Zahvaljujem, poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe zastupnici i gospodo saborski zastupnici. Zakonom o poljoprivredi propisuju se ciljevi i mjere poljoprivredne politike u RH koji su usklađeni sa zajedničkom poljoprivrednom politikom EU i strateškim planom Ministarstva poljoprivrede te se ujedno daje i okvir za provedbu mjera poljoprivredne politike. Nakon izrade i donošenja novih zakona o poljoprivrednom zemljištu i Zakona o OPG-u te niza drugih zakona u posljednjih godinu i pol dana u području poljoprivrede donošenje Zakona o poljoprivredi predstavlja nastavak opsežnije reforme poljoprivredne politike RH. Trenutno važeći Zakon o poljoprivredi objedinjavanjem određenog broja nacionalnih zakona dao je okvir za oblikovanje nacionalne poljoprivredne politike a osiguravanjem provedbi uredbi EU stvoren je okvir za funkcioniranje zajedničke poljoprivredne politike. Zbog evidentnih poteškoća u njegovoj primjeni a posebice u implementaciji provedbenih i delegiranih akata donesenih temeljem uredbi EU potrebno je donošenje novog normativnog rješenja kojim će se dodatno urediti i ciljevi i mjere poljoprivredne politike te dati jasniji okvir za njihovu provedbu. Novim normativnim rješenjem osigurava se održivi razvoj poljoprivrede, ostvaruju se načela opće sigurnosti hrane i očuvanja prirodnih poljoprivrednih resursa, unapređuje se i povećava konkurentnost poljoprivredno prehrambenog sektora te jača društvena, socijalna, gospodarska i ekološka uloga poljoprivrede. Kako bi se osigurala konzistentnost u ostvarivanju ciljeva i primjeni mjera utvrđenih u posljednjoj reformi zajedničke poljoprivredne politike uređuje se provedba 12 uredbi UN koje do sada nisu bila sastavni dio važećeg zakona. Nadležnost za njihovu provedbu propisana je Ministarstvu poljoprivrede, Ministarstvu financija, Ministarstvu zdravstva te i drugim tijelima s kojima Ministarstvo poljoprivrede može razmjenjivati podatke i sklapati sporazume o suradnji dok je Agencija za plaćanje u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoja određena za provedbeno tijelo Zakon o poljoprivredi ali i uredbi EU koje se odnose na mjere poljoprivredne politike. Poljoprivreda je zakonom naglašena kao strateška grana gospodarstva u RH te kao takva sastavni je dio ostalih razvojnih strategija. Kako bi se ostvariti zadani ciljevi definiraju se mjere poljoprivredne politike i izvori njihovog financiranja. Podjela mjera poljoprivrede u osnovi je zadržana u 3 osnovne kategorije iz trenutno važećeg Zakona o poljoprivredi i sukladna je podjeli mjera u okviru zajedničke poljoprivredne politike na mjere prvog stupa, izravna plaćanja i mjere zajedničke organizacije tržište, odnosno drugog stupa odnosno tzv. ruralnog razvoja. A uz njih su predviđene i druge mjere nacionalne i EU poljoprivredne politike. Financiranje mjera poljoprivredne politike moguće je iz Fondova EU namijenjenih poljoprivredi ruralnom razvoju i državnog proračuna RH ali i proračuna jedinica lokalne i područne samouprave te donacija i drugih izvora u skladu sa važećim zakonskim propisima. S ciljem usklađivanja sa novim posebnim propisom u području poljoprivrede, Zakonom o OPG-u predviđa se novi oblik poljoprivrednika samoopskrbnog poljoprivrednog gospodarstva. Kako bi se osigurala zaštita zdravlja i potrošača i pooštrili postupci u trgovini hranom novim zakonom uvode se međunarodni standardi za hranu, smjernice i kodovi dobre prakse tzv. kodeks alimentarius. Ministarstvo poljoprivrede imenuje se za nacionalnu nadležnost središnje i koordinacijsko tijelo za poslove vezano uz kodeks alimentarius te preuzima ulogu nacionalne kontakt točke za kodeks alimentarius od Hrvatskog zavoda za norme. Nadalje, u svrhu sprječavanja i smanjenja nastajanja otpada od hrane u svim fazama prehrambenog lanca Vlada RH donositi će plan sprječavanja i smanjenja nastajanja otpada od hrane RH koji se donosi za razdoblje od 4 godine a provedba i detaljna razrada mjera utvrđenih ovim planom odrediti će se programom koji donosi Vlada RH a na prijedlog Ministarstva poljoprivrede. U cilju sprječavanja uništavanja hrane i zaštite okoliša i pomoći krajnjim primateljima propisuje se sustav doniranja hrane. Politika kvalitete poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda ima sve veći značaj. Sustav i kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode obuhvaćaju i zaštićenu oznaku izvornosti, zaštićenu oznaku zemljopisnog podrijetla i zajamčeni tradicionalni specijalitet kao i obvezne izraze, neobavezne izraze kvalitete. Prijedlog zakona propisuje pojednostavljenje zaštite naziva poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda te jasno je propisan postupak tijekom registracije oznake na razini EU a skraćuje se rok donošenja zaštite kao i rok za prigovor tijekom nacionalnog postupka. Propisuje se obveza za upis upisa upisnik subjekata u ekološkoj proizvodnji za pravne i fizičke osobe koje se bave ekološkom proizvodnjom, preradom, distribucijom, uvozom i izvozom ekoloških proizvoda te se uređuju uvjeti i postupak ovlašćivanja kontrolnih tijela za provođenje kontrole u ekološkoj proizvodnji. Ministarstvo poljoprivrede nadležno je za ukupno 23 baze podataka. Upisnik poljoprivrednika je središnja baza poljoprivrednika u RH a vodi ga Agencija za plaćanje u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoju. U upisniku poljoprivrednika objedinjavaju se podaci o poljoprivrednicima i njihovim poljoprivrednim resursima koji su prikupljeni kroz upisnik obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava i jedinstveni registar domaćih životinja. Podaci iz upisnika poljoprivrednika koriste za prijavu i kontrolu financijske potpore i drugih mjera poljoprivredne politike i praćenje stanja poljoprivrede i planiranje poljoprivredne politike. Propisuje se obveza upisa u upisnik poljoprivrednika za poljoprivrednike koji podnose zahtjev za izravne potpore u sklopu mjera poljoprivredne politike, poljoprivrednike koje podnose zahtjev za mjere tržišne potpore i već spomenute mjere ruralnog razvoja. Ako je to propisano podzakonskim aktima, poljoprivrednike koji prema posebnim propisima moraju biti registrirani u upisnicima, registrima ili evidencija što ih vodi ministarstvo ili javne ustanove u poljoprivredi i poljoprivrednike koji na tržištu prodaju vlastite poljoprivredne koji na tržištu prodaju vlastite poljoprivredne proizvode proizvedene na poljoprivrednom gospodarstvu. Također, jasnije se propisuju postupovna pravila upisa u Upisnik poljoprivrednika. Kako bi se osigurala provedba propisanih obveza, definira se i postupanje u upravnom inspekcijskom nadzoru, službenim kontrolama i kontrolama Agencije za plaćanje u poljoprivredi u vlastitom ruralnom razvoju. Ministarstvo poljoprivrede provodi administrativnu kontrolu i kontrolu na terenu, sustava prikupljanja podataka o cijenama i količinama određenih poljoprivredno prehrambenih proizvoda i određenih poljoprivrednih inputa za potrebe za izvješćivanja o cijenama, Agencija za plaćanje u poljoprivredi, ribarstvu, ruralnom razvoju provodi administrativnu kontrolu i kontrolu na terenu za sve mjere i pravila za koje je nadležna. Jedna od odredbi koja se i dalje zadržava iz trenutno važećeg Zakona o poljoprivredi je odredba kojom se korisniku potpore po osnovi mjera poljoprivredne politike koja je ujedno i ovršenik, sukladno posebnom propisu o ovrhama, izuzima od ovrhe iznos potpore u visini do 50 000 kuna tijekom jedne kalendarske godine. Zaključno, predloženim zakonom poboljšava se i pojednostavljuje trenutni okvir za provedbu zajedničke poljoprivredne politike za programsko financijsko razdoblje 2014.-2020. što će osigurati učinkovitiju provedbu mjera poljoprivredne politike a omogućuje se i jasnije i usuglašeno postupanje nadležnih tijela te osigurava na transparentnost u njihovom postupanju. Hvala na pozornosti.
Hvala državnom tajniku. Imamo 14 replika. Prvi je na redu poštovani kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče, pred nama je Zakon o poljoprivredi u biti svi loši zakoni koje ste donijeli o poljoprivredi su u jednome paketu. Svi zakoni i sve mjere koje su uništile hrvatskog poljoprivrednika, poljoprivrednika koji mora pilati svoje breskve, voćnjake, poljoprivrednika koji ne može prodati svoje grožđe nego vi mu pošaljete kazne 10 000 kuna šta nije prijavio berbu grožđa prije nego šta je i obrao, to se dogodilo u Dalmatinskoj zagori. Vi ovim zakonom ozakonjujete, u biti mećete još u jedna zakon kao okvirni zakon, prodaju zemljišta 2020. g. da mogu biti stranci vlasnici poljoprivrednoga zemljišta, da vlasnici OPG-a mogu biti stranci, u biti ovaj zakon je lijes hrvatske poljoprivrede. Ovo je pokapanje hrvatske poljoprivrede a ministar Tolušić je bar mogao doći ovdje i ugasiti svjetlo hrvatskoj poljoprivredi.
Hvala vam. Odgovor.
Hvala. Poštovani zastupniče Bulj, Zakon o poljoprivredi objedinjuje 8 zakona koji su do 2015. g. vrijedili u području definiranja poljoprivredne politike ali ne definira zemljišnu politiku koja je nacionalna politika, ona je definirana Zakonom o poljoprivrednom zemljištu, dakle predmet ovog zakona su mjere i smjerovi poljoprivredne politike za razdoblje 2014-2020.
Druga replika, poštovani kolega Grmoja.
Poštovani tajniče, evo mi imamo već u nekoliko navrata da ovdje ministar Tolušić ne želi doći, on se predstavljao kao veliki spasitelj hrvatskog sela a kao što je rekao kolega Bulj, mi nikakvih rezultata sa njegove strane nemamo, nema nikakvih rezultata. Imamo situaciju u svim krajevima u svim krajevima i ogromne probleme s plasmanom poljoprivrednih proizvoda. U mojoj Neretvi, znači urod ove godine je negdje oko 50 000 tona, to se ne može plasirati, cijena je niska, slična je situacija, slična je situacija sa grožđem. Ministar je obećao doći u dolinu Neretve, ne želi doći isto kao što ne želi doći ovdje u Hrvatski sabor i kolega Bulj je apsolutno u pravu, bez obzira što ovdje nije obuhvaćeno pitanje poljoprivrednog zemljišta, ovdje je obuhvaćen cjelokupan smjer vaših poljoprivrednih politika koje su katastrofalne i nikakvih rezultata nema i mi zahtijevamo da ovdje u Hrvatski sabor dođe ministar Tolušić koji je također sada pogođen ovom aferom ali nas to ne zanima [[Upadica predsjednik: Hvala. Hvala vam.]] Nas zanimaju problemi [[Upadica predsjednik: Kolega Grmoja.]] hrvatskog seljaka.
Hvala vam.
Evo, hvala još jednom na postavljenom upitu od gospodina Grmoje. Znači ovaj zakon osim što definira poljoprivrednu politiku i mjere na razini RH, također je spona i poveznica sa zajedničkom poljoprivrednom politikom EU-a a također i uređuje mjere zajedničke organizacije tržišta i u tom djelu, možemo istaknuti da u posljednjih godinu i pol dana je odobreno 10 proizvođačkih organizacija u raznim sektorima poljoprivredne proizvodnje koji se brinu za plasman poljoprivrednih proizvoda na tržištu i na taj način objedinjuju i okupljaju poljoprivredne proizvođače.
Treća replika, poštovani kolega Panenić, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče, uvijek može biti tumačenja, međutim činjenica, oni su najbolji dokaz. Kad pogledamo samo izravna plaćanja koja su isplaćivana, evo prema podacima 2010., Hrvatska je isplatila negdje oko 3,5 milijarde kuna iz svoga državnog proračuna u vremenu kad su operativni programi bili i ... [[Govornik se ne razumije.]] u ono vrijeme nešto što danas bi trebale biti mjere ruralnog razvoja. U 2014. dobivamo iz europskog proračuna sredstva, ovo je od prošle godine 2,3 milijarde smo dobili do njih, međutim di su ta sredstva? Ta sredstva nisu preusmjerena u potpore poljoprivredi, u proračunu Ministarstva poljoprivrede se oni ne vide i na kraju, rezultat je da mi u izravnom plaćanju imamo 3,4 milijarde 2017., znači a 2010. smo imali 3,5 milijarde. Još uvijek nismo dosegli ni ono što je hrvatska država u ono vrijeme bila spremna dati iako imamo značajna sredstva iz proračuna Europske komisije. Hvala.
Kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Tražim stanku u ime kluba MOST-a 10 min da se konzultiramo i dogovorimo i da svi klubovi razmisle da li je trebao biti ministar poljoprivrede o najbitnijem zakonu, krovnom Zakonu o poljoprivredi. Nama nije problem što je ministar obuhvaćen ovom aferom SMS-ova, ali ima 6 vozača. Pa neka ga jedan dovede ovdje na ovaj, neka nam dođe ovdje. S njim neka ga doveze i neka nam kaže što je sa Slavonijom, šta je sa projektom Slavonija koji je obični PR. Što je sa sjednicom Vlade koja se ticala također poljoprivrede u Splitu. Koje su to mjere poduzete? Osim što on ne smije da dođe i da kaže da je on grobar hrvatske poljoprivrede. Pa kolege zastupnici, govorim o krovnom Zakonu o poljoprivredi. Od Slavonije, Gorskog kotara, Like, Dalmatinske zagore, Neretve, mog cetinskog kraja. Jedino korov što raste. Ljudi su vam odselili, poljoprivreda je uništena. Mi ovdje govorimo od najvećem problemu u RH koji je jedan od demografskih uzrok i demografskih iseljavanja. Jer se nije poticao hrvatski poljoprivrednik, hrvatski stočar, hrvatski ratar. O tome treba govoriti koje mjere daje ministar poljoprivrede. Njegove mjere su do sada bile samo obmana i laž, u biti PR. Tajniče, zovnite ministra jer se radi o bitnom zakonu. Hrvatski poljoprivrednici, vlasnici OPG-ova očekuju da ministar kaže nekoliko rečenica o ovome vašem Zakonu koji je obični pamflet. Zakon koji su prepisali 8 loših zakona, 8 zakona koji su uništili hrvatsko selo. Još jednom vas molim kolege iz HDZ-a, zovnite ministra Tolušića neka kaže pred nama i hrvatskom poljoprivredniku i javnosti što je, koje su mjere poduzete za poljoprivrednika.
Hvala. Kolega Bulj, hvala. Odobravam stanku od 10 minuta, odnosno od 12. Nastavljamo točno u 10,00 sati. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,00 SATI]] Idemo dalje, sada je neredu, poštovani kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani ministre, imam pitanje za vas, imate li informaciju, koliko je ove g. ili prošle g. upisano u srednju školu poljoprivrednu i na poljoprivrednim fakultetima, jer podaci su da se drastično smanjuje broj upisanih učenika u ta zanimanja, to znači, da praktički su naša djeca odustala od poljoprivrede, ne vide u tome kruha. Mi ćemo za otprilike 4-5 g. imati deficit stručnih zanimanja. Neka zanimanja u poljoprivrednim školama kao što su voćar, vinogradar, vrtlar su se ugasila. I kako mislimo razvijati strategiju poljoprivrede, ako imamo takav trend smanjivanja upisa u srednje škole i fakultete.
Ministar će na kraju onda, kada se bude javio, jer nije on govorio, tako da ni ne može odgovarati na replike. Idemo dalje, poštovani kolega Križanić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, vidim da ste u ovom zakonu posebno mislili na zaštitu poljoprivrednika od institucija, naime, imamo često puta žalbe na odluke agencije. Do sada je to u prvom stupnju rješavala agencija, u ovom zakonu je predviđeno da takve žalbe u drugom stupu rješava ministarstvo, što je dobro. Međutim, imam pitanje za vas, u zakonu ste predvidjeli, da ćemo brinuti za obrazovanje poljoprivrednika, a s druge strane upisuju se na poljoprivredne fakultete sve manje kvote agronoma i poljoprivrednih inženjera. Naime, ove g. je upisano svega 305, pa vas molim, da kako vi vidite tu situaciju i na koji način to mislite riješiti. Hvala.
Idemo dalje, poštovani kolega Lipoščak.
Zahvaljujem predsjedniče, uvaženi ministre sa suradnicima, pred nama je novi prijedlog Zakona o poljoprivredi, ali ja bi ipak iskoristio priliku i osvrnuo bi se na natječaj Agencije za plaćanja, za provedbu, operaciju, uspostave proizvođačkih grupa i organizacija, kojima je predviđen, odnosno, na raspolaganju je bilo više od 26 milijuna kuna, ako se ne varam, odnosno 500 tisuća eura koji su predviđeni u petogodišnjem razdoblju po proizvođačkoj organizaciji. Osobno smatram da je udruživanje poljoprivrednika, neophodno, za normalan razvoj i možemo tako reći konkretno bavljenje poljoprivredom, osobito na onim područjima, primjerice i moje Karlovačke županije i grada Ogulina, kojima su i površine poljoprivrednih, površine takve da zapravo onemogućuju konkretno bavljenje poljoprivredom. I zanima me kako je do sada bilo stanje odnosno, broj ovakvih organizacija i kakav je trenutno odaziv na ovo i kakav učinak smatrate da će ova mjera donesti. Hvala lijepo.
Poštovana kolegica Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Sabora. Uvaženi ministre, u ovom zakonu, između ostalog postoji niz odredbi, koji govori o radi inspekcije. Svatko od nas ima neke teme o kojima vrlo rado govori u Saboru. Jedna od mojih tema, o kojima vrlo rado govorim je inspekcija, tim više što je u javnoj raspravi ovih dana, bio gotov prijedlog, da se radi velika inspekcija na razini države. Do sada, odnosno, u ovom jesenskom sazivu, ja sam kada je bio bilo koji zakon, pitala, ministre, da li vaše inspekcije, ostaje u vašoj nadležnosti, u vašem ministarstvu ili idu u veliki inspektorat. Do sada ni od jednog ministra nisam dobila odgovor, ne moje inspekcije, idu u veliki inspektorat pa ne ostaju. Pa me zanima što je sa poljoprivrednom inspekcijom, da ili će ona ostati u vašem ministarstvu ili je možda ona od tih rijetkih, za koje radimo veliki inspektorat, jer ako tome nije tako, onda uopće ne znam šta je smisao tog velikog inspektorata, osim da imamo novih državnih dužnosnika. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani kolega Zekanović.
Poštovani predsjedniče, poštovani ministre. Ja bi volio da se ovdje kroz ovu raspravu, istakne, mnogo puta da je Dalmatinska zagora pusta, da je Slavonija pusta, i ja ću ovdje ukazati na mogući problem, zašto nam je demografski opustošeno jako mnogo regija Hrvatske, a to je zato što imamo jako mala poljoprivredna gospodarstva. Ako usporedimo npr. Češku i Slovačku, koji imaju preko 150 he poljoprivrednog gospodarstva, Hrvatska je tek negdje iznad 4 hektara. I ne znam, o čemu je problem, ako u susjednoj Mađarskoj, koja je prirodno geografski gotovo identična, poljoprivredo gospodarstvo puno veći nego što je u Hrvatskoj, u čemu je problem sa Hrvatskom. Drugim riječima, što prije staviti u funkciju, što veću količinu zemljišta, dati poljoprivrednicima jer inače ovo će biti samo kozmetika, od ovoga poljoprivrednog Zakona o poljoprivredi nećemo imati ništa, a egzodus, će se iz naše Slavonije nastaviti.
Poštovani kolega Vlaović.
Hvala predsjedniče Sabora, poštovani ministre sa suradnicima. Uvodno je rečeno, da je poljoprivreda strateška grana RH, ako je zašto onda nemamo strategiju razvoja poljoprivreda u RH i kada će ta strategija ili i dalje ostaje strategija u Hrvatskoj, kada je riječ o poljoprivredi i poljoprivrednim proizvodima, uvezimo što više i uništimo domaću proizvodnju. A u prilog tome, govori bilanca uvoza i izvoza poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda za prvih šest mjeseci, gdje je preko milijardu i 400 milijuna eura uvaženo poljoprivrednih prehrambenih proizvoda u Hrvatsku. Preko 500 milijuna eura je deficit, a najveći problem je u stočarstvu, jer 287 milijuna eura deficit. Kako ćete zaštiti domaće svinjogojce ako je uveženo 40 tisuća tona svinjskog mesa ili što planirate učiniti da zaštite domaće proizvođače jabuka koje ove g. nisu zaštićeni, a vidimo da Poljska štiti svoje proizvođače ili ostaje naša strategija uvezimo a domaću proizvodnju zaboravimo, jel to strategija hrvatske poljoprivrede. Hvala.
Hvala. Kolega Prelec izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, ja ću malo više govoriti u ime kluba o poljoprivredi, a sada pošto imamo malo vremena, samo jednu malu crticu. Naime, nedugo sam bio kod jednog poljoprivrednika i onda tog poljoprivrednika pitaju novinari, veli, imate problema, ovo sve to skupa, kako ste uspjeli? Veli uspjeli smo isključivo zahvaljujući sami sebi. Nije nam pomogla ni država ni ništa, ni zato što smo vrijedni, imamo strategiju, imamo viziju i zbog toga smo uspjeli. I jedino što bih molio i lokalnu zajednicu i državu, nemojte nam se samo miješat jer to će biti najveća pomoć. Zašto to govorim? Ovdje je pomoćnik ministra govorio o financiranju poljoprivredne politike i pročitam nedugo u našem Večernjem listu pozivaju poljoprivrednike i poduzetnike da se jave za Esif kredite, nema problema i onda mi se pojavi opet jedan poljoprivrednik i poduzetnik i kaže: gospodo, predao sam zahtjev za financiranje poljoprivrede prije 3, 4 mjeseca, nisam dobio ni odgovor. da li mislimo pomoći našim poljoprivrednicima i gospodarstvenicima da u 3, 4 mjeseca ne dobe čak ni odgovor, a kamoli rješenje za kredit? Konkretno pitanje, hvala.
Hvala. Idemo na 11 repliku, poštovani kolega Šipić.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima. Ovaj zakon definitivno se usklađuje sa uredbama EU i time se omogućuje da se ukupno 7 milijardi kuna na godišnjoj razini izdvaja za poljoprivredu kroz ruralni razvoj, izravna plaćanja i mjere organizacije tržišta, bez ovog zakona neće biti tih plaćanja. Moje pitanje je vezano upravo uz usklađivanje ovog zakona sa reformskim zakonom, zakonom o OPG-u. koji je položaj samoopskrbnih poljoprivrednih gospodarstava u kontekstu buduće poljoprivredne politike RH, ali koji je značaj i položaj samih OPG-ova, bez obzira što se oni uređuju posebnim zakonom, Zakonom o OPG-u? Hvala lijepo.
Poštovani kolega Culej, izvolite. Kolege nema, gubi pravo. Poštovani kolega Mišić, izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora. Poštovani ministre, gledajući našu poljoprivredu ovih 28 godina i uništenu Slavoniju, ja bih rekao 25 godina gdje se nije vodilo računa puno o poljoprivredi, govoreći danas o poljoprivredi i ulaganju u Slavoniju moram iskreno reći, čak moram pohvaliti jer i neki dan se potpisalo skoro 600 milijuna u Belom manastiru za razvoj Slavonije. Naravno da u ovo kratko vrijeme to ne možemo brzo riješiti, ali dajemo intenciju da taj razvoj i vidim da ova vlada to želi. Govorimo o ekološkoj proizvodnji, o strategiji, farmama, našim voćnjacima, evo danas nemamo gdje uskladiti jabuke, a o tome ćemo pričati kasnije u pojedinačnoj raspravi. Mislim da ide to u boljem smjeru, međutim naravno ne može se preko noći u 2 godine promijeniti nešto što se 20 godina nije dobro vodilo računa. Hvala vam.
Kolega Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, poštovani ministre, poštovani državni tajniče i tajnici. S obzirom kako je navedeno u uvodnom izlaganju da se prijedlogom nastavlja uređenje sustava kvalitete, odnosno registracije i zaštite naziva poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda s oznakom izvornosti te oznakom zemljopisnog podrijetla ja imam jedan konkretan prijedlog. Znači mi trenutno imamo 19 registriranih, 2 objavljena i 7 apliciranih proizvoda koji traže oznaku izvornosti autohtono Hrvatsko. Ja bih volio da se na neki način tu država uključi kako bi mi osigurali što bolju vidljivost tih proizvoda pa ujedno i plasman pa kroz jedan najplastičniji primjer da se u svakom marketu napravi jedna polica, ako hoćete subvencionirana, u kojem će se upravo predstavljati ti isti proizvodi. Mislim da s time bi se dalo upravo na i promociji i pogotovo kad govorimo o turističkim središtima u Hrvatskoj. Zahvaljujem.
Hvala vam. I zadnja replika poštovani kolega Stričak, izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora. Pa smatram da je zakon dobro pisan, stavlja poljoprivredu gdje joj je mjesto, a to je na mjesto strateške grane gospodarstva, razrađuje sva područja, međutim u samom objašnjenju državni tajnik je naveo da se ovim zakonom predviđa i sustav doniranja hrane što je jedna socijalna nota pa evo može li koja riječ više o tome? Hvala.
Zahvaljujem. Idemo sada vidjeti žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda idemo na raspravu. Prvi se javio Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista, poštovani kolega Tomislav Panenić, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora, poštovani ministre sa suradnicima, cijenjeni kolegice i kolege. Danas po nazivlju vrlo važan zakon pred nama, Zakon o poljoprivredi, temeljni zakon koji, kao što je rečeno, određuje smjernice hrvatske poljoprivrede do 2012. godine, ali od 2014. malo jeste zakasnio ono, ali da je ambiciozan, rekao bih da je uspio u tome naumu da nešto promijenimo u ove 2 godine koliko je pred nama. Ono što je sigurno, zakon je jedno opsežno kazalo europskih direktiva na ovaj način implementiranih i određenih zakona koji se donosilo u prethodnom vremenu, ali ono što on ne pokazuje, nakon što je već niz zakona u provedbi, a to je kako će se nositi sa problemima koje imamo. evo sada i ministra bi, s obzirom da nije bio i u samoj replici koju sam imao državnom tajniku samo jedan podatak uporedio, a to je da 2010. Hrvatska u onim teškoćama u kojima se nalazila isplaćivala je 3 i pol milijarde izravnih plaćanja. Danas kada nas Europska komisija iz proračuna EU značajno subvencionira u tome djelu te nam daju 2,3 milijarde samo za izravna plaćanja, mi u ukupnosti imamo 3,4 milijarde. I onda ja postavljam pitanje ministre gdje je ta razlika nestala? Te 2 milijarde, ako ih zaokružimo na onaj da kažemo neki dio koji je razumljivi, gdje su oni otišli? Da li su otišli u hrvatsku poljoprivredu, da li su otišli hrvatskim poljoprivrednicima? Jel tada, ne samo da su bila izravna plaćanja, nego isto tako bili su i operativni programi, također financirani iz proračuna RH. Pokazuje samo da to vrijeme što se tiče hrvatske poljoprivrede je za hrvatskog poljoprivrednika bilo puno bolje. Ta Vlada je imala više razumijevanja nego što sada možemo reći. Znači samo milijardu, nešto malo jače od milijardu kuna hrvatska Vlada daje sada za poljoprivredu a mogli smo imati još 2 milijarde na to. Govorimo o izravnoj, direktnoj potpori, dohotku poljoprivrednih proizvođača da oni mogu ostvariti svoje ciljeve da dostignu razinu konkurentnosti, da budu konkurentne na samome tržištu. Pregledom samog zakona svatko će se naći tko bi nešto debatirao tu, uopće nije sporno. Svatko će naći mišu o kojoj može nešto reći. Naći će svoga prijatelja, kolegu, susjeda, nekog iz obitelji tko se bavi poljoprivrednom proizvodnjom na koga se ovo ovdje odnosi. Ali ono što treba reći da li se razumije, da li je odrađen smjer, da li ovaj zakon kada se napravi njegova procjena učinka garantira da ćemo do kraja 2020. imati određeni efekt. Reći ću samo na napor koji je ovdje npr. napravljen vezano za dostavu upravnih akata gdje se navodi elektronički put, nažalost ministre nije samo do vas, nije dovoljno samo reći dostaviti ćemo elektronički nekome poštu, biti će mu tamo rješenje nego morate se pobrinuti i da hrvatska nacija bude i opremljena informatički i opismenjena informatički i da brojna staračka gospodarstva mogu, znaju i umiju snaći se u ovome. Što će nam se događati? Dostavite rješenje, pošto više to nije dvostupanjski sustav po predmetima, mogu se žaliti povjerenstvu, imaju rokove kada će netko otvoriti. Tko je, evo jedno pitanje ne za vas, pitanje je za one koji upisuju zahtjeve za izravna plaćanja u Agronet sustavu, koliko često uspiju, imaju vremena otvoriti Agronet. Pa znamo da poljoprivredno savjetodavna služba upravo i pomaže brojnim poljoprivrednicima da podnesu zahtjev. A s ovim rješenjem pretpostavlja se da svi trebaju znati. Pa nismo još informatiku riješili ni u osnovnim školama. Pa ni naši mladi brojni, niti imaju materijalne mogućnosti, niti imaju znanja da bi mogli se s time baviti. Tko god je evo od prisutnih kolega pa i sam sam, imam obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, išao ispunjavati zahtjev za izravna plaćanja sigurno je morao dobro prostudirati, pozabaviti se s temom koja nije pojednostavljena. S njom treba znati, treba nositi se a pogotovo ako uzmemo evo i evidencije o korištenju zaštitnih sredstava, pesticida i ostalog materijala koji se trebaju raditi. Ako samo pogledate sastav njihov gdje se treba izračunavati aktivna tvar koju treba prikazati koliko je to po jedinici površine, po proizvodnoj cjelini. Ja govorim samo znači mi prenosimo direktive, naredbe Europske komisije a ne brinemo se o tome da li na terenu ljudi razumiju, znaju, da li se nose sa problemima koje imaju. Ono što je u ovome zakonu naznačeno evo prvi put susrećemo se sa pojmom samoopskrbno poljoprivredno gospodarstvo gdje ne stoji da je to obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo. Gdje stoji da je to poljoprivredno gospodarstvo manje od 3, veličine 3 tisuće SO? Da li imamo novu definiciju, da li smo se odrekli svih onih koji su manji od 32 tisuće SO da oni više nisu obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, da se na njih neće odnositi ono što je doneseno pozitivno. Uvodimo novi pojam. Da li smo svjesni učinaka koji će nastaviti? Ministre da li to znaju poljoprivredna gospodarstva da oni dolaze u kategoriju otpisanih? Ovo je početak upravo toga serijala. I imamo namjeru, ministar hrvatske Vlade da brojna poljoprivredna gospodarstva postanu otpisana. Naravno da, uvijek se nekako pozivamo na savjetovanje, savjetovanje koje bi za ovakav zakon trebalo provesti putem tijela organizacija sa poljoprivrednim proizvođačima da im se protumači što im donose određeni zakoni, koje su prednosti, koji su nedostaci. Kao što sam bio kritičan prema dostavi rješenja, tako ću reći samo savjetovanje postalo je e-savjetovanje, možda jeste moderno, možda jeste nešto što treba biti naša budućnost, pitam se koliko je poljoprivrednih proizvođača pročitalo prijedlog ovoga zakona, koliko zna da se uvodi savjetodavna služba koja može biti privatna. Koja će to biti odabrana privatna tijela koja će vršiti savjetodavnu službu? Da li to znači da se priznaje da savjetodavna služba, službena savjetodavna služba koja sada postoji ne može se nositi više sa izazovima hrvatske poljoprivrede? Da li to znači da je istina da su savjetodavci pretvoreni u administratore, da se najmanje bave onim što im je zapravo najveća zadaća a to je da pomažu hrvatskim poljoprivrednicima u njihovoj proizvodnji a čini mi se da je sustav koji je nastao sada, postao takav da više se bave pomažući u rješavanju njihovih dokumenata, obaveza rokova, za sve je potpisan rok. Ministarstvo, evo sam ministar Tolušić navodi svi će biti kažnjeni koji propuste rok. Jedino ne znamo koja je kazna za ministarstvo ako se ne očituje u propisanom roku. Da li će ministar biti, sam sebe kazniti. Znači vodimo računa kada smo odrešiti u provedbi nečega da moramo i sami prema sebi biti takvi jer ako ne govorimo ovdje sada o tome, tko će štititi hrvatske poljoprivrednike? Hoće li to biti poljoprivredna komora za koju svaki poljoprivrednik, proizvođač će morati izdvojiti sredstva, svaki OPG i onda žele i traže da se bore za njih, da tumače zakone, da budu tijelo koje će stvarno zastupati hrvatskog poljoprivrednika. Ali treba nastati kroz demokratske procese, treba nastati da se vidi da ono što svako odvaja koliko god da je malo, ima i povratni efekt. Da ne bude samo još jedna komora koja će biti bliska ministru, Vladi, svakoj aktualnoj vlasti nego netko tko će imati snage, snage evo, možemo usporediti se sa general Sačićem koji je danas rekao neću biti u Zboru generala radi toga smo smatra da su okrenuli leđa braniteljima. Možemo to povezati na ovaj način da je ovo ako nemamo takvu organizaciju onda su okrenuli leđa poljoprivrednim proizvođačima. Kao što svaki branitelj treba doći u Vukovar da zatraži da se procesuiraju svi oni koji su odgovorni za žrtvu i isto tako moramo znati tko će odgovarati za sve što su nastale negativnosti hrvatske poljoprivrede. Možda izgleda vam da jedno s drugim nije spojivo, međutim vrlo je spojivo jer dolazeći sa istoka Hrvatske, sve ono što je težina života, težina proizvodnje, nestale industrijske proizvodnje, težina poljoprivrede koja se bori, koja nema tržište, težina žrtve koja nije uspjela naći krivca, gdje institucije su zakazale i uvijek je institucija hrvatske države. I možda je dobro da Vukovaru te institucije nemaju svoju ploču, svoje nazivlje jer onda bismo znali pročitati tko kriv. Na ovaj čini mi se samo da narod je taj koji kad se digne, onda se nešto poljulja. Nadam se evo da taj prosvjed neće biti jedini. Da će vrlo brzo i prosvjede svi oni ugroženi moći jasno govoriti o stvarnim problemima. Ja ću se zahvaliti ministru što je prepoznao kada smo zatražili stanku da treba govoriti o današnjem prijedlogu zakona jer vrlo je važno, izrazito je važno i iskreno, razmišljajući evo tijekom stanke što i kako dalje, bilo je pitanje da li stvarno želimo u ime kluba i govoriti ako ne znamo da to što ćemo reći će doći do ministra poljoprivrede, potpredsjednika hrvatske Vlade i da će biti razumijevanja za ono što će tijekom ove rasprave biti rečeno. I dobro je da je došao. Netko će reći da nije mogao možda stić na vrijeme radi vozača ali nemojmo danas banalizirati jer ovaj zakon sigurno će biti puno odgovorniji, puno ćemo biti odgovorniji prema njemu ako se stvarno koncentriramo na sadržaj, ako raspravimo sve, sažetak i onih zakona koji su donošeni u prethodnom vremenu i direktiva koje nas obvezuju da to protumačimo jer vjerujem da i ovdje brojne kolegice i kolege ne razumiju određene dijelove jer se prvi put susreću, treba ministar dobiti riječ i ja bi bio stava da treba što prije se javiti i pojasniti i njegovo stajalište i aktivno u ovoj raspravi donijeti zakon koji bi trebao krovno biti politika Vlade, ne samo politika nego isto tako i ono što hrvatski poljoprivredni proizvođač može očekivati kao potporu jer ako budemo govorili da intenzitet potpora sada uz svu potporu Europske komisije ne osigurava napredak hrvatske poljoprivrede, onda je odgovornost ministra poljoprivrede da sa svojim kolegom ministrom financija, sa predsjednikom hrvatske Vlade, razgovara o pojačanju budžeta za poljoprivredu. I nedavna studija koju sam popratio, jasno je izrekla da nažalost Hrvatska je propustila vlak industrijske proizvodnje, propustila val investicija, da se trebamo osloniti na turizam i na poljoprivredu i radi toga ministre, smatram da bi vaš budžet morao jasno oslikavati mogućnost koja nam se time otvara jer proizvodnja hrane sigurno će biti potreba ne samo u nekoj dalekoj budućnosti nego i vrlo skoro jer i osiguravanjem samodostatnosti, štitimo nacionalne strateške interese kao i u svakoj grani poljoprivrede. Hvala vam ministre što ste našli vrijeme da evo poslušate i naša izlaganja.
Hvala. Javio se ministar, ima pravo na pet minutni govor, izvolite.
Evo hvala, prije svega lijep pozdrav predsjedniku Hrvatskog sabora i naravno svim saborskim zastupnicima i zastupnicama. Danas je bila poprilično bitna točka na Vladi a to je utvrđenje cijene zakupa državnog poljoprivrednog zemljišta pa se tako ispričavam unaprijed što sam bio tamo a nisam stigao slušati ove stvari koje vi predlažete ali ispravit ćemo to sve i u završnoj riječi, tako da nije problem. Pa gospodine Paneniću, ja se mogu s vama složiti u nekim stvarima apsolutno ali bih moram tu ne neke stvari replicirati jer smatram naravno standardno, neiscrpan niz netočnih podataka i to je ono što smatram apsolutno loše, da ne trebamo na taj način zamarati hrvatsku javnost, ali dobro. 2010. su izravna plaćanja bila 3,4 milijuna kuna uključujući kompletna kapitalna ulaganja sva 4 operativna programa, tadašnje dozvoljene potpore za jabuke, mandarine, mlijeko koje su bile tad dozvoljene, od 2013. to apsolutno nije dozvoljeno i to je nešto što danas nemamo. Danas imamo u 2014. dvije milijarde 975 milijuna isplaćenih direktnih potpora izravnih plaćanja, 2015. 3 milijarde 324, 2016. 3 milijarde 336, 2017. 3 milijarde 408 milijuna kuna plus potpore iz programa ruralnog razvoja. Na godišnjoj razini to je raspisanih natječaja oko 500 milijuna eura. Znači, dodatnih 3 milijarde i 700 milijuna kuna odnosno mogućnost povlačenja barem za 2017. i 2018. na razini preko 7 milijardi kuna godišnje sredstava. Danas možete doći sa mnom, bilo bi mi drago, u Ministarstvo poljoprivrede na potpis ugovora za mjeru 4.1.1. i 4.1.2., 270 naših poljoprivrednika iz Slavonije, iz svih krajeva RH koji su dobili odluke, dobili mogućnost korištenja europskih sredstava, pa da vidimo što oni kažu na sve to. Da li dobivaju samo potpore ili i novce iz programa ruralnog razvoja. Što se tiče pojednostavljenja sustava, tu se apsolutno slažem s vama. I to je rasprava na razini cijele EU. Sustav kao takav je kompliciran i nove smjernice zajedničke poljoprivredne politike idu u tom smjeru da se sustav pojednostavi. I zasigurno naš poljoprivrednik treba se više baviti proizvodnjom, a manje papirologijom i to je ono što pokušavamo riješiti na europskoj razini. Nažalost, ili na sreću, ista je praksa u svim državama članicama i sve države članice su svjesne tih problema i to je nešto što pokušavamo ispraviti. Svi naši djelatnici i u agenciji za plaćanje i u ministarstvu i u ... [[Govornik se ne razumije.]] službi su na raspolaganju poljoprivrednicima, pomažemo im, ispravljamo sve njihove pogreške ako ih bude, činimo sve što možemo da stvari posložimo, da oni budu sretni i zadovoljniji. Da, papira ima previše, tu se ja apsolutno slažem s vama. Samo kažem, to je nešto što moramo primjenjivati, ali se zajedno sa svim državama članicama borimo da te probleme ispravimo. Iako eto, po prvi put od prošle godine naši poljoprivrednici dobivaju kući dokument koji im bar govori koliko su dobili poticaja po svim tim mjerama odnosno stvarima po kojoj dobivaju. Tu ima dio vaših zastupnika koji imaju OPG-ove ili imaju u sklopu svoje obitelji razno-raznu poljoprivrednu proizvodnju pa sami znaju koliko je to komplicirano i koliko taj papir zapravo puno znači našim poljoprivrednicima. Ono što također smatram, što se tiče hrvatske poljoprivredne komore, ja smatram da država treba imati odnosno poljoprivrednici moraju imati jednu instituciju koja će ih zastupati, ne 1300 udruga, iako su svi apsolutno dobrodošli. Intencija poljoprivredne komore je upravo bila odmak od politike. Danas hrvatsku poljoprivrednu komoru plaća Ministarstvo poljoprivrede. Ja apsolutno ne želim nikakav utjecaj na to, želi da utjecaj na Poljoprivrednu komoru imaju hrvatski poljoprivrednici. I mislim da je to jedino pametno na taj način da to tijelo bude neovisno. Ako vi mislite drugačije, da mora biti pod paskom politike, to je apsolutno vaš problem. Ako se netko bori za OPG-ove onda je to ova Vlada, Ministarstvo i ja osobno na čelu tog Ministarstva. Sve zakone koje smo donijeli, a vi ste ih čitali tu, i Zakon o OPG-u koji nije postojao, i Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji primarno stavlja u prioritet stočare i poljoprivredna gospodarstva, ostali zakoni, sve što je rađeno, rađeno je prije svega da se pomogne OPG-ovima, u stočarstvu ili bilo kojem drugom segmentu. Svatko ima pravo na svoje stajalište, ali mislim da konačni sud će donijeti hrvatski poljoprivrednici o tome da li je nešto dobro ili loše. Hvala.
Imamo 4 replike. Prvi je na redu, prva je na redu poštovana kolegica Čikotić. Izvolite.
Poštovani ministre, iznimno mi je drago što vas ovdje vidim u Hrvatskom saboru. Htjela bih upozoriti da vaše Ministarstvo je kroz niz zakona dodalo još ... [[Govornik se ne razumije.]] hrvatskim poljoprivrednicima, kroz Zakon o OPG-u nove administrativne znači, što se tiče samog poslovanja, barijere, a Zakon o poljoprivredi čl. 30., st. 3. omogućio je da svaki onaj koji ima pa i 1000 hektara može se javiti na novi Zakon o poljoprivredi i još dobiti koliko je propisano po toj općini. Znači, jer se primjenjuje od ovoga Zakona. Ono što želim reći, dolazim iz Slavonije i vi isto dolazite iz Slavonije. Možete mi reći konkretno jer za vrijeme vašeg mandata je bila sastavljena ona famozna tablica projekata iz Slavonije gdje je još ministar Jakovina raspisivao, pa ste vi samo preuzeli njegove projekte. Tko je to slavonski poljoprivrednici imaju prednost i prilikom apliciranja na mjeru 6.1., 6.2., 6.3., 6.4., 4.1. i 4.2. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala uvaženoj zastupnici gospođi Sonji Čikotić. Pa ja mislim da se i vi bavite poljoprivredom i ekološkom i svakom drugom i vaša obitelj. Znate koliko je to teško, ali koliko također može biti uspješno, unosno i prerada i sve ono ostalo što se u tom segmentu radi. Drago mi je da ste još uvijek iz Slavonije, da niste iz Splita ili nekog drugog grada i da se zajedno s nama borite za ovu priču. Program ruralnog razvoja iz kompletan, kompletni fondovi iz EU koje povlačimo uz novi indeks razvijenosti koji zasigurno može biti još uvijek bolji, još kvalitetniji je omogućio puno veće povlačenje novca i poljoprivrednicima i ostalim gospodarskim subjektima sa područja Slavonije. Ako ste pratili prošli savjet za Slavoniju prije nekoliko dana, vidjeli ste potpis ugovora za 4 projekta koje financira direktno Ministarstvo poljoprivrede iz svog proračuna, 100 miliona kuna, sirana u Virovitici, agrocentar u Vukovaru odnosu u Cerni i mislim da je drvni centar u tamo negdje također u Vukovarsko-srijemskoj županiji. Hvala.
Kolega Bulj, vi ste drugi. Izvolite.
Hvala lijepo. Ministre, došli ste na ovaj Zakon ... [[Govornik se ne razumije.]] niste nazočili i smatram da je ovo vrlo bitan Zakon i da poljoprivrednici od vas očekuju jasne odgovore. Međutim, činjenica je od kad smo donijeli, on kaže 8 zakona ovih koje ste vi stavili sad u jedan, u biti rezultati su da imamo 76 kg voća i povrća uvozimo po glavi stanovnika ili više od 50%, dok u isto vrijeme voćari pilaju breske, dok u isto vrijeme mi mi uvozimo svinjetine milijardu kuna, pekarske proizvode od žitarica, polja su prazna. Mi ovim zakonima nismo ništa napravili, osim što smo metnuli namete o Zakonu o OPG-u, gdje smo novi namet, za poljoprivrednu komoru, gdje će morati plaćati svi, komoru, protiv koje se oni moraju u biti borati, koja bi se morala boriti za njih. Jer da je se borila komora, danas bi imali poljoprivrednika, a ne bi imali tvornicu uhljeba, koja se ne bori za seljake.
Hvala. Odgovor, izvolite ministre.
Zahvaljujem gospodinu Bulju na replici. Ja se s vama gospodine Bulj, dragi Miro, apsolutno slažem i ako se netko bori protiv uvoza i ako netko reklamira i pokušava protižira hrvatske proizvode, to sam onda ja i Ministarstvo poljoprivrede. Nadam se i vi skupa sa mnom. Kao što situacija, ako imamo danas, nije nastala jučer, nego je nastala u zadnjih 20 g. za vrijeme svih Vlada pa i HDZ-ovih i SDP-ovih i svih ostalih i danas plus samo imamo to što imamo. Nije stočarstvo propalo prije godinu dana. Propalo je prije 5, 10 ili 15 g. Danas ga spašavamo i nažalost rezultati će se vidjeti za 2, 3 ili više g. ali ga moramo danas spašavati. I ne možete vidjeti rezultat zakona danas, ali nadam se da ćete biti prisutni, kao saborski zastupnik ili neki drugi političar, da vidite napredak i u sinjskoj krajnji i u svemu tome. Hvala.
Poštovani kolega Grmoja, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Poštovani ministre, dobro je da ste došli ovdje, odavno vas nismo vidjeli ovdje u Hrvatskom saboru, i mislim da ovaj zakon zaslužuje, budući da je krovni zakon, da budete tu. Postavili smo neka pitanja državnom tajniku, niste bili tu, niste mogli čuti. Ugl. govorili smo o situaciju plasmana poljoprivrednih proizvoda. Imamo situaciju u Neretvi 50000 tona mandarina. Čuo sam da ste obećali doći dolje, evo, još uvijek vas nema, ljudi vas očekuju, žele čuti što Ministarstvo poljoprivrede po tom pitanju poduzima, a imamo županijsko povjerenstvo, župana, koji samo sastanči, ništa ne radi, slično i sa gradonačelnicima, dolje općina i gradova i Neretvi. A isto tako zanima me i ovo što je kolegica Sonja pitala, niste joj odgovorili, izbjegli ste odgovoriti na pitanje, kakvu prednost imaju poljoprivrednici iz Slavonije, na ove mjere 6.1., 6.2., 6.4., 4.1. i 4.2. Koja je prednost poljoprivrednika iz Slavonije?
Hvala vam. Odgovor izvolite.
Hvala gospodinu Grmoji na postavljenim pitanjima, dođite danas u pola 1 u Ministarstvo poljoprivrede, pa ćete vidjeti koja je prednost poljoprivrednika iz Slavonije i koje su razlike u odnosu na njih zašto njih ima tamo puno više u odnosu na neke ostale. Kada govorimo o mandarini, apsolutno se slažem, imamo tamo problema. Znači državna tajnica je tamo na tjednoj razini u dolini Neretve, moramo se udružiti, moramo tamo napraviti hladnjače. Jedan jedini proizvod ta mandarina, a zašto ju beremo zelenu? Zašto popuštaju naši proizvođači i daju se nagovarati, pa oni popuste u toj priči, a mogli bi sami držati apsolutno cijelu priču. To morate njih pitati, održali smo sastanke sa trgovačkim lancima, sa otkupljivačima, ja ne mogu nekome prijetiti da to otkupi i ne mogu određivati cijenu. Ali, se mogu boriti i za seljaka u Neretvi i za seljaka u Slavoniji i to i radimo i u Vrgorcu i u bilo kojem drugom kraju i to očekujem i od vas.
Kolega Pranić, izvolite.
Hvala lijep predsjedniče, poštovani ministre. Dolazim iz Vrgorca, najjačeg vinogorja, ja mislim u Hrvatskoj, preko 13 milijuna čokota vinove loze, trenutno stanje je katastrofalno. Mnogim poljoprivrednicima su ostali mnogobrojni urodi na vinovim lozama i ne mogu plasirati. Danas raspravljamo o novom Zakonu o poljoprivredi i nizu drugih zakona, koji su se objedinjavali u obliku ovoga zakona. Poanta i činjenica je ta, što svaki zakon govori da će donijeti nešto novo, ali činjenica je da je sve više i više njiva neobrađeno, sve više i više proizvoda se ne može prodati i ja ne znam što rade carinske kontrole. Imamo Zakon o sprječavanju nepoštene trgovačke prase. I dok carinske kontrole ne obrane interes naših poljoprivrednika, dok ne spriječe uvoz, nekvalitetnih proizvoda, po niskim cijenama, nema budućnosti poljoprivrednika, kako u Vrgorcu, tako ja mislim i u Slavoniji. Konkretno, u brdsko planinskom području, po ovom novom natječaju za mjeru 3.6. ukinuti su dodatni bodovi. Kako poticati razvoj poljoprivrede u brdsko planinskom području? Nikako poljoprivrednik ne može biti konkurenta jednako kao i slavonskom poljoprivredniku zbog rascijepanosti parcela i niza drugih čimbenika. Hvala.
Hvala. Odgovor ministre, izvolite.
Hvala gospodinu Praniću na postavljenim pitanjima. Prije svega smatram da vi radite odličan posao kod sebe u gradu Vrgorcu, da pokušavate pomoći svojim poljoprivrednicima, mislim da je to dobar put, da se lokalna uključi u rješavanje svih tih problema. Ako vi znate recept kako zabraniti uvoz, vi ga slobodno recite, ja ću ga primijeniti. A onda to recite hrvatskoj javnosti i poljoprivrednicima u Vrgorcu, kako ćete vi zabraniti uvoz poljoprivrednih proizvoda ili izvoz poljoprivrednih proizvoda iz Hrvatske. Znači ne postoji takav propis i ne možemo ga primijeniti. Ja bi bio vrlo sretan da to mogu napraviti i bilo bi mi jako drago, ali nije izvedivo. Ali, opet se vraćam, vi možete pomoći i pomažete i hvala vam na tome. Mi možemo pomoći, ali poljoprivrednici se moraju udruživati, povlačiti novce iz fondova, a ona područja, koja su teže razvijena, odnosno, lošije razvijena, imaju također dodatne novce iz direktnih plaćanja i može im se na taj način pomoći.
Zahvaljujem. Došli smo do kraja s replikama, sada idemo na Klub zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a, poštovani kolega Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Dobro je da se raspravlja o Zakonu o poljoprivredi i da je to jedna u nizu rasprava o zakonskim prijedlozima iz ovog sektora. I ovo što bi volio naglasiti, ono na početku ove rasprave je da je meni drago da je poljoprivreda, došla na Markov trg, da je poljoprivreda u zgradi vladi, da je ministar poljoprivrede ujedno i potpredsjednik Vlade RH, to nije status samo osobe, to je status grane koju zastupa. I ne znam da li je to u nekim vremenima prije bilo, ali evo, po meni je to isto jedan pokazatelj da bi poljoprivreda stvarno mogla doći na položaj strateške grane gospodarstva kao što se to u ovom zakonu u jednom članku, u jednom stavku i spominje. Ono što mene ovdje interesira da je pitanje kada će biti napravljena i strategija poljoprivredne proizvodnje RH? Znamo da se o tome dosta govorilo da se priča da je ona u izradi, da jedno dvije godine već je u nekakvim analizama, evo moje pitanje dakle kada se može očekivat neka dugoročna strategija razvoja poljoprivredne proizvodnje jer bez takve jedne dugoročne strategije ustvari nam se može događati samo ono što nam se događalo svih prethodnih godina kad se svake 4 godine ili svake dvije godine, već kako se mijenjao ministar mijenjala i strategija poljoprivredne proizvodnje pa smo došli u situaciju da je u jednom vremenu prema poljoprivredi isplaćen ogroman iznos, milijarde kuna iz državnog proračuna, a istovremeno se dogodio pomor poljoprivredne proizvodnje, sa ogromnim novcima koji su bili usmjereni prema selu uspjeli smo pogrešnim odlukama, pogrešnim usmjeravanjem novaca uništiti poljoprivredne proizvođače. Dakle jedan strateški dokument, jedno jasno određenje, dugoročno određenje sigurno da je nešto bez čega nećemo moći dugoročno planirati, razvijati poljoprivrednu proizvodnju. Donijeti čitav niz već zakona vezanih za poljoprivredu, ali ne samo one koje predlaže Ministarstvo poljoprivrede, nego i zakoni koji se predlažu iz poreznih osnova pa ne možemo ovdje ne spomenuti utjecaj i odnos prema proizvodnji hrane izmjenama poreznih zakona gdje se smanjuju stope PDV-a na hranu. I ministre vi ste maloprije spomenuli da se izuzetno zalažete za promociju hrvatskih poljoprivrednih proizvoda i to je točno, na tome vam čestitam jer realno gledajući mi smo svih ovih godina od 90. na ovamo vrlo sramežljivo govorili o svojoj proizvodnji i pronalazili stotine razloga da ne promoviramo svoje, da ne promoviramo domaće i uvijek nam je netko to branio. Evo sad se to događa, evo nitko ne brani. Imamo problem što imamo malo poljoprivrednih proizvođača, no uvijek ima izlaza, nikada ne treba sve to skupa bacati na stranu, bacati koplje o trn. Evo neki dan sam bio u Đurđevcu na danima voća. Vidio sam na štandovima značajan broj mladih ljudi, mladih proizvođača, dakle mladi ljudi se ipak u jednom djelu odlučuju za poljoprivrednu proizvodnju i zbog njih, zbog poticaja njima ustvari je potrebno donijeti što kvalitetniji zakone i omogućiti im da, ohrabriti ih da oni dalje proizvode. Ono što bih ovdje želio posebno naglasiti je ustvari ona priča o kojoj stalno govorimo i ponavljamo je svi, ja ću je ponovno ponoviti, mnogi će je danas još ponavljati, a to je model poljoprivredne proizvodnje, proizvodnje hrane i njezin plasman prema hrvatskom turizmu. Dakle o tome govorimo i nikada nismo u tome uspjeli, nevjerojatno. I danas ovim zakonom nećemo u tome opet uspjeti, nećemo u tome uspjeti. Ovdje se potiče osnivanje proizvođačkih organizacija i to je dobro, ali to je udruživanje, samoinicijativno udruživanje poljoprivrednih proizvođača, to je najbolje udruživanje koje može biti, ali ono nije sustavno razrađeno. I mi jednostavno moramo predvidjeti zakonom jedan sustav, jednu piramidu, jednu mrežu koja će na čitavom području RH okupljati, organizirati proizvođače, govorim posebno o obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima jer veliki proizvođači, oni se na tržištu naravno snađu, hvala bogu da ih imamo što više, ali ovi mali oni su bit, oni su život, oni čuvaju život tamo gdje žive, oni su tamo prisutni. I proizvođačka organizacija i ova što je osnovano imaju već određenih da tako kažem pozitivnih učinaka i pomaka, ali nećemo to sustavno do kraja riješiti. Postoji dakle ideja o tzv. agrocentrima, agroinkubatorima, nazovimo to kako hoćemo i tu je jednostavno neminovno uključivanje županija, županije koje kao teritorijalne jedinice u principu najviše imaju prostora za svoje djelovanje u ruralnim područjima, gradovima oni relativno nisu potrebni, gradovi imaju svoje politike, svoje budžete, svoju financijsku snagu, kadrovsku snagu i oni odrađuju taj posao. Male općine i ti ruralni prostori nemaju. I ja ne vidim ništa jače, ništa bolje za županije od osnivanja takovih centara po određenim poljoprivrednim, da velim kulturama, koje će netko posebno preferirat, regionalno po RH, okupljati male proizvođače, OPG-ovce, organizirati i proizvodnju, ali prvenstveno organizirati otkup, nakon toga sve to skupa umrežavat u jedan zajednički sustav na čitavom području RH i plasirati prvenstveno prema hrvatskom turizmu ali u tom slučaju sa takvim jednim načinom udruživanja, umrežavanja naravno da se može postati konkurentni i na vanjskih tržištima. Mislim da bi ovim zakonom trebalo predvidjeti neki okvir takvog načina organiziranja i takvog načina osnivanja. Kaže proizvođačke organizacije da, apsolutno, dobra stvar ali one imaju svoju među, svoju granicu izvan koje dalje ne mogu i u principu se neće dogoditi onaj pravi učinak koji bi bio. One bi ovako kao proizvođačke organizacije mogle biti naravno također uključene u taj sustav Agrocentara. Uvijek navodim ovdje primjer, najbliži ovdje nama odavdje je primjer Zagrebačke županije i distributivni centar za voće i povrće koji je osnovan, koji je dobio novce iz EU, koji okuplja proizvođače, koji se širi i organizira što više. Znači to je jedan primjer, imamo takav isti u Slavoniji, u Vukovarsko-srijemskoj županiji, znači, te stvari. Ali to mora biti sustav koji će biti na neki način zadan i koji će onda biti na području čitave RH. Tada bi zaokružili tu cjelinu i tada bi mogli reći da smo nešto pokrenuli što bi imalo snagu. Rekli su mi neki da govorimo o osnivanju nekih opet institucija gdje će se uhljebljivati ljudi, gdje će biti nekakva nova radna mjesta, to može biti vrlo jednostavno posloženo da ti ljudi za sebe moraju zaraditi plaću. I mislim da bez toga ne možemo ništa napraviti, da bez toga nećemo nikada se jasnije i jače pomaknuti sa mjesta na kojem dugo, dugo tapkamo. A u krajnjem slučaju omogućiti županijama da dobe jedan svoj pravi smisao postojanja. Osvrnuti ću se malo na članak 58. koji govori o laboratorijima. Ministarstvo daje ovlaštenje za rad opremljenim laboratorijima. OK. Nije mi jasno ovdje što je sa nezavisnim državnim laboratorijima. Njih se nigdje ne spominje u ovom dijelu i ja mislim da bi oni trebali biti isto obuhvaćenih ovim zakonom, definirani ovim zakonom jer su jedan značajan dio organizacije hrvatske poljoprivrede u RH, u njih je uloženo mnogo novaca, tamo su ljudi kadrovski dakle posloženi i educirani, obučeni. I moj je prijedlog ministre da se u ovom članku znači ugradi nekakav okvir definicije državnih nezavisnih laboratorija koji već postoje, koji djeluju i koji itekako dobro dođu. Glava VIII. govori o obrazovanju i osposobljavanju. I tu sada opet vidimo određene probleme. Recimo ne može Ministarstvo poljoprivrede utjecati na sustav obrazovanja za poljoprivrednu proizvodnju ako nema utjecaj i davanje mišljenja na davanje statusa centara kompetentnosti za poljoprivredno školstvo. Evo ja dolazim iz Križevaca, najstarijeg poljoprivrednog učilišta ne samo u Hrvatskoj, ne samo u bivšoj državi, mnogo šire. Ono Visoko gospodarsko učilište Križevci, srednja Gospodarska škola Križevci u sustavu centara kompetentnosti, nije dobilo status centra kompetentnosti. Ja sam ozbiljno zabrinut da će to dugoročno uništiti tu najstariju poljoprivrednu školu. Jedna po meni vrlo nerazumna i nesmotrena odluka. Ali što je tu je. Ona je napravljena. Znači ako želimo da se i taj sustav obrazovanja razvija u ovom poljoprivrednom sektoru Ministarstvo poljoprivrede mora i tu imati svoje utjecaj i dati neki svoj konačni sud. Jer inače svaki svojim putem. Netko šumom, netko drumom. Ovaj dio vezano za savjetovanje i savjetodavnu službu. Stav koji iznosim dugo, dugo godina je da mi u savjetodavnoj službi imamo odlično osposobljene i educirane ljude ali da nikada nismo taj sustav posložili da bude do kraja funkcionalan i da bude operativan i da iza sebe ima prave rezultate. Savjetnik u savjetodavnoj službi mora raditi na način da ima točno određene poljoprivredne proizvođače da ih prati kroz godinu što rade kako rade da prati njihove rezultate rada i da na kraju bude i plaćom nagrađen ako ima pozitivne rezultate. Onda bi i stimulirali te ljude i to bi bilo kudikamo bolje i za proizvođača i za onoga tko savjetuje, koji se stvarno time želi baviti. Mi ćemo kao klub Hrvatske demokršćanske stranke, HSLS-a i HDSSB-a podržati ovaj prijedlog zakona. A ministre vas i suradnike molimo da uzmete u obzir ove primjedbe i prijedloge koje smo dali pa da do drugog čitanja se probaju te još neke stvari posložiti i definirati, hvala vam lijepa.
Sada idemo na raspravu Kluba zastupnika IDS-a, PGS-a i RI-a, poštovani kolega Giovanni Sponza. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, državni tajniče, kolegice i kolege. Iščitavanjem Prijedloga Zakona o poljoprivredi, generalno mogu reći da se radi o tehničkom usklađenju zakona i da će se ovim Izmjenama zakona uskladiti njegova provedba sa 12 novih uredbi EU-a a time osigurati i nastavak konzistentnosti u provedbi mjera u okviru zadnje reforme zajedničke poljoprivredne politike EU-a. Dakle, i ovaj put imamo zakon zbog usuglašavanja sa EU-om, što je posao pred nama i kojeg moramo odraditi ali ispunjavanje samo birokratske forme niti smije biti niti bi smio biti naš jedini cilj. Mišljenja sam da naš cilj treba biti da izmjenama okvira poslovanja i regulative u prvom redu olakšamo život poljoprivrednicima, da regulativa postane stimulativnija i da u konačnici naši poljoprivrednici postanu konkuretniji sa puno većim plasmanom svojih proizvoda kako n domaćem tako i na svjetskom tržištu. Jedno je, poštovane kolegice i kolege, pitanje dojma a drugo je pitanje postignutih rezultata i stvarnih efekata samih propisa i mjera. Svaka promjena zakona pa makar kao što je to u ovom slučaju bila samo uskladba sa EU direktivama ili pak izmjena nacionalnih propisa, trebala bi biti temeljena prije svega na analizi postojećeg stanja ali isto tako i pokazatelja njihove primjene kako kratkoročnih tako srednjoročnih do dugoročnih efekata ali isto tako da znamo potencijalne rizike i ukoliko se oni pojave, da imamo mehanizme prevencije zaštite i provedbe. Stoga pitanje poljoprivrede u Hrvatskoj daleko je složenije od onoga što se ovim zakonom rješava. Zato svoje izlaganje nastavljam sa nekoliko pitanja. Prvo, da li je u suštinskom smislu kod nas u Hrvatskoj poljoprivreda doista strateška gospodarska grana? Ako jest, ne bi li se danas onda svi skupa trebali zapitati bez obzira što raspravljamo o jednom propisu, zašto s jedne strane i nadalje imamo ogromne površine neobrađenog državnog poljoprivrednog zemljišta a s druge strane ogroman uvoz i to moramo jasno kazati, jako loših prehrambenih proizvoda. Drugo, zašto se iz nekad bogatih područja u RH danas najviše mladih ljudi iseljava? I kao treće, da li smo tim mladim ljudima stvorili preduvjete da i kroz poljoprivrednu proizvodnju mogu ostvariti svoje životne ciljeve a ono što je najvažnije, osigurati vlastitu egzistenciju? Poštovane kolegice i kolege, koji nas to veći problemi od demografskih, ekonomskih do socijalnih mogu navesti na promišljanje da trebamo putem poljoprivredne proizvodnje povezati i Slavoniju i Liku i Gorski kotar, osobito kroz turizam sa Dalmacijom, Istrom i Primorjem? Dovoljno je pogledati promjere dobre prakse u našem okruženju gdje se u prvom redu štite domaći proizvođači a time štiti se i doprinosi nacionalnoj ekonomiji. Stava sam da traženje rješenja u prvom redu trebamo osvijestiti važnost da se većina onoga što se proizvede u Hrvatskoj proda i nađe na tanjuru kako stranih i domaćih gostiju. Zaključiti ću da rješenja uvijek postoje ali pitanje je samo jedno: Imamo li snage i odgovornosti i kompetencije to učiniti? Hvala.
Hvala. Nastavljamo s raspravom u ime kluba zastupnika, slijedeće ima Klub zastupnika SDSS-a, kolegica Dragana Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče. Gospodine ministre sa suradnicima. Dakle, Zakonom o poljoprivredi iz 2015. očigledno da je imao problem sa implementacijom zbog neusklađenosti sa stečevinom EU-a. Upravo ovim novim prijedlogom zakona uređuje se provedba 12 novih uredbi EU-a i osigurava nastavak provedbe mjera koje su utvrđene u okviru zadnje reforme tzv. zajedničke poljoprivredne politike. Uz preuzimanje odredbi europskih uredbi to podrazumijeva i donošenje nacionalnih strateških i programskih dokumenata sa utvrđenim nacionalnim ciljevima, prioritetima, mjerama i mehanizmima djelovanja. Novim zakonom nastoji se poboljšati pravni okvir kojim se u najširem smislu uređuje područje poljoprivrede i poljoprivredne politike. Poboljšava se okvir za provedbu mjera poljoprivredne politike po pitanju pružanju državnih potpora u području poljoprivrede i ruralnog razvoja koje moraju biti usklađene sa pravilima EU-a što je svakako važno za nastavak pružanja potpore u poljoprivredi. Nešto ću malo upravo o tim potporama iako se od 80-tih godina udio poljoprivredne politike u proračunu EU smanjuje, još uvijek oko 31% ukupnog proračuna EU-a odlazi na izravna plaćanja u poljoprivredi i tržišne mjere. 11% odlazi za ruralni razvoj a dodatnih 16% su sredstva regionalnog fonda namijenjena ciljevima ruralnog razvoja. Takva koncentracija sredstava na ruralna područja ima svoje opravdanje. U velikoj većini država članica EU-a ruralne regije gospodarski zaostaju za urbanim područjima, odlikuje ih veliki udio starijeg stanovništva a pokrivaju veću količinu teritorija Unije sa značajnim prirodnim bogatstvima. U predstojećem financijskom razdoblju od 2014. do 2020. predloženi ciljevi reformirane zajedničke poljoprivredne politike EU-a obuhvaćaju 3 teme, hranu, okoliš i ruralne krajeve. Iz tog razloga potrebno je jasnije propisati odnosno preciznije regulirati pojedine odredbe važećeg zakonskog propisa i to osobito pitanje doniranja hrane, pružanje potpora iz državnog proračuna, provedbu mjera iz programa ruralnog razvoja, nadležnost i postupanje inspekcija, te regulirati pojedina područja koja do sada nisu bila regulirana u nekom od zakonskih propisa. Isto se odnosi i na provedbu ... [[Govornik se ne razumije.]] po pitanju primjene međunarodnih standarda za hranu u RH. Pravila o aromatiziranim proizvodima od vina, te odredbe vezane uz stolne vode. U prilog ovim statističkim podacima, dakle reći ću nešto o tome kako se smanjuje zapravo vrijednost poljoprivredne proizvodnje u proteklih 10-ak godina poljoprivredna proizvodnja u RH se nažalost smanjuje. U prilog tome govore podaci iz 2016. Dakle, da poljoprivredna gospodarstva u RH su 1,56 milijuna hektara poljoprivrednih proizvoda. Dakle, toliko je korišteno, što je 0,3% manje nego u 2013. godini. Također, upravo objavljeni podaci Državnog zavoda za statistiku sa stanjem od 1. lipnja 2016. godine. Istodobno broj peradi je prema podacima 2013. smanjen za 23,8%, broj svinja za 20,3%, a goveda za 7,5%. Za RH je politika ruralnog razvoja vrlo važna, s obzirom da gotovo 40% stanovništva živi u ruralnim krajevima odnosno na prosjek, u prosjeku dakle u odnosu na EU, to je 24%. Pri tom je omjer stanovništva iznad 60 i ispod 20 godina u ruralnim krajevima nepovoljniji nego u urbanim i osim prirodnog odumiranja, migracije i mladih prema gradovima zbog nedostatka profesionalnih mogućnosti, samo pogoršava demografsku, gospodarsku i razvojnu sliku ruralnih područja. Zato će prijedlogom ovog novog Zakona o poljoprivredi će se pokušati osigurati održivi razvoj poljoprivrede, ostvariti načela opće sigurnosti hrane i očuvanje prirodnih poljoprivrednih resursa, unaprijediti i povećati konkurentnost, te jačati društvena i socijalna gospodarska i ekološka uloga poljoprivrede. Pitanja za koja smatramo da treba preciznije odrediti i u tom smislu i naše sugestije, odnose se prije svega na članak 7. gdje se kod navođenja ciljeva pored navedenih dakle, izostavljen je poljoprivredni proizvođač. Zapravo, povećanje dohotka poljoprivrednog proizvođača treba biti jedan od osnovnih ciljeva poljoprivredne politike u RH, a u ovom prijedlogu Zakona on se čak niti ne spominje. Nadalje, vezano uz postupke propisane člankom 15., st. 2. odluke koja je za korisnike mjera ovog Zakona i propisa donesenih na temelju ovog Zakona donosi Agencija za plaćanje nisu upravni akti. Ovdje treba istaći da neupravni akti zapravo otežavaju odnosno dovode do nemogućnosti neposredne, prisilne provedbe donesenih odluka jer nemaju svojstvo izvršnog upravnog akta. Nefunkcionalnost takvog sustava najdetaljnije se dokazuje kod postupaka npr. povodom odluka o povratu sredstava Agencije za plaćanje. U st. 3. istog Zakona potrebno je jasno propisati način dostave odluke koje se za korisnike mjera iz ovog Zakona i propisa donesenih na temelju ovog Zakona koje donosi Agencija za plaćanje u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoju i odrediti radi li se o dostavi elektroničkim putem ili putem pošte. To je dakle, jedna tehnička stvar. Zašto se na to osvrćemo? Upravo s obzirom na prosječnu starost nositelja OPG-ova, te probleme koji se vezano uz slabu informatičku pismenost nositelja mogu pojaviti u slučaju propisanim stavkom ovog Zakona. Tako da eto, to bi možda trebalo detaljnije dopuniti. Nadalje, smatramo da bi se u ovom zakonskom prijedlogu svakako trebalo postojati poticanje na povezivanje odnosno udruživanje malih poljoprivrednih proizvođača, čime bi se utjecalo na njihovu konkuretnost, pa u tom smislu predlažemo normativno propisivanje obveze njihovog udruživanja u proizvodnim procesima i distribuciji proizvoda ili na druge načine propisati mjere i pravila vezane uz zajedničku organizaciju tržišta poljoprivrednih proizvoda. Također, treba istaći važnost uključivanja jedinice lokalne i područne odnosno regionalne samouprave u ustrojavanje agrocentara ili agroinkubatora i važnost jasnog određivanja potreba proizvođača i strateškog planiranja ovih aktivnosti. Lokalne zajednice trebaju se organizirati, utvrde vlastite uvjete, mogućnosti i potrebe, te na neki način da ožive aktivni pristup i odgovarajuća rješenja da se lokalna poljoprivredna proizvodnja restrukturira, organizira i prilagodi potrebama vremena. Na neki način, lokalne samouprave trebale bi biti inicijator promjena i u tom smislu trebaju osmisliti razvojnu politiku, predložiti lokalnim proizvođačima i malim poduzetnicima rješenja i mogućnosti, te generirati sustavne razvojne aktivnosti i povezivanja koja vode pokretanju održivog razvoja. Nadalje, osvrnula bih se na čl. 18. koji govori o mjerama ruralnog razvoja gdje je istaknuto da program ruralnog razvoja RH donosi Vlada. Mišljenja sam da u tom programu koji je na neki način jezgra poljoprivredne politike treba raspravljati i donijeti ga u Saboru. Isto to se odnosi i na program državnih potpora koje donosi Vlada na prijedlog Ministarstva. Upravo opet smatram da bi taj program trebao proći saborsku proceduru. Kada su u pitanju pravilnici, mišljenja sam da oni ne daju previše informacija malim i srednjim proizvođačima jer oni pravu informaciju dobiju tek kad se natječaj otvori. Tek tada proizvođač može procijeniti je li prihvatljiv kao korisnik, posjeduje li potrebnu dokumentaciju i kakvi su mu izgledi u tom natječaju. To je problem koji tada već zapravo je, za njega je prekasno, za tog malog proizvođača da se u takav natječaj i uključi. Zato bi upravo pravilnik morao sadržavati osnovne elemente koji se sada nalaze u natječaju. Također, možda bi trebalo razmisliti i o obavezi propisivanja zapošljavanja agronoma, odnosno veterinara na poljoprivrednim gospodarstvima kroz odredbe ovog zakona. Prinosi po jedinici površina u hrvatskoj poljoprivrednoj proizvodnji nisu u europskom propisu i isto utječe na konkurentnost naše poljoprivrede a razloge treba tražiti u neangažiranju agronoma i veterinara u primarnoj proizvodnji. S druge strane primjetan je negativan trend broja studenata koji upisuju se na fakultete u, poljoprivredne odnosno veterinarske medicine. Također kao pozitivan primjer sigurno da bih istakla operativni program za nacionalne manjine i njegovu aktivnost 281 dakle gdje se na područjima koja su demografski, ekonomski i socijalno oslabljena i značajno ispod prosjeka nacionalne razvijenosti osiguravaju veća financijska podrška i posebni razvoj, razvojni instrumenti kojima se osiguravaju minimalni standardi, komunalne i socijalne infrastrukture kao i financijski instrumenti, dakle na područjima koja su sada od posebne državne skrbi a koja će biti dakle uskoro zapravo određena Zakonom o potpomognutim područjima. Upravo je, postoji nastojanje da se poduzetnicima i obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima koji ne mogu participirati u postojećim kreditnim linijama na neki način upravo kroz ove instrumente o kojima sam govorila da im se pomogne i to je svakako nešto što treba pohvaliti. To sve dakle na neki način podržava razvoj mladih i malih poljoprivrednika koji se suočavaju sa problemima kreditne sposobnosti i zaduživanja kod banaka da bi koristili neke od mjera ruralnog razvoja. Načelno, Klub zastupnika SDSS-a će podržati ovaj Prijedlog zakona o poljoprivredi u prvom čitanju, evo uz ove dobronamjerne sugestije. Zahvaljujem.
Hvala vam lijepa. Nastavljamo sa raspravom u ime kluba zastupnika. Sljedeći je u ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Josip Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, državni tajniče sa suradnicima i vas isto pozdravljam. Zakon o poljoprivredi krovni je zakon poljoprivredne proizvodnje svake zemlje. On bi trebao proizaći iz mjera i smjernica zajedničke poljoprivredne politike EU a glavni akt za njegovu izradu je Nacionalna strategija poljoprivrede i ruralnog razvoja. S obzirom da o Strategiji poljoprivrede i ruralnog razvoja govorimo već godinama a još je uvijek nemamo. Ali sve poljoprivredne zakone neovisno o tome donosimo. Apeliram na ministarstvo, ministre na vas, na vaše suradnike da si damo truda, da si damo neke rokove za to da se one izrade i da o njoj kao cjelovitom dokumentu možemo raspraviti i kao takve donijeti te će ona biti baza za buduće zakone koje ćemo donositi u poljoprivredi. O njoj su govorili moji prethodnici, govorili su i prethodni ministri i nikako da je dočekamo. Možda bi u tom momentu i interes za poljoprivredu bio veći i od strane javnosti ali i od strane zastupnika a ne da na temeljnom stočarskom zakonu kao što je Zakon o uzgoju domaćih životinja u proteklom tjednu raspravljala su 4 zastupnika. I ova činjenica da nas tu ima sada 15-tak nije baš reprezentativan broj. Naime, znamo da je stočarstvo, čini 38% poljoprivredne proizvodnje a za poljoprivredu volimo reći da je strateška grana gospodarstva, sigurno je da bi u toj Strategiji trebalo obraditi potrebe i količine određenih poljoprivrednih proizvoda kao regulatorne mehanizme u situacijama koje drastično odskaču od normalnih kao i smjer kojim se želimo kretati a ne da nas nosi stihija. Naravno da tako rade zemlje u okruženju, tzv. regulatornim tijelima interveniraju u datom momentu ali i pametne zemlje vode brigu o samodostatnosti osnovnih poljoprivrednih proizvoda. Primjerice, upravo zbog takve zaštite svoje poljoprivredne proizvodnje, susjedne zemlje koje nisu članice EU donose ... [[Govornik se ne razumije.]] na uvoz primjerice svinjskog i junećeg mesa da im se ne poremeti tržište. Druge pak članice EU kao što su Austrija, to rješavaju neslužbenim tjednima regulacijom tržišta i potreba za uvozom od njihove agencije koja prati tržište. U zadnje vrijeme i naš ministar Tolušić pokušava nekim intervencijama to i kod nas i hvala vam na tome ministre, koliko ćete uspjeti ili koliko ste uspjeli pokazati će vrijeme ali barem ste pokušali. S druge strane, kod nas zbog otežane prodaje stoke i niske cijene svinja, junadi, prestaje interes za ovim poslom pa se ovih dana pojavljuju viškovi kukuruza u sjeverozapadnoj Hrvatskoj koje nema tko otkupiti. A i da hoće, nema ih gdje smjestiti zbog manjka silosnih kapaciteta. Ništa bolja situacija nije niti sa prodajom stoke koju mali proizvođači nemaju kome prodati. A čuli smo malo prije situacija je slična i sa mandarinama, dinjama, lubenicama, grožđem u Dalmaciji. Dakle ta strategija trebala bi pokušati riješiti regulaciju tržišta pogotovo za male plasman roba je tu veliki problem. I tako iz godine u godinu događaju se amplitude viškova i manjkova poljoprivrednih proizvoda na tržištu jer se u svakom slučaju sve manje stoke proizvodi a imamo sve više poljoprivrednih proizvoda koje ovdje u RH nema onda tko potrošiti. Stočarska proizvodnja je posebno osjetljiva, ima dodatnu vrijednost i nju treba posebno njegovati jer je ona multiplikator puta 5. od nje živi ratar i prehrambena industrija i trgovina, klaonice, prijevoznici, graditeljstvo, ona je sve slabija i sve malobrojnija. ... [[Govornik se ne razumije.]] rješavanja ovakvih anomalija unutar sektora u zemlji trebala bi predvidjeti i rješavati ova strategija poljoprivredne proizvodnje o kojoj govorimo, a koju nemamo, a ne da jedne godine svi siju pšenicu jer je lani bila dobra cijena, a druge godine kukuruz i slično. Uz strategiju izuzetno je važno osigurati nacionalna sredstva, ministre to vas sad molim i apeliram na vas, nacionalna sredstva za povlačenje pune omotnice EU za programsko razdoblje '20. '26. jer bez toga i ovaj zakon neće biti puno koristi od njega. Naročito pak veliki doprinos i pomoć ovom sektoru jer novi zakon o PDV-u kojim se znatno olakšava poslovanje poljoprivrednicima zbog međustope od 15% jer će time krajnjem potrošaču proizvod biti dostupniji, a proizvod biti dostupniji, a proizvođači će biti likvidniji zbog manjih PDV-a. sigurno da bi mogli tu govoriti i o manjem PDV-u i da neke zemlje u okruženju imaju tu i PDV i 5 i 6%. Time što se PDV smanjuje na svježe meso, ribe, jaja te žive životinje izravno se pomaže domaća proizvodnja. U cilju stabilnosti domaće poljoprivredne proizvodnje bilo bi dobro u ovaj zakon ugraditi obvezu isplata poljoprivrednih potpora, prvi dio u studenom, drugi dio u veljači, kako bi poljoprivrednici se dobro pripremili za poljoprivrednu sjetvu, vi ste to ministre uveli, to je do sad išlo i toga se trebamo držati vrlo čvrsto ko Sveto pismo, ako bi se to moglo ugraditi u zakon bilo bi još i sigurnije za poljoprivrednike. Neovisno o naprijed navedenom mojem komentaru, zakon je zbog puno momenata potrebno donijeti i namjera i put ovog zakona ide u dobrom smjeru i on će biti dobar i potreban jer je nužan. I sad nešto o meritumu. Zbog očajnih poteškoća u provedbi važećeg zakona o poljoprivredi, posebice o implementaciji provedbenih akata i uredbi s EU prijedlogom zakona, dodatno se uređuju mjere i ciljevi poljoprivredne politike, kao i izvori financiranja. Određuje se poljoprivreda kao strateška grana gospodarstva u RH, uređuje se provedba 12 uredbi EU čija je nadležnost u provedbi podijeljena između Ministarstva poljoprivrede, Ministarstva financija, Ministarstva zdravstva i drugih tijela s kojima Ministarstvo poljoprivrede može razmjenjivati podatke, sklapati sporazume o suradnji. Agencija za plaćanje određena je za provedbeno tijelo zakona o poljoprivredi i uredbi EU. Podjela mjera poljoprivredne politike na osnove podjele mjera u okviru zajedničke poljoprivredne politike na mjere iz 1. stupa, izravna plaćanja i mjere iz 2. stupa ruralnog razvoja, a uz njih predviđene su i druge mjere kojima se ostvaruju ciljevi, utvrđuju strategije razvoja poljoprivrede i ruralnih područja. To je ta strategija o kojoj sam govorio na početku. Financiranje i mjera poljoprivredne politike moguće je iz fondova EU, državnog proračuna RH, proračuna jedinica lokalne i regionalne samouprave te donacije drugih izvora. Uvode se i međunarodni standardi za hranu, smjernice i kodove dobre prakse. Ministarstvo poljoprivrede imenuje se za nacionalno nadležno središnje koordinacijsko tijelo za poslove vezane uz ... [[Govornik se ne razumije.]] i preuzima ulogu nacionalne kontakt točke za ... [[Govornik se ne razumije.]] od Hrvatskog zavoda za norme. Propisuje se sustav doniranja hrane, Vlada RH na prijedlog Ministarstva poljoprivrede donosit će plan sprječavanja i smanjivanja nastojanja otpada od hrane za razdoblje od 4 godine. Pojednostavljuje se postupci zaštite naziva poljoprivredno prehrambenih proizvoda i jasno određuje postupak prilikom registracije oznake na razini EU te je skraćen rok za donošenje zaštite i rok za prigovor kod nacionalnih postupaka zaštite. Jasnije se uređuje postupak ovlašćivanja kontrolnih tijela, upisnik poljoprivrednika, agencija za plaćanje objedinjava podatke o poljoprivrednim resursima, dakle podaci se koriste za prijavu i kontrolu financijske potpore. Ti podaci se koriste za kontrolu financijske potpore i drugih mjera poljoprivredne politike, propisuje se obveza upisnih poljoprivrednika te za izravne potpore u koje spadaju i potpore za iznimno osjetljive sektore u poljoprivredi. Do sada su to bili masno ulje, duhan, mliječne krave i rasplodne krmače. Ovim zakonom nije navedeno koji su to iznimno osjetljivi sektori, a želim reći da se dobro pomaže sektoru maslinovog ulja i duhana, nešto slabije sektoru mliječnih krava, dok se potpore za rasplodne krmače koja je do sada bila 530 kuna po krmači sada svode na deminimis potpore od cca 110 000 kuna po gospodarstvu u 3 godine, to znači da za gospodarstvu od 1000 krmača dobiva oko 110 kuna po krmači u 3 godine ili 37 kuna godišnje. Sve pametne zemlje to rješavaju tako da nešto javno, a nešto skriveno daju subvencije po krmači i do 300 eura godišnje, naravno preko dobrobiti što smo počeli i mi od ove godine, sukladno zakonu o dobrobiti i pravilniku počeli smo i mi od ove godine na takav način rješavati. Ministre, apeliram na vas da se ... [[Govornik se ne razumije.]] osjetljivi sektori, da se to zakonom navede, da se pobroje, da se iznađu načini da se pomogne sektor rasplodnih krmači i naravno mliječnih krava da se bolje poprati. Što se pak tiče proizvodno vezanih potpora, ide se za poticanjem proizvodnje pa je novost u ovom zakonu da se potiče mlijeko i mliječni proizvodi, goveđe i teleće meso i ovčje i kozje meso umjesto do sada krava u proizvodnji mlijeka i krava dojilja, ... [[Govornik se ne razumije.]] i ovce i koze što smatram da je dobro. Naravno, ostaje voće i povrće, šećerna repa i krmni proteinski uvjeti ostaju. Nastavno na to, vezano pak uz savjetovanje i obrazovanje poljoprivrednika, interes bi trebao biti što veća proizvodnja po jedinici površine koja je kod nas skromna. Sukladno odredbama uz proizvodno vezane potpore gdje se do sada potiče proizvodnja, a ne uzgoj životinja, bilo bi dobro većim OPG-ima, ili više njih zajedno, a pogotovo u poljoprivrednim zadrugama ili tvrtkama uvjetovati zapošljavati agronoma, vezano uz SO ili veličinu ili broj zaposlenih ili više njih zajedno jednoga. Time bismo sigurno digli proizvodnju na željenu količinu, ali omogućili zapošljavanje agronoma, koje nitko ne treba, a sukladno tome, ni ne nema interesa za zanimanje za to zanimanje. Pa fakulteti upisuju svega 30% studenata ove g. se to dogodilo u Osijeku i to je nešto što je izuzetno zabrinjavajuće, pitam vas ministre o tome, da li tu mi možemo na neki način pomoći, bilo bi jako dobro da možemo. Jasnije se definira postupanje sa upravnom inspekcijskom nadzoru, službenim kontrolama i kontrolama agencija za plaćanje. Također su jasno definirana pravila o jakim alkoholnim vinima i aromatiziranim proizvodima od vina. Uređuje se pitanje uz stavljanje na tržište, prirodnih i mineralnih izvorskih voda, ovim prijedlogom zakona poboljšava se okvir za provedbu zajedničke poljoprivrede politike, ima dobar smjer kretanja, do drugog čitanja ima još prostora za poboljšanje, sukladno prijedlozima i primjedbama na plenarnoj sjednici i u raspravi. Zbog transparentnosti sinkronizacije sa EU legislativom, nužno ga je i potrebno donijeti, očekujemo čim prije strategiju poljoprivredne proizvodnje i ruralnog razvoja RH, kao jasnije smjernice i odgovore, u kojem smjeru hrvatska poljoprivreda želi ići. Također ponovno apeliram ministre na vas i vaše suradnike, s obzirom da donosimo izuzetno puno zakona pogotovo poljoprivrednih zakona, pogotovo zakona koji dolaze iz vašeg ministarstva da ih paralelno prate i pravilnici, kako bi ovi zakoni mogli biti provedivi i provedbeni odmah. Hvala vam.
Hvala. Nastavljamo sa radovima u ima kluba zastupnika. Sljedeći u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, kolegica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre, državne tajnice i suradnici, pred nama se nalazi u provom čitanju Zakon o poljoprivredi. Ono što svi znamo, znamo da je 2015. g. donesen Zakon o poljoprivredi i da se očito ministarstvo nije odlučilo za metodu ili metodologiju izmjene i dopune postojećeg zakona, nego je odlučilo raditi novi zakon, što je legitimno, samo si svi zajedno trebamo pitati što je smisao i što je cilj svega toga, iz jednostavnog razloga, što malo pogledajte, u prijelazne i završne odredbe, pa tamo od čl. 167. do 170. ima niz pravilnika koji su već doneseni, koji su na snazi, pa će biti tu nekih tehničkih poteškoća, ali ok, ministarstvo se odlučilo za tu metodu. Pogledala sam malo i direktive EU, zanimalo me je da li postoje neke direktive koje su iza 2015. bile mijenjane ili nešto, pa da je to bio između ostalog razlog, no međutim, nije tome tako, očito je ovaj ministar i ministarstvo u ovom sazivu, htjelo imati i svoj jedan novi zakon. Jednako tako da je u međuvremenu donešena strategija upravljanju poljoprivrednim zemljištem i svim resursima koje je vezano uz poljoprivredu, a da je zakon jedan alat koji će omogućiti jednostavniju provedbu, to bi jednako tako bilo jasno. Dakle, od tih strategija i nedonošenja strategija je jedna od rak rana ovog našeg društva. Strategije su dokumenti, koje je važno donijeti iz nekoliko razloga, prvi razlog je, morate ju imati, da bi uopće bilo kakve akcijski planovi i drugo radili, a to je formalni razlog. Drugi razlog je s tim država govori o svom opredjeljenju, kroz strategiju država govori o važnosti pojedinog segmenta gospodarstva, kroz strategiju država, jednako tako daje neke budući da donosi u sabor, daje neke okvire pa se zemlje koje imaju strategije i koje se pristojno odnose prema tim strategijama i prema svemu onome što se radi, bez obzira tko je na vlasti, da li je ova opcija ili je ona opcija, bez obzira da li se ministar mijenja ili ih nema. Strategija je pravac kojom se vodi država i zato se oni donose, strategije EU su bili na 2020. sada je niz strategiju na 2030. a ozbiljne strategije govore čak i na 2050. s tim da se prema njima ne odnosi da je upisano u kamenu, pa nema mijenjanja, nego ovisno o prilikama, odnosno, neprilikama, stvari se mijenjaju. Kada raspravljate o bilo kojem zakonu, a to je i o ovaj zakon, onda morate znate što je smisao, a što je cilj i što želimo s ovim zakonom postići i poboljšati. Imaju 3 elementa odnosno, 3 važne stvari koje čini ovaj zakon, prostor, ljudi i tržište. Prostora nažalost imamo. Malo pogledajte, jednom prilike kada ćete biti, postoje na niz portala, odnosno, na Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja, tamo ima jedan zgodan portal, pa kada ovako se čovjek zanima, može vidjeti karte Hrvatske, koji su na 15. veljaču '68. One su trebale ministarstvu iz nekih drugih razloga, Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja i taj razlog je bio da se vidi izgrađenost. No, međutim, ono što je na tim kartama, uvijek ih možete preklopiti sa 2011. a da ne kažem da možete Google u stvarnom vremenu poklopiti. Pa pogledajte koliko je zemljišta u Hrvatskoj je bilo obrađeno '68. a koliko je to danas. Danas su se ta zemljišta pretvorila u šumarke, dakle, vrlo malo je pretvoreno u građevinsko, kada govorite o postotku, jer nam se čini, da je to puno više, puno više zemljišta je dato prirodi da radi, a nije radio čovjek. Dakle, uvijek je važan prostor u kojem se radi, prostor u kojem se djeluje i to je onaj Zakon o poljoprivrednom zemljištu i bilo bi jako dobro vidjeti, neke posljedice tog zakona, da vidimo, što je taj zakon poboljšao, da li se zaista više zemljišta obrađuje, nego što je to bilo u trenutku kada je zakon rađen. Druga tema je ljudi. Možemo imati zakone najsavršenije na ovom svijetu, zakoni mogu biti idealni, možemo s njima na natječaj za najbolji zakon. Ali, ako nemamo ljude, koji će biti spremni, po tom zakonu, odnosno, zahvaljujući tom zakonu, omogućiti da ti ljudi rade, džabe krećimo. To znači, tu imate opet nekoliko segment, jedna segment je da zaista kad nedavno je bilo Dani hrvatskih proizvoda na Jelačić placu i kad se spuštate, ne možete proći, ja sam u dva navrata prošla jer me zanimalo što se to na danima hrvatskih proizvoda nudi. Zanimalo me što se to nudi sa aspekta poljoprivrede, zanimalo me da vidimo što je tu, da li je to neki iskorak. Imali smo, neću biti prosta, ali imali smo tekstilne proizvode, čarape, majice i neću do kraja reći šta je sve bilo, to je bilo na nekoliko štandova, imali smo alkoholnih proizvoda dakle rakija, imali smo meda i to jako puno meda i jako puno proizvoda od aronije i nešto malo čvaraka i suhomesnatih proizvoda na dva, tri štanda. Dakle na danima kad Hrvatska kaže Kupujte hrvatsko, na trgu, na Jelačić placu, dva dana su bila to su bili proizvodi. I to je nešto što zapravo treba biti zabrinjavajuće. Kad odete izvan pa su dani pojedine općine ili grada i uvijek su nekakvi štandovi i prođete tamo, zaista po prvi put vidimo da ima i nešto mlađih ljudi, dakle da nisu samo ljudi na kraju svog radnog vijeka nego da ima nešto mlađih ljudi koji su se organizirali u pojedine OPG-ove ali bazično u posljednje vrijeme vam je to, ja sam bila recimo u Garešnici nedavno i jednako me je zanimalo dakle, bio je med, bili su proizvodi od aronije i samo je na jednom štandu bilo šljiva. Ja sam tad naravno kao netko tko doma kuha, pitala šta je sa bistricama. Bistrice su šljive koje su recimo za knedle su najbolje bistrice i onda su mi rekli da ih nema, zašto ih nema itd. Dakle to su niz stvari koje se moramo zapitati i vidjeti što se je tu desilo jer nešto što je bilo tradicija, toga više nema. Dakle te šljive u jednom djelu je poharala i određena nepogoda ali je pitanje što s tim hoćemo. Jednako tako, po prvi put ove godine u Hrvatskoj, ja znam za Agronomski fakultet u Zagrebu. Mene je zanimalo Agronomski fakultet iz nekih drugih razloga koji je vezan uz jedan drugi zakon gdje je onima koji se školuju na tom fakultetu a u zvanju su krajobraznog arhitekta ali su školovani na Agronomskom fakultetu ćemo jednim drugim zakonom reći da nemaju šta radit u Hrvatskoj ali to ćemo u drugom čitanju vidjeti šta su se vladajući odlučili. Mene je zanimalo iz tog razloga i pitala sam uopće koliko je studenata ove godine upisano. Ove godine studenata na Agronomskom fakultetu u Zagrebu je upisano 30% manje nego prošle godine, dakle ne govorim unazad 10 g., govorim 30% manje nego prošle godine. Ljudi moji, to je alarmantna situacija, alarmantna situacija da mi ćemo imati i školujemo kadar za neke druge zemlje a kadar koji će nama trebat jer poljoprivreda je nešto što sam sigurna da se nećemo, nećemo reći poljoprivreda nam ne treba, svako će s ove govornice bez obzira da li sjedi desno, lijevo, u centru, bez obzira da li je u ovom trenutku vladajući ili oporba, govoriti in favore o poljoprivredi, što treba napraviti, kako treba napraviti, dakle mi imamo nekih tradicija, to je jedno od naših tradicija. 30% manje studenata je upisano ove godine na Agronomskom fakultetu, na strojarstvu i brodogradnji u Zagrebu je na brodogradnji upisano isto studenata kao i prethodne godine. Sad vas ja pitam, da li mi školujemo studente iz proračuna za neke druge zemlje ili ih školujemo za ovo? Dakle ne da smo trebali, mi smo trebali nešto ljudi moji, napraviti, omogućiti, dat uopće podršku i tom fakultetu i toj djeci da upisuju, mi to nismo napravili. I na taj način zapravo s jedne strane deklarativno nam je poljoprivreda važna ali s druge strane, stvarnost je malo drugačija. I treća tema je tema tržišta. Nema niti jednog zakona koji ne dolazi iz ovog ministarstva i ja koristim priliku, skoro sam zaboravila, kolega Bulj je ovaj put dozvao ministra Tolušića ali bez obzira na to, ministar Tolušić je iz one kontingente vrlo ministara koji dolaze i budu i slušaju šta mi imamo reći o tome dal' to ugradi ili ne, to je druga priča ali budu tu barem na uvodnom djelu i dosta rasprave, pa tu treba biti pošten i reći da je tome tako pa koristim priliku da to naglasim i da to kažem. Dakle, mi uvijek govorimo o tržištu da je važno da hrvatski proizvod dođe na tržište, govorimo o trgovačkim lancima velikim u kojima ne nalazimo hrvatske proizvode i sad je pitanje što mi radimo vezano uz to tržište. I malo kad prođete po zakonu i kad malo vidite, dakle tu opet deklarativno neke stvari ali su tri teme u zakonu meni bile interesantne. Meni su bile interesantne tema koja se odnosi na mineralne vode, bila mi je interesantna tema koja se odnosi na brašno i tema koja se odnosi na otpad od hrane koja je sama pa će biti u Zakonu o otpadu ali je tema koja se odnosi na doniranje hrane. I sad kad je riječ o mineralnim vodama, imaju neke druge zemlje i EU-a i izvan toga koje imaju stroge propise vezane uz distribuciju mineralnih voda na način da su tako htjeli na određeni način favorizirati domaće odnosno one koji jesu što ja ne vidim nekakav veliki problem ali onda vam zakon mora biti operativan. I kad malo čitate o mineralnim vodama koje će biti na tržištu i kad malo vidite što i kako i što može biti onda opet se u zakon ugrađuje pravilnik. Sve zakone koje donosimo ima brdo pravilnika. Kolega koji je prije mene govorio je govorio o tome da se pravilnici trebaju donositi. Zakon neće se moći donositi bez pravilnika i ja sam, pravilnicima vi morate odrađivati neke tehničke elemente a suštinu određujete zakonom i onda kad malo uđete u inspekciju vezano uz mineralno vode će postupati dvije inspekcije. Jedna inspekcija će biti sanitarna koja je u Ministarstvu zdravstva a druga inspekcija će biti inspekcija ... [[Govornik se ne razumije.]] koja će vezano uz hranu i ne znam dal' će nam to biti u Ministarstvu poljoprivrede ili će dobiti ono velika inspekcija ali u svakom slučaju ako se i to mi je zaista o kojoj ću, ako smo se već odlučili da imamo, ponovno inspekciji na razini države, onda bi bilo dobro da su tematski tamo inspektori zajedno, a ne da je jedan u Ministarstvu, jedan u Velikoj i to je pitanje uopće postupanja jer samo trebamo znati što hoćemo. Da li hoćemo da mineralne vode koje dolaze bez obzira da li su gazirane ili negazirane na naše tržište budu strogo kontrolirane i odgovaraju našem tržištu. Iskoristit ću priliku jer o nekim drugim stvarima će vjerojatno i drugi kolege. Jedna mineralna voda, neću govoriti koja jer bi bila apsolutno nepristojna, je bio interes da ide na tržište Rusije. Ne moram vam reći što je na tržištu Rusije, što vam znači za jednu mineralnu vodu Hrvatske da ide tamo na tržište. I onda je napravljena analiza tamo. I analiza je te vode pokazala maltene da je mulj u toj vodi, maltene je takva bila analiza. Naravno da taj koji je htio tu vodu distribuirati na to tržište je tražio da bude neovisna analiza jednog drugog laboratorija koja je pokazala izuzetnu kvalitetu te vode, no međutim, rusko tržište je zauzela jedna druga voda jedne moćnije države iz EU kojoj naravno, znajući da će doći ova, automatski se tržište smanjuje, a možda bi i cijena bila nešto manja. Dakle, tema mineralnih voda je izuzetno važna. Važno je da zaštitimo sebe, ali dajte da vidimo kako da to napravimo. To imate odredbe tamo čl. 65., pa onda iza toga imate ove odredbe koje su vezane uz inspekcije. Jer ako dvije inspekcije postupa, na kraju neće niti jedna. I nešto što je važno. Važno je doniranje hrane. I to imate odredbe čl. od 67. do 69. kako se hrana kojoj još nije istekao rok trajanja ili je već istekao jel ju netko može donirati. To je bilo pred jedno 2-3 godine, ja mislim da su sve televizije, svi portali, sve novine govorili o tome kako imamo pučke kuhinje. Nažalost ih imamo, ali to je naša stvarnost. Kako imamo one samoposluge i to je jednako tako naša stvarnost i kako postoje ljudi koji žele donirati hranu i tu hranu ne mogu donirati. I sad se, između ostalog, ovim Zakonom pokušalo to na određeni način definirati, ali opet to ne definiramo do kraja nego smo odmah ugradili tri odredbe Zakona i onda u jednoj odredbi, ali o tome će biti donesen poseban pravilnik. Ako se je odlučio donijeti novi Zakon, sve OK, to je dodatan napor za Ministarstvo. Ali, prije toga je trebala biti strategija, pa iz strategije da je Zakon operativan i jednako tako tim zakonom se je onda, su se trebale neke stvari riješiti koje su važne do kraja, a ne prebaciti na pojedine pravilnike. Stoga Klub GLAS-a i HSU-a u prvom čitanju neće podržati ovaj Zakon ako ono što smo rekli kroz raspravu do drugog čitanja se prihvati, a nažalost do sad smo vidjeli da tome nije tako, za drugo čitanje ćemo reći svoj stav, ali za prvo čitanje je ovo naš stav. Hvala lijepo.
Hvala kolegici. Nastavljamo sa raspravom u ime kluba zastupnika. Slijedeći u ime Kluba zastupnika SDP-a, kolega Alen Prelec. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući. Poštovani ministre sa suradnicima, evo mi ovdje pred sobom imamo Prijedlog Zakona o poljoprivredi i vidimo u stvari koliko je interesa među zastupnicima koji su se javili dosta u pojedinačnim raspravama, ja bih rekao i za sve građane jer ne postoji ne jedan građanin RH kojeg se ne dotiče poljoprivreda i poljoprivredni proizvodi. Jasno da je važna tema. Evo i ja moram reći, zahvaljujem ministru što je došao ovdje. Dal je to bilo na poziv kolege Bulja ili je sasvim slučajno došao, sasvim svejedno je. Evo, zahvaljujem njemu. Ja sam se osobno uvjerio u dobre namjere ministra. Kod mene u mojoj sredini je došao, dao je potporu jednom značajnom proizvođaču mlijeka kod nas, jednoj sirani i stvarno mogu reći sve najbolje vezano uz njegov angažman barem što se tiče mog kraja. Međutim, ja ću napraviti jednu malu anamnezu svega onoga što se događa u poljoprivredi u zadnjih 28 godina hrvatske države i ne znam koliko ministara u ovih 28 godina. Bilo je to stvarno puno, puno ministara, puno obećanja, zakona i svega, dobrih namjera. Međutim, kakav je rezultat bio od svega toga skupa vidimo na tome gdje nam je poljoprivreda. Ja ću citirati jednog profesora sa Agronomskog fakulteta koji rekao doslovno ovako, rekao je da poljoprivreda ne pada sve niže i niže, nego da se ona sporo vraća na razinu od prije 30 godina. To je začuđujuće. Znači, jedan profesor Agronomskog fakulteta kaže da smo s poljoprivredom tamo gdje smo bili prije 30 godina. I koliko su doslovno napravili svi ministri do sada u ovih 28 godina hrvatske države za poljoprivredu, evo, to je rezultat. Neki su radili za sebe osobno, davali sebi poticaje, neki su bili možda male štetočine, oprostite mi na izrazu i rezultat je takav da nam je poljoprivreda na ovoj razini kako je sada. Reći ću još jednu stvar koja me začudila kod jednog gospodarstvenika kad smo razgovarali o općem stanju u državi, o tome koliko država, županija, općina može pomagati. Kaže, ma ne možete puno. Ali iskreno rečeno, ja ću biti najzadovoljniji kad nam ne bi odmagali. To je nešto što izreče jedan poduzetnik, ali mnogi poljoprivrednici koju su mi govorili, samo nam nemojte odmagat. Ja mislim da ovo država u većini slučajeva ne odmaže poljoprivrednicima i gospodarstvenicima. Vjerojatno nije ni tako riječ ni o vama poštovani ministre, trudite se, vidi se da evo, imate volju i želju, ali da li doista ćemo napraviti nešto konkretno sa ovim novim prijedlogom zakona o poljoprivredi, to ćemo vidjeti s vremenom. Ja bih htio vjerovati da je to jedan pravi put. Međutim, vidjet ćemo. Neki primjeri isto ne govore u dobrom smjeru i nedugo sam isto bio u jednoj maloj sirani, mala sirana koja ima ne znam, 14, 15 ... [[Govornik se ne razumije.]] grla, rade sir, to je malo obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo sa 15-ak krava i novinari dođu i pitaju tog poduzetnika, veli evo, pa kako je? Dajte nam malo govorite o svemu tome skupa. Ha gledajte, uspio sam zato što sam vrijedan, zato što imam vrijednu obitelj, zato što imamo viziju, što imamo strategiju i uspjeli smo. Puno radimo, vrijedni smo i to je to. I sad kad su mene novinari pitali isto, koliko smo mi, njima pomogli, nažalost, moram reći, da smo relativno malo pomogli. Uspjeli su zato što imaju znanje, zato što imaju htjenje, zato što imaju viziju i strategiju. A ja bi morao pitati da li hrvatska poljoprivreda ima strategiju, nažalost nema. Svih ovih 28 g. ili koliko ministra, nitko nije napravio pravu strategiju hrvatske poljoprivrede, to je žalosno. A govorimo o tome, da nam je poljoprivreda strateška grana, strateška grana, a nemamo strategiju, da li je ona u izradi, a ministar je, ja mislim da je čak i ove g. negdje izjavio da je strategija u pripremi, pa evo, želim vam da strategiju imamo što prije, kako bi poljoprivrednici znali što proizvode. Moram priznati da sam evo, čitao i noćas i jučer ovaj prijedlog Zakona o poljoprivredi, koji ima 150-160 str. stvarno je obilan, tražim, tražim da nađem nešto, moram priznati da nisam našao ono što sam mislio da ću naći. Pa mi govori o nekim ključnim problemima u poljoprivredi i način kako ćemo mi riješiti probleme u poljoprivredi. Nisam se ni nadao strategiji i ako će biti poseban dokumenat. Ali, mislim da je to ključno, strategija hrvatske poljoprivrede. Ja sam sebi malo ostavio par crtica, a nešto znam o poljoprivredi, jer sad živim na selu, u surađenje i dan danas. Nešto i razgovaram sa poljoprivrednicima pa sam nešto i naučio. Čelnik sam jedinice lokalne samouprave, pa i o tome imam nekakva saznanja, pa sam stavio sebi, ono nekakve natuknice, što mi želimo ustvari od poljoprivrede. Ja bi rekao 3 stvari najvažnije. Dozvoliti dovoljno hrane za naše potrebe. Druga stvar, proizvoditi dovoljno hrane za turizam, treća je proizvoditi nešto viškova za izvoza. Što od toga danas imamo? Nemamo čak ni ovo prvo, nemamo dovoljno hrane ni za naše potrebe. Velim, bio bi sretan, kad bi, barem to prvo zadovoljilo, međutim, bez ozbiljne strategije, bez ozbiljne strategije, bez ozbiljnog pristupa, bez ozbiljne pomoći državi svim poljoprivrednim proizvođačima to nećemo učiniti. Mislim da sve ovo do sada što smo radili u poljoprivredi, bilo stihijski. Veliki su se znali snaći, veliki su našli tržište, snašli su se i što se tiče poticaja i što se tiče plasmana, ja bi rekao, da je kod velikih, a stvarno govorimo o jako velikima, koliko toliko, zadovoljavajuća situacija. Međutim, mali nam, zatvaraju se, propadaju i ne vide svoju budućnost u poljoprivredi. Imamo konkretne stvari, recimo, da u trgovačkim lancima i u turizmu imamo preko 50% proizvoda koji nisu iz Hrvatske, preko 50%. Evo to je isto bio jedno istraživanje agronomskog fakulteta u turizmu imamo preko 50% proizvoda koji nisu hrvatski proizvodi. Zašto to imamo? Zašto uvozimo većinu proizvoda? I taj trend se povećava, da sve više i više ima proizvoda, zbog čega, imamo sve više turista, sve zahtjevnije, sve više proizvoda tražimo, a ne proizvodimo više. Taj trend jednostavno treba preokrenuti. Treba zadovoljavati svoje, što je moguće potrebe za hranom u maloprodajnom lancu, u turizmu i to će biti način, kako ćemo spasiti poljoprivredu i poljoprivrednike. Znači [[Upadica Hajdaš Dončić: Kolege, molim vas malo tiše, hvala.]] , prednost domaće proizvodnje [[Upadica Hajdaš Dončić: Vokabular vam je jako neprirodan]] jel to Maras opet, jel [[Upadica Hajdaš Dončić: Ispričavam se što sam vas prekinuo, molim vas, nemojte, neprimjetno. Hvala.]] Prednost domaće proizvodnje bi trebao biti kratak put od polja do stola, ali pod uvjetom da imamo dovoljnih količina i kakvoća. U toj situaciji čak i cijene, više puta nisu presudne. Važno je kvaliteta, brza dostava robe, od polja do stola i svježina. A tu je prednost definitivno veća sa domaćim proizvodima, nego sa uvoznim. A mi i dalje imamo veliki broj poljoprivrednih proizvoda iz uvoza, koji su loše kvaliteta, koje zaostaju za našim proizvođačima i po kvaliteti i po kvantiteti, ali jednostavno nemamo ih dovoljno, nisu dobro organizirani. I tu treba država napraviti najviše što može. Sve rezultat toga je da nam djeca odlaze sa sela, zapuštenost poljoprivrednih zemljišta. Evo, u mojem okruženju, kažu neki, da 50% poljoprivrednih površina je neobrađeni. Gledamo kako nam izgleda Slavonija, djeca odlaze, sela nestaju, a mi i dalje nemamo strategiju, nemamo i jasni cilj i viziju kako pomoći našim poljoprivrednicima. Ja sam nedugo bio na jednom putu u Irskoj i ono baš sam htio malo putovati i vlakom i autobusom, gledati kroz prozor, kako izgleda zemlja koja je jedna od najbogatijih u svijetu, kažu po nekakvim procjenama i u Europi, po BDP-u, po glavi stanovnika, mislim da je čak i 2. u Europi. Znate što sam vidio? Vidio sam zemlju koja je dalek skromnija nego Hrvatska. Postoje stotinama kilometra sam se vozio vlakom i autobusom, samo pašnjaci, nema obradivih površina, jasno kao kod nas, samo pašnjaci i tisuće, doslovno tisuće malih farmera. Tisuće. I to je zemlja, koja ima jedan od najvećih BDP-a na svijetu. A mi kažemo da je Hrvatska Bogom dana, Bogom dana i ja se slažem da imamo Bogom danu zemlju, imamo svih mogućih proizvoda, koje možemo ovdje proizvoditi, ali to ne radimo. Zato, zašto govorimo o strategiji? Govorimo i o strategiji zbog toga što nam se događaju primjeri, a ovo ljeto je takvih bilo primjera, da proizvođač lubenica baca svoje lubenice, jer ih ne može plasirati u Hrvatsku a uvozimo makedonsku lubenicu u maloprodajnim lancima. Bilo je primjera da proizvođač jabuka kaže dođite, berite jabuke i nosite, nemam niti ljude niti imam plasmana niti mi se to više isplati, nosite jabuke. Znači imamo i u nekim slučajevima poljoprivrednih proizvoda, očito ih ne znamo plasirati. I tu treba pomoć države, intervencija kako stvarno ti poljoprivrednici ne bi bacili lubenice, jabuke ili sutra mandarine ili ne znam što. Ajmo organizirati kroz strategiju što proizvoditi, kako plasirati, kako pomoći u tome poljoprivrednim proizvođačima a ne da s u turističkoj potrošnji uvozna hrana čini oko 50% a domaća se ne može plasirati. Ajmo štititi domaćeg proizvođača. Ja uvijek kažem pozitivan primjer ili možda negativan Mađara. Mađari su rekli ne može. U EU-u mi ćemo raditi da štitimo našeg proizvođača, poljoprivrednika, cijela Europa im to zamjera, prijete kaznama i kaj se događa, Mađari i dalje štite svojeg proizvođača. Pročitat ću jedan tekst iz ovog prijedloga zakona. Kaže, prijedlogom zakona se uređuje nastavak provedbe vezano uz zajedničku organizaciju tržišta poljoprivrednih proizvoda te osigurava provedba uredbe Europskog parlamenta. Pa dragi moji kolege, poštovani ministre, ako mi mislimo da će nam EU pomoći staviti poljoprivredu na zdrave noge i da će pomoći svakom poljoprivredniku, mislim da se grdno varamo. Neće nam pomoći, oni brinu o svojim poljoprivrednicima, oni brinu o tome da njihovi poljoprivrednici plasiraju svoje proizvode na našem tržištu a vjerojatno naši kvalitetniji proizvodi završavaju na policama tih europskih zemalja jer znaju što je kvaliteta. E pa ako je takva pomoć od EU-a, hvala ne, ne treba nam takva pomoć i ako sami ne učinimo nešto što bi trebalo osoviti naše poljoprivrednike, mislim da ne trebamo previše računati na EU, ono kako se kaže, „Uzdaj se u se i u svoje kljuse“. I ja mislim da jedini spas za hrvatsku poljoprivredu je hrvatski proizvod na policama hrvatskih trgovačkih lanaca. Hrvatski proizvod koji se plasira preko turizma jer to su doista velike, velike mogućnosti. Spojiti i povezati zelenu i plavu Hrvatsku ma što to značilo. Ali to se jednostavno ne događa. Jer povećanjem broja turista, ono što sam govorio, smanjuje se udio hrvatskih proizvoda u turizmu i na policama. Ključno za poljoprivredu je da se prekinu negativni trendovi, da pojačamo tempo u razvoju poljoprivrede, znamo što država želi od poljoprivrede, koji su glavni ciljevi i koji su glavni ciljevi u poljoprivredi. Ako je cilj povećanje proizvodnje, odredimo do koje razine i kojih proizvoda trebamo, koje intenzivnosti i na kojem području. Brendirajmo naše proizvode kao kvalitetne, zdrave, ekološki prihvatljive, svježe. Moramo stvarati imidž proizvoda i onda rezultat neće izostati i to rezultat u relativno kratkom vremenu. Ovo sve što sam izrekao za govornicom nije zato da bi kritizirao nego nasuprot tome, da doprinesem boljem stanju u poljoprivredi, da imamo dovoljno hrane za naše domaće potrebe, da osiguramo egzistenciju svim poljoprivrednicima i da se aktiviraju zapuštene poljoprivredne površine i ožive sela u kojima su nekad ljudi imali perspektivu. Hvala lijepo.
Hvala vam kolega Prelec. Nastavljamo sa raspravama u ime kluba zastupnika. Slijedeći je kolega Željko Lenart u ime Kluba zastupnika HSS-a, izvolite kolega Lenart.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege, Hrvatice i Hrvati i dragi kolege poljoprivrednici i poljoprivrednice. Ne znam da li bih bio vesel što mogu raspravljati o zakonu ili bi bio tužan ili bi se rasplakao nad stanjem u hrvatskoj poljoprivredi, puno je dojmova u meni jer ja ću ovdje raspravljati i kao seljak i kao agronom i kao zastupnik i kao ogorčeni hrvatski građanin države koju napuštaju mladi ljudi pogotovo s ruralnih područja. Zakon o poljoprivredi, lijep naziv no međutim u tom zakonu evo cijelu noć sam ga listao, nisam vidio ništa što će promijeniti nešto što će promijeniti nešto u poljoprivredi. Ova Vlada se hvali reformama a reforma nije napisati novi zakon, reforma znači da se nešto drastično mijenja u sektoru koji ne ide dobrim smjerom. A poljoprivreda je upravo sektor koji ne da ne ide dobrim smjerom nego propada u RH, toga smo svi mi svjesni, i oni koji su na vlasti i oni koju su oporbi i oni koji se ne bave politikom i oni koji kopaju po kontejnerima, svima je nama jasno i njima da je poljoprivreda u Hrvatskoj u banani. Proizvodnja hrane u Hrvatskoj nema alternativu. Hrana je strateški proizvod kao voda, kao energija, kao telekomunikacije, bez hrane nema opstojnosti niti jednog naroda a jadan je onaj narod koji mora svoju opstojnost graditi na uvoznoj hrani loše kvalitete, sumnjive zdravstvene kvalitete a to smo upravo mi Hrvati koji tako živimo i onda se čudimo kada evo raspravljamo o raznim zakonima pa govorimo da je u porastu broj oboljenja od karcinoma. Jedan ov velikih uzročnika je upravo i hrana. Ovaj zakon ne donosi nikakve nove mjere koje će zaustaviti propadanje poljoprivrede, svi su ovdje govorili skoro o strategiji. Nakon 27 godina postojanja neovisne RH mi još dan-danas nemamo strategiju o poljoprivredi. A svi se busamo da nam poljoprivreda treba biti strateška grana. Ako je nešto strateška grana, onda se ona neće promijeniti samo zakonom. Njezin loš smjer, već se moraju promijeniti politike prema toj strateškoj grani. Politika prema poljoprivredi u RH je katastrofalna svih ovih 27 godina. Neću krivit samo jednu vladu, niti ću kriviti ministra Tolušića za to što ovaj Zakon ne donosi ništa dobroga jer nije ga pisao on, bio sam državni tajnik pa znam kako nastaju zakoni u ministarstvima, a žalosno je da Ministarstvo poljoprivrede pod čijim okriljem… Gospodin Đakić, trebate nešto reći? Pa imat ćete priliku, imat ćete pojedinačnu raspravu pa mi onda recite [[Upadica Hajdaš-Dončić: Molim vas, molim vas. Izvolite nastaviti.]] Žalosno je da Ministarstvo poljoprivrede koje zapošljava nekoliko tisuća ljudi ne može ... [[Govornik se ne razumije.]] reformu u poljoprivredi nego pišemo Zakon da obavimo formu, donesemo ga u ovom visokom domu i poljoprivreda ide onako kako ide. Glavne mjere poljoprivredne politike u ovom Zakonu su mjere ruralnog razvoja kao prva, vidimo da sve mjere koje su sve usmjerene prema ruralnom razvoju su bile loše, a dokaz vam je da je Slavonija prazna, da svaki dan odlaze ljudi u Irsku, u Njemačku, diljem Europe, da mnogi Slavonci tamo rade na farmama, a imali su svoje vlastite farme. Tamo su cijenjeni radnici i dobro plaćeni za taj posao, a u RH nisu valjali i nisu mogli preživjeti sa svojim poslom. Mjere izravne potpore, što se slažem, one moraju biti bez potpora, u ovom trenutku nema konkurentnog hrvatskog poljoprivrednika. No međutim i tu imamo stvari koje nisu dobre. Mi potičemo proizvodnje koje ne daju proizvod. Mi imamo puno nasada oraha, lješnjaka i mnogih nasada koji nigdje nisu prikazali koliko su proizvoda proizveli, a dobivaju čak za ekološku proizvodnju znatne direktne potpore. Ja se slažem da potpore moraju biti što veće u onom obimu koje RH može si priuštiti jer bez toga i ovo malo ljudi koji se bave proizvodnjom će propasti. Mjere uređenja i organizacija tržište poljoprivrednih proizvoda. To je treća politika u ovom Zakonu. Pa naše tržište ne funkcionira. Dragi moji prijatelji, ja imam i ratarsku i povrtlarsku proizvodnju. Povrtlarsku ću ukinuti zbog toga što mi pola proizvodnje propada, a nitko na ovom svijetu od pola proizvodnje ne može biti rentabilan. Mi danas imamo problem sa jabukom. Evo, ja sam danas pribavio jednu jabuku koju šalju moji voćari iz Moslavine, a i u ime svih drugih proizvođača jabuka, evo poklonit ću ministru, pa možda do iduće godine se nešto desi prema tim jabukama koje se u centrima inače prodaju po 10 kuna kilogram. Poljoprivredna proizvodnja nije važna samo poljoprivrednicima koji bi tu trebali stvoriti svoj dohodak da žive oni i njihove obitelji, da ostanu živjeti na tom ruralnom području, da ga krče, čiste i drže održivim, već je bitna i hrvatskim građanima, svim građanima RH, ma koliko neki od njih mislili da im nije važna poljoprivreda u RH, ona je važna jer je bitno što jedu i kako se hrane. A hrvatska hrana je svakako kvalitetna, hrvatska jabuka je daleko kvalitetnija od svih ovih koje mi danas uvozimo, a mi se danas suočavamo s problemima da nemamo ljudi koji će nam brati jabuku, da nemamo cijenu za jabuku, da ljudi ne znaju pošto će prodati i kome će prodati. Nemamo dovoljno hladnjača u koje možemo skladištiti i roba jednostavno propada. A ono što su ti proizvođači morali uložiti, to su inputi, znamo da se jabuka prska 20-25 puta u tijeku vegetacije, da je skupa radna snaga koja ju bere i na kraju-krajeva ti ljudi će bilježiti gubitke zbog toga što se mi nismo organizirali. Koliko je važna poljoprivreda i za privredu? Kaže austrijska poljoprivredna komora tj. poljoprivredna komora Štajerske da svako radno mjesto u poljoprivredi otvara skoro dva radna mjesta u privredi. Svaki seljak ima potrebe i u trgovini i održavanju i kupovanju raznih proizvoda, zbog njega postoje servisi i mnogo toga u privredi. No međutim, mi se trudimo jer ja drugačije to ne mogu nazvati da smanjimo broj ovih poljoprivrednih radnih mjesta jer ljudi jednostavno više ne vide tu svoju egzistenciju, krvavo se muče, bez obzira kakav moderan traktor imali da bi stvorili proizvod za kojega na kraju ne znaju cijenu. Idemo u ratarstvo. Ratarstvo je jedina grana poljoprivrede koja je u ovom trenutku isplativa. Samo se svi pitamo dokle? Puno je lakše OPG-ovima koja su dobila državno poljoprivredno zemljište pa imaju 150 hektara, pa puta 2,5 tisuće kuna, pa nešto zaradili na onome što sijali ukoliko su to kvalitetno radili i ostvarili su solidan prihod da mogu živjeti. No međutim, postoje OPG-ovici koji nemaju državnu poljoprivrednu zemlju, koji se pate sa malim zemljištima i mislim da je za njih trebalo u ovom Zakonu naći mjesta kako ih pomoć da porastu na onu nekakvu održivu veličinu. Govorimo o fondovima. Mnogi poljoprivrednici se žale da su aplicirali, da se ostvaruje broj potrebnih bodova, prešli crtu, no međutim nisu dobili. Ali mi ne možemo bazirati razvoj poljoprivrede na tome što ćemo dobiti iz Europe. Ja ću vam citirati Stjepana Radića koji u svom jednom govoru, kad je govorio o Europi rekao jao si ga onome tko čeka kruha iz tuđe torbe. I ako ćemo se mi bazirati na kruhu iz tuđe torbe, propast ćemo još gore nego što smo danas propali. Zakon o poljoprivrednom zemljištu o kojem smo raspravljali mi iz kluba HSS-a nije dobar. Donesen je takav kakav je, vidjet ćemo u provedbi što će se sve dogoditi, tko će plakati, a tko će likovati, ali mislim da na kraju neće biti dobar za poljoprivredu. Danas smo govorili ovdje i o savjetovanju, o učenju poljoprivrednika. Mi danas imamo savjetodavnu službu u kojoj su zaposleni uglavnom agronomi koji rade tamo za 5 do 6 000 kuna. Pa ja pitam vas, nekog čovjeka koji je studirao tolike godine, stekao znanja, da radi za tako mali novac. Pa svi ljudi koji imaju puno znanja odlaze iz te službe i neće ostat za tako malo novaca raditi u savjetodavnoj službi. Tko će savjetovati poljoprivrednike? Govorilo se ovdje i o problemima plasmana hrane u turizam. Tome ... [[Govornik se ne razumije.]] 27 godina valjda povezivanje zelene i plave brazde i što se dogodi? Rasprodali smo hotele, turizam dali strancima u ruke, na obali su se izgradili strani trgovački centri i naša zelena brazda opet neće završiti na Jadranu, neće završiti kod stranih turista koji dođu, već će opet doć strana, tj. uvozna hrana koja se plasira na naše tržište. Poljoprivredni proizvođači, bili oni mali OPG-ovi, srednji, da li bile to velike poljoprivredne firme, svi oni imaju svoje probleme. Ja na terenu razgovaram i sa malima i sa velikima i nažalost danas svi kukaju pa i oni veliki koji imaju i silose i sušare i velike poljoprivredne površine, koji imaju po 50 zaposlenih ljudi, najmoderniju mehanizaciju, jednostavno razmišljaju kako će dalje jer ne vide svoju sigurnost u ovoj državi u kojoj su zakoni napisani na način da jednostavno možete očekivati ako vas netko progoni ovakav ili onakav rezultat, bez obzira da li ste krivi ili niste. Problemi u poljoprivredi su i sjemenarstvo. Veliki broj poljoprivrednika će vam potvrditi probleme sa sjemenom koje mi koristimo, koje je iznimno skupo i iznimno loše kvalitete, a plasira se na hrvatskom tržištu. Problem radne snage o kojem sam već govorio, jer ljudi su otišli trbuhom za kruhom, dosta im je iščekivanja i slušanja o tome bit će bolje, Petrokemija Kutina, naša stabilnost u gnojidbi poljoprivrednih kultura također je na klimavim nogama, ide u privatizaciju i pitanje što će od njih biti, a onda ćemo vidjeti koliko će nam biti stabilna proizvoda ukoliko se u toj privatizaciji krene sa lošim smjerom. Preskupi krediti pa vi u Njemačkoj danas imate kredite sa minus 1%. mi imamo HPB, to nam je još jedina banka koju imamo pa nismo ju kao država upotrijebili da bismo pomogli ovom sektoru poljoprivrede da poljoprivrednici dobiju jeftine kredite jer oni ne mogu sa skupim kreditima. GMO, otvorili smo vrata GMO-u u Hrvatsku umjesto da smo svoju komparativnu prednost da imamo zdravu i čistu hranu, zdravu i čistu zemlju, da smo to upotrijebili na tržištu mi smo dozvolili ... [[Govornik se ne razumije.]] da nam se sa GMO-om zagadi naša zemlja. Ovaj zakon koji je ovako evo debel, koji nije reforma o poljoprivredi, zbog kojega poljoprivreda neće ići boljim smjerom, meni je žao, ja bih volio da bez obzira tko je bio, tko je vlada i tko vlada državom da konačno shvatimo ljudi da nam poljoprivreda treba, da se za nju moramo boriti i da ne moramo slušati sve direktive EU , slijepo ih implementirati i još što je gore, one su još strože nego što su u Europi. Klub zastupnika HSS-a neće podržati ovaj zakon. Smatramo da zakon je loš, kao što sam rekao, ne donosi ništa dobro. On čak nije niti da ga odnesete na wc, nego ga možete jedino podrapati ovako i baciti u stari papir, iako smo potrošili određeni dio šume da bismo ga naštampali. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Prije prelaska na pojedinačnu raspravu pozdravljam učenice i učenike i profesore Turističko ugostiteljske škole iz Splita koji su nam se sada pridružili. Dobar dan. . [[Pljesak.]] Hvala lijepo. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Prva prijava je kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Prije svega dobro je što se ministar pojavio jer je ovo vrlo bitan zakon kojega iščekuju poljoprivrednici. Ono ostaci ostataka od poljoprivrednika koji nisu otišli u Irsku ili ne znam gdje. Ali je činjenica da ovim zakonom ništa se ne rješava. Ovdje je 8 zakona koji je sad postojeći, koji su doveli poljoprivrednika gdje su ga doveli u katastrofalnu situaciju, u biti to su zakoni koji pogoduju uvoznim lobijima jer da ne pogoduju uvoznim lobijima ne bi se događalo da ljudi pilaju svoje voćnjake, pilaju breskve, to je primjer koji ću uvijek ponavljati, gdje mladi čovjek koji ima obitelj ulagao u voćnjak i na kraju ga nije mogao prodati. Zbog čega? Jer je jaki uvozni lobij, jer su najveće štetočine, a ovi kažu nisu štetočine, samo korov koji imamo po poljima. Najveći štetočine su ljudi uvoznim lobijima. Jer ne smije se dogoditi, da jedan mladi poljoprivrednik koji hrani svoju obitelj proizvodnjom voćke, da na kraju on mora pilati aj voćnjak. A ove g. isti taj poljoprivrednik koji ima stolno grožđe, proizvodi ima vinograde ne može na tržištu prodati svoje stolno grožđe i taj čovjek plaće. To mu je jedini prihod, jedini prihod. I tako je Dalmatinska zagora zaboravljena, ostavljena, jedino što imamo PR sjednice Vlade u Splitu, gdje obećavaju navodnjavanja, pa zaborave da Sinjsko polje, postoji, također, kao ogromno polje, gdje prolazi Cetina, ali zato u izbornom kampanju, ministar i župan koji je bio tada kandidat, ali ga je promijenilo Ževrnje, obilaze stočara do stočara i obećavaju navodnjavanje Sinjskog polja. Međutim, na sjednici Vlade niti spomena o navodnjavanju Sinjskog polja. Zamislite da netko dođe iz Izraela i vidi da Sinjsko polje nije navodnjeno, da je suša usred lita, da nema zalijevanja, a imamo najčišću vodu, imamo, evo, ja ovdje imam ispred sebe, čega najviše uvozimo, svinjetine, svježijeg mesa, rashlađenog ili zamrznutog, ugl. GMO proizvodi. A domaći, svinjogojstvo jednostavno izumire. Mi nemamo hrabrosti, kao što su imali Mađari, Austrijanci i rekli, do posljednjih kilograma, naših jabuka, našeg voća i povrća i naših domaćih proizvoda nećemo uvoziti, e to je ministre, snaga koju mi moramo stati svi zajedno i dati vam potporu da zaštitimo domaće poljoprivrednike, a ne da imamo cijelu Slavoniju praznu. Mi nemamo te snage, mi, evo, ovdje su učenici iz Splita, mi nemamo snage, proglasiti isključivi gospodarski pojas, a Talijani nam najviše love ribe. I prodaju ju u turističkoj sezoni, u našim restoranima, a njima dodatne vrijednosti. Nemamo hrabrosti zaštiti seljaka ni ribara. Taj zakon je u prijedlog je u proceduri. Imamo mišljenje vlade, da to da dolazi na dnevni red i naravno oni to ne prihvaćaju, da bi se dodvorili europskim činovnicima, da bi napredovali u europskoj, u hijerarhiji, da bi postali oni predsjednici vijeća. Pa ne smiju biti ministri, Vlada, članovi vlade, saborski zastupnici, ne smije im Hrvatska biti neželjena žena da bi dostigli svoje ciljeve, da bi se dobro utržili sebe osobno u europski, na rang listi na nekim činovničkim dužnostima. Mi moramo štiti seljaka, ovaj zakon to ne radi. Ovdje nije Zakon o poljoprivrednom zemljištu, ali moramo znati, dao sam amandman, od 2020. g. stranci će nam moći kupovati zemlju, poljoprivredno zemljište i to će otići. To je Mađarska zabranila, tj. imali su referendum, nema u Mađarskoj prodaje poljoprivrednog zemljišta, jer proizvodnja hrane je strateška proizvodnja. Na ovaj način će naša djeca, na našoj djedovini raditi za strane vlasnike, za crkavicu. Neće moći preživjeti. Mi nemamo ovim zakonom odgovora. A mi drugo što uvozimo, kruh, peciva i kolači, znači pekarski proizvodi. Mi uvozimo pekarske proizvode, a žitnica Slavonija, brojna polja, komad Slavonije su neobrađena. Pa gdje je tu logika? Logika je da su sve vlade, trpale u glomazne sustave novac, koji je trebao ići u OPG, trpale su u Agrokor i ostale velike kompanije, a nisu u malog poljoprivrednika i naravno da je mali poljoprivrednik otišao. A žalosno je gledati, kada idem put Sinja, kada idem kroz Liku, ravne kotare, Skradin, nigdje Dalmatinsku zagoru, nema blaga, nema stoke, nema, jer nismo konkurentni. Jer ako nama stolno grožđe uvoze iz Srbije, ako mi zakonom nismo spremni i sposobni i dati ću vam amandman, ako mi nismo sposobni zakonom reći, da 50% u trgovinama mora biti domaćih proizvoda, pa 70% ako treba, ako je na tržištu ima i zaštiti domaćeg proizvođača, da ima tržište, onda mi jednostavno ne štitimo, dame i gospode, naš narod, a narod nas je birao, mi smo narodni zastupnici. I zato ministri moraju dolaziti, kada su bitni zakoni ovdje i kazati da su oni grobari hrvatskoga sela, i da trebaju u gasiti sviću, ako ne budemo mijenjali i dali amandmane, tj. sada u prvom čitanju, ali, mislim da je ministar, da će ovaj put naći snage i zaštiti domaćeg proizvođača, da ima sigurnu prodaju, osiguranu. Ako treba, dignuti ćemo jednoglasno ruku, ne vjerujem, ako more Mađari, zašto ne bi mogli i Hrvati i oni su u EU kao i mi. Mi smo ravnopravna zajednica, navodno. Navodno samo ravnopravna zajednica, ali ono što Mađari mogu, Hrvati ne mogu. E to je problem. To je ogroman problem. Dao sam ovdje Zakon o zabrani uvoza GMO-a i proizvodnje i trgovine na području RH. Vlada kaže, da, ovo je odličan prijedlog, ali ne moramo ga trenutno prihvatiti. To je bila rasprava ja sam dao taj prijedlog. Bio sam napadan od raznih lobija, naravno, poglavito od uvoznoga. Pa mi uvozimo, e, imamo čistu ekološku očuvanu zemlju, gdje možemo proizvoditi svinja, ne znam, možemo izvoziti. A mi smo dovedeni da nam izumiru 2/3 Hrvatske. Škole su prazne, ne čuje se dječji plać u rodilištima. Samo na autobusnim kolodvorima, roditelji plaću za mladim ljudima koji odlaze, zbog, čega? Nemamo hrabre odluke u zaštiti hrvatskog seljaka, poljoprivrednika, a rekao sam maloprije ni ribara. Radimo u interesu stranih političkih elita, uvoznih lobija, a to moramo mi presjeći. Mi u ovaj zakon moramo to implementirati a ne 8 zakona koji su loši. I ne omogućiti strancima do 2020. godine, sada kada su naši seljaci iselili iz Slavonije omogućiti da mogu kupiti to poljoprivredno zemljište za nekoliko tisuća eura cijela imanja. Mi to ne smijemo dozvoliti. Mi se moramo odvažiti. I imamo primjer. Mi ne možemo reći Europskoj komisiji vi to ne smijete. Ako je mogla Mađarska, može i Hrvatska jer Hrvatska ne smije, ničija a poglavito čelnika političkih biti neželjenih stepenica, tu je došao da bi došao u Europsko vijeće. Mi se ne smijemo tako prema seljaku dvije trećine Hrvatske ponašati i jednostavno ćemo imati i nacionalnu nesigurnost, strateški jer nećemo imati ljude na tome području šta će nam država koja je krvlju obranjena, šta će nam sve što smo imali kroz povijest, sve bitke ako smo mi najveće štetočine sami sebi, ako imamo dvije trećine Hrvatske prazne, ako naša djeca ne jedu domaće proizvode nego strane koji su loše kvalitete. Još jednom ministre, očekujem od vas da ćete se odvažiti i da nećete biti onaj koji će ugasiti svijeću hrvatskoj poljoprivredi i ne zabiti broku u lijes i biti grobar hrvatske poljoprivrede nego mi svi zajedno moramo mijenjati stvari i vas podržati u ovome što sam rekao, zaštita domaćih poljoprivrednika do grama, do zadnjega kila dok se ne proda, hrvatski poljoprivredni proizvod, mi moramo štiti hrvatskog seljaka, hrvatskog poljoprivrednika. Hvala.
Hvala na vaše izlaganje imamo 6 replika. Prvi kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Bulj, vjerojatno će sada biti odgovor ministra i ovdje kolega iz vladajuće većine da smo mi u EU, da se ne može zabraniti uvoz određenih proizvoda, znači da je ovo slobodno tržište što je istina. Ali s druge strane postoje mehanizmi s kojima se određene stvari mogu napraviti. Mi smo imali ministra koji se hvalio da će zaustaviti uvoz, napravio jedan pravilnik i onda je dobio šamar od premijera iz EU da se to ne može. Zato što se neki potezi ministre ne najavljuju, neke stvari se odrađuju. Znači da ne znaju možda oni koji bi nas u tome mogli zaustaviti. Isto tako postoje mehanizmi koji se mogu koristiti ali smo mi te mehanizme koristili da bi upravo pogodovali uvoznim lobijima, npr. tečajne razlike. Pa mi imamo priznanje guvernera Rohatinskog koji je meni osobno priznao da su ga dok je bio guverner Ivica Todorić, Zdravko Marić, Milan Kujundžić
…/Upadica Dončić: Hvala./…
…i Tomislav Karamarko nagovarali na politički angažman.
…/Upadica Dončić: Hvala vam./…
Onda možemo zamisliti kako ga je Ivica Todorić nagovarao…
……/Upadica Dončić: Kolega, kolega./…
… znači da kreira tečajne razlike da pogoduje uvoznom lobiju.
…/Upadica Dončić: Gospodine Grmoja vrijeme, odgovor na repliku./…
Ovo je potpredsjedniče bitno da kažem, dopustite da dovršim [[Upadica Dončić: Pa dobro ali 16, prosim, hvala.]] Hvala.
Izvolite odgovor na repliku. Nemojte pretjerivati sad.
Hvala lijepo. Da, ministar je krenuo i objavio u javnosti da će mijenjati pravilnik i zaštiti domaću proizvodnju. Zaustavljen je od premijera. Dajte ministre taj prijedlog, ja ću ga objeručke prihvatiti ako štitite domaću proizvodnju i svi saborski zastupnici. Pa ne bojte se, ne može jedan čovjek zbog svojih interesa da bude čelnik EU ili Vijeća ili čega li gaziti cijeli hrvatski narod. Ne smije Hrvatska biti ničija neželjena žena da ostvari svoj cilj. Mi to ne smijemo dozvoliti. Mi moramo štiti hrvatskog poljoprivrednika. I ako imate taj pravilnik, dajte ga u proceduru, obećajem Vam da će 90% saborskih zastupnika, 100, podržati domaćeg proizvođača. Dosta je nama poslušnika i europskih činovnika, zagadili su sve što im se dalo zgaziti. To su štetočine. Prije svega oni moraju štiti domaćeg poljoprivrednika, domaćeg proizvođača a sve ostalo je primarno [[Upadica Dončić: Hvala.]] I to se može mijenjati. Ako može Mađarska, može i Hrvatska.
Hvala vam, molim vas da se pridržavate vremena za raspravu. Replika broj 2 Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj, u pravu ste kada govorite o jednoj stvari a to je da nemamo strategiju, nemamo viziju, nemamo smjer u kojem razvijamo poljoprivredu. Dakle ovaj zakon je samo kap u moru, smokvin list, kako god hoćete. U njemu ima dobrih stvari, naravno koje su tehničke naravi, recimo usklađivanje sa Zakonom o OPG-ovima. Ali dok mi ne znam u kojem smjeru mi razvijamo našu poljoprivredu ni jedan zakon nam neće pomoći. Dakle govorili ste o svinjskom mesu, ja dolazim iz Slavonije gdje imamo dugu tradiciju svinjogojstva, ali mi se n e možemo nadmetati sa jednom Danskom koja je 20 godina i više svu svoju poljoprivredu usmjeravala i ulagala u proizvodnju svinjskog mesa. Mi moramo pronaći svoju nišu. Jesu to suhomesnati proizvodi, kulen, pršut, šunka, je li to nešto drugo, je li to eko proizvodnja? Možda je. Ali onda po tome trebamo krojiti zakone a ne krojiti zakone po onome što eventualno odgovara sadašnjem ministru ili sadašnjem danu a što ćemo sutra, to nitko ne zna.
Hvala kolega Hajduković. Odgovor na repliku kolega Bulj.
Imamo mi zakonsku mogućnost da naše proizvode zaštitimo i mi smo to predložili i u ovoj poreznoj reformi smo dali znači naš prijedlog. Znači imamo mogućnost i dalmatinski pršut i slavonski kulen i sve što se proizvodi u Hrvatskoj. I paški sir gdje sad odlažu otpad i gdje ovce pasu. Jednostavno mi smo dovedeni na ovaj način, na ovaj način, na ovakvo ponašanje dodvorničko da mi ne štitimo domaćeg proizvođača sve pod paskom tržišta. Da mi smo za tržište, ali ako Mađarska može u Europskoj uniji štiti svoga poljoprivrednika i domaću proizvodnju Austrijanac do posljednje jabuke, dok se ne proda njegova jabuka nema uvoza. Mi moramo naći mehanizme u zakonu da zaštitimo našeg poljoprivrednika i proizvođača. I to je moguće ako imamo volju, ako imamo snagu, ako nije Hrvatska nekome samo stepenica da bude europski činovnik i da se dodvori uvoznim lobijima EU, onda smo u problemu.
Hvala kolega Bulj. Replika br. 3, kolega Alen Prelec.
Hvala poštovani predsjedavajući. Pa kolega Bulj, vi ste ovdje u Saboru jedan od najvećih kritičara, to se mora priznati, ali u ovom slučaju stvarno moram reći da se slažem gotovo sa svime što ste vi izrekli. A ustvari, stvari su vrlo, ja bih rekao, jednostavne i pokušat ću ih pojednostaviti. Ovdje u ovom zakonu često se spominje ZPP ili zajednička poljoprivredna politika a samo ću kratko reći što znači ta zajednička poljoprivredna politika, tko ju je osnovao, veli zajednička poljoprivredna politika stvorila je 6 zemalja osnivačica EU-a, 1962. g. i to je najdugovječnija politika EU-a. Cilj je pružanje sigurne hrane građanima EU-a po pristupačnim cijenama, osiguravanje primjerenog životnog standarda poljoprivrednicima i očuvanje prirodnih resursa i poštovanje okoliša. Prije 60 g. je tako nešto napisano, ja bih rekao i danas je aktualno i iz toga bi mogli učiti, ustvari, stvari su vrlo jednostavne a mi ih kompliciramo.
Hvala. Odgovor, izvolite kolega Bulj.
Sve je jednostavno, znači sve je jednostavno, nema tu velike filozofije. U nas jesu političke elite koje su akademski obrazovane, koje su stručnjaci doveli u ovu poziciju jer su ovisile o tim lobijima jer jednostavno nije mogao nitko napredovati da jednom pojednostavi stvari. Da reče narodnim jezikom jednostavnu stvar i da se to pretoči u zakon a ne da se prenormiraju zakoni koji uopće ne vrijede jer ovaj zakon je prepisan, 8 zakona koji jesu doneseni, može ih slobodno, šteta papira, šteta administracije koja je radila ovolike zakone jer mi već ove zakone imamo, koji su loši jer je u stanju poljoprivreda. Oni su 8 zakona stavili u ovaj prijedlog, pa katastrofalni zakon, pa raspravljali smo o njima ovdje, po pitanju OPG-ova, po pitanju svega, subvencija. Znači oni su, sad je ministarstvo potrošilo novac, administraciju da napravi ovaj zakon, da PR odradi jer donijeli smo Zakon o poljoprivredi a u biti on je ništa, on je nula, on je uništio hrvatskog seljaka. Ti zakoni su grobari hrvatskog sela.
Hvala. Hvala kolega Bulj. Replika broj 4, Žagar Tomislav, kolega, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bulj, dakle ako dođete u Slavoniju možete vidjeti da mnogi poljoprivrednici imaju zavidnu poljoprivrednu mehanizaciju što su uspjeli bilo kroz povrat kapitalnih ulaganja doći do nje. Međutim, sigurnost poljoprivredniku ne daje mehanizacija, sigurnost poljoprivredniku daje poljoprivredno zemljište. Vi s pravom upozoravate da postoji opasnost da mnogi ostanu bez poljoprivrednog zemljišta posebno ako se omogući kupnja strancima, međutim ima jedna puno ozbiljnija stvar a to je povrat zemljišta bivšim veleposjednicima, grofovima i njihovim nasljednicima o kojima se malo govori u javnosti, u ovom trenutku u Slavoniji se svaki danom vraća određena količina šuma, poljoprivrednog zemljišta, o tome se šuti, riječ je o vrlo moćnim obiteljima, govori se ovdje ne o desecima tisuća nego o stotinama tisuća hektara poljoprivrednog zemljišta koje će biti vraćene nasljednicima tih obitelji i to je jedan od ozbiljnih problema s kojima će se poljoprivrednici u budućnosti suočiti.
Hvala. Izvolite, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Žagar, evo upozorili ste na jedan problem koji nas čeka, bit koja je u tijeku, međutim Vlada i ministarstvo su oni koji nama moraju saborskim zastupnicima, vi ste sada dali prijedlog i ukazali ste, pretočiti u jedan zakon a ne 8 zakona koji su loši i koji ne rješavaju te probleme. Mi znači se suočavamo sa problemom da su zakoni loši, da smo prenormirani i onda je došlo imamo tih 8 zakona i onda tih 8 zakona prepisalo jedan zakon, u biti ništa apsolutno nema ovdje nova, nemamo znači rješenja, nemamo provedbene dokumente kako će se riješiti hrvatsko selo nego jednostavno lipo je PR-ovski reći ti problemi o kojima vi govorite i nasljedno, tako je u poljoprivredi, tako je u šumarstvu, tako je i Gorskom kotaru, tako je u svim sferama, u ribarstvu, sve imamo dato kao na dlanu međutim interesni lobiji i štetočine unutar ministarstava koje rade za uvozne lobije su uništile hrvatskog seljaka, poljoprivrednika, ribara, šumara, sve su uništili.
Hvala lijepo. Replika broj 5, kolega Josip Križanić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine Bulj, u puno stvari se slažemo, zaštite domaće proizvodnje da, na sve moguće načine ali populizam ne. Zemlja strancima, to stalno pripovijedate, zemlju stranci ne mogu kupovati, znamo da je to zakonom regulirano, mogu kupovati firme i to je na bazi reciprociteta i isto tako možemo i mi drugdje. Kad govorite o Zakonu o GMO-u, stalno ste govorili o uvozu da zabranimo uvoz GMO soje. Ja sam za to, možemo zabraniti uvoz GMO soje ali kako ćete zabraniti uvoz mesa, životinja hranjenih tom GMO sojom u Austriji, Mađarskoj, susjednim zemljama jer broj od soje ... [[Govornik se ne razumije.]] i onda ga odvoze. I s druge strane govorili ste da treba smanjiti PDV na dalmatinski pršut. Izuzetno sam protiv toga jer o dalmatinskom pršutu ima samo o dalmatinskog i hrvatskog samo zrak, sve ostalo je uvoz. Ako bi dozvolili smanjenje PDV-a na smrznuto meso onda bi s tim ubili do kraja hrvatsku proizvodnju. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite kolega Bulj.
Sve šta ste rekli, bez obzira što ste mi rekli da sam populist, ako treba biti populist, ja se slažem s vama. Mi milijardu kuna uvozimo godišnje svinjetine koja se hrani sa sojinom sačmom koja je GMO proizvod. I naravno da tako uništavamo domaće proizvođače, to je puno jeftinija proizvodnja, puno budu mesa više jer jednostavno GMO to potiče i ta nezdrava hrana, imamo taj ogroman problem. I to potpisivam. I to potpisivam, to je ogroman problem što na našim tržnicama mi kupujemo meso, svinjetinu koju uvozimo, vrat ne znam koliko dođe, 7 kuna u trgovinama. Znači mi lošu, štetnu hranu jedemo i to se vidi i po rezultatima pojačanja bolesti, tumora, svega, jednostavno više, to su razlozi, loša hrana. Ja se slažem s vama ali je činjenica da mi moramo zaštititi domaćeg poljoprivrednika. Ako može Mađar, vi govorite da nismo, nismo isti, od 2020. mi ćemo prodavati zemlju strancima a vi ne možete u Mađarskoj kupiti a Mađar će moći kupiti u Hrvatskoj.
Hvala. Posljednja replika, izvolite kolega Ivan Kirin.
Uvaženi zastupniče Bulj, gospodine potpredsjedniče i predstavnici ministarstva. Vi često u ovoj raspravi o kojoj se govor o poljoprivredi i poneki puta već spominjete gospodarski pojas, proglašenje ili ne proglašenje gospodarskog pojasa. Nije mi jasno što vi mislite na isključivi gospodarski pojas ili na zaštićeni ekološko ribolovni pojas? Mi znamo Hrvatska ima unutrašnje more, ima svoje teritorijalno more, a dalje su međunarodne vode i po dogovoru i zakonima u međunarodne vode dolaze zemlje EU sa svojim ribaricama i što imaju pravo. Dakle međunarodne vode nisu sporne nego je sporno što ulaze u naše teritorijalno more i vjerojatno imate podatak i znate da se temeljem neproglašenja gospodarskog pojasa izlovi 350-400 milijuna …... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala vam. Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo. Hrvatska je donijela, znači i ovaj Sabor zaštićeno ekološki ribolovni pojas. To vam je dio isključivoga gospodarskog pojasa, to vam je isto da kupite auto bez blatobrana, bez dva kola, to se donijelo ovdje u Hrvatskoj, isključivo zbog toga da bi se dodvorili, tj. da bi dozvolili da nam more koristi tko god hoće, znači da u našim teritorijalnim vodama, jer to je teritorijalna voda RH kao i kopno, imamo znači vode i kopno i mi ga nismo u punoj primjeni donijeli. Znači mi ga nismo donijeli da ga može, isključivi gospodarski pojas nego dijelove kako je pasalo EU kako bi se dodvorili Italiji, njihovim ribarima da bi mogli. Ali oni rade što žele, oni branaju podmorjem, love ribu gdje nije zaštićeno, gdje je zaštićeno, gdje se mrijeste ribe, rade što god žele a naši ribari ne smiju. Znači jednostavno mi nismo zaštitili naši teritorijalni, teritorij a to su teritorijalne vode a to imamo pravo po Vijeću, i Vijeće Europe nas poziva a i Konvencija UN-a ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala kolega Bulj. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Sljedeća prijava kolega Gordan Maras. Izvolite kolega Maras.
Hvala lijepo kolegice i kolege. Ministar je malo izašao van ali zamolio bih suradnike da mu prenesu poruku, evo čestitam mu prvo na dobrim rezultatima u cro electro, istraživanju agencije 2x1 komunikacije, gospodina Srećka Bosaka povezanog sa njom, bivšeg kandidata HDZ-a u XII. Izbornoj jedinici, bliskog suradnika Tomislava Karamarka. Po toj Agenciji, tom istraživanju gospodin Tolušić je najpopularniji hrvatski ministar. Ne treba još zaboraviti da je direktor u toj agenciji gospodin Kartelo član Kluba zastupnika Nezavisni za Hrvatsku u Gradskoj skupštini grada Zagreba da se vidi malo okružje koje prepoznaje kvalitetu gospodina Tolušića i njegov izvrstan rejting. Znači po rjetingu te agencije koja je snažno povezana sa Karamarkom i gospodinom Hasanbegovićem gospodin Tolušić je najpopularniji ministar u hrvatskoj Vladi. To je tema popularnosti gospodina ministra i prepoznavanja kvalitete njegovog rada gospodine Đakiću. Dalje, nakon što smo konstatirali tko prepoznaje rad gospodina ministra, htio bih vam reći nekoliko stvari, brojke su tu neumoljive i moramo biti svjesni da hrvatska poljoprivreda ne da ne bilježi nikakve uspjehe nego ide u suprotnom smjeru, to se može vidjeti po određenim usporedbama, ne treba biti previše mudar pa usporedbu da je hrvatska poljoprivreda imala '90.-te godine vrijednost 32 milijarde kuna u odnosu na 2017. godinu kada je ona oko 15 milijardi kuna. Govori da je hrvatska poljoprivreda u posljednjih 28 godina, 27 godina izgubila više od pola vrijednosti, odnosno proizvodnje koju je tada imala. Sinonim za našu poljoprivredu nažalost nije uspjeh, nije kvaliteta osim u određenim dijelovima, nije nova radna mjesta nego upravo suprotno, osiromašenje, iseljavanje naših ljudi, gubitak i sve manje i manje ljudi koji se bave poljoprivredom u RH. I onda se čovjek pita kako je uopće moguće govoriti o određenim uspjesima, kako je uopće moguće govoriti ono što ministar govori da je nikad bolja situacija u RH. Jer ja sam neki dan bio u Gudovcu u Bjelovaru na jednom sajmu gdje u uvodnom dijelu je ministar prilikom otvaranja sajma govorio o tome kako je nikad bolje u hrvatskoj poljoprivredi, kako je nikad lakše dobiti sredstva, poticaje kredite. I skoro sam pao sa stolice kada sam to slušao jer zbilja ne znam da li mi mislimo u istoj zemlji kada vidimo da ljudi odlaze, kada vidimo da je poljoprivredna proizvodnja manja i manja iz godine u godinu. Možda poticaja ima više, možda se više traktora kupuje na te poticaje ali to ne znači da više ljudi živi od poljoprivrede i da Hrvatska ima više od poljoprivrede. Ako netko ovdje ima, neka me u tome slobodno demantira. Vidim da su ruke dole i da su pogledi usmjereni prema podu. Da to je nažalost, dame i gospodo, to je nažalost dame i gospodo danas situacija u hrvatskoj poljoprivredi. Znači novci jesu na dispoziciji ali ljudi svejedno ne prepoznaju to, ne nalaze način da od toga žive, da se gospodarstvo razvija i da Hrvatska ima kvalitetniju poljoprivredu. Pogledajte samo postotak rasta poljoprivrednog sektora kod nas primjerice i u Njemačkoj koja je razvijena, koja ima poljoprivredu na jednoj višoj razini, gdje je više ljudi, od toga zarađuje puno veći novac. Znači kod nas u protekle 2 godine je stopa negativna, znači rast je uvijek između 0 i 1% minuta dok u Njemačkoj u 2016. godini primjerice se u poljoprivredi bilježi rast od preko 0,31%. Znači kako to u Njemačkoj je moguće a u Hrvatskoj nije moguće? Ili primjerice kada gledamo postotak ruralnog stanovništva, u Njemačkoj također imamo određene pozitivne trendove, odnosno ljudi se vraćaju na selo i rade na selu a u Hrvatskoj u 2015., 2016. godini preko 3% ljudi je otišlo sa sela i odlazi sa sela. Najčešće kao što su to rekli kolege iz drugih opozicijskih klubova, put je prema Irskoj ili nekim drugim zemljama gdje onda ljudi mogu raditi taj svoj posao i osjećati se korisno i na kraju krajeva nešto doprinijeti za sebe i za, nažalost, društva koje žive a to više tada nije Hrvatska, nego Irska, Njemačka ili neke druge zemlje. I onda se postavlja pitanje kako to, nikada više sredstava, nikada više poticaja, nikada dostupniji krediti, a naši ljudi to ne koriste, zbog čega, di je problem, o čemu se tu radi. Zbog čega ministar i ministarstvo ne uspijevaju napraviti tu sinergiju da ljudi počnu raditi u poljoprivredi i da na kraju Hrvatska nešto ima. Jasno da ne možemo prihvatiti ministarstvo gdje je glavna intencija, da se ministar sa određenim mjerama ispromovira, da li je to borba protiv nekih stranih lanaca ili stranih proizvoda u našim lancima i da od toga napravimo najveću predstavu. A s druge strane, prilikom kriminalne, po meni, kriminalne situacije oko Agrokora, prepuštamo strancima enormne količine naše zemlje. O tome nitko nije ovdje ništa rekao. Znači zbog čega smo tako šutke 100 tisuća hektara naše zemlje, kroz Agrokor, na kraju su završile u stranim rukama. I kakva je to poruka našim proizvođačima i našim ljudima u RH, pogotovo kada znamo stotina i stotina naših poduzetnika i poljoprivrednika koji su izgubili pravo na državnu zemlju, na obrađivanje državne zemlje, a tu zemlju su dobili neki drugi, u ovom slučaju vidimo i strani vlasnici, ili oni koji se možda nikada obradom zemlje nisu niti bavili. I kada pogledate, ovaj dosta debeli dokument, debeli zakon koji se ajmo to tako reći, piše na 100 i ne znam 20 30 str. i onda pogledate uvodno obrazloženja i šta i posljedice koje će donošenjem ovog zakona proisteći. I onda imate 3 sitna pasosa koja ne govore ništa. Ne govore o tome da će poljoprivreda u Hrvatskoj doživjeti određeni uzlet, da ćemo zapošljavati ljude, da će našim ljudima, našim kumicama našim proizvođačima biti jednostavnije raditi posao, da će imati dostupnije proizvode hrvatskim građanima, da će postojati određena sinergija između poljoprivrede i turizma, nego se općenitim frazama u tri pasosa, u tri rečenice objašnjava kvaliteta ovog zakona, koji je na 120 str. I onda u biti dođete do jednog jednostavnog zaključka, znači da očito da vladi ove zemlje, naše zemlje, Hrvatske nije u fokusu poljoprivreda, da su sve ove priče oko Slavonije, oko toga kako ćemo revitalizirati jednu regiju, koja je najviše izgubila od Domovinskog rata prazne priče i nažalost, da na kraju nećemo imati konkretan rezultat od toga i da se neće ništa napraviti. Od novih traktora, možda najviše koristi će imati uvoznici, jer ti traktori na kraju, neće obrađivati onoliko zemlje, koliko bi obrađivali da su ih kupili njemački ili austrijski poljoprivrednici, jer jednostavno, tu zemlju naši poljoprivrednici neće imati. I koliko god mi tu raspravljali, očito je da je ova rasprava samo radi rasprave, a ne radi toga da se konkretno pomogne našim poljoprivrednicima i da oni nešto naprave, za sebe, svoju zemlju, a naravno, najviše, za one koji bi eventualno koje bi eventualno mogli zaposliti i koji se onda zbog toga, ne bi iselili u Irsku, Njemačku ili Austriju. I to je najveća tragedija. Znači naša vlada ne radi apsolutno ništa po tom pitanju, sliježe ramena, gleda u pod u situaciju kada stotine tisuće ljudi svaki dan odlaze iz Hrvatske, kao da im je u interesu da ostanu samo oni koji su se uhljebili. Kao da je to u interesu Vladi HDZ-a da ostanu samo oni koji su direktno pod njihovom kontrolom i pod njihovim utjecajem, kako bi što jednostavnije slijedili našu zemlju i kako bi jednostavnije kontrolirali situaciju u njoj. Svi oni koji svojim rukama rade, njima treba biti što teže, svima onima koji su na državnoj sisi, njima će HDZ omogućiti da budu mirni, spokojni, samo ukoliko glasaju za njih. To je jedna krilatica koja se može lagano preseliti i na situaciju koja se dešava u hrvatskoj poljoprivredi. I to je ono što nije dobro. To gledamo svaki dan, nažalost gledati ćemo to tako i dalje, jer se s ovim zakonom, neće ništa promijeniti. Hvala lijepo.
Na vaše izlaganje imamo 2 replike, kolega Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Maras, u pravu ste kada kažete, umire ulaganja u poljoprivredu i umire poljoprivredne proizvodnje, kako su oni disproporcionalni. Naime, to je sve, ako mene pitate, uzrok nedostatka vizije, strateškog promišljanja, nažalost, ne samo ovog ministra, nego svih onih koji su bili prije njega, ali tu prije svega mislim na HDZ-ove ministre. Jer ako uzmite krivulju, ovo vam je krivulja, koliko se u poljoprivredu ulaže, znači od '89. ništa onda imate nagli uspon prema gore, ali ovo je poljoprivredna proizvodnja od gore prema dolje. Znači ispada što više ulažemo, da se što manje proizvodi. To vam govori da nešto jako ne valja u sustavu, jako ne valja u sustavu, a to je upravo ono o čemu ja pričam nedostatak vizije.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Mi smo u posljednjih 20 i nešto g. u poljoprivredu uložili preko 40 milijardi kn poticaja. Znači to je još jedan sinonim za neuspjeh HDZ-a jedan je brodogradnja, koju vidimo sada kako eskalira ponovno, a drugi je poljoprivreda. Stotine milijarda su iscurile u privatne džepove, nažalost, bez ikakvog konkretnog efekta, na gospodarski dio i gospodarski granu o kojoj se odnosi. To je nažalost i sada treba biti pošten i priznati, nismo to uspjeli, nažalost nismo uspjeli dignuti te grane, pogotovo poljoprivreda, a brodogradnja, kada se s njom ne baviš 2 g. od kada si došao na vlast, sada iako si svaki dan u brodogradilištu, nećeš ništa napraviti. Ministar može tamo kampirati i spavati, ali na kraju tu sreće neće biti s obzirom da se 2 g. problem sustavno zanemarivao. Hvala lijepo.
Izvolite kolegice Sabina Glasovac.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras, inspirirali ste me zapravo vašim uvodnim izlaganjem kada ste spomenuli vrlo visok rejting ministra poljoprivrede u istraživanjima pojedinih agencija koje ispituju javno mnijenje. Moram priznati da bi bilo bolje kada bi njegov rejting tako visok bio među hrvatskim poljoprivrednicima i seljacima, nažalost on to nije, on je obrnuto proporcionalan od percepcije ministra poljoprivrede u očima nekih opskurnih agencija čiji vlasnici kasnije za pumpanje i bildanje HDZ-ovog rejtinga i pojedinih ministara koji su valjda u milosti, zauzvrat dobiva mjesto na listi HDZ-a. Međutim, to ne čudi jer isti to Ministarstvo poljoprivrede, tamo recimo u vrlo kratkom vremenu do načelničkog mjesta napredujete, kako? Tako što donirate kampanju HDZ-a. donator HDZ-a pod rednim brojem 191 je čovjek koji je postao načelnik u Ministarstvu poljoprivrede. Znači Ministarstvo poljoprivrede ne služi hrvatskom seljaku i poljoprivredniku nego interesima HDZ-a koji plaćaju hrvatski građani.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Glasovac, pa ja sam moramo to spomenuti jer vidim da su se i neki kolege iz HDZ-a iznenadili zašto agencija bliska Tomislavu Karamarku i gdje direktor član stranke gospodina Hasanbegovića, toliko prepoznaje kvalitetu ministra Tolušića. Znači između svih HDZ-ovaca u Vladi, baš su prepoznali njegovu kvalitetu. Znači vidim d evo, zamislio se gospodin Šuker, gospodin možda, gospodin koji je dosta blizak gospodinu Tolušiću, zna vjerojatno razloge ali to je zanimljivo, znači s te strane vidjeti tko na koji način prepoznaje koga i koji krugovi prepoznaju koga, znači to je nešto šta evo, jedan novum u hrvatskoj politici a pogotovo u HDZ-u. Hvala lijepo.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnim raspravama. Slijedeći se prijavio kolega Đakić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicima. Pa evo poljoprivredna politika je uz vanjsku i sigurnosnu politiku zajednička politika zemalja članica EU-a. Zajednička poljoprivredna politika EU-a ima zapravo tri prioriteta. Zajamčiti održivu proizvodnju hrane, osigurati održivo upravljanje prirodom i prirodnim resursima i poticati uravnoteženi razvoj svih ruralnih područja u EU-u, tako naravno i u RH. Pred nama je Prijedlog Zakona o poljoprivredu kojim se uređuju ciljevi i mjere poljoprivredne politike i daje okvir za provedbu mjera. Zakonom se bi se trebalo osigurati nastavak provedbe niza uredbi EU-a kojima se omogućava, unaprjeđuje, poboljšava pružanje potpora iznimno osjetljivim sektorima kojim se ne potiču u EU-u i drugih mjera državne potpore. Zajednička organizacija tržišta poljoprivrednih proizvoda, uređuje se sustav kvalitete odnosno registracija i zaštita naziva poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda sa oznakom izvornosti, oznakom zemljopisnog podrijetla i oznakom zajamčeno tradicionalnoga specijaliteta. Uređuje se pitanje stavljeno na tržište prirodnih mineralnih i prirodnih izvorskih voda i postupak stavljanja na tržište RH prirodnih mineralnih i prirodnih izvorskih voda koje se crpe sa tka trećih zemalja itd. Prema članku 7. ovoga prijedloga, ciljevi poljoprivredne politike u RH su podizanje razine konkurentnosti poljoprivredno-prehrambenoga sektora, provedba financiranja poljoprivrednog sektora, poboljšanje tržišnih mehanizama za prodaju prehrambenih proizvoda i uspostava učinkovite organizacije sustava kontrole u području poljoprivredne proizvodnje, sigurnosti hrane i kvalitete hrane. Poljoprivreda je definira kao strateška grana gospodarstva RH i tako piše u ovom zakonu. Sve ove dosadašnje tlapnje koje smo čuli iz raznih klubova i pojedinaca, zasigurno nemaju veze sa ovim zakonom jednako kao ni stanje rejtinga ministra Tolušića kojemu ne treba ni agencija nego su poljoprivrednici baš ti koji osobno pišući i hvaleći i dočekujući ga u svim prostorima RH, jasno govore o njemu i o njegovom timu ljudi koji radi u interesu hrvatske poljoprivrede. Sve druge nesuvisle ocjene koje dolaze iz redova raznih klubova su zapravo paušalno ocjenjivanje koje nema veze sa razumom ni sa stvarnošću. Među mjerama poljoprivredne politike navedenima u Glavi 2., najzanimljivije su mjere ruralnog razvoja. Prema članku 18. ovoga prijedloga, mjere ruralnog razvoja usmjerene su na povećanje gospodarske učinkovitosti, unaprjeđenja konkurentnosti proizvodnje i prerada poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda, okolišno prihvatljivu i energetsku učinkovitu poljoprivrednu djelatnost, prilagodljivu klimatskim promjenama, poboljšanje kvalitete života, očuvanje naseljenosti i unaprjeđenje gospodarskih djelatnosti u ruralnim područjima poštujući načelo očuvanja i unaprjeđenja okoliša, krajobraza i bioraznolikosti. Ove se mjere ostvaruju kroz svoj program ruralnog razvoja RH i nacionalnog programa potpora. Treba naglasiti potrebu za jačanjem aktivnosti i angažman kako državne tako i poljoprivrednih proizvođača po pitanju prilagođavanja poljoprivredne djelatnosti klimatskim promjenama u smislu poticanja poljoprivrednika na osiguranje imovine, usjeva, trajnih nasada, poljoprivrednih površina i mehanizacije, gospodarskih objekata i stočnog fonda, svega onoga što je potrebno za njihovu gospodarsku učinkovitost. Posljednjih godina svjedočimo razvojnoj moći prirode i ogromnim materijalnim štetama nakon prirodnih nepogoda. Nažalost, prirodne nepogode su sve češće a saniranje šteta financijski je vrlo zahtjevno. Ciljevi na kojima su usmjerene mjere ruralnog razvoja neće se moći ostvariti ukoliko će se zadržati očekivanja da se štete od prirodnih nepogoda saniraju sredstvima samo državnog proračuna ili lokalnih i regionalnih proračuna. Ukoliko se poljoprivredno gospodarstva ne osigura ne postoji garancija da će se održati nakon što pretrpi štetu od nepovoljnih vremenskih uvjeta, tuče, mraza, suše, poplave i dr. nepogoda. Stoga bi program ruralnog razvoja RH kao i nacionalni programi potpore trebali i nadalje sadržavati mjere kojima bi se poljoprivrednim proizvođačima i onima u povezanim djelatnostima omogućilo i olakšalo i osigurala dostupnost policama osiguranja i sufinanciranje polica osiguranja. Prema informacijama objavljenima na stranicama agencije za plaćanje u poljoprivredi vidljivo je da je sama informativna kampanja dovoljna kako bi se povećao broj poljoprivrednika koji se odluče osigurati svoju djelatnost. Naime, nakon provedene informativne kampanje o potrebi osiguranja poljoprivrednika te izmjene Pravilnika o provedbi mjere 17 programa ruralnog razvoja RH, rast premije osiguranja i broja ugovorenih osiguranja za drugo tromjesečje 2018. godine iznad je svih očekivanja. Prema podacima Hrvatskog ureda za osiguranje premija osiguranja usjeva i nasada bilježi rast od 51,44% u odnosu na isto razdoblje prošlo godine. 121 milion, 553 tisuće i 18 kuna u odnosu na 80 miliona 266 tisuća 527 kuna u 2017. Još veći rast bilježi broj ugovorenih osiguranja. Ugovoreno je 16191 osiguranje više nego u 2017. godini, što je rast čak od 87,40%. 34717 osiguranja u odnosu na 18526 iz 2017. Premija osiguranja životinja također bilježi rast i to od 25,01%. 81 milion 832 tisuće 755 kuna u odnosu 65 miliona 461 400 kuna u 2017. godini. Broj ugovorenih osiguranja životinja raste 18,36%. 896 osiguranja u odnosu na 757 iz 2017. godine. Treba podsjetiti da u svrhu povećanja interesa poljoprivrednika za osiguranjem i povećanjem brojem ugovorenih polica osiguranja korisnik više ne treba platiti cjelokupnu premiju osiguranja nego po ugovaranju osiguranja plaća 30% premije osiguranja, dok 70% premije Agencija za plaćanje. Nakon administrativne obrade izravno plaća osiguravajućoj kući u ime poljoprivrednika. Prag gubitka poljoprivredne proizvodnje smanjen je sa 30% na 20%, znači za 10%. Intenzitet potpore povećan je sa 65% plaćanja premije osiguranja na 70%. Zahtjev za isplatu potpore poljoprivrednici mogu podnijeti tijekom cijele godine. Drugo pitanje od posebnog interesa je pitanje doniranja hrane. Ovaj Prijedlog Zakona to pitanje regulira člancima 67., 68. i 69., a zapravo je najvažnija odredba čl. 69. koji uređuje da detaljne odredbe o doniranju hrane pravilnikom propisuje ministar. RH tek je započela sa praksom doniranja hrane i ovo kratkotrajno iskustvo je pokazalo mnoge nedostatke. Unatoč ukidanju PDV-a na doniranu hranu socijalne samoposluge su prazne o čemu mediji gotovo svakodnevno izvještavaju. Donatori tvrde da je najveći problem trošak prijevoza, dostave hrane u socijalne samoposluge, ali i mnoštvo propisa koji su proturječni. Sjetimo se, EK je u listopadu prošle godine donijela smjernice EU o doniranju hrane. U tim se smjernicama navode mogućnosti organizacije doniranja hrane koja je u skladu s propisima EU o mogućnostima fiskalnog poticanja donirane hrane, a naveden je i fond europske pomoći za najpotrebnije i doniranje hrane. Hrana koju distribuiraju partnerske organizacije može se kupiti sredstvima fonda, no mogu se i donirati.
Hvala. Imamo, bit će prilike u replikama ... [[Govornik se ne razumije.]] Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Alena Preleca, izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedavajući. Kolega Đakiću, prvo ste rekli paušalno ocjenjujemo. Pa evo, ja bih volio da mi onda odgovorite, ako mi paušalno ocjenjujemo, ovo što ste vi izrekli, veli, poljoprivredna proizvodnja ima za cilj poticati razvoj svih ruralnih dijelova RH. Pa jel stvarno vi vjerujete u tome da se potiče razvoj svih ruralnih dijelova RH, a znamo da nam nestaju sela, djeca nam odlaze i sve je to trend koji stvarno i slijepac vidi. Evo, to mi konkretno odgovorite. I drugo, rekli ste, ona je naša strateška grana. U RH je ona strateška grana. Pa ako je strateška grana, vjerojatno bi trebala biti i strategija. Da li vi možda znate da mi imamo strategiju u RH ili možda ja ne znam. Evo, samo mi na ta dva pitanja odgovorite. Ako je strateška, da li imamo strategiju i ako je tako razvojna za ruralna područja, zašto nam nestaju sela? Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Đakića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega, svašta ste vi izgovorili slušajući mene. Vežete određene riječi, no puno toga ne znate. Ne znate da stvarno naše selo je oplemenjeno sa mjerama koje je donijelo ovo Ministarstvo i ministar, da oni koji su ostali su se razvili, dobili, koristili mjere i napreduju, okrupnjavaju zemljište i obrađuju ga kvalitetno i stječu dobre potpore u tome kao i u mehanizaciji, tako i u kvaliteti. Što se tiče vaših raseljenja. Pa ono je za vašeg vremena počelo jer niste imali ni mjere, niste imali nikakvu sigurnost poljoprivrednika, prosvjedi su označili vašu eru upravljanja ovim sektorom i mogu samo reći da vi koji ne razumijete da postoji strategija ruralnog razvoja, a onda postoji još jedno, savjet za Slavoniju koji učestalo radi na oplemenjivanju našega sela i zaustavljanju iseljavanja.
Hvala lijepa. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Lenarta. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Đakić, mislim vi ne bi trebali pričati nekome da ne razumije jer teško ste i razumjeli ovo što ste danas teško pročitali, što su vam napisali, a da su vam napisali vidi se kako ste teško izgovarali brojke koje su vam tu napisali unutra i da ne razumijete uopće materiju koju su vam napisali. Jedino što ste iz glave odradili to je da ste pohvalili ministra. Ja nemam potrebu ministra niti posebno hvaliti niti kuditi nego govorim o radu Ministarstva i o ovom Zakonu koji se ovdje radi, a ministru će suditi danas-sutra ili Vlada ili izbori ili netko drugi. No, ja ne znam koji su to tako napredovali kako vi kažete jer oni s članskom iskaznicom HDZ-a ili mislite na sve? Mnogi su propali, mnogi su otišli u Irsku, Njemačku, bilo gdje. Iz operativnog programa su ugasili farme. Ako vi smatrate, vi meni recite da li vi vjerujete da je poljoprivreda u RH napredovala? Ili je nazadovala? Pa vi dolazite iz poljoprivrednog kraja, pa morali bi to znati. Ja mislim da vam je jasno da smo mi nazadovali u svim segmentima poljoprivredne proizvodnje. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Đakića.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa kolega Lenart, ja sam čitao tako da me razumijete. To što vi ne razumijete, pokazalo se kad ste bili državni tajnika da niste ništa zajedno sa svojim ministrom niti onom vladom SDP-a učinili kako bi poboljšali poljoprivredu. Izopačili ste Zakon o poljoprivrednom zemljištu, dali ste ga velikima, omogućili ste vi i Todoriću i ostalima da samo veliki budu ti koji dobe zemljište u zakup. Vi ste iz todorićeve kuhinje napravili Zakon jer niste znali, mi smo ga presreli, bilo je mail koji je došao od pomoćnice, od njezinog muža kod nje kako treba izgledat Zakon. Vi niste bili sposobni napisati nikakav zakon koji bi bio u korist hrvatskih poljoprivrednika. To su vam jasno rekli. A rezultati, oni su mjerljivi, brojke su nepobitne. Rast poljoprivredne proizvodnje tek sad je počeo i on ide svojim usponom i ne možete ga zaustaviti, ni vi ni vaše budalaštine.
Hvala lijepa. Kolega Lenart je dignuo povredu Poslovnika. Koji je članak povrijeđen?
Poštovani potpredsjedniče, čl. 238. vrijeđanje kolege Đakića. On govori vi ste to napisali, vi ste to napravili, vi ste loš zakon o poljoprivrednom zemljištu. Pa kolega Đakić, vi ste dijelili državno zemljište. OD 27 godina Hrvatske, 20 godina je HDZ na vlasti. To što je HSS bio u koaliciji s vama, pa to ne znači da je mogao određivati politike. ... [[Upadica: ne čuje se.]] Pa imali smo i ministre, da. I vi ste, kolega Šuker bili ministar u Vladi Ive Sanadera i pravite se da ništa neznate. ... [[Upadica: ne čuje se.]] Draga gospodo. I govorite nama da mi ne znamo. Hvala.
Dobro, hvala lijepa. Procjenjujem da naravno nije povrijeđen Poslovnik. Hajdemo se malo umiriti. Nije povrijeđen Poslovnik jer nije bilo nikakvih uvreda, a kvalifikacije koje si međusobno daju saborski zastupnici, to je druga stvar. Slijedeća replika je poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Đakić, meni je drago što ste se dotakli jedne teme koja ovako malo bi vjerojatno i prošla nezapaženo da niste ni spomenuli, a to je proces osiguranja poljoprivrednih usjeva. Projekat koji je davno 2003. krenuo iz jednog grada iz Zagrebačke županije, ali žao mi je što osiguravajuća društva nisu tu pokazala interes i žao mi je što jedinice lokalne samouprave tu ne pokažu veći interes da uz agenciju više sufinanciraju jer to je jedini način da onu silnu muku naših seljaka nadoknadimo u onom trenutku kad dođe naprosto nevrijeme i u roku od pola sata počisti sve ono što su se oni mučili cijele godine. I to je samo jedan od modela i oblika kakao se može seljacima pomoći. A što se tiče ovih rasprava, pa bilo bi bar dobro da netko kaže, čujte, ovo u Zakonu ne valja, ja bih to napravio na takav i takav način. Onda bi mogli polemizirati, ali ovako, teško.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog zastupnika Đakića.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Šuker, dobro ste vidjeli da sam ja naglasio točno u postocima i u financijskim sredstvima, kao i broju korisnika koliko je uznapredovalo osiguranje poljoprivrednih usjeva kao i imovine poljoprivrednika. Jednako tako i ovo je dobar prijedlog kako bi potakli i jedinice lokalne samouprave, ali i regionalne samouprave kako bi ono što dobivaju od zakupa zemljišta ulagali u osiguranja i spasili što više jer sami smo vidjeli da u komisijskom radu komisije za procjenu štete možda se 1-2% osigurati povrata kada se dogodi šteta i do nije dostatno i osiguranje ovakve vrste je sigurno najbolje rješenje koje će u budućnosti sigurno štititi ovu proizvodnju pod vedrim nebom.
Hvala lijepa. Sad ćemo na trenutak po običaju prekinuti pojedinačnu raspravu, pa ćemo prijeći na iznošenje stajališta u ime kluba. Sada ćemo se vratiti ka pojedinačnim raspravama, pa će sada riječ dobiti poštovani zastupnik Domagoj Mikulić, izvolite.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege. Drago mi je da danas u Saboru imamo Zakon o poljoprivredi, o kojoj možemo raspravljati, razgovarati. Zakon o poljoprivredi, kao krovni zakon za granu poljoprivrede koji za cilj ima jasnije i kvalitenije propisati ciljeve i mjere poljoprivredne politike u RH, te ga se usklađuje sa zajedničkom poljoprivrednom politikom. Ovaj zakon o kojem danas raspravljamo, možemo gledati i kroz financijsku prizmu, naime njime se omogućuje oko 7 milijardi kn godišnje, izdvajanje za poljoprivredu, kroz ruralni razvoj, izravna plaćanja i mjere organizacije tržišta, ovaj zakon podrazumijeva donošenje i nacionalnih, strateških i … [[Govornik se ne razumije.]] dokumenata s utvrđenim nacionalnim ciljevima, prioritetima, mjerama i mehanizmima djelovanja au programskom razdoblju od 2014.-2020. g. S obzirom da ministarstvo ovim zakonom ima obvezu surađivati sa javnim službama i znanstvenim institucijama, ja bi sada ovdje naveo jedan aktualni primjer iz Osijeka, u kojem su se i drugi zastupnici malo dotaknuli. Naime, radi se o sveučilištu u Osijeku, odnosno, fakultetu agrobiotehničkih znanosti iz Osijeka, koji je preteča mu je poljoprivredni fakultet, koji se do sada percepcijski vezao, isključivo na poljoprivredu, a danas bilježi znatan br. smanjen broj upisnika, točnije, duplo manje, nego prijašnjih g. To drastično smanjenje broja studenata je očigledan primjer odnosa društva prema poljoprivredi i mislim da je savršeno vrijeme da sada napravimo velike zaokrete kako bi agronom bio priznat i radio posao za koji se je školovao, te da bi se agronomija kao zanimanje poziv i znanstvena disciplina učinili atraktivni i konkurentima za studente. Vjerujem da se jačanjem kako poljoprivredne komore, tkao i osnivanjem agronomske komore mogu stvoriti preduvjeti za zaštitu naših agronoma kroz određene ovlasti, odnosno, da se uredi jedan sustav, prema kojem svako poljoprivredno gospodarstvo, treba imati zaposlen određeni br. agronoma. Svjestan sam toga, da je teško danas nekome nešto nametati, ali sam isto tako mišljenja kako tom poticanju sinergije obrazovnih ustanova i samih proizvođača možemo kroz veći broj kvalificiranih agronoma unutar tih poljoprivrednih gospodarstava, poljoprivrednim proizvođačima osigurati kako veće prinose, tak i veće profite i prihode. Važno je i da se ovim zakonom definiraju mjere i smjerovi naše poljoprivrede politike za razdoblje 2014.-2020. g. te da se poboljšava uređenje pitanja objave godišnjih izvješća o stanju poljoprivrede u prethodnoj kalendarskoj g. tzv. zeleno izvješće koje nam na godišnjoj razini daje jasan uvid u cijene i stanje količina pojedinih poljoprivredno prehrambenih proizvoda i pojedinih poljoprivrednih imputa. Naravno da nam ovakav prikaz daje jasniju sliku o stanju u našoj poljoprivredi, ali ujedno može nam biti i poticaj za bolju pripremu, za buduće poljoprivredno razdoblje, odnosno, zajedničku poljoprivrednu politiku od 2021.-2027. g. kako bi naša poljoprivredna politika bila otporna na eventualne buduće izazove, da naša politika poljoprivredna vodi održivom razvoju poljoprivrede i bude osigurač rasta razvoja i opstojnosti hrvatskog sela. Također nadovezao bi se i na kolege zastupnike koji su dotaknuli strategije razvoja poljoprivredne proizvodnje. Također sam mišljenja da je konačno sazrilo vrijeme da zaista dovršimo jednu dugoročnu strategiju razvoju poljoprivredne proizvodnje koja bi zasigurno bila poticaj i ohrabljenje našim poljoprivrednicima, poglavito onima mladima, onima koji tek ulaze u poljoprivredu i koji u biti vape za sustavnim pristupom poljoprivredi i jednom jasnom definiranom smjeru te naše poljoprivrede. A vjerujem da smo i ovim zakonom na tome putu i da jedan od budućih projekata koje ćete vi kao ministarstvo provoditi je i ta dugoročna strategija razvoja poljoprivredne proizvodnje. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku, poštovane zastupnice Maksimčuk, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega, vi ste se u vašoj raspravi dotaknuli 2 teme koje su mi ovako ostali, to je strategija o kojoj su mnogi govorili i naravno da je već odavno sazrjelo vrijeme da jedan takav važan dokument donesemo, jer dolazimo i vi i ja iz krajeva Slavonije, gdje je stvarno poljoprivreda bila i uvijek bila prva grana kojom su se ljudi bavili. Vidimo da je ona u padu, a ova druga činjenica koju ste iznijeli to je smanjen br. studenata, na agronomskom, odnosno, poljoprivrednom fakultetu u Osijeku, što je svakako jedna loša slika, trebamo učiniti sve i ubrzati donošenje ove strategije. Ali ja se još jednom pitam ovdje, što je sa savjetodavnom službom, da li je ona opravdala svoje postojanje, odnosno, što je sa svim tim, što je sa poljoprivrednom, sa mnogim poljoprivrednim agencijama, odnosno, što je sa komorom poljoprivrednom, da li su one opravdale svoje postojanje, kada nam je ovakvo stanje.
Hvala odgovor poštovanog zastupnika Mikulića.
Zahvaljujem se poštovana kolegice, što se tiče savjetodavne službe da li je ona opravdala svoju opstojnost, to će možda i državni tajnik u svojim budućim izlaganjima izreći, ali def. se slažem s vama da j strategija jedan osnovni segment iz kojeg treba polaziti sve, da su studenti, mladi, obrazovani agronomi, onaj drugi segment koji ćete naše politike znati i provesti. A što se tiče same komore, evo mi smo nedavno imali ovdje Zakon o poljoprivrednoj komori i mislim da ministarstvo u tom pogledu će uložiti zaista značajne napore ne bi li Komora zaista postala krovna udruga svih poljoprivrednika ovdje u RH a kao što smo i čuli u planu je i osnivanje Agronomske komore koja bi uz poljoprivrednu trebala popuniti taj prostor. Hvala.
Hvala. Sada će pojedinačnu raspravu svoju iznijeti poštovani zastupnik Ivan Lovrinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pozdravljam ovdje nazočne predstavnike Ministarstva poljoprivrede, poštovane kolegice i kolege. Žao mi je da nema ovdje ministra, čuo sam da je otišao na potpisivanje nekog ugovora. Izgleda da su ove samopromocije važne o potpisivanju ugovora, naravno da jesu ali još je važnije čuti ovdje razmišljanja saborskih zastupnika o tome kuda ide poljoprivredna politika, kakav je položaj poljoprivrednika, sela, odnosno ruralnih krajeva. Svima je nama poznata onaj slogan dobro poznati od polja do stola. I to je osmišljeno upravo kao jedan dobar plan, koncepcija da ono što se proizvodi na hrvatskim poljima dođe u naše domove na naše stolove. I dragi građani taj slogan od polja do stola zbog loše poljoprivredne politike on se promijenio u slogan koji glasi od Poljske do stola. Što to znači? Pa znači da mi sve više i više od voća, povrća, mesnih proizvoda, mliječnih proizvoda uvozimo iz Poljske a tako je i iz drugih zemalja. Ne treba ovdje puno objašnjavati i prepričavati da je poljoprivredna politika, odnosno da je ona krahirala, mi nemamo niti strategiju razvoja poljoprivrede. A što je meni zanimljivo to danas govore i članovi vladajuće koalicije, dakle ljudi jedno govore ovdje za govornicom a onda kažu na kraju ipak mi podupiremo prijedlog ovog zakona. Evo dragi građani, vi vidite da je uz ovakav politički sustav, raspored snaga u Saboru da ćete svi vi, svi mi da ćemo još dalje teže živjeti i patiti. Ali ajmo mi o brojkama ovdje i o nekim prijedlozima. Poštovane dame i gospodo, poštovani građani. U svojoj poljoprivrednoj politici Hrvatska se obvezala da će financirati poljoprivredu i ruralni razvoj u onom iznosu koliko financira, koliko dobije iz EU. Pa ajmo vidjeti kako to izgleda. EU od 2014. do 2017. znači u 4 godine je ukupno uplatila u naš proračun oko 8,2 milijarde kuna. Hrvatska je trebala također iz našeg proračuna uplatiti također 8,2 milijarde kuna. Međutim ona je u 4 godine isplatila 4,7 milijardi kuna što znači da Hrvatska nije našim poljoprivrednicima isplatila 3,5 milijarde kuna. Znači godišnje oko 9 stotina milijuna kuna. A znate li vi gospodo što znači milijun kuna koji se ne isplati ljudima koji žive od poljoprivrede? Što znači 100 milijuna a kamoli 900 milijuna svake godine? Pa zato su naši poljoprivredni proizvođači izbezumljeni, ostavljeni na cjedilu. Njih zanimaju dvije ključne stvari, tko će, kako će ih se prodati ono, otkupiti ono što proizvedu. I drugo, kako od sijanja do prodaje premostiti nedostatak financijskih sredstava. Na temelju ovog podatka da niste isplatili oko 3,5 milijarde kuna u 4 godine koje ste bili dužni isplatiti, pa ne može se izvući drugi zaključak nego da vi upravo gušite razvoj poljoprivrede i da ste te naše poljoprivrednike čija je tvornica ona koja je pod vedrim otvorenim nebom, koji žive od vremena i od neba, da ste ih naprosto ostavili u situaciji da se ne mogu financirati. Nema tu nikakve politike, tu politiku umjesto da je poljoprivredna politika, preuzeli su nakupci, prekupci, uvoznici, šverceli i tko zna tko još. Stranka Promijenimo Hrvatsku uistinu će staviti poljoprivredu na mjesto koje joj pripada kao stratešku djelatnost. U programskom smislu smo mi uistinu lideri oporbe u programskom smislu. Nadam se da ćemo to uskoro biti i brojčano. Krajnje je vrijeme da prestanete vi iz Ministarstva poljoprivrede okolo zbunjivati ljude, mahati ugovorima o milijardama potpisanim kao što radite to u okviru akcije, kako se ono zove Savjet za Slavoniju. Pa vi ste toliko milijardi posijali po slavonskim poljima papira da tamo ljudi naprosto ne mogu shvatiti koliko je to. Nemojte sijati papire i ugovore, sijte novac. Dajte ljudima koji proizvode ono što im pripada. I što je ovdje najvažnije reći zašto smo se javili za raspravu? U prijedlogu zakona vi ste izbjegli upravo ovo što sam vam ja naveo kao podatak koji ne možete izbjeći. To je tako. Uskratili ste poljoprivrednicima u 4 godine 3,5 milijarde kuna. I što ste sada u prijedlogu zakona napisali? Da ministarstvo i ministar mogu odrediti koliko će uplatiti. Znači nema veze koliko je uplatila EU ali vi ćete, Ministarstvo poljoprivrede određivati koliko bi trebalo. Vi morate staviti predlažem, znači mi ćemo ponijeti amandman, ovo je prvo čitanje da mora pisati onoliko koliko je uplatila EU, mora uplatiti RH. Imam li još koji podatak? Imam. Evo, prošle godine, Agencija za plaćanje u poljoprivredi, za poljoprivredu i ruralni razvoj trebalo je u tu svrhu isplatiti 1,83 milijarde kuna. Ukupno je isplaćeno oko 1,4 milijarde kuna. Znači, molim vas, oko 430 milijuna kuna nije jednostavno isplaćeno poljoprivrednicima. A znate gdje je završio taj novac? Vraćen je u državni proračun. Pa ljudi moji, o čemu mi pričamo? Zašto ne pričate o tome? Zašto niste ugovorili te projekte? Zašto ljudima niste isplatili sredstva? A oni se muče i pate upravo zbog toga. Znači stvar je vrlo jednostavna, jedno se misli, drugo govori, a treće radi. I kad to radite vi zbunjujete svakoga i nije čudo što ljudi upravo iz ruralnih krajeva iz Slavnije, Baranje, Like odlaze u inozemstvo jer imamo prevarantsku državu. I ovo više ne može ovako funkcionirat, pozivam vas dragi građani da kaznite na izborima sve one koji su do sada u Hrvatskoj na ovaj način odnosili se prema poljoprivredi. Možemo li mi to promijeniti? Pa naravno da možemo ja sam vam naveo ovdje podatke što treba učiniti. Vi ste uskratili ove 3 i pol milijarde kuna poljoprivrednicima da bi pokazali da možete smanjiti deficit državnog proračuna. Jel to vaša politika ove Vlade? Štedite na onima koji su uvijek izvlačili ovu zemlju, naš narod. To nije pošteno i to trebamo već definitivno i promijenit ćemo. Usput da kažem slijedeće. Što je sa poljoprivrednim zemljištem to je druga točka moga izlaganja. Mi znamo da smo početkom ove godine tamo negdje u 3. mjesecu ovdje je usvojen Zakon o poljoprivrednom zemljištu, ja sam glasao i Stranka promijenimo Hrvatsku protiv jer je to loš zakon, da sad ne govorim sve razloge. Međutim, prošlo je 220 dana prema mojim pouzdanim informacijama iz Ministarstva poljoprivrede ni jedan ugovor o dodjeli državnog poljoprivrednog zemljišta nije potpisan. Da bi on postao operabilan treba promijeniti 17 raznih pravilnika na lokalnoj razini. A znate koliko će to trajati? Od prilike kao što će trajati do kraja mandata ove Vlade, i čisto sumnjam da će se i jedan ugovor o dodjeli, odnosno o državnom poljoprivrednom zemljištu potpisat. I da skratim, nije cilj puno pričati. Sve nam je jasno, mi vidimo da se ovdje ne vodi politika za hrvatsko selo, za hrvatsku poljoprivredu nego protiv njega. Zato se stranka Promijenimo Hrvatsku zalaže za oživljavanje sela, odnosno, poljoprivrede, oživjet će hrvatsko selo, oživljavanje sela oživjet će ruralni razvoj, povećat ćemo demografski rast, a onda će sve krenuti drugačije. Ali je jedna elementarna stvar za to potrebna, samo jedna, a to je poštovani građani, samo novi ljudi, a to nikad neće moći oni koji su vas do sad, za koje ste mislili da će raditi dobro, oni to nikad neće napraviti. Krajnje je vrijeme da promjenimo Hrvatsku. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava će biti ona poštovanog, … A oprostite kolega Hajduković ima repliku prvo, pa će onda imati pojedinačnu raspravu. Izvolite prvo replika.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Lovrinović, vi ste sveučilišni profesor volite baratati egzaktnim podacima. Ako usporedite ulaganje države u poljoprivredu i poljoprivredni autput, odnosno proizvodnju, onda dođete do ovakvog grafa, dakle, plavo je ulaganje, a crveno je proizvodnja. Drugim riječima što više ulažemo to manje proizvodimo. Kako to može bit? Kažete posijali su more papira u Slavoniji. Posijali su oni i more kuna, ali od te kune nije ništa niklo, samo je ostala prazna spaljena zemlja. A ja razlog u tome vidim upravo ono što ste spomenuli na početku nedostatak vizije, nedostatak strategije. Dakle, ne znamo gdje idemo, ne znamo što radimo, lijeva nam ne zna što radi desna, što želimo napravit od poljoprivrede, što želimo, koje su naše strateške grane u poljoprivredi? O tome ne znamo još uvijek ništa. A sve ovi zakone i propisi koje donosimo, ako ne znamo kuda idemo to je onda kad slijepac vodi slijepca. To se meni tako čini.
Odgovor poštovanog zastupnika Lovrinovića.
Uvaženi kolega Hajduković, vi ste pokazali ispravan grafikon, znači što više rastu ulaganja sve je manja proizvodnja. Postoji jedan zakon u fizici o neuništivosti materije. Znači ta ulaganja nisu nestala i propala, ona su samo otišla u programiranom smjeru znači u one ruke i onim ljudima kapilarno prema partijskim određenim kriterijima ja sam uvjeren da je to tako, gdje ne treba. Pa sve to skupa govori da uistinu sve, sve vrišti za promjenu. Ovako više to ne može funkcionirat, prestanite više vi koji ste vodili ili vodite, nemojte obmanjivati i lagati hrvatskog seljaka, on je već dovoljno izvaran i krajnje je vrijeme da se nešto napravi. Hvala.
Sada će pojedinačno riječ imat poštovani zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Ja sam do sada u replikama bio dosta kritičan pa bih raspravu zapravo počeo sa stvarima u Zakonu oko kojih mislim da spora nema. Naime, u zakonu je ugrađeno 12 uredbi Europske unije koje nisu postojale u dosadašnjem zakonu, dakle, uvodimo europske pravne stečevine u naše zakonodavstvo. Uvodimo i taj tzv. kodeks alimentarius dakle, zbirku međunarodnih standarda za hranu. Ono što je svakako za pozdraviti je sprječavanje nastajanja otpada od hrane. Netko je od kolega prije govorio da smo zapravo još u povojima što se tiče doniranja hrane da je to u Hrvatskoj krenulo nedavno, ali vjerujemo da više radimo i sustavnije radimo na tome da bi bilo manje prizora naših sugrađana kako na žalost kopaju po kontejnerima, po kantama za smeće da bi se na ovaj način izbjegli bi stvaranje otpada ali također i pomogli bi onima kojima je pomoć najpotrebnija. Također, u zakonu se definira i samoopskrba poljoprivrednog gospodarstva kao fizičke osobe i usklađuje se sa Zakonom o OPG koji smo isto nedavno donijeli ovdje. Dakle, to su neke dobre stvari koje vidim u zakonu. Ali ovaj zakon je kolegice i kolege, kako kaže narod kao sveta vodica. Dakle, niti pomaže niti odmaže. A zašto je tome tako? U suštini ne mogu nešto s čime se slažem, ali da će taj zakon osnažiti našu poljoprivredu, da će joj pomoći da se razvija, da će je usmjeriti u smjeru u kojem želimo da ide neće. A to opet moram ponoviti. Zašto neće? Zato što mi ne znam gdje ide. Tada sam još bio član Odbora za poljoprivredu kada je ministar pred cijelim Odborom izjavio da se strategija za poljoprivredu radi, da je ona u ministarstvu, da se piše, da je samo pitanje vremena kada će se predstaviti javnosti, dati na javno savjetovanje, komentiranje itd. Od tada je prošlo da vam ne slažem točno ne mogu to točno staviti u vremenske okvire, ali sigurno godinu danas možda i više. Jel' smo strategiju vidjeli? Još uvijek ne. I to je ono što je problem Hrvatske po meni jedan od glavnih ne razmišljamo strateški. Dakle bilo je tu puno riječi o našim proizvodima koji mogu biti konkurentni na europskoj razini dakle od maslinovog ulja, od suhomesnatih proizvoda poput kulina, šunke, pršuta, vina itd. Međutim, dok me ne znamo ili ne želimo znati ili se nismo dogovorili gdje mi želimo zapravo usmjeriti proizvodnju bojim se da nećemo biti konkurentni nigdje, a mi kolegice i kolege ne možemo proizvesti dovoljno ni za našu upotrebu znači, samo što će ostati u Hrvatskoj i konzumirano ovdje ne možemo proizvesti dovoljno. Znači da sve što hrvatski seljak, ribar, voćar, stočar proizvede sve se može pojesti u Hrvatskoj i još će faliti, a onda se stalno bunimo na uvoz. Ne možemo biti konkurentni jednoj Danskoj koja se specijalizirala za proizvodnju svinjskog mesa, ne možemo jednostavno jer oni desetljećima svoju cijelu poljoprivrednu proizvodnju usmjeravaju u tom cilju da imaju što jeftiniju i što kvalitetniju svinjetinu. S tim se natjecati ne možemo osim ako se i mi ne odlučimo biti konkurentni njima, pa to raditi. Ali to ne vidim. Ne možemo svaštariti. Dakle, dio smo jednog velikog tržišta Europske unije i ne možemo malo proizvoditi vina, malo maslina, malo svinjskog mesa, malo sira. Na kraju proizvodimo sve a ne proizvodimo ništa. A zašto je tome tako? Upravo dolazimo do ovog razloga što sam rekao, zato što sve možemo pojesti i konzumirati u Hrvatskoj i još neće biti dosta. Ali što se nama dešava? Naš proizvod se izvozi, a uvozimo proizvod puno manje kvalitete i naši građani u pravilu jedu recimo rajčicu koja je puno manje kvalitete i nije ekološki proizvedena, a ne jedu onu koja je proizvedena u Hrvatskoj koja je izvežena. Dajem vam jedan plastični primjer sada ne mogu govoriti točno. Ali ono što je kolega Lovrinović rekao to je zapravo mi zvoni od Poljske do stola, na žalost do toga smo se doveli. Koliko nam je vizije nedostajalo vam govori činjenica je u jednom trenutku Vlada odnosno ministarstvo žestoko guralo mala stočarska gospodarstva do 30 grla, od 30 do 50 grla za koje smo znali unaprijed da neće biti isplativi ako se ne klastriraju, ako se ne udružuju, ako nemaju iza sebe mini mljekare itd. Zašto je to i kome odgovaralo, to je sada već drugo pitanje. Ali činjenica je da smo potrošili novaca, da smo potrošili vremena, da je ulaganje u poljoprivredu raslo, a da je poljoprivredna proizvodnja konstantno padala. No da se vrati još i konkretno na Zakon sa dvije primjedbe i s time ću završiti. Naime, zbunjuje me jedna odredba u zakonu, savjetodavna služba je dakle što se prijedloga zakona tiče samostalna institucija, dok je nedavna Vladina odluka bila upravo da se ona inkorporira u ministarstvo. Ako to nije dokaz koliko lutamo i koliko ne znamo što radimo onda ne znam što je. Dakle, isti vladajući koji su donijeli odluku da savjetodavnu službu uklope u ministarstvo, sada predlažu zakon kojim ga izuzimaju iz ministarstva i čine od toga samostalnu instituciju. Dakle, to vam je samo dovoljni dokaz koliko kaosa ima u sustavu i to u sustavu jednog ministarstva. Dakle, valjda ne znam ministar ne priča sa ostatkom Vlade ili što. Također to mislim da je već prije bilo spomenuto u ovaj zakon se po nama do drugog čitanja svakako treba unijeti odredba da će se razlika do 100% prava izravnih potpora koje se trenutno isplaćuju za otprilike 20% manje dok za 3 godine ne budemo dosegli 100%-tni iznos iz Europske unije da se dakle od 100% toga iznosa mora nadomjestiti iz proračuna Republike Hrvatske. To je mala mjera, vatrogasna mjera ja bih je nazvao tako ali čisto da se našim poljoprivrednicima omogući da ne budu zakinuti još ove tri godine dok ne budu imali potpuni iznos iz Europske unije. Dakle na taj su način zapravo naši poljoprivrednici trenutno zakinuti i u neravnopravnom položaju sa ostalim poljoprivrednim proizvođačima u Europskoj uniji koji dobivaju 100% iznosa potpora. Znači, nitko ne sprječava Republiku Hrvatsku da to odnosno Ministarstvo poljoprivrede da to učini odnosno da osigura dodatna sredstva kako bi naši poljoprivrednici došli do 100% toga iznosa. Dakle uključivo s time što su naši poljoprivrednici tako obezglavljeni, ne znaju gdje idu, boje se svakog novog zakona mislim da bi im ovo bila mala pomoć. Imao sam prilike razgovarati sa uspješnim stočarima koji su ujedinjeni u jednu malu mini mljekaru i proizvode svoj sir i kada sam ih pitao što im treba od države, znate što su mi rekli. Kažu – samo nam molim vas nemojte pomagati. Pustite nas na miru. Pustite nas da radimo i to je sve što tražimo od države. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava bit će ona poštovanog zastupnika Damira Felaka. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući Hrvatskoga sabora. Gospodine državni tajniče sa suradnicima. Pred nama je danas Zakon o poljoprivredi u prvom čitanju, jedan zakon koji određuje puno toga, ali kao što je ovdje rečeno on bi se trebao naslanjati na Strategiju o razvoju hrvatske poljoprivrede. No niti sam zakon, niti strategija sigurno neće riješiti sve probleme hrvatske poljoprivrede kao što do sada nisu riješili niti svi normativni akti koji su do sada postojali. Ne mogu se nikako složiti ovdje sa dobrim dijelom govornika iz oporbenih redova koji su stanje u poljoprivredi prikazivali potpuno katastrofičnim, slušajući njih sa strane ispalo bi da u Hrvatskoj poljoprivreda uopće ne postoji. Onda ne bi smo trebali donositi niti zakon. Što je daleko od istine i dovoljno je da se ogledamo malo oko sebe i vidjet ćemo da tome nije tako. Da je stanje u poljoprivredi idealno, nije. To nije bilo niti prije 27 godina, ali nije bilo niti prije 47 ili 37 kao niti prije 5 godina kada je SDP upravljao državnom niti je sada idealno, ali sigurno je puno bolje nego što je bilo prije nekog vremena. Ovaj zakon koji dodatno unosi stečevine europskog zakonodavstva u Hrvatsku i hrvatsko zakonodavstvo sigurno će pripomoći tome da svi zajedno radimo po nekakvim pravilima koje je netko već davno izmislio. Nismo mi ti koji ćemo kroz naš zakon o poljoprivredi stvoriti nekakvu poljoprivredu koja će biti izvan pravila koja vrijede u Europskoj uniji. U konačnici, samim pristupanjem Europskoj uniji mi smo i prihvatili pravila igre, da se tako izrazim, koja su propisana u Europskoj uniji i koja vrijede već dugi niz godina i gdje je poljoprivreda u većini zemalja Europske unije po tim pravilima solidno funkcionira, ali ni u jednoj zemlji, a to imamo prilike pratiti i kroz medije, nije idealno. I u Francuskoj poljoprivrednici izlijevaju mlijeko na ulice, u Italiji se bune zbog nečeg drugog, u Njemačkoj itd., a da ne govorim o zemljama koje su kao i mi novije članice Europske unije. Ali isto tako moramo priznati, a to smo čuli ovdje iz govora i uvaženih zastupnika koji malo bolje barataju brojkama i koji navodno imaju točne podatke, makar ja mislim da nisu baš do kraja točni, o tome koliko smo sredstava povukli iz Europske unije, a koliko smo uplatili u Europsku uniju. Mislim da upravo poljoprivrede povlači dosta sredstava iz Europske unije, u narednom razdoblju vjerujem da će još i više. I ta sredstva se usmjeravaju u hrvatsku poljoprivredu, one dolaze do hrvatskog seljaka koji ih koristi. Neki koriste kvalitetnije, neki malo manje kvalitetno. Možda bih tu rekao jednu riječ o tome što se događalo u jednom prošlom periodu, ne znam da li se još uvijek događa, ali apeliram i na ministarstvo i na sve inspekcijske službe i sve one koji kontroliraju na koji način se koriste poticaji da se tome posveti malo veća pozornost. Jer jedan dio poticaja po mojim saznanjima je svrha sam sebi, odnosno, iza tih poticaja ne stoji nikakva proizvodnja, a ti poticaji bi trebali služit upravo tome da hrvatski seljak bude konkurentan na europskom tržištu. Ovdje smo čuli puno riječi o tome da bi smo trebali proizvoditi dostatno za sebe, pa da bi smo trebali još izvoziti, ali nikako ne uvoziti. Ja se slažem, trebali bi smo uvoziti što manje. Ali mi smo pristupili europskom otvorenom tržištu. Mi se ne možemo zatvarati, a s druge strane tražiti da netko kupuje naše proizvode, pa to je izvan svake pameti. Prema tome, mi moramo stvoriti konkurentnog poljoprivrednika i konkurentan poljoprivredni proizvod koji onda može svojom cijenom biti takav da će ga kupovati i u drugim zemljama Europske unije ili izvan Europske unije, a i da će cjenovno biti prihvatljiv kupcu na hrvatskom tržištu. Htjeli mi to priznat svi mi volimo kupiti hrvatski proizvod, ali velika većina naših građana kad dolazi u trgovinu prvo gleda cijenu iz jasno čisto ekonomskih razloga gleda cijenu. Da li su to manje kvalitetni proizvodi ili ne, o tome bi se dalo govoriti, oni su došli na naše tržište, oni su prošli nekakve kontrole bilo u drugim zemljama Europske unije, bilo kod nas i oni bi kvalitetom trebali biti al pari našim proizvodima. Da li to stvarno jesu? To ja ne mogu reći, ali ni nitko ovdje drugi paušalno ne može tvrditi. To bi mogle reći jedino mjerodavne institucije, laboratoriji koji vrše kontrolu hrane koja dolazi, ali čim se ona nalazi na našim policama znači da zadovoljavaju propise. Imali smo prilike vidjeti da je Ministarstvo putem svojih inspekcijskih službi u više navrata povlačilo pojedine proizvode sa polica trgovina i uvozne ali i domaće jer nisu odgovarali deklaracijama ili su sadržavali neke elemente koji nisu smjeli u njima biti i bili su škodljivi za ljudsko zdravlje. Što se tiče generalno gledano onoga što je govorio i kolega Križanić. Ja dolazimo iz Koprivničko-križevačke županije koja ima razvijenu stočarsku proizvodnju, prije je bila razvijena još i više. Danas je na nešto nižim granama, mislim da bi sam sustav poticaja trebao ići u pravcu da se pomogne upravo stočarskoj proizvodnji. Jer time dobivamo nekakvu nadogradnju na ovu ratarsku proizvodnju koja je danas profitabilna kao što je isto ovdje već rečeno, pogotovo ako se radi na većim površinama i većina ljudi se okrenula čistom ratarstvu, a zanemarujući i stočarstvo zanemarujući i jednim djelom voćarstvo, povrtlarstvo jer ono zahtjeva više i ljudskog rada, više i truda, a i jasno puno duži je obrt kapitala ako se recimo u stočarstvu ili bilo čemu znači ulaganja su danas, a pravi povrat dolazi tek nakon godinu ili više dana dok u ratarstvu je to puno brže. Znači sam sustav poticaja moj apel je da se izvidi da se ipak više nađe način da se više potiče stočarstvo jer time multipliciramo naš poljoprivredni proizvod, otvaramo veći broj radnih mjesta i na taj način bi sigurno i hrvatska poljoprivreda brže išla na bolje. No velim sve u konačnici regulira tržište, bez tržišta nema ništa, ljudi se sami seljaci vide na čemu mogu najbrže zaraditi i prema tome se opredjeljuju. Tako da vjerujem da i ovaj zakon neće riješiti taj problem do kraja. Ali mislim da je korektno napisan i da će do drugog čitanja se još popraviti i da ćemo njime stvoriti jedan dobar preduvjet da uz Strategiju poljoprivrede stvorimo nekakve okvire u kojima bi naši ljudi mogli obavljati poljoprivrednu proizvodnju i solidno od nje živjeti. I danas dio vrlo solidno živi, to u konačnici govori i broj novih traktora koji se nalaze na cestama koji voze pune prikolice evo u ovo vrijeme kukuruza i drugih poljoprivrednih proizvoda. Zato velim, još jednom napominjem nisu točne katastrofične izjave koje smo ovdje čuli danas u Hrvatskom saboru. Nije sigurno niti sve idealno, ali ova Vlada i Ministarstvo poljoprivrede čine sve da bi naša poljoprivredna proizvodnja i naš poljoprivrednik mogao poslovati u uvjetima u kojima posluju i ostali poljoprivrednici u Europskoj uniji, a onda će tržište i marljivost samog proizvođača odrediti to da cijena njegovog proizvoda bude konkurentna. Gospodin Hajduković nema ga sada, je govorio o udruživanju. Ja se s njim slažem i mislim na tome treba još dosta raditi da se poljoprivrednici udružuju da onda imaju zajednički proizvod u većim količinama. S time se automatski smanjuje i cijena i onda su konkurentni i mogu svoje proizvode plasirati u velike trgovačke lance puno lakše nego kada nastupaju samostalno i kada imaju manje količine proizvoda. Još samo jednu rečenicu i o obrazovanju. Mislim da bi osnivanje ili jači rad Agronomske komore trebao pridonijeti tome da se jednostavno struka poljoprivredna više uključi u razvoj hrvatske poljoprivrede, da ona bude puno više prisutna jer na taj način bi se povećala i količina proizvedene robe i sigurno da na tome treba poraditi. Jer bez struke, bez školovanih agronoma koji bi bili prisutni i u većim OPG-ima i mogli davati savjete manjim seljacima, neće biti napretka naše poljoprivrede. Stoga podržavam apsolutno ovaj zakon, a i nadam se da će uskoro biti donesena Strategija hrvatske poljoprivrede. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovane zastupnice Božice Makar.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče,. Uvaženi kolega Felak, govorili ste da ovaj Zakon o poljoprivredi prenosi dobra pravila ponašanja koja su prisutna u člancima Europske unije i koja one već dugi niz godina primjenjuju. I sve što je dobro, dobro je da se primjenjuje i kod nas. Vaša konstatacija bila je također da kod nas u poljoprivredi nije sve sjajno. Međutim, tu je bilo i nekih čak grafičkih prikaza što su ulaganja u potpore i poticanje u poljoprivredu veća prinosi su sve manji. Vi sami također ste se osvrnuli na poticaje i potpore u poljoprivredi. Pa me zanima kada ste govorili o tome da li ste u raspravi htjeli ukazati na promjenu u sustavu financiranja odnosno ulaganja u pojedina područja kao što su stočarstvo i sl. ili ste mislili da nije dovoljna kontrola u sadašnjoj isplati poticaja i potpora?
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Felaka.
Poštovana kolegice zahvaljujem na ovom pitanju Sami ste rekli, rekao sam da nije dovoljna mislim da nije prisutna dovoljna kontrola na koji način se poticaji koriste i da li se za te poticaje onda isporučuju i odgovarajući proizvodi. Ali isto tako i sam sustav poticaja bi trebalo po meni malo preraditi, ići prema tome da se više potiče ulaganje u stočarstvo, stočarske grane. Da li se to može unutar postojećih sredstava ili se može od Europske unije ili u državnom proračunu osigurati i dodatne sredstva, taj dio prepuštam Ministarstvu. Ali u svakom slučaju morali bismo svi zajedno misliti na to da što više pomognemo stočarstvu, a jasno ne zanemarujući ovaj ratarski dio proizvodnje.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Nenada Stazića.
Kolega, govorili ste o poticajima koji su sami sebi svrha. Sustav poticaja kakav je HDZ-e uveo u Hrvatsku je značio smrt poljoprivredne proizvodnje, jer potiče se po hektaru bez obzira koliko se proizvede na tom hektaru. Za, u voćarstvu je poticaj po hektaru 9 tisuća 500 kuna, a hektar zemlje košta 12 tisuća kuna. To je investicija znači koja se isplati u najkasnije 2 godine. Pa takav prinos daje jedino trgovina drogom i oružjem. Umjesto da se poticaj isplaćuje na proizvedeno, proizveo si kilogram pšenice i država ti daje poticaj na to. Kako si ju proizveo? Jesi u tegli, jesi na oranici, pa što me briga. Što se to državu tiče. A da je to kriminalni sustav evo vam primjera ministra Čobankovića koji je 2004. godine krenuo sa 3 i pol hektara, a završio je sa imovinom 30 puta većom u vrijeme dok je bio ministar, sve kroz poticaje. Poticaji su stvoreni za to da HDZ-ovci se bogate na račun naroda.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Felaka.
Poštovani gospodine Staziću, sustav poticaja kakav je uvela Hrvatska se primjenjuje u Europskoj uniji. Znači to je sustav poticaja po hektaru, a ne po količini proizvedenog proizvoda. Ima i jedna i druga opcija imaju svojih dobrih i loših strana. Vi ste ovdje spominjali neka imena. Ja tu ne bih nikoga branio niti posebno napadao. Ali podsjetio bih vas na voćnjak vašeg ministra gospodina Jakovine koji je više puta uslikan i na koji je koliko ja znadem isto uzet poticaj, pa je nakon toga zapušten to je isto primjer. Gospodin Čobanković koliko ja znadem radi svoj vinograd i od toga danas njegova obitelj živi. Da li je bilo bilo kakovih nepravilnosti kod poticaja i toga, ja to ne znam. Ali čovjek barem to radi, a onoliko koliko znam gospodin Jakovina se poljoprivredom uopće ne bavi.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Mladena Madjera, izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Felak, moram samo ispraviti, ne radi se poticajima nego se radi o potporama jer nisu poticaji nego se radi o potporama u poljoprivredi. Dobro ste rekli na početku izlaganja da ovaj Zakon o poljoprivredi ne rješava sve probleme u poljoprivredi, pa evo imate šansu kao pozicija da poboljšate ovaj zakon do drugog čitanja jer ovaj zakon ništa ne poboljšava u poljoprivredi, ... [[Govornik se ne razumije.]] zakon po kojim se ministar hvali, Zakon o poljoprivrednom zemljištu. Znate, na Koprivničko-križevačkoj županiji da ima negdje oko 3,5 do 4 000 ha državne zemlje i znate koliko je jedinica lokalne samouprave raspisalo natječaja za po ovom novim zakonu, znate koliko? Niti jedna. Niti jedna jedinica lokalne samouprave nije raspisala natječaj. Toliko o ovom dobrom Zakonu o poljoprivrednom zemljištu.
Odgovor poštovanog zastupnika Felaka.
Zahvaljujem gospodine Madjer. Ovdje danas nije predmet Zakon o poljoprivrednom zemljištu i u tom djelu nemam potrebe vam odgovarati na repliku no svejedno, čudi me da od vas kao zastupnika HSS-a i vašeg predstavnika kluba koji govori u ime kluba HSS-a, dolaze tolike kritike na stanju u poljoprivredi kad ste upravo vi iz HSS-a bili jedni od glavnih kreatora u tih 27 g. postojanja Hrvatske. Znači jedan od glavnih kreatora upravo poljoprivredne politike u RH. I u Vladi HDZ-a i u Vladi SDP-a s te upravo vi imali svoje predstavnike, imali ste svoje ministre, donosili ste zakone, Zakon o poljoprivrednom zemljištu, zakone o poljoprivredi a sada ste toliko kritični. Pa uzmite barem nešto malo samokritike pa recite malo smo i mi krivi a nisu samo drugi.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava je ona poštovanog zastupnika Steve Culeja, izvolite. Joj, oprostite, Vlahe Orepića, pardon.
Privilegije. Šalim se. Poštovani predsjedavajući, državni tajniče sa kolegama, kolegice i kolege. Ja ću pokušat kao u čitav niz izlaganja do sada koje sam u zadnje vrijeme iznosio, ukazati na jedan problem koji opterećuje ovaj naš Visoki dom koji donosi zakone i izgleda koji nikako da riješimo, da se maknemo od tih problema koji su nam zajednički svima i jednostavno kroz ovaj zakon sve može razvidno vidjeti svi ti problemi. Znači prvi od problema je, želim ukazati na procjenu, potrebu za izradom procjene učinka zakona. iznimno bitno to ne radimo, nemamo konkretnu procjenu učinka zakona. Slijedeće što se može vidjeti kroz ovaj zakon konkretno ću govoriti, neću filozofirati ili ići u neke širine i demagogije, znači neusklađenost donošenja srodnih ili podupirućih zakona, kako god hoćete. I konačno, ono što opterećuje sve zakonske akte sve češće a to je da nedovoljno uvažavaju i na neki način obespravljuju one na koje se ti zakoni odnose, jel. Znači primjenom ovog zakona i podzakonskog akta odnosno Pravilnika u upisniku poljoprivrednika, propisuje se potpuno novi sustav, jel tako, koji uključuje izradu novih kartica za OPG-ove sa magnetnom trakom, čipom, slikom koja će sadržavati sve podatke o poljoprivredniku i njegovoj imovini a koje on prethodno mora dostaviti agenciji kroz svih tih 9 obrazaca koji su definirani člankom 12. tog pravilnika. To su novi troškovi. A rečeno je da neće biti troškova. To su novi troškovi. Uz troškove za poljoprivrednike stvaraju se novi troškovi administracije kao što su troškovi administratora koji će zaprimiti zahtjeve, izdavati rješenja iz Agencije za plaćanje i to se javljaju troškovi čitača magnetnih kartica itd., itd. Ovaj zakon i pravilnik donesen je na temelju, njega će stvoriti niz novih troškova za same poljoprivrednike kao i za proračun koja nisu predviđena u proračunu za proračunsku godinu. Znači da trenutno imamo cca 167 000 OPG-a i sad kad uzmete znači troškovi izrade kartice, iskaznica, troškovi administratora, troškovi implementacije i povezivanja novog sustava, troškovi izdavanja rješenja agencije, troškovi čitača kartica itd., to se multiplicira. To se na neki način, to će sve netko morati platiti. Znači moramo voditi računa a tu dolazi do izražaja ta procjena učinka zakona koje donosimo. Da li vi kao predlagatelj možete javnosti dati točne podatke o troškovima promjene zakona i podzakonskih akata? Trošak za poljoprivrednike i trošak za proračun? Naravno, to je propisano kako se to radi, znači iskazan ... [[Govornik se ne razumije.]] metodologijom. Ne može tako, ne može to u ovom trenutku, mi nemamo te podatke, znači onda ovaj pristup donošenju zakona je pogrešan, da ne kažem nemaran. Procedura donošenja zakona, znači ma kako i do sada, tako i nadalje, navedeni zakon koliko mi je poznato, nije prošao prethodnu procjenu učinka, nije ni rađen ni ovaj ... [[Govornik se ne razumije.]] test, jel' tako, ako griješim, recite mi i korištenje SCN kalkulator za izračun troška koji donosi ovaj zakon i podzakonski akti doneseni na temelju njega. Naravno da ćemo se kasnije zajedno s poljoprivrednicima ponovno čuditi kako to da trošak poljoprivrede je sve veći a razvoj poljoprivrede sve manji. Znači iznimno želim dati doprinos, krajnje je vrijeme da na neki način uvažimo ovo, ljudi moji, počnimo raditi zakone koji imaju smisla. U navedenom želim spomenuti da sam na e-savjetovanje na navedeni zakon dao komentar a koji se odnosi na ustavno pravo građana. Pazite, na adekvatni pravni lijek a to je podnošenje žalbe na upravne akte ministarstva i agencije, no komentar kao i većina drugih, nije prihvaćen. Kao građanin RH ne mogu se i ne slažem se sa nemogućnošću podnošenja žalbe u uprave akte ministarstva i agencije a komentar nije usvojen jer mi je odgovoreno da se može podnijeti zahtjev za upravni spor, jel, znači navedeno to svi znamo, ne želim docirati, nikako nije u skladu sa člankom 18. Ustava RH, kao ni u skladu sa člankom 13. konvencije o ljudskim pravima, pravo na djelotvoran pravni lijek. Pokretanje upravnog spora nije djelotvoran pravni akt, nije pravni lijek. Stranka mora imat mogućnost podnošenja žalbe kao i drugostupanjsku mogućnost pokretanja upravnog spora. I na kraju ne želim duljiti, nije mi jasno zašto uopće žurimo s ovim zakonom, s ovim zakonom koji propisuje i postupanje kao i ustrojstvo inspekcija kad trenutno traje savjetovanje o zakonu o inspektoratu iz kojeg se jasno vidi da će inspekcija izać iz ministarstva i idu u novo tijelo. Kad bude usvojen zakon o inspektoratu ponovno ćemo morati raditi još jednu izmjenu zakona koja će opet biti izvan procedure donošenja jer mi proceduru donošenja donosimo planom koji se donosi u prethodnoj godini, plan donošenja zakonskih propisa je li kojim ćemo ukidati članke koji govore o ustrojstvu i postupanju inspekcija ... [[Govornik se ne razumije.]] Ministarstva poljoprivrede. Znači nemojmo žurit, napravimo transparentno i građanima i dostupno provedimo savjetovanje i više od mjesec dana jer je tako na neki način i predloženo od strane komisije, znači 8 do 12 tjedana komisija se i sama predlaže. Omogućimo svim službama da daju svoje mišljenje i javno i putem internetskih, prema svim aktima, neka se spusti na razine županija da se raspravi svaki aspekt ovog zakona u kontekstu i prethodne procjene i usklađenosti donošenja srodnih i podupirućih zakona i molim vas ajmo pokušati da zakoni na koga se oni odnose da ti ljudi budu maksimalno zakonski zaštićeni, da imaju zakonski predviđene alate da se mogu žalit. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Sokola, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Kolega Orepić spominjali ste pravo na učinkovitu pravnu zaštitu, znači kad govorimo o pravu na pravnu zaštitu prema svim međunarodnim dokumentima tu se prvenstveno misli na sudsku zaštitu, znači kad imamo situaciju kao što ovdje da nije omogućeno pravo na žalbu to se misli na pravo na žalbu drugom izvršnom tijelu, drugom tijelu izvršne vlasti, to je pravni lijek, ali ono što garantira pravnu zaštitu temeljem Europske konvencije, temeljem svih međunarodnih dokumenata našeg Ustava, to je pravo na sudsku zaštitu. A to pravo i dalje postoji kroz tužbu Upravnom sudu, a to je ono što ste spomenuli zahtjev za pokretanjem upravnog spora. Napominjem da to nije ništa neuobičajeno, znači sva praktički nezavisna regulatorna tijela, agencije, budući da nemaju neposredno nadređeno upravo tijelo jer su nezavisni kao što im sam naziv kaže, nemate na njihove odluke mogućnost žalbe, nego se izravno ide pred upravni sud. Tako da je ovo sasvim nešto uobičajeno i pravo na učinkovitu pravnu zaštitu nije povrijeđeno na ovaj način.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Orepića.
Ne mogu se složit s vama, trebamo pojednostaviti proceduru, odnosno pojednostaviti život poljoprivrednicima, znači da imaju jednostavno pravo na žalbu u odnosu na rješenje od strane ministarstva ... [[Govornik se ne razumije.]] U čemu je tu problem? zašto se to izbjegava? Nema formalno pravnog ograničenja da to ne bude tako, a puno jednostavnija procedura. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeći pojedinačni nastup bit će onaj zastupnika Steve Culeja.
Poštovani potpredsjedniče, uvažene kolegice, kolege. Ja ću o poljoprivredi pričati na jedan poseban način ne ulazeći puno u članke zakona, u nakane, dobre namjere i u sve ono o čemu ste vi pričali. Ja ću krenuti od posljedica, a posljedica je to da imamo jedan veliki nered u poljoprivrednom resoru, ministarstvu, na terenu, među ljudima, poljoprivrednicima. A zamislite mi smo jedna od zemalja koja je najviše traktora kupila prošle godine. Najviše traktora. Skrenuo sam pažnju ministru financija da u Hrvatskoj je moguće da se zatvore ugostiteljski objekat zbog viška ili manjka 10 kuna, obrt, trgovina, bilo koji drugi objekat, dok istovremeno nam moćni zmajevi rulaju po našim oranicama bez kontrole, bez taksimetra, bez fiskalizatora, obavljaju usluge po usmenom dogovoru i po naplati iz džipa, cash and carry, toliko hektara, toliko kunića. Tu je jako veliki opticaj novca u pitanju i to ne kontroliranoga, to je pitanje broj 1. Broj 2. imamo hrvatsko selo i ja živim na selu i eto slučajno se bavim poljoprivredom i bavio sam se, trenutno se moj najmlađi sin bavi uzgojem crnih slavonskih svinja i zamislite imamo problem, ne znamo gdje da predamo 50 mladih praščića koji su sada u idealnoj težini, klaoničkoj naravno, pošto nemamo otkupne stanice. Nakon otkupne stanice nemamo više ni klaonice u Vinkovcima. Imamo neku u Cerni koja je malog kapaciteta i šta radi? Dokle radi? Onda nemamo ni hladnjaču koja će prihvatiti tu stoku, ni u blizini, a posebno ne na onoj plavoj brazdi koju često spominjemo negdje na obali pa da ta vrhunski proizvod da dođe do kupaca i do naših gostiju, turista i ostalih. A onda imamo sljedeći problem, sada je vršidba kukuruza u jeku, nemamo ni Pik, gdje ćemo predati sve to zrno? A onda imamo još jedan problem, hrvatski seljak nije kod kuće izgradio skladišne prostore gdje gdje bi on viškove proizvoda koje je, pa možemo reći, nekontrolirano ili nenamjenski proizveo zbog stanja na tržištu i sada on ne zna kud će sa viškom proizvoda. Kud će s proizvodima, nema smještajnog kapaciteta, nema dovoljno stočnog fonda pa da kroz stoku protjera tu hranu i evo opet problema. Cijene divljaju, nakupci se vozaju, ucjenjuju, otkupljuju, jabuke stoje pod voćkama. I mogao bih još puno toga pričati iz iskustva i onoga što znam. Međutim, ovdje u prijašnjoj raspravi bilo je i govora ministrima i svima onima koji su prošpartali kroz naša ministarstva i ostavljali svoj vidljiv trag, netko sa jednom više nula manjka troškova, štete milionske, milijarde koje su proizveli. Spomenuo je kolega Stazić i jednoga iz mog kraja gospodina Čobankovića koje je eto, morao teškom mukom odraditi svoju kaznu. Slučajno je iz naše stranke. Ali ja ću se sjetiti i svih drugih, a posebno onoga prije gospodina Tolušića. Onoga koji je bio toliko poduzetan pa je uspio jednu običnu malu poljoprivrednu trgovinicu čiji je bio vlasnik u vlastitom prostoru dovest u takvu gabulu i u gubitak da je mogao se izvuć jedino tako što je postao ministar hrvatske poljoprivrede pa je na tom polju on dokazao svoju sposobnost kroz svoje djelovanje tako što je osiromašio do kraja hrvatskoga seljaka. Uspio mu je pomest tavan da nije ostalo ni kilu za prehranu vlastite obitelji preko zime, kako su to nekad voljeli pričati. Volim malo slikovito ispričati ovako sve ono što znam. I ovako, ima naslov, najveća pljačka, a evo tko je kriv za veliki egzodus iz Slavonije i zbog čega odlaze mladi. Za najveću pljačku EU fondova u RH odgovoran je ministar Jakovina, bivši ministar poljoprivrede. RH je jedina država u kojoj je nekome normalno osnovati tvrtku za 10 kn i potom povući 5 milijuna eura, ističe naš ministar Tolušić te dodaje kako je ministar Romić čisti SDP-ove brljotine i pokušava spasiti ono što je Tihomir Jakovina, grobar hrvatske poljoprivrede napravio. Upozorava kako će netko iz bivše vlasti kazneno odgovarati zbog ove pljačke. Ja ne znam da li je u ovom trenutku se vodi postupak bilo gdje protiv navedenoga gospodina ili protiv sve gospode koje su na štetu hrvatskoga naroda, ponavljam propabirčile kroz ovaj Sabor. Dakle, oni su ovamo dolazili na krilima svojih stranaka, partija samo zbog političke podobnosti, a nikako ne zbog svoje kvalitetne stručne spreme, znanja ili ne daj bože iskustva kojega mnogi nisu imali ni životnoga, a posebno ne u poduzetništvu. Mnogi su bili i ministri obrta i poduzetništva, a da nikad nisu bili ni privatnici, a niti su imali dana radnoga staža u bilo kojem obliku. Znači, taj isti ministar kaže ovako, EK je prema navodima Jutarnjeg lista što je istinito, stopirala isplatu poljoprivrednih poticaja za RH u iznosu 1,23 milijardi kuna. Sve ovo što se događa tj. ne događa sa programom ruralnog razvoja zakuhao je bivši ministar poljoprivrede Tihomir Jakovina koji nije imao hrabrosti provesti svoje nezakonite odluke, a vezano uz provedbu programa ruralnog razvoja. Sporna su 21 umjetno stvorena društva i svi se prave ludi. RH je jedina država u kojoj je nekome normalno osnovati tvrtku za 10 kuna i potom povući 5 milijuna eura. Zamislite vi to, udruži se mafija jer kako drukčije nazvati takove likove nego mafija. Ja sam ministar, ti si mi prijatelj i sad ću ja tebi, to se zove našteliti, pogodovati, namjestit ću natječaj koji će tebi biti lako prihvatljiv i izvodljiv jer ćeš ti ispuniti uvjete one koji su potrebni da dobiješ ovaj natječaj. A koga ću satrat? Satrat ću sve one oko tebe male poljoprivrednike, male OPG-ice koji će zahvaljujući tome što ćeš ti dobiti milione ostati bez one kile žita da prežive preko zime. Znači, te kriminalne radnje koje smo mi gledali, čega smo mi danas svjedoci su se odvijale u ovim prostorima. Ovdje se odlučivalo o svemu. Kolege su dizale ruke mada su znale da je taj nesposobni i ničim zaslužni čovjek koji nosi tu titulu ministra zamisli, ministar poljoprivrede. I taj što je često radio ovdje, gdje je danas, gdje se nalazi sada taj ministar i svi drugi ministri? Za koga rade? Tko ih sada plaća? Čiji su oni bili igrači ovdje? Dodavači, spavači. Čiji su bili oni? Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Željka Lenarta. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Culej, vidi se da dolazite sa sela, da se družite sa seljacima, da vidite njihove probleme, da ih osjetite i oni stvarno jesu ovakvi, ja se u velikom dijelu slažem s vašom raspravom. Ja sam nebrojeno puta kritizirao ministra Jakovinu zbog njegovih rješenja i ne znam čega, no međutim, prošlo je 3 godine od Jakovine. Kaj smo radili 3 godine? Ja bih isto volio sve ministre, koliko ih je god bilo, bez obzira čiji su, da utvrdimo njihovu imovinu, njihove prihode, rashode, pa za ono, da usvojimo zakon o nelegalnoj stečenoj imovini, koju predlaže HSS da ono što ne mogu dokazati, da to oporezujemo sa 100%. Volio bi sve ih vidjeti, da vidimo gdje su, šta su, što imaju, što su radili i zašto je hrvatska poljoprivreda propala, a mislim da je to ta razloga, koja postoji, da zbog nje je propala hrvatska poljoprivreda.
Hvala odgovor, poštovanog zastupnika Culeja.
Uvaženi kolega, ja kad sam napuštao svoje zadnje radno mjesto, a to je bilo kao ratni dozapovjednik spacijalne policije, za sobom sam odnio jedan dokumenat na kojemu piše ratni put, kojega mi je potpisao moj neposredni zapovjednik, moj načelnik i moj general, koji nije patvoren, koji nije lažan, u kojemu nema lažne liječničke dokumentacije. Znači to je moj život i rad u tih 7 g. Ja mislim da bi svaki od nas ovdje koji sjedimo trebali napisati svoj radni i životni put šta smo napravili dobrog ili lošeg pa da nas oni koji nas gledaju prema tome i sude, a ne prema novinskim natpisima i ne prema onome kakvu si sliku ovdje sami stvaramo. Hvala.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava, biti će ona poštovanog zastupnika Stjepana Čuraja. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, državni tajniče. Vrlo nam je jasno da je ovdje usklađivanje sa i direktivama EU, dakle, za ovu, već na izmaku ovaj okvir koi je 2020. naravno mi očekujemo da sve bude implementirano, pogotovo ono što je najavio i ministar u novoj poljoprivredi, zajedničkoj europskoj politici, poljoprivrednoj, za period 2021.-2027. i ja bi se želio samo malo osvrnuti na ono trenutno stanje u poljoprivredi možda nije direktno navedeno u ovom zakonu, ali svakako ovaj zakon je sveobuhvatan i dotiče se zapravo ukupne poljoprivredne politike i strategije kao takve RH. Mi sigurno što se tiče nekih statističkih pokazatelja, ako govorimo na 2016. da imamo uvijek negdje oko milijun i 570 tisuća hektara koji se obrađuju nešto manje od prethodne g. da pada poljoprivredna proizvodnja. Međutim, svakako ono što je sigurno, je jasno da ratarska proizvodnja, bez sustavne državne poklike, a time mislim, naravno i određeni poticaj ne može opstati. To je nama svima jasno. Međutim, to ne znači da bi mi od nje trebali odustati. Naravno ministar je ovdje rekao da prethodnim zakonima, kojima smo, zapravo i Zakon o poljoprivrednom zemljištu, gdje smo, ajmo reći, favorizirali stočaraka proizvodnju, znamo zašto, jer nama je apsolutno potrebno, za održavanje poljoprivrede, poljoprivreda sa visokom dodanom vrijednošću, ona koja može, koja osigurava zapravo i kao preduvjet cijelo godišnji rad, jer ja ne znam, da li naši građani znaju, da li kod ratarske sorte, recimo kada govorimo o pšenici, godišnje ima rada efektivnog mjesec i pol, maksimalno dva mjeseca. Plus minus, kako god to, a neke tri, ali nije. Recimo. Ne može se naravno 3 ili 4 mj. rada živjeti cijelu g. to mora biti svima jasno. To ne znači da ne bi ljudi trebali saditi pšenicu, o čemu mi pričamo, ali koju sortu pšenice i kako? Na koji način? Kada govorimo o stupnju vlage i svemu onome što se karakterizira o određenim ratarskim kulturama. Kada govorimo o povrtnoj proizvodnji, kada govorimo o stočarskoj. I onda kao jedan od preduvjeta, za tu proizvodnju, zapravo sa visokom dodanom vrijednošću, naravno, kada govorimo o nekim okvirima, onda dođemo do postotka da je samo otprilike oko 3% poljoprivredne površine se može navodnjavati. Kada govorimo o navodnjavanju moramo uvijek znati, da tu paralelno ide i sustav odvodnje, jer mi smo do 2013. imali više štete od poplava nego od suša, ali od 2013. nadalje, ja mislim oko 42% svih elementarnih nepogoda su upravo bile zbog suša i da to ide u ruku s drugim. I to je ono di država treba se stati. Kada govorimo o OPG-ovima, ja sam to govorio i pod prijašnjim raspravama, dakle, mi u OPG-u danas imamo svega i svačega. Mi imamo OPG-ove koje su veći od većine d.o.o. koji imaju masovnu proizvodnju, stotine grla, desetke i desetke zaposlenih ali su OPG-ovim ili ti obiteljska poljoprivredno gospodarstva, a najmanje su zapravo to, nego su ozbiljna društva koja posluju i dao Bog da i dalje posluju i što više sa desecima milijuna kn prihoda. I onda uzmemo jedan OPG koji ima nekoliko hektara zemlje, koji ili desetaka nije bitno, koji se bavi, različito svake g. da li sjemenarskom proizvodnjom, … [[Govornik se ne razumije.]] posebno recimo za čips ili za takve prerade, pa drugi put, nekim povrtnim, itd. itd. jer se mora mijenjati. Ima možda uz njega još 3-4 zaposlenih. E to je onaj OPG u smislu zakonodavca, koji su svi govorili i koji svi mislimo da treba biti budućnost. Ali jedan i drugi imaju jednak pravni status. Kada smo govorili o dodjeli zemljišta, to je bilo interesantno zanimljivo, jer su se puno bunili, da neki d.o.o. će dobiti prednost pred OPG-ovima zbog proizvodnje i sve, ali koliko ja sam vidio, i koliko ja vidim … [[Govornik se ne razumije.]] pokazatelja ima puno OPG-ova koji daleko imaju veće prihode i proizvodnje nego neki d.o.o. dakle, forma nije tu vrlo upitna. Ono što sam odmah u startu, predložio, ja bi sada ovim to i elaborirao. Mi imamo danas i ja ću sada nabrojati i iskoristiti ovih još 5 min što imam, radi javnosti, 19 registriranih proizvoda, autohtonih, što se tiče zemljopisnog podrijetla, odnosno s oznakom izvornosti u Hrvatskoj. Pa to su redom, dakle, slavonski med, Međimursko meso … [[Govornik se ne razumije.]] slavonski kulen, slavonski kulen, varaždinsko zelje, šibensko maslinovo ulje, paška janjetina, korčulansko maslinovo ulje, krčko maslinovo ulje, zagorski puran, … [[Govornik se ne razumije.]] soparnik, zeljanik, dalmatinski pršut, drniški pršut, istarski pršut, lički krumpir baranjski kulen, ogulinski kiseli kupus ili zelje, ekstra djevičansko maslinovo ulje Cres, neretvanska mandarina i Krčki pršut. Dva su objavljena, dakle u statusu da se registriraju. To je istarsko ekstra djevičansko maslinovo ulje i lička janjetina. I imamo još 7 koji su aplicirali proizvoda a to su malostonska kamenica, paški sir, varaždinski klipić, bjelovarski kvargl, rudarska greblica i još dva zagorski mlinci te paška sol. Evo to je otprilike od podataka iz, s europske stranice. Ja želim ovdje da mi taj prijedlog koji sam već ranije izrekao da u okviru mogućnosti znamo šta je zajednička europska politika ali ovo su proizvodi koji nose i koji će nositi europsku oznaku. Ja mislim da mi ka Hrvatska svakako možemo zaštiti, poboljšati plasman, povećati vidljivost, pogotovo vi u turističkoj sezoni. Jedan od prijedloga je upravo za takve proizvode, jedan od prijedloga je sustavno zakupljivanje prostora ako hoćete na policama ali posebno polica u hrvatskim, odnosno u našim marketima, trgovinama sa takvim proizvodima na nekom mjestu gdje je to vidljivo kako bi svi koji dolaze, mi ali i stranci točno imali sve te proizvode koji žele biti tamo a ja mislim da nema tko ne bi htio i da budu dostupni svima nama a pogotovo da osiguramo i što bolji njihov plasman i vidljivost i prepoznatljivost u Europi. To je pametna poljoprivredna politika, to je samo mali segment. Dakle to nije ništa revolucionarno. Ali to je nešto kako bi pokazali zašto je bitno i zašto bi se drugi natjecali za dobivanje tog certifikata odnosno te registracije. Jer onda se zna da ako je nešto Europa odobrila da mi imamo pravo te europske ... [[Govornik se ne razumije.]] proizvode promovirati na našem tlu. Ja mislim da tu ne bi bilo nikakvih zapreka za neku vrstu poticaja koju uostalom uvijek sve mora Europa i odobriti. I zato puno puta kada govorimo o poljoprivredi, pošto ja i dolazim iz Slavonije i Baranje, mi govorimo kako smo bogata zemlja siromašnih ljudi. Pogotovo mi u Slavoniji i Baranji imamo zbilja stvarno plodnu i bogatu zemlju koju očigledno još uvijek nismo uspjeli iskoristiti na onaj potencijal sav koji ima. Znamo da smo stvarali mega OPG-ove, poduzetnike koji su samo mega po veličini kombajna i traktora koji su kupovali ali ne mega po zemlji koju su obrađivali. Zašto? Jer je bilo povoljno dobiti 50% ili koliko već nepovratnih sredstava, kupiti mehanizaciju na kredi i biti glavni baja u selu. A to koliko ima radnih sati taj stroj, koliko je on isplativ i koliko on nosi troškove u održavanju kasnije i šta on znači za to, e o tom, potom. Znači sustavno mi moramo biti svjesni, imali smo velike prosvjede prije 4, 5 godina mljekara a u isto to vrijeme su neki radili profitabilno. I ja sam tada se pitao i tada na županijskoj skupštini pa kako je to moguće, iz istog sela ili susjednog sela imate proizvodnju koja je profitabilna gdje čovjek nema problem sa otkupom niti sa cijenom a neki je imaju. I onda dolazimo do onog što je i ministar danas govorio oko i krovne udruge, kada govorimo o komori poljoprivrednoj, oko svega onoga što bi ona trebala imati svoju funkciju i u nouhau i u načinu jer mislim da je ključ i obrazovanje naših poljoprivrednih proizvođača. Oni koji znaju da to više nije samo posadi i sigurno ćeš prodati, nego je to što, kada, prepoznavanje tržišta, cijene na tržištu i svega onoga što samo tržište već nosi a ne prepustiti ljude da sami lutaju negdje i onda naravno biti kriv za njihove probleme. Evo, zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava biti će ona poštovanog zastupnika Ivice Mišića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Naravno slušajući sve komentare u pitanju poljoprivrede, ja znam da je to državna strategija od poslije rata do danas, šta smo to napravili, to svi vidimo. Gledajući i promatrajući sela pošto i sam sam u Slavoniji, mi vidimo da je Slavonija uništena do sada, uništena, doslovno se može tako reći. Ovih 20 godina provođenja politike poljoprivrede moglo bi se slobodno reći da je to kriminalno. Neki dio poljoprivrede i neki poljoprivrednici može se reći da su i uspješni. Međutim, mi u Slavoniji gdje živimo od nekih i pojedinih, mi živimo od većine građanstva dolje koje nažalost sada možemo reći u pola sela su iseljeni. Šta je najveći problem odoše nam mladi. Mi smo otprilike za ovih 20 godina oko 40 tisuća farmi zatvorili, mljekara, koje kakve mliječne industrije. Voćnjaci su ispropadali jer nisu imali kuda sa proizvodima, ekološka proizvodnja naravno nije dovoljna iako imamo sve preduvjete da bude dobra. Mislim da nismo još uvijek zagađeni GMO proizvodima i nismo zagađeni kao zemlja koja malo ide na zapad, tko tamo jede njihovu hranu vidjeti će da smo mi daleko, daleko ispred njih i da smo daleko kvalitetniji i zdraviji. Međutim, mi to ništa ne znamo iskoristiti. Naravno, svjestan sam toga da smo ušli u Europu, svjestan sam toga da moramo poštivati neke europske norme, europske zakone i prilagoditi se tome. Postavljam pitanje šta se do sada radilo, do sada, govorim do sada radilo kada se raspravljalo o poljoprivredi kada sve ove preduvjete koje mi imamo u Slavoniji koje smo imali oduvijek nismo znali prezentirati i znali više napraviti. Slušajući kolege i znajući i promatrajući politiku ovih 28 godina svatko je mogao biti ministar poljoprivrede, svatko je mogao biti ministar, samo je bitno da pripada nekoj stranci. Naravno sve to što se dešavalo i kako se dešava danas smo dovedeni u ovo gdje jesmo. Ja bih rekao da smo mi država, do sada bili država u stečaju. Zašto? Zato što smo stalno uzajmali, stalno smo nešto, dizali neke kredite, bacali taj novac koji praktično ništa posebno nije digao poljoprivrednika, jako slušam naravno da je se uvezlo najviše traktora prošle godine ili ove godine, prošle godine valjda. To ne rješava probleme ali istina ako su i kolege pričale da uzimaju ljudi veće traktore nego što im treba, da bi se pokazalo u selu da su moćni, da. Kontrola same poljoprivrede do sada smatram da nije dovoljna i da nije ni slučajno dobra jer su pojedinci uzimali poticaje na svašta i svakako a u stvari nisu u razvoj, pa i taj traktor koji je kupljen dobar, naravno, nije loše, bolje nego da je uzeo đipa, bilo tko. I da ne kažem da voze i luksuzne mercedese i đipove i sve druge stvari, poljoprivrednici, glume velike tajkune a ustvari na neki način moralno uništavaju ove male ljude koji se isto bave poljoprivredom, koji isto se muči sa svojim svinjama i svojim u selima ali neki tajkun je iskočio koji maltene gazi preko svih tih poštenih, kvalitetnih ljudi. Ako govorimo o Slavoniji a znamo svi to je jedino najvredniji narod u Hrvatskoj državi, čitava Slavonija. Pa vidimo da držimo i more i policiju i sve što treba, radnika po moru su iz Slavonije. A zašto ljudi ti odlaze? Pa to je pitanje koje moramo svi jednom znati i reći zašto odlaze, pa tko je tu kriv, pa naravno mi. Pa i sebe mogu staviti u taj dio svijeta jer i ovdje sam i ja došao u ovaj Sabor da kažem neku istinu, da ne budem populista. Nisam ni jedna stranka, naravno evo dao sam ruku HDZ-u, mislim da ova Vlada ide u jedan dobar smjer i zato sam ja donekle zadovoljan. Naravno za 2 godine ne možete okrenuti ništa naopako, to je proces. A taj proces mora biti prvo pravna država, pod broj 1, suzbiti kriminal i u poljoprivredi i u svim segmentima, posebno u poljoprivredi, a ima ga i svi to znaju. Svi znaju da kada dođete u jedan, da hodate po tom gradu da se priča o svemu, svi će vam ljudi ispričati šta se dešava, samo institucije hrvatske države to ne vide, nažalost ne vidi. E zato ta ista djeca kažu ja neću više ostati u takvoj državi, ja odo vani. Ja tražim, evo ja sada tražim tri radnika godinu dana na birou ne mogu naći. Stručne naravno elektrostruke. Nema. Otišli ljudi. Kako će firme funkcionirati, tko će obraditi sutra tu zemlju, mi to trebamo već, trebali smo već davno to znati. Pa kada govorimo o ministrima kao vi, koji ste bili isti takvi koji ste podržavali iste te ministre a sada pljujete po drugim ministrima. To je najlakše. Najlakše je reći ovi sada ne valjaju a jučer sam bio s njima. Pa čekajte gospodo, gdje se mi nalazimo, šta mi radimo, je li ovo populistički ili parlamentarni gdje trebamo raditi, gdje trebamo biti sigurni u ono što govorimo da se ne stidimo kao čovjek kada dođemo u svoj grad. To je pitanje. Ja vjerujem da su svi zakoni u poljoprivredi bili dobri i da su riješeni onako kako je trebalo ali nisu se provodili a nitko nije kontrolirao. E to je pitanje svega. Da se je provodilo, da se kontrolirao, da se vodio red mi bi danas imali sređenu poljoprivredu. Ljudi žele raditi. Šta ću dalje reći, Borinci, Vinkovački gdje ja tamo živim 310 hektara. Kako su ga pretvorili? Pa to je naučna fantastika, čovjek koji ga kupi za ništa, proda ga državi za 100 i nešto milijuna, tako je odgovarao? Nitko. Šta se da. To je zaraslo, to se nešto sada radi, 310 hektara. Pa to je jedan najveći voćnjak bio u Europi. Mi smo ga upropastili, mi smo stručnjaci za upropastiti. Naravno upropastiti ću ga za svoje interese ali ja neću nikome odgovarati. To je pitanje toga. Dajmo povjerenje ovim građanima. Mi u politici, pa i premijer pa i predsjednica, pa i mi svi skupa moramo dati jedno povjerenje ovim građanima da vjeruju u nas ono što radimo. Ne možemo govoriti populistički do jučer ništa radio nisam a danas pričam kako ništa ne valja. Ja vjerujem, ja vidim da ide malo bolje ali ide teško. A dajmo svi skupa napravimo nekakav red u državi. Pa to je naše poslanstvo ovdje koji mi dolazimo. Ovi koji su me izabrali, mene osobno, vas i nas sve skupa. Mi to nećemo. Najbitnije je da kažemo oni ne valjaju ali ja sam dobar. Ovi ne valjaju ali sutra ću opet ja biti s njim. To je pitanje politike populizma. Mi ispadamo ovdje populisti. Ne, ustvari česti građani koji smo došli da riješimo neke probleme. Da pokušamo i ovim zakonom i svim da se taj zakon provodi ali po zakonu. Tako da ja osobno mislim da ovo društvo, ova država, ova poljoprivreda, mi se bojimo stranaca, doći će kupiti. Pa zašto bi se bojali stranca da je kupio Borince i da Borinci funkcioniraju? Zašto bi se trebali toga bojati? Ovi koji govore, ne dajmo strancima. Pa dali smo našim pa šta su napravili. Pa Bruno Bušić je pokojni davno rekao pa mi kada dobijemo državu mi ćemo je pokrasti. Pa to smo napravili pa smo dotjerali državu u stečaj, šta je stečaj, kada nema, imaš više duga nego što vrijediš. Pa imali smo Agrokor koji ste vidjeli, 56 milijardi duga i opet se priča kako je nešto nepošteno. A kako je kupio? Ma nemoguće da možete kupiti takvu jednu veliku firmu i toliko bogatstvo. Ali neka i to da se je radilo kako treba. To je pitanje svega pitanja, nije pitanje koje vlasti. Ovu državu ne može nitko odnijeti, to je naša država. Čovjek može doći raditi u njoj ali mora je poštivati i provoditi. I mi ga moramo kontrolirati. Pa i danas, neka je, Agrokor je tuđi ali ga mi moramo kontrolirati što radi, imamo institucije. To je država. Mi smo nažalost od države bili napravili ono što jesmo. Ja se osobno nadam da će to ići bolje i nadam se i ovaj zakon koji smo pročitali, vidimo, moramo naravno i europske direktive slušati, moramo naravno pokušati što više u poljoprivredu navodnjavanje da bi postigli veće rezultate. Ove godine smo imali sreće sa kišom ali evo dajmo Bože da bude takvih kiša i sljedećih godina i dajmo sredimo društvo i imati ćemo sve bez brige dobro i naši će se ljudi vraćati. Jer nije Europa bolja nego smo mi samo ne znamo raditi. To je problem naš. Ne znamo poštivati, znamo i raditi ali ne znamo poštivati i samo za svoje interese. Hvala vam.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Steve Culeja.
Uvaženi kolega evo upravo sam obavi jedan brzinski razgovor. Govorite o Borincima. U Borincima je moj pokojni otac posadi prve voćke na obroncima ... [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, to je bila ta poslijeratna generacija koja je sadila voćnjak jabuka koji se proteže od Ivankova pa do Vinkovaca i sjećamo se velikih investicija projekta tamo. Ali nećete vi vjerovati, a dobro ste spomenuli kako su Borinci prodani. Jedan uvaženi naš predsjednik Hrvatskoga sabora, nećemo reći ime, on je pogodovao jednome gospodinu koji je bio prvi kupac, pa je taj prvi kupac dao drugom kupcu za ništa i takva vam je sudbina Borinaca, kao i svega onoga što mi danas svjedočimo. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Mišića.
Kolega Culej, da. Obadvojica smo iz istog kraja. Znamo sve otprilike šta se dešavao. Međutim, šta je problem? Nije problem što netko nije znao vodit Borince, što je napravio kriminal od Borinaca. To je problem. Da li je netko odgovarao? Nije. E, to je ono o čemu ja pričam ovdje. Da li netko za ... [[Govornik se ne razumije.]] odgovara? A vidljivi kriminal. I koliko godina treba da se ponovo Borinci dignu u onaj status koji je bio. Naravno, rat je uništio svoje i imalo je problema i to se pokralo dosta, ali sa jednom pametnom, poštenom politikom Borinci bi danas bili fantastični, mi bi imali tvornicu i sokova što je davno, davno trebalo to napraviti u Borincima, ali eto, netko ne zna ili neće ili ne znam koje sve razloge imamo. Evo i krmu smo zatvorili. Nemamo otvoreno stočne hrane, pa naravno, ne treba nam, šta će nam to. I tako neke stvari, da ne pričam duboko. Moramo reći posulo se pepelom, krivi smo, idemo ispravljati. Ja se nadam da će ovo vrijeme doći do toga ispravljanja i mislim da je dosta 28 godina promašaj. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Tulia Demetlike. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Mišiću, evo ne samo od vas, ali i od prijašnjih slušamo kritike prema Ministarstvu, prema lošim zakonima i to je interesantno, upravo iz redova vladajućih ili onih koji podržavajući, kao što ste vi sami rekli, niste član stranke, ali podržavate vladajuće. I sad, ja si postavljam jedno pitanje, budući da ste i sami rekli da u Slavoniji, ali ja neću reći samo u Slavoniji, ja ću reći i u ostalim krajevima RH, pogotovo Lici, postoje prirodni preduvjeti. Spomenuli ste vrijedne ljude u toj Slavoniji, ali ja ću proširiti i na druge krajeve. Međutim, postavit ću vam jedno pitanje. Kako u nekim regijama bez obzira da li su loši zakoni ili dobri, da li je ministar iz redova HDZ-a ili SDP-a se uspjelo nametnuti s određenim proizvodima kao što je npr. u Istri ili u Međimurju, a u Slavoniji to ne ide. Ja ću odmah pokušati odgovoriti jer nitko danas to ne spominje, a to su uvozni lobiji, a tko ih štiti ja ne znam, treba ih naći, koji uvoze nekvalitetne proizvode u RH, a uništavaju domaće proizvođače.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Mišića.
Hvala kolega. Naravno, dobro ste to rekli. Uvoze određenu robu i mi znamo da u Europi meso može biti zamrznuto 6 mjeseci, kod nas se može uvesti od godinu dana. To je broj jedan. Zašto u Slavoniji loši zakoni. Nema loših zakona, samo ih se treba, naravno, mogu se dorađivati, ali svi su negdje blizu, ali se trebaju kontrolirati u stvari oni koji to rade. Vi vidite, kod vas su došli naši, sinoć gledam na televiziji, Slavonije, beru masline, vi nemate isto radnika, pa došli iz Slavonije ljudi pa beru masline kod vas. Znači, lijepi maslenik koji sam vidio na televiziji, puno, puno hektara. E, to treba vidjeti. E, to je ono. Šta je problem? Problem je povjerenje i zakone poštivati, a to je dužna institucija države da kontroliraju. Šta se radi, da li ima kriminala, a to imamo inspekcije, nažalost ne rade. To bi ja tako rekao. Hvala.
Slijedeća replika je poštovane zastupnice Grozdane Perić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Pa poštovani kolega Mišić, ja bih htjela istaknuti ono što se dobro napravilo u ovom periodu u ove zadnje dvije godine bez obzira što moramo biti kritični, ali ako možete iz podataka vidjeti da je u studenom 2016. isplaćeno avansa poljoprivrednicima 800 milijuna kuna, tako u studenom 2017. 945 milijuna kuna, da je PDV smanjen sa 25% na 13 za stočnu hranu, repromaterijale, sadnice, zaštitna sredstva itd. Pa onda koliko je projekata aplicirano i isplaćeno u ovom periodu, onda moramo reći da ima propusta, ima negativnih stvari koje se događaju, ajmo sve to popraviti i napravit nešto što je dobro jer iz ovih avansa je neki poljoprivrednik itekako, odnosno mnogi dobro žive.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Mišića.
Hvala kolegice. Možda sam zaboravio, ali moram i to napomenuti, da. Ova Vlada, da, jeste puno i pokušava rješavati pitanje Slavonije i samim sastancima i neki dan je 600 miliona potpisano u Belom Manastiru. Slažem se sa vama i ja se nadam i to sam rekao, da ovoj Vladi vjerujem da će to ići u jednom smjeru. Međutim, propust je, ja sam govorio o propustima dosada šta se dešavalo i to je ono o čemu ja sam govorio. Nadam se da više neće biti takvih. Da nije tih 800 milijuna bačeno, da je ... [[Govornik se ne razumije.]] ciljano dato nešto što će se pomoć. Niste vi pomogli nekoga ako ste mu dali, a on te novce baci u nešto što ne vrijedi. Prema tome, ja se nadam da će ova Vlada ciljano davati određeni i kontrolirati da li su to, to, to i to napravili što su trebali i to je bit svega. Red, red, red i rad. I to kad napravimo, onda ćemo, naravno ova Vlada jeste pokazala svoje osjećaje prema Slavoniji i mislim da će to ići u dobrom smjeru. Hvala.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Željka Lenarta.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Evo, drago mi je da se ova rasprava razvila ovako malo i žustro i sa povišenim tonovima jer smatram da smo mi ovdje da raspravljamo, dolazimo iz svih segmenata društva, a ljudi u Ministarstvu ako su pametni iz naših rasprava će možda izvuć nešto korisno za zakon za poljoprivredu i za budućnost hrvatske poljoprivrede. No međutim, u ovim raspravama, evo čuo sam neke stvari koje stvarno ne mogu vjerovati. Kolega Đakić u odgovoru na moju repliku kaže, citiram, evo upravo sam išao preslušati fonogram, presreli smo mail pomoćnici ministara. Afera SMS koja danas trese nije ništa novo. Ako se je to radilo ranijih g. evo, kolega Đakić to i svjedoči, on je to izjavio, možete preslušati fonogram pa ćete vidjeti. Pa kuda mi ljudi moji idemo i što radimo, ako sve pratimo i slušamo, presrećemo i normalno da imamo ovakvu situaciju kakvu imamo. No da se vratimo na poljoprivredu, danas smo govorili dosta o strategiji poljoprivrede koju bi trebalo napraviti. Strategiju poljoprivrede, bi trebalo raditi i brusiti dok ona ne bude donesena konsenzusom. Tako da svi oni koji donesu ovu strategiju i pri idućim promjenama vlade nastavlja raditi po toj strategiji. Nažalost, kod nas je nešto što se dobro napravi, mijenja se s novom garniturom i uvijek se kaže, nije dobro napravljeno. Dal smo i to spominjali? Da, u poljoprivredi je sustav arkod i agrored nešto dobro što se napravilo. Ako ništa, barem se vidi tko je koliko uzeo potpora i gdje. Da li je netko uzeo krivo ili nije, to je sada neka druga stvar, ali jasno se vidi kroz arkod tko ima zemljište, nema preklapanja i znači potpore, koje poljoprivrednici dobivaju ih i pripadaju. Nažalost, poljoprivreda Hrvatske, naš uvoz je pokriven svega 60% sa izvozom. Ta brojka bi bila i poražavajuća, još bolje, da tu nije kukuruz, soja, repica i pšenica koju mi izvozimo. Zahvaljujući otvorenim granicama prema EU, mi nemamo za prodajom tih proizvoda i zbog toga ratarski sektor funkcionira. Ne zbog dobre poljoprivredne politike prema ratarima, nego zbog toga što imamo tržište sa nekakvom pristojnom cijenom. Iako mi ni danas u Hrvatskoj ne znamo cijenu dok ne počne žetva, pa onda još, kada uđemo duboko u žetvu se nadziru nekakve cijene. Evo, neki dan sam imao od kmetinske zadruge i Slovenije cjenik, oni su prije 2 mj. izašli sa cijenom kukuruza, od suhog kukuruza pa prema svim vlagama. A baš nisu nekakvo kukuruzno područje za proizvodnju, kao što smo to mi. Poljoprivreda je ugrožena i od strane Zakona o lovstvu. Ja sam raspravljao ovdje o tome zakonu, divljač nanosi velike štete, a mi se odnosimo kao da je nama lovstvo strateška grana, a ne poljoprivreda. Ja bih volio da i vi koji pište Zakone o poljoprivredi, i vi koji raspravljate, a niste se okusili, da se pokušate baviti poljoprivredom, pa da vidite kako izgledaju štete od divljači i kako se to naplaćuje. Skoro nikako. I uz sudsko osiguranje dokaza i uz silne novce koje uložite u sudske procese traju godinama, a naplata je neizvjesna, jer često puta je nema. Danas se je ovdje govorilo i o novim traktorima, koje imaju seljaci. Dragi kolege, ja bi bio sretan da svi seljaci imaju nove traktore. Ja ne znam da li tko od vas zna, 14 sati sjediti u traktoru pa danima tako. Pa kada imate novi traktor, nekako se to lakše izdrži. A kada imate staru kantu sa tvrdim sjedalom onda strada i kičma i pogledajte kako ti ljudi izgledaju, koji po 30-40 g. rade poljoprivredu. Omogućimo im da svi imaju nove traktore i neka svi imaju Mercedese, a onda će biti bogat seljak, a vjerujte da će Hrvatska biti jako jako bogata država. Najbogatije države u Europi imaju najjaču poljoprivredu, Njemačka, Francuska, Italija, pogledajte njihove poljoprivrede. Oni nemaju problem gdje će sa svojim proizvodima, oni jako dobro znaju što će i sve svoje proizvode prodaju. Kažu ne možemo zabraniti uvoz. Kako je Slovenija zabranila uvoz industrijske jabuke, zatvorili su granice i ne može industrijske jabuke iz Hrvatske u Sloveniju, kraj priče. … [[Govornik se ne razumije.]] može sve i onda nam propada proizvodnja. Ovdje su ljudi govorili čak i ok prijedlozima, da veći OPG-iji moraju imati zaposlenog agronoma. Pa zar treba još sada natjerati OPG na još izdatak. Pa ne košta agronom 100 kn mjesečno. Umjesto da država stvori organizaciju gdje će biti agronomi dobro plaćeni gdje će doći stručnjaci za dobru plaću raditi, koji će razvijati nove tehnologije i pratiti implementaciju tih novih tehnologija u poljoprivredu na obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima. Što mi sada radimo? Savjetodavnu službu spajamo s ministarstvom. Smatram da nije dobar potez. Trebali smo razvoditi tu savjetodavnu službu, dati ljudima plaću veću, pa za 5-6 tisuća kn, neće ni jedan stručnjak tamo raditi, ja mislim da ste toga svi svjesni. Stočarstvo, koje je uništeno u Hrvatskoj, a toga smo svi svjesni, posebno mljekarski sektor, je veliki problem, zbog toga što je stočarstvo motor poljoprivredne proizvodnje. Stočarstvo troši primarnu sirovinu iz ratarstva i stvara finalni proizvod kroz prerađivačku industriju. Imali smo tu prerađivačku industriju, ona se uništava sustavno, oni koji se još odupiru, evo hvala Bogu, nude nekakav Hrvatski proizvod. Uništili smo malog seljaka, koji je proizvodio sirovinu za to, jer smo govorili, ne, ne isplati se imati 2 krave. A slušajte ljudi, mnogi smo mi odrasli na 2 krave i mnogi su naši roditelji napravili kuće sa 2 krave i nekoliko krmači. Moramo se toga sjetit, nemojmo se sramiti, da smo došli sa sela, ja sam nažalost još uvijek tamo, nažalost, volim biti tamo i uvijek ću biti. Kolega Bulj ima želju da se javi, evo u replici molim da mi sve kaže. Tužno je gledati da mladi ljudi odlaze, da ne vide perspektivu u poljoprivredi, ja znam da ovim zakonom, da ste ne znam kako dobro napisali, ne možete sad riješiti taj problem, ali jednom moramo prema tom nekakvom rješenju u poljoprivredi jer poljoprivreda mora nam svima bit važna i kao što sam rekao, konsenzus za poljoprivrednu strategiju da se svi složimo kuda idemo i da znamo kuda idemo. Radili smo čudo poljoprivrednih strategija, radili smo razvojne poljoprivredne strategije ... [[Govornik se ne razumije.]] po županijama, to su nam radili stručnjaci iz EU-a, da li su stručnjaci ili nisu, ali da su saznali sve o našoj poljoprivredi, jesu. I zato su nam postavili takve prepreke za korištenje fondova da ih mi ne možemo iskoristiti, da su jako dobro znali što je kod nas prepreka i rekli su evo vam novci a to što vi ne znate iskoristiti, to je vaš problem. To je vaš problem. Preko 50% fondova ide u izravna plaćanja. Što smo povukli? Dok opet su neki ljudi povukli strojeve koji im i ne trebaju i onda će ih održavanje za te strojeve na kraju ubit, propast će ili će ih morati rasprodati kad prođe taj rok koliko ih moraju držati. Ja sam dosta emotivno vezan za poljoprivredu, sve što govorim ne tvrdim da sam u pravu, ali to je moje mišljenje i ukoliko moje mišljenje barem mrvicu doprinese poboljšanju stanja u poljoprivredi, ja ću bit sretan. Ako netko želi to slušati, znači osobna iskustva i iz proizvodnje, iz razgovora s mojim suseljanima, na kavi koji mene ne poznaju kao saborskog zastupnika nego kao Željka i govore mi otvoreno ono što neće reći negdje drugdje pred nekim drugim ljudima. I zato mislim da te ljude treba slušati, na terenu čuti njihove prave probleme i njihova mišljenja i prema tome kreirati zakone i slagati razvoj u poljoprivredi. Hvala lijepo.
Imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Gorana Aleksića, izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Lenart, ja sam odrastao na Husainu, vi ste odrasli u Kutinskome selu, mi smo ustvari zračnom linijom 3 km daleko veliki dio života živjeli. E sad ono temeljno pitanje koje se postavlja jest kao iskoristiti našu zemlju? Imam dojam da je zemlja puno bolje bila iskorištena u ono vrijeme kad smo živjeli u socijalizmu nego sada što je žalosno, što nije dobro i smatram da je temeljna stvar koju ova država treba učiniti da pripremi jednu platformu za poljoprivrednike i stočare a ta platforma bi omogućila njima svima da zajedno na neki način proizvode svaki posebno ali na kraju zajedno i da zajedno plasiraju te proizvode na najjeftiniji mogući način prema onima koji troše njihove proizvode. Da bi to bilo moguće, država mora organizirati određenu platformu i spriječiti posrednike, trgovce da zarađuju na maržama 200, 300, 400, 500 pa možda i 600% na tuđoj muci. Hvala.
Hvala, odgovor poštovanog zastupnika Lenarta.
Evo zahvaljujem mom susjedu bivšem, kolegi Aleksiću. Nažalost, naše proizvode nitko ne želi kupiti jer smo mi dozvolili ulazak svih mogućih trgovinskih lanaca u RH čiji je zadatak normalno plasirati robu iz tih zemalja ili ono što im se više isplati. Nažalost, sve akcije koje se rade u velikim centrima, rade se na grbači naših proizvođača. Naših povrtlara. A u centrima se generalno prodaje skuplja roba nego što se prodaje na tržnicama. No međutim, zbog imovinskog stanja, Hrvati moraju otići u centre, tamo ispeglaju karticu, na tržnici moraju dati gotovinu i onda im je lakše otići u centar, kupit sve pa iako je to lošije kvalitete ali eto, ne mora se odmah platiti nego se može naknadno. Kada bi svi Hrvati odlučili kupovati hrvatsku robu, kupovali bi jeftinije, zdravije bi se hranili i duže bi živjeli.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Sokola.
Hvala lijepa. Pa evo kolega Lenart, sa zanimanjem sam slušao vašu raspravu ali u jednoj stvari ste kontradiktorni. Ako sam dobro shvatio, hvalite prednosti od zajedničkog europskog tržišta u smislu izvoza proizvoda a onda govorite da bi se trebalo zabraniti uvoz iz drugih država EU-a. To zvuči jako zgodno, ja bi htio da to tako može funkcionirati ali to tako ne ide. Znači kad ste dio jednog zajedničkog tržišta, jednog jedinstvenog pravno sustava, onda morate poštovati pravila koja vrijede za sve. Dakle vi jednu stvar koju ne možete, ne možete zabraniti uvoz proizvoda iz drugih država EU-a zato da bi ste štitili vlastite proizvođače. Vi možete i to je praksa suda EU-a koje kolega Aleksić jako voli, on vam može reći možda nešto više o tome. Ono što možete, vi možete ograničiti uvoz ako su proizvodi nekvalitetni, ako nisu prošli sigurnosne inspekcije radi zaštite javnog zdravlja, potrošača itd., ali to je druga stvar, to može. ali ne možete reći mi zabranjujemo uvoz zato što su naši proizvođači manje konkurentni od stranih pa ćemo mi zabraniti uvoz stranih da ostanu samo domaći koji su skuplji. Nažalost to tako ne ide.
Odgovor poštovanog zastupnika Lenarta.
Kolega Sokol, pa niste me slušali. Ja sam vam rekao da je Slovenija zabranila uvoz hrvatske industrijske jabuke, kako su oni mogli? Pa uvijek postoji način da se ograniči, da se stvori prepreka pa da je i neisplativo uvest neku robu na pomoć našim proizvođačima. Postoje cake, pa postoje skriveni poticaji, otiđite malo, obiđite seljake u Njemačkoj, u Bavarskoj, u Italiji, u Francuskoj pa ćete vidjeti kako se to radi. Postoji puno načina da se ograniči i da se pomogne svojim proizvođačima da prvo oni prodaju a onda prodaje se ono što ulazi ukoliko fali. A mi nemamo ničega ljudi moji, mi ničega nemamo dovoljno.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Marka Vučetića, izvolite.
Poštovani kolega, rekli ste da ovoj temi pristupate emocionalno i to s punim pravom, ja nisam stručnjak za poljoprivredu ali nešto znam. Znam da bez govora i bez poljoprivrede nema civilizacije. Prije nekoliko desetaka tisuća godina, čovjek je progovorio i time je bio u stanju izreći istinu vlastitog bića i socijalni karakter svoje naravi. Tek kad je razvio poljoprivredu, iz poljoprivrede su se počele razvijati institucije, od vojske do vlasti pa i čak i religije. Tako da je ovo pitanje koje ste vi otvorili je iznimno bitno pitanje, to nije pitanje samo vaših vlastitih emocija nego naših razvojnih emocija, koliko smo u stanju razvijati poljoprivredu, toliko smo u stanju biti otvoreni prema bilo kojem obliku progresa i vaše izlaganje samo mogu pohvaliti zbog toga što shvaćate značaj poljoprivrede.
Poštovani zastupnik Željko Lenart.
Evo zahvaljujem kolegi što je dao i ovaj doprinos na filozofskoj, na način koji je njemu najbolje razumljiv, a što je u biti istina. Ja ću na to reći samo, citirat ću Stjepana Radića koji je rekao: Svi smo mi seljaci u duši, osim onih koji nemaju dušu.
I zadnja replika poštovanog zastupnika Mire Bulja, posebno kako ga je izazvao kolega Lenart, on mora replicirati, izvolite.
Ništa se ne mora u životu, samo umrit gospodine potpredsjedniče. Kolega vi ste rekli da živite na selu, da nas je više da na selu živi bilo bi puno bolje, a ne da su dvije trećine Hrvatske prazne, vi ste rekli kao nažalost, a vjerojatno je to bio vaš lapsus živi na selu jer volim živjeti na selu. Treba ljude pozivati da ostaju i da žive na selu, međutim kako ćemo mi brendirati naše proizvode u poljoprivredi kad na Pagu gdje i pasu na livadama ovce paške gdje se proizvodi paški sir sad je pretovarna stanica mješovitog otpada, nerazvrstanog otpada? U sred Paga i ljudi prosvjeduju, 20 OPG-ova koji su povukli sredstva iz EU fondova se bune jer tu pasu ovce, brend hrvatski Paški sir jer vjerojatno ćemo uvozit iz Italije i drugih zemalja i Paški sir kao što uvozimo slavonsku svinjetinu i dalmatinski pršut? Hvala.
Hvala, odgovor poštovanog zastupnika Lenarta.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Bulj to nažalost se može shvatiti i kao lapsus i ne kao lapsus jer nažalost neki ljudi na selu nemaju ni približno uvjete onima u gradu, neki nemaju ni vodovoda, imaju lošu struju, nemaju brzog interneta, nemaju puno toga, daleko su od liječnika, daleko od svijeta, daleko od pogleda iz Zagreba i jednostavno su kao zaboravljeni. No međutim živjeti na selu ima puno prednosti, oni koji odgajaju djecu na selu imaju daleko zdraviju djecu nego oni koji su u gradu i fizički i psihički. Možda će to netko krivo shvatiti, no međutim ta djeca još uvijek trče po dvorištima, još uvijek manje gledaju po ekranima i jedu daleko zdraviju hranu nego onu koja se danas troši iz svih vrećica jer u gradu sve je iz nekakve vrećice, ništa nije uzgojeno kod kuće. Hvala.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava trebala je biti kolege Hrvoja Zekanovića, nema ga. Gubi pravo na govor. Pa će pojedinačno raspravljati sada poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Dakle pred nama je krovni zakon iz područja poljoprivrede i resornog ministarstva, on ima 12 glava i 177 članaka, dakle riječ je o opsežnom zakonu, mogli bi po uzoru na Amerikance reći ovaj zakon je pripremila Tolušićeva administracija, došao je ovdje u Sabor i to s te strane se nema puno toga ni prigovoriti. Ono što bih odmah naglasio i što u samom obrazloženju piše kaže: posljedice koje će donošenjem zakona proisteći. Predloženim zakonom se poboljšava trenutni okvir za provedbu zajedničke poljoprivredne politike za programsko financijsko razdoblje od 2014. do 2020. te prilagodba nacionalnog zakonodavstva u području poljoprivrede. Dakle izričito se govori o 2014. do 2020. I naravno sad me gledaju u čudu predstavnici ministarstva, ja ne govorim to kao primjer, nego kao činjenicu i naravno da i u zakonu piše da u samom uvodnom djelu zakona da on zapravo izražava načela poljoprivredne politike, one koja će se provoditi, poljoprivredna politika. A ono što je glavna zamjerka što smo danas ovdje u sabornici čuli, a gdje je strategija, gdje je ono po čemu ćemo se mi određivati u budućnosti? Dakle ovdje ako govorim o ovom zakonu, a to i sami priznajete i u uvodu obrazlažete, riječ je o dokumentu koji će se brinuti za poboljšanja sadašnje financijske perspektive. Naime ne možemo zanemariti činjenicu da je u tijeku rasprava i usaglašavanje stavova vezane uz financijsku perspektivu od 2020. prema dalje. Dakle zajednička poljoprivredna politika. Ja ću vam pročitat samo jedan od tih uvodnih dijelova, a vezano uz zajedničku poljoprivrednu politiku koja se predviđa nakon 2020. Zajednička poljoprivredna politika predvodi prijelaz na održivu poljoprivredu. Njegova je zadaća ojačati otpornost poljoprivrednog sektora i poduprijeti dohodak i održivost poljoprivrednika, osigurati da poljoprivreda u cijelosti ispuni svoju ulogu u pogledu okolišnih i klimatskih izazova te u potpunosti prihvatiti digitalne inovacije koje olakšavaju poslovanja poljoprivrednicima, smanjuju administrativno opterećenje i podržavaju generacijsku obnovu. U ruralnim područjima živi više od 50% stanovništva EU stoga je nužno pojačati nastojanja kako bi ta područja ostala vitalna i atraktivna za život u smislu rasta i radnih mjesta, ali i infrastrukture, mobilnosti i osnovnih usluga. Dakle u ovom kratkom djelu, dugačka rečenica, a kratkom djelu ovog uvoda se govori o onim ključnim problemima o kojima je danas ovdje bila riječ. Dakle s jedne strane želimo imati kvalitetnu, sigurnu i cjenovno pristupačnu hranu za naše građane. S druge strane moramo imati poljoprivrednika koji može opstati u ruralnom području da ta ruralna područja ne ostanu prazna i da se na njima može odvijati život. I s treće strane moramo čuvati okoliš jer bez tog okoliša, bez resursa, a to je prije svega poljoprivredno zemljište ne možemo imati kvalitetnu poljoprivrednu proizvodnju. Zbog toga me malo i čudi da u zakonu o poljoprivredi ne postoji članak ili stavak koji bi recimo može se prepisati i članak 2. stavak 1. zakona o poljoprivrednom zemljištu koji piše vrlo jasno poljoprivredno zemljište je dobro od interesa za RH i ima njezin osobiti značaj. Poljoprivredno zemljište se u zakonu o poljoprivredi spominje samo na tri mjesta i to usput. Mislim da je to, iako je samo po sebi jasno, mislim da bi bilo dobro da se spomene poljoprivredno zemljište u zakonu o poljoprivredi jer tamo se uglavnom spominju pojmovi prihvatljiviji hektari, površine, dakle poljoprivredno zemljište ima posebnog interesa za RH ima njezinu osobnu zaštitu. Dakle, uz ove ciljeve koje govorimo, održivost prostora, postizanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva, bitno je, a ne znam je li se moglo ovaj dokument, a sami ste naveli u obrazloženju da se govori o ovome sad razdoblju do 2020. jer možda je to ključ i svih naših problema što pojedine vlade donose te dokumente ili zakone, pa onda netko kad dođe drugi, onda će on već to promijeniti. Trebali bi ti zakoni biti malo dugoročniji i da se baziraju na ovoj zajedničkoj poljoprivrednoj politici. Jer zašto se sad provodi reforma zajedničke poljoprivredne politike? Koliko sam ja shvatio, glavni naglasak u budućnosti će biti da zemlje članice mogu same korigirati svoju poljoprivrednu politiku. Dakle, u sferi poticaja, u sferi osjetljivih sektora, da će im se, više će se, manje će se pažnje posvećivati pravilima i usklađenosti, a veću pozornost rezultatima i uspješnosti. I koristit će se umjesto istog pristupa za sve, koristit će se pristup koji se bazi na mjeri dakle, prvenstveno onima koji sami proizvode, dakle u praksi. Znači, ići će se prema poljoprivrednom proizvođaču. I to se omogućava zemljama članicama na izbor. I otud ona rasprava oko toga, ako se smanje izravna plaćanja, dakle poticaji, koliko država tu može onda, ako EU dakle ide u tom smjeru da se smanje izravna plaćanja i nešto se smanjuje za ruralni razvoj, koliko država može intervenirati da se to ipak korigira da bi poljoprivrednici dobili onaj potreban dohodak da bi uspjeli biti konkurentni i ostati na ovim prostorima. Ono što ne smijemo zaboraviti kad god govorimo, mi možemo, mi smo ovdje, ja sam kad sam govorio sad u uvodu ove rasprave, dakle doista je ovo opsežan Zakon, samo da navedemo, treba par minuta da navedemo što se sve nalazi u tom Zakonu. Ali ono što ne smijemo smetnuti s uma, 97% poljoprivrednih gospodarstava u EU čine OPG-ovi. I tu je ključ. Sve se bazira na obiteljima, OPG-ovima i na njima zapravo moramo temeljiti opstanak. I ti OPG-ovi pokrivaju 70% zemljišta u EU. Dakle, a prosjek je veličine negdje 10 hektara, a nije zanemariva činjenica da OPG-ovi čine čak njih 60%, spadaju u kategoriju najvećih gospodarstava preko 100 hektara. Dakle, OPG-ovi su iznimno važna. Jedina, možda ovdje u raspravi i jedan od kolega rekao da postoji, ja sam ovdje spomenuo danas, nije to ksenofobija, ne radi se ovdje o strahu od toga da zemlju kupe stranci. Ali mi smo i onda upozoravali kod zakona o OPG-u da je možda nelogično da stranac osnuje OPG, a ne živi ovdje. On može imati na neki način, može, neka osnuje bilo kakvo drugo gospodarstvo poljoprivredno, ali ne može to biti OPG jer rušimo onda temeljno načelo na čemu zapravo zasnivamo ulogu OPG-ova. Uvjeren sam i uvjeravam vas da OPG-ovi mogu osigurati opstojnost i hrvatskog sela i hrvatske poljoprivrede. To je sasvim sigurno i zbog toga bi trebalo u ovim zakonima, netko je to isto primijetio i u Zakonu o poljoprivredi, a posebno o podzakonskim aktima koji budu donošeni pravilnicima o tome voditi računa da OPG-ovi mogu opstati i ostati na ovim prostorima, a da onda možemo imati kvalitetniju hranu i da se ne događa ovo što nam se upravo događa da unatoč velikim ulaganjima u poljoprivredu imamo sve manju i manju proizvodnju. To nije dobro i treba detektirati, vidjeti koji su oko toga problemi i što se tiče poljoprivrednog zemljišta, pred nama su sad izazovi, ne znam Ministarstvo je li počelo odobravati programe raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Uskoro bi trebale krenuti natječaji i dobar dio jedinice lokalne samouprave ograničio količine hektara i onda u tom smislu treba sad pomoći savjetodavna služba i svi da pripremaju mlade, posebno mlade poljoprivrednike da se pripremaju za natječaje kako sad ne bi se dogodilo to da su jedinice lokalne samouprave oslobodile, da se tako izrazim zemlju, a da oni koji trebaju tu zemlju za nju konkurirati, da se jednostavno ne prijave na natječaj. To će onda biti porazno jer onda nismo napravili, zapravo napravili smo dvostruku, da se tako izrazim štetu. Zato dakle apeliram i na Ministarstvo da što prije krene u odobravanje tih programa. I još jedna samo napomena. Ovdje je kolega iz HSS-a govorio o mehanizaciji. Dakle, ima tu, veliki su pomaci, dakle puno je poljoprivrednika obnovilo svoju mehanizaciju, ali ono što moramo znati, to je njihovo radno mjesto i to ne daje nikakvu sigurnost. Ipak su to samo strojevi. Njima jedinu sigurnost može dati poljoprivredno zemljište. U programima, zapravo u Zakonu o poljoprivrednom zemljištu smo predvidjeli onih 25% za prodaju. Međutim, kako će to u praksi biti i je li to u programima doista uvedeno i hoće li doista ovi zahtjevi za povrat kojih ima sve više, povrat zemljišta nekadašnjim vlasnicima uzrokovati to da zemlje na kraju neće biti dovoljno. To su neka od pitanja koja nam se otvaraju. Najljepša vam hvala.
Hvala i vama. Nekoliko replika i na vaše izlaganje. Prva je poštovanog zastupnika Tomislava Sokola.
Hvala lijepa. Evo, kolega Žagar drago mi je da ste spomenuli zajedničku poljoprivrednu politiku EU jer je to doista jedno područje gdje EU ima najveće ingerencije, najveći direktni input i najveći direktni utjecaj na svakodnevni život građana i na to otpada i najveći dio europskog proračuna. Što se tiče iduće financijske perspektive, treba javnosti reći da je tu situacija dosta složena. Znači, vi imate inicijative najviše ovih zapadnih članica koje nisu toliko jake poljoprivredno i koje su neto uplatitelj u europski proračun, da se proračun za zajedničku poljoprivrednu politiku i za strukturne fondove smanji. Stav hrvatske Vlade je tu jasan. Naš stav je da, odnosno stav RH je taj da se to ne bi trebalo smanjivati, ali svakako mislim da cijelo društvo treba osvijestiti o tim raspravama na europskoj razini, da treba dati podršku Vladi kako bi nastavila štititi nacionalne interese u Briselu, što je ipak na kraju krajeva posao i svih nas i ovdje u Saboru. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Žagara.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Sokol, dapače, evo i drago mi je da vaša završna riječ ili rečenica upravo govori ono što je ključno, zastupati interese RH. To je ključno. I mislim da ste u pravu kad kažete da treba učiniti sve da se spriječi ovaj intencija da se dakle oni koji su siromašniji da dobiju manje, to jednostavnije nije onda, onda se gubi zapravo i smisao EU-a i svega onoga za što smo i potpisivali i što smo očekivali ulaskom u ovakvu veliku zajednicu.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Gorana Aleksića, izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Žagar, govorili ste da je preko 50% stanovništva u EU-u na selu a EU je napredna, u principu je napredna, u većini slučajeva. A statistike u Hrvatskoj od one socijalističke RH pa do ove suverene RH kaže ovako. '61. 68% na selu, '71. 58%, '81. 48%, '91. 44%, 2001. 42% i 2011. 39% stanovništva živi na selu. Dakle mi imamo trend smanjivanja stanovništva na selu a to znači ustvari stagnacija RH. RH dok ne okrene proces prema gore, prema naseljavanju sela, prema životu na selu, stagnirat će, neće napredovati i to se neće riješiti nikakvim zakonima nego specijalnim mjerama koje mora osmisliti jedan pametan brainstorming tim koji mi nemamo. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Žagara.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Aleksić, nažalost u pravu ste. Dakle, tome svjedočimo svaki dan sve manje je ljudi na našim ruralnim područjima, ne samo u ruralnim područjima, izgleda da je sve manje i u gradovima, pa imate gradove poput Đakova za koje sam čuo da je jednostavno tamo sve manje ljudi. Najbolja demografska mjera je radno mjesto. Nema druge demografske mjere, radno mjesto i koji god vi zakon ovdje u Saboru vi dobili pa i ovaj Zakon o poljoprivredi, moramo razmišljati o radnim mjestima. Mislim da, ja sam rekao jedanput i ministru, ministre, ne morate slati inspekcije po poljima, idite samo pred dućan tamo gdje ljudi sjede, drže se, piju pivo ili sok, platite im rundu pića, sve ćete znati, tko obrađuje zemlju, tko daje u podzakup, tko ima zaposlene, tko nema zaposlene, tko koristi poticaj na ovaj ili onaj način. Kad bi se uvelo više reda, onda bi se možda i postigli bolji rezultati ali bez otvaranja radnih mjesta nema budućnosti za RH.
I zadnja replika je poštovane zastupnice Marije Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, u svojoj raspravi naglasili ste kako su OPG-i najznačajniji za opstanak poljoprivrede. Ja se mogu složiti s vama da su oni vrlo značajni, da na njima treba temeljiti jedan dio poljoprivredne djelatnosti ali mislim da oni ne mogu biti kičma poljoprivrede ako želimo jaku poljoprivredu, mislim da tu treba puno više napraviti na način da se pogotovo u ratarstvu okrupne i udruže veliki poljoprivrednici kako bi moglo se proizvoditi više po povoljnijoj cijeni kako bi mogli biti što konkuretniji a mislim da se isto tako moramo opredijeliti koje kulture želimo uzgajati, podupirati, a kod vrtlarstva i od svaštarenja ne može živjeti jer nitko nije dobar i nema velike količine, ne može uzgajati u svim kulturama. Tako da mislim da u tom smjeru trebamo razmišljati. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Žagara.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena kolegice, dakle, potpuno ste upravu, ja sam, možda sam se nespretno izrazio, to je više sa stajališta održivosti prostora, dakle da naši prostori ne ostanu prazni. Čini mi se da evo, recimo unatoč tome što je Agrokor prošao tako kako je prošao, mislim da u poljoprivredi je on imao značajno dobre rezultate. Međutim, postavlja se pitanje kako će prostori biti održivi ako preuzmu čitav prostor veliki poljoprivrednici jer veliki poljoprivrednici po zakonu brojeva mogu biti lakše konkurentni na tržištu i onda je ključ u svemu tome, i ono što se spominje u zakonu, što se spominje u svim dokumentima je održivi razvoj, kako postići održivi razvoj, dakle i konkurentan a s druge strane i da bude održiv ne samo sa stajališta održivosti poljoprivrednih subjekata nego sa stajališta održivosti prostora i života na tim prostorima. Hvala.
Hvala lijepa. I sada će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, završno nešto reći poštovani zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Žao mi je što ministar nije ostao na završno izlaganje jer ovo je vrlo bitan zakon. Jutros smo nekako dozvali ovdje pa je došao vrlo kratko. Volio bih da kaže svoj stav oko ovih rasprava jer je činjenica da sve što ovdje izrečeno, bilo je potpuno smisleno od svih saborskih zastupnika. Osim onoga djela zastupnicima kojima je ministar napisao da pročitaju a nije bilo vremena da pročitaju potpis. Činjenica je da u ovome trenutku hrvatski poljoprivrednici će dobiti ovaj zakon tj. još će se raspravljati o njemu, bit će vremena, nadam se da će se iz ovoga se izvući, ali ovim zakonom nije definirano apsolutno ništa. Niti provedbene mjere nit poticaji, osim imamo ... [[Govornik se ne razumije.]] Znači osam zakona koji postoje, koji su loši, koji je hrvatsku poljoprivredu dovelo gdje je dovelo je implementirano u ovoj zakon. Ono šta je loše bilo do sada, stavili su samo u jedan zakon i to je PR-ovski vrlo lijepo obrazložiti, vrlo lijepo prezentirati a javnosti mogu kazati da imamo Zakon o poljoprivredi koji je jedinstven. Svi ti zakoni su bili štetni za hrvatske poljoprivrednike. Po svim pitanjima. U ovome trenutku znači 2017. a u 2018. porast, u 2017. g. smo uvezli 76 kg voća i povrća po glavi stanovnika u RH što znači više od 50% potreba smo uvezli. Više od 50%. Nemamo zaštitu domaće proizvodnje ni na tržištu što imaju druge članice druge države. U Mađarskoj toga ima. Znači naš poljoprivrednik je ostavljen sebi da jednostavno je prisiljen je pilati svoje voćnjake jer ne može prodati voće a uvozimo 76 kg ili 50% voća i povrća. Prema tome, ovaj zakon u ovome trenutku donositi na ovaj način nije više nego nego ruganje sa poljoprivrednicima, jer mi nismo dobili niti jedno obrazloženje, niti jednu mjeru, osim što se spominju kohezijski fondovi, tko kaže čujem da se u EU spominje da neće biti do 2020 g. više '21. g. kohezijskih fondova za nerazvijene. Nego onaj novac što smo uplatili 30 milijardi kn će otići naravno u razvijene zemlje i to je cilj. To je cilj i Tuska i Junkera i svih to je cilj i Andreja Pelnkovića, jer nema nerazvijenih, nema solidarnosti više u EU. Što ako ukinu taj fond za nerazvijene, što će naš seljak dobiti, ništa. Nego onih 30 milijardi što smo platili u 6 g. 2014. 2020. neće se vratiti. Da. To je u EU ključna politika izrabljivanje seljaka i sela, poglavito hrvatskog seljaka, jer mi smo uvijek vodili dodvorničku politiku, koja se poglavito urušavala, prema poljoprivrednicima, zbog toga u ovome trenutku mi nemamo sela ni poljoprivrede, mi imamo prazna sela. Ponavljam, ovaj zakon se ne odnosi na zemljište, ali je činjenica da je zemljišta poljoprivredno, osnovno koje moramo štiti. Mi smo 2020. dozvolili da mogu strane, fizičke i pravne osobe kupiti zemljište, a u Mađarskoj se ne može kupiti. Jer je narod na referendumu, tu je strateški, poljoprivredno zemljište je strateški, jel smo onda ravnopravni mi u EU? Nismo ravnopravni, a ovim zakonom koji je prepisan, 8 zakona koji su postojeći, koji su loši, ništa novo nemamo, evo ja molim ministra da ga zovnete, da im kaže, što je novo, od ovih 8 postojećih zakona, u ovome zakonu koji je jedinstven u poljoprivredi, ništa. Ništa za seljaka. Ništa za OPG-ove, ma je smiješno, ali je činjenica da je najveća štetočina uvozni lobiji u ministarstvima, poglavito Ministarstvo poljoprivredi. I najveće štetočine, ja vam ponavljam, 5 put, najveće štetočine hrvatskog sela su Ministarstvo poljoprivrede, uvozni lobiji, koji ne žele zakonom zaštiti Hrvatsku i domaći proizvod, to je činjenica, jer ne mogu shvatit da u Mađarskoj se štiti domaća proizvodnja, u Austriji, u svim zemljama EU, u Sloveniji, u Hrvatskoj se ne štiti, jer bi se netko morao preko Hrvatske dočekati nekakvih činovničkih dužnosti u EU. Netko bi morao biti predsjednik Europskog vijeća. Pa šta mene brige šta će biti Plenković, šta mene brige šta ću biti ja. Mi smo narodni zastupnici koji moramo braniti hrvatsko selo, koje ne branimo. I Ministarstvo poljoprivrede je najveća štetočina za hrvatsko selo. Hvala.
Hvala lijepo. U ime predlagatelja sada će završno govoriti poštovani državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, gospodin Tugomir Majdak, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani saborske zastupnice, poštovani saborski zastupnici, evo, nakon 6 sati iscrpne rasprave o prijedlog Zakona o poljoprivredi, preostaje mi ništa drugo, nego da vam svima zahvalim na kvalitetnoj raspravi, u onom dijelu, koji se ticao prijedloga Zakona, ali i u onom dijelu, koji ste dotakli, a vezao se i drugih zakona, koje je ova vlada donijela, ali i strategije, koju nažalost, nije dočekala ovu vladu ni ministarstvo poljoprivrede. A mi smo unatoč toga što nije bilo strategije, krenuli sa izradom zakona, koji su na dobrobit hrvatskog poljoprivrednika i hrvatskog sela. Znači ponoviti ću Zakona o poljoprivredi, prije svega usklađuje 12 EU uredbi koji do sada nisu bili u aktualnom zakonu, on je donesen 2015. on je sadržavao u tom trenutku 8 zakona. Mislim da nismo govorili o ovih 8 zakona na istoj razini. Znači i nakon što je provedba krenula Ministarstvo poljoprivrede je uočilo određene poteškoće u provedbi i stoga se je pristupilo poboljšanju zakona i pred nama je prijedlog novog zakona. Također, unio je određena poboljšanja nove koncepte u području poljoprivrede, … [[Govornik se ne razumije.]] definitivno je mjesto u Zakonu o poljoprivredi, nakon toga sprječavanje nastajanja otpada od hrane, ali i u dijelu, što su neki zastupnici spominjali, definiranja oznaka kvalitete, pojednostavljena je procedura i ubrzana, do sada imamo 19 proizvoda i tu Hrvatska nije rekla svoje zadnje slovo. Ima mogućnosti znači još poboljšanja i nastupa na zajedničkom tržištu. Da, zajedničko je tržište i tu smo svoje rekli, kada smo pristupili i na taj način smo se odredili prema tome zajedničkom tržištu i trebamo naći modele unutar zakonodavnog zakonodavstva, kako bi poboljšali život našim poljoprivrednicima i to činimo. Ukoliko ima nekih slučajeva, da neke zemlje krše ovaj dio zajedničkog tržišta, slobodno nam recite i navedite primjere ministarstva poljoprivrede mi ćemo na temelju tih saznanja to prijaviti Europskoj komisiji. Što se tiče naših zakona koji smo donijeli, a o njima je bilo riječ, poseban zakon, Zakon o poljoprivrednom zemljištu, danas je bilo puno upita o njemu, 20-tak suglasnosti ministarstva izdalo je jedinicama lokalne samouprave i uskoro će krenuti provedba ovog zakona, znači u vrlo kratkom roku od donošenja zakona u proteklih 5 mj. do same mogućnosti provedbe za one jedinice lokalne samouprave koje su bile učinkovite, brze i kvalitetne u izradi svojih programa raspolaganja, već će se omogućiti raspolaganje državnim poljoprivrednim zemljištem. Dosadašnji zakon, prijašnji zakon je nudio mogućnost u centraliziranom sustavu i on je od planiranih milijun hektara, definirao samo mogućnost 14 tisuća hektara. Dakako da će ovaj zakon na ovaj decentralizirani način omogućiti daleku veću prohodnost i povećati ukupno broj poljoprivrednih površina u RH. Ali omogućiti OPG-ima i stočarima po prioritetima, koje smo definirali zakup lakši pristup do poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu Hrvatske također mladim poljoprivrednicima. Što se tiče zakona o OPG-u ovdje se dijelom i usklađujemo sa Zakonom o OPG-u kroz definiranje pojma samoopskrbnom poljoprivredno gospodarstvo, to ne znači da taj dio poljoprivrednika nije tretiran na način da je zapostavljen kako je bilo ovdje spomenuto već oni isti tako mogu ostvarivati pravo na državnu potporu i mogu tržiti svoje proizvode. Odredili smo se da onu socijalnu kategoriju Zakon o OPG-u znači odvojimo od one tržišno orijentirane i u ovom trenutku ćemo dostaviti ovih dana hrvatskoj poljoprivrednoj komori popis tih poljoprivrednika koji ovaj cenzus ispunjavaju, riječ je o preko 70 000 poljoprivrednika koji će imati status OPG-a u budućem razdoblju temeljem posebnog zakona, Zakona o OPG-u. Zakon o hrvatskoj poljoprivrednoj komori, ministar je spomenuo stožernu instituciju poljoprivrednika vezano za udruživanje i sukladno tom zakonu ona će zastupati interese naših poljoprivrednika kako onih obveznih, tako i dobrovoljnih na nacionalnoj razini, ali i na razinama EU, naročito što se tiče pregovora oko novog paketa zajedničke poljoprivredne politike koji od 1. lipnja bit će dostupan i zemljama članicama u okviru tri prijedloga uredbe, znači on nije aktivan u ovom trenutku, ciljevi se također raspravljaju u ovom trenutku, znači ovaj zakon ne može sadržavati te ciljeve, samo možemo težiti, što je današnja i rasprava pokazala, onim ciljevima o kojima se sada raspravlja, a koji će biti na dnevnom redu kao dio novih uredbi od 2021. godine, a prijedlozi će ići 2020. godine. Evo, znači nekoliko riječi i o izravnim plaćanjima, znači onaj dio u prijelaznom razdoblju od 10 godina sukladno mogućnostima hrvatskog proračuna povećali smo sa 78% koje je bilo u razdoblju od 2013. do 2015. godine na 83% nacionalnog udjela, znači u djelu izravno plaćanje, nacionalne omotnice i ove godine u studenom će biti prvi avans za proizvodnu 2018. Što se tiče strategije evo, puno riječi ovdje, ona je dala na neki način i obilježje ove rasprave kada smo raspravljali, kada se raspravljalo o prijedlogu Zakona o poljoprivredi, ponovit ću još jednom evo i to je ministar naglasio, bilo bi daleko kvalitetnije da nas je dočekala strategije bez obzira sve ove spomenute zakone smo donijeli bez strategije, ali idući tjedan u Ministarstvu poljoprivrede će se potpisati sporazum za početak izrade strategije za dugoročno razdoblje sa najboljim svjetskim stručnjacima i izrada strategije kreće na razini ovog ministarstva i ove vlade. Evo i na kraju što se tiče i obrazovanja, odnosno ovdje spomenutih opravdanih zabrinutosti prema agronomskoj struci, imamo Hrvatsku agronomsku komoru od 2016. godine, ona je ustrojena i ministarstvo sada usklađuje status Hrvatske agronomske komore sa čelništvom Hrvatske agronomske komore kako bi definirala javne ovlasti, kako bi se položaj agronomske struke u budućnosti poboljšao i kako bi ona zauzela mjesto koje zaslužuje. Evo još jednom hvala svima na današnjoj raspravi, otvoreni smo u ministarstvu i radit ćemo na dobrobit poljoprivrede i poljoprivrednika i zasigurno ćemo uvažiti sve vaše komentare i do drugog čitanja ćemo one kvalitetne ugraditi u konačan prijedlog zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Davora Ive Stiera.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo državni tajnik se referirao na pitanje da li drugi, dakle državljani drugih članica EU mogu kupiti npr. u Mađarskoj zemljišta jer je o tome bilo riječi u nekim raspravama po klubovima i čini mi se nekih netočnih informacija. Koliko je meni poznato i u Mađarskoj npr. mogu državljani drugih članica kupiti i fizičko, samo što imaju neke posebne mjere, dakle oni imaju neke posebne obaveze, moraju obrađivati tu zemlju, moraju živjeti tamo, to naravno ne sprječava da Hrvatska može i na taj sličan način to urediti za period koji bi nastao nakon 2023. dakle to je barem informacija s kojom ja baratam. Naravno, mi možemo i od drugih država članica isto tako vidjeti kako su postupile i to primijeniti i na naše nacionalno zakonodavstvo, međutim što se tiče pravila EU-a one jesu jednake za sve članice EU. Hvala vam.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Gorana Aleksića.
Zahvaljujem uvaženi gospodine Majdak. Govorio sam o tome kako se depopularizira selo, znači potrebno je oformiti jedan tim, brain storming tim koji bi kontinuirano radio na tome da se selo podigne na viši nivo, da dođemo iznad 50% kao što je to u EU, dok ne osmislimo te mjere koje bi to omogućile mi ne možemo naprijed, cijela RH ne može naprijed bez tih mjera jer to je istovremeno i demografska mjera. Rastom sela iznad 50% sigurno će rasti i stanovništvo u RH. Kako to postići, ja ne znam, ja vam ne mogu savjetovati, ali vi ste ti koji morate osmisliti tu jednu dugoročnu politiku koja neće trajati 5 godina, nego koja će trajati 10, 20, 30 godina i kojom ćemo mi dostići napredne zemlje EU jer napredne zemlje EU su one zemlje koje imaju selo na visokom nivou. Hvala.
Hvala lijepa. Time ću zaključiti raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovat kad se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o poljoprivredi, prvo čitanje, P.Z.E. br. 4016. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak, prvo prihvaća se prijedlog Zakona o poljoprivredi i drugo sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 78 za 14 suzdržanih i 11 glasova protiv, donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Sad ćemo preći na sljedeću točku, a to je - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača, prvo čitanje, P.Z.E. broj 408 Predlagatelj je Vlada RH temeljem članak 85 Ustava RH i članka 172 Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani ministar gospodarstva, Darko Horvat. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane saborske zastupnice i poštovani saborski zastupnici. Pred vama je Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača u prvom čitanju i dopustite mi da vam u kratkim crtama predloženi nacrt i predstavim. Dva su razloga za pripremu ili potrebu pripreme ovog prijedloga. Prvo, ovim prijedlogom zakona izvršiti će se potpuno usklađivanje sa direktivom EU o nepoštenoj poslovnoj praksi. A drugo, primjena važećeg zakona ukazala je na potrebu unapređenja i to nekoliko odredbi. Pa evo u nekoliko kratkih crtica koje smo to odredbe unaprijedili. Naime, važećim zakonom o zaštiti potrošača za trgovce je propisano pravilo obveznog isticanja redovne cijene i snižene cijene za vrijeme posebnog oblika prodaje kao što su sezonska sniženja, akcijske prodaje ili slično. Međutim, Europska komisija skrenula je pozornost da je Zakonom o zaštiti potrošača potrebno jasnije propisati da se obvezno isticanje redovne cijene i snižene cijene odnosi isključivo na prodaju unutar poslovnog prostora isto ne odnosi na oglašavanja. Time bi se postigla potpuna usklađenost s odredbama direktive o nepoštenoj poslovnoj praksi te uklonila mogućnost povrede i prava EU a time i pokretanje sudskog postupka protiv RH. Navedeno znači da trgovac može ali i ne mora isticati redovnu i sniženu cijenu pri oglašavanju, prodaji izvan poslovnog prostora, prodaji na daljinu te u slučajevima ako ... [[Govornik se ne razumije.]] oblik prodaje traje kraće od 3 dana. U cilju veće transparentnosti prilikom donošenja odluka koje se odnose na prava potrošača odredbama važećeg Zakona o zaštiti potrošača propisana je i obveza osnivanja savjetodavnih tijela pri tijelima javne vlasti i jedinicama lokalne i područne samouprave. Ta savjetodavna tijela odlučuju o pravima i obvezama potrošača poglavito u odnosu na određivanje uvjeta prodaje i cijena pojedinih javnih usluga a među članovima su i predstavnici udruga za zaštitu potrošača. Međutim, primjena tih odredbi stvara poteškoće u smislu određivanja koja tijela javne vlasti imaju obvezu osnivanja takvih savjetodavnih tijela. Budući da je ovakvo uređenje obuhvaćalo iznimno veliki broj tijela javne vlasti koje u svome djelokrugu rada ne donose odluke vezane uz prava potrošača korisnika javnih usluga, potrebno je preciznije definirati tijela koja odlučuju o pravima i obvezama potrošača javnih usluga. Slijedom toga, budući da je Zakon o lokalnoj i područnoj, regionalnoj samoupravi propisao da su poslovi zaštite potrošača u samoupravnom djelokrugu jedinica lokalne samouprave ovim se zakonskim prijedlogom predlaže da osnivanje savjetodavnih tijela izvedemo samo pri jedinicama lokalne samouprave, dakle gradovima i općinama koje odlučuju o pravima i obvezama potrošača javnih usluga definiranih Zakonom o zaštiti potrošača. Važećim zakonom propisana je i obveza da u tim savjetodavnim tijelima kao i u povjerenstvima za reklamacije trgovaca pružatelja javnih usluga moraju biti i predstavnici udruga za zaštitu potrošača. Kako bi potrošači, korisnici javnih usluga bili bolje informirani predlaže se da udruge za zaštitu potrošača objavljuju na svojim mrežnim stranicama popis jedinica lokalne samouprave i popis trgovaca, pružatelja javnih usluga u radu čijih savjetodavnih tijela, odnosno povjerenstava sudjeluju njihovi predstavnici. U istom cilju predlaže se i da Hrvatska obrtnička komora i Hrvatska gospodarske komora objavljuju na svojim mrežnim stranicama popis povjerenstava za reklamacije u kojima sudjeluju predstavnici udruga za zaštitu potrošača koja su osnovana pri tim komorama za pojedine djelatnosti koje obavljaju trgovci koji imaju do 5 zaposlenih. Nadalje, sukladno javnim natječajima koje provodi nadležno ministarstvo udruge za zaštitu potrošača provode projektna savjetovanja potrošača koji su sufinancirani iz sredstava državnoga proračuna. U okviru projekata savjetovanja potrošača na godišnjoj razini pruži se okvirno 20 tisuća savjeta iz različitih područja kao što su elektroničke komunikacije, financijske usluge, javne usluge, ugovorni odnosi i slično. To samo govori da su i sami potrošači prepoznali značaj ovakvog savjetovanja. Znamo da je područje zaštite potrošača iznimno kompleksno i multidisciplinarno. Uz to izmjene u području zaštite prava potrošača na europskoj razini zbog toga su i vrlo učestale. Međutim, kako bi se osigurala što veća kvaliteta pružanja savjeta potrošačima ovim se prijedlogom zakona predlaže polaganje ispita za osobe iz udruga za zaštitu potrošača koje obavljaju poslove savjetovanja u okviru projekata sufinanciranih sredstvima državnog proračuna. U postupcima e-savjetovanja zaprimili smo prijedloge pojedinih udruga za zaštitu potrošača. Usvojen je jedan veliki dio tih prijedloga za koje je predlagatelj smatrao da će doprinijeti poboljšanju samog teksta zakona. Znatni dio prijedloga odnosi se na odredbe važećeg Zakona o zaštiti potrošača koje su usklađene sa pravnom stečevinom EU a koje predlagatelj nije mogao usvojiti jer bi takve izmjene imale za posljedicu povredu prava EU-a a time i pokretanje postupaka protiv RH. Međutim, tijekom 2016. i 2017. g. Europska komisija provela je analizu zakonodavstva EU-a u području zaštite potrošača koja je rezultirala izmjenama nekoliko važećih propisa. U travnju ove godine, predložen je novi potrošački paket mjera odnosno paket koji obuhvaća prijedlog 4 postojeće direktive. Direktive o nepoštenim ugovornim odredbama, direktive o isticanju cijena, direktive o nepoštenoj poslovnoj praksi te direktive o potrošačkim pravima. Novi potrošački paket mjera obuhvaća i prijedlog direktive o udruženim tužbama za zaštitu kolektivnih interes potrošača i stavljanja izvan snage Direktive br. 22 iz 2009. g. Naime, riječ je o prijedlogu direktive kojom će urediti postupci kojima će ovlaštena tijela za zaštitu potrošača država članica moći osim pokretanja postupka kolektivne zaštite potrošača, zahtijevati izricanje mjera prema trgovcima koji su svojim protupravnim djelovanjem prouzročili povredu prava potrošača. Mjere se odnose na naknadu štete, popravak, zamjenu, snižavanje cijena, raskid ugovor ili sveukupni povrat plaćenog iznosa. Predmetnim prijedlogom direktive pojednostavit će se i ubrzati postupak obeštećenja u slučajima povrede prava velikog broja potrošača u odnosu na postojeću pravnu regulativu čime će se podići razina zaštite prava svih potrošača EU-a pa tako i potrošača s prostora RH. Javni dijalog na temu novog potrošačkog paketa, Europska komisija provodi sa svim državama članicama te se krajem listopada ove godine isti planira i u RH. Napominjem da Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta u suradnji sa svim dionicima, kontinuirano rado na unaprjeđenju područja zaštite prava potrošača u RH a tako će se i nastaviti i u budućem razdoblju a sve s ciljem dostizanja visokog europskog standarda zaštite potrošačkih prava. Slijedom svega ovdje navedenoga, predlažemo donošenje zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača i što je prije moguće njegovu i punopravnu primjenu. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo poduži niz replika. Prva je ona poštovanog zastupnika Gorana Aleksića, izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi ministre, mi imamo formalno dobro to sve regulirano međutim mi nemamo sustavna rješenja. Imamo činjenicu da smo prošli jedan veliki kolektivni proces da su kreditne institucije osuđene pravomoćno za nepoštene ugovorne odredbe međutim sad je preostalo potrošačima da samostalno krenu u takve sudske procese i da njih 125 000 u privatnim sudskim tužbama dobiju svoje preplaćene iznose. Takvo stanje je neprihvatljivo. Napredne zemlje EU-a takve stvari rješavaju sustavno, reći ću vam samo primjer Austrije koja je to riješila sustavno. Primjer Njemačke kako je to riješila sustavno u sličnim situacijama međutim nema se puno vremena pa neću o tome nego ću tijekom rasprave u ime kluba i pojedinačno ukazati na nedostatke a između dvaju čitanja predložit ću što bi trebalo dodatno propisati. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa. Ministre, mi smo prenormirani. Naravno da sve direktive koje mi prepišemo, ovo ili ono, moramo znat da ovo znači regulativa po pitanju zaštite potrošača EU-a, to je naša obaveza da ovo provedemo ali potrošači zaista u Hrvatskoj su zaštićeni bez obzira na regulativu koji imamo, isto kao u Osijeku što su komarci. Kad ih se truje. Eto toliko su potrošači zaštićeni. Zaštićeniji su komarci u Osijeku. A imamo brojne primjere po tome a o tome ću govoriti kad bude u ime kluba. Znači nije dovoljno ministre, samo prepisivati uredbe, direktive iz EU-a. Uglavnom potrošači nisu zaštićeni nit se zakon pridržava po pitanju potrošača. Zaštićeniji su komarci kad se truju u Osijeku nego potrošači. Toliko, ali to ću obrazložiti kad bude rasprava. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Marka Sladoljeva.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministre, imam jedno konkretno pitanje koje muči hrvatske potrošače a tiče se teleoperatera i zapravo kompanija koja je prodaju proširene tele pakete, imamo slučaju da su potrošači kupovali pakete proširene sportske tv pakete na kojima je bila Liga prvaka. Potpisivali su ugovore sa tom određenom kućom i u toku ugovora, ta određena kuća je izgubila prava na Ligu prvaka, oni sad gledaju kriket. Da li oni imaju pravo raskinuti ugovor s tom kućom bez penalizacije dakle s obzirom da su platili prošireni paket da gledaju Ligu prvaka? To je kao da uzmete auto sa proširenom opremom, plaćate uredno kredit odnosno leasing i netko vam usred dakle tog ugovora oduzme klimu ili ABS i vi morate dalje plaćati taj prošireni paket.
Hvala. Odgovor poštovanog ministra Horvata.
Pa evo neću uzet sebi za pravo davati bilokakav odgovor tako dugo dok ne vidim ugovor temeljem kojeg se ta usluga ugovarala, kolegica pomoćnica je zapisala problem, ja ću vam se potruditi pa vam pismeno dati odgovor u slijedećih 10-ak dana.
Slijedeća replika je poštovane zastupnice Irene Petrijevčanin Vuksanović.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani ministre Horvat sa suradnicima, evo koliko sam pobrala ovdje se radi o nekih 7 direktiva i više i sad moje pitanje konkretno ako dopustite vezano za članak 73. Znam da su te odredbe preuzete iz direktive Europskog parlamenta i vijeća, međutim moje konkretno pitanje je koliko mi imamo mogućnost za samostalno djelovanje ovdje po ovom pitanju, evo konkretno često, a i neki članovi i moje obitelji i u susjedstvu i često je to problem da se određen dio građana dovodi u situaciju da im se produljava ugovor bez da to sami znaju i da oni ne mogu raskinuti taj ugovor, to je tzv. jednostrani raskid ugovora, to je jedan problem koji je potrebno riješit. Međutim ja kad onda čitam u ovom zakonu piše da propisivanje odredbi od strane države članice je zabranjeno te bi impliciralo pokretanje postupka povrede prava protiv RH. Samo dopustite potpredsjedniče rečenicu za kraj, ja znam da je u tijeku revizija nekoliko direktiva, ali što mi možemo u međuvremenu po ovom pitanju? Hvala lijepo.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. I sami ste rekli u početku da je ovo područje zapravo zaštite potrošača iznimno kompleksno, interdisciplinarno i zapravo se moglo kroz kolege i ono što oni postavljaju kao pitanja u replikama mogli bismo navesti nekoliko pitanja nepoštene prakse sa tele operaterima, mi smo dobili zapravo u hrvatske udruge za zaštitu potrošača određene dopise, pretpostavljam svi kolege zastupnici. S nekim stvarima bih se i kroz tu hrvatsku udrugu zaštite potrošača složio pa i ovo što gospodin Aleksić govori i izražava kao skepsu zato je dobro donošenje ovoga zakona jer zapravo politika EU kroz ove direktive koje su ovdje predložene u nepoštenoj praksi, o trgovini na daljinu i sličnim stvarima zapravo će omogućiti svima nama kao potrošačima jer i jesmo potrošači i pripadamo jednom tržištu od 500 milijuna ljudi i hrvatsko tržište se kao takvo ne može izuzeti i zato bi zapravo sve one primjere koje ćemo i sada čuti bilo bi dobro do drugog čitanja popraviti. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog ministra Horvata.
Zahvaljujem. Dakle nešto slično ovom pitanju mi smo zaprimili na ministarstvo kao upit udruge za zaštitu potrošača, mi smo na otprilike 16 strana A4 formata odgovorili pa će kolegice pomoćnica u nekoliko sljedećih dana predmetni odgovor u fotokopiji dostaviti vama.
Sljedeća replika poštovane zastupnike Marije Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre. U posljednjih 10ak godina puno je napravljeno na području zaštite potrošača pa mislim da je i ova mjera polaganja stručnog ispita za one koji daju savjete prilikom provođenja Zakona o zaštiti potrošača također napredak u tom smjeru. Obzirom da ste suzili ovu obvezu sa javnih tijela samo na jedinice lokalne samouprave, osnivanja savjetodavnih tijela koje odlučuju i o cijeni između ostalog, koja se isporučuje, određuje za usluge koje se isporučuju potrošačima, zanima me šta je sa ostalim javnim tijelima koje isto odlučuju o takvim stvarima, a nisu u nadležnosti jedinica lokalne samouprave? Da li to znači da oni nemaju takvu obavezu? Hvala.
Odgovor poštovanog ministra Horvata.
Pa ne samo da se u ovom trenutku sa udrugama i ... [[Govornik se ne razumije.]] drugim tijelima radi u ovom edukativnom, preventivnom i drugim metodama, dakle mi smo kroz savjetovanje kroz koje potrošači mogu i dobivat informacije, ali educirati se ustvari kakve to informacije mogu uopće tražit i kakve mogu dobit napravili jedno istraživanje koje je, ja moram priznati nama dalo ovako dosta poražavajuće rezultate u kom smislu u zajednici potrošača postoji uopće interes što to oni mogu, što čine i što bi ustvari mogao dobit. Pa smo tako došli do spoznaje na uzorku od 1000 ispitanika da je njih tek 29% doživjelo neku od povredu svojih prava, a 63% od tih 29% je taj svoj problem i riješilo kad je spoznalo što može [[Upadica Reiner: Hvala, hvala lijepa.]] Dakle njih je samo 17% upoznato sa svojim pravima, a njih 35% uopće ne želi komunicirati, niti želi znati o kakvim pravima, s kakvim pravima raspolaže.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Sokola.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Jako mi je drago da se prepoznala Udruga za zaštitu potrošača kod zaštite potrošača jer kao što je kolega Aleksić spomenuo one su doista i bile u mnogim stvarima pioniri koji su na neki način dovele kroz svoje djelovanje i do poboljšanja zakonodavnog okvira i do jačanja zaštite potrošača, posebno u nekim segmentima gospodarstva. Međutim kad ste spomenuli, jako mi je drago da oni sad imaju važnu ulogu i kroz ta savjetodavna tijela itd. ali tu svakako mislim da treba bit oprezan. Znamo da je pravni okvir za osnivanje udruga u Hrvatskoj vrlo fleksibilan, da su udruge generalno dosta lako osnivaju i mislim da bi tu ipak trebalo razmislit da se možda još dodatno propišu pretpostavke kada udruga može ispunjavati uvjete da bude udruga za zaštitu potrošača, da zastupa njihove interese, poput duljine postojanja, broja članova itd. da bi na taj način postigli još kvalitetniju njihovu zaštitu kad im već dajemo ovu još dodatnu ulogu kroz ove izmjene zakona.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sokolu. Odgovor? ne. Hvala lijepo. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Hvala lijepo. Otvaram raspravu, u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Ivan Šipić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, cijenjeni ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Još jedna važna tema ispred nas, potrošači. Kako vidimo, Vlada RH uputila je Hrvatskom saboru Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o zaštiti potrošača prvenstveno radi usklađivanja s europskim zakonodavstvom iz područja zaštite potrošača, ali da se i konkretno pripremi za mjere koje bi trebale iz ovog Zakona uslijediti. Trenutno važeći Zakon o zaštiti potrošača donesen je 2014. godine te je doživio jednu izmjenu u 2015. godini. Ovim izmjenama i dopunama osim usklađenosti sa zakonodavstvom EU uvode se još određene promjene u trenutno važeći Zakon. Svi smo mi potrošači i zato je važno vezano za odredbe koje se odnose na uvjete prodaje propisuje se da je trgovac dužan uvjete prodaje jasno, vidljivo i čitljivo istaknuti u poslovnim prostorijama, te da je dužan pridržavati se istih. Kada govorimo o posebnim oblicima prodaje, a znamo da je pod tim, da se pod tim razumijeva prodaja proizvoda i usluga po cijenama nižim od cijena u redovnoj prodaji, zakonodavac je sada jasno propisao, a sve s ciljem usklađivanja s direktivom o nepoštenoj poslovnoj praksi, da se obveza isticanja cijene one redovne i umanjene cijene odnosi isključivo na prodaju unutar poslovnih prostorija dok se ne odnosi na oglašavanje. Potpredsjedniče, možemo malo ovaj…
Poštovana gospodo, ja bih vas molio da ne ometamo kolegu Šipića dok govori. Hvala lijepo.
Čitajući primjedbe sa javnog savjetovanja možemo vidjeti da mnoge udruge kritiziraju da prilikom oglašavanja ne stoje istaknute obje cijene, redovna i umanjena. Međutim, takvo je mišljenje EK koja kaže da ovakvo definiranje i usklađenost s direktivom 2005. ova izmjena zapravo sadržajno ne mijenja postojeće uređenje već samo na jasniji način regulira iznimku od obveze trgovca da ističe i redovnu cijenu i cijenu tijekom trajanja posebnog oblika prodaje. Svakako bi trebalo do drugog čitanja, poglavito do konačnog usvajanja razmotriti i uvažiti dio prijedloga, a ministar je sam rekao da je dobar dio prijedloga već i usuglašen, koji imaju uporišta i uporište u konkretnim primjerima prakse. Vjerujem da će predlagatelj prihvatiti ono što je životno i što će pomoći ljudima koji se svakodnevno susreću sa mogućim skrivenim namjerama onog tko nešto nudi i prodaje potrošačima. Dalje, Zakonom koji je na snazi propisana je obveza osnivanja savjetodavnih tijela pri jedinicama lokalne i područne regionalne samouprave i tijelima javne vlasti koji odlučuju o pravima i obvezama potrošača. Međutim, u praksi se pokazalo da je potrebno preciznije definirati koja su to tijela koja odlučuju o pravima i obvezama potrošača javnih usluga. Člankom 25. ovih izmjena i dopuna sada je propisano da jedinice lokalne samouprave koje odlučuju o pravima i obvezama potrošača javnih usluga dužne su osnivati savjetodavno tijelo i donositi odluke na transparentan, objektivan i ne diskriminirajući način, dok su trgovci koji pružaju javne usluge dužni osnovati povjerenstvo za reklamaciju potrošača. Udruge će imati, kako smo čuli, svoje predstavnike i u jednom i u drugom tijelu, a propisana je i dužnost udruga da na svojim mrežnim stranicama objave popis jedinica lokalnih samouprava i popis trgovaca koji osnivaju tijela predviđena ovim Zakonom. U praksi to znači da ćemo mi koji smo načelnici i gradonačelnici susresti se s ovom obvezom npr. kada smo davali i kada ćemo davati suglasnosti na cjenik javne usluge, prikupljanja mješovitog komunalnog otpada, biorazgradivog komunalnog otpada ili odvojeno prikupljanje otpada. Budući da je na snazi Zakon o alternativnom rješavanju potrošačkih sporova, ovim izmjenama je propisano da potrošač može pokrenuti postupak za rješavanje sporova protiv trgovca pred tijelom za alternativno rješavanje sporova dok je u važećem Zakonu to se odnosilo na izvansudsko rješavanje potrošačkih sporova pred sudovima časti i centrima za mirenje. Sami smo svjesni važnosti udruga za zaštitu potrošača i znamo koliko njihove aktivnosti i djelovanja pokazuju da su oni ravnopravni dionici u provedbi politike zaštite potrošača. U odnosu na udruge za zaštitu potrošača potrebno je naglasiti da je njihova temeljna uloga borba za uspostavu pravednog tržišta i socijalnu i ekonomsku pravdu za potrošače, pomoć u izgradnji sustava zaštite potrošača, te briga za glas potrošača na lokalnoj, regionalnoj i globalnoj razini. Zakon o zaštiti potrošača prepoznaje udruge za zaštitu potrošača kao važnog dionika u provedbi politike zaštite potrošača uređujući njihove aktivnosti i djelovanja. Zakonodavac je sada omogućio da te osobe koje su ovlaštene za zastupanje udruga, da koriste djelovanje tih istih udruga, da ih ne koriste za privatni, poslovni ili bilo kakvi interes. Kako bi naglasio važnost savjetovanja za zaštitu potrošača Prijedlog izmjena Zakona donosi još jednu novinu. Znamo da u RH djeluju savjetovališta za zaštitu potrošača koja se financiraju iz proračuna RH i koja pružaju svoje savjetničke usluge iz razno-raznih područja – trgovine, telekomunikacija, financija, turizma itd. Ove godine tj. prošlu godinu na primjeru Splitsko-dalmatinske županije splitsko savjetovalište za zaštitu potrošača je dalo savjeta skoro 5 tisuća, a na cijelom prostoru RH okvirno gotovo 20 tisuća savjeta je pruženo. Uzimajući u obzir kompleksnost problematike iz područja o kojima govorimo i razne izmjene Zakona o područjima, njihova djelovanja, sada je propisana obveza polaganja stručnog ispita, za osobe koje objavljuju poslove savjetovanja, a sve s ciljem da se dobije jedan kvalitetan kadar, koji će na najbolji način upoznati potrošača s njegovim pravima ali i obavezu. Zakonskim izmjenama dotaknulo se i inspekcijskih nadzora, tržišnih inspektora, u dijelu gdje inspektor rješenjem trgovcu privremenu zabranjuje prodaju proizvodu i pružanju usluga do otklanjanja nepravilnosti, odnosno, ovdje nadopunjuje članak prethodno spomenutim izmjenama, kao i čl. 138. koji se odnosi na prekršajne odredbe. Tu se cijeli niz prekršajnih mogućih točaka nabraja. Svim ovim izmjenama u potpunosti, ćemo se uskladiti sa europskim zakonodavstvom iz područja politike zaštite potrošača. Poštovani ministre, kolegice i kolege, HDZ će podržati u prvom čitanju prijedlog ovog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača sa željom da ako ima ikakav prijedlog, što sam spomenuo još, koji bi potaknuo još bolje odnos prema svima nama, da tako kažem, jer svi smo mi potrošači, uzmite to u obzir, a u to uopće ne sumnjam. Hvala vam svima na pažnji.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Šipiću, prelazimo na sljedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, poštovani kolega Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice i kolege. Zakon o zaštiti potrošača, jedan je od najvažnijih zakona u RH, svi smo potrošači, svi ovdje koliko nas ima. Međutim, ta zaštita potrošača je ipak od nas samo formalna, kada se govori o institucijama koje se zovu Vlada RH i Hrvatski sabor. Samo formalna. Mi smo omogućili formu, ali nismo omogućili sustavnu zaštitu. Ja ću pokušati ukazati na nedostatke a te nedostatke ću predložiti da se isprave kroz dopune ovih izmjena između dvaju čitanja, danas tijekom rasprave ću predložiti što je potrebno dodatno izmijeniti, možda ne konkretno ali općenito, gdje su ti nedostaci i što bi trebalo učiniti da se oni otklone. Prva bitna stvar na koju bi želio upozoriti jest pitanje kolektivne zaštite potrošača. Kolektivna zaštita potrošača, propisana je i Zakonom o zaštiti potrošača i Zakonom o parničkom postupku. Glavni nedostatak tih odredaba jest način određivanja ovlaštenika koji mogu pokrenuti kolektivni sudski spor. To je prepušteno u ingerenciju Ministarstva gospodarstva, koji predlaže Vladi RH ovlaštenog tužitelja i onda Vlada Republike Hrvatske donosni odluku da je neka udruga ovlašteni tužitelj. Takav način nije dovoljno transparentan, jer omogućuje Ministarstvo gospodarstva da arbitara i da odlučuje na temelju nekih svojih nepisanih pravila tko je taj tko može tužiti, a tko je taj tko ne može tužiti. Dati ću vam primjer, udruga Franak, molim vas ne žamorite tamo, udruga Franak, je udruga koja je pokrenula prvi kolektivni sudski spor i udruga Franak je taj kolektivni sudski spor dobila u potpunosti. Ona nije formalni tužitelj, ali sadržajno udruga Franak jest tužitelj. Udruga Franak, banke je složila na koljena, međutim, to nije dovoljno, jer banke su osuđene, kolektivno, da su ugovarale nepoštene i zbog toga Ništetna ugovorne odredbe i o valutnoj klauzuli CHF i o promjenjivoj kamatnoj stopi, ali to ne znači ništa dok svaki pojedini potrošač ne pokrene svoj sudski privatni spor i na temelju privatnog spora ne uzme svoj novac. Koliko je problema udruga Franak imala s podizanjem te tužbe ispričati ću malo kasnije, ali najprije bih upozorio ministra gospodarstva na nedostatke njegove prethodnice, gospođe Dalić, koja nije dopustila da udruga Franak uđe na listu ovlaštenih tužitelja, nakon svega onoga što je udruga Franak učinila za potrošače i to za 125 tisuća obitelji u RH, 125 tisuća u RH obuhvaćeno je kolektivnom sudskom presudom. Nakon što je udruga Franak pobijedila u tom procesu, najprije prvi dio što se tiče kamatne stope, a sada i drugi dio, bivša ministrica Dalić, smatrala je da takva jedna udruga ne može biti ovlašteni tužitelj, zamislite. Udruga koja je pobijedila, u kolektivnom sudskom sporu, 8 velikih hrvatskih banaka ne može biti ovlašteni tužitelj. Razlozi, zato jer nije članica nekakve skupina udruga zato jer bi se onda mogla svaka udruga tako osjetiti da bude ovlašteni tužitelj i sl. Ta opravdanja, ja ću reći da su gluposti. Zašto? Ta opravdanja su glupost zbog sljedeće vrlo jednostavne činjenice, pitam ja vas, koja je to budala, pojedinac, udruga, bilo tko, da će krenuti u sudski postupak koji košta nekoliko stotina tisuća, pa možda i milijuna kn, koja će to budala riskirati takav postupak i izgubiti sva prava a da nije u pravu? Dakle, reći da bi se to moglo onda izazvati nekakav cunami nekakvih udruga koje žele tužiti jest smiješan razlog. To jednostavno nije istina. Plus ova Direktiva 2009/22 koja govori o toj kolektivnoj zaštiti, ona ne ograničava pristup kolektivnom sudskom procesu nikome, ona kaže to je na nacionalnom zakonodavstvu. Dakle ne postoji ograničenje EU prava kojim bi bilo ograničeno pravo neke udruge da tuži u ime grupe potrošača, ako postoji za to pravni interes. Stoga ovdje apeliram na Ministarstvo gospodarstva kao prvo da sljedeći put kada dobije molbu Udruge Franak da se Udruga Franak stavi na popis u prijedlog za odluku kojom će se omogućiti da ona bude ovlašteni tužitelj, da se onda ona stavi na taj prijedlog i da Vlada RH tu odluku donese jer nema razloga da se to ne učini. A drugo, ja ću pokušati predložiti dopune Zakona o zaštiti potrošača na način da se to propise na drugačiji način nego što je sada propisano, da to ne bude prepušteno arbitraži nekakvog ministra, arbitraži nekog službenika u ministarstvu, bilo čijoj arbitraži nego da se to temelji na činjenicama, na transparentnim činjenicama. Npr. zašto ne bi ovlašteni tužitelj bila ona udruga koja na svom računu ima najmanje 100 tisuća kuna? Zar ne bi to bio nekakav opravdani razlog da netko bude ovlašteni tužitelj? Ja mislim da bi. Ili ako proces košta 10 tisuća kuna, dovoljno da ima 20 tisuća kuna za neke svoje potrebe i još za taj proces. Dakle novac bi trebao biti, onaj novac koji udruga ima za određeni proces, to bi trebao biti jedan od argumenata da ta udruga ima pravo pokrenuti kolektivni sudski spor. Drugi argument mogao bi biti nekakav rezultat te udruge u prošlosti gdje je ona već možda tako nešto radila a Udruga Franak je to učinila vrlo uspješno. Proces je završio osuđujuće za 8 banaka u kompletnom tužbenom zahtjevu. Ja ću predložiti te neke kriterije, predložiti ću da to funkcionira na drugi način. A kako je nama bilo 2011. godine kada smo pokretali proces, to je bilo isto zanimljivo, vi to ne znate ali moram vam to reći jer to je jako važno da znate na koje probleme dolazi jedna ekipa ljudi koji imaju potrebu da se pojave na sudu i da tuže određenog trgovca zbog toga što se nepošteno ponaša na koje probleme nailaze ti ljudi. Mi koji smo ugovarali kredite sa valutnom klauzulom švicarski franak, valutna klauzula počela je divljati i mi smo se našli i dogovorili smo se da ćemo pokušati riješiti taj problem. Kako? Prvo pokušati ćemo to kroz sudski proces, drugo pokušati ćemo djelovati na institucije da prepoznaju problem i da ga riješe. I znamo 2015. godine Hrvatski sabor putem Vlade SDP-a gdje je bio ministar Lalovac glavni akter, djelomično je riješilo taj problem. Ne bi to bilo nikad riješeno da nije bilo udruge Franak i njezinog institucionalnog djelovanja prema institucijama. I treći način, treći način je bio osvještavanje ljudi o problemu. Ja imam problema sa osvještavanjem ljudi o problemu onih npr. koji su ugovarali euro i kunske kredite. Ja govorim ovdje već 2 godine, a inače već 5 godina govorim to u eter kao član Udruge Franak i 7 godina, ustvari, član sam Udruge Franak 7 godina, ali zadnjih 5 godina jako puno o tome govorim a 2 godine ovdje u Hrvatskom saboru, govorim o činjenici da su ljudi koji su ugovarali euro i kunske kredite također ugovorili promjenjivu kamatnu stopu koja se mijenja odlukom banke i koja je zbog toga nepoštena i zbog toga ništetna i da oni također imaju pravo vratiti svoj preplaćeni novac. To je došlo do ušiju samo možda 1% ljudi koji imaju taj problem. Oni kada mene vide oni kažu švicarac. A da država drugačije reagira, da država kao institucija drugačije reagira onda se to ne bi događalo, onda bi već to sustavno bilo riješeno. Mi puštamo bankama da nekoliko milijardi kuna novca hrvatskih građana imaju u svojim rukama i da s njim raspolažu a to njima ne pripada jer su ga jednostavno otele od ljudi nepoštenim ugovornim odredbama. Dakle to do ušiju ljudi nije došlo. I kada smo mi pokrenuli taj prvi sudski spor, kada smo podigli tužbu, kao Udruga Franak ta tužba je odbačena. A zašto je odbačena? Iz razloga koje sam malo prije rekao, Udruga Franak nije ovlašteni tužitelj. A mi smo tada bili još neiskusni, odvjetnik koji nas je zastupao također je bio neiskusan, nije pročitao završne odredbe zakona u kojima piše da ne može bilo tko tužiti nego da to mora biti ovlašteni tužitelj i nama je ta tužba odbačena i našli smo se u problemu, što sada. I onda sam uzeo zakon, počeo ga proučavati malo dublje i došao do zaključka da postoje određeni ovlašteni tužitelji. Jedan od tih ovlaštenih tužitelja bio je Savez Udruga za zaštitu potrošača, potrošač. I otišli smo kod njih na razgovor i potrošač je pristao da će tužiti za nas a mi ćemo zauzvrat pratiti proces plaćanjem troškova, infrastrukturom, mi ćemo riješiti tko će biti svjedoci, mi ćemo napisati tužbu, mi ćemo davati svu stručnu podršku koja je potrebna za taj sudski proces. I mi smo to sve učinili. Mi smo proces pratili i stručno i svjedoke smo nabavili za taj proces i platili smo troškove tog procesa. Troškove tog procesa ukupno su Udrugu Franak koštali preko 300 tisuća kuna, preko 600 tisuća kuna. I niti jedna lipa od toga nije uzeta iz proračuna RH i niti jedna lipa toga nije vraćena Udruzi Franak. Zašto? Zato jer moram reći unatoč tome što je presuda Visokog trgovačkog suda bila super, banke su osuđene ali u jednom dijelu ta presuda je vrlo kukavička. U kojem dijelu? U dijelu koje se tiče troškova. Mi smo izgubili samo jedan mali dio presude. A taj mali dio kaže da banke moraju ugovore koji još uvijek postoje u francima pretvoriti u kune po početnom tečaju i s početnom kamatnom stopom. pretvoriti u kune po početnom tečaju i s početnom kamatnom stopom a tih ugovora više uopće nema. I sud je odbacio taj dio presude. I zbog toga što je odbacio taj mali dio presude koji ne znači u ovom trenutku ništa, a onaj veliki dio presude koji znači, po mojim nekakvim procjenama, 15 milijardi kuna novca koje banke moraju vratiti dužnicima ukoliko oni svi krenu na sud, zbog tog malog djela presude koji smo izgubili, presuđeno je da svaka strana plaća svoj trošak. A udruga Franak je ugovorila s potrošačem da će platiti 50% troška. I s tim su upoznati i odvjetnici. I oni su naplatili 50% sudskoga troška. Ukupno sudski troškovi u obliku pristojbi i odvjetničkih troškova, udrugu Franak koštali su preko 300 000 kuna, to je novac članova udruge Franak koji su oni plaćali kroz godine i koji je isplaćen na račune suda i na račune proračuna RH i na račune odvjetnika koji su zastupali potrošač u sudskome sportu. Reći ću da je taj dio presude kukavički ali nažalost to se tako dogodilo i to je tako moralo biti. Ali već je problem taj što je udruga Franak morala istraživati kako da tuži a ima pravni interes. E u tom smislu ću ja predložiti između dvaju čitanja izmjene da se taj ovlašteni tužitelj propiše na drugačiji način a mislim da Slovenci imaju to propisano drugačije, mislim da upravo Slovenci imaju to propisano na način da to bude pravna osoba koja ima dovoljno sredstava da tuži. Nemamo zapreka u EU pravu da se to tako propiše i stoga apeliram na Ministarstvo gospodarstva da prihvati moje prijedloge koje ću poslati, možda ne u tom obliku u kojem ću ja predložiti, neka se to izmjeni na jedan kvalitetan način i neka bude prihvaćeno jer uistinu ne vidim smisao da udruga koja je pobijedila banke nema pravo biti ovlašteni tužitelj a mi smo htjeli u međuvremenu još jednu kolektivnu tužnu podići protiv banaka a tiče se izlaznih naknada. Imamo već pravomoćnu sudsku praksu koja je stara 5, 6 g. da su one naknade koje su banke ugovarale za zatvaranje kredita nezakonite, nezakonite i zbog toga ništetne ali nismo to kolektivno riješili nego samo neki pojedinci koji su otišli na sud, dobili su te sporove i banke su im morale vrtiti novac. Evo toliko bi htio reći sada u uvodu, a u pojedinačnoj raspravi ću reći još nekoliko stvari n koje želim ukazati i za koje smatram da treba dodatno staviti u Zakon o zaštiti potrošača. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Goranu Aleksiću. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Uvaženi ministre sa svojim pomoćnicima, kolegice i kolege. Pred nama je jedan od najbitnijih zakona koji u biti je okvir koji bi trebao štititi prava potrošača svih znači ljudi, svih nas, svih onih koji su naravno u ovome zakonu trebali biti zaštićeni. U biti ovdje je prenesena kompletna europska regulativa o ovome navedenom pitanju o kojemu se raspravlja i ovim pitanjem tj. pitanja koja se žele urediti ovim zakonom ističe znači predlagatelj preciznije uređenje određenih instituta koje su dosad bile neprecizno uređene. A poglavito oko ovih savjetodavnih tijela i koje su pred tijelima, znači savjetnici koji su savjetodavna tijela koji savjetuju pred ovim tijelima javne vlasti koje odlučuju o pravima i obavezama potrošača, predlaže se i ograničavanje obaveza, znači predlaže se delegiranje obaveza prema tijelima lokalne samouprave. Znači ovim zakonom se predlaže i uređenje djelatnosti savjetovanja potrošača. Ovdje imamo određene mjere koje u biti su regulirane europskim direktivama o zaštiti potrošača međutim evo kolega Aleksić se osvrnuo na jedan problem koji je jako vidljiv a to su krediti u francima švicarski, tzv. švicarci gdje imamo čak i presude o ništetnosti i nezakonitosti tih kamata pojedinačno međutim činjenica da skupno nije riješeno, da svaki pojedinac mora posebno se zaštititi potrošač, pitanje ima li on sredstava za dignut tu kaznenu ili nema, znači tu država je prepustila, dala je prednost u biti, prednost je dala u biti bankama u ovome slučaju. Zbog toga svi pojedinci iz raznoraznih razloga neće biti obeštećeni jer neće biti u mogućnosti pokrenuti postupak rješavanja na sudu. Ja mislim da u ovome smjeru kako je kolega Aleksić rekao, da bi to bilo dobro rješenje ne samo po pitanju banaka, inače banke su u puno povlaštenijem položaju u Hrvatskoj nego u drugim državama EU-a, dakle dolaze, one samo 4 milijarde kuna naknada i provizija, to će kolega Lalovac bolje znati, 4 milijarde kuna banke provizija i naknada bez kamata isisavaju iz Hrvatske, ne ulažu Hrvatsku, ne kamata, nego provizija i naknada, 4 milijarde kuna tako da im se ne bi trebalo baš dozvoliti da budu u prednosti kod ovih tužbi za franaka zbog ništetnosti i nezakonitosti u određivanju tih kamata. Tu bi mi trebali nekako vi kao predlagatelj, mi svi zajedno tražiti nekakvo rješenje da bude bar izjednačeno pravo jel' svi jednostavno koji su podigli te kredite neće moći iz raznih razloga podignuti, tražiti postupak, pokrenuti postupak oko potraživanja svojih sredstava tako da ta kolektivna zaštita potrošača u određenim rješenjima kao što je švicarac, bi trebalo pokušati naći rješenje tako da se svi obeštete a ne da svaki pojedinac mora pojedinačno tražiti taj postupak. Znači mi ovdje, predlaže se da jedinice lokalne samouprave će osnivati svoja tijela, to znači nekakva decentralizacija zaštite potrošača, znači uključivanje udruga u ovaj dio, međutim kako to napraviti, evo govorili smo o bankama kad su zaštićeni tele operateri? Znači mi ovim zakonom, kako će biti to u provedbi to je pitanje svih pitanja? Zasad smo imali zakon koji je trebao štititi potrošače, a u biti nije štitio potrošače. Mi imamo tele operatere koji se ponašaju u Hrvatskoj kao da je ovo divlji zapad, a tako se ne ponašaju u zemlji odakle dolaze, Švedskoj, Njemačkoj ili kod naplaćivanja i zbog toga oni imaju najveću dobit u Hrvatskoj. najveća dobit po glavi stanovnika tele operatera je u Hrvatskoj. Jer ovdje nemaju nikakvu obavezu ni plaćanja prava služnosti, ni drugih obaveza, postavljaju antenske stupove i bazne stanice bez građevinskih dozvola tako da nemaju troškove, meću to na dječje vrtiće, a potrošači nisu baš zaštićeni kao što su u Njemačkoj zaštićeni jer tamo jednostavno sve ove regulative koje se izglasaju u parlament se poštivaju, u nas nema zaštite potrošača. Mi imamo zakonske mehanizme koje ćemo i u ovome zakonu implementirat, sve smo mi to lijepo uredno prepisali, prepisano, lijepo provedeno do slova, ali nemamo te zaštite kao što imaju te u provedbi, u infrastrukturi, jednostavno nemamo, ne možemo mi sastaviti na lokalnoj samoupravi na teret da ona preuzima svu tu inicijativu kad jednostavno znamo da je država centralizirana, imaju li dovoljno sredstava za ta tijela, ... [[Govornik se ne razumije.]] neće nitko to raditi besplatno taj posao. Imamo ovdje malo i nejasnoća, imate jednu mjeru kao da će se uvesti obaveza polaganja stručnog ispita za osobe koje vrše usluge savjetovanja potrošača temeljem javnog natječaja za koja su osigurana sredstva u državnom proračunu. Time se znači još prenormira još jedna djelatnost, no izuzev ovoga što ste predložili prijedlog je nejasan jer predviđa da obaveza polaganja stručnog ispita imaju udruge ili pravne fizičke osobe koje vrše savjetovanje. Međutim kako će udruge polagati? Ne mogu udruge polagati. Vi ste ovdje napisali da imaju obavezu udruge polagati stručne ispite, mogu fizičke osobe, ali ne mogu udruge, znači to bi trebalo malo bolje razraditi i ne znam jel ovo dodatak i veći trošak i kako iz proračuna po meni ova mjera, dobro razmislite, mi ćemo dati svoje prijedloge kad bude u drugom čitanju jel, mi ćemo dati, ali ja mislim da ova odredba nije najbolja. Znači imamo ovdje ponuđeno i tu alternativnu, znači dogovore, alternativu što se tiče samih postupaka, nekakve dogovore, mogućnosti, to je sve dobro, međutim ja ne znam da li je dovoljno samo prepisat ili nije, ista situacija u Hrvatskoj ili Austriji, a naveo je kolega Aleksić, ja mogu govorit o teleoperaterima, možemo govorit o bankama, možemo govorit o štedno kreditnim zadrugama pa čak zakon koji je predložio kolega Škibola se ne primjenjuje u RH na oštećenike stranih zadruga, štedno kreditnih, on se ne primjenjuje jer jednostavno suci zovu druge suce da se ne glasa po zakonu kojega je ovaj parlament prihvatio o zaštiti ljudi koji su iskamatareni po pitanju štedno kreditnih zadruga stranih. Znači mi imamo tu problema. Čak mi je kolega Škibola govorio da mu se brojni ljudi žale, evo zvali su i mene da jednostavno suci ne poštivaju taj zakon koji smo mi donijeli jer je u tome trenutku bitno bilo da Plenković ima većinu, da izglasa predsjednika Sabora budućega, vjerojatno premijera gospodina Jandrokovića, on ima tu ambiciju i to je ok. Ali ne možete samo glasat u parlamentu da dobijete većinu da imamo Jandrokovića za parlament i onda kolega Škibola da taj prijedlog kojeg suci ne poštivaju, a to možete provjeriti znači zakon o zaštiti ljudi koje smo mi izglasali, ljudi koji su oštećeni, tih štedno kreditnih zadruga iz Austrije većinom koji su pol otoka kupili, iskamatarili ljude, zajedno u suradnji sa javnim bilježnicima, to je jedan postupak gdje su ljudi iskamatareni, gdje su oduzete njihove nekretnine, jednostavno se ne poštuje na sudovima, a mi donijeli zakon, ovaj Parlament, e ali u tome trenutku je vrlo bitno bilo to donijeti jer kolegi Škiboli je bila bitna ruka da glasa za većinu i da imamo predsjednika Sabora gospodina Jandrokovića. Prema tome i banke i teleoperateri i nezakonite kamare i teleoperateri ne rade u svojim državama, prema svojim potrošačima odakle dolaze pošto rade u RH. Zbog toga je urušen i gospodarski sustav i ekonomski jer tolki novac izvlačiti banke 4 milijarde kuna od ovih naknada i provizija je katastrofa i ne znam imate li vi i kao ministarstvo i kao ministar odlučujući hoće li bit većina, imate li vi snage to javno kazati da ćete stati tome na kraj? Doduše to nije vaš, to ulazimo malo u Ministarstvo financija, ali da nam banke 4 milijarde kuna uzmu provizija i naknada i da to isisavaju iz RH. Znači od zadnjih 15ak godina jedan proračun su isisale, a nisu ulagale u Hrvatsku i naravno ulažu taj svoj dobit u svoje države. Znači mi ovdje moramo imati hrabrosti, zaštita potrošača, imate namjeru implementirat u te zakone, međutim nije isti odnos u Hrvatskoj prema potrošačima kao što je prema u Njemačkoj. To je činjenica. Pitanje je provedbe i ovdje neke stvari koje trebamo zaštiti kolektivno, a to je pitanje koje kao npr. švicarski franak, kamate i krediti koji su bili, jednostavno moramo ljude zaštitit kolektivno, ako je proglašen u nekom sudskom postupku pojedinačno, da je to štetno, da je to ništetan i nezakonita kamata i da je trebaju vratiti banke sa pripadajućom kamatom, nemamo mi šta. Znači država tu treba imati element da na taj način ne dozvoli da banke pljačkaju i izvlače novac svim ljudima, a ne očekivati od pojedinaca da oni sami to tuže. Ja bi na kraju samo kazao da je potrošač u Hrvatskoj, maloprije sam rekao, zaštićenije komarac u Slavoniji i Osijeku sam rekao, ali mogao sam reći u svim krajevima RH, znamo da je najezda u Slavoniji komaraca nego potrošača u RH. Potrošači nisu u Hrvatskoj isto vrednovani kao u EU, nisu zaštićeni nisu to u provedbi, znači u stvarnosti, u životu, ne govorim sada u zakonu, koji smo mi sada prepisali i donijeti ćemo ga ovdje. Međutim, mi smo sa svojim uvjetima kakvim živimo, sa svojim karakteristikama kao RH, moramo zaštiti potrošače. Jer ne možemo mi reći, mi smo unutar EU. Evo kolege Škibole, on će potvrditi, je li su kolege ili se primjenjuje njegov zakon koji je on predložio zaštitu ljudi, koji su, primjenjuju se, dobro primjene se ali suci kažu nećemo tako raditi … [[Govornik se ne razumije.]] znači vaš je zakon bio plemenit, ali u tome trenutku, on je bio ali je činjenica da on to izbjegavaju primjenjivati. Zovu i mene ljude, a i vi ste mi pokazali šta je u pravosudnom sustavu. Znači u nas nisu ljudi koji su, zakon je dobar i plemenit. Ali je činjenica da se ne primjenjuje, u većini slučajeva se ne primjenjuje i to je katastrofa. Da ovaj parlament donese jedan zakon, a u ovome trenutku je bio puno bitniji zapamtite što vam govorim, vaša namjera je dobra i meni je drago što sam ja bio s tim ljudima, nisam uspio to provesti, al vi ste uspjeli. Ali je činjenica da je njima bilo puno bitnije da bude predsjednik Sabora gospodin Jandroković nego vaš zakon. Ja vam to garantiram, ali vidjeti ćete to uskoro, jer provedba toga zakona nije u svojstvu zaštite potrošača, tj. ljudi koji su opljačkani, koji se nikada neće riješiti tih kredita koji su u stranim … [[Govornik se ne razumije.]] to je činjenica. Zbog toga nekoliko se da malih izmjena ali u drugom čitanju, ako budemo mogli i dati ćemo amandmane, ja mislim da treba urediti neke odnose na drugačiji način, treba zaštiti sve, a ne samo pojedinačno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Miri Bulju, imamo jednu povredu poslovnika, poštovani kolega Marin Škibola, izvolite.
Povrijeđen je čl. 238. Htio bi samo nadodati jednu stvar, ovo što je rekao gospodin Bulj nije točno u potpunosti, zakon se primjenjuje imamo preko 150 odgoda deložacija, ništetnih ugovora, ali je činjenica da pojedini suci izbjegavaju primjenjivanje tog zakona. Oni ga ne mogu izbjegnuti apsolutno, pa onda šalju na više instance, na Europski sud, na Ustavni sud i na taj način ga žele potkopati. Eto samo zbog javnosti morao sam dignuti povredu.
Poštovani gospodine Škibola što se tiče povrede poslovnika, razumijem vaše nerazumijevanje, odnosno, vaše neslaganje, ali kolega Bulj ima pravo iznijeti svoje mišljenje i svoj pogled na određeni problem i ne vidim tu nikakvu povredu poslovnika. Tako da molim vas, da ne zloupotrebljavate taj institut. Hvala lijepo. Prelazimo na sljedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika Stranka rada i solidarnosti, reformista i nezavisnih zastupnika, poštovana kolegice Erimina Lekaj Prljaskaj, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre sa suradnicima, poštovane dame i gospodo, saborski zastupnici. Danas pred sobom imamo prijedlog Zakona o izmjenama i dopuna Zakona o zaštiti potrošača. Što se tiče osnivanja savjetodavnih tijela pri jedinicama lokalne samouprave smatram da ovim prijedlogom ide se u smjeru daljnjeg unaprijeđena politike zaštite potrošača i aktivnije uloge jedinice lokalne i područne samouprave. Naime nužno je da se lokalna i područna samouprava snažnije u ključa u provedbu ove politike, posebice u provođenju aktivnosti savjetovanja potrošača, budući da je u praksi provedba iste nailazila na određene poteškoće u odnosu na doseg njene primjene i to u području identificiranja tijela javne vlasti koje imaju obvezu osnivanja savjetodavnih tijela. Također moram navesti da nije detaljno opisana uloga savjetodavnog tijela i nije opisano tko će osigurati prostor za savjetodavna tijela te druge naknade koje trebaju dobiti predstavnici savjetodavnih tijela. U cilju veće transparentnosti u savjetodavna tijela, kao i u povjerenstva za reklamaciju trgovaca pružatelja javnih usluga, smatram da moraju biti uključeni i predstavnici udruga za zaštitu potrošača, a u cilju što veće informiranosti potrošača. Te se predlaže da se udruge za zaštitu potrošača kao nezavisna tijela obavljaju na svojim mrežnim stranicama popis jedinica lokalne samouprave i popis trgovaca u radu čijih savjetodavnih tijela, odnosno, povjerenstva sudjeluju njihovi predstavnici. Što se tiče uloga udruga za zaštitu potrošača, mi znamo da je njihov put i borba za uspostavu pravednog tržišta i socijalno i za ekonomsku pravdu za svoje potrošače. Ali dosadašnja praksa s predstavnicima udruge za zaštitu potrošača, nije ju išla u korist predstavnika udruga odnosno, nije im se osiguralo dovoljno prostora za aktivnost i sudjelovanje u povjerenstvima, trgovačkim društvima i jedinice lokalne samouprave, gdje bi oni mogli voditi brigu i biti glas potrošača kao neovisna i nepristrana tijela. Također zakonom je propisano obvezno isticanje redovne cijene i umanjenje cijene, gdje je naglašeno da se obveza isticanja dvije cijene odnosi isključivo na prodaju unutar poslovnih prostorija i ne odnosi se na oglašavanje. Ali trebamo uzeti u obzir i napomenuti, kako su se trgovci kontinuirano žalili na poteškoću kod obveznog isticanja dviju cijena u slučajevima, kada posebni oblici prodaje traju kraće vremensko razdoblje. Tu se pokazalo da je takva odredba u praksi teško provediva. Primjerice kada se radi o posebnom obliku prodaje koji započinje u određenom dijelu dana i traje svega nekoliko sati. Obveza isticanja dviju cijena trgovcima predstavlja prepreku u ispunjavanju predmetne zakonske obveze posebice kada se u trgovini nalazi veliki broj proizvoda. U tom se smislu predlaže da se obveza isticanja dviju cijena ne primjenjuje na situacije kada posebni oblici prodaje traju najdulje 3 dana. To znači da će svaki trgovac u prodajnom prostoru biti obvezan i dalje isticati redovnu cijenu i cijenu za vrijeme posebnog oblika prodaje, osim ako takav oblik prodaje traje u vrlo kratkom razdoblju odnosno maksimalno do 3 dana. Također ste naglasili i odredbe o nepoštenoj poslovnoj praksi gdje je propisana opća obveza svim trgovcima da svojim poslovanjem prema potrošačima obavljaju svoje poslovanje pošteno. Što se tiče nepoštene poslovne prakse može biti i zavaravajuća i agresivna s tim da može biti i pasivna i aktivna. Kao ilustraciju navesti ću vam par primjera te prakse. U prvom slučaju mogu reći da imamo slučajeva gdje potrošač primi obavijest od trgovca NN koji ga obavještava da je osvojio nagradu od 10 tisuća kuna i svoju nagradu treba preuzeti u određenom roku. Međutim kada potrošač telefonski kontaktira trgovca onda prima obavijest da je ta obavijest samo oglas. Umjesto nagrade potrošač dobiva savjet da kupi određene proizvode nakon čega će sudjelovati u nagradnoj igri. Također imamo i praksu kada je potrošač kupio određeni časopis o fotografiji i ostavio trgovcu svoju adresu kako bi dobivao obavijest o svim novostima u pogledu navedenog područja ali u međuvremenu potrošač počinje dobivati novosti vezano za druge časopise koji se ne odnose o istim stvarima. Znači tu imamo isto, također i dobivanje e-mailova od strane ponuđača gdje potrošači, gdje su potrošačima ukinuta njihova prava. Također trebamo voditi računa i što se tiče opsega ovih odredbi koje su ograničene samo na zaštitu ekonomskih interesa potrošača jer s ovim odredbama ne uređuje se pitanje ostalih neekonomskih interesa potrošača. Nadalje, osim što je potrošačima potrebno omogućiti da ne primaju promidžbene obavijesti putem telefona i poruka ako oni to ne žele praksa pokazuje da je potrošače potrebno zaštiti i kad sklapaju ugovor o uslugama putem telefona. Naime, potrošači vrlo često nisu ni svjesni činjenice da je pri komunikaciji sa trgovcem putem telefona vezanoj za pojedinu uslugu došlo do sklapanja ugovora već toga postaju svjesni kada im usluga bude pružena ili kada im za istu bude ispostavljen račun. Stoga se ovim prijedlogom izmjene zakona jasnije uređuje trenutak sklapanja ugovora putem telefona što posebno i podržavam. U situacijama kada potrošač kupi određene proizvode koji se pokaže neispravnim često mu se postavlja i dilema kako na najbrži, najlakši i najadekvatniji način ostvariti svoja prava i dobiti ispravnu stvar. U novinskim člancima na mnogobrojnim web stranicama pa čak i od strane ovlaštenih osoba pojavljuje se zbunjujuće informacije kako postupiti kad potrošač ustanovi da je proizvod koji je kupio neispravan. Često dolazi i do poistovjećivanja odgovornosti za materijalne nedostatke i garancije. Iako se doista radi o pravnim institucijama koje imaju mnoge sličnosti pa se često i nadopunjuju situacije u kojima se oba dva instituta primjenjuju mogu se bitno razlikovati. Napominjem kako sam uočila kada da hrvatski potrošači u svojim prigovorima najviše ističu neispravnost proizvoda, pogotovo elektroničnih uređaja a kod prigovora na usluge najzastupljeniji su oni na elektroničke komunikacije. Zaključno bih željela napomenuti kako u ime Kluba Stranke rada i solidarnosti, reformista i nezavisnih zastupnika podržati ćemo prijedlog predlagatelja kojim želi postići daljnje unapređenje zaštite potrošača u RH, unapređenje pravnog okvira za provedbu aktivnosti politike zaštite potrošača i politike nadzora nad utvrđivanjem kontrolnih mehanizma, osiguranja dobrih poslovnih praksi i transparentnosti, transparentnog pružanja točnih i ažurnih informacija potrošačima. Međutim, nadam se kako sam u ovoj raspravi uspjela ukazati da u samom zakonskom prijedlogu postoje i neke odredbe koje je nužno dopunski uskladiti sa pravnim stečevinama EU. Hvala vam.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Lekaj Prljaskaj. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a poštovana kolegice Vesna Pusić. Izvolite.
Hvala lijepa. Dakle u ovom zakonu se govori o 6 ključnih točaka u kojima se uvode neke izmjene i dopune. Načelno, ja bih rekla da su dva temeljna problema ili pitanja. Prvo, ovaj zakon se tretira kao usklađivanje hrvatskog zakonodavstva sa Direktivom EU. To je ono djelomično a djelomično nije. Dakle djelomično je jedan dio regulative nove koja se ovdje uvodi je autonomna hrvatska regulativa i nije regulirano to ni na koji način na razini Europske unije i druga poteškoća je vezana na savjetovanje sa zainteresiranom javnošću odnosno u ovom slučaju rekla bih savjetovanje sa informiranom javnošću, zato što se vidi iz komentara udruga koje se upravo bave pravima potrošača i zaštitom potrošača da su vrlo nezadovoljne činjenicom da njihove primjedbe ili sugestije ili njihovo sudjelovanje u radnim grupama koje su o ovoj temi raspravljale i na kraju se pojavile sa ovim prijedlogom izmjena i dopuna, zapravo čini se po njihovim reakcijama ni na koji način nije uzeto u obzir, na to ću se vratiti na kraju, pa bih tu molila onda i ministra određena pojašnjenja jer u jednom slučaju se čak upozorava na mogućnost penalizacije financijske, dakle penalizacije od strane europskih institucija u skladu sa pravilima kad se krše europske direktive. Dakle, Zakonom se propisuje kao što je već niz predgovornika reklo, prvo način ponašanja trgovaca kada se radi o specijalnim prodajama, sniženjima, dakle situacijama u kojima su posebne prilike ili povoljne prilike za kupnju određenih artikala po sniženim cijenama i pravilima koja tu vrijede, dakle činjenici da se moraju objavljivati i originalna cijena i snižena cijena. Drugi element koji se odnosi na taj isti problem i pojašnjenje vezano na potrebu da se to, te dvije cijene ističu samo kad se radi o prodaji unutar poslovnih prostora, dakle ne ono što je izvan ili na nekim posebnim sajmovima i da se ne odnosi na oglašavanje. Dakle, prilikom oglašavanja se te dvije cijene nije potrebno iznositi ili navoditi. To je recimo drugi element, to pojašnjenje koje se ovim Zakonom uvodi. Zatim se preciznije definira tijela koja odlučuju o pravima i obvezama potrošača javnih usluga. Predlaže se osnivanje savjetodavnih tijela pri jedinicama lokalne samouprave samo onima dakle, koja odlučuju o pravima i obvezama potrošača javnih usluga koja su definirana Zakonom o zaštiti potrošača. Četvrti element je uređuje se da udruge za zaštitu potrošača objavljuju na svojim mrežnim stranicama popis jedinice lokalne samouprave i popis trgovaca u radu čijih savjetodavnih tijela odnosno povjerenstava sudjeluju njihovi predstavnici. Peti element je da Zakon uređuje pitanja neovisnosti i nepristranosti ljudi koji rade na tim mjestima zastupanja odnosno predstavljanja udruga za zaštitu potrošača i koji rade na poslovima zaštite potrošača. I šesti element je da se ovim Prijedlogom zakona propisuje obveza polaganja stručnog ispita za osobe koje obavljaju poslove savjetovanja potrošača temeljem javnog natječaja, kao što se kaže, za koji su osigurana sredstva iz državnog proračuna. U ovoj točki bi vas ministre molila za jedno pojašnjenje. Obzirom na ono pravilo ili onu novinu koja se uvodi. Dakle, da li će osobe koje pri jedinicama lokalne samouprave trebaju vršiti i sudjelovati u ovim tijelima za zaštitu i savjetovanje potrošača, da li će te osobe također polagati stručni ispit. Da li će se od njih zahtijevati da polažu stručni ispit jer pretpostavljam da se ovdje također radi o sredstvima iz državnog proračuna. Ali to sigurno ćete moći pojasniti. E sad, ako ima jedna tema u kojoj bi, da tako kažem, glas javnosti ili glas potrošača uvjetno rečeno odnosno glas korisnika bi se trebao čuti, onda je to sigurno tema zaštite potrošača. Međutim, u komentarima i Hrvatske udruge za zaštitu potrošača i društva potrošač koji se također bavi tim istim poslom navodi se, što se Hrvatske udruge za zaštitu potrošača tiče, navodi se da su oni poslužili kao fikus kao što sam i kaže, Ministarstvu gospodarstva je alibi da su u grupi sudjelovali i potrošači budući da od njihovih prijedloga i sugestija ništa nije prihvaćeno. To je jedna opća ovako, izraz općeg nezadovoljstva. Međutim, udruga ili društvo potrošač navodi jedan, ja bih rekla konkretniji prigovor i kaže doslovno i sada citiram, da je Prijedlog Zakona suprotan općoj uredbi EU o zaštiti osobnih podataka, da se krši više direktiva EU koje su već implementirane u čl. 3. trenutnog Zakona o zaštiti potrošača, te postoje velike kolizije sa odredbama Zakona o udrugama. I kasnije se navodi da bi to moglo u konačnici rezultirati kaznama koje bi hrvatska bila prisiljena platiti upravo zbog kršenja ranijih europskih direktiva i nekih pravila koja smo već bili ugradili u hrvatsko zakonodavstvo. Ja naravno ne mogu procijenit jer to istina jer nemam pred sobom tako detaljni uvid, ali obzirom da se radi o Udruzi potrošač koja se bavi tim temama molila bih da nam ministar pojasni, odnosno da komentira ovu činjenicu jer ukoliko je to istina onda je cijeli ovaj prijedlog koji inače djeluje sasvim benigno je kontraproduktivan, dakle suprotno od onoga što kaže da je, a to je usklađivanje sa direktivama EU, on usklađujući s jednom direktivom dovodi nas u sukob s drugim direktivama. Dozvoljavam da Udruga potrošač možda nije u pravu, ali zato mislim da bi bilo važno da ministar pojasni o čemu se ovdje radi. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Vesni Pusić. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Boris Lalovac, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima. Pred nama se danas nalazi jedan dosta važan zakon, kao što su rekli ovdje moji prethodnici. Ja ću svoju raspravu jednom djelu osvrnut se na sami zakon što smatram tehnički korektno odrađen i onda ću imati nekoliko pitanja da svakako u Ministarstvu gospodarstva, svakako do drugog čitanja o tome razmisle da li bi bilo dobro da se i ti određeni prijedlozi možda u nekom budućem zakonu o zaštiti potrošača unesu. Znači ovim se zakonskim prijedlogom problematika zaštite potrošača usklađuje s pravnom stečevinom EU, izmjene se odnose u dva područja kao što su definiranje pravila odobravanja popusta kod trgovaca te se preciznije definiraju tijela javne vlasti, jedinica lokalne uprave i samouprave koji odlučuju o pravima i obvezama potrošača. Propisana su pravila u pogledu odobravanja popusta kao i posebnih oblika prodaje, primjerice i kod akcijske prodaje, ... [[Govornik se ne razumije.]] i rasprodaje, poglavito u djelu koji se odnosi na način isticanja maloprodajne cijene. Naime specifična nacionalna pravila u pogledu posebnih oblika prodaje, odnosno prodaje s pogodnostima primjerice akcijske prodaje i sezonskih sniženja prema mišljenju Europske komisije potrebno je jasnije propisati kako bi se postiglo potpuno usklađenje s direktivom i to se zapravo čini ovim zakonom. Drugo područje zaštita potrošača kod javnih usluga gdje se predlaže osnivanje savjetodavnih tijela pri jedinicama lokalne samouprave koja odlučuje o pravima i obvezama potrošača javnih usluga, propisana je obveza da se u prethodno spomenutim savjetodavnim tijelima, kao i povjerenstvima za reklamacije trgovaca, pružatelja javnih usluga moraju biti predstavnici udruga zaštita potrošača u cilju transparentnosti ovih odredbi, a kako bi potrošači bili informirani ovim se prijedlogom zakona uređuje da udruge zaštitu potrošača objavljuju na svojim mrežnim stranicama popis jedinica lokalne samouprave i popis trgovaca i ... [[Govornik se ne razumije.]] savjetodavnih tijela, odnosno povjerenstava sudjeluju njihovi predstavnici. Također se predlaže i preciznije uređuje pitanje njihove neovisnosti i nepristranosti na način da osobe koje su ovlaštene za zastupanja udruga, članovi tijela udruga ili bilo koji drugi članovi udruge ne smiju koristiti djelovanje udruge za ostvarivanje privatnog, poslovnog ili drugog interesa. Znači slijedom navedenog ovim će se prijedlogom zakona izvršiti potpuno usklađenje sa direktivom o nepoštenoj poslovnoj praksi te će se unaprijediti pojedine i materijalne i prekršajne odredbe važećeg zakona na koji je ukazala praksa tijekom donošenja dosadašnje primjene. Tako da što se tiče tehničkog tog dijela tu nemamo nekakvih primjedbi i u ovom djelu će klub SDP-a podržati ovaj dio zakona. Ovdje ste rekli uvodno ima negdje oko 58 pitanja, vi ste rekli da ste većinu prihvatili, tu sam izbrojao samo 5 je prihvaćenih, tako da ovdje usvajam da možda ste u toj prijašnjoj nekoj komunikaciji dosta toga prihvatili, ali 5 od 58, kažem možda se konkretno donosi jer ste se fokusirali najvećim djelom na usklađenje s e direktivom, međutim postoje tu brojne ove primjedbe pa nije baš većina od Hrvatske udruge za zaštitu potrošača i od drugih društva potrošača nije prihvaćen. Kažem možda je to rasprava za neku, možda su to neka pitanja za neku drugu raspravu, jedan drugi širi zakon jer kao što znamo svakodnevno se zapravo potrošači su u komunikaciji kada koriste svoje usluge, nailaze na brojne probleme te svakako ovo je jedan aktivni, živi zakon koji vjerujem da se s vremena na vrijeme treba mijenjati i ne samo s obzirom na direktive, tako da se nadam da ćete možda u nekim budućim i prihvatiti veći dio nego što je ovdje barem naznačeno. Međutim ono što bih ja posebno htio vas ministre zamoliti, ovdje je bila i rasprava sa kolegama iz HDZ-a, a vezalo se za ove dugove građana i tu smo zapravo vidjeli da postoji određena manjkavost kad je HNB prema svojim određenim propisima dopustila da prodaju se potraživanja hrvatskih građana na tržištu. E to je ono što bih vas molio da malo ovdje svi o tome raspravimo. Zašto? Zato što se danas na tržištu nalazi preko 20 milijardi kuna iznosa preprodavanih potraživanja hrvatskih građana i sad se postavlja pitanje kao potrošači jer oni su koristili određenu uslugu, da li to bila bankovna usluga, da li to bila usluga od teleoperatera, da li je to bila nekakva usluga tih koji su zapravo pod ovim zakonom koji ih definira imate na tržištu negdje 20 i nešto milijardi kuna i ti potrošači koji se trguje tim dugom, ovdje smo svi klubovi utvrdili da nitko to ne nadzire. Znate šta je rekao HNB? Oni su to očistili iz banaka, iz bilanci banaka i kaže to više nije naše pitanje. Vlada je kažem, u tom djelu smo i podržali kada je vlada donijela onaj dio zakona gdje su se odblokirali ti građani, međutim postavilo se pitanje da ti HANFA ih ne nadzire, HNB ih ne nadzire i sad postavlja se pitanje kako možete trgovati, jer to je sada veliko tržište, tržište dugom hrvatskih građana pa molim jedno razmišljanje da možda vidite u budućnosti da li da ih stavimo u nekakav zakon, da ih barem te dugove koji trguju, trguju razno razni trgovci tim dugovima da ih stavimo pod neku regulativu ako to nije HNB jer se ta poduzeća koja otkupljuju te dugove da ih možda stavimo pod HNFA-u, da li ih možda stavimo pod nekog drugog regulatora a bilo bi dobro da se ti građani čiji se ti dugovi preprodaju na tržištu, pa oni sada čuju da su prodali njegov dug za 20%, on je i dalje dužan 80%. Pa se trguju i u konačnici daju i informacije tim drugima. Pazite, vi odjednom, ja ne znam sad kako je to moguće. I mi znamo da ovaj GDPR direktiva gdje ne možete baš tek davati tek tako određene informacije drugima koji ste prodali te dugove odjednom vas zovu nekakvi drugi preprodavači dugova i kaže e sad više ne dugujete meni nego dugujete nekim drugim, tim d.o.o-ima koji su osnovani, ono što smo rekli za, kao trgovačka društva i nisu pod regulacijom ni HNB-a ni HANFA-e a radi se o nekom obliku financijskih potraživanja ili potraživanja od strane telekoma. Tako da bi, a budući da se ovdje radi o Zakonu o zaštiti potrošača i da se radi o velikome iznosu. Rekli smo da Vlada je uspjela jednim dijelom taj dio odblokirati. Vidjeti ćemo kakav će biti učinak, nešto se otpisalo, nešto se ušlo u nekakav reprogram. Nego bojim se da se kroz taj nekakav, ukoliko se ne bude riješio taj dio da će se ponovno vratiti kao bumerang Vladi. Kažem, mislim da ovdje, da je to sigurno nije nekakva odgovornost Vlade, to najvećim dijelom su bankari, ovi svi koji su preprodali te dugove na tržištu da se ne mešetari sa tim dugovima građana. Mislim da je to jako opasno pogotovo kada to nije pod ničijim nadzorom. I bilo bi dobro da te agencije koje su došle da otkupljuju ta potraživanja u RH a vidimo da ima dosta stranih tih agencija koja su otkupila potraživanja od hrvatskih građana da ih stavljamo pod neku regulaciju. Možda kažem da razmislite i ovim Zakonom o zaštiti potrošača jer ne znam kojim drugim zakonima bi trebalo ih staviti možda pod HANFA-u i da se zna pod kojim uvjetima se nekakav dug može prodati, možda po kojoj cijeni, da li se, postavlja se pitanje kako, koja je isplativost banke da prodaje ne znam nečiji dug po 20% a ne ponudi isti taj dug tome glavnom dužniku. Tom glavnom dužniku. Tako da moram priznati kada bi se ti dugovi po kojem to banke, a znamo da, vidite po izvješćima HNB-a da su prodali u zadnjih nekoliko godina preko 20 milijardi kuna. Kada bi se ti dugovi ponudili samim građanima da ih oni otkupe za svoj dug, da otkupe 20, 30 ili 40% vjerujem da bi to građani otkupili. Nego šta rade? Taj za 20% duga prodaju nekakvim, norveškom fondu, ne znam, nekom B2 kapitalu ili kako se zovu i oni su i dalje dužni ovim 80%, oni nemaju pojma da su zapravo preprodali to potraživanje i onda se nalaze u određenim, ponovno u nekakvim težim problemima. A znate šta će vam reći HNB? Sve je po zakonu. I oni su zapravo i napravili, oni su to dopustili da se očiste. Ali šta su napravili? Nisu riješili problem. Oni su samo problem iz bilance banaka koji je bio, tzv. ti NPL-ovi koji su bili u bilanci banaka pustili su ga na tržište i više nije pod ničijim nadzorom, po ničijim izvještajima financijskim izvještajima, po ničijom regulacijom. I onda se građani, postavlja se pitanje njihove zaštite kao potrošača, kao korisnika neke usluge kako znamo da se naši nekakav, ne znam, budete dužni 2, 3 rate, uopće ne znate da ste dužni ili vam ne šalju nekakve opomene, nađete se na tržištu gdje netko trguje našim potraživanjima i odjednom mislite da ste dužni jednoj instituciji, odjednom vas zove neka 10-ta institucija i kaže e sada ste više niste dužni to i to i sada ste dužni meni. Pa mislim da bi to bilo dobro, da zajedničkim kažem snagama i vidim da svi klubovi zastupnika su to kada se govorilo o blokiranim građanima da su podržali i da bi taj dio tržišta tog nekontroliranog duga u RH trebalo staviti pod nadzor, pa se može dogovori sa HANFA-om ili sa nekakvim drugim da se to regulira jer nažalost jedino što danas u Hrvatskoj cvjeta je nažalost tržište duga. Možemo mi to ignorirati ali zapravo je činjenica kada to vidite tržište duga i u preprodaji sigurno da će ponovo ti potrošači, ovdje govorimo o zaštiti potrošača izvući deblji kraj. Evo zato vas ministre još jednom, kažem zakon podržavamo, razmislite o ovome. Kažem to je bio jedan konsenzus svih klubova i ako nađete nekakav okvir da možemo to staviti u ovaj zakon ili ako nešto predložite možda u nekakav drugi zakon ali svakako bi bilo dobro da se i Vlada lakše upravlja tim dugom, da zna da ga netko kontrolira i da to baš ne prepusti razno raznim trgovcima koji dolaze u Hrvatsku kupovati imovinu, kupovati dugove hrvatskih građana koji samo zapravo tu zarađuju na razlici u cijeni. Evo, zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lalovcu. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Evo vezano za ovaj zakon odnosno prijedlog zakona koji je sad u prvom čitanju, ja bih progovorila o nečem što je do sad najmanje regulirano a najbrže je rastuće područje. Ali prije nego što krenem na taj dio koji je po meni najviše sporan, ono što je evidentno da glavni cilj zaštite potrošača naravno treba biti dosezanje standarda Hrvatske koje imaju neke zemlje koje su u tim standardima više. Po meni je nekoliko područja koja su jako bitna, u nekim područjima bolje stojimo, u nekim stojimo lošije. Ondje gdje ne stojimo najbolje to su standardi zaštite potrošača koji nisu toliko visoki kao što su u nekim drugim zemljama, to je prvo sporno područje a drugo sporno područje je djelotvoran nadzor na tržištu. To su po meni dva najspornija područja koja su dijelom obuhvaćena i ovim zakonom. Što se tiče ostalih područja interesi potrošača, informatizacija, edukacija, informiranost, dakle procedure za rješavanje potrošačkih sporova i alternativne i one legitimne i normalne koje nisu alternativne, dakle tu stojimo bolje. Što se tiče internetske i on line trgovine, tu ne stojimo baš najbolje i to je područje u kojem cijela EU traži najbolji model a to je zapravo najbrže rastući sektor koji je zapravo toliko dinamičan i toliko brzo raste da ga je gotovo teško nadzirati. I ono što je bitno da se potrošači trebaju osjećati sigurno, ne samo kada kupuju uobičajenim putem, nego kada kupuj naravno online putem, a ponekad nažalost, hrvatski potrošači se ne osjećaju sigurno kada kupuju online putem, zato što postoje određene problemi vezano uz određene parametre. Prema onom tzv. potrošačkom semaforu, što je prijevod iz eng. kojim se mjeri indeks povjerenja potrošača, mi svake g. unatrag 10 g. rastemo na bolje. Međutim, i dalje smo prilično nisko, iako zadnjih 10 g. rastemo. I sada se postavlja pitanje, kako je moguće da je hrvatsko zakonodavstvo u području zaštite potrošača. Baš ama potpuno usklađeno sa svim europskim direktivama, a u neki slučajevima i dalje se potrošači žale da ne uspijevaju ostvariti svoja prava. I pitamo se sada s razlogom pa gdje je ta slaba točka, idemo ju detektirati. Ponekad je ta slaba točka iz svega ovoga što sam pročitala nedovoljno informiranost kada se radi o potrošačima. Ali ako govorimo s druge strane, o onoj drugoj strani, koje dakle, koje nisu potrošači, e tu imamo može biti propust inspekcije kao razlog, može biti propust nekog resornog tijela, može biti neprovođenje zakona na terenu, što također može biti jedan od problema koji se navodi. I sada imamo onu informaciju od 2016. dakle ona provjera stanja učinkovitosti, koji se zapravo provjerava, koliko je nacionalno zakonodavstvo učinkovito na terenu, to je tzv. taj refit, odnosno, 2015. i ispada dođemo do toga što je meni zapravo najspornije područje, a i što je direktno vezano uz ono s čim se ja bavim, dakle, uz informatizaciju. Ispada da hrvatski kupci nisu jednako tretirani ako kupuju online, kao kupci u zemljama članica EU u pojedinim zemljama i ne u svim segmentima. Npr. ako želimo kupiti robu ili proizvod putem interneta, mi iz Hrvatske ćemo biti suočeni s nekim ograničenima. Prvo ćemo biti suočeni sa razlikom u cijeni. Onda možemo biti suočeni sa različitim uvjetima prodaje. Onda možemo biti suočeni sa previsokom cijenom u odnosu na neke susjedne države pa čak recimo i Sloveniju. A onda ćemo biti suočeni, s onim tzv. geografskim blokiranjem i to su sve zapravo oblici diskriminacije, nas kao potrošača u Hrvatskoj ako kupujemo online, u odnosu na recimo potrošače u Sloveniji. Sada se tu moramo malo, postaviti si neka pitanja, dakle i mi smo članica EU, kao što je i Slovenija članica, kao što je Francuska, Njemačka i da ne nabrajam sve članice, pa zašto onda za Hrvatsku vrijede neka druga pravila u odnosu na neke druge zemlje. To nije područje direktno koje se uređuje ovim zakonom. Ja sam toga svjesna. Međutim, ovaj zakon je toliko multidisciplinaran, da on mora otvoriti ovo područje. I ja vjerujem da će, vrlo brzo se to područje otvoriti, jer ako pratimo ove direktive, a čuli smo da se 5 sada momentalno u reviziji, 7 je ovdje, znači to je nešto što moramo biti jako jako spremni na to i zapravo već sada početi raditi. Ja znam da Europska komisija poduzima mjere i da do 2021. se zalaže da bude jedinstveno digitalno tržište, da sve zemlje članice budu barem ravnopravnije, ako nisu ravnopravne još uvijek, ali mi tu baš ne stojimo najbolje, što se tiče naših online kupaca. I sada se događa situacija, dakle, mi možemo se aktivno žaliti i reći, imamo određene instance, jer neće nitko umjesto nas i svaka država se prije svega bori samo za sebe, jel tako, a onda smo svi zajedno članica EU i to je jasno. Međutim, događa se situacija, da recimo, ako mi iz Hrvatske želimo naručiti, odnosno, naručimo nekakvu uslugu, ne uslugu, konkretno, naručimo nekakav dječji proizvod, to može biti igračka, plastelin, nekakav električni uređaj iz Kine. Mi taj proizvod dobimo bez problema poštom na kućnu adresu. Međutim, čak i bez ikakve oznake, bez ikakve provjere, uredno napisano kineskim slovima. I sada ne daj Bože da mi to damo djetetu taj plastelin. Mi znamo da su dokazani slučajevi gdje i u dječjoj hrani bilo kancerogenih tvari, pa kako ne bi bilo onda u plastelinu ili u nečem takvom, znači damo to djetetu, dijete se s tim igra, ne znam stavi u usta itd. završi u Klaićevoj. Kako iz regulirati to? Postoji nekoliko načina i nekoliko modela, međutim, mene zanima, znači što će biti po tom pitanju. Kažem ovlasti nacionalnih inspekcijskih tijela neki u EU su predlagali blokiranje nekih internatskih stranica, trgovca, ako on krši prava potrošača, ali su rekli to je prepušteno nacionalnom zakonodavstvu, da pokaže proaktivnost u tom smislu. Dakle, to je vezano za sigurnost proizvoda i to je izazov za cijelu EU. A ono što je recimo specifično za nas, mi imamo dosta dobro cijeli taj sustav informatiziran. Pa imamo internetsku stranicu potrošač.hr. koja je u vašem ministarstvu. Pa imamo 2 odjela u ministarstvu koja se bave zaštitom potrošača i taj tzv. europski potrošački centar gdje spada o čemu ja govorim. Imamo i onaj centralni informacijski sustav zaštite još od 2008. itd. koji se ažurira, mi dakle, imamo sve to skupa ali i dalje se događaju stvari koje sam sada navela i dalje nije jasno jel mi imamo dovoljno kapaciteta da taj inspektor koji radi u ministarstvu gospodarstva, da je on zaista dovoljno educiran da nadzire online trgovinu, a i to je bilo jedno od pitanja u raspravi koja se vodila u EU na tu temu. I sada moramo postaviti još jedno pitanje, a to je ono što je po meni, isto jako bitno i taman je toliko vremena ostalo, ona famozna snaženja, ovo je dakle, jedan set problema, koja ja vidim da stvarno treba pod hitno urediti da nije sada tu išlo u ovom prvom čitanju, a drugo su ona famozna sniženja gdje se događa, a to je bila jedna od primjedbi ovdje vidjela sam da prodavatelji povećaju cijenu uoči početka sniženja, dakle za povećaju cijenu za 30% pa je onda službeno snize za 20% i vi u konačnici imate proizvod koji je zapravo 10% skuplji a on na sniženju. Znači to je sad hipotetski rečeno, to može biti 50 i 20 i 30 ali razumijemo o čemu se tu radi, a kažem to je bila jedna od primjedbi. To je regulirano onim člankom 33., međutim meni to nije do kraja jasno, ja priznajem, pročitala sam više puta i primjedbe i odgovor, vidim da je tad ova direktiva isto u reviziji ali što ćemo s tim po tom pitanju, koliko su tu inspektori zapravo, koliko oni mogu, ja ne znam, evo pa ako ćete imati priliku da mi odgovorite na to pitanje a i vjerujem da će između dva čitanja se puno toga još dotjerat. Inače intencija je jako dobra i podržavam da se uvodi reda na ovom području iako je ovo stvarno kompleksno područje i osim Ministarstva gospodarstva obuhvaća i financije i zdravstvo i poljoprivredu i okoliš gotovo kompletne, i HAKOM i da ne nabrajam dalje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Ireni Petrijevčanin Vuksanović. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem. Kolegice Irena, vidite, trebamo, možemo, trebali bismo, ali vi ste imali šansu, još uvijek imate šansu da riješite problem nezakonitih marži koje su presuđene kolektivno da su nezakonite, Vrhovni sud je ove godine u ožujku potvrdio da su nezakonite, HDZ u srpnju 2017. g. obećala je s potpisom glavnog tajnika HDZ-a da će taj problem riješiti međutim taj problem se ne rješava, moj zakon je odbačen nakon što sam dobio 78 potpisa podrške da će se taj zakon donijeti. Zašto HDZ dopušta, jer vi ste odgovorni za to, dopušta bankama da pelješe hrvatske građane nezakonitim maržama koje su i do 50 pa čak i 100% veće od onih koje bi trebale biti na temelju početnih ugovornih odredaba? Zašto HDZ omogućuje direktno bankama da pelješe hrvatske građane, to vas ja pitam.
Zahvaljujem, kolegica Aleksić. Odgovor, kolegica Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala. Poštovani kolega Aleksić, ja ne znam zašto HDZ. Zato što kad kažete to, to zvuči tako generalno kao da je to jedno unisono tijelo koje nema ljude koji pojedinačno ovdje sjede i koji razmišljaju na neki način. Dakle nije HDZ jednostanični organizam. I ja to ne doživljavam na način da HDZ to priječi ali to je pitanje potpuno legitimno, ja vam mogu reći svoje osobno mišljenje koje se čak podudara vjerovatno u dobrom djelu sa vašim mišljenjem ali zašto resorno ministarstvo ili resorni ministar ili netko treći, Narodna banka, guverner, ja na to ne znam odgovor jer ja nisam na njihovom mjestu. Da sam ja resorni ministar financija, možda bi drugačije postupila, možda ne bi. Ne znam, ali ne mogu govoriti u nečije ime. A to pitanje vjerujem da ćete prije ili kasnije odgovor dobiti s one instance s koje trebate dobiti.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanoj kolegici Petrijevčanin Vuksanović. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ja ću nastaviti sa idejama što bi trebalo dopuniti u Zakon o zaštiti potrošača pa slijedeća vrlo bitna stvar jest sustavno rješenje obeštećenja hrvatskih građana nakon što se kolektivno utvrdi da se njihova prava u nekom djelu krše. Mi imamo kolektivnu sudsku presudu, tom kolektivnom sudskom presudom pravomoćno je utvrđeno, najprije 2014. za 7 banaka i onda sad 2018. u lipnju za svih 8 banaka da su ugovarale nepoštenu promjenjivu kamatnu stopu koja se mijenja odlukom banke i da su ugovarale nepoštenu valutnu klauzulu CHF jer nisu dužnike upozorile na sve rizike, jer ih nisu upozorile da valutna klauzula CHF nije dio monetarnog sustava RH, da HNB štiti tečaj kune u odnosu na tečaj eura međutim ne štiti tečaj kune u odnosu na tečaj CHF-a, da je CHF valuta kojoj bježi kapital za vrijeme krize, sve su to razlozi zbog kojih je ta valutna klauzula CHF proglašena u sudskom sporu ništetnom i to je jako dobro i zbog arbitraže u Washingtonu moram reći. Dakle imamo pravomoćnu presudu, to je EU pravo, EU pravo je utvrdilo jer hrvatsko pravo je EU pravo da su krediti sa valutnom klauzulom CHF najmanje djelomično ništetni. Najmanje. A možda su potpuno ništetni. A banke u Washingtonu vode arbitražu protiv Hrvatske. Ja se nadam da će ljudi koji zastupaju RH u Washingtonu dobro zastupati RH iako smatram da bi neki ljudi koji su u stručnim redovima udruge Franak to daleko bolje radili jer to sve imaju u malom prstu međutim nažalost nisu određeni za zastupanje RH međutim to je neka druga tema, vraćam se na onu temu koju sam započeo a to je tema sustavnog obeštećenja hrvatskih građana oštećenih na temelju nepoštenih ugovornih odredaba a što je prethodno utvrđeno nekim kolektivnim sudskim sporom. Konkretno, imamo sada jedan završeni kolektivni sudski spor, rekao sam što je riješeno i sad na temelju tog kolektivnog sudskog spora, 125 000 dužnika ima pravo tužiti banke i dobiti kompletnu razliku tečaja, kompletnu razliku kamate i pripadajuću zateznu kamatu. Radi se o oko 10 do 15 milijardi kuna koje banke moraju vratiti hrvatskim građanima ali samo u slučaju ako svi ti hrvatski građani koji su oštećeni tuže privatno banke. Zašto bi oni trebali ići na sud ako je to moguće sustavno riješiti? A to je itekako moguće sustavno riješiti. Zbog toga je potrebno u samom Zakonu o zaštiti potrošača predvidjeti unaprijed određene odredbe kojima bi se utvrdilo da zakonodavac može na temelju utvrđene sudske praske reagirati sustavno i donijeti sustavno rješenje na temelju kojeg će se obeštetiti svi građani koji su oštećeni u kolektivnom smislu. To nije nemoguće. EU pravo, to nam dopušta, EU pravo to nam ne zabranjuje, dapače. Direktiva 93/13 upravo nalaže da u slučaju kad se utvrdi da su neke ugovorne odredbe nepoštene potrebno je sve vratiti u prvobitno stanje i potrebno je izvršiti restituciju dakle, vratiti ljudima ono što im treba vratiti. E sad, hoćemo li mi to učiniti, hoćemo li mi imati hrabrosti to učiniti, bojim se da nećemo. Ministar sad gleda recimo mobitel i njega ne zanima što ja pričam, što ja govorim. On je meni rekao svojevremeno da on podržava to što ja radim dok je bio ovdje u klupama. Međutim, bojim se da je to bila samo forma i da je to bilo samo izrečeno tek toliko da se kaže, ali da stvarno nije tako. I ja mislim da u stvari nije tako. Mnogi od nas na hodnicima govore kako će podržati neku ideju, međutim kad treba tu ideju podržati u praksi onda se ta ideja ne podrži jer smo mi ipak stranački vojnici prije svega, a tek nakon toga smo javni radnici. Trebali bismo služiti javnosti. A da bismo služili javnosti, moramo služiti zakonima RH u kojima je sve propisano formalno. Ali formalno je jedno, a praktično je drugo. Jedan problem je obeštećenje. Ja ću ponovo predložiti zakon kojim će se utvrditi način obeštećenja svih dužnika oštećenim u slučaju franak. Taj zakon predložit ću onoga dana kad će biti u potpunosti utvrđena sudska praksa. U međuvremenu ću predložiti da se u Zakon o zaštiti potrošača predvide određene odredbe na temelju kojih će biti moguće već unaprijed pripremiti takva neka rješenja. E sad, hoće li to biti prihvaćeno, ne znam. Druga stvar. Već sam rekao, HDZ obećala je u srpnju 2017. godine da će riješiti problem nepoštenih i nezakonitih fiksnih kamatnih marži koje su banke samovoljno, vanugovorno definirale. I meni je govoreno iz redova HDZ-a prije nego što je to obećanje dano kako to treba napraviti sud. Međutim, ja sam kasnije dokazao da to nije sudski posao. Svi suci Vrhovnog suda s kojima sam razgovarao o toj temi rekli su vrlo jednostavno. Mi smo utvrdili da su te ugovorne odredbe nepoštene i ništetne, ali mi ne možemo utvrditi kako te ugovorne odredbe trebaju glasiti. To može samo zakonodavac. Dakle, to je posao zakonodavca. Vlada RH treba predložiti, a zakonodavac koji se zove Hrvatski sabor treba donijeti rješenje za nezakonite marže. Sad je to čak i puno jednostavnije nego što je bilo prije zbog toga jer su te marže sad nezakonite samo u euro i kunskim kreditima. Ja ću ponovo predložiti i to rješenje. No ovo rješenje je nešto malo drugačije nego što je bilo ono staro. Predložit ću da se to napravi na temelju onih uvjeta kreditiranja koji vrijede u ovoj godini. Dakle, na temelju tržišnih uvjeta za ovu godinu. Mogu neslužbeno reći da i HNB o tome ima relativno pozitivno mišljenje. Nadam se da bi to moglo biti riješeno, ali moguće je samo ukoliko HDZ pristupi rješenju toga problema. Nemojte se izvlačiti na trgovinu. Vi očekujete da ja pristupim HDZ-u makar u tehničkom smislu i da glasam za sve vaše zakone. Ne može. Nismo mi tu zato da trgujemo nego smo mi tu zato da radimo u javnom interesu. Javni interes je da se ispoštuje kolektivna sudska presuda, da se prekine nezakonito ponašanje hrvatskih banaka, da se obeštete hrvatski građani koji su oštećeni nezakonitim ponašanjem hrvatskih banaka i to je to. To je vrlo jednostavno. Imamo sudsku praksu, imamo već 32 pravomoćne sudske presude na temelju kojih je isplaćen novac hrvatskim građanima, dakle postoji sudska praksa za kamatu. Uskoro ćemo imati definiranu sudsku praksu i za valutni dio i sve je to moguće riješiti. I marže i obeštećenja. Slijedeća tema koja je meni zanimljiva i za koju ću također predložiti nekakve zakonske dopune u Zakonu o zaštitit potrošača koje bi možda unaprijedile tu zaštitu potrošača, a to je ono što je prije svega potrebno mijenjati u Poslovniku Hrvatskog sabora. Smatram da bismo trebali formirati Odbor za zaštitu potrošača. Ministarstvo za gospodarstvo koje je nadležno za zaštitu potrošača je nedovoljno. Nedovoljan je Odbor za gospodarstvo. Potreban je Odbor za zaštitu potrošača u Hrvatskom saboru. Odbor za zaštitu potrošača postoji u europarlamentu. Europarlament ima odbor za zaštitu potrošača. Zašto ne bi Hrvatski sabor imao Odbor za zaštitu potrošača koji bi se bavio isključivo temama iz tog područja. To nije malo područje, to je ogromno područje. Ja se naravno bavim nezakonitim ponašanjem hrvatskih banaka, kreditnih institucija, ali sve je kod nas trgovina. Trgovaca je jako puno i banke su trgovci, ali trgovci su i svi oni drugi koji prodaju svoje proizvode. I tu zaštitu potrošača moguće je podići na viši nivo ako ćemo imati u Hrvatskom saboru Odbor za zaštitu potrošača koji bi o tome češće raspravljao. Javno djelovanje bi doprlo vjerojatno onda više do ušiju onih koji su odgovorni, koji su nadležni i vjerujem da bismo onda imali puno bolja rješenja koja bi zaživjela u praksi, a ne bi samo bila slovo na papiru. Jer kod nas je često problem da formalno nešto jako dobro riješimo, ali onda u praksi to ne provodimo i onda se ne događa ono što treba biti rezultat tih formalnih rješenja. A rezultat formalnih rješenja iz područja zaštite potrošača trebalo bi biti zaštita potrošača tamo u onim dijelovima gdje su oni oštećeni. Evo, toliko od mene, a između dva čitanja predložit ću te neke dopune. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Aleksiću na ovoj raspravi. Replika, poštovani kolega Marin Škibola. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Gospodine Aleksić, rekli ste daje EU sud donio odluku kako su ugovori u švicarskim francima djelomično ništetni. Mi znamo da je posljednja odluka Vrhovnog suda po pitanju predmeta švicarski franak rekla da ti djelomično ništetni ugovori o švicarskim francima uzrokuju ništetni ugovori u švicarskim francima uzrokuju de facto ništetnost svih ugovora u smislu potpunosti. Htio bi da mi kažete malo više nešto o tome i mnogo ljudi pita za zastaru po predmetima švicarskih franaka, znači da li ima zastare u predmetu švicarskog franka ili nema i da mi isto evo to kažete nešto.
Zahvaljujem na replici. Odgovor, kolega Aleksić.
U jednom minuti. Ovako, nisu proglašeni ugovori ništetnima, Visoki trgovački sud a ne Vrhovni sud odlučio je da su nepoštene ugovorne odredbe u valutnoj klauzuli CHF i u promjenjivoj kamatnoj stopi a tek u privatnom sudskom procesu se može dokazati i ništetnost ugovora. Što ste zastare tiče, zastare potraživanja u ovom trenutku nema ali će zastara potraživanja za kamate za 7 osuđenih banaka iz 2014. g. nastupiti 13. lipnja 2019. g. Zastara potraživanja za valutnu klauzulu za svih 8 banaka nastupit će 2023. g., zastara potraživanja za valutnu klauzulu i za kamatnu stopu za Sberbank nastupit će 2023. g. Međutim, unatoč tome što zastara nastupa 13. lipnja 2019. g. za ovih 7 banaka, unatoč tome ako se tuži nakon toga, može se dobiti zadnjih 5 g. pretplaćenih kamata međutim to i nije bogzna što. Sud EU-a isto tako nije odlučio da su ugovori ništetni nego je odlučio kako se nacionalni sud mora ponašati kada utvrđuje ništetnost pojedinih nepoštenih ugovornih odredaba. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Aleksiću na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Marin Škibola, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Uvaženi ministre sa suradnicima. Evo danas imamo na stolovima Prijedlog dopune Zakona o zaštiti potrošača. U današnje doba dosta je teško zaštititi potrošače, znamo koliko su građani izloženi raznoraznim marketinškim spletkama, ja bi rekao čak u domeni ... [[Govornik se ne razumije.]] znači di se te marketinške spletke idu do kontinuiranog nekog ponavljanja di lažne tvrdnje postaju istinite. U svemu tome najviše treba zaštititi djecu, znamo da se u marketinške svrhe manipulira djecom, njihovim osjećajima i na različite druge načine iskorištava djecu u svrhu prljavog profita. Molim vas da ako ikako možete, znam da je to dosta teško regulirati, ali smatram da je vrlo važno da se djecu ne koristi u marketinške svrhe, da se ne manipulira njihovim osjećajima i na taj način stvara jedan prljavi profit koji danas je sve više izraženiji. Zakon o zaštiti potrošača daje određene zaštite ali danas je u prodaji mnogo proizvoda koji su vrlo štetni po zdravlje i bez obzira što postoje oznake na tim proizvodima, ne znam E1, E2, sastojci itd., međutim problem je u tome što građani su neinformirani što ti sastojci uopće znače, šta znači E1, šta znači E2 i smatram da u tom kontekstu treba više informirati građane putem određenih emisija kao što su Potrošački kod ali se treba i više posvetiti budući da su građani neinformirani a postoje sve više znači ti sastojci koji su vrlo štetni. Često se problemi javljaju kod poslovanja sa teleoperaterima, znači teleoperateri sklapaju ugovore na telefonski način a onda kada treba te ugovore npr., kad potrošač taj ugovor želi raskinuti, onda je on u inferiornijem položaju zato što mora slati različite zahtjeve, ići od ove poslovnice do one poslovnice i tu ga birokracija koči međutim kada se treba sklopiti ugovor onda nema problema, na jednostavan način preko telefona ti se ugovori sklapaju. U zadnje vrijeme malo se više poštuje ne ubacivanje reklamnih materijala u poštanske sandučiće koji su označeni međutim korporacije su pronašle nove manevre i načine na koje će izbjegavati takvu praksu pa onda stavljaju na kvake od ulaznih vrata, znači na stanove objese reklamni materijal i na taj način zapravo ugrožavaju i sigurnost građana zato što vi na taj način omogućujete pljačkašima da prate ukoliko nekog nema, dulje vrijeme nije došao doma, otišao je na neki put i taj reklamni materijal stoji na bravi duže vrijeme i vidi da su ovi ostali svi taj reklamni materijal pomakli a na određenim vratima taj reklamni materijal nije pomaknut i to je jednostavno znak da osobe nema dulje vrijeme doma i tada im dajemo mogućnost da lakše pljačkaju građane. Smatram da je to dosta veliki problem i da ukoliko se može to nekako regulirati Zakonom o zaštiti potrošača evo molim vas, ja bi u svakom slučaju htio da na neki način možemo zajednički određeni amandman napraviti ili na bilokoji način da izreguliramo, da se ne stavljaju reklamni materijali na brave od kućanskih vrata. Znači to je nedopustivo a to korporacije rade, evo imam tu i sliku tako da ću vam pokazati prvom prilikom. Također korporacije najavljuju često te akcijske cijene itd. i onda zapravo oni kažu bit će neki proizvod na akciji taj i taj dan i kad odete u trgovački centar onda oni kažu da zapravo tog proizvod nema, znači da ga nisu još dobili i tu su opet manipulacije gdje oni navlače građane sa nekim akcijskim cijenama a onda kažu proizvoda nema u toj i toj podružnici, on se nalazi u toj podružnici pa kad odete u drugu podružnicu onda kažu dobili smo samo tri proizvoda ili četiri proizvoda, znači to je jedna praksa iz iskustva što sam ja doživio, a što doživljavaju građani, znači ja ne znam koliko je to teško regulirati, ali u svakom slučaju treba to više kontrolirati i poslati inspekcijski nadzor za različite te akcijske ponude korporacija gdje ponovo manipuliraju i navlače građane da dolaze, a na kraju tih proizvoda nema. Druga stvar što treba reći po pitanju pružanja financijskih usluga, vidimo da je RH bila eldorado za te nezakonite financijske usluge, gospodin Aleksić je pričao o Švicarskom franku i to je istina što on govori, zaista švicarski franci, tj. ugovori sa švicarskim francima su bili ilegalni zato što su se, metodologija je bila ilegalna, znači nije se prikazivala potrošačima, a s druge strane znate da sam ja predložio u Hrvatskom saboru zakon o ništatnosti ugovora o kreditu gdje smo imali ilegalne zadruge koje su također poslovale nezakonito, davale financijske usluge nezakonito preko posrednika koji nisu plaćali poreze. Politika je u to vrijeme to dopustila, politika je to dopustila i dan danas se osjećaju pipci unutar sustava, budući da sam ja informiran kod tih predmeta, upućen sam u stvari koje se događaju, zakon se primjenjuje, međutim određeni suci koji su moguće povezani s tim interesnim lobijima jer su tu bili uključeni javni bilježnici, odvjetnici itd. oni nastoje izbjegavati zakon pa ga onda šalju, koriste čak europsku stečevinu prava gdje šalju prethodne odluke na europski sud, manipuliraju na različite načine zato što sucima se često daje taj prostor da odlučuju kako hoće, al onda kad su neki zakoni jasni, decidirani i kada im se zatvori manevar onda se koriste na takve načine da šalju zakon na višu instancu i ne žele ga provoditi. U kontekstu te rasprave mislim da ima puno prostora za još zaštiti potrošače, a sad sve je pitanje koliko ima političke volje i koliko ste spremni uči detaljnije u određene segmente da zaštitimo hrvatske građane. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Škiboli, imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Tomislav Sokol, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo kolega Škibola drago mi je da ste spomenuli manipuliranje djece i toga u ... [[Govornik se ne razumije.]] praksama nažalost ima, ali toga imamo i u našoj politici nažalost. Mi smo imali situacije da čelni ljudi nekih političkih stranaka ulaze bez dopuštenja u škole, tamo se slikaju s učenicima i to koriste za svoju osobnu promociju. Tako da se s vama slažem da treba posebno paziti u kontekstu djece, paziti da ih se ne iskorištava i paziti na njihov dobrobit, ali kažem, to treba proširit na sve i svakako se držati zakona. Ako se ide u škole treba prvo tražit odobrenje od škole i slično. Baš zato da bi se spriječilo zloporabe kakve ste, između ostalog, i vi spomenuli.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Škibola.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Gospodin Sokol hvala vam na ovoj replici, vjerujem da ste mislili i na predsjednicu Kolindu Grabar-Kitarović koja također ide po školama i radi promociju tako da činjenica jest da je i gospodin Pernar imao te akrobacije po školama, ali u svakom slučaju ne treba zaboravit da politički dužnosnici iz HDZ-a se također služe sličnim metodama.
Zahvaljujem kolegi Škiboli. Ja bih vas molio kolegice i kolege da se vratimo na temu, a tema je prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača u kojem se niti jednom riječju ne govori o obilascima obrazovnih ustanova i odgojnih. Sljedeća replika poštovani kolega Marko Sladoljev, izvolite.
Poštovani kolega, govorili ste o zaštiti djece u promidžbene svrhe, ja neću govoriti o čelnicima stranaka koji su se slikali prema školama, ali istina je da mi u Hrvatskom saboru imamo čelnike stranaka koji odlaze sa svojom djecom i slikaju se i na neki način, a i možemo reći manipuliraju i sa svojom vlastitom djecom kako bi dobili političke poene pa evo molim vas da prokomentirate i tu činjenicu?
Hvala lijepo. Odgovor kolega Škibola.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Koliko god ste zahtijevali od mene da ne pričam o manipuliranju djece određenih političkih dužnosnika, vidim da ta pitanja stalno dobivam pa moram na to odgovoriti. Pa slažem se sa vama, smatram da to nije dobra praksa, ja sam spominjao praksu gdje korporacije manipuliraju osjećajima djece, ali činjenica je da se manipulira djecom i u političke svrhe, u svakom slučaju institucije tu trebaju javno sudit takve postupke i djelovati kada se takve stvari događaju.
Zahvaljujem kolegi Škiboli. Sljedeća replika poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Škibola. Jedan dio vaše rasprave spada ipak u domenu ureda pravobraniteljice za djecu, a s drugim djelom se, slažem se s oba djela, ali ne spada u ovu problematiku dobrim djelom. No ono što sam htjela reći s obzirom da je ovo prvo čitanje, do drugog čitanja bi trebalo stvarno razmotrit sve primjedbe i ja to i očekujem da će resorno ministarstvo učiniti ono o čemu sam ja najviše govorila dakle te razlike u cijeni i uvjetima i geografsko blokiranje za online trgovinu. Evo dobila sam informaciju sad maloprije od resornog ministra Horvata da ide na vladu sljedeći četvrtak i to upućuje uprava za trgovinu i unutarnje tržište i to je dakle nacrt prijedloga zakona kojim bi se reguliralo upravo ovo o čemu sam ja govorila, tako da evo moram to reći da mi je drago da konačno Hrvatska će napravit korak unaprijed da spriječimo to naše geografsko blokiranje i da ne budemo među onim zemljama koje imaju lošije uvjete kad naručuju online. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegice Petrijevčanin Vuksanović. Odgovor kolega Škibola, izvolite.
Hvala zastupnice Vuksanović, evo hvala vam na konstruktivnoj kritici. Ja se isto nadam da će Vlada biti raspoložena za neke naše primjedbe, da će ih uvažiti, tako da eto, vi kao dio vladajuće većine možete još to malo potpomognuti. Hvala.
Zahvaljujem. Slijedeća replika, poštovani kolega Goran Aleksić.
Zahvaljujem. Kolega Škibola, spomenuli ste ovu situaciju gdje je sud zatražio da se odgovori na prethodno pitanje na sudu EU. Ja ću vam reći da unatoč tome što vama to izgleda ovako loše, da to nije loše. Zašto nije loše? Gledajte, ovakva je situacija. Prema EU pravu zadnja sudska instanca, to je npr. županijski sud, a ponekad i Vrhovni sud, na zahtjev bilo koje strane koja sudjeluje u procesu mora uputiti zahtjev za prethodni odgovor na prethodno pitanje sudu EU, mora. Dakle, zadnja sudska instanca to mora napraviti. Ovdje je to zatražila prva sudska instanca, općinski sud. Nije loše, prije ćete saznati što o tome sud EU misli. Ovako bi saznali kasnije jer to bi bilo obavezno kasnije, ali moje mišljenje je da će sud EU to odbaciti zbog toga jer sud EU uglavnom ne odlučuje o nacionalnom zakonodavstvu. Ja vjerujem da će sud EU to odbaciti i onda ćete imati potpuno čistu situaciju. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Aleksiću. Odgovor, kolega Škibola izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine Aleksić, pa mogu se djelomično sa vama složiti. Međutim, mi smo uglavnom govorili o tome da ta općinska sutkinja koja je podnijela zahtjev za prethodnu odluku, problem je u tome što ona npr., mi smatramo da ona čak je u određenom sukobu interesa i postavljaju se pitanja motiva. Znači, svaki sudac ima pravo postaviti prethodno pitanje Europskom sudu. Ali ako su motivi iskreni, znamo da Zakon koji sam ja predložio u Hrvatskom saboru da pomaže hrvatskim građanima, onima koji su najugroženiji, onima koji su bili na udaru tih financijskih kreditora i lihvara i onda ne vidim razloga zašto bi neka općinska sutkinja slala Zakon na Europski sud kada ima toliko loših zakona u RH koji su na štetu hrvatskih građana pa ih nitko ne šalje na prethodno pitanje na Europski sud.
Zahvaljujem kolegi Škiboli na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu. Poštovanog kolege Kažimira Varde nema. Poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Ovaj Zakon je vrlo bitan za sve potrošače. Znači, sve građane RH. Žao mi je što u ovoj sabornici nas nema više o ovome Zakonu da raspravljamo, zasigurno bi svi dali nekakav svoj osvrt koji bi bio vrlo bitan i značajan jer je tema zaista značajna, tema koja evo, sve kolege koji otvaraju ova pitanja u biti su rekli generalno probleme, a regulativa kojom mi kao okvir štitimo potrošače ... [[Govornik se ne razumije.]] iz direktive EU, on jednostavno ne zadovoljava trenutne uvjete i kriterije življenja gdje smo mi. Drukčije je u Njemačkoj, drugačije je u Hrvatskoj, znači sasvim drugačije. Pitanja koja se žele urediti ovim Zakonom su prihvatljiva. Međutim, šta je u primjeni? Ono šta je kolega Lalovac, Aleksić, svi koji su govorili u biti su upozorili na ogromne probleme potrošača. Od otkupa dugovanja za 20% brojne tvrtke koje nitko ih ne regulira, nitko ne zna što rade, od HNB-a do agencije, HANFA-e, nebitno, nitko ne kontrolira te tvrtke koje otkupljuju dugove od teleoperatera ili ne znam od koga ne sve. Znači, ljudi ostaju potrošači dužni onoliko koliko su dužni, a ovi otkupljuju za 20%. Tu se reketari, tu se ljude zove, tu se ljude pritišće i onako o njihovim problemima u koje zapadnu. Prema tome, smatram da ovaj Zakon i prema bankama odnos prema potrošačima je loš. To je kolega Aleksić dobro opisao. Znači, nema kolek… znači ništetni i nezakonite kamate koje su bile i presuđivane, imamo odluke, jednostavno treba svaki pojedinac to tužiti. Sad vi zamislite koliko ljudi neće biti u mogućnosti tužiti i banke će imati dobit, taj novac će ostati njima. Iz razno-raznih, naslijeđe, netko će umrijeti, znači mi ovdje jednostavno pogodujemo bankama koje izvlače ogroman novac, ogroman novac kolega Čeliću. Vidim da pozorno slušate. Znači, 4 milijarde na provizije ... [[Govornik se ne razumije.]] nam izvlače naknade, bez kamata. Poglavito ovi nezakonitih koji imamo po pitanju franka švicarskog ili švicarca. Bez toga, bez kamata, 4 milijarde kuna godišnje nama banke izvlače i taj novac odlazi, tko zna gdje se ulaže. U Hrvatsku ne. A ovdje imamo dokaze, činjenice, presude gdje je zakonom, gdje je ovaj, gdje banke nezakonito su kamate, kamatarili ljude, ne znam šta reći, kamatarili. I mi ovim zakonom ne štitimo. Znači, tu bi Ministarstvo trebalo ovaj prijedlog koji je kolega Aleksić rekao, znači da kolektivno to bude preneseno, taj pojedinačna, ako je negdje dokazano da je nezakonito Švicarac ili nešto, nemamo mi o čemu raspravljati. Jer je nemoguće, u stvarnosti nikad se neće dogoditi da će svi oni koji su digli švicarski franak biti u mogućnosti pokrenuti postupak traženja tužbama ovim. Jednostavno nemoguće. A ljudi su doživjeli ogromne štete, neće ostvarit svoje kamate, obitelji su rasturene. Uostalom, to je, ako je nešto nezakonito – to je pljačka. Znači u Hrvatskoj se legalno, banke legalno su pljačkale, a nećemo govoriti o nelegalnim institucijama. Također, što se tiče teleoperatera. Najveću dobit imaju u RH i sva dugovanja prebacuju na osnovane tvrtke u Norveškoj, kako rečeno imena il nekoj drugoj koji nisu pod sustavom kontrole financija, institucija financija u RH, ni HNB-a, ni bilo koje. Jednostavno svi peru ruke, a oni preuzimaju dugove od, prodaju dugove teleoperaterima, ne znam kome. Znači, to može biti u Hrvatskoj, ali to ne može biti u drugim državama EU. To je kamatarenje, to je zovu po noći ljude, susjede, roditelje zove, zove sve za ta dugovanja. Znači, kako je moguće da oni taj dug prodaju na taj način sa svim podacima i oni koji su zaštićeni brojevi … [[Govornik se ne razumije.]] na koji način to funkcionira. Znači, ja ponavljam, regulative koje mi donosimo i koje prepisujemo od EU, koji se vjerojatno primjenjuju u članicama Eu, u Hrvatskoj su neprimjenjive. Zato je neprimjenjive, jer nema se volje primjenjivati, jer ti lobiji su toliko jaki, da jednostavno ministar ne smije to. Šta će oni to, teleoperaterima, šta će naša vlada doći će predsjednik HT-a reći ću mu … [[Govornik se ne razumije.]] gdje će on plaćati pravo služnost u RH. A najveća dobit teleoperaterima je u RH. Šta će njima građevinska dozvola za bazne stanice? Ima tu gospođa Tena kod premjera ona to spoji sa HT-om, kao … [[Govornik se ne razumije.]] čini mi se. To se u sekundu sve pospaja, riješi se bez obzira šta je bilo e-savjetovanje, što je bilo unutra, jer moraju plaćati pravo služnosti. … [[Govornik se ne razumije.]] ujutro bio sastanak sa predsjednikom HT-om i premjera, nema toga prijedloga koji je prihvaćen u ovom savjetovanju i kojega je ministarstvo prihvatilo na odboru, nema toga prijedloga, jer plaćaju pravo služnosti teleoperateri. Nema ga, izbrisano. E al u Njemačkoj plaćaju pravo služnosti. Bilo privatnom, bilo javnim zemljištem, vlasništvu. Također i bazne stanice, postavljaju atenske stupove, na kulturna dobra. Evo otiđite u Klis vidjeti ćete atenski stup, … [[Govornik se ne razumije.]] 20 m naravno da to rade, ali ne moraju ulagati, kao što moraju u infrastrukturu, ne treba im građevinska dozvola i to pogoduju lobiji, netko meće u džep novac, na vrtiće, u škole, bez obzira na zračenje. Pogledajte, imamo čak i u Hrvatskoj udrugu … [[Govornik se ne razumije.]] Hrvatska udruga za zaštitu autom agentskog zračenja. To su ogromni problemi. Naravno da će to politika kazati ne. Ali mi imamo prospajano sve to u vladi, točno u svakoj tko je za bankarski lobij, tko je za lobij ne znam, to je tako. I to prolazi, otvori se afera SMS i onda to prolazi ispod radara a u biti tu novac se muze, to je novac koji izlazi iz džepova građana RH. I tu nije zaštićen potrošač. Jer ako mi ne štitimo javno dobro, ako iz javnoga dobra ne uplaćuju teleoperateri, isto onako, nemaju obaveze kao što je u Njemačkoj, dakle, dolazi ili Švedskoj, iste obaveze nema. I onda taj javni novac je manji u nas se uplaćuje i za školstvo i za zdravstvo i za plus građanima na pojedinačni ovaj način. Znači sve to od nas se uzima. Znači nije zaštićen građanin ni potrošač kao što i u Njemačkoj. Jer ne može imati teleoperateri dobit u Hrvatskoj, najveću, po glavi st. u EU, jer ne plaće iste obaveze kao što izvršava u Njemačkoj odakle dolazi. Pa barem da tu dobit oni ostaju u Hrvatsku, ne oni se širi. Lipo je čuti Hrvatski telekom, hrvatski ovi, hrvatski oni. Ali to nema apsolutno nikakve veze sa Hrvatskom. Ne samo što znači uzeli u privatizaciji ono što su naši očevi izgradili infrastrukturu, preko naše zemlje, svaki kabel je plaćen, svaki uređaj, sve to je plaćeno, kopanje, znam kako je to išlo. To su nam privatizirali, postali su vlasnici, još naplaćuju pravo služnosti. Ne plaćaju nam pravo služnosti. Kolega Bačića to ne briga pravo služnosti, bitno da je Tena … [[Govornik se ne razumije.]] savjetnica, tamo jer ona to spaja i pospaja to je bitno. I da nama teleoperatera bio on u prometu i ne plaćaju ni kune. Zbog interesnih lobija, direktno naslonjen na Andreja Plenkovića, evo ja tvrdim. Uvečer se sasta sa, znači imali smo Zakon o komunikacijama i bilo je u javnom savjetovanju je prošlo da se plaća pravo služnosti teleoperateri, ne vlasništvo, nema vlasništvo, nego svi koji upravljaju nekretninama ili zemljištem, ujutro bilo izbrisano dok se je našao uvečer sa predsjednikom uprave sa HT-om, ni nema toga. Mi smo davali amandman ovdje. Zašto teleoperateri ne plaćaju prava služnosti lokalnoj državi i sve te obaveze građevinske dozvole kao u Njemačkoj. Ne samo što pljačkaju nas, nego javno dobro koristi ne plaćaju, pa to je katastrofa. Tako pričati o ovome zakonu a tako pogodovati teleoperterima, bankama na štetu građana i mi samo tražimo, mogu tražiti da se isto ponašaju kao u svojim državama odakle dolazi. Ako dolazi iz Njemačke, ako se ponaša ko u Njemačkoj bilo tko, ako dolazi iz Švedske teleoperatera ili banka ili nebitno ako se ponaša kao u Švedskoj, ništa drugo, ja sam pisao pismo švedskom veleposlaniku. Kako je moguće da su teleoperateri ovdje, koji dolazi iz Švedske ponašaju ovako divlje u RH. Divlje se ponašaju. Bazne stanice postavljaju gdje im god padne na pamet, bez suglasnosti susjeda. Bez ikakve dozvole, ali to je istina i činjenica. Žao mi je što je to tako ministre, nadam se da će sazriti vrijeme, kada će se zaštiti nacionalni interesi, kada će se štiti javno dobro, kada će se štiti svaki pojedinac, a ne zakone donositi koji su neprimjenjivi i kada ih donesemo, ne samo što se primjenjuju nego osnažuju jače, u ovome slučaju, kao što je kolega Aleksić govorio, oni osnažuju i daju prednost bankama nad onima koji su oštetili, a to su građani pravne osobe, fizičke i pravne osobe, koji su digli kredite u švicarskim francima. Na tome trebamo ploviti jer to mijenjamo, zaštiti javno dobro i svakog pojedinca. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Bulj. Sljedeća rasprava, poštovani kolega Tomislav Sokol, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolege zastupnici. Pa evo, prije nego što krenem, samo bih se referirao na nešto što smo raspravljali prije nekoliko minuta vezano uz škole, naravno da nije isto ako je netko pozvan od te škole i ravnatelja zastupa institucija isto kao i kada netko dolazi svojevoljno na divlje, kako bi to kolega Bulj rekao, i zapravo tu djecu iskorištava za dnevno političke svrhe. Ali dobro, ne bih sada ulazio u to. Ja bih rekao nekoliko stvari, zapravo malo bi se vratio i rekao što je to uopće zaštita potrošača, zašto ona postoji i nešto o samom zakonu o kojem se kao i uvijek ovdje zapravo najmanje govorilo. Dakle, osnovna gospodarstva, kao što znamo su ugovori, znači ugovori, koje sklapamo svaki dan, o tome niti ne razmišljamo, bez kojih ne bi bilo ni trgovine, ne bi bilo ni robno novčane razmjene, ne bi bilo niti tržišta. Naravno osnova ugovornog prava je autonomija volja stranaka. Znači svaka stranka svojevoljno ulazi u ugovorni odnos, ukoliko ne želi to ne mora i naravno mora zadovoljiti određene pretpostavke. Znači osoba treba imati pravnu i poslovnu sposobnost koja se u pravilu stječe sa maloljetnošću, dati, znači jasno manifestirati svoju volju da sklopi ugovor. I u tom smislu naravno ugovori su temelj uopće tržišta kako danas postoji. Međutim s druge strane postoje posebni ugovori u posebnim kategorijama, to su potrošački ugovori. Po čemu su oni specifični. Kao što je kolega Aleksić više puta napomenuo potrošački ugovori su specifični u tome što imamo zapravo disbalans između pregovaračke pozicije, ugovornih stran. Znači s jedne strane imamo potrošača to je po zakonskoj definiciji europskog propisa, europskih propisa osoba koja sklapa ugovor a nije, znači za neku svrhu koja nije njena profesionalna, nije u sklopu njene profesionalne aktivnosti. I u tom smislu naravno da ta osoba nije stručnjak za područje za koje sklapa ugovor, ta osoba nema niti jednaku pregovaračku poziciju, obično mora samo prihvatiti opće uvjete koje ponudi druga ugovorna strana poput banke, jednostavno nije dovoljno informirana da bi mogla donijeti potpunosti autonomnu odluku i nije na istoj razini sa drugom ugovornom stranom. I upravo iz tog razloga se zahtjeva od druge ugovorne strane u ovom slučaju primjerice banaka da tu osobu dovoljno informiraju na pravi način kako bi ona mogla manifestirati svoju volju onako kako to treba i doista donijeti odluku u vlastitom interesu. Znači puno se reklo o tim potrošačkim kreditima, ne bih ulazio u to. Spomenula se i presuda Europskog suda. Ovom bih prilikom to istaknuo i žao mi je što kolege Bulja tu nema jer je bitno napomenuti da su upravo potrošački ugovori i zaštita potrošača proizvod EU. Kao što je i kolega Aleksić više puta napomenuo upravo je EU ta koja je još od 80.-tih godina od prvih direktiva od odgovornosti proizvođača i prodavatelja za ... [[Govornik se ne razumije.]] stvari je ta koja je to potrošačko pravo razvijala i koja je kroz europsku pravnu regulativu, kroz europski aki komuniter ušla u nacionalno zakonodavstvo. I tu je sud EU i kroz ovu presudu koja je spomenuta odigrao izuzetno bitnu ulogu. Što se same te presude tiče, ona je donesena što je bitno napomenuti u postupku o prethodnom pitanju, znači kad nacionalni sud referira, se referira da je Europski sud i Europski sud i europski sud donosi odluku koja se odnosi na taj konkretni slučaj. I Europski sud je u toj konkretnoj presudi to je C26/13 zapravo rekao između ostalog ono što je kolega Aleksić napomenuo da banke u tim slučajevima nisu na adekvatan način obavijestile drugu stranu, da druge strane nisu dovoljno znale o rizicima koja proizlazi iz valutne klauzule. Međutim ono što je bitno je zbog čega to nije baš sasvim primjenjivo erga omnes i zašto ne možete automatski zakonom riješiti odmah sve takve situacije. Zato što vi ipak i to je i sud rekao ako pogledate rekao da se ne gleda samo tekst ugovora nego se gledaju sve obavijesti i komunikacije između banke i stranke da se utvrdi je li ta osoba bila informirana na pravi način. A to u pojedinačnim slučajevima možete utvrditi, to možete utvrditi, to morate utvrditi posebno za svaki pojedinačni slučaj. Tako da o tome se, naravno tu možemo govoriti o interpretaciji, mogu vam citirati kasnije upravo onaj paragraf te presude o kojem se radi. Tako da je teško te stvari ekstrapolirati generalno. Znači to je jedno tumačenje, kažem, presuda se može tumačiti na različite načine. Što se tiče ovog samog, to sam se htio referirati s obzirom na cijelu raspravu. Što se tiče samo ovog zakona o kojem se najmanje govorilo jedna bitna odredba se tiče oglašavanja. Znači kod oglašavanja, ono što zakon propisuje i to je implementacija europske direktive je da se ne moraju kod sniženja istaknuti dvije cijene. Znači ne mora se istaknuti i ona prijašnja cijena i ona cijena na sniženju što se mora i inače. E sada, zbog čega je to tako? Znači bitno je napomenuti da se ugovori mogu sklopiti u integralnom i neintegralnom tekstu. Znači integralni tekst ugovora je kada imate jedan dokument, vi ga potpišete itd., odnosno obje strane ga odmah potpišu i to je to. Međutim, ugovor se može sklopiti i u neintegralnom tekstu. Znači putem ponude koju pošalje jedna strana i prihvatom ponude druge strane. Ono što je bitno u kontekstu zaštite potrošača je da se javno izlaganje robe sa cijenom smatra takvom ponudom. Znači da je to pravno bitno, to je pravno bitno zbog toga što u slučaju da druga strana prihvati ponudu, znači ovu stranu tad, u ovom slučaju je ta druga strana kupac, onda više prodavatelj koji je dao ponudu ne može od te ponude odustati. Znači on je vezan tom ponudom. I zato je bitno da svi osvijestimo da vi sklapate ugovor svaki put i kad, znači da je svako izlaganje robe sa cijenom zapravo ponuda koju vi prihvatite i onda ju i poslodavac znači ne može u jednom trenutku prodavati jer ne može u jednom trenutku reći ja mijenjam cijenu nakon što ste vi tu ponudu već prihvatili. Međutim ono što je bitno da oglašavanje nije takav slučaj. Znači oglašavanje se i po našem Zakonu o obveznim odnosima ne smatra ponudom već samo pozivom na prihvat, na prihvat ponude što znači da ono što piše u oglasu ne obvezuje onoga koji je taj oglas dao. I s obzirom na tu različitu pravnu snagu izlaganja robe u trgovinama u odnosu na oglašavanje i upravo zbog toga postoje posebna pravila za to. I to je zapravo racio zašto ova direktiva predviđa posebne odredbe koje se tiču oglašavanja i zašto je zakonom onda to implementirano u naše zakonodavstvo. To je što se tiče zakona, također ono što, druga bitna izmjena zakona se tiče, to sam ja već, to sam već spomenuo u replici tiče se Udruga za zaštitu potrošača. Trenutno je zakonsko uređenje takvo da ministar zapravo određuje koje udruge spadaju na taj, znači na taj popis koji mogu podnositi kolektivne tužbe itd.. Ja osobno podržavam što se ovim zakonom širi, šire prava udruga potrošača to svakako treba pozdraviti. Međutim ono što bih skrenuo pažnju je da su propisi o osnivanju udruga koji se, a to je Zakon o udrugama koji se na odgovarajući način primjenjuju i na udruge potrošača vrlo fleksibilne, u smislu vrlo lako osnovati udrugu, treba vam samo tri fizičke osobe. I u tom smislu evo moja sugestija, možda ne bi bilo loše da se poveća pravna sigurnost u tom području da se možda za udruge potrošača koje imaju osnovna prava u odnosu na druge udruge poput podnošenja tužbi, poput toga da imaju članove u savjetodavnim tijelima da se možda propišu posebni uvjeti koje one udruge što se tiče broja članova, duljine postojanja, možda i iznosa novca eventualno koji imaju na računu o tome se može raspravljati ali da se možda zakonom propiše koji bi to bili posebni uvjeti koji bi bili viši od onih općih uvjeta za udruge da bi se takvim udrugama dala i posebna prava. Mislim da bi se trebalo razmisliti o tome i da bi se na taj način zapravo povećala pravna sigurnost a da se opet ne bi išlo, da bi stvar bila transparentnija, da se opet ne bi išlo u zapravo snižavanje tih kriterija i omogućavanje tome da svatko podnosi tužbe. To što je kolega Aleksić rekao da koja bi udruga podnijela tužbu, a da nema nešto u tome? Mislim može se to dogodit, zbog čega? Znači udruga je pravna osoba. Članovi udruge ne odgovaraju za obveze te udruge, znači ako udruga podnese neku objesnu tužbu iz tko zna kojeg razloga, izgubite spor, onda troškove ako izgubi plaća tek na kraju parnice i opet ne odgovaraju članovi udruge, nego udruga kao pravna osoba. Znači da onaj koji je pokrenuo cijelu stvar preko udruge zapravo ne bi došao u poziciju da te troškove mora plaćati Iz tog razloga se udruge mogu koristiti za objesno parničenje i zato mislim da je bolji način da se ovako propisivanje određenih kriterija koje bi udruge trebale zadovoljavat, mislim da je to bolji put nego da se široko dopusti svim udrugama, svakome tko osnuje neku udrugu, nazove udrugu za zaštitu potrošača da podnosi kolektivne tužbe da sudjeluje u cijelom ovom procesu koji regulira ovaj zakon itd. Evo znači to bi bile neke moje možda sugestije da se razmisli, a naravno zakon i ove izmjene zakona podržavamo i one jesu u skladu s direktivom, ali svakako opet drago mi je da se o zaštiti potrošača i ovdje komunicira, da se o tome govori u javnosti i mislim da je RH digla te standarde zaštite u zadnjih 10 godina i vjerujem da ćemo i dalje ići u tom smjeru. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Sokolu. Završnu riječ u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e poštovani kolega Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege ja ću rezimirati ono što sam već govorio. Ja ću predložit između dvaju čitanja neke dopune, te dopune će ići kao prvo u smjeru ovlaštenih tužitelja, potrebno je definirati transparentne i jasne kriterije tko može biti ovlašteni tužitelj. Slažem se da to ne može bit svatko, ali je paradoksalno da udruga Franak nije dobila pravo da bude ovlaštena tužiteljica u kolektivnoj zaštiti potrošača, a ovdje ću javno i otvoreno reći da je udruga Franak nakon hrvatskih branitelja najveći pobjednik u RH. Nitko u RH nije ostvario nakon Hrvatskih branitelja takvu pobjedu, nitko. Ja ne znam tko se samnom ne može složiti. Pobijediti 8 banaka u kolektivnom sudskom procesu, ako to nije dovoljan dokaz da je jedna udruga ima pravo biti ovlaštenim tužiteljem, onda ne znam što je pravi dokaz. Drugi dokaz, udruga Franak ima 30 100 članova. Do kolektivne presude u lipnju ove godine bilo je 28 000, mi smo narasli na preko 30 000 u roku od nekoliko mjeseci. To je znak da ljudi prepoznaju što radimo. Ja sam i zastupnik i aktivist i takav ću i ostati, unatoč onome što piše u zakonu kako se ne smije koristiti udruga za vlastiti interes, nije to moj interes. Ja širim interes udruge kroz politiku. Svaka politika ima se pravo, prema zakonu o udrugama, politički izraziti na svoj način, to je propisano zakonom. Ja negdje njušim da je to možda i zbog mene tako tu propisano jer to ne piše u direktivi nigdje, to nije stvar iz direktive, nego je to netko stavio unutra, možda zbog mene, ne znam. Ali ja ću nastaviti raditi ovo što radim i predložit ću da se na temelju transparentnih kriterija omogući da udruge, kao što je udruga Franak, postanu ovlašteni tužitelji. Sljedeća stvar, predložit ću da se nađu rješenja da se sustavno nakon kolektivne presude riješi sustavno obeštećenje građana. Takva sustavna rješenja su poznata u EU, poznata su. Imamo primjer Austrije u kojoj je utvrđeno prije nekih pola godine, godinu dana, da su banke ugovarale kamatu na taj način da su ugovarale minimaliziranje kamatne stope, ali je sud rekao ne možete ugovarati minimalnu kamatnu stopu i sve ono što je bilo, trebalo smanjiti ispod te minimalne stope, a banke nisu radile, što je napravilo austrijsko ministarstvo za zaštitu potrošača koje je nadležno za zaštitu potrošača? Na temelju sudske presude pripremilo je predložak za građane Austrije koji su oštećeni nezakonitim ponašanjem banaka i građani Austrije su mogli skinuti taj predložak sa stranica ministarstva i tužiti banku bez odvjetnika. A što mi radimo? Mi prepuštamo građane da tuže sami. Mađarska je riješila problem marži koje imamo i mi na način da je jednostavno odredila u ugovorima u kojima marže nisu ugovorene od sada, od stupanja na snagu zakona marža će biti 1 i doviđenja, niste ugovorili kako treba pa će od sada biti 1. tako rade Mađari. Nijemci su imali problem sa ulaznim naknadama, imamo i mi taj problem, banke su nezakonito ugovarale i ulazne naknade pa ugovore jedan, dva, tri posto od iznosa kredita kada plasiraju kredit, to ej zabranjeno po Zakonu o obveznim odnosima, vi kad ugovarate kredit morate vratiti kredit i morate platiti kamatu na kredit, nikakve ulazne i nikakve izlazne naknade ne dolaze u obzir. Nijemci su to lijepo riješili, sustavno, tamo su to banke napravile pa su morale novac vratiti s kamatama. A što mi radimo? Ništa. Ništa. I sljedeća stvar, Odbor za zaštitu potrošača pokušat će kroz Zakon o zaštiti potrošača stvoriti preduvjete da se mora u Saboru organizirati Odbor za zaštitu potrošača. I konačno, kolega Sokol je rekao da će svaki pojedini slučaj biti posebno razmatran, neće, presuda je jasna. Banke su sa svim potrošačima ugovarale nepoštene ugovorne odredbe, svim, piše potrošači, ništa ne piše posebno, ovaj potrošač, onaj potrošač, svaki potrošač, presuda je obvezujuća, svaki sud mora primijeniti presudu bez posebnih dokazivanja i utvrditi samo je li u ugovoru ugovorena valutna CHF i je li ugovorena kamatna stopa koja se mijenja odlukom banke, ako je tako stvar je gotova, mora se tako presuditi. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Aleksiću na ovoj završnoj riječi. Ovime smo iscrpili sve rasprave po ovoj točki dnevnog reda, zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. Određujem stanku do 18 sati i 30 minuta. STANKA U 18,20 SATI.
Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača, prvo čitanje P.Z.E, br. 408. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak, prvo prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača i drugo sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 90 za 11 suzdržanih donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Nastavak nakon stanke u 18,30 sati Poštovane kolegice i kolege nastavljamo sa radom plenarne sjednice. Na redu je - Konačni prijedlog zakona o elektroničkom izdavanju računa u javnoj nabavi, drugo čitanje, P.Z. br. 358 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Na temelju čl. 85. Ustava Republike Hrvatske i čl. 172. u svezi s čl. 190. Poslovnika Hrvatskog sabora prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Pozivam predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje. Poštovani ministar gospodarstva, poduzetništva i obrta gospodin Darko Horvat. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani saborske zastupnice i saborski zastupnici. Pred vama je Konačni prijedlog zakona o elektroničkom izdavanju računa u javnoj nabavi. Dakle, Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta pripremilo je Konačni prijedlog zakona o elektroničkom izdavanju računa u javnoj nabavi kojim se u pravni poredak Republike Hrvatske prenosi direktiva br. 55. iz 2014. godine, dakle, direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. a koje uređuje elektroničko izdavanje računa u javnoj nabavi. Napominjem da je ovaj zakon ujedno i dio mjera nacionalnog programa reformi Vlade Republike Hrvatske u 2018. godini, a glavni cilj mjere, odnosno ovog zakona je 100% izdavanje i zaprimanje e-računa u javnoj nabavi. Što se to ustvari uvodi ovim zakonom? Ovim se zakonom uvodi obveza zaprimanja e-računa u postupcima javne nabave od 01. 12. 2018. godine, te obveza izdavanja e-računa u postupcima javne nabave od 01. 07. 2019. godine. Zakon će obuhvatiti i veći volumen e-računa jer smo područje primjene proširili i na postupke nabave male vrijednosti odnosno, iznosa ispod 200 tisuća kuna za nabavu robe i usluge, te nabavu radova ispod 500 tisuća kuna. Zakonom se propisuje centralni informacijski posrednik za državu tj. FINA, kojoj će javni naručitelji biti obvezni povjeriti usluge informacijskog posredništva za primanja i slanja elektroničkih računa. Međutim, jedinice lokalne područne i regionalne samouprave i sa njima povezana društva te sektorski naručitelji predmetne usluge mogu povjeriti bilo kojem informacijskom posredniku registriranom na području Republike Hrvatske ili druge države članice EU. Koje su to koristi, odnosno prednosti koje se u poslovanju unose primjenom ovog zakona? Troškovi obrade e-računa biti će znatno manji u odnosu na troškove obrade tradicionalnog papirnatog računa. Osjetno veće uštede ostvarit će se digitalizacijom poslovnog procesa od nabavke do isporuke, kraćim rokovima obrade računa te ubrzanim plaćanjem. U postupcima elektroničkog fakturiranja prednosti za izdavatelja e-računa su manji administrativni troškovi pripreme ispisa i kuvertiranja računa, eliminira se trošak poštarine, račun se isporučuje u puno kraćem vremenu i na posljetku pohranjuje se u sigurnu i kontroliranu elektroničku arhivu. Prednost za primatelje e-računa je brzina zaprimanja i obrade računa pri čemu se minimalizira mogućnost ljudske pogreške, osigurava brže plaćanje i visoki stupanj automatizacije procesa razmjene računa. U kontekstu navedenog i u okviru nastojanja Ministarstva gospodarstva, poduzetništva i obrta da se rasterete poduzetnici odnosno, gospodarstvo od nepotrebnog administrativnog opterećenja smatramo potrebitim naglasiti da će primjena zakona smanjiti troškove poslovanja privatnog sektora. Prema procjenama za Republiku Hrvatsku kroz uspostavu cjelovitog procesa elektroničke javne nabave moguće je ostvariti maksimalni efekt i uštede između 6 i 13% ukupnog iznosa javne nabave što iznosi više od 2,6 milijardi kuna. Realna je činjenica da je poslovni sektor spremniji od državne administracije i javne uprave za prelazak na elektroničko fakturiranje ponajviše iz razloga što su mnogi gospodarski subjekti zbog nedostatka adekvatnog pravnog okvira koristili istodobno dva sustava i to papirnato i elektroničko pri čemu su imali realne i velike troškove. Upravo ti troškovi ovim zakonom odnosno, njegovom primjenom će se drastično smanjiti. Vezano uz normu koju će ovaj zakon implementirati napominjem da u državama članicama trenutačno postoji i upotrebljava se nekoliko svjetskih i nacionalnih normi za elektroničko izdavanje računa koji nisu međusobno interoperabilni. Takvi nepodudarni pravni i tehnički zahtjevi u vezi s elektroničkim računima gospodarskim subjektima su često puta prepreka i sprječavaju ih u ulasku na neka nova tržišta. Europska norma za elektronički račun ne ulazi u načine razmjene računa niti propisuje metode i postupke za isto već samo daje smjernice oko mogućih modela. Porezni nadzor provoditi će ovlašteni predstavnici Ministarstva financija, Porezne uprave, dok će izdavatelji i primatelji te njihovi informacijski posrednici biti odgovorni za sadržaj e-računa te usklađivanje sa spomenutom EU normom. Želio bih dodati da je Europska komisija kao primjer drugima, kao primjer drugim državama članicama objavila uspješnu priču iz Hrvatske te je pohvalila napore Ministarstva gospodarstva i poduzetništva u promicanju e-računa u poslovanju tijela javne i državne uprave. U pripremi su također i dva provedbena pravilnika za ovaj zakona. Pravilnik o tehničkim elementima, izdavanju, zaprimanju, slanju, usmjeravanju i arhiviranju elektroničkog računa i pratećih isprava u javnoj nabavi te Pravilnik o naknadama za slanje e-računa. Iz svega ovdje navedenog smatram potrebitim donošenje ovoga Zakona i početak njegove primjene s 1. 12. ove odnosno 1. 7. iduće godine. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom ministru na ovom dodatnom obrazloženju ovog Konačnog prijedloga zakona. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Anton Kliman. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi gospodine ministre, uvažene suradnice, poštovane kolegice i kolege. Evo u drugom čitanju imamo jedan zakon iz one grupe tehničkih zakona koje se moraju primijeniti zato što je to jednostavno direktiva Europske unije. On je kratak. Zakon ima svega 16-tak točaka. I ono što je ministar već i napomenuo i obrazložio, on obrađuje problematiku e-računa u javnoj nabavi. Dakle, ovim se zakonom u pravni poredak Republike Hrvatske prenosi jedna direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. godine koja regulira odnose u tim poslovnim odnosima u elektroničkom izdavanju računa u javnoj nabavi Valja reći da i sam zakon po sebi predstavlja jednu od mjera Nacionalnog programa reforme Vlade Republike Hrvatske u 2018. godini, a glavni cilj te iste mjere je 100% izdavanje računa i zaprimanje računa, e-računa u javnoj nabavi. Uspostavom cijelog tog procesa elektroničke javne nabave mogu se ostvariti maksimalni efekti uštede što prema procjenama može biti od 6 pa sve do 13% ukupnog iznosa javne nabave, a to za Republiku Hrvatsku znači više od 2,6 milijarde kuna. To je jedan pozamašan iznos i zakon sam po sebi kada se ovako gleda da je tehnički, nikada se ne bi reklo da može zaista donijeti tako velike uštede u poslovanju. Ukupna vrijednost javne nabave u 2016. godini iznosila je skoro 45 milijuna kuna, a ukupna vrijednost evidentirane nabave male vrijednosti koja je također obuhvaćena ovim zakonom iznosi 10 milijuna i 200 tisuća kuna dakle, otprilike 22,89%. Kako bi se omogućila razmjena e-računa na državnoj i lokalnoj razini potrebno je osigurati transportnu infrastrukturu za kontinuiranu interkonekciju informacijskih posrednika i razmjenu e-računa te za provedbu ovoga zakona potrebno je osigurati sredstva u državnom proračunu u iznosu od 4 milijuna kuna na godišnjoj razini. I ona će se osigurati na poziciji Ministarstva gospodarstva, poduzetništva i obrta za 2019. godinu i te primarno na projekcijama 2020., 2021. godine. Predmetno od platforme će se omogućiti više od 12,5 milijuna interkonekcije između javnih i sektorskih naručitelja i dobavljača. Određivanje Financijske agencije kao informacijskog posrednika za određene javne naručitelje u konkretnom nacrtu ovoga prijedloga zakona svoje utemeljenje stoga nalazi u navedenom Zakonu o državnoj informacijskoj infrastrukturi, Uredbi o organizacijskim i tehničkim standardima za povezivanje na državnu informacijsku infrastrukturu te u Odluci Vlade Republike Hrvatske o zaprimanju strukturiranih računa u elektroničkom obliku i pratećih isprava za tijela državne uprave, proračunske korisnike državnog proračuna. Ta odluka je i u prethodnoj javnoj raspravi u prvom čitanju dakle imala na neki način najviše primjedbi i prijedloga. Ali ona je i sama po sebi dobro kasnije i obrazložena i u samom zakonu gdje se nigdje nije na neki način ograničilo samim jedinicama i lokalne samouprave i državnim institucijama da ne koriste neku od svojih platformi. Ali u konačnici FINA je određena kao tehnički izvršioc ovog zakona i mislim da je ta odluka sama po sebi dobra. Jedan je logičan slijed svih onih odluka koje je Vlada donijela u ranim periodima. Dakle, temeljem navedenih propisa … usluga za praćenje poslovnog procesa za primanje strukturiranih računa u elektroničnom obliku i pratećih isprava te poslovi informacijskog posredništva za tijela državne uprave i proračunske korisnike državnog proračuna FINA pruža još od 2016. godine. Predmetni centralni sustav platforma za razmjenu e-računa Financijske agencije uspostavila se još 2016. godine, a putem kojeg elektroničke račune zaprimanju središnja državna tijela uprave, ali i druga javna tijela poput jedinica lokalne i područne regionalne samouprave. Ovim se stoga nacrtom prijedloga zakona temeljem pozitivnih iskustava u provedbu navedene odluke i uloge FINA-e kao pružatelja dijela usluga samo proširuje već dodijeljena usluga FINA-e kao informacijskog posrednika za zaprimanje i slanje elektroničkih računa i pratećih isprava za određene javne naručitelje. Kao što smo i prije rekli ta sredstva će biti oko 900 tisuća kuna za nadogradnju postojećih programa kako bi se ova usluga što kvalitetnije mogla pružiti. Dakle, također se ovim Prijedlogom zakona omogućit će se funkcionalna eko-sustav koji će generirati poslove ne samo za informacijske posrednike, već i za sistemske integratore te tvrtke koje sudjeluju u razvoju poslovnih procesa. procesa. Kroz, u drugom čitanju vidjeli smo da su primjedbe na prvo čitanje bile rekao bih samo nomotehničkog tipa, dakle, tu je u čl. 3. točki 3. rečeno da je potrebno općenito se pozvati na zakon jer svaka daljnja izmjena ili dopuna navedenog zakona zahtijevala bi izmjenu ovog zakona itd. Članak 5. isto nomotehnički, čl. 6. isto, dakle, jedno 7, 8 izmjena nomotehničke prirode tako da apsolutno nije bilo većih intervencija u drugom čitanju. I Klub HDZ-a će podržati ovaj zakon i u drugom čitanju, evo svima zahvala za ovako dobar zakon, bez obzira što je on kratak ali će donijeti velike uštede u samom poslovanju u Republici Hrvatskoj. Evo toliko od Kluba HDZ-a.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Antunu Klimanu. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovani kolega Tomislav Lipošćak. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjednice. Uvaženi ministre sa suradnicima. Evo pred nama je Konačni prijedlog zakona o elektroničkom izdavanju računa u javnoj nabavi i kako je riječ o zakonskom prijedlogu koji sadrži svega 16 članaka i budući da je i u uvodnom izlaganju i u izlaganju kolege Klimana već dosta toga rečeno skratit ću planirano izlaganje i neću previše duljiti niti se ponavljati. Samo ukratko možda nekoliko bitnih stvari za podcrtati, čuli smo već da se i ovim zakonskim rješenjem smanjuju administrativni troškovi pripreme ispisa i kuvertiranja računa, troškovi poštarine se praktički uklanjaju, te se skraćuje vrijeme isporuke računa. Također računi se na ovaj način pohranjuju na jedan siguran način u elektroničku arhivu. Iako se možda i na prvi dojam ne stječe koji je doseg i obuhvat ovog zakona, ponovio bih još jednom i procjenu maksimalnog efekta uštede koji se s ovim zakonskim rješenjem donosi. Ušteda se kreće između 6 i 13% ukupnog volumena javne nabave i zapravo tu u Republici Hrvatskoj ako uzmemo volumen javne nabave dolazimo do iznosa od više od 2 i pol milijuna kuna što su po meni jedna znatna sredstva i nisu zanemariva. Na razini Europske unije u slučaju potpunog uvođenja elektronskih računa uštedjet će se više od 400 milijardi eura. I kao što sam već rekao budući da je većina bitnih stvari već iznesena u izlaganju gospodina ministra i kolege Klimana, ne bih se više ponavljao. Drago mi je da svi podržavamo ovakvo zakonsko rješenje što smo mogli vidjeti i kroz rad u matičnim odborima u konačnici i kroz raspravu u prvom čitanju i osobno ga pozdravljam i očekujem njegovu uskoru provedbu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lipošćaku. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem još jednom ministru gospodarstva, poduzetništva i obrta gospodinu Darku Horvatu. Pomoćnici ministra Ivani Sojić i voditeljici službe Maji Radišić Žuvanić na obrazloženjima i na odgovorima. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o elektroničkom izdavanju računa o javnoj nabavi, drugo čitanje, P.Z.E. br. 358. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena a amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo, molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima, s nama je poštovani Mario Antonić, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva poduzetništva i obrta. Sve su to dakle, amandmani Odbora za zakonodavstvo.
Poštovani predsjedniče, poštovani saborske zastupnice, poštovani saborski zastupnici, dakle, radi se o 6 amandmana Odbora za zakonodavstvo, koji se odnosi na konačni prijedlog Zakona o elektroničkom izdavanju računa o javnoj nabavi. Amandmani se odnose na terminološka i nomotehnička usklađenja, na pozivanja po člancima, stavkama i odredbama i Vlada RH prihvaća svih 6 amandmana na ovaj Zakon. Hvala lijepo.
Hvala vam. To znači da svih 6 amandmana postaju sastavni dio Zakona. Zahvaljujem državnom tajniku i dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o elektroničkom izdavanju računa u javnoj nabavi. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 89 za, 9 suzdržanih i 1 protiv donesen Zakon o elektroničkom izdavanju računa u javnoj nabavi.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda. - Prijedlog zakona o žigu, prvo čitanje, P.Z. br. 417 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Na temelju čl. 85. Ustava Republike Hrvatske i čl. 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo i nadležni Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Pozivam predstavnika predlagatelja državnog tajnika Ministarstva znanosti i obrazovanja gospodina Tomu Antičića da nam da dodatno obrazloženje Prijedloga zakona. Izvolite, gospodine državni tajniče.
Poštovani, predmetnim Prijedlogom se predlaže donošenje novog zakona o žigu sa ciljem unapređenja sustava stjecanja ove vrste prava intelektualnog vlasništva kao i unapređenje prava nositelja žiga na teritoriju Republike Hrvatske. U tu svrhu Prijedlog zakona o žigu predlaže se propisivanje razumljivih i jasnih pravila te učinkovitih postupaka za zaštitu žiga koji će osigurati konzistentnost postupanja i usklađenost sa pravnim okvirom Europske unije i međunarodnim pravnim okvirom područja zaštite žigova. Te ujedno osigurati komplementarnost i koegzistenciju sustava nacionalne zaštite žiga sa sustavom zaštite žiga na razini Europske unije i na međunarodnoj razini o okviru tzv. Madridskog sustava. Također u pogledu zaštite prava nositelja žiga cilj Prijedloga zakona je osigurati normativna rješenja koja će omogućiti učinkovitu zaštitu od rastuće pojave krivotvorenja žigova, a time ujedno i osigurati bolju zaštitu potrošača od proizvoda i usluga upitne kvalitete i sigurnosti na kojima se neovlašteno koriste zaštićeni žigovi. Potreba donošenja novog zakona o žigu, osobito proizlazi iz činjenice da je na razini Europske unije donesena nova direktiva 2015/246 EU, Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2015. godine o usklađivanju zakonodavstva država članica žigovima, koja modernizira, dopunjuje, unapređuje odredbe prethodno važeće direktive Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. godine o usklađivanju zakonodavstva država članica o žigovima kojim su na razini Europske unije do sada bile usklađene odredbe materijalnog prava o žigovima koji su u doba njezinog donošenja smatrane ključnima. Direktiva 2015/246 EU obvezuje države članice Europske unije da radi usklađivanja s odredbom direktive donesu odgovarajuće zakone i druge propise do 14. siječnja sljedeće godine. Jedno od najistaknutijih novosti koje donosi direktiva je prilagođavanje pravnog okvira zaštite žigova u Europskoj uniji novim tehnološkim mogućnostima … žiga, te se ukida dosadašnja obveza da se znak koji se štiti kao žig mora moći prikazati grafički. Slijedom toga će se žig ubuduće moći prikazati na bilo koji način koji omogućuje nadležnim tijelima da odrede točan i jasan predmet zaštite žigom što će omogućiti daljnji razvoj nekonvencionalnih žigova kao što su primjerice zvučni, pokretni i hologramski žigovi. Nadalje, direktiva uspostavlja primjereni pravni okvir za zaštitu od tradicionalnih izraz za vina zajamči i tradicionalni specijaliteta oznake zemljopisnog podrijetla i oznake izvornosti od neovlaštene registracije žigom, uvođenje odgovarajućih tzv. apsolutnih razloga za odbijanje registracije žiga koji sadrže takve izraze te uređuje detaljnija pravila vezana za registraciju i zaštitu zajedničkih jamstvenih žigova. Jasnije se reguliraju novim zakonom i pravila označavanja i klasifikacije žiga u smislu Pravilnika o određenju opsega zaštite odnosno proizvode i usluge na koje se žig odnosi sukladno presudi Suda Europske unije u predmetu C370. Novost predstavljaju osiguranje primjerene pravne zaštite nositeljima prava žiga u odnosu na krivotvorenu robu koja se nalazi u tranzitu kroz teritorij EU-a te u odnosu na pripremne radnje povezane sa korištenjem ili pakiranjem proizvoda neovlaštenim korištenjem žiga. U skladu sa zahtjevom Direktive 2004/48 o provedbi prava intelektualnog vlasništva propisuje se hitnost postupka u parnicama zbog povrede žiga. Predmetnim Prijedlogom zakona o žigu uz ispunjavanje obveza usklađivanja propisa Republike Hrvatske sa Direktivom 2015/2436EU područje zaštite žiga na nacionalnoj razini unapređuje se jasnim određivanjem uvjeta vezanih uz registraciju, produženje važenja žiga i raspolaganje pravilno žiga kako bi se uklonile određene nedoumice koje se javljaju u primjeni postojećih zakonskih odredbi. Nadalje, unapređuje se nacionalni dio postupaka koji se provode u okviru postupka međunarodne registracije žiga sukladno izmjenama i dopunama odgovarajućeg međunarodnog pravilnika koji je zajednički pravilnik uz Madridski sporazum međunarodne registracije žigova i Protokol koji se odnosi na Madridski sporazum, kojim se unapređuje postojeća pravila međunarodne registracije žigova. S obzirom na opseg predviđenih promjena u odnosu na postojeće odredbe Zakona o žigu predlaže se donošenje novog Zakona umjesto izmjena i dopuna postojećeg zakona koji je donesen 2003. godine. U pet navrata bio je mijenjan i dopunjavan što je sukladno sa mjerodavnim smjernicama za donošenje propisa. U navedeno, donošenje novog zakona olakšat će korištenje sustava zaštite žiga i snalaženje u odredbama njegovim korisnicima. U prvom redu gospodarstvenicima i poduzetnicima što će posebno imati povoljno učinke na unapređenje poslovnog okruženja u Republici Hrvatskoj. Predmetnim Prijedlogom zakona o žigu ne vode se dodatne nadležnosti Državnog zavoda za intelektualno vlasništvu ili drugih državnih tijela u postupcima registracije ili zaštite žiga od povreda, niti se uvode dodatne financijske ili druge obveze nositeljima žiga. Stoga donošenje i provedba ovoga Zakona neće zahtijevati osiguravanje dodatnih sredstava državnog proračuna Republike Hrvatske povrh sredstava koja se već osiguravaju za potrebe redovno obavljanja propisane djelatnosti postojećih državnih tijela. Za potrebe pripreme ovoga Prijedloga zakona osnovana je stručna skupina u kojoj su sudjelovali predstavnici drugih nadležnih državnih i pravosudnih tijela koji sudjeluju u sustavu provedbe prava žiga. Stručnjaci s područja intelektualnog vlasništva te zainteresirani predstavnici socijalnih partnera i gospodarskih udruženja o Prijedlogu zakona održana je javna rasprava putem e-savjetovanja u trajanju od 30 dana u kojem nisu zaprimljene primjedbe i prijedlozi na Nacrt prijedloga zakona. O Prijedlogu zakona raspravljano je na 39. sjednici rujna 2018. godine Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu u svojstvu matičnog radnog tijela Hrvatskoga sabora i Odbor za zakonodavstvo te su oba odbora jednoglasno podržala donošenje ovoga zakona, pri čemu su istaknute isključivo manje nomotehničke primjedbe nas tekst Prijedloga zakona. Slijedom svega navedenoga poziva se Hrvatski sabor da podržati predmetni Prijedlog zakona o žigu.
Zahvaljujem državnom tajniku gospodinu Antičiću. Izvolite sjesti. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Tomislav Sokol. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, gospođo ravnateljice, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Prijedlog zakona o žigu. Žigom, engleski trademark kao pravom intelektualnog vlasništva štite se znakovi kojima se označavaju proizvodi ili usluge radi međusobnog razlikovanja proizvoda ili usluga pojedinih poduzeća na tržištu. Znači, ne radi se ono što kolokvijalno zovemo žigom a što je zapravo pečat u državnoj upravi, znači ovdje se radi o onome što služi razlikovanju prvenstveno proizvoda između trgovačkih društava i firmi na tržištu. Pravna zaštita žigom je znak kojim poduzeća razlikuju svoje proizvode ili usluge na tržištu izuzetno je važno za gospodarstvo. Budući da uz ovu temeljnu funkciju žiga kojom se omogućuje potrošaču da identificira proizvod, a to je bitno iz perspektive zaštite potrošača o čemu smo danas puno govorili, također znači može identificirati i uslugu koja odgovara njegovim potrebama ili očekivanjima odnosno izvor takvog proizvoda ili usluge. A također žig može služiti i kao jamstvo kvalitete odnosno kao sredstvo tržišnog natjecanja među poduzećima što je posebno bitno i za Hrvatsku i za hrvatska poduzeća na zajedničkom tržištu Europske unije. Zaštitom i primjerenom poslovnom upotrebom žig može pridonijeti konkurentnosti poduzeća odnosno povećanju njegove dobiti udjela na tržištu te služiti kao simbol prepoznatljivosti i reputacije poduzeća odnosno njegovih proizvoda i usluga na tržištu. Znači, zaštita žiga za gospodarstvo pokazuje rezultat iz Studije Europskog patentnog ureda i Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo. Znači radi se o studiji iz 2016. godine čiji rezultati pokazuju da u Europskoj uniji segment gospodarstva koji intenzivno koristi zaštitu žiga doprinosi ukupnom nacionalnom bruto proizvodu prosječnost 35,9%. S druge strane, na nacionalnoj razini u Hrvatskoj taj postotak je i više od europskog prosjeka. Znači segment gospodarstva koji intenzivno koristi zaštitu žiga doprinosi ukupnom nacionalnom bruto proizvodu Republike Hrvatske sa čak 36,5%. Znači, zaštita žiga je itekako bitna ne samo za pojedina poduzeća i pojedine poduzetnike u Republici Hrvatskoj već i za naše gospodarstvo u cjelini. Uz navedeno segment gospodarstva koji intenzivno koristi zaštitu žiga ima udio 21,2% ukupne zaposlenosti Europske unije, odnosno 20,7% na nacionalnoj razini u Republici Hrvatskoj. Znači firme kojima je žig od izuzetnog značaja koje ga intenzivno koriste sve njegove prednosti, zapošljavaju više od 20% radnika u Republici Hrvatskoj. Dakle, što želim reći? Ovaj zakon je i te kako bitan za cjelokupno gospodarstvo, a nije nešto samo tehnički što treba odraditi. Sustav zaštite žiga u Europskoj uniji uključuje dvije razine, to je već spomenuto, znači jedna je unitarna zaštita žigom Europske unije jedinstvenog karaktera koja vrijedi na cijelom teritoriju Europske unije. Znači, to je ona zaštita kojoj se odlučuje na razini cijele Unije u europskim institucijama, a onda vrijedi u svim državama posebno bez da se mora u svakoj državi posebno registrirat. A također, naravno osim toga, obuhvaća zaštitu putem nacionalnih žigova koji vrijede na teritoriju pojedine države članice u skladu s njezinim nacionalnim zakonodavstvo gdje postupak provodi nadležna državna institucija. U Republici Hrvatskoj to je Državni zavod za intelektualno vlasništvo. Kao što je već rečeno u Republici Hrvatskoj sustav zaštite žigova na nacionalnoj razini uređen je Zakonom o žigu iz 2003. godine koji je mijenjan već pet puta. Znači imamo onu prvu verziju i pet izmjena što i po jedinstvenim i nomotehničkim pravilima Hrvatskog sabora znači da je riječ o zakonu koji je zreo ne za još jednu izmjenu i dopunu već za donošenje novog zakona i drago mi je da se u tom smislu ovdje i slijede jedinstvena nomotehnička pravila Sabora od strane nadležnog ministarstva. Znači, radi se o zakonu koji uređuje i nacionalne, osim navedenog znači europskoj žiga i nacionalne razine također i nacionalne aspekte međunarodnog sustava registracije žigova temeljem tzv. Madridskog sustava pod okriljem Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo. Analiza Europske komisije ukazala je na probleme na koje poduzeća nailaze u praksi u primjeni dosadašnjeg pravnog okvira Europske unije te postojećeg nacionalnog pravnog okvira u području zaštite žiga. Znači, ti problemi proizlaze iz njihove nedovoljne usklađenosti ta dva sustava znači europskog i nacionalnog, također između ostalog u odnosu na postupovna pravila vezana za registraciju i održavanje žiga, neujednačenosti i nedostatak pravila vezanih za registraciju i zaštitu zajedničkih i jamstvenih žigova kao i nedostatak primjerenog pravnog okvira za zaštitu od tradicionalnih izraza za vina, zajamčenih tradicionalnih specijaliteta te oznaka zemljopisnog podrijetla i oznake izvornosti. Znači, to su ona područja koja su naravno od posebnog značaja i za Republiku Hrvatsku. Postojeći pravni okvir također ne osigurava primjerenu pravnu zaštitu nositeljima prava i žiga u odnosu na krivotvorenu robu koja se nalazi u tranzitu kroz teritorij Europske unije, te na pripremne radnje povezane s korištenjem ili pakiranjem proizvoda neovlaštenim korištenjem žiga. Znači, uz navedeno tehnološki razvoj i plasman proizvoda i usluga poduzeća na globalnom tržištu zahtjeva da i odgovarajuća pravna regulativa prati taj razvoj i usklađenost pravnog okvira za zaštitu žigova s novim tehnološkim mogućnostima kao što je državni tajnik i spomenuo. Znači, tu se radi o novim načinima dostave dokaza koje poduzećima omogućava bržu i učinkovitu registraciju zaštite žiga o nacionalnim regionalnih i međunarodnim sustavima zaštite žiga. Iz svih ovih navedenih razloga znači, koje sam spomenuo, odvažnosti sustava do nedovoljne kvalitete ili možda nedovoljne abditiranosti, ažuriranosti postojećih dosadašnjih rješenja na razini Europske unije donesena je spomenuta direktiva 2015/2436 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2015. godine o usklađivanju zakonodavstava država članica u pogledu žiga. Donošenjem Direktive je provedena odgovarajuća reforma sustava zaštite žiga u Europskoj uniji u smislu njegove modernizacije i unapređene međusobne usklađenosti unitarnog i nacionalnog sustava zaštite žiga. Prije njenog donošenja utvrđeno je da je važno nadići ograničeni djelokrug usklađivanja koji je postignut direktivom 2008/95 te proširiti usklađivanje na ostale aspekte materijalnoga prava o žigovima koji se štiti putem registracije na temelju Uredbe br. 207/2009. Naravno temeljni cilj ovih propisa i ove zakonodavne reforme je ostvarivanje ciljeva poticanja i stvaranja uspješnog unutarnjeg tržišta i omogućavanja stjecanja i zaštite žigova u Europskoj uniji, a posebno korist rasta konkurentnosti europskih malih i srednjih poduzeća. Znači, to je ono na čemu Europska komisija radi zadnjih godina intenzivno i upravo i ovo treba gledati u kontekstu zaštite malih i srednjih poduzeća kako u ostatku Europske unije, a tako i u Republici Hrvatskoj. Dalje, u svrhu lakšeg dobivanja i primjene registracije žigova diljem Unije bilo je nužno uskladiti ne samo odredbe materijalnoga prava nego i postupovna pravila kao što je državni tajnik već spomenuo. Iz tog razloga je trebalo uskladiti glavna proceduralna pravila o području registracije žigova država članica, ali i naravno u sustavu žiga Europske unije. U pogledu postupaka nacionalnog prava u tom smislu je bilo dovoljno odrediti opća načela državama članicama prepustiti da uspostave podrobnija pravila. Dakle, sama direktiva ostavlja značajnu slobodu u ovom segmentu državama članicama pod uvjetom da su ispunjena dva uvjeta koja europsko pravo zahtjeva kod implementacije europskih propisa u nacionalno pravo, a to je načelo jednakosti, znači da je zaštita na jednakoj razini što se tiče svih prava vezano uz Europsku uniju. A posebno je važno načelo učinkovitosti. Znači, da su norme europskog prava na učinkovit način implementirane u domaćem zakonodavstvu. Što se tiče samog sadržaja zakona znači, on ima za cilj kao što smo rekli unapređenje sustava registracije i zaštite iz prava i žiga na teritoriju Republike Hrvatske propisivanjem pristupačnih i jasnih pravila te učinkovitih postupaka radi osiguravanja konzistentnosti postupanja i usklađenosti pravnog okvira Europske unije. Naravno uz konzistenciju svih ovih sustava koje smo promijenili znači, međunarodnog sustava, sustava unutarnje zaštite Europske unije i nacionalnog prava. Znači, ujedno u pogledu zaštite žiga kao što je državni tajnih rekao cilj je osigurati zakonska rješenja koja će omogućiti učinkovitu zaštitu od krivotvorenja nositeljima prava i žiga, a posebno potrošačima proizvoda i usluga na kojima se neovlašteno koriste nezaštićeni žigovi kao još jedan segment bitan za zaštitu potrošača kako bi oni bili u punom smislu informirani što zapravo kupuju odnosno što koriste. Znači, kao što je rečeno usklađuje se u odnosu na postojeći odnosno, dosadašnji Zakon o žigu, ovim Prijedlogom zakona, pravni okvir u smislu usklađivanja s novim tehnološkim mogućnostima prikaza žiga i što je posebno bitno ukida se obveza da se znak koji se štiti kao žig mora moći grafički prikazati. U tom smislu člankom 6. koji ću sada citirati Prijedloga zakona propisano je da se žig može sastojati od bilo kakvih znakova, osobito riječi uključujući osobna imena ili od crteža, slova, brojki, boja, oblika proizvoda ili pakiranja proizvoda ili zvuka pod uvjetom da su takvi znakovi prikladni za sljedeće: razlikovanje proizvoda jednoga od poduzeća od proizvoda ili usluga drugih poduzeća te prikazivanje u registru na način koji omogućuje nadležnim tijelima i javnosti da odrede točan i jasan predmet zaštite koju žig pruža nositelju žiga. Znači s jedne strane imamo znači distinkciju između različitih proizvoda i usluga, znači između različitih poduzeća, ali naravno i ono što je posebno bitno informiranje javnosti o čemu se zapravo radi, o kakvom se proizvodu ili usluzi zapravo radi. Nadalje ono što je posebno bitno za Hrvatsku to je da se uspostavlja primjereni pravni okvir za zaštitu od tradicionalnih izraza za vina, zajamčenih tradicionalnih specijaliteta, oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti na ovlaštene registracije žiga. U tom smislu propisani su novi apsolutni razlozi za odbijanje registracije žiga. U tom smjeru članak 9. Prijedloga zakona propisuje da se između ostalog neće registrirati žigovi koji su isključeni iz registracije u skladu sa zakonodavstvom Europske unije ili međunarodnim sporazumima kojih je Europska unija stranka kojim se osigurava zaštita tradicionalnih izraza za vino, a također i žigovi koji su isključeni iz registracije u skladu sa zakonodavstvom Europske unije ili međunarodnim sporazumima kojima se osigurava zaštita i zajamčeno tradicionalnih specijaliteta. To je od posebnog značaja za Republiku Hrvatsku. Između ostalog posebno je bitno naglasiti da Državni zavod za intelektualno vlasništvo na ove razloge pazi po službenoj dužnosti. Znači kada kažemo da je riječ o apsolutnim razlozima odbijanja za razliku od relativnih, znači da nije potrebno da neka druga stranka uloži prigovor, nego Državni zavod za intelektualno vlasništvo pazi po službenoj dužnosti na zaštitu ovih tradicionalnih proizvoda. Zašto je ovo bitno kod teksta hrvatskog gospodarstva? Znači bitno je zato što je zaštita tradicionalnih proizvoda, a općenito prehrambene industrije od strateškog značaja priznata kao takva i Strategijom pametne specijalizacije, a bez Strategije pametne specijalizacije ne bismo bili u mogućnosti niti povlačiti sredstva iz europskih fondova. Sektor hrane i pića ima značajan udio u hrvatskom gospodarstvu i slovi kao najsnažnija proizvođačka djelatnost po ostvarenim prihodima i broju zaposlenih. Iako je udio izvoza u ukupnim prihodima puno manji nego u drugim industrijskim djelatnostima u usporedbi sa drugim državama članicama Europske unije udio hrvatske prehrambeno-prerađivačke industrije u ukupnom izvozu je među najvišima. Znači Hrvatska je, znači udio izvoza robe u smislu prehrambenih proizvoda je u Hrvatskoj znači među najvećima kada se usporedi sa drugim državama članicama Europske unije i zato ono predstavlja u strukturi hrvatskog gospodarstva jednu od strateških i najvažnijih grana. I naravno iz tih spomenutih razloga zaštita tradicionalnih specijaliteta je izuzetno bitna jer oni predstavljaju komparativnu prednost Hrvatske na europskom tržištu. Osim navedenog također bih pozdravio i hitnost postupka. To je posebno bitno. To smo već propisali u nekim zakonima koje je ovaj Sabor donio u posljednjih godinu dana, a ono je posebno bitno u kontekstu intelektualnog vlasništva jer ovdje ako se brzo ne reagira štete mogu nastati nenadoknadive štete za pojedinog proizvođača odnosno za pojedino firmu čiji se žig neovlašteno koristi. I zato je izuzetno bitno da se propiše hitnost, ali i da se ta odredba zakona i poštuje i da se sankcioniraju oni eventualno sudovi koji tu odredbu zakona neće primjenjivati. Na kraju pozdravljam i da se ovim zakonom ne stvaraju dodatne administrativne i financijske obveze. Mislim da je to u Republici Hrvatskoj izuzetno bitno s obzirom na našu generalnu i tradicionalnu opterećenost možda nekada nepotrebnim procedurama i zato je ovaj zakon i u tom smislu svakako kvalitetan prijedlog i iz svih navedenih razloga zato će ga Klub HDZ-a i podržati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sokolu. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovana kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani predstavnici ministarstva i predstavnici Agencije za zaštitu intelektualnog vlasništva. Mislim da sam dobro izgovorila puni naziv institucije. Klub SDP-a podržat će Prijedlog zakona o žigu. Potpuno je jasno i razvidno iz samog obrazloženja i ocjene stanja te osnovnih pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedica koje će donošenjem zakona proistaći da se usklađujemo sa novom Direktivom Europskog parlamenta i Vijeća. Točnije Direktivom 2015/2436 s kojom smo se kao država članica zapravo dužni uskladiti svoje zakonodavstvo odnosno odgovarajuće zakone i druge propise do 14. siječnja 2019. godine. Drago mije da to ne činimo što se kaže ono u zadnjim minutama i u zadnji čas. Ono što je jednako tako jasno iz samog Prijedloga zakona da će se predloženim zakonom uz usklađivanje i ispunjavanje obveza usklađivanja propisa Republike Hrvatske sa već navedenom direktivom područje zaštite žiga regulirati i na nacionalnoj razini odnosno unaprijediti jasnijim određivanjem uvjeta vezanih za registraciju, produženje važenje žiga i raspolaganje pravima iz žiga kako bi se otklonile određene nedoumice koje se javljaju u primjeni postojećih zakonskih odredbi. Nadalje, jednako tako ukinut će se i dosadašnja obveza da se znak koji se štiti kao žig mora moći grafički prikazati. Uspostavit će se primjereni pravni okvir za zaštitu tradicionalnih izraza za vina, zajamčenih tradicionalnih specijaliteta oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti od neovlaštene registracije žigom na način da će se uvesti odgovarajući apsolutni razlozi za odbijanje registracije žiga. Isto tako nadamo se da će se zapravo ostvariti i ono što ste vi kao predlagatelj naveli u samom uvodu zakona, a to su posljedice koje bi se donošenjem ovoga, koje bi donošenjem ovoga zakona trebali proizaći iz njega, a to je da će se postići veća kvaliteta i učinkovitost provedbe postupaka da svi ovi novi postupci neće donijeti poduzećima nove obveze odnosno nove obveze, odnosno niti nove financijske niti druge obveze nego naprotiv kako navodite očekuju se pozitivni učinci na poslovanje gospodarskih subjekata te na tržišno natjecanje zbog ujednačavanja uvjeta za stjecanje održavanje i zaštitu prava i žiga na zajedničkom tržištu Europske unije, što će kako kažete pozitivno utjecati na veću pravnu sigurnost i konkurentnost poduzeća na tržištu. Jednako tako osigurava se i veća zaštita poduzeća i cijelog tog segmenta nazovimo to tako, intelektualnog vlasništva u ovom dijelu kad govorimo o žigu od krivotvorina čime doprinosimo isto tako kao što ste i sami uvodno rekli zaštiti potrošača, a tome smo evo ovdje u Hrvatskom saboru i danas posvetili jedan dobar dio rasprave. Jednako tako, vrlo ambiciozno navodite da bi se donošenjem navedenog zakona naravno u koleraciji sa još nekim zakonima možda moglo doprinijeti jačoj konkurentnosti poduzeća te bi se moglo pozitivno utjecati na gospodarski rad i zapošljavanje, pa s time dovodite u koleraciju i povećanje izvoza. Mi ćemo vam vjerovati na riječ nema nam druge i podržat ćemo Prijedlog ovoga zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepo poštovanoj kolegici Glasovac na ovoj raspravi. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovana kolegica Vesna Bedeković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Moje poštovanje uvaženom državnom tajniku i ravnateljici Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo sa suradnicom. Pa evo, kroz rasprave po klubovima uglavnom smo čuli većinu toga što je trebalo čuti uvodno o ovom zakonskom prijedlogu. Ja ću samo zato u svom pojedinačnom izlaganju naznačiti neke po mom mišljenju bitne točke ovoga zakona. Dakle, već je rečeno i znademo upoznati smo svi da je predmet zakona zapravo žig kao isključivo pravo priznato na znak koji služi za razlikovanje proizvoda odnosno, usluga jedne od ostalih osoba u gospodarskom prometu i tu je potrebno odmah razlučiti ono što mi u kolokvijalnom našem izgovoru koristimo kao izraz za žig, odnosno za pečat, žig nije pečat, pečat nije žig to ponekad dovodi kad se malo ne razmišlja na pravi način u zabludu. Dakle, bitno je ovdje reći da se zapravo žigom zaštićuje u smislu ovoga zakona naravno zaštićuje ime odnosno logotip ili neki album ili etiketa ili neko drugo razlikovno obilježje proizvoda, odnosno usluge i da se zapravo žig stječe registracijom na temelju ispitivanja koje obavlja odgovarajuće nadležno tijelo, a u slučaju Republike Hrvatske to je Državni zavod za intelektualno vlasništvo. I pri tome je potrebno istaknuti da osnovni uvjet koji neki znak mora zadovoljiti da bi mogao uopće postati žigom jest taj da je razlikovan i da nije ni u jednom elementu sličan sa nekim drugim ranijim žigom i upravo na taj način žig vlasniku zapravo osigurava isključivo pravo na stavljanje u promet proizvoda odnosno, usluga koje su njime obilježene. Jednako tako, važno je istaknuti da zaštita žigom zapravo predstavlja jedno vrlo učinkovito tržišno sredstvo kojim proizvođači odnosno, pružatelji usluga štite sredstva koja su uložili u promidžbu i marketing svojim proizvoda odnosno svojih usluga. I ono što smatram da je bitno još ovdje istaknuti da zaštita same kreacije, odnosno dizajna nekog znaka odnosno, logotipa ili neke etikete koja može predstavljati ili predstavlja nečije autorsko djelo, zapravo štiti autorsko, tim novim zakonom se štiti autorsko pravo čime je onda zaštićen i interes samoga autora i u tom se smislu zapravo žigom kao pravom intelektualnog vlasništva štite znakovi kojima se označavaju proizvodi odnosno, usluge radi njihovog međusobnog razlikovanja odnosno, razlikovanja pojedinih poduzeća odnosno, gospodarskih subjekata na tržištu. Dakle, sustav zaštite žigova na nacionalnoj razini u našoj zemlji je već riješen ranijim Zakonom o žigu, međutim, već je objašnjeno da je prvi Zakon o žigu donesen 2003. godine, živimo u 2018. godini zbog novonastalih okolnosti, a i ja bih rekla opsežnih izmjena da je dobro rješenje da se je nakon pet izmjena postojećeg zakona ipak išlo na izradu jednog novog zakona, dakle, to doista pozdravljam tim više što će donošenje novog zakona zapravo u značajnoj mjeri olakšati korištenje sustava zaštite žiga njegovim korisnicima, a u prvom redu to su gospodarstvenici. I u tom smislu i pozdravljam osnovni cilj zakona, a to je unapređenje sustava registracije zaštite i prava žiga na teritoriju Hrvatske, ali jednako tako osigurati komplementarnost sustava nacionalne zaštite žiga sa sustavom zaštite žiga na razini čitave Europske unije. I u tom smislu ovaj zakon dakle, predstavlja i usklađivanje s direktivama Europske unije iz 2015. odnosno, ranije 2008. pa 2015. kao direktiva koja još modernizira i unapređuje i uređuje prava koja proizlaze iz žiga i ove direktive iz 2004. godine koja se odnosi na provedbu prava intelektualnog vlasništva. Ono što mi se čini bitnim naglasiti da u odnosu na postojeći zakon, ovaj novi zakon o žigu zapravo uspostavlja primjereni pravni okvir za zaštitu prije svega tradicionalnih izraza za vina, pa onda zajamčenih tradicionalnih specijaliteta, oznaka zemljopisnog podrijetla ali i oznaka izvornosti od neovlaštene registracije žigom uvođenjem odgovarajućih apsolutnih razloga za odbijanje registracije žiga što smatram vrlo bitnim. I na taj se način nositeljima prava i žiga osigurava primjerena pravna zaštita u odnosu na krivotvorenu robu koja se možebitno može naći u tranzitu kroz teritorij Europske unije i ono što će se među posljedicama koje će proisteći iz donošenja ovoga Zakona ističe, a meni se čini dosta važnim ovdje za ponovno napomenuti prije svega, unapređenje sustava registracije i zaštite prava iz žiga. Sustav će biti po meni pristupačniji jer će biti utvrđena jasna pravila i postupci koji osiguravaju konzistentnost i usklađenost postupanja u području registracije i zaštite žiga. U prvom redu s pravnim okvirom Europske unije, a onda i s međunarodnim pravnim okvirom koji je određen i uređen madridskim sustavom i na taj način će biti osigurana komplementarnost dakle prije svega sustava nacionalne zaštite žiga sa sustavom zaštite žiga na razini Europske unije, a onda i sa sustavom međunarodno registriranih žigova upravo putem madridskog sustava. I ono što smatram još doista bitnim napomenuti da se ovim zakonom ne uvode novi postupci niti nove obveze za poduzeća, nego im se upravo olakšava primjena sustava zaštite žiga dakle u poslovanju. I ono što smatram bitnim istaknuti također da se zakonom ne uvode niti nove naknade, niti nekakva nova druga davanja, niti nekakve promjene koje bi zahtijevale prilagodbu poslovanja i s tim može biti nepovezane dakle nove troškove za naša poduzeća i za naše poduzetnike, već se upravo očekuje suprotno dakle, pozitivni učinci prije svega na poslovanje gospodarskih subjekata, na tržišno natjecanje zbog ujednačavanja uvjeta kako za stjecanje, tako za održavanje a onda i zaštitu prava iz žiga na zajedničkom tržištu Europske unije što pak naravno da pozitivno utječe na veću pravnu sigurnost i naravno na konkurentnost poduzeća na tržištu. A samim time i jačanjem konkurentnosti omogućava se i gospodarski rast i nova zapošljavanja dakle i sve ono što mi želimo postići da bismo na svaki način, pa između ostaloga i na ovaj poduprli i osnažili naše gospodarstvo i naše gospodarstvenike. I u tom smislu ću ovaj zakon podržati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegici Bedeković. Replika, poštovani kolega Sokol. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa evo, kolegice Bedeković, drago mi je da ste nahvalili zakon kao i ja, ali ovom prilikom bih istaknuo jedan aspekt koji možda nismo toliko naglasili a koji mislim da je bitan, a to je poštovanje ove cjelokupne procedure. Znači, formiranje radne skupine, uključivanje svih dionika, provođenje adekvatne javne rasprave itd. Mislim da je to bitno i mislim da je to bitno ne samo na zakone, nego i na sve druge odluke, pogotovo one koje imaju velike financijske reperkusije, na institucije, ustanove u Republici Hrvatskoj. Pogotovo tu mislim na sustav znanosti i osnovnog, srednjeg i visokog obrazovanja. Ja znam da je recentno bilo određenih primjedbi od nekih dionika da neke odluke nisu baš bile iskomunicirane na pravi način, pa evo nadam se da ćemo u svjetlu procedure kako je predložen i ovaj zakon da će se ta ista procedura u budućnosti primjenjivati i na sve ostale akte koji izlaze iz svih ministarstava, a posebno Ministarstvo znanosti i obrazovanja. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sokolu. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku Ministarstva znanosti i obrazovanja gospodinu Tomi Antičiću, poštovanoj ravnateljici Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo gospođi Ljiljani Kuterovac i poštovanoj načelnici Sektora u Ministarstvu Višnji Kuzmanović na obrazloženjima i na odgovorima. Glasovat ćemo o ovoj točci kad se za to steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o žigu, prvo čitanje P.Z. br. 417, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o žigu i 1. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga Zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 95 za i 3 suzdržana donijet Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnoga reda: - Prijedlog zakona o podacima i informacijama u zdravstvu, prvo čitanje, P.Z. broj 422 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnoga reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnosne na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Molim predstavnika predlagatelja, državnog tajnika u Ministarstvu zdravstva gospodina Tomislava Dulibića da nam da dodatno obrazloženje Prijedloga zakona. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Nacrtom prijedloga Zakona o podacima i informacijama o zdravstvu osigurala se temelj za harmonizaciju pravnog okvira upravljanja zdravstvenim podacima i informacijama i njihovu kvalitetniju obradu na razini nacionalnog zdravstvenog sustava te na razini Europske unije i međunarodnoj razini. U Nacionalnoj strategiji razvoja zdravstva 12 od 20. godina prioritet u strateškim razvojnim pravcima i mjerama je integriranje i standardizacija zdravstvenih podataka i informacija te ujednačavanje stupnja informatiziranosti u zdravstvu. Ovim Prijedlogom zakona osigurava se provedba Uredbe broj 1338 iz 2008. godine Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. godine o statističkim podacima zajednice o javnom zdravlju i zdravlju i sigurnosti na radnom mjestu. Prijedlogom zakona propisuju se standardi unapređenja kvalitete informacijskih tehnologija u okviru e-zdravstva sukladni državnoj informacijskoj infrastrukturi uz smanjenje administrativnih poslova zdravstvenih radnika, a Ministarstvo zdravstva postaje središnje tijelo za e-zdravstvo Republike Hrvatske. Prijedlogom zakona propisuju se prava, obveze i odgovornosti pravnih i fizičkih osoba zdravstvenog sustava Republike Hrvatske u području upravljanja podacima i informacijama o zdravstvu, zajednička načela i standardi kvalitete obrade i korištenja zdravstvenih podataka i informacija, njihova zaštita i čuvanje, katalog informacijskih standarda u zdravstvu Republike Hrvatske, izrada kvalitetnih javnozdravstvenih pokazatelja za javno-zdravstvene, upravljačke, statističke i znanstveno-istraživačke svrhe te inspekcijski i stručni nadzor. Cilj Prijedloga zakona je sveobuhvatno i djelotvorno korištenje zdravstvenih podataka i informacija u zdravstvenoj zaštiti radi unapređenja i očuvanja zdravlja stanovništva u RH. Hvala lijepo. Stojim na raspolaganju.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku gospodinu Dulibiću na obrazloženju prijedloga zakona. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Izvolite poštovana predsjednica Odbora za zdravstvo, socijalnu politiku gospođa Ines Strenja Linić.
Zahvaljujem predsjedavajući, poštovani predstavniče Vlade i ministarstva, poštovani zastupnici. Dakle Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku je na svojoj 52. sjednici održanoj 3. listopada raspravljao o Prijedlogu zakona o podacima i informacijama u zdravstvu. I odbor je raspravljao kao matično radno tijelo, predstavnik predlagatelja je u uvodnom dijelu istaknuo cilj donošenja ovog zakonskog prijedloga koji se očituje u sveobuhvatnom i djelotvornom korištenju zdravstvenih podataka i informacija o zdravstvenoj zaštiti radi unapređenja i očuvanja zdravlja stanovništva u RH. Dakle, propisuju se standardi unapređenja kvalitete informacijskih tehnologija u okviru e-zdravstva sukladni državno informacijskoj infrastrukturi uz smanjenje administrativnih poslova zdravstvenih radnika, Ministarstvo zdravstva postaje središnje tijelo za e-zdravstvo RH. I to je pohvalno. Također se propisuju sva prava i obveze i odgovornosti pravnih i fizičkih osoba zdravstvenog sustava u području upravljanja podacima i informacijama u zdravstvu, zajednička načela i standardi kvalitete, obrade i korištenje zdravstvenih podataka i informacija, njihova zaštita i čuvanje. U raspravi članovi odbora su pohvalili uvođenje sustava informacija u zdravstvenoj zaštiti pogotovo zato jer je do sada bio na snazi Zakon o evidencijama iz oblasti zdravstva iz 1988. godine te nije postojao potpuni harmonizirani pravni okvir o upravljanju zdravstvenim podacima i informacijama. Pojedini članovi odbora izrazili su svoje nezadovoljstvo činjenicom što nisu prihvaćeni prijedlozi Hrvatske liječničke komore kao niti Središnjeg državnog ureda za razvoj digitalnog društva. Nakon rasprave, članovi odbora većinom glasova su odlučili predložiti Hrvatskom saboru donošenje zaključka da se prihvaća Prijedlog zakona o podacima i informacijama u zdravstvu i da će sve primjedbe biti dostavljene predlagatelju kako bi ih uzeo u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj predsjednici Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku gospođi Ines Strenja Linić na ovom obrazloženju. Prelazimo na raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Željka Josić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o podacima i informacijama u zdravstvu. Kao što ste čuli i od predstavnika Ministarstva zdravstva i od kolegice Strenja Linić, ono što je zbilja rekla bih smiješno na neki način da je do sada na snazi bio Zakon o evidencijama iz oblasti zdravstva iz 1988. i donošenje ovakvog prijedloga zakona je neophodan. To znamo svi mi koji radimo u zdravstvu kao i sami naši pacijenti. Sam predstavnik ministarstva rekao je kako će se ovim zakonom osigurati provedba Uredbe br. 1338/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o statističkim podacima zajednice o javnom zdravlju, zdravlju i sigurnosti na radnom mjestu. Zašto nam je ustvari ovakav zakon bitan. Znamo da smo kvalitetni i ažurirani zdravstveni podaci i informacije, njihovo praćenje i upravljanje njima i samim sustavima, pohrane podataka su nam izuzetno bitni, bitni su nam za kvalitetno funkcioniranje zdravstvenog sustava, ostvarivanje zakonskih prava i obaveza samih pacijenata. Kako bi sam zdravstveni sustav bio učinkovit vrlo je bitna kvaliteta i u prikupljanju i korištenju samih zdravstvenih podataka i informacija. Nažalost u RH do sada nismo imali takav objedinjeni sustav koji bi mogao koristiti svim sudionicima zdravstvenog sustava. Svjedoci smo da ne postoje zajednička načela, poimovnici, procedure, odgovorna tijela pa i samo ovo što sam rekla način ostvarivanja prava i obaveza pravnih i fizičkih osoba u samom zdravstvenom sustavu. Ono što nismo definirali do sada to su podatkovni informacijski standardi i propisi. Znači postoji izuzetno vidljiva neusklađenost samih informacijskih sustava. Ono čega smo svjedoci u RH da pojedine bolnice, posebice manje bolnice, opće bolnice, županijske bolnice, prisiljene su kupovati informacijske sustava, ajmo to tako reći koje zadovoljavaju njihove financijske potrebe. Nažalost, oni su često nedorađeni, oni često ne mogu ponuditi sve ono što je potrebno u samom zdravstvenom sustavu i u samom praćenju pacijenata. Znamo da su svi povezani sa centralnim sustavom koji se naziva CEZIH, ono nažalost velika većina manjih bolnica nije u mogućnosti pratiti svoje pacijente u onom trenutku kada odu u KB, KBC. Ja vjerujem da ćemo sa ovim prijedlogom zakona postići objedinjeni sustav informacija i podataka u zdravstvu a samim određenim projektima u zdravstvu da će se omogućiti povezivanje svih bolnica od malih bolnica pa sve do KBC-a. Ono što se počelo primjenjivati i što se do sada pokazalo dobrim pokazalo se u samoj primarnoj zdravstvenoj zaštiti gdje možemo na neki način biti relativno zadovoljni samim funkcioniranjem informacijskog i podatkovnog sustava. Ovo sve što sam navela, ove sve nedostatke koje imamo trenutno u kolanju informacija u zdravstvenom sustavu govori nam da nam je potrebno na neki način harmonizirati sami informacijski sustav u zdravstvu kako bi njegova svrha bila učinkovitija i ekonomičnija i sigurnija upotreba zdravstvenih podataka i samih informacija. Naime, to je vrlo jasno i naglašeno u Nacionalnoj strategiji razvoja zdravstva 2012. do 2020. gdje je istaknuto kao prioritet standardizacija zdravstvenih podataka i njihovo integriranje i samih informacija i ujednačavanje stupnja informatiziranosti u zdravstvu. Ako govorimo o medicini, znamo da je medicinska dokumentacija temeljni izvor zdravstvenih informacija o korisniku zdravstvene zaštite i sastavni dio elektroničkih zdravstvenih zapisa koji mora zadovoljavati potrebe svih dionika u zdravstvenom sustavu što sam napomenula i samim ovim primjerom sadašnjem naravno neorganiziranosti u kolanju informacija. Ono što će se ovih zakonom definirati, što je izuzetno bitno a to je da se definiraju prava, obaveze i odgovornost pravnih i fizičkih osoba koje će sudjelovati u samom zdravstvenom sustavu RH, načela, prikupljanja, korištenja i obrade zdravstvenih podataka i informacija. I ono što svakako treba naglašavati a to je standardiziranje postupka obrade i prikupljanja zdravstvenih podataka. Za podatke kojima se koristimo u zdravstvenom sustavu, vrlo je bitno da su oni dostupni, da su oni provjerljivi, da su oni istiniti i na način koji ćemo vjerujem u budućnosti se koristiti, da će se smanjiti administrativni poslovi što sada vrlo dobro znamo mi koji radimo u tom sustavu da svaki zdravstveni radnik ima izuzetno, izuzetno puno papirologije koja sada u vrijeme informatizacije u ovom stoljeću, ja doista mislim da nije potrebna. Ono što svakako treba naglasiti da ovim zakonom se nastoji unaprijediti kvaliteta zdravstvenog sustava a isto tako i da se miže unaprijediti informacijska tehnologija u samom zdravstvu. Moramo naglasiti što nisam na početku rekla, da ćemo mi kao klub HDZ-a podržati ovakav zakon, dakle pozdravljamo takav zakon, pozdravljamo ga iz jednostavnog razloga što smatramo da je potrebno uvest određeni red u kolanju informacija u samom zdravstvenom sustavu što smatramo da će ovaj način u zdravstvenom sustavu se omogućiti kvalitetnije i zdravstvena zaštita naših pacijenata. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Željki Josić. Prelazimo na slijedeću, u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovana kolegica Ines Strenja-Linić, izvolite.
Zahvaljujem još jednom predsjedavajuće, predstavnika Vlade pozdravljam. Nešto u ime kluba MOST-a. Dakle, pred nama je Prijedlog Zakona o podacima i informacijama u zdravstvu kojima se osigurava temelj za harmonizaciju pravnog okvira, upravljanja zdravstvenim podacima i informacijama. Želim za početak istaknuti važnost prava na pristup informacijama kao Ustavom zajamčenog prava svih građana koje može biti ograničeno samo zakonom razmjerno i koliko je to nužno te se procjenjuje u svakom pojedinom slučaju a uređeno je Zakonom o pravu na pristup informacijama koji propisuje ograničenje pristupa ali i obveze za oko 6 000 tijela javne vlasti od čega ih je na popisu tijela javne vlasti trenutno preko 200 s područja zdravstva. Provedbu zakona nadzire povjerenik za informiranje primarno kao žalbeno tijelo koje ujedno prati i provedbu propisanih obveza od koji je osnovno da proaktivno samoinicijativno na svojim internetskim stranicama objavljuju informacije o svom radu i organizaciji, općim aktima i odlukama koje donose, načinu odlučivanja, financiranju, potrošnji javnih sredstava i sve ostale informacije. Nadalje, u praksi se često događa da korisnici traže informacije na koje se primjenjuje Zakon o zaštiti prava pacijenata kao lex specialis u odnosu na Zakonu o pravu na pristup informacijama koji također propisuje obvezu proaktivnog informiranja i pristupa informacijama. Dakle, kad pacijent u okviru ostvarivanja zdravstvene zaštite želi ostvariti pravo na pristup cjelokupne medicinskoj dokumentaciji koja se odnosi na dijagnostiku i liječenje njegove bolesti čiju presliku može zatražiti o vlastitom trošku, tada se ne primjenjuje Zakon o pravu na pristup informacija već Zakon o zaštiti prava pacijenata stoga se takvih zahtjevi ne tretiraju kao zahtjevi za pristup informacijama prema Zakonu o pravu na pristup informacijama. Nešto o ovom zakonu. Dakle MOST će glasati protiv ovog zakona. Zašto? Ministarstvo nije prihvatilo komentare i prijedloge liječnike komore koji su bili dosta opsežni u e-savjetovanju. Nije prihvatilo čak ni preporuke Središnjeg državnog ureda za razvoj digitalnog društva i na kraju, predloženi zakon je u konfliktu sa Zakonom o državnoj informacijskoj infrastrukturi. Dakle nacionalna Strategija razvoja zdravstva 2012.-2020., Strateški plan razvoja ljudskih resursa u zdravstvu kao i Strateški plan razvoja e-zdravlja u RH prepoznali su digitalizaciju zdravstva jednim od ključnih alata razvita hrvatskog zdravstva. Postojeći zakon kojim je nominalno uređeno područje upravljanja podacima u zdravstvu, Zakon o evidencijama u ovlasti zdravstva, napunio je 40 g. i ne daje odgovore na brojna pitanja kao u ostalom niti pravilnici koji proizlaze iz Zakona o zdravstvenoj zaštititi a to je Pravilnik o uporabi i zaštiti podataka iz medicinske dokumentacije pacijenata u centralnom informacijskom sustavu zdravstva RH, Pravilnik o načinu vođenja, čuvanje i prikupljanja, raspolaganja medicinskog dokumentacijom pacijenata u centralnom informacijskom sustavu zdravstva RH te Pravilnik o standardima kvalitete zdravstvene zaštite i načinu njene primjene. Navedeno je posebno važno imajući u vidu odredbe Ustava RH kojim je propisano svakom se jamči sigurnost i tajnost osobnih podataka. Bez privole ispitanika osobni se podaci mogu prikupljati, obrađivat i koristiti samo uz uvjete određene zakonom. Zakonom se uređuje zaštita podataka te nadzor nad djelovanjem informatičkih sustava u državi. Zabranjena je uporaba osobnih podataka suprotna utvrđenoj svrsi njihovog prikupljanja. Sukladno navedenom u RH, obrada osobnih podataka ispitanika mora biti utemeljena na zakonu kojim je ujedno i potrebno naznačiti najmanje svrhu obrade. Uputno je da se istim utvrdi i voditelj obrade, vrste osobnih podatak, kategorije ispitanika, ograničenja, svrhe, razdoblje pohrane i druge mjere za osiguranje, zakonite i poštene obrade. Donedavno je Zakonom o zaštiti osobnih podataka bilo propisano kako se osobni podaci mogu prikupljati u svrhu s kojim je ispitanik upoznat, koja je izričito navedena i u skladu sa zakonom i mogu se dalje obrađivati samo u svrhu koju su prikupljeni, odnosno, u svrhu koju su prikupljeni. Odnosno, u svrhu koja je podudarna sa svrhom prikupljanja, te da je za postupanje u skladu sa odredbama ovog čl. odgovaran voditelj zbirke osobnih podataka. Donošen je zakonom o provedbi opće uredbe o zaštiti podataka, prihodni zakon o zaštiti osobnih podataka stavljen je izvan snage a sam zakon u provedbi opće uredbe o zaštiti podataka nema zdravstvenih sadržaja koji se doista i nalaze u općoj uredbi. Iz svega je potpuno jasno, ne urede li se i podaci i informacije u zdravstvu ovim zakonom, na primjeren, stručno održivi i primjenjiv način, budućnost digitalizacije podataka ostati će na nesigurnim nogama. Neophodno je ovim zakonom urediti pojam mjesta gdje nastaje dokumentacije, tko izrađuje dokumentaciju? Da li je to zdravstveni radnik, suradnik ne zdravstveni radnik, medicinski uređaj, klasifikaciju dokumentacije, administrativna dokumentacija, liječnička, sestrinska primaljska, vrstu dokumentacije, digitalna, ručno vođenja, dijagnostički slikovni materijali, elektor fiziološke krivulje, shematične i procesne standarde, pri čemu se semantičkim standardima osigurava upis, razmjena i čitanje razumljivih i korisnih podataka, a procesnim standardima osigurava njihova kvaliteta, pravovremenost, pouzdanost i dostatnost. Također je potrebno utvrditi koliko dugo i u kojim uvjetima se čuva određeni tim dokumentacije, koji zdravstveni podaci su predmet javno zdravstvenog interesa, osnovne komponente zdravstvenog informacijskog sustava, interoperabilnost unutar i izvan zdravstvenog i informacijskog sustava, popis i opis registara u zdravstvu, popis i opis evidencija u zdravstvu, popis i opis vrsta dokumentacije, te prava pristupa i posebni slučajevi. Bez ovako metodološki strukturiranih pristupa zakon neće opravdati očekivanja građana koji u vrijeme 4 industrijske revolucije žele baštiniti sva suvremena, tehnološka dostignuća dostupna susjednim zemlja Europe. Izgledno je da je ovaj prijedlog zakona ima znatnih nedorečenosti, nejasnih formulacija i kao takav ne može pružiti jasan okvir sigurnosti i zakonitosti a koja je toliko neophodna za nastavak procese i informatizacije zdravstva. Usprkos regulaciji, zaštiti osobne podataka, zdravstvene ustanove i druga tijela u području zdravstva a osobito ministarstvo zdravstva, zavodi, agenciji, komore, dužni su sukladno propisima, kojima se jamči pristup javnim podacima, osigurati objavljivanje odgovarajućih informacija na internetu, kao i dostupnost baza podataka i registara iz svoje nadležnosti. A sada konkretno o člancima. Članak 12. potrebno je uskladiti sa zakonom o osobnim podacima i direktivom GDP koji kaže osobni podaci trebali bi biti primjereni, bitni i ograničeni, na ono što je nužno za svrhe u koji se ti podaci ugrađuju. Zbog toga je osobito potrebno osigurati da je razdoblje u kojem se podaci pohranjuju ograničeno na strogi minimum. Dakle, u obrazloženju zakona, nije argumentiran minimum, dodatno se može definirati, da se umjesto trajne pohrane, svih podataka, trajno smiju koristiti anonimizira podaci. Nadalje, vezano uz čl. 28. još bi jednom ponovila, znači, što kaže čl. 39. uredbe o zaštiti podataka, koja traži strogi minimum, zbog toga je osobito potrebno osigurati da je razdoblje u kojem se osobni podaci pohranjuju ograničeno na strogi minimum. Osobni podaci trebali bi se obrađivati samo ako se svrha obrade opravdano ne bi mogla postići drugim sredstvima, osiguravanja da se osobni podaci ne drže duže nego što je nužno, voditelj obrade trebao bi odrediti rok za brisanje ili periodično preispitivanje, to kaže uredba o zaštiti podataka. Iz navedenog obrazloženja, kojeg ste vi stavili u čl. 28. nije razvidno, da li je rok od 10 g. strogi minimum. I na kraju što kaže čl. 29. stavak 1 kaže, nacionalni javno zdravstveni informacijski sustav je organiziran u Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo i mogu mu pristupiti županijski zavodi za javno zdravstvo i ovlaštene pravne i fizičke osobe. Dakle, na ovaj način kako je definiran, nacionalni, javno zdravstveni informacijski sustav, on djeluje kao zaseban sustav, a ne kao dio državne informacijske infrastrukture. Dodatno, ne vidi se je li i građani imaju pravo pristupa podacima o sebi, kao i tko je sve podacima pristupio u koje vrijeme i u koje svrhe i tko je dužan to osigurati. A to je važno zbog GDPARA. Kada govorimo o zdravstvenoj i medicinskoj dokumentaciji i tu je isto tako puno nejasnoća. Dakle nije jasno označeno, jasno objašnjeno, što je zdravstvena a što medicinska dokumentacija. U čl. 20. stavku 1. navodi se kako se zdravstvena dokumentacija zdravstvenoj djelatnosti vodi u elektroničkom obliku, pri čemu je nejasno, zanemaruje li predlagač činjenicu, da se trenutno zdravstvena dokumentacija mahom vodi u papirnatom obliku, ili pak se zdravstvena dokumentacija smatra medicinskom dokumentacijom u elektroničkom obliku, u kojem slučaju to mora biti u zakonskom tekstu i istaknuto. Inače je zakonska odredba neprimjenjiva. Imajući sve ovo u vidu, smatramo potrebnim jasno definirati i precizirati razliku između termina zdravstvena dokumentacija i medicinska dokumentacije, mada vi upravo tvrdite da je sve definirano u pojmovniku, to smo i na sjednici pokušali razjasniti, to nije točno, i neophodna je daljnja razrada. Nadalje, zdravstvena dokumentacije, koja bi trebala biti širi pojam od medicinske dokumentacija. Mada vi uporno tvrdite da je sve definirano u pojmovniku, to smo i na sjednici pokušali razjasniti, to nije točno i neophodna je daljnja razrada. Nadalje, zdravstvena dokumentacija koja bi trebala biti širi pojam od medicinske dokumentacije, spominje se samo na način da se definira način njeno vođenja. Stoga je ova odredba nedorečena, obzirom da ne sadrži razradu zdravstvene dokumentacije na način da se navede od čega se sastoji, da li je sestrinska dokumentacija dio zdravstvene dokumentacije itd. To je posebno istaknula kao veliki problem i komora medicinskih sredstava u e-savjetovanju. Osim toga, mišljenja smo kako ovim zakonom trebaju biti propisane vrste, sadržaj, način vođenja prikupljanja i raspolaganja zdravstvenom dokumentacijom, svrha i rokovi čuvanja, te držimo kako isto se ne može propisivati podzakonskim propisima. U čl. 20., u st. 1. navodi se kako se zdravstvena dokumentacija zdravstvenoj djelatnosti vodi u elektroničkom obliku pri čemu je nejasno zanemaruje li predlagač činjenicu da se trenutno vodi većinom u papirnatom obliku ili pak se zdravstvena dokumentacija smatra medicinskom dokumentacijom samo u elektroničkom obliku u kom slučaju to mora biti u zakonskom tekstu istaknuto. Čl. 22. kaže, e-kartonu imaju pristup temeljem njezina razine ovlaštenja samo zdravstveni radnici koji sudjeluju u liječenju i skrbi za pacijenta te one ovlaštene osobe kojima je pacijent dao privolu. Uvid u podatke i u e-kartonu ima i sam pacijent putem sustava e-građanin. Kontradiktornost ove odredbe sa svim ostalim odredbama zakona je jasna, obzirom da se podaci kasnije obvezno razmjenuju putem ... [[Govornik se ne razumije.]] U ovom stavku uz liječenje nedostaje zdravstvena njega pacijenata kao i definiranje tko određuje razinu ovlaštenja zdravstvenim radnicima i tko su zdravstveni radnici koji sudjeluju u liječenju i skrbi za pacijenta. Naime, predložena formulacija je preširoko postavljena obzirom da u procesu liječenja sudjeluje čitav niz zdravstvenih radnika. Dakle, da li svi oni imaju pravo uvida u svakom trenutku? Također, potrebno je voditi računa i o odredbama koje proizilaze iz Zakona o zaštiti prava pacijenata, a odnose se na pravo na uvid u medicinsku dokumentaciju u slučaju smrti pacijenta. Nadalje, u čl. 26. Prijedloga u kojem se navode pojedine ovlasti Ministarstva zdravstva kao središnjeg tijela za e-zdravstvo RH nigdje se ne spominje potreba savjetovanja ili pribavljanja prethodnog mišljenja nadležnih komora u zdravstvu. Smatram da je u postupku donošenja zakonskih, a posebice podzakonskih propisa kojima se regulira područje prikupljanja, obrade i zaštite podataka i informacije o zdravstvu nužno propisati obvezu prikupljanja prethodnog mišljenja nadležnih komora uz navođenje roka u kojem su iste dužne dostaviti svoje očitovanje. I zbog toga će MOST nezavisnih lista biti protiv ovakvog Prijedloga Zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Ines Strenja-Linić. Prelazima na slijedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Državni tajniče, kolegice i kolege. Evo ne znam, često ove teme imamo ovako u ovim satima kad je sabornica poluprazna. Ja se zaista pitam o smislu i naših rasprava i našeg rada i Hrvatskog sabora u cjelini. Sad nas je u sabornici s potpredsjednikom 10. Od nas 10, četvero je već o ovome raspravljalo na Odboru za zdravstvo i socijalnu politiku. Ukupno je 5 liječnika ovdje, pa gotovo da bi bilo smisleno da smo to odradili na Odboru za zdravstvo i da više nismo ni radili na plenarnoj sjednici jer ovakav broj zainteresiranih saborskih zastupnika i naša rasprava je zapravo gotovo suvišna. Dakle, mislim da ćemo svi zajedno morati malo promisliti o tome što je Hrvatski sabor i na koji način unaprijediti rad Hrvatskog sabora jer u protivnom će ocjena koju nam građani daju biti još manja od one koja je sada. Tako da se zapravo pitam o smislu ove moje rasprave, o tome sam već govorio i na Odboru za zdravstvo i socijalnu politiku, državni tajnik je to sve čuo, kolega Čelić, kolega Ćosić, kolegica Strenja-Linić, sve su to već čuli. Sad ću ja to još jedanput ponoviti, državni tajnik ionako već to sve zna. Dakle, mislim da zaista se moramo upitati malo o tome koji je smisao rada nas hrvatskih zastupnika u Hrvatskom saboru na ovaj način kako on sada funkcionira. Prema tome, već smo čuli da trenutačno radimo po Zakonu koji je star 40 godina što samo po sebi govori o tome u kojoj mjeri je ovaj Zakon o podacima i informacijama u zdravstvu važan jer će nam omogućiti donošenje čitavog niza odluka koje mogu unaprijediti sustav zdravstva. Neću ponavljati sve što je rečeno. Spomenut ću ovdje da npr. zdravstveni informacijski sustav u Velikoj Britaniji proizvodi nacionalne i kliničke standarde i smjernice za upravljanje zdravstvenim podacima, te upravlja programom osiguravanja ... [[Govornik se ne razumije.]] kliničkih podataka kojima je postignuto usuglašavanje kliničke i profesionalne, odnosno akademske zajednice u zdravstvu i socijalnoj skrbi, predstavnike pacijenata i tehnoloških resursa. To bi trebao biti nekakav cilj kojem mi težimo također i na neki način ovaj naš zakonski prijedlog, čuli smo, predstavlja i realizaciju cilja iz nacionalne strategije zdravstva 2012.-2020. Dakle, cilj ovog zakonskog okvira usmjeren je na razvijanje integralnog strateškog promišljanja za buduće donošenje odluka u području praćenja, planiranja, razvijanja i upravljanja zdravstvenim podacima, informacijama u zdravstvu, odnosno upravljanju svim resursima kojima zdravstvo raspolaže. Pa to je upravo ono što nama nedostaje. Dakle, mi donosimo danas brojne odluke vezane za zdravstvo. Pred nama je idući tjedan vjerojatno i novi paket zakona koji se tiču zdravstvene zaštite, a zapravo podaci kojima raspolažemo vrlo su manjkavi. Dakle, ja vam ne moram govoriti da imamo prvo podatke, da iz podatka nastaju informacije, a da tek onda iz toga možemo stvoriti nekakvo znanje koje će omogućiti donošenje odluka. Danas raspolažemo vjerovatno sa toliko podataka i informacija kao nikada u povijesti svijeta, ali je znanje sve manje i manje jer to što raspolažemo informacijama koje ćemo izguglati ne znači nužno da posjedujemo znanje. Prema tome i ovaj Zakon bi trebao osigurati da imamo više znanja i u sustavu zdravstva temeljem kojeg ćemo donositi konkretne odluke koji u konačnici imaju za cilj bolju, kvalitetu zdravstvenog sustava. Prema tome, ovim Zakonom stvaraju se osnove za ... [[Govornik se ne razumije.]] čitavog pravnog okvira za upravljanje i kvalitetnu obradu zdravstvenih podataka i informacija u RH, što će omogućiti u konačnici kvalitetniju zdravstvenu skrb. Dakle, to bi trebao biti krajnji cilj ovog Zakona. Ono što ja posebno želim istaknuti iz svih ovih podataka koje imamo u ovom Zakonu, to su toč. 11. i 12. koje govore o javno-zdravstvenom registru i o zdravstvenom registru. Dakle, to je ono ključno što fali ovog trenutka u hrvatskom zdravstvu iako smo mi, ako gledamo povijest obrade informacija u RH bili uvijek korak ispred ostalog dijela, čak i u svjetskim okvirima. Ja ću vam spomenuti da je registar za rak u RH postoji od 1959. godine, registar osoba sa šećernom bolesti tada SR Hrvatske je iz 1970. godine. Dakle, već tad su se počeli stvarati registri koji omogućuju da raspolažemo kvalitetnim informacijama koje onda stvaraju osnovu i za kvalitetnije liječenje i upravljanje resursima u sustavu. Također želim posebno spomenuti čl. 4. koji je vrlo bitan jer kaže, prikupljanje, korištenje i obrada zdravstvenih podataka i informacija mora se provoditi po načelima zakonitosti prikupljanja i obrade zdravstvenih podataka i informacija i njihove izvornosti i neposrednosti, vjerodostojnosti, istinitosti i pouzdanosti, standardizacijom postupaka obrade i interoperabilnosti, slijedivosti i ažurnosti zdravstvenih podataka, dostupnosti i zaštite zdravstvenih podataka i informacija, te učinkovitosti smanjenja količine ograničenja pohrane zdravstvenih i dr. osobnih podataka. Dakle, na tragu svega što sam rekao Klub SDP-a će podržati ovaj Zakon u prvom čitanju jer smatramo da će on omogućiti raspolaganje kvalitetnije svim podacima i informacijama i omogućiti povećanje znanja koje će osigurati donošenje kvalitetnijih odluka u cilju unapređenje kvalitete zdravstvene zaštite u RH. Naravno, postoje i neke primjedbe koje su došle od strane Hrvatske liječničke komore. Dio njih je izrekla i kolegica Strenja-Linić u ime MOST-a. Uvjeren sam da će do drugog čitanja, uvažavajući sve te podatke konačni tekst biti još kvalitetniji upravo u cilju kvalitetnije zdravstvene skrbi u RH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Jovanoviću. Kolege Gordana Marasa nema. Poštovani kolega Vlatko Kopić, izvolite.
... [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]] potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Pred nama je prvo čitanje Prijedloga Zakona o podacima i informacijama u zdravstvu koji ima temeljnu zadaću da postigne ujednačenost i dosljednost u prikupljanju, korištenju i razmjeni zdravstvenih podataka i informacija, što je preduvjet za učinkovito djelovanje ukupnog zdravstvenog sustava, a to se posebno može učiniti kroz njegovu djelotvornu informatizaciju. Ovim Prijedlogom Zakona osigurava se provedba Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. godine o statističkim podacima zajednice u javnom zdravlju, te o zdravlju i sigurnosti na radnom mjestu. Koliko je ovo bitno mogu i osobno svjedočiti, kolika se racionalizacija i ušteda postigla kad je uprava najveće zdravstvene ustanove u istočnoj Hrvatskoj uvela bolnički informacijski sustav koji je bilježio sve dijagnostičke, terapijske postupke, uveo adekvatnu naplatu participacije, povezao i druge informacijske sustave u jednu cjelinu te tako ubrzao donošenje kvalitetne odluke o pravom smjeru liječenja naših bolesnika. Moram napomenuti da se ovakvim načinom rada omogućila i bolja privatnost bolesnika što nam nalažu i drugi zakonski propisi jer se ovim postupkom smanjuje povećana potreba za administrativnim osobljem u našim ambulantama. Time se išlo isto tako i u smjeru smanjivanja nemedicinskog osoblja što je svakako jedna od preporuka i smjernica kako resornog ministarstva, tako i nastojanja europske zdravstvene administracije. U konačnici sve to svakako ima i učinka na fiskalno poslovanje ustanove kojima smo na čelu. U Nacionalnoj strategiji razvoja zdravstva 2012.-2020. prioritet u strateškim razvojnim pravcima i mjerama svakako je integriranje i standardizacija zdravstvenih podataka i informacija, te ujednačavanje stupnja informatiziranosti u zdravstvu. Na tragu toga pokrenuli smo projekt informatičke povezanosti KBC-a sa lokalnim bolnicama i domovima zdravlja, te smo time smanjili potrebu za dupliranjem pretraga i samim time ubrzali postupak zbrinjavanja bolesnika u teškim urgentnim situacijama. Time smo željeli potvrditi poštivanje načela učinkovitosti i smanjenja količina zdravstvenih pregleda što nam ovaj Zakon dakako i nalaže. Iz dana u dan činimo nadogradnju bolničkog informacijskog sustava što je bitno, što je nužno jer ažuriranje svih podataka je neophodno za bolje i kvalitetnije donošenje odluka u cijelom sustavu liječenja. Jer djelotvorno korištenje zdravstvenih podataka, informacija o zdravstvenoj zaštiti treba svima nama biti prioritet radi unapređenja i očuvanja zdravlja stanovništva u RH. Iz svega ovoga navedenog smatram da donošenje ovoga Zakona je u interesu sviju nas koji smo u ovome zdravstvenom sustavu. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovani kolega Kopiću. Imamo jednu repliku. Kolegica Josić, izvolite.
Pa evo kolega Kopić, mene zbilja, ja sam se jako iznenadila kad ste rekli kako ste se uspjeli povezati sa okolnim bolnica, što je jako pohvalno. Jer mi nažalost, danas u zdravstvenom sustavu nemamo svi takvu mogućnost. Rekla sam i u svojoj raspravi da male bolnice, znači županijske bolnice često su prisiljene kupovati jeftinije informacijske sustave tako da si ne mogu priuštiti ovo što ste si priuštili vi, što je jedna jako dobra praksa, što vjerujem da će i u Ministarstvu zdravstva biti prepoznato kao nešto dobro i da se će se s tim nastaviti. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Kopić.
Kolegice Josić, drago mi je da ste primijetili ovaj jedan iskorak koji smo učinili i napravili, budući da sustav cijeli nije uniformiran odnosno ujednačen i nije povezan na svim segmentima pružanja zdravstvene zaštite u RH. Mi smo odlučili jednostavno dati si na raspolaganje svim manjim zdravstvenim ustanovama kad konkretno govorimo i o domovima zdravlja i županijskim bolnicama na taj način dati na raspolaganje naš hardware, naše jednostavno informacijski sustav. Povezali smo se s pomoću određenih linija i na taj način koristimo isto tako naš radiološki informacijski sustav, laboratorijski informacijski sustav za sve na onim našim prostorima. Očekujemo da će naše resorno Ministarstvo to isto tako prepoznati na tome tragu isto uvezati cjelokupno jednostavno sustav kako bi smanjili same troškove, a isto tako kako sam i rekao, pojačali, poboljšali samo jednostavno funkcioniranje zdravstvenog sustava.
Zahvaljujem kolega Kopić na odgovoru. Slijedeća rasprava, poštovani kolega Ivan Ćelić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Usudim se reći kako nije moguće govoriti o ozbiljnoj zdravstvenoj reformi ukoliko nemamo suvremeni i današnjem vremenu prilagođeni zakon koji će regulirati područje zdravstvenih podataka informacija. Već je uvaženi kolega Jovanović spomenuo registre, dakle nacionalni javno zdravstveni informacijski sustav kao organizirani sustav informacijskih usluga Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo ima više desetljetnu povijest, međutim ti javno zdravstveni registri sa brojnim kontrolnim servisima, s dionicima u zdravstvu i s drugim sektorima javne uprave do sada zapravo nisu imali formalno pravno uporište i ovdje ako gledamo dakle tri stupa koja su važna za podatke i prikupljanje informacija u zdravstvu, dakle Hrvatski zavod za javno zdravstvo, Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje i naravno Ministarstvo zdravstva, tu sada dobivamo formalno pravno uporište. U Hrvatskoj postoji 4 registra za zarazne bolesti, 4 registra za kronične nezarazne bolesti i stanja. S druge strane imamo situaciju dakle da jedan Klinički bolnički centar u Zagrebu još uvijek nema centralizirani informacijski sustav, a glavna primjedba dakle kod vrlo kvalitetnog sustava liječenja opijatskih ovisnika, primjedba tijekom evaluacija je bila nedostatak centraliziranog informacijskog sustava. U Hrvatskoj treba raditi na promicanju kulture zdravstvenih informacija u Hrvatskoj. Ovdje vrijedi spomenuti i koncept organizacijske kulture budući da se u zdravstvenim krugovima promjena organizacijske kulture često navodi kao jedan od važnijih preduvjeta za poboljšanje funkcioniranja zdravstvenog sustava i posredično zdravstvene zaštite. S obzirom na to da su podaci i informacije iznimno važan upravljački resurs u planiranju, vođenju i procjeni zdravstvenog sustava, nužno je razvijati i informacijsku kulturu kao dio organizacijske kulture koji određuje upravljanje informacijama te načine njezine korištenja u sustavu. Primjena informacijsko komunikacijskih tehnologija koje se zbog kompleksnosti zdravstvenog sustava razvijaju sporije nego u drugim sektorima, značajno mijenja načine, oblike i mjesta prikupljanja, analize i korištenja podataka. Da bi interakcija ljudi, informacija i tehnologije u bilo kojoj organizaciji, pa tako i u zdravstvenoj, polučila uspješan radni učinak potrebno je promicati i njegovati ponašanja i vrijednosti koja potiču u produktivnu uporabu informacija, ali isto tako i razviti sposobnost učinkovitog upravljanja aplikacijama informacijske tehnologije te infrastrukturom, kao i sposobnost učinkovitog upravljanja informacijama, odnosno njihova prikupljanja, organiziranja, obrade i održavanja. Prema definiciji prisutnoj u strateškom planu razvoja e zdravstva, ono podrazumijeva stručne i poslovne zdravstvene postupke i procese podržane elektroničkim, informatičko komunikacijskim uslugama, informatičke sustave u zdravstvenim ustanovama uključujući razmjenu elektroničkim zdravstvenim zapisom, distribuciju zdravstvenih informacija, privatnih i javnih, medicinska istraživanja i internetske servise za korisnike sustava zdravstva. Od e zdravstva se očekuju veća dostupnost i kvaliteta zdravstvenih informacija zdravstvenim djelatnicima i građanima, ušteda novaca i drugi resursi izbjegavanjem nepotrebnih, pogrešnih i suvišnih aktivnosti, pojednostavljenje korištenja zdravstvenih usluga, izravnija uloga korisnika sustava u brizi za svoje zdravlje, potpuni i kvalitetni podaci pravovremeno na raspolaganju javnog zdravstva. Ovdje isto tako želim spomenuti pitanja anketiranja bolesnika kao povratne informacije da li bi to bilo predviđeno i da li bi to moglo biti na neki način ukopljeno dakle svojevrsni standardizirani upitnici za bolesnike vezano za kvalitetu usluge u bolničkom ili izvan bolničkom sektoru tako da treba razmisliti da li bi to moglo biti obuhvaćeno ovim zakonom o podacima i informacijama u zdravstvu. Primjer e zdravstva pokazuje da interakcija ljudi, informacija i tehnologija ne može uspješno funkcionirati bez sposobnosti i učinkovitog upravljanja infrastrukturom informacijske tehnologije, bez uspješnog upravljanja kvalitetnom informacija te bez povezanosti i uspješne komunikacije, podjele ovlasti i uloga svih onih koji bi informacijama trebali upravljati. Zato je potrebno promicati ponašanje i vrijednosti koje potiču učinkovitu uporabu informacija, a u slučaju e zdravstva to se posebno odnosi na povećanje razine informacijskog integriteta, transparentnosti i kontrole. Vi ste ovdje spomenuli dakle da su Slovenci ustanovili centar za informatiku i zdravstvo, vidjeli smo da je u cilju racionalizacije Vlada RH donijela zaključak o ukidanju 54 državne agencije pa bi sad to bila neka nova agencija, ali zašto to spominjem? Dakle mislim da trebamo biti s afirmativnim stavom u smislu jačanja institucionalnih kapaciteta, dok s druge strane trebamo manju važnost dati tehnički orijentiranim projektima i eventualnom pogodovanju nekim privatnim interesima, privatnim informatičkim kompanijama. Mislim da tu treba biti čim veća uloga Ministarstva zdravstva jer smo vidjeli da kod ... [[Govornik se ne razumije.]] eventualna nekakva proširivanja mogu zbog tzv. black boksova imati određene probleme. Hvala.
Hvala kolega Čeliću. Sljedeća rasprava poštovani kolega prof. Miroslav Tuđman, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. S obzirom na vrijeme već koje je poodmaklo, dozvolite da samo u telegrafskim načinom naznačim glavne probleme koje ja vidim u ovom zakonu. Mislim da nije sporno pitanje potrebe ciljeva, zadaća, obveza radi stvaranja jednog učinkovitog zdravstvenog sustava. Međutim po mom mišljenju treba razmotriti i doreći ono što, ako je mišljeno nije precizno rečeno, a ako nije mišljeno onda zakon treba doraditi u onom djelu koji se odnosi, da kažem jednim drugim rječnikom, na hardversku podlogu stvaranja ovoga informacijskog, odnosno ove informacijske infrastrukture. Naime već od same ove odredbe za provedbu zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva jer da su ona osigurana u Ministarstvu zdravstva pri Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo i hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje to već limitira da je za provedbu ovog Zakona isključivo su nadležne ove Ministarstvo i ove dvije institucije. Međutim, postavlja se pitanje, jedno temeljno pitanje u kojoj ta zdravstvena informacijska infrastruktura je u relaciji sa državnom ili nacionalnom informacijskom infrastrukturom. Iz ovoga Zakona osim jedne naznake u čl. 19., ako se ne varam, gdje se govori o tome da obvezno je koristiti zajedničke komponente toga sustava naprosto to nije dovoljno jasno rečeno. Pogotovo jer se u ovom čl. 14. kaže da je Ministarstvo nadležno za razvoj informacijske infrastrukture u zdravstvu i da će ono formirati posebnu ustrojbenu jedinicu koja se time bavi, pa se onda postavlja pitanje koja je to relacija sa središnjim uredom za digitalizaciju Hrvatske, u kakvim su to relacijama? Ja sam mišljenja da kad se o tome radi, da ne može biti ili-ili nego mora biti i-i. I onda se to dalje postavlja pitanje relacije i kad se radi o koordinaciji izgradnje funkcioniranja, povezivanja ove strukture i stručnoga nalaza, a pogotovo kada se radi o postupcima nabave računalne mreže, informatičke, komunikacijske itd. drugih komponenti cijeloga toga sustava. Naime, ono što bi trebalo imati smisla, a to je da i što možemo pozdravit s jedne strane, to je da unutar Ministarstva i zdravstva se pokušavaju objediniti svi ti procesi i postupci digitalizacije koji očigledno postoje i to je za pozdraviti, ali kada ćemo doći do toga da govorimo o jednom cjelovitom nacionalnom projektu digitalizacije državne uprave i svih ovih službi, a ne parcijalnim projektima koji će u nekom budućem vremenu tek neko objediniti. A pogotovo ako ćemo taj nacionalni projekt koji kolokvijalno zovemo e-Hrvatska, ako ga želimo dovesti u relaciju sa jednim drugim projektom o kojem smo isto u ovoj sabornici govorili, a to je projekt digitalizacije arhivske građe i arhivu Hrvatske jer bi po mom mišljenju, u najmanju ruku trebala postojati jedna koordinacija između digitalizacije sve te građe koja se proizvodi u Hrvatskoj i pogotovo u državnim institucijama i arhivu Hrvatske, a kažem, bilo bi najbolje kada bismo išli za time da ujedno ta državna informacijska infrastruktura koju bi trebala koristiti sva tijela državne uprave, sva ministarstva ujedno bila i u funkciji arhiva Hrvatske. Do takve jedne sinteze bilo bi racionalno doći i tada bi i niz ovih problema oko tko obrađuje podatke, kako ih obrađuje, kako ih koristi bili riješeni na jedinstveni način i bilo bi sve skupa puno jednostavnije i učinkovitije. Hvala vam najljepše.
Zahvaljujem poštovanom prof. Tuđmanu. Završnu riječ u ime predlagatelja, državni tajnik Tomislav Dulibić, izvolite.
... [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]] vrlo kvalitetnoj raspravi. Pokušat ću se osvrnuti na neke od točki u raspravi. Mogu krenuti sa ovim posljednjim od prof. Tuđmana. Znači, što se tiče usklađenosti sa državnom infrastrukturom, mi usko surađujemo sa Središnjim uredom za digitalno društvo. Državni tajnik za Središnje digitalno društvo je član Povjerenstva za e-zdravstvo. Što se tiče osiguranja financijskih sredstva, da su financijska sredstva osigurana, radi se o slijedećem, mi smo u proteklih godinu dana napravili 6 projekata za razvoje e-usluga u sklopu Europskog socijalnog fonda koji će znači financirati 85% iz EU, gdje će se obuhvatiti projekt e-bolnice, e-HZZO, e-smjernice, e-normizacija i standardizacija i e- ... [[Govornik se ne razumije.]] Znači ukupna vrijednost 300 miliona kuna. Tu govorimo o softveru. Tako da budemo, da će sve bolnice imati kompatibilni softver, a što se tiče hardverske komponente, sve će biti na istoj državnoj infrastrukturi što se tiče hardvera, znači u sklopu Centra dijeljenih usluga koje je isto tako predviđen projektom Ministarstva uprave i središnjeg državnog ureda za digitalno društvo. Htio bih se još osvrnuti na prijedloge liječničke komore i Središnjeg digitalnog društva. Sa Središnjim digitalnim društvom smo se uskladili. Nemamo, njihov član je sudjelovao u izradi ovog zakona i sve njihove primjedbe su usklađene. Što se tiče liječničke komore, neke smo prihvatili, neke nismo. S obzirom da je ovo prvo čitanje, otvoreni smo za daljnje razgovore. Što se tiče konflikta, nemamo nikakvih konflikta sa Zakonom o državnoj infrastrukturi, što je, s obzirom da je ovaj Zakon prošao i Odbor za zakonodavstvo Vlade i Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora, također Agencije za zaštitu osobnih podataka je rekla da nema daljnjih primjedbi. Također bih želio naglasiti da je jasno navedena razlika između zdravstvene i medicinske dokumentacije, gdje je medicinska dokumentacija dio zdravstvene. I na kraju, znači želim vam se još jedan put zahvaliti na raspravi, te predlažemo Hrvatskom saboru da usvoji ovaj Prijedlog Zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem državnom tajniku na ovoj završnoj riječi. Ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o podacima i informacijama u zdravstvu, prvo čitanje, P.Z.E. broj 422. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog Zakona o podacima i informacijama u zdravstvu 1. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga Zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 89 za, 3 suzdržana i 6 glasova protiv donijet Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda: - Prijedlog Zakona o provedbi uredbe (EU) br. 536/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. godine o kliničkim ispitivanjima lijekova za primjenu kod ljudi te o stavljanju izvan snage direktive 2001/20/EZ Prvo čitanje, P.Z.E. br. 423. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85 ustava RH i članka 172 Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Pozivam državnog tajnika gospodina Tomislava Dulibića iz Ministarstva zdravstva da nam da dodatno obrazloženje prijedloga zakona. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine dopredsjedniče. Uvaženi saborski zastupnici, nacrtom prijedloga zakona osigurava se provedba uredbe 536 iz 2014. o kliničkim ispitivanjima lijekova za primjenu kod ljudi te o stavljanju izvan snage direktive 2001/20 Europske zajednice kojima je usklađen pristup uređivanju kliničkih ispitivanja na području EU samo djelomično postignut. Uredbom 536 iz 2014. godine pojednostavljeno je rješavanje zahtjeva za odobrenje kliničkog ispitivanja podnošenjem samo jednog dosjea s dokumentacijom u vezi sa zahtjevom svim državama članica koje se to tiče putem jedinstvenog portala EU-a. na taj način naručiteljima kliničkih ispitivanja olakšane su administrativne procedure vezane uz odobravanja kliničkih ispitivanja lijekova, a države članice putem portala međusobno surađuju u ocjeni svakog pojedinog ispitivanja. Novi pristup doprinijet će brzini postupka i stimulirati uključivanje najvećeg mogućeg broja država članica te time potaknut konkurentnost i provođenje kliničkih ispitivanja u EU. Na području inspekcije kliničkih ispitivanja dodatno se uvode kontrole unije pri čemu Europska komisija priprema u suradnju s državama članicama program kontrola kako bi se utvrdilo da države članice nadziru usklađenost s odredbama uredbe. Cilj nacrta prijedloga zakona je osigurati brz pristup novim, inovativnim postupcima liječenja uz istovremeno osiguravanje sigurnosti i zaštite ispitanika kroz detaljne procjene potencijalnih rizika i niz pravila koje uredba donosi. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem državnom tajniku na obrazloženju ovog prijedloga zakona. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Željko Jovanović, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče imam jedno pitanje koje se tiče vrlo bitnog segmenta kod svih kliničkih ispitivanja, a to je kontrola i nadzor. U članku 18. navodi se da inspekcijski nadzor provode ovlašteni farmaceutski inspektori ministarstva i da dalje ne citiram, da ne zamaram kolegice i kolege. Zanima me koliko ministarstvo ima farmaceutskih inspektora, što oni još rade i kako često provode nadzor na teritoriju RH?
Zahvaljujem poštovanom kolegi Jovanoviću. Odgovor državni tajnik Dulibić, izvolite.
Hvala lijepo. Znači trenutno imamo 2 inspektora koji su stalno na terenu i obavljaju redovito kvalitetno svoj posao.
Zahvaljujem na odgovoru državnom tajniku. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Izvolite poštovana kolegice Ines Strenja-Linić.
Još jednom pozdrav predsjedavajući, predstavniku Vlade. Dakle odbor je i ovom zakonu znači na svojoj 52. sjednici održanoj 3. listopada raspravljao o ovom prijedlogu zakona o provedbi uredbe EU 536/2014 Europskog parlamenta i vijeća od 16. travnja 2014. o kliničkim ispitivanjima lijekova za primjenu kod ljudi te ostavljanju izvan snage direktive 2001/20/EZ. Kao matično tijelo smo raspravljali o ovom zakonu i u svom uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja istaknuo je da je ovaj prijedlog zakona prvenstveno imao za cilj osigurat brz pristup novim, inovativnim postupcima liječenja, uz istovremeno osiguravanje sigurnosti i zaštite ispitanika kroz detaljne procjene potencijalnih rizika i niz pravila koje uredba donosi. Zakonski prijedlog osigurava provedbu uredbe koju smo već naveli, o kliničkim ispitivanjima lijekova za primjenu kod ljudi i stavljanju prijašnje direktive izvan snage. Ovime je pojednostavljeno rješavanje zahtjeva za odobrenje kliničkog ispitivanja podnošenjem samo jednog dosjea sa dokumentacijom u vezi sa zahtjevom svim državama članica kojih se to tiče putem jedinstvenog portala. Time su naručiteljima kliničkih ispitivanja olakšane administrativne procedure vezane uz odobravanje kliničkih ispitivanja lijekova, a države članice putem portala međusobno surađuju u ocjeni svakog pojedinog ispitivanja. Novi pristup donijet će također brzini postupaka će doprinijet i stimulirat uključivanje najvećeg mogućeg broja država članica te time i potaknut konkurentnost i provođenje kliničkih ispitivanja lijekova u EU. Na području inspekcije kliničkih ispitivanja dodatno se uvode kontrole unije pri čemu se Europska komisija priprema u suradnji s državama članica program, kontrole, kako bi se utvrdilo da države članice nadziru usklađenost sa odredbama ove uredbe. Nakon rasprave odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje zaključaka da se prihvaća ovaj prijedlog zakona i da će sve primjedbe koje budu bile u raspravi dostavit se predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici, predsjednici Odbora za zdravstvo gospođi Ines Strenja-Linić. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Ivan Ćelić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče Pred nama je prvo čitanje prijedloga Zakona o provedbi uredbe broj 536/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o kliničkim ispitivanjima lijekova za primjenu kod ljudi te o stavljanju izvan snage direktive 2001/20 EZ. Kao kliničar s višegodišnjim iskustvom sudjelovanja u kliničkim studijama, a sada i kao član središnjeg etičkog povjerenstva, mogu reći kako zamjena direktive stare 17 godina predstavlja, ne samo usklađivanje zakonodavstva Hrvatske sa zakonodavstvom EU, nego i bolju kvalitetu provođenja ispitivanja lijekova, kao i veću sigurnost za same ispitanike koji sudjeluju u tim kliničkim studijama. Tijekom provođenja kliničkog ispitivanja trebaju se zaštitit prava, zdravlje, dostojanstvo i dobrobit ispitanika, a dobiveni podaci trebaju biti pouzdani i konzistentni. Interes ispitanika uvijek treba imati prednost pred svim drugim interesima kako bi se osigurala nezavisna kontrola pridržavanja tih načela za kliničko ispitivanje potrebno je prethodno odobrenje. Bilo je potrebno preciznije definirati koncept kliničkog ispitivanja uvođenjem šireg koncepta kliničke studije pri čemu je kliničko ispitivanje jedna od njezinih kategorija. Cilj direktive iz 2001. bio je pojednostavljenje i usklađivanje administrativnih odredbi u kliničkim ispitivanjima u Uniji, međutim iskustvo pokazuje da je usklađeni pristup uređivanju kliničkih ispitivanja samo djelomično postignut. Na temelju razvoja znanosti moguće je zaključiti da će buduća klinička ispitivanja biti usmjerena na populaciju pacijenata koja je specifičnija, kao što su podskupine određene s pomoću ... [[Govornik se ne razumije.]] informacija. Kako bi se uključio dovoljan broj pacijenata za takva klinička ispitivanja trebalo bi uključiti mnoge ili sve države članice. Pravni oblik uredbe predstavlja prednost naručiteljima ispitivanja i ispitivačima pa se razlike u pristupu među različitim državama članicama svode na minimum. Rokovi za ocjenjivanje dokumentacije u vezi sa zahtjevom za odobravanje kliničkih ispitivanja trebaju biti dostatni kako bi se ocijenila dokumentacija te u isto vrijeme trebaju osigurati brz pristup novim, inovativnim postupcima liječenja i osigurati da unija ostane atraktivno mjesto za provođenje kliničkih ispitivanja. U kontekstu toga direktivom iz 2001. uveo se koncept prešutnog odobrenja. Taj se koncept treba očuvati kako bi se osiguralo pridržavanje rokova. Uredbom se potiče klinička istraživanja za razvoj lijekova za rijetke bolesti i lijekova namijenjenih ispitanicima koji pate od ozbiljne i iscrpljujuće bolesti te često opasne po život koja pogađa najviše jednu osobu na 50 000 u uniji i to se govori o izrazito rijetkim bolestima. Države članice trebaju učinkovito i u zadanom roku ocijeniti sve zahtjeve za klinička ispitivanja. Rizik za sigurnost ispitanika u kliničkom ispitivanju uglavnom proizlazi iz dvaju izbora, ispitivanog lijeka i intervencije, međutim mnoga klinička ispitivanja predstavljaju samo minimalni dodatni rizik za sigurnost ispitanika u usporedbi sa uobičajenom kliničkom praksom. Ta klinička ispitivanja niskog rizika često su presudna za ocjenjivanje uobičajenog liječenja i dijagnoza čime se optimizira upotreba lijekova i time pridonosi visokoj razini javnog zdravlja. Ta bi klinička ispitivanja trebala podlijegati manje strogim pravilima u pogledu praćenja, zahtjeva za sadržaj glavne datoteke i sljedivosti ispitivanih lijekova. Kako bi se poboljšali postupci liječenja koji su dostupni osjetljivim skupinama kao što su neotporni ili stariji ljudi, ljudi koji imaju višestruke kronične bolesti te ljudi sa psihičkim poremećajima treba u potpunosti i na odgovarajući način proučiti kakve učinke imaju lijekovi koji bi mogli biti od značajne kliničke vrijednosti u tim specifičnim skupinama, također što se tiče zahtjeva koji se odnose na njihove specifične značajke i zaštitu zdravlja i dobrobiti subjekata koji pripadaju tim skupinama. Zakonom se, premda iznimno, određuju jasna pravila o informiranom pristanku u hitnim situacijama. Te se situacije odnose na slučajeve kad pacijent npr. dobije iznenadnu bolest koja je opasna po život i koja je posljedica višestrukih ozljeda, moždanih udara ili infarkta te mu je potrebna hitna medicinska intervencija. Dotično kliničko ispitivanje treba biti izravno povezano sa zdravstvenim stanjem zbog kojega nije moguće u okviru terapijskog prozora dobiti prethodni informirani pristanak od ispitanika ili od njegova zakonito imenovanog zastupnika. Veliki dio kliničkih ispitivanja provode nekomercijalni naručitelji. Nekomercijalni naručitelji često se oslanjaju na financiranje koje dolazi djelomično ili u potpunosti iz javnih fondova ili dobrotvornih udruga kako bi se maksimiziralo vrijedan doprinos takvih nekomercijalnih naručitelja i poticalo njihovo daljnje istraživanje, a da se ne ugrozi kvaliteta kliničkih ispitivanja potrebno je da države članice donesu mjere za poticanje kliničkih ispitivanja koja provode nekomercijalni naručitelji. Ovom uredbom želi se ostvariti unutarnje tržište u vezi s kliničkim ispitivanjima i lijekovima za primjenu kod ljudi, a temelji se na visokoj razini zaštite zdravlja. Također ovom se uredbom određuju visoki standardi kvalitete i sigurnosti lijekova kako bi se ispunili uobičajeni sigurnosni zahtjevi u vezi s tim proizvodima, a sve s ciljem osiguravanja brzog pristupa novim, inovativnim postupcima liječenja uz istovremeno donošenje niza pravila za sigurnost i zaštitu ispitanika. Stoga će Klub zastupnika HDZ-a podržati prvo čitanje prijedloga Zakona o provedbi uredbe broj 536/2014. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ćeliću na ovoj raspravi. U ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista poštovana kolegica Ines Strenja-Linić, izvolite.
Zahvaljujem. Radi zaštite prava zdravlja, dostojanstva i dobrobiti ispitanika te dobivanja pouzdanih i konzistentnih podataka tijekom provođenja kliničkih ispitivanja lijekova donesena je uredba 536 Europskog parlamenta i vijeća od 16. travnja 2014. o kliničkim ispitivanjima lijekova za primjenu kod ljudi i stavljanju izvan snage direktive 2001. Dakle Most će podržati zakon o provedbi ove uredbe gdje će stimulirat uključivanje najvećeg mogućeg broja država članica i time potaknuti konkurentnost i provođenje kliničkih ispitivanja lijekova u EU. Primjenom će se pojednostavit postupci za podnošenje dokumentacije u vezi sa zahtjevom za odobrenje kliničkog ispitivanja putem jedinstvenog portala čime će se izbjeći višestruko podnošenje uglavnom identičnih informacija o kliničkom ispitivanju i zamijeniti podnošenjem jednog dosjea, kao što smo već rekli. Ali ja bih sad htjela nešto reći i o kliničkim ispitivanjima trenutno u Hrvatskoj i prednostima koje nam već godinama izmiču. Dakle klinička ispitivanja su izravna ulaganja u Hrvatsku i njezin zdravstveni sustav. Bolesnicima omogućuju brz i izravan pristup najnovijim lijekovima, a liječnicima novim znanstvenim spoznajama i terapijskim mogućnostima. Pacijentima koji sudjeluju u kliničkim ispitivanjima omogućen je pristup najnovijim inovativnim lijekovima kojih inače nema na hrvatskom tržištu. To je posebno važno za onkološke bolesnike kojima su klinička ispitivanja često posljednja mogućnost za nastavak liječenja i produljenje života, te za oboljele od rijetkih bolesti. Koristima i zdravstveni sustav jer ostvaruju uštede, budući da trošak liječenja i dijagnostičkih procedura u cijelosti pokriva naručitelj ispitivanja. Međutim, proces odobravanja i ugovaranja kliničkih ispitivanja u RH predug je u odnosu na ostale europske zemlje. Traje u prosjeku 8 mjeseci, što je dvostruko više npr. nego u jednoj Mađarskoj. Nadalje, u RH je trenutno ulaganja od samo 9,2 eura po stanovniku za klinička ispitivanja. U svijetu se trenutno provodi 200 tisuća kliničkih ispitivanja u koje se godišnje ulaže 16 milijardi eura, pa je zabrinjavajuće da se u RH godišnje ulaže 40 miliona eura odnosno samo 9,2 eura po stanovniku. U Sloveniji se npr. godišnje u klinička ispitivanja ulaže 161 milijuna eura, a u RH, kao što smo rekli nekih 20-ak miliona, odnosno u Sloveniji čak 81 euro po stanovniku, u Mađarskoj 158 milijuna eura godišnje, to je 16 eura po stanovniku dok se u Belgiji ulaže 2,4, a u Danskoj 1,4 milijarde eura godišnje. Dakle, u odnosu na RH, malo prije sam rekla krivo, 40 miliona eura. Zamislite u jednoj Belgiji 2,4 milijarde eura. Po podacima Ministarstva zdravstva u Hrvatskoj se trenutno provodi 193 klinička ispitivanja, a nekoliko ih je u postupku odobravanja. Lani je odobreno 69 novih kliničkih ispitivanja, a u prvih nekoliko mjeseci ove godine samo 7. Od 2009. u prosjeku je bilo odobreno godišnje 65 ispitivanja. Najveći broj odnosi se na ispitivanje lijekova za onkološke bolesti, kronične upalne bolesti poput kronove bolesti, reumatoidnog artritisa, kardiovaskularne bolesti, multiplusklerozu, dijabetes itd. Pa je npr. u KBC-u Zagreb lani ugovoreno 61 novo kliničko ispitivanje. Najviše se npr. u KBC-u Rebro provodi i to na klinici za unutarnje bolesti 26 itd. U Rijeci 49 ispitivanje. Dakle, kolika je zapravo važnost kliničkih ispitivanja i koliko je zapravo ovakav jedan Zakon bio nama potreban. Po važećem pravilniku, da bi kliničko ispitivanje novog lijeka moglo početi, u njemu prvo treba u roku od 30 dana, o njemu treba dati Središnje etičko povjerenstvo na temelju vrlo opsežne dokumentacije koju je dužan dostaviti provoditelj istraživanja. No taj rok često je problem zbog traženja dodatnih pojašnjenja i dokumentacije kao i zbog činjenice da se to tijelo sastaje samo jednom mjesečno. Na temelju pozitivnog mišljenja ispitivanje se zatim u roku od 30 dana odobrava od strane Ministarstva zdravstva. Nakon toga počinje proces ugovaranja sa svakom zdravstvenom ustanovom u kojoj će se ispitivanje treba provoditi, a kako za sklapanje tih ugovora ne postoji krajnji rok, taj se proces zna znatno otegnuti. Klinička ispitivanja su neminovnost jer nema novog lijeka bez prethodnog istraživanja, kolega Bulj. Za Hrvatsku kao malu državu od velike je važnosti sudjelovanje u kliničkim ispitivanjima jer donose korist bolesnicima koji na taj način dobivaju novu mogućnost liječenja koju inače ne bi imali, a i zdravstvenom sustavu te društvu u cjelini je se na taj način značajno pomaže našim slabijim financijskim mogućnostima u plaćanju skupih oblika liječenja. Treba istaknuti da kod nas dolaze klinička ispitivanja uglavnom 3. i 4. klase, faze, kada je već dokazana učinkovitost tog lijeka. Znači, ne kad se radi na zdravim dobrovoljcima, nego kad se radi već na bolesnicima, što znači da je to faza 3. i 4. Klinička istraživanja lijeka provode se dakle u 4. faze. U prosjeku traju 10 godina, a prosječni trošak istraživanja iznosi 1,6 milijardi eura. Lijekovi ulaze u fazu kliničkih ispitivanja tek nakon što postoje dovoljno čvrsti dokazi da bi novi lijek mogao nadmašiti efikasnost postojećih lijekova ili biti sigurniji za primjenu. I zbog toga je važnost ovog Zakona. Dakle, RH treba zauzeti jasno stajalište i strategiju kako bi postala zemljom poželjnom za provedbu kliničkih ispitivanja. To uključuje sustavnu edukaciju stručne medicinske javnosti, pravovremene informacije pacijentima o kliničkim ispitivanjima i uspostavu nacionalnog registra kliničkih ispitivanja. Budući da su u RH još uvijek prisutne predrasude o kliničkim ispitivanjima lijekova kao svojevrsnim eksperimentima na ljudi, u farmaceutskoj industriji napominju kako je riječ o strogo kontroliranim procesima koji vode najbolji zdravstveni stručnjaci koji su svakodnevno u kontaktu s pacijentima sa ciljem da poboljšaju ishode. I zbog toga će MOST nezavisnih lista podržati ovaj Zakon. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Ines Strenja-Linić. Slijedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika SDP-a. Poštovani kolega Željko Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo odmah na početku u ovaj kratkoj raspravi obzirom da je do sad više-manje sve važno rečeno, naglašavam da će i Klub zastupnika SDP-a podržati Prijedlog ovog Zakona jer on ima za cilj osigurati brži pristup novim inovativnim postupcima liječenja uz naravno istovremeno maksimalno osiguravanje sigurnosti i zaštite svih ispitanika. Kao što je državni tajnik naglasio, na području inspekcije kliničkih ispitivanja dodatno se uvode kontrole unije, pri čemu europska komisija priprema u suradnji sa državama članicama program kontrole kako bi se utvrdilo da li države članice nadziru usklađenost sa odredbama uredbe koja je i predmet ovog Zakona. No naravno da je pitanje kako će dva farmaceutska inspektora koji imaju nadležnost kontroliranja čitavog niza drugih zakonskih pretpostavki za normalni sustav i ljekarništva i zdravstva kontrolirati sve kliničke studije koje će se provoditi u RH, pa stoga predlažem državnom tajniku da u budžetu osigura sredstva za zapošljavanje većeg broja farmaceutskih inspektora. Ono što želim naglasiti radi javnosti, ako nas gledaju, još jednom, da odredbe ovog Zakona primjenjuju se na klinička ispitivanja lijekova u RH, da se ovaj Zakon ne primjenjuje na neintervencijske studije i da, nema kolege Bulja, tu je, kliničko ispitivanje genske terapije koje mogu uzrokovati izmjene genoma u reproduktivnim stanicama ispitanika ne smiju se provoditi, obzirom da je on u svojim raspravama često se doticao i ove teme. Naravno, treba još jedanput reći da korist od ovog Zakona nije samo hrvatskim pacijentima koji će na taj način imati mogućnost liječenja najnovijim lijekovima nego bi ulaganje iz ovog posla sa kliničkim studijama Hrvatskoj moglo donijeti više od 200 milijuna eura obzirom da je ukupni iznos, o čemu je govorila i kolegica Strenja-Linić ukupnih globalnih ulaganja vezanih za kliničke studije čak 16 milijardi eura. Prema tome, lani je odobreno 69 kliničkih studija. Vjerujem da će se temeljem ovog Zakona povećati i da će RH se približiti zemljama iz okruženja koje imaju daleko veći broj kliničkih studija koje na taj način osiguravaju brži pristup inovativnim terapijama svojim pacijentima, a osiguravaju i dodatne prihode sustavima zdravstva u svojim sredinama. Kao što smo čuli, kod nas je taj proces predugo trajao i nadam se da će ovim zakonskim prijedlogom on se bitno skratiti i ova točka je također povezana i sa prethodnom, obzirom da je jasno da i uključivanje u kliničke studije traži raspolaganje kvalitetnim podacima i informacijama kako bi se temeljem tih podataka i informacija mogle odobriti klinička ispitivanja. Zato i ovdje neophodnim je osigurati kvalitetan nacionalni registar kliničkih ispitivanja. Prema tome, mi kao Klub podržavamo ovaj zakonski prijedlog i predlažemo također da u prelaznim odredbama gdje se navodi da će se podzakonski akti donijeti u roku od 12 mjeseci, da se taj rok prepolovi i da se svi zakonski akti donesu u roku od 6 mjeseci. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Željku Jovanoviću. Slijedeća rasprava, poštovani kolega Vlatko Kopić, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, jasno nam je da ovim zakonskim prijedlogom se usklađuje zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU. Postojećom Uredbom se nastojalo pojednostaviti i uskladiti administrativne odredbe o kliničkim ispitivanjima lijekova u EU, međutim iskustvo je pokazalo da je usklađeni pristup o uređivanju kliničkih ispitivanja samo djelomično postignut. stoga su donesene odredbe kojima će se pojednostaviti postupci za podnošenje dokumentacije u vezi sa zahtjevom za odobrenjem kliničkog ispitivanja putem jedinstvenog portala čime će se izbjeći višestruko podnošenje, uglavnom identičnih informacija o kliničkom ispitivanju i zamijeniti ga sa podnošenjem jednog dosjea s dokumentacijom u vezi sa zahtjevom svih dotičnih država članica kojih se to tiče. Naravno da pozdravljam ovakav prijedlog zakona koji uvodi reda u jednom segmentu zdravstvene zaštite koji je svakako koristan i dobrodošao zdravstvenom sustavu RH. Poznato je da su klinička ispitivanja u zemljama EU daleko više iskoristiva, a siguran sam da na tragu toga i sve uprave naših zdravstvenih ustanova žele povećati količinu ispitivanja u svojim sredinama. Klinički bolnički centar Osijek, čiji sam ja djelatnik, je isto tako jedna od takvih subjekata koja mnogim kliničkim studijima dobiva sigurno najnovije inovativne lijekove, da dobiva isto tako preparate u sustavu javnog zdravstva i to besplatno za naše bolesnike te time stavljamo naše zdravstvo na još višu razinu, nego što su nam prilike za to dopuštale prije. Moram reći da se i određena financijska sredstva dobivaju u ovom postupku kojim se mogu poboljšati postojeći uvjeti liječenja u kojima radimo. Zahvaljujući upravo tim našim vrijednim i prije svega stručnim, kompetentnim djelatnicima koji su imali dovoljno znanja i hrabrosti upustiti se u ovakve poslove, stojimo uz bok kolegicama i kolegama koji rade na prestižnim europskim i svjetskim medicinskim centrima. Ovim jedinstvenim unificiranim načinom prijave svih kliničkih studija koji će se u budućnosti obavljati u EU zasigurno će se olakšati administrativno vođenje i započinjanje istih, što je u današnjim uvjetima znalo ponekad i usporavati sam postupak ulaska u projekt. Budući da imamo određena dosadašnja iskustva sa kliničkim ispitivanjima, preporučam našem resornom ministarstvu ovdje, državnim tajniku, da u nadolazećem vremenskom razdoblju razmotri i analizira ulogu svakog subjekta u ovim projektima te na koncu da jasne preporuke svim sudionicima koje su njihove obveze i prava u ovakvim procedurama. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Kopiću. Imamo repliku, poštovani kolega Željko Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Kopić hvala vam što ste govorili o iskustvima u KBC-u jer ste me podsjetili da nisam spomenuo u svojoj raspravi jednu važnu činjenicu, a ona se tiče upravo svih tih najkvalitetnijih djelatnika naših zdravstvenih ustanova koje radi u kliničkim ispitivanjima jer to ne može raditi netko tko zaista nema visoke kompetencije, a to je da je upravo u vrijeme kada imamo i poreznu reformu u raspravi u Hrvatskom saboru potrebna i revizija tumačenja postojećih poreznih propisa koji umanjuju financijske naknade timova koji ispituju lijekove. Mislim da bi ministar financija trebao razmotriti i te zahtjeve obzirom da bi na taj način osigurao da svi ti kvalitetni ljudi dobiju i određenu financijsku naknadu koja u ovom trenutku je opterećena tumačenjima poreznih propisa na način koja smanjuje njihove financijske naknade.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Željku Jovanoviću. Odgovor kolega Kopić, izvolite.
Kolega Jovanović ja vam zahvaljujem i na ovim riječima i na kraju iskustvima koja ste i vi iskazali. Naravno da država treba osigurati okvire u kojima će se sama klinička ispitivanja što je moguće više raditi u našim ustanovama. Mi se evo možemo u RH pohvaliti i podičiti sa ovakvim našim iskustvenjacima koji rade svestrano na svemu ovome, ali evo kažem na tragu svega toga siguran sam da će resorno ministarstvo raditi na tome da ipak što je moguće više uprihodujemo i iz ove vrste zdravstvenog liječenja.
Zahvaljujem kolegi Kopiću na odgovoru. Ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku Ministarstva zdravstva gospodinu Tomislavu Dulibiću na obrazloženjima i na odgovorima. S ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda, poštovane kolegice i kolege za današnji dan. Sutra nastavljamo u 9,30 sati sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju memoranduma o suglasnosti o provedbi Norveškog financijskog mehanizma za razdoblje od 2014. do 2021. godine između kraljevine Norveške i RH. Drugo čitanje zakona, P.Z. broj 427. Zahvaljujem i ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 20,50 SATI.
Prijedlog Zakona o provedbi Uredbe EU br. 536/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o kliničkim ispitivanjima lijekova za primjenu kod ljudi, te o stavljanju izvan snage direktive 2001/20/EZ, prvo čitanje, P.Z.E. br. 423. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: 1. Prihvaća se navedeni Prijedlog zakona i 1. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga Zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 98 za i 3 glasa suzdržana donijet Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Poštovane zastupnice i zastupnici, evo prije nastavka dopustite nekoliko riječi jer u ponedjeljak 8. listopada slavimo Dan neovisnosti RH. Prije 27 godina tog povijesnog 8. listopada 1991. godine Hrvatski sabor donio je jednoglasno odluku o raskidu državno pravnih sveza RH sa ostalim republikama i pokrajinama socijalističke federativne Republike Jugoslavije. Tom odlukom Hrvatski sabor utvrdio je da RH ne smatra više legitimnim i legalnim nijedno tijelo dotadašnje države te da ne priznaje valjanim niti jedan pravni akt bilo kojeg tijela koje nastupa u ime dotadašnje federacija koja kao takva više ne postoji. Ova odluka Sabora donesena je nakon što je prethodnoga dana na temelju Brijunske deklaracije iste kao tromjesečni moratorij na Ustavnu odluku o samostalnosti i suverenosti koju je Sabor donio 25. lipnja. Dan ranije, zrakoplovi JNA bombardirali su povijesnu jezgru Zagreba i Banske dvore u pokušaju da ubiju hrvatsko vodstvo na čelu sa prvim hrvatskim predsjednikom, dr. Franjom Tuđmanom. Zbog tih okolnosti povijesna sjednica Sabora nije održana u zgradi Hrvatskog sabora već na drugom mjestu u INA-inoj zgradi u Šubićevoj ulici u Zagrebu. Odluka o raskidu državno pravnih sveza RH s ostalim republikama i pokrajinama SFRJ bila je završna točka okončanja postupka razduživanja Hrvatske od bivše države. Ova odluka, zajedno s Ustavnom odlukom o samostalnosti i suverenosti i deklaracijom o proglašenju samostalne i suverene RH potvrdila je pravo hrvatskog naroda na nacionalnu samobitnost, samoodređenje te pravo na suverenu samostalnu i neovisnu državu. Pravo za koje se hrvatski narod plebiscitarno izjasnio na referendumu održanom 19. svibnja iste godine želeći da konačno ostvari slobodnu državu na temeljima demokracije, vladavine prava, višestranačja i zaštite temeljnih prava i sloboda. Svojom odlukom od 8. listopada 1991. Hrvatski sabor je još jednom pokazao, kao i puno puta tijekom dugih stoljeća hrvatske povijesti, da je stvarni nositelj i čuvar suvereniteta hrvatskog naroda i pravnog poretka. Od 8. listopada 1991. Hrvatska počinje svoj put kao suverena, samostalna i neovisna država boreći se za međunarodno priznanje. Međunarodnim priznanjem Hrvatska je završila diplomatsku bitku za svoju neovisnosti, ali je zbog velikosrpske agresije bila prisiljena nastaviti boriti se za svoj suverenitet i teritorijalnu cjelovitost sve do 1998. godine kada je mirnom reintegracijom vratila hrvatsko Podunavlje u svoj Ustavno pravni poredak. U obrani suvremene Hrvatske državnosti, slobode i demokracije, mnogi hrvatski branitelji su dali svoje živote. Stoga su Domovinski rat i njegove vrijednosti temelj postojanja današnje Hrvatske, a naša obveza i odgovornost su da ih čuvamo i ostavimo u nasljeđe budućem naraštaju. Poštovane zastupnice i zastupnici, Hrvatski sabor odigrao je ključnu ulogu u donošenju važnih odluka za stvaranje i obranu neovisne, samostalne i demokratske Hrvatske. Danas kada imamo neovisnu Hrvatsku državu naša odgovornost i jedini interes moraju biti da svi zajedno, u duhu međusobnog uvažavanja, gradimo Hrvatsku kao sigurnu i prosperitetnu zemlju snažnih institucija, vladavine prava i socijalne sigurnosti, gospodarski razvijenu i demografski obnovljenu uz izraženi društveni osjećaj za pravednost i solidarnost, zaštitu obitelji i njezinih vrijednosti te ostvarivanje uvjeta za osnaživanje položaja mladih. Naša je odgovornost da svojim ozbiljnim, sustavnim, hrabrim i dosljednim djelovanjem u dijalogu i toleranciji poštujemo i slušamo poruke svih hrvatskih građana. Ovogodišnji Dan neovisnosti, kao što vam je već vjerojatno i poznato, obilježit ćemo u ponedjeljak 8. listopada na Trgu Sv. Marka u 12 sati posljednjom ovogodišnjom ceremonijom velike smjene straže, a Hrvatski sabor kao predstavničko tijelo hrvatskih građana otvorit će im svoja vrata od 10 do 17 sati. Stoga vas pozivam da svi zajedno budemo ovdje i da proslavimo naš državni praznik. Još jednom vama i svim hrvatskim građankama i građanima u zemlji i inozemstvu, kao i svim Hrvaticama i Hrvatima koji žive u Hrvatskoj i izvan Hrvatske čestitam Dan neovisnosti RH. Hvala vam.