Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 18. seje Državnega zbora. Obveščena sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: mag. Mirjam Bon Klanjšček, Irena Grošelj Košnik, Violeta Tomić, Eva Irgl, Iva Dimic od 15. ure dalje, dr. Milan Brglez do 11. ure, Suzana Lep Šimenko, mag. Andrej Šircelj, Matjaž Hanžek, Miha Kordiš, Žan Mahnič, Marjan Dolinšek, Matjaž Nemec, Luka Mesec, dr. Franc Trček, Andrej Čuš, Jan Škoberne, Jožef Horvat od 12. ure dalje. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DELOVNEM ČASU IN OBVEZNIH POČITKIH MOBILNIH DELAVCEV TER O ZAPISOVALNI OPREMI V CESTNIH PREVOZIH, REDNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo mag. Klemnu Potisku.
Spoštovani poslanke in poslanci! Pred vami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih. Predlog zakona vsebuje popravke in spremembe, ki so potrebne zaradi Uredbe številka 165/2014 o tahografu v cestnem prometu, ki med drugim razveljavlja Uredbo številka 3821/85, ki prav tako ureja področje tahografov. Popraviti je treba predvsem sklicevanje v zakonu iz Uredbe številka 3821/85 na Uredbo številka 165/2014 ter ustrezno prenesti nekatere vsebine iz te uredbe v zakon. Na podlagi Uredbe številka 165/2014 bo med drugim uveden nov pametni tehnološko naprednejši tahograf, s katerim se bo zmanjšala možnost manipulacij na področju socialne zakonodaje. Poleg tega bodo posodobljeni postopki nadzora nad socialno zakonodajo v cestnem prometu, gre za pravila o časih vožnje, odmorih in počitkih voznikov. Obveznost uvedbe pametnega tahografa je predvidena za leto 2019, kar bo urejeno s posebnimi izvedbenimi akti Evropske komisije. Večina določb prej omenjene uredbe se v delih, ki urejajo področje uporabe tahografov, vozniških kartic in tahografskih vložkov, začne uporabljati v letu 2016. S to novelo zakona urejamo omenjena področja uredbe. Poleg navedenega pa predlog zakona vsebuje še nekatere manjše spremembe predvsem na področju tahografskih delavnic in kazenskih določb. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Igorju Zorčiču.
Spoštovana podpredsednica, hvala za besedo. Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 19. seji dne 6. 4. 2016 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter v zapisovanju premij v cestnih prevozih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za infrastrukturo, Komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj ter Zakonodajno-pravne službe. V poslovniškem roku je bil vložen amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 11 členu. V dopolnilni obrazložitvi je v imenu predlagatelja državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo gospod Klemen Grebenšek pojasnil, da predlog zakona vsebuje popravke in spremembe, ki so potrebni zaradi sprejetja uredbe EU o tahografu v cestnem prometu. V veljavnem zakonu je zato treba popraviti predvsem sklicevanja na razveljavljeno uredbo ter ustrezno prenesti nekatere vsebine iz nove uredbe. Na podlagi nove uredbe bo med drugim uveden nov pametni tehnološko naprednejši tahograf, posodobljeni in usklajeni pa bodo tudi postopki nadzora nad socialno zakonodajo v cestnem prometu. Večina določb nove uredbe se v delih, ki urejajo področje uporabe tahografov, vozniških kartic in tahografskih vložkov, začne uporabljati že v letu 2016. Obveznost uvedbe pametnega tahografa pa je predvidena za leto 2019, kar bo urejeno s posebnimi izvedbenim akti Evropske komisije. Poleg tega predlog zakona vsebuje tudi nekatere manjše spremembe na področju tahografskih delavnic in kazenskih določb. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je pojasnila, da so spremembe ZPS k 11. členu ustrezno upoštevane z vloženim amandmajem koalicijskih poslanskih skupin, pripombam k 4. in 16. členu pa je predlagatelj podal ustrezno pisno pojasnilo. Predsednik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je poudaril, da komisija predlog zakona podpira. V kratki razpravi poslank in poslancev je bila izražena pozitivna ocena rešitvam, ki jih vsebuje predlog zakona, saj bodo po njihovem mnenju prispevale zlasti k večji varnosti v cestnem prometu. Po razpravi je odbor sprejel omenjeni amandma poslanskih skupin koalicije. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospa Marija Bačič.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Lepo pozdravljeni, poslanke in poslanci! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovanju opreme v cestnih prevozih, ki ga je po rednem postopku predložila Vlada in vsebuje predvsem popravke in spremembe, ki so potrebni zaradi Evropske unije, Uredbe o tahografu v cestnem prometu. Zakon glede na uredbo uvaja nov pametni tehnološko naprednejši tahograf ter dodatno ureja postopke nadzora nad socialno zakonodajo v cestnem prometu, kot so na primer pravila o časih vožnje, odmorih in počitkih voznikov. Poleg navedenega pa predlog zakona vsebuje še nekatere manjše spremembe na področju tahografskih delavnic in kazenskih določb. Predlog zakona sledi načelom zakonitosti, enakosti pred zakonom in učinkovitosti ter zagotavlja, da s spremembami v zakonu in njegovo uporabo v praksi ne bodo nastale nepotrebne administrativne ovire. Hkrati pa zakon odpravlja nejasnosti glede kazenskih sankcij na nekaterih področjih in povečuje učinkovitost izvajanja nadzora. K predlogu zakona je pozitivno mnenje podal Državni svet. Pripombe zakonodajno-pravne službe pa so se uredile z amandmajem koalicije ter z ustreznim pisnim pojasnilom predlagatelja. Drugih predlogov amandmajev pa na predlog zakona ni bilo vloženih. Glede na navedeno bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo gospod Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoča. Predlog zakona, ki ga danes obravnavamo, vsebuje predvsem popravke in spremembe, ki so potrebne zaradi usklajevanja nacionalne zakonodaje z evropskimi uredbami. Uvajajo se novi tehnološko naprednejši tahografi in usklajujejo ter posodabljajo postopki nadzora nad socialno zakonodajo v cestnem prometu, predvsem pravilo o časih vožnje, o odmorih in počitkih voznikov. Gre za tehnični zakon, ki prenaša določbe, ki so že zapisane v zakonodaji Evropske unije. V Združeni levici bomo predlagano novelo Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev podprli. Opozarjamo pa na to, da se mora zakon tudi izvajati. Kazni za pravne osebe so sorazmerno nizke glede na posledice, ki jih nespoštovanje določb o časih vožnje in odmorih mobilnih delavcev lahko povzroči. Kontrole nad spoštovanjem zakona morajo biti redne in temeljite. Poleg tega so nedavna razkritja nekaterih delavcev v nizkocenovnih prevoznih podjetjih razkrila, da se kot posledica pritiskov delodajalcev, omejitve o časih vožnje in odmorih voznikov ne upoštevajo. To je predvsem posledica dejstva, da je uporaba tahografa po točki B, prvega odstavka 2. Člena Uredbe ES 561/2006 obvezno samo za vozila, ki so zaradi svoje konstrukcije ali stalne opreme primerna za prevoz več kot devetih oseb skupaj z voznikom. Prav tako uporaba tahografa ni obvezna za vse voznike tovornih vozil, kjer največja dovoljena masa vozil skupaj s kakršnim koli priklopnikom ali polpriklopnikom ne presega 3,5 tone. Zaradi omenjenih določil se je v Sloveniji pa tudi drugje po Evropi razvil poseben segment prevoznikov ljudi ali blaga, za katere sicer veljajo zakonske omejitve včasih vožnje in počitkih voznikov, vendar je ugotavljanje spoštovanja teh omejitev praktično nemogoče. Tako ti vozniki vozijo tudi po 12 ali več ur nepretrgoma, na mesec pa opravijo tudi preko 300 ur vožnje. To pomeni, da so velikokrat neprespani in utrujeni, njihova nizka koncentracija pa je lahko vzrok za nesrečo. Vozniki so predvsem prekarni delavci, v večini primerov samostojni podjetniki, ki delajo za podjetje, ki nudijo nizkocenovne prevozne storitve. Ker je edini pogoj za opravljanje dela opravljen vozniški izpit za B kategorijo, je nabor kandidatov za opravljanje teh del neomejen. Podjetja, ki najemajo te espeje, se tega dobro zavedajo in v kombinaciji z nezmožnostjo nadzora državnih organov nad spoštovanjem določil o omejitvi časa vožnje to uspešno izkoriščajo. Nad temi vozniki se vršijo pritiski po še več opravljenih prevozih v čim krajšem času. Tako se dobički kujejo na brezpravnih položajih delavcev, ki te dobičke ustvarjajo, na znižanje prometne varnosti in na tveganju življenj potnikov, ki te storitve plačujejo. Poleg tega nizkocenovni prevozniki, ki se izogibajo vsem prej naštetim omejitvam, predstavljajo nelojalno konkurenco javnemu železniškemu in avtobusnemu prometu, kjer se vse te omejitve dosledno upoštevajo. V Združeni levici bomo, kot že rečeno, novelo zakona podprli. V prihodnje pa je treba delati na uvedbi tahografov ali drugih učinkovitih načinih nadzora delovnih časov voznikov v vozilih, ki se uporabljajo za komercialen prevoz blaga in oseb, pa so po sedanji ureditvi iz tega izvzeti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospa Iva Dimic.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Uvajanje novega pametnega in tehnološko naprednejšega tahografa ali po slovensko nadzorne naprave, ki bo preprečila številne zlorabe, v temu trenutku še ne pomeni tudi njegove dejanske umestitve v naš sistem nadzora. Gre namreč za večstopenjsko časovno uvajanje, ki se bo zaključilo leta 2019 z njihovo obvezno vgradnjo v nova vozila. Glede na to, da nadzorni organi ugotavljajo največ kršitev odmorov in časov počitkov in voženj ter manipulacij s tahografi, je prav, da so globe za te kršitve visoke. Namen vgrajenih tahografov je preprečevanje prirejanja podatkov o času vožnje in počitkih, zato je vsakršna zloraba te nadzorne naprave predmet strogega sankcioniranja. V Novi Sloveniji menimo, da so te kršitve mnogokrat tudi posledica pomanjkljivega strokovnega znanja s področja vodenja evidenc, izračunavanja nočnega dela, povprečja delovnega časa 16 tednov, snemanja kartic voznikov in pravilne uporabe kartic in tahografskih lističev, tudi zato, ker imajo države članice Evropske unije različne predpise o nočnem času. Zato se sprašujemo, ali niso kazni za nepravilno uporabo tahografov za delodajalce in njihove odgovorne osebe morda previsoke, posebno, če mora delodajalec odgovarjati za nepravilno uporabo, ki jo je dejansko povzročil voznik brez vednosti delodajalca. Po drugi strani pa ne smemo dopuščati, da ravno delodajalci, pri katerih izrazito prevladuje interes dobička, voznike dobesedno prisilijo, da kršijo predpise, tudi s prirejanjem podatkov s tahografom. Predlagatelj zakona zagotavlja, da novela prinaša večjo varnost v cestnem prometu, zmanjšuje možnosti izkoriščanja mobilnih delavcev ter preprečuje sivo ekonomijo in krepi pošteno konkurenco v panogi. To drži, vendar le pod pogojem, da bo tudi nadzor svojo nalogo dobro opravljal. Postopki nadzora nad socialno zakonodajo v cestnem prometu še zdaleč ne zagotavljajo zadostnega sankcioniranja največjih kršiteljev, o katerih pogosto poročajo mediji. Zato bo treba na tem področju še veliko postoriti, ne zgolj prenašati smernic iz evropskih direktiv. Poslanci Nove Slovenije – krščanskih demokratov noveli zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo gospod Franc Laj.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani predstavniki ministrstva, drage kolegice in kolegi! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev podpiramo novelo zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih, saj gre za uskladitev slovenske zakonodaje z evropskim pravnim redom, pa tudi zaradi možnih pozitivnih učinkov na več področjih, predvsem pa zaradi tega, ker ima Slovenija specifično geografsko lego. Preko Slovenije potekajo tudi izredno pomembne cestnoprometne povezave vzhod–zahod, sever–jug, ki so zelo obremenjene s tranzitnim kamionskim prometom. Pričakujemo, da bo uvedba novega pametnega in tehnološko naprednega tahografa ter usklajeni postopki nadzora nad časom vožnje, odmorih in počitkih voznikov prispevali: prvič, k večji prometni varnosti, manj utrujenih, izčrpanih voznikov na cesti pomeni manj nesreč, manj izgubljenih življenj in večjo pretočnost prometnic; drugič, zmanjšanju možnosti izkoriščanja delavcev; tretjič, zmanjšanju sive ekonomije; in četrtič, h krepitvi poštene, zdrave konkurence v panogi cestnega tovornega prometa, kar je dobro za naše prevoznike, saj se s tem zmanjšuje tudi nelojalna konkurenca. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev smo zadovoljni, da se v tem primeru pravočasno usklajuje slovenska zakonodaja z evropskim pravnim redom, kar je, žal, bolj izjema kot pravilo, škoda, ker le tako lahko na premišljen, koristen in učinkovit način prenašamo evropske direktive in evropske uredbe, kar bi zaradi naše majhnosti lahko bila tudi naša konkurenčna prednost. Upamo, da bo v bodoče tako. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Anton Danilo Ranc.
Predsedujoča, hvala za besedo. Lep pozdrav poslankam in poslancem in tudi državnemu sekretarju mag. Klemnu Potisku! V Poslanski skupini SMC menimo, da novela zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih vsebuje pomembne spremembe na področju uvedbe naprednejših tehnologij na področju tahografske opreme. Gre sicer za pomembne dopolnitve, ki so nujne zaradi prenosa evropske zakonodaje in se nanašajo predvsem na uporabo tahografa, vozniških kartic in tahografskih vložkov. Vključene so tudi manjše spremembe glede tahografskih delavnic in bolj jasna opredelitev področja sankcioniranja. Uvaja se torej pravna podlaga za uvedbo sistema pametnih tahografov in podlaga za posodobljene postopke nadzora nad pravili, ki veljajo za mobilne delavce. To pomeni predvsem pravila o časih vožnje, odmorih, počitkih voznikov. Na podlagi obstoječe uredbe bo med drugim uveden pametni tehnološki naprednejši tahograf, ki predstavlja pomemben korak naprej pri zagotavljanju poštene konkurence na notranjem trgu cestnega prometa. Evropska zakonodaja na tem področju zasleduje cilj, da države članice opravijo minimalno število cestnih preverjanj in okrepijo nadzor na daljavo, kjer komunikacija poteka na relaciji tahografa in nadzornega organa, saj gre za sistem, ki je povezan z globalnim satelitskim navigacijskim sistemom in je ustrezen in stroškovno učinkov način za avtomatsko zapisovanje položaja vozila. Seveda bo ob izboljšavi teh tehničnih elementov in postopkov nadzora treba uvesti tudi sistem učinkovitih sorazmernih in nediskriminatornih kazni. Prav tako bodo posodobljeni in usklajeni postopki nadzora nad socialno zakonodajo v cestnem prometu. Obveznost uredbe pametnih tahografov je sicer predvidena leta 2019, kar bo smiselno sledilo tehničnim izvedbam aktom Evropske komisije. Predlog zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter zapisovalni opremi v cestnih prevozih, ki ga danes obravnavamo, je le eden od korakov na tej poti, zato predlog v Poslanski skupini Stranke modernega centra podpiramo. Naj poudarim še enkrat, v Poslanski skupini Stranke modernega centra menimo, da bo uvedba teh tahografov bistveno prispevala tudi k varnostni v prometu, predvsem pa tudi preprečila morebitna izkoriščanja voznikov šoferjev s strani delodajalcev. Hvala lepa, hvala za pozornost.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Bojan Podkrajšek.
Spoštovana podpredsednica, državna sekretarja, spoštovani poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter zapisovalni opremi v cestnem prevozih. Predlog zakona vsebuje predvsem popravke in spremembe, ki so potrebne zaradi Uredbe 165/2014 EU o tahografu v cestnem prometu. Za omenjeno uredbo o tahografu se bo med drugim postopoma uvedel nov pametno-tehnološko naprednejši tahograf. Posodobljeni in usklajeni pa bodo tudi postopki nadzora nad socialno zakonodajo v cestnem prometu, pravila o časih vožnje, odmorov in počitkih voznika. Na tem socialnem segmentu se nam zdi ta zakon še posebej pomemben. Uredba predvideva večstopenjsko časovno uveljavitev, to je marec 2016, tretji rok je pa odvisen od sprejema potrebnih izvedbenih aktov komisije, ki se nanašajo predvsem na specifikacijo prometnega tahografa. S spremembo zakona ureja uveljavitev tistega dela omenjene uredbe, ki se začne uporabljati v letu 2016. V tem letu je namreč Evropska komisija pripravila predlog izvedenih aktov, iz katerih izhaja način urejanja področja pametnega tahografa. To pomeni, da se bo večina določb omenjene uredbe, ki ureja uporabo tahografov, vozniških kartic, tahografnih vložkov in področje tahografnih delavnic začela uporabljati v letu 2016. Evropska komisija predvideva sprejetje teh izvedenih aktov za leto 2016. Po sprejetju teh izvedenih aktov, to pomeni v letu 2019, je predvidena tudi obvezna vgradnja pametnih tahografov v nova vozila. Glede na to, da so se predlogi Zakonodajno-pravne službe upoštevali, v Poslanskih skupini Slovenske demokratske stranke temu predlogu zakona ne bomo nasprotovali. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovane in spoštovani! Poslanke in poslanci Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bomo podprli predlog novele Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih. Menimo namreč, da predlog novele, ki prinaša uvedbo pametnega tehnološkega naprednejšega tahografa in usklajuje postopke nadzora nad socialno zakonodajo, znatno zmanjšuje možnosti izkoriščanja delavcev, torej voznikov, ki so še vedno pogosto žrtve izkoriščanja svojih delodajalcev ne glede na to, da so sodobni tahografi že zelo napredni. Ostali razlogi, zaradi katerih bomo v Poslanski skupini Desus ta zakon podprli, pa so naslednji. Menimo namreč, da novela s svojimi določbami prispeva k večji prometni varnosti, zmanjšuje sivo ekonomijo in omejuje nelojalno konkurenco med prevozniki. Dejstvo je, da manipulacija tahografov ni le slovenski problem. Ocenjeno je, da je vsak trenutek na evropskih cestah kar 45 tisoč tovornjakov, ki tako ali drugače zlorabljajo pravila, ki veljajo glede časa prevoza in zapovedanih obdobij počitkov. To pomeni, da so tveganja za nastanek nesreč toliko večja. Hkrati pa kršitelji med tovornjakarji pomenijo nelojalno konkurenco veliki večini tistih, ki se pravil držijo. Policisti so, žal, zelo slabo opremljeni za odkrivanje predvsem naprednejših goljufij, primanjkuje jim najbolj osnovne opreme, zato ob tem pozivamo pristojne, da slovenske policiste opremijo z ustrezno opremo, ki jim bo omogoča boljše in hitrejše odkrivanje prirejenih tahografov. Ne glede na naprednejše generacije tahografov je utopično pričakovati, da manipulacij zaradi uporabljene sodobne tehnologije ne bo več. Na koncu še enkrat ponovim, da bo Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije to novelo zakona podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujemo drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O PRVEM POKOJNINSKEM SKLADU REPUBLIKE SLOVENIJE IN PREOBLIKOVANJU POOBLAŠČENIH INVESTICIJSKIH DRUŽB V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za finance mag. Mateji Vraničar Erman.
Gospa predsedujoča, hvala za besedo. Gospe in gospodje poslanci! Poglavitna rešitev predloga zakona, ki je pred vami, skledi sklepu Komisije za nadzor javnih financ Državnega zbora in odgovoru Vlade Republike Slovenije na ta sklep. Namreč, Komisija za nadzor javnih financ je Vladi predlagala, da proučimo možnost sprememb več zakonov glede opravljanja obveznih revizij s strani Računskega sodišča in ga na ta način razbremenimo, saj je Računsko sodišče v zadnjem času pogosto opozarjalo na preobremenjenost zaradi vedno novih in dodatnih nalog. Vlada je v odgovoru na omenjeni sklep komisije v zvezi z Zakonom o Prvem pokojninskem skladu Republike Slovenije in preoblikovanju pooblaščenih investicijskih družb navedla, da je sklep komisije sprejemljiv. S predlogom zakona, ki je pred vami, se tako predlaga odprava vsakoletne revizije pravilnosti poslovanja Prvega pokojninskega sklada s strani Računskega sodišča. Vendar pa to ne pomeni, da ni nikakršnega nadzora nad skladom, saj že po veljavni zakonodaji tako Modra zavarovalnica, ki je upravljavka Prvega pokojninskega sklada, kot tudi sam Prvi pokojninski sklad sodita pod nadzor Agencije za zavarovalni nadzor. Upoštevaje navedeno predlagamo, da predlog zakona podprete tako v drugi kot tudi v tretji obravnavi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici gospe Urški Ban.
Najlepša hvala za besedo. Pozdravljeni vsi skupaj tudi z moje strani! Odbor za finance in monetarno politiko je na 22. seji 6. 4. 2016 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o Prvem pokojninskem skladu Republike Slovenije in preoblikovanju pooblaščenih investicijskih družb, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki k predlogu tega zakona ni imela pripomb. Odboru je bilo predloženo tudi mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, ki predlog zakona podpira. K predloženemu zakonu v poslovniškem roku kvalificirani predlagatelji niso vložili amandmajev. Na seji je bil podan predlog za amandma odbora k 1. členu predlagatelja poslanca Janka Vebra, o katerem je odbor glasoval in ga ni sprejel. Seji odbora so prisostvovali predstavniki Ministrstva za finance ter Zakonodajno-pravne službe. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je državna sekretarka na predstavniki Ministrstvu za finance pojasnila, da se s predlaganim zakonom črta pristojnost Računskega sodišča za revizijo Prvega pokojninskega sklada in obenem sledi sklepu Komisije za nadzor javnih financ iz leta 2014. Pojasnila je, da sta tako Prvi pokojninski sklad kot njegov upravljavec Modra zavarovalnica, d. d., predmet nadzora Agencije za zavarovalni nadzor, zato dvojni nadzor ni potreben. V krajši razpravi je bila izražena podpora predlagani rešitvi ter izražena mnenja, da predlagana rešitev ne pomeni izgubo nadzora, poleg tega pa Računsko sodišče lahko opravi revizijo, če meni, da je to potrebno. Izraženo pa je bilo tudi mnenje, da nadzora Agencije za zavarovalni nadzor in nadzora Računskega sodišča ni mogoče enačiti ter da predlagana rešitev ni najbolj ustrezna. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovana gospa državna sekretarka! Komisija za nadzor javnih financ, v kateri imamo poslanci opozicije večino, je Vladi namignila, da utegne biti obveznost letnega opravljanja revizije Računskega sodišča za poslovanje Prvega pokojninskega sklada nepotrebno, saj je to že pod nadzorom Agencije za zavarovalni nadzor. Računsko sodišče bi se na takšen način razbremenilo dela, ki ga že opravlja drugi pristojni regulator. Poleg tega pa lahko Računsko sodišče še vedno lahko opravi revizijo, če meni, da je to potrebno. Krščanski demokrati v svojem programu odločno zagovarjamo odpravo nepotrebnih postopkov in odvečnega podvajanja pristojnosti in institutov. Ti prav gotovo hromijo, paralizirajo delovanje slovenskega državnega aparata. Predlog zakona vidimo kot doprinos k bolj vitkemu in smiselnemu sistemu revidiranja v Republiki Sloveniji. Ob tej priložnosti v Novi Sloveniji pozivamo Vlado, da preuči dodatne možnosti za odpravo ostalih nepotrebnih podvajanj pristojnosti državnih organov, ki se gotovo lahko še kje najdejo. Verjamemo, da je cilj nas vseh učinkovito in fokusirano delo državnih organov. Poslanci Nove Slovenije bomo Predlog zakona o spremembi Zakona o Prvem pokojninskem skladu Republike Slovenije in preoblikovanju pooblaščenih investicijskih družb podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Maruša Škopac.
Hvala za besedo. Danes spreminjamo Zakon o spremembi Zakona o Prvem pokojninskem skladu Republike Slovenije in preoblikovanju pooblaščenih investicijskih družb. Treba je poudariti, da je Prvi pokojninski sklad posebna oblika pokojninskega sklada, ki je namenjen izključno kritju izplačila pokojninskih rent iz zavarovalnih polic dodatnega pokojninskega zavarovanja, ki so se oblikovale z zamenjavo za pokojninske bone. Od 1. januarja 2003 je Prvi pokojninski sklad zaprt vzajemni pokojninski sklad in dodatna vplačila ali vključitve niso mogoče. Predlog spremembe zakona je nastal na podlagi pobude Komisije za nadzor javnih financ, ki je na 35 redni seji 10. aprila 2014 pri točki Pristojnost Računskega sodišča po drugih predpisih sprejela naslednji sklep: Komisija za nadzor javnih financ predlaga Vladi Republike Slovenije, da preuči možnost sprememb Zakona o Prvem pokojninskem skladu Republike Slovenije in preoblikovanju pooblaščenih investicijskih družb, Zakona o političnih strankah, Zakona o volilni in referendumski kampanji, Zakon o Slovenskem državnem holdingu in drugih zakonov glede obveznosti opravljanja revizij in s tem razbremeni Računsko sodišče Republike Slovenije, ker je le-to v zadnjem času dobilo nove dodatne naloge. Te nove dodatne naloge Računskega sodišča so na primer revizija Nove Ljubljanske banke in DUTB. Zaradi navedenega se odpravlja obveznost, da bi moralo Računsko sodišče opravljati vsakoletno revizijo o pravilnosti poslovanja Prvega pokojninskega sklada. Treba je poudariti, da se je na podlagi 2. člena Zakona o preoblikovanju Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja družba Kad preoblikovala z izčlenitvijo zavarovalnice kot delniške družbe. Modro zavarovalnico, ki je univerzalni pravni naslednik Kad kot upravljavko Prvega pokojninskega sklada na podlagi 272. člena Zakona o zavarovalništvu pa že zdaj nadzoruje Agencija za zavarovalni nadzor. Glede na zdaj veljavno ureditev in to, da sta tako Modra zavarovalnica, d. d., kot upravljavka Prvega pokojninskega sklada kakor tudi upravljanje Prvega pokojninskega sklada pod nadzorom Agencije za zavarovalni nadzor, se odpravlja revizija o pravilnosti poslovanja Prvega pokojninskega sklada s strani Računskega sodišča. Je pa treba poudariti, da je bilo 22. marca 2016 na spletni strani objavljeno poročilo Računskega sodišča glede poslovanja Prvega pokojninskega sklada Republike Slovenije v letu 2012 in 2013, za obe leti je Računsko sodišče podalo pozitivno mnenje, kar kaže na to, da se dejansko delo med Računskim sodiščem in AZN podvaja. Zaradi vsega navedenega bo Poslanska skupina Stranke modernega centra podprla zakon o spremembi Zakona o Prvem pokojninskem skladu Republike Slovenije in preoblikovanju pooblaščenih investicijskih družb. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo [[…]]Ne? Nikogar ni. Nadaljujemo. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marija Antonija Kovačič.
Spoštovana podpredsednica, spoštovana sekretarka, spoštovani poslanci in poslanke! Predlog zakona, ki je pred nami, je kratek in po vsebini razmeroma enostaven. Predvideva namreč črtanje tretjega odstavka 23. člena obstoječega zakona, ki pravi, da revizijo o pravilnosti poslovanja Prvega pokojninskega sklada vsako leto opravi Računsko sodišče. Ob tem je že takoj na začetku treba pripomniti, da nadzor nad njegovim upravljanjem že zdaj na podlagi prvega odstavka istega člena izvaja Agencija za zavarovalni nadzor. Vzrok za noveliranje obstoječega zakona tiči v sklepu, ki ga je sprejela Komisija za nadzor javnih financ aprila 2014 in govori o tem, da se prouči možnost sprememb glede obveznosti opravljanja revizij, s čimer bi razbremenili Računsko sodišče. Vlada je dva meseca po tem sprejela odgovor na sklep, v katerem je navedla, da je ta predlog sprejemljiv. V Poslanski skupini Desus smo bili ob obravnavi novele pozorni na to, da se kljub spremembi zagotovi ustrezen nadzor nad poslovanjem Prvega pokojninskega sklada. Res je, da se sklep komisije nagiba le k zmanjševanju števila revizij, vendar smo dobili zagotovila, da nadzor s strani Agencije za zavarovalni nadzor ne bo nič manj temeljit, poleg tega pa sprememba tudi ne pomeni, da Računsko sodišče ne sme opraviti revizije. Ob tem je treba pripomniti, da je tudi v splošnem zakonu, ki ureja vzajemne pokojninske sklade, to je v Zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ni predvidena revizija pravilnosti poslovanja vzajemnih pokojninskih skladov s strani Računskega sodišča. V Poslanski skupini Desus smo za to mnenja, da ni potrebe po dvojnem nadzoru. Prepričani smo, da varnost delovanja Prvega pokojninskega sklada ne bo v ničemer zmanjšanja, saj ostaja pod nadzorom Agencije za zavarovalni nadzor, zato bomo predlog zakona soglasno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospa Marija Bačič.
Spoštovana podpredsednica, še enkrat hvala za besedo. Lepo pozdravljeni vsi v dvorani! Računsko sodišče je spoštovana ustanova, ki ji tako laična kot strokovna in politična javnost zaupajo, da deluje v najboljšem interesu ljudi. Zaradi dobrega dela in posledičnega ugleda se množijo pobude Računskemu sodišču za revizije različnih subjektov in poslov. K tem pa se v zadnjih letih pridružujejo še nove naloge, ki so Računskemu sodišču naložene z zakonom. V prvi vrsti gre tukaj za revizijo Družbe za upravljanje terjatev bank. Vsi pričakujemo tudi trenutek, ko bo Računsko sodišče dobilo jasno zakonsko pristojnost revidiranja Banke Slovenije. Zahtevnost tovrstnih revizij je seveda izjemna in ob omejenosti virov je smiselno, da se ti usmerijo tja, kjer bodo najbolj učinkovito uporabljeni. Računsko sodišče redno in dobro sodeluje z Državnim zborom. Tako je že v prejšnjem mandatu opozorilo na nekatere zakonske obveznosti, ki obremenjujejo njegovo delo, hkrati pa zaradi podvajanja nadzora drugih institucij ni velikega smisla za dodatne letne revizije s strani Računskega sodišča. Na en tak primer so predstavniki Računskega sodišča opozorili na eni od sej Komisije za nadzor javnih financ v prejšnjem mandatu, ko je ta obiskala prostore Računskega sodišča. Gre za obveznost Računskega sodišča, da letno revidira poslovanja prvega pokojninskega sklada Republike Slovenije. Ta je določena z zakonom o Prvem pokojninskem skladu in preoblikovanju pooblaščenih investicijskih družb. Prvi pokojninski sklad, v katerem so naložena predvsem sredstva za dodatne pokojnine javnih uslužbencev, upravlja Modra zavarovalnica. Od njegove ustanovitve dalje je število takih skladov in upravljavcev naraslo. Razvila pa se je tudi zakonodaja, ki določa, da se pokojninski skladi in njihovi upravljavci vključijo vključno z omenjenima pod redni strogi nadzor Agencije za zavarovalni nadzor. Ker redna letna revizija za Računsko sodišče pomeni veliko obremenitev, so na seji Komisije za nadzor javnih financ predlagali, da se obveznost iz letne spremeni v triletno, čemur je sledila tudi komisija s svojim sklepom. Predlog, ki je pred nami, pa gre še korak naprej. V celoti namreč ukinja obvezno revizijo Prvega pokojninskega sklada s strani Računskega sodišča z argumentoma, da ga nadzor Agencije za zavarovalni nadzor ustrezno nadomešča in da ima Računsko sodišče še vedno možnost revizije Prvega pokojninskega sklada na lastno pobudo. Tej rešitvi je tudi Računsko sodišče pritrdilo in jo pozdravilo. V razpravi na matičnem delovnem telesu smo opozorili, in to želimo tudi tukaj, da nadzor Agencije za zavarovalni nadzor vsebinsko vendar ni enak kot revizija Računskega sodišča, ki je obsežnejša in širša, predvsem pa zajema tudi oceno smotrnosti poslovanja. Zato smo menili, da bi bilo smiselneje slediti sklepu komisije in zavezati Računsko sodišče k obvezni reviziji na tri leta. Menimo, da bi bilo tako bolje poskrbljeno za ustrezen nadzor nad skladom, ki pomeni dodatne pokojnine za mnoge javne uslužbence. Ker je tudi Računsko sodišče ocenilo, da obvezen nadzor ni smiseln, ocenjujemo, da je treba to spoštovati in ga razbremeniti, da se bo lahko bolje posvetilo bolj zahtevnim nalogam. Zato bomo Socialni demokrati predlog spremembe zakona podprli. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Končani smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati. Zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA – PREDLOG RESOLUCIJE O NACIONALNEM PROGRAMU RAVNANJA Z RADIOAKTIVNIMI ODPADKI IN IZRABLJENIM GORIVOM ZA OBDOBJE 2016–2025. Predlog resolucije je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog resolucije je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku, gospodu Igorju Zorčiču.
Hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na svoji 19. seji dne 6. 4. 2016 kot matično delovno telo obravnaval Predlog resolucije o nacionalnem programu ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom za obdobje 2016–2025, ki jo je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje predložila Vlada na podlagi 109. člena Poslovnika Državnega zbora. V dopolnilni obrazložitvi je ministrica za okolje in prostor gospa Irena Majcen podala poglavitne usmeritve in cilje predloga resolucije. Poudarila je, da predlog resolucije predstavlja podlago za izpolnitev 11. člena Direktive Sveta 2011/70/EURATOM iz leta 2011 o vzpostavitvi okvira skupnosti za odgovorno in varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, ki od vsake države članice zahteva, da zagotovi izvajanje tega programa. Izdelava in sprejemanje nacionalnega programa tako poteka skladno z direktivo in Zakonom o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti. Ministrstvo za okolje in prostor je na podlagi Zakona o varstvu okolja pred javno razgrnitvijo osnutka nacionalnega programa preverilo, ali je treba opraviti celovito presojo vplivov na okolje. Glede na to, da strategije v nacionalnem programu obravnavajo le obstoječe objekte in dejavnosti, ki so že umeščene v prostor, celovite presoje vplivov na okolje ni bilo treba izpeljati. Nacionalni program je samostojen dokument, ki vsebuje politiko ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom, s programi in konkretnimi ukrepi za dosedanje ciljev pri izvajanju politike na tem področju. V nadaljevanju seje je predstavnik Uprave za jedrsko varnost podal vsebinsko obrazložitev posameznih poglavij predloga resolucije s predvidenimi ukrepi na posameznih področjih, ki so zajeti v 12 strategijah. Poudaril je, da poleg tehničnih ukrepov predlog resolucije določa tudi roke za pravočasno zagotavljanje pogojev za varno ravnanje z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom. Podana je tudi ocena potrebnih finančnih sredstev za realizacijo. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je opozorila, da so podali določene pripombe, ki so v glavnem redakcijske narave in se ustrezno odpravljajo z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin. Predstavnik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je poudaril, da komisija predlog resolucije podpira. V razpravi je bilo poudarjeno, da predlog resolucije predstavlja dober okvirni dokument za ureditev tega področja, ki pa mu mora slediti operativni program z jasnim finančnim in terminskim načrtom. Izraženi so bili nekateri pomisleki glede ocene stroškov in višine potrebnih sredstev, predvsem če Republika Hrvaška ne bo upoštevala zaveze, da poskrbi za svoj del odpadkov oziroma ne bo dosežen dogovor glede skupnega odlagališča. Po razpravi je odbor sprejel amandmaje PS SMC, Desus in SD k poglavju Vsebina ter k poglavjem 3.1, 4.7 in 9. Nato je odbor glasoval še o vseh poglavjih predloga resolucij skupaj in jih prav tako sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo gospod Franc Laj.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani državni sekretar, dragi kolegice in kolegi! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev načeloma podpiramo dokument, ker se zavedamo naše skupne družbene odgovornosti za ustvarjanje ustreznih pravnih in osnov za varno in učinkovito ravnanje z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom v skladu z najvišjimi mednarodnimi standardi. V resoluciji, ki je krovni dokument, pa bi želeli izpostaviti nekaj področij, kjer ali zaznavamo potencialna tveganja za dosego načrtovanih ciljev ali pa so ti vprašljivi z vidika družbene upravičenosti. Prvič, pogrešamo natančen scenarij strategije za primer, če Republika Hrvaška ne bo pravočasno izpolnila svojih obveznosti do skladiščenja radioaktivnih odpadkov iz nuklearne elektrarne in razgradnje le-teh. Prav zaradi tega Vlado in vse pristojne pozivamo, da čim prej uspešno zaključijo pogajanja s hrvaško stranjo, kajti v nasprotnem se lahko zadeve močno zapletejo in bodo bremena padla na nas, na naš proračun. Kot primer odškodnine za nedobavljeno električno energijo v višini 24 milijonov evrov. Drugič, sedanja dinamika zbiranja sredstev, višina prispevka in sedanji odlivi ne zagotavljajo pravočasnega zbiranja potrebnih sredstev, višina nadomestila zaradi omejene rabe prostora in pogajanja o tem z lokalnimi skupnostmi. Tretjič, za nas je nesprejemljiva načrtovana finančna konstrukcija za pokrivanje stroškov izvajanja resolucije, ki predvideva obremenitev proračuna za 36,5 milijonov evrov in prenos bremen na vse davkoplačevalce ob tem, da pa ugotavljamo, da je najcenejša električna energija prav iz nuklearke. To je nedopustno. Bremena naj nosijo tisti, ki od tega imajo tudi korist. Pričakujemo, da naša opozorila vzamete resno in naj se poiščejo ustrezne rešitve. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Vesna Vervega.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Ministrica, kolegice in kolegi! Resolucija o nacionalnem programu ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim jedrskim gorivom je samostojen program, ki je izdelan na podlagi stanja na področju radioaktivnih odpadkov in izrabljenega jedrskega goriva v Sloveniji. V predlog resolucije so vključeni verjetni scenariji ravnanja z radioaktivnimi odpadki, izdelani predlogi tehničnih ukrepov, določeni so roki za pravočasno zagotavljanje pogojev za varno ravnanje z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim jedrskim gorivom, podana pa je tudi ocena potrebnih finančnih sredstev za realizacijo resolucije. V nadaljevanju bodo pripravljeni operativni programi, na podlagi katerih bodo na izvedbeni ravni določeni konkretni ukrepi po posameznih specifičnih področjih ravnanja z radioaktivnimi odpadki. Nacionalni program obravnava ključne probleme ravnanja z radioaktivnimi odpadki, kot so odpadki iz Nuklearne elektrarne Krško, odpadki, ki nastajajo zaradi obratovanja raziskovalnega in izobraževalne reaktorja TRIGA pri Inštitutu Jožef Štefan v Brinju pri Ljubljani, nizko in srednje radioaktivni odpadki, ki so nastali zaradi rabe radioaktivnih snovi v industriji, medicini in raziskavah in se skladiščijo v centralnem skladišču takih odpadkov v Brinju pri Ljubljani ter radioaktivna rudarska ter hidrometalurška jalovina na območju rudnika Žirovski vrh in drugi. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo Predlog resolucije o nacionalnem programu ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gradivom za obdobje 2016–2025 podprli. Menimo namreč, da predlog sledi cilju zaščite ljudi in okolja pred nepotrebnimi škodljivim učinki sevanj ter hkrati zagotavlja varno izvajanje sevalnih dejavnosti in uporabo virov ionizirajočega sevanja tako za pridobivanje energije kot za podporo in krepitev industrije, raziskav, medicine in drugih institucionalnih dejavnosti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Ljubo Žnidar.
Spoštovana podpredsednica, spoštovani ministrica, kolegice in kolegi! Dopolnjen Predlog resolucije o nacionalnem programu ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom za naslednjem desetletje opredeljuje naslednje. Opisuje slovenski jedrski program in radioaktivne odpadke, določa splošne cilje ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom, opisuje pripravo programa razgradnje Nuklearne elektrarne Krško kakor tudi program odlaganja radioaktivnih odpadkov in izrabljenega govoriva iz Nuklearne elektrarne Krško. Ob analizi stanja ter ob upoštevanju potreb je obdelanih in predstavljenih 12 strategij za dosego vseh navedenih ciljev. Iz gradiva je moč razbrati, da bo Nuklearna elektrarna Krško obratovala tudi po letu 2023 ob izpolnjeni varnostni nadgradnji. Stroški za izvajanje resolucije v obdobju 2016–2025 so ocenjeni na dobrih 185 milijonov, od tega 36 milijonov in pol iz proračuna. V Slovenski demokratski stranki menimo, da državni proračun prevečkrat prevzema finančno odgovornost za ravnanje z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom in da bi te stroške morali nositi povzročitelji. Predlog resolucije načrtuje tudi znižanje nadomestil za omejeno rabo prostora, kar pa še sploh ni usklajeno z lokalnimi skupnostmi. V Slovenski demokratski stranki smo podali predstavljena opozorila, predlagani resoluciji pa ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovane in spoštovani! Danes se seznanjamo z drugo resolucijo o nacionalnem programu ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom, tokrat za naslednje desetletno obdobje, torej do leta 2025. Po oceni Desusa je Republika Slovenija s pripravo tega tako zelo pomembnega dokumenta pokazala odgovoren odnos do strokovnega in predvsem varnega ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom. Dokument je dobro sprejet tudi v strokovni javnosti, ki pričakuje njegovo potrditev. Kot smo danes že slišali in verjetno še bomo, dokument vsebuje 12 strategij, ki v glavnem obravnavajo ravnanje z radioaktivnimi odpadki, ki so nastali med obratovanjem jedrskih oziroma sevalnih objektov kot tudi tistimi, ki so nastali v industriji, raziskovalni dejavnosti in v medicini. Dokument podrobneje opredeljuje dve ključni spremembi, ena je gradnja in obratovanje suhega odlagališča za izrabljeno gradivo in visokoradioaktivne odpadke, druga pa gradnja in obratovanje odlagališča nizko- in srednjeradioaktivnih odpadkov. Glede na to, da je Nuklearna elektrarna Krško, po domače NEK, največji jedrski objekt v naši državi, se ji seveda v resoluciji nameni tudi največ pozornosti. Tako je v resolucijo vključena tudi strategija razgradnje le-te, ker se predvideva posodobitev programa razgradnje in nadaljnje obratovanje elektrarne. Leta 2021 naj bi bil opravljen obsežen program nadgradnje varnosti naše jedrske elektrarne, kar v naši poslanski skupini seveda podpiramo. V Poslanski skupini Desus ugotavljamo, da je urejanje odlaganja radioaktivnih odpadkov iz nuklearne elektrarne in delovanje ter razgradnja le-te v precejšnji meri odvisno tudi od realizacije meddržavne pogodbe s Hrvaško in ravnanja te sosednje države. Hrvaška namreč že v preteklosti ni izpolnjevala svojih obveznosti, zato obstaja utemeljena skrb, da se bo takšno ravnanje z njihove strani ponovil. Dejstvo je, da bi si na podlagi pogodbe morali obe državi deliti stroške obratovanja nuklearne elektrarne in odlaganje odpadkov na polovico. Če se Hrvaška tega ne bo držala, bo vso breme padlo na slovenski proračun, česar pa si zagotovo na naši strani nihče ne želi. Poslanke in poslanci Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bomo predlog resolucije podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospa Marija Bačič.
Spoštovane, spoštovani, še enkrat prav lep pozdrav in posebej pozdravljam še gospo ministrico in državna sekretarja! Predlog resolucije o nacionalnem programu ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom za obdobje 2016–2025, ki ga je pripravila Vlada in nam ga posredovala v obravnavo po rednem postopku, na kratko opisuje slovenski jedrski program, pravno-formalno opredelitev radioaktivnih odpadkov, veljavno zakonodajo in mednarodne pogodbe, podaja splošne cilje in načela ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom, postopke za zmanjšanja nastaja, vnos, iznos, uvoz, izvoz in tranzit radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva, zagotavljanje kadrovskih in finančnih virov, financiranje področja, mejnike in programe za obdobje 2016–2025, pripravo programa razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in programa odlaganja radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva iz Nuklearne elektrarne Krško. Resolucija vključuje tudi obširno analizo stanja za vse vrste radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva po posameznih objektih s podatki o trenutnih količinah in ocena prihodnji količin, vključno z radioaktivnimi odpadki in razgradnje. Resolucija v analizi stanja na področju raziskav in razvoja obravnava pereče probleme, ki se nanašajo na raziskovanje in razvoj ter na izobraževanje in usposabljanje. S tem je povezana tudi raziskovalna in razvojna dejavnost na področju ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom. V četrtem poglavju resolucije so na podlagi analize stanja na področju ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom ob upoštevanju potreb po pravočasnem zagotavljanju pogojev za reševanje problemov, povezanih z njimi, predstavljene strategije z ukrepi za doseganje ciljev za vse vrste radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva za čas veljavnosti resolucije in tudi za daljše časovno obdobje. Predstavljenih je 12 strategij s konkretnimi ukrepi za dosego ciljev za vsako posamezno strategijo in s predlogi tehničnih ukrepov. Določeni so roki, nosilci ukrepov in viri financiranja. Prikazana je ocena stroškov za izvajanje ukrepov za dosego ciljev iz resolucije po posameznih področjih nacionalnega programa. Navedeni so okvirni stroški, ki bremenijo državni proračun in Sklad za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško. Zadnji del resolucije je namenjen komuniciranju, izobraževanju in poročanju, opredeljen pa je tudi način sodelovanja in obveščanje javnosti pri odločanju na tem področju. Navedena je odgovornost posameznih akterjev za izvajanje nacionalnega programa ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom. Opredeljeno je spremljanje napredka pri izvajanju nacionalnega programa, ki se zagotovi z vsakoletnim preverjanjem stanja izvajanja programa. Organ, pristojen za jedrsko varnost, enkrat letno zbere informacije od posameznih izvajalcev strategije in jih vključi v letno poročilo o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti, ki ga Vlada predloži Državnemu zboru Republike Slovenije vsako leto do konca julija za preteklo leto. Dovolite, da ob tej priložnosti na kratko podam še mnenje Socialnih demokratov glede energetike v Sloveniji. Socialni demokrati se zavzemamo za trajnostno energetiko in smotrno gradnjo novih energetskih objektov. Slovenija se mora vrniti k politiki vodenja z zgledom in si je postavila ambiciozne cilje trajnostnega razvoja in te cilje integrirala v siceršnji nabor razvojnih politik tudi na področju energetike. Pri tem nas vodi okoljska nujnost in ekonomska potreba po doseganju visoke stopnje nacionalne samozadostnosti, ki v interakciji z globalnimi trgi nanje plasira odličnost slovenskega znanja in dodane vrednosti. To še posebej velja za energetski sektor, ki potrebuje zmeren ekonomsko vzdržen način prehoda v družbo obnovljivih virov energije in bistveno povečane energetske učinkovitosti. Ob tem pa velja tudi spomniti, kaj smo koalicijske partnerice zapisale v koalicijski sporazum, in sicer da bomo na področju energetike podprli projekte s trajnostno naravnano oskrbo z energijo. O konkretnih energetskih projektih bodo odločitve sprejete v okviru priprave novega energetskega koncepta. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo resolucijo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Združene levice, zanjo dr. Matej Tašner Vatovec.
Hvala, podpredsednica. Danes obravnavamo Resolucijo o nacionalnem programu ravnanja z radioaktivnimi odpadki in iztrošenim jedrskim gorivom za naslednje desetletno obdobje. Slovenija ima dva jedrska reaktorja in še večje število manjših povzročiteljev radioaktivnih odpadkov, zato nacionalni program ravnanja s temi odpadki seveda potrebujemo. Resolucija sama je sicer zelo tehničen dokument, kar se za tak nacionalni program tudi spodobi. V resoluciji je večkrat tudi jasno in nedvoumno zapisano načelo, da povzročitelj nastanka radioaktivnih odpadkov plača tudi stroške njihovega odlaganja. Problem je sama izvedba tega načela. Nizke- in srednjeradioaktivne odpadke bo treba varno hraniti še nekaj stoletij, iztrošeno jedrsko gorivo pa nekaj tisočletij. Stroški, ki jih bo to povzročilo, so nepredvidljivi. Besedilo resolucije to samo ugotavlja na primeru radioaktivnih odpadkov malih povzročiteljev. V zvezi s financiranjem Sklada za razgradnjo Nuklearne elektrarne Krško ugotavlja, da ob sedanjih odlivih predvsem zaradi nadomestil za omejeno rabo prostora zbrana sredstva za razgradnjo NEK ter odlaganja radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva ne bodo zbrana pravočasno. Z drugimi besedami, prispevki za vplačila v sklad, ki jih izplačuje NEK, so prenizka. To pomeni, da cena električne energije iz Nuklearne elektrarne Krško ni realna, saj ne vsebuje vseh stroškov, ki jih njena proizvodnja povzroča. Država tako subvencionira jedrsko energijo in finančno breme shranjevanja radioaktivnih odpadkov prelaga na prihodnje rodove. Sredstva za razgradnjo raziskovalnega reaktorja TRIGA Mark II pa se sploh š ene zbirajo, niti ni znana natančnejša ocena njihove višine. Čeprav gre pri TRIGI za znanstvenoraziskovalni projekt nacionalnega pomena, lahko tudi tu vidimo eksternalizacijo stroškov delovanja tega reaktorja s prenašanjem finančnih bremen njegove razgradnje in shranjevanja odpadkov na prihodnje rodove. Nacionalni načrt ravnanja z radioaktivnimi odpadki in iztrošenim gorivom potrebujemo, vendar pa se nam ni treba slepiti, da načelo povzročitelj plača, dejansko velja, pa če je ta še tolikokrat zapisan. Zato se bomo v Združeni levici glasovanja vzdržali.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospa Iva Dimic.
Spoštovana predsedujoča, spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Resolucija, ki jo imamo pred seboj, nam daje vpogled v slovenski jedrski program in ravnanje z radioaktivnimi odpadki ter obstoječo zakonsko ureditev. Poleg tega opredeljuje splošne cilje in načela glede ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom. Resolucija nam predstavi pripravo programa razgradnje Nuklearne elektrarne Krško, pa tudi pripravo programa odlaganja radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva iz elektrarne ter postopke za zmanjšanje nastajanja tovrstnih odpadkov med obratovanjem in razgradnjo. Resolucija tudi določa najpomembnejše točke program za naslednje desetletje. Zajema analizo stanja za vse vrste radioaktivnih odpadkov po posameznih objektih s podatki o trenutnih količinah uskladiščenih odpadkov in ocenah prihodnjih količin. Še posebej pomembno je, da resolucija podaja analizo stanja na področju raziskav in razvoja. Krščanski demokrati pogrešamo razmislek o zagotavljanju alternativnih virov financiranja tudi na tem področju v prihodnje. Vprašanje, ki bi zahtevalo nekoliko več pozornosti, je prav gotovo povezano z odnosi z Republiko Hrvaško, ki je zavezana k prevzemu svojega dela radioaktivnih odpadkov. Preden bi se morebiten pravni spor o tem na ravni Evropske unije razrešil, bi morala Slovenija prevzeti še hrvaški del odpadkov. Zato slovensko vlado sprašujemo, ali je pripravljena tudi na tak scenarij. Spomniti velja še na stališče Državnega sveta, ki je zaskrbljen nad ugotovitvijo, da sedanja dinamika zbiranja sredstev, višina prispevka in sedanji odlivi predvsem zaradi nadomestil za omejeno rabo prostora ne zagotavlja pravočasnega zbiranja sredstev za razgradnjo Nuklearne elektrarne Krško in odlaganje radioaktivnih odpadkov ter izrabljenega goriva. Kot ugotavlja Državni svet se je z uredbo znižalo nadomestilo zaradi omejene rabe prostora za okoli kar 10 %. Vlada je sicer sredi lanskega leta zaradi zahtev upravičenih občin vrnila višino nadomestila na raven, ki je veljala do začetka leta 2015. V povezavi z navedbo v predlogu resolucije, da je treba med drugim proučiti tudi možnosti za znižanje nadomestil za omejeno rabo prostora, je državne svetnike zanimalo ali o taki možnosti že potekajo pogovori z lokalnim okoljem. Državni svet je ugotovil, da se pristojno ministrstvo o tem z lokalnimi skupnostmi ne pogovarja. Resolucija sicer široko ureja področje ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom ter tako posega v pomembno sfero varnosti države. V zadnjem desetletju se je stanje na tem področju spreminjalo, zato je določitev nove usmeritve nujna. V Novi Sloveniji Predlogu resolucije o nacionalnem programu ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom za obdobje 2016–2025 ne bomo nasprotovali.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Amandmaji k dopolnjenemu predlogu resolucije niso bili vloženi. Glasovanje o predlogu resolucije v celoti bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZA RAZPIS POSVETOVALNEGA REFERENDUMA O NASTANITVI MIGRANTOV V REPUBLIKI SLOVENIJI. Predlog za razpis posvetovalnega referenduma je v obravnavo zboru predložila skupina 21 poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom. Besedo dajem predstavniku predlagatelja, mag. Branku Grimsu, za dopolnilno obrazložitev predloga.
Vsem zbranim prav lep pozdrav v imenu Slovenske demokratske stranke! V minulih dneh ste lahko zasledili v medijih dve hkrati objavljeni sporočili, ki šele v povezavi povesta enega ključnih argumentov za referendum o številu migrantov oziroma azilantov, ki bi jih Slovenija bila pripravljena vzeti v obravnavo. Hkrati je bilo objavljeno, da je Vlada Republike Slovenije dala razpis za stanovanja za migrante in da se je javilo fantastično število 11 ponudnikov. In hkrati ste lahko prebrali, da v dveh primerih mečejo iz stanovanj dva slovenska državljana, ki sta zbolela za rakom in nista mogla več poravnavati svojih stroškov. V enem primeru pa smo na Facebooku sledili, kako nekomu z levkemijo, torej tudi s krvnim rakom, rubijo celo medicinske aparate. Oprostite, taka država ni socialna, ne izpolnjuje ustavnih načel, ki so zapisana že na začetku Ustave Republike Slovenije. S tako vlado, ki to počne, ne želi najbrž noben normalen v tej državi imeti nobenega opravka več. Tisto, kar je sporočilo tega, je, da je seveda treba najprej poskrbeti zase, za svoje probleme, ki jih ima Slovenija ogromno in izjemno hudi so. In šele potem in na pravi način lahko pomagaš drugim. To, kar se dogaja v Evropi, pa je čisto nekaj drugega. Čez Slovenijo je šlo več kot 460 tisoč migrantov v minulem obdobju, če sem precizen 476 tisoč 184 in vsi po vrsti so bili ilegalci. Vse kar se je dogajalo v zvezi s temi migranti, je bilo nezakonito, je bilo v nasprotju s predpisi Republike Slovenije in očitnem nasprotju s schengenskimi in drugimi predpisi, ki nas zavezujejo na mednarodni ravni. Seveda se bo to vrnilo prej ali slej kot hud bumerang. Zadnje dni so mediji zazibali državljanke in državljane in vsi kar že verjamejo, da je zdaj ta kriza končana. Ta kriza seveda ni končana. To je povedala zelo jasno tudi Vlada sama, pa tudi evropske institucije, ampak se bo vlekla še vrsto let. Evropa v tem primeru ne ravna pravilno. Kajti, domovina je dom. In tisti, ki tu živijo imajo pravico, da odločijo, koga želijo sprejeti v svoj dom in v kakšnem številu, koliko torej zmorejo. Tisto kar pa se dogaja, na najlepši način razgalja številka, ki sem jo namenom omenil na začetku, da je bilo celih 11 ponudnikov na vladni razpis za stanovanja migrantom. Poglejte, če bi samo vsi tisti levičarski novinarji, tisti razvpiti orkester 571 vsak svoje stanovanje oddal za migrante, bi imeli več kot zadostno število glede na tisto, kar je Vlada iskala. Pa jim seveda na kraj pameti ne pride, ker vedo s čim imajo opravka. In po drugi strani, če bi vsi tisti 400 in več levičarji, ki so demonstrirali tam po Kotnikov in pred tem netili prepire in celo nasilje na meji, ovirali naše policiste pri opravljanju njihovega delam, vsak oddal svoje stanovanje migrantom, bi tudi ta bila ta številka povsem drugačna. Ne bi bilo nobenega problema. Pa jim na kraj pameti ne pride. Na levičarskih demonstracijah so celo izrazili pripravljenost na nasilje. Bili so zakrinkani, imeli so kole, imeli so nekateri še katane in tonfe pa ne vem, kaj še vse se je dalo videti na tistih fotografijah, na kar so bili policisti opozorjeni in je bilo rečeno s strani ministrice, da bodo to še raziskali – to še čakam, na to vprašanje, mimogrede, že na dveh sejah, pa nje na sejo ni bilo –, ampak tisto, kar je bistvo te poante je, kakšna nepopisna dvoličnost je to. Agresivno pritiskajo in diskreditirajo javnost, posameznike, ki opozarjajo na varnost, pritiskajo na institucije, da je treba nekritično izvajati stalno politiko odprtih vrat. Ko pa gre za konkretno oddajo stanovanj migrantom, pa njihova lastna vrata ostanejo trdno zaloputnjena, zaprta. To je dvoličnost, gospe in gospodje, in to je realno stanje Evrope v tem primeru. Gre za lažno humanitarnost in zaradi te lažne humanitarnosti umirajo ljudje. Ravno zadnjič je spet utonilo nekaj sto pribežnikov, skupna številka je zdaj v Sredozemlju že tam neke blizu 6 tisoč. Poleg tega umirajo ljudje v terorističnih napadih v Parizu, v Bruslju, v posameznih napadih tudi drugod. Vsi ljudje umirajo in kriv je tisti, ki jih je vabil v Evropo, gospe in gospodje. Tisti, ki je ljudem dajal lažne obljube, tisti, ki je zagotavljal in prisiljeval vse, da je treba kršiti celo zakone, samo da lahko vsi pridejo. Kje so zdaj vsi tisti? Odgovornost za tiste, ki se utapljajo, je na tistih, ki ljudi v Evropo vabijo, ki jim pravijo, da bo za vse prostor. Seveda ga ne bo, ker ga ne more biti. In po drugi strani za nasilje, ki je bilo in ki se dogaja in se bo dogajalo, so krivi tisti, ki so protizakonito dovolili vstop 100 tisočim migrantom, zdaj pa igrajo z njimi en tak sramoten pingpong. Za enega, ki ga vrnemo Turčiji, nam Turčija dostavi naslednjega, poleg tega prihajajo še razpršeno drugi novi in ko bomo tiste vrnili, nam bo Turčija spet legalno vrnila naslednjega in te bomo prisilno po kvotah razdelili po državah – to je pa krasna politika Evropske unije! Pri nas pa mečemo za to na cesto, pa ne samo pri nas, podobni primeri so znani tudi, konkretno je šlo za starejše ljudi, za invalide iz Nemčije pa še iz nekaterih drugih držav, mečemo ljudi iz stanovanj, ampak stanovanja bomo pa oddajali za migrante. To pa ni problema. In nekdo mi bo razlagal, da je to socialna država. Ja, pa kaj še. To je čisto navadna, če uporabljam besedo mame od znanega slovenskega politika, velika svinjarija, ki socialno državo, ki je zapisana v ustavi – in to že povsem na začetku in s pravno državo nima prav ničesar skupnega. Zato, gospe in gospodje, je ta referendum ne samo potreben, nujen je, da se da jasen signal vsem, ki so na oblasti v Sloveniji, predvsem pa, če bi bila slovenska oblast pametna in odgovorna, bi to uporabila zato, da bi imela tudi argument proti evropskim institucijam. Kajti verjemite, da ta zadeva ni končana. Šele začela se je. Šele začela se je. In takrat bo treba imeti vse argumente za to, da boš povedal, poglejte, mi toliko ne zmoremo, mi imamo svoje probleme, smo država, ki ni tako bogata, ampak najprej moramo pomagati svojim. Najprej moramo mi pomagati tisti mami z dvema otrokoma, o kateri smo zadnjič brali, da so jo vrgli na cesto iz stanovanja. Najprej moramo pomagati tistemu slovenskemu invalidu, ki so mu rubili še celo medicinske aparate. Najprej moramo pomagati tistima dvema slovenskima invalidoma, bolnikoma, obolelima za rakom, ki nista več zmogla poravnavati stroškov in so ju zato metali iz stanovanja. Tem je treba, gospe in gospodje, pomagati! Najprej. Potem pa je treba poiskati en realen način in pomagati tam in tako, da bo pomoč dosegla svoj maksimalni učinek, to pa nikakor ni uvažanje migrantov v Evropo, ampak bi bilo treba enkrat tej dragi Evropi sneti rokavice, narediti nekaj varnih območij, usmeriti ljudi tja in potem usmeriti tja tudi pomoč za toliko denarja, za kolikor enega človeka tukaj slovenska država preživlja eno leto, bi lahko nekje na bližnjem vzhodu preživljali več družin celo leto. To se pravi, tudi v tem pogledu, v ekonomskem pogledu tukaj ne gre za pomoč, gre za čisto nekaj drugega. Gre za mešanico finančnih računov, političnih računov, politične računice nekaterih, ki vidijo tam nove volivce; saj se spomnite naslovnice Mladine, ki je že na prvi strani napisala Dobrodošli 50 tisoč novih državljanov. Da gre za to, priča tudi zelo zanimiva poanta, ki se vidi v javnem diskurzu; če bi šlo za begunce, bi seveda oni komaj čakali, da se vrnejo domov, potem ne bi nihče govoril o njihovi integraciji in o vsem ostalem. Govori se pa ravno in samo o tem. Zakaj pa, če so to begunci? Samo finta je seveda v tem, da vsi dobro vemo, če se enkrat nehamo sprenevedati, da to niso nobeni begunci, ampak da je Evropa preplavljena z ekonomskimi migranti, ki nimajo najmanjšega namena, da bi se vrnili domov, imajo pa seveda namen pripeljati za seboj še druge, in to na način, da izkoriščajo neumnost Evrope, ki sama potem plačuje ogromen davek. Davek ki je večkraten. Davek, ki je materialen, kajti v nevarnosti, vemo, ljudje ne trošijo, denar ostaja doma, podjetniki ne investirajo, ne odpirajo novih delovnih mest, denar ne kroži in ekonomija ne deluje. Po drugi strani so seveda tukaj varnost in pa spoštovanje človekove integritete, tiste stvari, ki bi morale biti samoumevne in nad čemer ne bi smelo biti ničesar. Vsak slovenski državljan, vsaka slovenska državljanka, vsak otrok ima pravico do osebne integritete in do popolne varnosti. In nobena pravica nikogar ni nad tem! Nobenega tujca, nobene tuje države, nobene mednarodne skupnosti, nobena pravica ne more in nikoli ne sme biti nad to pravico. In zato je bilo tisto, kar se je dogajalo lani, tako narobe in zato je to, kar bo še dogajalo, tudi ogromen problem. Če kdo naivno misli, da se bodo te stvari ustavile, naj si malo prebere izjave turškega predsednika Erdogana, ki uporablja migrante za izsiljevanje Evropske unije. In verjemite, da se to ne bo nikoli končalo. Če pa bo Evropska unija tako naivna, da bo odprla meje in ukinila vizume, lahko verjamete, da bodo iznenada nekateri dobili tiste pasoše in prišli kot turisti. In potem bo spet zelo zanimivo gledati, kako bo razprava, kako jih poslati domov. Problem bo isti samo okoli ovinka; bo druga podoba. Druga stvar, ki pa lahko naredi kratkoročno še večji šok, pa je vprašanje Makedonije. V temu trenutku se uresničuje tisto, kar smo v SDS predlagali že lansko poletje – da bi se zaščitilo mejo med Makedonijo in Grčijo. Danes Makedonci, ki niso člani Evropske unije, ki jih je Evropska unija neštetokrat izigrala in ponižala, branijo Evropsko unijo, skupaj z Višegrajsko skupino, skupaj s pomočjo nekaterih, tudi konkretno naših ljudi. Ampak ali veste, da bodo v Makedoniji volitve? In ali veste, da je bilo uradno napovedano s strani levičarjev, ki zaradi nekaterih napak vladajoče koalicije zelo verjetno računajo na zmago, da bodo v primeru zmage vsem ponovno odprli meje in da Grki na to komaj čakajo, ker želijo naprej zafrkavati Evropo – morali bi jih že zdavnaj ven vreči – in po drugi strani s tem tudi zelo dobro služijo. Saj veste, da migrantje, ki so prihajali v valovih, niso prihajali z nekimi čolni, to je larifari in pravljica za otroke. Oni so jih vozili, Grki so jih vozili kar s trajekti, s ta velikimi trajekti in so s tem lepo služili na račun celotne Evrope, njene varnosti in njene blaginje. In za to v resnici gre. Gre za vprašanje bodočnosti, za vprašanje obstoja Evrope, ki se prvič dejansko postavlja pod vprašanj. Za vprašanje tega, kakšno državo želimo zapustiti svojim potomcem in v kakšni državi sploh želimo živeti. V SDS smo prepričani, da je naš cilj, da mora biti to varna država, da mora biti to država blaginje in da mora biti to socialna država, ki bo seveda najprej pomagala sebi, svojim ljudem, svojim podjetnikom in šele potem in na pravi način tudi komu drugemu, če bo ta res pomoči potreben. Zaradi tega in zato, ker v Sloveniji ustava določa, da ima oblast ljudstvo in na prvo mesto postavlja neposredno odločanje ljudstva, neposredno uresničevanje oblasti, torej referendum, predlagamo, da se opravi referendum o temu vprašanju, koliko, če sploh, naj Slovenija še pusti odprte meje. Kajti pri vprašanju azilantov gre za to, da se to na veliko izkorišča, da se to na veliko zlorablja in da se zaradi tega postavlja pod vprašaj vse tisto, na čemer je Evropa zgrajena, njene temeljne vrednote, njene dosežke, njeno blaginjo in njen obstoj. Gre za tisto preprosto vprašanje, Slovenija je naš skupni dom, ali smo dovolj demokratični, da Slovenkam in Slovencem dovolimo, da sami na referendumu jasno izrazijo, koga in v kolikšnem številu so v svoj dom pripravljeni sprejeti. Na referendumu torej.
Predlog za razpis posvetovalnega referenduma je obravnaval Odbor za notranje zadev, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Besedo dajem predsednici odbora mag. Lilijani Kozlovič za predstavitev poročila odbora.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 18. seji 5. 4. 2016 obravnaval Predlog za razpis posvetovalnega referenduma, ki ga je Državnemu zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. Odboru je bilo o predlogu posredovano tudi pisno mnenje Zakonodajno-pravne službe. V imenu predlagatelja je mag. Branko Grims v uvodni dopolnilni obrazložitvi predstavil razloge, ki po njegovem mnenju kažejo na upravičenost predloga. Izpostavil je pomembnost vprašanja določitve najvišjega še vzdržnega števila prosilcev za mednarodno zaščito v Republiki Sloveniji, o katerem ima pravico odločati ljudstvo, prebivalci Slovenije. Tako bi prišlo do uresničitve z ustavo določene pravice, da ima v Republiki Sloveniji oblast ljudstvo, ki jo lahko izvršuje preko referenduma. Predstavnik MNZ, državni sekretar Boštjan Šefic je odbor seznanil s trenutnimi razmerami v zvezi z migrantskimi tokovi v Evropski uniji in v Republiki Sloveniji ter s številom prosilcem v lanskem in letošnjem letu. Predstavil je podlagi za podelitev statusa mednarodne zaščite osebam, in sicer Ženevsko konvencijo in Zakon o mednarodni zaščiti. Tako je nudenje mednarodne zaščite osebam, ki so za to upravičene, izraz spoštovanja humanitarnega prava, ki je del skupne evropske zakonodaje. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe, vodja Božo Strle je opozoril na pomanjkljivosti predloga, in sicer da mora biti vprašanje, ki naj bo predmet referenduma, jasno izraženo, da bi bilo s pravnega vidika za presojo jasnosti vprašanja potrebno poznati vsebino bodočih zakonskih določb, ki naj bi predlagano vprašanje udejanjilo v zakonodaji, kar izhaja tudi iz 28. člena Zakona o referendumu in ljudski iniciativi. Neskladna sta tudi naslov referenduma oziroma predloga in vsebina referendumskega vprašanja. V razpravi o predlogu za razpis posvetovalnega referenduma so člani odbora iz vrst SDS in NSi poudarili, da upravičenost predloga za razpis posvetovalnega referenduma vidijo predvsem v omejitvi, ki bo zajela zgolj tiste prosilce, ki so pomoči zares potrebni, in vzpostavitvi številčnega okvirja prosilcev, ki bi ga bili v praksi na ravni države sposobni nadzorovati. Medtem ko so ostali člani odbora tako koalicije kot tudi iz določenih opozicijskih vrst izrazili nestrinjanje z danim predlogom za razpis posvetovalnega referenduma in svoje mnenje utemeljili na način, da bi bilo predlagano omejevanje števila podeljevanja statusa mednarodne zaščite v nasprotju z določbami mednarodnega prava, saj vsebina Ženevske konvencije določa, da ima vsak prosilec za mednarodno zaščito pravico do obravnave v postopku, iz katere odločitve je na koncu razvidna upravičenost oziroma neupravičenost posameznika do mednarodne zaščite. Odbor je po končani razpravi glasoval o predlogu mnenja, da je Predlog za razpis posvetovalnega referenduma o nastanitvah migrantov primeren, vendar ga ni sprejel. Hvala.
Za predstavitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju na Ministrstvu za notranje zadeve gospodu Boštjanu Šeficu.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenije je obravnavala Predlog za razpis posvetovalnega referenduma o nastanitvah migrantov v Republiki Sloveniji, ki ga je v obravnavo in sprejetje Državnemu zboru posredovala skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom poslancem Jožetom Tankom dne 4. 3. 2016. Na podlagi razprave se je Vlada odločila, da predloga ne podpre. Ob obravnavi tega predloga je treba poudariti, da je predmet odločanja na predlaganem posvetovalnem referendumu določen nejasno in da je poimenovanje predloga referendumskega vprašanja neskladno. Predlog za razpis posvetovalnega referenduma se namreč nanaša na nastanitve migrantov, medtem ko se referendumsko vprašanje nanaša samo na kategorijo prosilcev za mednarodno zaščito. Kategorija oseb, na katere se nanaša predlog za referendumsko odločanje, in samo referendumsko vprašanje sta namreč različni pravni in dejanski kategoriji. Prav tako je treba poudariti, da nudenje zaščite osebam, ki zanjo zaprosijo, pomeni spoštovanje mednarodnega humanitarnega prava in človekovih pravic, zato bi določitev kvote oziroma omejevanje števila prosilcev za mednarodno zaščito pomenilo kršitev dostopnosti do postopka kot temelja begunskega prava, kršenje ene izmed temeljnih človekovih pravic, to je, pravice do pribežališča, in neizpolnjevanje določil Ženevske konvencije. Republika Slovenija je možnost omejevanja sprejema oziroma kvote uveljavila v primeru premestitve oziroma trajne preselitve prosilcev in oseb, ki potrebujejo mednarodno zaščito, iz drugih držav članic Evropske unije oziroma tretjih držav, kjer obveze do dostopnosti postopka ni, saj je bil opravljen že v drugi državi članici Evropske unije oziroma tretji državi. Vseskozi je v postopku dogovarjanja o sodelovanju v projektih trajne preselitve in premestitve na nivoju Evropske unije vztrajala na stališču, da je odločitev prostovoljna in da se pri številu sprejetih oseb mora upoštevati integracijske in nastanitvene zmogljivosti države članice, ter tako omejila oziroma določila kvoto oseb, ki jih Republika Slovenija lahko sprejme. Sicer pa je Republika Slovenija uporabila tudi številne druge ukrepe kot učinkovit odziv na povečano število prosilcev za mednarodno zaščito, kot je Odlok o določitvi seznama varnih izvornih držav, pripravila je tudi novi zakon o mednarodni zaščiti, ki bo stopil v veljavo 24. aprila tega leta, s katerim se uveljavijo hitri in učinkoviti postopki odločanja o prošnjah za mednarodno zaščito. Vse navedeno kaže na to, da Republika Slovenija uporablja vse pravne možnosti, da iz drugih držav članic oziroma tretjih držav sprejme takšno število prosilcev za mednarodno zaščito, ki jim lahko nudi učinkovite in hitre postopke, sprejem ter pogoje za vključevanje v slovensko družbo, hkrati pa spoštuje mednarodnopravno zavezujoč in ustavno varovan institut mednarodne zaščite za vse osebe, ki na njenem ozemlju zaprosijo. Zato Vlada Republike Slovenije meni, da problematiko ustrezno in učinkovito obvladuje, v skladu z zakonom in interesi Republike Slovenije in ob spoštovanju svojih mednarodnopravnih obveznosti. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo dr. Dragan Matić.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, spoštovani kolegice poslanke in poslanci! V Slovenijo je od drugega migrantskega vala od oktobra 2015 do uveljavitve poostrenega nadzora na grško-makedonski meji v marcu 2016 prešlo pol milijona beguncev in migrantov brez motenja in ogrožanja varnosti državljanov. Vlada Republike Slovenije migracijsko krizo vse od začetka suvereno upravlja, spremlja situacijo, prilagaja in stopnjuje svoje ukrepe, se odziva in spoštuje tudi voljo lokalnih skupnosti, tako je bilo tudi pri vprašanju nastanitve migrantov. Ne glede na to, da ni novih prihodov migrantov, Vlada še vedno ostaja v pripravljenosti. Tako imenovana balkanska pot ne obstaja več, migrantski tok se je po vrhu Evropska unija-Turčija umiril. Zdaj ni več nobene potrebe po sprejemanju izrednih ukrepov in sredstev, še posebej, če so ti v nasprotju z ustavo, z ratificiranimi konvencijami in mednarodnim pravom. Podatki o številu prosilcev za mednarodno zaščito v Sloveniji ne kažejo realnih razlogov za uvajanje kvot. V letu 2000 smo imeli več kot 9 tisoč prošenj za azil in v letu 2015 zgolj 277 prošenj, od septembra 2015 do 30. marca 2016 pa 624 prošenj, kljub temu da je, kot že rečeno, v Slovenijo prišlo pol milijona ljudi. Številne zahteve za sklice nujnih in izrednih sej, številna poslanska vprašanja in obravnavani predlog za razpis posvetovalnega referenduma pričajo o tem, da SDS namenoma ustvarja ozračje strahu in izrednih razmer. Nadalje je treba vzpostaviti, da je Vlada Republike Slovenije v marcu 2016 sprejela izvedbeni načrt, po katerem bo v skladu z dogovorom na evropski ravni iz Italije in Grčije premestila 567 oseb ter iz tretjih držav trajno prisilila 20 oseb, skupaj 587 ljudi. Po oceni SMC to res ne bi smelo predstavljati resne grožnje za življenje in varnost prebivalcev. Po Zakonu o mednarodni zaščiti se status begunca v Republiki Sloveniji prizna osebi, ki utemeljeno in verodostojno izkaže, da je v matični državi ogrožena zaradi rase, vere, narodnosti, političnega prepričanja ali pripadnosti posebni družbeni skupini. Odločba o priznanju statusa begunca z dnem vročitve velja kot dovoljenje za stalno prebivanje v Republiki Sloveniji. Subsidiarna zaščita pa se prizna osebi, ki ne izpolnjuje pogojev za priznanje statusa begunca, vendar izkaže utemeljene in verodostojne razloge, da bi ji bila ob vrnitvi v matično državo povzročena resna škoda, da ji grozi smrtna kazen ali usmrtitev, mučenje ali nehumano oziroma poniževalno ravnanje. Subsidiarna zaščita se prizna tudi osebi zaradi resne individualne izkazane grožnje zoper življenja ali svobodo zaradi samovoljnega nasilja v državi, od koder prihaja. Nudenje zaščite osebam, ki zaprosijo za mednarodno zaščito pomeni spoštovanje mednarodnega humanitarnega prava in človekovih pravic ter humanitaren in solidaren odnos Slovenije do dogajanja v svetu in do civilistov, ki so se znašli v ogroženih spopadih ali so v izvorni državi preganjani. Predlog za razpis posvetovalnega referenduma o nastanitvah migrantov v Republiki Sloveniji, ki so ga predlagali poslanci SDS, je treba zavrniti. Predvideva namreč sprejetje zakonodaje, ki bi bila v nasprotju s 153. členom Ustave, ki pravi, da zakoni ne smejo biti v nasprotju z ratificiranimi mednarodnimi pogodbami in pravom Evropske unije. Zakon, ki bi omejeval letno število prosilcev za mednarodno zaščito, bi pomenil kršitev dostopnosti do postopka in bi bil v nasprotju z Zakonom o mednarodni zaščiti, ustavo, Ženevsko konvencijo o beguncih kot tudi pravom Evropske unije, Dublinsko uredbo in ostalim direktivam, ki jih je Slovenija dolžna spoštovati. V Stranki modernega centra menimo, da je Predlog o posvetovalnem referendumu o nastanitvah migrantov v Republiki Sloveniji nepotreben, nedorečen in v nasprotju s temeljnimi mednarodnimi konvencijami na temu področju. Poslanci Stranke modernega centra bomo temu predlogu nasprotovali. Hvala.
Besedo imaPoslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Predsednik, ne vem, ali ste poslušali predgovornika ali niste, ampak kar nekaj krepkih je bilo povedano na račun stranke, ki ji pripadam, zato tudi zdaj malo stran glejte pa ne poslušajte, tako kot ste prej. Poslanska skupina SDS je seveda predlagala referendum na temo kvot, odnosno na temo, kako naj se Slovenija odzove v migrantski krizi odnosno koliko migrantov, prosilcev za azil naj seveda sprejme. Naj takoj na začetku rečem naslednje; Slovenija je poleg Grčije tista država, ki je v preteklem letu zlasti v oktobru, novembru in decembru, nekaj pa tudi še v januarju in februarju ogrozila schengen. Pravzaprav je tista država, ki je poleg Grčije zatajila prvič v zgodovini in ni spoštovala schengenskih pravil. Vse govorjenje na to temo, kako je šlo pol milijona ljudi čez našo in se nobenemu ni nič zgodilo, je seveda, milo rečeno, neumnost. Milo rečeno neumnost zato, ker je k temu potrebno takoj dodati, da Vlada Republike Slovenije pri tem ni spoštovala schengena. Notranja ministrica mi grozi s kakšno kazensko ovadbo, zato naj še enkrat ponovim tisto, kar sem že rekel. Skoraj pol milijona ljudi je šlo ilegalno čez Republiko Slovenijo in Vlada Republike Slovenije je seveda kolektivni storilec kaznivega dejanja po 308. členu Kazenskega zakonika, ker bi morala preprečiti ilegalne prehode državne meje, pa jih seveda ni preprečila. V nadaljevanju seveda nastane vprašanje, kako naprej. Namreč, sporazumi med Evropsko unijo, Grčijo in Turčijo, če želite, so taki kakršni so, jih poznamo, v tem trenutku delujejo, delujejo pa predvsem na račun ene nečlanice Evropske unije, to je Grčije, ki učinkovito varuje meje, meje Evropske unije, če želite. Grška policija oziroma makedonska policija šteje približno toliko ljudi, kot jih šteje slovenska policija. In kot vidite, ob minimalni pomoči iz tujine pravzaprav makedonska policija danes, to je policija države, ki ni članica Evropske unije, ki ni člana schengena, ki ni članica Nata, dejansko varuje evropske meje. To pomeni, da se s policijo te velikosti to da narediti, pa vendarle slovenska vlada tega ni zagotovila v preteklosti. In ker slovenska vlada tega ni zagotovila, smo seveda bili prisiljeni na nek način, da predlagamo referendum na to temo, da ljudstvo pove tisto, kar je potrebno povedati, kot je rekel predlagatelj gospod Grims, koliko ljudi bomo sprejeli in koliko ljudi bomo gostili. V predhodnem stališču je bilo seveda ogromno nekega moraliziranja, kako je, kako bo zadeva protizakonita in protiustavna. Ja, kako pa to veste? Kako pa to veste? Se pravi, nekdo je futurolog ali kaj, ne zgodovinar. Zakaj? Namreč, mi predlagamo referendum, na katerem bi državljani povedali, kakšna je kvota, in drugo, da so jih toliko pripravljeni sprejeti. Na osnovi tega je dolžna potem Vlada Republike Slovenije, pravzaprav niti dolžna ni, ker je to posvetovalni referendum, sprejeti zakonodajo, kakšno želi ljudstvo. Kako pa veste, da bi bila taka zakonodaja protizakonita? Kako veste, da bi bila protiustavna, če zakona še sploh ni? Saj to je fatamorgana. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora se ni opredelila negativno do predloga referenduma. Opozorila je zgolj na to, da bi morali z zakonom, ki bi bil eventualno sprejet po takem uspelem referendumu, da je treba biti pazljiv z vidika ustave in mednarodnih obveznosti Republike Slovenije. Samo to je rekla. Sploh pa ni bila proti referendumu, da smo si na jasnem. In če v Stranki SMC moralizirate o tem, kako bi bilo to nezakonito, neustavno in tako naprej, potem mi povejte, v čem je ustava Poljske, Češke, Slovaške, Madžarske drugačna na tem področju. V čem so obveznosti Poljske, Češke, Slovaške, Madžarske drugačne kot obveznosti Slovenije z vidika spoštovanja mednarodnih predpisov? Zakaj govorim o tem? Zaradi tega, ker Madžarska prav tako pripravlja referendum na to vprašanje. Slovaki, Čehi, Poljaki sicer ne bodo šli na referendum, vsaj za enkrat ni podatkov o tem, ampak so sami sprejeli, njihove vlade so same sprejele tovrstno zakonodajo ali odločitve vlade karkoli že. Ali te odločitve niso v nasprotju z EU predpisi? Morebiti so. Ne misliti, da ne vem in da ne poznam teh predpisov, še kako dobro jih poznam. Toda če te države to lahko naredijo, potem to lahko naredi tudi Slovenija. Nobenega razloga ni, da tega tudi Slovenija ne bi mogla narediti. Pa če tudi, poudarjam, pa če tudi je v nasprotju z EU predpisi. Pa kaj potem! Pa kaj potem! Namreč, tako so rekli Čehi, Madžari, Poljaki, Slovaki. Oni so to rekli, ker imajo neke vlade, ki so odgovorne vlade do svojih ljudi. Tudi Avstrija. Ko je Avstrija sprejela odločitev o 37 tisoč prosilcih za azil, ki jih bodo sprejeli v letošnjem letu in nič ve, so v Bruslju žugali Avstrijcem in jih okarali, če želite, pa tam nek zunanji minister, star 28 ali 29 let, ki je rekel: »Slikajte se!« Jaz sem dolžen delovati v imenu in v interesu svoje lastne države in ne v vašem interesu. Seveda imamo v Sloveniji neko drugo vlado, ki pa je rekla nekoliko drugače: »Ne, mi bomo pa vse spoštovali!« Sedaj pa, če bodo v Bruslju rekli, da jih dobimo pol milijona, jih bomo pa pol milijona vzeli ali kako. To je torej razlog za referendum – ker Vlada Republike Slovenije klečeplazi pri teh vprašanjih pred Brusljem, se udinja, če želite, igra pokorno dekle ali kakorkoli rečete temu, zato je čas, da ljudstvo pove svoje in nič drugače. Če je možno take ukrepe sprejemati v nekaterih drugih državah, Avstrija je naredila isto kot sem rekel, oni so na vladni ravni sprejeli sklep, pa so rekli 37 tisoč je meja pa konec, potem lahko to naredi tudi naša vlada. In ker naša vlada tega na naredi, smo seveda pred tem, da skušamo to zagotoviti z referendumsko odločitvijo ljudi. Mi bomo predlog za razpis referenduma seveda podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Benedikt Kopmajer.
Spoštovani predsednik, spoštovani državni sekretar! Čeprav ste nekateri že v sredo slišali del našega stališča o tej tematiki, dovolite, da vam ga danes posredujem v celoti. V začetku marca je Poslanska skupina SDS vložila predlog za razpis posvetovalnega referenduma o nastanitvah migrantov v Republiki Sloveniji. Volivke in volivci naj bi na tem referendumu Vladi in parlamentu naložili, da z zakonom določi, da število prosilcev za azil ne bi smelo presegati števila prošenj za azil v letu 2015. Konkretne letne kvote še dovoljenjih prosilcev za azil niso navedli, a po nekaterih podatkih bi begunci smeli letno vložiti le 277 prošenj za azil. Pri tem se predlagatelji formalno sklicujejo na 44. člen Ustave, ki pravi le to, da ima vsak državljan pravico, da v skladu z zakonom neposredno ali po izvoljenih predstavnikih sodeluje pri opravljanju javnih zadev. Pri opravljanju torej lahko sodeluje tudi po izvoljenih predstavnikih. Kdaj naj odločajo po tej poti in kdaj z referendumom, ni nikjer določeno oziroma je očitno prepuščeno politični presoji. Še več, ustava določa le zakonodajni referendum, posvetovalnega pa ne omenja in pri tem prepoveduje razpis referenduma o zakonih o nujnih ukrepih za zagotovitev obrambe države, varnosti ali odprave posledic naravnih nesreč. To navajam zato, ker predlagatelju predlogu za referendum navajajo, da so migrantje resen varnostni problem države. Dosledno branijo ustave, torej ljudsko odločanje o nujnih ukrepih za zagotovitev varnosti države prepoveduje. V obrazložitvi predloga lahko beremo, da se bo migrantski val letos nadaljeval in celo povečeval in naprej, na vračanje migrantskih skupin iz Avstrije v Slovenijo že poteka in predstavlja nevarnost, da bo z zlorabami zakonodaje o mednarodni zaščiti postala žep za migrante, da nimamo urejenih razmer v policiji in vojski, da se Vlada migrantske problematike ne loteva na pravi način, zato ljudje v občinah, kjer namerava Vlada vzpostaviti migrantske centre, protestirajo. Trdijo tudi, da bi migranti Slovenijo stali kar 144 milijonov evrov letno in tako naprej. A če začnemo pri denarju, bi se veljalo vprašati, ali bi ne bilo koristneje 3 do 4 milijone, kolikor stane izvedba referenduma, porabiti kje drugje, tudi za oskrbo beguncev, ki želijo ostati v Sloveniji. Begunska slika v Evropi in zlasti pri nas po relativno uspešnem zaprtju balkanske poti kaže tudi, da so se predlagatelji ne le pri stroških za begunce, ampak tudi pri drugih napovedih in trditvah zmotili. V Sloveniji vse od 5. marca ni prihoda migrantov, prav tako ni nobenega vračanja migrantov iz zahodne Evrope. Slovenija ni postala migrantski žep, Slovenija ni več del tranzitne poti. Vlada je kljub nekaterim težavam uspešno reševala probleme v zvezi z begunskim valom. Nobenih resnih varnostnih zapletov ni bilo, tudi varnost prebivalcev in nenazadnje beguncev ni bila ogrožena, čeprav je Slovenijo prečkalo skoraj pol milijona ljudi. V Poslanski skupini Desus smo že ob vložitvi predloga za razpis posvetovalnega referenduma povedali, da gre v prvi vrsti za politično potezo predlagateljev in nikakor ne za skrb do državljank in državljanov, kot sami predlagatelji to radi poudarjajo. Tudi ankete so pokazale, da več kot polovica vprašanih ne podpira odločanja na referendumu o politiki priseljevanja beguncev v Sloveniji. Zdi se, da predlagatelji radi pozabljajo, da mora Slovenija upoštevati evropsko zakonodajo in zaveze, ki smo jih sprejeli v Evropski uniji. Zakaj to poudarjam? Republika Slovenija je z Aktom o notifikaciji nasledstva za Konvencijo Organizacije združenih narodov leta 1992 sprejela Ženevsko konvencijo o beguncih, ki skupaj še z nekaterimi konvencijami predstavlja temelje pravil mednarodnega humanitarnega prava in zaščite beguncev v svetu. Predlagatelji kot zgled glede uvajanja kvot z zakonom vseskozi za primerjavo omenjajo Avstrijo, a povedati je treba, da Republika Avstrija ni določila omejenega števila z zakonom. Nobena država tega ni storila z zakonom, kot bi to želeli v Poslanski skupini SDS. In še to, Evropska komisija je Avstrijo že dvakrat opozorila v zvezi s kvotami. Na podlagi navedenega ocenjujemo, da bi določitev kvote oziroma omejevanje števila prosilcev za mednarodno zaščito z zakonom pomenilo kršitev dostopnosti do postopka kot temelja begunskega prava, seveda tudi kršenje ene izmed temeljnih človekovih pravic do pravice do pribežališča in neizpolnjevanje določil Ženevske konvencije. S predlagatelji pa se strinjamo v delu, da bo treba poiskati skupne rešitve za migrantsko problematiko na ravni Evropske unije, a pri tem v Poslanski skupini Desus poudarjamo, da je pri tem ključna solidarnost, Slovenija pa mora nositi tudi del svoje humanitarne odgovornosti. V poslanski skupini predloga glede na povedano ne bomo podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovani državni sekretar, spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani ostali prisotni v dvorani! Migracije so zmes ekonomskih, političnih in družbenih dejavnikov, vključujejo tako dejavnike v državi, iz katere migrant prihaja, ga silijo v to, da odide, kot dejavnike v državi, ki ga privablja. Če to tezo postavimo v zgodovinski okvir, se bržkone lahko brez večjih ugovorov strinjamo, da je bila Evropa zaradi gospodarskega blagostanja in politične stabilnosti vedno vabljiva za priseljevanje, hkrati pa je zaradi potrebe po gospodarski rasti in pridobivanja večje politične moči, dandanes pa tudi zaradi starajočega se prebivalstva, priseljenska delovna sila zelo dobrodošla. V odvisnosti od njenih lastnih potreb pa se je pogosto spreminjal tudi odnos do migracij, odnos do priseljencev, danes tudi odnos do beguncev. Tako je eden najbolj neposrednih učinkov hude gospodarske krize, ki je zadnje desetletje dušila Evropo, stanje, ko se je v Evropi zmanjšala potreba po preseljevanju, hkrati pa se je močno zaostril protimigracijski, nacionalistični in marsikje in marsikdaj tudi rasistični diskurz v političnem prostoru. Zaostrene globalne in gospodarske razmere pa so, kar je logično in jasno, ne oziraje se na potrebe stare celine dodatno povečale migracijske tokove iz juga, kjer je rekordna brezposelnost, proti severu, ki kljub omejitvam ostaja v percepciji teh ljudi, obljubah dostojnega življenja in možnosti preživetja od lastnega dela. Če k temu dodamo še preštevilna krizna žarišča, ki jih je Evropa skupaj z zavezniki soustvarjala v imenu zaščite varnosti, gospodarskih in drugih interesov, potem je ob uvodu v današnjo razpravo treba iskreno povedati vsaj to, da migrantskega oziroma begunskega vala ni ustvarila le sirska tragedija, ampak moramo povode za to tako obsežno preseljevanje ljudi kakor tudi odzive nanje razumeti v širšem, morda celo stoletnem kontekstu gibanja globalnih okoliščin, akcij in reakcij. Če se tega zavedamo, potem bomo razumeli tudi to, da situacija s katerimi se soočamo ne le mi, pač pa celoten razvitejši svet, ne moremo rešiti z rokohitrskimi potezami in čez noč, ampak le z iskanjem novega družbenega dogovora za skupni razvoj širše regije ter z vztrajanjem na vrednotah Evrope, kot je bila iz pepela grajena po strahotah 2. svetovne vojne. V Poslanski skupini Socialnih demokratov lahko razumemo potrebo predlagateljev za razpis posvetovalnega referenduma o nastanitvah migrantov v Republiki Sloveniji, na katerem bi državljanke in državljane povprašali, citiram: »Ali ste za to, da Državni zbor Republike Slovenije sprejme zakonodajo, v kateri bo določeno, da letno število prosilcev za mednarodno zaščito ne presega števila prošenj za mednarodno zaščito v letu 2015?« Razumemo njihovo potrebo po ponovnem odpiranju široke razprave o migrantskem valu in tudi o vsem drugem. Želimo pa si, da bi bila danes razprava spoštljiva, dostojna in strpna. Še več, prizadevali si bomo, da ne bo sovražna in da ne bo naravnana k spodbujanju nestrpnosti. Zagotovo pa so na tem mestu tudi vprašanja, zakaj je treba paziti na izjave danes in prav tukaj v Državnem zboru, zakaj je prav danes treba obsojati vsakršno spodbujanje k nestrpnosti in sovražnosti. Zakaj? Ker so zadnje informacije, ki jih lahko slišimo, če jih seveda želimo slišati preko medijev, umirjene in pozitivne. Ljudje se počasi navajamo na sobivanje z ljudmi iz drugih okolij. Otroci se vključujejo v izobraževalne procese in tako dalje. In če politika ubere mirnejši in spoštljivejši ton razprave, tudi le-ti ne čutijo potrebe po množičnih shodih. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi, slovenska vlada je v začetku marca 2016 sprejela izvedbeni načrt, po katerem bo v skladu z dogovorom na evropski ravni iz Italije in Grčije premestila 567 oseb, lahko tudi iz druge države članice, ki bi bila izpostavljena hudemu pritisku na nacionalni, migracijski in azilni sistem, ter iz tretjih držav, to so države, ki niso članice Evropske unije, trajno preselila 20 oseb. Končno število bo verjetno večje, odvisno od trenutnih migracijskih razmer in končnega dogovora o številu premeščenih oseb. V skladu s tem načrtom, ta proces premeščanja ljudi po državah Evropske unije že poteka. K nam prihaja deset Eritrejcev in pet družin iz Sirije in Iraka. To so znani in dostopni podatki politike in javnosti. Ne gre za presenečenja, zato tudi ni potrebe po nestrpnih nastopih. In če se vrnem k predlogu SDS o posvetovalnem referendumu o tem, da državljanke in državljane povprašamo, ali naj sprejmemo zakon, v katerem bo zapisano, kakšno je primerno število prosilcev za mednarodno zaščito na letni ravni, bi bilo od predlagateljev korektno tudi, da povedo, o kakšni oziroma kako veliki številki govorimo. Statistični podatki kažejo, da je bilo v letu 2015 v Sloveniji 277 prošenj za mednarodno zaščito. V prvih treh mesecih leta 2016 je bilo prošenj 489. Do konca leta se bo število prošenj zagotovo povečalo. Koliko jih bo, pa Socialni demokrati ne vemo. In s temi številkami ne želimo niti nočemo kalkulirati. Tega predloga o razpisu posvetovalnega referenduma o nastanitvah migrantov ne moremo podpreti. Ta predlagateljeva poteza je preveč prozorna. Kajti ne moremo podpreti referendumske kampanje, ki bi sledila, če bi bil ta predlog sprejet, v kateri bi se glede na dogodke izpred mesecev za davkoplačevalski denar odvijala povsem politična kampanja, ki bi se lahko izrodila in bi prišla k spodbujanju sovraštva rasizma in nasilja. Kar pa je v smislu razvite demokratične družbe, med katere se Slovenci uvrščamo, povsem nedopustno. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem! Predlog SDS ni nič drugega kot jasen dokaz, da SDS nima nobenih zadržkov pri svojih naskokih na oblast. Po letih plenjena, privatizacij, zategovanja pasu so izgubili vse zaupanje, zato rast svoje desničarske ideologije gradijo le še na zunanjem sovražniku, in to so v tem primeru begunci. V zgodovini smo že videli, da se kopja lomijo na plečih najšibkejših, nekoč Judje, Romi, danes begunci. Vsi dobro vemo, kam so takšne situacije privedle, videli smo, kaj pomeni priti na oblast brez izbiranja sredstev. Končni rezultat tega sta bila fašizem in nacizem. Danes vidimo skrajni porast metod SDS: rasistične govorice, razširjanje ksenofobije in sovraštva. Metode, ki jih treba nemudoma odpraviti. A te metode lahko zatreta zgolj Vlada in koalicija, ki pa sta na žalost del problema in ne rešitve. Del odgovornosti za porast te desničarske ideologije pade tudi na Vlado in koalicijo, ki z zapiranjem meja, militarizacijo in poudarjanjem varnostnih vidikov izvršuje želje in zahteve desnice. In skrajni čas bi bil, da tudi koalicija temu naredi konec. Da končno zavzame jasno držo, ki mora iti proti fašiizaciji družbe. Ne govorimo več o konservativni drži SDS ali drži, ki bi šla v smeri ljudskih strank, ampak govorimo o retoriki, ki jo uporabljajo skrajno ksenofobne in neonacionalistične stranke, in referendumska pobuda ni nič drugega kot širjenje ksenofobije in spodbujanje sovraštva. Tudi tokrat je v samem besedilu kopica laži in zavajajočih navedb, ki nimajo prav nobene podlage. V razpravi pa bo verjetno ponovno predstavljenih kup popolnoma izmišljenih zgodb, ki so jih pristojni organi že ničkolikorat zavrnili. V Združeni levici ponovno opozarjamo, da so trenutno dogajanje v Evropi in dogovori, ki jih le-ta sklepa, v nasprotju z Ženevsko konvencijo. Zaprtje meja, trgovina z ljudmi, ki se odvija med Evropsko unijo in Turčijo, je nedopustna in obsojanja vredna. V Grčiji se odvija humanitarna katastrofa, pokopališča se polnijo na vseh straneh zunanjih meja trdnjave Evrope. A Evropska unija in z njo Slovenija je dosegla svoje – problem in iskanje ustreznih rešitev je v celoti preložila na Grčijo, kaj se v Grčiji dogaja, pa nikogar več ne zanima. Če Vlade ne zanima dogajanje onkraj naše delno žičnate, delno panelne ograje, pa SDS ne zanima niti dejansko stanje znotraj le-te. Meje so zaprte. Prosilcev praktično ni več. Statistika glede podeljenih azilov pa je nič drugega kot sramotna. Odstotek odobrenih prošenj za mednarodno zaščito je bil leta 2015 16,25 %. V letošnjem letu je ta odstotek padel celo na sramotnih 5. Torej na vsakih 100 prosilcev jih je zgolj 5 deležnih ustrezne zaščite. In to pri statistiki, ki kaže, da je 42 % vseh, ki so prečkali Slovenijo Sircev ter 30 % iz Afganistana. Za Slovenijo sta očitno tudi to povsem varni državi. Lansko leto je za azil v Sloveniji zaprosilo 277 oseb. Uspešnih je bilo zgolj 45, letos jih je do meseca marca prošnje vložilo 483. Upoštevajoč uradno statistiko pa bo uspešnih približno 25. In teh 25 ljudi poskuša SDS predstaviti kot najhujšega sovražnika. Teh 25 beguncev je razlog, da SDS znova in znova vlaga zahteve, priporočila in predloge za nujno ukrepanje. Teh 25 beguncev po mnenju SDS ogroža državljanke in državljane, državne finance, še več, teh 25 ljudi po njihovem mnenju ogroža samo bit tistega, kar si fantomsko predstavljajo kot nek monolitni slovenski narod. Teh 25 beguncev predstavlja varnostni problem praktično nedoumljivih razsežnosti, tako rekoč katastrofo na vseh področjih. In s čim SDS utemeljuje te trditve? Z lažmi. Z lažmi o domnevnih posilstvih, z lažmi o krajah, celo z lažmi o poskusu nakupa slovenskih deklet. Da gre za navadne izmišljotine, si znova in znova trudi pojasnjevati tudi policija, a SDS ostaja pri enaki taktiki. Če bomo laži ponovili dovoljkrat, bodo pač nekoč postale resnica. Vlada in koalicija pa z molkom pri tem zgolj omogočajo, da se bo to zgodilo prej ne pa slej. Če vlada ne bi od samega začetka sprejemala zgrešenih ukrepov in ne bi sodelovala pri širjenju vtista, da imamo pri nas krizne in izredne razmere, bi bilo najverjetneje porasta fašizma veliko manj. A vladi je očitno bolj kot to pomembno, da se ne zameri desnici, ohrani svojo taktiko konsenzualizma ter narodne enotnosti, in zaradi tega pri tem molče sodeluje. SDS zahteva zaprtje meja, Vlada naslednji dan napove tehnične ovire na meji. SDS zahteva zaostritev azilne politike, Vlada pripravi spremembe Zakona o mednarodni zaščiti, s katerimi to zahtevo izpolni. A za SDS to očitno ni dovolj, sedaj naj bi bil nujno potreben še referendum, saj se volivke in volivci na zadnjih volitvah niso mogli opredeliti. Kar se tiče SMC to morda celo drži. Državljanke in državljani so od njih najverjetneje pričakovali malo več sočutja in pozitivnega odnosa do beguncev in manjšin na splošno. Pri SDS pa je politika že ves čas ista, če njihovo sovraštvo ni moglo biti usmerjeno zoper begunce, pa je bilo v preteklih letih usmerjeno zoper izbrisane, Rome, istospolno usmerjene pa še bi lahko naštevali. Referendum o tem, koliko ljudem, ki bežijo pred vojno in pred skoraj zagotovo smrtjo dovoliti zaščito, je vsekakor nedopusten. Zaščito moram podeliti prav vsakemu, ki jo potrebuje. Edini kriterij za podelitev zaščite je, da oseba izkaže, da je preganjena ter da ji ob morebitni vrnitvi grozi resna škoda. Prav nobene vloge pri tem ne igrajo ne rasa, ne državljanstvo, ne starost, ne izobrazba, ne katerakoli druga osebna okoliščina. Če je nekdo preganjan, mu moramo zagotoviti ustrezno zaščito. Pika. In ta točka na današnji seji se sploh ne bi smela zgoditi. Tako kot se ne bi smela zgoditi rezilna žica. Tako kot ne bi smelo priti do militarizacije. Tako kot nihče pri zdravi pameti ne bi mogel predlagati, kaj šele potrditi novega zakona o mednarodni zaščiti. In tako kot se ne bi smel zgoditi dogovor EU-Turčija in zaprtje grško-makedonske meje. Predlogu SDS zato ne samo da nasprotujemo, temveč ga v Združeni levici ostro obsojamo.
Proceduralno.
Postopkovno, gospa Anja Bah Žibert.
Predsedujoči, vi pač ponavadi res pustite, da v stališčih članice in člani ali pa kakor koli že predstavniki izvoljenega ljudstva govorimo, karkoli že govorimo. Ampak to, kar pa poslušamo iz strani Združene levice, pa presega vse meje – »fašistična in nacistična nagnjenja desnice in SDS« Najprej, spoštovani, član tega parlamenta žali vsakega poslanca iz tega dela parlamenta osebno in tudi strankarsko. Moja babica je bila ubita pod nacističnimi streli, vi pa v Državnemu zboru oziroma kolegi nosijo rdečo zvezdo, ki je pobila vse ljudi, ki ležijo raztreščeni po Hudi jami. In jaz moram kar naprej v tem državnemu zboru poslušati, kako imam fašistična in nacistična nagnjenja. V Slovenski demokratski stranki smo dali že nekajkrat zahtevo o resoluciji za totalitarizme, vse, pa tega ni nihče sprejel. In nenehno mi predstavljamo tukaj notri grožnjo. To je prvo. Drugo. »Plenili smo, SDS smo plenil.« Jaz prosim, da se to dokaže ali pa se nam opraviči. Jaz nisem plenilec. Zaenkrat sem poštena državljanka, ki še nikoli nisem videla niti od znotraj sodišča, razen ko sem šla z Odborom za pravosodje. Ne dovolim tega osebno in ne dovolim, da se to dogaja z mojo poslansko skupino in tudi drugimi kolegi, ki so na desnici. Ker je to nesprejemljivo. Lahko imamo težke besede v tem državnem zboru, smo, verjamem, tudi kdaj žaljivi, ampak to je pa že višek. Mislim, da se pač taka razprava [[...]]prej smo poslušali, kako naj bo strpna razprava, govorimo o referendumu in potem poslušamo o vsem drugem. In da govorimo, da so posilstva in nasilje, in da tega ni. Vse to je bilo po televizijah, to so posnetki, živi. Oprostite predsednik, ker sem dolga, ampak res, to so skrajne laži in žalitve. Preveč je tega in prevečkrat se to dogaja in to od ljudi, ki so stali in vzklikali skupaj s tistimi, ki so na slovenski ulici bili oboroženi, jaz bom pa poslušala, da imam nacistična in fašistična nagnjenja. Kdo ima kakšna nagnjenja? Kdo ima željo po krvi? Naj pogleda svoje slike, kje je kdaj bil. Hvala lepa.
Dobro veste, je bilo že večkrat povedano, da ne posegam v stališča poslanskih skupin. Izražena stališča poslanskih skupin so njihova odgovornost ne samo kaj drugega. Vi ste lahko povedali, kaj si o tem mislite, zato menim, da v bistvu takšno postopkovno ne potrebuje kakšno drugo reakcijo, samo to, da ste bili slišani. Je absolutno dovolj. Ljudje si pa sami ustvarjajo svoje mnenje. V tem parlamentu žal moramo tudi velike razprave opravljati, bolje jih je opraviti tukaj kot kjerkoli drugje. Zato dajem zdaj besedo Poslanski skupini Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovani predsednik! Ja, drži, kar težko je imeti stališče poslanske skupine po tako borbenem, bojevitem stališču predhodnika, izraz Združene levice. Mineva pa že osmi mesec, odkar se je Evropska unija, s tem tudi Slovenija znašla v vrtincu globalnih sprememb, ujeta tako rekoč v migrantske tokove, ki še vedno vsakodnevno diktirajo politike držav članic. Če je kdo na začetku še mislil, da gre le za humanitarno krizo, iz katere bomo izšli kot dobrotniki, solidarni do tujcev, ki zapuščajo svoje domove v strahu pred vojno, je danes vsakomur jasno, da govorimo o migrantski krizi, tudi o številnih ekonomskih migrantih, ki želijo v obljubljeno deželo, torej v države Evropske unije. Kljub temu, da je danes balkanska migrantska pot zaprta, ostajajo vsa vprašanja v zvezi s to problematiko, od finančnih zmožnosti naše države do varnostnega vprašanja, še vedno odprta. Pa poglejmo nekaj dejstev. Prvič, novela Zakona o mednarodni zaščiti sprejeta pred dobrim mesecem in pol je ohranila enako raven pravic prosilcev in pravic oseb s priznano mednarodno zaščito. Celo več, zakon je uskladila z Zakonom o tujcih, po katerem imajo osebe s priznano mednarodno zaščito pravico do združitve z družinskimi člani, pri tem ne gre le za ožje družinske člane, kar sicer zahteva od držav članic Evropska unija, evropska direktiva, temveč za vse druge sorodnike prosilca, če med njimi obstoji življenjska skupnost, ki je v bistvenem podobna primarni družini oziroma ima enako funkcijo, kot jo ima družina, kar pomeni predvsem pristne družinske vezi med družinskimi člani, fizično skrb, varstvo, zaščito, čustveno podporo in finančno odvisnost. In v Novi Sloveniji smo prav temu nasprotovali, saj naša država svoje azilne politike glede na še pred kratkim obsežno migrantsko krizo, s katero se je soočala tudi Republika Slovenija ni niti malo zaostrila. Drugič. Nova Slovenija je že takrat z amandmajem predlagala tudi omejitev skupne kvote oseb za priznanje mednarodne zaščite. Pri tem nas je vodilo zgolj eno, to je finančna zmožnost države, da določenemu številu teh oseb zagotovi še dostojno življenje in seveda, da zaradi tega niso prikrajšani slovenski državljani. Če upoštevamo vse nastanitvene kapacitete naše države in finančne zmožnosti za zagotovitev vseh pravic, ki gredo tem osebam, je nujno, da država jasno in glasno pove, kakšno število je to. Še vedno nismo izšli iz gospodarske krize, še vedno beležimo visoko stopnjo brezposelnosti, zlasti med mladimi. In še vedno je velik delež prebivalcev pri nas odvisen od socialnovarstvenih prejemkov. Tretjič. Vlada je v začetku tega meseca objavila povabilo k oddaji stanovanj, ki jih imajo v lasti fizične osebe. V njih bi torej prebivale osebe, ki jim je priznana mednarodna zaščita. Poglejte, po eni strani je to res težko sprejemljivo. Kaj pa naše mlade družine? Mlade družine, ki nimajo nobenih realnih možnosti, da pridejo do svojih stanovanj. Četrtič. Osebe s priznano mednarodno zaščito imajo poleg pravic do stalnega prebivališča tudi pravico do zdravstvenega in socialnega varstva, vključitve na trg dela, pravico do izobraževanja in vključitve v integracijske postopke. In o kakšnih zneskih v tem primeru govorimo? O zneski mesečne neto povprečne starostne pokojnine, to je po podatkih iz meseca februarja 613 evrov. Petič. V času od septembra 2015 do sredine meseca aprila letos je v Sloveniji prošnjo za mednarodno zaščito oddalo 650 oseb. V teh dneh torej pričakujemo prvih deset beguncev, ki jih bomo sprejeli v okviru premestitvene sheme. Iz Italije in iz Grčije bo k nam premeščeno tudi 567 oseb, ki potrebujejo mednarodno zaščito. In šestič. Ne pozabimo tudi, da je vprašanje migrantov tesno povezano z vprašanjem varnosti države in njenih državljanov. Ob današnji podhranjenosti Slovenske vojske in policije in ob dejstvu, da se migrantska kriza lahko v trenutku spet razvije v neobvladljive razsežnosti, bi se morala Vlada zavedati, da kljub trenutnemu zatišju ne smemo spati. Spoštovani kolegice in kolegi, vse navedene točke po mnenju Nove Slovenije narekujejo ukrepanje in aktivno delo Vlade na področju migrantske politike. In ker očitno tudi v bodoče ne moremo računati na aktivno skupno evropsko strategijo spopadanja z migracijami, smo dolžni pripraviti vse podlage za to, da bomo sposobni preživeti, v narekovajih, preživeti določeno število oseb s priznano mednarodno zaščito in da bomo seveda hkrati zagotavljali zadostne ekonomske razmere tudi za svoje ljudi. V Novi Sloveniji se zavedamo, da bomo morali sprejeti določeno število beguncev, predvsem tistih iz najranljivejših skupin, družine z otroki, ženske, mladoletne, tiste begunce, ki resnično potrebujejo našo pomoč. In takšne pomoči tem ljudem ne smemo nikdar in nikoli odrekati. Seveda pa se vsa ta vprašanja dejansko nanašajo na naše državljane, brez dvoma gre za vprašanje širšega pomena, saj so še kako povezan z našo prihodnostjo, tudi z našo identiteto. To domačo nalogo bomo morali opraviti skupaj kot država, zato je država namreč odgovorna. Vlada je dolžna skozi zakonodajni proces sama zagotavljati pogoje za vse navedeno, brez kakršnihkoli posvetovalnih referendumov in brez nepotrebnih stroškov za njegovo izvedbo. Glede na vse navedeno Krščanski demokrati predlogu predlagatelja za razpis posvetovalnega referenduma ne bomo nasprotovali.
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo gospod Franc Laj.
Spoštovani predsednik, spoštovani predstavniki ministrstva, dragi kolegice in kolegi! Zelo težko mi je bilo poslušati določene razprave. Mi se pogovarjamo o nastanitvah migrantov. Normalno je, če želimo imeti migrante v naši sredini, je prva naša tista najpomembnejša vrnila strpnost. In v tej dvorani nisem imel tega občutka strpnosti, kvečjemu zelo močno medsebojno obtoževanje in prav neprimerno izrekanje. Ne bi želel jaz več o tem, pa se bom vrnil prav na temo. Posvetovalni referendum o nastanitvah migrantov, da ali ne, v tem trenutku. Mi smo v Poslanski skupini nepovezanih poslancev trdno prepričani, da obstajajo tudi druge možnosti, ki bi jih veljalo izkoristiti. In to bom utemeljil z naslednjim. Kdo je tisti, ki je izpostavljen pri nastanitvi migrantov? To je lokalno okolje, lokalno prebivalstvo in mislim, da so prav to prvi poklicani, da izrazijo svoje mnenje o tem, ali je določeno lokalno okolje primerno tako ekonomsko, sociološko, ekonomsko in tako dalje, da ne bom našteval. To je bistveno. In zagotovo lahko najpomembnejšo vlogo odigra lokalna skupnost, vodstvo lokalne skupnosti, občinski sveti. To je bistveno. Ker če oni ocenijo, da obstajajo možnosti, potem smo lahko mirni, tudi Vlada bo dobila zanesljive podatke, kakšna je naša absorpcijska sposobnost ne pa, da na pamet, zelo na pamet potekajo diskusije, koliko in na kakšen način lahko sprejmemo migrante. Absolutno se moramo zavedati, da v tistem lokalnem okolju morajo biti podani vsi pogoji, da se ti migranti, ki bodo sprejeti, lahko na človeški, kulturen način tudi integrirajo. In to je najbolj pomembno. Zato v Poslanski skupini nepovezanih poslancev pričakujemo trezen razum v tem trenutku in pozivamo na to, da poskusimo zdaj, ko je še čas, tudi druge možnosti izkoristiti in to pregreto ozračje umiriti v dobrobit vseh nas. Hvala za vašo pozornost.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o Predlogu za razpis posvetovalnega referenduma. Besedo ima gospod Dušan Radič. Pripravita naj se gospod Tomaž Lisec in gospod Jožef Horvat.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav kolegice in kolegi! Vprašanje posvetovalnega referenduma bi se naj glasilo: Ali ste za to, da Državni zbor Republike Slovenije sprejme zakonodajo, v kateri bo določeno, da letno število prosilcev za mednarodno zaščito ne presega števila prošenj za mednarodno zaščito v letu 2015? Zanimivo, ne vem, zakaj prav leto 2015, ko je bilo na pol milijona migrantov, ki so prečkali Slovenijo, prosilcev 277, torej je za mednarodno zaščito v Sloveniji prosil vsak 1805 migrant. Za osvežitev spomina, leta 2000 je za mednarodno zaščito Slovenije prosilo 9 tisoč 244 ljudi, leta 2001 tisoč 511 in leta 2003 tisoč 101. Slovenija ni nikoli rekla Willkommen refugees. O dvoličnosti in nezakonitosti prehajanja slovenske meje pa tole: Migranti so na svoji dolgi poti vstopili najprej v članico Evropske unije Grčijo. Nato so prišli v Makedonijo, s svojim početjem so nadaljevali, ko so prečkali Srbijo. Potem so prišli v še eno članico Evropske unije, Hrvaško. Prišli so do Slovenije in jo spet, kot že štiri države prej, prešli. Svojo pot so nadaljevali in so kot v šesto na svoji migrantski poti vstopili v Avstrijo in iz nje izstopili. Sedma na vrsti je bila obljubljena dežela Nemčija. Nekaterim migrantom še to ni bilo dovolj in so si za svoj cilj izbrali sosedo Nemčije, in torej osmič kršili predpise o prehodu meje. Če se vrnem v Slovenijo, nekaj dni ali tednov so bili migranti glavna tema vseh medijev. Kar tepli so se med seboj, kdo bo objavil bolj umazanega otroka, najbolj bradatega begunca ali z ruto pokrito žensko. A je zanimanje hitro uplahnilo, spremljali smo samo še podatke, koliko jih je vstopilo in izstopilo ta in ta dan iz Slovenije. Upam si trditi da 99,9 % Slovencev ni videlo begunca v živo. Želi pa se še enkrat zahvaliti vsem, ki so ljudem na njihovi migrantski ali begunski poti pomagali. Slavoj Žižek je o migrantih in beguncih povedal: »Med begunci so tudi hudobni, nasilni, zabiti in nevarni.« Sam se sprašujem, koliko jih je pri nas. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Tomaž Lisec, pripravita naj se gospoda Jožef Horvat in Marko Ferluga.
Hvala, spoštovani predsednik za dano besedo. Spoštovani državni sekretar s pomočnico, kolegi in kolegice, lep pozdrav! Upam, da bom bolj resen od predhodnika, ki je pomotoma zašel v satirično oko tega Državnega zbora in se hotel delati norca tako iz slovenskih državljanov, predvsem pa iz predlagateljev posvetovalnega referenduma oziroma predloga za posvetovalnemu referendum, medtem ko sam zvesto sledi enemu in edinemu predsedniku Vlade, ki skoraj vsakodnevno prihaja z novimi protizakonitimi in neustavnimi predlogi v Državni zbor. Pa da se vrnem. Danes smo kar nekajkrat slišali, kako smo končali z migrantsko oziroma begunsko krizo, kako zadnje tedne ta agenda ni več zanimiva in da bo stanje takšno, kot je bilo, nikoli več. Ampak, poglejmo pa dejstva, poglejmo raziskave, podatke, analize različnih mednarodnih institucij, ki so po mojem mnenju strokovnjaki za ukvarjanje predvsem z migrantskimi zadevami, ki se dogajajo predvsem v Aziji in predvsem v Afriki, in kakšne posledice ima to lahko za Evropo. Za evropski standard, za evropsko politiko, za evropsko ekonomijo pa nenazadnje tudi to, kar marsikoga zmoti, za neko vrednostno ovrednotenje evropskega ozemlja. Poglejmo podatke, ki kažejo, da ne samo milijoni, ampak več milijonov, skoraj milijardo ljudi predvsem v Afriki čaka in upa, kdaj se bo odprla oziroma spet sprostila, verjetno pa predvsem, kdaj bodo spet spodbujeni k temu, da za njih Evropa postane nek raj. Kot je bila včasih za Slovence raj Švica, tako je za ljudi iz Afrike raj Evropa. Seveda lahko poslušamo o tem, kako je Amerika pripravljena sprejeti te migrante ali pa begunce, kakorkoli hočete. Ampak seveda, oni lahko to rečejo vedo, pa kakšna je razdalja iz Afrike v Ameriko ali pa iz Afrike v Evropo. Nihče ne govori o politiki Avstralije, ki pa tega ne govori, kako je pripravljena sprejeti, kajti imajo izkušnje, o katerih pa evropski mediji molčijo. Kaj so se avstralske vlade odločile – in po mojem mnenju na zelo krut način – po tistem, ko so bile prve ekipe migrantov s Kitajske, ko so začele prihajati ekipe ekonomskih migrantov iz drugih držav, kako so postavili ladje na svoje zunanje meje in kaj so te ladje de facto dokazano počele. Pa se svet ni zganil. Ni šlo za kršenje človekovih pravic, mednarodnih konvencij, njihove zakonodaje, ustave – naredili so red, na grozovit način, ampak so ga naredili. In ko se vsi bojimo, kdaj in kje bo spet začelo kaj goreti, kje bo počilo, če bi bila Evropa na začetku malo bolj trda, bi se izognili vsem tem tragedijam, ki se dogajajo na morju, ko begunci pa tudi migranti želijo priti v to obljubljeno deželo. Če bi se tam na morju vsa Evropa združila in bi rekli, točno vemo, kdo je lahko begunec in kdo je migrant in komu kaj pripada, se danes ne bi ukvarjali s to krizo, še več, ne bi razmišljali o novih valih, ki bodo prišli ne samo v Slovenijo, ampak na celotno ozemlje Evrope. Vprašanje je tudi, kaj si Slovenija lahko privošči. Jaz sem drugi mandat v Državnem zboru, sicer je to kratko, štiri leta, ampak ko gledam, kakšni vse zakoni se sprejemajo, predvsem pa ta naš razkorak med teorijo in prakso, se sprašujem, kaj si lahko privoščimo. In da ne bo pomote, ja, lahko si privoščimo določen del beguncev. Lahko. Nujno potrebno je, da si ga privoščimo, ampak na drugi strani si lahko privoščimo ekonomske migrante brez dokumentov, rojeni 1. 1., vsi iz iste države, in jih veselo vabimo. Predstavnik stranke, ki ima program zelo podoben tistemu Hitlerjevemu programu nacionalsocializma, na majicah pa imajo podobe največjih svetovnih komunističnih klavcev, vabijo te ljudi, pri tem pa druge označujejo s ksenofobi in ne vem kakšnimi izrazi. In kaj si lahko privoščimo? Medtem ko se mladi ukvarjajo s tem, kje dobiti stanovanje, kje dobiti hišo, ko se, kot je prej kolega Grims povedal, starejše meče iz stanovanj, ta država išče privatne namestitve za ekonomske migrante. Meni ni problem, če tu pa tam kakšen državni objekt naredimo za begunce, ampak da migrante kar tako vabimo brez dokumentov v Slovenijo, se mi zdi pa nespoštljivo predvsem do Slovencev in do našega pravnega reda. Še bolj je čudno, da pri vseh teh debatah v Državnem zboru in tudi drugje lahko izražamo le eno spoštovanje, to je spoštovanje do državnega sekretarja na Ministrstvu za notranje zadeve, ki se mi zdi, da edini v tej vladi sploh razume, kaj je begunska kriza, kaj je migrantska kriza, na drugi strani pa poslušamo off the record priznanja različnih državnih uradnikov, kako ne želijo biti v bližini, ko sta na istem mestu ministrica za notranje zadeve in ministrica za obrambo. In če ima Vlada tak problem, da mora potem očitno nek državni sekretar, na srečo z znanjem, reševati medosebne konflikte dveh ministric, imamo vsi skupaj velik problem, ki pa se posredno dotika migrantske in ekonomske krize. Še več, poslušali smo skromne obljube teh dveh ministric, kako Slovenija lahko na dan sprejme 50 ljudi, ki bodo prečkali mejo, potem je bila ta številka 200, 500, 5 tisoč in tako naprej. Skratka, govorimo o dveh ministricah, ki očitno se ali ne zavedata, kaj se dogaja v Evropi in po svetu, ker sta obremenjeni z lastnimi komunikacijskimi šumi. Kvote. Tako vas je strah pred kvotami. Pa poglejte primer Avstrije, vlada sama sprejme, ne rabi niti vprašati državljanov, kar je po mojem mnenju najvišja stopnja demokracije, če ljudi vprašaš, kaj in kako si želijo, in še to je posvetovalni referendum. Vprašajte Poljake, Madžare, Čehe, Slovake. Vsi na čelu, očitno, z SDS kršimo mednarodne akte. Le-ta vlada, ki ima na čelu pravnika, ki je kršila schengenski red, pa nima nobenih problemov s kršenjem, ampak drugim pa že kar naprej pove, da kršijo takšne in drugačne zadeve. Zakaj so potem ostale evropske države oziroma večina evropskih držav za vas neproblematične, problematičen pa je SDS? Niso problematični, pa jih bom še enkrat naštel, Avstrijci, Madžari, Čehi, Poljaki, Slovaki. Za primer. Kakšna vlada je na Slovaškem? Popolnoma leva vlada. In kaj je naredila? To, kar predlaga SDS, ki predlaga referendum, pa še to posvetovalni, je milina, če gledamo s političnega stališča. Ne bom se ukvarjal s tem, danes je bilo rečeno, koliko naj bi referendum stal, ampak se spomnim tistega amandmaja s strani vlade pet pred dvanajsto, ko za določene predloge ni bilo niti evra, oni pa takole milijonček, dva milijončka, več milijončkov za reševanje ne begunske, ampak za migrantske krize. Pa ni problem. Ko pa želim vprašati ljudi na referendumu glede migrantske krize, pa je to problem. In to govorijo predstavniki SMC, ki se zavedajo, da imajo v sami koalicijski pogodbi razprave o referendumu. Primer. Drugi blok Nuklearne elektrarne Krško, ljudi boste to vprašali, če boste sploh imeli seveda pogum, na referendumu. Tam pa ne bo problem, ko bomo odločali o več milijardni investiciji, boste ljudi vprašali na referendumu, a tukaj so trije milijoni problem? In to govori ta ista vlada, ki bo v naslednjih dneh, tednih takole dala 50 milijonov za reševanje dveh propadlih tajkunskih bank. Tri milijone za demokracijo je problem, 50 milijonov za tajkune iz bližnjih vrst pa ni problem! Zanimiva finančna matematika, čeprav verjamem, da je tukaj zadaj ključen en moment – strah pred voljo lastnih državljanov. To se je lepo pokazalo pri zadnjem referendumu, ki ga še vedno ne spoštujete kot izid, ker je pač tisti, ki so bili na vaši strani, šlo premalo na referendum. To isto, kot da bi SDS rekel, premalo naših članov in simpatizerjev je šlo na volitve, zato ste zmagali. Ampak ljudje so šli in so tudi s svojo neudeležbo povedali in dali svojo podporo ali nepodporo. Pa ste podporo državljanov štiri mesece nazaj z lahkoto povozili, brez problemov. Ustava; mah, kaj bi s to ustavo! Dokler je predsednik Vlade, wannabe najpomembnejši ustavni sodnike v Sloveniji, se Ustava lahko krši, ne glede na področje, ki si ga privoščite. Pošljite poslanca, protiustavno zakon, fiskalno pravilo, v neskladju z ustavo, včeraj smo imeli debato, kako kršite Ustavo in nobenemu nič. Tukaj pa že problematizirate, kako bo nekaj protiustavno. Jaz upam poslanci koalicije, da niste kar naenkrat in zakonodajna veja oblasti in sodniki, čeprav morda kakšen sodnik iz stranke SMC ima željo, da bo nekoč ustavni sodnik oziroma ustavna sodnica ali pa da bo Ustavno sodišče sto procentno po vaši meri, ker očitno dva ali trije ustavni sodniki ta stolp v Pisi preveč uravnotežijo. Spoštovani, ko govorite o kršenju mednarodnih aktov, poglejte primere tričetrt evropskih držav. Ko pa govorite o tem, kako naj bi se kršila ustava, pa se poglejte v ogledalo en dan nazaj, pa vam bo vse jasno. Predstavnik SMC je rekel: »Ni potrebe po ukrepih.« Fino, čiči in čakaj pa čakaj na druge, ki so že izvedeli ukrepe, za katere mi želimo demokratično referendum, za vas pa ni potrebe. Seveda, potem ko jih predlaga SDS, jih zavrnete, čez tri mesece pridete pa z istimi ukrepi. Sicer pa o resnosti SMC govori že dejstvo, ki mu bomo priča drug teden, kjer so si poslanci v torek že rezervirali dopuste, zato je predsednik Državnega zbora mimo letnega plana dela sklical tako redno kot izredno sejo za ponedeljek, da ne bodo ubogi poslanci za kakšen dan bili brez načrtovanega dopusta, kar bo verjetno prvič, vsaj odkar sem jaz v 10 letih v Državnem zboru, da se bo to zgodilo. Sam pa se spomnim, misli, da je bilo leta 2006, ko je bilo 16. julija, kljub temu, da so bile parlamentarne počitnice, že polno rezerviranih dopustov, ljudje, ki so bili na poti v Zagreb na letališče so obrnili avtov in prišli nazaj na zasedanje Državnega zbora. Ampak ta vlada in ta koalicija si lahko dovolijo kršitev mednarodnih aktov, lastne ustave, lastnih zakonov, lastnega plana dela, ampak to očitajo drugemu. V teoriji očitate drugemu, v praksi pa delate sami. In to je ta ista vlada, ki je ilegalno čez mejo spustila pol milijona ljudi, ki bo slej ko prej za to tudi odgovarjala. Zato SMC nima problemov, probleme pa napoveduj nekomu, ki želi v skladu z zakonom imeti posvetovali referendum. In še enkrat, gre za posvetovalni referendum. In drugič, ne gre za zaprtje mej, kot je eden poslanec prej v stališču želel sporočiti, kako smo ksenofobi, nobenega ne bomo spustili. In še enkrat: Ja, begunci. Za vse ostalo pa obstajajo zakoni in mi želimo najprej poskrbeti za Slovence, potem za begunce, potem pa so na vrsti vsi ostali. Desus je rekel, da gre za politično potezo. Ja, dobro jutro, spoštovani! Če ste kdaj slišali za pojme vlada, koalicija, Državni zbor – to je politika. Če se gresta dve branjevki na kmečki tržnici debato o politiki, to ni politična poteza, ampak v Državnem zboru pa je prav, da imamo tudi politične poteze, ki so podkrepljene z vsebino. In predlog akat je vsebinski in politični akt, tako da spoštovane poslance Desusa prosim, da hodijo v Državni zbor z nepolitičnimi temami, ker očitno jim politične teme ne dišijo. Rekli so, znesek za referendum porabiti drugače. To se oglaša Desus. Kolikšne so povprečne pokojnine v Sloveniji in kaj je Desus za njih naredil? Če je tri milijone problem tukaj, potem predlagam, da takoj jutri predlagajo povišanje pokojnin za 10 %, pa da vidimo te junake, ki imajo problem s tem, ko se gremo v Državnem zboru politiko. Za Združeno levico, še enkrat rečeno, škoda izgubljati besede. Lahko jih vprašamo po teh njihovih namerah, vabljenju beguncev in migrantov. Koliko beguncev so kolegi, ki nimajo časa razpravljati, ker povedo stališče poslanske skupine, ozmerjajo vse drugačemisleče z različnimi žaljivkami, potem pa pobegnejo iz dvorane. To se dogaja skoraj pri vseh točkah, ki jim niso všeč, ker nimajo poguma, oblatijo, užalijo in pobegnejo. Pa bi jih vprašal, koliko beguncev ste dejansko pripravljeni kolegi iz Poslanske skupine Združena levica sprejeti v vaše domove, kajti saj veste, Vlada išče zasebne namestitve za migrante. Jaz vas sprašujem, koliko ste pripravljeni sprejeti beguncev. Verjetno se bo državni sekretar strinjal, da s strani vsaj vidnih funkcionarjev Združene levice ni dobil nobene želje po tem, da bi koga sprejeli, kajti očitno imajo preveč časa in raje hodijo na proteste v prvih vrstah z jeklenimi palicami se boriti, ko je pa treba dejansko pokazati sočutje, pa teh junakov ni v bližino. Skratka, da zaključim. Gre za poponoma legitimen in legalen predlog Poslanske skupine SDS, ki pa ga boste očitno na stališču poslanskih skupin zavrnili, kajti de facto vas je strah pred voljo slovenskih državljanov in državljank. Hvala.
Besedo ima gospod Marko Ferluga. Pripravita se naj gospoda Jani Möderndorfer in dr. Mitja Horvat.
Lep pozdrav tudi z moje strani! Spet govorimo mi SMC, ki želimo samo slabo tej prelepi državi in ja, bomo odgovarjali o vseh naših dejanjih, če ne prej, pač na volitvah, saj to vi veste in to je itak znana zadeva. Kar se tiče predlaganja, vsak ima pravico predlagati od referenduma do zakonov, to tudi sami dobro veste, tako da tukaj imate vso legitimno pravico, mi pač imamo svoje mnenje in dovolite mi, da vam nekaj povem o tem. Torej, enkrat nam paše, da smo del Evropske unije in da sprejemamo del njihovih predpisov, enkrat pa nam ne paše. To je pač odvisno od situacije, od politične struje, od ne vem česa, od vremena ali kakorkoli že. Dejstva so pa taka. Zakonsko določanje kvot za sprejem prošenj za mednarodno zaščito je namreč v nasprotju z ženevsko konvencijo o zaščiti beguncev in dublinsko uredbo. Dalje. Država je po navedenih predpisih dolžna obravnavati vsako vloženo prošnjo za azil. Dejstvo. Trenutno nastanjenih migrantov pri nas je 368 in 13 ima doslej priznan status beguncev. Ob 500 tisočih se jaz sprašujem, kakšen je to velikanskih problem. Ampak gremo dalje. Vlada, ta vlada je ne glede na različne poglede mojih sodelavcev iz drugih strank ta migrantski tok uspešno obvladala. Seveda lahko debatiramo, kako uspešno, ne manj, več, srednje, neuspešno, kakorkoli že, to je sicer stvar videnja, interpretacije oziroma tudi politične všečnosti. Dejstvo, ki ga je tudi potrebno omeniti, je, da je bilo za te zadeve, se pravi, govorimo o migrantih in tej migrantski problematiki, danih ničkoliko iniciativ s strani Ministrstva za notranje zadeve, ministrice po sestankih z notranjimi ministri, bila je dana tudi iniciativa za Zahodni Balkan, ki je bila dobro sprejeta, in če samo od teh naštetih povem še to, da je bila najbolj odmevna ta Cerarjeva iniciativa za ustavitev toka migrantov na makedonsko-grški meji. Zdaj, bomo rekli, tukaj je vedno vprašanje debate, kdo si česa lasti ali ne lasti, kdo je komu kaj prevzemal, ampak to so neki fakti, ki nekako zdaj kažejo na ta umiritev toka. Še eno od takih zelo pomembnih dejstev, ki jih včasih pozabimo, je to, da velika večina v Sloveniji ni občutila tega polmilijonskega toka ljudi. Če pa želimo iskati vse, kar je bilo narobe, pa to ni nobene panike, to bomo vedno našli, to nekateri tudi zelo uspešno počenjajo in iščejo. Če se vrnem samo na en majhen detajl. V Logatcu je bil tak velik problem z nastanitvijo in vsem skupaj, če pa pogledate malo medije, se na veliko hvalijo, kako občani in migranti skupaj sodelujejo, igrajo nogomet, skupaj delajo neke projekte in tako dalje in tako dalje. Jaz se samo sprašujem, zakaj so te scene potrebne, da se hrani nek strah, neka nestrpnost, neko nerazumevanje med ljudmi. To je zelo enostavno narediti. Mi politiki pa bi se morali odgovorno, strpno in racionalno obnašati tudi in predvsem v tej begunski zadevi pa še v drugih zadevah. Ampak to je brez veze, da vam moraliziramo, pač vsak pozna svojo odgovornost. Sicer pa bodo vedno eni iskali, kaj je narobe in slabo, ne pa to, kako bi lahko skupaj kar naredili in počeli. Slovenija je glede na svoje zmožnosti in resurse, jaz mislim, da je pokazala neko visoko stopnjo odgovornosti, humanitarnosti in predanosti do teh ljudi, beguncev, ki jih vse prevečkrat imamo kot neke številke in neko statistiko, in seveda do odnosa do Evropske unije in v končni fazi tudi do celotne te problematike, migracijske, ki je bila zdaj v svetu. Če govorimo o referendumu, vedno govorimo o stroških, jaz se pa tudi sprašujem, ali je to res tako zelo nujno potrebno. Zdaj, kar se tiče sredstev za begunce, ja, so bila pridobljena, ampak je treba tudi povedati, da so bila pridobljena iz sredstev Evropske unije. O migracijah smo imeli nič koliko odborov, sej, izrednih sej in ta tendenca se bo verjetno nadaljevala. Jaz pa ne bi bežal od tega dejstva, da kakor koli si želimo ali pa ne želimo, je bila ta problematika s strani vlade adekvatno, saj to je zdaj stvar spet pogledov, z druge strani mi bodo kolegi zagotovo oponirali, da ni bila dobra in tako levo desno, ampak dejstvo je, da večina prebivalstva ni občutila tega vsega skupaj. In jaz sem vedno odprt do vseh demokratičnih pobud, vi imate svojo možnost in to pobudo. Na žalost z mojega stališča, z vidika tudi stranke SMC, jaz mislim, da ta pobuda o referendumu v temu trenutku ne bi smela biti tako zelo nujna in zelo potrebna, ker je ta stvar, se pravi tega migrantskega toka, se nekako umirila, ljudje so nekako zaznali, da je ta situacija nekako umirjena. Jaz upam, da se bo tudi nadaljevala v temu trendu. Vlada pa ima vse vzvode in vse moči, da bo znala ukrepati in jasno je tudi opredeljeno, kakšno število ljudi se bo prevzelo in se prevzema, in tudi da se ne bo šlo izven tega, kar lahko Slovenija nudi in da. Žal sem proti temu referendumu. Hvala.
Repliko ima gospod Tomaž Lisec.
Hvala, predsednik. Kolega Marko, ki ima vedno takšne zelo lepe razprave, je rekel, da eni vidimo samo slabo in smo vedno proti. Ne, v Poslanski skupini SDS tudi kaj pohvalimo, je pa res, da mediji tega ne opazijo. In nismo vedno proti, vsaj polovica zakonov in zadev v Državnem zboru je soglasno potrjenih, torej smo tudi za. In še več, tudi predlagamo. Na področju migrantske krize smo predlagali določene zadeve, ki ste jih zavrnili, s trimesečnim oziroma polletnim zamikom pa iste ali zelo zelo podobne ukrepe sprejeli. Tako da ne vidimo samo slabo, vidimo tudi dobro, tudi pohvalimo; od državnega sekretarja, če želite prej, pa do verjetno kaj drugega. In nismo vedno proti. Problem pa imate vi, ker ste vedno proti našim predlogom in ukrepom. Včeraj sem vam rekel, kako je predsednik Vlade nesrečen, ker kot pravnik ne spoštuje odločbe Ustavnega sodišča. In ker je predsednik Vlade nesrečen, so potem nesrečni ministri, ker imajo nesrečnega predsednika Vlade. Potem so nesrečni uradniki, ki pripravljajo slabe zakone. Potem ste nesrečni vi, ki morate te slabe ukrepe in zakone pomagati spraviti čez sito Državnega zbora. In zaradi vaših potez je nenazadnje nesrečna tudi opozicija, ki mora tako vam in slovenski javnosti predočiti dokaze, da so vaši ukrepi slabi. Zatorej, že včeraj sem rekel, pomagajmo predsedniku Vlade s kakšnim lepim ukrepom, kot je tudi to, da na referendumu ljudi vprašamo, kaj si mislijo, in bomo vsaj kakšen dan vsi skupaj srečni in bo morda tudi predsednik Vlade odšel drug teden kamorkoli na dopust srečen. Hvala.
Besedo ima predstavnik predlagateljev mag. Branko Grims.
Hvala. Gospod Ferluga je tako lepo prosil, da malo obrazložim nekaj stvari, pa jaz rad ustrežem, če je komu treba osvežiti spomin in malo postaviti stvari v pravo luč. Naj tole uslugo vam začnem s spominom na nastop vašega poslanskega kolega Zorčiča. Ko sva bila pred nekaj tedni na Televiziji Slovenija – posnetek si lahko ogledate –, sem mu povedal, da vse to, kar danes počne slovenska vlada, sem vam osebno predlagal že lansko poletje. In potem ste to prejeli še v pisni obliki, kajti to je kot uradno stališče SDS pisno poslal predsednik SDS Janez Janša v dopisu predsedniku Vlade gospodu dr. Cerarju. Veste, kakšen je bil odgovor gospoda Zorčiča na to? Povedal je tisto ključno resnico, ki je bistvena za razumevanje, kako smo se lahko znašli v takem šmornu in toliko škode naredili, da je, kot je. Povedal je: "Ja, gospod Grims, vi ste mogoče res o tem govorili že lanskega avgusta, ampak takrat so bili begunci še daleč, mi smo bili pa na dopustih." In imam občutek, da ste spet na dopustih. Kajne? Kajti zdajle, gospe in gospodje, se je treba pripraviti za stvari, ki prihajajo, in stvari bo treba urediti čisto drugače, tako kot jih ureja Višegrajska skupina, ki bi si jo morali vzeti za zgled. Mimogrede, rekli ste: "Ja, ponujamo vam sodelovanje." A, bežite, no, bežite! Kaj pa celo lansko jesen, ko smo vam ponujali mi sodelovanje, pa smo vam predlagali točno, kaj je treba narediti, ste se pa norca delali in glasovali proti. Pa ko sem predlagal v parlamentu samo tri mesece nazaj sodelovanje z Višegrajsko skupino povezovanje, ste glasovali proti, tudi vi osebno! Toliko o tem vašem silnem "sodelovanju". Potem, ko je pa zadeva bila že zakurjena do neba, je bil pa en zelo zanimiv dogodek, da me je predsednik stranke Janez Janša poslal, da sem ga nadomeščal na Svetu za nacionalno varnost, ki ga, kot veste, vodi predsednik Vlade, tam so vsi ministri, direktor Sove, direktor generalštaba, predsednik države pride in tudi predsednik parlamenta. In na moje velikansko presenečenje, kako je potem to tam izgledalo, sem kot gost dobil posebno besedo že takoj v uvodu, samo predsednik države je govoril pred mano. Zanimivo, kajne. In potem, ne boste verjeli, se je vse tisto res začelo že uresničevati, o čemer smo govorili. In takrat sem za hip celo upal, da smo res blizu konsenza. In trdim, da smo tudi bili. In ta bi bil nujen, ker gre za vprašanje usode Slovenije in tudi usode Evrope, ampak nas mora najprej zanimati Slovenija. Vendar je to veljalo samo do tiste seje v Državnem zboru, ko je amandma, po katerem nihče, ki bi vstopil v Slovenijo preko druge države Evropske unije, ki so seveda vse varne države, ne bi mogel v Sloveniji več zaprositi za azil, ker je to čista zloraba mednarodnih predpisov, in to vsi dobro veste. Ve pa tudi dr. Cerar, ki je, mimogrede, avtor tega amandmaja, in ga je prišla ministrica za notranje zadeve predlagat v parlament, ste ga na odboru podprli, na seji Državnega zbora, ob tem ko ga je ministrica še 20 minut zagovarjala, in to dobro, argumentirano, ste pa vsi proti glasovali. In zdaj mi govorite o sodelovanju pri takih zadevah. Vtaknite si tako sodelovanje s svoje strani za klobuk! Mi smo, ja, za pošteno sodelovanje, vendar ne vidimo nekega verodostojnega partnerja za to. Vi lastne vlade ne podpirate, raje nasedate na levičarske fore pa na demagogijo, da boste v levih časopisih pa na levih televizijah fini, multikulti. Kajne? A veste, kaj je multikulti – Pariz je bil multikulti, Köln je bil multikulti, Bruselj je bil multikulti in še bo multikulti v Evropi, nič bati, v takšnih evropski politiki, kot smo ji zdaj priča. Kar mi ponujamo pri vprašanju referenduma, ni nič drugega kot nek vzvod, na katerega bi se lahko vlada in vladajoči oprli, da bi bolj učinkovito zagovarjali interese države Slovenije tudi navzven. Kajti verjemite, da te norosti še dolgo ne bo konec. Jaz se najbolj bojim tega, da tega nikoli ne bo konca in da se bo Evropa razletela, ker tega nikoli ne bo vzdržala. Zdaj pravite, toka ni več, ja, seveda, dol se res dogaja tisto, kar smo vam že lani predlagali mi pa ste se takrat norca delali in danes to prodajate kot veliki dosežek gospoda predsednika Vlade. Ampak problem je, da ni nujno, da tudi to vzdrži. Oni, še enkrat vam povem, če ste preslišali na začetku, imajo zdaj volitve, tam je bilo nekaj hudih napak s strani vladajoče stranke, predvsem njihov predsednik države, ki je tudi iz te stranke, jim je po domače rečeno eno zelo čudno zadevo naredil in lahko se zgodi, da izgubijo volitve. Levičarji pa že napovedujejo, da bodo potem znova odprli meje, to so celo pisno dali, lahko preverite, če meni ne verjamete. In kaj bo potem? Takrat bo pa konec spet velikih besed. In zato pravim, da se je zdaj treba na te stvari pripravljati. Tudi če se to ne zgodi, sta tukaj vsaj dva razloga, zaradi česar je ta referendum nujen. Prvi je nikakršna evropska politika, Evropa sploh politike nima. Evropa po maksimi Churchilla, da obstaja samo tista država, samo tista mednarodna skupnost, ki brani svoje meje, sploh ne obstaja v temu trenutku. In to je problem. Kaj se bo dogajalo? Tudi če ta meja dol vzdrži, še naprej se bo večal tok preko drugih kanalov, ali preko Italije ali preko kakšne druge države, saj niti ni pomembno, ampak vsekakor dotok v Evropo bo. Kaj bo Evropa počela? Pri takšnem paktu, kot ga je sklenila z Erdoganom, bo tja dostavljala ene in dobivala nazaj druge in te bo dobivala legalno. In potem jih bo prisilno razvažala po Evropi, bo rekla kvote. In te že veljajo za Slovenijo. In tukaj bi mi morali reči, dosti, če vam to ni jasno. Me zelo zanima, kdaj boste to rekli, kajti tega ne bo pa nikoli konec, to mi pa lahko verjamete, pa zapišite, kaj sem zdaj rekel. Kajti, kaj? Zmerja bo prihajal nov val, zmeraj se bo ene poslalo nazaj pa se bo za to legalno dobilo druge in potem se bo reklo, ja ene države so že bolj obremenjene, zdaj bom pa še manj obremenjene. Če mislite, da je to samo moja domislica, pojdite pogledati, kaj je še prejšnji teden napovedala Evropska komisija, če kdo od vladajočih tega ni opazil. Jaz ne vem, da zmeraj samo jaz to opazim v tej državi. Kaj je napovedala Evropska komisija? Da bo bistveno bolj obremenila v okviru obveznega sprejema iz naslova kvot tiste države, ki doslej še niso sprejele tako velikega števila migrantov. Dobrodošli! Ali je kdo prepoznal Slovenijo v temu stavku? Vam je zdaj jasno o čem govorim? In če se boste hoteli temu upreti, ker verjemite, da Evropa, ki ne zna drugače ventila potegniti, bo na koncu eksplodirana in bo posiljevala vse živo s čedalje večjimi kvotami in to bo šlo v nedogled. In ne mi govoriti, saj vsak mesec bo prišlo samo po 50. Aja, to je potem tisto kuhanje žabe – če bi jih naenkrat prišlo 500, bi vsi rekli joj, če jih pa pride po 50, potem pa ni tako hudo. In kaj če to traja toliko in toliko število let? Veste, to so pa stroški. Bom zdaj za hip pustil varnost. Prej ste govorili nekaj o stroških. Pa ne me zafrkavati, 3 milijone bi stal referendum, ste rekli. Dajte no, kaj pa je Vlada zagotovila v proračunu Republike Slovenije za letošnje leto samo v enem letu za migrante, 123 milijonov. To je pa drobiž ali kaj? To je več kot tridesetkrat več, če slučajno znate računati. Ampak, gospe in gospodje pravite, to je iz Evrope. Ja, čakajte, kdo pa Evropo plačuje? Saj ji tudi mi pošiljamo denar, to je okoli ovinka naš denar! Pa tako ni ves iz Evrope, še polovica tega ni iz Evrope. In tako lahko na koncu ugotovimo, da je šlo čez 100 milijonov evrov neposredno proračunskega denarja za migrante, zraven pa ni denarja za pomoč ljudem, za stvari, ki se dogajajo, ki sem jih malo prej povedal. Pojdite na internet, saj je vse na internetu, če mislite, da jih hočete preveriti. Dobro veste ne samo, da je to resnica, ampak da je to samo vrh ledene gore. Tega je ogromno. V Sloveniji imamo ogromno socialnih problemov. In tem ljudem bi mi moral najprej pomagati. »Slovenija je pravna in socialna država«, če citiram 2. člen Ustave Republike Slovenije. Ali pa mi upate še v oči gledati pa reči, da je Slovenija socialna država? Je figo. Ni. Slovenija je država, v kateri ta hip, v prejšnjih dneh mečejo na cesto mater z dvema otrokoma, najemajo pa stanovanja za migrante. To pa bo država plačala, to pa ni nobenega problema. A mater z dvema otrokoma se vrže na cesto? Pa vaša vlada je tako mimogrede. Brali smo, kako so zaplenili celo medicinsko opremo bolniku, ki ima krvnega raka. Je prišel rubežnik, mu je vse pobral, z aparati vred. Za to pa ni denarja, ampak stanovanja za migrante bomo pa najemali, to pa bo Vlada plačala. In to je socialna država. Pa ne se zafrkavati, no. Tisto, kar je problem, je to, da ne Evropa in žal v tem trenutku ne slovenska vlada nima več razsodnosti, sploh enega razumevanja za temeljne vrednote, na katerih je bila ta Evropa zgrajena – na pomoči svojemu bližnjemu, na tem, da se poskrbi za blaginjo vseh ljudi, da se pomaga tistemu, ki je pomoči potreben. Ampak seveda, vsaka država mora najprej to storiti pri sebi, potem gre šele lahko pomagati drugim. Ampak potem je treba pomagati na način, ki je učinkovit, ki je razumen, ne da povzročaš nove težave in nove stroške. In razumna pomoč ljudem na Bližnjem vzhodu ali pa v Afriki, če želite, je pomoč, ki bi pripeljala do učinkovite ekonomije, vzpostavitev varnosti in učinkovite ekonomije, ampak tam, ne pa z uvažanjem teh ljudi na silo sem. To je neumnost najvišje kategorije, za katero se skriva čisto nekaj drugega. Spomnite se od začetka, kakšne pravljice in neumnosti smo poslušali, da bo to dalo nov ekonomski zagon Evropi. Danes pa vsi z Nemčijo načelu priznavajo, da bo to naredilo tako krizo, kot je Evropa še ni videla. Takrat, ko sem jaz to govoril, lansko jesen in že spomladi sem to povedal na televiziji, sem bil pa nazmerjan, je bilo rečeno, kaj že, da sem vse, samo človek ne, ne bom našteval, se je prej že en kolega tam čez pomatral, pa en del tega naštel. To, gospe in gospodje, je pa tisto, s čimer bi se vi morali ukvarjati, ker ste oblast. Pa pravite, smo za sodelovanje. Saj vam ponujamo sodelovanje, samo vi zavrnete karkoli iz čistega političnega prestiža, nekaj iz računice, nekaj pa iz naivnosti. Politična računica je v tistem, kar je imela Mladina na naslovnici »Dobrodošlih 50 tisoč novih državljanov« ob naivni predpostavki, da bodo to njihovi volivci. Taki, ki prihajajo, bodo take, ki so to pisali, metali iz stolpnic dol, če pogledam, kaj se dogaja na Bližnjem vzhodu, ne pa, da bodo njihovi volivci, ampak to jim očitno še ni prišlo na misel. Druga stvar, ki pa je, je pa koliko in na katerih nivojih to stane. To stane najprej materialno, konkretno 123 milijonov denarja davkoplačevalcev iz proračuna. Stane potencialno, se pravi vse tisto, kar je bilo izgubljenih poslovnih priložnosti zaradi vsega, kar se je dogajalo, je tudi strošek te zgodbe. In za ta strošek bi lahko še in še družin živelo leta in leta tam nekje na Bližnjem vzhodu, pa tukaj ne bi bilo nobenih varnostnih, ne socialnih ne nobenih drugih problemov. Če bi seveda vlade, na čelu z našo, ravnale razumno, pa tega nočejo slišati. Potem bi bilo pa treba malo rokave zavihati in dati nekaj več sredstev za oboroževanje, poskrbeti za red, varnost in mir tam, od koder ti ljudje prihajajo ali pa vsaj izpostaviti neka varna območja, in seveda tam poskrbeti tudi za delujočo ekonomijo, pa tudi za vse drugo, kar sestavlja neko normalno državo. Je pa bolj fletno – malo plačaš z denarjem davkoplačevalcev, malo se fotografiraš tam pa rečeš: Kako sem jaz multikulti! Če pa kje poči, ah, to so bili pa neki skrajneži, to pa ni problem. Oprostite, vsi tisti, ki so zagovarjali politiko odprtih meja, so odgovorni za vsak zločin, ki je zgodil na evropskih tleh v tem obdobju, od individualnih do tistih masovnih terorističnih dejanj, najhujših. Odgovorni so za taharrush gameo, odgovorni so še za tisoče drugih primerov, o katerih smo lahko brali, od tistega desetletnega posiljenega fantka na kopališču na Dunaju. In poglej zanimivost, o tem in o vseh drugih primerih, celot taharrush gameo, kjer je bilo tisoč žrtev in nad deset tisoč storilcev, so mediji molčali cele tedne. Na internetu so bili že posnetki, so se tisti hvalili: »Poglejte, kako smo jo na tla zbili in je bila vsak krvava, juhuhu, kakšni frajerji smo!« Take posnetke imate na internetu. To je multikulti. Potem šele so začeli malo uradni mediji o tem poročati in potem šele so se zganili organi pregona in nekaj dali od sebe. Zanimivo, tajne službe so pa 14 dni vnaprej vedele, kaj se bo zgodilo. Nihče ni s prstom mignil. To je pa moderna multikulti Evropa ob taki oblasti, kot jo imamo. In potem se čudite, kaj se dogaja. Tako ravnanje seveda potem pripelje do skrajnosti. Ena skrajnost rojeva drugo. Ali si kdo to želi? Imeli smo že v Sloveniji primer na Kotnikovi, zakrinkani tipi so stali s palicam v rokah in še s čim drugim pripravljeni na nasilje. Še vedno čakam, kaj bo pokazala preiskava v tem primeru. Ne vem, ali bom to kdaj dočakal ali ne bom. Napovedano je bilo. Tisto, kar je pač problem, so razlike v besedah in dejanjih. Kdor mi govori, da ne bo za referendum, naj hkrati še v isti sapi pove, koliko migrantov bo k sebi na dom vzel. Saj Vlada itak ponuja najem, pa najbrž ne bo problemov. To je približno tako, kot je tisti aktivizem ali tiste skupine 571 novinarjev ali pa tistih preklemansko predobro preplačanih samozvanih borcev za enakost in proti izključevanju v raznih nevladnih organizacijah, ki vse seveda visijo ko pijavke na denarju davkoplačevalcev in vpijejo o tem, kako zahtevajo politiko odprtih vrat in kdor drugače reče karkoli, pa tudi če omeni samo varnost, je pa ksenofob pa ne vem kaj. To smo že sedajle poslušali v tem parlamentu. Pa dajte, no. Ko je bilo treba dati stanovanja migrantom, koliko se jih je javilo. Nič. 11 v celi Sloveniji. Kje so bili vsi tisti čvekači, tudi ti, ki so danes že tukaj grmeli o ksenofobiji, pa ne vem čem? Tega pa ni. To je pa razlika, nepremostljiva, v nebo vpijoča razlika med besedami in dejanji. In ko se bomo enkrat začeli odkrito pogovarjati, brez leporečja, brez traparij, takrat se bomo pa pogovarjali o tem, kaj je v resnici problem. Potem tudi do rešitev ne bo problema priti, in to s konsenzom. Dokler se pa govori eno, dela pa popolnoma nasprotno, toliko časa pa seveda enostavno ni mogoče doseči enega pametnega konsenza, saj se še pogovarjati normalno ne da. Krasen dokaz za to je zdajle ta dvorana – govorim samim praznim stolom. Govorim pa o zadevi, ki je do tega trenutka stala Republiko Slovenijo 123 milijonov evrov plus še vse tiste posredne prikrite stroške zraven, ki so ogromni, zaradi česar so mnoge službe: vojska, policija na prvem mestu, pa Civilna zaščita in še vsi drugi, ki so sodelovali v teh aktivnostih, delali do konca in preko svojih zmogljivosti, pa jim je za to komaj kdo pošteno hvala rekel, kaj šele, da bi bili ustrezno nagrajeni. Ampak kar je najhuje, ob tem, ko živimo v državi, kjer se na cesto meče iz lastnih stanovanj matere z otroki, kjer se na cesto meče iz lastnih stanovanj ljudi, ki so zboleli, ki ne morejo pač iz objektivnih razlogov poskrbeti sami zase. Ampak to državo baš briga! Važno je, da najame stanovanja za migrante. Oprostite, gospe in gospodje, zdaj smo pa pri tistem, kaj sploh država je. Država je organizirano za to, da tiste, ki na njenem ozemlju živijo, tudi ustrezno zaščiti. Zaščiti njihove vrednote, zaščiti njihovo blaginjo, njihovo lastnino in seveda v prvi vrsti, da poskrbi za njihovo varnost. In ker je domovina dom, v katerem ljudje živijo, ima vsakdo pravico, da sam odloči, kdo in v kolikšnem številu v ta dom vstopi. In samo to mi predlagamo. Predlagamo referendum o tem, kolikšno število migrantov oziroma prosilcev za azil naj Slovenija sploh obravnava v prihodnjih letih. Torej, naj se to število drastično omeji. Tiste, ki pa se sklicujete na mednarodne pogodbe in podobno, pa vam svetujem, da ne berete člankov od ljudi, ki nikoli niso prišli do doktorata na pravu in njihovih traparij, ampak da pogledate neposredno v same dokumente in boste videli naslednje. Če bi se spoštovalo dublinski sporazum pa se drugo kar ureja to področje, potem bi vedeli, da nekdo, ki vstopi na ozemlje Evropske unije, je dolžen na prvi državi, na kateri vstopi, zaprositi za azil, če je do njega upravičen. In odločitev te države po dublinski pogodbi zavezuje vse ostale. To se pravi, ena odloči o vseh. Azilni šoping, da greš tja, kjer tebi paše, in prosiš to in greš tja, bom tam prošnjo dal, to, kar se v resnici dogaja pri teh zgodbah, je pravno nedopustno po evropski ureditvi. Šteje celo kot kriminal. To bi morali preganjati organi pregona, samo potem bi morali vlade, vključno z našo, preganjati. In se to seveda ne zgodi. Ampak kdo bo na koncu vse to plačal? Ljudje to plačujejo z vprašanjem blaginje in z vprašanjem varnosti. Če pa to traja dlje časa, imate pa perfektne primere v Evropi, ki si jih, upam, nihče ne želi na naših tleh. Poglejte, kaj se dogaja na Švedskem. Na Švedskem se sloj najvišje šolanih, najbogatejših podjetnikov masovno izseljuje iz Švedske, ker Švedska ni več varna država. To je država, v kateri se je število posilstev dvignilo za več kot tisoč 400 %, ne za 14 %, za tisoč 400 %. To je pa multikulti Švedska. Multikulti ni nič drugega kot izraz za totalen konflikt in spopad, ki je vsiljen, vsiljen pod krinko neke lažne človečnosti pa ne vem česa. Ampak enkrat bo o tem treba spregovoriti odkrito, gospe in gospodje! Verjamete, medkulturni dialog je bil pa tako definiran, in to v času naše vlade leta 2008, da je prva stvar, da prideš do rešitve, da stvari poimenuješ s pravim imenom. In jaz stvari poimenujem s pravim imenom in pričakujem, da bom vsaj nekoga našel izven, poleg naše stranke in pa kakšnega še poleg nje, ki bi bil ustrezen sogovornik, predvsem v vladajoči koaliciji, da si upa stvari imenovati s pravim imenom. Kajti ne boste verjeli, ko dobiš kakšno interno pošto tako slučajno, kako se v Vladi pogovarjajo o teh stvareh, se pogovarjajo točno tako, kot vam jaz zdaj govorim, samo potem je treba biti pa fin, ko se gre v javnost, pa se stvari obrne, pa se uporablja druge izraze, pa se govori čisto kontra tistemu, kar so v resnici mislili, in kontra tistemu, kar se dela. Zato seveda Slovenija na ta način ne bo prišla nikamor. Prišla bo pa v velike težave, to pa verjemite. Edina realna prednost Slovenije je, da je v tem trenutku do tega trenutka še vedno bila sorazmerno varna država, ker so se ljudje čutili varne in so ljudje to cenili in zato to še vedno je, zato so tudi zdaj ljudje pripravljeni k nam še priti na dopust. To je treba ohraniti. Ohraniti je pa treba tako, da ne glede na to, kaj drugi od nas pričakujejo in kaj nas drugi trepljajo po ramah ali pa kaj, sami odločamo o svoji usodi. Prvi pogoj za to, da lahko to dosežemo, pa je, da si upamo, da imamo toliko poguma ljudi vprašati, kaj oni v resnici želijo, kaj oni v resnici sprejemajo. In točno to mi predlagamo, posvetovalni referendum o tem, da se omeji, drastično omeji število migrantov oziroma azilantov, ki bi jih bila Slovenija pripravljena obravnavati. S tem ne bo kršen noben mednarodni predpis, kajti vsak od njih pride preko varne države, lahko tam zaprosi. V bistvu vsak, ki zaprosi v Sloveniji, dejansko že zlorablja predpise v taki obliki kot so, kajti vedno, razen če pride, ne vem, po zraku iz ene vojne države ali pa po morju, da priplava tamle do koprskega pristanišča, gre vedno preko ozemlja ene druge varne države, večina gre pa tako ali tako preko petih, sedmih ali pa desetih. In če potem šele v Sloveniji prosi za azil, je to čisto navadna zloraba pravice do azila. To ni to, da nekomu želimo nekaj odrekati, ampak želimo preprečiti zlorabo ene dobrine, ki je v zgodovini vedno veljala in ki smo jo tudi v Sloveniji vedno spoštovali. Saj, ko je šlo za spopade na Balkanu, v naši neposredni soseski ni bilo nobenega pomisleka. Sprejeli smo ženske, sprejeli smo otroke, sprejeli smo tiste, ki so bili dejansko begunci. In ko so se vrnili, smo za vse lepo poskrbeli in vse je bilo v redu. V tem primeru, vsi dobro veste, ne gre za begunce. Gre za ekonomske migrante, ki prihajajo večinoma ilegalno, poganja jih pa arabski denar, izgovor je pa vojna tam na Bližnjem vzhodu. Pravih beguncev pa praktično ni. Tiste, ki pa v Evropi so, in ti so iz Ukrajine, je pa Evropa v svojo večno sramoto, s častno izjemo Poljske, veliko večino teh zavrnila. V Sloveniji sicer takih primerov ni bilo, se pa to vidi iz ravnanja. Nekateri so stali tam zakrinkani in s palicami v rokah, za tiste, ki so preko petih, šestih, sedmih varnih držav prišli sem izsiljevat azilni šoping, kot se temu reče. Branili bi jih tudi s silo, kajne? Uporabljali bi nasilje. Ko je šlo pa za tiste begunce, prave begunce, pred vojno v Ukrajini, tam pa ni nihče od teh stal. Jaz to lepo povem, kako se temu reče po domače, to je lažno sočutje in lažen humanizem. In ko bomo te stvari imenovali končno s pravim imenom, kot rečeno, do rešitve ne bo daleč. Do takrat pa potrebujemo ta referendum, da ohranimo Slovenijo, njene vrednote, njeno izročilo, njeno kulturo in njene kvalitete tudi za naslednje rodove.
Hvala lepa. Postopkovno, gospod Igor Zorčič.
Spoštovana gospa podpredsednica, hvala za besedo. Jaz bi samo predlagal, da kolega Grimsa opomnite, naj ne zavaja javnosti v zvezi z mojimi besedami v oddaji na RTV Slovenija. Mogoče sem res uporabil besedo "dopust", da smo bili na dopustu, govoril sem pa o tem, da je bila avgusta turistična sezona in da takrat pač ne bi bilo primerno postavljati kakršnekoli ograje. Kolega Grims tega očitno ne razume ali noče razumeti, zato bi bilo prav, da se ga opomni in da pravzaprav predstavi tisto, kar se je dejansko v oddaji dogajalo. Imam še en proceduralni predlog. Danes slišimo veliko, kako Vlada in ne vem kdo vse in v Evropski uniji odpirajo vrata ekonomskim migrantom, nezakonito. Jaz bi predlagal, da predlagatelj v obrazložitvi svojega predloga poda tudi določene podatke o tem, koliko je bilo ekonomskih migrantov spuščenih v preteklih letih v Republiko Slovenijo. Imam namreč podatek, da je bilo tega bistveno bistveno več, kot jih je danes. Vem samo za leto 2008 – veste, kateri čas je to – 2 tisoč 100, recimo, samo s Kosova v Republiko Slovenijo, leta 2009, ista zakonodaja, 3 tisoč 500. Pa bi predlagal, da predlagatelj pojasni to statistiko, pa mogoče pove tudi, zakaj ni takrat predlagal podobnega referenduma in omejil tega. Glede na to, da smo vendar bili na začetku ekonomske krize, da je bilo delovnih mest vse manj in manj, bi bilo mogoče takrat iz tega razloga bistveno bolj na mestu kot danes. Hvala.
Samo trenutek. Ta drugi del je bil malce zloraba proceduralnega predloga, tako da prosim, da se držite proceduralnih predlogov. Zdaj dajem besedo za proceduralni predlog mag. Branku Grimsu. Izvolite.
Samo podprl bi kolega Zorčiča. Jaz tudi predlagam zdaj proceduralno, uradno, da zavrtite tisti posnetek tule na ekranih, pa še zvok vklopite, pa bomo videli, ali bo kdo drugače razumel njegove besede, kot sem jih jaz. Pa še javnost bi bila s tem zelo dobro seznanjena in mislim, da bi s tem tudi potem mnogo lažje razumeli bistvo te krize in kako smo se znašli v taki godlji, kot smo se. Kar se pa njegovega drugega dela tiče, pa tudi tu proceduralno predlagam, da mu razložite razliko med tem, da se zlorablja ilegalne migracije za prikrite ekonomske migrante, po drugi strani pa da ima država pravico, seveda, da takrat, kadar je premalo določene delovne sile na razpolago, za izključno tista mesta ljudem da začasno dovoljenje, da opravljajo neka začasna dela, kar je najbolj normalno v vsaki državi in tudi v Sloveniji. Če tega ne bi bilo, nekatere panoge sploh ne bi mogle operirati. Ampak to dvoje mešati skupaj, seveda nima prav nobenega smisla. In gospod Zorčič, ki je odvetnik, torej ni prava neuka oseba, bi to moral zelo dobro vedeti oziroma to zelo dobro ve.
Tudi vam, drugi del proceduralnega je bila bolj kot razprava, tako da prosim, da se nekako v okviru razprave oziroma v okviru stališč pogovarjamo. Sedaj pa dajem besedo gospe Anji Bah Žibert, pripravi naj se gospa Anita Koleša.
Hvala lepa, predsedujoča, ste me malo presenetili, ker je bilo prej kar nekaj napovedi, očitno danes nihče ne želi razpravljati. Najprej seveda hvala za besedo. Danes je bilo nekaj po mojem zelo dobrih razprav. Pokazalo se je tudi, da smo na enih pomembnih zadevah na zelo različnih straneh, ampak prav je, da se pogovarjamo. Prav je, da se o tem pogovarjamo. Jaz iskreno upam, da gre samo za različne poglede, na različne načine, kako stvari mislite, da je prav, da se rešujejo. Se pa bojim, ker to pa je bilo kar slišano, da pa gre v temu sklopu tako imenovane migrantske problematike predvsem za ideološko temo. Kajti ne morem si drugače razlagati posameznih stališč, ki so bila na začetku dana. Mi smo govorili o migrantski krizi, govorili smo pa o neki ideološki temi, ki mislim, da včasih v zgodovini, če ne v Sloveniji pa vsaj drugod, je našla svoje mesto. Nenazadnje vsi dobro poznamo tudi resolucijo o obsodbi vseh totalitarizmov. Pri nas smo pa mogoče še korak predaleč, ampak slej kot prej bo tudi Slovenija to sprejela. Jaz mislim, da je pomembno, da pogledamo res stvari iz prave strani. Rečeno je bilo, da migrantska kriza ni več problem in da vidimo, da se stvari umirjajo. Jaz mislim, da je to morda občutek nekaterih, ki stvari ali ne poznajo podrobneje ali pa namenoma tako govorijo. Dejstvo je, da je migrantska kriza še kako velik problem, in naj spomnim, da lanskega poletja, kakršnekoli so že bile razprave na posameznih televizijah, se enostavno s tem problemom nismo oziroma se Vlada ni ukvarjala v tisti dimenziji, ki bi se morala, kajti sama je povedala, da takšnih valov niso pričakovali, ne samo slovenska vlada, tudi kakšna druga. Torej, jaz samo opozarjam na to, da ti vali še prihajajo. Naj ob tem spomnim na obisk, točno teden dni nazaj je Državni zbor obiskal predsednik odbora za varnost in obrambo Makedonije. V Državni zbor je prišel ravno in tudi zato, ker je želel nekako prikazati oziroma obrazložiti migrantski val in migrantski pritisk. Njegov poziv Sloveniji je bil naslednji, naj Slovenija vendarle poskrbi in sprejme zaostreno, restriktivno azilno zakonodajo in da naj v Slovenijo ne sme več nihče, ki prihaja iz varne ali evropske države. Opozoril je namreč, da če bo šlo tako naprej, bo cela Evropa postala Makedonija, sam pa je povedal, da enostavno ne zmorejo več in da nujno rabijo pomoč, da se te pomoči s strani Evrope veliko namenja Grčiji, njim pa pravzaprav nič. Njegovo sporočilo je bilo jasno in nedvoumno, dolgo na ta način ne bodo zdržali. Če Slovenija pri tem lahko pomaga in bi morala pomagati, oni pač menijo, da je ta pomoč premajhna – ne samo s strani Slovenije, tudi iz strani drugih držav. V samem predlogu tako imenovanega Predloga za razpis posvetovalnega referenduma o nastanitvah migrantov v Republiki Sloveniji smo predlagatelji podali svoja stališča, zakaj menimo, da je ta referendum potreben. Prej je bilo v enem od stališč, mislim da s strani Desusa rečeno, denar se naj porabi za kaj drugega, ne vem, za upokojence in tako naprej. Se strinjam. Če bi prej ravnali drugače in bi sprejeli določene ukrepe, ki jih je predlagala tudi ministrica za notranje zadeve vaše vlade, mogoče takšnih ukrepov ne bi bilo treba. Se bom potem vrnila k tistim, ampak hkrati pa ne biti dvolični. V tem državnem zboru ste sprejemali zakon, ki je jemal spol, vedeli ste, da bodo ljudje reagirali, da so zbrali zadostno število podpisov v rekordnem času in smo imeli referendum. Tudi tisti denar bi lahko šel, spoštovani, za kak drug namen, če ne bi šli v koaliciji z glavo skozi zid. Kadar govorimo o nekih stališčih, bodimo le vendarle korektni in poglejmo vse stvari, ki se v Državnem zboru dogajajo. Sicer pa jaz sama ne pristajam na to, koliko denarja gre za referendume in vse ostalo. To se mi zdijo takšne puhlice, kajti konec koncev potem dajmo ukiniti demokracijo, zaprimo vrta Državnega zbora pa bo še nekaj denarja ostalo. Gre za to pravico, ki jo imajo ostali državljanke in državljani, in ta pravica gotovo je nad pravico nekoga drugega, ki pa v to državo, na primer, prihaja pod pretvezo, da je begunec, čeprav vsi vemo, da je migrant in to ekonomski. Tako da glede tega, mislim, da nima smisla razpravljati. Prej je bilo tudi res precej satirike v Državnem zboru s strani enega od poslancev SMC, jaz sem pač upala, da tudi on kdaj zmore eno resno razpravo, sicer pa je sam eden tistih, ki je 20 let prej na nekem drugem delovnem mestu bičal politiko, po njegovem mnenju pa v Državnem zboru itak sedi 90 idiotov, tudi to vse razumem, pa prenesem, ampak pri takšni temi se mi zdi pa, da je zelo pomembno, da je ta razprava resna, tudi zato, ker govorimo o resnih stvareh. Naj spomnim, zakaj menimo, da so te kvote še kako potrebne, ne gre, in še enkrat povem, ne gre za to, da ne želimo pomagati, gre za to, da želimo pomagati v skladu z našimi zmožnostmi. In prav je, da glede na situacijo, v kateri smo v Sloveniji, ki ni rožnata, prej je bilo veliko povedanega, kakšni stresi, kakšne težave se dogajajo našim državljankam in državljanom, da naj povedo, kaj mislijo, koliko ljudem lahko pomagamo tudi glede na to, da je ministrica v odgovoru na poslansko vprašanje odgovorila, da nas migranti stanejo. To vprašanje je bilo, mislim, da je navedla podatek iz 25. 2. 2016, se pravi mesec in pol nekje nazaj, da nas na mesec stane migrant okoli tisoč 500 evrov. Mislim, da so ti podatki pomembni, ljudje naj ocenijo, koliko pa dejansko mi lahko pomagamo. In tukaj vas enostavno tega referenduma ne bi smelo biti strah. Ta referendum bi moral biti tudi koaliciji v pomoč, da vidi, v katero smer naj gre politika, ki jo vodi. Državljani bodo povedali, kaj menijo, vi pa tako in tako niste zavezani tisti odločitvi, je pa lahko zelo pomemben argument tudi pri vaših nadaljnjih ukrepih. Jaz upam, da mnenje ljudi boste pa vendarle spoštovali glede na vse, kar ste povedali in zapisali v koalicijski pogodbi. Zakaj tudi vse to in zakaj je tudi do tega prišlo? Naj spomnim na zloglasni 51. člen vašega tako imenovanega migrantskega zakona. Ministrica se je res takrat trudila, jaz imam tukaj to obrazložitev, zato ker želim povedati, koliko časa je namenila temu amandmaju oziroma temu, kar je bilo sprejeto na odboru, potem pa zavrnjeno. Gre namreč za to, da bi se omejilo prihod iz držav, od koder prosilec prihaja in se šteje za varno tretjo državo na podlagi 53. člena tega zakona in je glede na okoliščine njegove vstopa jasno, da je prosilec v Republiko Slovenijo vstopil iz države, ki je članica Evropske unije. Če bi to uredili, bi bilo marsikaj lažje, zdaj pa tega nimamo. Ministrica je tudi jasno povedala, da to ni v nasprotju z nobeno konvencijo, z nobeno zakonodajo, da je to mogoče in da pač je to zagovarjala, tudi zato, ker se meje proti zahodu zapirajo in se bo val vračal nazaj. Zdaj si pa poglejmo, res poglejmo vsi skupaj v oči in si odgovorimo, kaj se bo zgodilo. Migranti se bodo vračali nazaj, Makedonci sami, če ne bodo deležni pomoči, ne bodo zdržali oziroma poti se bodo našle nekje drugje in pritisk se bo izvršil še iz tiste strani. Saj o tem ne govorim osamo mi. Prej sem povedala, Makedonija na to opozarja, Avstrija se je zaščitila z omejevanjem. Ne gre. Jaz mislim, da se moramo zavedati ne glede na to, da imajo nekateri v tej državi po 50 tisoč novih volivcev, poglejte, na koncu se to tudi za njih ne bo končalo. Ker kdo je pa rekel, da se bo pri tistih številkah končalo? Kdo je rekel, da se ne bo evropski čoln potopil pa bomo vsi, ne vem kam bomo šli? Ja, meni ni vseeno, jaz temu ne morem zmigovati z glavo, jaz imam pač za seboj volivke in volivce, ki so me izvolili, državljanke in državljane Republike Slovenije, tudi tiste, ki plačujejo davke tej državi, imajo svoje otroke in se mi zdi, da sem dolžna, da na te stvari opozarjam. Kajti za vse nas gre. In poglejte zdaj, na kakšen način pa se mi obnašamo do svojih državljanov? Prej je bilo kar nekaj o tem povedano že s strani kolega poslanca, deložacije družine, enostarševske družine, o kateri imamo sicer veliko za povedati, kadar so kakšne druge teme in govorimo o socialni državi, so nas polna usta, tam se nam pa zgodi, da mati leti, dobesedno dobi brco in z otrokom ostane na cesti s tem, da na drugi strani vemo, da imamo državna stanovanja, ki so prazna. In potem iščemo rešitev na kakšen način. Ampak zdaj vam bom prebrala samo za intermezzo, da vidite, kaj na drugi strani pa počnemo zaradi vaših zakonov z našimi državljani. To sporočilo, ga bom prebrala večji del, mi je poslala včeraj državljanka na podlagi razprave o tako imenovanih davčnih blagajnah. Kaj je povedala, dobesedno piše: "Obračam se nas s prošnjo, da v Državnem zboru sprožite vprašanje, zakaj se inšpekcije do nosilcev espeja zadnje čase obnašajo prav po, oprostite izrazu, gestapovsko. Zadnje čase slišim kako imajo na primer gostinci tedensko nadzorne inšpekcije in enega takšnih sem doživela tudi sama. V eni od picerij blizu nas – šla sem z vnuki na pico – so malo pred 14. uro vstopili štirje inšpektorji in dva policista, takoj zaprli blagajno in začeli izvajati nadzor. Ko je bila ravno ura okoli 14. in je bila izmena, osebje ni smelo zapustiti lokala, morali so oddati dokumente in niso smeli niti po otroke v vrtec. Gostje smo seveda lahko zapustili lokal. Drugi dan sem izvedela, da je nadzor trajal do 16. ure. Zdaj pa izračunajte, kolikšen je bil izpad prometa in kdo bo plačal osebju dveh izmen za dve uri nedela. Pa to ni osamljen primer, gostinci pravijo, da tako enostavno ne bodo mogli več naprej." Nekdo je prej dvignil roko, češ, kaj ima to s to temo – ima, o denarju govorimo, o davkoplačevalskem denarju in na kakšen način polnimo blagajno zato, da jo potem praznimo na nek drug način. In zdaj vas sprašujem: Ali ni v skladu z ustavo najprej treba poskrbeti za svoje državljanke in državljane? Ali ni bistveno to, da bi vsi živeli kar se da dobro? Nikoli ne bo idealno, to vsi dobro vemo. Ampak veste, blagajno se da polniti tudi na kakšen drug način – z gospodarskimi ukrepi, z razcvetom gospodarstva, z manj nezaposlenimi, s tem, da ne bomo dopuščali bega mladih možganov v tujino. In porabljati denar tudi za kaj drugega, se pravi, za tiste, ki so pomoči res potrebni, tudi begunci, absolutno. Saj v tem je pa problem, ker smo jih prej spustili čez 500 tisoč, dobesedno brez kakršnihkoli podatkov. Zdaj pa na makedonski meji vidimo kar nekaj otrok in mater, ki bi verjetno, če bi vse skupaj prej pogledali, danes že prišli na tako imenovano varno stran. Mi pa smo spuščali mlade moške, vemo, iz katerih držav. Naj vas samo nekaj spomnim, še na neko analizo, ki je zame pomembna. Ni bila narejena v Sloveniji in tudi s tem nemškim sociologom nimamo nobenih posebnih kontaktov ali simpatij. Njegova analiza je pokazala, da v trikotniku med Marokom, Indonezijo in Južno Afriko živi 2 milijardi ljudi, od teh jih pol milijarde, po njegovi analizi, želi zapustiti regijo in priti večinoma v države Evropske unije. Ker to je naš problem, skupen problem. Ne govorim danes samo o Sloveniji, govorim pa o tistem delu Slovenije, kjer pravim, da se je pač treba zaščititi. Zaščititi in na drugi strani pomagati. Zame je pomemben tudi podatek, da se v Pakistanu vsak dan rodi 10 tisoč otrok. Vsak dan! Ravno zato je predlog Slovenske demokratske stranke utemeljen in potreben. Naj državljanke in državljani povedo, koliko mislite, da lahko in zmoremo, glede na stanje v državi, glede na proračun, ki ga imamo, glede na odhodke, ki jih imamo, in glede na prihodke, ki jih imamo. Ničesar ne bomo kršili, še vedno bomo pomagali tistim, ki so pomoči potrebni. Ne zmajevati z glavo, poglejmo, koliko smo jih pa k sebi domov vzeli, je pač vse, seveda, ko gre za druge. Jaz nisem nikogar, ker pač nimam pogojev, da bi. Vprašanje, kako bi lahko skupaj tudi živeli. Pomagala pa bi z veseljem na kakšen drug način. Je pa res, da pomagam veliko slovenskim družinam, z rabljenimi oblačili in tako naprej, ker rabijo, ker prav tako nimajo. Pa slišim za zgodbe, ki me dobesedno presunejo, pa niso od danes, tudi od včeraj ne, so že kar nekaj časa. Ko govorite, prej je bilo rečeno, da se da zelo na miren način vse reševati brez nekih nestrpnih oziroma izjav strahu, da potem tudi mediji temu primerno reagirajo. Poglejte, strahu ne moreš nikoli sejati samega po sebi, če nima indicev in je upravičen. Kajti če govoriš nekaj na pamet in strašiš kar tako počez brez informacij, brez podatkov, se kar hitro izkaže, da ta nima podlage. Določen strah, veste, pa tudi v zgodovini kaže, da ga niso pravočasno ustavili, ko je že dobil vse svoje dimenzije in ko je naredil žrtve milijonov ljudi, so se nekateri trkali po glavi, češ, kaj smo pustili. Seveda bo mnenje drugačno. Na eni strani boste rekli, da je ta referendum nepotreben in da je za to škoda vsakega denarja. Vendar pa jaz menim, da bi lahko dovolili, da to povedo državljanke in državljane. Gre za pomembno reč. Jaz verjamem, da nekateri se lahko nasmihajo, ker vemo, da nekako mi le dobro živimo, da nam ravno ne manjka veliko, ampak vseeno, dajmo pogledati tako imenovano big picture, stanje v Sloveniji tudi tam, kjer je težje. In ko vidimo, da nekateri zapuščajo svoje domove na nekih področjih, ker enostavno nimajo pogojev, da bi tam bodisi ustvarili družino bodisi se zaposlili in nekako potem poskušali na različne načine iskati poti za preživetje. Mislim, da ta predlog ni nič slabega, dajmo kvote, povejmo, koliko zmoremo, potem bo tudi jasno za ministrstvo, kaj lahko naredi in kaj ne. Za vas je lahko to dobro, ni vam je pa treba upoštevati. Ampak, najslabša politika je tista, ki se v končni fazi boji državljank in državljanov. Najslabša. In ne konča se dobro. Prisluhnimo ljudem! Včasih vedo več kot mi tukaj, čeprav smo izvoljeni iz njihove strani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Proceduralno, dr. Dragan Matić. Izvolite.
Predsedujoča, jaz bi vas vljudno opozoril, da danes razpravljamo o predlogu stranke SDS, o tem, da ljudstvo odloča na referendumu o vprašanju: Ali ste za to, da Državni zbor Republike Slovenije sprejme zakonodajo, v kateri bo določeno, da letno število prosilcev za mednarodno zaščito ne presega števila prošenj za mednarodno zaščito v letu 2015? Gospod Grims se je prej zgražal, kako da govori skoraj samo praznim stolom. Meni se zdi to povsem naravno, na ta način, kakor SDS vodi debato, jaz ne vem, kdo to lahko še posluša. Prej je gospod Grims razlagal o nekih zaplembah, nekih medicinskih pripomočkov. Gospa Žibert je delila z nami neke izkušnje o nekem dogodku, ko je nekdo neko pico jedel pa so inšpektorji prišli in je prišlo do neke grozovite drame. Zdaj ne vem, v Angliji obstaja neki Hyde park, kjer se človek postavi nekam in potem razlaga, razlaga lahko tudi ure in ure in kamor koli ga nese tok misli pač tisto razlaga, kar mu pade na pamet. Če je to tukaj tako podobo in imamo takšna pravila, potem bom jaz naslednjič vzel s seboj telefonski imenik ali pa enciklopedijo pa vam bom malo bral vmes, potem se bom pa spet nekako vrnil na temo, in sicer bom našel neko iztočnico, bom rekel, aha, saj to tudi gre za denar. Na koncu se vse konča pri denarju in bom potem tako obrazložil, da sem ostal v fokusu razprave. Gospa predsedujoča, jaz vam predlagam, da se držite Poslovnika in da poskušate razpravljavce vendar držati nekje v okviru teme, ki je danes na dnevnem redu, ker ta razprava tukaj je na temo o vsem in čemurkoli, komurkoli pade na misel in potem o tem govori. Hvala.
Hvala lepa. Prosim? [[oglašanje iz dvorane]] Ali lahko počakate, da začnem govoriti? Jaz vodim sejo, ne vi. Prosim. Vaš proceduralni predlog je, da se držimo točke dnevnega reda, to je Predlog za razpis posvetovalnega referenduma o nastanitvi migrantov v Republiki Sloveniji, tako da jaz mislim, da se bodo naslednji razpravljavci držali tudi teme. Zdaj pa ima proceduralni predlog gospa Anja Bah Žibert.
Predsedujoča, vrednostno mnenje o moji razpravi ste dali tako vi kot kolega poslanec. V obrazložitvi smo jasno napisali, koliko nas en migrant stane. V moji razpravi je bilo jasno povedano, zakaj sem podala določene primere. Ker govorimo o denarju tudi. Tukaj smo jasno napisali, gre za vzdrževanje financ in gre za varnostno vprašanje. Jaz vem, da poslanski kolega ne bere nekaterih stvari, ampak naj ne zavaja. Še najmanj pa, kar je od vas pričakujem, da me boste kot poslansko zaščitili, ker sem govorila o točki dnevnega reda. To je prvič. In kot drugič, v tem Državnem zboru lahko govorim. In verjetno ni poslanec neke druge stranke tisti, ki bo govoril, kaj smem govoriti in kaj ne. Če to ni točka dnevnega reda, potem tega sklica ne bi smelo biti, ker ni primerno gradivo. Tako da, res, predsedujoča, jaz vas prosim, da zaščitite poslance, zdaj seveda lahko gremo, da premaga moč, večina v tem Državnem zboru, ampak kakorkoli že, spoštovani, volivci nas gledajo. In volivci ocenjujejo naše razprave. In pustimo to njim. Gospod Matić, razpravlja nekako po svoje, jaz razpravljam po svoje, volivci pa naj nas slišijo, saj to je naša bistvena vloga, da vidijo, kaj za njih storimo. Tako da res, predsedujoča, vaše besede, češ, drugi se bodo držali točk dnevnega reda, so precej neprimerne, glede na to, da sem se držala točke dnevnega reda. Dajte si še vi pogledati obrazložitev in jasno sem povedala, zakaj ta primer. Vem, da vam je to tečno zdaj, ampak jaz pač, če me vi niste, se bom sama ščitila. Sem že tega vajena in s tem nimam težav.
Jaz predlagam, da nadaljujemo. Zdaj ima besedo gospa Anita Koleša. Pripravi naj se gospa Janja Sluga, za njo mag. Lilijana Kozlovič.
Najlepša hvala, gospa predsedujoča. Drage kolegice in kolegi, kolikor vas je še ostalo! Dovolite, da tudi sama izrazim nekaj misli in seveda moje stališče glede predloga Slovenske demokratske stranke za razpis posvetovalnega referenduma o nastanitvi migrantov. Predlog stranka predlagatelja utemeljuje s potrebo po tem, da se ljudje opredelijo o številu migrantov, ki so jih pripravljeni sprejeti oziroma nastaniti zato, ker se Slovenija ne odziva ustrezno na begunske in migrantske tokove. Jaz mislim, da je bilo v Državnem zboru že zelo veliko povedanega o tem, kako se Slovenija odziva in da smo lahko na njen, torej na odziv države Slovenije, ki se odziva izjemno dobro, da smo lahko zadovoljni s tem odzivom in da se je soočila s tolikšnim problemom tako rekoč čez noč in ustrezno reagirala in da smo tudi s strani, na primer, poslancev, predlagatelja slišali, da je Slovenija varna država, ker je bilo vse skozi rečeno, da je pač varnost na prvem mestu, čeprav seveda mi dodajamo tudi še kakšno drugo zahtevo od naše države ne zgolj samo »Za varnost gre«. Res je, da je še vedno na poti tisoče migrantov in beguncev, in seveda je res, da moramo biti vseskozi budni in pazljivi, vendar nam vsi ti ukrepi, ki jih je država do sedaj izvedla in seveda tudi z našo pomočjo oziroma zaradi sprejetja ukrepov in zakonov, ki smo jih tukaj v Državnem zboru sprejeli. Lahko smo torej optimistični in brez kakšnih posebej iluzij o tem, ampak na temelju dejanskega stanja. In zato mislim, da konec koncev tudi zaradi tega, ker so verjetno res še te težave ali pa ti begunci in migranti, govorim nalašč o obeh kategorijah, ker mislim, da je tako tudi prav, še vedno na poti, imamo tudi še vedno ograjo, za katero smo mnogi od poslancev, tudi SMC bili skeptični in nekako pravzaprav nismo ravno delili mnenja, da je nujna in da je potrebna. Vendar nas je situacija oziroma nas je stanje pripeljalo do spoznanja, da je prav, in da tisti ljudje, ki živijo ob meji in so imeli izkušnje z množico ljudi, ki so prehajali to mejo, da seveda pri teh ljudeh ni nikakršnih zavor za to, da bi ta žica še ostala. Lahko bi rekla, da neka utemeljitev predloga, da je potreba zaradi ne dejanj naše vlade, torej da je ta odziv, da je naše mnenje tudi moje, popolnoma ne drži, torej odpade in da je to delovanje zelo zelo dobro. Drugo pa je ta pravni okvir tega referenduma oziroma tega predloga za referendum. Leta 1951 je bila sprejeta konvencija o človekovih pravicah zato, ker se je pač mednarodna skupnost takrat zavedla posledic in morebitne škode pri posameznikih, ki bi jih utrpeli zaradi strahu pred preganjanjem na osnovi rase, vere, narodnosti ali pa drugih razlogov, zaradi katerih se pač določeni posamezniki ne bi mogli ali pa se niso mogli vrniti v svojo domovino. Konvencija določa obveznosti beguncev do države in tudi dolžnost države do beguncev. Razmerje torej temelji na nediskriminaciji. Kasneje so bili sprejeti še določeni minimalni standardi. To je mednarodna javnost sprejela kot veliko civilizacijsko prednost. Suverenost držav pri urejanju svoje azilne politike pa trčijo ob dolžnost spoštovati mednarodne predpise. Tako je zaenkrat zapisano tudi v naši ustavi in mislimo, da je seveda določila ustave treba izpolnjevati. To je konec koncev naš najvišji pravni akt. In zato mi menimo, da bi se pravzaprav, če malo hipotetično zadeve obrnem, lahko vprašali, ali ne bi potem bilo čisto vseeno, če na referendumskem vprašanju zapišemo: Ali ste za to, da Republika Slovenija sprejme zakonodajo, na podlagi katere izstopa iz mednarodnega pravnega reda? S strani predlagateljev smo že velikokrat slišali, da je tako, kot je Slovenija, so tudi druge države izstopile iz evropskega pravnega okvirja, da torej tako ali tako nihče več ne upošteva evropske zakonodaje, med katerimi tudi večkrat, največkrat slišimo o schengenskem zakoniku, vendar jaz mislim, da to vendarle ni res, da je tudi schengenski pravni predpis omogočal opustitev mejne kontrole v izjemnih primerih. Kar je pravzaprav najbolj pomembno, zapoveduje državam spoštljivo izvajanje mejne kontrole in upoštevanje človekovega dostojanstva. To je verjetno tudi prav, da upoštevamo pri tem, ko govorimo bolj ali manj na veliko o tem, da nihče ne upošteva več evropske zakonodaje. Če so tu zdaj države naštete: Madžarska, Češka, Poljska, Slovaška, oprostite, jaz živim v Sloveniji in jaz si zelo želim, da bi Slovenija ohranila ta obraz do mednarodne skupnosti in seveda tudi ostala pravna država. V razpravi tako na Odboru za notranje zadeve kot tudi danes v tej razpravi se je slišalo oziroma se je dalo razumeti, kot da Zakonodajno-pravna služba pač nima nič proti temu referendumu oziroma je dala pozitivno mnenje. Da je predlog Slovenske demokratske stranke dopusten in da pravnih ovira za razpis ni. O tej dopustnosti je danes govoril tudi gospod Lisec. Ampak jaz bi vam rada vendarle povedala, da je vodja Zakonodajno-pravne službe na seji matičnega odbora podal nedvoumno mnenje, da gre pač za posvetovalni referendum, kjer o dopustnosti sploh ne govorimo, ker se dopustnost po ustavi nanaša na zakonodajni referendum. Mogoče ne bi bilo napak, če omenim še eno mnenje predsednika Zakonodajno-pravne službe, pa ga bom kar citirala: "Jaz sem v svoji dolgoletni praksi sicer vajen, da se naša mnenja interpretirajo v skladu s političnimi interesi tega ali onega. Vajen sem tudi, da se isti stavek na različne načine interpretira.« Mislim, da je tudi ilustrativno. Zanimivo, se mi zdi, da temu pravnemu okviru vendarle stranka ni posvečala ustrezne pozornosti, kajti že v poimenovanju predloga, torej Predlog za razpis o nastanitvi migrantov, ne gre skupaj s predlogom referendumskega vprašanja, ki se nanaša zgolj na kategorijo prosilcev za mednarodno zaščito. Če dovolite, bi pa še nekaj opozorila, če sem že pri mnenju Zakonodajno-pravne službe, kar je bilo tudi zelo zanimivo in mogoče celo ključno za ta predlog. Njihovo mnenje ali pa mnenje vodje pravne službe je bilo, da je potrebno biti politično odgovoren, kaj daš na referendum. Jaz mislim, da to ni bilo rečeno kar tako v tri dni. In jaz moram reči, da si želim zares, da se ohranja ta politična odgovornost ali pa vzpostavlja, kakor hočete. Bi pa čisto za konec rekla še nekaj o tem nastopu tukaj danes v Državnem zboru, o katerem je bilo že nekaj rečenega. Jaz ne vem, če je gospod Grims tukaj, ampak dovolite mi, da na nek način vendarle izrazim svoje ogorčenje nad tem spakovanjem tukaj. Gre pa za to spakovanje, ki je bilo podano na račun, na rovaš našega kolega Zorčiča. Tudi vsi tisti, ki smo v SMC spremljali ta pogovor, smo se pogovarjali o tem pogovoru na televiziji z gospodom Grimsom in gospodom Zorčičem. Lahko samo rečem, da je to njegovo pojasnilo popolnoma relevantno in da je neumno, da se na ta način zlorablja ta nastop. Jaz bi rekla, da se s takšnimi neokusnimi nastopi tako ali tako bolj ali manj človek norčuje iz sebe. In zato verjetno res, ko pravi kolega Matić, da ima tudi gospod Grims vedno manj poslušalcev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Tomaž Lisec. Gospod Gorenak, lepo prosim [[…]]
Hvala. Bil sem omenjen in bilo je očitano mnenje Zakonodajno-pravne službe glede spoštovanja pravnih aktov. Pa bi predhodnico opozoril, da včeraj smo jim brali mnenje predsednika Ustavnega sodišča, kako ideološko in politično ne želite urejati zadeve, tako kot je reklo Ustavno sodišče, pa ste se požvižgali na to. In kolikokrat v tem mandatu ste se požvižgali na mnenje Zakonodajno-pravne službe v marsikaterem predlogu akta, pa je bilo vse v redu. Ko pa nas samo opozori, pa nastane državni problem in točka številka ena. Tako, da bi prosil predhodnico, da če ima vatle, da včasih pogleda tudi za kakšen dan nazaj pa pogleda, kakšna je pravna odgovornost, pravno spoštovanje aktov. O politični odgovornosti, se pa absolutno strinjam, bodo sodili državljanke in državljani. Lahko tudi na referendumu, če ga boste dopustili. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Janja Sluga. Pripravi naj se mag. Lilijana Kozlovič, za njo dr. Dragan Matić. Izvolite, gospa Janja Sluga.
Dovolite, da se najprej proceduralno odzovem na to in vas lepo prosim, da kolega Lisca res opozorite, ker to ni bila replika. On ni bil v ničemer narobe razumljen, vse tisto, kar je povedal, je bil predmet razprave in nikakor ni bila replika. Tako da, prosim, kolegi, dajmo se držati teh stvari. Naj uvodoma povem to, kar smo danes že ugotovili, se pravi situacija z begunci je pri nas v tem trenutku relativno mirna. Nikakor pa nihče od kolegov poslancev ali tudi s strani državnega sekretarja ni bilo rečeno, da beguncev več ne bo in da se migrantski val ustavlja. Nasprotno, vedno znova poudarjamo, da se zavedamo, da se zadeva ne bo kar takoj ustavila, da bo po vsej verjetnosti potekala neka kontinuiteta in vedno znova poudarja tudi državni sekretar, da vlada razmere pozorno spremlja in je v pripravljenosti in v trenutku, ko se bo situacija spreminjala, se bodo tudi začeli ponovno spreminjati in stopnjevati ukrepi Vlade. Ponovno bi tudi rada zavrnila trditev o vračanju migrantov iz zahodne Evrope. Že na odboru je državni sekretar povedal, da nikakršnega takšnega vračanja ni, ne v tem trenutku in tudi že prej ga ni bilo. Kolikor sem seznanjena, se situacija tukaj ni spremenila. Res prosim, da ne zavajate ljudi z nekimi trditvami, za katere nimate nikakršnih dokazov. Kar zadeva kvote, ki jih tako izpostavljate, in nam vsakič znova dajete za primer Avstrijo. Avstrija je v popolnoma drugačni situaciji kot Slovenija. Avstrija si je postavila letno kvoto 37 tisoč 500 in na tedenski ravni prejme približno 700 prošenj za azil. Poleg tega ima več tisoč ljudi, ki jih v bistvu nima kam nastaniti. In nikakor nikakor se ne morem strinjati s tem, da lahko situacijo Slovenije in Avstrije primerjamo. Prav tako Avstrija teh kvot ni uzakonila in ne glede na to, da jih niti ni uzakonila, je bila že dvakrat opozorjena s strani Evrope, da tako določanje kvot ni primerno in je v nasprotju z mednarodnim pravom. Ravno tako je v nasprotju z mednarodnim pravom to, kar vi danes predlagate. Po mednarodnih konvencijah ima vsak pravico do postopka, vsak, ki zaprosi za azil. Za vsakega moramo ta postopek sprožiti, vsak si zasluži tudi individualno obravnavo. Slovenija, kot veste, je ratificirala ženevsko konvencijo že leta 1992 in do zdaj smo se jo seveda držali in ne vidim nikakršnega razloga, da bi v tem trenutku, ko ni kaosa in ni izrednih razmer, ki jih na vsak način znova in znova želite prikazati, da bi jo pa zdaj v tem trenutku morali pa kar kršiti. To kar predlagate, je v nasprotju z ženevsko konvencijo, z drugimi mednarodnimi konvencijami, v nasprotju s 153. členom Ustave Republike Slovenije in tudi v nasprotju z našo azilno zakonodajo in vsakega prosilca za azil je treba obravnavati individualno. Kot pove kolega Grims, nobene vloge nima to, skozi koliko držav je prosilec legalno ali pa ilegalno pripotoval v našo državo in je tu zaprosil za azil. Popolnoma nobene vloge nima, ker ko pride do naših organov, se ugotavlja, ali je do te mednarodne zaščite upravičen, se ga preverja in se tudi ugotavlja, ali je po dublinski uredbi že kje drugje zaprosil. Nikakor pa to ni, kot se kolega izraža, kazensko pregonljivo in ne vem kaj še vse je bilo danes rečeno. Kolega Gorenak, vi pravite, da ni nobenega razloga, da Slovenija ne bi mogla tega narediti. Seveda ga ni, kot ga tudi ni, zakaj bi to naredila. Vlada, sem rekla, vseskozi ustrezno reagira. In ko se vi pogovarjate, kdaj že ste vi predlagali takšne in drugačne ukrepe, seveda ste jih, ampak ukrepi morajo biti sprejeti tudi v časovnem okviru, takrat, ko je to ustrezno. Torej, če nek ukrep sprejmeš pol leta prej, preden bi ga moral, verjetno ni primerno in tudi nima tistega učinka, kot bi ga tak ukrep imel, če ga sprejmeš takrat, ko je to potrebno. In tudi ne razumem, na kakšni podlagi vi mislite, da se bodo državljanke in državljani odločali, koliko pa je tistih ljudi, kot se je kolegica izrazila, kaj mislijo, koliko ljudem lahko pomagamo. Ja, na podlagi česa se bodo državljanke in državljani odločali? Še mi, ko se tule pogovarjamo, katera številka je primerna ali ni primerna, potem ugotavljamo, da to seveda nikakor ni tako, da bi se lahko kar tako zmenili in na pamet rekli neko številko. Ali bodo oni obkrožali, katera je njihova srečna številka, ali kako? Mislim, res ne razumem, kako si to predstavljate. Tako kot tudi ne razumem, kako si predstavljate, ko bo ta kvota izpolnjena, bomo pa na meji rekli – kaj? Vas ne vzamemo, pojdite nazaj, ali [[…]]Ne vem. Mislim, bi bilo dobro, če bi razložili tudi mogoče to, na kakšen način si predstavljate izvedbo tega, bi bilo zanimivo slišati, se mi zdi, no. Rada bi se odzvala še na to opazko, kako si moji kolegi želijo postati ustavni sodniki. Nič ne rečem, mogoče si kdo od njih res želi, ampak nekateri od vas se pa obnašate kot ustavni sodniki že sedaj. Namreč, iz vaših vrst je na Komisiji za peticije zadnjič prišla trditev, da je določene vsebine treba obravnavati sedaj, ko še tečejo odprti postopki na sodiščih. Ko se bodo postopki na sodiščih zaključili, se tako ali tako potem ne bo več dalo ničesar narediti. In kdo je zdaj tisti, ki si želi prevzeti vlogo sodnika? Bom zaključila, zato ker se mi zdi, da je bilo vsebinsko že zelo veliko o teh stvareh povedanega, in res ne vidim nobenega smisla v ponovnem demantiranju nekih zgodbic, ki jih danes tu podajate. Mogoče bi se odzvala samo še na trditev o tem, da nismo socialna Vlada in da nismo več socialna država. Kot veste, se je ravno v tem proračunu povečala postavka na socialnih transferjih in zdaj znaša že skoraj milijardo in pol. Milijardo in pol! Ne vem, ali si predstavljate, kako visoka je ta številka. Podatki, ki so trenutno aktualni, kažejo, da brezposelnost upada, revščina se ne povečuje, imamo rast BDP, stopnja tveganja socialne izključenosti se ne povečuje. Za socialne transferje, sem povedala, namenjamo skoraj milijardo in pol. [[oglašanje iz dvorane]] Ta vlada je povečala [[…]]
Mir!
[[…]]število upravičencev za subvencioniranje malic in kosil, zvišali so se otroški dodatki in denarna socialna pomoč, sproščajo se varčevalni ukrepi v javnem sektorju in tako dalje. To je to! Jaz mislim, da Vlada migracijsko krizo zares suvereno upravlja že vse od njenega začetka, stopnjuje in prilagaja ukrepe glede na situacijo in se tudi odziva. Vaša pobuda je po mojem mnenju v nasprotju z zakonodajo in mednarodnimi konvencijami, poleg tega pa je tudi nepotrebna. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima gospa Anja Bah Žibert. Izvolite.
Bila sem omenjena. Vprašanje je povsem jasno in dajte si ga prebrati, kolegica Sluga, kakšen je naš predlog vprašanja referendumskega. Jaz nimam volivk in volivcev za neumne, mislim, da se znajo odločiti. Ker če bi jih imeli za neumne, potem bi jih imela v kakšni drugi priložnosti za neumne, ampak jaz jih nimam. Jaz se zavedam, da natančno vedo, kaj delajo in kakšne odločitve sprejemajo. Zdaj pa še nekaj, da je ta predlog neustaven in v neskladju s konvencijo in tako naprej. Spoštovani, to je posvetovalni referendum, kjer je jasno vprašanje, ali menijo oziroma glasujete za in proti, če ste za to, da Slovenija vzame toliko in toliko migrantov. Točno je povedano, podatek bo pa seveda podalo ministrstvo natančno. To je bistvo tega vprašanja in to ni protiustavno. Zakona še ni, imamo pa en drugi zakon in imamo neustavno stanje, ste ga včeraj nadaljevali, tisto pa je neustavno, veste. Pa se vam ni zdelo izenačiti slovenskih otrok. Pa še nekaj, na eni strani revščina, stopnja pada, na drugi strani pa damo več za socialne transferje. Ja, dajte no, ste smešni! Zakaj potem več, če se stanje izboljšuje? Potem bomo tukaj proračun zmanjševali verjetno, zato ker smo v času blaginje, saj jo pa ja čutimo na vsakem koraku.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Lilijana Kozlovič. Pripravi naj se dr. Dragan Matić, za njim gospod Zvonko Lah.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča! Migracije so vedno bile in vedno bodo. In problematike, ki se v okviru njih dogaja, so se zavedali že Združeni narodi, ki so leta 1952 sprejeli ženevsko konvencijo in postavili temelj humanitarnega prava, kako naj se v takšni situaciji ravna in kakšne pravice naj se posamezniku zagotovijo, še posebej potem z uredbo, ki je bila sprejeta 2003, ko so se določili minimalni standardi. Tudi naš narod je na podoben način po 2. svetovni vojni, prihajam namreč iz območja Istre, kjer se je ravno tako dogodila popolnoma enaka situacija, kot se dogaja sedaj. Naši državljani, naši ljudje so odšli, pa so takrat obstajale meje. Nekateri so šli iz političnih razlogov, nekateri popolnoma iz ekonomskih. Ravno danes berem v lokalnem časopisu Poslušanje neslišanih spominov. Torej zgodovina potem pove, kako pravzaprav določena populacija, kako določen narod v določenem trenutku ravna. Evropa se je v bistvu odločila, da bo na temu prostoru spoštovala človekove pravice. Prav zaradi tega je tako zanimiva, je morda grd izraz, ampak si ljudje želijo, da pridejo zato, da delijo enako kot seveda tistega, kar nimajo na drugih področjih. Dejstvo pa je, da je ta Evropa poleg tega ustvarila tudi veliko korporacij in pa veliko industrije v izogib davkov, kar ima za posledico, da imamo na tem svetu, kot je bilo že prej rečeno, 2 milijardi ljudi, ki niso potrošniki zato, ker nimajo službe, in zaradi tega, ker nimajo tudi denarja. In prej je bilo rečeno, da danes pravzaprav govorimo o denarju, torej o ničemer drugem. Bistvo je denar. Mi, ki denar imamo, se ga bojimo izgubiti, bojimo se ga deliti s tistimi, ki ga nimajo. Ti dve milijardi ljudi za nas ne obstajajo in to ugotavljajo tudi filozofi. Ampak, ali bomo mi temu ušli? Dogajajo se podnebne spremembe in ljudstvo se seli. Spet se bom vrnila na območje, iz katerega izhajam, na Istro. Sedaj sadimo oljke že v Kobaridu. Na našem območju se borimo s pitno vodo. Ali se bomo tudi mi selili in bomo pristali na to, da se nam zaprejo vrata? V tej situaciji se je vsaka država drugače odzvala. Madžarska se je po približno letu dni odločila, da je zaprla meje. Nemčija je sprejela vsakogar. Zanimiva je Italija, leta, že leta se pri njej dogaja migrantski val, pa o njej skoraj ne slišimo in danes o njej govorimo, kot je v primeru dobre prakse, kajti integracija, ki se izvajaj v tej državi, se dogaja s pomočjo lokalnih skupnosti. Torej vsak posameznik se v to vključuje. In to je tisto, kar se predlaga vsem državam. In če pogledamo, kje je Slovenija. 334 tisoč azilantov je bilo sprejetih v Evropi, Slovenija jih je sprejela 50. Češka, ki jo omenjamo, kot primer, da torej ni nikogar sprejela oziroma jo dajemo kot priporočilo, jih je sprejela več kot Slovenija, 71. Logično je, da je Vlada delovala v interesu naših državljanov in se je v določenem trenutku, ko je postala zadeva neobvladljiva, odločila, kot se je odločila. Ni nam v ponos, da smo postavili žico, ampak v določenem trenutku je bilo to nujno potrebno. Tudi ne razumem, da kot primer oziroma da se nekako sploh Višegrajske države, ki so bile same včasih v neki diktaturi, danes vedejo, kot se vedejo, ne razumem, in to propagiramo kot tisto dobro in pozitivno. Tisti pravi način, ki je potreben, je nadzorovano preseljevanje ljudi. V to se je vključilo kar nekaj držav Evropske unije. To je tudi cilj Evropske unije, kajti migracije se ne bodo ustavile. Tudi če se je ustavilo na makedonsko-grški meji, se že ustvarjajo nove poti preko Madžarske in predvsem preko Italije. V Libiji se je zbralo ogromno število ljudi, ki želijo priti v Evropo. In Avstrija, vemo, da že poskuša zapreti Brenner, preko katerega naj bi bil dostop v Avstrijo. Ampak rešitev je prav v tem nadzorovanem preseljevanju. Treba je čim prej vzpostaviti mehanizme in tem ljudem pomagati. Torej, ne reševati samo problema v Evropi, ampak tudi na Bližnjem vzhodu in tam, kjer ta žarišča so. Čim prej, tako kot pravi Evropa, je treba vzpostaviti obalno stražo pa tudi izmenjati podatke, ki so potrebni, vzpostaviti centralni sistem za sprejem vlog za azil in določiti za vsako državo kvoto in seveda reševati žarišča. Tisto, kar je pa najbolj pomembno, je, da se redefinira dublinska uredba, zato da se določi odgovornost in pa solidarnost med vsemi državami Evropske unije. In seveda so med temi, ki so prišli, tudi kriminalci, tako kot je bilo prej rečeno, tisti, ki so želeli Evropi slabo. V ta namen je Europol tudi infiltriral posameznike, da ugotovijo glede vseh teh ljudi, kdo je nevaren, kdo prihaja s tistimi napačni nameni, zato da seveda zaščiti Evropo. In to so pravi koraki, ki jih je treba sprejeti. Proti migracijam se ne moremo in tudi ne smemo boriti, ampak jih je treba pravilno upravljati. In ne graditi zidove, ampak graditi mostove. Zaveza je bila, da bomo v Evropo sprejeli 160 tisoč ljudi oziroma da jih bomo preselili in pa 22 tisoč 500 ljudi iz tretjih držav. Slovenija se je zavezala, da jih bo sprejela 576. Ampak, kar se tiče Slovenije, danes sem poslušala o ideologijah. Naši državljani nočejo ne skrajne leve ne skrajn, desne ideologije, na to ne pristajajo. In to je tisto, čemur naša vlada sledi –zdravemu razumu. Kajti ideologije, ljudje jih nimajo v sebi, ustvarjamo jih mi politiki, mi jih ustvarjamo zato, da ohranjamo lastno oblast in lastno ugodje in zato tudi pogosto zlorabljamo ljudi. Namreč že anketa Dela je pokazala, kar se tiče tega predloga za posvetovalni referendum, da je večina proti njemu. Ljudje so pokazali, da so odgovorni. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Dragan Matić. Pripravi naj se gospod Uroš Prikl, za njim gospod Jože Tanko.
Hvala, gospa predsedujoča. Potem ko smo slišali s strani SDS razprave o zaplembah zdravstvenih pripomočkov in o tem, kako je kdo jedel pico v gostilni, pa potem je prišlo do neverjetnih zapletov, se dajmo osredotočiti na to, kaj je pravzaprav tema. Kolegi iz SDS bi radi, da naj ljudstvo odloča o referendumskem vprašanju oziroma naj se izjasni glede tega, ali je za to, da Državni zbor Republike Slovenije sprejme zakonodajo, v kateri bo določeno, da letno število prosilcev za mednarodno zaščito ne presega število prošenj za mednarodno zaščito v letu 2015. Po domače, če lahko nekoliko poenostavim, v zakonu naj bi bila določena neka številka, recimo, 1000 teh bi sprejeli, če bi pa prišel 1001 na mejo, bi mu rekli, veš kaj, pri tebi sicer so, ne vem, požgali hišo, pobili so ti pol družine, res si bil ogrožen, ampak ker imamo mi tak zakon, te ne bomo niti obravnavali. Sicer velja ženevska konvencija, veljajo notranja interna zakonodaja EU, ampak mi smo to izglasovali na referendumu in ti se vrni tja, od koder si prišel. To je pač tako in državljanke in državljani so to odločili na referendumu. Jaz mislim, da kolegi v SDS seveda s tem svojim zakonskim predlogom ne mislijo resno. Ker pač niso politični analfabeti, jaz mislim, da sami vedo, da je popoln nesmisel to, kar predlagajo. Ker če bi resno mislili, potem bi temu svojemu predlogu dali vsaj osnutek zakona, da bi videli, kaj konkretno mislijo – in to je bila tudi pripomba Zakonodajno-pravne službe – ko bi oni imeli nek osnutek pred seboj, bi se lahko o njem izrekli, tako pa imajo en stavek, ki so takole navrgli na čez. In če bi mislili resno, potem bi povedali tudi, kje obstaja kakšna država, ki nek tak zakon ima. Po katerem zgledu se zgledujejo, kje obstaja ta država. Govorili so o Višegrajski četverici. Ali ima katerakoli od teh štirih držav tovrsten zakon, na katerega oni merijo? Da v zakonu prepišejo neko kvoto in da potem odrečejo obravnavo po ženevski konvenciji beguncu, ker je njegovo življenje v nevarnosti. Kje je ta država, gospodje iz SDS, dajte mi jo povedati, pa niti ni treba, da je iz EU, lahko je iz kateregakoli dela planeta. Na kaj se vi sklicujete? Kakšen zgled imate pred seboj? Jaz vsekakor mislim, da gre tukaj res za neko ne prav utemeljeno nabiranje političnih točk, na neko razpravo, ki želi spodbuditi strah pri naših državljanih, češ, da gre za to, da bodo žrtve nekih podivjanih migrantov, ki ne bodo spoštovali njihove kulture in njihove lastnine. Sami smo v razpravi večkrat izpostavili, da je celovit odgovor na begunsko krizo mogoč le v okviru EU. Zdaj tukaj zagovarjati načelo, da je kršenje konvencij in pa zakonodaje EU tisto, kar naj bi bila prava pot in da to lahko itak naredimo, pa kaj potem, če kršimo konvencije, kaj potem če kršimo vse direktive in dublinsko uredbo [[…]]Poglejte, ta razprava je, po moje, povsem neresna in tudi ta njihova iniciativa je neresna in danes so vse te ure, ki so bile porabljene v tem smislu, po mojem prepričanju, povsem izgubljene. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Uroš Prikl, pripravi naj se dr. Matej T. Vatovec, za njim gospod Franc Jurša.
Predsedujoča, najlepša hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Najprej definicija. Begunec je človek, ki beži oziroma zbeži pred nevarnostjo oziroma neprijetnostjo. Migrant je človek oziroma oseba, ki stalno ali začasno spremeni bivališče, zlasti iz ekonomskih razlogov. Da obnovim definicijo po SSKJ, o čem se bomo pogovarjali oziroma o čem se pogovarjamo. Žalostno se mi zdi, da vsaka tema, vsak zakon, vsak predlog, o katerem govorimo v Državnem zboru, postane prvovrstna ideološka tema, ideološko se nanj naslavljamo in ga skozi to dioptrijo tudi obravnavamo. In se mi zdi, najbrž se bomo pogovarjali o beguncih oziroma so problem. Tema begunci pač ne more biti neka ideološka tema. Jaz mislim, da to nima nobene veze, ali smo levo usmerjeni ali smo desno, ali smo liberalno usmerjeni ali hodimo v cerkev, ali smo iz Maribora ali smo iz Ljubljane. To pač seveda ne more biti tema, ki [[...]]Namreč vsi imamo verjetno isto stališče, isto valenco, da pač ljudem v stiski, in ti ljudje so evidentno v stiski, seveda potrebno pomagati in verjamem, da vsi isto mislimo v končni fazi. So pa poti zelo čudne, ki vodijo do tega našega cilja. Jaz se ob tej priložnosti ne bi rad in ne želim, ni to moj namen, razvrednotiti, še manj omalovaževati inštituta referenduma. To je seveda v neki definiciji neposredna volja ljudi, neposredna možnost, da ne samo soodločijo, ampak odločijo. Vendar mislim, da za vsako vprašanje, za vsako rešitev pač institut referenduma ni najustreznejši. Prepričan sem, prepričani smo v Desusu, da inštitut referenduma za reševanje problematike migrantov in ali beguncev ni primeren način. Migranti oziroma migrantska kriza, kot jo radi naslavljamo, ni problem Slovenije. Je širši problem. Tudi ni problem celotne Evrope, ampak je problem celotnega sveta. Je pa res, da je Evropa tukaj seveda najbolj prizadeta, ker so države srednje in severne Evrope pač tiste končne destinacije, kamor bi želeli priti vsi ti ljudje, ki bežijo, ki bežijo pred neprijetnostmi in nevarnostmi. Dejstvo je, da je Evropa bila in verjetno še je na tak velik problem nepripravljena, in to je slabo. In to je slabo. Dejstvo je tudi to, da bi morala v dani situaciji drugače nastopiti, strniti vrste, se o tem pogovarjati in se o tem pogovarjati še prej, preden je bil prvi begunec na poti. Jaz bi tukaj pričakoval tudi od držav, ki niso v Evropi, tudi od Združenih držav Amerike, če želite, da se proaktivno vključi v reševanje tega svetovnega problema, ki pa lahko, bojim se, da bo, želim pa si prav nasprotno, še bolj eskalira. Seveda je treba reševati ne na dnevni bazi in se ukvarjati z ljudmi, ki so na poti, jim nuditi oskrbo, jim nuditi normalne človeške pogoje na tej njihovi poti do končne destinacije, ampak bistveno se mi pa zdi tudi, da se hkrati lotevamo tudi gašenja žarišča, namreč ni ta problem nastal na poti od grških otokov pa do Stockholma ali pa Berlina, ampak je zadeva nastala na tleh Bližnjega vzhoda, ker pa očitno veliki igralci, veliki akterji, velesila ali velesile pač ne vidijo interesa, da zadevi stopijo na prste oziroma da pogasijo žarišča, turišča požara in da omogočijo tem ljudem, ki ne bežijo iz teh območij zato, ker bi si pač želeli neke avanture, tvegane avanture po Evropi, ampak bežijo, ker enostavno tam živeti ne morejo, ker so ogroženi. Ti ljudje, sem prepričan, bi se radi vrnili nazaj, bi radi tam živeli. Mislim, da ni sporno, da ljudem pomagamo, da ljudem omogočimo dostojno življenje ali pa vsaj to prehodno obdobje, dokler ne bodo izpolnjeni pogoji za življenje tam, od koder prihajajo, da je treba biti tukaj maksimalno solidaren, human in se obnašati kot človek človeku. Kot rečeno, prepričan sem, da inštitut referenduma ni prava pot, ki bi rešila tovrstne probleme, tudi z zakonom, kolikor jaz poznam in kolikor je bilo povedano, nikjer v svetu ne rešujejo tega vprašanja, vprašanje nekih zgornjih mej prosilcev za azil. Tudi sosednja Avstrija, ki na nek način uvaja neke kvote, neke zgornje limite tistih ljudi, ki jih je pripravljena sprejeti medse, je že bila opozorjena, da to seveda ni prava pot. Prava pot pa je, da se Evropa zave tega problema in ga začne strpno, kulturno seveda, kulturno in predvsem humano reševati. Sodelovanje in iskrena želja za ureditev razmer, predvsem pa želja po varovanju, ohranitvi vseh človekovih pravic, vseh teh ljudi, jaz mislim, da mora biti skupen moto vseh nas. Vseh nas, ki smo posredno ali neposredno povezani s tovrstno problematiko. Zavedati se je treba in to imeti trdno v svojih mislih, da smo lahko begunci danes, jutri mi, vi, vsi skupaj in mnogi v zgodovini človeštva so bili begunci. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Jurša, pripravi naj se dr. Vinko Gorenak.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom! Mogoče za začetek ena moja opazka. V imenu predlagatelja je zadevo predstavil kolega Grims in že takrat sem mislil reagirati proceduralno, ampak sem si premislil in sem rekel, da bom to moje zapažanje lahko povedal tudi v moji razpravi. Kljub temu da nimam s tem težav in se ne uvrščam niti na levo niti na desno, ampak bolj na sredino, nekako mislim, da te besede levičarji in tranzicijska levica, da je to malo povedano cinično. In bi v prihodnje prosil kolega Grims, da se mogoče poskusi temu izogniti, malo manj tega slišim iz leve strani, da nekdo govori to o desnem političnem polu. Se spomnim, ko smo govorili o nekaterih zadevah, ekstremizmih pa je bilo tam rečeno »desni ekstremizem«, ste kar burno odreagirali. Nič narobe, odreagirali ste, ampak potem poskušajmo eden do drugega nekako nositi to spoštljivost. Zdaj pa čisto malo okli tega vprašanja, o katerem v Državnem zboru ogromno govorimo. Prav je, da govorimo, saj to je na nek način problem, s katerim se srečujemo v lanskem, letošnjem letu. Vprašanje je, če se ne bomo srečevali tudi v prihodnje. Tematika, ki je danes na dnevnem redu, je vezana na nekatere stvari, ki so povezane z odločanjem ljudi, v eni obliki odločanja, to je direktno na volitvah. Predlagate referendum, posvetovalni referendum, ki pa ga naša ustava kot takšna posebej ne izpostavlja oziroma ga ne pozna. Če govorimo o temu predlogu, ki ga vi predlagate, da bi na referendumu nekako zadolžili Vlado in Državni zbor, da lahko v letu 2016 ima le toliko vlog, prošenj za azil kot v letu 2015. To bi pomenilo menda okoli 277 vlog oziroma prošenj. Če seveda imam dober oziroma točen podatek. Kot sem že rekel, v 44. členu Ustave, na katerega se sklicujete, ne piše, v kakšni obliki dejansko se odloča oziroma piše, v kakšni obliki se odloča. Lahko se odloča o nekem splošnem družbenem vprašanju na osnovi predstavnikov ljudstva, se pravi, da mi kot poslanci odločamo o nekaterih zadevah, ali pa tudi direktno na zakonodajnem referendumu. Glede mnenja, da bi Slovenija lahko postala žep, o tem se je dosti govorilo, ste govorili in govorite. V tem trenutku mogoče ravno ni pravi čas, da o tem govorimo, lahko pa se v prihodnosti tudi ta zadeva zgodi. Od meseca marca ni bilo nobenega vračila migrantov iz zahodne Evrope v Slovenijo. Tako je pač to dejansko na nek način kost, ki se jo tudi z vaše strani ogromno gloda. Tudi če govorimo o financah, bi rad opozoril na nekatere zadeve. Danes sem prejel klic neke gospe z Gorenjske, ki mi je povedala, da je upokojenka in me prosi, če jo lahko pokličem nazaj s telefona, kajti stroški telefona so visoki in ne bo imela dovolj sredstev za normalno življenje. To je vprašanje, nad katerim se moramo zamisliti. Pri predstavljanju v javnosti, koliko nas stanejo begunci, pa moramo biti tudi korektni. Po podatkih, s katerimi razpolagam in so točni, dnevna oskrba za begunca znaša 12,26 evra in begunec dobi 18 evrov mesečne žepnine. In ko seštejemo zneske, pač pridemo do neke številke. Verjetno bi ti begunci lažje za manjši denar preskrbeli tudi sebe, če bi tako živeli, kot je predlagal kolega Grims, pri nas, v naših stanovanjih, vendar ne samo v naših, tudi v vaših stanovanjih, potem bi verjetno to preživetje bilo nekaj cenejše kot v primeru, ko za njega poskrbi država. Pa da vas ne bi preveč veselil, ker se mi sladko smejite, bi na tej točki zaključil. Bi pa rekel, kar vedno ponavljam, ko imam to priložnost, res je, da je prva varnost državljank in državljanov, ampak v nobenem primeru ne smemo pozabiti, da smo tudi ljudje in da ta varnostni čut ne prevlada, ampak moramo biti tudi socialno čuteči do tistih ljudi – med njimi so pač tudi drugi – in za njih na dostojen način poskrbeti. Kolega Prikl je maloprej rekel, marsikdo je do zdaj že bil begunec in morda še bo. Seveda, ne želimo si tega, da bi med njimi, spoštovani kolegi z one strani, bili vi oziroma mi vsi skupaj. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj mag. Branko Grims.
Hvala za besedo. Glejte, ob vsem dolžnem spoštovanju, ampak pravite, da vas moti, če se uporabi izraz "levičar", jaz sem ga uporabil v zvezi s tistimi demonstracijami na Kotnikovi, pa mogoče še kdaj tudi v razpravi, zato ker je to pač bilo treba ločiti. Tam so bile dvojne demonstracije, ene so bile leve, ene desne. Podobno je, če opisujem stanje v tem parlamentu, težko drugače to opišeš kot levičarji pa desna sredina, vsaj po nekih evropskih normah; pa lahko o tem opravimo razpravo kdaj drugič. Zdaj pravite, da vas to boli. Veste, to je pa malo nerodna zadeva. Osebno opažam, da je bilo nekajkrat v tej razpravi rečeno, da pri razpravah SDS gre, citiram, "za razširjanje sovraštva, za fašizacijo družbe s sovražnim govorom". Vi pravite, da vas to boli, če se uporabi ta izraz. Glejte, vsa ta zanimiva dvojna merila postavimo v pravo luč, če pogledamo včerajšnje glasovanje. Včeraj je pa točno z vašimi skupnimi glasovi vseh, ki sem vas naštel, bil izvoljen v Svet RTV Slovenija nekdo, ki uporablja za ženske izraz "žabe", za vse verne sodržavljane pa "klerofašisti" pa "klerotalibani", pa formulacije kot kakšno "umorili jih bomo in podobno" in če je kaj sovražni govor, gospe in gospodje, je to to. To se pravi, gre v to, da v besedah ste občutljivi, preganjate sovražni govor, sami se hitro zgražate nad tem, ko pa gre za dejanja, pa točno to ne samo podpirate, ampak celo nagrajujete. To je pa resen problem tudi v luči tega, o čemer govorimo danes.
Hvala lepa. Proceduralno, gospod Franc Jurša.
Hvala. Bom zelo kratek. Kolega Grims, verjetno ste opazili, da iz mojih ust nikoli ne letijo take besede. In s tem na nek način imam razčiščene pojme. Sem rekel, da spoštujem tako levico kakor tudi desnico.
Kakšen je vaš proceduralni predlog? Šlo je za zlorabo. Besedo ima predlagatelj mag. Branko Grims.
No, en stavek. Govoril sem o tem, in to upam, da bo vendarle vsak državljan, vsaka državljanka nekoč sprejel kot edino merilo. V politiki veljajo dejanja. Besede, žal, v slovenski politiki veljajo bore malo. In dejanje, vaše konkretno včeraj, je bilo, da ste takega človeka izvolili v svetu RTV Slovenija. SMC pa je ob tem še rekla, da gre – za kaj že? Dodano vrednost, za nov veter ali nekaj podobnega. Krasno. Podoba koalicije v praksi. Dejanja govorijo.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak. Izvolite.
Hvala lepa. Kar precej časa še imam, in to je dobro. Nekateri pred menoj so govorili o oljkah, kot ste verjetno slišali, pa o podnebnih spremembah, pomanjkanju vode v Istri in tako naprej, to se pravi, da je meni tudi dovoljeno vse, ampak ne bom na ta način. Grem od konca. Gospod Jurša, glejte, dobro ste načeli temo. Spet smo pri financah in ste rekel 12,56 evra, pa tista žepnina 18 evrov in tako naprej. Glejte, dajva to situacijo zdaj okoli obrniti. Čez nekaj časa se boste vi upokojili in če bi tam na tisti strani pri blagajni na ZPIZ tisti, ki vam bo pisal odločbo za penzijon, vam naračunal recimo 35 evrov penizijona. Tako zgleda vaša matematika. [[oglašanje iz dvorane]] Tako zgleda vaša matematika. Gremo po vrsti. Vi ste govoril o dnevni oskrbi. Da, 12,50 evra. Gre za osebe, ki so v azilnem domu. To se pravi gre za te, ne za tiste, ki ste jih švercali preko Slovenije v Avstrijo, ne govoriva o tistih. Gre torej za tiste, ki so v azilnem domu. 12,50 evra to so že zdavnaj povedali vsi, tudi notranje ministrstvo je povedalo. To je hrana, pa tista zobna pasta, pa pižama, če hočete, pa te stvari. Sicer je pa mesečna oskrba prosilca za azil po izračunih finančnega ministra, jaz imam zdaj še dopolnjene podatke od tistih, ki sem jih takrat imel, tisoč 360 evrov, to je finančno ministrstvo povedalo, na mesec, pri čemer določeni stroški niso bili všteti in jih niso znali izračunati. Gre za plače, gre za ogrevanje, gre za prevajanje in tako dalje, za vse te postopke, ki tam potekajo, ker vse plačuje država. Najnovejši odgovor finančnega ministra, ki sem ga dobil par dan nazaj, je prištel še tiste stroške zdaj dodatne in jaz lahko vam in javnosti sporočim, da smo se hudo motili, ko smo govorili, da je tisoč 500 evrov na mesec na prosilca za azil, ampak je bistveno več od tega. Namreč zdaj so dodani še podatki za prevajalce in vse tiste socialne delavce in vse tiste, ki tam skrbijo za njih, poleg podatkov, ki smo jih že prej imeli. No, zdaj smo pa potem tam. Se pravi, 12,50 evrov – to je kaj? Vi lahko upokojence malo farbate, na ta način jih farbate. Ne 12,50, vi morate povedati, da je vsaj uraden podatek finančnega ministrstva tisoč 360 in toliko evrov na mesec. In vi še kar z veseljem pritiskate na te gumbe pa skozi proračun, pa skozi še marsikaj drugega, ki ves ta denar dajejo. Dajejo ga nekomu, zdaj je treba biti pa pošten pri tem – gospod Prikl, je lepo razložil tam iz slovarja, kaj je prosilec za azil odnosno kaj je migrant, kaj je begunec. Hvala, čudovito. Ampak, dragi moji, koliko pa imamo potem beguncev, koliko jih pa imamo? Zelo malo, boste rekli. 350 in toliko jih seveda je dnevno tam, vse ostalo je pa treba zelo jasno povedati. Zelo jasno povedati. In to velja v vsakem primeru ne samo za Slovenijo, velja za Evropo. Poglejte, uradni podatki notranjega ministrstva o tistih, ki so šli čez našo mejo, so relativno jasni: 68 % moških, starih od 18 do 38 let. Če pa zraven dodate še podatke o tem, koliko teh ljudi je bilo v drugih situacijah, recimo za časa krize v Bosni, za časa vojne v Bosni in tako dalje, je pa seveda situacija popolnoma jasna in je bila tista situacija čisto drugačna. Za kaj gre? MI smo tam imeli ženske, otroke pa moške nad 60 let. Ostalo je ostalo doma in je ustvarjalo državo. Tisto, kar pa zdaj prihaja v Evropo, pa ni to to. Pa ni to to. Ta Evropa – zdaj ne morem reči samo za nas, za našo vlado in tako, gre za vprašanje Evrope – je sprejela, recimo Nemčija milijon ljudi v lanskem letu in nekaj čez, mlajših moških, starih od 18 do 38 let. Kdo pa je zdaj na grški meji? Tam čaka pred tisto bodečo žico pred makedonsko mejo, tam imate pa zdaj otroke, stare mame in res tiste reveže. Zdaj pa te reveže pošilja ta Evropa nazaj v Turčijo ob tem, da je zadržala, ne vem, 800 tisoč za orožje sposobnih mlajših moških. Te je pa zadržala tukaj. Hvala lepa, za takšno solidarnost. Hvala lepa, za takšno solidarnost. Jaz želim iti v nadaljevanju še malo preko predhodnikov, ki so nastopali pred menoj, pa vas moram spomniti, recimo, gospod Ferluga je lepo govoril o Cerarjevi iniciativi za zaprtje meje Makedonija–Grčija. Ne, to ni res, to je Janševa iniciativa, Cerar je samo naredil plagiat pa je v Bruslju prodal. Ja, to je plagiat. In ne govoriti o iniciativi predsednika Vlade Cerarja in tako dalje in tako naprej. To ne drži. Gospa Koleša je tudi govorila pa seveda tudi gospa Sluga o teh zadevah, ampak jaz imam včasih malo težav, zlasti pri gospe Sluga, nekdo je rekel že zdavnaj ali zapisal »Le čevlje sodi naj Kopitar!« Ampak poglejte, jaz se nikdar ne oglašam v temu državnem zboru, kadar imamo temo proračun, kadar imamo ozke gospodarske teme in tako naprej, zato ker zelo malo vem o tem. Zelo malo vem o tem. In sem rajši tiho, da se ne bi osmešil. Ampak, poglejte, »Slovenija se je ustrezno odzvala«. Bravo, s tem lahko vi farbate koga drugega, ne tiste, ki to poznamo. Slovenija se ni ustrezno odzvala. Slovenija je poleg Grčije edina država Evropske unije, ki je masovno kršila zakonodajo in suspendirala schengen. Še več, Slovenija je celo ilegalno švercala ljudi čez mejo, uradne inštitucije te države. Ja, kaj pa je drugega bilo? Če jih naložite v Dobovi in jih odložite na Šentilju. To je to. Ona pa pravi: »Se je ustrezno odzvala.« Naprej. Gospa Koleša govori o preganjanih. Ja, ne vem, če so ti ljudje preganjani. Ja, je nekaj takih tudi vmes, zagotovo jih je. Ampak velik odstotek, nad 80 % jih pa to ni, so pa ekonomski migranti. Ne moremo govoriti, da je večina preganjanih, ker to ni res. Naprej. Govorila je o tem, da schengenski zakonik – tu bi prosil potem tudi državnega sekretarja, če to pove – omogoča to, kar smo naredili. Schengenski zakonik omogoča torej, da jih brez dokumentov naložiš na vlak v Dobovi in jih pelješ v Avstrijo. Jaz tega določila ne poznam. Mogoče je gospa Koleša to v Šentjurju v kakšni kavarni slišala. To je možno. Ali pa še kje drugje. Glede na to, da sem vendarle opravljal naloge notranjega ministra eno leto in nekaj, pa verjetno nekaj tudi o tem vem. Schengenska zakonodaja tega ne omogoča. Ne omogoča. In vedeti je treba še nekaj, da za pomemben del teh ljudi sploh ne vemo, kdo so, ker niso imeli dokumentov. Mi smo jih pa na državne stroške popokali in peljali v Avstrijo. To je treba biti zelo jasen. Naprej je govorila o tem, kako se je Zakonodajno-pravna služba odzvala na te zadeve. Zakonodajno-pravna služba ni rekla nič proti posvetovalnemu referendumu. Nič ni rekla o tem. Je pa res, da je predstavnik na seji odbora potem govoril: »Pomembnejši bi bil, če bi referendum uspel in če bi prišlo do zakona. Pomembnejša vprašanja pa bi se postavila ob sprejemanju takega zakona«. To pa je rekel. Kar se pa tiče samega referenduma pa ni rekel nič oziroma ni podala služba odklonilnega mnenja, da smo si na jasnem. Veste, precej nerodno pa je, ker potem dobiš gospo Koleša na takem stavku: "Spoštovati je treba pravni red." Uuu, hudo. Hudo. Ali tako, da mandat vzameš zakonito izvoljenemu poslancu? Kar je tudi ona naredila, ker je pritisnila za. In vi vsi, kolikor vas poznam. Ne vem, če je kdo bil proti. Torej, spoštovati je treba pravni res. Ja, seveda ga je treba spoštovati, ampak to velja za vse. Tudi ne tako, da jemlješ mandat, recimo, in ne tako, kot ste včeraj naredili. Zakon pravi – kaj? Da 16 posameznikov v Programski svet RTV pride preko Državnega zbora iz civilne družbe. Krasna civilna družba. Desus vi ste enega dali – to je civilna družba; SD dva – tudi civilna družba; da ne govorim o tistem, kar je gospod Grims govoril. To pa je civilna družba. To se pravi, ste tudi včeraj zakon povozili, ker ste notri dali politike in ne predstavnike civilne družbe. Ja, ampak spoštovati je treba pravni red. Dajte ga spoštovati! Gospa Sluga, ki se razume na te notranje zadeve – mogoče verjamem, da se razume na kaj drugega, na to se pa res ne razume, da ne bom rekel, da nima pojma. Ni vračanja iz EU. To mislim, da je tudi nekdo drug govoril še od vas. Če boste spoštovali pravni red, je treba vedeti nekaj, res je, da ni vračanja zdajle neposredno iz Avstrije, vsaj tako kažejo uradni podatki, ampak če boste spoštovali pravni red, boste morali vse tiste, ki so pobrisali iz azilnega doma in njegovih izpostav, sprejeti nazaj, ker to zahteva evropski pravni red. Vemo pa, da jih vsak teden pobriše – koliko? Ne vem, tako ene pol avtobusa ali koliko, ne vem. Namreč, če da vlogo tukaj v Sloveniji, če je Slovenija prva država, ki je to vlogo sprejela, pa je zapustil državo in šel nekam drugam, ga bomo dobili vrnjenega, razen če boste rekli, da ne boste spoštovali pravni red, samo to se je pa treba sedaj zmeniti. Boste ali ne boste spoštovali pravni red? In res je, da prihaja neko povečano število ljudi še vedno v državo, seveda na zeleni meji, ne na tak način, kot je prihajalo pred meseci, to drži. Ampak te ljudi tudi obravnavamo po zakonodaji tako, kot je treba. Pomeni, da sprejmejo prošnjo za mednarodno zaščito in potem gredo v azilni dom. Ampak vedite, jih veliko zapusti azilni dom in gredo naprej. In ti bodo prišli nazaj. Tako je s predpisi. Zdaj pa kvote, ker na nek način je seveda tudi referendumsko vprašanje vezano na neke vrste kvote. Nekdo je rekel, ja, gospa Sluga je to govorila, da ni kvot nikjer, pa gospod Matić. Katera država je sprejela tak zakon? Ja, ne vem, če ga je katera sprejela. Vem pa nekaj drugega, da imajo pametne pa sposobne Vlade, ki so to določile z nekimi pravnimi akti države, ne vem kakimi uredbami, kaj jaz vem s čim. In Avstrija je rekla, 37 tisoč 500, konec. Konec. Kaj so rekli Madžari? Da bodo naredili referendum, da nočejo nobenega. Poljaki veste, da so sprejeli iz Ukrajine skupaj z Madžarsko po nekaterih podatkih celo milijon ljudi, pa tega v Evropi nobenega nič ne zanima, v Bruslju pa še najmanj. Te točke dnevnega reda ne bi bilo treba imeti niti zakona ne bi bilo potrebno imeti, če bi Vlada sprejela kakšen pameten sklep in rekla, mi jih bomo vzeli toliko in toliko pa konec. Se pravi, tudi drugi so zadeve omejili. Avstrijci, kot smo rekli, na 37 tisoč 500. In konce. In je potem čisto irelevantno to kar govori gospod Matić, ja, ko bo pa 37 tisoč 501, bo pa konec, tisti bo pa najbolj ubog. Ja, saj to je Evropa že naredila. Sprejela je dela sposobne ljudi, reveži pa čakajo tam dol na grški meji z Makedonijo. To je lep obraz Evrope. Za mene ne. Se pravi, kvote sprejemajo kar po vrsti, ampak pri nas imamo pa vlado, ki pač ni sposobna tega narediti. Vlado, ki deluje po moji oceni proti ljudem. Ja kaj pa drugega? Nekaj jih bomo sedaj s kvot sprejeli, pa bomo sedaj sprejeli še tiste, ki bodo nazaj prišli zaradi vračanja po dublinski uredbi. Koliko jih bo pa še prišlo, je pa hudo vprašanje. Verjetno še veliko. Temeljno vprašanje, ki je, je naslednje: Kaj se bo zgodilo, ko bo makedonska meja popustila? Kaj se bo zgodilo? In če bo popustila, bomo imeli enake prizore, kot smo jih že imeli. In seveda do tistega znamenitega žepa lahko pride, seveda lahko pride, ker Avstrijci bodo resno, so že ali pa še bodo, resno zaprli mejo, ker jo mi ne. Vi ste pa že hvalite, kako boste tiste žice za zajce loviti pospravili. Ja, kaj pa drugega. Mnogi so govorili o tem, da je zadeva v nasprotju z ženevsko konvencijo in tako dalje in tako dalje. Referendum nima nobene veze z ženevsko konvencijo. In ne prodajati solate pa ne reči, da imaš zlato, ker ni res. In gospa Sluga govori o tem, kako je naš predlog v nasprotju z ustavo, s konvencijo in evropskimi predpisi. Naš predlog se imenuje referendum. Kaj ima to s konvencijo? Nič. Nič. Zakon, ki bi sledil referendumu je pa druga zgodba. To je druga zgodba, samo tega zakona zaenkrat ni na mizi. Gospa Kozlovičeva, vi ste tudi govorili o primerjavah z drugo svetovno vojno. Veste, kaj vam naj rečem? Te primerjave so malo tako tako. Velika večina ljudi je takrat šla zaradi tega, ker so bili preganjani. In kam je šla? Šla je v krščanski svet. Dajmo se kar zmeniti. Ker to se moramo kar zmeniti. Kdo pa k nam prihaja? In zakaj ti ljudje ne gredo v svoj, muslimanski svet. Ker imate veliko bogatejših držav od Slovenije, recimo. Pa tja ne gredo. Niti niso pripravljeni doma vzeti, kot se reče, puško v roke, pa si narediti državo in demokracijo in tako dalje. Tudi to niso pripravljeni. In zato tak odnos, generalni odnos do vsega tega za mene ni sprejemljiv. Ni sprejemljiv. Malo prej sem gledal tukaj našo komisarko, ki gre v Iran. Ja, kaj, z ruto na glavi. Mogoče bi si še kaj drugega dala na glavo. Zakaj pa? Zakaj pa ko pride turški predsednik k nam, njegova žena ne hodi s kratkim krilom recimo, ampak hodi tako oblečena, kot hodi doma? Zakaj se moramo pa zdaj mi prilagajati? Tudi evropska komisarka za zunanje zadeve je šla v Iran, mislim, da pred dnevi tudi s tistim črnim pokrivalom na glavi. Zakaj se moramo mi prilagajati njim? Nobenega razloga za to ni. Tisti, ki je ubog, ki potrebuje zaščito, se bo obnašal tako, kot se obnašamo mi, ker je on naš gost, ne mi njegov. In nobenega razloga ni, da se mi prilagajamo njim odnosno da se mi prilagajmo tem ljudem na tak način. Ne vem, če mi zna kdo pojasniti, zakaj je treba iti v Teheran s tistim črnim pokrivalom. Zakaj pa? Zakaj? Veste, te zadeve ne gredo skupaj. In kar se tiče tega našega predloga referenduma. O tem danes govorimo, to je točka dnevnega reda. Kot sem že rekel, ne bi bil potreben, če bi imeli neko sposobno, operativno, normalno vlado. Take vlade nimamo. Preprosto je nimamo. In vso govorjenje, kar smo se ustrezno odzvali in tako dalje in tako dalje, ne pije vode. V nadaljevanju je treba reči še marsikaj na to temo. Kot sem rekel, je seveda točka dnevnega reda Posvetovalni referendum. O tem odločamo in nič drugega. Prikrivanje neke realnosti, ker realnost, dejstvo je, da ni samo Slovenija s tega vidika problem, s tega vidika je problem kar evropski problem. Prikrivanje pred realnostjo. Realnost v številkah je taka, kakršno sem prej povedal. Velika večina ljudi, ki pravzaprav nima razlogov, ki so čisti ekonomski migranti in ni nobenega razloga za to, da jih Evropa sprejema. Ne sprejema pa tistih, ki bi jih morala. Realnost je ta, da se tako znotraj Evropske unije po posameznih državah dogajajo grozovita kazniva dejanja, če želite, pa mediji to kar zamolčijo, tudi nemški, kot ste videli novoletno noč v Kölnu, šele peti dan po tistem je prišla zadeva na dan. Pri nas tudi nič ne govorimo o tem, čeprav neki podatki, ki jih je poslalo notranje ministrstvo, vendarle govorijo o sedmih kaznivih dejanjih in ne vem koliko prekrških tudi na območju Slovenije. Ampak tudi to je realnost. In to realnost je treba sprejeti tako, kakršna je, in čisto nič drugače. In ni nobenega razloga, da to realnost prikrivamo na kakršenkoli način. Toliko. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na sklepni del razprave, v kateri dobita besedo še predstavnika Vlade in predstavnik predlagatelja. Najprej predstavnik Vlade gospod Boštjan Šefic, državni sekretar. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Če mi dovolite na kratko nekaj dodatnih pojasnil oziroma odgovorov na vprašanja ali dodatne razlage. Bi pa uvodoma najprej rekel sledeče. To, kar sem kot stališče Vlade predstavil, je tukaj danes osnovni problem, da pravzaprav ne vemo natančno, kaj so predlagatelji oziroma o čem bi se pravzaprav odločali. In to je ključna zadeva, kar je tudi današnja tema takšna, ne glede na to, da je razprava izjemno široka. Ali gre za tako imenovane kvote omejevanja ljudi, migrantov, ki bi eventualno v prihodnosti vstopali v Republiko Slovenijo, ali gre morda za poskus omejevanja števila ilegalnih migrantov, kar je sploh vprašljivo, ali gre za omejevanje števila prosilcev za mednarodno zaščito, ali gre za omejevanje števila podeljenih statusov, torej mednarodne zaščite ali subsidiarne ali statusa begunca, ali gre za omejevanje trajne preselitve ljudi z mednarodno zaščito iz tretjih držav oziroma za omejevanje relokacije. To so te ključne zadeve. Ko to definiramo, potem se lahko seveda tudi bolj vsebinsko pogovarjamo o teh vprašanjih. In drugo, seveda, tukaj so pravni okviri. In ti pravni okviri so pomembni. Eno je seveda naša zakonodaja, od ustave, Zakona o mednarodni zaščiti, seveda tudi mednarodna pravna ureditev in seveda tudi mednarodne obveznosti, ki smo jih sprejeli, in o katerih ste, smo razpravljali tudi v Državnem zboru. Julija lansko leto smo se strinjali, da določeno število ljudi prevzamemo od držav članic Evropske unije in jih preselimo, premestimo v Republiko Slovenijo, kjer bodo nadaljevali postopek mednarodne zaščite in ga dobili ali pa tudi ne. To so, jaz mislim, tista ključna vprašanja, okoli katerih bi morali razčistiti, da sploh, kot rečeno, vemo, o čem bi eventualno tudi na tem referendumu odločali. Kvote na sploh. O tem je bilo veliko povedanega mislim, da tudi na Odboru za notranje zadeve in javno upravo smo se o tem pogovarjali. Vi veste, da te kvote, ko govorimo o mednarodni zaščiti in vsak ima pravico do postopka, se pravi, da pride v postopek, ne da dobi zaščito, zaščito lahko dobijo samo tisti, ki izpolnjujejo pogoje. Seveda je razlika od kvot, ki smo jih imeli in ki smo jih tudi uravnavali v preteklem migracijskem valu. Pomembno pa se mi zdi na tej točki poudariti, da imamo znotraj Evropske unije določene mehanizme, ki zaradi teh spontanih migracij niso delovali tako, kot je treba. Govorim seveda o relokaciji in trajni preselitvi, ki pa ju zdaj počasi poskušamo oživeti in spraviti sistem, da bi začel funkcionirati tako, kot je potrebno. Zdaj morda po vrsti, poslanec gospod Grims je omenil 11 ponudb, jaz moram reči, da je to star podatek. Ministrstvo za javno upravo je danes zjutraj, ko smo imeli sestanek, povedalo, da je do zdaj v bistvu 41 ponudb, različnih zasebnikov, ki ponujajo svoje kapacitete, manjše, večje, tudi precej velike stavbe in tako naprej. Seveda v temu bomo še videli, kaj je primerno, kaj je možno sploh uporabiti. Pa seveda bo treba tudi še kakšen drug kriterij upoštevati. Prav tako moram reči, da nekatere organizacije ponujajo svoje kapacitete in želijo sodelovati pri tem, tudi v projektu trajne premestitve iz tretjih držav, ki sem ga prej omenil. Toliko mogoče. Seveda je pa to odprta zadeva in mi pričakujemo v naslednjem obdobju, da bo še kakšen takšen predlog. Poslanec dr. Gorenak bo rekel, seveda, Šefic mora to govoriti, ker je predstavnik Vlade, ampak jaz moram še enkrat tukaj poudariti in zelo jasno izpostaviti, da glede teh nezakonitosti in nezakonitega izvajanja in tako naprej, da to ne drži in da seveda osnove so. Mi smo jih tudi večkrat že pojasnili, na koncu koncev sem jaz posebej izpostavil tudi ta 5. člen Schengenskega zakonika. Tudi sicer moram reči, da je schengen deloval, bil je pretok ljudi in kapitala pa seveda tudi vsega tistega, čemer je schengen pravzaprav namenjen – zagotavljanju čezmejne varnosti in tako naprej, se pravi, preprečevanje mednarodnega organiziranega kriminala, tihotapljenja orožja, surovin, preprečevanja mednarodnega terorizma. Seveda smo vse to v tem času sledili in sprejemali ukrepe, o katerih smo tudi govorili. In moram reči, da seveda nam kolegi v drugih državah to tudi seveda priznavajo in so večkrat predavali, da je Slovenija še posebej v teh izjemno zahtevnih razmerah dobro opravila svoje obveznosti. Strinjam pa se z vsemi, ki ste danes razpravljali in seveda migracije so in bodo, da migracijska kriza obstaja in bo obstajala tudi še v naslednjem obdobju. Ne govorimo samo o Grčiji, ne govorimo samo o Turčiji. Mi moramo vedeti, da imamo, da se nam ponovno oživlja ta tako imenovana sredozemska pot, se pravi od Severne Afrike do Italije. Seveda tudi tam zaznavajo določen porast. Nedavno sem imel razgovore s predstavniki Republike Italije, ki so tudi opozorili na te zadeve in zato je tako zelo pomembno, da se s tem soočamo na organiziran, premišljen način. V tem kontekstu so tudi vsi ukrepi Evropske unije ta trenutek, od skupne mejne straže do krepitve schengenskih nekaterih ukrepov in tako naprej. Vse to gre v smeri boljšega obvladovanja razmer pa seveda tudi kar se tiče tako imenovanega stalnega mehanizma, o katerem smo se tudi že v tem državnemu zboru zelo temeljito pogovarjali in sem zelo prepričan, da se bomo še. Seveda bo Republika Slovenija in Vlada pa seveda vsa pristojna ministrstva še naprej, bom rekel, spremljala te razmere tako v Republiki Makedoniji. Jaz moram reči, da je Makedonija še posebej pomembna v tem trenutku, tukaj ne gre zanikati, zato tudi mi s kolegi iz Republike Makedonije zelo intenzivno sodelujemo. Imamo tudi naše policiste tam, zato da pomagajo v različnih segmentih. Enako velja za Grčijo. Mi imamo tam nekaj svojih policistov, civilnih strokovnjakov, poslali smo tudi pomoč, ki jo zmoremo ta trenutek. Hočem reči to, da seveda se vsega tega zavedamo in tudi temu primerno delamo. To je ena plat. Druga plat pa so naše priprave za morebitno nepredvidene situacije, ki bi se seveda lahko pojavile in jih ne moremo izključiti. Zato je tudi pomembno, da v vse te sisteme vgradimo tudi sistemske rešitve, pri čemer seveda mislim tiste, ki se bodo ves čas sistematično ukvarjali z vprašanjem migracij ne samo z zakonodajnega vidika, statusnih vprašanj, ampak tudi seveda organizacijskih. V tem kontekstu tudi sodelujemo z državami Višegrajske četverice. Tudi o tem je bilo v tem Državnem zboru že veliko povedanega in moram reči, da tudi vse države Višegrajske četverice razen, kot sem že tudi večkrat poudaril, Madžarske, ki se je odločila za referendum, vse države sodelujejo tudi v sistemu relokacij in resettlementa. Češka, recimo, je že izvedla to. Res je, imeli so menda neke težave. Ta trenutek je samo Poljska še v fazi, torej je zagotovila, da bo pa sodelovala, je pa tako kot mi še v fazi, da nima nobene osebe, za katero bi bila realizirana ta premestitev. Ali je Vlada dobro ali slabo obvladala situacijo, o tem smo ogromno govorili. Mislim, da smo pod Ministrstvom za notranje zadeve in Vlada dovolj dobro vedno argumentirali, nenazadnje pa seveda k temu, da smo dobro opravili s to situacijo, kažejo rezultati. Mi kot Republika Slovenija praktično nismo imeli nobenega migranta, seveda govorimo o migrantih, ki bi ostal v Republiki Sloveniji. Mislim, da imamo na današnji dan 322 prosilcev za mednarodno zaščito, imamo 35 oseb v centru za tujce. Mimogrede, ja res je, tisti, ki so bili v postopku ali pa so dobili status pa so zapustili državo, seveda bodo lahko vrnjeni, to da, seveda vsi ostali pa ne. Tu je tudi ukrep Vlade zelo jasen in to je tudi v okviru, bom rekel, držav članic Evropske unije poznano in to tudi uveljavljamo. Ta trenutek je dejstvo, da ima Slovenija pravzaprav najboljšo situacijo ali pa je med najboljšimi tako varnostno kot po številu, po vseh elementih. To je dejstvo. Mi smo od 1. 1. letošnjega leta imeli vsega skupaj 176 ilegalnih prehodov. Če povem za primerjavo, Madžarska ima dnevno čez 200, preko žice seveda, na madžarsko-srbski meji. Dnevno to spremljamo in jih je kar veliko, zaradi česa ima tudi Republika Avstrija velike težave. To so pač dejstva. In seveda zato tudi Madžarska nekoliko drugače gleda na zadeve kot morda kakšna druga država. In še enkrat, moram poudariti zelo jasno, da je seveda Slovenija razmere ves čas te zadnje migracijske situacije obvladovala in seveda to je absolutno cilj tudi za naslednje obdobje. To, da bi Vlada delala proti interesom Republike Slovenije, jaz sem že tudi v tem državnem zboru, ker je bilo eksplicitno povedano, da sem tudi sam deloval proti Republiki Sloveniji, interesom državljanov, to tudi danes ponovno seveda zanikam in si upam trditi, da je Vlada Republike Slovenije vedno delovala v interesu državljanov Republike Slovenije in zato tudi dosegla te cilje in te rezultate, ki sem jih prej omenil. Tudi slovenska policija je odlično opravila svoje delo, seveda tudi v sodelovanju s kolegi iz Slovenske vojske, to je treba povedati. Nenazadnje sicer ne bi bilo tako malo ilegalnih prehodov, ne bi bilo takšne varnosti zagotovljene, kakršna je bila. In kot že rečeno, kljub temu, da imamo manjše resurse, kot imajo nekatere druge države, imamo seveda tudi teh ilegalnih migracij manj. Imamo pa seveda pri vsem tem zelo natančno razdelane postopke, ki jih tudi v priznavanju mednarodne zaščite upoštevamo. Obravnavamo vsak primer individualno in zato je tudi relativno malo dobljenih statusov, ker smo natančni, ker dosledno upoštevamo tisto, kar je v zakonu in kar je naša obveznost. Kar se tiče stroškov moramo zelo jasno razmejiti o katerih stroških govorimo, ali govorimo o stroških relokacije, ali govorimo o stroških migracij, torej tega migracijskega toka, ali govorim o stroških prosilcev oziroma tistih, ki potem dobijo status mednarodne zaščite. Da ne bo kakšne dileme – kar se tiče relokacije, bomo v petih letih po sedanjih izračunih, seveda lahko bo variiralo, da me ne boste potem za besedo prejeli, je predviden strošek za pet let za te številke, ki jih imamo zdaj in za katere je Slovenija vezana, 8 milijonov evrov. Od tega bomo 3,4 milijona evrov dobili skozi tako imenovano glavarino, medtem ko na resettlementu, se pravi pri trajni premestitvi za teh 20, za katere smo se obvezali, pa dobimo 10 tisoč evrov za vsako osebo. Kar se pa tič dosedanjih stroškov iz teh tekočih migracij, ki so se dogajale. Zadnji podatek na dan 15. 4.; vsi stroški oskrbe policije, vojske, to kar imamo, tudi varovanje schengenske meje in tako naprej so 41,7 milijona evrov. Jaz moram reči, da seveda tako ministrstvo kot Vlada nista bila pri vseh teh zadevah pasivna, tako na varnostnem področju kot seveda tudi na političnem smo bili aktivni in seveda zaradi tega so tudi nekatere pobude, ki smo jih dajali, ni bila samo ena pobuda, bila je še kakšna vmes, seveda imeli ustrezen rezultat in seveda je to tudi zadeve normaliziralo. Ne prevzemamo zdaj slave kogarkoli, ampak dejstvo je, da smo skupaj z drugimi državami članicami Evropske unije vendarle uspeli stvari spraviti pod nadzor in jih ta trenutek normalizirali. Se pa seveda strinjam pa mi ne zameriti, nisem si zapisal, kdo je to izpostavil, da je treba reševati problem pri izvoru. Tukaj pa seveda se gre še kako strinjati in tudi v številnih pogovorih, ki jih imamo s kolegi iz drugih držav, smo enotni, da seveda se je treba zdaj skoncentrirati tam, kjer problemi nastajajo in se maksimalno angažirati pri tem, tudi z investicijami, tudi s tem, da bodo lahko določeni ljudje, govorimo pa zlasti o tistem delu migrantov ali pa migracij ne samo ekonomskih, ampak tudi tako imenovani podnebnih in tako naprej, da bodo lahko ljudje živeli tam v svojih matičnih državah v svojem matičnem okolju. Hkrati pa moramo seveda reševati tudi probleme, ki se nam pojavljajo na našem dvorišču, če se lahko tako izrazim. Mimo tega seveda ne moremo. Tudi drugi del ukrepov mora iti tudi v tej smeri. Jaz sem že omenil, da ima neka oseba, tudi če pride ilegalno v Republiko Slovenijo, pravico do postopka, seveda, če zaprosi za mednarodno zaščito. To je naša obveznost, ki jo moramo spoštovati. Seveda je pa potem vprašanje, kakšna je odločitev, o čemer sem pa malo prej že govoril. Samo še na koncu ena zadeva. Govora je bilo o sejanju strahu. Jaz mislim, da seveda vsi mi smo definitivno zaskrbljeni nad takšno situacijo, s katero smo se soočili. To je logično in to je normalno. Seveda moramo pa tudi priznati in moramo tudi povedati, da je bilo nekaj sejanja strahu. Samo dva primera, ker ste vsi o primerih govorili, ko so me novinarji klicali in rekli, torej pojavila se informacija: Ali res vi migrante nastanjujete v Rudnik urana Žirovski vrh? Brez komentarja. Ali pa, to je bila informacija tudi po socialnih omrežjih, da prihaja v neko mesto 4 tisoč migrantov – takrat jih sploh toliko nismo imeli na dnevni ravni in ko smo dokazali, da niso prišli tja, so rekli, seveda, saj imate skrite rove pod zemljo na tistem kompleksu. Skratka, hočem reči, tega ni bilo tako malo. In to seveda med ljudmi, ki ne poznajo dobro situacije, seje strah. In to je sejanje strahu in to ni dobro in to je več kot narobe, če sem zelo mil v tem izrazu. Samo še na koncu, kar je poslanec dr. Gorenak izpostavil, kazniva dejanja, prekrški. Da, mi smo dnevno objavljali vse prekrške, ki so se zgodili v sklopu te migracijske situacije, vendar moram reči, to so bila kazniva dejanja in prekrški, ki so bili storjeni znotraj bodisi nastanitvenih ali sprejemnih centrov in izključno med migranti. Do današnjega dne, vsaj po mojih zadnjih informacijah, ni bilo nobenega ekscesa, incidenta, kaznivega dejanja v relaciji migranti–prebivalke in prebivalci Slovenije, in to je bila ena tistih ključnih nalog nas in varnostnih organov, da preprečijo vsako takšno situacijo, ki bi ogrožala varnost naših prebivalk in prebivalcev. In v tem smo bili uspešni. Toliko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, replika, gospa Anja Bah Žibert.
Hvala lepa. Zdaj pa samo nekaj odgovorov na izvajanje državnega sekretarja. Prej je bilo rečeno, da se ne ve točno, zakaj naj bi šlo to vprašanje oziroma čemu posvetovalni referendum. Poglejte, na strani 3. tega predloga je jasno napisano, »namen posvetovalnega referenduma je torej, da se glede najvišjega števila prosilcev za mednarodno zaščito v Republiki Sloveniji na referendumu izrečejo volivke in volivci.« Se pravi, gre za prosilce za mednarodno zaščito. Prej je bilo rečeno tudi glede finančnih sredstev, da so različna, ker enkrat govorimo o prosilcih za azil, drugič govorimo že o tistih, ki dobijo status. Seveda, govorimo tudi o tistih, ki so samo potovali skozi Slovenijo in so imeli poskrbljeno za obroke, za brezplačne prevoze, imamo že tiste, ki so dobili azil, in imamo migrante, ampak vsi ti stanejo. Saj v končni fazi bi lahko povedali eno skupno številko. Saj ni treba na nek način sploh deliti teh številk. Bistveno je, koliko nas to stane. Se strinjam glede tega, kar ste povedali, da so dezinformacije v časih res problem. Veste, problem so tudi zato, ker so podatki skopi. Mi smo imeli kar nekaj sej v Državnem zboru, imeli smo kaj nekaj sej na odborih, ki to zadevo Obravnavajo, pa vendar nismo dobili vedno konkretnih podatkov. Spomnite se informacije oziroma vprašanj, kje bodo tako imenovani namestitveni centri. Tega ljudje niso dobili in potem je seveda vsaka vas praktično imela skrb oziroma neke strahove, spraševali so in vedno niso dobili odgovora. Tako da je pač treba včasih se tudi nekoliko s pepelom posipati in za nekatere stvari pač vedeti, da si tudi sokriv za to. Ne rečem, vi ste bili zelo veliko na televiziji, delali ste pač poročila, ampak veste neke tiste konkretne stvari, ki pa so tisti trenutek zanimali državljane, kaj se bo dogajalo v njihovem okolju, pa niso vedno dobili. Potem verjamem, da so prišla res neka čudna vprašanja ali pa zgodbe. Da bi pa ravno novinarji imeli kakšne posebne prispevke o migrantih, jaz celo trdim, da je bilo tega zelo malo, da je bilo zelo malo o tem, kaj se je dogajalo v Sloveniji, da je bilo zelo malo oziroma nič slišanega, kaj se je takrat dogajalo, ko so prve vrnili iz Avstrije, morda bi ta amandma bil pa sprejet, če bi več o tem govorili, koliko težav je imela slovenska policija, da jih je spravila nazaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak, replika. Izvolite.
Čisto na kratko. Državni sekretar, tam ste omenjali 5. člen zakonika, nastal je vtis, da ste dali prav SMC, češ da omogoča zakonik to, kar se je dogajalo. Jaz pa trdim, da zakonik tega ne omogoča. In tukaj moramo razčistiti. Situacija je popolnoma jasno, nikjer ni določeno, da lahko ljudi v Dobovi daš na vlak, po možnosti brez dokumentov, in jih pelje na Šentilj. Tega določila jaz ne poznam. In tukaj vam moram povedati, da tukaj nimate prav, saj to sami veste. Kar se tiče pa tistega, kar dela Vlada, saj to pa razumem, glede na to, da ste predstavnik te vlade, da ne morete lastne vlade šinfati. Saj mogoče jo boste pa kdaj v kakšni knjigi pošinfali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj, mag. Branko Grims. Izvolite.
Bila je prav zanimiva razprava, ampak začeti bi morali pravzaprav nekje drugje. Začeti bi morali pri temu, kar je točno tam na onem sedežu nasproti nekaj tednov nazaj izrekel poslanec SD, gospod Nemec, ki je rekel, ali bo Evropa utemeljena na krščanskem izročilu ali pa je ne bo več. Danes o tem, da je Evropa ogrožena, ne govorijo več samo posamezniki, danes so o tem uradne izjave evropskih institucij, tudi njihovih voditeljev, konkretno predsednika Evropske komisije, predsednika Evropskega parlamenta in tako dalje in tako naprej. Skratka, ljudje se zavedajo da gre za usodno zadevo, ki je enosmerna. Če se Evropa v celoti islamizira, potem to ne bo več Evropa, bo nekaj čisto drugega, kot je v preteklosti bilo. In ker gre za izjemno pomembno zgodovinsko odločitev, ki odloča o usodi Evrope in o vsaki od njenih držav, je edino primerno, da se dovoli, da se o tem izrečejo ljudje na referendumu. Zato je SDS predlagala referendum, kjer je bilo zdaj en kup sprenevedanja, za kaj v resnici gre. Gre za to, da ljudje, ker pač drugačnega v našem redu zdaj ne poznamo, je možen posvetovalni referendum, vendar z jasnim sporočilom izrečejo, koliko tovrstnih postopkov naj se v letu dni izvede. In od vprašanja je odvisno, kako jasno je to sporočilo. Mi smo poskušali oblikovati vprašanje, ki je bilo že samo v osnovi na nek način kompromis, v upanju, da ga bomo oblikovali na koncu skupaj tako, da bo jasno, nedvoumno in da bo dalo to sporočilo za vse na razumljiv način. Žal, očitno, o kakršnemkoli iskanju tovrstnega konsenza ni niti najmanjšega sledu. Poslušamo pravljice o tem, kako je bilo vse obvladovano, kako je bilo vse tekoče in kako sploh ni nobenih težav. Lahko smo samo veseli, da tiste papirje, ki jih je Vlada tako veselo delila vsakemu migrantu, ki je prišel čez mejo, da jih je večina vrgla stran. Kajti zelo dober izgovor bi bil ciljnim državam, da nam vse tiste, ki bi s tem papirjem mahali, vrnejo nazaj in rečejo, vi ste začeli postopek, to imate formalno, zdaj pa se sami s tem ukvarjajte naprej. Ni pa še rečeno, da kdo ne pride na tako idejo. Glede minulih grehov Vlade in vladajoče koalicije je stvar popolnoma jasna. To lahko obračate na levo, na desno, na glavo, ampak vse, kar se je dogajalo v minulem letu in na začetku tega leta, je bilo ilegalno, je bilo nezakonite, to je bila kršitev slovenske pozitivne zakonodaje in evropske zakonodaje v mnogih členih v smeri tistih mednarodnih pogodb, ki so za nas obvezujoče. Se pravi, kršitev domačega pravnega reda in kršitev evropskega pravnega reda. In govoriti o nekem spoštovanju prava in pravne države, oprostite, je blago rečeno neokusno z vaše strani. Skratka, o tem govorite takrat, ko vam nekaj paše in imate za to en političen cilj, ko vam pa nekaj ne paše, se pa to vehementno krši. No, pa se reče, ja, ne vem, nekdo nas je tam iz sosednje države opazoval ali pa iz EU, ampak mi to delamo. Ni ravno čisto tako, kot se v Sloveniji to prikazuje. Ko sem bil v Avstriji ali na državni ravni ali na deželni vladi ali pa v gostilni sem isto poslušal. Slovenci, ja, ja, vi ste tisti, ki ste nam schengen stolkli, zdaj vas bomo pa odrezali. Približno to je povzetek vseh razprav in izjav, ki smo jih lahko slišali neformalno v minulih tednih in mesecih. In za to nosi odgovornost zgolj in edino vladajoča koalicija in Vlada, ker ni pravočasno storila tistega, kar bi bilo treba. Zdaj smo na isti točki. Spet pravite, če se bodo stvari zaostrile, bomo pa takrat razmišljali, potem bomo pa mogoče tudi za referendum. Počakajte, do razpisa referenduma po postopkih, ki so za to predvideni, lahko pride v najboljšem primeru v nekaj mesecih. Če bi danes se odločili za podporo našemu predlogu, na tej osnovi šli oblikovati odlok, ga sprejeli po postopku, ki je predpisan in se ga ne da hitro spremeniti in potem to izvedli v predpisanih rokih po Zakonu o referendumu in ljudski iniciativi bi bil referendum lahko kvečjemu tik pred dopusti. Takrat, če ste preslišali, bodo že mimo volitve v Makedoniji, ki lahko drastično poslabšajo zadeve, s katerimi se soočamo danes. Pa tudi te niti slučajno niso rožnate. Veste, kakšen je v resnici dnevni priliv migrantov v Evropo? Zdaj, ko ne topotajo vsi tako, kot so po krivdi slovenske vlade v minulih mesecih, ima mogoče kdo lažen občutek, da tega priliva ni več. Ampak po balkanski migrantski poti razpršeno sicer, delno tudi s pomočjo različnih kriminalnih združb, pride dnevno tam nekje do 500 oseb. V Italijo pa jih pride dnevno pa preko Mediterana še na nekatere druge lokacije okoli 2 tisoč. To se pravi, dnevno v Evropo še vedno prihaja 2 tisoč 500 migrantov. Verjemite, da bo Evropa naredila vse, da bo to razporedila. In ne bomo se pogovarjali o takih kvotah, kot smo se nekoč. Isto sem takrat opozarjal, vse, da tisto, ko so govorili, da bo 76, da je to kvota. Kakšna kvota?! To je vzorec, po katerem se bo potem odprlo duri in delilo v nedogled, s tem, da to, kar dela Evropska komisija, zdaj je še napoved, da bo še spremenila to, in to v škodo Slovenije, citiram, "da bodo bolj obremenjene tiste države, ki so doslej sprejele manj prosilcev za azil.« Jaz mislim, da vsi lahko Slovenijo prepoznate v teh besedah. In zato se je treba sedaj zaščititi vnaprej, vnaprej je treba misliti, ne iti spet na dopust, tako kot ste šli lanskega avgusta. Ne se potem čohati, pa joj, kako smo bili presenečeni. To sem poslušal celo jesen, pa šlo je skoraj po dnevih točno tako, kot sem napovedal na začetku jeseni. Pa ne se potem hecati, da ste bili presenečeni. To je sprenevedanje. Isto kot je bilo pol razprav danes čisto navadno sprenevedanje, ko gre za različne vsebine. Marsikaj je bilo pa tudi zelo nesramno. Rečeno je bilo s strani enega od kolegov, da ga je klicala gospa, ki je upokojenka, 40 let je delala in zdaj gospa nima niti za telefon. A bejž no bejž. Zdaj pa poglejmo, če bi teh 123 milijonov, ki jih je iz proračuna Vlada namenila za migrante, dali vsem tistim v Sloveniji, tistim upokojencem, ki so res 40 let delali in vplačevali v penzijsko blagajno, bi vsak od njih – koliko, 20, 30 evrov lahko dobil več na mesec. Na mesec, pazite. In ne boste verjeli, iz tega bi si krasno neomejeno plačal lahko telefon in še naročnino na njega. To se pravi, tej gospe se ne bi bilo treba s tem ukvarjati, s to težavo, če bi ta vlada funkcionirala tako, da bi zaščitila svoje lastne državljanke in državljane, svoje lastne upokojence. Da je pa to rekel predstavnik upokojenske stranke, je pa še malo komično zraven. Pa gremo naprej. Poslušali smo o tem, da je že sam predlog in pa naše razprave, argumenti, citiram, »razširjanje sovraštva in da gre za fašizacijo družbe s sovražnim govorom«. A dajte no? O čem pa? Zato, ker povemo po resnici. Pa nekdo mi je očital prej, da sem uporabil izrazi levičarji. Ne vem, kako naj nekatere stvari drugače obrazložim. Ampak zakaj bi bilo tiste, ki sami sebe imenujejo, da so na levici, da so levičarji torej, zakaj bi bilo to žaljivo? Tega pa res ne razumem. Ampak zdaj pa poglejmo, zakaj v resnici gre? Fašizacija je, ko nekomu nekaj vsiljuješ. In sovražni govor ima po evropskih normativih dva člena. Prvi je razčlovečenje, da nekoga imenuješ, nazivaš, žališ z izrazi, ki ga razčlovečijo. Drugi pa je, da utemeljuješ potem, zakaj je bilo to dopustno ali pa celo nujno. In glej ga šmenta, potem pa se vidi razlika med besedami in dejanji. Tista vlada in tista koalicija, ki v besedah najbolj preganja sovražni govor, tako kot smo to doživljali zdaj pri ne vem koliko zakonih, ki so vsi posvečeni boju zoper sovražni govor, je včeraj imenovala v Svet RTV osebo, Domena Saviča, če želite, konkretno, ki za ženske uporablja izraz »žabe«, tiste, ki pač drugače mislijo kot on, za verujoče pa »klerofašisti«, »klerotalibani«, pa še kakšen ženski spolni organ postavi na začetek, pa ne bom šel tako nizko, da bi ponavljal za njim tiste izraze. In to ste vi imenovali v Svet RTV. Z vašimi glasovi izvoljen, z vsemi. Gospe in gospodje, a veste, da ste, če povemo konkretno, s svojimi dejanji, z imenovanjem Domena Saviča včeraj ste izvedli fašizacijo družbe s sovražnim govorom, in to institucionalizirano. Zdaj pa se malo zamislite na tem, kaj v resnici počnete, če stvari imenujete s pravo besedo. Zakaj je ta referendum tako pomemben? Kot rečeno, gre za izjemno pomembno zadevo, ki bo dolgoročno, veliko bolj dolgoročno, kot se morda komu zdi, odločala o bodoči usodi Evrope. Gre torej za vprašanje ne samo Slovenije kot države, ne samo posameznika, gre za vprašanje vseh naslednjih generacij in za vprašanje identitete in kulturnega izročila same Evrope in seveda Slovenije in slovenskega naroda kot tistega, ki je matični narod slovenske države. In najbrž nikomur ne bi smelo biti vseeno, zagotovo pa ni meni, kaj bo s Slovenijo v bodoče. Nič drugega nismo predlagali, kot samo to, da se dovoli ljudem, da se o tem izrečejo, kajti to je dejanska vsebina tega izreka. Ali boš na široko odprl vrata in nadaljeval sedanjo politiko, žal, vladajočih, ki je zavestna ali pa nezavestna, ampak tak je učinek, da imaš letni odliv tam 10 tisoč mladih, najbolj šolanih, izobraženih, tistih, ki bi morali biti bodoča naravna elita Slovenije, nekam v tujino, bogatiti tuje države. Uvoziš pa 10 tisoč ljudi, ki bodo živeli na sociali in boš dajal ogromne denarje za njihovo socializacijo, za težave, z varnostjo boš pač seveda krepil varnostne službe in še za to posebej namenjal denar, podjetniki bodo pa itak pobegnili v tujino, ker bodo preobremenjeni in takih davkov nihče več ne bo pripravljen plačevati, pa še nevarno se bodo počutili. To je približno dilema, o kateri se v resnici danes v Evropi odloča. In, če mi kdo reče, da to ni tako pomembna tema, da bi o njej dovolili pač izrekanje ljudi, potem oprostite, ta ne razume, kaj je demokracija. Demokracija je ravno, da ljudem dovoliš, da odločajo o temeljnih vprašanjih, o svoji usodi. Gre samo za vprašanje, ali si ti toliko demokrat, da dovoliš ljudstvu, da to tudi uresniči. Pomisleki, da naj bi bilo to ne vem kaj, nezakonito in neustavno, ne vem kakšno še, katere neje sem poslušal, so, oprostite, blago rečeno, smešni pa nesramno sprenevedanje, da ne bom še kaj hujšega rekel. Kajti prvič, to uporablja tista koalicija, ki je popolnoma porušila pravni red in pravno državo v minulih mesecih, ravno na migrantskem vprašanju, sproti jo pa ruši še kje drugje, recimo včeraj pri vprašanju Zakona o RTV in spoštovanja določb prvega odstavka 17. Člena. In potem postavlja to kot temelj, da bi to zavrnila. Pa saj ne gre za nič zavezujočega. To se pravi, to že v temelju sploh ne more biti protiustavno ali pa protizakonito. To je neumnost, to vam je tudi pravna služba tako zapisala, če pozorno preberete, kaj je pravna služba zapisala v svojem mnenju. Problem je samo v tem, da se bojite trenutka resnice. Ampak ta trenutek resnice je dejansko že tukaj, je že nastal, je že viden, je v tistem, kar sem povedal prej, tudi če me je zdaj državni sekretar nekoliko hotel potolažiti, ko sem povedal, da se je na razpis za stanovanja za migrante prijavilo prvotno samo enajst ponudnikov, se nad tem nihče ne zamisli, kakšno je sporočilo tega. Pravi, zdaj jih je pa že 41, ja ampak to je še vedno peščica proti tistemu, kar bi pravzaprav lahko dejansko pričakovali, kar je število praznih stanovanj v Sloveniji, ljudi, ki ponuja stanovanja. Ampak za kaj gre? Eno so besede, ko posamezne skupine, recimo, tisti razvpiti novinarski orkester 571 ali pa tisti v nevladnih organizacijah, kot sami sebe radi imenujejo, dejansko so pa še kako vladni, ker vsi seveda pristavljajo lonček k denarju davkoplačevalcev in zahtevajo od države in občine in vseh čim več denarja in so za tisto delo, ki ga počnejo, predobro plačani, sami sebe razglašajo za zaščitnike enakosti in borce proti izključevanju. In ti ljudje demonstrirajo, zganjajo cirkus, na Kotnikovi so se celo opremili tako, da je bilo jasno, da so pripravljeni na nasilje, zakrinkali so se, kole so imeli v rokah, še kaj drugega. Ampak ko je pa treba odpreti svoja vrata, svoje stanovanje ponuditi za migrante, no, to pa niti proti plačilu ne pride v poštev. To je pa tista dejanska ogromna razlika med besedami in dejanji – vse druge boš posiljeval s tistimi, iz česar ti kuješ nek političen profit, sam pa seveda v dejanjih delaš točno nasprotno. Edino, kar me zelo spominja, je tako kot tisti razvpiti voditelji levice pa sindikalisti s področja šolstva, ki na ves glas vpijejo: »Samo javno šolstvo, nobenega drugega ne smemo dovoliti pa financirati!« Sami pa vse svoje otroke financirajo doma ali v tujini na zasebnih šolah, ker jim seveda s tem dajo boljšo osnovo, ostalim pa tega ne privoščijo v resnici, samo to skrivajo za tiste silno visoke doneče besede. To je sprenevedanje, gospe in gospodje. V danem primeru je pa to sprenevedanje, ki ima zelo hude posledice. Prvič, jasno, da ogromno stane, drugo, kar je še mnogo hujše, ogroža Evropo, večkratno, in ogroža ljudi, ogroža varnost. Tako kot je tole šlo v minulem obdobju ne more več iti, sicer se bo Evropa razletela. In Slovenija ima v tem trenutku še vedno to prednost, da je ne tako, kot so seveda nekateri napačno potem hitro povzeli, kakor bi jim ustrezalo, da sem rekel, da je Slovenija absolutno varna, ni absolutno varna, sem rekel, da je še kar relativno varna. To se pravi, vemo da imamo tukaj že določene celice struktur radikalnega islama, vemo, da se sem že dovaža migrante, ker je skupaj najbolj eksplozivna kombinacija, in potem, kot se je izkazalo, recimo, če želite, v Parizu ali pa v Bruslju, ampak za enkrat so stvari še vendarle v takih mejah, da so obvladljive. Upam, da si nihče ne želi, da bi te stvari ušle izpod nadzora. Gre za preprosto vprašanje, kakšno prihodnost želijo ljudje. Država je domovina, domovina vseh je dom dejansko. Ljudje imajo vso pravico se izreči, koliko tujcev želijo spustiti v svoj lasten dom. Govoriti pa, da bi to kršilo kakršnokoli zakonodajo, oprostite, pa to niti sprenevedanje ni več, no. Za kakšno zakonodajo? Vse, kar se dogaja na področju migrantstva v Evropski uniji, so samo dvojna merila pa zlorabe. Pa čisto nič drugega ni. Naj povem zakaj in tudi to utemeljim, zakaj to lahko trdim. Primerjajte dvoje, dejanske begunce pred vojno iz Ukrajine in primerjajte migrante, ki prihajajo tam iz Afrike ali pa iz Bližnjega vzhoda. V Ukrajini je brez dvoma bila vojna, bila je zelo huda in še vedno tli. Prišlo je več kot milijon, okoli milijon in pol beguncev, dejanskih beguncev pred hudimi spopadi, metali so vse od kasetnih bomb do raket velikega dosega in tako naprej – in kaj je storila Evropa s častno izjemo Višegrajske skupine predvsem Poljakov? Evropa jih je poslala nazaj, so rekli, poglejte zakoni, se pravi to, kar ureja begunsko problematiko, urejajo te stvari tako, da če je en del države varen, se morate vi tja vrniti in tam bodite. In ker je zahodni del Ukrajine varen, vsi niste begunci, vam ne priznamo, da ste begunci, pojdite v zahodni del Ukrajine. To je eno merilo za ene. Ko pa gre za vprašanje ljudi iz Bližnjega vzhoda pa iz Afrike, pa pridejo čez 5, 7, 8, 10 varnih držav, se pa reče, a vsi ste begunci, kar pridite, vi ste pa iz Maroka, ja fino, vi ste pa iz Irana, fino, kar naprej, ga kar vsi notri, za vse je prostor, to pa ni problem. Mimogrede v Maroku in v Iranu niti slučajno ni nobene vojne, še sankcij ni več nobenih. Pa jih je bilo kar precej procentov v migrantskem valu, če kdo tega ni opazil. To so pa dvojna merila. In to, oprostite, to niti [[…]]podlo in svinjsko je edini izraz, ki bi to opisal, kar osebno mislim o tem početju Evrope in evropskih voditeljev. Tiste, ki so dejanski begunci in ki jih je Evropa pustila na cedilu, kajti agresije na Ukrajino ne bi bilo, če bi Evropa držala dano besedo, tiste še izženeš pa jim rečeš, ja, strogo tolmačimo zakon, po temu zakonu ne samo da v sosednjo državo vam ni treba, v isti državi bodite, saj ta del je varen. In če strogo tolmačite ženevsko konvencijo in protokole je v resnici točno tako ,gospe in gospodje, pa zapomnite si to že enkrat za vselej, to je v resnici tista vsebina. Ampak poglejte, ko gre pa za one druge, se pa iznenada tolmači popolnoma drugače. In kdorkoli reče, čakajte, gre za dvojna merila, poglejte to, poglejte to, to ni isto. Takrat se pa vsujejo psovke: ksenofobija, fašist, nacist pa ne vem kaj še vse. Diskreditira se ljudi na vse mogoče načine. Boj proti resnici. Danes je boj za svobodo javne besede, boj za obstoj Slovenije in boj za obstoj Evrope, Evrope v tistem pomenu, kot je bila utemeljena na svojih temeljnih vrednotah ob nastanku seveda, da ne bo kakšne pomote. Bilo je tudi vprašanje, kako lahko kar tako to ločnico potegnemo med levico in desnico. Veste, včasih je to malo drugače, če jaz uporabim izrazi levičar, mislim včasih tudi koga malo drugače, tako da me ne razumeti narobe. Če kdo ne ve, kaj se vse najde na internetu in si pogleda, kaj piše pod IM Erika na Youtubu. Tisti, ki ne vedo, kaj pomeni IM to je Inoffizielle Mitglieder ali neuradni sodelavec nekdanjega STASI, torej tajne službe politične policije totalitarnega režima v Vzhodni Nemčiji, in kdo je imel kodno ime Erika. Toliko, kadar bomo naslednjič govorili o Udbi pa o tajnih policijah, da ne bo kdo rekel, da to ni aktualna tema. To je tema, od katere je odvisen obstoj Evrope, ki razbija Evropo. Podobno kot bi se dalo zelo zanimivo analizirati vlogo gospoda Sekolca pri debaklu z arbitražnim sporazumom; ga tudi najdemo na kakšnih silno zanimivih seznamih podobne organizacije v Sloveniji oziroma nekdanji Jugoslaviji. Nekaterih stvari ni mogoče razumeti, brez da bi poznali dogajanja v celoti ne glede na siceršnje uradne tiste nazive, ki jih eden ali drugi sam sebi pripisuje tudi po usmeritvah ali pa drugih kriterijih. V Sloveniji v tem trenutku, pravite, ni posebno velikega števila prosilcev za azil. Moram opozoriti na dvoje. Prvič, ta utvara lahko zelo hitro postane samo še dim, če se sprosti meja na makedonsko-grški strani. Makedonija, kot vam še enkrat povem, bo imela volitve. Te volitve, zelo verjetno, lahko pripeljejo do poraza sedanje vladajoče VMRO –DPMNE, ki je v resnici tista, ki nastavlja hrbet zdaj za celo Evropo. Pri tem, da jih je Evropa zafrkavala, pa jih toliko let pušča tam nekje na cedilu jim vsaka čast. Ampak, če zmagajo levičarji v Makedoniji, so napovedali, da bodo sprostili mejo, in bo preplavljeno spet vse in verjemite, da bodo Grki naslednji dan spet pognali trajekte in vozili vse tam čez. In potem bodo spet topotali tisoči na to stran. In zato je zdaj treba stvari dobro pretehtati, tudi če do tega ne pride. Še enkrat povem, že v tem trenutku je 2 tisoč 500 oseb migrantov dotok, ki ga doživlja Evropa vsak dan. Na letni ravni je to komaj kaj manj, kot je bilo lansko leto, to je tam nekje okoli milijona številka. Vsako leto milijon, če bi to trajalo 10 let, kot se napoveduje, je to 10 milijonov. Jaz garantiram, da Evrope ne bo več. Se bo razletela na več enot in potem je samo vprašanje, kje boš, ali boš pač nekje ob strani in pozabljeno. Tudi zaradi tega je treba zdaj misliti in zdaj je treba stvari začrtati. Edina pametna pot za Slovenijo, ki je majhna, je ranljiva, je izjemno bogata in dragocena, po drugi strani, je, da pač se ustrezno zaščiti. In zato smo mi predlagali ta referendum. To je bila v bistvu naša ponudba enega kompromisa, tudi če hočete vladajoči strani, v upanju, da bomo tam naleteli na ustreznega sogovornika, da imate enako razumevanje dejanske stvarnosti vsaj zdaj, po tej izkušnji lanske jeseni, kot v resnici je, kot jo doživljamo mi. Pa spet pravite, saj ni problem, saj to mogoče bo, mogoče ne, bomo takrat mislili. Takrat bo prepozno. Ta referendum je na nek način kot ograja, le da na institucionalni ravni. Če bi jo postavili zdavnaj prej, pa samo razglasili, da obstaja, tudi če ne bi bila popolna, bi se tok usmeril drugam, pa ne bi bilo nobenega problema. Isto je s tem referendumom. Gre za to, da imaš potem neznansko močneje pogajalske vzvode v rokah proti institucijam Evropske unije, če ta postavlja pred tebe prehude zahteve. Jaz sem prepričan, da bo do tega prišlo, tako kot zdaj stvari stojijo. Res bo morda čez dve leti vse drugače, v Ameriki bo izvoljen Trump, Merklova bo padla, postala zgodovina, še nekdo drug bo šel v neki državi, ki je tukaj tudi sosednja, na neki drugi instituciji, pa bo vse drugače. Ampak do takrat je treba preživeti in do takrat je vprašanje, kaj bo od Evrope ostalo. In jaz mislim, da je naša skupna želja, da storimo vse, da se ne krepijo radikalne sile, da se ne krepijo skrajnosti, tiste, ki zdaj v resnici trgajo narazen Evropo, kajti za to v resnici gre to dogajanje, je očitno. Jaz mislim, da je to v ozadju celotnega scenarija, ki ga opazujemo, ne glede na to, kdo vleče niti. In da se pač stori vse, da se Slovenijo ohrani s tistimi kvalitetami, s svojim izročilom, z vsem kar Slovenijo pravzaprav sestavlja, predvsem pa z njenimi temeljnimi vrednotami. Samo za to v resnici gre, ali boš dovoljeval še naprej odtok mladih v tujino in boš to poskušal kompenzirati z nekim migrantskim pritokom, naredil Slovenijo kot eno državo nizke nekvalitetne delovne sile, ki bo vehementno izkoriščena, ali pa jo boš naredil kot bogato državo, kjer bodo ljudje varni, kjer bodo uživali blaginjo, kjer bodo vsi imeli ustrezno zaščito in kjer se ne bo zgodilo niti v sanjah to, kar se v Sloveniji v minulih tednih je, da bi v istih dneh država razpisovala stanovanja za migrante, po drugi strani pa, da bi prihajalo do metanja iz stanovanj mladih mamic z dvema otrokoma in ljudi, ki so na smrt bolni, ker so zboleli za rakom in niso več mogli skrbeti sami zase. To je pa dno, oprostite, taka država je nevredna, da obstaja. Ampak ni z državo nič narobe, problem je, da je narobe s tistimi, ki jo vodijo – z Vlado, če do tega pride. In ne govoriti, da ni denarja. Prej sem lepo povedal primer, ko je kolega iz Desusa jamral, da ga je klicala ženska, ki nima za telefon, pa je upokojenka, 40 let delovne dobe. Ja lepo, denar, ki ga vi namenjate za migrante, dejmo referendum izvest, omejimo to število, lahko zaradi mene na katerokoli najnižjo možno in potem bo ostal denar za to upokojenko. Kajti če tej 123 milijonov razdelite med tiste upokojence, ki imajo polno delovno dobo, boste videli, da jim ostane tam, vsak mesec bi lahko vsak dobil 30 ali pa celo 35 evrov višjo pokojnino. Kar je čez glavo dovolj. Še pol tega zneska bi zadoščalo za plačilo ene lepe naročnine za en moderen telefon in to s plačilom vseh stroškov in z neomejenimi klici. Pa se tej gospe v tem primeru ne bi bilo treba s tem ukvarjati. Ampak ukvarja se ravno zaradi Desusa, ki je v vladi in ki pelje tako politiko. To je pa tragedijo, ki jo očitno ta gospa ne razume. Zato ker gre za vprašanje napačnih prioritet. Gre za vprašanje tega, kaj postavljamo v ospredje. In mi trdimo, da je v ospredje treba postaviti vrednote. In da je ena od vrednot solidarnost s svojimi sodržavljankami in sodržavljani, zlasti tistimi, ki zaradi objektivnih razlogov, recimo, mlada mamica z dvema otrokoma, ki ni več mogla ohraniti službe, ali pa tista dva, o katerih sem govoril, ki sta zbolela, ni več sposoben skrbeti sam zase in za svojo družino. Ti bi morali imeti najprej pomoč države in njim bi morala iti vsa ta sredstva, potem, če še kaj ostane, se pa lahko pomaga še komu drugemu. Ampak treba je pomagati na način, ki da en realen učinek. In učinek uvažanja teh ljudi v Evropo je katastrofa. To je pot v uničenju Evrope in nič drugega. In kdor to počne, je zločinec pred zgodovino. Kdor jih vabi, je zločinec pred zgodovino, ker jim daje lažne obljube, hkrati pa zavaja vse lastne sodržavljanke in sodržavljane. Tisto, kar bi bila realna pomoč, pa je, da ko ustvariš v svoji državi blaginjo, ko poskrbiš za njeno zdravo rast, za zdravo podjetništvo, ki je temelj vsake uspešne države, da nekaj pomoči nameniš tudi tja. Ampak to bo treba čisto drugače, kot je do zdaj Evropa to počela, ko so praviloma spet bogateli posamezniki na ta račun. Treba bo poskrbeti za ustrezno silo, za ustrezno vojsko, treba bo iti tja, poskrbeti za mir, narediti red, poskrbeti za varna območja in v teh območjih poskrbeti za delujočo ekonomijo in tja usmeriti vse te množice in tja usmeriti pomoč. Potem bo to realna pomoč. Realna pomoč je v tem, da se ustvarijo neki zametki in kasneje celote delujočih ekonomij, tudi na Bližnjem vzhodu, tudi v Afriki, tudi v Centralni Afriki, če želite, in da se na ta način okrepi gospodarstvo sveta in krati, da se bistveno okrepijo ekonomije in s tem blaginja ljudi, ki tam živijo, da ne bo več želje pri milijardah ljudi, da pridejo v Evropo, od katere potem ne bo nič ostalo in bodo zaman hodili sem, tudi če bodo prišli. Evropa se bo itak mogla braniti. Kako bo to izgledalo, če se bo to nadaljevalo, bolje, da vam ne opisujem. Vsi tisti, ki nekritično vabijo zdaj ljudi, naj še kar prihajajo pa zagovarjajo odprte meje, so sokrivi za vseh 6 tisoč ljudi, ki je utonilo sedaj v Sredozemlju. To je tudi njihova sokrivda. Če bi se ljudem nalilo čistega vina, če bi se jim pomagalo tam, kjer bi pomoč učinkovala maksimalno, torej tam, od koder prihajajo, se vse to ne bi zgodilo. In samo o tem v resnici govorim. Gre torej za vprašanje varnosti, za vprašanje vrednot, za spoštovanje prihodnosti, razvoja in tistega, ali smo dovolj demokrati, da ljudem omogočimo, da sami odločajo o svoji usodi. V SDS to zagovarjamo in zato predlagamo referendum o številu azilantov, ki jih je Slovenija še pripravljena obravnavati. In prepričani smo, da je to edino pravilno, edino zakonito in pri temo zagovarjamo načelo, da ima v Sloveniji oblast ljudstvo. In ne boste verjeli, to piše v 2. členu slovenske ustave.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci ste dobili besedo. Čas še ni potekel. Imamo še nekaj časa. Ali želi še kdo razpravljati? Prosim, če se prijavite. Besed je gospod Roberto Battelli.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz tega predloga ne morem podpreti, ker ni realističen in tudi če bi bilo to sprejeto, bi ne pomenilo nič. Če bi se zgodilo to, kar skrbi predlagatelje in pravzaprav tudi vse nas, to pomeni en masovni nekontrolirani prihod ogromnega števila ljudi, za katere se ne ve, kdo je lahko prosilec za azil, kdo je migrant in tako naprej. Ta problem, ki je zelo resen in ki bi moral biti v principu najprej humanitaren problem – in govorimo za tiste, ki imajo pravico do azila, in je takoj potem varnostni, zelo resen varnostni problem in ne nazadnje oboje je povezano s tem, da je to finančni problem in politični problem s tem skupaj – in tudi ta kvota bi ne rešila nič. Sploh pa, kdo bi odločil, kaj narediti. Jaz ne vem, koliko je bilo sprejetih leta 2015, koliko ljudem je bil priznan status. Recimo, da 50. In kaj bi potem naredili z enainpetdesetim, da je ta enainpetdeseti otrok, mati z dvema otrokoma, ki bi imela pravico za azil. To sem zelo zbanaliziral, ampak to je to. Tako se ne obnašajo civilizirane države. Mi za hujše situacije vendarle imamo kar nekaj inštitucij v naši ureditvi, ki se potem spopadajo s temi problemi. Imamo parlament, imamo Vlado, imamo Svet za nacionalno varnost, imamo predsednika republike; se opravičujem, da ga nisem prej omenil pred Svetom za nacionalno varnost; in nenazadnje smo člani Evropske unije, kjer se vendarle razvijajo tudi ta pravila, s katerimi se poskuša racionalno menedžirati s tem problemom, če naj uporabim zelo grdo besedo. In to je treba uporabiti. To bolj pomaga, kot pa če se doseže z notranjo zakonodajo neko kvoto, preko katere se ne sme iti in tudi se ne ve točno s kakšnimi kriteriji. Je pa seveda taka razprava koristna tudi zaradi tega, ker lahko prispeva k temu, da se vznemirjenost prebivalstva pravzaprav malo zniža, ker ljudje, vemo, so tisti, ki so zaskrbljeni so tudi z razlogom na nek način, saj smo vsi, glede na to, kar se lahko še zgodi in dogaja. Ampak ponavljam, tudi na evropski ravni se pravila spreminjajo in vrednost Evropske unije je ta, da se ona vzpostavlja sproti kot mehanizem, ki reagira sproti na stvari. Smisel mehanizma Evropske unije je ta, da je sposobna potem se odzvati izzivom s svojimi inštitucijami, z našo participacijo vseh članic na določene situacije. Tako da ne vidim pri sebi pravih razlogov, zakaj bi ta predlog podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Igor Zorčič. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Danes smo slišali, bom rekel, veliko neke demagogije v zvezi s tem, kaj vse je vlada narobe naredila. Jaz bi mogoče tukaj še enkrat ponovil vse tiste pohvale, ki so že bile izrečene na račun obravnave te migrantske krize. Vseskozi se ponavljajo ene in iste navedbe in natolcevanja, da Vlada ne dela, kolega Grims je še tukaj vkomponiral in iz konteksta vzel eno mojo izjavo, ki je bila mišljena v temu smislu, da je prav, da Vlada ni lani sredi turistične sezone postavljala ograj, ampak jaz sem že večkrat ponovil to, da pravzaprav vsi ukrepi, ki jih Vlada sprejema, morajo biti postopni in morajo predstavljati nek odziv na konkretne okoliščine v nekem času. Ni mogoče, glede na to, da gre za krizo, ki je zelo nepredvidljiva, ni mogoče na zalogo narediti ne vem kakšnih potez in enako tudi na zalogo ni mogoče sprejemati odločitev o razpisu referenduma, kot ga predlaga SDS. Seveda ne samo zato, ker ni mogoče predvideti, kaj vse bo še v prihodnosti, moram reči, da podatki kažejo, da ne smemo biti prav optimistični, da moramo biti realistični, ampak povsem na mestu so tista opozorila, ki govorijo o tem, da bi bila takšna odločitev v neskladju z mednarodnim pravom. Kolegi iz SDS so rekli, da mednarodno pravo niti ni tako pomembno, ker se tukaj Evropa ni izkazala in podobno. Ampak ne glede na te diskusije, jaz ne bom takšen kot nekateri razpravljavci, v nič dajete stališča določenih kolegov, kar se mi ne zdi prav, govorite o tem, da nekdo nima pojma in podobno. Bi vseeno omenil ene besede kolege Vinka Gorenaka v Kopru, v mesecu februarju je bilo organizirano pogovorno omizje Slovenija in migrantska kriza in kolega Gorenak je takrat dejal, da bi glede na število prebivalcev in BDP Slovenija lahko sprejela največ 5 tisoč prosilcev za azil. 5 tisoč. Mi imamo pa odločitev Vlade, da jih do konca leta 2017 sprejme 567. Želim povedati to, da ob takšnem trendu je 5 tisoč še zelo daleč in je še en dodaten pomislek, da bi zdaj zapravljali – kot smo že slišali besedo – denar za referendum, o tem, da pravzaprav omejimo ne glede na končno število, ampak na nekakšno letno kvoto. Takšen referendum enostavno ob tej izjavi nima nobenega smisla in zaradi tega jaz, bom rekel, že iz tega razloga ne morem sprejeti neke argumentacije, češ da je nujno potrebna nekakšna letna kvota,. Do kje potem ta kvota? Koliko jih pa lahko na koncu sprejmemo? Ali je to 50 tisoč? Kolega Gorenak je rekel 5 tisoč. Ob sedanjem trendu bo to šele čez deset let, tako da ta referendum nima nikakršnega smisla. Vi lahko zakon tudi sami predlagate, če bo, ne vem s takšno vsebino, kot se nekako napoveduje v tej skromni obrazložitvi predloga, jaz že zdaj lahko napovem, da bom proti takšnemu zakonu, razen če bi seveda nekakšne okoliščine iz danes na jutri pokazale, da je spet, bom rekel, situacija na področju te migrantske krize povsem drugačna. Takrat se bomo pa drugače odločali. Ampak takšni podatki, ki jih zdaj dobivamo, nam ne narekujejo, da moramo sprejeti takšno odločitev, bodisi o referendumu bodisi o zakonu. Pravzaprav, kot je bilo rečeno, sploh ni zanemarljivo, da bi bila takšna odločitev o referendumu edinstvena in v nasprotju z mednarodnim pravom. Hvala.
Hvala lepa. Postopkovno ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Ne preostane mi drugega, kot da vas prosim, da mu poveste, da to ni res, kar je govoril. Namreč gre preprosto za to, da sem jaz govoril o povsem drugih zadevah, in sicer o primerjavah, kaj pomeni iz vidika BDP in enega milijona v Nemčiji in ne to, da jih bo Slovenija sprejela 5 tisoč. Hvala lepa.
Besedo ima predlagatelj, mag. Branko Grims. Izvolite.
Še enkrat lahko samo ponovim nekatere stvari. Kam pride Evropa, če ne spoštuje svojih lastnih vrednot in svojega lastnega izročila, lepo pokaže tale slika. Tu, gospe in gospodje, je gospa Violeta Bulc lepo zavita v ruto, ne vem, kako že temu se reče, ali čador ali kako že, v glavnem, jaz sem pa ravno pred nekaj dnevi dobil od tam en zelo zanimiv mail, ga imate tudi na Facebooku, verjetno je prišel na mnogo naslovov in je javno objavljen, kjer ljudje, ki so ženske, ki so v Iranu, same opozarjajo, kakšna je ta nora Evropa, da oni bi si želeli, da bi bilo pač tako, kot je bilo pred islamsko revolucijo, da si za to mnogi prizadevajo v Iranu in da je torej najmanj rečeno nož v hrbet vsem takim demokratičnim prizadevanjem, če se Evropejci zdaj po novem prilagajajo neki drugi kulturi. In to, gospe in gospodje, je dejanska vsebina tega, o čemer mi danes govorimo. Govoriti, da to ne bi imelo nobenega učinka, to seveda ne drži. Jaz razumem, da ima Italija velikanski problem, ampak je v veliki meri kriva kar sama, namesto da vozijo vse na Lampeduso, bi jih morali vračati, od koder so prišli. Naj si malo pogledajo, kako je Avstralija to uredila, pa bo hitro jasno. Evropa bo prej ali slej morala priti do te točke ali pa je ne bo več. Ker to kar sedaj nastaja, ni več Evropa. Poleg tega se bo to že zdavnaj prej razletelo preden bi do nekih drugih trajnih posledic prišlo. Zato pa, da se vse to ne bi zgodilo, predlagamo, da se ljudem omogoči, da se o tem izrečejo sami. In še enkrat povem, to je tudi lahko v vsaki razumni vladi odličen vzvod za nadaljnja pogajanja s komerkoli, po eni strani pogajanja kot plus za približevanje Višegrajski skupini, ki je v tem trenutku edina in je lahko odličen vzor celotni Evropi, kjer dejansko veljajo vezi medsebojne zaščite ekonomskega sodelovanja, kulturnega, so vsi drugi politični vzvodi tako, kot bi želeli, da bi delovala celotna Evropa, medtem ko ostala Evropa deluje pa, oprostite, kot kaos, in to kot dezorganiziran kaos, če želite moje osebno mnenje. In to ne vodi več nikamor, kar se zdajle dogaja. Vsi samo gledajo vsak zase, kako bo čim bolj leporečil pa čim manj naredil pa čim bolj zavlačeval, da ja ne bi bilo neke odločitve, da ga potem ne bi kdo grdo gledal. Stvari gredo pa svojo pot in posledice so, ljudje umirajo. Ljudje trpijo in ljudje umirajo. To je problem Evrope, s katerim se soočamo danes. Za vse to je seveda potem edina možnost, ki nam preostane, da se Slovenija ustrezno zaščiti sama. Že od začetka te zgodbe, vse mesece opozarjam, da se mora Slovenija opreti samo sama nase in na svoje moči in se ne zanašati na nikogar. Verjemite, vse obljube, ki so danes dane, čez eno leto ne bodo veljale nič, ampak čisto nič. Spomnite se, kaj je bilo vse obljubljeno lansko pomlad, pred enim letom, da bodo kvote – koliko že? 76 ali najprej je bilo, meni se zdi, 116 ljudi. Koliko so danes kvote? Kaj mislite, da bo čez eno leto? Kaj je bilo pred enim letom rečeno? Ja, ne bo nikoli dopuščeno, da bi migranti prosto šli čez mejo pa ne vem kaj. Potem smo se zanašali na ostale. Ja, mi jih bomo samo po tisoč na dan, potem bo pa Avstrija pa to, pa tisti pa tretji, na koncu nam je Hrvaška vse dostavila povprek čez mejo, noben dogovor ni veljal niti 24 ur, Avstrija isto ne. Avstrija je pa mejo zaprla, pa smo se lahko še naprej zanašali na druge. In iz nobene šole se Slovenija nič ne nauči. In Slovenija se bo morala enkrat odločiti in reči enostavno ne. Povedati, kje so naše možnosti, kakšni so naši cilji in se za to pač postaviti. Ampak za to je treba imeti tisti aparat, ki mu Mehičani rečejo cojones. Zakaj pa? Kaj je alternativa, pa neka druga slikica. To, gospe in gospodje, je pa alternativa, vam jo lahko povečam. To je pa podoba multikulti Evrope. Kdor ne ve, kaj je na sliki, to so rože v spomin na pobite v terorističnem napadu v Bruslju. To je pa multikulti Evropa. Lahko vam še kaj podobnega pokažem iz severa Evrope ali pa vam kakšno zelo poučno zgodbo povem, kaj se vse tam dogaja. Kako gre kakšno dekle na pijačo, pride šeriatska policija pa ji zabije kozarec v obraz, se zdrobi, ji uniči oko, jo iznakazi za celo življenje. In to samo zato, ker si je dovolila iti v lokal, kamor celo življenje hodi in je spila eno pivo. In takih [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa da se razpiše posvetovalni referendum o nastanitvah migrantov v Republiki Sloveniji bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in prekinjam tudi 18. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 17. uri.
Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovaje zbora o predlogih odločitev. Poslanske in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti pa nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga zboru, da na podlagi 153. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti pa nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o Prvem pokojninskem skladu Republike Slovenije in preoblikovanju pooblaščenih investicijskih družb v okviru rednega postopka. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga resolucije o nacionalnem programu ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom za obdobje 2016–2025. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu resolucije niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu resolucije v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da je bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog resolucije neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je resolucija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga za razpis posvetovalnega referenduma o nastanitvah migrantov v Republiki Sloveniji. Odločamo o naslednjem predlogu sklepa: Razpiše se posvetovalni referendum o nastanitvah migrantov v Republiki Sloveniji. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, mag. Branko Grims.
Spoštovani! Demokratičnost vsake države odraža, v kolikšni meri je vladajoča struktura pripravljena prepustiti odločitev tistim, ki v demokraciji edini imajo oblast, to pa je ljudstvo. Noben dogodek v minulih letih ni tako zaznamoval celotne Evrope, kot migrantska kriza. Ta seveda niti slučajno še ni končana, lahko se zgodi, da se bo v prihodnjih nekaj mesecih še bistveno bolj zapletla. V vsakem primeru je zdaj drugačno obdobje, ko prihaja do kvot, do obveznega razporejanja znotraj Evrope. Poleg tega pa še vedno prihaja do migracij. Vsak dan pride v Evropo povprečno 2 tisoč 500 ljudi, kar seveda pomeni, da ta problem niti ni bistveno manjši, kot je bil lansko jesen. V prihodnjih mesecih pa se bo to kvečjemu še okrepilo. Treba je misliti pravi čas in gre za vprašanje, ali smo pripravljeni ljudem prepustiti odločitev v zadevi, ki je ne samo v Sloveniji, ampak tudi vsi v vodilnih strukturah in institucijah Evropske unije brez sprenevedanja že imenujejo usodno za bodočnost Evrope. Evropa se danes odloča o tem, ali bo ohranila svoje korenine, ali bo ohranila svoje vrednote in gradila naprej na njih, ali pa bo postala neka povsem drugačna spremenjena tvorba, ki s sedanjo Evropo ne bo imela prav več dosti skupnega. Za Slovenijo je to še toliko bolj usodno, kajti zaradi zgrešene vladne politike vsako leto odide zdaj v tujino že približno 10 tisoč mladih, sposobnih podjetnikov in bogatijo neke druge države. Pri mnogih je bila izražena direktna želja, da bi to nadomestili z uvozom migrantov, v katerih nekateri zelo lahkomiselno vidijo zgolj svojo novo bodočo volilno bazo; spomnite se naslovnice Mladine "Dobrodošlih 50 tisoč novih državljanov", pozabljajo pa na vse tiste vidike, ki jih to prinese s seboj – na vprašanje varnosti, vprašanje kulturnega izročila, vprašanje sobivanja, vprašanje sociale. Najprej moramo poskrbeti za svoje probleme. Nesprejemljivo je, da v istem tednu, ko Vlada razpisuje stanovanja za migrante, mečejo iz stanovanj ljudi, ki zaradi bolezni, zaradi raka niso več sposobni skrbeti sami zase, in pa mater dveh otrok z dvema majhnima otrokoma. To ni socialna država, to je neustavno in to se ne bi smelo dogajati. Po vsem tem želimo, da se omogoči ljudem priložnost, da se izrečejo na referendumu, ki je torej posvetovalen in tudi ne more biti nezakonit. Gre zgolj za to, da ljudem dovolimo, da sami odločajo o svoji usodi [[izklop mikrofona]]
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra, dr. Dragan Matić.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Stranka SDS predlaga, da naj ljudstvo na referendumu odloča o naslednjem vprašanju, citiram: "Ali ste za to, da Državni zbor Republike Slovenije sprejme zakonodajo, v kateri bo določeno, da letno število prosilcev za mednarodno zaščito ne presega število prošenj za mednarodno zaščito v letu 2015?" Gospoda, ki so predlagali tovrstno referendumsko odločanje, niso predložili niti osnutek zakona, kako bi točno izgledal, niti niso navedli, kje v Evropski uniji ali drugje, kjerkoli na planetu Zemlja obstaja kakšna država s podobnim zakonom. Prepričani smo, da bi ta zakon, ko bi bil sprejet, pomenil kršenje ženevske konvencije, kršenje mednarodnega humanitarnega prava, pravica do obravnave beguncev. Menimo, da bi bil tudi v nasprotju z Ustavo Republike Slovenije in tudi z obstoječim zakonom o mednarodni zaščiti. Potrebno je ohraniti človečnost, potrebno je ohraniti osnovne civilizacijske vrednost, da tistemu, ki beži iz države, kjer je ogroženo njegovo življenje, da se mu omogoči v skladu z mednarodnim pravom in standardi obravnava, in da se potem pri tej obravnavi ugotovi, ali je do te mednarodne zaščite upravičen ali ne. Določanje kvot, to se pravi sistema, po katerem bi nekomu, ki bi prišel prepozno v tem smislu, da bi bila kvota določena na število, recimo, tisoč, pa bi on bil tisoč prvi, da bi mu avtomatično rekli, poslušaj, pri nas imamo tak zakon, da se moraš vrniti od koder si prišel, kljub temu da ti mednarodno pravo omogoča mednarodno zaščito. Mislimo, da bi bil tak zakon proti vsem osnovnim načelom humanosti in seveda zaradi tega tovrstne pobude, ki jo predlaga SDS, v Stranki modernega centra ne moremo podpreti. Hvala.
Najprej sprašujem, ali je še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Ne. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, mag. Branko Grims.
Hvala. Migrantska kriza je razgalila šibkost Evrope, ko gre za odločnost, ko gre za obrambo in ko gre za ohranitev svojih vrednot. Samo nekaj tednov nazaj je celo poslanec SD, gospod Nemec povedal besede: »Ali bo Evropa ohranila stanje, da bo utemeljena na krščanskem izročilu, ali pa to ne bo več Evropa?« Podpišem z obema rokama. Tisto, kar je Evropa pokazala s svojim ravnanjem, je lažna humanost in lažna solidarnost. Namreč, zaradi napačne evropske politike dejansko umirajo ljudje. Najbolj se je to razgalilo ob dvoličnem ravnanju, ko tisti, ki so dejanski begunci iz Ukrajine, tudi zato, ker jih je Evropa v veliki meri pustila na cedilu, jih je ta Evropa poslala nazaj, češ da je tisti drugi del Ukrajine še vedno varen. Ko pa gre za vprašanje ljudi, ki prihajajo iz Bližnjega vzhoda ali iz Afrike in gredo nekateri čez pet, drugi celo čez deset popolnoma varnih držav, kjer ne zaprosijo za azil, pa ni nobenega problema, so pa to begunci, ki mimogrede po mednarodnem pravu sploh niso, odpre se jim vsa vrata, zanje se najema stanovanja, pozabi se na lastne socialne probleme, ki jih ima Slovenija ogromno, zato ker je očitno v ozadju neka povsem drugačna politična računica. To ni prav. To pa hkrati razgalja tudi to, da če se pri vprašanju beguncev iz Ukrajine, dejanskih beguncev, naj ne bi kršilo evropske in mednarodne zakonodaje, se seveda tudi v tem primeru, če se tukaj omeji število prosilcev za azil, nikakor to ne more zgoditi. Nasprotno, sami dobro veste, da kdorkoli vstopa v Slovenijo čez varno državo in šele tukaj zaprosi za azil, je dejansko tisti, ki izvaja azilni šoping in torej zlorablja azilno zakonodajo, zlorablja šibkost in neumnost evropskih oblasti, ki to pač počnejo iz določenih političnih interesov. In zato bom glasoval za referendum.
Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 11, proti 44. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda ter prekinjam 18. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali v ponedeljek, 25. aprila 2016, ob 9. uri.