novinama. Piše se samo o nekim ekstremnim slučajevima dakle koje ne pokazuju presjek ili veću populaciju našeg društva. Veća populacija je najveća ne samo hrvatskoga društva nego i sve razvijene Europe bez obzira na rasap i raspad obitelji na svim skalama vrijednosti na prvo mjesto stavlja obitelj. Dakle, sva istraživanja javnog mnijenja i želja koje ljudi imaju, ne onog što su ostvarili nego želja koje imaju dakle, vape za time da se rađaju obitelji, da žive u obitelji i da im obitelj bude dakle ona osnovna da tako kažem uvijek točka iz koje će odlaziti, u koju će se vraćati i koja će ih ispuniti i dati im mogućnost i da stručno napreduju i da naravno i materijalno više stvaraju. Ja ću reći dakle još nešto. Da Vladina politika mora voditi dakle računa i o ovom materijalnom dijelu što vodi, to se i pokazalo. Pokazalo se i kroz godine, to sam na zadnjem izlaganju znači sve veći broj novorođene djece, nažalost sve veći broj umrlih, pa taj se nikako broj ne može stići. Ali u apsolutnom iznosu mi imamo podatak da se u zadnje tri, četiri godine u Hrvatskoj rađa sve više djece svake godine, pa očekujem dakle da će i u 2008. ova mjera ne samo onima koji idu po prvi puta na porodiljni nego onima koji budu zatečeni na porodiljnom, to je još dodatni broj tih žena koje će, možda neke četiri, neke pet a neke i samo mjesec dana iskoristiti tu mogućnost da dobe veću naknadu. Ali dakle, da će se ukupnim mjerama, a sad tu kad smo već govorili o predškolskom, slažem se s gospođom Čuhnil, mi moramo voditi računa i o radnom vremenu dakle tih ustanova koje postoje. Prema tome, ako se jedan vrtić zatvara ili svi vrtići u jednom gradu u četiri sata, onda se postavlja pitanje ako neka majka dolazi s posla u pet, kud će s tim djetetom za tih sat vremena, to je stvarno pitanje. I pitanje svih pitanja je naše radno vrijeme. Mi dakle moramo biti svjesni da danas obzirom na jaku konkurenciju, na težnju za brzim uspjehom ne samo u području dakle stručnog napredovanja nego stjecanje materijalnih dobara, imamo pojavu da naši mladi ljudi, visoko obrazovani većina ih je takovih, radi od do da kažem, od osam, devet ujutro, do toliko navečer skoro, rade subotom, nose posao nedjeljom. I pitanje je uopće kad dvoje mladih se stigne dakle uopće dogovoriti o tome a ne da tako kažem i realizirati tu potrebu za djetetom, jer pretpostavljam da svako normalno biće i ljudi koji se žene imaju potrebu imati djecu. Dakle, to je jedno pitanje. I drugo pitanje, to famozno pitanje tog rada nedjeljom. Pa se ja nadam da će naša Vlada koja je načela taj problem, koja ga je svjesna, koja vodi računa dakle o svim onim silnicama da tako kažem koje utječu na taj problem, to je dakle i interes poslodavaca, interes zaposlenika, interes svih društvenih skupina koje su u to da tako kažem involvirane i kojima nekima ovisi život o tome, nekima ovisi dakle i slobodno vrijeme, dakle da će se naći jedan model da se pomire sve te zajedničke da tako kažem moguće situacije i da se onda što je veći broj žena odnosno i muškaraca oslobodi rada nedjeljom, pa da se onda može eto, porodica kvalitetnije i više družiti i biti zajedno. I ne bih voljela čitati dakle, ja sam si dala malo truda, pa sam pripremajući ovo svoje izlaganje pogledala dakle sve ono što sam mogla naći, ne bih htjela zaboraviti da se danas u svim novinama pojavila vijest da će biti od 1. siječnja 2008. veća naknada i da su to svi pozdravili. Nema portala i nema novina koje nisu rekle da je to dobra mjera. Ali se, isto tako sam zatekla i čitala raspravu u Hrvatskom saboru 2001. iz ožujka, gdje je na prijedlog isto HDZ-a dakle i onda i danas HDZ predlaže povećanje, se raspravljalo o tome kako da se nađe nekakvih 200 milijuna u narednih ne znam koliko godina, da se naknade vrate, ponavljam, vrate jer su bile smanjene na ono što je HDZ imao do 2000. na tisuću 600 kuna za prvih 6 mjeseci i 2 tisuće 500 kuna za drugih 6 mjeseci. Pa gdje su te brojke i kakve su one ću samo reći u dva gruba komparativna podatka brojaka. Dakle, za dodatne i naknade za nezaposlene majke od 2003. do 2007. je više nego 100% povećan iznos. On je 2003. bio 432 milijuna. Danas je 900 milijuna. Za obavezni porodiljni dopust. Od 2003. dakle od kad je ova Vlada dakle i mi kao zastupnici koji joj dajemo podršku, je za obavezni porodiljni isto tako više od 80% povećana naknada. Dakle, od 540 milijuna je došlo na preko 700 milijuna. Dakle, te brojke govore same za sebe. Broj onih koji koriste isto tako. I sada da ne širim, sve one druge socijalne grupe kao što su djeca, studenti sa znači duljim, većim iznosima dječjeg doplatka, sa duljim mogućnostima korištenja. Gdje su one sve druge potpore? Čak dolazimo do toga da se kaže da Hrvatska previše daje u socijalu. Ja mislim da to nije previše. Da svaki onaj koji je prima je potrebit te pomoći, a da svi drugi su dužni dakle od onog viška koji zarade dati onome koji to nije u stanju. Pa u ovom slučaju i majkama omogućiti da što dulje budu sa svojom djecom iz onih zdravstvenih problema. dojenja do godine dana. I u svakom slučaju zahvaljujem gospođi potpredsjednici koja je to još šire od mene razložila. Zahvaljujem svima vama koji ćete podržati ovaj zakon. I žao mi je što više naših kolega se ne uključuje u prijedloge kojima bismo poboljšali status onih na koje se ovaj mali zakon sa velikim, dobrim posljedicama odnosi. I želim vam svima rastanak u težnji da i u budućem sazivu Sabora raspravljamo na dobro hrvatskoga naroda, posebice onih koji će se voziti po cestama, koji će koristiti sve one zgrade koje mi evo, ovih dana gradimo. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo kolegice. Iako svjetonazorsko neslaganje ne ide pod ispravke netočnih navoda moram ipak reagirati na tezu da žene vrijede toliko koliko imaju djece. Doista držim da vrijede i žene koje ne mogu imati djece. I oni koji ne žele. Imamo nekoliko…
Gospođo potpredsjednice!
Izvolite!
Još jedanput ću ponoviti jasno i glasno kao što sam rekla. Članak 209., 214. i svi ostali članci koji kažu ja mislim dakle, ja Ivana Sučec-Trakoštanec zastupnica mislim, nisam rekla da to trebate mislit vi, niti itko drugi, ja mislim i ponavljam ono što sam rekla, da svaka za mene žena, a čula sam to i dakle druge ljude sa drugih mjesta koji govore pa ne moram citirat neke biskupe, dakle moje mišljenje jest takovo. Oprostite.
U redu. Naravno da imate pravo na svoje mišljenje. Ja sam samo držala dužnim vas upozorit da vrijede i druge žene. Imamo nekoliko, imamo jedan ispravak i nekoliko replika. Ispravak netočnog navoda zastupnica Sobol. Izvolite!
Vjerojatno bi sad trebalo odustat obzirom da je gospođa Sučec-Trakoštanec izrazila svoje mišljenje, ja ovako moram kazati, moram reći da je to po meni uvreda za sve žene, one koje iz bilo kojih razloga ne mogu imati svoju djecu ili eventualno moraju na neki način posvojiti, za one, za nas koji imamo jedno dijete. Ima nas tu više. I potpredsjednica Vlade. Dakle, mi vrijedimo manje od onih koji imaju troje, četvero, petero ili više djece. Ovakva jedna izjava je nešto prestrašno. Ja kao žena ne znam na koji način bi mogla karakterizirati, ali stvarno nisam očekivala da ćemo krajem 2007. godine iz usta jedne žene u ovom parlamentu čuti ovakvu raspravu.
Hvala lijepo kolegice. Ispričavam se što sam. Sve u redu, nećemo se kvalificirati. Evo, ja doista. Izvolite, povreda poslovnika.
Ponovo se pozivam na sve članke koji kažu prvo da vi gospođo potpredsjednice ne možete komentirati dakle moje mišljenje. Drugo, ne može kolegice reći ono što ja nisam rekla. Ja sam samo hvaleći jednu manju grupu žena koja ima djecu njih hvalila. Nisam ništa loše mislila o drugoj grupi žena ili o grupama žena koje nisu majke. Nisam riječi. Samo jedan segment žena sam pohvalila.
Molim vas lijepo kolegice, nećemo dobacivati iz klupa jedne drugima, naročito pozivam nekolegice. Izrekle smo različite vrijednosne sudove, odgovaramo za ono što smo rekli. Idemo na replike. Zastupnica Ruža Lelić. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege. Evo, sve što je kolegica Ivana rekla ja bih se u najvećem dijelu mogla složiti. Zaista, treba poticati sve mjere koje stimuliraju pronatalitetnu politiku i vidimo da takve mjere i daju rezultate, to se vidi po broju rođene djece. No međutim, osvrnula bih se na ovu spornu izreku.
Oprostite, … [[Govornica je isključena, ne čuje se.]] Jeste li se vi javili za repliku?
Repliku, da.
Aha, traje znači replika, jer ste vi prijavljeni i za raspravu.
Jesam.
U redu, samo provjeravam. Izvolite.
Ja isto tako mislim da kolegica i željela bih da to tako i bude da nije doslovce mislila da cijene žene onoliko koliko ima djece. Ja cijenim svaku ženu koliko god imala djece. Normalno da ona koja ima više više treba ulagati i truda i napora da tu djecu odgoji i ja im zaista na tome izuzetno sam ovako uvijek ponosna na njih i puna hvale. Jer, znamo da i one žene koje ne mogu imati djece izuzetne pate i ne znam što bi dale da imaju djecu, tako da vjerujem da se ovo krivo interpretiralo i želi se krivo interpretirati kolegici Ivani pa zato želim da to ne ostane razjašnjeno. Znači, sve ove mjere koje se poduzimaju i koje ću u raspravi još više istaći daju razultate i to se vidi već u kratkom vremenu da daju rezultate mada je poznato da ovakva populacijska politika je politika koja je kontinuirana i sveobuhvatna kao što ova politika i je u ovih zadnjih četiri godine.
Hvala lijepo kolegice. Imamo odgovor na repliku zastupnice Ivane Sučec-Trakoštanec. Izvolite.
Da, naravno da se o svakoj temi može govoriti o više načina. Međutim, svjetonazor je nešto što određuje i naš afektivni pristup prema nekom problemu i nitko ne može reći nikome, dakle najmanje meni koja cijeni svako ljudsko biće, posebno cijenim naravno sve žene čija sam ja pripadnica, ali majčinstvo je nešto što zaslužuje posebnu pažnju i majke su jedna vrsta ili grupa žena koje po meni sam pohvalila i hvalit ću ih uvijek iziskuju posebnu brigu, posebno poštovanje pa i ovakvu izjavu kao što sam ja rekla, ponavljam dakle. Svaka majka koja ima jedno, više ili dva, tri djeteta ili pet vrijedi toliko koliko djece ima za mene. I to je opet razlika između majki koje imaju jedno ili sedam, osam. I ja poznajem majku koja ima četrnaestero djece, koja je prekrasna žena, zdrava, čija su djeca isto prekrasna, visoko obrazovana. Dakle, ja imam pravo izraziti sreću što Hrvatska ima i takovih žena koje rađaju puno djece i ja kao žena dakle poštujući svako ljudsko biće, ponavljam bez obzira o kome se radilo, posebno slavim danas jer je ta tema da se tom uskom segmentu posvećuje pažnja. I posebno dakle slavim hrvatske majke koje rađaju djecu, ne samo danas nego i u budućnosti. Hvala.
Hvala lijepo. Slijedeća replika kolegica zastupnica Jagoda Martić. Izvolite kolegice.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa evo, ja bih se sa svojom replikom osvrnula upravo na ovu izjavu kolegice koja je rekla da otprilike svaka žena je vrijedna onoliko koliko djece ima, odnosno žene koje imaju djecu su vrjednije. To je na tragu onih izjava koje smo ne tako davno imali prilike čuti i od pojedinih predstavnika crkve koji su doslovce rekli da treba vratiti dostojanstvo ženi, a to dostojanstvo će se vratiti tako što će žena opet preuzeti onu svoju osnovnu ulogu da bude majka i domaćica. Znači, drugim riječima čuvarica ognjišta. Smatram da je to nedopustivo vrednovanje žene i njene uloge u društvu. Isto tako smatram da je to zapravo uvreda za žene jer žena je pored toga što je majka ona ima isto jako puno svojih funkcija i uloga u današnjem društvu odnosno u vremenu u kojem danas živimo. Sigurno da je majčinstvo nešto najljepše i najvrijednije što se u životu svake žene može desiti. To je najljepše ali ne samo za žene nego i za muškarce koji zapravo u tom majčinstvu sudjeluju. Međutim, isto tako znamo da pogotovo u današnje vrijeme ima i puno žena koje iz razno raznih razloga nažalost ne mogu imati djecu, znači ne mogu osjetiti tu radost. I prema tome, onda vas ja sad pitam što je sa tim ženama. Po ovoj vašoj izjavi one su znači manje vrijedna ženska bića. Mislim da naprosto na takav način ne možemo raspravljati i razgovarati u Saboru. Svakog čovjeka treba vrednovati po onim njegovim osnovnim ljudskim vrijednostima a opet kažem majčinstvo je samo jedna od uloga u životu žene i zbog toga još jedanput sad govorim ono što smo mi iz kluba SDP-a često puta napominjali i spočitavali ovoj Vladi smatramo da je nedopustivo što se jednostavno Zakon o medicinsko potpomognutoj oplodnji do dana današnjega nije donio a bio je zapravo prije četiri godine spreman za donošenje.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec. Izvolite.
… [[Govornica je naknadno uključena, ne čuje se.]] ja nisam sigurna da se dostojanstvo ženi može vratiti na način da ju se prisili na moj izbor. Dakle, kolegica želi da sve žene biraju izbor iz svjetonazora SDP-a. Ja to ne želim. Ja se borim za to da svaka žena ima pravo izbora pa će ona birati hoće li biti domaćica, kuharica, doktorica znanosti, hoće li biti političarka, hoće li biti glumica. Da svaka žena bira i da ne bude manje vrijedna, upravo ona koja jest doma odlučila biti žena koja će rađati djecu, za njih kuhati i čekati svog muža i usput možda nešto zaraditi na internetu ili da će biti manje vrijedna dakle od neke koja se po novinama slika svaki dan i možda radi manje od nje ali prikazuje privid. Dakle, ja ne želim načinjati tu temu da moramo svi biti jednaki. Ja želim da budemo različiti. Pa ostavite svakoj ženi da izabere. A to što se tiče da žene ne mogu imati djecu, pa nažalost. Opet se vraćamo na moj svjetonazor koja vjerujem u Bog. "Čovjek snuje, Bog određuje." Dakle, Bog će odrediti tko može. Ja to vam tvrdim dakle ovdje, a vi ne možete si, opet me napadnite i zbog toga. Dakle, ja hoću da žene dostojanstveno biraju ono što će u životu biti kad izaberu da im Vlada u tome daje potporu na onim mjestima gdje svaka žena nalazi sebe. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Bilo bi dobro da se vratimo na zakon, ali imamo još replika. Zastupnica Ljubica Brdarić. Izvolite.
Hvala. Ne osporavajući nikome pravo na mišljenje moram reći ipak da je ova izjava da žena vrijedi više što je više djece rodila je skandalozna i uvredljiva. Ja sam majka troje djece i pri tome ne mislim da više vrijedim od onih koje imaju jedno ili dvoje djece ili da sam manje vrijedna od onih koje imaju više. Roditi mnogo djece može biti i čin neodgovornosti. Ako vi imate 10-tero, 14-tero ili ne znam koliko djece koje ćete u startu zakinuti u odnosu na ostale pa im nećete moći pružiti odgovarajuće uvjete života, obrazovanja i uspjeha u životu vi ste neodgovoran a ne dobar roditelj. A kada pričamo o majčinstvu morali bismo se kao što je kolegica Jagoda i rekla, prisjetiti i očeva bez kojih toga majčinstva ne može biti i ne osporavati im pravo da sudjeluju u čitavoj toj priči, pa bismo onda i njih morali mjeriti kroz to koliko su djece dobili ili nisu, da li vrijede kao osobe ili ne. I podsjetimo se kolegice i kolege da postoje ljudi koji mogu, a ne žele imati djecu i mislim da je to njihovo pravo i da ih zbog toga ne treba smatrati lošima. Bolje je dijete ne roditi nego ga roditi i uskratiti mu ljubav i sve ostalo što mu je potrebno.
Hvala lijepo. Odgovor zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Jedna rečenica. Tvrdoglavo mi mećući u usta nešto što sam tri puta pojasnila da nije tako kako bi se željelo protumačiti i mislim da sam uspjela svima osim dobro da nema još nekoga s one strane, dakle kolegici Brdarić, pa molim kolegicu Brdarić da sve ono što sam rekla, još jedanput pročita u fonogramu. Hvala.
Hvala lijepa. Možda će pomoći, ja sam zatražila fonogram, međutim kako mi sjajno funkcioniramo, mogu ga dobiti već za 20 minuta pa ću vam ga tada pročitati. … [[Upadica se ne čuje.]] Ja pojašnjavam kao što vi nemate pravo dobacivati iz klupe kolegice. Izvolite zastupnica Sobol, replika.
Dakle možda bih ovako mogla započeti repliku sa nečim s čim je gospođa Sučec-Trakoštanec rekla kroz ove odgovore na replike. Ja bih rekla ovako, da državi nije dužnost da čeka kako će Bog odlučiti već između ostaloga recimo dužnost da donese i zakon, odnosno predloži Zakon o medicinski potpomognutoj oplodnji pa bi onda možda više tisuća parova koji u ovom času u Hrvatskoj muku muče sa time da dobiju dijete, bilo u puno povoljnijoj poziciji. Međutim ono na što bih se ja željela u ovoj svojoj replici osvrnuti, a to je onaj dio o kojem se, gdje je zastupnica govorila o problematici ustvari mladih ljudi, odnosno praktički mladih obitelji, mogućnost uopće da zasnuju obitelj pa u konačnici dakle da se odluče i na to da imaju djecu. Ja bih u ovom slučaju ovdje problematizirala u biti položaj žene i u našem društvu. Nije ni malo drugačiji niti negdje vani, a to je dakle što za jednu ženu koja je zaposlena ili se želi zaposliti znači njena odluka da zasnuje obitelj i da zamislite ima i dijete. I tu mi se čini da država još uvijek nedovoljno ne čini za poboljšanje tog položaja. Naime, svima nam je jako dobro poznato sa čime se susreću žene koje rade, a koje odluče da imaju djecu ili da se udaju i da imaju djecu. Dakle problem odnosa poslodavca prema tim ženama, problem premještaja, problem povratka na radno mjesto i ono što mi se čini da je posebno bitno u hrvatskom društvu muškarac koji ima obitelj se drugačije tretira u odnosu na ženu koja ima obitelj. To vam pokazuju sva relevantna istraživanja. Kažem na žalost ne samo u Hrvatskoj. Jer za muškarca obitelj u očima poslodavca znači određenu stabilnost, a kod žene je to ustvari otežavajuća okolnost zato što se odmah razmišlja o tome tko tu djecu čuva, šta kad se razbole, šta kad ovo, šta kad ono. Nedavno ste imali priliku …
Hvala lijepo kolegice.
O.k. Dobro. Ali dakle u tom dijelu mi se čini da kao država apsolutno … [[Ne razumije se.]]
Odgovor na repliku, zastupnica Sučec-Trakoštanec.
Ne širim temu i ponovo se vraćam isključivo na ovu temu koja je predmet dnevnog reda, a to je dakle porodiljni dopust. Moj stav je, vjerujem i svake razumne žene, da nema te države koja će neku ženu koja može i želi imati dijete, spriječiti u tome da ga ima. Nema. Isto kao nema te države na svijetu koja će nekoj ženi koja ne želi imati dijete, bilo kojim mjerama narediti ili ju prisiliti, pa dolazimo opet do slobode, dakle izbora žene. Ali hoću reći dakle sljedeće. Da nema te niti medicinske potpomognute oplodnje, niti ničega što bi više dakle od jednog prirodnog i zdravog društva koje ima svu pomoć Vlade koju naša Vlada daje, potpomoglo populacijskoj politici i neću se sada vraćati na jednu Kinu koja je svim mjerama nastojala na kraju krajeva smanjiti populaciju pa nije uspjela u onoj mjeri gdje je očekivala, a isto tako Hrvatska država u obrnutom smjeru daje sve što može u zadanom trenutku i u okviru postojećeg proračuna, dakle da se rodiljama i svima onima koji sudjeluju … pa i roditeljima, jer nije rečeno da li je to žena ili muškarac koji će koristiti porodiljni dopust, znači da se roditeljima omogući da uz financijsku podršku i naravno uz sve ono što kumulativno vodi do ovog poboljšanja statusa pa sam se dakle složila s vama, da se svi zajedno trebamo potruditi ne ovako da napadamo jedni druge u mišljenju nego da zajednički dajemo konkretne prijedloge koji su provedivi i glede radnog vremena i glede organizacija predškolskih ustanova i glede dakle lokalne samouprave i svega onoga. I žao mi je što nema više kolega ponavljam, s desne strane, da mogu dati konstruktivni prijedloge a ne da napadaju moj svjetonazor. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo kolegice. Nema više replika. Sljedeći je prijavljen za raspravu zastupnik Slaven Letica. Nje u dvorani. Gubi pravo na riječ. Sljedeća je zastupnica Ruža Lelić. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Gospođo potpredsjednice Vlade i ministrice, kolegice i kolege. Evo cijelo dopodne raspravljali smo o Zakonu o pravima i dužnostima hrvatskih dužnosnika i onda na kraju bilo je rasprave, bilo je replika i onda se kolega iz SDP-a Mršić upitao šta mi to uopće raspravljamo o tim pitanjima, da je pitanje nadzornih odbora itekako je važno pitanje i treba ga svakako uraditi. Ali to u biti potaklo me da to iznesem zbog toga što to pokazuje vjerodostojnost jedne politike i druge politike. Kada je politizirati onda smo rasprave, replike i onda smo tu, kada su ozbiljna životna pitanja onda nas nema i evo cijeli ovaj srednji red i tamo tri kolegice. No, da se vratim na ovu temu koja je sada na dnevnom redu. Ove godine zaista mjerodavni pokazatelji ukazuju na razvoj u svim područjima. Ako krenemo od bruto društvenog proizvoda, ako krenemo od povećanja broja zaposlenosti i broja nezaposlenosti koji je najmanji u zadnjih 10 godina pa do poduzetničkih zona, gradnji autocesta, dvorana i škola. Međutim sve je to potrebno i sve je to dobro, ali što da radimo sa svim tim ako nemamo djece. Zbog toga ja mislim da je pitanje, osnovno pitanje za Hrvatsku i za naše društvo je zaista poticanje pronatalitetne politike. I to je shvatila ova Vlada i to radi kontinuirano, sveobuhvatno od 2004. godine. I dobro je ministrica rekla da zaista te mjere stalno treba nadopunjavati a nikako ih urušavati. Da to urušavanje daje odmah rezultate, odnosno, i to negativne rezultate pokazuje evo i Izvješće o prirodnom kretanju stanovništva i broju živorođenih. 1999. godine broj živorođenih je bio 45 tisuća 179, 2000. 43 tisuće 746 i kada je politika se odmah dala na štednju i to prvo na rodiljama, a moram reći na državnim dužnosnicima da su plaće pale i 20 do 30%, i još se uvijek nismo od toga oporavili. Onda se odmah odrazilo i na broj živorođene djece. Pa vidimo da je taj broj evo, završio 2003. godine postepeno se smanjivao i 2003. godine spao na 39 tisuća 668 da bi ovim svim pronatalitetnom politikom i svim mjerama koje smo poduzimali u zadnje 4 godine ipak 2005. godine taj negativni trend se zaustavio i počeo lagano rasti i sada imamo 2005. broj živorođenih 42 tisuće 492. Ovdje je i u izlaganju, ministrica je iznijela niz pokazatelja i moje kolegice u prethodnoj raspravi, no smatram obzirom da su te mjere itekako važne, ja ću ipak neke ponoviti. Da je već od 18. veljače, 2004. godine da su rodiljne naknade povećane. I to bitno povećane, sigurno da bi željeli da budu i veće, ali su bitno povećane. Tako da je zaposlenoj i samozaposlenoj majci do prve godine života rodiljna naknada povećana od 1600 na 2500, što je povećanje od nekih 60%, da je zaposlenoj i samozaposlenoj majci sa blizancima, trećem i svakom sljedećem djetetu porodiljni dopust vraćen sa dvije godine ponovno na tri godine ali da je i naknada povećana sa 1100 na 1600. Bitno je ovdje reći i o nezaposlenim majkama. Mislim da su oni u posebnoj situaciji. I tu je postignut značajan pomak da je za prvo i drugo dijete porodiljni dopust produljen sa 6 na 12 mjeseci ali i povećana naknada sa 900 na 1600 kuna kao i za drugo i treće dijete i blizance na 1600 kuna. To, takav pristup gdje se obitelj zaista stavlja u prioritetno gledište, i da je ona temelj društva kao što i je, odmah se pokazalo i na dodatnim porodiljskim, rodiljnom dopustu do 1 godine života djeteta, gdje je broj korisnika od 2004. kada je bio 16 tisuća 673 narastao odmah 2005. na 18 tisuća 81. Ili rodiljni dopust od 1 do 3 godine života djeteta sa 1826 na 6371, znači te mjere koje su poduzete dale su odmah dobre rezultate i treba ih dalje nadograđivati i dopunjavati. No, svakako da je najznačajniji pomak je ostvaren populacijskom politikom koja je stupila na snagu čije su mjere stupile na snagu od 1. siječnja, gdje zaista imamo niz dobrih mjera i potrebitih mjera, da kažem samo pronatalitetnom dodatku za treće i četvrto dijete, gdje evo, bilo je korisnika preko 66 tisuća da ne kažemo od opreme za novorođenčad. I ponovno bih istakla obzirom da je to zaista bitno i za ovaj kraj iz kojeg dolazim a to je besplatni udžbenici, besplatni prijevoz, besplatni udžbenici za srednju školu, besplatni smještaj u studenske domove, to je zaista nešto što je do sada kada sjetimo se, kada počinje školska godina onda je to bilo itekako glavobolja kako podmiriti sve obveze i ovo je zaista jedan od bitnih pomoći. Ono što bih htjela reći, da svakako pored ovih mjera koje daju rezultate htjeli bi da daju još i više. Svakako da je bitno i druge mjere. Ovdje je kolegica govorila o smještaju djece u vrtić, sigurno je da je to pitanje od osobitog značaja i da to treba, i da vrtiće koji predstavljaju znatno opterećenje, financijsko opterećenje jedinicama lokalne samouprave treba pronaći način kako ih riješiti na još bolje načine. No, svakako kada je u pitanju i zaposlenost, mislim da tu, da tu postoje mjere koje se kod nas malo primjenjuju a koje bi itekako majkama olakšale posao. Ali to je klizno radno vrijeme, to je mogućnost skraćenog radnog vremena, to je mogućnost rada kod kuće, sve te mjere, mislim da bi uitekako poboljšale položaj mladih, mladih obitelji, ne samo majke nego svakako i očeva jer to je jedna obitelj. I evo ja prolazeći, to me potaklo isto, prolazeći jedan dan na pijaci, onda sam čula jedan komentar, kaže, ma svi nam obećavaju, svi nam obećavaju sada pred izbore. I ja sam se onda duboko zamislila na svemu tome, i nikako se ne mogu, neki obećavaju a neki zaista dosljedno provode ono što obećavaju i to svi ovi pokazatelji pokazuju da je to doista tako. I ja vjerujem da ono sve, da će, svakako da podržavam i ovaj Zakon u kojem će sada majke koje su imale veće prihode, znači koji će, ali njih od 20 tisuća 268 je 5 tisuća i 200, to ni nije mali broj. To je znači njih 25% imali su do sada ograničenu naknadu u prvih 6 mjeseci i svakako da je to jedan dobar pomak. I da će u budućem vremenu, ja vjerujem da će se naći novaca i za da to bude 12 mjeseci. Međutim, evo i za ovu mjeru potrebno će u sljedećem proračunu osigurati 9 milijuna 545 tisuća kuna što sigurno nisu sredstva za zanemariti. Ali mjere pronatalitetne politike kao što sam i sama rekla to je temeljno naše pitanje. To je pitanje od osobitog nacionalnog značaja. Od osobitog gospodarskog značaja. Jer već sada smo staro društvo imamo preko 16,5% osoba preko 65 godina prema tome svaki ovako uložen novac je dobro uložen novac i ja vjerujem da će se i nastaviti i u sljedećem mandatu ovako dobre mjere koje će davati i dobre rezultate. Zahvaljujem.
Hvala lijepo kolegice. Imamo replike. Prvi se za repliku javio zastupnik Crkvenac, izvolite.
Kolegice i kolege. I SDP podržava ovaj prijedlog. Međutim, ja ipak želim nešto reći kolegice što možda u ovom trenutku neće nikoga zabrinuti ali će veoma zabrinuti onog tko će sastavljati novi proračun bez obzira koja to Vlada bila ili tko će biti. Naime, svaki pojedinačni rashod, kada se pojedinačno promatra, pa tako i ovi rashodi o kojima govorimo nalaze puno opravdanje. Ali kada se u cjelini pogledaju državni rashodi Hrvatske onda nastaje problem. Tvrdim sljedeće. Nitko ne zna koliko je ovaj Sabor unaprijed potrošio. Po prijedlozima sadašnje Vlade u zadnjih nekoliko mjeseci, osobito i tjedana pa niti koliki deficit smo mi unaprijed predodredili za naredno razdoblje. Naravno spomenut ću samo Obiteljski zakon, socijalna skrb, udomiteljstvo, invalidi, novi umirovljenici, novo zapošljavanje u državne službe, prijevoz, udžbenici, plaće, naknade, sindikati u državnim službama, športske dvorane i tako dalje. Kolegice svaka od tih iznosa uključujući i ovaj danas ima svoj smisao. Ali ako se bude sastavljala u proračun bit će veliki problem. I još samo jednu rečenicu. Vlada već sad, Vlada već sad ne izvršava obveze. Ovdje imamo rješenja državnog organa gdje priznaje dug i trošak i izdaje rješenje da država to treba platiti i kaže izrijekom da će to biti izvršeno onda kad bude novaca za to. Ja do sad nisam vidio takvo rješenje državnog organa. Zašto sutra poslodavci [[Upadica: Kolega zastupniče molim vas vrijeme!]] da ne kažu radnicima da će im dati plaću? Dakle vodimo računa o financijama.
Hvala lijepa. Želite li odgovor na repliku?
Hvala. Gospođo potpredsjednice pa ja se slažem sa kolegom Crkvencom da treba voditi računa o državnom proračunu i sve. Ali kao što sam rekla i vjerojatno vi ćete se s time složiti da je to od prioritetnog nacionalnog ali i gospodarskog značaja za jednu državu pitanje pronatalitetne politike. Prema tome ni jedan novac nije uludo utrošen. Dapače mislim da je najbolje utrošen novac u ove mjere. Ako trebamo štediti a štediti trebamo onda treba pronaći druge izvore gdje ćemo štediti a ne štediti ovdje. A na kraju ne bih željela ništa loše da kažem ali vi ste štedjeli. Evo smanjili ste porodiljne naknade, smanjili plaće državnim dužnosnicima i na kraju smo dobili deficit od 6,3. Sada ga nemamo. Imali smo prvi puta rebalans proračuna gdje smo imali 5 milijardi da smo mogli rasporediti i na druga sredstva. I ja znam, radim u zdravstvu, radila sam i tada. I rukovodim jednu zdravstvenu ustanovu i znam da smo uvijek lijekove plaćali na cesije. Sada smo prvi puta dobili novac da smo platili. Nismo se unaprijed zaduživali. Prema tome postoje pozitivni pomaci i najmanje treba štediti na pronatalitetnoj politici. Nego badava nam sve drugo ako nemamo, ako nemamo povećanje to. … [[Upadica se ne razumije.]] [[Upadica: Bravo!]] /Pljesak/
Hvala lijepo kolegice. Hvala lijepo. Sljedeća replika zastupnik Arapović. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa htio bih replicirati kolegici koja je rekla da je čula, ne znam u tramvaju ili negdje, da je to izborno obećanje. Mislim da mi četiri godine u ovome Saboru radimo one što smo rekli da ćemo napraviti u kampanji prije ulaska u naš Sabor. I sad radimo što nismo napravili. Mislim da je to jedan mali dio koji se nije napravio. I samo prisustvo 30 zastupnika trenutno u Hrvatskom saboru meni daje za pravo da kažem da je ovo jako dobar prijedlog. Da je to smišljeno napravljeno da će to poboljšati kompletno … [[Govornik se ne razumije.]] rodilja, majki i malo mi jedino što smeta to je što se slabo spominju, slušam na par rasprava roditelji muškarci u tome. Jer ja ne vidim, ja ne vidim uopće razliku u odgajanju svoje dvoje djece između mene i moje žene. Razliku između moje žene i mame. Mama mi je imala šestero djece, cijenim je isto kao i moju mamu koja ima, moju ženu koja ima dvoje djece. A cijenim i one koji su usvojili. Reći ću vam primjer: gospođa Leonarda Boban usvojila je četvero djece. Ja se tome divim. Tako da molim da i u, kako sam ja odgojen da djecu odgajamo i ja i žena identično na isti način i brinemo o njima. Znači jedino zato što mi muškarci ne možemo rađati. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor zastupnica Lelić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Arapović u potpunosti se slažem s vama. Sigurno da je otac jednako bitan koliko i majka i mi ustvari i želimo da oba roditelja sudjeluju u odgoju djece i u drugim kućanskim poslovima i drugim obvezama koje jesu. I ovo bi isto tako se osvrnula doista ovo je naše bilo predizborno obećanje i vidimo da smo ga u potpunosti ispunili i da smo vjerodostojni tome. Dok sam upravo to i rekla u svome izlaganju. Jedni su recimo nešto obećavali, a onda su napravili sasvim drugo kada su došli. I negativne posljedice kažem mi još uvijek osjetimo. Evo ja znam u zdravstvu, mislim imamo smo smanjene plaće 20 do 30 posto i nikad se ne možemo od toga oporaviti. Uvijek porast ide na ono što ste imali. Kada ćete to više dostići? I tako. A što se, mislim da, evo uglavnom da sam odgovorila na ova pitanja koja … [[Govornica nije uključena, ne razumije se.]]
Hvala lijepo. Zastupnik Bućan, izvolite.
Pa evo i ja bih se nadovezao na onaj dio govora poštovane kolegice kad je aludirajući rekla onu rečenicu da se spočitava da nam svim nešto obećavaju pred izbore. Sjećam se Uskrsa 2003. i jednog velikog članka u «Večernjem listu» popraćenog fotografijom kad je bivši predsjednik Sabora u prošloj Vladi posjetio jednu mnogočlanu obitelj i rekao sljedeće: «Znam da je snižavanje roditeljskih, porodiljnih naknada greška ove Vlade i obećavam da ćemo to ispraviti.» Hvala Bogu da nije bio u toj mogućnosti jer bi vjerojatno ono što je gospodin Crkvenac rekao i dalje deficit u Proračunu podrazumijevao bi deficit u nacionalnoj i natalitetnoj politici. Zato ova Vlada je nešto obećala. Ova Vlada je pred izbore nešto obećala i to slijedi u svom mandatu, a to je niz mjera pronatalitetne i populacijske politike tijekom cijelog mandata i ovu priliku i koristim da zahvalim i Vladi i nadležnom Ministarstvu i ministrici na cijelom nizu mjera koje su donijeli i kojima se zapravo na određeni način prema najnovijim statističkim pokazateljima polako ali sigurno popravlja i natalitetna i demografska slika Republike Hrvatske.
Hvala lijepo kolega. Zastupnica Lelić, odgovor na repliku.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa u potpunosti se slažem sa kolegom. Kod predizbornih obećanja zaista trebamo biti realni i obećavati ono što možemo ispuniti. I ja znam kada je u pitanju nešto lokalno onda zaista još sada smišljamo ono, programe koji će biti u budućnosti i koje možemo doista ispuniti i kako je bilo i u prošlom razdoblju. No htjela bih ovdje sad iskoristiti još priliku da nešto kažem evo i o materijalnom. Svi ovdje govorimo o materijalnom. Materijalno je zaista bitno. Ali nije, po mom sudu nije najbitnije. Jer ja sam evo iz mnogočlane obitelji. Rodila sam se te gladne godine i mogu reći da sam imala sretno evo djetinjstvo. Danas mislimo da je dijete sretno ako mu možemo pružiti sve, i moguće igračke, mobitele i ne znam i ja mopede i tako sve skupa, a zanemaruje ustvari da može biti sretno u mnogobrojnoj obitelji ako ima topline, topline i ljubavi. I na kraju i dokazuju podaci da napredne zemlje koje imaju visoki bruto društveni proizvod itekako ima onih koji su nezadovoljni, koji su nesretni, u depresiji i to sve skupa. Prema tome ja smatram ove mjere i tumačim ih tako kao i mjere koje daju jednu težinu obitelji, da je nama stalo do obitelji, da ih želimo ojačati i u materijalnom i u svakom drugom pogledu, da šaljemo jednu takvu poruku. Pa te mjere tumačim kažem ne samo kao materijalne nego kao naša poruka da nam je obitelj temelj društva, kao što u biti je i da ćemo poduzeti sve da taj temelj društva jačamo i da ga razvijamo. Hvala.
Hvala lijepo kolegice zastupnice. U ime predlagatelja obratit će nam se potpredsjednica Vlade, gospođa Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovane gospođe zastupnice i zastupnici. Pa javila sam se nakon intervencije gospodina zastupnika Crkvenca da ne bi možda bilo što ostalo kao otvoreno pitanje ili nedoumica ne samo za vas u Saboru nego i za zastupnike, nego i za javnost, jel. Naime, gospodin Crkvenac je kazao da nitko ne znam, citiram, jer sam zapisala "… koliko je novca unaprijed potrošeno", referirajući se i na ovaj Prijedlog zakona ali i na druge zakone koje je Vlada predlagala, pa vjerojatno evo u posljednjoj godini mandata. Želim reći vrlo jasno i glasno, znam da će gospodin Crkvenac, budući da je bio ministar financija dobro razumjeti o čemu govorim. Zna se, točno se zna do u lipu koliko je novca planirano kroz zakone koje je Hrvatski sabor donio, koje je hrvatska Vlada predložila, pa i u izmjenama i dopunama ovoga Zakona spomenuli ste Obiteljski zakon, spomenuli ste državne službenike i namještenike. Zna se zbog činjenice da smo mi kao Vlada i svako ministarstvo pojedinačno morali napraviti projekcije proračuna za sljedeće 3 godine. I u projekcijama proračuna za sljedeće 3 godine na temelju dosadašnjih rezultata, ja bih rekla i na temelju dosadašnjih postignuća, što znači uvođenja prije svega reda u državne financije precizno predvidjeli što za provedbu kojega zakona, odnosno provedbu koje mjere iz programa Vlade treba osigurati. Tako da su predviđena i sredstva za izmjenu ovoga Zakona, za limitiranje rodiljnih naknada. U prvih 6 mjeseci mi smo predvidjeli 105 milijuna kuna. Prema tome to je ugrađeno u projekcije i to će biti ugrađeno u proračun za sljedeću godinu kad ga nakon konstituiranja Vlade Vlada bude radila proračun za 2008. godinu. Ali ponavljam, projekcije proračuna su napravljene za sljedeće 3 godine. Mi smo sredili financije. Ja ću sada podsjetiti na činjenicu u prvoj godini mandata da smo mi zapravo zatekli jednu rupu od 6 i pol milijardi. Žao mi je da skrećemo raspravu sa ove važne i prevažne teme jer mi govorimo o boljem standardu i životu obitelji u kojima su žene zaposlene. Dakle ne, odbijam apsolutno bilo kakve insinuacije da mi želimo žene koje će samo rađati i sjediti valjda doma za ognjištem i kuhati puru. Ne, mi danas govorimo o zaposlenim ženama, o zaposlenim majkama kojima želimo omogućiti planiranje svoje budućnosti onako kako to one žele. Žele li imati troje djece, pa koristiti trogodišnji rodiljni dopust to je njihova stvar i njihova odluka. Žele li biti doma za prvih 6 mjeseci i dobivati svoju punu plaću ili ne žele to je njihova stvar, stvar njihove odluke i odluke cijele obitelji. Ali tu pružamo, ja sam sigurna da mogu reći novu šansu i novu priliku. Dakle, i u izmjenama Obiteljskog zakona gdje smo, budući da je gospodin Crkvenac spomenuo, gdje smo omogućili i drugačiju potporu obiteljima sa jednim članom, dakle jednoroditeljskim obiteljima, djeci kojima se ne plaća alimentacija, gdje će uskakati država i plaćati djeci koja su ostavljena bez roditeljske brige. Sve je to uračunato, sve je to predviđeno, jer se proračun daleko bolje puni. Kao što smo vidjeli i kod rebalansa proračuna i kod svih drugih dokumenata koje je ovaj Sabor donio vezano za financiranje. I povećanje plaća državnih službenika i namještenika. Ja nažalost moram na kraju reći da evo ste spomenuli sve one kategorije kojima je bivša Vlada smanjivala plaće, smanjivala prava mi smo to vratili i popravljamo i mislim da to nije loše, da je to dobro i drago mi je što ste rekli da će to i SDP podržati. Hvala vam lijepo. [[Pljesak.]]
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Zastupnik Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Ja se također priklanjam svim onima koji zapravo o ovom Zakonu lijepo i samo lijepo govore. I čudim se i iskazujem svoje čuđenje i čuđenju mome nema kraja da oni koji se zalažu za žene, za prava žena, za ako hoćete slobodu i jednakopravnost, emancipaciju, nazovimo kako god hoćemo, one ne iziđu ovdje za govornicu i u ime kluba ne daju potporu ovome Zakonu. Jer ako ima zakona koji podupire, koji na određeni način potiče između ostaloga i prava i neovisnost žene to je ovaj Zakon. Prema tome iskreno, iskreno hvala lijepa Vladi. Čestitam gospođo predsjednice na ovom krasnom zakonu. Ja bih se sada vratio zapravo vrlo kratko na raspravu koju je vodio ovdje nenazočni kolega Mršić i od tamo započeo. On je uvijek kvalificirao prethodnu točku nevažnom, a ovu supervažnom. S njim se slažem da je ova supervažna. Međutim ne razumijem kako je nestao iz sabornice kad se govori o supervažnim stvarima. Mislim, što je bilo s čovjekom? Druga stvar, ja bih rekao da je čast SDP-u danas spasile ovdje opet žene. I stvarno iskreno na djeci, i Mati čestitam također koji se priklonio, pridružio, i da svijet ostaje na djeci. Ali dobro je da na ženama ostaje, ja se nadam da će ostati SDP na ženama. Bit će bolji nego što je sad. Dakle, moj kolega Mršić je kazao kako zlouporabio je ne znam od mog kolege Nike Rebića jedan citat kad je on govorio o Vladi, o stručnjacima i o ministrima. Pa je onda podvalio, vrlo lukavo, ja bih kazao i nedopustivo kako je Niko izgovorio da zapravo, ne znam tamo nekakva vijeća trebaju voditi stručnjaci, a ne ministri na određeni način implicirajući kako Niko ne misli da su ministri stručnjaci. A ja bih se sada malo vratio unatrag, u vrijeme vladavine koalicije kad su Vladu vodili stručnjaci. Zapravo kako je to izgledalo kad su Vladu vodili stručnjaci. Dakle kad su Vladu vodili stručnjaci nezaposlenost je bila veća nego danas. Kad su Vladu vodili stručnjaci rast vanjskog duga je bio veliki, ogroman, 15 milijardi dolara. Kad su Vladu vodili stručnjaci nekažnjavanje i kriminalitet je bio daleko, daleko veći i u porastu. Gospodarska situacija je bila puno teža kad su Vladu vodili stručnjaci suprotno Ustavnoj obvezi prema djeci, prema obitelji, prema mladeži dokinuli su i sva prava ili su ih prepolovili, međutim danas kad Vladu vode ministri koji su i stručni ljudi i uvažavaju struku i kad Vladu vodi između ostalog ovaj resor, ovdje je nazočna ministrica koja je ovdje javno kazala kako je u izradu ovoga Zakona i izradu mnogih drugih dokumenata koji se odnose na populacijsku politiku i na slične dokumente, kako je uključila stručnjake. Onda su se te naknade porodiljske udvostručile. Dakle one su se udvostručile, osigurani su porodiljski dopusti, osigurana je pronatalitetni tzv. dodatak, zatim da ne govorimo o udžbenicima besplatnim, prijevozu itd. Prema tome, to je Vlada koja zapravo uvažava stručnjake i koja radi na dobro svih. Prema tome, dakle još jednom potpora u tom smislu Vladi u njenom naporu i njenim naporima. Nakratko bih se vrlo rado i osvrnuo ovdje na raspravu koju je vodio moj dragi kolega Kajin koji je ovog časa ne znam, baš mi je bilo žao što je sad otišao, ali bio je tu, koji je govorio vrlo da ne kažem vehementno o problemima demografskim u Hrvatskoj i ja se njemu priklanjam, međutim ne razumijem ga. Koja je to pretumbacija. Dakle govori tako o ovom problemu, prije nekoliko dana govorio je o problemu, odnosno o pitanjima međudržavnog sporazuma između Hrvatske i Bosne i Hercegovine, tzv. Zakona o dvojnom državljanstvu gdje je ukazao na jedan strašan problem, a to je taj Zakon između ostaloga povlači za sobom i nekakva davanja, a ta davanja su ne daj Bože ako neki državljanin Republike Hrvatske iz Bosne i Hercegovine, čak ponavljam nisu samo Hrvati državljani Republike Hrvatske, dvojni državljani, samo Hrvati, nego i drugih nacionalnosti, uzme neka od tih prava pa recimo i ovdje spomenutu porodiljnu naknadu. A kako je može uzeti? Pa može je uzeti na način da ljudi imaju, da imaju ne znam i stanove i kuće u Hrvatsko i da žive povremeno i ovdje i ondje. Prema tome, ako se doista brinemo za demografski napredak Hrvatske, onda ne smijemo biti toliki cinici i toliko sitni da nas ometa i da nam smeta ako još neka porodiljna naknada otiđe na nekoga državljanina koji ne živi, hrvatskog državljanina koji nije stalno ovog časa ili je povremeno ili ovako ili onako nastanjen u Republici Hrvatskoj. Kad netko kaže da je ovo predizborna retorika, a mi se onda kao naš HDZ ovdje i moji kolege zamalo da branimo. Pa nije ovo predizborno. Pa ja otklanjam tu konstataciju. Pa sve dobro što radimo je predizborno. Pa mi živimo predizborno. Onog časa kad su završili izbori već sutra smo bili u predizbornoj kampanji. Pa to nam je posao. Mi smo obećali, napravit ćemo to, to, to i to. Pa mi smo i ovo obećali. Pa mi ovo činimo između ostaloga jer smo to obećali, jer imamo odgovornost prema narodu, prema državi. Prema tome, dakle što se mene tiče ima pravo svatko prozvati ovo i predizborno. Meni ovo apsolutno ni najmanje ne umanjuje vrijednost ovoga stoga što je netko kazao da je predizborno, jer sve dobro što se uradi može se prilijepiti mu epitet predizbornoga pa kao tobože mu oduzeti od vrijednosti. S tim se apsolutno ne slažem. Kad je u pitanju, i s time bih završio. Kad je u pitanju moj dragi kolega Mršić i ovdje nenazočne kolege iz SDP-a koji eto tako brinu se za pronatalitetnu politiku kao važnu, a onda nestanu. Dakle to se ne odnosi na ovdje nazočne kolegice i njima čestitam na nazočnosti. Ja bih kazao završno. Mršića i SDP more pronatalitetne brige, ali on važnijeg posla ima i o njima govoriti ne stigne. Mršić zna da ovom važnom pitanju Vlada stručnjake ima i sada slobodno svoj pronatalitetni san sniva. Hvala.
Ne smijem komentirati replike. Zastupnica Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Bagarić. Klub SDP-a je svoje mišljenje o delimitiranju porodiljnih naknada za prvih 6 mjeseci izrekao, najprije moram spomenuti nešto što se jako rijetko ovdje spominje, u nacionalnoj obiteljskoj politici koja je usvojena ovdje u ovom Parlamentu ako se ne varam 2002. godine, a o njoj je bila između ostalog zacrtana pored alimentacijskog fonda i delimitiranje poridiljnih naknada za prvih 6 mjeseci, pa je klub SDP-a u 2004. godine uputio Prijedlog zakona, ovaj koji danas izlazi Vlada ovdje pred nas i o kojem mi danas ovdje raspravljamo. Dakle klub SDP-a je svoje mišljenje o potrebi delimitiranja porodiljnih naknada za prvih 6 mjeseci izrekao 2004. godine. Oprostit ćete, ali moram vas podsjetiti ako ne znate što je tada Vlada odgovorila klubu SDP-a. Pa je ovako Vlada rekla, da bi se prihvaćanje predložene izmjene zakona pogodovalo prvenstveno onim rodiljama koje imaju osjetno veće plaće od uobičajenih, s time da i danas, dakle tada, da i četvrte važeći limit u visini naknade plaće od 4 tisuće 250 kuna mjesečno, pa da je to već onda veće od prosječne tadašnje plaće. Nadalje, Vlada Republike Hrvatske je mišljenja da se predloženim zakonom ne bi ostvario cilj poticanja pronatalitetne politike, stoga su u cilju pronatalitetne politike učinkovitije mjere proširivanja prava na veći broj osoba itd., itd. Dakle, također je tu rečeno da će Vlada tijekom 2004. godine predložiti izmjene Zakona o zdravstvenom osiguranju kojim će se cjelovito urediti prava i obveze osiguranih osoba itd., itd. Prema tome, kolega Bagarić klub SDP-a je još dakle pred otprilike 3 i pol godine izašao sa ovim Prijedlogom zakona i klub SDP-a sada kada je i Vlada preuzela taj Prijedlog ustvari naravno da podržava ovaj Prijedlog.
Hvala lijepo. Zastupnik Bagarić, odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Vrlo kratak odgovor. Draga kolegice, ja ću vam samo dvije usporedne vrijednosti, odnosno brojke pročitati. Dakle, 2003. godine obvezni rodiljni doplatci, odnosno sredstva bila su u iznosu od 544 milijuna kuna. Dodatni rodiljni i nezaposlene majke bilo je 432 milijuna kuna. 2007. obvezni su na 7 stotina milijuna kuna. Dakle oni su zamalo kao udvostručeni. Dodatni za nezaposlene majke su 900 milijuna kuna, dakle više nego udvostručeno. Prema tome to, dakle 544 nasprama 700, i 432 naprama 900. To najbolje govori o tome koji je vaš stav o ovom pitanju, a koji je naš. Hvala lijepa.
Molim vas lijepo. Hvala lijepo. Sljedeća replika zastupnik Crkvenac.
Poštovane kolegice i kolege! Gospodin Bagarić je rekao da je za vrijeme stručnjaka u prošloj Vladi dug rastao vrlo brzo a da se sada smanjuje odnosno usporava. Pri tom se koriste često različiti neprecizni izrazi, jer veoma je velika razlika da li se smanjuju ili se usporavaju itd. Gospodine Bagariću! Ispravljam odnosno mogao sam to i ispraviti ali upućujem vam sljedeću repliku. Budite ljubezni. U "Financijskom biltenu" broj 128 u skupni tablica H možete pročitati da je inozemni dug ovo ljeto primakao se iznosu od 31 milijardu eura. Pri tom je on u zadnjih tri i pol godine, dakle od 2004. porastao toliko koliko u zadnjih prije toga sedam godina. Kakvi su to računi i brojevi koje vi onda koristite? Rado bi čuo to obrazloženje.
Hvala lijepo. Zastupnik Bagarić. Izvolite!
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Ja ne namjeravam dakle, nema nakanu sa profesorom sa ekonomije se nametati u brojkama jer poštivam da, poštujem da i znam da on apsolutno više zna o ekonomiji od mene. Međutim, ako laže koza, ne laže rog dragi profesore. I pored rata i pored svih zala koje su zadesile Hrvatsku, HDZ-ova Vlada je imala koliko se sjećam 10 milijardi dolara duga [[Upadica: Devet.]] Devet milijardi dolara duga. Vi ste za četiri godine napravili još petnaest [[Upadica: Šesnaest.]] Ili šesnaest. U redu. Ova Vlada ne može zaustaviti, to ne može nitko zaustaviti lokomotivu, crvenu lokomotivu takvu i takav dug, ali je može usporit. Prema tome, ova Vlada je usporava i to joj jedino ostaje sad za sada. Međutim, u idućem mandatu ćemo ga zaustaviti posve. Crvenu lokomotivu ćemo zaustavit.
Hvala lijepo. Sljedeća replika zastupnica Jagoda Martić. Izvolite!
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa prvi dio replike moje, to je već rekla kolegica Sobol koja je rekla u biti kakvo je bilo mišljenje SDP-a na ovu temu, kad smo predlagali zakon koji je Vlada jednostavno odbila. Ali ja bi sad nešto drugo htjela reći. Ukupno je po nekakvim statističkim pokazateljima negdje oko 55 tisuća žena koje danas koriste porodiljnu naknadu. I po tim pokazateljima ovaj zakon će obuhvatiti njih oko 5 tisuća i 200. Znači, to su one žene koje su prije odlaska na porodiljni dopust imale plaću veću od tog limita. Međutim, sad se postavlja pitanje onih drugih šest mjeseci u kojima bi i dalje žene koje su na porodiljnom dopustu trebale primat plaću oko 2 tisuće 500 kuna. Vlada je donedavno i taj dio obećavala limitirat ali međutim od toga su odustali. Tih žena je negdje oko 7 tisuća 600. Znači, žena koje imaju plaću zapravo veću od tih 2 tisuće 500 kuna. I sigurno da se sad postavlja pitanje što sa tih drugih šest mjeseci kada su naravno i djeca veća, automatski su i potrebe i financijske obaveze puno veće. Ono što sam htjela reći. Sigurno da bilo koju mjeru koja će pridonijeti standardu, poboljšanju standarda građana svatko pametan će podržati i poduprijeti. Međutim, ono što se meni čini a to je da zapravo sve se ovo radi na neki način, ova Vlada to radi stihijski bez nekakve stvarne vizije. Jer na to upravo pokazuje evo, ovaj omjer koji je zapravo ako je 55 tisuća žena, od toga samo 7 tisuća 600 žena ima primanja veća od 2 tisuće 500 kuna. Onda to pokazuje u kakvom su stanju naše društvo i kakav je standard naših građana. A bez sustavnog rješavanja i poboljšanja standarda, onda sigurno nema niti dugoročnijih pozitivnih mjera. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku zastupnik Bagarić. Izvolite!
Pa, vrlo kratko. Ponavljam da brojke najviše govore. Dakle i one su jednostavno nemilosrdne. Usporedite porodiljne naknade, usporedite sve ono u svoje vrijeme i usporedite to danas. Usporedite na koncu i BDP i gospodarski rast onda i danas. Prema tome, Hrvatska Bogu hvala korača sigurnim korakom, a mi zahvaljujući gospodarskom rastu i napretku ove zemlje izdvajamo ta sredstva u korist porodilja i potičemo pronatalitetnu politiku na taj način. Dakako da radimo posve suprotno od vas i utoliko smo mi zadovoljni. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Za repliku se javila i zastupnica Caparin. Izvolite!
Hvala lijepa potpredsjednice. Kolega! Govorili ste o važnosti ovoga zakona. Ovaj zakon zaista je važan. Međutim, kolega Mršić koji je dopodne toliko se zalagao da ovaj zakon dođe u prijepodnevnim satima na raspravu i govorio o njegovoj važnosti danas je napustio sabornicu. Međutim, da je znao da će biti televizijski prijenos, ja vjerujem da bi barem pol sata ostao u ovoj saborskoj … [[Govornik se ne razumije.]] Zašto je još ovaj zakon važan? Zato što te žene su zaista bile diskriminirane i one su bile zakinute u svojim primanjima. Velika stvar je i psihološka da se takvim ženama pomogne, da kao intelektualke odluče se na novo dijete. A da je ovo predizborni trik, zaista već ne znam koliko puta smo u ovoj saborskoj dvorani rekli da od 2004. kontinuirano ova Vlada provodi mjere pronatalitetne politike, a cifre koje su zaista nemilosrdne i ulaganja koja je učinila ova Vlada 2003. za dodatni rodiljni dopust i nezaposlene majke 400 milijuna kuna, a 2007. 900 milijuna kuna. Dakle, to je zaista odraz jednog kontinuiranoga rada za vrijeme mandata ove Vlade.
Odgovor zastupnik Bagarić. Izvolite!
Da kolegice, ja se posve slažem ali kad je u pitanju kolega Mršić vi i ja znamo da Mršić zna da HDZ za ovo stručnjake ima i on sad slobodno svoj pronatalitetni san sniva. Hvala.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Javila se potpredsjednica Vlade gospođa Jadranka Kosor za odgovor zastupnicima. Izvolite gospođo potpredsjednice!
Gospođo potpredsjednice, gospođe i gospodo zastupnici! Samo jedna mala intervencija da ne bi isto bilo krivo tumačeno. Naime, gospođa Martić je spominjala 56 tisuća ako se ne varam žena. E, kad bismo došli do te brojke, onda bi to bilo sjajno. Naime, radi se i to vidite u obrazloženju zakona o 20 tisuća 268 korisnica obveznog dopusta. Od toga 5 tisuća 200 koje imaju plaću veću od ovog limita o kojem danas govorimo. I mi ćemo, ja sam rekla, nastojati da svim tim mjerama dođemo do brojke 50 ili 56 tisuća žena koje će se odlučiti na dijete ali je to još uvijek dug put na kojem moramo jako puno toga učiniti. Inače, od ukupnog broja rodilja otprilike 50% su zaposlene i od tih 50% koje su zaposlene, dakle 5 tisuća 200 ima plaću veću od limita. Evo, imala sam potrebu pojasniti da se onda u daljnjem tijeku rasprave ne bi koristile krive brojke. Hvala.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Slijedeći je prijavljen zastupnik Kruno Peronja.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovana potpredsjednice hrvatske Vlade. Doista, ovaj Prijedlog zakona o dopuni Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju s konačnim prijedlogom zakona jest mala izmjena sa velikim učinkom i vrlo velikim posljedicama koje će proisteći po stupanju na snagu ovog zakona od 1. siječnja 2008. godine. Vrlo osjetljiva problematika. Složenost je na kakav način ohrabrivati i poticati prirodni prirast, kako nakon dugogodišnjeg zaustavljanja daljnjeg njegovog pada i to baš u protekle tri godine utvrdilo se da zapravo je nesporno da je dugogodišnje ograničavanje ovog iznosa naknade plaće za vrijeme trajanja obveznog rodiljnog dopusta ima upravo jedan negativni odraz na odlučivanje mladih na zasnivanje i proširenje obitelji. Hrvatska Vlada ali isto tako i ovaj Hrvatski sabor je jednom logičnošću, jednim izvrsnim i školskim primjerom na kakav način pristupiti uopće donošenju zakona i potvrdio to kroz najprije donošenje Nacionalne populacijske politike i kako će se, na koji način određeni ciljevi te Nacionalne populacijske politike sa mnogobrojnim zaposlenim i samozaposlenim korisnicima obveznog rodiljnog dopusta najbolje ostvariti. Isto tako, koristeći i studije, istraživanja počevši od Akrapa i suradnika koji su to činitelji demografskih kretanja u Republici Hrvatskoj, pa Rabotega i Šarića jednoroditeljske obitelji, koji su to osobni doživljaji i stavovi okoline pa do zadnjeg Akrap i Čipin "Socijalni sterilitet u Hrvatskoj", zašto smo neoženjeni i neudani upravo je kruna takvog prethodnog postupka u ovom prijedlogu današnjeg zakona. Nema dileme, to su potvrdili dosadašnji sugovornici da će ovaj zakon, prijedlog zakona biti donesen jednoglasno. Jezikom brojki lako je to usporediti da u odnosu na 2003. godinu od 544 milijuna obvezni rodiljni dopust, da 2007. obvezni rodiljni dopust isplate iznose 700 milijuna kuna, kao i dodatni rodiljni i nezaposlene majke u 2003. od 432 milijuna do za dodatne i nezaposlene majke isplata rodiljnih naknada u 2007. iznosi 900 milijuna kuna. Upravo su to podaci koji će jačati materijalnu sigurnost rodilja ali i čitave obitelji. Zapravo, i očevi će biti ponosni što mogu plod svoje ljubavi i rodilje i čitava obitelj koristiti. Vjerujem da je to jedna potpuna moderna analitika i moderni pristupi kako bi doista ukinuli postojeća ograničenja i tim postojećim ograničenjima povećali i ohrabrili one koji su se odlučili da povećaju broj djece. Zato i ne treba puno dužiti. Zakon smo donijeli odnosno prijedlog zakona koji je na kraju dobrog istraživanja, dobre analitike i dobrih projeciranja. Pa ako i neki bude minus u 2008. vjerujem da kao i svatko od nas ima mali minus na tekućem računu ovo će se pozitivno odraziti na našu demografsku sliku. Zato svaka pohvala hrvatskoj Vladi, našoj potpredsjednici koja je zadana obećanja doista ostvarila u cijelosti, ali i Hrvatskom saboru koji je potvrdio dinamičnost svoga rada donošenjem brojnih zakona nakon temeljite i svekolike rasprave. Zato ponavljam, nadam se da će ovaj prijedlog zakona biti jednoglasno i u cijelosti donesen. Hvala.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Slijedeća je na redu zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovana potpredsjednice hrvatske Vlade, kolegice i kolege. Ja sa velikim zadovoljstvom podržavam donošenje dopuna Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju kojim će se delimitirati rodiljne naknade u prvih šest mjeseci. Ovaj zakon je zaista jedan u nizu koji je ova Vlada donijela radi poboljšanja nataliteta bez kojih je problematična budućnost države. Dosadašnje mjere donijele su već znatno poboljšanje što je vidljivo iz statističkih pokazatelja. Koliko je god prethodna Vlada smanjivala prava majkama Vlada doktora Ive Sanadera je nizom zakona ukazala na važnost povećanja nataliteta Hrvata. Delimitiranje rodiljnih naknada za prvih šest mjeseci sigurno će utjecati na lakše odlučivanje velikog broja mladih obitelji na rađanje. Sada imamo znači 5 tisuća 200 korisnika znači obveznog rodiljnog dopusta ili četvrtina ukupnog broja korisnica a to je 20 tisuća 268 osoba. Potrebno je spomenuti i dosadašnje mjere. U prvoj godini mandata ove Vlade povećane su rodiljne naknade. Ja znam da to smeta ali ja to volim ponovno ponoviti. Neke smeta. Ponovno smo uveli mogućnost korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta koji je bivša Vlada ukinula, prošle godine usvojena je sveobuhvatna nacionalna populacijska politika, najniža rodiljna naknada vezana je uz proračunsku osnovicu, dakle 50% proračunske osnovice. Gotovo se udvostručila jednokratna pomoć za opremu za novorođenče sa tisuću 360 kuna povećan je iznos na 2 tisuće 328 kuna 20 lipa. Povećan je dječji doplatak, uveden pronatalitetni dodatak od 500 kuna, učenici imaju dakle besplatne udžbenike, besplatni prijevoz u škole i to je samo jedan dio onih odluka i mjera koje je donijela ova Vlada. Sve te mjere jasno šalju poruku da se vodi računa o obitelji, djeci i roditeljima. To je izuzetno za mene važno. Važno je i zbog jedne povoljne klime, ozračja u društvu. Recimo, dajmo primjer. Evo, te mjere potaknule su i neke gradove da daju potporu i financijski pomognu novorođenoj djeci odnosno roditeljima. Evo, grad Valpovo daje takvu jednu financijsku potporu ali ovako jedno pozitivno ozračje, povoljna klima. Evo uključile su se i udruge i ja znam zajednicu žena HDZ-a, Katarina Zrinski u Valpovu da daje na svoj način potporu ali i zajednica žena u ostalim gradovima Osječko-baranjske županije. Ja želim reći da ova Vlada i u cijelom svom mandatu dala svoj veliki doprinos socijalnom osnaživanju obitelji, djece, mladih i osoba sa invaliditetom, izgrađeni su, odnosno osnovani su i obiteljski centri. I s obzirom da sam ja ekonomistica, ja volim to potkrijepiti podacima pa ću reći da je izdvajanje za obitelj, djecu i mladež 2003. godine je ukupno izdvojeno 5 milijuna 883 tisuće, 2007. 66 milijuna 524 tisuće, razlika je znači 60 milijuna, 641 tisuću, indeks, interesantan indeks, 1130,78. Ovi financijski pokazatelji i ne čude jer je za ovu Vladu obitelj u centru, a interesu državne politike, a osim toga ova Vlada je i konstituirala posebno Ministarstvo koje se zove Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Mislim da kada Vlada osnuje ovakvo ministarstvo da onda se vidi čemu daje prioritet i što smatra da je važno. Ovaj, dopune ovoga Zakona financijski iznose 9,5 milijuna kuna odnosno 105 milijuna na godinu. I ne treba zaboraviti da je ovako veliko povećanje ulaganju u populacijsku politiku moguće zbog odličnih makroekonomskih pokazatelja koje je ostvarila ova Vlada, bruto domaći proizvod, industrijska proizvodnja, turizam. I naravno da se ovakav Zakon, dakle, sredstva su osigurana i smatram da će ovakav uzlazni, odličan gospodarski trend da će ubuduće biti moguće i daljnje povećanje naknade mladim obiteljima. Na kraju, ne sumnjam da će zastupnici u Hrvatskom saboru dati potporu i priznanje ne samo ovom zakonu već i svim nastojanjima ove Vlade za poboljšanje stanja nataliteta u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Jedan ispravak netočnog navoda, zastupnica Sobol. Izvolite.
Ispravljam netočan navod u kojem je kolegica govorila o iznosima koje je bivša Vlada i sadašnja Vlada izdvajala za potrebe obitelji i djece i ne znam šta ste sve unutra, pa je ispalo da je odnos 5 milijuna na prema 60 milijuna. Onda ću se usuditi reći da onda ispada ni jedna ni druga Vlada nisu radile ništa ili ne rade ništa. A gdje vam je onda recimo doplatak za djecu koje je prošla Vlada za 2003. godinu je iznosio milijardu 632 milijuna 865 tisuća kuna a ova Vlada 2007. milijardu 807 tisuća, dakle povećanje je za 200 milijuna. A vi govorite o nekakvih 5 milijuna u odnosu na 60 milijuna u odnosu na 60 milijuna, vrlo opasno jer … [[Govornik se ne razumije.]] manipulacije, ne kažete na koje točno projekte ste pri tome mislili. Obzirom i to je dosta neusporedivo jer je ova Vlada prekinula sa nizom projekata koje je imala bivša Vlada i započela neke druge.
Hvala lijepo kolegice. Sljedeća je za raspravu prijavljena zastupnica Lucija Čikeš.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovana potpredsjednice hrvatske Vlade i ministrice obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Svim onima koji su podržali Prijedlog zakona o dopuni Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju sa Konačnim prijedlogom zakona i ja se pridružujem. I ja bih rekla da, jednostavno priroda mog posla me usmjerila cijeli moj radni vijek a nije baš tako mali, 30 i nešto godina na rad sa ženama majkama i na rad sa ženama zaposlenicama. I upravo iz toga razloga nisu mi nepoznati, bolje rečeno dobro su mi poznati svi njihovi problemi, sva njihova stremljenja, sva njihova očekivanja i njihove želje. I ja bih se vratila na 2003. godinu, početak mandata ove Vlade kada ste poslali dobar signal i dobru poruku u kojem će smjeru ova Vlada ići uspostavom i utemeljenjem samog Ministarstva, obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Mislim da samim time koliko vam je stalo do obitelji, koliko vam je stalo do hrvatske obitelji, samim time ste pokazali koliko ćete se u tijeku ovoga mandata svoga baviti obitelji, koliko će ona biti u fokusu vašeg interesa i koliko će u fokusu vašeg djelovanja. Ja mislim da ste upravo i prepoznali onaj temeljni i veliki problem u našem društvu a to je taj problem da je hrvatska obitelj poljuljana, da je hrvatska obitelj nestabilna, da je hrvatska obitelj, rekla bih ponekad i pomalo beznadežna a uzroci čemu su i uzroci koji su o tome bi se dalo mnogo raspravljati, o tome bi se trebala jedna posebna zaista rasprava koja bi analizirala sve te čimbenike koji su doveli do takvog stanja u hrvatskoj obitelji. I svim ovim mjerama sa kojima ste nas vi ponovno upoznala gospođo potpredsjednice Vlade i ministrice tijekom svog uvodnog izlaganja, dali ste nam do znanja i pokazali koliko ste i s koliko mjera tijekom ovog mandata zaštitili hrvatsku obitelj. Ja bih rekla posebno zaštitili onaj osjetljiviji dio obitelji a to je majka i djeca. Vi ste zaštitili i onu majku koja je bila više sretna u životu i rodila zdravo dijete kao i onu majku koja je bila manje sretna u životu i rodila dijete sa invaliditetom. Vi ste zaštitili i zaposlenicu, vi ste zaštitili i majku koja je majka učenika u osnovnoj školi, koja je majka učenika u srednjoj školi. I na taj ste način jednostavno pokazali da obitelj hrvatska zahtjeva posebnu pozornost i da uspostava ovog Ministarstva itekako je, itekako je urodila plodom i pokazala dobre rezultate. I nadam se što je sa lijeve strane dolazile možda na jedan način skepsa što ćemo sa pustim dugovima koji su se uspostavili pomažući hrvatskoj obitelji, pomažući majkama i pomažući djeci. Nadam se da ćete sami, upravo saziva ova Vlada, bolje rečeno ova opcija sve te "dugove" i riješiti, dugove pod navodnikom, i da ćete ići i dalje i možda u sljedećem sazivu upravo razmišljati da se uspostavi i izdvoji samo Ministarstvo obitelji kao temeljne jedinice koja zahtijeva zaista posebnu pozornost. Ja se nadam … … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? I upravo iz ovog neću nabrajati sve pozitivne pomake koji su napravljeni. Kolegice i kolege su to napravili i ponovili u nekoliko navrata u ovom izlaganju i dakako da podržavamo ovo i sve one majke koje su voljne raditi i rađati, imaju mogućnost. Hvala.
Hvala lijepo kolegice. Nema više pojedinačnih prijava. Potpredsjednica Vlade gospođa Jadranka Kosor, izvolite.
Hvala lijepa. Gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo zastupnici Hrvatskoga sabora. Želim se u ime Vlade Republike Hrvatske u ime svoga Ministarstva koje je evo ustrajno radilo na ovom projektu zahvaliti na raspravi. Želim zahvaliti svima vama koji ćete glasovanjem poduprijeti izmjenu i dopunu Zakona o zdravstvenom osiguranju i na taj način omogućiti od 1. siječnja 2008. godine delimitiranje rodiljnih naknada za prvih 6 mjeseci. Dakle u vrijeme obveznog rodiljnog dopusta. Ono što također želim kazati budući da je ovdje na neki način u nekim raspravama bilo riječi o, i ovim izmjenama odnosno ovoj mjeri kao nekoj socijalnoj mjeri želim jasno reći da Vlada smatra da ovo nisu socijalne mjere. Da ulaganje svake kune u obitelj, u djecu, u, majke koje se brinu o djeci nije socijala nego je prije svega gospodarsko pitanje i smatramo da je to prije svega ulaganje u gospodarstvo. Jer sva ta djeca o kojoj danas govorimo sutra će raditi, sutra će zarađivati, sutra će pridonositi boljitku Hrvatske i naravno bit će onih koji će evo vraćati i kredite za auto-ceste i za sve druge projekte kojima se dičimo. Dakle to je prvorazredno gospodarsko pitanje. To je također prvorazredno nacionalno pitanje. Ja mislim da kod toga spora nema. To je dame i gospodo par ekselans i političko pitanje. Dakle politika se određuje jer mi ovdje koji smo i predstavnici Vlade i vi zastupnice i zastupnici predstavnici različitih političkih opcija odlučujete o projektima. Prema tome to je dokaz da se radi o prvorazrednom političkom pitanju. Ono je naravno i strateško pitanje jer svaki razgovor o ljudima koji će sutra voditi državu, o ljudima koji će izrasti iz djece o kojoj danas govorimo jest strateško pitanje za cijelu Hrvatsku i za sve nas. Danas smo govorili puno o zaposlenim majkama. Dakle rekla sam da je otprilike 50% među ženama koje su rodile su zaposlene majke. I mi smo htjeli na ovaj način pokazati i naše poštovanje prema svim majkama koje rade i na taj način pridonose stvaranju ukupnog društvenog dohotka. I uz sve to naravno imaju obveze prema obitelji, prema kući, obavljaju vrlo često niz poslova. Pa kaže se u narodu da drže i tri, a ja bih katkada rekla i 4 kuta u kući. Međutim za Vladu ostaje još veliko pitanje nezaposlenih majki. Svaka majka je ne samo prema Ustavu nego prema svim i ljudskim i Božjim zakonima jednako vrijedna i jednako važna. Svaka žena jednako vrijedna i jednako važna. Svaka majka je jednako vrijedna i jednako važna. I za sljedeće razdoblje ostaje za završiti taj veliki projekt jer sam rekla da mi radimo na jednom cjelovitom zakonu, na jednom cjelovitom sustavu koji će uravnotežiti sve ono što se tiče rodiljnih naknada, rodiljnog dopusta, roditeljskoga dopusta, roditeljskih obveza. To je nužno i važno jer ponavljam mi kao država i mi kao Vlada moramo imati apsolutno jednak odnos prema svakoj ženi, prema svakoj majci. To je ono što nas čeka u budućnosti. Rekla sam već da mi kao Vlada radimo na tome. To će biti projekti o kojima ćemo govoriti vjerujem u ovoj sabornici i sljedeće godine. I naravno da budući da je bilo riječi danas o zaposlenim majkama koje dobivaju naknadu da smo mi duboko svjesni i činjenice da danas otprilike 60% ne, među nezaposlenima čine žene i da o tome itekako treba voditi računa u svim dokumentima, u svim projekcijama, u svemu što ćemo raditi i danas ali i sutra. Međutim, i time završavam vjerujem da je ova današnja odluka, a vjerujem da će biti jednoglasna važna jer predstavlja jedan znatan korak u budućnost, jedan znatan iskorak rekla sam na početku možda čak i na svojevrstan način povijesni korak jer ćemo omogućiti zaposlenim majkama da žive dostojno i dostojanstveno. Onako kako to zaslužuju jer će moći planirati vlastiti život, vlastitu obitelj i vlastitu budućnost onako kako to one budu htjele. Naravno bez i jedne primisli u jednom trenutku da država na bilo koji način intervenira. Da država na bilo koji način od nekoga nešto očekuje. To je naprosto otvaranje jednih novih vrata. Vjerujem da će biti dobro primljeno, da će biti dobro pozdravljeno. Naravno da kroz sve to očekujemo i veći broj obitelji koje će se odlučiti za djecu. Ali prvi cilj i najvažniji cilj jest zapravo ispravljanje jedne nepravde prema zaposlenim ženama koje rade, doprinose. Koje su iznimno puno dale u stvaranju općega dobra i mislim da im na ovaj način taj dug ili barem jedan dio duga i vraćamo. Hvala vam lijepa još jedanput i hvala što ćete podržati izmjene i dopune ovoga Zakona.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Nema više prijavljenih. Zaključujemo raspravu.
O Prijedlogu Zakona o pravnoj pomoći nećemo glasovati. Idemo redom. Konačni prijedlog Zakona o dopuni Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Jednoglasno sa 114 glasova za donesen predloženi Zakon.
Točke 18. i 19. se raspravljaju na Odborima i čekamo izvješće pa vas molimo da počnemo sa 20. točkom dnevnog reda, a) i b) objedinjena rasprava: - a) Izvješće o radu Vijeća HRT-a i provedbi programskih načela i obveza utvrđenih zakonom u programima HR-a i HTV-a u razdoblju od 20. rujna 2006. do 3. rujna 2007. godine; - b) Izvješće ravnateljstva HRT-a o poslovanju HRT-a za 2006. godinu Sukladno članku 19. Zakona o HRT-u Hrvatskom saboru su dostavljena navedena izvješća koja ste primili poštom. Raspravu su proveli Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Odbor za informiranje, informatizaciju i medije i Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Žele li predlagatelji dodatno obrazložiti prijedlog ili da krenemo na raspravu? Ne? Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne. Možemo krenuti sa raspravom po klubovima. Prvi je klub IDS-a zastupnik Damir Kajin. Izvolite kolega zastupniče.
Poštovana gospođo potpredsjednice, cijenjeni ravnatelju, uvažena gospodo zastupnici. Ispred nas je Izvješće o radu HRT-a. Malo me to zateklo jer sam očekivao obraćanje ravnatelja. Ali eto ovako da počnemo. Ovaj Zakon prije svega o izboru vijeća to hitno treba izmijeniti, to hitno treba revidirati. Ovo što mi imamo to je naprosto smijurija. Na neki način naštimavanje članova koji će politički u datom trenutku određivati posao za jednu od dvije najjače stranke. Evo sad smo, jučer sam baš slušao vijesti. Kaže, ovih 6 članova dogovoreno je između SDP-a i HDZ-a. Tko će biti sutradan član Vijeća Hrvatske radiotelevizije. Postavlja se pitanje i zašto u Hrvatskoj radioteleviziji naprosto vlada ovakva podjela, na jedne odnosno druge? Pa zato jer vjerojatno znaju da će im sutradan poslodavci biti iz redova jedne ili druge stranke. Znači sadašnji zaposlenici, šefovi, urednici itd. igraju na sigurno. Međutim Hrvatska nije ni samo HDZ ni samo SDP. Hrvatska je jedna pluralna zajednica. Ali taj pluralitet misli nažalost nema prava građanstva na Hrvatskoj radioteleviziji. Ja bih ih volio da nam se prikaže tko je od koje stranke koliko puta u tijeku ove izborne godine, samo ove izborne godine bio na Hrvatskoj radioteleviziji, odnosno tko je koliko od nas dobio minutažu na Hrvatskoj radioteleviziji. Kada bi vidjeli tu minutažu ja mislim da bi mnogima mnogo toga bilo puno jasnije. Danas nažalost i to želim reći imamo novinare ove ili one provenijencije. Zna se točno tko će odraditi posao za ovoga ili za onoga. Toga na drugim hrvatskim, na drugim europskim televizijama nema i protiv toga se valja boriti. Kao što se isto tako valja boriti i protiv kupovanja minutaže na Hrvatskoj radioteleviziji. Upravo toga se treba najviše bojati. Jednom riječju treba se bojati ne daj Bože da nam se sutradan Hrvatska radiotelevizija prometne, u pod navodnicima "političku stranku". Hrvatska radiotelevizija ne smije biti politički čimbenik pred izbore. Da je Hrvatska na neki način nestabilna zemlja onda ne bih imao protiv toga ništa protiv ako bi vodili jednu liberalnu politiku. Ne smije ne znam na taj način opredjeljivati ni najviši čimbenici u ovoj zemlji od predsjednika Mesića pa na dalje. Na strani 2. općenito sad o radu Vijeća Hrvatske radiotelevizije, takav je naslov, govori se da savjetuje ravnatelja to Vijeće, ravnatelja Hrvatske, valjda, televizije i osobe odgovorne za proizvodnju programa u vezi sa provedbom načela obvezom utvrđenih zakona prema provedenom natječaju, postupku imenuje i razrješava glavnog ravnatelja HRT-a, prema provedenom natječajnom postupku, a na prijedlog glavnog ravnatelja HRT-a imenuje i razrješava ravnatelje HTV-a, Hrvatskog radija, hrvatske te glazbene produkcije, prema provedenom natječaju ili natječajnom postupku, a na prijedlog ravnatelja HR, odnosno ravnatelja HTV-a imenuje direktora programa glavnog urednika informativnog programa, daje mišljenje u programskim usmjerenjima radijskog i televizijskog programa, itd., itd. Ono što ja ne mogu oprostiti vlasti zašto se moralo privatizirati 3. kanal. Mislim da je to bilo 100% pogrešno i do današnjeg dana, a mislim da sam relativno dobro informiran, ne znam za koliko novaca je taj 3. kanal privatiziran. Kada se hrvatska nacija, da budem ciničan, da se našalim, tako dobro recimo snalazi sa dionicama onda ajmo privatizirajmo i Hrvatsku radioteleviziju. Jasno, rekoh šalim se, bila bi to ludost kad bi to napravila. Ali je isto tako bila svojevrsna ludost kada se u ovoj zemlji privatizirao 3. kanal Hrvatske radiotelevizije. Umjesto privatizacije televizije mogli smo tada privatizirati "Vjesnik". Sada treba najprije spasiti "Vjesnik" postaviti na neke temelje da bi on uopće mogao egzistirati i protiv sam jasno danas da se privatizira ta novinarska institucija. Hrvatska radiotelevizija je i veliki biznis. Mnogi na Hrvatskoj radioteleviziji sjajno zarađuju. Nije bitno, čak ja ću reći što u ovom trenutku negdje oko 3 stotine ljudi na Hrvatskoj radioteleviziji ima veća primanja od hrvatskih ministara. Bit je da je proračun Hrvatske radiotelevizije u ovome trenutku negdje oko 1 milijarde 505 milijuna kuna za 2006. godinu, a od pretplate se ostvaruje 958 milijuna kuna. Što bi bilo kada bi taj "porez", pod navodnicima, ili pristojbu kako mi to inače zovemo preko noći ukinuli? Hrvatska radiotelevizija ne bi izdržala u toj svojoj nekoj šemi niti 60-ak dana. Ako je tome tako onda bi bilo pošteno da barem 1/5 tog novca od tih 950 i toliko milijuna kuna podijelimo sa svim radio, odnosno drugim privatnim ili ne znam kakvim televizijskim kućama. Jasno je da se to opet u Hrvatskoj neće dogoditi. A ako neće onda ćemo mi imati državnu televiziju. A pošto se na vlasti kao što znamo izmjenjuju dvije stranke onda će se svjesno preferirati i u buduće politika jedne ili druge političke opcije. I to je bit. Od reklama Hrvatska radiotelevizija 2006. zaradila je 411,8 milijuna kuna. Indeks je 8% u odnosu na 2005. Prihod nije vjerojatno srazmjeran utjecaju same Hrvatske radiotelevizije. Sada idu izbori. Vjerojatno će po tom osnovu prihodi ove godine biti 50 možda i 70-ak, 80-ak milijuna kuna više. Međutim svi prihodi od političkih stranaka, i to želim reći ovom prilikom su i manji od prihoda nevladinih udruga, B.a.b.e, GONG, itd. Oni imaju puno veće proračune nego što ima proračun IDS-a. Puno veće, duplo veće. I tako dalje. Znači, razbijmo tu iluziju kako sjajno prolaze samo stranke, bilo spram Hrvatske radiotelevizije, bilo spram udruga, bilo spram ne znam kapitala ili same izvršne vlasti. Ono za šta se osobno zalažem, jasno da Pulski, Riječki studiji dobiju jednu primjereniju tehniku. Ali o tome nekom drugom prilikom. Za plaće na Hrvatskoj radioteleviziji ide 276,2 milijuna kuna. Za plaće na glazbenoj proizvodnji ili produkciji ide 18,4 milijuna kuna. Za plaće na općim zajedničkim poslovima ide 77,8 milijuna kuna, za plaće na radiju 101,8 milijuna kuna. Znači za plaće gotovo 700 milijuna kuna. Razumljivo tu su i doprinosi. Istina, na Hrvatskoj radioteleviziji u ovom trenutku radi 3 tisuće 597 radnika. To je brojka iz 2006. godine. U općim poslovima 17%. Gotovo 620 ljudi. Postavlja se pitanje što tamo radi 620 ljudi. Na radiju je 20% 730 zaposlenih, u glazbenoj proizvodnji 5% njih 166, na televiziji 58% 2 tisuće 85. Od toga u radiopostajama od Pule do Dubrovnika, od Zadra gore do Osijeka ja sam nabrojao da radi ne znam, možda sam krivo to zbrojio negdje oko 250 ljudi. Ako je tome tako onda ojačajmo te centre, oslabimo Zagreb i vis a vis kvalitete tih regionalnih programa. Na strani 98 dat je podatak da je za vanjsku produkciju isplaćeno 153,8 milijuna kuna ili jedna desetina prihoda Hrvatske radiotelevizije ide za vanjsku produkciju. Ako gledamo koliko to je u odnosu na plaće, pa to je preko 20% ukupnog prihoda onoga ostalog što preostaje za jedno slobodno disponiranje vis a vis osmišljavanje tog programa. Ja kažem, to je ogroman novac. Ako su televizijske emisije te vrste gledane, ne znam ala "Piramida" onda se vjerojatno u to isplati ulagati novac. Ako te emisije nisu gledane, onda tu praksu valja preispitati. Mnogi bi rekli da je ovdje riječ i o pranju novca. Jasno taj pojam kada govorimo o pranju novca to vrijedi samo za ljude koji su u politici. Za druge, da budem ciničan, to ne vrijedi, ali opet jasno najlakše je prozivati političare, a sebe prikazivati u pravilu žrtvom ove ili one politike i to isto tako valja reći. Na strani 69., ovdje je manje-više dat taj podatak o čemu sam govorio koliko su bili planovi, broj radnika, indeksi itd., neću puno vis a vis vremena o tome govoriti, ali ću reći da dotacija za druge stanice iznosi svega 28,4 milijuna kuna vis a vis one televizijske pretplate kojim se ubire gotovo 950 milijuna kuna. Taj podatak valja povećati vis a vis nekog pluralizma, vis a vis objektivnosti, vis a vis nekog opstanka višestranačja u Hrvatskoj. Ovo jednostranačje koje mi imamo, ne znam dvije opcije, bipularizacija koja se stvara možda je dobra za duhovni mir na Hrvatskoj radioteleviziji, ali nije dobra i za Hrvatsku. I zato taj iznos za ove ostale stanice treba povećati, da li će to biti petina, da li će sada biti jedna desetina, dajmo da se o tome dogovorimo, ali ovih 3% koji idu iz tog iznosa od 950 milijuna kuna, ukupno 28,4 milijuna kuna to je jasno nešto što nitko od tih stanica neće odbiti, ali na neki način podcjenjivanje rekao bih tog pluralizma koji bi trebali i u tom gospodarskom informativnom smislu gajiti u Republici Hrvatskoj. Jednom riječju to što imamo, takav odnos nije pošten. Za kraj, ja ne znam bit ću suzdržan prema ovom izvješću i cijedit ću Hrvatsku radioteleviziju prema objektivnosti koju bi trebala postići u praćenju ovih izbora. To je ogroman zadatak i zato mislim da će i ova rasprava pripomoći da se ne potiče, da se ne preferira nikoga, nego da jednostavno zavlada taj princip prema svima jednako i jednako pravično.
Hvala lijepa kolega Kajin. U ime kluba HSLS-a, poštovani kolega Kramarić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] , kolegice i kolege. Pesimist bi rekao da nas ima malo, optimist da je čaša dopola puna, ali moramo priznati da ova rasprava dolazi u jedno vrlo, da tajming je prilično dobar i mislim da se o nekim stvarima doista moramo ovdje progovoriti iskreno. Više to nisu ona rutinska izvješća, nego doista izvješće koje dolazi kažem u ovo jedno vrijeme za koje smo svi manje-više posebno senzibilizirani i nije nam svejedno kako će se Hrvatska televizija, taj najmoćniji elektronski medij, uopće medij u Hrvatskoj postaviti spram ovoga što nas čeka. Ja dakako sad mogu biti ovako ciničan pa recimo upravo govoriti o nekim drugim vremenima kada nismo imali iste pozicije, kada su neki se borili za prag pa su čak predlagali da prag bude svega 3% i do sada na kojih 10-tak, 15-tak godina kada se … [[Govornik se ne razumije.]] relevantna politička stranka ili jedna od najrelevantnijih onda otprilike ovako sve to skupa ovo što kolega Kajin i ja govorimo može im izgledati ovako pomalo jedan naivan pristup svijetu. To je upravo ona rekao sam pohvala dosljednosti, odavno je napisana i najčešće nismo skloni da priznamo da smo 90-tih godina zastupali, '92., '93. jedne stavove, a onda 2007. zato što su se stvari malo promijenile zastupamo neke drugačije stavove. Ja sam uvijek bježao od toga i upravo sam se gotovo, to mi je uvijek nelagodno da nekoga drugoga učim njegov posao, pa čak i onda kada sam možda imao i osobnih problema i sa možda nekim stavovima, komentarima koji nisu odgovarali mom osjećaju stvarnosti istine, i uvijek sam mislio svak ima pravo na pogrešku, pa i novinari imaju pravo na pogrešku. I novinari imaju svoja uvjerenja i moraju da imaju svoja uvjerenja i to je dobro, ali upravo zato što rade takav posao uvijek bi bilo dobro da budu diskretni da ususpendiraju i da doista poboljšavaju taj profesionalizam kojim se a priori ja zapravo dopuštam da ga imaju, da oni također imaju prema svim akterima političke utakmice. Na žalost nismo, mi imamo jednu sasvim drugačiju situaciju i ta situacija postaje dramatična i ona zabinjava. Možda je bipularizacija hrvatske političke scene naša budućnost, čak jedna. Ja se isto, kažem možda, rekao sam kondicionalno, čak i jedna predsjednica jedne stranke koja nije ni na lijevom ni na desnom polu, nego negdje u sredini kaže da je to možda naša budućnost. Ja dopuštam da ona tako misli. Možda je to čak i legitimno. Može se to doista i dogoditi, ali ovoga momenta nije takva situacija, realitet je ipak nešto drugo. Hrvatska politička scena niti nema tu aglosaksonsku tradiciju. Ja neću biti ni republikanac, ni demokrat nego doista mislim da je hrvatski politički spektar kudikamo bogatiji. I onda ako je to tako, ako to i građani priznaju onda to imamo i mi ovdje koji sjedimo tražiti da se tako ponaša i Hrvatska televizija. Ne može ona falsificirati političku volju građana Republike Hrvatske. Ali nažalost, to se događa. To se surovo događa. I upravo ja bi molio one koji su nekada bili u poziciji da se doista bore da prežive, da se bore za svoje pravo glasa, a netko im je stvarao taj politički prostor da i oni imaju svoje pravo glasa, da sada kažu da ovo što se događa, da nije dobro. Da je to opasno. To je opasno i za politički ali i ini život u ovoj zemlji. Ali nažalost to je gotovo unazad jedno sedam, osam godina to postaje praksa i mi se bunimo. Ali dok nas ne opali po glavi i one koji sada misle da je to dobro, mislim da se neće bitnije promijeniti. Ali nažalost moramo konstatirati da je Hrvatska televizija ponajmanje javna televizija, da je ona partijska odnosno dvopartijska televizija i da doista da se na tome sustavno radi i nikome ništa. … [[Govornik se ne razumije.]] poštuje se lijeva i desna strana u ovom Parlamentu. … [[Upadica se ne razumije.]] Da. To je, hoće izgledati ovako jako simpatično… … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? … [[Upadica se ne čuje.]] Ne. Kolega Vujić! Ja znam, vi ste isto, ja znam kada se ovdje, kada je bilo ovdje ljudi koji su predlagali da prag bude 3%. Bilo je ljudi koji su ovdje sjedili i predlagali da izborni prag bude 3%. … [[Upadica se ne čuje.]] SDP-a. Iz SDP-a su predlagali da bude prag 3%. Ali, i upravo to, ja tome ne zamjeram. I … [[Govornik se ne razumije.]] šta će kolega Jurjević ispraviti, ali to je doista, to je istina. To postoji zapisano. To nisam sada ja to, da manipuliram vama ili javnošću. Ali nije to, to je vaše pravo da čovjek želi da politički preživi. Ima pravo da preživi. Ja sam i onda mislio da socijaldemokracija pa makar bila i impregnirana i makar bila na neki način i pomalo izmišljena, pomalo starana, da treba na hrvatskoj političkoj sceni. … [[Upadica se ne čuje.]] A vama su uzimali glasove. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? … [[Upadica se ne čuje.]] Ja ne bih želio da ovo prođe u šali. Ovo što je kolega Kajin kao prvi govorio, a ja…
Samo vi kolega nastavite, to se i ovako prenosi pa će narod čuti. Samo nastavite.
Ne, ja vjerujem da će narod čuti. I kolega Arlović i upravo ne bi ovo radio da ne vjerujem u narod znate. Narod je ipak puno politički pismeniji nego što to mi poneki put mislimo, pa čak i onda kada ga uspijemo zavarati. Znate nije mala stvar ako se cijeli politički život ne znam kreće između dvije političke opcije, onda ono što ljudi gledaju na televiziji misle da je to istina. To je činjenica. Ako vi doista sustavno ponavljate ono da puštate onu kartu ubij se, onda da karta će se… … [[Upadica se ne čuje.]] Pa hvala Bogu jer su građani grada Osijeka su uvijek se pokazali nešto politički mudriji od nekih drugih dijelova Hrvatske. Ali ja bi se vratio ovo da mi taj politički realitet bi trebali ispoštivati i da je to dobro. Zato kažem ja bih normalno onda u tom kontekstu, kontekstu poštivanja realiteta ako se mi zalažemo, ako se mi zalažemo upravo za tu, za te suptilan pristup, za upravo da doista si ne dopustimo da netko treći hendikep trku. To je nešto najtragičnije i nešto što je zapravo najopasnije. Zato ja uvijek kažem, u lažiranim utakmicama ja ne bih volio biti pobjednikom. Zna se što su lažirane utakmice. Utakmice koje i tako. Tako isto i ovdje. Ono o čemu je isto kolega Kajin nakratko bio rekao. Problem decentralizacije, ako smo za decentralizaciju znači spuštanje svih tih ovlasti, ingerencija pa i financijskih kapaciteta na što nižu razinu, to otprilike bi trebalo vrijediti i za Hrvatsku televiziju, da upravo pored Zagreba postoje upravo neka središta gdje imaju pravo da kreiraju i svoj program i svoje viđenje svijeta. Da to se mora osjetit. Ja mislim da je 3% da je to premalo. To smo i zadnji puta bili govorili, još kada je kolega Vujić bio ministar kulture smo ga upozoravali upravo na taj aspekt decentralizacije, regionalizacije koji je upravo nužan i koji na neki način … [[Govornik se ne razumije.]] poštuje zapravo hrvatski razvoj, hrvatsku tradiciju, hrvatsku prošlost. I to su činjenice. Zagreb nikad nije bio Pariz i nije imao onu težinu što nije imao Pariz za razvoj Francuske. A to je tako. Ne zato što, nisam ja zbog toga ni sretan ni nesretan. Ali to je činjenica. Ako mi to ignoriramo onda ćete imati upravo i ove autonomaške pokrete i regionalne pokrete. Imat ćete upravo nešto što čak s našom tradicijom nema veze, jer ljudi nisu blesavi. Ljudi nisu blesavi. I upravo, da li je ta naša povijest bila više ili manje sretna, to je, o tome mi ne možemo ovdje, to nije … [[Govornik se ne razumije.]] ali mi to moramo poštivati. Mi to moramo prihvatiti i gledati što nas u procesima globalizacije zapravo čeka. Kako ćemo se mi upravo prema tom identi… Ja sam sto puta ovdje pitao što je hrvatski identitet? Kada su kolege iz HNS-a ono nudili kao jezi, kao rješenje svih tih problema. To bilo bi jako dobro. Ali mi zaboravljamo da smo imali tri sjajne literature na tri dioma, na tri dijalekta: čakavskom, kajkavskom i ovome štokavskom. Pa šta Krleža '36. godine piše u svom "Baladama Petrice Kerempuha" i kakav je njegov odnos prema Gaju? Nije ga mogao smisliti jer je upravo imao hrvatsku tradiciju izbacio kroz prozor. Mi možemo reći da je to bilo u nekoj funkciji, da je to bila dobra anticipacija ali isto dopustite da možda nije bila dobra anticipacija. Nitko to, nitko ne može tvrditi da literatura koja je pisana na štokavštini bolja od ove na čakavštini i kajkavštini. Nek mi to netko kaže, pa onda možemo otvoriti tu polemiku. To je bila jedna odluka, politička odluka, Bečki dogovor i sve ono što se tamo događalo … [[Govornik se ne razumije.]] koje je opet bilo u nekom kontekstu. Ali je to kontekst i mi ga isto prihvaćamo. Da danas mi upravo ove dvije tradicije doživljavamo kao nešto što je tu negdje. Ali nije dominanta, nije main stream hrvatske kulture. Ali nije to tako moralo biti. Ali da to tako ne bude, onda se i hrvatska tradicija tu mora pobrinuti. Upravo ta amerikanizacija, holivudizacija, to je neki, a kažemo da je to prozor u svijet, da je to zapravo drugi odgajatelj, da je to čak i zapravo veći učitelj nego što su pravi učitelji i učiteljice u školi. Ali što mi od toga imamo? To je isto bilo zanimljivo vidjeti koliko se to zapravo ulaže, ne ulaže u ove "Piramide", "milijunaše" itd., gdje se dobra lova okreće i dobro se zarađuje i tim ljudima onda još dijele moralne lekcije. Moj kolega Letica je u svojoj čuvenoj knjizi koja je zapravo Biblija, trebala bi bit ovoga saziva Sabora, pa šta o tome tko mislio i tko se s time slagao, o moralnim vrlinama treba govoriti vrlo tiho, gotovo šaptom. A ne da itko ovdje, s ove govornice ili neke druge ima pravo da nama dijeli moralne lekcije. Isto sto puta sam otvorio pitanje TV pretplate. Ako je neka televizija javna a usput toga je i komercijalna, ima reklame i to reklame koje traju po pet, šest minuta a i više unutar jednoga sata, koliko onda upravo ima smisla. To na BBC-u nema. Na BBC-u ne možete imati reklame i TV pretplatu. Morate se odlučiti što će biti komercijalna ili manje komercijalna televizija. Ali sve mi to živimo, sve mi to plaćamo i onda se još od nas očekuje da zapravo bez ijedne primjedbe to prihvaćamo. Evo, ide ove promjene ideja jer se mijenjaju pravilnici pred ove izbore. Prvo, promašena. Nema ustavne, ustavno nije utemeljena ta promjena ali je to pokušaj opet zapravo jedne diverzije i ponovno u funkciji bipolarizacije hrvatske političke scene. Ljudi, zaboravlja se kada se sutra mi raspustimo mi smo sutra, fikcija je nula, mi smo svi političke stranke. Ustav ne poznaje kategoriju parlamentarna stranka. Nema parlamentarne stranke, mi smo svi politička stranka ali i ne bi mi ždrijebali nego da mi prepustimo nakladniku tj. uredniku da on određuje kog će zvati u kojem terminu pa ćemo kolega Đapić i ja dobiti negdje oko jedan i dva sata a netko će dobiti oko osam, devet, pola deset itd. E pa ne može to tako. I da ovdje mi to plješćemo i da kažemo kako je to jako dobro i da to podržavamo. E, pa neće ići. I ne bu išlo, ja isto mislim da ne bu išlo. Moji Zagorci su pametni ljudi, još pogotovo kad su impregnirani još nekim onako manjinskim genima to ne bu išlo. Zato kažem, zato upravo cijela. Ja upravo nemam monopol nad istinom, ne želim biti uz, ja znam da u svakom od nas čuči totalitarist. To je lijepo pogotovo kad imate moć, to se onda upravo pokazuje. Pa nije Aristotel zato rekao "Daj čovjeku vlast, vidjet ćeš kakav je.", prije toga nećete moći suditi. Sve je to meni potpuno jasno. Ali upravo u ime nekih vremena ili nevremena, upravo bi se toga trebalo prisjetiti da budemo prema sebi korektni. "Vrana vrani ne vadi oči.", tako i mi ovdje princip solidarnosti bi morao biti u ovom parlamentu dominantan princip da upravo to shvatimo da tko bi gori da može biti i doli, da se situacija može mijenjati, ne da tražimo. Pa ispada da je najbolje bilo u vrijeme OESS-a kad su mjerili koliko tko ima minutažu, da je to bilo zapravo. Ovako kad to prepustite arbitrarnoj volji nakladnika, oliti urednika, oliti novinara onda imate to što imate. Onda imate jednu surovu bipolarizaciju koja je falsifikacija hrvatske političke stvarnosti, koja uopće ne odgovara a onda bi se. Nema nepristojnoga pitanja ali najčešće pitanje je s kime ćete vi poslije izbora. Pa što to koga briga, bitno je da se verificira vlastiti program, vlastite ideje pa onda je moguće vidjeti što je optimalno, koja su to optimalna rješenja a koja u sebi ne moraju nužno imati i trgovačke elemente. Nažalost, gotovo da to postaje kao normalno. Ovo je jedno nenormalno ponašanje, jedno zapravo devijantno ponašanje se ovdje želi proglasiti normalnim ponašanjem i onda se traži da se zapravo vi izjašnjavanje i na taj način zapravo da pridonosite i daljnjem produbljivanju bipolarizacije hrvatske političke scene. A mislim da ne odgovara ni lijevima ni desnima, niti HDZ-u niti SDP-u nego upravo je to da se i ono malo političkog u Hrvatskoj, one supstance koja postoji da se nestane. Meni je pun kufer sučeljavanja imagea a ne programa, virtualnosti a ne zbiljnosti. Ja bi volio vidjeti što su to zbilja istinski tip ekonomski i gospodarski program, i razvojni programi. Ja to ne vidim, ja vidim samo image i priče o ne znam satovima ili priče o stvarima koje doista nemaju nikakvu vezu sa hrvatskom političkom zbiljom i koje ne rješavaju nijedan bitan hrvatski politički, gospodarski, kulturni, obrazovni ili ne znam koji drugi problem. Zato isto, evo kolegi Sutliću kojeg smo ovdje dali glasi doista upravo zato što sam bio duboko uvjeren kao i za kolegu Galića da je riječ o prije svega profesionalcu, o čovjeku koji zna svoj posao, koji je prije svega … [[Govornik se ne razumije.]] čovjek po definiciji, da upravo učini sve što je u njegovoj moći kao direktora da se doista uvede takva pravila igre koja neće nas uopće dovoditi do ovoga da nijedan glas, da se svaki glas u hrvatskom političkom životu da ima pravo i svoje javnosti da se na Hrvatskoj televiziji čuje a da prepustimo građanima da oni dignu ruku ili ne dignu ruku, a ne da se stvara zapravo takav ambijent koji će doista raditi na tome da se Hrvatska nađe u situaciji Amerike ili Engleske. A kažem, ni sa američkom ni sa engleskom političkom tradicijom nema blage veze. Upravo u tom smislu, sve ovo što je napisano sve je to lijepo napisano, sve to stoji. To je, izvješća su uvijek korektna. … [[Govornik se ne razumije.]] da budemo financijski. … [[Upadica se ne čuje.]] E, upravo to. Ali ovo je bit. Bit je da doista vidimo što je to politički i kako ćemo se mi prema tome odrediti i da onda možemo i oni koji pobijede zapravo imati onaj osjećaj zadovoljstva a ne da u lažiranoj utakmici budu pobjednici. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani kolega Jurjević. Izvolite, kolega.
Pa kolega Kramarić je rekao, citiram, "Hrvatska radio-televizija je dvopartijska televizija.". Želim ispraviti taj navod jer on po meni nije točan počevši od toga da Vijeće Hrvatske televizije nije stranački uopće da tako kažem modelirano. U prošlom sazivu Sabora za vrijeme koalicione vlasti donijela se odluka da političari trebaju izaći van iz tog vijeća. Ako je to vijeće ono koje vodi računa o politici koja se vodi, uređivačkoj politici na Hrvatskoj radio-televiziji zaista je čini mi se teško kazati da je ona dvopartijska, a kolega Kramarić koji je ušao u ovaj Sabor na listi SDP-a toga je posebno svjestan. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] MR.SC. MATO ARLOVIĆ: Jesu li rasprave u kružocima gotove? Jesu. U ime kluba SDP-a poštovani kolega Antun Vujić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Odmah ću reći da ćemo u ime kluba SDP-a podržati ovo izvješće jer se ono prvenstveno odnosi na jedno razdoblje u kojem još i nismo tražili one promjene i one kvalitete koje sada tražimo sa novim razdobljem. Dakle, ovo je razdoblje prije događanja koja su uslijedila na televiziji na posljednjim izborima kadrovske strukture a koja je dakle ustoličila gospodina Vanju Sutlića uvaženoga glavnoga ravnatelja televizije i po proceduri kako je to već na neki način riješeno i cijelu ekipu koja će dakle voditi vjerojatno medijski ne najzanimljiviji nego i najodgovorniji činitelj razvitka demokracije u Hrvatskoj. U tom smislu mi smo u ovom Saboru u zadnje 4 godine prošli mnoge diskusije i mnoge da tako kažem mnoga sukobljavanja koja su na više ili manje kvalitetan način, danas smo čuli neke krajnje nekvalitetne načine kako se o tome govori raspravljali o perspektivama televizije. Ima dakako i ozbiljnih i neozbiljnih mišljenja. Svi su oni potpuno legitimna, ali ono što možemo reći sljedeće je i što bitno podvlači smisao našega cjelokupnog angažmana a to je da je od donošenja Zakona o Hrvatskoj radio-televiziji pa do tolikih kriznih trenutaka kroz koje je prošao, kojega su prošli izvještaji preko da tako kažem opstrukcije da se za ovaj izvještaj u pozitivnom smislu glasa kako je to bilo u nekim sazivima i u nekim slučajevima kada se od njega raspravljalo. Došli smo na kraju ipak toga, do toga da se zapravo relativno većinski neću reći unisono jer su u tome uključene velike razlike ali u svakom slučaju sa odgovornošću podržava kurs u nadi da će dakle televizija biti ono što od nje očekujemo. A ona je već sada ono, ona je već sada ono što bi trebalo unaprijeđivati ali je ipak kao takvo različito od svega drugoga. To je jedini medij, podvlačim jedini medij koji je ne samo u vlasništvu Republike Hrvatske nego istodobno je strukturiran na način upravljanja da bi izražavao javni interes Republike Hrvatske. I za razliku od privatizacije svega šta u medijskom prostoru postoji ovo smo uspjeli očuvati mi svi skupa, vlast, opozicija i u različitim sazivima različite vlasti i opozicije kao da tako kažem jednu kvalitetu Hrvatske po kojoj se ona budući da televizija je komparativno gledano u odnosu na druge zemlje i relativno kvalitetna. Po kojem se ona izdvaja od da tako kažem onih zemalja u kojima je čak i javna televizija sredstvo za lov različitih interesnih skupina, različitih socijalnih i drugih ciljeva. Ovo je bio veliki zadatak i mislim da je ovaj Sabora sada na kraju ovoga mandata mora sebi sam čestitati da je to uspio. A kada to kažem, mislim oprostite da se izrazim malo i osobno onda u to uključujem i najveće kritičare ovoga što je bilo na televiziji uključujući i kritičare samog zakona. Pokazalo se da taj zakon može uspostaviti jedno relativno neutralno tijelo koje će pokušavati da drži televiziju kao jednu relativno neutralnu tehnologiju kod mnogih zainteresiranih interesa kao neutralnu tehnologiju na kojoj se predstavljaju različite političke pozicije i preko koje se natječu na ravnopravan način. Naravno da taj ideal svatko može promatrati iz svoga aspekta i ne biti zadovoljan u nekim pojedinostima ali je činjenica da je javna televizija možda jedini medij u ovom trenutku u Hrvatskoj, govorimo o ovim većim medijima koji nema u namjeri da predstavlja ovu ili onu socijalnu, političku, profesionalnu ili neku drugu poziciju. To je jedna izuzetna kvaliteta koja je postignuta i mogu izraziti da je i SDP u cjelini zadovoljan, ja posebno što je dakle ovaj zakon očuvao televiziju i što će vjerojatno sada trebati u jednoj perspektivi unapređivati čitav niz elemenata koji su u međuvremenu postali aktualni, a koji prije toga nisu bili aktualni kako bismo dobili još adekvatniji način funkcioniranja ovoga sustava radio-televizije. Bez ovakvog jednog javnog medija Hrvatska je da tako kažem prazan prostor. Ona je papir, neispisana mapa po kojoj svatko može crtati što hoće. Ipak zahvaljujući televiziji pojedini interesi ne mogu se postaviti kao ključni interesi i sa svim našim kritikama ona u tom pogledu može zaslužiti pozitivnu ocjenu pa tako i njeno izvješće koje prvenstveno obuhvaća izvješće ranije uprave mislim da možemo prihvatiti. Ono što moramo učiniti to je u jednom pozitivnom smislu da sve ovo što se čulo sad kao kritika bude sastavni dio njenog napretka. Jedan dio kritičara kako smo imali prilike čuti je kritizirao i s lijeva i s desna i gore i dolje različite elemente. Sa mnogim stvarima od toga se ne bih složio ali sa idejom i sa ciljem da javna televizija bude što javnija bih se itekako složio. Zato treba izgraditi normalne parametre prosuđivanja i normalne parametre u kojima će se vidjeti što je bolje, a što je lošije. Oni su mogući. Po našem mišljenju u ovom momentu je televizija suočena sa jednim posebnim aspektom privatizacije koja se njoj nije dogodila. Kada gospodin Kajin govori o tome da nije trebalo prodati treći program onda to nije kritika upućena ovoj televiziji jer to oni nisu htjeli. To je onda kritika upućena Europi jer su to oni htjeli. Dakle nemojmo govoriti o onome što ne pripada problemu televizije. Govorimo o onome što pripada problemu televizije. Taj problem je dakle sada vezan o tome kako unapređivati javni aspekt djelovanja televizije. Ideja da 10% troškova ide na vanjsku proizvodnju je nešto što ja pozdravljam. To je obaveza televizije da javna televizija osigurava produkciju i iz vanjskih izvora od 10%. Prema tome to što smo ovdje čuli malo prije kao kritiku spada u njene zakonske obaveze. Možda to ona ne čini na najkvalitetniji način, to je drugo pitanje i uvijek će biti, uvijek će biti razlikovanja u tim pitanjima. Ono što mi se čini da je glavni problem a to je jedan specifičan aspekt da tako kažem mikroprivatizacije Hrvatske radiotelevizije u kojem se zapravo javlja fenomen a to je da, da se na javnom prostoru, u javnim medijima, u medijima koji su u, kako se to nekad govorilo u društvenom vlasništvu, sad ćemo reći u javnom vlasništvu. I gdje Sabor vrši nadzor kao dakle ne neko poslodavno tijelo nego nekakvo drugo tijelo da se javljaju fenomeni da tako kažem zloupotrebe toga prostora u smislu da pojedinci preuzimaju ulogu da budu suci nad ukupnim političkim procesima u zemlji. Nad izborom pojedinaca koji će sudjelovati u nečemu i tako dalje. Ali i ovo pitanje ne bih promatrao kao pitanje namjere televizije nego bih ga promatrao kao pitanje da tako kažem stanja televizije u kojem bi vjerojatno ojačavanje pozicija daljnjeg razvitka profesionalizma u toj televiziji razriješavala i ovakva pitanja. Ne … [[Govornik se ne razumije.]] ne kritike. Kritike da ali ne da tako kažem … [[Govornik se ne razumije.]] koji bi imali, koji bi imali za posljedicu isključivanja onih koji su da tako kažem imali prilike i dali znate doprinose pa i autorske doprinose ovome razvitku. Imamo dakle pred sobom jedan izvještaj koji se odnosi na period ispred ove uprave. Mnoge stvari znamo. Mnoge stvari znade uprava. Tu su u krajnjoj liniji i obećanja koja je ona dala. Ovdje treba izvršiti, osposobiti Televiziju za nove da tako kaže izazove vezano za nove da tako kažem tehnološke oblike prezentiranja javne televizije. I dakle mislim da Sabor može sa zadovoljstvo prihvatiti ovaj izvještaj i ovoga puta nakon mnogo vremena čak pretpostavljam i većinski jednoglasno. I dozvolite mi na kraju prije završetka samo da upozorim na sljedeće, a to je budući da se u ranijim raspravama ovdje čulo kako da tako kažem ovakva vrsta glasovanja oko Vijeća HRT-a ide u prilog nekoj bifurkanciji političkoga tijela u Hrvatskoj moram reći kad je u pitanju dio Izbornog zakona gdje se ovlasti prezentiranja, odnosno predlaganja kandidata odnose na oporbu onda to nije radio nikakav SDP nego su to radili zajednički SDP, HSNS, HSLS, a i drugi su imali prilike da se javi. Međutim nisu bili u tom pogledu aktivni. Kad je u pitanju IDS ne znam kome su se oni obratili ili obraćali koliko vidim, barem osobno gospodin Kajin, za njega se ne bi moglo reći da nije dovoljno prisutan na Televiziji. Žao mi je što sam baš sa ovakvim pojedinačnim slučajem završio ovu raspravu. Ali budući da mislim da imamo pred sobom ozbiljan izvještaj i probleme koji su, čije je rješenje dobro krenulo onda bih dakle predložio da se ovaj izvještaj prihvati, što SDP, klub SDP-a podržava. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolega Vujić. U ime kluba Nacionalnih manjina, poštovana kolegica Zdenka Čuhnil. Izvolite kolegice.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani ravnatelju, kolegice i kolege. Ako bih pošla od opće konstatacije da Vijeće Hrvatske radiotelevizije ispunilo je svoju temeljnu zadaću jer su svojim programima zadovoljili interese javnosti na državnoj i lokalnoj razini, te zadržali odgovarajuću zastupljenost informativnog, kulturnog, obrazovnog i zabavnog sadržaja zasigurno bi bez daljnjega mogla reći da podržavam ovo izvješće. Jednako tako prateći izlaganje kolege Vujića složit ću se sa puno njegovih konstatacija da su na HRT-u vidni napreci učinjeni. Nažalost imam tu nesreću ili sreću da pripadam upravo onih 10% populacije odnosno pripadam nacionalnim manjinama koji nažalost ne mogu tako ocijeniti ovaj napredak. Naime, i zakoni Republike Hrvatske upravo u sklopu pozitivne diskriminacije daju neka prava nacionalnim manjinama, a koje bi Vijeće upravo kroz svoju nadzornu funkciju trebalo pratiti, a to su prava koja proizlaze i iz Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji, članak 5. točka 4. i 5. jer neću govoriti samo o isključivo nacionalnim manjinama, već i Hrvatima izvan domovine gdje bi svakako Televizija trebala voditi računa upravo o provođenju tih zakona koje je donio ovaj Parlament. Nažalost, ni jedne jedine riječi u ovom izvješću ovdje ne stoji o tim programima. A mi smo uporno sve tri, odnosno sada 4. godinu u ovom mandatu upozoravali da ne tražimo puno, da tražimo znači samo poštivanje zakona koji su donijeti u Parlamentu, da tražimo samo ono što smo možda do '90.-ih godina imali, a to je ono malo informiranja na jezicima nacionalnih manjina. Na kraju krajeva nemojmo zaboraviti da je Republika Hrvatska potpisnik konvencija, povelja, na kraju krajeva i Povelje o zaštiti regionalnih i manjinskih jezika, da kažem i u osnovnom zakonu članku 18. je rečeno da je i Radiotelevizija, odnosno mediji elektronički mediji na državnoj, regionalnoj, lokalnoj razini, da su dužni proizvoditi i emitirati emisije na jezicima manjina. Mi smo u nekoliko navrata ukazivali da upravo taj segment nije zadovoljen. U nekoliko navrata smo tražili povrat kronika na jezicima manjina. Čak štaviše savjet za nacionalne manjine kao najviše tijelo manjina u Republici Hrvatskoj je izdvojio određena sredstva na uštrb kulturnog stvaralaštva nacionalnih manjina, da pomogne u educiranju novinara na manjinskim jezicima. Nažalost novinari su edukaciju prošli. Novinari su na HRT-u koliko znam i zaposleni. Ali od kronika do dana današnjega nema ništa. Mi od '92. godine govorimo o magazinu "Prizma" koji je zaista, ja sam i sa ove govornice nekoliko puta rekla da je dobar magazin ali da je to emisija koja izvješćuje većinu što radi manjina. Ali tamo nema manjinskih jezika. Odnosno ima ih u tragovima i nikada ne znate da li ćete u "Prizmi" i čuti koji manjinski jezik. Prema tome, analizirajući što je učinjeno u tom dijelu i polazeći čak i od toga da mi imamo predstavnika u Vijeću HRT-a koji nažalost u nekoliko navrata je pokušao nametnuti ova pitanja nije uspio. I ja moram reći da klub Nacionalnih manjina ovo izvješće neće podržati. Kažem, iako se priklanjamo tome da je javna televizija zaista sve više javna, da je demokratska, da zaista ne možemo više govoriti o utjecaju izvana o kojem smo svojevremeno dosta pričali. Meni je žao što zaista manjina, a kažem govorim o 10% populacije ovdje nema. Ako pogledamo financijski dio. U pristojbama praktički 67% prihoda otpada upravo na pristojbe. Ako pogledamo da je u tome sudjeluju pripadnici nacionalnih manjina onda ja mislim da bi oni imali pravo očekivati, a kažem shodno pozitivnom zakonodavstvu Republike Hrvatske, shodno poveljama i konvencijama koje smo potpisale da bi zaista barem trebalo biti zastupljenost jezika manjina barem u granicama koje je bilo do '91. Mi smo nekoliko puta upozoravali da mi ne tražimo da kada su emisije manjina na jezicima manjina da one moraju biti emitirane na državnoj televiziji u smislu tom da mora to vidjeti cijela Hrvatska. Mi smo rekli da određene manjine će zadovoljiti i nivo regionalni, budući da su i manjine regionalno često distribuirano, ako ćemo Mađari su područje Osijeka i onog istočnog dijela. Znamo da su Česi bjelovarska regija, odnosno županija. Talijani da su više zapadni dio, odnosno Istra i taj segment. Prema tome ne treba emisije i kronike na manjinskim jezicima na razini nacionalnoj. Ali na regionalnoj svakako i manjinski jezici svakako. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovana kolegice. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi na redu je poštovani kolega Letica. Nema ga. Gubi pravo govora o ovoj temi. Poštovana kolegica Dorotea Pešić Bukovac. Izvolite kolegice.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine Sutliću, poštovane kolegice i kolege. Pa evo ja bih se osvrnula na moje osobno iskustvo vezano za HRT i za Vijeće HRT-a, a radi se o jednom pismu koje sam ja uputila početkom srpnja mjeseca i ja ću vam sad pročitati jedan dio tog pisma, a vezano je na Zakon o elektroničkim medijima, članak 15. gdje se govori u alineji 1. da nisu dopušteni programski sadržaji koji ugrožavaju ustavni poredak i nacionalnu sigurnost i 2. u programskim sadržajima zabranjeno je poticati, pogodovati poticanju i širiti nacionalnu, rasnu ili vjersku mržnju i netrepeljivost, antisemitizam i ksenofobiju, ideje fašističke, nacističke i drugih totalitarnih režima koji poticati na diskriminaciju ili netrepeljivost prema pojedincima ili skupinama zbog njihova podrijetla, boje, kože, političkog uvjerenja, svjetonazora, zdravstvenog stanja, spola, seksualnih ili drugih određenja ili osobina. Pismo se je odnosilo na emitiranje Thompsonovog koncerta, odnosno snimku Thompsonovog koncerta 1. srpnja 2007. godine na udarnom terminu, a znamo da se na tom koncertu provociralo ustaškim znakovljem, a u to vrijeme, znači taj isti dan kada je pušten koncert Thompsona, snimka koncerta Thompsona odvijala se završna večer u Rijeci festivala melodije Istre i Kvarnera koji njeguje čakavski izričaj i čuva kulturnu baštinu toga kraja, te za takvu manifestaciju na HRT-u nije bilo sluha da bude u direktnom prijenosu, već se tek nakon snimke Thompsonovog koncerta emitirala skraćena snimka melodije Istre i Kvarnera. Bilo je sjednica gdje se je raspravljalo, 42. sjednica je bila održana 13. srpnja, 43. sjednica 24. srpnja i 44. sjednica održana je 3. rujna gdje je Programsko vijeće raspravljalo o mnogim stvarima. Iz ovoga se ne vidi detaljno o čemu se raspravljalo, ali ja na svoje pismo niti od HRT-a, niti od Programskog vijeća odgovora dobila nisam. Mislim da mi mali zastupnici valjda ne zaslužujemo odgovor od velike i moćne televizije. Na samom koncertu sigurno da nije bio posao televizije da se bavi ustaškim znakovljem, to znamo i svi da je posao policije, pravosuđe itd., ali ono što će se emitirati na televiziji to je sigurno posao televizije i da izabere ono što će se emitirati u udarnim terminima. Mislim da nam to ne može služiti na čast i da to sigurno nije dobro da se naše mlade educira da se treba nekoga mrziti, a ne da se treba njegovati čakavski izričaj ili neki drugi i da se kulturološki mlade uzdiže. Znamo i svi da isto tako emisije znanstveno-obrazovnoga sadržaja, kao i emisije iz kulture i nadalje ne poštuje se preporuke Vijeća HRT-a, emitiraju se u neprimjerenim terminima. Tako mislim da nije bilo možda, ne bi bilo dobro da se ne pusti i Thompsonov koncert, jer on ima sigurno svoje ljubitelje, ali treba sigurno izrezati sve ono što podsjeća na neka vremena koja nisu dobra za našu zemlju i da se izabere isto tako jedan drugačiji termin i da se neke vrijednosti trebaju drugačije vrednovati. Zato smatram da se još uvijek ne vodi dovoljno računa o kulturološkoj i civilizacijskoj razini programa, a vi ste gospodine ravnatelju najavili da će do takvih promjena doći. Ja se iskreno nadam, pretpostavljam da možda nije još bilo dovoljno vremena, ali da ćete u budućnosti što ste obećali prije izbora za ravnatelja, da ćete to učiniti. Evo to je moje bilo osobno iskustvo, o tome nema niti riječi u ovom izvješću, ali ja bih vas molila da bez obzira što je već prošlo 3 mjeseca da mi odgovorite na moje pitanje koje sam vam postavila i pismeno.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovana kolegica Lelić. Izvolite kolegice. … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite onda repliku.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo kolegica se osvrnula na svoje viđenje, svoje iskustvo sa HRT-om i na koncert od Thompsona i slažem se na kraju da ste ipak rekli da koncert taj je trebalo prikazati na televiziji, ali ja zaista, ja sam ga sama gledala i volim slušati Thompsona i od toga uopće ne želim skrivati da on educira mlade da nekoga mrze. Ja zaista gledajući tu snimku nisam vidjela da se tu educiralo da se nekoga mrzi, mladi su se zabavljali i mislim da je ono i bilo izrezano sve ono što bi eventualno nekoga moglo da izaziva negodovanje. Mislim da se ova Vlada i uopće društvena politika kod nas opredijelila u odnosu na bilo koje znakovlje, pa tako i ustaško. Na žalost nismo se još opredijelili u svezi nekih drugih znakovlja. No, ja bih se osvrnula evo ovako na svoje iskustvo sa televizijom. Pa danas evo čitam novine, jedne da sada ne reklamiram koje i evo pročitat ću neke stavke. Hrvatske je ostvarila znatan napredak ove godine i druga je na ljestvici reformatora u svijetu iza Egipta i na vrhu ranga u regiji Europe i središnje Azije u lakoći poslovanja pomaknuvši se za 27 mjesta. To je izjavio potpredsjednik Svjetske banke Međunarodne financijske organizacije. Također kaže, kao najbolji reformator u Europi i središnjoj Aziji Hrvatska je provela reforme u 4 od 10 područja itd. i baš me zanima da li će jedno otvoreno recimo na ove ovakve dobre pokazatelje u Hrvatskoj da bude ili neka druga emisija koja bi govorila o nečem pozitivnom, dok o nekim negativnim stvarima se iz dana u dan ponavlja i tako. Tako da mislim da zaista evo, i javna televizija, naša ona javna i nacionalna televizija treba voditi računa za razliku i od drugih televizija više, o nacionalnim i javnim interesima i promicati i ovakve vrednote kao što ovdje ima i o pozitivnim dostignućima. Mislim da je previše zastupljeno onoga svega što je negativno pa se stvara onda opća slika u društvu da je svega više nego što u biti postoji. Pa evo, ja bi u tom smislu iznijela svoje viđenje i svoje iskustvo sa Hrvatskom radio televizijom. Hvala.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, ja sam upravo predložila da se vrijednosti koje trebaju biti primarne, da se njeguje kultura i izričaj bilo čakavski, bilo neki drugi, ali tome nije tako. Još uvijek se veličaju ustaštvo, znakovi itd. A sami znamo što je prethodilo tom Thompsonovom koncertu koji se na samoj televiziji deset dana prije reklamirao u svim udarnim terminima. Nije samo isto pitanje ustaških znakova. Znamo ako ćemo pjevati pjesme Thompsona koje riječi iz tih pjesama proizlaze. Znači, nije stvar samo u simbolima. Udarni termin mislim da ne zaslužuje jedan Thompsonov koncert, pogotovo snimka. Što se tiče ovo o čemu ste vi govorili o reformiranju ako, da je Svjetska banka, to je reformiranje u financijskom sustavu. Mislim da to nema nikakve veze sa ovime što smo sada govorili. A neke vrijednosti su očito poremećene, jer na primjer gospodin Ljevak koji je predstavnik Udruga u programskom vijeću sjedi u službenoj loži u Umagu sa protokolom iz Umaga, sa predsjednikom Mesićem, sa vama gospodine Sutlić itd. Prema tome, mislim da tamo njemu nije mjesto, dok su saborski zastupnici sjedili u najnižim redovima zabijeni u najlošiji kut cijeloga terena. Pošto je on predstavnik udruga mislim da bi njemu bio sukob interesa da sjedi tamo gdje je sjedio.
Hvala. Poštovana zastupnica Jagoda Majska Martinčević. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine glavni ravnatelju, kolegice i kolege. Ja pretpostavljam, pa ću tako i ja učiniti da ćemo mi ovo izvješće prihvatiti. A i rekla bih više iz jednog pragmatičnog i prozaičnog razloga, jer oni na čiji bi račun možda trebalo uputiti kritike nema. To se naprosto odnosi na razdoblje kada gospodin Sutlić nije ravnao televizijom. Prema tome, mislim da krivci ili zaslužni pa i za sve što se događalo, pa i za ovo izvješće nisu ovdje, neće ni biti više. I trebalo bi ga prihvatiti takvim kakvo ono jest. Ali to ne znači da ne bismo trebali progovoriti o nekim situacijama i problemima. Evo, zahvaljujući statusu i poziciji saborske zastupnice ja sam u prilici da već po treći puta govorim, malo se osjećam kad je riječ o Hrvatskoj radio televiziji, osjećam se kao papiga, jer po treći puta govorim i sad ću opet ponoviti manje-više jedno te isto, što samo znači da se gotovo ništa u odnosu na segment koji je meni blizak i koji najbolje poznajem a to je kultura, nije u protekle tri godine na Hrvatskoj radio televiziji promijenilo. I kao što je moja poštovana kolegica Zdenka Čuhnil govorila o manjinama tako ću i ja govoriti o jednoj manjini, a to je manjina kulture odnosno kulturna manjina na Hrvatskoj radio televiziji, jedan segment koji zapravo djeluje poput siromašne sluškinje ili nekakve udaljene sestrične u toj obitelji koji nema ni svoje pravo mjesto, ni koncepta ni vizije u jednom tako specifičnom mediju kao što je televizija. Da li kultura nekom treba ili ne treba ne bi trebalo biti pitanje niti meritum stvari, zato jer je njezina pozicija zacrtana u zakonu o Hrvatskoj radio televiziji. I kad bi se samo toga urednici odnosno oni koji dozvoljavaju to urednicima držali, mi bismo imali jako puno kulture. Ovako boljim se da je imamo i dalje skrivene u nekakvim zorničkim terminima, u nekakvim sitnim noćnim satima kad to zapravo nitko ne gleda. Što se tiče glazbe. Ja ne znam zašto, pitala sam i gospodina Galića prošli puta, da li se on to srami svog orkestra koji košta? Taj orkestar košta. Taj orkestar ima svoje termine, svoje plaće, dakle sve ono što pripada tome. Međutim, koncert tog istog orkestra, te iste kuće se pokazuje u jedan u noći. Ne znam za koga i zbog čega. Bolje ga ne pokazivati, jer u jedan u noći ja vas uvjeravam neće nitko slušati koncerte. To je broj jedan. Nije samo glazba naravno. Da ja ne bih upala u nekakve fah priče, nije samo glazba u pitanju. U pitanju je i znanost, u pitanju su u krajnjoj liniji i te dramske serije kojih više nema. Umjesto njih mi sad već godinama gledamo nekakve moram reći priglupe sapunice, loše režirane, loše napisane, loše glumljene. Opet se pitam za koga? Da li je to funkcija, da li je to ona temeljna odrednica Nacionalne televizije koja bi trebala i obrazovati i educirati. Možda, ja ne znam, nisam sigurna da je to usmjereno na jedan određeni segment populacije, ali rekla bih da nije. Ono što nedostaje u kulturnom programu to su živi prijenosi, to je nešto što je imanentno mediju televizije. Živi prijenosi, živi susreti sa živim ljudima. Jer emisije kad vi stavite pet, šest ljudi u studio u kojem se onda razgovaraju dva sata ni o čemu, to doista nikoga ne zanima. No, eto. Ja se nadam da nakon ove četiri godine našega mandata da će kolege zastupnici u sljedećem, ako će bit zainteresirani za kulturu na Hrvatskoj televiziji, da će imati možda malo lakši posao. I sad mi samo dozvolite još jednu digresiju. Ja sam na našem Odboru za informatizaciju i medije kada je bilo riječ o izvješću spomenula jedan primjer koji se ne odnosi na izvješće dakle na razdoblje o kojem govorimo, jedne emisije iz kulture koja je bila po mom sudu, a i po sudu mnogih politizirana. I rekla sam da to nije mjesto na kojem bi se takve stvari trebale raspravljati. A sada ću samo upozoriti gospodina ravnatelja da je uz Dan neovisnosti dakle prije nekoliko dana na Hrvatskoj televiziji osvanula upravo taj dan "Latinica" sa temom o hrvatskim braniteljima potpuno neprimjerena sa vrlo negativnim odnosom a moram reći da je negativno odjeknula i među brojnom populacijom. Ja naravno nisam za to da se na takve datume kao nekad na 29. novembar, 1. maj ili ne znam koji ondašnji državni praznik sviraju samo koračnice i puštaju nekakvi politički govori, ali da se o braniteljima uz Dan hrvatske neovisnosti govori u negativnom kontekstu mislim da je to kontraproduktivno za sve, i za televiziju i za branitelje, i za gledatelje, koga god hoćete a bojim se da je tendenciozno bilo. I žao mi je da se takve stvari događaju i uopće se ne osjećam nelagodno ako će netko pomisliti da se ovaj čas pletem u program. Da, pletem se sa punim imenom i prezimenom i odgovornošću prema temi i prema svemu do čega nam je stalo jer smatram da Hrvatska radio-televizija mora konačno ispuniti svoju funkciju javne televizije i da ne smije niti jednu emisiju zlorabiti, niti jednu emisiju zlorabiti u smislu nekakvih politikantskih ideja a osobito na dane onih blagdana gdje se doista jedan veliki dio hrvatske populacije a to su branitelji može osjetiti poniženo i ugroženo. Hvala lijepo.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ravnatelju Hrvatske radio-televizije. Evo, ja ću replicirati kolegi Jagodi i reći ću nekoliko stvari da i hrvatski branitelji zapravo su kao i manjine, kao i kultura, isto kao i festivali na lokalnim nivoima koji bi trebali biti direktno prenošeni i bili su nekada. I želim reći da stvarnost je slijedeća, da sam prijašnjeg ravnatelja upozoravao i tražio od njega da … [[Govornik se ne razumije.]] Republike Hrvatske uputila dopis na njega, na gospodina Rončevića i na glavnu urednicu sa dopisom smo postali kazetu snimljenih filmova "Mi smo osjetili, vi ne zaboravite.". Taj serijal ukoliko nije bio dostatan da bude pokazan na televiziji svojim sadržajem ni svojom kvalitetom moglo nam se odgovoriti bar. Danas je dvije i pol godine poslije toga našega uputa i dopisa uz požurnicu, uz osobnu nazočnost na sastanku sa bivšim ravnateljem Galićem, Rončevićem, Nemčićkom i ostalima gdje su bili nazočni svi branitelji donio sam ponovno taj materijal, predao im ga u ruke. Predsjednik programskog vijeća srazmjerno iskritikovao glavnoga urednika no ništa se nije u konačnici dogodilo. Ni danas još odgovora nemamo s Hrvatske radio-televizije. Moram vas podsjetiti da pitate, da vidite, ne okrivljujem vas. Pitajte tko su ti ljudi koji ne mogu sročiti ni odgovora ne valja vam materijal, dođite posajvetovat ćemo se, vidjet ćemo kako možemo vam pomoći kako prezentirati vašu populaciju invalida Domovinskog rata u nekakvom svijetlu što rade danas, kako žive danas, kako su stradavali jer i te zabilježbe o stradavanjima imamo izvorne dokumente kako su ih mine rastrgale, kako su im odsječene noge, kako su im stavljali infuziju, zaustavljali krvarenje. Sve to smo poslali kako bi u prigodnim momentima i datumima ili po deset minuta u tjednu ili u mjesecu puštano bilo kako bi se prisjetili tih svih događaja. I moram naglasiti da stvarno je neprimjereno kada se na Dan nezavisnosti Republike Hrvatske montira "Latinica" sa sadržajem "Sve tajne registra hrvatskih branitelja" gdje se pozovu dezerteri i izdajnici u tu emisiju koji govore o negativnostima, o aluzijama, o sumnjama koje nemaju nikakvog uporišta i dokaza a poslije te "Latinice" dolazi Mamić kao glavna preokupacija Hrvatske na Dan nezavisnosti.
Poštovani zastupnik Vladimir Štengl slijedeća replika.
Hvala vam gospodine predsjedniče. Uvažena kolegice, spomenuli ste "Latinicu" i spomenuta je sada u ponedjeljak. Međutim, za jednu redakciju Hrvatske radio-televizije odnosno Hrvatske televizije to nije bio Dan nezavisnosti nego Dan domovinske zahvalnosti. Na stranici 202 teletexta je pisalo da Zagrebačka burza taj dan nije radila zbog Dana domovinske zahvalnosti. Ovo govorim gospodine ravnatelju vama kao pomoć. Možda ste primijetili, možda niste.
Poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević. Nema je. Gubi pravo na riječ. Glavni ravnatelj HRT-a Vanja Sutlić. Izvolite.
Ponajprije, ja sam dužan ispričati se što nisam odmah dao obrazloženje. Cijenio sam činjenicu da je ovo kraj jednog velikog razdoblja, da ima puno posla i da nakon što smo prošli odbore možda ne treba jedno ipak u osnovi tehničko izvješće jednog prethodnog razdoblja posebno obrazlagati i to je jedini razlog zašto nisam govorio. Također, dužan sam ovdje prenijeti i ispriku gospodina Zdenka Ljevaka koji nije nazočan u ovoj dvorani iz jednostavnog razloga što je on na otvaranju za nas ipak važne manifestacije Sajma knjiga u Frankfurtu u kojemu se upravo i hrvatska knjiga na poseban način predstavlja. A evo da to možda kao obrazloženje dodatno kažem mi smo danas tek doznali da ćemo danas ovdje i govoriti. Programsko vijeće vrlo je kritično, samo da to dodam, u odnosu na materijale koje ste dobili i neprekidno to stavlja na dnevni red različite uratke ili različito naše djelovanje u programu. I vi ste dobili zapravo samo jedan sukus pobrojanih tema a ne i stvarnu refleksiju svih primjedbi koje su tu padale i izgovorene. Naravno, ako se to prati po temama koje izlaze u medijima u čemu i mi naravno participiramo onda je to uvijek ono što na neki način može iz tog cijelog rada biti opet pod nekom manje-više firmom žutila izvučeno a ne jedan kompletni refleks rasprava koje se tamo vode. Međutim, ono što vas uvjeravam to je da mi to svaku riječ koja se tamo kaže vrlo ozbiljno shvaćamo i nastojimo popraviti. Pa ja ću čak reći da mi je jako žao što glavni ravnatelj Hrvatske radio-televizije barem na početku mandata nema priliku da na neki način kaže i obrazloži program s kojim izlazi pred vijeće i koji je zapravo jedno specifično tumačenje kako on vidi izvršenje zakonske uloge koju Hrvatska radio-televizija ima i kako je misli u jednom razdoblju provesti. Ja vas uvjeravam da je takve prilike da bi mnoga pitanja koja su ovdje postavljena dobila svoje jasne odgovore a i vi uporište da možete kritizirati još temeljitije da li izvršavamo ono što smo namjerili napraviti ili ne. Što se tiče samog izvješća jedino moram dodati to da smo nastojali u njemu po prvi put i to ste dobili jasno naznačeno upravo ona pitanja koja su ovdje u Saboru bila postavljana a tiču se našeg poslovanja posebno obrazložiti i dodatno na njih odgovoriti. Kako se nalazimo neposredno pred izbore a ovdje je izrečeno nekoliko vrlo karakterističnih ocjena u vezi s time ja ću prokomentirati tu stvar samo na jedan način. Čovjek koji sada pred vama stoji i govori spreman je napustiti funkciju dan nakon izbora ukoliko je Hrvatska radiotelevizija taj posao ne odradi najčasniji, najkorektniji i najbolji mogući način. I to na temelju vlastitog zaključka da to nismo napravili na najbolji mogući način, a ne na temelju bilo kakve kritike koja će doći sa strane. Ja to namjerno ističem zato što ja imam pravo da to kažem jer ako sam mogao operativno voditi izbore devedesete i odraditi ih na jedan način koji, u uvjetima koji su bili neuporedivo teži onda mogu s pravom reći da imam pravo dati garanciju ovom tijelu i ovoj javnosti da će Hrvatska radiotelevizija taj posao odraditi na najbolji mogući način. Štoviše ja ovdje se želim složiti sa jednom konstatacijom koju je izrekao gospodin Kajin i koju sam ja već javno i u novinama izrekao također. Hrvatska radiotelevizija danas više nije izložena i ja doista moram reći da ovom, ovih pola godine ne osjećam apsolutno nikakav pritisak. Interese da. Sa strane oficijelne politike, oficijelnih tijela bilo stranaka bilo državnih institucija. Ali moram reći da se mi nismo sasvim odmakli od politike upravo u onom smislu u kojem je govorio gospodin Kajin. Ako nema institucionalnog pritiska na nas, ako dakle naša uređivačka politika je samo samo naša ja ne mogu ipak do kraja biti zadovoljan jer još uvijek previše, previše nažalost u našem programu ima onoga što je gospodin Kajin označio kao individualni odnos naših pojedinih novinara sa pojedinim stranačkim strukturama. Otjerajte ih od sebe, pomoći ćete svima. Oni koji danas služe na taj način služit će sutra druge i nisu pouzdani suradnici. Pomoći ćete nama, pomoći ćete da riješimo ovaj problem o kojem gospodin Kajin govori. Toga ima previše, tome želimo izaći na kraj. Pa ću čak i reći tu temu da oni pokazatelji a otkako sam došao na tu dužnost provodim neprekinuti monitoring zastupljenosti političkih stranaka u pojedinim emisijama. Oni pokazatelji koji do mene dolaze pokazuju nevjerojatne razlike od emisije do emisije što također potvrđuje ovu tezu i nije točno, sad ću reći ovako sasvim precizno da dvije najjače stranke sukladno svojoj snazi imaju i najveći pristup na ekran. Nažalost kolege to je potpuno drugačije strukturirano kad to pogledamo sa tog stanovišta potpuno je drugačije strukturirano, strukturirano je tako kako tko ima svog čovjeka u Hrvatskoj radioteleviziji. Ja vam obećavam da što se mene tiče radit ću sve da to iskorijenim i u tom poslu očekujem podršku javnosti pa i samog Sabora. Zato jer mislim da je to jedini mogući način da napravimo najbolje što možemo napraviti. Ja ću samo ovdje reći još jednu stvar koja se tiče ovoga što je govorila gospođa Jagoda a to je da Hrvatska radiotelevizija je samo dijelom informativna institucija. Mi smo prvenstveno ustanova koja je kulturna, koja je čuvar i podržavač pa čak i pokretačka snaga cjelokupnog razvoja. Čuvar identiteta, čuvar bogatstva. Ona je oblik jednog ukupnog dijaloga između Hrvatske i cijelog civilizacijskog korpusa u kojem živimo. Prema tome ja bih volio da u ovoj raspravi i radio i ovi drugi sadržaji ponekad budu ispred samo jedne jedine naše funkcije, a to je informativna i samo jednog jedinog njenog dijela a to je politički. Nažalost i ova rasprava ako smijem malo biti kritičan i prema vama malo je previše pod utjecajem predstojećih izbora. Po svojoj definiciji mi kao javna televizija zadovoljavamo potrebe manjine. Uvijek manjine. Jer samo sabrana manjina svih vrsta predstavlja cjelokupno stanovništvo. To je to pravo na pretplatu jer komercijalne stanice rade za većinsku publiku. I zato pretplata nije dobra stvar jer nju uvijek možete ubrati samo kod većinske publike. Kad je proračun u pitanju to je služenje državi. I većina stanica koje su se ovdje spominjale imaju proračun koji je neusporediv sa našim prihodima i ja bih se jako rado za takav proračun mijenjao i odustao od bilo koje kune koju ostvaruje putem oglašavanja. Ali vi ste vjerojatno procijenili gdje je taj balans između mogućnosti plaćanja koje ima stanovništvo i onoga što možemo zaraditi na tržištu da bi ipak obavili u korist cjelokupne hrvatske javnosti svoju funkciju. Na kraju htio bih reći još i nešto u vezi sa pozitivnim našim djelovanjem. Mi doista mislimo da će nam tehnologija pa i vraćanje tog ukinutog trećeg kanala jer nam sada to tehnologija omogućava. Vjerojatno će već biti od nove godine u jednom značajnom dijelu zemlje vidljiv, u Istri kompletno. Od nove godine planiramo ići i sa 4. informativnim kanalom i time zadovoljiti i otvoriti mogućnost da zadovoljimo sve ove potrebe koje imaju manjine i da možemo govoriti i regionalno više i konkretno na svim jezicima na kojima trebamo u Hrvatskoj progovoriti da bi zadovoljili zakonske a reći ću i civilizacijske norme. Ali htio bih s druge strane reći još jednu rečenicu koja se tiče Zagreba. Reći ću to i kao Zagrepčanin. A ne samo kao ravnatelj, glavni ravnatelj Hrvatske radiotelevizije. Zagreb nije dominantno na ekranu. Zagreb kao glavni grad Hrvatske, kao metropola iz koje polazi sav politički, kulturni, zakonodavni život da. Ali reći ću ovo, Zagreb kao grad koji živi svoj specifičnim životom, sa svojim okruženjem manje je nazočan od mnogih naših regija u našem programu. Ja se zalažem za jednu ravnomjernu, realnu nazočnost regija u programu kojim ćemo pojačati i regionalnim programima kroz prestrukturiranje sva ova tri kanala, odnosno četiri kanala, kao i u ovom sadašnjem redovitom programu tako ćemo … [[Govornik se ne razumije.]] udovoljiti ovim propisima koji se od nas očekuju i ovim zakonima koji su nas na to obavezali. Na kraju još ću samo reći to da će Hrvatska radiotelevizija tu se vraćam na temu izbora pratiti izbore onako kako odluči Sabor, bilo da ostaje na stazi stari pravilnik, bilo da donesete novi i samo u okviru onoga što ćete vi svojom odlukom propisati. Zahvaljujem.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Izvješće o radu HRT-a i provedbi programskih načela i obveza utvrđenih zakonom u programima Hrvatske radio televizije u razdoblju od 20. rujna 2006. do 30. rujna 2007. godine sa Izvješćem ravnateljstva HRT-a o poslovanju HRT-a za 2006. godinu. Dajem na glasovanje zaključak: "Prihvaćaju se dva spomenuta izvješća.". Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Sa 127 za, 1 protiv, 1 suzdržanim, prihvaćen predloženi Zaključak.
Idemo na sljedeću točku. - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj – Predlagatelj zastupnik Zdravko Sočković, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 787 Prihvatili smo primjenu hitnog postupka. Predstavnik predlagatelja, zastupnik Zdravko Sočković. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Kako dolazim sa područja Brodsko-posavske županije pokušat ću vam prezentirati zašto su građani, mještani Mjesnog odbora Slavonski Kobaš zašto traže da budu zasebna općina u odnosu na Općinu Orijovac. Naime, Mjesni odbor Slavonski Kobaš i mjesto Slavonski Kobaš po veličini je drugo mjesto u Općini Orijovac, a obuhvaća katastarsku općinu i naselje Slavonski Kobaš. Samo selo je smješteno na samoj lijevoj obali rijeke Save upravo kod ušća rijeke Orljave u Savu. Sa 500 domaćinstava raspoređenih u 10 ulica, 2 trga u birački spisak u posljednjim izborima upisano je tisuću 80 birača, a ima ih oko tisuću 400 stanovnika koji su prijavljeni sa prebivalištem u naselju Slavonski Kobaš. Pogranično je mjesto i budući da rijeka Sava predstavlja i državnu granicu prema Bosni i Hercegovini nasuprot, na desnoj obali Save, nalazi se Bosanski Kobaš, a na istoku graniči sa Općinom Debrina. Položaj koji upravo da je sa tri strane okružen rijekama i vodom te da je dosta slabo povezan sa središtem svoje općine, znači sa samim naseljem Orijovac upravo je jedan od razloga zbog čega su mještani naselja Kobaš i išli u referendum. Kobaš ima jednu dugu tradiciju i bilo je značajna, značajno naselje u dugom nizu godina u Slavoniji. Preustrojem '63. godine Kobaš kada je osnovana Općina Slavonski Brod Kobaš je bio mjesna zajednica, a novim preustrojem '93. godine postaje sastavni dio Općine Orijovac. Iz povijesnog prikaza činjenica nedvojbeno valja zaključiti da je Kobaš kroz svoje statuse uz geostrateške stekao i brojne osebujnosti koji uvjetuju način života, oblike gospodarenja i privređivanja za život i općenito životne navike stanovništva, odnosno stečene osobitosti bitno su različite od osobitosti drugih dijelova Općine Orijovac. Sve u tolikoj mjeri da nakon 13 godina provedenih u Općini Orijovac isti Kobaš ne bilježi bilo kakva pomaka u gospodarskoj, socijalnoj i drugoj razvojnoj strategiji. Potaknut sve većim nezadovoljstvom građana Mjesni odbor i Zbor građana iscrpno su analizirali postojeće stanje te konstatirali da je selo zapušteno i vez naznaka vitalnog oporavka u bližoj i daljnjoj budućnosti pa je stoga i zadnji čas da se prijeko, prijeka nužda da takvo stanje iz korijena se izmijeni. Niti uz najdobrohotniji pristup pri analizi ocjene trinaestogodišnjeg života u Općini Orijovac nije se mogao izbjeći zaključak da su suštinski razlozi opisanog stanja i nemogućnosti privređivanja na način ostalih mjesnih odbora Općine Orijovac kao i nemogućnost samostalnog upravljanja životnim tijekovima u naselju, nemogućnost raspolaganja vlastitim prihodima, budući da mjesni odbor nema svojeg žiro računa. Ukratko, interesi Općine Orijovac i vitalni interesi naselja Kobaš ne podudaraju se u razvojnom smislu, teško ih je i nemoguće uskladiti. Naime, naselja Općine Orijovac uglavnom su grupirana uz željezničku prugu i cestovne prometnice teže industrijskom i umjetničkom razvitku dok je Slavonski Kobaš zbog svojeg izdvojenoga položaja nužno orijentiran na poljoprivredne resurse koji priliježu uz rijeku Savu i status pograničnog mjesta. Upravo je i zaključak Zbora građana i mišljenje građana potpisanih na skupnoj listi da orijentacija na poljoprivrednu proizvodnju ima smisla ako je ona organizirana na u vidu dobroga zadrugarstva, u vidu boljega iskorištavanja njihovoga zemljišta u samome katastarskoj općini Slavonski Kobaš. Na Zboru građana to je izravno i svojim potpisima potvrđeno jer je peticiju za izdvajanje potpisalo više od 50% stanovnika Slavonskog Kobaša. Samo mjesto Slavonski Kobaš ima i infrastrukturu koja je zapuštena ali postoji, od električnih vodova, … [[Govornik se ne razumije.]] Pošte, Telekoma. A ima i dosta društveno neiskorištenog prostora u okviru društvenoga doma u centru sela. Ima školu sa 153 učenika i Športski nogometni klub i ostala vatrogasna društva i neka druga društva. Na području Mjesnog odbora ima nekoliko registriranih obrtnika, a možda je najznačajniji proizvodni kapacitet je jedna farma za uzgoj purana, kapaciteta 56 tisuća komada u turnusu, što predstavlja i u okviru Slavonije jedan dobar proizvodni kapacitet. Uz to imamo još nekoliko obrtnika koji se bave obrtom. Na kraju mogao bih reći samo da je volja mještana naselja Slavonski Kobaš podržana i na Skupštini Županije brodsko-posavske i da je evo preko mene kao saborskog zastupnika se zatražilo da se dobije znači jedna općina nova, Općina Slavonski Kobaš koja bi na ovaj način bolje skrbila o svome napretku i razvitku. Hvala.
Ispravak navoda, poštovani zastupnik Mato Gavran.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa ispravio bih krivi navod kolege Sočkovića, kako sam i ja vijećnik u županijskoj skupštini ne znam za takav zaključak da ga je skupština ovlastila za predlagatelja pa držim da to naprosto nije točno, a u raspravi koja slijedi osvrnut ću se i na ostale netočnosti. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. Poštovani zastupnik Mato Gavran. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo da ne bi ova rasprava o ovoj bitnoj temi za žitelje naselja Slavonski Kobaš, a i Općine Orjevac ostala nezapažena ili neupisana ja ću izreći nekoliko svojih dojmova bolje rečeno o ovom Prijedlogu za koji inače držim da je legalan i legitiman, ali moram reći da po mom sudu, naročito obrazloženje koje smo dobili u Prijedlogu zakona da je Prijedlog više nego neozbiljan. Reći ću i zašto. U ovom Prijedlogu stoji da za provođenje zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu, a izdvaja se jedna, jedno naselje, jedno od deset naselja iz Općine Orjevac, naselje koje ima istina bogatu prošlost, ali i vrlo upitnu budućnost. Općina Orjevac je jedna od najbogatijih općina na području Brodsko-posavske županije, jedna od 26 općina sa proračunom koji je ove godine nešto ispod 20 milijuna kuna sa svim dotacijama koje iz državnog proračuna se slilo u tu općinu. Kolega Sočković je istaknuo i nešto od potencijala ove općine. Ja ću samo u obrazloženju ovoga Prijedloga iznijeti sljedeće. Na području općine je 388 domaćinstava. Ima po zadnjem popisu tisuću 303 stanovnika. Od toga ima tisuću 80 birača, što dostatno govori o starosnoj strukturi samog stanovništva. U samoj općini, odnosno na području buduće općine ako prođe, a na području postojećeg naselja Slavonski Kobaš registrirana su tri obrtnika, nekoliko uslužnih djelatnosti, istina jedna velika farma za uzgoj purana kapaciteta 56 tisuća komada u turnusu, jedna velika farma za tov pilića kapaciteta 46 tisuća komada, ima nekoliko manjih farmi za tov pilića kapaciteta oko 10 tisuća komada u turnusu, ima farma za držanje stoke, malu mini klaonicu, ima 800 svinja, 52 bika i 2 sakupljača mlijeka. U privatnom vlasništvu ima još i 577 krava. Tako stoji u obrazloženju ovoga Prijedloga. … [[Upadica se ne čuje.]] Tako je. Ima k tomu i 40 konja, ima 3 i pol tisuće svinja, ima tisuću 800 komada domaće peradi, 350 ovaca i koza, a od poljoprivrednog zemljišta ima negdje 3 tisuće i 200 hektara od čega je polovica otprilike u privatnom vlasništvu. I ono što je najbitnije, od ukupno tisuću 303 stanovnika njih svega 2 stotine 50 je stalno zaposlenih, dok se svi ostali bave ratarstvom, odnosno poljoprivredom, stočarstvom sa ovo nešto malo krava i bikova i mljekarstvom. I kaže se da je blizina rijeke mogućnost međudržavnog tranzita, elementarna pretpostavka za razvoj turizma. E sad vidite poštovane kolegice i kolege, predlagatelj ovoga Zakona uz svesrdnu potporu hrvatske Vlade kaže da za ovo naselje ima, postoji svijetla budućnost i da za ovaj Zakon nisu potrebna nikakva dodatna sredstva. Ja mogu shvatiti bijes žitelja općine, odnosno naselja Slavonski Kobaš za koji držim da možda ima i utemeljenje. Odraz je to iznimno loše gospodarske situacije koja je u cijeloj Hrvatskoj, u cijeloj Slavoniji posebno, a na području Brodsko-posavske županije koja je teško stradala ratom i pogotovo. 2003. godine proračun ove najjače jedinice lokalne samouprave na području Brodsko-posavske županije je bio 3 i pol milijuna, 2004. 4 milijuna 200, 2005. 9 milijuna, 2006. nešto ispod 11 i plan za ovu godinu nešto ispod 20 milijuna kuna. Ukupni potencijal svih 26 općina, oba grada, od kojih je jedan Slavonski Brod koji je šesti grad po veličini i Brodsko-posavske županije u prošloj godini je bio ispod 500 milijuna kuna. To je manje nego što grad Zagreb dotira ZET-u za subvenciju gradskog prijevoza. Ja sam ponosan što grad Zagreb daje tako puno novaca, gledajući iz naše prizme vjerojatno bi trebao dati i više, ali sam nesretan kad hrvatska Vlada i ovo malo sirotinje što imamo želi još više podijeliti. Od to malo sirotinje napraviti samo još više. … [[Upadica se ne čuje.]] Još više sirotinja, naravno. Kada bih čuo da će hrvatska Vlada koja podupire donošenje ovoga Zakona osigurati trajno bar pet milijuna ovoj ali i svakoj budućoj općini i postojećoj općini, ja bih podržao ovaj zakon, a vjerojatno i sve moje kolegice i kolege u klubu SDP-a. A nisam siguran za takav ishod i nisam siguran da će ovih 2 stotine 50 uposlenih mahom u privatnoj tvrtci moći uredno servisirati sve ono što zakonom se nalaže jedinici lokalne samouprave, budućoj naravno. Većina od ovih 2 stotine 50 zaposlenih ima minimalne plaće, pa i ne plaća gotovo poreze, a ne znam iz čega će se onda puniti ovaj proračun i omogućiti općini koja ima potencijale. Resurse ima. I Brodsko-posavska županija iz to malo svojih sredstava izdvojila je poprilično novca da podigne novo standarda i zbog dugogodišnje bolesti nefritisa, pa je to jedno naselje koje je među prvima imalo gradski vodovod. Ali očito da perspektiva ovom naselju ili ovoj budućoj općini nije svjetla. Iz tog razloga reći ću još samo jedan podatak, da je evo, u ovoj godini oko milijun kuna ili 10% ukupnog proračuna općine izdvojeno za potrebe samo naselja Slavonski Kobaš koji je jedno od deset naselja rekoh u općini. A u ovoj godini plan je znatno veći. To je znatno više nego što bi općina sama mogla osigurati sredstava iz ovih ja ne znam, ovako veselih primjera, ne znam iz kojih sredstava i na koji način. I da zaključim. Na području Brodsko-posavske županije imamo 185 naselja, rekoh organiziranih u 26 općina. Simptomatično je da HDZ, ali nikako drugačije ne mogu shvatiti nego predizborni trik i manipulaciju, simptomatično je da samo tamo gdje HDZ nije na vlasti, da se mijenjaju granice, da se žestoko napada aktualna vlast, pa je primjer općine Staro Petrovo selo i Stožera za obranu Djedovina na kojem čelu je HDZ, a evo, sada i Slavonski Kobaš, koji je jedno malo, mirno, pitomo, prisavsko mjesto koje je u istoj poziciji samo iz razloga što je u općini Orijovac na vlasti HSS. Vjerojatno da je HSS u općini Vrpolje, pa bi i Perkovci iz koje dolazi i kolega Sočković možda bili u poziciji da budu i oni općina. Ali dok je HDZ-a, tamo nema potrebe, sve je isto. Ovako kad je netko drugi, to ne prolazi. Dakle, kad dobijem ili kad dobijemo garanciju da će biti 5 ili više milijuna kuna u narednom vremenskom periodu dodaci ovoj općini podržat ću ovaj prijedlog. Hvala vam lijepo.
… [[Govornik se ne razumije.]] uvjetna potpora. Uvjetna potpora za bankovnu garanciju ili neku drugu financijalnu garanciju. Hipotekarne banke… … [[Upadica se ne razumije.]] Nema ništa. Ja sa ovima nemam ništa. Replika poštovani zastupnik Antun Kapraljević.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Pa evo, da ne odem iz Sabora a da po ne znam koji put ne spomenem i općinu Donja Motičina koja je u istoj situaciji u kojoj bi se vjerojatno našla i ova novoosnovana općina kad bi ju osnovali. Općina Donja Motičina ima tisuću i 300 stanovnika, slično ovom kao što je ovo, i znate koliki proračun imaju? 700 tisuća kuna. Kad plate struju, vodu, plin, plaće i sve ostalo što moraju i ono malo fikusa što su nabavili, znate koliko im ostane za kapitalne investicije? 50 tisuća kuna. Želimo od jedne općine koja koliko toliko može funkcionirat napravit dva siromaha. Nemam ništa protiv od toga da se ljudima i lokalnoj samoupravi, da se svima njima dozvoli da se izdvoje i da osnuju jedinice lokalne samouprave. Ali ima jedna stvar koju trebamo riješiti prije. Kako da oni prežive? A moje viđenje zašto se ovo radi u predizborno vrijeme i zašto se dešavalo čitavo vrijeme, znam kako je bilo u Motični, Gunji, ne znam Gorjanima gdje se sa 500 tisuća kuna kupovalo načelnike da preveslaju od Glavaša natrag u HDZ. Znači stvaramo bijednike koji ne mogu funkcionirat da bi ih se moglo kupovat. Stvaramo mjesto korupciji.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mato Gavran.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega! Suglasan sam sa vama i osobno nemam također ništa protiv da građani mogu ostvariti lokalnu samoupravu u naseljima u kojima žive, ali za to su potrebne druge pretpostavke i u Motičini Donjoj, i u Perkovcima i u Brodskom Stupniku, pa tako i u općini Orijovac odnosno u Kobašu. No, dok Vlada ovako čvrsto drži financije i dok se rješava po podobnosti, nisam siguran da ovaj budući siromah ili je izvjesno da će voljom većine u ovo predizborno vrijeme i Kobaš postati općina, nisam siguran da će dugo moći egzistirati ovo naselje i da će živjeti puninom života, a naročito ne bolje no što živi sad. Nažalost, i Brodsko-posavska županija kao i susjedna nije u mogućnosti iz svojih sredstava izdašnije poduprijeti sve one potrebe stanovnika i ovog naselja. Mi smo očekivali da ćemo na ovoj zadnjoj sjednici dobiti rebalans proračuna. Optuženi smo, bar mi saborski zastupnici iz Slavonije, da nismo sudjelovali u raspravi vezano za izvršenje proračuna u prvih 6 mjeseci. Ali evo, iz toga je, iz izostanka te rasprave vidljiva je ova. Vjerojatno će Vlada do konca godine zatvoriti sve ono što treba zatvoriti na svom području kad je HDZ u pitanju, osigurati glasove, a ovo ništa drugo nije doli osiguravanje glasova HDZ-u koji je u većini u ovom naselju.
Završni osvrt poštovani zastupnik, predlagatelj zakona Zdravko Sočković. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Pa evo, bit ću vrlo kratak. Prihodi koji su potvrđeni u Ministarstvu financija su između milijun 400 i milijun 700 tisuća kuna, znači, za tu buduću općinu što nije nikakva Motičina i neće biti. Sa druge strane kad pogledamo da ako netko odlazi iz najbogatije općine po proračunu u Brodsko-posavskoj županiji iz općine Orijovac, onda je očito da je voda došla do grla, jer ovo što govori gospodin Kapraljević o kapitalnim investicijama, nema kapitalnih investicija koje vodi općina Oriovac u Kobašu kapitalne investicije dolaze sa razine države a sredstva proračunska iz općine Oriovac mještani njihovi nisu zadovoljni sa tom preraspodjelom sredstava. Ja ovdje ne govorim o nikakvim predizbornim trikovima nego govorim samo o tome da je većinska volja građana znači Kobaša bila da se izdvoje u posebnu općinu, da je mjesni odbor u Kobašu napravio sve potrebne zakonske radnje ali isto tako i sve proračune na koji način i kako će dalje. Prema tome, nisam ni rekao da me Skupština Brodsko-posavske županije zadužila da iznesem nego sam rekao da je tad bio prijedlog na skupštini da skupština uvijek korektno dadne ako netko ima uredno provedeno referendum da se može ići dalje u proceduru. Zaista, zastupam samo znači interese onih ljudi koji su proveli odnosno taj referendum, odnosno mjesnoga odbora Kobaš. Pa evo, i na kraju bih pozvao kolegice i kolege zastupnike da podrže ovaj prijedlog jer je ovo volja građana koja je izražena sa više od 60%. Hvala.
Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj. Predlagatelj Zakona je zastupnik Zdravko Sočković. Za donošenja Zakona potrebna je većina glasova svih zastupnika najmanje 77. Dajem na glasovanje Prijedlog ovoga Zakona. Tko je za? Protiv? Suzdržan? [[Pljesak.]] 71 za. Protiv 54. 4 suzdržana. Zakon nije usvojen jer nije dobio potrebnu većinu.
Poštovane dame i gospodo zastupnici. Glavni cilj predloženog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mjeriteljstvu je daljnje usklađivanje infrastrukture kvalitete s pravnom stečevinom Europske unije na području mjeriteljstva naravno, odnosno izgradnje i poboljšanje upravnih sposobnosti za ispravnu provedbu usklađenog zakonodavstva. Na temelju predloženih izmjena i dopuna Zakona o mjeriteljstvu uspostavit će odgovarajuća tehnička infrastruktura potrebna za provedbu usklađenog europskog zakonodavstva sukladna sa sličnim infrastrukturom u zemljama članicama Europske unije. Stoga je zakonom predviđena daljnja transformacija Državnog zavoda za mjeriteljstvo odnosno razdvajanje funkcija zakonskog uređivanja i funkcija provedbenog zakonodavstva te tehničkih funkcija koje trenutačno obavlja zavod. Stvaranje takve strukture potrebno je za ispravnu primjenu acquisa koji je preduvjet za otvaranje pregovora za poglavlje jedan "Sloboda kretanja". I dobili smo i mišljenje Europske komisije, nema primjedbi na tekst Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mjeriteljstvu. Evo, to bi bilo ukratko. Pa ja ne bih duljio gospodine predsjedniče.
Hvala. Odbori? Odbor za obrazovanje, znanost i šport potpredsjednik odbora Željko Pavlic. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva. Evo dopustite dakle posljednji puta u ime Odbora za znanost, obrazovanje i kulturu. Dakle, s obzirom da je ovo matični odbor ipak da iznesem stav ovog našeg odbora. Dakle, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora razmotrio je na svojoj 40. sjednici Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mjeriteljstvu s konačnim prijedlogom zakona. Odbor je pitanje raspravio kao matično radno tijelo a u uvodno obrazloženje podnio je predstavnik predlagatelja. Područje zakonskog mjeriteljstva u Republici Hrvatskoj uređeno je Zakonom o mjeriteljstvu 2003. godine i tom je prigodom usklađeno s propisima Europske unije. Rješenja koja se sada predlažu Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o mjeriteljstvu uzimaju u obzir promjene koje su se na toj razini naknadno dogodile kao prijedloge upućene hrvatskoj strani u postupku pregovaranja. Nadalje, predlažu se neka terminološka usklađivanja kako bi u tom pogledu Zakon o mjeriteljstvu bio usklađen sa zakonima na koje je upućen u cjelini pravnoga poretka. U institucionalnom pogledu najvažnija novost osnivanja Hrvatskog mjeriteljskog instituta i utvrđivanje djelokruga Državnog zavoda za mjeriteljstvo i Hrvatskog mjeriteljskog instituta kako bi njihove nadležnosti bile usklađene prema postojećoj europskoj legislativi. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno donio slijedeći zaključak: "Predlaže se Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o mjeriteljstvu." Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem ovu točku dnevnog reda. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mjeriteljstvu. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Državni tajniče? Dražen Vikić Topić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Dobili smo sedam amandmana, oni su pravno nomotehnički dorađeni u izrađaj i prihvaća, Vlada prihvaća.
Hvala. Amandmane predlagatelj prihvaća. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Jednoglasno sa 122 glasa za donesen predloženi zakon u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima. - Prijedlog odluke o proglašenju Dana socijalnog partnerstva Predlagatelj odluke je Vlada Republike Hrvatske. Predstavnik predlagatelja državni tajnik Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva Branko Vukelić, izvolite obrazložiti prijedlog odluke. Vladimir Vranković, ispričavam se.
Hvala. Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjene dame i gospodo saborske zastupnice i zastupnici. S ovim zaključkom od 2. listopada 2007. godine Gospodarsko-socijalno vijeće Republike Hrvatske pokrenulo je inicijativu da se 21. siječnja dan kada je 1994. godine potpisan Sporazum o osnivanju nadležnosti i djelovanju Gospodarsko-socijalnog vijeća proglasi Danom socijalnog partnerstva. Slijedom navedenog Vlada Republike Hrvatske predlaže ovom Saboru Nacrt prijedloga odluke o proglašenju Dana socijalnog partnerstva 21. siječnja. Hvala.
Hvala. Otvaram. Zaključujem raspravu. Prijedlog Odluke o proglašenju Dana socijalnog partnerstva. Dajem na glasovanje Odluke. Tko je za socijalno partnerstvo? Hvala. Protiv? Suzdržan? Jednoglasno sa 129 glasova za donijeta predložena Odluka.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora razmotrio je na 59. sjednici održanoj 10. listopada 2007. godine prijedlog kandidata za izbor člana Državnog sudbenog vijeća koje je Odboru za pravosuđe Hrvatskog sabora uputio predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske dana 9. listopada 2007. godine. Uvodno Odbor je utvrdio sljedeće: predsjednik Državnog sudbenog vijeća dopisom od 12. travnja 2007. godine izvijestio je Odbor za pravosuđe da članu Državnog sudbenog vijeća Milanu Gudelju prestaje mandat 15. listopada 2007. godine. Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora u skladu s člankom 3. Zakona o Državnom sudbenom vijeću i člankom 73. Poslovnika Hrvatskog sabora u postupku izbora člana Državnog sudbenog vijeća ovlašten je zatražiti od predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske pokretanje postupka za kandidiranje za člana Vijeća. Odbor je primio prijedloge kandidata za člana Državnog sudbenog vijeća od predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske utvrđene na proširenoj općoj sjednici Vrhovnog suda Republike Hrvatske. Sukladno članku 3. Zakona o državnom sudbenom vijeću opća sjednica Vrhovnog suda Republike Hrvatske utvrdila je 3 kandidata za izbor članova Državnog sudbenog vijeća sljedećim redom: Pod 1. Ranko Marijan, sudac Ustavnog suda Republike Hrvatske sa 30 glasova. Pod 2. Krešimir Devčić, suda Županijskog suda u Zagrebu sa 26 glasova. I pod 3. Ileana Vinja, sudac Vrhovnog suda Republike Hrvatske sa 22 glasa. Svi prijedlozi nalaze se u privitku izvješća. Odbor za pravosuđe utvrdio je da predloženi kandidati ispunjavaju uvjete za člana Državnog sudbenog vijeća. Prijedloge ovlaštenog predlagatelja za izbor jednog člana državnog sudbenog vijeća Odbor upućuje Hrvatskom saboru na odlučivanje u skladu sa člankom 3. Zakona o državnom sudbenom vijeću. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe jednoglasno je sa 9 glasova za usvojio sljedeće zaključke: Prvo, predlaže se predsjedniku Hrvatskog sabora da u dnevni red 27. sjednice Hrvatskog sabora uvrsti točku: Izbor člana državnog sudbenog vijeća. I 2. Hrvatskom saboru predlaže se tri kandidata ovlaštenog predlagatelja za izbor jednog člana Državnog sudbenog vijeća jer je utvrđeno da ispunjavaju uvjete za izbor.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Gospođe i gospodo zastupnici predlažem da provedemo objedinjenu raspravu sa o - Prijedlogu odluke o izmjenama i dopunama pravila o postupanju elektroničkih medija sa nacionalnom koncesijom u Republici Hrvatskoj, predlagatelj Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav sa - Prijedlogom pravila o postupanju elektroničkih s nacionalnom koncesijom u Republici Hrvatskoj tijekom izborne promidžbe, predlagatelji klubova zastupnika SDP-a, HNS-a, HSS-a, HSLS-a, HSP-a, IDS-a, SDSS-a i Nacionalnih manjina Jesmo li suglasni da provedemo objedinjenu raspravu po ove dvije točke? Hvala. Protiv? Jednoglasno sa 88 glasova za. Prvi je prijedlog inicijative pravile ove skupine klubova. Tko će u ime klubova ovih 6, tko će biti predlagatelj, jedan je predlagatelj? Članak 145. stavak 2. Poslovnika usmeno izlaganje na početku rasprave može podnijeti samo predlagatelj ili jedan od predstavnika, na početku rasprave. Tko će, da li netko želi od predlagatelja ovih 6 klubova podnijeti uvodno izlaganje? Ne. Dobro. Hvala lijepo. Onda će, onda idemo na Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav. Predsjedniče Odbora želite li vi podnijeti uvodno izlaganje? Izvolite.