Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci! Začenjam z nadaljevanjem 30. seje Državnega zbora. Tale glasnost [[…]], okej, malo glasno je vse skupaj. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Franc Jurša, Karmen Furman, Nada Brinovšek, Lidija Ivanuša, Suzana Lep Šimenko, Nik Prebil, mag. Dejan Židan od 12. ure dalje, mag. Meira Hot do 14. ure, dr. Franc Trček, Matjaž Han, Jure Ferjan, mag. Bojana Muršič od 12. ure dalje, Jerca Korče, Tomaž Lisec, mag. Elena Zavadlav Ušaj, Franc Rosec, Eva Irgl, Aljaž Kovačič, Soniboj Knežak, Samo Bevk, mag. Alenka Bratušek in Brane Golubović. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O SOCIALNO VARSTVENIH PREJEMKIH V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina osmih poslank in poslancev s prvopodpisanim Miho Kordišem. Predlog zakona je kot matično delovno telo na 39. seji 1. marca 2022 obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide. Ker po končani razpravi odbor členov predloga zakona ni sprejel, je bila druga obravnava predloga zakona na seji delovnega telesa končana. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, en lep dober dan! Socialni demokrati smo novelo zakona, ki bi prenovila zastareli način določitve minimalnih življenjskih stroškov, na matičnem delovnem telesu podprli. Če bi bila novela na odboru sprejeta, bi se po novem minimalni življenjski stroški določali najmanj vsaka tri leta, namesto vsakih šest let, kot je trenutno predvideno v Zakonu o socialno varstvenih prejemkih. S pogostejšim ocenjevanjem minimalnih življenjskih stroškov bi tako prišli do bolj realnih osnovnih življenjskih stroškov, kar bi tudi veliko bolj odražalo aktualno gibanje cen osnovnih dobrin, kot se to dogaja danes. Od višine minimalnih življenjskih stroškov je namreč odvisna predvsem višina minimalne plače in socialni transferji. Minister, pristojen za delo, mora tako ob upoštevanju drugih dejavnikov določiti minimalno plačo v razponu med 120 in 140 odstotki minimalnih življenjskih stroškov. Višina minimalne plače za leto 2022, ki jo je minister za delo določil januarja letos, je bila določena na podlagi izračuna iz leta 2017, na podlagi podatkov o cenah življenjskih potrebščin iz leta 2016. Od tega obdobja so se življenjski stroški stalno zviševali, zato izračun košarice življenjskih stroškov iz leta 2017 ne predstavlja več korektnega in poštenega podatka za določitev višine minimalne plače v letu 2022. Že pred vojno v Ukrajini so nas pestile velike podražitve osnovnih potrebščin, predvsem energentov in hrane. Po podatkih Statističnega urada Republike Slovenije iz januarja letos so se v primerjavi z lanskim letom tako podražili kruh in izdelki iz žita za kar 6,3 %, mleko za 6,7 %, sadje – 10,7 %, stroški, povezani z energijo in ogrevanjem, pa kar 11,7 %. Zaradi ruske vojaške agresije pa nam sedaj grozi še dodatna enormna podražitev plina in nafte, ki bo še bolj poglobila stisko ljudi in energetsko revščino. Verjetno ni treba posebej razlagati, da z nerealnimi in zastarelimi ocenami osnovnih življenjskih stroškov znižujemo prejemke najslabše plačanih delavcev ter njihovih družin, ki se z veliko težavo preživljajo z minimalno plačo. Socialni demokrati smo prav zato v lanskem letu večkrat, tudi s sklicem nujne seje odbora za delo, javno pozivali ministra Ciglerja Kralja, da nam naj nemudoma odredi ugotovitev nove višine minimalnih življenjskih stroškov in tako omogoči bolj ustreznejšo in realno višino minimalne plače in socialnih transferjev. Kljub našim večkratnim pozivom se ni zgodilo nič od tega. Najslabše plačani delavci in delavke se še naprej soočajo z višjimi cenami in visokimi cenami osnovnih življenjskih potrebščin in bijejo plat zvona ob energetski draginji. Aktualna vladajoča koalicija pa se hvali z energetskimi boni, do katerih prejemniki minimalne plače sploh niso upravičeni, in s spremembami Zakona o dohodnini, od katerih bodo dejansko imeli največ najbogatejši, ljudje z minimalno plačo pa bodo deležni zgolj nekaj drobtinic. Socialni demokrati si bomo še naprej močno in odločno prizadevali za dvig minimalne plače na raven, ki bo omogočala dostojno življenje delavcem in delavkam. Zato bomo še naprej podpirali prenovo modela izračuna minimalnih življenjskih stroškov, ki morajo po našem prepričanju odražati realno gibanje cen osnovnih življenjskih potrebščin, še posebej cene hrane in energentov. Zato bi bilo primerneje, če bi bila višina življenjskih stroškov ugotovljena bolj pogosto, najmanj pa vsaka tri leta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Miha Kordiš bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Kordiš je v originalu, od koder prihaja moj oče, ki se je preselil iz Dolenjske na Gorenjsko, potem pa je prišlo do preglasitve in se izgovarja Kórdiš, ne več Kordíš. Torej lepo pozdravljeni tudi v mojem imenu in v imenu Poslanske skupine Levica, ki stoji kot predlagatelj za današnjo pobudo, od katere se poslavljamo, to je frekventnejši izračun minimalnih življenjskih stroškov, ki bi se po naši pobudi nemudoma izračunali na novo, nato pa izračunavali vsake tri leta in ne šest let, kot to velja v tem trenutku. Minimalni življenjski stroški so statistična številka, ki naj bi pokazala, koliko povprečno gospodinjstvo v tej državi potrebuje, da se prebije od začetka do konca meseca. Prevedena v posamezniku, je številka postavljena na 613 evrov. A ta številka je stara. Vztraja na veliko prenizkem znesku že dolgo časa. Izračunana je bila leta 2017 na podlagi podatkov iz 2015 in 2016. Kaj to pomeni v odnosu do življenjskih stroškov dejanskih delavskih in revnih gospodinjstev, si lahko predstavljamo v številkah. Samo v prvih petih mesecih letošnjega leta se je hrana dodatno občutno podražila in se bo očitno dražila še naprej. Sadje je poraslo za 8 %, za 7 % se je podražila zelenjava, krompir kar za 25 %. Dvignile so se cene kruha, skupaj z osnovnimi živili, kot so to olje, maščobe, kis, sladkor. Osnovne surovine so porasle – pšenica, koruza, soja in meso kar za 30 %, se pravi za slabo tretjino. Cena olja se je podražila kar za 60 %. Draginja je napovedana tudi za področje mesnih izdelkov. In vseh teh rasti cen izdelkov v takem tempu nismo videli v tej državi že 20 let. 16 mesecev zapored cene živil v trgovini grejo gor, medtem pa ocenjeni minimalni življenjski stroški vztrajajo na prenizki številki že omenjenih 613 evrov. Morda se boste vprašali, čemu služi ta statistična ocena minimalnih življenjskih stroškov, potrebnih za preživetje. V našem sistemu se ta številka prevaja kot osnovo za izračun tako minimalne plače, se pravi delavcev z najnižjimi prejemki, ki po zakonu Levice, kot smo ga uspešno pripeljali čez Državni zbor nekaj let nazaj v začetnem delu aktualnega mandata, mora vedno presegati za 20 % znesek minimalnih življenjskih stroškov. Sočasno so minimalni življenjski stroški tudi osnova, od katere se obračunavajo socialni transferi, kot je to denarna socialna pomoč. Se pravi, minimalni življenjski stroški, način njihovega izračuna, frekventnost tega izračuna in končna višina neposredno vplivajo na prihodke delavskih gospodinjstev, ki so delo izgubila in se morajo zanašati na denarno socialno pomoč, pa tudi neposredno na prejemnike minimalne plače, ker je višina minimalne plače v mehanizmu izračuna pripeta na to številko minimalnih življenjskih stroškov. Seveda bi veliko realnejšo sliko izdatkov delavskih gospodinjstev dobili, če teh minimalnih življenjskih stroškov ne bi obračunavali na vsakih šest let, marveč na vsake tri leta. Natančno to smo v Levici s to pobudo predlagali in bomo pri tem vztrajali tudi vnaprej. Ne zgolj zato, ker se dražijo cene živil in delavska gospodinjstva presneto občutijo padec kupne moči v svojih denarnicah z naslova osnovnih živil, marveč tudi zaradi energetske revščine, ki revna gospodinjstva stiska še prav posebej. Spomnimo, več mesecev smo se pogovarjali o tem, koliko so porastle položnice za ogrevanje, ki so se dvignile tudi za 100 evrov, v nekaterih primerih celo za 200 evrov. In seveda delavska gospodinjstva si teh stroškov kar tako sploh ne morejo privoščiti. Glavni mehanizem, ki ga država ima, da sistemsko in sistematično ureja in dviguje delavske prihodke, še posebej v času inflacije in rastoče draginje, so ravno ti minimalni življenjski stroški, na katere se pripenja, znova ponavljam, tako denarna socialna pomoč kot višina minimalne plače. Hvala.
Hvala lepa. Tadeja Šuštar Zalar bo predstavila stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati. Izvolite.
Hvala za besedo. V Novi Sloveniji – krščanskih demokratih si prizadevamo, da bi vsak, kdor dela, prejel pošteno plačilo in ne bi smel biti reven. Zavedamo pa se, da obstajajo tudi ljudje, ki si sami ne zmorejo pomagati, in tem smo dolžni pomagati. Po veljavnem Zakonu o socialno varstvenih prejemkih mora ministrstvo, pristojno za socialno varstvo, na podlagi primerljive metodologije najmanj vsakih šest let ugotoviti višino minimalnih življenjskih stroškov. Če razlika med višino na novo in zadnje ugotovljenimi kratkoročnimi minimalnimi življenjskimi stroški presega 15 %, mora ministrstvo določiti novo višino osnovnega zneska minimalnega dohodka. Predlog predvideva, da bi moralo ministrstvo na podlagi primerljive metodologije najmanj vsaka tri leta ugotoviti višino minimalnih življenjskih stroškov. Predvideva se tudi ukinitev pogoja, da mora za določitev nove višine osnovnega zneska minimalnega dohodka novo izračunana višina kratkoročnih minimalnih življenjskih stroškov za 15 % presegati veljavno višino kratkoročnih minimalnih življenjskih stroškov. Predlagatelj je zakon vložil zgolj tri mesece pred njegovo morebitno uveljavitvijo. Predvidel je namreč, da bi moralo ministrstvo, pristojno za socialno varstvo, do 1. 1. 2022 ugotoviti višino minimalnih življenjskih stroškov. Za zadnjo takšno raziskavo je bilo potrebnih 10 mesecev in nerealno bi bilo pričakovati, da bo tokrat opravljena zgolj v treh mesecih, če želimo, da je raziskava celostna in vključuje vse smiselne komponente. Poleg tega predlog predvideva, da se lahko minimalni življenjski stroški tudi zmanjšajo, in s tem bi se zmanjšal tudi osnovni znesek minimalnih dohodkov. V času kriz bi bilo to zelo tvegano, saj bi se lahko najšibkejšim precej znižali dohodki. Zaradi tega razloga in ker je raziskavo nemogoče opraviti v tako kratkem časovnem obdobju, predloga zakona v Novi Sloveniji – krščanskih demokratih na matičnem delovnem telesu nismo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Branko Simonovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Tako kot v številnih državah so se tudi v Sloveniji cene hrane že v letu 2020 poviševale. Trend se je nadaljeval v letu 2021. Hrana se je podražila za 4 % in tako močno vplivala na inflacijo, ki je bila 4,9-odstotna. Žal se trend dražitve nadaljuje tudi v letu 2022. Po predhodnih napovedih nas bo letos doletela petodstotna do desetodstotna podražitev. Opozarjam, da je bila ta napoved pred zadnjimi podražitvami energentov in pred vojno v Ukrajini. Upravičena je bojazen sklepanja, da je današnja podražitev šele začetek enormne podražitve hrane. Razloge lahko poiščemo v višjih cenah energentov, surovin, embalaže, tudi delovne sile, motene ali povsem zaustavljene dobave. Tako obsežene podražitve hrane se v Sloveniji niso zgodile že več kot 20 let, ker cene hrane tako mesečno kontinuirano rastejo že skorajda drugo leto. Ni dvoma, da dvig cen hrane občutno vpliva na status gospodinjstva in s tem na stanje revščine v Sloveniji. Po sedaj veljavni zakonodaji je pristojno ministrstvo dolžno na najmanj vsakih šest let ugotoviti višino minimalnih življenjskih stroškov. Če razlika med višino na novo in zadnje ugotovljenimi kratkoročnimi minimalnimi življenjskimi stroški presega 15 %, mora ministrstvo določiti novo višino osnovnega zneska minimalnega dohodka. Predlagana novela, ki na odboru ni prejela zadostne podpore, pa spreminja obdobje ugotavljanja višine minimalnih življenjskih stroškov, in sicer na najmanj vsaka tri leta, ter ukinja pogoj, da mora za določitev nove višine osnovnega zneska minimalnega dohodka novo izračunana višina kratkoročnih minimalnih življenjskih stroškov za 15 % presegati veljavno višino kratkoročnih minimalnih življenjskih stroškov. Pogoj, kot je določen sedaj, po besedah predlagatelja onemogoča učinke bolj pogostega izračuna minimalnih življenjskih stroškov ter ob bolj sistematičnem sledenju minimalnih potreb prebivalstva nepotreben. Danes o tem predlogu ne glasujemo, bi pa vseeno v imenu Poslanske skupine Desus želel poudariti, da je bila politika in ukrepanje v zadnjih letih, pri tem mislim tudi na predhodne vlade, tudi v času gospodarske in sedanje zdravstvene krize, izrazito usmerjena v sistem socialnih transferjev. Moramo si priznati, da so bile na tem področju izvedene številne spremembe, ki so pozitivno vplivale predvsem na najbolj ranljive skupine prebivalstva. Tudi v času teh kriz ni prišlo do zmanjševanja denarne socialne pomoči, ni bilo večjih posegov v druge socialne transfere, ki bi lahko prizadeli najbolj ranljive skupine. Se pa po drugi strani število upravičencev do denarne socialne pomoči ne zmanjšuje. Dosedanje podražitve in napoved ponovne gospodarske krize vsekakor prehitro spreminjajo sliko revščine v Sloveniji. Vse to pa predstavlja velik izziv, ki se ga bo treba lotiti z aktivnostmi v prihajajočem obdobju. Hvala.
Hvala lepa. Dušan Šiško bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Lep dober dan, predsednik in vsi ostali! Prejšnji teden smo bili priča stavki v šolstvu. Ne bom o tem, ali je bilo prav ali ne. Dejstvo je, da mora država marsikomu doplačati, da dobi za pošteno delo vsak mesec na svoj transakcijski račun vsaj minimalno plačo. Po zadnjih podatkih naj bi pod pragom revščine oziroma tik nad njim bilo več kot 600 tisoč ljudi. Mirno lahko rečem, da se vsak tretji Slovenec dnevno ukvarja z vprašanjem, ali plačati položnico ali kupiti hrano. Dnevno poslušamo, kako se stroški dvigujejo, kako je hrana vse dražja. Napovedi za prihodnost tudi niso ravno obetajoče. Košarica minimalnih stroškov pa je bila določena leta 2016 in je znašala 613,41 evra. V skladu s trenutno zakonodajo bo ta ponovno določena letos. V šestih letih se je marsikaj spremenilo. Konec koncev smo zadnji dve, tri leta bili priča dvema dogodkoma, ki sta nam čez noč obrnila življenje na glavo. Zadnji, vojna, pa vsekakor prinaša nerazumne razsežnosti. Idejo Levice, da se čas, ko se ponovno določi znesek minimalnih življenjskih stroškov, razpolovi, podpiramo, vendar žal nimamo člana v odboru in tam nismo mogli podpreti, vsekakor pa podpiramo. Smotrno bi bilo še dodati določilo, da v primeru izrednih razmer, kot je bila epidemija in je vojna, se lahko znesek ponovno izračuna že prej. Konec koncev je na ta znesek vezana tudi višina minimalne plače in še marsikaj drugega. Hvala.
Hvala lepa. Marijan Pojbič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani! Predlagatelj predlaga spremembo 8. člena Zakona o socialno varstvenih prejemkih tako, da mora pristojno ministrstvo najmanj na vsaka tri leta ugotoviti minimalne življenjske stroške. Trenutna ureditev to zahteva na vsakih šest let, tako da bi ministrstvo po veljavni ureditvi novo višino minimalnih stroškov ponovno ugotavljalo v letu 2023. Predlagatelj opozarja, da se je po podatkih Statističnega urada Republike Slovenije, v nadaljevanju SURS, samo v zadnjem letu ocena življenjskih potrebščin na letni ravni povečala za 2,4 %. S sprejemom predlagane spremembe zakona naj bi se izboljšala odzivnost socialne države, saj bi po mnenju predlagatelja pogostejši izračun višine minimalnih življenjskih stroškov vzpostavil realno stanje, skladno z dejanskimi potrebami prebivalstva. Dvig cen osnovnih prehrambnih artiklov in hrane nasploh resnično občutno vpliva na ekonomski status gospodinjstev in s tem na stanje revščine v Sloveniji, zato je aktualna vlada posameznikom in družinam pomagala z zagotavljanjem socialnih pomoči, ki so se v zadnjih letih zvišale. Treba je povedati, da so se na podlagi objavljenega indeksa rasti cen življenjskih potrebščin v obdobju januar–december preteklega leta 2021 za 4,9 % zvišale meje dohodkov iz letne pravice ter zneski otroškega dodatka in državne štipendije in dodatki k državni štipendiji. Ti zneski so se nazadnje uskladili s 1. marcem 2022. Zaradi uskladitve osnovnega zneska minimalnega dohodka se je s 1. aprilom 2022 višina dodeljene denarne socialne pomoči in varstvenega dodatka ustrezno zvišala. Zvišali so se tudi zneski pogrebnin, posmrtnine in izredne denarne socialne pomoči. Nov znesek osnovnega zneska minimalnega dohodka, denarne socialne pomoči se uporablja s 1. aprilom 2022, kar pomeni, da velja za vloge, vložene v mesecu marcu 2022, oziroma odločanje po uradni dolžnosti za pravice, ki potečejo v mesecu marcu 2022. Na opisan način se je ustrezno zagotovila socialna varnost prebivalstva. Če bi novo višino minimalnih življenjskih stroškov določali s 1. 1. 2022, kot to predlaga predlagatelj, bi to pomenilo, da bi bila višina minimalne plače za leto 2022 znana šele s 1. 4. 2022, kar je v nasprotju z načelom pravne varnosti. Za izvedbo zadnje raziskave o minimalnih življenjskih stroških je bilo potrebnih 10 mesecev, zato to v nobenem primeru ni izvedljivo. Zaradi zgoraj navedenega v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da takšna predlagana rešitev ni primerna.
Hvala lepa. Andreja Zabret bo predstavila stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca.
Hvala za besedo, predsednik. Kolegice in kolegi! Pred dvema tednoma smo na Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide odločali o predlogu zakona o socialno varstvenih prejemkih, s katerim bi vzpostavili bolj sistematičen, bolj pogost in reden izračun minimalnih življenjskih stroškov. Tako bi zagotovili boljši in z realnim stanjem usklajen pregled nad potrebami prebivalstva, ki mu je država po Ustavi Republike Slovenije dolžna zagotavljati socialno varnost. Z zakonom bi določili, da mora ministrstvo za delo na podlagi primerljive metodologije najmanj vsaka tri leta in ne več šest let, kot velja sedaj, ugotoviti višino minimalnih življenjskih stroškov. Poleg tega pa bi se ukinil pogoj, da mora za določitev nove višine osnovnega zneska minimalnega dohodka novo izračunana višina kratkoročnih minimalnih življenjskih stroškov za 15 % presegati veljavno višino kratkoročnih minimalnih življenjskih stroškov. Prav tako bi moralo ministrstvo za delo na podlagi primerljive metodologije do 15. aprila letos ugotoviti višino minimalnih življenjskih stroškov. Če bi bila ugotovljena razlika med višino na novo in zadnje ugotovljenimi kratkoročnimi minimalnimi življenjskimi stroški, pa bi moralo določiti novo višino osnovnega zneska minimalnega dohodka. V LMŠ takšno rešitev podpiramo, saj se zavedamo trenutne situacije v državi, ko se soočamo z visokimi podražitvami blaga in storitev. To pa najbolj vpliva prav na najrevnejši del prebivalstva. Kot je izpostavil tudi predlagatelj tega zakona, se je v naši državi hrana podražila že v letu 2020, trend podražitve se je nadaljeval tudi v minulem letu. V prvih petih mesecih lanskega leta se je sadje podražilo za 8 %, zelenjava za 7 %, krompir recimo kar za 15 %. Dvignile so se cene kruha in pekovskega peciva, mesa, olja, maščob, kisa, sladkorja. V letošnjem letu so se v naši državi cene življenjskih potrebščin februarja na letni ravni v povprečju zvišale za 6,9 %, od januarskih pa so bile višje za 1,4 %. Takšne razmere terjajo odziv države. Poleg posledic ukrepov za blaženje posledic pandemije koronavirusa ne moremo zanemariti tudi trenutne vojne v Ukrajini, katere posledice se bodo odrazile tudi v še večji podražitvi cen goriv in ostalih energentov ter tudi hrane. Znesek minimalnih življenjskih stroškov vpliva na višino minimalne plače in socialnih transferjev. Znesek minimalne plače se ob upoštevanju rasti cen življenjskih potrebščin, gibanja plač, gospodarskih razmer oziroma gospodarske rasti in gibanja zaposlenosti določi v razponu med 120 in 140 % minimalnih življenjskih stroškov, z navezavo na davčne predpise, ki omogočajo določitev bruto zneska minimalne plače. V naši državi imamo trenutno določene minimalne življenjske stroške iz leta 2017, ki temeljijo na podatkih iz leta 2015 in 2016. Žal s predlogom zakona, ki bi pomagal najrevnejšim prebivalcem naše države, nismo uspeli. Koalicijski poslanci so se pač odločili, da kljub ekonomskim in socialnim posledicam epidemije, rasti cen hrane in drugih osnovnih življenjskih potrebščin bolj pogost izračun minimalnih življenjskih stroškov pač ni potreben. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. decembra 2009 Državni zbor ugotavlja, da je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O TUJCIH V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil Državni svet. Predlog zakona je kot matično delovno telo na 30. seji 15. februarja 2022 obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo. Ker po končani razpravi odbor členov predloga zakona ni sprejel, je bila obravnava predloga zakona na seji delovnega telesa končana. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Nataša Sukič bo predstavila stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! Cilj novele zakona o dopolnitvi Zakona o tujcih je nekoliko okrnjena enačica tiste novele, ki smo jo v parlamentarno proceduro vložili v Poslanski skupini Levica. Cilj je odprava škodljivih sprememb Zakona o tujcih na področju tujih študentov iz tretjih držav, ki onemogočajo nadaljevanje študija številnim v Sloveniji še študirajočim študentom in študentkam ter preprečujejo vpis mnogim novim študentom na slovenske univerze. Kot dokaz o izpolnjevanju pogoja zadostnih sredstev za preživljanje v višini osnovnega zneska minimalnega dohodka v Republiki Sloveniji bi se z novelo, ki jo tokrat predlaga Državni svet, ponovno uveljavila pisna izjava študentovih ali študentkinih staršev oziroma zakonitega zastopnika o tem, da ga/jo bodo v času študija preživljali, če so ga/jo starši po pravu države, katere državljan oziroma državljanka je, dolžni preživljati. Skratka, namen novele je dopolniti 44. člen obstoječega Zakona o tujcih in s tem olajšati pridobitev dovoljenja za začasno prebivanje tistim državljanom tretjih držav, ki prihajajo v Republiko Slovenijo z namenom izobraževanja. Spremembe, ki jih je uvedla vlada, so škodljive, saj ogrožajo že vpisane tuje študente tretjih držav, pri čemer gre predvsem za državljane nekdanje Jugoslavije. Pri pridobivanju dovoljenja za prebivanje se ob vlogi zahteva vsota na bančnem računu v višini 4 tisoč 800 evrov. Vladni zakon je dvojno diskriminatoren, saj je uvedel razlikovanje med državljani Evropske unije in državljani tretjih držav ter razlikovanje med premožnimi in socialno šibkejšimi študenti, kar je absolutno nedopustno, saj je pravica do izobraževanja ena izmed temeljnih človekovih pravic in svoboščin ter ne sme postati privilegij premožnih. Dejstvo je, da spremenjeni pogoji v praksi marsikateremu študentu predstavljajo nerazumno visoko in pogosto nepremostljivo oviro ter študente delijo na podlagi njihovega ekonomsko-socialnega statusa. Spremembe zakona so te študente spravile v težek socialni položaj, njihova do nedavnega gotova izobraževalna pot pa je bila grobo prekinjena. Novi pogoji in neenakosti, ki so bile uvedene, niso bile z ničemer zares utemeljene. Negativni socialni in družbeni učinki tudi niso bili predstavljeni. In navsezadnje vprašanje je tudi, čemu je bila takšna sprememba sploh potrebna, če z dosedanjo uredbo glede začasnega bivanja ni bilo nobenih težav. Pojasnitev Ministrstva za notranje zadeve, da je bila sprememba vpeljana zaradi evropske direktive, ne drži in je navadna manipulacija, paravan za ksenofobne politike te vlade, saj evropska direktiva, ki je bila z novelo Zakona o tujcih vnesena v slovenski pravni red, nikjer ne zahteva tovrstnega preverjanja razpoložljivih finančnih sredstev, nikjer, zgolj omogoča to. A če želiš uveljavljati vse bolj ksenofobne politike, kot smo že vajeni pod to vlado, vsak izgovor pride prav, sploh ko gre za ministra Hojsa, ki se je te dni na Twitterju še enkrat več proslavil z eksplicitnim rasizmom, ko nam je pojasnil razliko med begunci iz Ukrajine in tistimi, ki prihajajo iz Bližnjega vzhoda, Afrike, držav tretjega sveta. V Levici vztrajamo, problem tujih študentov, ki ga je za svoje dnevnopolitične ideološke potrebe zakuhala vlada Janeza Janše, je treba razrešiti, odpraviti. A ker vlada in njena koalicija še naprej vztrajata pri svojih ksenofobnih politikah, predlog zakona ni dobil zadostne podpore in tuji študentje bodo – zahvaljujoč tej koaliciji – diskriminirani še naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Andrej Černigoj bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati.
Spoštovani gospod predsednik, hvala za besedo. Spoštovani in cenjeni zbor! Republika Slovenija je s sedanjo novelo Zakona o tujcih v nacionalno zakonodajo prenesla Direktivo Evropske unije o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, opravlja pripravništva, prostovoljskega dela, programov izmenjave učencev ali izobraževalnih projektov in dela varušk au pair. Sedaj veljavna vladna novela Zakona o tujcih je prinesla spremembo, po kateri študent – državljan tretje države, ki želi pridobiti dovoljenje za začasno bivanje v Sloveniji, ne more več dokazovati zadostnih sredstev za preživljanje zgolj s pisno izjavo študentovih staršev, da ga bodo v času študija preživljali. S sprejeto novelo je koalicija določila jasne pogoje, ki jih bo mogoče preveriti. V Novi Sloveniji bi ponovno radi poudarili, da je zadnja novela spremenila zgolj način izkazovanja sredstev za tuje študente, ki bodo še vedno lahko izkazovali sredstva, ki jih sprejemata starša oziroma njegova zakonita zastopnika, saj izkazana sredstva za dostojno življenje tujega študenta v Republiki Sloveniji po že sprejeti noveli Zakona o tujcih že preverja pristojni organ – upravna enota, ki ima možnost preveriti sredstva na računu staršev oziroma zakonitih zastopnikov. Nasprotniki predlagane novele so javnosti želeli prikazati stanje kot alarmantno, ki se je izkazalo kot neutemeljeno. Nekateri inštituti, ki se oznanjajo za politično neodvisne in nepristranske, pa za čas po volitvah že napovedujejo črtanje sedanje novele Zakona o tujcih. Zakon, ki v praksi deluje, bi razveljavili, pa naj razume, kdo more. Krščanski demokrati ne podlegamo ultimatom, ampak prisegamo na dejstva, ki jih lahko razberemo iz zadnjega šolskega leta in jih je že na odboru predstavil kolega Polnar. V študijskem letu 2020/2021 je bilo 7 tisoč 681 tujih študentov, v študijskem letu 2021/2022 pa 7 tisoč 968 študentov, torej 287 študentov več. Prva teza nasprotnikov zakona ni bila potrjena, ni bila potrjena. Ko govorimo o strukturi vpisanih študentov, je največ Hrvatov, sledijo Bosanci, Severna Makedonija in Srbija. Vse te države imajo več kot tisoč študentov v Sloveniji. Na petem mestu je Italija z 247 študenti, sledi Črna gora z 236 in Kosovo z 224 študenti. Razvidno je, da je delež študentov iz držav nekdanje Jugoslavije prevladujoč. Delež študentov iz drugih držav Evropske unije ne presega ene tretjine vseh študentov. Tako lahko ovržemo tudi drugo tezo, da se bo število študentov iz bivše Jugoslavije zmanjšalo. Današnji ponovni Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o tujcih, ki že drugič ni dobil zadostne podpore na matičnem odboru, zavrača veljavno ureditev glede jasnega dokazovanja pogoja zadostnih sredstev. Verjamemo, da so zgolj navedeni razlogi dovolj tehtni, da smo v Novi Sloveniji – krščanski demokratih na matičnem delovnem telesu glasovali proti sprejetju Zakona o dopolnitvi Zakona o tujcih.
Hvala lepa. Mag. Andrej Rajh bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovani predsednik, kolegice poslanke in poslanci! Najprej moram izraziti vnovično obžalovanje, da predlagane rešitve Zakona o tujcih niso bile sprejete. Z njimi bi odpravili ostrejše pogoje za vpis študentov iz tretjih držav na slovenske univerze, ki so bili v zakon vključeni pred slabim letom dni. Novela je bila sprejeta na predlog Vlade, pri čemer pa Vlada predlagane rešitve na noben način ni utemeljila s kakršnimkoli obsegom zlorab statusa študenta. Njihove intence bi še lahko razumeli, če bi na podlagi statistik dokazali, da v Slovenijo derejo množice tujih študentov, ki imajo en sam cilj – pridobiti status in ga nato izkoristiti za kriminalna dejanja. Teh statistik pa seveda ni in Vlada je zgolj izkoristila svojo moč in v zakonsko določbo prilila svojo odklonilno stališče do tujcev. Študenti iz tretjih držav morajo v skladu z veljavno ureditvijo tako vnaprej izkazati dovolj sredstev za preživljanje za ves čas študija. To dejansko pomeni, da morajo pred pridobitvijo dovoljenja za začasno prebivanje na bančnem računu razpolagati z dovolj sredstvi, kar v praksi pomeni 5 tisoč evrov. To lahko za veliko večino študentov – predvsem tistih, ki prehajajo iz območja nekdanje Jugoslavije – predstavlja nepremostljivo oviro. Zavedati in sprijazniti se moramo z dejstvom, da Slovenija ni ciljna država študija študentov iz tako imenovanih bogatih držav in da s takim ukrepom odganjamo še tiste mlade študente, ki so Slovenijo prepoznali kot kraj, kjer je vredno ustvarjati. Zavedati se moramo, da so mladi največji kapital in da se lahko že v bližnji prihodnosti zgodi, da bodo univerze v naši soseščini plačevale kandidatom za stroške, povezane s študijem, in jih tako privabljale. In to se posredno in tudi direktno že dogaja. Nekateri zasebni visokošolski zavodi, ki se ponašajo, da izobražujejo za deficitarne poklice, imajo sklenjene pogodbe s tujimi delodajalci in agresivno privabljajo študente k študiju. Prav tako niso redki cestni plakati, ki naše študente vabijo v Gradec ali pa v Celovec. Vprašajmo se, kdo bo poslal študirati otroka in kam ga bo poslal, če ima možnosti izbire, da mu vse stroške študija plačajo. Ob demografskih spremembah, ko že primanjkuje mladih, predstavlja privabljanje visokokvalificiranih eden od potrebnih ukrepov za blaženje teh posledic. Nemci dobro vedo, da je za gospodarsko rast potreba kvalificirana delovna sila. Veljavni zakon nekaterim onemogoča nadaljevanje študija pri nas, novim študentom pa določba zakona preprečuje vpis. Dejstvo je, da je nova določba zakona v praksi povzročila kar nekaj zmede. Pojavljale so se namreč različne interpretacije, študenti tujci pa so prestrašeni in razočarani, saj bo mnogim onemogočen študij pri nas. Pred spremembo, ki jo je predlagalo Ministrstvo za notranje zadeve, so tuji študentje zadostna sredstva za preživljanje lahko izkazovali s pisno izjavo staršev oziroma zakoniti zastopnikov. Predlagane rešitve so torej sledile prejšnji ureditvi. Do takšne ureditve so kritični tudi predstavniki akademskih krogov. Že v juniju 2021 je Študentska organizacija Slovenije Ministrstvo za notranje zadeve pozvala, da pristopi k spremembam zakona in odpravi take pogoje. Opozarjajo, da kar desetino študentov v Sloveniji predstavljajo tuji študentje, torej bo naša država prikrajšana za velik delež intelektualnega potenciala. Nenazadnje pa bo taka zakonska ureditev negativno vplivala na ugled Slovenije v regiji in tudi širše. Od vlade dejansko nismo slišali nobenih tehtnih argumentov, ki bi utemeljevali strožje pogoje; zgolj to, da jim pač evropska direktiva to dopušča. Ob tem smo v SAB negativno presenečeni tudi nad pasivnostjo Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport ter ministrice dr. Kustec, od katere bi pričakovali, da se bo postavila v bran za enakopravno dostopnemu študiju. Več kot očitno se je zopet tiho podredila politiki največje vladne stranke. Tuji študentje na slovenskih univerzah brez dvoma pomenijo dodano vrednost in doprinos k razvoju. Praviloma gre za odlične študente, ki v Slovenijo prinašajo intelektualni potencial. V SAB smo spremembe zakona podprli, a žal podpore ni bilo dovolj. Kot socialni liberalci se zavzemamo za odprt in dostopen študij, saj si želimo, da Slovenija postane odprta in enakopravna država s pogledom v prihodnost. Hvala.
Hvala lepa. Robert Polnar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Pred letom dni, lanskega marca je bila sprejeta novela Zakona o tujcih, ki jo je predlagala Vlada. Med drugim je nekoliko posegla tudi v pogoje, ki jih morajo izpolnjevati tujci pri izobraževanju v Republiki Sloveniji. Sprožila je nemalo nasprotovanj tako v javnosti kakor tudi med poslanci. Septembra lani je skupina poslank in poslancev poskušala z dopolnitvijo veljavnega zakona, ki bi odpravila učinek sprejete novele, vendarje ta predlog zakona svojo pot zaključil že na matičnem delovnem telesu, na Odboru za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo. Tokrat je podobno dopolnitev Zakona o tujcih predlagal Državni svet in doživel enako usodo. Državni svet navaja, da je Državni zbor s sprejetjem omenjene novele negativno spremenil položaj tujih dijakov in študentov, saj je poostril in otežil način izpolnjevanja pogojev, ki jih ti morajo izpolnjevati za pridobitev dovoljenja za prebivanje in izobraževanje v Sloveniji. Prejšnja ureditev je namreč omogočala, da zahtevana sredstva za preživljanje študentje tretjih držav izkazujejo samo in le s pisno izjavo staršev oziroma zakonitih zastopnikov, ki so jih dolžni preživljati, po sprejeti noveli pa naj bi študentje že pred začetkom študija morali izkazati obstoj celotnih sredstev za eno leto vnaprej. Namen predloga zakona je torej nekoliko modificirati določbo glede dokazovanja izpolnjevanja pogojev zadostnih sredstev za preživljanje študentov iz tretjih držav. Po mnenju predlagatelja je namreč smiselno, da se ponovno vzpostavi možnost, da lahko študent zadostna sredstva za preživljanje izkazuje zgolj s pisno izjavo staršev oziroma zakonitih zastopnikov, ki so ga po pravu države, katere državljan je, dolžni preživljati, tako kot je to veljalo pred spremembami zakona. Če se to ne bo zgodilo, potem Državni svet napoveduje, da se bo občutno zmanjšalo število tujih študentov na slovenskih višjih šolah in univerzah. To pa pomeni tudi hud udarec za slovenski izobraževalni sistem, ki ne more obstati brez mednarodne integriranosti in iz nje izhajajočega, vsesplošno priznanega mednarodnega ugleda. Kakor rečeno, zakon je bil sprejet konec marca lansko leto, novo študijsko leto pa se je pričelo približno pol leta po njegovi uveljavitvi. Zato smo se v Poslanski skupini Desus pozanimali, ali so se vsaj deloma uresničile apokaliptične napovedi o tem, da se bo po uveljavitvi zakona občutno zmanjšalo število tujih študentov na slovenskih univerzah, in ali je bila v kakršnikoli obliki bistveno ogrožena internacionalizacija študija. Po podatkih Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport pa se je zgodilo ravno nasprotno. Število vpisanih tujih študentov se je povečalo. V študijskem letu 2020/2021, torej pred sprejetjem novele Zakona o tujcih, je bilo pri nas vpisanih 7 tisoč 681 tujih študentov, v tekočem študijskem letu pa jih je 7 tisoč 968, torej 287 več. Posebej je bila tudi izražena bojazen, da se bo občutno zmanjšalo število tujih študentov, ki prihajajo iz držav bivše Jugoslavije, z izjemo Hrvaške, ki je članica Evropske unije. Tudi tu so dejstva neizprosna. Število vpisanih študentov se je povečalo s 4 tisoč 43 v preteklem študijskem letu na 4 tisoč 173 v tekočem študijskem letu, torej za 130 več. Število tujih študentov tudi sicer pri nas rapidno raste. Tako je v zadnjih desetih letih naraslo z 937 tujih študentov v študijskem letu 2010/2011 na, kot omenjeno, 7 tisoč 681 v študijskem letu 2020/2021, se pravi več kot osemkrat več. Napovedi predlagateljev zakona so se torej izkazale za težko mlatenje prazne slame. Še enkrat več pa je prišlo do izraza apriorno nasprotovanje vsemu in vsakomur zavoljo nasprotovanja samega po sebi. Če dejstva govorijo drugače, toliko slabše za dejstva. Ali pa se bo iz vse te mizerije tudi kdo kaj koristnega naučil? To pa bomo še videli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dušan Šiško bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani! Cilj predloga zakona naj bi bila odprava negativnih posledic novele Zakona o tujcih, ki naj bi zaostrovala način, s katerim tujci dokazujejo sredstva za preživljanje v naši državi. Tako predlagatelj želi, da za tuje študente zadošča zgolj pisna izjava staršev kot dokazilo o zadostnih sredstvih za življenje v Sloveniji. S tem se pa ne strinjamo in vztrajamo pri tem, da tuji študentje morajo argumentirano dokazati obstoj sredstev, ki jih potrebujejo za življenje. Zgolj neka izjava, morda tudi napisana v šali, ne more zadoščati oziroma ni relevanten dokaz, da sredstva zares obstajajo. Dejstva so takšna, da je naša država za tuje študente vse atraktivnejša, zato se njihov delež iz leta v leto zvišuje. Slovenija mora najprej poskrbeti za slovenske študente. Pred očmi pa je treba imeti tudi skrb za javne finance, saj ne moremo teh sredstev razdajati kar tako počez. Enaka pravila veljajo za slovenske študente, ki grejo študirat v tujino. Ne vem, če si kdo lahko predstavlja, da bi en slovenski študent odšel na Oxford brez lastnih sredstev. Ne razumem, od kod takšne ideje. Po domače povedano, je šel že znotraj države študirat tisti, ki je imel kaj pod palcem, ostali pa so šli delat. Kaj šele, ko je bilo vprašanje študija v tujini. Ko gredo naši državljani v tujino, se vsi sprijaznijo z njihovimi pravili, ko pa gre za državljane tretjih držav, pa bi morali imeti vrata na široko odprta in bi se jim mi morali priklanjati. Tako pač to ne gre. Tuji študentje prihajajo iz več kot 120 držav, kar nam marsikaj pove o naši mali Sloveniji in naših prvovrstnih izobraževalnih inštitucijah. Velika večina jih prihaja iz evropskih držav, največ iz držav bivše Jugoslavije ter članic EU, najdejo se pa tudi tisti iz Združenih držav Amerike in Kanade in njihovo število je iz leta v leto vse večje. V Slovenski nacionalni stranki opažamo problem, da če ostanejo pri nas tudi po končanem študiju, to za Slovence pomeni nekaj delovnih mest manj. Ne vem pa, ali si želijo pri nas potem tudi ostati, ali jim naša dežela predstavlja samo odskočno desko za pot proti drugim državam. Poleg tega imajo študenti možnost prejemati finančna sredstva iz Erasmus+, ki podpira mobilnost posameznikov in mednarodnega partnerstva. Vam pa povem, da bomo v Slovenski nacionalni stranki vedno in povsod najprej poskrbeli za blaginjo slovenskega naroda in šele nato za tujce. Dejstvo pa je, da ljudje niso več tako ravnodušni kot pred leti, saj so vsako leto vedno znova nove ideje, kako moramo sprejeti tujce, to pa je začelo počasi slovenske državljane pošteno motiti. Načelo socialne države oziroma humanitarnosti, enakost doseže vrh; in bojimo se, da je v naši državi ta vrh že presežen.
Hvala lepa. Andreja Zabret bo predstavila stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca.
Hvala za besedo, predsednik. Kolegice in kolegi! Predlog zakona bi odpravil nepravično ureditev glede izkazovanja zadostnih sredstev za preživljanje za tuje študente, ki je pričela veljati z vladno novelo Zakona o tujcih, sprejeto spomladi 2021, kateri smo v LMŠ ostro nasprotovali. Slednja je precej zaostrila pogoje za bivanje za tuje študente, ki želijo študirati na enem izmed slovenskih visokošolskih zavodov. Po našem mnenju je to nedopustno, saj je vsako dodatno neutemeljeno zaostrovanje pogojev, ki mladim otežuje dostop do izobraževanja in predstavlja oviro za uspešno internacionalizacijo visokega šolstva, v nasprotju z več sprejetimi zakoni in državnimi dokumenti na področju šolstva. V opoziciji smo že julija 2021 pripravili in vložili predlog zakona, ki bi vrnil prejšnjo, bolj življenjsko ureditev, pa koalicija ni imela posluha za to. Takratni predlog zakona so podprli številni visokošolski deležniki, med njimi tudi Rektorska konferenca. Kljub široki strokovni podpori predlog ni dobil zadostne podpore poslank in poslancev in je zaključil zakonodajni postopek. Tokrat je predlog zakona z enako rešitvijo vložil Državni svet. In tudi ta ni dobil zadostne podpore. Torej do današnjega dne od ministra Hojsa še vedno nismo prejeli ustreznih pojasnil, ki bi dokazovala, da so tuji študentje v breme slovenskemu socialnemu sistemu in je takšna zakonodajna ureditev upravičena. Tudi sklicevanje na direktivo ob sprejemanju vladne novele je bilo izjemno zavajajoče, saj se lahko država sama odloči, na kakšen način oziroma s katerimi ukrepi bo dosegla njene cilje. Prav tako je žalostno, da se do tega problema do danes ni opredelila niti ministrica, pristojna za šolstvo. Namreč v resnici gre za njen resor. V veljavnem pravnem redu tako ostaja zakon, ki uveljavlja neupravičene razlike ne le med študenti iz Evropske unije in tistimi, ki prihajajo iz tretjih držav, pač pa tudi med socialno šibkimi in premožnejšimi.
Hvala lepa. Mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o tujcih, ki spreminja pogoje za izkazovanje zadostnih sredstev za študente – državljane tretjih držav, danes brez glasovanja žal končuje zakonodajno pot. Konec marca leta 2021 je bila na 67. izredni seji Državnega zbora sprejeta novela Zakona o tujcih, s katero se je implementirala direktiva Evropske unije, ki govori o vstopnih pogojih in pogojih bivanja državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, opravljanja pripravništva, prostovoljskega dela, programov izmenjave učencev ali izobraževalnih projektov in dela varušk. Ta novela je prinesla bistveno spremembo glede načina izkazovanja sredstev za tiste tuje dijake ali študente, za katere obstaja zakonska dolžnost preživljanja s strani staršev oziroma njihovih zakonitih zastopnikov. Novela je namreč ukinila možnost, da dijak ali študent zadostna sredstva za preživljanje lahko izkazuje s pisno izjavo staršev, katerega so po pravu države, katere državljan je, dolžni preživljati. Pred nami je ponovno novela zakona, ki odpravlja te negativne posledice novele Zakona o tujcih, ki tujim dijakom in študentom predstavlja nerazumno oviro za nadaljevanje ali pričetek izobraževanja v Republiki Sloveniji oziroma povrnitev ureditve v prvotno stanje, kot je bilo pred sprejemom Zakona o tujcih meseca marca 2021, in sicer tako, da se za pridobitev dovoljenja za prebivanje v Sloveniji ponovno uveljavi dokazovanje zadostnih sredstev za preživljanje tudi s pisno izjavo staršev oziroma zakonitih zastopnikov dijakov in študentov o tem, da ga bodo v času izobraževanja tudi preživljali. Tokrat so zakonski predlog pripravili v Državnem svetu in nas, Socialne demokrate, izjemno veseli, da so prepoznali svojo zmoto in zmoto odhajajoče vlade. Žal pa tudi poslanke in poslanci koalicije ne prepoznajo pozitivnih vidikov internacionalizacije visokošolskega izobraževanja. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, že nekaj časa spremljamo podatke o neugodni demografiji v Sloveniji in pomanjkanju delovne sile, ne le nekvalificiranih delavcev oziroma delavcev za srednje zahtevna dela, ampak nam primanjkuje visoko izobraženega kadra. Glede na to, da smo tudi starajoča se družba, bi moral biti naš cilj, da mladi pridejo v Slovenijo, seveda se med študijem naučijo slovenskega jezika, spoznajo našo kulturo in se na ta način hitreje vključijo v našo družbo in s svojim znanjem in tudi delom prispevajo k našemu razvoju. Eno študijsko leto, spoštovane in spoštovani, smo že zamudili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. decembra 2009 Državni zbor ugotavlja, da je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA DOPOLNITVE POSLOVNIKA DRŽAVNEGA ZBORA V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog dopolnitve Poslovnika državnega zbora je v obravnavo zboru predložila skupina 38 poslank in poslancev s prvopodpisano Mašo Kociper. Predlog akta je kot matično delovno telo na 7. nujni seji 3. marca 2022 obravnavala Komisija za poslovnik. Ker po končani razpravi odbor členov predloga akta ni sprejel, je bila obravnava Predloga dopolnitve Poslovnika državnega zbora na seji delovnega telesa končana. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Maša Kociper bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Poslovnik državnega zbora večkrat imenujemo tudi mala parlamentarna ustava, saj ureja organizacijo in delo Državnega zbora ter uresničevanje pravic in dolžnosti poslank in poslancev ter se sprejema in spreminja z dvotretjinsko večino. V stranki SAB smo skupaj s sopredlagatelji – stranko LMŠ, SD, SNS in Poslansko skupino nepovezanih poslancev – pripravili minimalno spremembo, pravzaprav zgolj dopolnilo obstoječega Poslovnika državnega zbora, kjer smo z enim stavkom dopolnili obstoječi člen na način, da smo dodali stavek, ki se glasi: »Poslancu, ki je član poslanske skupine istoimenske liste oziroma parlamentarne stranke, na listi katere je bil izvoljen, z dnem prenehanja članstva v politični stranki oziroma istoimenski listi preneha članstvo v poslanski skupini.« Se pravi, v našem sistemu, parlamentarnem sistemu, kjer imamo proporcionalni volilni sistem, mora biti vsem jasno, da večina poslancev kandidira za Državni zbor na neki listi ali listi parlamentarne stranke, tako kot je bilo to vedno. In glede na to, na katero pozicijo te stranka postavi, si seveda v določenem kraju izvoljen kot poslanec. Se pravi, ta povezava med stranko, ki kandidira poslanca, ki ima nek program, ki ima neke vrednote, ki ima neke poglede, ki ima neko politično usmeritev v smeri, v kakšni vladi bo sodelovala, in kandidatom je v tej fazi jasna. Potem je poslanec izvoljen in kot se je zgodilo v tem mandatu, kar smo v tem državnem zboru videli prvič in kar se v svetu pravzaprav ne dogaja, se je potem zgodilo, da je nek poslanec izstopil iz stranke, v kateri je bil izvoljen, hkrati pa ni želel izstopiti iz poslanske skupine te stranke. To je v praksi pripeljalo do situacij, ko volivci niso vedeli, koga ali kaj tak poslanec še predstavlja. Ali predstavlja program, vrednote in usmeritev stranke, ki ga je kandidirala in na katere listi je bil izvoljen, ali pa predstavlja sedaj nekaj in nekoga drugega, neke druge vrednote, neke druge poglede. To je seveda še posebej očitno, kadar je stranka, kot je to v primeru Desus, zastopala eno pozicijo, recimo trdila, da je v opoziciji; medtem ko so poslanci te stranke glasovali za vlado, kar je bistven odstop od neke minimalne higiene, kjer se predvideva neka predvidljivost, da bodo poslanci strank, ki tvorijo opozicijo, glasovali opozicijsko; in poslanci strank, ki tvorijo koalicijo, glasovali koalicijsko. S to minimalno spremembo bi lahko dosegli, da bi v primeru tega, ko bi poslanec izstopil iz te stranke, se ogradil od vrednot stranke, ki jih je zastopal, zaradi katerih je bil izvoljen in ki jih ta stranka zastopa, seveda tudi prenehal biti član poslanske skupine. To nikakor ne pomeni, da ta poslanec ne bi dobil neke strokovne pomoči ali da ne bi mogel še dalje opravljati svojega dela. Nasprotno, naš poslovnik že zdaj določa, da poslanec lahko izstopi iz poslanske skupine in postane neodvisni poslanec ali pa se združi v Poslansko skupino nepovezanih poslancev, tako da pravice in tudi možnost opravljanja poslanskega dela ne bi bile v tem smislu nikakor kršene. Po drugi strani bi pa ta minimalna sprememba po našem mnenju zelo veliko prispevala k higieni Državnega zbora in transparentnosti dela posameznih poslancev ter tudi predvidljivosti nekega poslanskega odločanja. Kot rečeno, poslanci bi vedeli, koga nekdo zastopa in kam sodi. Naj povem, da sem osebno pred vložitvijo predloga kontaktirala vodje poslanskih skupin, ki so mi zagotovili, da dvotretjinska večina za to spremembo obstaja. Seveda v eni poslanski skupini, to je Poslanski skupini Desus, nismo niti iskali te spremembe, ampak videti je bilo, da poslanska večina obstaja. Žal se je izkazalo, da te večine ni bilo, se pravi niti pripravljenosti za to minimalno spremembo. Nekateri poslanci so govorili, da bi bilo treba narediti večje spremembe, urediti, da poslancu preneha mandat, če zamenja stranko. Ampak glede na to, da nismo bili sposobni niti te male spremembe, se sprašujem, ali smo sposobni še česarkoli drugega. In za zaključek. Zelo zelo pomembno je, da poslanci zastopamo vrednote ne samo stranke, na listi katere smo bili izvoljeni, ampak vrednote volivcev, ki so nas izvolili. In takšna izigravanja, kot smo jim bili priča v tem mandatu, so nedopustna. In to smo želeli v stranki SAB skupaj s sopodpisniki LMŠ, SD, SNS in nepovezani poslanci tudi spremeniti. Hvala.
Hvala lepa. Ivan Hršak bo predstavil stališče Poslanske skupine Desus.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Opozicija je rokohitrsko, tik pred koncem mandata vložila dopolnilo Poslovnika državnega zbora, na podlagi katerega naj bi poslancu, ki je član poslanske skupine istoimenske liste oziroma parlamentarne stranke, na listi katere je bil izvoljen, z dnem prenehanja članstva v politični stranki oziroma istoimenski listi prenehalo tudi članstvo v poslanski skupini. Pa da ne bomo ovinkarili, predlog je seveda s strani SAB-a kot prvopodpisanega evidentno naperjen zoper aktualno sestavo Poslanske skupine Desus. Kot prvo, seveda ni nič narobe z vlaganjem predlogov, novel zakonov in aktov v zakonodajni postopek. Celo nasprotno, Državni zbor je tisti pristojni državni organ, ki sprejema zakone, akte, druge odločitve in ratificira mednarodne pogodbe, načeloma tudi ni nič narobe s časom vložitve akta. Vse do zaključka mandata smo dolžni ravnati, kot nam zapoveduje Ustava in zakonodaja. So pa določeni zakoni in akti, katerih vlaganje in obravnava nista ravno najbolj higienična tik pred zaključkom mandata. Tak primer je tudi noveliranje Poslovnika državnega zbora. Naj ob tem samo omenim, da v nekaterih državah vsak sklic novega parlamenta takoj na začetku sprejme svoj poslovnik, po katerem deluje in postopa. Torej predstavniki ljudstva v odhajanju ne določajo, po katerih pravilih bodo predstavniki ljudstva v novem sklicu organizirani in na kakšen način bodo delovali. Še bolj nehigienično pa je, da naj bi se ta predlog sprejemal po hitrem postopku z nujnimi sejami, sploh če vzamemo v obzir dejstvo, da je obsežen delovni osnutek predlaganih sprememb in dopolnitev Poslovnika predmet usklajevanj praktično že od začetka tega mandata. Celo več, številni predlogi sprememb so bili podedovani od naših predhodnih kolegov prejšnjega sklica Državnega zbora, ker pa predsednik Komisije za poslovnik v teku celega mandata ni uspel dogovoriti terminov, da bi se pristopilo k noveliranju vsaj tistega dela Poslovnika, za katerega bi se izkazalo, da ima široko podporo. Ne glede na to, predlog dopolnitve je bil vložen in tudi zahteva za nujno sejo delovnega telesa, na kateri pa predlagana rešitev ni dobila zadostne podpore. In odločitev o nesprejemu je bila prava. Zagotovo je temu botrovalo tudi izjemno obsežno in kritično mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je, vsaj tako sem označil na delovnem telesu, dopolnitev Poslovnika dobesedno raztrgala. Pa se ne bom toliko osredotočal vsebino, ker je bilo dosti že povedanega. Dodal bi še samo to, da nikakor ne drži, kar je pojasnjevala in zatrjevala prvopodpisana kolegica predloga, da je v Državnem zboru prvič prišlo do situacije, ko je treba urejati takšno situacijo, torej ko je član posamezne poslanske skupine poslanec, ki ni več član stranke bodisi po lastni izbiri bodisi na podlagi izključitve. Še enkrat ponavljam, to ne drži in prvopodpisnica se tega še kako dobro zaveda. Kar nekaj primerov je bilo, ko so posamezni poslanci izstopili iz politične stranke, še naprej pa so ostajali enakopravni člani poslanskih skupin. Kar nekaj primerov je bilo, ko se poslanci že kot kandidati niso vključili v politično stranko, niti se niso vanjo vključili tekom trajanja svojega poslanskega mandata. Nič ni narobe s tem, pa teh primerov na tem mestu res ne bi našteval. Ne bi bilo korektno niti do posameznikov niti do političnih strank. Skratka, namen in vloga poslanskih skupin je jasna. In četudi neka politična vez obstoji med politično stranko in kandidatom, ne glede na to, ali je kandidat član stranke ali ne, navsezadnje je to stvar dogovora izven javne sfere, pa poslanski mandat, ki ga je osebi dodelilo ljudstvo, predstavlja izključno razmerje med volivci in poslancem. Poudarjam, od trenutka izvolitve dalje poslanski mandat ne pripada politični stranki niti poslanski skupini, temveč poslancu. Le-ta je odgovoren volivcem, je predstavnik vsega ljudstva in ni vezan na kakršnakoli navodila, tudi na navodila političnih strank ne. V skladu s tem sem sam osebno tudi glasoval na delovnem telesu. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Bojana Muršič bo kot zadnja predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa, predsednik, ponovno za besedo. V tem mandatu Državnega zbora in tudi v preteklih mandatih so se posamezni poslanke in poslanci zaradi različnih razlogov razšli s političnimi strankami, na listah katerih so kandidirali in bili izvoljeni v Državni zbor. To samo po sebi ni nič nenavadnega in pretekla praksa je pokazala, da se to lahko zgodi katerikoli politični stranki. Poslovnik državnega zbora določa, da je poslanec lahko član poslanske skupine istoimenske liste, na kateri je bil izvoljen, oziroma poslanske skupine parlamentarne stranke, katere član je. Torej že poslovnik pogojuje oziroma veže članstvo poslanca ali poslanke v poslanski skupini na istoimensko listo, kot tudi na članstvo v stranki. Tu imamo dva elementa, ki ju je treba upoštevati. Dejstvo je tudi, da večina statutov parlamentarnih političnih strank določa, da je poslanska skupina sestavni del stranke. Smiselno in jasno je, da poslanske skupine niso samostojni politični subjekti, ampak delujejo v okviru političnih strank, zato mora tudi tukaj obstajati tesna povezava. Če se torej posamezni poslanec ali poslanka razide s politično stranko ter iz nje izstopi, potem bi morala biti logična in naravna pot, da izstopi tudi iz poslanske skupine te politične stranke. Ker pa se v praksi tega minimalnega praga politične kulture ne dosega, smo predlagatelji dopolnitve Poslovnika državnega zbora želeli za bodoče tovrstne primere določiti, da izstop poslanca iz politične stranke pomeni tudi izstop iz poslanske skupine te stranke. Zakonodajno-pravna služba je opozorila, da bi takšna rešitev lahko pomenila tudi poseg v svobodni mandat poslanca, ki ga določa 82. člen Ustave, ter opomnila na vidik izvedljivosti predvsem pri vprašanju, kako naj Državni zbor preverja, ali je posameznemu poslancu ali poslanki prenehalo članstvo tudi v politični stranki. Na seji Komisije za poslovnik ni bilo zadostne podpore predlagani rešitvi in se je žal zakonodajni postopek tudi končal. Socialni demokrati razumemo opozorila Zakonodajno-pravne službe in jih akceptiramo. Kljub temu pa menimo, da za posamezni pridobljeni mandat poslanca v Državnem zboru ni zaslužen le posameznik ali posameznica, ki opravlja poslansko funkcijo, temveč gre za skupno solidarno delo celotne stranke ter vseh njenih kandidatk in kandidatov, ki so s seštevkom dobljenih volilnih glasov in zaupanjem volivcev presegli volilni prag ter omogočili nekaterim kandidatom oziroma kandidatkam izvolitev v Državni zbor. Če pa za koga velja logika, da po izvolitvi in potrditvi poslanskega mandata s politično stranko ne želi imeti več opravka, potem je mnogo bolj pošteno, da takšno odločitev sporoči že prej in namesto na strankini listi raje kandidira s podpisi volivk in volivcev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. decembra 2009 Državni zbor ugotavlja, da je postopek obravnave Predloga dopolnitve Poslovnika državnega zbora končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O IGRAH NA SREČO. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za finance mag. Maji Hostnik Kališek.
Spoštovani predsednik, spoštovani poslanke in poslanci! Dovolite mi, da vam na kratko predstavim bistvene rešitve Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o igrah na srečo. Poglavitni cilj, ki se želi doseči s predlogom novele, je nadgraditi pravni okvir in nadzor prirejanja iger na srečo, povečati varstvo potrošnikov ter vplivati na boj proti goljufijam in pranju denarja. S predlogom novele se zagotavlja tudi več denarja za šport, športnike in humanitarne organizacije. Tako se predvideva javni razpis, po izvedbi katerega bo Vlada Republike Slovenije koncesije za prirejanje posebnih in klasičnih iger na srečo dodelila na podlagi kriterijev, že določenih v veljavnem zakonu. Poleg tega se s predlaganimi spremembami in dopolnitvami zakona določi, da klasične igre na srečo, ki jih trenutno lahko prirejata samo dva prireditelja, lahko prireja največ pet prirediteljev. Povečana konkurenca bo predvidoma imela pozitivni doprinos tako z vidika javnih dajatev kot z vidika varstva potrošnikov. Kot omenjeno, bo Vlada koncesije dodeljevala na podlagi obstoječih kriterijev iz zakona, kar pomeni, da zakon sam po sebi ne pomeni, da bodo dodeljene tri nove koncesije. Liberalizacija trga tako zagotovi višji nivo kakovosti ponudbe in preusmeri igralce od ilegalnih ponudnikov k tem, ki imajo koncesijo in so pod nadzorom države. Poudariti moram tudi to, da v skrbi za varstvo potrošnikov novela predlaga kar nekaj varovalk, ki bodo omogočile, da bo okolje za prirejanje iger na srečo bolj nadzorovano. Kot primer naj omenim določbo o novem razlogu za odvzem koncesije, če koncesionar ne odpravi kršitev, ugotovljenih v nadzoru, ter nova pravila glede oglaševanja stav, skladno s katerimi mora koncesionar na dovolj transparenten način obvestiti javnost o tveganjih zasvojenosti. Med klasične igre na srečo spadajo tudi stave, za katere se v predlogu novele predpisujejo posebni pogoji za pridobitev koncesije in določajo podrobnejši pogoji za prirejanje te vrste klasičnih iger na srečo. Ti posebni pogoji med drugim predvidevajo enkratno nepovratno stopnjo dajatev v višini 500 tisoč evrov, ki si jo v razmerju 80 : 20 razdelita Fundacija za financiranje športnih organizacij in Fundacija za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij. S tem se tako FŠO kot tudi FIHO povečujejo viri za njihovo delovanje. S to spremembo zakonodaje bodo športniki, invalidi in državljani v socialnih stiskah prejeli dodatne vire za svoje delo in življenje. V primeru, da bi Vlada na podlagi javnega razpisa povečala število koncesij za stave, bi vsaka nova koncesija na področju stav za FŠO, ki financira športnike, pomenila dodatne vire v višini 400 tisoč evrov; za FIHO, ki financira invalidske in humanitarne organizacije, pa dodatnih 100 tisoč evrov. Predlog zakona tako omogoča boljše pogoje za delovanje športnih, invalidskih in humanitarnih organizacij. Vlada podpira tudi amandma poslanskih skupin koalicije, da se v primeru, če FIHO in FŠO po uveljavitvi predloga zakona ne bosta dobila več sredstev v višini, kot sta jih v povprečju v zadnjih treh letih pred uveljavitvijo predloga zakona, razlika zagotovi iz sredstev proračuna Republike Slovenije. Gre za dodatno varovalko tem organizacijam, glede katerih, kot omenjeno predhodno, predlog zakona omogoča višje vire financiranja. Predlog zagotavlja tako več denarja za delovanje športa ter za delovanje humanitarnih in invalidskih organizacij, prav tako pa zagotavlja večjo varnost pri prirejanju iger na srečo, zato predlagam, da predlog podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Marko Bandelli bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovani predsednik, spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Koncesijo za trajne in klasične igre na srečo v Sloveniji imata le dva prireditelja, in sicer Loterija Slovenije in Športna loterija. Če bo zakon sprejet, bo Vlada namesto dveh podelila še dodatne tri koncesije. Primerjalno pravo Evropske unije pokaže, da države članice praviloma podeljujejo le eno koncesijo za trajne klasične igre na srečo, le izjemoma dve. Monopol oziroma duopol omogoča državam lažje izvajanje kontrole, preprečuje kriminal in ohranja zdravje ljudi, Slovenija bo pa kar naenkrat posebnost Evropske unije in bo podeljevala kar 5 koncesij. Tej rešitvi nasprotujejo vse invalidske in humanitarne organizacije, na spornost ureditve, ki nam jo vsiljuje Vlada, opozarjajo tudi v Bruslju. Medtem ko ima konkurenca v gospodarstvu pozitivne učinke, je pri igrah na srečo ravno obratno. Ravno zaradi številnih negativnih učinkov, ki jih ta sfera gospodarstva lahko povzroča ljudem, je ta trg izjemno reguliran. Igre na srečo povzročajo odvisnost in s tem stiske ljudi. Obenem gre za področje, katero ob odsotnosti stroge pravne ureditve regulacije nadzora odpira vrata organiziranemu kriminalu in pranju denarja. Invalidske, humanitarne in športne organizacije večino sredstev za svoje delovanje pridobivajo ravno iz koncesij, ki jo prireditelji klasičnih iger plačujejo v državni proračun. Vlada nam je ves čas zatrjevala, da bo z odprtim trgom na področju iger na srečo povečala konkurenčnost in dvignila nivo prihodkov tako za proračun kot za organizacije, ki nudijo podporo socialno ogroženim in športnikom. Dejstvo, da to ne drži, potrjuje koalicijsko dopolnilo, s katerim nam vladni podaljšek daje jasno vedeti, da obstaja možnost negativnih posledic za državni proračun. Dopolnilo vnaša proračunsko varovalko, zaradi katere bo morebitne manjše prihodke invalidskih in humanitarnih organizacij pokrival proračun. Kaže, da si Vlada močno prizadeva za dekonstrukcijo obstoječe in delujoče ureditve občutljivega področja iger na srečo, in to celo na način, da morebitne negativne posledice sprememb, ki jih predlaga, obesi na že tako naluknjan državni proračun. V SAB-u smo prisluhnili številnim. Delavcem v igralništvu, ki precejšnji del svojega plačila za delo črpajo z naslova napitnin, in z amandmajem nasprotovali plačilu koncesijskih dajatev tudi z naslova zbranih napitnin. Napitnine mora koncesionar razdeliti delavcem, in sicer v obliki izplačila za delovno uspešnost, od katerega se plačujejo davki in prispevki. Če bi bila zbrana napitnina še dodatno obremenjena s koncesijsko dajatvijo, je povsem jasno, da bodo delavci tozadevno prejeli manjša izplačila za delovno uspešnost, zato pozdravljamo sedanji člen zakona, ki je prvotno vladno rešitev črtal. Glede na vse pojasnjene pomisleke ocenjujemo, da bo imel ta zakon številne negativne posledice. Za prihodke z naslova te dejavnosti ne bodo prikrajšane samo najranljivejše organizacije, ki skrbijo za socialno ogrožene in športnike, temveč tudi proračun. Predlagane spremembe iger na srečo pomenijo odmik od odgovornega prirejanja iger na srečo, prinašajo izrazito negativne družbene posledice in posledice za zdravje ljudi, obenem otežujejo nadzor, s tem pa omogočajo več ilegale in kriminala na tem področju. Ali je res to tisto, kar želimo mi v Sloveniji? V SAB-u smatramo, da novela zakona ne bo peljala Slovenije po poti, za katero se zavzemamo, zato bomo zakonu nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Monika Gregorčič bo predstavila stališče Poslanske skupine Konkretno.
Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani predstavnici Vlade! Med poglavitnimi novostmi predlagane novele Zakona o igrah na srečo je možnost za dodelitev dodatnih koncesij, namenjenih prirejanju iger na srečo. To bo omogočilo vstop novih prirediteljev klasičnih iger na srečo na naš trg. Ker pa praviloma vsaka predlagana novost najprej sproži negativne reakcije, niti ne čudi opozicijsko nasprotovanje, pa čeprav ni racionalno. Po trenutno veljavni zakonodaji smeta klasične igre pri nas prirejati le Loterija Slovenije in Športna loterija, po novem pa bi se lahko trg odprl še za največ tri dodatne prireditelje. V Poslanski skupini Konkretno se zavedamo, da se ob vsakokratnem urejanju področja iger na srečo soočamo tudi s pomembnimi družbenimi vprašanji; od problematike zasvojenosti do financiranja športnih, invalidskih in humanitarnih organizacij, katerih proračuni se napajajo prav iz koncesnin od iger na srečo. V poslanski skupini smo zato tehtali med pozitivnimi učinki, ki jih bo trg prirejanja iger na srečo deležen zaradi svoje liberalizacije, ter med potencialnimi izpostavljenostmi, ki jih odprtje trga prinaša s seboj. Prepričani smo, da bo zaradi povečane ponudbe predlog zakona zagotovo imel pozitivne finančne posledice in da se bodo zaradi podeljenih novih koncesij in povečanih koncesijskih dajatev tudi proračuni športnih, invalidskih in humanitarnih organizacij povečali in ne zmanjšali, kar je bil očitek opozicije do drugega branja. Da do tega zmanjšanja nikakor ne bo moglo priti, je bila v drugem branju nato sprejeta še posebna varovalka, ki bo z dodatnim koalicijskim amandmajem k 12. členu še izboljšala in zavarovala sistem financiranja teh organizacij. S tem je tako odpadel še zadnji racionalni pomislek opozicije in od tu dalje je njihovo nasprotovanje zgolj poceni demagogija, tudi na račun najšibkejših, ker se jim odreka potencialno v prihodnosti boljše pogoje, tudi finančne. Pomisleke obstoječih dveh koncesionarjev oziroma prirediteljev klasičnih iger na srečo pa lahko razumemo predvsem v luči prihoda konkurence, torej dodatnih ponudnikov, predvsem na področju stav. To je bilo do sedaj v pretežni meri zakonsko neurejeno področje, ki tudi ni prispevalo v državni proračun. A dejstvo je, da se vrata do tujih prirediteljev klasičnih iger na srečo pravzaprav ne odpirajo na novo, so nekaj časa že priprta, saj uporabniki participirajo na tujih platformah z igrami na srečo, ki pa v Sloveniji po trenutni zakonodaji sicer nimajo možnosti delovanja. Ta sprememba zakona pa v resnici prinaša le zakonsko podlago, ki bo omogočila in uredila tudi pobiranje davkov s tega naslova. Kot pozitivno ocenjujemo tudi možnost, da bodo novi koncesionarji kot marketinško priložnost prepoznali potrebo po vlaganju v slovenski šport, v njegovo promocijo in v športne prireditve. V Poslanski skupini Konkretno zato pozdravljamo končno odločitev in rešitev, ki bo omogočila liberalizacijo trga z neto pozitivnimi finančnimi in širšimi družbenimi učinki, zato bomo predlog te novele Zakona o igrah na srečo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Robert Polnar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Sistem prirejanja iger na srečo je urejen v zakonu, ki je bil sprejet pred nekaj manj kot 17 leti in zatem tudi večkrat noveliran. Tako igre potekajo v urejenem in nadzorovanem okolju, s čimer se preprečujejo različna družbena tveganja oziroma zlorabe in varujejo interesi udeležencev. Igre na srečo je mogoče prirejati le na podlagi dovoljenja oziroma koncesije pristojnega organa, koncesijska dajatev pa je vir financiranja družbenokoristnih invalidskih, humanitarnih in športnih organizacij. Predlog zakona prinaša precej sprememb in dopolnitev. Tokrat se bom omejil samo na bistvo predlagane novele, in sicer da bo lahko klasične igre na srečo namesto dosedanjih dveh prirejalo največ pet prirediteljev. To predstavlja tudi glavno jabolko spora, saj gre za bistveno spremembo v poslovnem okolju. In na tem mestu se lahko vprašamo, kateri monopolist se je bil kadarkoli pripravljen brez odpora odpovedati svojemu monopolu. Zadeva je še nekoliko bolj specifična, saj gre denimo v primeru Loterije Slovenije za monopolista v državni lasti, ki mnogim notranjim in zunanjim udeležencem zagotavlja nevprašljive donosne in varne sinekure. Malo drugače je pri Športni loteriji, ki je samo posredno v državni lasti. Omenjeni gospodarski družbi sta edina organizatorja klasičnih iger na srečo v državi. Skupna vrednost njune koncesijske dajatve pa se v obdobju zadnjih šestih poslovnih let, se pravi od 2015 do 2020, giblje na intervalu med 20 milijoni in 200 tisoč ter 25 milijoni in 200 tisoč evrov. Od klasičnih iger na srečo se plačujejo tudi trije različni davki – davek od iger na srečo, davek od srečk in davek na dobitke pri klasičnih igrah na srečo. Njihov skupni učinek v zadnjih šestih poslovnih letih se giblje med 21,5 in 26 milijoni evrov. Ali je to dovolj, ali pa je prihodke mogoče povečati? Monopolista, natančneje rečeno duopolista, kaj takega kategorično zavračata. Domislila sta strategijo monopolizacije monopola, ki ni nič drugega kakor vsiljevanje miselnega okvira ohranjanja obstoječega stanja, ne pa permanentna razprava o posameznih kvalitetah takega ali drugačnega poslovnega modela. Spremeniti ni treba ničesar – zaradi premajhne velikosti trga, zaradi preveč zahtevnega načina obdavčitve in zavoljo že tako nadpovprečne normiranosti poslovnega področja. Obstoječe stanje na področju iger na srečo in uporabe njihovih finančni učinkov je po njunem treba ohraniti zato, ker gre za optimum organizacijsko-strukturne in poslovnoizidne urejenosti, optimum torej. Komisija za preprečevanje korupcije je o tem optimumu izrazila svoje stališče v oceni sistemskih korupcijskih tveganj v postopku razdeljevanja sredstev fundacije invalidskih in humanitarnih organizacij. Značilnosti postopka so: odsotnost neposrednih zakonskih meril in kriterijev, neuporaba pravil zakona, ki ureja splošni upravni postopek, in uporaba zgolj interno določenega normativnega okvira, specifičen je tudi način o vlogah za razdeljevanje sredstev. Proces vsebinskega odločanja se deli med člane dveh komisij, ki sprejmeta dejansko odločitev, in člane Sveta Fundacije invalidskih in humanitarnih organizacij, ki predloge sprejmejo po avtomatizmu, brez vpogleda v konkretno dokumentacijo. V praksi se je pokazalo, da v postopku razdeljevanja sredstev prihaja do okoliščin nasprotja interesov, saj člani Sveta Fundacije invalidskih in humanitarnih organizacij ter obeh ocenjevalnih komisij prihajajo iz vrst organizacij, ki zaprošajo za sredstva in so tako stranke v postopku. Odločajo torej sami o sebi. Poslanci Poslanske skupine Desus bomo enotno, soglasno podprli spremembe in dopolnitve Zakona o igrah na srečo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani predsednik, spoštovana državna sekretarka, kolegice, kolegi! Pred nami je zakon o spremembah iger na srečo. Predlagana sprememba obstoječega zakona je, da v Sloveniji ta zakon odpravlja obstoječi duopol prirediteljev iger na srečo. V danem trenutku Slovenija beleži samo dva ponudnika iger na srečo. Obstoječa sprememba zakona predvideva tudi dodatno podelitev koncesij, maksimalno do petih ponudnikov. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da obstoječi sistem bo prinesel večji nadzor, večjo regulativo. Prepričani smo pa tudi, da bo obstoječa sprememba zakona prinesla višje prihodke v proračun in pa višje prihodke za humanitarne organizacije, na eni strani FIHO, na drugi strani pa Fundacija za šport. Dejstvo je, da prihodki od iger na srečo v Sloveniji drastično upadajo že od leta 2008. 2008 je Slovenija beležila približno 418 milijonov prihodkov iz iger na srečo, v letu 2019 oziroma v letu 2020 pa je bila ta številka samo še 323, to pomeni upad prihodkov za več kot 23 %. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da ta upad prihodkov ni posledica, da se v Sloveniji igra manj iger na srečo, ampak da zaradi obstoječega sistema, slabega poslovanja odteka denar v tujino. Igralci igrajo v tujini in s tem izgublja slovenski proračun in pa izgubljajo humanitarne organizacije. Prepričani smo, da s spremembo tega zakona se bodo igralci, ki danes igrajo v tujini, vrnili v Slovenijo in da se bodo s tem povečali prihodki v proračun ter povečali prihodki za humanitarne organizacije. Evropske države, države Evropske unije imajo različno urejen sistem iger na srečo. Vsekakor smo pa prepričani v Slovenski demokratski stranki, da niti ena država v Evropski uniji ali v Evropi nima urejenih iger na srečo na takšen sistem, kot ima Slovenija, kajti v Sloveniji obstaja privatni monopol. V Slovenski demokratski stranki smo proti privatnim monopolom in zato bomo soglasno podprli predlog sprememb zakona o igrah na srečo. Na Odboru za finance je bil izglasovan še dodaten amandma, ki v zakonu jasno opredeljuje, kakšne so minimalne koncesijske dajatve. Prepričani smo, da s tem amandmajem je ta zakon postal še boljši, predvsem smo pa prepričani, da to pomeni še dodatno garancijo, da bodo humanitarne organizacije v Sloveniji, na eni strani FIHO, na drugi strani Fundacija za šport, dobile sredstva, ki bodo temu ustrezala.
Hvala lepa. Jože Lenart bo predstavil stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca.
Hvala lepa. Vlada v predlogu zakona ne ponuja prav nobene analize, zakaj bi bila sprememba zakona koristna za družbo. Deležniki, predvsem Fundacija za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij in Fundacija za financiranje športnih organizacij, ocenjujejo, da bo z večanjem števila prirediteljev, ki bi lahko prirejali klasične igre na srečo, prišlo do negativnih posledic in vprašljivega ekonomskega učinka. Človek se vpraša, kako to, da sta s predlogom zakona na Vladi soglašala celo minister za delo Janez Cigler Kralj, ki pokriva področje invalidov, in ministrica za izobraževanje Simona Kustec, ki pokriva področje športa. Številni dopisi namreč opozarjajo na nepravilnosti v postopku pripravljanja predloga zakona, saj so bile omenjene organizacije kot zainteresirana javnost izločene iz javne razprave. Skladno z določili Konvencije o pravicah invalidov, Ustavo Republike Slovenije, Poslovnikom Vlade Republike Slovenije in Zakona o nevladnih organizacijah bi se Vlada o spremembi morala posvetovati z invalidskimi, humanitarnimi in seveda športnimi organizacijami in jih v postopek dejavno vključiti. A če podrobno pogledamo, kako se je predlog zakona večkrat spreminjal, ne da bi Vlada omogočila, da se javnost izjavi o spremembah, potem nam je lahko jasno, da imamo pred seboj rezultat ponovnega poskusa nekaterih, da se področje iger na srečo liberalizira in omogoči dobiček izbrancem. Obema fundacijama pa boste, kar se tiče seveda financiranja, zabili žebelj v krsto. Skupna izjava Slovenske škofovske konference in Slovenske karitas, citiram: »Igre na srečo so stara človeška razvada, ki je iz različnih razlogov zelo sporna in ima lahko, tako kot vsaka razvada in zasvojenost, tudi resne družbene posledice.« Slovenska karitas in Slovenska škofovska konferenca zaradi mnogih že vidnih, predvidljivih in nepredvidljivih škodljivih posledic pozivata vse odgovorne, da si zastavijo resno vprašanje o smiselnosti in razumnosti spodbujanja širjenja iger na srečo v Sloveniji ter čim prej vzpostavijo učinkovite preventivne programe za tovrstne oblike zasvojenosti. Kaj pravite na to, kolegice in kolegi iz vrst krščanskih demokratov, ki vas danes tukaj predvsem ni? Fundacija za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij ob tem opozarja, da bi vsakršno spreminjanje dosedanje ureditve bistveno vplivalo na njihovo delovanje in da gre za popolno odsotnost empiričnih analiz o posledicah spreminjanja zakonodaje ter vpliva na položaj najranljivejših skupin. Točno tako je, spet nobenih analiz na prihodkovni ravni, enako kot v primeru dohodninske novele. Kar pa je najbolj bizarno, je to, da v zadnjem obupnem poskusu spet v zakon tlačite določbo, da naj morebitni izpad pokrije proračun. Zakaj potem sploh spreminjate zakon? Seveda, proračun je v globokem minusu. Do sedaj so te organizacije dobivale sredstva, zdaj pa v amandmaju pravite, da sicer predlog zakona cilja na zvišanje sredstev, če pa bi v praksi vseeno prišlo do znižanja, potem je tukaj dobri stari proračun, ki bo pokril napake v izračunih predlagateljev, ki pa je slučajno Ministrstvo za finance. Ali se zavedate, kako neresno to vse skupaj zveni? Žal gre spet za en močen, nepremišljen in škodljiv poskus montaže obstoječega in delujočega sistema, da bi zadovoljili partikularne interese. Najbolj žalostno pa je to, da na Ministrstvu za finance očitno ne znajo več računati. Ali pa po mojem bolj verjetno je to, da so pač tiho, ker je tako najlažje. V LMŠ tega zakona seveda ne bomo podprli.
Hvala lepa. Matjaž Nemec bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani predsednik, dragi kolegice in kolegi, spoštovani! Že v splošni razpravi ob začetku obravnave tega predloga smo povedali, da predstavlja ta predlog zbirko vseh do zdaj znanih slabih idej, ki so na področju urejanja iger na srečo splavale na površje v zadnjih nekaj letih. Čeprav so na škodljive posledice njegove uveljavitve opozorile vse relevantne organizacije in strokovna združenja, kot so na primer Karitas, zveza invalidnih društev, Zveza društev gluhih in naglušnih Slovenije, ali pa sindikat v igralništvu, ali pa celo evropsko združenje loterij, kljub temu so se te iste škodljive posledice pojavile v tem vladnemu predlogu, pri katerem Vlada trdno vztraja. V tretji obravnavi zakonskega besedila je zaradi prav te iste trme odprto le še vprašanje, ali naj se humanitarnim, športnim in invalidskim organizacijam, ki se financirajo iz dajatev iger na srečo, nadomesti morebiten izpad, ki bo nastal zaradi nižjih skupnih prihodkov s tega naslova. Že samo dejstvo, da je tak amandma sploh v obravnavi, dokazuje, da se podporniki zakona dobro zavedajo, da bo zakon imel negativne posledice tudi za financiranje športa in humanitarnih organizacij; in prav zato želijo kupiti podporo vsaj pri enem delu javnosti. Torej če povem preprosto, imamo do sedaj relativno dobro urejen sistem, ki ga ni treba dodatno napajati iz proračunskih sredstev. Torej zakon je dober, če ni treba zagotoviti dodatnih sredstev. S tem predlogom Vlada prav te iste luknje krpa na način, da jih bo krpala iz proračunih sredstev, kar gotovo ni v skladu z zdravorazumskim početjem. Vendar pa ogroženo financiranje človekoljubnih športnih in invalidskih organizacij nikakor ni edina slabost, ki bi jo prineslo sprejetje tega predloga zakona. Že večkrat smo, spoštovani, izpostavili tudi vse ostale negativne posledice. Prvič, prinaša bolj tvegane igralniške produkte in bolj agresivno trženje iger na srečo. To pomeni, da bodo ponudniki v ostrem konkurenčnem boju prisiljeni v agresivnejše taktike in bolj tvegane produkte, kar ima za posledico tako zmanjšanje nagradnih fondov kot tudi povečanje negativnih učinkov pretiranega igranja iger na srečo, tudi v obliki zasvojenosti, nasilja ali pa celo kriminala. Drugič, uvaja ostro konkurenco na podlagi arbitrarnih odločitev. Na enako velikem trgu naj bi se število ponudnikov povečalo za dvainpolkrat, o čemer bi odločal sam minister za finance po svoji prosti presoji. Tudi to je verjetno razlog, da že drugič in tretjič zapored ministra z nami ob tej obravnavi ni. Tretjič, spodkopa delavske pravice. Z ukinitvijo licenciranja bi ukinili obvezo strokovne usposobljenosti delavcev v igralništvu in omogočili njihovo zamenjavo z nestrokovnim kadrom. Četrtič, dodatno obremenjuje akterje v panogi, nalaga jim nova davčna bremena, ki se bodo prenesla na delavce. Petič, ne rešuje problema lastništva prirediteljev iger na srečo. Predlagana sprememba ni v skladu ne s sodbami evropskih sodišč, saj na trgu že obstajajo ponudniki, ki ne ustrezajo predlaganim okvirjem, česar pa predlog zakona ne rešuje, temveč namesto tega pripravlja vse nastavke, ki bi omogočili razkosanje in razprodajo največjega slovenskega igralniškega podjetja – Hita iz Nove Gorice. Spoštovani kolegice in kolegi, zakona s tako škodljivimi družbenimi in finančnimi posledicami Socialni demokrati ne moremo podpreti. Na strogo regulirano področje iger na srečo prinaša brutalno prostotržno logiko, ki bi lahko koristila le tistim, ki želijo kovati dobičke na račun delavskih pravic ter varnosti in zdravja ljudi. Zato bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov glasovali proti temu škodljivemu predlogu spremembe zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Primož Siter bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Dober dan. Hvala za besedo, predsednik. Zakon o igrah na srečo je namenjen visoki regulaciji dejavnosti iger na srečo, ki je dejavnost, kjer se v zelo kratkem času akumulira nadpovprečno visoka vsota denarja, hkrati pa lahko povzroči družbeno škodo, neposredno z zasvojenostjo z igrami na srečo, posredno pa na uničenje družine zaradi tovrstne zasvojenosti. Opraviti imamo torej s posebno vrsto gospodarske dejavnosti, zato jo je mogoče v skladu z zakonom izvajati le preko koncesije, svoboda gospodarske pobude pa je tako omejena. Država v tej dejavnosti ohranja dejanske monopole in strogi nadzor, in to z razlogom. Vsakršna sprememba zakona mora zato temeljiti na resni analizi izvajanja iger na srečo v Republiki Sloveniji. Iz gradiva tega zakonskega predloga tega ni razbrati. Obrazložitev je skromna, v gradivu so samo rešitve, ne pa podlaga, na podlagi katere so tovrstne rešitve sploh predlagane. Za spremembo zakonodaje mora biti dober razlog, a tukaj tega ni videti. Videti je samo parcialne interese, ki bi jih liberalizacija dejavnosti zadovoljila. Lahko bi celo rekli, da je novela zakona spisana za točno določene interesente, ki bi radi vstopili na visoko reguliran trg iger na srečo v Republiki Sloveniji. Konkretneje, s spremembo zakonsko določene lastniške strukture se ustvarja podlago za privatizacijo največjega ponudnika posebnih iger na srečo, to je novogoriški Hit, kjer je sedaj država večinski lastnik, velik delež pa imajo tudi lokalne skupnosti. Privatizacija glavnega akterja igralniške dejavnosti pri nas bi pomenila, da se za relativno majhen denar ponudi zasebnemu kapitalu ne le in samo podjetje, ampak celoten družbeni ekosistem, ki ga je ustvarila igralniška dejavnost in ki vključuje bazen potrošnikov, predvsem iz bližnje Avstrije in drugih bližnjih držav, Italije in tako naprej. V Levici smo odločno proti privatizaciji igralniških podjetij, kot je novogoriški Hit. S privatizacijo izgubimo skupnostne vzvode za vplivanje na odločitve podjetja, ki se pretežno ukvarja z dejavnostjo iger na srečo. Takšna dejavnost se mora izvajati, razvijati in tudi omejevati izključno pod strogim nadzorom lokalnih in državnih ustanov, saj pomembno zaznamuje podobo in socialni značaj Nove Gorice in okolice. Poleg povečane zaposlenosti, učinkov na lokalno gospodarstvo ter nenazadnje povečanih osebnih in proračunskih dohodkov igre na srečo prinašajo tudi negativne posledice – zasvojenost od iger na srečo, prevlada monokulturne zabavne industrije in tako naprej. Sedanja lastniška struktura tudi zagotavlja večjo ohranitev delovnih mest in lokalne dobavitelje. Predlog spremembe zakona razširja število ponudnikov klasičnih iger na srečo iz dveh na pet. Sedaj sta to v Sloveniji Loterija Slovenije in Športna loterija. V Evropski uniji ni običajno, da bi imeli toliko ponudnikov klasičnih iger na srečo. Države ohranjajo monopol pri loterijski dejavnosti, zato tudi ni nobene potrebe, da je Slovenija na tem področju usmerjena v liberalizacijo in širitev. Poleg tega izračuni invalidskih organizacij kažejo, da se bodo koncesijske dajatve od klasičnih iger na srečo, kot je loterija, zmanjšale. Projekcije učinkov predlaganega zakona obetajo 30-odstotni upad koncesnin za FIHO in s tem obseg financiranja posebnih socialnih programov, predlog zakona pa ne vsebuje finančnih analiz, ki bi nakazovale drugače. Negativni odzivi številnih invalidskih organizacij na ta predlog zakona kažejo, da je predlog zakona povsem neprimeren. Seveda pa je predlagatelj zakona moral pokazati tudi svojo tradicionalno protidelavsko naravnanost in nagnjenost k večjemu izkoriščanju delavcev. Predlaga namreč tudi deregulacijo dela v igralniških poklicih, s čimer bi se znižala strokovnost, s čimer bi se znižala varnost dela, hkrati pa ustvarilo večji pritisk na delavske pravice in posledično socialni damping. Predlog zakona, ki je pred nami, spoštovani kolegice in kolegi, je navadna lepljenka, ki s posamičnimi kosi skuša zadovoljiti privatizacijske apetite še načeloma neznanih akterjev, ki se dobro zavedajo, da se v igrah na srečo skriva velik in lahek način zaslužen denar. Takšni predlogi s strani Vlade, katere ministri nimajo nobene legitimitete več, saj so sami vpleteni ne samo v škandale, temveč celo v kazenske postopke, smrdijo že na daleč po korupciji. In takšnim predlogom v Levici vedno nasprotujemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 17. 3. 2022. V razpravo dajem 12. člen in amandma poslanskih skupin SDS, NSi in Konkretno. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ja. Kolega Matjaž Nemec ima besedo.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Jaz mislim vseeno, da glede na težo sprememb Zakona o igrah na srečo, ki se nam odvija pred očmi, kljub mnogim kritikam je treba neke določene zadeve povedati, kar se tiče amandmaja; in, spoštovani predsednik, če mi bo dovoljeno, tudi v širši kontekst dati predvsem to spremembo, ko govorimo o dotičnih organizacijah, kot so športne, kot so invalidske in kot so humanitarne. Predvsem Fundacija za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji je v tem kontekstu mandata, ki so ga vložili v koaliciji, nekoliko bolj izpostavljana. Kajti glede na to, da so se praktično domala vse relevantne organizacije izrekle proti temu zakonu, se je Vlada in koalicija odločila, da bi vsaj enega od treh segmentov, torej na eni strani šport, humanitarne organizacije in invalidske organizacije, govorim o slednjem, želela zadovoljiti na način, da mu zagotovi financiranje v primeru izpada prihodkov. Torej mi odpiramo zakon, ki do sedaj tega vprašanja izpada prihodkov ni bil deležen. Sistem, ki je deloval in se je redno financiral, tako omogoča organizacijam – humanitarnim, športnim in invalidskim –, da lahko planirajo obdobje svojih aktivnosti za naprej, pri pomoči vsem deležnikom. S tem, ko so Fundaciji za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij (FIHO), zagotovili dodatna sredstva, niso zadeli v bistvo in niso doživeli tistega odgovora s strani teiste organizacije, kot so želeli. Čeprav je Vlada na, oprostite, pobalinski način želela zapreti ta zakon in v širši javnosti ustvariti vtis, da je vsaj enemu od treh segmentov, spet govorim o športu, o humanitarnih organizacijah in invalidskih organizacijah, dovolila ali pa omogočila enako ali podobno financiranje, kot ga omogoča obstoječi zakon. To je skregano z vsem zdravim razumom, praktično imamo sistem, ki se je generiral, ki je deloval, ki je financiral delovanje teh organizacij; in kljub temu predlogu Vlada ni dobila pozitivnega mnenja nobene od relevantnih organizacij, ki se jih tiče ta oblika financiranja in kasnejšega delovanja. Zelo zanimivo je, mi smo zbrali izjave, ki so se na temo tega predloga zbrale, relevantnih ljudi, od predsednikov fundacij, organizacij. Naj vam preberem samo, kaj je izrekel Peter Tomažič iz Karitasa. Zaradi velike občutljivosti teh iger je tudi po njegovem mnenju nadzor nad prireditelji ključnega pomena, kar pa je najučinkoviteje z monopolom. Marsikatere države in njihova sodišča so pritrdila dejstvu, da pri tej panogi je zelo nevarno, če se vzpostavi liberalizacija tega trga. Namreč prav monopol je tisti, ki omogoča transparentno delovanje vseh regulatorjev in posledic, ki so lahko pri igrah na srečo. Tukaj ne govorimo samo o zasvojenosti, tukaj govorimo predvsem o odmiku od tistega, kar nam te igre jemljejo. Torej neko finančno svobodo, socialne probleme ter seveda v drugi obliki jemljejo nekatere pravice zaposlenim v igralništvu. Naj vam preberem, kaj je bilo rečeno s strani predstavnikov Nacionalnega sveta invalidskih organizacij: Vsakršno spreminjanje dosedanje ureditve prirejanja klasičnih iger na srečo bi torej bistveno vplivalo na financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij ter bi lahko močno poslabšalo njihov položaj. Mi smo v treh branjih popolnoma vsebinsko prodrli v bistvo tega predloga in obstoječega zakona in bili kritični do marsikatere točke, ampak seveda interpretacije v parlamentu tako z leve in desne pri teh predlogih so lahko zelo različne in njihovi pogledi. Ampak ravno tovrstne javne izjave predstavnikov dotičnih organizacij dajejo vedeti, da se politika slabo odloča, kajti tisti, ki se jih ta zakon najbolj tiče, so proti njemu. In težko je izpostaviti predlagatelja, ki ga ni, že pri tretjem branju, že tretjič zapored – govorim o ministru Širclju –, kajti sam je bil deležen marsikaterega očitka in vprašanj, zakaj trmasto rine v spremembo zakona, ki ne koristi praktično nikomur; razen liberalizaciji tako trga kot seveda s tem deregulaciji nekih monopolov, ki pri tej panogi so nujno potrebni. In to dokazujejo mnoga sodišča širom evropskih držav. Naj vam izpostavim še dejstvo, da tovrstne spremembe bodo vplivale ne samo na financiranje humanitarnih, invalidskih in športnih organizacij, ampak bodo omogočale neko liberalizacijo, kateri nismo bili priča nikdar v naši zgodovini in je podobna tisti, kot jo poznamo v nekaterih državah nekdanje Jugoslavije. Torej govorim o tako imenovanih kladionicah oziroma stavnicah, ki omogočajo dostopnost do iger na srečo praktično na vsakem vogalu. Kot Goričan, kot prebivalec tistega centra igralništva v naši državi lahko v prvi osebi povem, da smo bili v poznih 90. letih in v začetku prejšnjega stoletja priča mnogim tragičnim zgodbam v družinah zaradi zasvojenosti z igrami na srečo. To se je seveda hvala bogu zaradi delovanja in zakonodaje, ki jo imamo, onemogočilo na minimum. In praktično danes je tega relativno malo. Ampak s spremembo tega zakona bi se lahko dopustilo praktično dostopnost do iger na srečo tudi osebam, ki so lahko ranljive za tovrstne zlorabe. Spoštovani, nejasen je cilj, nejasen je predlog, komu služi. Zakaj bi razbijali nekaj, kar funkcionira, in nekaj, s čimer so vsi relevantni dejavniki relativno zadovoljni. Vsi se strinjamo, da so potrebne izboljšave v življenju pri vseh postopkih. In praktično življenje se vselej spreminja in s tem je tudi treba zakonodajo prilagajati našim potrebam in spremembam. Ampak ta sprememba je dejansko nesmiselna in nihče ne razume, zakaj vladna koalicija in Vlada vztrajata pri predlogu, ki ga praktično ne podpira nihče. Zato, spoštovani predsednik, če mi je ob tem dovoljeno, bi lahko samo z zaskrbljenostjo prosil kolegice poslanke in poslance, da se ne ozirajo na dnevno politiko in na predlagane spremembe, in naj se raje ozirajo na posledice teh sprememb, ki jih bodo čutile tako športne organizacije, nekatere opozarjajo, da je ta zakon slab, kot humanitarne, ki so steber delovanja naše družbe na področju humanitarnosti. Tako kot je Rdeči križ, ali pa Karitas, ali pa mnoge druge humanitarne organizacije, ki opozarjajo, da je sistem financiranja, ki ga predlagate, nestabilen in disfunkcionalen; kot tudi invalidske organizacije, katerih delež pri financiranju s tega naslova je izjemno velik. Torej posegamo v področje ranljivih posameznikov in skupin s ciljem, da se liberalizira nek trg, ki je po zgledu mnogih evropskih držav potreben udeležbe monopolov zaradi trajnostnega in konsistentnega delovanja. V Poslanski skupini Socialnih demokratov – tako kot od prvega branja do zadnjega branja – bomo vztrajali pri tem, da je zakon škodljiv, da je zakon neprimeren za potrditev. In želel bi si, da bo prihodnji teden ob glasovanju prevladal občutek odgovornosti ne samo do športa, ne samo do invalidov in invalidskih organizacij, ampak tudi do humanitarnih organizacij, ki so ravno v teh tednih ponovno izjemno izpostavljene pri obvladovanju begunske krize in pri pomoči tistim, ki pomoč potrebujejo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima Jože Lenart. Izvolite.
Hvala lepa še enkrat. Kolegice in kolegi! Prav vsi deležniki, ne samo Fundacija za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij in pa Fundacija za financiranje športnih organizacij, tudi vsi ostali deležniki, tu moramo našteti tudi občino, slišali smo danes ničkolikokrat – Karitas in tudi druge države, kako se opredeljujejo do tega, da širiš koncesionarje za igre na srečo, opozarjajo, da to ni dobro. In na koncu koncev država je tu ostala popolnoma sama. In človek se sprašuje, kakšna je to demokratična država, glede na to, da vlada niti ni javne razprave uvedla okrog tega, da bi bilo možno, da bi v javnosti ljudje, vse te organizacije povedali svoje. In vi vztrajate in praktično na silo želite ta zakon sprejeti. Poleg tega ta amandma, ki ga zdaj obravnavamo, pa takšen amandma glede na Zakon o igrah na srečo sploh ne spada v proračun. To je nehigiensko, če veste, kaj pomeni beseda nehigiensko. To je predrzno, nespodobno, ali kako naj se še izrazim. Tak amandma v proračunu nima kaj iskati tu, v Državnem zboru. Igre na srečo, tu gre praktično za nek hobi. In hobi je do takrat, da ne preraste v neko zasvojenost. In če preraste v zasvojenost, potem povzroči dodatne družbene probleme in škodo. Vemo, kaj pri tem prinaša za posameznike, za družine in tudi za družbo. Igre na srečo niso nobena dodana vrednost za razvoj neke države, za razvoj družbe. Daleč od tega. Tu mora ostati na nivoju nekega hobija. In da bo meni nekdo rekel, da zdaj, ko uvajajo, prihajajo novi koncesionarji, pet jih je lahko, ki bodo z dobički zmanjševali ta proračun za te organizacije, da bodo pa zdaj davkoplačevalci preko proračuna to pokrivali, zato govorim, da je to nehigiensko in predrzno. In kdor bo danes glasoval za to, kot smo rekli, bo tem organizacijam zabil žebelj v krsto. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima Primož Siter. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Dober dan še enkrat, kolegice in kolegi, spoštovani podpredsednik! Ne mine en dan v Državnem zboru, da nimamo na mizi predloga za novo privatizacijo nečesa. Včeraj smo govorili o visokem šolstvu. Že v včerajšnji razpravi sem omenil vse škodljive učinke, ki jih je privatizacija do zdaj imela, bodisi v gospodarstvu bodisi v skrbstvu, o domovih za starejše smo govorili in tako naprej in tako naprej. In če pogledamo, zelo realno pogledamo 30 let privatizacije v Republiki Sloveniji, povejte mi en dober primer, ki se je izšel lepo, javnega podjetja, nečesa, kar je bilo v javnem interesu, nečesa, kar je bodisi lokalna skupnost ali država ali kakorkoli nadzorovala, kontrolirala, in je potem šlo s privatizacijo na boljše in so bili učinki boljši za delavce, boljši za gospodarstvo, boljši za proračun, boljši za skupnost, boljši za socialno sliko, boljši za karkoli. Niti enega takega primera ni. In liberalizacija, o kateri govori oziroma jo ponuja pričujoči predlog, spoštovani kolegice in kolegi, ni drugega kot še ena akcija grobe privatizacije, le da tokrat govorimo o zelo zelo kočljivi gospodarski panogi, ki ima zelo otipljive, tudi negativne lahko, družbene posledice; in moramo zato še posebej z njo delati v rokavicah. Da je ta zakon že v štartu, od začetka obravnavane – pa je zdaj na naših mizah že, ne vem, nekaj tednov, nekaj mesecev – slab, o tem se strinjajo vsi, vsi deležniki v življenju tega zakona, športne organizacije, humanitarne organizacije, invalidske organizacije, svet delavcev, lokalna skupnost. Vsi se strinjajo, da je ta konkreten predlog, ki razširja možnost privatizacije tega našega igralniškega zemljevida in privatizacijo našega največjega plejerja na tem področju, pač slab. Očitno navija za ta predlog samo nekdo v vladi in nek njegov prijatelj ali kdo, ki ima s to konkretno akcijo interes, pa saj smo že o konkretnih imenih govorili, če se spomnite, na odboru in na preteklih obravnavah. In pred sabo imamo eno tako brutalno, kočljivo družbeno situacijo s to gospodarsko panogo, da je tukaj treba odpirati vrata ne liberalizaciji, ampak ravno obratno; skrbeti za to, da so stvari regulirane, da so pod budnim očesom pristojnih služb, lokalnih skupnosti, v tem primeru tudi centrov za socialno delo in vseh dejavnikov, ki jih igralniška dejavnost potegne za sabo ob svojih obstranskih, žal negativnih, družbenih učinkih. Ne pa odpirati vrat novim lastnikom, deregulaciji ali pa, da rečemo temu, elastični politiki delovnopravne zakonodaje, s katero tudi flirta ta zakon. Kar me pripelje na drugo točko, kot sem že v uvodnem stališču povedal, tradicionalno zopet lahko zaznamo od tega predlagatelja en konkreten napad na delavce. Delavci se oglašajo, mimogrede, če vas zanima, v današnji ediciji Primorskih novic si lahko preberete članek, kjer mislim, da je novinar izvrstno povzel stališča zaposlenih, ki so zaskrbljeni nad tem, kar se danes tukaj dogaja oziroma kar se bo zgodilo na to temo na sredinem glasovanju. Ampak ne, predlagatelj zopet ruši vse pred sabo, ruši opozorila delavcev in se odloča za rahljanje licenc. In licence so pri igralniških delavcih, tako delavci – in vam srčno priporočam res, preberite si ta članek – pravijo: »Licence so nam kot zdravnikom specializacija.« Gre za zelo specifično delovno okolje, delovni proces, ki zahteva licenco zato, da jamči kakovost, preglednost in varnost pri igralniških delavcih. In upravičena je ugotovitev, da so licence pri igralniških delavcih, lahko vzporednico potegnemo z zdravnikovo specializacijo; gre za zelo specifičen poklic, ki terja znanja, veščine in profesionalnost. In zdaj bi pa tukaj vlada malo olajšala oziroma ukinjala in na tej točki rahljala te licence. Kaj to pomeni? Vsakdo, tudi nevešč, tudi neizobražen, tudi ne zverziran v igralniškem poklicu, bo to lahko opravljal na škodo vseh, ki to že opravljajo, standardi se bodo nižali, v bazen zaposlenih bodo lahko prihajali nevešči delavci, lahko bodo in lažje bodo podplačani. Pa imamo potem cel vlak, celo verigo podplačanih, prekarnih zaposlitev, socialnega dampinga in se zaključi na centru za socialno delo, o tem govorim. In še enkrat, preden zaključim, ta zakon je slab, tega zakona ne podpira nihče. V Levici mu nasprotujemo iz več razlogov. V ospredje sam postavim ta ignorantski odnos, ta škodljivi odnos do delavk in delavcev. Njih ni vprašal o tej zadevi nihče ničesar. Oni sami pravijo, da že sedaj delajo v slabih pogojih, če citiram: »Zaposleni so preobremenjeni, prerazporejeni na druge oddelke, kjer je pomanjkanje. Kader odhaja in skorajda ni novih ljudi, ki bi si želeli zaposlitve pod takimi pogoji.« Sedaj pa na to, kar je sedaj na te izzive znotraj podjetja, ki jih imajo zaposleni že sedaj, še novo bombo rahljanja delovnopravnega okolja za zaposlitve, da bo še slabše, da bodo še slabše plačani, da še ne bodo mogli vsaj približno, ne bom rekel, uživati, ampak vsaj biti nekje v okolju varne zaposlitve, če je že okolje, kakršno je. To bombo na Novogoriško prinašajo takšni predlogi. Še enkrat, niti stroka, niti sindikat, niti lokalna skupnost, niti humanitarne organizacije, niti športne organizacije, niti invalidske organizacije, še enkrat poudarim, kar sem že stokrat poudaril, kaj, za vraga, ima ta vlada proti invalidom. Nihče ne podpira tega predloga, nihče. Nihče, ki se ga delo v Hitu, delo v igralniški panogi tiče, tega predloga ne podpira. Spoštovani predstavniki vladnega buldožerja, jaz vam polagam na srce, razmislite pred sredinim glasovanjem. Pa če ne drugače, se malo oglasite do delavk in delavcev v Hitu, oni so Hit. Hit niso vaši avstrijski ali ne vem kateri prijatelji. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo ima mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Uvodoma bi rad samo to povedal, da predlog amandmaja, ki ga je vložila koalicija, bom podprl. Podprli ga bomo tudi v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke. Ker so predhodniki izkoristili priložnost pri razpravi o tem amandmaju širšo razpravo, se bom dotaknil tudi jaz. Ne moremo mimo dejstev, da prihodki iz iger na srečo v Sloveniji drastično upadajo. In te problematike nihče od opozicije ni izpostavil že pri današnji razpravi, pa tudi pri razpravi v drugem branju tega zakona. In če prihodki z naslova iger na srečo padajo, to pomeni, da se znižujejo prihodki v proračun in znižujejo se prihodki humanitarnih in športnih organizacij. Prihodki z naslova iger na srečo v letu 2008 so znašali 418 milijonov, leta 2019 pa 323. To pomeni upad za več kot 23 % in to predstavlja približno 100 milijonov manj prihodkov. 100 milijonov manj prihodkov pa se potem porazdeli na slovenski proračun in na humanitarne organizacije. Jaz sem prepričan, da ta upad prihodkov ni z naslova, da se v Sloveniji igra manj iger na srečo, temveč da se zaradi takšnih in drugačnih razlogov igralci selijo v tujino. S tega naslova Slovenija izgublja, izgublja slovenski proračun, izgubljajo humanitarne organizacije, izgubljajo športne organizacije, izgubljajo klubi. In zaradi te spremembe zakona se bo stanje izboljšalo. Prepričan sem, da tudi, spoštovani kolega Nemec, ni v Evropski uniji ali v Evropi monopola, kakršen je v Sloveniji. V Sloveniji na področju športnih stav imamo privatni monopol in mimo tega dejstva ne moremo iti. Danes ste rekli, da so vsi zadovoljni. To ne drži. Ne, zadovoljna sta izključno samo dva ponudnika, nezadovoljni pa so uporabniki in nezadovoljstvo uporabnikov se vidi v upadu prihodkov v primerjavi z letom 2008 do leta 2019. In ne drži, da odprtja športnih stav nihče ne podpira. Marsikatera panožna športna organizacija je podprla odprtje trga športnih stav, mimo tega ne moremo iti. Ključna zadeva pa je seveda, da ta zakon sistem regulira, nadzor nad igrami na srečo bo še vedno obstajal, prepričan sem, da ta nadzor bo še boljši. In ena izmed ključnih zadev tega zakona je tudi, da zaščitimo tiste najbolj ranljive skupine pri igrah na srečo, to so pa mladoletni. In daleč od tega, kar poskuša na nek način razlagati tudi opozicija, da dostop do iger na srečo v Sloveniji danes ni dostopen na vsakem kraju. Je. In dejansko vsak bencinski servis ponuja terminal za igro na srečo. Vsaka poslovalnica pošte ponuja terminal za igro na srečo. Kakšen je tukaj nadzor, da mi vemo, da teh terminalov ne uporabljajo mladoletne osebe? In ne vem, česa se toliko bojite, ampak v Slovenski demokratski stranki takšen predlog zakona podpiramo. Podpiramo ga zaradi tega, ker smo proti privatnim monopolom, ker smo za večji nadzor in ker smo prepričani, da s to spremembo zakona bo imel slovenski proračun višje prihodke. Višje prihodke pa bodo beležile tudi humanitarne organizacije, invalidske organizacije in nenazadnje tudi športne organizacije, katerih ključni namen je ta zakon.
Hvala lepa. Besedo ima Jože Lenart. Izvolite.
Hvala lepa še enkrat. Eno dejstvo še je, ki ga želim tu izpostaviti, in da še enkrat položim na srce, kaj s tem zakonom počenjamo. Vojna v Ukrajini v tem tisočletju – tu gre za največjo katastrofo begunske krize. Že sama vlada je rekla, ministri, da bo Slovenija prevzela 200 tisoč beguncev. Vemo, kaj se dogaja na Poljskem, na Češkem, da ne zmorejo več. In tu, spoštovani kolegice in kolegi, vstopajo na sceno zopet prostovoljci in so že vstopili. Dnevno lahko to spremljamo. In mi bi danes z novimi koncesionarji, ki bodo z dobički del tega prihodka odnesli ven, bomo to dopuščali, namesto da razmišljamo, kako bomo danes humanitarnim organizacijam in športnim organizacijam – tudi športnim organizacijam, vemo, da so tudi športnike najprej sprejeli in da jim pomagajo – zagotovili več sredstev. Ne pa da bomo zdaj koncesionarje spuščali v ta bazen, da nam bodo te vire odnašali. To je nedopustno. In še enkrat, zaključujem, nehigiensko je. Ta zakon je nehigienski, sam ta amandma pa še bolj nespodoben, predrzen. In danes ta zakon in tudi amandma ne sme biti sprejet. Ne paše v Državni zbor. Hvala.
Hvala tudi vam. Matjaž Nemec ima besedo. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Bom razpravljal, zato da bom imel nekoliko več časa, pa bom tudi odgovoril na nek način kolegu Pogačniku, ker me je imenoval. Začel bom pri zadnjem. Gospod Pogačnik je omenil, da že danes imamo dostopnost praktično na vsakem Petrolu in s tem v bistvu že sedaj omogočimo, da vsakdo lahko igra, stavi in igra na srečo. Ampak, gospod Pogačnik, tukaj gre za popolnoma drugačen koncept razmišljanja. Sam prihajam iz Nove Gorice. In veste, kakšna je razlika, ko dejansko ti odpreš tako imenovano stavnico oziroma kladionico, ali pa na drugi strani ob tem, ko tankaš, igraš še loterijski listek? Razlika je v tem, da ko ti vstopiš v prostor, kjer je dejansko sama arhitektura prilagojena želji in potrebi igralca in žvenketanju denarja, na tak način seveda se spodbuja potrošništvo, v tem primeru igralništvo, in spodbuja zlorabo le-ega. Če ti vstopiš na Petrol, kot ste omenili, na pumpo po domače, teh dejavnikov, ki vplivajo na spodbudo želja, da igraš, ni. In to so te razlike, ki psihološko delujejo na to. Jaz vam bom prebral v tem kontekstu izjavo vodje centra za zasvojenost v Novi Gorici. To je gospod Miha Kramli, ki pravi: »Predlog zakona zgolj pavšalno govori o povečanju pozitivnih učinkov, pri čemer ne razlaga, kje se bodo ti učinki tudi odražali. Več ponudnikov ne zagotavlja več sredstev. Imeli bomo le višjo prodajo in večjo stopnjo take zasvojenosti ter zaradi visokih izplačil manjši izplen. Ocenjujem, da je zakon popolnoma neprimeren in družbeno škodljiv.« To je vodja za zasvojenost v Novi Gorici dejal, seveda s svojimi bogatimi izkušnjami, kot sem že prej omenil. Pravite, da denar odteka v tujino zaradi tega, ker igralci igrajo v tujini, in da je to rešitev, h kateri vam pa ne pritrjuje niti ena organizacija. Lahko zaznava podoben fenomen, ki ni nujno družbeno škodljiv, ampak odgovor nanj je nepravilen, na kar opozarjajo vsi relevantni igralci. Naj vam omenim, ob vaši trditvi, da praktično nima nobena evropska država takšne ureditve, kot jo poznamo mi, izjavo evropskega združenja loterij, ki je bila izrečena 12. 10. 2021, ki pa govori: »Takšen predlog, kot ga vi predlagate,« to govori Združenje evropskih loterij, »takšen predlog ni prepoznan nikjer na svetu in je popolnoma v nasprotju z načinom loterijskega dela. Več operaterjev loterije ne pomeni več obrata in več prihodkov.« Odgovarjam vam v imenu loterije na vaše trditve, da ob liberalizaciji bomo deležni večjih prihodkov. Torej evropsko združenje loterij, krovna organizacija na tem področju, zanika vaše besede. In nadaljuje: »Loterije ni mogoče primerjati z drugimi vrstami igre na srečo.« Naj vam povem, da to ne pomeni več denarja, kot trdite sami. Bom začel pri Fundaciji za šport v njeni objavi 31. 8. 2021, ki pravi: »Svet Fundacije za šport ugotavlja, da predlagane spremembe Zakona o igrah na srečo lahko negativno vplivajo na višino zbranih sredstev z naslova koncesijske dajatve. Ogrožajo stabilnost financiranja Fundacije za šport, torej športa, in posledično športnih organizacij. FŠO nasprotuje sprejetju novele zakona, kakršnikoli spremembi ureditve prirejanja klasičnih iger na srečo brez predhodne temeljne javne razprave ter predhodnih verodostojnih analiz finančnih posledic na višino koncesijskih dajatev.« Tudi mi smo predlagali, da je potrebna javna debata, razprava z vsemi deležniki pri tako pomembni spremembi, ampak ste jo zavrnili; in za vas in za to vašo vlado dialog pomeni monolog. Torej kar rečete vi, to velja, kar pa rečejo strokovnjaki s tega področja, pa je samo en momentum, šum v postopkih, ki jih želite izpeljati. Preidemo na invalidske organizacije. Nacionalni svet invalidskih organizacij Slovenije je 20. 9. 2021 izjavil: »Kot zainteresirana javnost pri sprejemanju zakonodajnega akta Evropsko komisijo obveščata o navedenih kršitvah pri pripravljanju Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o igrah na srečo.« Nacionalni svet invalidskih organizacij Slovenije je o tem obvestil Evropsko komisijo, tako daleč smo prišli. Nacionalni svet invalidskih organizacij je 12. 10. 2021 izjavil: »Vsakršno spreminjanje dosedanje ureditve prirejanja klasičnih iger na srečo bi torej bistveno vplivalo na financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij ter bi lahko močno poslabšalo njihov položaj.« Torej ne gre za več priliva, ampak gre predvsem za skrb, da tega priliva sploh ne bo. In na to ne opozarjamo mi, ki smo v opoziciji, opozicijski poslanci, ali pa jaz, ki prihajam iz Nove Gorice, kjer dejansko s tem posegom spravljate v negotovost delovanje podjetja Hit in spravljate v negotovost zaposlene na Hitu, ki ga z licenciranjem dejansko spravite v položaj degradacije svojega lastnega poklica. To so veščine, to je know-how, ki smo ga pridobili tako v Novi Gorici kot v centrih igralništva, ki so neodtujljive, ki jim moramo dati ustrezno vrednost. In vi s tem predlogom razvrednotite te poklice, ki so pa izjemnega pomena, ker tukaj gre za psihološki moment odnosa med ponudnikom iger na srečo na eni strani in tistim, ki te igre izvaja. In ta odnos mora biti predvsem odnos velike odgovornosti, družbene odgovornosti. In zato je potrebno, da so ti ljudje primerno izobraženi. Mi smo ta sistem praktično vzpostavljali 40 let – odnosa zaposlenega do igralca. Vi pa s tem rušite te odnose, ki so se vzpostavili na račun našega domačega znanja in vedenja, ker seveda postavljate Hit v vlogo, kot ste želeli postaviti Sava Turizem, ki bog ti ga ne vedi, ali je bil dejansko res interes, da se tudi igralniški gigant Hit na podlagi sprememb zakona nese v naročje od vas izbranega ponudnika. Torej v tem primeru so vse oči uprte v avstrijski Novomatic, o katerem smo že govorili. Jaz vam bom še nekatere izjave prebral, kajti danes je prav, da ne govorimo samo politiki, ampak da dejansko skozi relevantne akterje vam dokažemo, da kar počnete, je škodljivo ne samo za športne, ne samo za humanitarne, ampak tudi za invalidske organizacije in seveda za zaposlene v sektorju igralništva. Torej odgovarjamo vam na vaše očitke z javnimi izjavami institucij, ki se jih tiče. In dovolite mi, da se mogoče ob zadnjem prebranem citatu dotaknem Rdečega križa oziroma Slovenske škofovske konference, kjer sta monsinjor mag. Alojzij Cvikl in monsinjor Stanislav Zore izrekla sledeče, in sicer 16. 3. 2022, lahko dobite ta citat na spletni strani katoliška-cerkev.si, kjer govorita, da »je zato nujno, da se pred napovedano večjo širitvijo področja iger na srečo začne široka javna razprava,« čemur seveda nismo bili priča, ker našega predloga niste sprejeli. »Potrebne so interdisciplinarne raziskave, ki ne bodo preučevale samo morebitnih ekonomskih dobičkov,« torej, spoštovani, ni pomemben samo ekonomski učinek, »ampak tudi zelo verjetne etično, vzgojno in socialno škodljive stranske pojave, ki lahko daljnosežno izničijo tudi gospodarski dobiček in koncesijske dajatve. Slovenska karitas in Slovenska škofovska konferenca zaradi mnogih že vidnih in predvidljivih škodljivih posledic pozivata vse odgovorne, da si zastavijo resno vprašanje o smiselnosti in razumnosti spodbujanja širjenja iger na srečo v Sloveniji ter čim prej vzpostavijo učinkovite preventivne programe za tovrstne oblike zasvojenosti.« Monsinjor Stanislav Zore in monsinjor mag. Alojzij Cvikl. Jaz mislim, da je ta diapazon od zaposlenih na Hitu, Fundacije za šport, humanitarnih organizacij, invalidnih organizacij, rimokatoliške cerkve še v zadnjem primeru dovolj širok, da smo v stanju odgovornosti, ko moramo ta zakon zavrniti z vso odgovornostjo. Imamo zelo širok diapazon akterjev, ki nasprotuje, da Vlada ni bila pripravljena o tem pripraviti javne razprave na učinke tega predloga, ki so negativni, in da to sprejme na rokohitrski način, na način, ki ustvarja vtis, da gre za lobističen zakon za že vnaprej znanega ponudnika. Ta netransparentnost odpira več vprašanj, kot daje odgovorov, tisto, kar je pa neizpodbitno dejstvo, pa je, da je v vseh svojih elementih, tega ne govorim jaz, sem vam prebral stališče deležnikov, ta predlog spremembe zakona škodljiv. Zato, spoštovani kolegice in kolegi, nujno pomembno je, da ohranimo svojo odgovornost na način, da predlog preprosto zavrnemo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima mag. Marko Pogačnik. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za dano besedo. Prav je, da so različna mnenja, in jaz mislim, da je tudi pravilno, da ste v tej dvorani, v kateri se argumenti ene ali pa argumenti druge strani stehtajo. In ne vidim smisla, kolega Nemec, za en tak napadalni način, tukaj povejte, na kaj se naj bi kdo, katera stran podprla. Niste se spustili predvsem v to ključno zadevo, upad prihodkov od iger na srečo v Sloveniji od leta 2008 do leta 2019, približno za 100 milijonov. In teh 100 milijonov pomeni manj prihodkov za slovenski proračun, manj prihodkov za humanitarne organizacije, manj prometa za športne organizacije. Glede oglaševanja, jaz sem prepričan, da na področju športnih stav bo na področju oglaševanja šlo po poti tobačnega zakona. In prepričan sem, da prejkoslej oglaševanje, predvsem športnih stav, ostalih stavnic, bo prepovedano. Španska La Liga je že prepovedala oglaševanje klubov na dresih, mislim, da z naslednjo sezono tudi Premier liga, in prej ko slej bo ta prepoved. In mislim, da bojazen glede teh zastavic in vsega skupaj, kako bojo visele z, območij, kjer bodo ponudniki iger na srečo, je odveč. In že tudi danes na bencinskih servisih vidimo to oglaševanje Športne loterije in ta Športna loterija je privatni monopol. Spoštovani kolega Nemec, naštejte mi eno državo v Evropski uniji ali v Evropi, ki ima privatni monopol na področju stav. Mislim, da je ni. Na drugi strani je kar nekaj panožnih zvez podprlo spremembo Zakona o igrah na srečo in pa odprtje športnih stav. In leta 2018 takrat tako imenovani Zormanov zakon je tudi Fundacija za šport podprla. Kajti prepričani so takrat bili, da s tega naslova bo več prihodkov za športne organizacije in pa klube. In zdaj ne vem, kdo zavaja. Jaz sem prepričan ali pa v Slovenski demokratski stranki bomo soglasno ta zakon podprli. Prepričani smo, da ta zakon prinaša bistvene izboljšave na področju športnih stav, odpravlja privatni monopol. In prepričani smo tudi, da bo prinesel večji nadzor, ki ga danes, vsaj po mojem mnenju, ni; oziroma ni dovolj velik. In na drugi strani pa z odprtjem tega, sem prepričan, da bodo višji prihodki za proračun, za humanitarne organizacije, za športne organizacije. In nedvomno sprejeti amandmaji tako v drugem branju kot amandma, ki je vložen s strani koalicijskih strank in ga bom jaz osebno podprl, dajejo dodatno varnost, da humanitarne organizacije in športne organizacije zaradi odprtja trga ne bodo dobile manj sredstev.
Hvala lepa. Besedo ima Vojko Starović. Izvolite. Pardon, replika, Matjaž Nemec.
Hvala lepa. Se opravičujem kolegu Staroviću, moram replicirati kolegu Pogačniku. Namreč v naši državi ne obstaja monopol, ampak obstaja duopol, ko govorimo o področju ponudnikov športnih stav. Prej ali slej, spoštovani gospod Pogačnik, se bo oglaševanje uredilo, ni nobeno zagotovilo, še manj pa zakonsko, da se bo pri nas karkoli spremenilo. Zagotovila v predvolilnem času na sejah Državnega zbora, še posebej ko niso izrečena s strani ministra, ki je danes ponovno odsoten, niso nobeno zagotovilo. Jaz vam bom odgovoril z enim citatom na vaš edini argument, s katerim se lahko strinjam, o tem, da so prihodki s tega naslova v padanju. Trdim pa, da je način reševanja tega, ki ni edini pogoj, še posebej pogoj uspešnosti delovanja neke panoge, v naslednjem citatu. Pravni strokovnjak Philippe Vlaemminck je za RTV Slovenija izjavil: »Preprost izračun pokaže, da monopolne loterije izplačujejo 50 do 60 % prihodkov za dobitke. Bruto dobiček je tako 40-odstoten.« Če imate torej 35, 40 % dobička in ne gre za davke 10 %, ta znesek znaša 4 % prihodkov. Če pa je na trgu večja konkurenca, prihaja do višanja izplačil za dobitke. Tudi na 80, celo 95 %. Če je bruto dobiček 5 %, bo za davke odvedeno le 0,5 % prihodkov. Za enak davčni prihodek bi ljudje morali igrati osemkrat več. Če želite povečati davčne prihodke na konkurenčnem trgu, bi morali ljudje igrati igre na srečo in športne stave od 10- do 15-krat več. Torej če se razumemo, kaj je pravni strokovnjak želel povedati, je, da z liberalizacijo dostopnosti do iger na srečo samo povečamo potrebo po še večjem igranju tistih, ki že igrajo. Spoštovani kolegice in kolegi, teh je relativno omejeno število. Ne glede na število ponudb in ponudnikov so to isti igralci, ki samo spreminjajo produkt; se pa ne povečuje število igralcev. Torej trg bo povzročil slednje, da z agresivnim oglaševanjem se bodo ti isti igralci, ti isti, ki so lahko zasvojeni ali pa ne, samo še bolj izpostavili svoji zasvojenosti. Torej s tem povečujmo možnost večje zasvojenosti; in to najverjetneje, to dokazujejo izračuni, najbolj ranljivih skupin, ker so te bolj podvržene igranju iger na srečo. Tu je vsa logika, dokazana s števili. Torej ni edina želja te panoge – in to dokazujejo vsi – samo in zgolj dobiček, tukaj so stranski učinki takšni, da lahko ta dobiček izničijo. In zato je potreben ta balans in ravnovesje v tej panogi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod poslanec, jaz mislim, da je to bila bolj razprava kot replika. Gospod Pogačnik, najprej, če želite repliko. Veste, da replike na repliko ni. [[oglašanje iz dvorane]] Ne, ne bom dal [[…]] Razpravo ima Vojko Starović. [[oglašanje iz dvorane]] Ja, postopkovno. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, res vas naprošam, da upoštevate Poslovnik Državnega zbora. Kolega pred mano je drastično kršil in zlorabil poslovnik, izkoristil je repliko za razpravo; in to ni v skladu s poslovnikom. In tudi glede na to, da je bila čisto napačna interpretacija replike na to, kar sem jaz imel, mi po poslovniku morate dati repliko na repliko.
Spoštovani gospod poslanec, res je, tako kot sem opozoril gospoda Nemca, da je bolj razpravljal, kot je bila replika na razpravo, ampak tega ne bom dovolil. Pred vami imamo razpravljavca Vojka Starovića in potem boste dobili besedo kot razpravljavec. Izvolite, gospod Starović.
Podpredsednik, hvala za besedo. Pozdravljeni, kolegice in kolegi! Jaz imam nekaj izkušenj s tega področja, saj sem bil eno leto v vodstvu igralnice Portorož, v kolegijskem organu, ki je bil za sanacijo takratne igralnice. In sem dodobra spoznal, kaj to pomeni in kaj se dogaja. In če pogledam ta 12. člen, ta amandma, ta v bistvu v popolnosti razkriva škodljivost, nesmiselnost tega zakona, ki je popolnoma nerazumen. Poglejte, mi vlagamo v to varovalko zato, ker vemo, da bo šel denar drugam. Kam bo šel denar? Kam bo šel denar? Tu zaslužen, z našimi ljudmi, z njihovo zasvojenostjo. Kam bo šel ta denar? Ven, drugemu. To je državniško popolnoma nesmiselno ravnanje. Igralnica Casino, ko je delovala, v svojem času je zgradila en kup stvari. Iz tistega denarja se je en kup stvari zgradilo, od Tartinijevega trga do obnove Gledališča Tartini, izgradnja Avditorija, celotne marine, aerodroma. En kup stvar se je zgodilo in še mnogo drugih, tudi Casino Portorož je bila tista igralnica, ki je ustanovila Hit Gorica in tudi Hit Gorica je naredil koristi po starem sistemu. Kakor kolega Pogačnik pravi, da v letih nazaj, od 2008 do2019, je bil manjši prihodek od igralnic. Pa zakaj je bil manjši? Zato, ker je že takrat bil sprejet nek zakon, ki je bil slab za igralništvo. Tisti zakon je bil sprejet čisto iz enega enostavnega razloga. Da so razrušili obstoječe dobre firme, da so omogočili drugim vstop; ker firme so pač vodili rdeči direktorji. In je bilo treba razrušiti, da so dovolili manjšim igralcem. Od njih ni [[…]], je upadel dohodek. Sedaj pa mislimo še tujcem dati tako občutljivo področje. Jaz se recimo z Levico v nekih stvareh sploh ne strinjam. Mi imamo obstoječi sistem, ki ga imamo in deluje, to je kapitalizem. In če smo državniki in če je to država, moramo skrbeti za lastni kapital. Moramo skrbeti za našo buržoazijo, če tako malo rečem, za kapitaliste, za sklade, za investicijske sklade je treba poskrbeti, da lahko domači investirajo, ne pa da gredo zadeve, dragi moji, v tujino. Poglejte, vse, kar ustvarimo, povprečje je, se deli tako. Kar ustvarimo bruto družbenega produkta, bi rekli, kako se ta deli, bruto govorim? Nekaj gre kapitalu, nekaj gre delu, tisti, ki ustvarjajo neposredno, ampak kapitalu gre 35 % in ta se še vedno povečuje. Ne mislite, da so to samo dobički, to je tudi amortizacija pa ostale stvari, ki štejejo zraven. Torej nam vse odteka, mi se odpovedujemo, mi delamo za druge, mi smo [[…]], kaj bi jaz rekel, kolonialna dežela zmeraj bolj postajamo na ta način, če prodajamo firme. Ali je glavno, da dobi nekdo provizijo, prosim vas lepo. Meni se zdi, da drugega razloga tukaj, razumnega, ni. Drugega razloga tu, razumnega, ni, razen da nekdo povleče provizijo od tega, da sprošča ta trg in spušča druge notri, da bodo odnašali denar iz naše države, iz naše Slovenije. In državni proračun naj zaradi tega prevzame breme financiranja športnih in humanitarnih organizacij. Pa kaj smo nori?! Resno, to je popolnoma nerazumno, moram povedati in poudariti še enkrat, popolnoma nerazumno. Mi moramo skrbeti za domači kapital. Kapital je tako koristna reč, da vam ne morem [[…]], brez sredstev ne moreš nič narediti. Če nimaš kapitala, ne moreš proizvajati. Samo moramo skrbeti za naš kapital, ne za tuji, lepo vas prosim. Država bi morala biti posvečena temu. Vse države so posvečene temu. Medtem ko so pri nas kupovali firme, ko so šle, ko smo jih prodajali, so šle investicijskim skladom, ki so [[…]]Recimo v Nemčiji je bilo prepovedano tem prodajati, mnogim takim – sumljivim, nepreverjenim in tako naprej. Sedaj pa zopet spuščamo nekoga v to. Ali veste, zakaj je bila portoroška igralnica tako uspešna in je lahko delala stvari, ki jih je delala v družbeno korist in v korist okolja? Zato, ker v Italiji ni bilo dovoljeno imeti več kot toliko igralnic in so Italijani prihajali k nam. Našim pa ni bil dovoljen vstop. Torej smo samo s tujim denarjem ta razvoj naredili, bi rekel. Poglejte, tako je bilo bolj razumno ravnanje kot današnje. Sedaj pa kar spustimo, kar spustimo, naj odnašajo denar! Kdo pride mimo – mimo, tako kot se je skoraj s hoteli zgodilo. In potem mi, ker nimamo lastnih investicijskih skladov, ki jih nismo razvili, potem ga ne moremo kupiti, potem mora država zraven skočiti z dokapitalizacijo, da rešimo pomemben del turizma. Poglejte, obnašajmo se odgovorno. Če imaš državo, ni smisel sistema v tem, da je glavno, da nosi profit, pa ni važno, komu. Je to kapitalizem. Kapital išče profit, ker drugače, če nima dobička, se ne more razvijati, se ne more debeliti, ne more rasti, ne more tehnoloških napredkov narediti, nič ne more; zato ga moramo podpirati. Je to koristna zadeva. Lepo vas prosim, ne podpirajte, da na naš račun se drug kapital debeli. Če hočemo imeti blaginjo v tej državi in če hočemo, da ljudje dobro živijo, da delajo in ustvarjajo, jim moramo pomagati, da to lahko delajo. Naredimo bolj prijazno državo domačemu kapitalu, bolj prijazno, ne samo [[…]]Je že tako zelo prijazna, čeprav nekateri razglašajo, ampak davčna obremenitev kapitala pri nas je deleč izpod povprečja Evrope, tako da smo prijazni precej. Ampak na ta način, da nismo dopustili rasti investicijskih skladov, tvorjenje skozi pokojninske sklade, skozi zavarovalniške in tako naprej in skozi množično [[…]]25 milijard evrov imamo na bankah, pa ne naredimo enega, tako kot smo mi predlagali, en sklad – lahko bi bil turistični, pa tudi en sklad – infrastrukturni, ker bi zbirali ta denar, obveznice od ljudi, ki nimajo kam dati denarja, ker banke ne prinašajo več. In bi imeli sredstva za izgradnjo, za modernizacijo železnic in za razvijanje turizma. Ampak ne, tudi v turizmu, ker esencialni del turizma je ta turistična ponudba – igre na srečo, ker naj ne bi bile tam, kjer ljudje stanujejo, ampak to naj bo tam, kamor gredo na počitnice pa tako naprej, da se jim to ponudi. Sedaj pa to pred vsaka vrata in še tujce bomo zraven spustili. Res noro, ne vem, kaj se gremo. Kaj hočemo bankrotirati?! Hočemo postati res kolonialna država, čisto, in bomo tukaj Slovenci samo še hlapci, ko bomo delali za tuji kapital, ali kaj? Ne vem, v katero smer gremo. Kdo to lahko zagovarja, kateri odgovorni politik? Očitno, jaz ne vidim drugega razloga, resno ne vidim drugega pametnega razloga razen osnovnega principa, da nekdo pri tem zasluži. To je tisto, kar prihaja – njihovi prijatelji, njihovo okolje. Ne vem. In tudi to zagovarjam. Tudi kolega Pogačnik, ki se rad pri tej temi oglaša, jaz vem, da se na finance razume in je to debato čisto dobro razumel, za kaj gre. Moramo biti tukaj kritični in moramo biti državniško odgovorni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Marko Pogačnik. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Kolega Starović, v zadnjih desetih letih, kar se je prodalo državnega premoženja, ga je prodala vlada, katero je vodila vaša stranka ali v kateri je vaša stranka sodelovala. Glede te zadeva glede prodaje državnega premoženja pa odliva kapitala v tujino se morate prvo vprašati pri sebi. Druga zadeva, kolega Nemec, napačno ste me razumeli v zvezi z monopolom. Jaz govorim o privatnem monopolu, ponavljam – privatni monopol. Vem, da obstaja duopol v Sloveniji, prepričan sem pa, da v Evropi ali v Evropski uniji ni privatnega monopola, tako kot ga imamo na področju športnih stav v Sloveniji. Poglejte si lastniško strukturo Športne loterije; in to je privatni monopol. Prepričan sem, da tukaj obstaja večji nadzor s tem zakonom. Prihodki, glavnina igralcev se je verjetno umaknila v tujino, razlogi so verjetno večplastni od ponudbe. Se pa v enem delu strinjam z vami, kolega Nemec. Če bomo poskušali vse te igralce, ki igrajo v tujini, privesti nazaj v Slovenijo, da bodo igrali v Sloveniji, verjetno ne bo dovolj samo sprememba tega zakona, ki ga imamo danes na mizi. Ta zakon bo vsekakor pripomogel k temu, prepričan sem pa, da za vrnitev igralcev v Slovenijo, vsaj na področju športnih stav, bo treba spremeniti predvsem to davčno zakonodajo pa obremenitev tako imenovanega davka na srečke, ki je v primerjavi s tujino nenaklonjen, nekonkurenčen; ali pa še izboljšati to regulativo. Danes v Sloveniji dejansko se lahko priklopite na vsako internetno stran, igrate in s tem se odpira odliv denarja v tujino.
Hvala lepa. Razprava, gospod Nemec. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Meni je po tem zadnjem izvajanju še toliko manj jasno. Strinjam se, da je na področju davčne zakonodaje lahko mogoče optimizirati stanje v igralništvu, in ne vem, zakaj tega ne naredite. To je recimo morebiti lahko rešitev za novogoriški Hit, ne da spreminjate licenciranje; govorim o kakovosti izvajanja storitev, ali pa da pripravljate teren za nekega kupca, kot v primeru zeta Orbana, kot beremo v medijih v primeru Sava Turizem, ampak z davčnimi olajšavami ali prilagoditvami bi lahko dejansko uredili ta trg. Ampak tega ne nagovarjate v tej spremembi zakona. Ta sprememba zakona, kot že rečeno, je nastala v izjemno čudnih okoliščinah. Namreč leto pa pol spremljamo dogajanje glede priprave te spremembe zakona in vam bom prebral, kaj je v Sobotni prilogi 27. 11. povedal Borut Sever iz Nacionalnega sveta invalidskih organizacij glede priprave tega zakona. Poslušajte me dobro: »V javni razpravi je bil en zakon, h kateremu smo dali svoje pripombe, ki niso bile prav korenite; in te so bile upoštevane. Do zadnjega trenutka je bil na spletu objavljen tak predlog zakona, potem pa,« pozor, »je čez noč v državni zbor prišel povsem spremenjen predlog zakona, ki je posegel v odprtje trga in spremembo višin koncesij, kar pa za nas ni sprejemljivo.« Torej to je tisto, kar mi problematiziramo ves čas in na kar opozarjajo tudi konkretno interesne sfere, ki se dotikajo sprememb tega zakona. Vi ste pripravljali en zakon nam na očeh, h kateremu smo dajali svoje predloge, potem pa je Vlada vložila popolnoma drugačen predlog v postopek v Državni zbor in izločila do takrat vse aktivnosti vključujočih deležnikov ali pa tistih, ki bi morali biti vključujoči deležniki v pripravi tega zakona. O tem govorim, spoštovani. Zato govorimo o potencialnem lobističnem zakonu, kajti na tak način, ko se pripravlja tako korenite spremembe, ki ne posegajo samo v prodajo Hita iz Nove Gorice, ampak posegajo v odvisnost, posegajo v morebitno poslovanje oziroma v poslovanje ne samo ponudnikov, ampak posledično tudi humanitarnih, invalidskih in športnih organizacij. Vi, ki ste ta predlog skrili pred očmi javnosti, ste ga dali v postopke, in to na način, da bi se kakršenkoli deležnik lahko vključil v sam proces. Jaz resnično upam, da bo Državni svet držal obljubo o vetu, tako kot je bila izrečena obljuba v tem državnem zboru. Zaradi tega, ker o invalidih nič brez invalidov. In vi ste brez invalidov, brez športnikov in brez humanitarcev posegali v njihovo delo oziroma stabilno financiranje. In kot rečeno, ni edini pogoj dobičkonosnost te dejavnosti. Na to opozarjajo mnoga sodišča, in to celo sodišča, ki dejansko razumejo trg, svobodo trga in delovanje svobode trga, kot ga poznamo v svobodnem svetu. Ampak Romana Dernovšek iz Loterije Slovenije je povedala, da danes imajo igralci loterijskih iger na srečo na voljo ponudbo, ki jo imajo v največjih in najbolj razvitih državah Evrope. Spremembe bodo ponudbo poslabšale, celo sodišče, ki je siceršnji glavni varuh svobode konkurence na tem področju, v več sodbah meni, da za trg loterijskih iger več ponudnikov ne prinaša boljše, temveč slabšo ponudbo. Spoštovani, odgovarjam vam na vaše navedbe. Prinaša bolj zasvajajoče igre in slabše varstvo potrošnikov, prinaša nižje obsege zbranih koncesijskih sredstev in nižje davke od višjih dobitkov za občine, dobički pa se prerazporedijo k zasebnim prirediteljem. In vi, spoštovani, kot predstavnik Evropske ljudske stranke, čeprav SDS imam osebno za populistično stranko, očitate socialdemokratu, ali je ta ponudnik privatnik ali je pa državni, in problematizirate lastništvo v panogi, ki je do zdaj dobro regulirano in imajo največ ravno športniki, humanitarci in invalidi, ne pa posamezniki, ki imajo v lasti to podjetje. Na nek način smo v čudni situaciji, ko sem jaz tisti, ki zagovarjam zdajšnji položaj, ki je lastniško strukturiran na način, da v bistvu omogoča stabilno financiranje; in to poudarjajo praktično vsi v svojih izjavah. Vi pa problematizirate lastniško strukturo, ker da bi morala biti v celoti državna, če sem prav razumel. Ampak spreminjamo nekaj, kar dobro teče, kar laufa, po domače povedano, in ni treba posegati, razen če ima kdo – in v tej vladi smo že večkrat zasačili nekoga, ki ima neposredni interes – tudi v primeru svoj zasebni ali pa osebni interes. In to kaže na to. Tudi, kot že rečeno, predstavnika Nacionalnega sveta invalidskih organizacij sem izpostavil, kajti on je bil tisti, ki je obelodanil način priprave te spremembe zakona, ki ni narejena na transparenten način, to vemo vsi. In ko se nekaj dela na netransparenten način, se dela z namenom, da se dosega svoje lastne cilje, ne pa družbenokoristne cilje, kot vidimo ob tej spremembi. Torej ni argumenta in tudi zmanjšan obseg posla ali pa trga ne pomeni, da je treba uničiti vse in da je treba dejansko onemogočiti stabilno financiranje tako ranljivih skupin, kot so invalidi ali pa humanitarci oziroma tisti, ki so potrebni humanitarne pomoči, da športu, ki je nam vsem tako ljub in je edina panoga v naši državi, ki nas dejansko povezuje, onemogočimo stabilno in nadaljnje financiranje, vsaj v takšnem obsegu, kot so ga zdaj poznali. Tudi rešitev v smislu priprave tega amandmaja s strani vladne koalicije samo govori o tem, da je predlog zakona slab. Zakaj? Ker po normalni kmečki pameti ne spreminjaš zakona in mu kot varovalo dodeliš možnost soudeležbe ali pa participacije iz proračuna v primeru izgub ali pa zmanjšanih prihodkov. To pove, da v bistvu dvomite o tem, da je zakon dober, in da v bistvu interesnim sferam zagotavljate podobno financiranje. To je slab zakon. Zakon mora biti samozadosten v smislu svojih virov financiranja, v tem primeru pa v bistvu samo pritrjujete temu, kar govorimo že ves čas, da je zakon nekonsistenten, in še bolj spodbujate sum, da gre za tipičen lobistični zakon. In v primeru, če bomo deležni četrte Janševe vlade, sem prepričan, da boste posegali na področje tako senzibilnega segmenta naše družbe, kot je področje iger na srečo, na način, da boste sprostili trg, razkosali Hit, prodali igralniški del enemu turizmu, bogsigavedi komu turistični del; in dejansko uničili panogo, ki je od poznih osemdesetih let generirala ne samo goriško regijo ali pa primorsko regijo, ampak praktično turistične centre na področju Republike Slovenije. Govorim o Bledu, govorim o Portorožu, govorim o Rogaški Slatini in centrih, kjer so prisotni večji igralniški ponudniki tudi posebnih iger na srečo. Torej nesprejemljivo, nedopustno, nemoralno in negospodarno, torej absolutno po vseh kriterijih predlog zakona, ki ga je treba zavrniti. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Repliko ima mag. Marko Pogačnik. Izvolite.
Predsedujoči, hvala za dano besedo. Kolega Nemec, vi berete vsa ta sporočila invalidskih organizacij in vsega iz meseca novembra 2021. Tudi v koaliciji smo se teh pripomb zavedali. In zaradi tega je bil tudi pri drugem branju sprejet in podprt amandma, ki določa minimalno stopnjo koncesijskih dajatev. Danes tega v obstoječem zakonu ni. Ne piše, kolikšne so minimalne koncesijske dajatve. Mi smo s tem popravili, tudi dali to minimalno višino koncesijskih dajatev. S tem se je to tveganje, ki ga vi non-stop [[…]]ponavljate in berete stara sporočila iz leta 2021, bi rekel, netočna in ne držijo. In tudi z današnjim amandmajem, ki se pripravlja, se v ta sistem dodatno vzpostavlja varovalka. In če bi vam bilo res toliko za zaposlene in za delavce, potem bi verjetno zakon o spremembi dohodnine podprli. Ste ga zavrnili in s tem Socialni demokrati zavrnili tudi višje plače zaposlenih. Žal, na srečo je pač koalicija zakon o spremembi dohodnine sprejela. Dejstvo pa je, da marsikatera panožna organizacija, športna, podpira odprtje področja športnih stav. In tudi eden izmed vidnejših članov Socialnih demokratov, predsednik ene izmed panožnih organizacij, podpira odprtje športnih stav, tudi javno. In javno je izrazil zadevo, da športne zveze iz leta v leto dobivajo manj sredstev.
Hvala lepa. Razpravo ima Vojko Starović. Se opravičujem, gospod Starović, ali ste želeli repliko prej? [[oglašanje iz dvorane]] Okej, izvolite, se opravičujem, ker sem razumel, da je razprava. Izvolite.
Okej, hvala lepa, predsedujoči. Zopet bom ponovil neko zadevo, zelo preprosto, mi moramo skrbeti za kapital, da ostane v domačih rokah, ker potem tako tudi ostane dohodek, pritoki, prilivi od kapitala. To je pomembno. To so naši [[…]], to so hoteli, to so tovarne, to so stroji, to je vse, kamor je vložen nek denar, da proizvaja novo vrednost. Razumete? Tako je to v tem gospodarstvu, ker brez kapitala ne gre. Jaz vidim v kapitalu zelo pozitivno stvar, ker je sposoben ustvarjati novo vrednost. En proizvodni faktor je delo, drug proizvodni faktor je kapital in skupaj proizvajata. Jaz si drugače ne znam predstavljati nekega rezultata. Po drugi strani moram pa to reči, da podtikanje v tej razpravi, kdo je prodajal, se je treba pred vprašanjem, kdo je prodajal, vprašati, kdo je zapravil. Mi smo v prvi Janševi vladi šli od zadolžitve leta 2004, cela država je bila, skupaj, vsa Slovenija je bila zadolžena za 17 milijard, to je vse skupaj – državni proračun in občinski proračuni in finančne organizacije, banke in tudi firme. Smo skočil do leta 2008 na 42 milijard. Ljudje božji, več kot enkrat. In potem je bilo to treba popravljati. In to je bilo treba popravljati. In potem v drugi Janševi vladi s prociklično politiko, ker smo bili v krizi, je ta z restrikcijami v javni porabi, na srečo se to ni zgodilo zdaj v tem mandatu, da je sprostila, ampak prej z restrikcijo, ko ni bilo vlaganja v javne investicije, pokojnine so se krčile, vse se je krčilo, je to prociklično, torej z dejanji, ki so še podpirala krizo, smo globlje tonili. In to je bilo treba rešiti. Mi smo bili pred bankrotom. Hvala bogu se je takrat vlada zamenjala in smo rešil in smo šli nazaj v pozitivno. Je bilo pa treba marsikaj prodati; in to pod strogim nalogom in jasno direktivo Evrope, ne po želji takratne vlade. Zdaj pa ne vem, zakaj je zdaj, v tem času treba prodajati tržišče tujcem. Resno ne vem in mislim, da je to izredno škodljiv zakon, izredno, ki nas bo še stal. In če zdaj meša moj kolega, bom pa še jaz malo zmešal. Zakon o dohodnini, onim ta spodnjim naj prinese, prinesel bo pa v proračun še stalno luknjo, 800 milijonov, torej skoraj milijardo, zato je treba gledati. Silno neodgovorno obnašanje do proračuna in s tem členom ta proračun še dodatno obremenjujemo. Pa fantje moji, ali smo resni?! Jaz mislim, da se obnašamo zelo zelo nedržavniško in zelo zelo neodgovorno. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Repliko ima mag. Marko Pogačnik. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Kolega Starović, mešate hruške in jabke[Knjižno jabolka, narečni izraz v odzivu na izvajanje mag. Marka Pogačnika v nadaljevanju uporabi Vojko Starović.] v zvezi z dolgom države. Res. In to smo vam že desetkrat povedali, ampak vi tudi enajstič ne razumete, kaj je dolg države pa kaj je skupni dolg in podjetij in državljank in državljanov Republike Slovenije. In če je bilo obdobje leta 2007 pa 2008 bum stanovanjskih kreditov in vsega, so bili državljani in podjetja bolj zadolžena. Janševa vlada v prvem mandatu, med letom 2004 in 2008, je tista vlada, ki je doslej Slovenijo najmanj zadolžila.
Hvala lepa. Razpravo ima Matjaž Nemec. Izvolite.
Se bom iz dohodninske politike vrnil k igram na srečo, če mi je dovoljeno, spoštovani predsedujoči. Rečeno je bilo, da sem sam izpostavljal besede relevantnih deležnikov, ki niso bili vključeni v postopke priprave te spremembe zakona, kajti vsi moji citati naj bi segali v leto 2021. Ampak kakorkoli že, če se vrnem v svoje citate in v čas priprave tega zakona, naj vam preberem še eno izjavo, in sicer od svetovno znane organizacije, ki bdi nad transparentnostjo, to je Transparency International, ki je v svoji izjavi iz dne 1. 12. 2021 izpostavila slednje: »Zaradi dvomov v transparentnost postopka oblikovanja predloga zakona pozivamo poslance člane Odbora za finance, naj se pred glasovanjem o vsebini dodatno prepričajo in zahtevajo več informacij o okoliščinah nastanka takšnega predloga.« Od takrat, spoštovani kolega Pogačnik, se praktično ni spremenilo nič; razen to, da ste pripravili amandma, ki bi ublažil negativne posledice tega zakona v primeru zmanjšanih prihodkov, in to samo enemu od treh delov segmentov, torej FIHO. Gre za humanitarne organizacije oziroma invalidne organizacije, se opravičujem. Dveh segmentov se niste dotikali. In še ta, invalidne organizacije so se kljub amandmaju izrekle za to, da je ta zakon nesprejemljiv. Torej imamo netransparentno pripravo zakona. Oziroma še več, imamo prvotno pripravljen osnutek spremembe zakona, ki ni bil v takšni obliki, kot je bil javno najavljen, vložen v Državni zbor. Kasneje se je odbijalo vsakršno javno razpravo z deležniki, ne samo v Državnem zboru, ampak z deležniki, na katerih življenje neposredno vpliva ta nerazumni predlog, tako na področju klasičnih kot posebnih iger na srečo. Torej konkretno vplivate na delovanje podjetja, kot je Hit, in po drugi strani na segment športnih stav, Športne loterije, dejansko z odprtjem tega trga, kot ga poznamo v državah južno od nas, ne pa zahodno in severno. Seveda z vsemi vplivi na zasvojenost in na manjšo učinkovitost nadzora; s tem ko dostopnost omogočate, kot pravite vi, ne samo na pumpah, ampak v tako imenovanih stavnicah in kladionicah, pri čemer gre za popolnoma drugo filozofijo privlačnosti, to sem vam pa tudi že omenil. Rekli ste, da je tudi nekje nekdo, ki pa pritrjuje temu. Spoštovani kolega Pogačnik, jaz vam bom počasi prebral relevantne deležnike. In to niso vsi, ker imam goro papirjev, dopisov, relevantnih, in bom samo nekatere izpostavil – z imeni in priimki; ne pa nekdo nekje nekoč. Zveza invalidnih društev Slovenije – Društvo Vita za pomoč po nezgodni poškodbi glave, Zveza društev civilnih invalidov vojn Slovenije, Zveza delovnih invalidov Slovenije, Združenje invalidov, svet delavcev Casino Portorož, svet delavcev Hitovih casinojev, Zveza društev slepih in slabovidnih Slovenije, Zveza Sožitje, Društvo distrofikov Slovenije, zveza za invalide Republike Slovenije, Društvo za kronično vnetno črevesno bolezen iz Kliničnega oddelka za pediatrijo, Združenje mestnih občin Slovenije, Združenje invalidov Forum Slovenije, Karitas, Zveza društev gluhih in naglušnih Slovenije, Športna loterija, Združenje mestnih občin Slovenije, Olimpijski komite, komisija Državnega sveta, katera je napovedala veto, Loterija Slovenije, Mestna občina Nova Gorica. Naj dodam še evropsko zvezo loterij ter še mnoge druge, ki jih ne bom ponovno našteval, in izjave, ki so bile dane lanskega leta, ko je bilo vloženo, in letošnje leto, ko je razprava potekala v Državnem zboru. Kljub mnogim pozivom k umiku iz tega zakona se je umaknil le minister, ki ga sploh ne vidimo pri zagovarjanju tega zakona, ki ga je sam pripravil brez deležnikov; z vtisom, da je pripravljen za točno določenega ponudnika, ki bo dejansko posegal tako na posebne kot na klasične igre na srečo. Verjetno bo posebne z nakupom Hita ali katerega drugega slovenskega, mogoče celo državnega podjetja, kot je Hit, in z vstopom na trg, ki je v večini evropskih držav, naprednih držav reguliran, strogo reguliran. In to, kot sem že rekel, tudi na račun evropskega sodišča, ki se praktično z monopoli ukvarja in spodbuja liberalizacijo določenih trgov ter opozarja, da gre za specifiko zaradi zasvojenosti in negativnih učinkov, ki jih ima lahko ob neprimerni regulaciji tovrstna panoga v družbi. Torej vse manj oziroma nič argumentov ni, če želimo ostati urejena država na tem področju, ki ima ne samo težave, ampak tudi koristi s to panogo, ki jo skupaj razvijamo že praktično 40 let, in smo bili vodilni v tej panogi. Na našem območju se ta panoga praktično umika nekaterim drugim velikanom, ki so bili še 30 ali 40 let pravi palčki v primerjavi z našimi ponudniki. Torej gre za razgradnjo panoge, ki je ne samo spodbudila razvoj regije, kot je goriška regija, ampak v najboljših časih prispevala skoraj 2 %, govorim samo o Hitu, v najboljših letih prispevala skoraj 2 % v slovenski proračun. Razočaran sem nad tem, nad izgovori in zagovori netransparentne priprave in vključevanja deležnikov pri spremembi tega zakona, z izjemno konfliktnostjo rezultatov, ki jih imamo moč primerjati ne samo v državah, južno od nas, torej Hrvaški, Bosni in Srbiji, ampak tudi na Češkem, ki so imeli to istovrstno izkušnjo z liberalizacijo trga, in danes govorijo samo ali pa pretežno o negativnih posledicah takšnega ravnanja, ki je neodgovorno, ki ustvarja občutek lobističnega zakona s točno določenim namenom takšnega početja, netransparentno, hitro, brez javne razprave, brez analize negativnih učinkov, s tem da vsi tisti, ki so deležniki, ki dobivajo denar s tega naslova, ki se financirajo s tega naslova, govorimo o humanitarnih, o invalidskih, o športnih organizacijah, o evropskem združenju loterij, so izrecno proti temu, tako kot lokalne skupnosti in sindikati v sektorju igralništva. Razen – se opravičujem – mnenja Ministrstva za finance, ki je pozitivno, in izrečenega mnenja s strani predstavnika Poslanske skupine SDS ni nikogar danes tukaj, ki bi kakorkoli zagovarjal takšno početje. V enem delu sem razumel v stališču poslanskih skupin, da bosta Desus in Nova Slovenija podprla to spremembo zakona, ampak ni nikogar, ki bi si upal srečati z deležniki in zagovarjati to, kar počnete danes v tišini in na netransparenten način v Državnem zboru. O netransparentnosti pa govorim zaradi priprave zakona, ki je bila odmaknjena od interesne javnosti. Torej gre za agresiven poseg Vlade v panogo, ki je izjemno občutljiva, ki prinaša ne samo pozitivne, ampak tudi negativne posledice; in s tem izpostavljate predvsem ranljive skupine, kot so invalidi, športniki v enem delu, ter seveda humanitarci. Hvala lepa za besedo.
Hvala lepa. Postopkovni predlog ima Dušan Šiško. Jaz se vam, poslanec, opravičujem, prej sem vas prepozno videl, da želite postopkovni predlog. Izvolite.
Predsedujoči, ni se treba opravičevati. Vendar sem pa pogrešal takoj po stališčih, ko se je začela razprava o amandmajih, ni nobeden sprožil, da bi videli, kdo bo vse razpravljal, zraven tega potem smo imeli pingpong. Dobro, da tukaj kolega Vojko ni mreže tam do zvočnika naštimal pa mrežico, ker sta si tako kolega Pogačnik kot kolega Nemec kar žogice podajala, saj nihče drug ni prišel na vrsto. Enkrat je Vojko pa še Jože nekaj povedal. To hočem povedati, da bi bilo priporočljivo v bodoče, da sprožite listo pa se naj prijavljajo. Hvala.
Hvala lepa. Moram reči, da imate prav. Sproti so se prijavljali in jaz sem si sproti beležil, kdo želi razpravljati. In tudi sproti so dobivali besedo, seveda tisti, ki so pa želeli repliko in bili upravičeni do nje, so jo tudi prejeli. Vojko Starović želi besedo. Razprava ali [[…]]? Izvolite, gospod Starović, razprava.
Hvala za besedo. Jaz, ko mešam jabke pa hruške, kakor se moj spoštovani kolega izraža, bi povedal samo zato. Jaz sem povedal skupno zadolženost, da se bomo razumeli, da mu jasno povem, za kaj gre, ker on očitno [[…]]saj razume, ampak noče razumeti. Če so bili gospodinjstva, finančne organizacije, država toliko zadolženi in če bi banke propadle in šle v bankrot, bi vsa tista stanovanja, ko so bili krediti – odgovor na tvoje, kolega –, bi šle vse zadeve, to je nevarnost, bi šle vse zadeve [[…]] [[oglašanje iz dvorane]]
Spoštovani gospod poslanec, se opravičujem, da vas prekinjam. Gospod Pogačnik, do sedaj sem dovolil široko razpravo, čeprav razpravljamo o amandmaju. In vsi so razpravljali zelo široko in to bom dovolil tudi gospodu Staroviću. Izvolite. Nadaljujte. [[oglašanje iz dvorane]] Boste dobili, ko konča. [[oglašanje iz dvorane]]
Nimaš, ko jaz govorim.
Izvolite, gospod Starović.
Poglejte, kaj se bi zgodilo. Če gredo banke v bankrot, kaj se zgodi? To je stečajna masa in gre vse skupaj v stečaj. In potem bi vsa tista stanovanja, ki so jih Slovenci nakupili, šla v prodajo. In navsezadnje je Družbo za upravljanje terjatev bank – dajte ga ušutkati, tega – Družbo za upravljanje bank je ustanovila takratna vlada, Janševa vlada, ker se je vedelo, da ne bo drugega izhoda, ker je vse skupaj nekam šlo. Potem smo samo nadaljevali, da ne bomo mešali zadeve, hruške pa jabke, kakor govori kolega. Pa še enkrat. Mi moramo, bom še enkrat poudaril, pri tej zadevi, da mi ne branimo našega državnega proračuna, javnega proračuna, da gre denar tistim zasebnikom, ki ga bodo odnašali ven od naših ljudi, je točno ta amandma in o tem govorim. In meni je hudo. Recimo danes preberemo, pa da boste razumeli, ne bom nič narobe rekel, o Pipistrelu, ker moj prijatelj Boscarol je v redu. Ampak mi smo subvencionirali njegov razvoj in Evropa – in on v Ameriko proda. Ima čisto prav, ampak zakaj mi ne zahtevamo, ne branimo našega kapitala, če smo vložili, da poravna, kar je bilo vloženo. Evo, to je razmišljanje. Mi moramo skrbeti za naš kapital, za našo sposobnost proizvajanja. In ne tega razprodajati, lepo vas prosim. Obnašajmo se odgovorno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden dam postopkovno mag. Marku Pogačniku besedo, želim resnično opozoriti vse tiste, ki boste še razpravljali, da bom ravnal skladno z drugim odstavkom 75. člena. Danes govorimo pri tej točki o amandmaju in zato opozarjam vse predhodno, da bom izključno ravnal tako, kot veleva poslovnik. Gospod Pogačnik, izvolite. Postopkovno imate? Razpravo, gospod Marko Pogačnik.
Ja, spoštovani predsedujoči, hvala za dano razpravo. Ampak poglejte, saj eno rdečo nit vodenja seje morate imeti, spoštovani predsedujoči. Ne moremo pa zdaj se pogovarjati, ne vem, če imamo Zakon o igrah na srečo, tukaj se pogovarjamo pa o dolgu Slovenije pa o bankah. To pa vas naprošam, da ne pustite. Ta točka traja že kar nekaj časa in pričakujem, da bo širina razprave tudi od zdaj naprej takšna, kot je bila od začetka. Poglejte, kolega Nemec. Odprtje področja športnih stav je tudi severno od Slovenije, ne samo južno. Spoštovani kolega Nemec, zaradi obstoječe zakonodaje ima marsikateri športni kljub, ki nastopa v evropskem tekmovanju, težave. Težave imajo zaradi tega, ker nastopajo na evropskih tekmovanjih, katerih glavni sponzorji so športne stavnice. In ko je tekma v Sloveniji, te lige, tega tekmovanja, katerega sponzorji so športne stavnice, če jih oglašujejo, kar jih v protokolu v ligah, v katerih igrajo, morajo, dobijo v Sloveniji kazen. In tega ni malo. Kar nekaj mednarodnih tekmovanj je pod okriljem ali pa sponzorstvom tujih športnih stavnic, v katerih ligah, tekmovanjih nastopajo slovenski klubi; in zaradi tega dobijo kazen. To pomeni, da se zmanjšuje proračun športnih klubov. In po mojem vedenju Hokejska zveza Slovenije, katere predsednik je vidni član Socialnih demokratov, je podprla odprtje športnih stav in tudi javno povedala, da Hokejska zveza dobiva bistveno manj sredstev v zadnjih obdobjih. Mislim, da je tudi Košarkarska zveza podprla, vrsto nogometnih klubov je podprlo ali pa pozdravilo odprtje trga.
Hvala lepa. Gospod Pogačnik, prosim, da me poslušate, najprej opozorilo. Moj predhodnik je odprl razpravo o tem amandmaju, razprava je bila zelo široka in jaz nisem želel nič spreminjati in sem to samo nadaljeval. Toliko v vednost. Gospod Nemec, ste želeli razpravo? Okej. Koliko časa imate še? Izredno malo. Pravzaprav nič, ste že v minusu. [[oglašanje iz dvorane]] Glejte, ste že minus 6, ne, ne, je že minus. Sprašujem, ali želi še kdo razpravljati. Gospod Matjaž Nemec, nimate več časa na razpolago. [[oglašanje iz dvorane]] Glejte, ampak vas vnaprej opozarjam, da vam bom izrekel opomin, če boste postopkovno uporabili za repliko. Vnaprej vas opozarjam. Izvolite, postopkovno.
Spoštovani podpredsednik, jaz sem povedal vse, kar je. Se oglašam zato, da se odpovem postopkovnemu predlogu. In jaz resnično prosim vse deležnike, da se ne obnašamo kot otroci, povedano je bilo vse. Se vam zahvaljujem za vaše dobre namere in razpravo in vsem bi želel, da ne potrdite tega zakona. Hvala lepa, podpredsednik.
Hvala lepa. Ne bom kompliciral. Sprašujem, če želi še kdo razpravljati. Boštjan Koražija ima besedo, razpravo. Škoda, da niste še malo počakali.
V redu. Še gospod Černigoj je želel razpravljati prej? Ne. V redu. Zadeva je takšna, saj v bistvu so že prej vsi razpravljavci bolj ali manj izpostavili glavne probleme tega zakona, jaz bi pa rad izpostavil eno drugo dejstvo, da proti temu zakonu so humanitarne organizacije, kot Karitas in Rdeči križ in tudi Slovenska škofovska konferenca. In dejansko bi pričakoval, da bodo vsaj s strani NSi [[…]], gospod Pogačnik je vsaj razpravljal in nam [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Splošna razprava je.
Spoštovani gospod poslanec, če ste me poslušali, sem rekel, da bom uporabil poslovnik ne glede na to, da je bila prej odprta splošna razprava. Želim, da govorite [[…]]
Ne vem, prej ste dali vsem splošno razpravo, meni pa ne, ne razumem.
Sem opozoril, ker so zahtevali od mene, da spoštujem poslovnik.
Ampak oni so lahko splošno razpravljali.
Z vami ne bom razpravljal. Jaz vodim sejo, jaz sem odgovoren za postopek, ki ga peljemo. Če želite razpravljati o amandmaju, ki je vložen, imate besedo. Če ne, pa bom ravnal tako, kot veleva poslovnik. Izvolite, imate besedo.
Dejansko proti temu zakonu, kot že prej rečeno, je Slovenska škofovska konferenca in se bom kar lotil prvega amandmaja oziroma k 18. členu.
Gospod poslanec, očitno niti ne veste, pri kateri točki smo. K zakonu je vložen en amandma k 12. členu.
V redu. Se odpovedujem razpravi.
Okej, hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Gospod Černigoj, vljudno prosim. Končali smo z razpravo o amandmaju, o katerem bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v sredo, 23. marca 2022, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DRŽAVNEM TOŽILSTVU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina štirinajstih poslank in poslancev s prvopodpisanim Branetom Golubovićem. Predlog zakona je kot matično delovno telo na 36. seji 17. februarja 2022 obravnaval Odbor za pravosodje. Ker po končani razpravi odbor členov predloga zakona ni sprejel, je bila druga obravnava predloga zakona na tej seji delovnega telesa končana. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Dušan Šiško. Izvolite.
Lepo pozdravljeni, predsedujoči in vsi ostali! Predlagatelj obravnavanega zakona je želel nadgraditi evidenco o opravljanju pripravljenosti in dežurstva ter evidenco delovnega časa državnih tožilcev s podatkom o nazivu državnega tožilca. Dejstvo je, da se osebni podatki morajo obdelovati v najmanjši možni meri, zaradi tega podatek o nazivu državnega tožilca ni potreben. Vsebina novele zakona ni povsem jasna, ni jasno, čemu spreminjati ureditev, ki je dobra in na katere pomanjkljivosti ni opozarjal prav nihče. Verjetno niti predlagatelj ne ve čisto točno, zakaj je pripravil to novelo. Na matičnem delovnem telesu pa je pojasnil, da je novelo zakona pripravil z namenom, da se odpre razprava o evropskih delegiranih tožilcih. Gre za določene manevre, ki so nepotrebni, in gre za zlorabo zakonodajno-pravnega postopka. Stališče Slovenske nacionalne stranke je, da je inštitut evropskega tožilca nepotreben. Gre za napad na suverenost pravosodja v posamezni državi. Prav tako določene pametne države članice EU niso uvedle evropskega tožilca in tako s svojimi predstavniki ne sodelujejo v tem organu. V Ustavi Republike Slovenije imamo v 35. členu državnega tožilca, zato bomo v Slovenski nacionalni stranki vztrajali, da ima pristojnost nad pregonom kaznivih dejanj v naši državi izključno državni tožilec in ne evropski. Se pa na ministrstvu ve, na željo katerega pravosodnega ministra smo pristopili v sistem evropskega tožilstva. Na tem mestu želim poudariti, da si prizadevamo, da je organ pregona kaznivih dejanj strokoven. To je edino merilo, po katerem mora tožilec postopati. Velikokrat se zgodi, da prav zaradi napak tožilstva in policije zadeve na sodišču ne doživijo sodnega epiloga. V javnosti se pokaže s prstom na delo sodišč, čeprav gre za nedopustne strokovne napake državnega tožilstva. Seveda se te napake pojavijo v veliki meri, tožilstvo že vrsto let opozarja na kadrovski primanjkljaj. Vlada bi morala poskrbeti za to, da bi bilo za delo na tožilstvu več zanimanja, tudi na način, da bi razpisala več prostih delovnih mest plačanega pripravništva. Tako bi prišli do strokovnega kadra, ki bi dolgoročno tudi ostal v tej inštituciji. Ocenjujemo, da je tožilstvo trenutno šibko, tako kadrovsko kot tudi strokovno, zato bo morala biti naloga naslednjega pravosodnega ministra predvsem ukvarjati se s to problematiko. Dobro bi bilo, da bi bil bodoči pravosodni minister iz vrst tožilcev zaradi poznavanja problematike. Zaključujem z mislijo, da je v celotni verigi kazenskega postopka najbolj šibek člen prav tožilstvo.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Dejan Kaloh. Izvolite.
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi! Predlagatelj je s spremembo zakona predlagal določitev zakonske podlage za vsebino evidence pripravljenosti, ki bo poleg ostalih podatkov vsebovala tudi naziv državnega tožilca v pripravljenosti kot nujno sestavino. V Slovenski demokratski stranki se pridružujemo mnenju Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki opozarja, da so v oceni stanja in razlogih za sprejetje predloga zakona kot predmet urejanja navedene tudi vsebine, ki jih predlog zakona v nadaljevanju sploh ne ureja. S predlagano novelo ZDT-1F se namreč zgolj dopolnjuje nabor podatkov, ki se vodijo v evidenci o opravljanju pripravljenosti in dežurstva ter evidenci delovnega časa državnih tožilcev. Predlagana sprememba četrtega odstavka 44. člena ZDT-1 je do te mere pomanjkljivo obrazložena, da iz obrazložitve ni mogoče razbrati niti razlogov, ki narekujejo širitev nabora podatkov v obeh evidencah. Zaradi tega je kršeno načelo obdelovanja najmanjšega obsega podatkov, kar pomeni kršitev 38. člena Ustave Republike Slovenije, ki seveda določa to vrsto osebnih podatkov. V Slovenski demokratski stranki smo mnenja, da zbiranje podatka o nazivu državnega tožilca za uresničitev namena, zaradi katerega se obe evidenci vodita, ni nujno potrebno, zbiranje in obdelava dodatne vrste osebnih podatkov brez obrazložitve utemeljenih razlogov pa je hkrati tudi nezakonito in protiustavno. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predloga zakona že na matičnem delovnem telesu nismo podprli. Hvala za vaš posluh.
Hvala tudi vam. Stališča Poslanske skupine Liste Marjana Šarca bo predstavila Tina Heferle. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Lep pozdrav vsem! V Poslanski skupini LMŠ nimamo težav z iskrenostjo, nikoli jih nismo imeli in jih tudi danes nimamo. Dejstvo je, da je predlog novele zakona, ki smo ga obravnavali v okviru te točke, prišel v našo hišo na našo pobudo zgolj in samo z enim razlogom, to je, da smo preprečili nadaljnje škodljive posege v zakon o tožilstvu s strani Vlade Republike Slovenije, trenutne vlade. Če se spomnimo sage, ki smo jo spremljali zelo dolgo časa glede dveh evropskih delegiranih tožilcev, je ne bom zdaj posebej obnavljala, smo vsa slovenska javnost lahko zasledili, da je velika tendenca in želja trenutne vlade po politizaciji teh funkcij, tako tožilstva kot evropskega javnega tožilstva. V času, ko se je vendarle zadeva premaknila z mrtve točke, to je bilo v času interpelacije zoper ministra Dikaučiča – v bistvu je bil eden izmed pogojev, da minister prestane interpelacijo, da se ta dva delegirana tožilca vendarle pošlje v Evropo – smo v opoziciji in tudi v LMŠ mislili, da bo zgodbe pri tem konec. Pa vendar je Vlada presenetila negativno in pripravila nov predlog zakonskega besedila, ki bi omogočil nadaljnjo politizacijo te funkcije, torej evropskega javnega tožilstva. Zato smo v tistem času v LMŠ skočili na noge in pripravili praktično z danes na jutri novelo zakona o tožilstvu milo rečeno ali pa zelo iskreno rečeno z neko banalno spremembo zakona. S tem smo želeli zakon nekako zapečatiti. Vemo, da se druge spremembe, ko je zakon odprt oziroma v zakonodajni proceduri, ne smejo vlagati. To je ena izmed demokratičnih opcij, eno izmed demokratičnih orodij, ki jih v parlamentarnem demokratičnem sistemu imamo. Na tak način smo, kot sem že omenila, zaprli zakon za vse nadaljnje, po naši oceni škodljive spremembe, ki jih je ta vlada pripravljala v senci vseh dogajanj. Kot sem že rekla, iskrenost je naša vrlina. Točno vemo in priznamo, zakaj smo kot predlagatelji vložili to novelo. Ne gre za to, da ne vemo, ne gre za to, da se ne zavedamo, da je predlog sprememb, ki smo jih predlagali, v resnici nepotreben, ampak gre za to, da smo, kot rečeno, želeli preprečiti nadaljnje mešetarjenje po zakonu o tožilstvu. Kot vselej do zdaj v našem v našem štiriletnem mandatu smo tudi tokrat na odboru prisluhnili Zakonodajno-pravni službi, ko je v svojih opozorilih, v svojem mnenju podala kar nekaj pripomb, ki so bile zelo jasne, zelo utemeljene, strokovno utemeljene. Sama kot predstavnica predlagatelja nisem imela nobenih dilem pri tem, da priznam svojo napako, če želite, da povem, da predlog novele seveda ni primeren, da se ga sprejme. Povedala sem in se tudi zahvalila vsem kolegicam iz Zakonodajno-pravne službe, ki so pripravile to mnenje. Kot rečeno, v LMŠ nimamo težav. Še več, vedno se trudimo slediti strokovnim odločitvam, utemeljenim odločitvam in ne politiziramo tam, kjer za to vsekakor ni mesto. Za konec bi si pa tudi jaz želela tako kot kakšni moji predhodniki, ampak jaz v drugo smer. Želim si, da bi bil naslednji pravosodni minister tak, da ne bi bil v kazenski preiskavi, in želim si, da bi bila naslednja vlada takšna, da ne bi dovoljevala politizacije tožilstva v Sloveniji, evropskega tožilstva in bo spoštljivo ravnala z vsemi vejami oblasti.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov naj bi predstavila mag. Meira Hot. Vidim, je ni v dvorani. Zato nam bo stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov predstavil Blaž Pavlin. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem! Skupina poslank in poslancev LMŠ s prvopodpisanim Branetom Golubovićem je v obravnavo Državnemu zboru po rednem postopku predložila Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem tožilstvu. Kot cilj predlagane novele predlagatelj navaja preciziranje in nadgraditev evidence o opravljanju pripravljenosti in dežurstva ter evidence delovnega časa državnih tožilcev, ki so dali soglasje v delu, ki predvideva vsebino podatkov, ki so potrebni za evidenco. Evidenci bi po novem poleg osebnega imena tožilca, ki svoje delo opravlja v pripravljenosti, nujno vsebovali še naziv javnega tožilca. S predlogom dopolnitve zakona se zato določa zakonska podlaga za vsebino evidence pripravljenosti, ki bo vsebovala tudi naziv državnega tožilca v pripravljenosti kot nujno sestavino. Po mnenju poslancev Nove Slovenije gre za popolnoma neprimeren predlog, ki je bil namenjen zgolj blokiranju drugih zakonskih predlogov, kar so potrdili tudi predlagatelji zakona na Odboru za pravosodje. Lahko bi rekli, da gre za zlorabo pravice do zakonodajne iniciative. Predlog zakona je poskus stranke LMŠ, da se blokira napovedan vladni predlog novele Zakona o državnem tožilstvu. Predloga sprememb zakona nista podprla ne Vlada Republike Slovenije ne Državni svet, številne pomisleke je imela tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Ne čudi, da predlog zakona na matičnem delovnem telesu ni dobil podpore, podprli ga niso niti predlagatelji. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. decembra 2009 Državni zbor ugotavlja, da je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PROIZVODNJI IN PROMETU S PREPOVEDANIMI DROGAMI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 42 poslank in poslancev s prvopodpisanima mag. Dejanom Židanom in Violeto Tomić. Predlog zakona je kot matično delovno delo na 17. seji 17. februarja 2022 obravnaval Odbor za zdravstvo. Ker po končani razpravi odbor členov predloga zakona ni sprejel, je bila druga obravnava predloga zakona na seji delovnega telesa končana. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Dejan Kaloh. Izvolite.
Predsedujoči, še enkrat hvala za besedo. Spoštovani kolegi, kolegice! Namen danes obravnavanega Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o proizvodnji in prometu s prepovedanimi drogami je, da se v skladu z Enotno konvencijo o mamilih iz leta 1961, ki je bila pri nas ratificirana leta 1963, vzpostavi vsebinsko in terminološko razliko med konopljo kot kulturno rastlino rodu Cannabis ter kanabisom na drugi strani kot drogo, ki se lahko pridobiva iz te rastline, če je gojena pod posebnimi pogoji in posebej za ta namen. Po oceni predlagatelja bi slednje pripomoglo k vzpostavitvi sistema gojenja in proizvodnje kanabisa v medicinske namene v naši državi. V Slovenski demokratski stranki sistemskim spremembam na tem področju ne nasprotujemo, a dejstvo je, da je predlog zakona, ki odpira izjemno občutljivo družbeno področje, ki navsezadnje vpliva tudi na življenje in zdravje ljudi, v Državnem zboru tokrat ponovno v obravnavi šele dober mesec dni pred parlamentarnimi volitvami. Zgodovinsko gledano to sicer ni nič posebnega, saj se ta zakon vedno znova odpre ravno pred volitvami. Glede na razsežnost posledic sprejemanja zakona pa je povsem nesprejemljivo predvsem dejstvo, da zakon ni bil podan v javno obravnavo, da lahko o vsebini zakona svoje povedo tudi državljani in državljanke. Menimo namreč, da je za takšno spremembo področne zakonodaje zagotovo potreben tudi širok družbeni konsenz. Predlagane spremembe zakona korenito posegajo v obstoječ pravni red na področju prepovedanih drog in tako v temelju spreminjajo pogled na konopljo kot prepovedano drogo. Z vidika zdravstvenih, socialnih, varnostnih, finančnih in drugih posledic takšen predlog zakonskih sprememb zahteva tudi poglobljene analize, ki pa jih predlog zakona ne vsebuje. Predlog zakona tako ne rešuje celovite problematike konoplje v Sloveniji. Rešitve, ki so v predlogu zakona vsebovane, pa niso usklajene z Enotno konvencijo o mamilih iz leta 1961 in Konvencijo Združenih narodov zoper nezakonit promet mamil in psihotropnih snovi iz leta 1988, ki določata, da mora biti ureditev taka, da preprečuje zlorabo konoplje, pretok v nezakonito trgovanje in negativne vplive na zdravje ljudi. Ker ureditev v predlogu zakona navedenim zahtevam ne ustreza, bi lahko imel predlog zakona, če bi bil le-ta sprejet, tudi pomemben negativen vpliv na celotno javno zdravje v naši državi. Ministrstvo za zdravje je k sistemski ureditvi področja gojenja konoplje v medicinske namene že pristopilo in pripravilo predlog zakona o gojenju in prometu s konopljo za medicinske namene, ki je trenutno v medresorskem usklajevanju. Glede na vse navedeno v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke obravnavanega predloga zakona na matičnem odboru nismo podprli. Hvala za posluh.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Željko Cigler. Izvolite.
Predsedujoči, hvala za besedo. Kolegice in kolegi! Leta 1999, še danes ni jasno ali iz malomarnosti ali zaradi slabih namenov, je Slovenija uzakonila uporabo izraza konoplja za poimenovanje ene izmed drog, ki jo z mednarodnim strokovnim izrazom, vpisanim v konvencijo Združenih narodov, imenujemo Cannabis. Rabo tega izraza je slovenski pravni jezik takrat opustil. Takrat je bila uzakonjena tudi pravna podlaga za uvrstitev rastlin med droge, gojenje takih rastlin pa avtomatično obravnavano kot proizvodnja drog, in to prepovedanih. Ker izraz konoplja sledeč Slovarju slovenskega knjižnega jezika pomeni visoko kulturno rastlino z dlanastimi listi, ki se goji zaradi vlaken in semena, ali njeno seme, je to ustvarilo pomensko zmedo med tako imenovano industrijsko konopljo in konopljo, ki jo uporabljajo kot mamilo, bodisi uporabljeno kot zdravilo ali pa zlorabljeno brez pooblastila. Ko je skozi leta raslo zavedanje o medicinskem potencialu droge kanabis, s tem pa tudi rastline, ki jo daje, torej konoplje, je razločevanje med kulturno rastlino in drogo ter njeno rabo oziroma zlorabo postajalo vse težje. Vsi, ki so konopljo želeli gojiti in predelovati v industrijski, kmetijski, hortikulturni panogi oziroma za te namene, so bili in so še vedno izpostavljeni stigmi ter pretiranemu omejevanju in nadzoru. Mnogim, ki so želeli kanabis proizvajati ali uporabljati v medicinske namene, je bilo to preprečeno. Nekaterim tudi s kazenskim pregonom. Vsem, ki imajo v posesti sumljive semenske dele, se očita posest prepovedane droge rastline konoplje, pri čemer se ne ugotavlja, ali gre za drogo ali gre zgolj za pripadnost rastlinskemu rodu. Spoštovani! Vse to je strožje in manj natančno, kot pripisuje že šest let stara veljavna konvencija Združenih narodov. Originalno besedilo Enotne konvencije o mamilih, ki predstavlja temeljni okvir za ureditev področja drog v vseh državah sveta, namreč že v svojem 1. členu jasno opredeljuje vse potrebne pojme in postopke, ki jih morajo upoštevati države podpisnice, torej tudi Slovenija. Jasno je opredeljena razlika med rastlinami in drogami ter tudi izrecno navedeno razlikovanje med rastlino rodu Cannabis in drogo, ki jo lahko daje. Droga, poimenovana kanabis, sta zgolj cvet in smola omenjene rastline. Le slovensko besedilo omenjene konvencije, ki smo ga skoraj dve desetletji imeli za pristno, ne upošteva vseh teh pomenskih razlik. Za drogo in za kulturno rastlino rabi isti izraz konoplja, zato morajo kmetje in proizvajalci hrane pojasnjevati, da so njihovi, povsem neškodljivi pridelki industrijska ali navadna konoplja. Čeprav brez pridevnikov povsem zadošča, ker imamo za drogo in postopke njenega pridobivanja posebna imena, ki pa jih v slovenskem prevodu žal ni. Že skoraj pet let vsi vemo, kar je bilo priznano tudi v Državnem zboru – da omenjeni prevod konvencije nima pravne veljave ter da gre za osebni delovni pripomoček. Pristojnima ministrstvoma in Vladi je Odbor za zdravstvo Državnega zbora že večkrat soglasno priporočil, da to neskladje odpravita, a zgodilo se žal ni nič. Zaradi vsega tega smo pripravili in vložili zakon, katerega edina posledica bi bila uvedba ustreznega poimenovanja, izraz konoplja brez pridevnikov. Ta izraz bi omejili na rastlino in njeno uporabo v kmetijstvu ter za prehranske, industrijske in hortikulturne namene. Za vse ostale zdaj prepovedane snovi in dejavnosti bi zgolj uporabili ustrezno ime, to je kanabis. A na seji odbora smo bili priča organiziranemu uporu dela civilne družbe, ki pa ga povezuje obsežno financiranje, seveda proračunsko, s strani zdravstvenega ministrstva, kar nam daje slutiti, da gre pri nasprotovanju za kaj več in za neke druge interese kot pa zgolj za strokovne pomisleke. Če bi gostje pri branju svojih govorov, ki so jim jih očitno napisali drugje in za druge priložnostni in namene, namesto izraza konoplja uporabili pravilno poimenovanje droge – kanabis, bi bila velika večina izrečenega sicer resnična, vendar še vedno deplasirana. Točka dnevnega reda in vsebina zakonskega predloga sta bili namreč jasni, zgolj omejitev uporabe izraza konoplja na kmetijsko rastlino in uvedba ustreznega poimenovanja kanabis za drogo, katere zloraba ima škodljive posledice, te so bile na odboru obširno obrazložene. V Poslanski skupini Socialnih demokratov zato obžalujemo, da zagovornikom strahu in kalne vode vedno uspe preprečiti sprejetje zakona, katerega edina posledica bi bila pravilno poimenovanje znanih pojmov in odstranitev stigme z zakonitih in tradicionalnih dejavnosti gojenja in predelave kmetijskih rastlin, v tem primeru konoplje. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Levica bo predstavil Boštjan Koražija. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, najlepša hvala za besedo. Že drugi mandat se v Levici intenzivno ukvarjamo z regulacijo rastline iz rodu Cannabis, ki je popolnoma po krivici stigmatizirana. Po krivici. Vedno, kadar si želimo narediti korak naprej, se pojavijo z Ministrstva za zdravje in ofenzivno uničijo vsak predlog, ki ga damo. Tako slovenski kmet zaradi dveh ali treh uradnic na omenjenem ministrstvu ne more enakovredno konkurirati na trgu pridelkov konoplje. Naš tokratni predlog je šel zgolj v smeri razjasnitve napačne terminologije, ki v nasprotju z mednarodnimi konvencijami napačno enači izraz konoplja z drogo, rastline in njihovo gojenje pa definira kot proizvodnjo drog tudi, ko gre za kulturne rastline, in ne glede na samo vsebnost THC. Celotna veljavna ureditev temelji na napačnem prevodu Enotne konvencije o mamilih, na podlagi katere je utemeljena vsa restriktivna zakonodaja in zaradi katere ni mogoče poiskati ustreznih zakonskih rešitev za proizvodnjo kanabisa v medicinske namene niti v celoti dopustiti gojenja rastline konoplja kot kulturne rastline za seme, za vlakna, za hortikulturo, s čimer se povzroča res velika in nedopustna gospodarska škoda. To je tako, kot če bi posekali vse hruške, jabolka in slive samo zato, in to po celi državi, ker se iz njih lahko skuha žganje. Predlog zakona smo pripravili v želji po uskladitvi zakonske terminologije, da bi pravilno opredelila substance in postopke ter jasno ločila konopljo kot kulturno rastlino ter kanabis, ki ima tudi medicinsko uporabno vrednost. To pomeni predvsem uskladitev slovenske ureditve z mednarodno in evropsko ureditvijo. Njegovo sprejetje pa bi predstavljalo podlago tudi za naknadno ureditev gojenja rastlin za pridobivanje medicinskega kanabisa. Seveda droga ostaja regulirana, nepooblaščena posest in proizvodnja pa kaznivi. Predlagali smo brisanje rastline konoplja s seznama prepovedanih drog, zamenja pa jo kanabis. Torej je temeljna teza predloga zakona, da je za vzpostavitev kakršnekoli ustrezne regulative na področju konoplje potrebno prioritetno rešiti področje terminologije, saj ta pomeni osnovo, na kateri bo slonela vsaka bolj ali manj restriktivna ureditev. Strokovno gledano kanabis in konoplja nista sopomenki, zato njuno enačenje bistveno presega veljavne konvencijske okvire, ki posebej določajo nadzorne ukrepe za droge in za rastline, iz katere je drogo mogoče pridobivati. Izraz konoplja se v smislu mamila v slovenskem normativnem jeziku in v praksi ni uporabil nikoli pred letom 2000, ko je začel veljati ta veljavni zakon. V nobeni od številnih zgodovinskih, strokovnih in slovarskih opredelitev izraz konoplja ni nič drugega kot kulturna rastlina za seme, vlakna, hortikulturo in zeliščarstvo z dolgoletno in bogato tradicijo na slovenskem podeželju. Konvencijsko neustrezna opredelitev konoplje ter neuporaba poimenovanja kanabis v realnosti ne pomenita le ovire za medicinsko rabo in stoodstotne odvisnosti od uvoženih farmacevtskih izdelkov, omogočata tudi obsežno represijo in kazenski pregon bolnikov in uporabnikov, pehanje bolnikov na črni trg in velike stroške za pravosodni aparat in organe pregona. Nesorazmerno in izrazito oviran pa je tudi razvoj perspektivnih panog, ki nimajo nobenega vpliva na javno zdravje in varnost. Zato zavrnitev tega predloga regulacije s strani koalicije izrazito obžalujemo, saj so bili preslišani vsi razumni in dejanski argumenti.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati bo predstavila Iva Dimic. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi ter tudi minister mag. Matej Tonin, ki je danes že z nami! Predlog predvideva, da se med prepovedane droge ne bi več uvrščale rastline, iz katerih se lahko pridobijo droge, temveč bi bile prepovedane droge opredeljene samo kot substance naravnega in sintetičnega izvora. Spremenila bi se tudi definicija proizvodnje prepovedanih drog, ki ne bi več vključevala gojenja rastlin, iz katerih se lahko pridobijo droge. Kot rastline, iz katerih je moč pridobiti droge in bi jih bilo možno gojiti, pa bi se po predlogu opredelili opijski mak, grmiček koke in rastlina Cannabis. Predlog predvideva, da bi se vrtni mak lahko gojil za semena v prehrambne namene, konoplja pa bi se lahko gojila za seme in vlakna v industrijske, prehrambne ter v hortikulturne namene, če vsebnost THC ne bi presegla 1 %. Toda predlagana vsebnost in odstotek THC v rastlinah konoplje, ki se lahko goji za seme in vlakna, bi lahko pomenila tveganje za zdravje prebivalcev. To bi namreč pomenilo, da en gram konoplje vsebuje 10 mg THC. Glede na mnenje Evropske agencije za varnost hrane pa odmerek 2,5 mg THC na dan za odraslo osebo predstavlja najnižji odmerek, pri katerem so že bili ugotovljeni škodljivi učinki na zdravje ljudi. Šlo je tako za psihotropne učinke, na primer evforijo, omotico, zmedeno mišljenje in zaspanost, kot tudi za vpliv na dejavnosti, zlasti vpliv na reakcijski čas in spomin. Za THC je Evropska agencija za varnost hrane postavila referenčni, torej varni odmerek, ki pravi, da za zdravo odraslo populacijo dnevni vnos ne sme presegati 0,06 mg THC. Če pogledamo, kakšno vsebnost THC dopuščajo sosednje države, ugotovimo, da je predlagani 1 % močno višji. Na Hrvaškem se lahko goji zgolj industrijska konoplja, ki vsebuje manj kot 0,2 % THC, v Avstriji manj kot 0,3 % THC, v Italiji pa manj kot 0,6 % THC. Težava današnjega predloga je tudi, da s predlaganimi spremembami in dopolnitvami zakona ne prispeva k ustreznemu urejanju področja konoplje. Terminologija in opredelitev namreč nista usklajeni z zakonodajo o zdravilih, Evropsko farmakopejo in Slovenskim nacionalnim dodatkom k Evropski farmakopeji. Vsi slovenski predpisi morajo biti v skladu z mednarodnim pravom in z veljavnimi mednarodnimi pogodbami, predlagana ureditev pa ni skladna z določbami Enotne konvencije o mamilih in ustrezno zakonodajo Evropske unije. V Novi Sloveniji spoštujemo mednarodne zaveze. Med našimi prioritetami je skrb za zdravo družbo in javno zdravje, zato predloga zakona na matičnem delovnem telesu nismo podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavil mag. Branislav Rajić. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Spoštovani, od leta 2017, ko je bila konoplja iz prve skupine prepovedanih drog razvrščena v drugo – med rastline in substance, ki so sicer nevarne za zdravje, a se lahko uporabljajo v medicini – se na tem področju ni zgodilo čisto nič. V Državnem zboru smo o tem večkrat poglobljeno razpravljali, sprejeti sklepi pa do danes ostajajo neuresničeni. Tudi v Poslanski skupini SAB smo se v začetku prejšnjega leta lotili tega gordijskega vozla in z namenom določitve pogojev za gojenje in predelavo konoplje, seveda za medicinske namene, vložili novelo Zakona o proizvodnji in prometu s prepovedanimi drogami. Vodila nas je skrb za vse tiste, ki so se prisiljeni posluževati črnega trga in se izpostavljati tako pridelavi dvomljive kakovosti in nekontroliranim odmerkom kot tudi organom pregona. Zato tudi stranka SAB podpira ključne rešitve zakona, ki je danes pred nami in s katerim končno naslavljamo težavo zastarele zakonodaje na področju konoplje. Novi predlog uvaja ustrezno prevedene izraze iz konvencije o mamilih in mednarodnega prava, s tem pa določa pravno podlago tudi za nadaljnjo regulacijo gojenja rastlin za medicinsko rabo. Na tak način popravljamo napako prevoda Evropske konvencije o mamilih, ki je vodila tudi v stigmatizacijo in kriminalizacijo rastline. Novela Zakona o proizvodnji in prometu s prepovedanimi drogami prav tako odpravlja napačne opredelitve rastline konoplja ter jasno določa, da gre za kulturno rastlino, za razliko od kanabisa, ki je prepovedna droga. Spremembe med drugim opredeljujejo pogoje, pod katerimi se rastlina konoplja lahko goji zakonito za industrijske, prehranske ter hortikulturne namene. V Poslanski skupini SAB menimo, da so neozdravljivi bolniki in veliko drugih bolnikov v Sloveniji zaradi inkriminacije konoplje nepotrebno prikrajšani za terapevtsko pomoč zlasti pri lajšanju bolečin. Temu je botrovala le zastarela in neživljenjska obravnava konoplje, medtem ko v najrazvitejših državah sveta zakonodaja jasno opredeljuje varno in kontrolirano uporabo pripravkov, ki jih sodobna medicina uspešno uvaja. Človeku, pri katerem konopljin izvleček edini učinkuje pri spopadanju z boleznijo, kaj šele človeku, ki zadnje mesece življenja skuša preživeti s čim manj bolečinami, lahko pomagamo vsaj z uzakonitvijo sodobnih metod in preparatov, namesto da ga prepustimo izsiljevanju črnega trga in ilegali. Zato smo predlog zakona sopodpisali in obžalujemo gluhost in nesočutnost koalicije. Nevarnost odvisniške pasti se v Sloveniji razširja na druga področja, ki našo družbo utegnejo ogroziti bolj kot konoplja. Ko ni sile, ki bi prvega daktilografa v državi ustavila, da ne natipka 280 znakov spodbude razdora, poglejmo resnici v oči – Twitter je tudi močna droga za nekatere. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Dušan Šiško. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Konoplja je rastlina, ki bi vsekakor lahko pripomogla k novemu hitremu razvoju slovenskega kmetijstva. Je zelo nezahtevna rastlina, ki poleg najbolj omenjane omame lahko da marsikaj. Izračuni so pokazali, da bi kmet na samo enem hektarju lahko svoj vložek obogatil z vsaj dvakratnim dobičkom. Če se ne motim, so tudi na Polzeli želeli zgraditi obrat, ki bi skrbel za tekstil iz konoplje. Marsikateri zdravnik meni, da sta konopljino olje in čaj zelo koristna za zdravje. Zadnje raziskave na področju zdravljenja raka so tudi dokazale, da je konopljina smola zelo učinkovita vsaj za lajšaje bolečin. Našteval bi lahko nešteto primerov, kjer se je konoplja pokazala za učinkovito, a kaj ko se vse stvari ustavijo v prvi vrsti pri tem, da povprečen državljan pa tudi ti, ki naj bi nadzirali konopljo, ne ločijo med pojmi. Verjamem, da so predlagatelji želeli doseči vsaj to, da se jasno opredeli, da je rastlina konoplja kulturna rastlina in jo je treba ločiti od kanabisa, ki velja za prepovedano drogo. Predlog zakona naj bi odpravljal strokovno napačne predpostavke neuradnega prevoda konvencije o mamilih. V njem je jasno opredeljena razlika med kanabisom in kulturno rastlino konopljo. A ker se je nekaj v prevodu izgubilo, še vedno ne moremo opredeliti zakonite gospodarske in ljubiteljske dejavnosti, vezane na konopljo, nad katerima ne bi bilo potrebno izvajati nadzora sistema za droge. Žalostno je, da zaradi neustreznega prevoda naši pridelovalci plačujejo 300-odstotno maržo monopolistu, ki trži seme konoplje, kar dokazuje zgolj in samo to, da je konoplja dobičkonosna rastlina in da je nujno, da se uredi tudi terminologija. Z velikim veseljem bi predlog podprl, če bi bil ta dober, žal pa ima kar nekaj nejasnosti. Vsekakor pa je začetek, opozorilo in poziv, da začnemo na konopljo gledati kot na rastlino prihodnosti.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavila Janja Sluga. Izvolite.
Danes se končuje zakonodajna pot predloga novele Zakona o proizvodnji in prometu s prepovedanimi drogami. Z novelo smo želeli odpraviti napačne opredelitve rastline konoplja kot droge ter jasno določiti, da je rastlina konoplja kulturna rastlina, prepovedana droga pa kanabis. Očitno smo napačno ocenili, da je dozorel čas, da področju gojenja, rabe in izdelkov iz konoplje končno postavimo zakonodajne temelje v skladu z mednarodnimi konvencijami in uveljavljenimi standardi, ki bodo omogočili njeno varno uporabo v medicinske, prehranske in industrijske namene, postavili podlago za končanje stigmatizacije konoplje kot kulturne rastline ter postavili osnovo za njeno nadaljnjo regulacijo tudi na področju medicinske in osebne uporabe. Kot sopredlagatelji želimo še enkrat poudariti, da naš namen ni bil, kot nas obtožuje Vlada v svojem stališču, da s spremembami želimo negativno vplivati na zdravje ljudi oziroma da želimo doseči legalizacijo, ki bo prispevala k večji uporabi konoplje v rekreativne namene. Gre za čisto zavajanje. Želeli smo zgolj popraviti napako, ki je posledica napačnega prevoda Enotne konvencije o mamilih, kar je vodilo v stigmatizacijo in kriminalizacijo te rastline. Konvencija razlikuje med kanabisom in kulturno rastlino konopljo, kar je ključnega pomena za opredelitev zakonitih dejavnosti, in sicer gojenje v industrijske, prehranske ter hortikulturne namene. Kot najbrž veste, se kmetijske površine, zasajene z industrijsko konopljo, krčijo. Medtem ko jih je bilo pred leti okrog 500 hektarjev, jih je danes okoli 200. 900 milijonov evrov je bil leta 2019 vreden trg industrijske konoplje v Evropi, 3,3 milijarde evrov pa na vsem svetu. Leta 2025 bo po ocenah osemkrat večji. Konoplja se vse bolj uporablja v prehrani, kozmetiki, tekstilstvu, zamenjala naj bi tudi bombaž. Slovenski tolar je bil iz konopljinega papirja. Vprašanje torej ni, ali je treba kaj storiti zoper krčenje pridelave industrijske konoplje, pač pa kdaj in kaj, in ali dovoliti tudi pridelavo in predelavo konoplje za medicinske namene. Več kot 40 držav je doslej omogočilo uporabo konoplje, šest let pa je minilo, odkar smo v Državnem zboru na Odboru za zdravstvo sprejeli sklepe, ki so ministrstvu nalagali ureditev pravnih podlag. A vse, kar je ministrstvu in Vladi doslej uspelo, je to, da sta leta 2017 premestila konopljo iz prve v drugo skupino seznama prepovedanih drog. Od takrat poslušamo zgolj obljube. V zadnjih 20 letih se je zanimanje bolnikov za uporabo konoplje in kanabinoidov za zdravljenje različnih stanj, vključno s kroničnimi bolečinami, rakavimi obolenji, depresijo, anksioznimi motnjami, motnjami spanja in nevrološkimi motnjami, povečalo, s tem pa se je ponovno obudilo tudi znanstveno zanimanje za snovi, najdene v rastlini konoplji. Ob prelomu tisočletja sta Izrael in Nizozemska, kasneje pa tudi Švica, Češka, Avstralija in Nemčija, sprejela zakonodajo, ki je omogočila medicinsko uporabo konoplje. Večina držav EU zdaj že dovoljuje ali pa vsaj razmišlja o uporabi konoplje oziroma kanabinoidov v medicinske namene. Na potrebo po koreniti in celoviti spremembi zakonodaje v Sloveniji poleg nas že več let opozarjata tudi vse bolj ozaveščena in vedno številnejša civilna družba, pa tudi zdravniki in znanstveniki. Ti podpirajo raziskovanje in ustrezno regulacijo konoplje v medicinske namene, večjo pridelavo v kmetijstvu in večjo uporabo v gospodarstvu ter ne nazadnje za osveščanje in preventivno vzgojo mladih za varstvo pred zlorabami. Tudi gospodarsko interesno združenje za konopljo Cannagiz je pozvalo pristojna ministrstva in Vlado k ureditvi področja konoplje tako, da bodo lahko slovenski kmetje, ki pridelujejo industrijsko konopljo, mednarodno konkurenčni in se bo panoga lahko razvijala. Največje žrtve dolga leta trajajočih razprav o morebitni legalizaciji pa so bolniki, ki jim niso dostopni zdravila in pripomočki iz kanabisa. Medicinska nedostopnost, stigma droge in dostopnost različnih informacij pomenijo več črnega trga in nekakovostnih in zdravju škodljivih preparatov. Tako stanje pa je nedopustno.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. decembra 2009 Državni zbor ugotavlja, da je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 43. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA RAZPRAVO O ODGOVORU MINISTRA ZA OBRAMBO MAG. MATEJA TONINA NA POSLANSKO VPRAŠANJE MOJCE ŽNIDARIČ V ZVEZI S SISTEMSKO UREDITVIJO PODROČJA GASILSTVA. Državni zbor je na 29. seji sklenil, da opravi razpravo o odgovoru, ki ga je minister za obrambo mag. Matej Tonin podal na poslansko vprašanje Mojce Žnidarič v zvezi s sistemsko ureditvijo področja gasilstva. Besedo dajem Mojci Žnidarič za dopolnilno obrazložitev predloga za razpravo o odgovoru ministra. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim, posebej gospodu ministru! Na prejšnji, 29. redni seji Državnega zbora sem ministru za obrambo mag. Mateju Toninu postavila ustno poslansko vprašanje v zvezi s sistemsko ureditvijo področja gasilstva. Na področju gasilstva smo namreč zelo dolgo čakali na boljšo sistemsko ureditev področja. V parlamentarni proceduri so pravkar bile spremembe in dopolnitve Zakona o gasilstvu in Zakona o varstvu pred požarom. Oba zakona sta bila v zadnjem tednu tudi sprejeta. V poslanskem vprašanju pred dobrim mesecem me je zanimalo, kako bodo predlagane zakonodajne spremembe vplivale na ureditev statusa prostovoljnih in poklicnih gasilcev, kakšne spremembe prinaša zakonodaja za področje varstva pred požarom, kako se izboljšujejo pogoji za delovanje reprezentativnih organizacij s področja varstva pred požarom. Nadalje me je zanimalo, zakaj se zvišuje starost za prostovoljnega operativnega gasilca na 65 let in ali se zvišuje tudi upokojitvena starost za poklicne gasilce oziroma ali se kakorkoli poslabšuje njihov sedanji status, kakšne so novosti pri organiziranju operativnih gasilskih enot v gospodarskih družbah ter kdaj in na kakšen način lahko pričakujemo ureditev področja požarnih zavarovanj. Želela sem dobiti tudi potrditev oziroma zanikanje trditve, ali držijo navedbe Sindikata poklicnega gasilstva Slovenije, da predlogi zakonodaje niso bili usklajeni z reprezentativnimi organizacijami s področja gasilstva. Ker je čas za odgovore ministru omejen, vprašanj pa je bilo veliko, minister ni mogel odgovoriti na vsa zastavljena vprašanja, zato sem predlaga, da se na to pomembno tematiko, vezano na naše heroje gasilce, opravi širša razprava na naslednji seji. Danes imamo to priložnost, da preverimo, kako smo prispevali k izboljšanju položaja gasilcev in kje nas še čakajo skupni izzivi. Slovenski gasilci so ključni v sistemu zaščite in reševanja in brez njih si praktično ne znamo predstavljati intervencije pri katerikoli nesreči. Gasilci postajajo ključni reševalci, ki se odzivajo na vse vrste nesreč. V primerjavi z drugimi državami smo izjemno uspešni, ker ohranjamo in negujemo kombinacijo prostovoljstva in profesionalizma. Imamo širok nabor prostovoljnih gasilskih društev, ki pa se skoraj profesionalno usposabljajo v različnih centrih in tako pridobivajo ustrezna znanja. To je tisto, kar našemu gasilstvu daje veliko težo in veljavo. Zato ni nenavadno, da je prav Slovenija tista, ki bo letos gostila gasilsko olimpijado. Naši gasilci so bili heroji tudi v Severni Makedoniji, kjer so praktično vodili celotno intervencijo. Naša vloga, torej naloga nas zakonodajalcev in tudi izvršilne veje oblasti, pa je, da sprejemamo ustrezne sistemske zakone, ki status slovenskih gasilcev lahko še dodatno izboljšujejo. V zadnjem tednu smo sprejeli dva taka zakona, če upoštevamo še dohodninskega celo tri. Zato bom danes z veseljem prisluhnila vsem, tako pristojnemu ministru kot tudi vsem poslankam in poslancem, med katerimi najdemo tudi nekaj gasilcev in gasilk. Z gasilskim pozdravom: »Na pomoč!«. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za obrambo mag. Mateju Toninu za dodatno obrazložitev. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, drage poslanke in poslanci! Najprej hvala lepa za to priložnost, da bomo danes lahko govorili o slovenskih gasilcih, ki jih vsi tako ali drugače podpiramo. Verjamem, da s skupnimi močmi lahko naš sistem zaščitite in reševanja pomaknemo na še višji nivo. Organizirano gasilstvo ima v Sloveniji dolgo tradicijo. Že 150 let delujejo naša društva na različne načine. Trenutno imamo v Sloveniji tisoč 299 gasilskih društev, prostovoljnih, seveda. V prostovoljnih gasilskih enotah trenutno deluje 35 tisoč 500 operativnih gasilcev in poleg tega dodatnih 12 tisoč 700 gasilcev pripravnikov. Imamo tudi 13 poklicnih enot širom Slovenije. Te poklicne enote zaposlujejo okoli 650 poklicnih gasilcev. Te številke podajo jasno sliko, da so gasilci zagotovo najbolj številna in hkrati tudi najbolj operativna organizacija v slovenskem sistemu zaščite in reševanja. Naredijo tudi praktično vse ali veliko večino intervencij ob različnih naravnih in drugih nesrečah. Tako je bilo na primer v lanskem letu skupaj 24 tisoč 600 intervencij, od tega so pri 23 tisoč 575 sodelovali slovenski gasilci. V preteklem in v tem tednu so bili prav tukaj, v tej dvorani v Državnem zboru, sprejeti trije pomembni zakoni, ki so bili omenjeni tudi v prvotnem odgovoru na poslansko vprašanje. Naj jih omenim. Novela Zakona o gasilstvu, s katero se po 17 letih končno posodablja temeljni sistemski zakon na področju gasilstva ter omogoča nadaljnji razvoj slovenskega gasilstva. Druga stvar. Novela Zakona o varstvu pred požarom, ki bo podlaga, da bo država prevzela standardizirana gasilska zavarovanja na svoja pleča. Tretja, prav tako pomembna stvar je pa novela Zakona o dohodnini, ki slovenskim gasilcem, ki v operativi delujejo 10 let, prinaša posebno gasilsko dohodninsko olajšavo v višini tisoč 500 evrov. S tem bo imel gasilec s povprečno plačo neto dodatno višjo na letni osnovi za okrog 600 do 700 evrov, kar je zahvala naše družbe za to, da služijo skupnosti, v kateri delujejo. Poleg teh pomembnih zakonov se je v tem mandatu zgodil še zgodovinski preboj, kar se tiče črpanja evropskih sredstev. K samemu sistemu zaščite in reševanja bo v prihodnjih šestih, sedmih letih na razpolago 70 milijonov evrov evropskega denarja za to, da se bo naš sistem zaščite in reševanja dodatno okrepil. 20 milijonov evrov evropskega denarja izhaja iz stare, prejšnje finančne perspektive. Tukaj so stekli vsi postopki, razpis je bil objavljen in iz teh 20 milijonov evrov se načrtuje nabava posebnih gasilskih vozil za soočanje s podnebno pogojenimi naravnimi nesrečami. Potem je v Načrtu za okrevanje in odpornost predvidenih dodatnih 25 milijonov evrov, da bomo naredili pomembno reformo našega sistema zaščite in reševanja, in sicer v centraliziranju in boljšem koordiniranju vseh teh reševalnih služb. V ta namen se bo tudi zgodil in zgradil poseben nacionalni center civilne zaščite, kjer bodo pod eno streho zbrane vse te službe. Potem pa se predvideva v novi finančni perspektivi tudi 25 milijonov evrov za izgradnjo novih regionalnih centrov za profesionalno usposabljanje slovenskih gasilcev, tako poklicnih kot tudi prostovoljnih. Naj k temu dodam še, da stalno povečujemo sredstva, ki jih namenjamo za sofinanciranje gasilske opreme. Ob začetku mojega mandata je bilo na razpolago 1 milijon 700 tisoč evrov, danes je za sofinanciranje opreme na razpolago 2 milijona 600 tisoč evrov. Poleg tega smo v letu 2020 občinam zagotovili sredstva za poplačilo dela stroškov gasilcev v višini 6 milijonov 500 tisoč, gre za covid sredstva, in tudi več kot 3 milijone evrov za to, da so vsa slovenska gasilska društva dobila posebno nadomestilo zaradi izpada njihovih dohodkov v času covida. Ob koncu moja iskrena zahvala vsem gasilkam in gasilcem za njihovo delo.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Robert Pavšič bo predstavil stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca. Izvolite.
Danes prisotni minister – ker do zdaj ga pač nismo kaj dosti videvali v parlamentu – je pred kratkim povedal, da smo bili s tovornjakom zaščitne opreme le žrtev poskusa prevare. Enaka prevara je danes tukaj. Veste, dovolj je zavajanja, sprenevedanja, ali čisto po domače laganja. Danes bi pravzaprav morali imeti na plenarnem zasedanju interpelacijo, imamo pa razpravo o odgovoru ministra glede stanja gasilstva v Sloveniji. Sicer je glede na popolno in absolutno nekritičnost desnega pola parlamenta skupaj s pomagači jasno, da bi bil rezultat ali današnje razprave ali pa interpelacije identičen, ker vam ni važna vsebina, ampak le slepa pripadnost. V tem primeru pripadnost laganju. Tudi če smo na te laži že navajeni, ker jih je toliko, da se z njimi srečujemo vsak dan, še ne pomeni, da nanje nismo pozorni. Lahko je namreč govoriti z ali po sili naklonjenimi novinarji, malce težje pa s tistimi, ki imajo podatke, dejstva in poznajo resnico. Če se še tako trudite, resnice ne morete spremeniti. In resnica je, da ste tudi v slovensko gasilstvo uspeli vnesti razdor. Žalostno je, da vam niti 150-letna tradicija enega najpomembnejših humanitarnih, kulturnih, izobraževalnih in zaščitnih varnostnih gibanj v Sloveniji ni sveta, ker je za politične točke in stolčke dovoljeno pač vse. Gasilstvo. V krajih, od koder jaz prihajam, rečejo s ponosom, da gasilerija ni služba – čeprav ji tako rečemo, javna služba – je poklic. Torej so bili ljudje, ki sodelujejo v gasilstvu, za to poklicani in opravljajo poslanstvo. Enako bi morali razmišljati tudi poslanci. Vse mogoče in nemogoče spremljamo in počnete, da bi gasilstvo spolitizirali, ga razdvojili. Za to pa je dovoljeno prav popolnoma vse, mar ne? Danes smo in še bomo zagotovo poslušali celo vrsto hvalisanja, vendar ne z namenom pomagati, ampak to izkoristiti zase. Na vašem mestu bi me bilo zelo sram. O podrobnostih pa kasneje.
Hvala lepa. Predrag Baković bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Spoštovani minister, spoštovane kolegice in kolegi! Danes bomo govorili o ministrovem januarskem odgovoru na ustno poslansko vprašanje v zvezi s sprejetima zakonoma o vsebinah, ki se nanašajo na gasilstvo in gasilce. Na 98. izredni seji Državnega zbora je bila sprejeta novela Zakona o gasilstvu, dva dni nazaj, v sredo, torej 16. 3., na 30. redni seji pa tudi novela Zakona o požarni varnosti. Poslanka je spraševala, kako bodo zakonodajne spremembe vplivale na ureditev statusa prostovoljnih in poklicnih gasilcev, kakšne spremembe bo prinašala zakonodaja na področju varstva pred požarom, kako se torej izboljšuje pogoje za delovanje reprezentativnih organizacij s področja varstva pred požarom, torej za Združenje slovenskih poklicnih gasilcev in Gasilsko zvezo Slovenije, zakaj se zvišuje starost za prostovoljnega operativnega gasilca na 65 let – na to danes še nismo slišali odgovora – ali se zvišuje upokojitvena starost za poklicne gasilce oziroma ali se kakorkoli poslabšuje njihov status in tako dalje. Minister je na to odgovarjal s povzemanjem in citiranjem predlaganih zakonskih rešitev. In ker minister v odgovoru in tudi kasneje pri obravnavi zakonskih predlogov ni odgovoril na vprašanje poslanke – citiram vprašanje: »Ali držijo navedbe Sindikata poklicnega gasilstva Slovenije, da predlogi zakonodaje niso bili usklajeni z reprezentativnimi organizacijami s področja gasilstva?« – bi mogoče danes o tem lahko povedal kaj več. Na primer, kdaj in kaj je bilo usklajeno ter kdaj in zakaj so usklajene odločbe umaknili. V nadaljevanju postopka spreminjanja zakonodaje sta bili obe noveli podvrženi tako podpori kot tudi kritikam. Pri noveli zakona o gasilstvu ne le kritikam Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ampak tudi sindikata poklicnih gasilcev. Naj spomnim, da so bile posamezne določbe novele Zakona o gasilstvu pred vložitvijo predloga v zakonodajni postopek že usklajene, a je Vlada presodila, da to ne sodi v ta zakon. Kljub temu da so bili predlagatelji zakona s strani sindikata poklicnih gasilcev ponovno seznanjeni s pripombami, ki so se nanašale na starostno omejitev gasilcev, na gasilce na letališču, na evidence zbirk osebnih podatkov, na gasilce v poklicnem jedru, v prostovoljnih gasilskih enotah in na obveznosti za skupne gasilske enote na zaokroženem industrijskem kompleksu, kot smo že ob predlogih zakona navedli, pripombe v večji meri niso bile upoštevane. Kako bosta ti dve noveli, Zakona o gasilstvu in Zakona o požarni varnosti, vplivali na ureditev statusa prostovoljnih in poklicnih gasilcev ter kako bo nova ureditev požarne varnosti vplivala na razvoj gasilstva, pa bomo lahko ocenjevali šele kasneje, ko se bodo zakonske rešitve pričele izvajati v praksi. Šele to bo pokazalo, ali so zakonske rešitve ustrezne. Spoštovani, 150-letna tradicija prostovoljnega gasilstva v Sloveniji se odraža v tem, da so gasilska prostovoljna društva praktično v vsaki slovenski vasi, vanje je vključenih že več kot 165 tisoč članov. Po podatkih spletne strani Uprave Republike Slovenije za zaščito in reševanje je gasilska služba javna služba in ena od 11 prostovoljnih sil za zaščito, reševanje in pomoč, opravljajo jo gasilske enote, organizirane kot poklicne, kot prostovoljne gasilske enote v gasilskih društvih in gasilske enote v gospodarskih družbah, zavodih in drugih organizacijah. V državi je več kot tisoč 400 aktivnih gasilskih enot, od katerih je približno 100 industrijskih. V teritorialnih gasilskih enotah, od katerih je 15 poklicnih, deluje več kot 60 tisoč prostovoljnih operativnih gasilcev in preko 570 poklicnih. Gasilstvo danes tako predstavlja dobro organizirano, lahko rečemo službo ali pa poslanstvo ljudi po celotnem teritoriju v Sloveniji, ki je preraslo svojo osnovno nalogo gašenja in reševanja v primeru požarov in se je razvilo v sodobno, humanitarno in nestrankarsko organizacijo. Pripadnice in pripadniki gasilskih društev nesebično pomagajo vsakomur, ki se znajde v kakršnikoli nesreči, in dajejo ljudem socialno oporo. Prav zaradi tega jih visoko cenimo in jim tudi zaupamo. Socialni demokrati podpiramo prizadevanja, da gasilstvo v Sloveniji sledi novostim in se razvija tudi z evropskimi sredstvi, če in seveda ko jih je mogoče črpati ali pridobiti. Zakonodaja s tega področja pa naj bo jasna in razumljiva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Andrej Černigoj bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovani podpredsednik Vlade in minister za obrambo mag. Matej Tonin, cenjeni zbor! Gasilstvo ima na Slovenskem že 150-letno tradicijo, ki se je zapisala v DNK vseh Slovenk in Slovencev. Številni so vključeni v gasilske organizacije, bodisi prostovoljne bodisi poklicne gasilske enote. Te se medsebojno povezujejo in dopolnjujejo, da lahko učinkovito preprečujejo in gasijo požare. Naloga gasilskih društev ni le gašenje in reševanje v primeru požarov, ampak so ljudje v gasilcih našli socialno oporo ter solidarno in nesebično pomoč ob vsakršni nesreči. Skozi gasilska društva člani izkazujejo predanost slovenskemu narodu in krepijo obstoj te zavesti. Danes so v številnih krajih prav gasilska društva tista, ki združujejo in povezujejo občane pri aktivnosti in dejavnosti posebej na področju varstva pred požari ter na kulturnem in drugih področjih. Gasilske enote in društva so se z leti razvili v sodobne, humanitarne in nestrankarske organizacije. V Novi Sloveniji se zavedamo pomena gasilstva na Slovenskem tudi zaradi velike aktivnosti državljanov v vseh strukturah gasilstva, ki so na izzive, ki so se nabirali v preteklosti, imeli veliko predlogov za izboljšanje statusa gasilcev v Sloveniji. Vodenje Ministrstva za obrambo smo v Novi Sloveniji – krščanskih demokratih sprejeli s ponosom in domoljubjem. Krščanski demokrati smo od samega začetka gasilstvo in Civilno zaščito Republike Slovenije obravnavali enako kot vitalen del resorja ob boku Generalštaba Slovenske vojske. Zavedamo se velike odgovornosti do domovine v času širjenja covida-19, ko je ravno ta del resorja odigral zelo pomembno vlogo v lokalnih skupnostih. Za dobro odzivnost, opremljenost in usposobljenost gasilcev pa je seveda treba redno skrbeti. Sedanja vlada in Nova Slovenija sta prešli od besed k dejanjem in zagotovili gasilcem boljše pogoje za njihovo delovanje v dobrobit vseh Slovencev. Področje gasilstva smo večkrat obravnavali tudi v Državnem zboru, kjer smo nazadnje ta teden sprejeli spremembo Zakona o varstvu pred požarom, ki smo ga prilagodili glede na Zakon o finančni razbremenitvi občin. Z njim smo namreč predvidevali, da se z občin na državo prenese strošek standardiziranih gasilskih zavarovanj gasilcev, njihovih vozil, opreme in objektov. Po navedbah Ministrstva za obrambo pa se bodo tudi sredstva, namenjenega lokalnim skupnostim za sofinanciranje nakupa gasilskih vozil ter gasilske zaščitne in reševalne opreme v gasilskih enotah, s 6,3 milijona evrov zvišala na 9 milijonov evrov. Največji zakonodajni korak najprej na področju gasilstva je Nova Slovenija s podporo koalicije naredila s sprejetjem novele Zakona o gasilstvu, ki bo omogočila nadaljnji razvoj gasilstva ter povečala usklajenost, racionalnost in učinkovitost izvajanja operativnih nalog gasilstva in javne gasilske službe. V Novi Sloveniji smo predlagali rešitve, ki na področju prostovoljnega gasilstva uvajajo dodatna pojma, in sicer gasilec pripravnik ter gasilec veteran. Verjamemo, da bosta predlagani rešitvi še dodatno okrepili vrste prostovoljnega gasilstva v Sloveniji. Gasilska zveza Slovenije je pridobila tudi pristojnost za usposabljanje prostovoljnih gasilcev in s tem smo Krščanski demokrati prisluhnili tudi gospodarstvu in predlagali novost, da se lahko na posameznih zaokroženih industrijskih kompleksih operativna gasilska enota organizira skupaj z več gospodarskimi družbami, zavodi in drugimi organizacijami, ki opravljajo svojo dejavnost na tem področju. Taka enota bo zaradi večjega števila gasilcev in opreme tudi bistveno bolj operativno pripravljena za primer požara in drugih nesreč. Zakon je omogočil tudi interesno združevanje poklicnih gasilskih enot, in sicer v okviru Združenja slovenskih poklicnih gasilcev. Na ta način verjamemo, da sta primerljivo urejeni interesni združenji tako prostovoljnih kot poklicnih gasilcev. Ministrstvo je pripravilo več pravilnikov in uredbo, ki bodo v prihodnosti olajšali delovanje gasilcev. Na gasilce v Novi Sloveniji in koaliciji nismo pozabili tudi ob pripravi druge zakonodaje. Tako smo pri Zakonu o dohodnini predlagali in sprejeli dodatno olajšavo v višini tisoč 500 evrov za operativne gasilce, ki prostovoljno in nepoklicno opravljajo naloge zaščite, reševanja in pomoči že vsaj 10 let. V zakonu o DDV pa smo nižali DDV za nabavo osebne zaščitne in reševalne opreme. Izdelan je bil pravilnik o usposabljanju za vožnjo manjših gasilskih vozil, vozil policije, reševalnih vozil in intervencijskih vozil civilne zaščite. Pravilnik o požarnem varovanju pa bo uredil izvajanje dejavnosti požarnega varovanja na geografskih območjih, kjer varnostne službe oziroma gasilske enote ne morejo izvesti nalog v skladu s predpisanim odzivnim časom. Pravilnik o uporabi in upravljanju sistemov brezpilotnih zrakoplovov za izvajanje nalog na področju zaščite, reševanja in pomoči bo gasilcem in drugim reševalcem na področju zaščite, reševanja in pomoči omogočil uporabo dronov ob intervencijah, vajah in tudi za preventivne dejavnosti. In ne nazadnje je uredba o organiziranju, opremljanju in usposabljanju sil za zaščito, reševanje in pomoč, vključno z merili za organiziranje in opremljanje gasilskih enot, eden izmed ključnih predpisov za urejanje javne gasilske službe. Ko govorimo o gasilstvu in sistemski ureditvi področja gasilstva na Slovenskem, ne smemo pozabiti na ključne aktivnosti in naloge na področju gasilstva v obdobju 2020 do 2022. Rad bi ponovno spomnil še na sofinanciranje nakupov gasilske zaščitne in reševalne opreme, za kar smo v letu 2020 zagotovili 1,7 milijona evrov, v letu 2021 2,4 milijona evrov in v letu 2022 bo na voljo 2,6 milijona evrov. V letih 2021 in 2022 se nadaljujejo aktivnosti za sistemsko ureditev požarne varnosti na javni železniški infrastrukturi. Krščanski demokrati se zavedamo izzivov v zvezi z legalizacijo gasilskih domov, saj večje število gasilskih domov ni imelo oziroma nima ustreznih gradbenih in uporabnih dovoljenj. Aktivna vključitev GZS in URSZR se je odrazila v oblikovanju ustreznih rešitev v predpisih na tem področju, ki bodo omogočili legalizacijo takšnih objektov. Vlada Republike Slovenije je na predlog Ministrstva za obrambo zagotovila sredstva za poplačilo dela nastalih stroškov na področju zaščite, reševanja in pomoči v času epidemije nalezljive bolezni covid-19 v višini 6 in pol milijonov evrov. Občine so del teh sredstev lahko namenile oziroma porabile za poplačilo stroškov angažiranja gasilskih enot zaradi covida-19. Prostovoljnim gasilskim društvom je država kot nadomestilo za izpad prihodkov, ker v času širjenja covida-19 niso mogla organizirati svojih društvenih aktivnosti, nakazala skupaj več kot 3 milijone evrov. Sredstva so lahko porabili za tekoče delovanje ter nakupe opreme. Prostovoljnim gasilcem, ki so posredovali v intervencijah v času epidemije, so bili izplačani dodatki. In sicer v prvem valu 6 tisoč 808 gasilcem skupaj skoraj 200 tisoč evrov, v drugem in tretjem valu 13 tisoč 255 gasilcem skoraj v višini 600 tisoč evrov. V četrtem valu je bilo tudi s pomočjo PKP10 določeno izplačilo dodatka za nevarnost in posebne obremenitve za reševalce, študente in dijake v podpori zdravstva, tukaj govorimo predvsem o prostovoljcih, za poklicne gasilce v poklicnih jedrih in direktorje poklicnih gasilskih zavodov. Za konec bi dodal, da v Novi Sloveniji – krščanskih demokratih ocenjujemo, da je gasilstvo ključno področje za sistem varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, zaradi razvejanosti in pristojnosti v vsaki krajevni skupnosti pa ima pomembno vlogo tudi v širšem pomenu. Gasilstvo je dober primer, ko se z enotnimi predpisi na državni ravni in z izvajanjem javne gasilske službe na lokalni ravni zagotavlja primerljiv sistem odziva na področju celotne države. Krščanski demokrati verjamemo in bomo vedno skrbeli za skupnost, katere pomemben člen predstavlja gasilstvo na Slovenskem.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavil Marko Bandelli. Izvolite.
Spoštovani kolegice in kolegi! Kolegica Mojca Žnidarič je postavila vprašanje ministru za obrambo mag. Mateju Toninu v zvezi s sistemsko ureditvijo področja gasilstva. Kolegica je ministru postavila izredno konkretna, jasna vprašanja. Na področju gasilstva resnično že dolgo praktično vsi čakamo na boljšo tako imenovano sistemsko ureditev tega področja. Postavila je osem resničnih in konkretnih vprašanj, na katera minister ni odgovoril praktično nič. Če bi lahko citiral – ker imam tudi čas in sem lahko tukaj, to povem. Ta vprašanja so se glasila, kakor je že kolega Predrag Baković prej omenil. Ampak jih bom povedal še enkrat. To je: »Kako bodo predlagane zakonodajne spremembe vplivale na ureditev statusa prostovoljnih in poklicnih gasilcev?« To je zelo jasno vprašanje, ki terja jasen odgovor. »Kakšne spremembe prinaša zakonodaja na področju varstva pred požarom?« Zelo jasno. »Kako se izboljšujejo pogoji za delovanje reprezentativnih organizacij s področja varstva pred požarom, torej za Združenje slovenskih poklicnih gasilcev in Gasilsko zvezo Slovenije?« Edino vprašanje, na katero ste nekaj odgovorili, je bilo četrto: »Zakaj se zvišuje starost za prostovoljnega operativnega gasilca na 65 let?« Tukaj ste nekaj poskusili odgovarjati, ampak v stranki SAB smo videli, da zelo površno, ker ste potem na koncu celo rekli, da boste morda odgovorili še v nadaljevanju. Verjetno ni bilo časa. Potem je zelo zanimivo vprašanje: »Ali se zvišuje upokojitveno starost za poklicne gasilce oziroma kakorkoli poslabšuje njihov sedanji status?« »Kakšne so novosti pri organiziranju operativnih gasilskih enot v gospodarskih družbah?« V glavnem, tukaj so zelo prava, čista, jasna vprašanja, ki bi terjala tudi jasen odgovor ministra, ki je odgovoren za to področje. V svojem odgovoru, tukaj imam magnetogram, spoštovani minister, ste nekaj govorili po vaše, nekaj hvalili. Mi ne bomo govorili, kaj so gasilci, ker vsi vemo, kaj so in kaj predstavljajo v Sloveniji, in to tudi mora tako biti. Ampak govorili ste potem, da smo primerjalno z drugimi državami izjemno uspešni. Uspešni v čem? V prostovoljstvu, verjetno. Potem ste govorili o povabilu, neki gasilski olimpijadi, požarnih stražah, v glavnem, o vsem ste govorili, razen o tistem, o čemer so bila vam namenjena vprašanja. Človek se tukaj vpraša. V SAB imamo vprašanje že zato, ker niste povedali nič. Odgovorili ste le, da boste kasneje še enkrat odgovorili, nakar vam je poslala kolegica Mojca Žnidarič ponovno vprašanje v drugem delu, konkretna vprašanja vam je dala, in tudi tam ni bilo odgovorov. Zaradi tega se je ona potem poslužila v skladu z 249. členom, da opravimo širšo razpravo, da tudi mi vemo, za kaj gre. Spoštovani minister, stranka SAB vas v stališču opozarja, vam pove, da imamo občutek, da je več kot očitno, da tistega dne, minister, vi niste prišli pripravljeni na ta vprašanja in verjetno tudi ne poznate materije. Upam za tiste, ki nas gledajo – ne za nas poslance tukaj, ampak za gasilce, ker je to vprašanje za gasilce in za državljane – da imate danes vse odgovore. Ker kot pravim, ti odgovori praktično niso namenjeni nam poslancem, ampak državljanom in gasilcem samim. Gospod minister, kar pogrešamo v stranki SAB, je tudi kakšna vaša fotografija v kakšnih določenih situacijah z gasilci, ker ste se bili vedno tako pripravljeni slikati, če tako rečem, ob metanju bomb ali pa ko vas je ofrajhalo blato in take reči. Takrat ste bili vedno pripravljeni, ampak pri gasilcih mi nismo opazili kakšnih večjih, pomembnih slik, da dajete pomembnost kategoriji. Kar smo pa pogrešali – glede na to, da se v zakonu tudi govori o sistemskem urejevanju – je sistemska ureditev področja gasilstva. Kot se spomnite, smo v stranki SAB večkrat omenili, minister, glede plačila. Stranka SAB je tudi večkrat opozorila, da bi obveznosti plač prešle na Ministrstvo za obrambo. Mi štiri leta to govorimo in štiri leta to ponavljamo, ampak očitno za vas ta problem ni pomemben. Ker ta problem bi pa razbremenil občine, vse tiste občine, kjer so profesionalni poklici, kjer so profesionalni zavodi za gašenje in reševanje. Ker kot veste, minister – upam, da veste – vseh profesionalnih gasilcev ne plačuje Ministrstvo za obrambo, ampak jih plačujejo občine. In na tak način bi mi razbremenili občine v tej situaciji, glede na to, da kupujete za 780 in ne vem koliko milijonov opreme in imamo eno resolucijo, ki je vredna 2 milijardi, o kateri sem slišal od vas, da ne bo več do leta 2035, ampak se bo skrajšala do leta 2030. S kakšnim denarjem, ne vemo. Ne vemo. To je lepo pisati, pisati takšne reči. Glede mojega konstantnega vprašanja glede prenosa plač na Ministrstvo za obrambo upam, da bo enkrat dobilo epilog, da bi se zavzeli za to. Ker na tak način bi verjetno razbremenili – in vemo, da bi razbremenili – občine, in to ne malo. Zato absolutno pozdravljam to širšo razpravo o gasilcih in pričakujem od vas tudi konkretne odgovore. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Konkretno bo predstavila Mojca Žnidarič. Izvolite.
Hvala. Lep pozdrav vsem še enkrat! Organizirano gasilstvo ima v Sloveniji več kot 150-letno tradicijo. Prva poklicna gasilska enota je bila ustanovljena pred 100 leti. Javna gasilska služba se izvaja na ravni občin kot obvezna lokalna javna služba. V večjih mestih oziroma občinah ter v občinah, kjer to narekujejo okoliščine, kot so razvitost industrije, prometne infrastrukture, požarna ogroženost naravnega okolja in tako dalje, so občine ustanovile poklicne gasilske enote. Trenutno deluje skoraj tisoč 300 gasilskih enot v prostovoljnih gasilskih društvih, kjer je evidentiranih preko 35 tisoč operativnih gasilcev, preko 6 tisoč rezervnih operativnih gasilcev ter skoraj 13 tisoč gasilcev pripravnikov. Poleg prostovoljnih gasilskih enot imamo v Sloveniji tudi 13 poklicnih enot, ki so organizirane kot javni gasilski zavodi in skupaj zaposlujejo okrog 650 poklicnih gasilcev. Vse te številke dajejo jasno sliko, da so gasilci najbolj številna in hkrati najbolj operativna sila v sistemu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami oziroma na področju zaščite in reševanja. Naš skupni temeljni cilj je omogočiti nadaljnji uspešen razvoj gasilstva ter povečati usklajenost, racionalnost in učinkovitost izvajanja operativnih nalog gasilstva in javne gasilske službe. Ker se zavedamo pomena in nujnosti gasilske javne službe, znamo gasilcem prisluhniti tako prej v SMC kot sedaj v stranki Konkretno. V začetku leta 2019 smo sprejeli dopolnitev Zakona o gasilstvu, v kateri smo uredili dodatek za stalnost primerljivo z drugimi uniformiranimi poklici. S takratnimi dopolnitvami Zakona o gasilstvu je tako položaj poklicnih gasilcev glede dodatka za stalnost postal primerljiv z drugimi uniformiranimi poklici, kot so policisti, pripadniki stalne sestave Slovenske vojske in pooblaščene uradne osebe po Zakonu o izvrševanju kazenskih sankcij. Sredi leta 2020 smo sprejeli Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravilih cestnega prometa, ki ga je v Državni zbor predložila skupina 52 poslank in poslancev, med katerimi sem bila prvopodpisana. S temi spremembami smo gasilskim, športnim in drugim društvom olajšali prevoze njihovih mladih članov, torej osnovnošolskih mlajših otrok, s kombiji, v katerih ni več potrebna uporaba tahografov, saj je to bil unikum, ki je veljal le v slovenski zakonodaji. Z Zakonom o finančni razbremenitvi občin je bil tudi na našo pobudo med drugim dopolnjen Zakon o gasilstvu, in sicer v členu, ki na novo določa, da država zagotavlja sredstva za standardizirana gasilska zavarovanja pripadnikov gasilske organizacije ter vozil, opreme in objektov. Istočasno je bil sprememb deležen tudi Zakon o varstvu pred požarom, v katerem je bilo določeno, da se sredstva za te namene zagotavljajo tudi iz sredstev požarnega sklada. Ureditev tega področja je bila ključnega pomena, saj so navedena sredstva pomemben vir za posodabljanje gasilske opreme na lokalni ravni, s čimer se zagotavljata ustrezna operativnost in učinkovitost gasilskih enot, ki izvajajo javno gasilsko službo. V zadnjem tednu pa smo poslanci sprejeli tudi zelo pomembne spremembe in dopolnitve treh zakonov, ki prispevajo k boljšemu položaju gasilcev in gasilstva, in sicer spremembe in dopolnitve Zakona o gasilstvu, Zakona o varstvu pred požarom in tudi Zakona o dohodnini, v katerem smo sprejeli znižanje letne davčne osnove v višini tisoč 500 evrov za rezidente, ki v skladu s predpisi o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami prostovoljno in nepoklicno opravljajo operativne naloge zaščite, reševanja in pomoči nepretrgoma najmanj 10 let. Več v razpravi. Za zaključek naj izpostavim, da smo se in se bomo v Poslanski skupini Konkretno tudi v prihodnje ves čas zavzemali za izboljšanje stanja na področju gasilstva kot ene zelo pomembne humanitarne dejavnosti. Hvala.
Hvala lepa. Janja Sluga bo predstavila stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Izvolite.
V naši državi se lahko pohvalimo z več kot 45 tisoč operativnimi prostovoljnimi gasilci. Imamo pa tudi preko tisoč poklicnih gasilcev, ki vsako leto opravijo po več kot 9 tisoč intervencij. Gasilci so prvi na kraju vsakršnih nesreč. S svojim hitrim in strokovnim odzivom rešujejo življenja in premoženje ter varujejo okolje in ob tem za druge tvegajo svoje zdravje in svoje življenje. Njihova požrtvovalnost in volja do pomoči sočloveku nikoli nista bili vprašljivi. Zavedamo se, da gasilstvo ni samo gašenje požarov. Gasilci pomagajo pri reševanju v poplavah, ob najtežjih prometnih nesrečah, pri zaščiti in reševanju ljudi in premoženja ob naravnih nesrečah, nesrečah na tekočih in stoječih vodah, nesrečah z nevarnimi snovmi in še bi lahko naštevali. To nam pove, da so gasilke in gasilci nepogrešljivi v sistemu sil zaščite in reševanja ob naravnih in vseh drugih nesrečah. Spadajo med tiste državljane, na katere smo vsi zelo ponosni, ker jim največ pomenijo plemenite vrednote, kot so solidarnost, pomoč sočloveku in medsebojno sodelovanje. Zato gasilce dojemamo kot junake, med nami pa uživajo posebno mesto in visoko zaupanje. Ljudje se nanje zanesemo in ob tem nas ne zanima, ali so poklicni ali so prostovoljni ali pa so poklicni v prostovoljnih društvih. Vsi delajo enako, vsi tvegajo enako. Primerjalno z drugimi državami smo precej uspešni, ker na tem področju razvijamo kombinacijo prostovoljstva in profesionalizma. Imamo širok nabor prostovoljnih gasilskih društev, ki se skoraj profesionalno usposabljajo v različnih centrih s ciljem, da pridobijo ustrezna in strokovna znanja. Zato niti ni presenečenje, da je bila Slovenija letos izbrana za gostiteljico gasilske olimpijade, ki se bo odvijala poleti v Celju. Zaradi vsega navedenega je pomembno, da gasilstvo tudi ves čas negujemo. Ta poklic je pri pripravljavcih resorne zakonodaje očitno in žal vse prevečkrat spregledan. Kljub temu da se vsi dobro zavedamo, kako neprecenljiva je bila vloga gasilcev tudi pri zagotavljanju kolektivne varnosti v času epidemije, je Vlada z interventnimi zakoni za omilitev posledic epidemije vzpostavila še večje neravnovesje znotraj širše poklicne skupine gasilcev, saj niso predvideli izplačila dodatkov za delo v rizičnih razmerah za poklicne gasilce, ki so zaposleni v poklicnih jedrih prostovoljnih gasilskih enot. Naloga oblasti bi morala biti, da nemudoma odpravi tovrstne anomalije in pripravi sistemske rešitve, s katerimi bi se status slovenskih gasilcev občutno izboljšal. Veseli me, da sem k temu v zadnjih dveh mandatih prispevala tudi sama. Naj spomnim. Konec prejšnjega mandata je na mojo pobudo in ob podpori Gasilske zveze Slovenije Ministrstvo za zdravje spremenilo Pravilnik o ugotavljanju zdravstvene sposobnosti operativnih gasilcev. Največjo novost v njem predstavlja zdravniško spričevalo, ki ga operativnemu gasilcu na podlagi izjave izda njegov izbrani osebni zdravnik ali specialist medicine dela, prometa in športa. To zdravniško spričevalo nadomešča zdravniški pregled, ki so ga operativni gasilci po do takrat veljavnem pravilniku morali opraviti pri specialistih medicine dela, prometa in športa na vsakih pet let. Ob izteku prejšnjega sklica Državnega zbora sem prav tako predlagala amandma k noveli Zakona o motornih vozilih, ki je bil potrjen. Sprejeta dopolnitev ureja roke za izvedbo tehničnih pregledov vozil, ki se uporabljajo za prevoze skupin otrok, če so ta vozila v lasti prostovoljnih gasilskih društev. Od sprejetja dopolnitve zakona se tako za ta vozila v lasti gasilskih društev tehnični pregledi opravljajo le enkrat na leto in ne več vsakih šest mesecev. Naj tudi spomnim, da sva ob začetku tega mandata skupaj s kolego Doblekarjem kot prvopodpisana poslanca pripravila in v zakonodajno proceduro vložila predlog novele Zakona o voznikih, po katerem gasilci z izpitom kategorije B ter z ustreznim usposabljanjem na Upravi za zaščito in reševanje lahko vozijo tudi manjša gasilska vozila, težja od 3,5 tone. Gre za vozila, ki zaradi opreme presežejo te 3,5 tone, zaradi česar je bilo potrebno vozniško dovoljenje kategorije C1. Takšna vozila imajo v več kot 800 gasilskih društvih v Sloveniji, zato je bil pred sprejetjem novele velik problem, kako zagotoviti zadostno število voznikov z vozniškim dovoljenjem kategorije C1, ki ga sicer večina gasilcev nima. Danes, po več letih izvajanja tega prenovljenega zakona v praksi se je izkazalo, da je ta sprememba gasilskim društvom bistveno olajšala zagotavljanje operativne pripravljenosti ter povečala njihovo učinkovitost in hitrost interveniranja. Omenjene spremembe, ki so se izkazale za zelo koristne, veljajo tudi za voznike reševalnih in specialnih vozil za nujno medicinsko pomoč, za voznike operativnih vozil policije ter za voznike intervencijskih vozil civilne zaščite, gorske, jamarske in podvodne reševalne službe. Zadnja pomembna novost, ki smo jo uspeli doseči v prejšnji poslanski skupini, pa je sprememba Zakona o pravilih cestnega prometa, s katerim smo znižali zahteve in s tem olajšali pogoje za prevoze skupin otrok za gasilska, športna in ostala društva in ustanove, pa tudi za večje družine. Od uveljavitve navedene spremembe sedaj na primer gasilska društva za prevoz otrok s kombijem na gasilsko tekmovanje ne potrebujejo več tahografa ali posebne oznake. Spremembo zakonodaje je pozdravila tudi Gasilska zveza Slovenije, kjer so poudarili, da je bil prejšnji predpis neživljenjski in v praksi težko izvedljiv, nova pravila pa da bodo v veliki meri olajšala delo in zmanjšala stroške gasilskim društvom, ki imajo v svojih vrstah 40 tisoč mladih gasilcev, pionirjev in mladincev, s katerimi opravljajo tudi veliko prevozov, večino na lokalni ravni. Ob tem so dodali, da bodo tudi v bodoče maksimalno poskrbeli, da bodo te otroke varno prevažali. Po našem mnenju je poleg celovite ureditve področja gasilstva ključnega pomena tudi to, da se učinkovito in še pravočasno počrpajo evropska sredstva, ki so naši državi sedaj na voljo tudi za namen nadgradnje našega sistema zaščite in reševanja. Ta sredstva bi se namreč dalo koristno porabiti predvsem za izgradnjo novih centrov za usposabljanje ali nabavo interventnih vozil, kar bi še dodatno izboljšalo pripravljenost, usposobljenost in delovne pogoje tako za poklicne kot tudi za prostovoljne gasilce. Za zaključek naj povem, da smo se poslanci naše poslanske skupine skozi vsa ta leta ves čas zavzemali za izboljšanje stanja na področju gasilstva kot pomembne humanitarne dejavnosti, ki se izvaja v javnem interesu, vključno z izboljšanjem statusa in pravic tako poklicnih kot tudi prostovoljnih gasilcev. Veseli me, da sem s prej navedenimi ukrepi in potrjenimi spremembami zakonodaje k izboljšanju stanja na področju gasilstva skupaj s kolegi prispevala tudi sama. Nepovezani poslanci podpiramo današnjo poglobljeno razpravo v zvezi s sistemsko ureditvijo področja gasilstva in smo mnenja, da mora biti naš skupni cilj, da se čim prej zagotovi primeren normativni in sistemski zakonodajni okvir, ki bo na eni strani uredil status gasilcem in vzpostavil karierno pot za poklicne gasilce, na drugi strani pa zagotovil varne pogoje za delo gasilcev ter zadostno financiranje njihovega dela, kakovostne opreme in ustreznih interventnih vozil. To bi predstavljalo tudi simbolno gesto in priznanje za požrtvovalno delo gasilk in gasilcev, ki zaradi nemalo specifik poklica ni primerljivo z nobenim drugim poklicem. Dovolite mi, da se ob tej priložnosti še zahvalim vsem, ki ste svoje življenje posvetili gasilstvu in vas vodi želja, da pomagate ljudem v stiski z vsem svojim znanjem in močmi. Prav tako želim veliko uspehov vsem mladim nadobudnim gasilkam in gasilcem, ki ste pogumno vstopili v gasilske vrste, da bi nadaljevali pot humanega poslanstva, in se trudite ohranjati vrednote, ki so jih tlakovali vaši predhodniki. Z glasnim gasilskim pozdravom še na mnoga leta uspešnega in varnega delovanja. Na pomoč!
Hvala lepa. Jožef Lenart bo prestavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Spoštovani vsi prisotni, še posebej minister za obrambo! Poslanka Mojca Žnidarič je 31. 1. 2022 na 29. redni seji Državnega zbora ministru za obrambo Mateju Toninu postavila ustno poslansko vprašanje v zvezi z sistemsko ureditvijo področja gasilstva. Vprašanje je zajemalo več podvprašanj v zvezi s spremembami Zakona o gasilstvu in Zakona o varstvu pred požarom, ki sta bila takrat v parlamentarni proceduri. Med drugim jo je zanimalo naslednje: kako bodo predlagane zakonodajne spremembe vplivale na ureditev statusa prostovoljnih in poklicnih gasilcev; kakšne spremembe prinaša zakonodaja za področje varstva pred požarom; kakšne so novosti pri organiziranju operativnih gasilskih enot v gospodarskih družbah; ali so bili predlogi zakonodaje usklajeni z reprezentativnimi organizacijami s področja gasilstva, torej z Gasilsko zvezo Slovenije in z Združenjem slovenskih poklicnih gasilcev, in drugo. Minister za obrambo Matej Tonin je v svojem odgovoru poudaril, da so slovenski gasilci ključni sistem zaščite in reševanja in da si danes brez njih ne moremo predstavljati nobene resne intervencije za pomoč ob naravnih ali drugih nesrečah, zato je pomembno, da ta sistem, to kombinacijo prostovoljstva in profesionalizma ves čas negujemo. Poslanka je ministru postavila še dodatno podvprašanje in nato v skladu z 249. členom Poslovnika Državnega zbora zahtevala, da se o tej pomembni in kompleksni tematiki v Državnem zboru opravi širšo razpravo. V Slovenski demokratski stranki smo mnenja, da smo primerjalno gledano z drugimi evropskimi državami na področju gasilstva nadpovprečno uspešni. Strinjamo pa se tudi, da je tematika o sistemski ureditvi področja gasilstva pomembna in tudi zelo zahtevna, tako da je dobro, da se danes o njej pogovorimo. Gasilstvo je humanitarna dejavnost in plemenito poslanstvo. Delo gasilcev je odgovorno in tudi tvegano ter terja dobro fizično kondicijo, zdravje, in tudi pogum morajo imeti gasilci. V prostovoljnih gasilskih društvih, ki delujejo v javnem interesu, v Sloveniji deluje tisoč 299 gasilskih enot, v katerih je evidentiranih 35 tisoč operativnih gasilcev, okrog 6 tisoč rezervnih operativcev ter 13 tisoč pripravnikov. Skupno je v prostovoljna gasilska društva včlanjenih preko 160 tisoč članov, torej gasilk in gasilcev. Ko sem se maja 2018 udeležil vseslovenskega gasilskega kongresa, ki je potekal na Ptuju, sem dejansko spoznal njihovo moč in veličino. Kakšnih 5 tisoč gasilcev je bilo na ptujskem športnem stadionu. In seveda velika večina gledalcev tega mimohoda ni ostala ravnodušna. V Slovenski demokratski stranki se zavedamo doprinosa gasilstva, saj nam je znano, da so gasilci najštevilnejša in najbolj operativna sila v sistemu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami oziroma na področju zaščite in reševanja v državi. Zatorej smo se s to koalicijo tudi lotili sistemskega reševanja področja ter v času med ustnim poslanskim vprašanjem, ki je podlaga za današnjo razpravo, ter današnjim dnem že potrdili spremembe Zakona o gasilstvu in spremembe Zakona o varstvu pred požarom. Zato se vsem, ki so predlagane spremembe, ki so šle v korist gasilcev in njihovih gasilskih enot in društev ter v končni fazi v dobro in za večjo varnost državljanov, lepo zahvaljujemo. Za podporo se nam zahvaljujejo tudi naši gasilci. Za Zakon o gasilstvu nas je glasovalo 54 poslancev, za Zakon o varstvu pred požarom pa 52 poslancev. Če bi bil malo žleht, bi šel brat seznam, ampak to ne bi spadalo v stališče poslanske skupine. S temi spremembami Zakona o gasilstvu smo omogočili nadaljnji razvoj gasilstva ter povečali usklajenost, racionalnost ter učinkovitost izvajanja operativnih nalog gasilstva. S spremembami Zakona o varstvu pred požarom pa smo vzpostavili pogoje za financiranje standardiziranih gasilskih zavarovanj pripadnikov gasilske organizacije in standardiziranih gasilskih zavarovanj vozil, opreme in objektov, ki jih uporabljajo gasilske organizacije v okviru izvajanja svojih nalog, katerih financiranje je bilo z Zakonom o finančni razbremenitvi občin z občin preneseno na državo. Ta vlada torej razume potrebe gasilcev in tudi pomembnost zagotavljanja varstva pred požarom, zaščite premoženja in domov naših državljanov pred vsemi naravnimi in drugimi nesrečami. Še posebej pomembno pa je, da se zavedamo, da gasilci rešujejo tudi življenja nas in naših državljanov. Verjetno se vsak že kdaj spomni kakšne prometne nezgode, kjer so gasilci razrezali vozilo in na tak način pomagali ponesrečencu, da ga je čim prej oskrbela zdravstvena služba. Prav je, da smo poslanci vedno prvi, ki se zavedamo njihove pomoči, ki je pomembna že v miru ter bi bila nenadomestljiva tudi v času krize ali vojne. Zavedamo pa se tudi, da brez primerne finančne podpore pač ni mogoče zagotavljati nobene varnosti, ne požarne ne varstva pred drugimi naravnimi nesrečami in ne obrambne varnosti. Zato potrebna sredstva za vse omenjeno s to uspešno vlado in s tem ministrom tudi zagotavljamo. S podporo spremembam obeh zakonov je Vlada kot predlagatelj skupaj z nami dosegla boljše operativne pogoje dela za naše gasilske enote. Uredili pa smo tudi številna strokovna področja javne gasilske službe, prav tako smo celovito posodobili področje gasilstva. Med Ministrstvom za obrambo in sindikati v tem času teče tudi resen dialog za izboljšanje socialnega in ekonomskega položaja ter ureditve delovnopravnega položaja poklicnih gasilcev. Živimo v turbulentnem okolju, ki se hitro spreminja, in se tudi kot družba več čas spreminjamo, pa tudi potrebe po zaščiti in reševanju se ves čas spreminjajo. Delovne naloge gasilcev niso več le gašenje požarov, ampak so v letih postale vse bolj različne, številnejše in vsestranske, zato je bilo potrebno to področje tudi sistemsko urediti. V Slovenski demokratski stranki izražamo podporo in spoštovanje vsem gasilcem za njihovo pogumno delo in plemenito poslanstvo ter vedno iščemo dobre rešitve in podpiramo spremembe, s katerimi bomo zagotovili kvalitetno delo gasilcev in njihovih organizacij tudi v prihodnje. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Na vrsti je razprava poslank in poslancev. Najprej dobi besedo Aleksander Reberšek. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, najlepša hvala za besedo. Tisto, kar želim storiti najprej, je, da se osebno zahvalim spoštovanemu ministru za vse, kar so na Ministrstvu za obrambo storili za izboljšanje statusa gasilca v dejanjih in ne v besedah, kot je bilo to v preteklosti. Tudi jaz sem član prostovoljnega gasilskega društva in se veliko družim z ostalimi gasilci, ampak ti ostali gasilci so tudi člani drugih političnih strank. In ne glede na to, da so člani drugih političnih strank, mi prikimavajo, ko začnemo govoriti o tem, kaj smo naredili za gasilce. Iskreno povedo, da toliko, kot je bilo narejenega v tem mandatu, v mandatu Mateja Tonina na Ministrstvu za obrambo, na področju gasilstva niso storile vse vlade poprej. Ni treba verjeti meni, pojdite na teren, vprašajte gasilce, vprašajte tiste, ki se s tem intenzivno ukvarjajo ne samo v svojem prostem času, ampak tudi profesionalno. Če nekdo logično premisli, se zaveda, da ministru za obrambo veliko časa vzame v zadnjem času vojna v Ukrajini, da je bil praktično cel njegov mandat posvečen koroni, reševanju problemov, kar se tiče korone. Ampak ne glede na vse ste vi gasilske prioritete, status gasilca postavili med top prioritete. Spoštujem, da ste tudi sam gasilec že 30 let, da ste imenovali državnega sekretarja, ki je tudi sam gasilec. S tem ste jasno pokazali že na začetku svojega mandata, kaj želite narediti za gasilce. Zakaj je to pomembno? Pomembno je zato, ker kot gasilec težave gasilcev razumeš in jih potem tudi rešuješ. To se mi zdi zelo pomembno. Zelo sem hvaležen, ker si ves čas in tudi še v tem času prizadevate status gasilca še izboljšati, bi pa rad opomnil na nekaj stvari, ki so bile v preteklosti že storjene. Ena izmed stvari, ki so bile zelo dobrodošle v teh koronačasih, je sigurno pomoč v PKP7, kjer so številna društva, tisoč 300 društev, po Sloveniji prejela finančno pomoč od 2 tisoč do 5 tisoč 500 evrov, osrednja društva še dodatnih tisoč evrov. Veste, spoštovani minister, jaz sem član Prostovoljnega gasilskega društva Prekopa-Čeplje-Stopnik z Vranskega. Nam bo ta denar prišel še kako prav. V tem letu dobimo gasilsko vozilo, novo gasilsko vozilo, ker je naše odsluženo vozilo tam že zelo staro in praktično ni več vozno. S tem denarjem bomo kupili novo gasilsko vozilo, da bomo še bolje pripravljeni, da bomo lahko državljanom pomagali takrat, ko bo to potrebno. In za to se vam najlepše zahvaljujem in sem vam zelo hvaležen. Z 1,7 na 2,4 milijona evrov se povečujejo sredstva za sofinanciranje gasilske opreme in vozil. Kot prostovoljni gasilec zelo dobro razumem, kaj pomeni oprema, kaj pomeni to, da imamo več denarja na voljo za nakup gasilske opreme. Izpostavil bi nacionalni center civilne zaščite. Lansko leto sta z županom Ljubljane podpisala sporazum o izgradnji nacionalnega centra civilne zaščite, kjer bodo pod eno streho združene vse reševalne službe. Se pravi ne samo gasilci, reševalci, jamarji, gorska reševalna, potapljači in tako dalje, vse bo koordinirano z ene točke. V sklopu tega pa bodo seveda zgrajeni še trije podcentri, obstoječi v Sežani bo posodobljen, za poplavno varnost v Murski Soboti in pa za žled in ujme. Jaz sem hvaležen ministru, ker se zaveda, kako pomembno je izobraževanje nas gasilcev za to, da takrat ko pride do intervencije, znamo zelo dobro tudi ukrepati. Na ministrstvu bodo zagotovili še ustrezno opremo, sredstva in vozila za regionalne, lokalne enote za hitre intervencije ob vremensko pogojenih nesrečah. Jaz večkrat rečem, da smo v Sloveniji dobro usposobljeni. Imamo veliko gasilcev, kot smo lahko prej slišali, veliko gasilskih društev, imamo dobro opremo. V preteklosti pa se je zanemarjalo ravno poplave in druge naravne nesreče, ki nam grozijo. Vesel sem, da se minister tega zaveda in da gremo zdaj tudi v to investicijo. Govorim o 40 tovornjakih s hidravlično roko in 160 specializiranih kontejnerjih za poplave. Oprema bo seveda porazdeljena po celi Sloveniji glede na poplavno ogroženost, kajti s tem želimo zagotoviti hiter odziven sistem in dostopnost opreme v primeru naravne nesreče, v primeru poplavne ogroženosti. Nadejam se, pričakujem, da bo eno takšno vozilo tudi v Spodnji Savinjski dolini, kjer imamo zelo veliko poplavno ogroženost. Končno, ampak res končno urejamo vsa zavarovanja za prostovoljne gasilce. Dva dni nazaj je bil sprejet Zakon o varstvu pred požarom, ki je tako določil pravno podlago za ureditev tega področja. Hkrati pa smo vsem občinam v Sloveniji zagotovili dodatne 4 milijone evrov za sofinanciranje nakupa gasilske opreme, ker si gasilci to zaslužimo, ker si gasilke in gasilci to zaslužijo, ker si zaslužijo ne nazadnje to tudi naši državljani. In če prej v celih osmih letih naši predhodniki niso bili sposobni spacati skupaj zakona o gasilstvu, je naš minister Matej Tonin to naredil v štirih mesecih, v samo štirih mesecih našel soglasje in sprejeli smo Zakon o gasilstvu. S tem tudi izboljšujemo status gasilca, jasneje določamo, kaj se bo zgodilo, ko pride do nesreče, odgovornost, ki jo bo zdaj krila občina oziroma država. Dodajamo tudi gasilce veterane, ki bodo lahko opravljali operativne naloge v gasilskih društvih po 65. letu, seveda če jim bo zdravstveno in psihično stanje to tudi dopuščalo. S tem se operativna enota v gasilskih društvih še izboljšuje, še povečuje. Gasilski zvezi Slovenije se zakonsko določa tudi pristojnost usposabljanja prostovoljnih gasilcev. Večkrat rečem, da ljudje razumejo politiko, ko se primejo za denarnico. Z zakonom o dohodnini, ki vsem ljudem, zaposlenim v naši državi, prinaša višje plače, ne boste verjeli, nismo pozabili niti na gasilce in jih še dodatno nagrajujemo. Dvig splošne dohodninske olajšave za njih še tisoč 500 evrov več. Kaj to pomeni v praksi? To pomeni, da bo nekdo, ki je 10 let operativni gasilec, prejel 650 evrov letno več denarja na svoj račun. Veste, tako se dela za gasilce, ne pa, da se pred volitvami hodi po gasilskih veselicah in se z njimi fotografira. To bi rad zdaj posebej izpostavil. Tukaj ne gre za hvalo, tukaj enostavno ne gre za to, da se zdaj mi tukaj hvalimo. Mi tukaj govorimo samo to, kaj smo naredili. In tukaj se moram obregniti ob besede poslanca Pavšiča, ki je rekel, da bomo danes ves ta čas poslušali razne samohvale, kaj smo naredili. Gre za to, kaj smo naredili, res je. Medtem ko ste se vi rajši odločili, da boste vrgli puško v koruzo in zdaj iz opozicije kritizirali, kaj vse je narobe. Imeli ste škarje in platno v rokah, delali bi lahko za gasilce, kolikor bi želeli. Eno stvar sem se naučil, to pa je to, da je bistveno lažje biti v opoziciji in govoriti, kaj vse je narobe, veliko težje pa je potem delati. In Nova Slovenija ima kaj pokazati. Ima pokazati, kaj smo naredili na področju gasilstva. Veliko je teh stvari in hvaležen sem za vse to. Rad bi povedal tudi dejstva o izgubljenem tovornjaku, o katerem je bilo prej izrečeno s strani poslanca Pavšiča, in tukaj zelo jasno povedal: v državnem proračunu ni bil izgubljen niti en cent. Se pravi, državni proračun ni bil oškodovan niti za en samcat cent. Veste kaj? Bil pa je oškodovan pri bančni luknji za 5 milijard, bil je oškodovan pri Teš 6 za pol milijarde in tako naprej. Tukaj vas ne slišim veliko, o tem ne govorite, znate pa seveda populistično omenjati ta tovornjak in o njem vseskozi govorite, tudi prek vaših fejk profilov na Facebooku in še kje. Državni proračun tukaj ni bil oškodovan niti za en samcat cent in zoper tipa, ki je komuniciral z ministrstvom za delo, seveda tečejo sodni postopki in bo najverjetneje tudi zaprt. Verjamem pa, da vam takšen tovornjak pride še kako prav, ker enostavno nimate argumentov. Nimate česa povedati, kaj ste naredili, in potem populistično mečete ven besedo izgubljeni tovornjak. In to so enostavno dejstva. Današnja seja tudi jasno kaže, kaj je kdo naredil za gasilce in česa ni. Tukaj še enkrat poudarjam, da ne gre zdaj za neko samohvalo, samo navajamo tisto, kar smo naredili. Naredili smo veliko. Verjamem, da bi lahko še več, ampak naredili smo res ogromno in to se tudi vidi. Bi pa rad povedal še eno stvar in to bodo najverjetneje opazili tudi naše gledalke in gledalci, ki zdaj to sejo spremljajo. Po navadi seje trajajo cel dan, danes se je komplet, skoraj komplet opozicija odjavila od razprave. Praktično je k razpravi prijavljenih samo 10 ljudi, od tega šest iz Nove Slovenije. Se pravi, vsi so se nekam poskrili, danes nobeden ne bo govoril o gasilcih, danes ne bo nobeden govoril o tem, kaj še lahko naredimo za gasilce. Praktično nimate česa povedati. Če seje trajajo cel dan, bo danes trajala seja, ne vem, če bo trajalo še eno uro vse skupaj, bo verjetno bistveno hitreje zaključena, ker vam ta tema pač ni po godu. Če bi danes mi razpravljali o izgubljenem tovornjaku, sem prepričan, da bi govorili do treh zjutraj, zato ker bi imeli kaj govoriti. Da zaključim. Spoštovani minister, jaz sem vam hvaležen za vse, kar ste dobrega naredili za gasilke in gasilce. Upam, da bomo dobili še en mandat in da bomo v tem tempu nadaljevali tudi v prihodnje. Hvala lepa. Na pomoč!
Hvala lepa. Besedo ima Mojca Žnidarič. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Najprej naj povem, da ko sem postavila to poslansko vprašanje oziroma ta poslanska vprašanja prejšnji mesec, ti zakoni, ki smo jih v zadnjem tednu sprejeli, še niso bili sprejeti. To so spremembe Zakona o gasilstvu, spremembe Zakona o varstvu pred požarom in tudi dohodninski zakon. Čeprav so se dolgo napovedovali, torej še niso bili sprejeti. Še več, dejansko jih je blokiral – in s tem tudi ogrožal njihovo sprejetje – opozicijski zakon. Ko sem slišala, da naj bi predlagatelj, torej opozicija, celo v Državnem svetu rekel ali priznal, da želi s svojim zakonom le blokirati vladni zakon, takrat me je pa res še bolj zaskrbelo. Moje vprašanje je bilo iskreno in res si želim, da se iskreno pogovarjamo o tem, kaj želimo dobrega, še boljšega narediti za naše gasilce, ki si vsekakor zaslužijo izboljšanje statusa. Veseli me torej, da so bili sedaj ti zakoni, ne bom jih še enkrat naštevala, sprejeti. Tudi v Zakonu o dohodnini smo jim s to posebno davčno olajšavo nekoliko pomagali. Veseli pa me tudi – ker sem tudi sama na terenu preverila, ker zadnjič ni bilo vseh teh odgovorov, pa tudi rada preverim stvari na terenu – da pravijo, predstavnik naše gasilske zveze je rekel in mi potrdil, da so zakoni dejansko bili v veliki večini oziroma vse je bilo v veliki večini sprejeto. Kakšne malenkosti ne, seveda, tako kot se pri vsakem zakonu ne da uskladiti prav vsega. Tako da nekaj malega ni bilo, drugače je pa bilo v veliki večini res usklajeno z reprezentativnimi organizacijami. To sem potem, kot sem rekla, tudi sama preverila. Se bom pa kot predlagateljica poslanskega vprašanja potem še na koncu oglasila. Hvala.
Hvala lepa. Za besedo je zaprosil minister mag. Matej Tonin. Izvolite.
Hvala lepa. Najprej še enkrat moja iskrena zahvala tudi poslanki, da je to poslansko vprašanje postavila in izkazala zanimanje za gasilske teme, zaradi tega da o teh stvareh danes lahko govorimo. Je bilo pa zanimivo to poslušati. Nekatere boli do konca, da nam uspeva. Nekako ne morejo prenesti tega, da kaj nam je pa uspelo. In ko sem poslušal poslanca Pavšiča, ne vem, poslušam minuto, dve, tri, čas mine in ene konkretne kritike ne. Samo natolcevanje tega ali onega. Okej, smo že navajeni, da če enkrat vržeš puško v koruzo, te stvari bolijo, ampak za to mi nismo krivi. S tem, ko je vaš predsednik vrgel puško v koruzo, ste nam dali priložnost. Mi smo to priložnost zgrabili in naredili smo dobre in velike stvari za Slovenijo. Zdaj pa, da ne bo spet, ne vem, poslanec Bandelli, jaz ga že poznam, je po karakterju takšen, da mogoče zaradi svojih drugih dejavnosti nima časa, da sedi v dvorani pa posluša, morda tudi zakona ni prebral, ker je bilo nekaj očitkov, da jaz teh stvari ne poznam, da nisem seznanjen. Ampak saj veste, če zakon pripravljaš, potem si najverjetneje z njim seznanjen pa ga zelo dobro poznaš. So pa pri poslanskih vprašanjih omejitve, koliko časa lahko govoriš in kaj vse lahko poveš. Zaradi tega bom nekatere stvari, ki so bile zdaj izpostavljene, pokomentiral. Najprej. Gospod Pavšič vedno pripelje ta izgubljeni kombi. Veste, to je takšna fletna manipulacija, ampak tukaj so dejstva naslednja. Državni proračun ni bil z ničimer oškodovan. Človek, ki je to naredil, je zdaj v sodnem postopku in verjamem, da bo zaprt. Oni pa to predstavljajo, kot da sem ga jaz izgubil. Ne povedo pa dejstva, da je ta človek ves čas manipuliral in si po telefonu izmišljeval, češ, kako naj bi kombi nekam šel, kje je in kje ga ni. In naj bi delal celo za firmo, ki se je resno ukvarjala z dobavami takratnih mask in smo vsi iskreno verjeli, da je ta stvar resnična. Tako da toliko bi lahko bili intelektualno pošteni, če smem tako reči, da se ne lažete, veste. Jaz nisem nobenega kombija izgubil. Nobenega. Šlo pa je za to, da je nekdo želel prevarati državo. Hvala bogu pa ker pri nas institucije delujejo, mu to ni uspelo. Pika. Da smo gasilstvo sprli. A res? Kje pa? Dajte mi povedati. Moram reči, da je na vseh organih od plenuma do drugih stvari, gasilske zveze, kamorkoli pridem, eno samo odobravanje, da je bilo v tem mandatu resnično narejenega veliko, da so stvari, ki so se leta usklajevale, sedaj končno sprejete in potrjene. Tako da moram reči in se na tem mestu tudi zahvaliti Gasilski zvezi Slovenije in Združenju slovenskih poklicnih gasilcev. Obe združenji sta se izjemno izkazali in vsega tega, kar zdaj govorimo, brez teh dveh organizacij in brez vas poslancev, ki ste te stvari v parlamentu podprli, ne bi bilo. V prvi vrsti je to zasluga teh dveh gasilskih združenj in vas poslancev. Jaz sem bil zgolj orodje, da smo te stvari medsebojno uskladili in jih prinesli sem v parlament. Ne vem, gospod Pavšič, če bi vi kdaj bili na teh srečanjih, kjer je zbranih več kot 100 gasilcev širom Slovenije, ko ti ljudje, ki so v gasilstvu 30, 40 let rečejo, da niso nikoli verjeli, da bodo dočakali čas, ko bo sprejeta tudi določba, da imajo tisti, ki 10 let delajo v gasilstvu, posebno dohodninsko olajšavo, da so o teh stvareh samo sanjali in pisali na papir in nikoli verjeli, da je to mogoče, je sedaj to mogoče in je velika stvar. Nihče ni verjel v preteklosti, da je možno, da je možno dobivati evropska sredstva tudi za sistem zaščite in reševanja. Dokler nisem jaz v svojo ekipo pripeljal operativnega gasilca državnega sekretarja Jaklina, ki živi za gasilstvo in dolgo časa dela tudi v teh sferah in je enostavno tudi našim uradnikom na mizo položil in je rekel: »Čakajte, vi nas prepričujete, da črpanje evropskih sredstev za zaščito in reševanje ni možno. Zdaj pa povejte, kako je to možno na primer konkretno na Poljskem, na Madžarskem in na Hrvaškem. Ker smo s konkretnimi primeri dokazali, da če v isti Evropski uniji to lahko delajo v drugih državah, lahko delamo tudi v Sloveniji.« Ja in spet prvič v zgodovini nam je uspelo, da bo v prihodnosti 70 milijonov evrov evropskega denarja za razvoj našega sistema zaščite in reševanja, zlasti za razvoj gasilstva. To je velika stvar! Toliko denarja sam sistem zaščite in reševanja ni imel še nikoli v zgodovini na razpolago in tukaj se bodo naredili bistveni premiki naprej. Govorim zlasti v smislu vzpostavljanja posebnih centrov, ki bodo omogočili gasilcem realistična usposabljanja. Zdaj imamo enega takega na Igu in je zelo zaseden. Ko so meni predstavili idejo, kako naj bi izgledal center za usposabljanje za poplave, mi je bilo nelogično, češ, kako pa se lahko za poplave usposabljaš, kako pa lahko narediš tudi trening. In so enostavno pokazali primer švicarskega centra za usposabljanje, kjer imajo posebno velik bazen, posebno zgrajene stavbe v tem bazenu, ki jih zalivajo ali spuščajo vodo ven, da gasilci lahko trenirajo, kako izgleda, če je voda pred vrati in vdre v prostor ali če je v prostoru in iz prostora prodre ven v primeru odprtja vrat. Skratka, fantastične stvari. In točno takšen center bo postavljen v Prekmurju, in sicer nasproti centra Expano. Vsekakor velika stvar. Poslanec Baković je imel korektno razpravo in je postavil nekaj vprašanj, na katera morda res prejšnjič ni bilo časa odgovarjati. Zakaj se zvišuje starost za operativne gasilce na 65 let? To so si gasilci sami želeli. To je bila želja Gasilske zveze Slovenije, ker je v vrsti gasilcev ogromno operativcev, ki so stari več kot 60 let in so fizično fit in niso razumeli, zakaj bi imeli zdaj neke omejitve. To je bila njihova zahteva, s tem da je pa jasno v zakonu zapisano, da to v ničemer ne vpliva na upokojevanje poklicnih gasilcev. Poklicni gasilci, ki so v delovnem razmerju, se bodo upokojevali v skladu z ZPIZ, tako da tukaj ni nobenih takšnih sprememb. Usklajevanje z Gasilsko zvezo in Zvezo slovenskih poklicnih gasilcev je bilo odlično in zaradi tega imamo Zakon o gasilstvu. S tema dvema organizacijama smo se usklajevali, nismo se pa usklajevali, to pa priznam, s sindikatom poklicnih gasilcev. Ampak sistemsko urejanje te materije ni stvar sindikata. On se bori in dela za to, da imajo gasilci čim boljše delovne pogoje, sistemsko urejanje področja gasilstva je pa dolžnost teh dveh krovnih organizacij. In se tudi njima zahvaljujem, ker da smo prišli do tega zakona, so morali vsi pristati na kompromis. Ker je bilo kar nekaj nasprotnih pogledov, moram reči, v sami začetni fazi usklajevanja med poklicnimi gasilci in prostovoljnimi gasilci. Ampak tam, kjer je volja, tam je tudi pot in smo te stvari uspešno razrešili. Če grem naprej. O Zakonu o gasilstvu je bilo vprašanje gospoda Bandellija, kaj prinaša. Jaz prosim, da si gre sam v zakon prebrat poglavitne rešitve zakona, da ne bi jaz teh stvari tukaj ven prebiral in predstavljal, ker bi po nepotrebnem tratil čas. Ampak tam notri tudi piše vse, kaj smo bolj natančno dodelali, kaj smo bolj natančno opredelili. Vse to tam notri piše in je možno te stvari natančno prebrati. Na tej točki bi zaključil, ker bo najverjetneje še kakšna dezinformacija potem v nadaljevanju in jo bo potrebno pokomentirati. Še enkrat pa lahko rečem, da smo lahko na slovenske gasilce upravičeno ponosni, da dosegajo izjemne standarde, da nam to našo službo zavida marsikatera država, da je pristop, da temeljimo predvsem na prostovoljstvu, edini pravilen, ker nam to zagotavlja široko bazo ljudi, hkrati pa to prostovoljstvo temelji tudi na tem, da so ti prostovoljci visoko usposobljeni. Tukaj je pa seveda dolžnost tudi države, da z različnimi oblikami ustanavljanja in oblikovanja trening centrov ali drugih stvari pripomore k temu, da so gasilci lahko visoko usposobljeni. In to bomo delali naprej. S skupnimi močmi nam je v teh dveh letih uspelo veliko.
Hvala lepa. Besedo ima Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, drage kolegice in kolegi! Začel bom z zahvalo. Najprej spoštovani kolegici Mojci Žnidarič, ki je postavila to poslansko vprašanje, ki je časovno umeščeno v en res ta pravi časovni okvir, ko smo sprejemali Zakon o dohodnini, ki tudi govori o gasilcih, o sistemskem zakonu, o noveli Zakona o gasilstvu in o Zakonu o varstvu pred požarom in seveda o drugih podzakonskih aktih. Če kdaj, potem je prav ta trenutek pravi trenutek, da naredimo neke vrste analizo, ali so te zakonske rešitve optimalne oziroma kako so prijele in kako naprej. Ker mi moramo iti, kar zadeva področje gasilstva, odločno naprej. Ne moremo se tukaj kar ustaviti in si privoščiti nekega počitka. Nadaljujem z zahvalo Ministrstvu za obrambo Republike Slovenije, osebno ministru Mateju Toninu, ki je skupaj s sodelavci usklajeval zelo pomembno zakonodajo, ki sem jo prej omenjal, sklop, torej celi zakonski paket. Zahvala gre seveda tudi Upravi Republike Slovenije za zaščito in reševanje, Gasilski zvezi Slovenije in vsem, ki so usklajevali predvsem Zakon o gasilstvu. In seveda tudi poslankam in poslancem, ki so sodelovali pri obravnavi vseh teh zakonov. Ne samo tistim, ki so ta zakonski paket, ta nabor zakonov potrdili, ponavljam, tistim, ki so sodelovali. In ne nazadnje in največja zahvala našim gasilkam in gasilcem. Neverjetno je, ko gledaš statistike in vidiš, da je bilo na letni ravni v lanskem letu praktično skoraj 25 tisoč aktiviranj. 25 tisoč. In da je bilo pri teh aktivacijah dvignjenih, aktiviranih ali pa je posredovalo na intervencijah, takšnih ali drugačnih, skoraj 143 tisoč gasilcev. To so fantastične številke, ki govorijo o zelo pomembnem sistemu. To niso kar neka društva, kar neki ljudje, to so ljudje, ki so usposobljeni, ki jim besedna zveza »Na pomoč!« ni zgolj pozdrav, ampak pravzaprav tudi ukaz. Pozdrav in ukaz v enem. Veliko ste govorili o številkah. Ne bom jih ponavljal, trdim pa, kot že ves čas, odkar sem v Državnem zboru, da je slovensko gasilstvo pravzaprav tudi en del naše slovenske kulture, del našega tradicionalnega slovenskega, če hočete evropskega, načina življenja. Tukaj smo na nek način svetovni prvaki. In kar me najbolj veseli, ni to, da se spomnim svojih dveh dedkov, ki sta bila ustanovna člana prostovoljnega gasilskega društva v 20. letih prejšnjega stoletja v moji vasi, ampak to, da vidim med gasilci tudi tiste najmlajše. In vidim, kaj jim to pomeni, da jim na nek način pomeni statusni simbol, da so oni lahko na tak ali drugačen način organizirani znotraj prostovoljnega gasilskega društva. Te najdemo praktično, hvala bogu, v vsaki vasi. Mogoče samo en stavek, lokalpatriotsko obarvan. Zanimivo je, da so v Prekmurju – to seveda ugotavljajo zgodovinarji in tisti, ki se ukvarjajo z zgodovino gasilstva – prostovoljne gasilske čete oziroma gasilska društva začela pravzaprav masovno nastajati, ko je prišla svoboda. Torej po letu 1919, ko se je Prekmurje osvobodilo, in zato najdete letnice ustanovitve gasilskih čet in društev, prostovoljnih društev tam leta 1920, 1921, naše domače recimo 1924 in tako naprej. Še več, takrat se je začela nabavljati tudi gasilska oprema, z današnje perspektive zelo primitivna, ampak učinkovita. Bila je res zelo učinkovita, če pogledam, kakšna je bila takrat arhitektura, bile so hiše s slamnato streho, veste, kaj to pomeni glede požarov. Da ne govorim o gradnji gasilskih domov. Morda se mi boste smejali, ampak trdim, da je prav v moji vasi gasilski dom najlepši v Sloveniji. Zgradili so ga domačini sami leta 1936, kar poročajo tudi takratni časopisi, torej Kleklove Novine. Kar štejem kot tektonski premik v teh dveh letih je to, da smo začeli izdatno in bomo izdatno črpali evropska sredstva. Kot da tega do sedaj nismo znali. Bilo je že povedano, 65, okrog 70 milijonov, pravzaprav, sredstev bo šlo za nabavo takšne in drugačne opreme. In pozor, oprema gotovo ni dovolj, tukaj moramo usposobiti ekipe, ki bodo to opremo v primeru intervencij tudi znale učinkovito uporabljati. Kolegice in kolegi, verjamem, da lahko z vsemi vami delim mnenje, da delo ni končano, da moramo spremljati, kako se je ta zakonodaja prijela oziroma kako se prime, in da seveda gremo v naslednjem mandatu odločno naprej tudi na področju gasilstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Iva Dimic. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani minister! Gasilstvo je točka, ki naj bi Slovence povezovala, predvsem tudi s humanitarnega vidika, tudi z vidika zaščite in reševanja. To je tisto, kar naj bi našo skupnost, nas kot del skupnosti, vasi, mesta, ljudi povezovalo. Moram reči, da so me zabolele besede, kolega Pavšič, pa verjetno bodo replike. Vi ste govorili o neki prevari. Jaz ne vem, kakšna je prevara, kje kdo vidi prevaro. Prevara bi bila, če bi mi govorili o gasilcih, kako so pomembni, kako jih nujno potrebujemo – to, kar se je zgodilo v letu 2014, ko smo imeli žled in močne poplave – in potem ne bi nič naredili in jim nič ne bi omogočili. To je prevara. Moram pa reči, da smo v vseh PKP-jih, ki smo jih sprejeli v Državnem zboru, zelo pomagali vsem prostovoljnim gasilskim društvom, od najmanjšega do največjega. Zaradi tega, ker se ni moglo izpeljati vseh veselic, ki so, bom rekla, finančno tiste, ki pomagajo, da posamezno društvo preživi, da se sodobno opremi, zato ker drugih sredstev ni bilo – vsi smo že sodelovali na gasilskih veselicah in se aktivirali in pomagali – ker ni bilo mogoče izpeljati tudi občnih zborov, je minister v ta namen dodelil najmanjšemu gasilnemu društvu tisoč evrov in potem naprej. To je bila tista najnujnejša pomoč tudi prostovoljnim gasilskim društvom v času krize. Seveda je zdaj slika drugačna, zato ker se enostavno prepoznava tudi na tistem, kar smo ves čas govorili – treba je urediti status operativnega gasilca. In zdaj se ureja. Gasilci so pomembni. Tukaj ne morem mimo tega, da bi omenila Anžeta Albrehta iz Logatca, ki je bil tudi takrat s pomočjo Poslanske skupine Nova Slovenija in vseh poslancev zmožen spodbuditi, da smo se odločili, da je sredinski pas na avtocesti sedaj tisti pas, ki mora ostati prazen, zato da lahko gasilna in reševalna vozila gredo na intervencije. On osebno se je angažiral in bil tudi pripoznam kot osebnost leta notranjsko-primorskega programa oziroma prireditve Ona ali on. Ponosna sem na njega in segla sem mu takrat v roko, tudi tukaj v Državnem zboru. Gasilci so tisti, ki povezujejo. To, da se jim je omogočila posebna olajšava za operativne gasilce, tisoč 500 evrov letno, kar bo prineslo približno, kot je povedal minister, med 600 in 700 evrov na leto, se pravi na mesec med 60 in 70 evrov pri plači, se mi zdi, da je tisti korak, ko lahko nekoga nagradimo in mu rečemo hvala, ker si pripravljen za vsako reševanje, za vsako intervencijo, ker si tukaj zato, da pomagaš ljudem. In prav je, da se ti to prizna. Gasilci so vsa leta delali na humanitarni pogon in je prav, da se jim nekoč, in to je ta čas sedaj, prizna in zahvali tudi tako, da se jim to uredi. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Mateja Udovč. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Danes se pogovarjamo o res čudovitih ljudeh, ki so pripravljeni pomagati vsakomur v nesreči. Velikokrat rečemo, da nesreča nikoli ne počiva. Tako kot nesreča nikoli ne počiva, tudi gasilci nikoli ne počivajo, ko je potrebno pomagati. Danes pozdravljam to razpravo in se hkrati zahvaljujem kolegici poslanki Mojci Žnidarič, da je vložila to poslansko vprašanje, saj bi o gasilcih, prostovoljnih gasilcih morali vsekakor govoriti večkrat. In ne samo o gasilcih, govoriti bi morali o vseh službah oziroma prostovoljnih organizacijah s področja civilne zaščite. Naj mogoče samo omenim, da so prostovoljne organizacije, ki delajo na področju civilne zaščite, kot so gasilci, gorski reševalci, jamarji, vodniki reševalnih psov, v bistvu unikum v Evropi. Oni opravljajo prostovoljno delo javne službe. Oni so tisti, ki gredo pomagat v svojem prostem času, velikokrat za svoj denar. Tukaj jim moramo velikokrat reči hvala. Se kdaj vprašamo, kaj občutijo njihove družine, ko oni odidejo sredi noči? Ravno včeraj se je v moji rodni vasi zgodila huda nesreča, zagorel je hlev. 90 gasilcev je prihitelo na pomoč, pustilo svoje delo doma, v službah, zato da so šli nesebično pomagat. Tukaj se moram zahvaliti temu sklicu, da je imel posluh za tovrstne organizacije. Da se ne bom ponavljala, ker je bilo danes že velikokrat ponovljeno, kaj vse smo spremenili – ja, resnično smo veliko naredili, a hkrati bi lahko rekla tudi premalo. Ampak ta vlada je imela posluh za vse te organizacije. Verjamem, da tudi če še niso vse stvari urejene, jih pa imamo vsi v mislih, da jih je potrebno v prihodnosti urediti. Ne samo s področja operativnih gasilcev. Mogoče samo pri dohodninski olajšavi, ki jo tudi zelo pozdravljam, za operativne gasilce, upam, da ne bodo statusa operativnosti določali samo gasilcem, saj so do tega dodatka upravičeni tudi gorski reševalci, tudi reševalci jamarji in ostali, ki zapadejo pod civilno zaščito. Zato tukaj apeliram na ministra, da bo pozoren in prisluhnil tudi manjšim organizacijam, ki niso tako velike, da bodo lahko one enakovredno za svoje področje same določale operativnost. Tudi ne smemo pozabiti, tega nisem slišala, da smo omogočili prostovoljnim gasilcem tudi covid dodatek, do katerega so bili upravičeni v času covida prostovoljni gasilci, ki so bili takrat klicani na intervencije. In če me spomin ne vara, sva takrat z ministrom zadnje minute vlagala amandma, da smo jim to dejansko uspeli omogočiti. Veliko dela je bilo opravljenega, ne smemo pozabiti, da smo ukinili tudi davek za motorna vozila, za nova vozila, ki jih bodo te organizacije lahko kupile. Dejansko smo za gasilce in za organizacije naredili veliko. In to zato, ker imamo posluh, posluh za te organizacije in posluh za te ljudi. Verjamem, da bomo lahko za njih še veliko storili. Tisti, ki mislijo, da nismo delali dobro za njih, so se imeli pa velikokrat, že 30 let čas dokazati, da bi kaj za njih naredili, pa so žal do danes večkrat samo govorili, naredili pa niso. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Tadeja Šuštar Zalar. Izvolite.
Hvala za besedo. Vesela sem, da imamo danes razpravo v Državnem zboru o gasilstvu in naših poklicnih in prostovoljnih gasilcih. Še bolj pa sem vesela, da spadajo pod resor, ki ga pokrivata Nova Slovenija in predsednik Nove Slovenije Matej Tonin, ki je seveda aktiven gasilec in dobro pozna situacije na področju gasilstva in tudi njihove probleme. Za Slovence so gasilci zelo pomembni. Kot članica Odbora za kulturo lahko povem, da se to zelo izraža tudi v slovenski kulturi, saj je kar 36 cerkva v Sloveniji posvečenih sv. Florjanu, ki je zavetnik gasilcev. Za kapelice, ki so posvečene sv. Florjanu, žal nimam podatka, jih je pa zagotovo krat pet. V letu 2022 se bo iz sredstev požarnega sklada, predvidenih za širši namen, nadaljevalo sofinanciranje nakupa gasilskih avtolestev, ki poteka od leta 2014 dalje. Namen sofinanciranja je zagotoviti ustrezno pripravljenost gasilskih enot v mestnih središčih za uspešno in varno gašenje požarov in reševanje ljudi in njihove lastnine v višjih zgradbah, katerih višina še omogoča reševanje in gašenje. Podlaga za sofinanciranje je izdelana ocena ogroženosti in načrt zaščite in reševanja v lokalnih skupnostih. Sofinancirajo pa se nova gasilska vozila, primerna za gašenje požarov in reševanje z višin. Odbor za razpolaganje s sredstvi požarne takse je sprejel sklep, da se bo višina sredstev za sofinanciranje gasilskih avtolestev s 500 tisoč evrov v letu 2022 povišala na 600 tisoč evrov. V letu 2021 v Sloveniji ni bilo večjih požarov v naravnem okolju, izpostaviti pa velja napotitev dveh misij gasilcev v okviru začasnega sestava civilne zaščite na mednarodno misijo, na gašenje požarov v naravnem okolju v Severno Makedonijo. Gasilci in pripadniki civilne zaščite, ki so izvajali naloge vodenja in logistične podpore, so delo opravili na visoki strokovni ravni in dvignili ugled slovenskih gasilcev tudi v mednarodnem okolju. Trenutno je povsod po Sloveniji, razen na območjih, kjer je še zasneženo, razglašena nevarnost požarov v naravi. Verjamem, da so naši gasilci vedno pripravljeni, ko pride klic na pomoč, da rešujejo življenja, lastnino in tudi naravo. Rada bi se zahvalila vsem gasilcem in gasilkam, ki se za svojo poklicanost žrtvujejo in nam zagotavljajo varnost ob naravnih in drugih nesrečah. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Blaž Pavlin. Izvolite.
Hvala lepa. Gasilci so tisti, na katere najprej pomislimo, ko potrebujemo pomoč. Tako prostovoljni gasilci kot poklicni gasilci so v Sloveniji dobro usposobljeni, organizirani in tehnično opremljeni. Velikokrat se vprašamo, če tako kot vojska res potrebujejo tako dobro opremo. Seveda jo, je pa bolje, da jo čim manjkrat uporabijo. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Zdaj pa ima besedo Robert Pavšič. Izvolite.
Hvala lepa. Ne, da potrebujejo enako dobro, ampak potrebujejo boljšo opremo kot vojska. O tem se zagotovo vsi strinjamo. In dvig s 500 tisoč na 600 tisoč evrov, ne vem, če veste, ni dovolj niti za en tovornjak z visoko lestvijo. Iz lastnih izkušenj vam povem. Točno to se je zgodilo, kar sem dejansko predvideval. Cela serija, poplava, plaz samohvale med strankarskimi kolegi. Lepo, da se imate tako radi in da se podpirate, super. Ampak vi, gospod Tonin, pa slabo poslušate oziroma ne slišite tistega, kar vam povemo. Prvi stavek, ki sem vam ga izrekel danes, vam povem, in ste ga zmanipulirali, sprevrgli v vašem načinu, v vaši maniri. Poslušajte zdaj dobro: »Danes prisotni minister je pred kratkim povedal, da smo bili s tovornjakom zaščitne opreme le žrtev poizkusa prevare.« Kje je tukaj očitek, da ste ga vi izgubili? [[oglašanje iz dvorane]] Ne. Kje je tukaj očitek?! Vi ste meni očitali, da vam očitam nepreverjene zadeve [[…]]
Glejte, prosim, da vodimo diskusijo [[…]]
Počakajte, samo malo, gospod Tanko, to je gospod Tonin izrekel. Če je on lahko, potem lahko tudi jaz na to odgovarjam. [[oglašanje iz dvorane]] Ne, ni pošteno od vas in pričakujem opravičilo, ker tega, da ste ga vi izgubili, nisem izrekel ne danes ne nikoli prej. Ampak povedal sem tisto, kar ste izjavili na televiziji javno. In ja, se strinjam, državni proračun ni bil oškodovan niti za en cent. Je bilo pa oškodovano zaupanje. Vi ste izleteli z željo po, ne vem, po slavi, po ne vem čem. »Mi smo pa zrihtali nekaj zdaj.« Niste, ker ga nikoli ni bilo. Najprej ste skočili, potem pa rekli hop, kar je tudi že [[…]]
Kolega, predlagam, da greste na razpravo o gasilstvu, ne o drugih zadevah.
Seveda, tovornjaki so lahko tudi gasilski. Če bi me pustili, bi lahko razvil [[…]]
Vemo, o čem govorimo, in predlagam, da greste na materijo, ki je predložena.
Če ste to dopustili ministru, potem morate tudi meni.
Saj ste vi začeli pa vas opozarjam, da bom to prekinil.
Ne, začel je minister.
Vi ste začeli z [[…]]Kolega Pavšič, z mano ne boste polemizirali. Lahko razpravljate, vodim sejo in povem vam, da razpravljajte v skladu s točko, ki je na dnevnem redu.
Saj ne polemiziram. Jaz se lahko samo obrazložim. Če bi me pustili, bi šel naprej.
Saj vas bom pustil, samo ne se hecati.
Jaz se prav nič ne hecam.
Lahko prekinete to diskusijo z mano?
V čem je zdajle problem, ali lahko nadaljujem ali ne?
Razpravljamo o tistem, kar je bilo predloženo, in v zvezi s sistemsko ureditvijo s področja gasilstva. O ostalem bomo kdaj drugič. Izvolite, imate besedo.
Še ena stvar, ki jo je potrebno zelo eksplicitno, in tukaj pa pričakujem tudi od vas, minister, odgovor na zelo podlo izjavo predlagateljice oziroma tiste, ki je postavila današnje vprašanje, da je opozicija s predlogom zakona blokirala vaš tako imenovani sistemski Zakon o gasilstvu. To ni bilo res. To smo obrazložili že na seji komisije na Državnem svetu, obrazložili smo na Odboru za obrambo, kjer vas ni bilo, verjetno tudi kolegice ne. Če bi bilo to res, potem na tem odboru, ki smo ga zaključili, in tudi plenarno zasedanje, tega zakona sploh ne bi mogli obravnavati, ker je naš zakon tretjo obravnavo zaključil šele na prejšnji plenarki. Pričakujem, da boste enkrat končno pojasnili to, da ni šlo niti za poskus blokiranja niti za blokiranje, ampak za nesposobnost vaših pravnikov. Kar se pa samega zakona tiče, na katerega ste danes tolikokrat opozarjali. Kolega Reberšek mi je dal krasno iztočnico. Bom citiral: »Če prej niso spacali politiki zakona v 20 letih, je to uspelo ministru Toninu v samo štirih mesecih.« To je dobesedni citat. Ja, vam ga je uspelo spacati v štirih mesecih pa vam bom to tudi dokazal. Če pogledate na drugo stran mnenja Zakonodajno-pravne službe, ker do mnenja vladne službe za zakonodajo ne moremo priti – mene res zanima, kateri pravnik je to skrpucalo spustil skozi – piše, citiram: »Obrazložitev členov večinoma ne pripomore k razumevanju teksta, saj ne pojasni niti namena sprememb, večkrat pojasnilo glede predlaganih rešitev izostane, ponekod pa je v neskladju z zakonskimi določbami, tako da je že uvodna presoja predlaganih rešitev otežena.« Zdajle pa prihaja najbolj zanimivo: »Predvsem pa je nenavadno, da obrazložitev vsebuje tudi navedbe sprememb, ki jih v predlogu zakona ni, kar kaže na ne dovolj skrbno (kočno) pripravo in pregled predloga zakona.« To je element za oceno, da obrazložitev ni v neskladju s 115. členom Poslovnika Državnega zbora. Zakonodajno-pravna služba in tudi parlament sta dobila v obdelavo predlog zakona, ki ga je ta parlament seveda z vašo podporo nekritično sprejel. Pa naj še enkrat izpostavim, mi zakonu nismo nasprotovali, ampak šlamparija je šla skozi. Sami ste danes rekli, minister, da če zakon pripravljaš, ga sam zelo dobro poznaš. Glede na to bi zdajle morali zelo zardevati, ker to pomeni, da ste dali od sebe izdelek, ki ga nekdo ni niti končno pregledal pa zmetal ven zadev, ki so ostale notri po spremembah. Toliko o poznavanju materije, ko prideš na odbor, pa niti na enem odboru niste bili, so vas nadomeščali vaši sekretarji pa direktorji, kar je povsem normalno in skladno s poslovnikom. Zadeve o gasilstvu bi lahko urejali že prej, pa ne mi govoriti, prosim, o namenih. Pogodbeno zavezanih 230 tisoč evrov z MORS bi moral MORS plačati ne vem že kdaj za izgradnjo gasilsko-reševalnega centra v Postojni. Ko ste vi prišli, ste to preprečili. Dvakrat smo morali zadevo obravnavati v tem parlamentu, da ste zadevo za ubogih 230 tisoč evrov izpeljali. Tako da ne mi, prosim, govoriti o namenih pa o tem, kako vi daste vse za gasilce, ker ni res. In to konstantno sprenevedanje, bom kar rekel laganje, ni prav. Ni etično, ni moralno, ni prav! 15. marca – ste spremljali medije? Dobili so vas na celi seriji laži. Z vašega resorja. Vam lahko preberem? [[oglašanje iz dvorane]] Z veseljem. 15. marca, politično kadrovanje po načelu Nove Slovenije, vaše zanikanje, okej, za Dars bi se mogoče celo lahko strinjal, potem pa naštejejo: Elektro Ljubljana, Elektro Maribor, GEN-I, HSE, SODO, Borzen, Pošta Slovenije, Talum, AVP. In vi nimate s tem nič. 16., samo dan kasneje, več ljudi v Slovenski vojski, vas spet postavijo na laž. Pa se raje vrnimo h gasilcem [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Vam bom potem prinesel članke, ni to današnja tema, da ne bo spet predsedujoči oziroma zdaj je prišla predsedujoča, verjetno ne bo tako hitro skočila name kot prejšnji podpredsednik. Da ste povečali usklajenost gasilstva v Sloveniji – ne, povzročili ste razdor. Sindikati za vas niso reprezentativna organizacija, s katero boste usklajevali krovni zakon o gasilstvu. Ne vem, zakaj so vse vlade do zdaj z njimi usklajevale. Vi ste prišli pa rekli ne. Zdaj pa ne samo, da ne boste z njimi sodelovali, še celo vse že usklajene vsebine v tem zakonu ste iz tega osnutka zbrisali samo zaradi tega – zakaj? Ker so predstavniki sindikata? Na odboru tukaj smo imeli dve različni strani. Na eni strani smo imeli Gasilsko zvezo in Združenje slovenskih poklicnih gasilcev, na drugi strani pa Sindikat poklicnega gasilstva in Združenje mestnih občin, ki je nasprotovalo zakonu. Torej, dve krovni organizaciji sta za, s tem da jim predsednik ni pustil, da bi se izjasnili še o enem ključnem vprašanju, ali podpirajo prav popolnoma vse člene v zakonu. Na drugi strani pa tudi dve krovni organizaciji proti. Tisti, ki delajo, in tisti, ki morajo po zakonu organizirati. Saj vemo, gospod minister, da je gasilstvo obvezna lokalna javna služba, ni državna javna služba. In ko se spreminja krovni zakon, je potrebno biti zelo previden tudi, kar se tiče avtonomije lokalne samouprave. In na to tudi opozarja Zakonodajno-pravna služba, ampak to vas tudi ni ustavilo. Tak zakon spacati v štirih mesecih – ja. Temu zakonu dejansko ne moremo reči nič drugega kot zmazek. In tako se dela za gasilce, da se boste jutri lahko spet trkali po prsih. Tako se dela pred volitvami. Najprej so obtoži opozicijo, da blokira zakon s tem, ko hoče dobro narediti – na to zgodbo se bom še vrnil – in potem se iz postopka usklajevanja zakona odstrani moteče elemente, kot so sindikati in Združenje mestnih občin. To je tak zelo enostaven in naiven pristop, ampak ne mi potem govoriti, kako vsi podpirajo to. Ni res, da ga podpirajo! Kot tudi ni res, da ga vsi ne podpirajo. Zato zakonu jaz osebno nisem nasprotoval, ampak daleč od tega, da bi ga pa podprl, ker prihaja 24. april in po 24. aprilu možnost popravljati ta zmazek. Ampak tako, da bodo pri tem sodelovali vsi. Zakaj sem prej omenjal očitke o pozicijski blokadi tega zakona? Saj veste, o čem govorim, o teh famoznih dodatkih za delo v rizičnih razmerah zaposlenim gasilcem v prostovoljnih gasilskih društvih. Čemu je bilo to potrebno, gospod minister? Septembra bi to zadevo brez velikega pompa sprejeli in bi bila zadeva rešena – ampak ne. Glede na vaše mnenje, ker to prihaja s strani opozicije, je ta zakon nepotreben, ker vi pripravljate svojo rešitev, pripravljate sistemski zakon, pripravljate ne vem kaj še vse. Okej, ga vložimo še enkrat. Spet isti razlogi. Potem pa pridete s tako imenovanim PKP10 in v njem – kaj? Ja točno ta, identična rešitev, ki ste jo dvakrat zavrnili, da je nepotrebna. S tem da ste tudi to pokvarili in spet naredili razdor v eni sami poklicni skupini. Smo vam že razložili, v čem je problem, pa upam, da bo to že kdo slišal pa nekaj naredil v tej smeri. Ker vi ste v PKP10 dodali še en člen. Veste, katerega oziroma eno alinejo noter? Da so vsi tisti, ki so dobili dodatke za delo v rizičnih razmerah, po PKP10 oproščeni vseh dajatev in davščin. Kar je super in prav, jaz to pozdravljam. Ampak veste, v čem je problem? Ker v PKP7 pa te izjeme za poklicne gasilce, ki so bili že prej upravičeni do teh dodatkov, niste uvedli. In kako boste zdajle to zagato rešili? Jaz vam svetujem, da greste takoj do kolega ministra za finance in vrnete poklicnim gasilcem, ki so dobili to izplačano pred PKP10, to razliko. Da bodo lahko enakopravni in da bodo enako plačani za identično delo. Niste pogledali vsaj toliko naprej, da ne bi zopet povzročili neke diskriminacije znotraj ene same poklicne skupine. Zdaj mi pa recite, da je bilo to premišljeno pa prav. Ne morete tega reči. Ker ste spet najprej skočili, potem pa rekli hop. Zadnja stvar, ki bi se morala zdajle dogajati, so te razprave tukaj, ker ni slabe besede ne z ene ne z druge strani proti gasilcem. Ni. Ni, vsi jih spoštujemo, iskreno, globoko. Ampak tak odnos in vaše a priori izključevanje nekoga, ki je bil do zdaj ves čas v teh postopkih usklajevanja zakona, to je tisto, kar povzroča razdor, ne razprave v tem državnem zboru. Zato vam lahko suvereno rečem, vi ste osebno odgovorni za ta konflikt. Ker medtem ko ste vi imeli novinarsko konferenco z gasilsko zvezo in združenjem poklicnih gasilcev, so imeli novinarsko konferenco tudi v sindikatu in rekli, ne, zakon ni bil usklajen z vsemi, ampak samo s tistimi, za katere ste vi rekli, da bo usklajen. Ni prav to, kar počnete, minister. V 150 letih ni uspelo skregati gasilcev – pa upam, da tudi zdaj ne bo – ne Avstro-Ogrski ne Italiji ne Jugoslaviji, zdaj pa pride [[…]]Bom raje tri pikice naredil. Ni prav. Ne vem, dovolj časa imam, jaz lahko govorim še deset minut. Ker se vam vedno tako zelo mudi, se pač izognete motečim elementom. V tem primeru so bili to sindikati, v tem primeru je bilo to združenje mestnih občin pa verjetno bi se še kdo našel. In niste skušali, niti skušali narediti enega koraka naprej pa vzpostaviti dialoga pa se vsaj pogovoriti o tem, kako rešiti zakon. Ker pogajanja o kolektivni pogodbi tečejo, to ni vprašanje, ampak kolektivna pogodba nima nič z Zakonom o gasilstvu. Razen tega, da določa njihovo službo v nekem krovnem smislu. Kolektivna pogodba ureja druge zadeve, tukaj pa so imeli strokovnjaki iz dela – ne morete reči, da zaposleni gasilci, profesionalni gasilci ne smejo sodelovati pri oblikovanju sistemskega krovnega zakona samo zaradi tega, ker so sindikat. Je to razlog? Saj lahko imajo tudi strokovne pomisleke. Ne tiste iz kolektivne pogodbe, ampak vsebinske pomisleke. Ker tale o povišanju starosti, to ni vprašanje samo tega zakona. Zdaj si pa zamislite, kakšna je razlika, dajte mi povedati, kakšna je razlika med prostovoljnim aktivnim gasilcem pa profesionalnim aktivnim gasilcem, razen v tem, da je en plačan, drugi pa ni. Prostovoljni aktivni gasilec bo zdaj to lahko počel, seveda če bo imel vsa strokovna izobraževanja, zdravniški pregled in tako naprej, svoje delo, tudi ko bo starejši, profesionalni pa ne. To so vprašanja, na katera je treba odgovoriti, jaz ne govorim, da je eno prav ali drugo narobe. Ampak enako delo bo lahko opravljal samo v okviru drugačnega statusa, identično delo. Ker aktivni gasilec v prostovoljnem društvu se ravno tako odziva na intervencije. Če je zaposlen, potem pa sploh. Pa to je samo eno izmed vprašanj, ki so jih izpostavili v vseh teh debatah, na katerih vas ni bilo. Ena zelo zanimiva je, da ste uvedli pridobitno dejavnost za gasilska društva, ki hkrati opravljajo tudi humanitarno dejavnost. To dvoje se medsebojno izključuje. Kako bodo zdaj društva prijavljala pridobitne dejavnosti na Furs? Ker če je pridobitna dejavnost, je potrebno davke odvajati. To so vse zadeve, ki ste jih pustili odprte pa naj se z njimi ukvarja kdorkoli. Ne! Na koncu bodo prešle vse na predsednike društev, na tajnike društev, ker se je vam mudilo! Potem je tukaj vaš sekretar lagal. Informacijska pooblaščenka je opozorila na zelo velik dvom pri vzpostavitvi nekih novih evidenc in sekretar se gladko zlaže, da je to usklajeno z informacijsko pooblaščenko, in to že novembra. Potem pa gledamo mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki opozori z identičnim stavkom na identičen problem – da ni utemeljen namen dodatnih evidenc. Torej ni bilo usklajeno ali ste pa v parlament poslali napačen zakon, napačno verzijo. Ker izgleda, da ga nihče ni niti prebral, preden je prišel v parlament. Res profesionalen odnos, ne samo do parlamenta, do ljudi, za katere smo pisali oziroma se je obravnaval ta zakon. Saj vem, sedaj boste našli, saj ste odličen piarovec, obilico razlogov, kako se jaz motim, kako sem jaz vse narobe razumel oziroma verjetno boste rekli, kako da sem celo namenoma zavajal. [[oglašanje iz dvorane]] Ne, to bomo še slišali. Samo ena razlika je, veste, gospod Tonin – jaz poslušam, vi pa ne.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Aleksander Reberšek. [[oglašanje iz dvorane]] Takoj po repliki dobite besedo, minister. Izvolite.
Hvala lepa. Vse besede so popolnoma odveč. Svoje stališče je ravnokar predstavil poslanec Pavšič, ki je prejšnji petek glasoval proti višjim plačam vseh operativnih gasilk in gasilcev. Hvala.
Besedo ima minister. Izvolite.
Poslanec Pavšič, priznam, da ste izjemno dobri v retoriki in da znate stvari lepo povedati. Se mi pa smilite. Smilite se mi, ker vas bo ta zagrenjenost pokopala. Iz zagrenjenosti je težko nekaj dobrega delati. Namesto da bi vi danes to razpravo izkoristili za to, če že ne drugega, da bi vsaj svoje lokalne gasilce pohvalili, je iz vas bruhala neka negativna energija, kaj vse je narobe, kaj vse bi moralo biti. Jaz mislim, da boste lažje živeli. Tudi po 24. aprilu bo še vedno sijalo sonce. Puška je bila vržena v koruzo in tukaj ni kaj. Od tu dalje bo treba iti naprej in nima smisla objokovati starih napak. Tako pač je, vsakdo je v življenju naredil kakšno napako in s tem mora tako ali drugače živeti. Zdaj pa na vaša vprašanja. Veste, tukaj se vidi vaša zagrenjenost, ker se niti ne potrudite, da bi stvari razložili takšne, kot so, ampak namenoma vnašate neke dvome noter, v sedanjem času ruskega delovanja bi rekel, da je to hibridno delovanje. Namenoma vnašate zmedo. Če se recimo naprej pogovoriva o tem, kaj zdaj to pomeni za prostovoljne in kaj za poklicne gasilce, pa ta omejitev 65 let in tako naprej. Prva stvar, ki jo moramo vedeti, je, da je velika večina poklicnih gasilcev hkrati tudi prostovoljnih gasilcev v svojih lokalnih društvih. To je pod ena. In da se skupaj v sistemu zelo trudimo, da ne delamo razlik med poklicnimi in prostovoljnimi gasilci. V skladu s tem Zakonom o gasilstvu, ki je dober, mimogrede. Vi ga lahko še tako kritizirate, ampak mi imamo pisno zagotovilo Gasilske zveze Slovenije in Združenja slovenskih poklicnih gasilcev, da zakon podpirata. Po sprejetju tega zakona sta se oba predsednika obeh organizacij zahvalila in mi dejala, da gre za zgodovinske premike naprej. Tega nisem jaz rekel, to sta onadva rekla, lahko ju vprašate. Vedno bom podpiral to, da tukaj ne smemo razlikovati med poklicnimi in prostovoljnimi, da so vsi eno in da ko pride intervencija, vsi delajo v skladu z istimi standardi. Tudi zato imamo tako kvalitetna usposabljanja za poklicne gasilce. Glede teh 65 let. Poklicni gasilci se lahko v skladu s predpisi, ki veljajo za vsa delovna razmerja, ko izpolnijo 40 let delovne dobe, upokojijo. Gre za to, da bo tudi za poklicne gasilce veljala ista opredelitev kot za vse ostale zaposlene, kar jim pa seveda v ničemer ne preprečuje, potem ko se bodo kot poklicni gasilci upokojili, da v svojih prostovoljnih gasilskih društvih vse do 65. leta delajo kot operativci. To je njihova stvar. Pri prostovoljnih gasilcih je pa bila ta meja 65 let postavljena na željo prostovoljnih gasilcev, ker, sem dejal, so številni med njimi fizično izjemno fit in želijo še naprej delovati in pomagati. Potem je še ena taka stvar, kjer se kaže vaše hibridno delovanje. V zakonu se opredeljuje recimo pojem, kaj je to operativna naloga gasilstva, kjer jasno piše, da so to tiste naloge, ki jih izvajajo gasilske organizacije kot javno gasilsko službo in so skladno s temeljnim načelom gasilstva kot humanitarne dejavnosti brezplačne. To smo v zakon zapisali, da se ne bo nekdo jutri spomnil, da bo pa začel zaračunavati gašenje, ker je to javna gasilska služba. To je ena stvar. Na drugi strani smo pa seveda v zakonu tudi zapisali, da se lahko izvajajo druge naloge gasilstva, in se s tem ustvarja tudi pravna podlaga za izvajanje teh nalog, ki pa morajo biti delane pod točno določenimi pogoji in omejitvami, ki jih določajo drugi področni zakoni za te dejavnosti. Recimo, da si boste bolj plastično predstavljali, vzdrževanje ali popravilo nekih gasilskih aparatov, to pa je neka taka pridobitna stvar, ki jo gasilci lahko delajo zaradi tega, da polnijo tudi svoje proračune. Nima smisla, da vam jaz te določbe tega zakona naprej berem, ker vi natančno veste, kaj govori, čemu so namenjene, ampak namenoma te stvari predlagate ali pa jih razlagate na način, da se širi neko nezaupanje oziroma nek dvom, češ, kako je vse narobe in kakšna je katastrofa. Potem pa še glede poklicnih gasilcev. Naši sogovorniki so seveda iz Združenja slovenskih poklicnih gasilcev in ta posebni status reprezentativnosti smo zdaj tudi zapisali v ta novi Zakon o gasilstvu. Sindikat pa skrbi za status, položaj delavcev. Jaz jim tukaj nič ne oporekam, jih nič ne onemogočam, priznavam ta njihov status, ne dovolim pa tega, da se bodo sindikalni voditelji tipa gospod Švarc šli dopoldne sindikalista, popoldne pa politika, organizirali protivladne shode, podpirali eno politično opcijo in iz sindikalnega delovanja delali neke politične cirkuse. Tega pa pač ne bom dovolil. In sem rekel, da se s politikom gospodom Švarcem jaz sestajal ne bom, ker mi tega ni treba, oziroma se bom, takrat ko bo sedel tukaj v parlamentu. Z ostalimi sindikalnimi predstavniki jaz nimam nobenega problema. In naj povem, ker mi spet očitate, kaj vse ni bilo narejeno, v zvezi s poklicnimi gasilci je bil v začetku leta 2018 podpisan poseben stavkovni sporazum in potem – katera vlada je že bila leta 2018 pa 2019 pa do takrat, ko je bila vržena puška v koruzo 2020? Katera? Mislim, da je bila vlada, ki jo je vodil vaš predsednik stranke. Zakaj takrat niste rešili problema s poklicnimi gasilci, vi, ki vse znate pa vse veste? Vprašam. Potem sem dolžnosti prevzel jaz in kar naenkrat se je politik Švarc aktiviral, začel organizirati proteste in vse je bilo narobe. Prej, ko stvari niso bile tri leta narejene, je bilo vse super, ko pa jaz prvič nisem skočil, ko je on rekel hop, je bilo pa vse narobe. Ampak okej, jaz nisem zamerljiv, tudi prek tega sem šel in smo se pogajali. Da boste vedeli, mi smo imeli – čakajte, da vidim – ogromno pogajanj, 21 različnih srečanj. 21-krat se je naša pogajalska skupina dobila z gospodom Švarcem. In te pogajalske skupine so trajale po pet, šest, včasih tudi več ur. 21-krat, pa si izračunajte, koliko je to ur vsega skupaj. Od 49 členov smo uskladili vse, razen tri člene še nismo uskladili, ki jih je politik Švarc pustil za vsak slučaj odprte zaradi tega, da ne bi meni uspelo te zgodbe zaključiti, ampak bo vedno lahko govoril, glejte, se ne pogajajo ali pa se niso dogovorili. Ni pa še zaključeno pogajanje glede 43. člena, glede letnih dopustov, ker so pač razlike. Večje gasilske poklicne enote imajo teh dopustov več, manjše manj in je treba najti nek kompromis, da ne bo nikogar bolelo. Potem je odprt še 46. člen, ki govori, kako se bo izvajalo delo pri njih ob praznikih pa ob dela prostih dnevih, pa 60. člen glede zavarovanja gasilcev. Vse ostalo smo pa zaprli, poslanec Pavšič. Ob vseh teh natolcevanjih, kako se ne pogajamo, kako ni sindikalnega dialoga in tako naprej. Tako da te stvari mi težko očitate. Je pa jasno, da se pa ne bom dovolil izsiljevati politiku Švarcu. Ni nobenega problema in to jasno in glasno povem. Za vse ostale so pa vrata odprta in se lahko brez večjih problemov tudi dogovorimo. In mislim, da če na pogajanjih ne bi bilo politika Švarca, bi mi že zdavnaj zaključili ta pogajanja in od tega bi imeli večje koristi predvsem poklicni gasilci, ker so stvari bolj ali manj dorečene. Oni bi imeli večje koristi. In zaradi tega, da politik Švarc opravičuje svoje sindikalno delovanje, smo pač tam, kjer smo. Ampak ni problema, bomo sedeli še nadaljnjih sto ur, če bo potrebno, zaradi tega da se bo dialog naprej peljal. Za vsak dogovor sta pa potrebna dva.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Pavšič. Izvolite.
Vidite, gospod Tonin, kako vi lepo obračate besede in potem isto obtožujete mene. Uvodoma sem izpostavil, da ni težava, moja težava ali pa težava parlamenta, v tem, da lahko tudi starejši gasilci opravljajo aktivno službo gasilca, ampak da je to stvar usklajevanja. To, kar ste zdajle pa na koncu elaborirali, je pa zame, oprostite, grozljivo. Da si podpredsednik Vlade, resorni minister Ministrstva za obrambo Republike Slovenije drzne reči, jaz se s politikom ne bom pogovarjal, to je totalen egotrip. In vi meni zagrenjenost očitate. Pa da niste zamerljivi?! Vi se ne boste pogovarjali s sindikatom zaradi enega človeka, ker mu zamerite, da je drugačnega političnega nazora kot vi! Kam smo mi prišli? Pa kdo ste vi?! Pisma podpore Gasilske zveze Slovenije. Predsednik Gasilske zveze Slovenije je – v kateri stranki? Prej smo slišali tudi zavajanje: možnost panožnega združevanja poklicnih gasilcev v združenju. Ne, vi ste ga zdajle uzakonili in naredili obveznega. In to je tudi sporno. »Zakon je dober.« Ni! Zakonodajno-pravna služba na 16 straneh pravi, da ni dober! Na 16 straneh. Je v neskladju, pa bom zelo na hitro naštel, z Zakonom o društvih, z Zakonom o lokalni samoupravi, z Zakonom o delovnih razmerjih, z Zakonom o javnih uslužbencih, Zakonom o varstvu pred požarom, Zakonom o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. Da ne govorim o potencialnih neskladjih z ustavo. Za vas je zakon dober. Pa že prej sem vam prebral, kaj so napisali. »Obrazložitev vsebuje tudi navedbe sprememb, ki jih v predlogu zakona ni.« Vi ste dali od sebe šlamparijo in še za to šlamparijo zdajle zagotavljate, da je dobra! To pa, da so gasilci meni zelo pri srcu in da jih pohvalim – jih ne bom hvalil tukaj, na tem mestu, ampak bom šel osebno do njih, kot grem večkrat. Lastna hvala se pod mizo valja, vi pa to samo še dokazujete.
Hvala lepa. Naslednji razpravljavec je gospod Jožef Lenart. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica. V zadnjih nekaj dneh, tednih smo sprejemali v tem državnem zboru same dobre rešitve. Kot je bilo že slišano, so bili tudi trije zakoni, ki so se dotikali dela in seveda boljših pogojev za gasilce. To so Zakon o gasilstvu, potem Zakon o varstvu pred požarom in seveda Zakon o dohodnini, ki je nekako doprinesel vsem ljudem v tej državi, ki delajo, da bodo imeli na koncu leta nekaj več na računu, gasilcem pa posebno davčno olajšavo tisoč 500 evrov. V tem mandatu imamo tudi kaj pokazati, tako da moram reči, da je pri teh zadevah le prevladala zdrava pamet pa smo imeli pokrito večino. Izglasovano je bilo, kot smo že danes slišali dvakrat, enkrat s 54 glasovi, enkrat z 52. To so ti zakoni o gasilstvu in požarni varnosti. Sedaj se moram dotakniti tudi tega, da so nekateri kolegi, tudi danes tukaj prisotni, sami omenjali, da so stisnili verjetno iz sramu ali kakšnega drugega vzroka, strahu pred kritiko tale križec ali kvorum ali kako že rečemo, sem se vzdržal. Če vemo, da imamo tukaj v rokah dopis, apel Gasilske zveze Slovenije, podprite zakon, krovne organizacije, pod katero smo rekli, da se združuje okoli 160 tisoč članov in članic iz gasilskih društev in aktivnih gasilcev, potem moramo vedeti, da tole ni bilo kar tako nekaj spisano čez noč pa da ne bi nič bilo v redu. Ne moreš verjeti, glede Zakona o dohodnini govorim, da je nekdo svojemu ljudstvu nevoščljiv za tistih nekaj evrov ali pa nekaj sto evrov več na koncu leta pa zaradi tega takšnega zakona ne podpre. Potem pa se mi enako tako zdi, da tisti, ki ne podpre takšnih predlogov, kot je bil Zakon o gasilstvu, pa Zakon o varstvu pred požarom – dejansko moraš biti močno žleht, da tega ne podpreš. Moram reči, da če bi gasilci bili tako žleht kot tisti, ki tega niso podprli, bi se vozili na kraj nesreče ali požara štiri do pet ur, tako da bi v tem času šlo že vse k vragu. Še enkrat. Že v prejšnjem tednu pri branju stališča o Zakonu o gasilstvu pa potem tudi po glasovanju, ko je bil sprejet, sem se oglasil v svojem volilnem okraju na občnem zboru gasilskega društva. Moram reči, da je bilo tam dobro, res dobro vzdušje zaradi sprejetja tega zakona. Tako bom rekel, počutili smo se povezane in počutili smo se koristne. To obojestransko – kako bom rekel? – zadovoljstvo je tudi tisto, zaradi česar se mi zdi, da je vredno biti poslanec. Tole naše poslanstvo, ki bi ga nekateri radi prikazali tudi s pomočjo novinarjev, ne vem, zakaj, tudi nekateri danes tukaj prisotni bi ga radi prikazali, kot da ni ne vem kaj, ni nekaj vrednega. Meni pač ni dano, da bi razumel, zakaj bi človek, tudi poslanec pljuval v svojo skledo. Tega nas tam v kmečkem okolju niso nikoli učili. Včasih pač moramo stopiti skupaj. Je pa res, da so različni pogledi, in sedaj eden od opozicijskih poslancev pove, zakaj ste to naredili tako, ni bilo pravično, ni bilo soglasja z vsemi deležniki, drugi potem na isti mah, kako boste pa zdaj to pokrili, saj dejansko zapravljate ogromne milijone za vojsko. Ne, ne zapravlja se ogromnih milijonov za vojsko, zapravlja se potrebna sredstva za vojsko in za obrambo države, za našo varnost. Tako kot morajo biti naši vojaki v primerljivi opremi in v primerljivih vozilih, morajo biti tudi naši gasilci v primerljivi zaščitni opremi in v primerljivih sodobnih vozilih, da nas lahko dejansko rešujejo. Ker sicer bi res na kakšno nezgodo, ki se nam zgodi, prišli prepozno. Če ne razbiješ jajc, ne moreš nikakor speči palačink in iz tega razloga tudi ta vlada in Ministrstvo za obrambo pa tudi Odbor za obrambo, pri katerem sem član, delajo in zastavljajo osnove za to, da se za gasilce in tudi za varnost države zagotavlja dovolj sredstev, da lahko kvalitetno delujejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Pavšič. Izvolite.
Očitno tudi kolega ne razume, kaj želim povedati, oziroma ne ve, o čem se pogovarjamo. Mi se danes ne pogovarjamo o gasilski opremi, mi se danes pogovarjamo o gasilstvu na splošno. Gasilsko opremo bolj ali manj zagotavljajo občine, največ je odvisno od posluha županov, od posluha lokalne samouprave. Nekateri imajo to srečo, da župani temu dobro prisluhnejo, nekateri pa te sreče nimajo. In, gospod Tonin, niste mi odgovorili na dve ključni vprašanji. Ali je tudi pri tistih 230 tisoč evrih šlo popolnoma za vaš egotrip? O tem sem zdaj prepričan, ne rabite niti odgovarjati. Kaj boste naredili z napačnim obdavčevanjem pred PKP10?
Kolega Pavšič, to pa presega repliko, tako da vas bom tukaj ustavila.
Se strinjam, podpredsednica. Bom takoj prekinil. Hvala.
Hvala. Zdaj smo izčrpali seznam razpravljavcev. Želita v sklepni fazi razprave besedo še predlagateljica in gospod minister? [[Da.]] Najprej gospod minister. Izvolite.
Da ne bi bilo spet napačnega razumevanja. S politikom Švarcem, kadar zlorablja gasilski sindikat, se nisem pripravljen pogovarjati, ker on ne išče rešitve, ampak išče konflikt z mano in na takšen način škoduje poklicnim gasilcem. Te stvari želim odpraviti, zaradi tega se z njim ne želim pogovarjati. Ko pa bo v parlamentu in ko bo izvoljen za poslanca, takrat se bom pa prisiljen tako kot z vsakim politikom pogovarjati, čeprav se z njim ne strinjam. Glede 230 tisoč evrov za Postojno je šlo pa samo za medsebojno izpolnjevanje obvez. Ker občina Postojna ni izpolnjevala obvez do Ministrstva za obrambo, smo to začasno zadržali. To je bila glavna poanta. Za drugo stvar je pa zmanjkalo časa, upam, da bo še delitev časa.
Hvala lepa. Glede na to, da je ostal čas v razpravi, bo vsekakor tudi delitev časa. Še prej pa sprašujem, ali želi še predlagateljica zaključno besedo. [[Da.]] Izvolite, gospa Mojca Žnidarič.
Hvala za besedo. Kot je rekel minister, pa tudi vsi ostali, smo na naše gasilce lahko res upravičeno ponosni. Vsaka beseda, ki je bila izrečena danes ali pa kdajkoli prej v zahvalo gasilcem, je vsekakor dobrodošla, če ne celo nujna. Vse, kar smo storili, danes je bilo slišanega veliko, kar smo v tem mandatu pa tudi že v prejšnjih storili, in tudi vse, kar še bomo storili za izboljšanje položaja gasilcev, je več kot potrebno in dobrodošlo in to si dejansko tudi zaslužijo. Še več kot to, saj svoje delo opravljajo prostovoljno, požrtvovalno, svoje ure in ure prostovoljnega dela namenjajo za pomoč ljudem, soljudem in tega se seveda nikakor ne da poplačati. Moja osebna zahvala in tudi zahvala s strani Poslanske skupine Konkretno vsem gasilcem in gasilkam za njihovo nesebično pomoč. Brez vas, gasilke in gasilci, si dejansko življenja v teh težkih trenutkih v primeru nesreč ne znamo več predstavljati in zato vas tudi neizmerno spoštujemo in cenimo. Ker je pa prej gospod Horvat v razpravi omenil, da imajo najlepši gasilski dom, bi jaz samo izkoristila to priložnost in povedala, da imamo pa pri nas v Miklavžu pri Ormožu najlepši gasilski muzej, zelo bogat, majhen, ne tako, kot je tisti splošni vseslovenski, ampak majhen, zelo bogat in vabljeni k nam v Miklavž pri Ormožu na ogled. Hvala.
Hvala lepa tudi za to razpravo. Kot rečeno, ste vsi prijavljeni razpravljavci dobili besedo, čas za razpravo je pa še ostal. Zato sprašujem, ali želite na podlagi 71. člena Poslovnika še razpravljati. Vidim, da je interes, zato opozarjam še gospoda ministra in predlagateljico, da se morata prav tako prijaviti k razpravi s tipko za vklop mikrofona. Zdaj pa odpiram prijavo. Prosim, prijavite se. Imamo tri prijavljene razpravljavce. Prvi dobi besedo gospod Robert Pavšič, za njim gospod Andrej Černigoj in nato kot zadnji še gospod minister. Vsak ima na voljo po pet minut. Izvolite.
Najlepša hvala, predsedujoča. Že prej sem namenoma izpustil nekaj stvari pa jih bom zdaj omenil, ker so jih pač kolegi izpostavljali v razpravi. Kako ste vi več časa namenili vojni v Ukrajini kot pa koroni, ampak očitno ste imeli tudi dovolj časa vmes za vse kadrovske posege izven sistema Morsa. Ampak to itak ni pomembno, ker to ni res. Ne morem mimo tega. [[oglašanje iz dvorane]] Je res, je. Veste, biti minister je inštitucija, biti sindikalist oziroma sekretar sindikata je pa tudi inštitucija. Vi res zaradi svojega egotripa zavračate pogovore in usklajevanja. Ne samo, da jih zavračate, jaz jim verjamem, da je tudi tisto, kar je bilo že usklajeno od leta 2019 naprej, izpadlo iz zakona, izpadlo iz osnutka zakona. Zdajle pa res prosim, da mi odgovorite na eksplicitna vprašanja. Ne, da Postojna ni izvajala svojih obveznosti, Mors jih ni izvajal. Pa saj veste, kje ste še želeli podtikati polena v kolesje, še glede vojaškega stadiona pa pogodbe pa podaljšanja najema. Zaradi treznosti vodje vaše poslanke skupine smo uspeli to zadevo rešiti mimo medijev, ampak tega je počasi dovolj, veste, gospod Tonin. To so dokazi, da ste vi dejansko – vas je prijela višinska bolezen, ali kako? [[oglašanje iz dvorane]] Ja, je tema, je odnos ministra do varnostnih mehanizmov te države, do ljudi, to je tema. Ni tema moje zdravje, jaz bom vedno tako strasten, ko bom zagovarjal svoja stališča, če je to narobe, je pač narobe. Če me zadene kap, me bo zadela kap, ampak to ni vaš problem, to je moj problem. Ne rabite vi skrbeti zame. Dajte, zelo natančno mi odgovorite, kako boste razrešili tole, ne bom rekel davčni nesporazum, ampak davčno šlamparijo, ki ste jo povzročili s svojim skakanjem brez razmisleka. To je bistveno. Da nam ne bo spet treba vlagati nekega posebnega zakona, ki potem za vas ne bo potreben, pa se bomo pol leta prerekali, potem boste pa posvojili rešitev, ki je pravzaprav edina najbolj logična, narediš copy-paste od tistega, kar ti predlaga opozicija. Pa še pojasnilo tega – sem vas že prej prosil, ampak izgleda, da ne zmorete niti tega – da vam je opozicija blokirala zakon o gasilstvu. Ker je preveč teh očitkov, veste. Ne gre to tako. Sploh ker ste s svojimi lastnimi dejanji potem te lastne navedbe zanikali. Ampak da človek zmore tisti korak pa prizna svojo napako, to je pa najtežje na svetu.
Hvala lepa. Samo v pojasnilo. Očitke o višinski bolezni enačim z očitki o zagrenjenosti, zato, gospod minister, zdaj nisem urgirala v tem izvajanju kolega Pavšiča. Naslednji ima besedo gospod Andrej Černigoj. Izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovani gospod minister, cenjeni kolegice in kolegi! Naloga gasilcev, društev ni le gašenje in reševanje v primeru požarov, ampak so ljudje v gasilcih našli tudi socialno oporo ter solidarno in nesebično pomoč ob vsakršni nesreči. Skozi gasilska društva člani izkazujejo predanost slovenskemu narodu in krepijo obstoj te zavesti. Na tem mestu me veseli, da njihova nesebičnost presega tudi slovenske meje. Tukaj bi se rad zahvalil vsem društvom, tudi iz Občine Ilirska Bistrica, ki so priskočili na pomoč Severni Makedoniji, in bi se predvsem rad zahvalil prostovoljnim gasilskim društvom Ilirska Bistrica, Vrbovo, Knežak in Podgrad. Še enkrat iskrena hvala za vaše nesebično dejanje. Kot podpredsednik Odbora za obrambo lahko rečem, da smo sedanja vlada veliko naredili za gasilce. Moram pa reči tudi, da je današnja razprava, vsaj nekaterih, presegla okvire dobrega okusa. Ti pompozni nastopi, tudi omenjanje interpelacije, brez vsebine, veliko negativizma – kolikokrat smo to že videli in vidimo, kam to pelje. Tudi primorska strast ne upravičuje nestrpnosti in žaljenja in tistega negativizma, ki smo mu bili priča malo prej. Nikoli ne grem ad personam, ampak tega je počasi dovolj in je treba reči bobu bob. Labodji spev kolega poslanca iz LMŠ, kolega Pavšiča, ki je imel predsednika Vlade v svoji stranki, bil v koaliciji, pa vendar, to moramo poudariti, ni za rodni kraj Postojno naredil nič, kaj šele za ostalo Slovenijo. Da bi bila ironija še večja, se kolega Pavšič lahko pohvali, in tukaj mu tudi dovolimo in pustimo, edino z dosežki te vlade. Sredstva za gasilski dom bi se lahko z enim klicem predsednika Vlade, vašega predsednika Vlade uredila in bi bila zadeva rešena. Ampak ta problem se je rešil šele pod to vlado. Tudi dodatke za gasilce in vse to. Po njegovem mnenju je to, on je izrekel besedo hvalisanje, sam sem mnenja, da če ne moreš pohvaliti, če ne moreš dati boljše ideje, je boljše biti tiho. Na tem mestu bi se zahvalil podpredsedniku Vlade in obrambnemu ministru ter celotni Novi Sloveniji za izjemno delo, za delo, ki povezuje gasilce širom Slovenije. In to nam gasilci radi povedo. Radi povedo. Je pa tukaj na žalost tudi nekdo, sam, ki dela zmedo in na žalost tudi zdraho. Mene doma tako niso učili in moj način dela ni tak, zaradi tega bom jaz pohvalil vsako dobro zadevo. Da končam. Krščanski demokrati verjamemo in bomo vedno skrbeli za skupnost, katere pomemben člen predstavlja gasilstvo na Slovenskem. Če bo le možno, bom tudi v prihodnosti, v naslednjem sklicu rade volje glasoval za vse dobre ideje, ki bodo dale podporo gasilcem po celotni Sloveniji. Hvala.
Hvala lepa. Postopkovno ima gospod Robert Pavšič. Izvolite.
Jaz bi vas prosil, gospa predsedujoča, da pridobimo dokumentacijo župana Občine Postojna, v kateri bo razvidno, da je pogodbo za sofinanciranje izgradnje gasilsko-reševalnega centra podpisala prejšnja vlada, neizvedbo računa oziroma neizvedbo razlike plačila je pa povzročil tale minister.
Gospod Pavšič, to ni postopkovni predlog, ne spada v delo in moje vodenje te seje, tako da ste malo prekoračili oziroma zlorabili, ampak je, kar je, ne morem vzeti besed nazaj. [[oglašanje iz dvorane]] Tudi to se zgodi, res je, gospod minister. Imate še vi zaključno besedo? Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Poslanca Pavšiča bi res rad povabil na kavo ali čaj. Danes smo odprli posebno predvolilno kavarno na Slovenski cesti pa morda, da se razčistijo te stvari pa da bi bili malo bolj sproščeni, da gre ta zagrenjenost ven. Čaj pa kava vedno pri teh stvareh pomagata. Je pa dejstvo, da se bomo morali politiki v tej dvorani med sabo pogovarjati, bomo morali morda eden z drugim še nekaj čas sobivati, tako da bi vam zagotovo kava ali čaj koristila in vam jaz dajem vabilo, da se udeležite, jaz plačam. Da morda vendarle prebijemo ta led in to napetost. Še enkrat pa pravim, nisem jaz kriv, da je vaš predsednik vrgel puško v koruzo. Če je ne bi, bi bila stvar drugačna. Druga stvar. Ena stvar, ki bi jo rad še do konca tega mandata naredil, je, da bi vendarle ta dogovor med sindikatom dosegli, ker bi se s tem bistveno izboljšali tudi pogoji dela samih poklicnih gasilcev. Seveda pa upam, da me razumete, da se izogibam konfliktu s politikom Švarcem, ker pač on ta konflikt želi, po njem hrepeni, jaz si pa želim rezultatov. In ker si želim, da se ta stvar vendarle dogovori, sem se jaz sam izločil iz teh pogajanj. Ravno zaradi tega, da ne bi tam politiku Švarcu ves čas mahal z rdečo cunjo, moji sodelavci peljejo ta pogajanja. Skratka, delamo res vse, kar je možno. Rekel sem, 21-krat smo se sestali, zato da te stvari pripeljemo do konca. Tudi ostale sindikaliste prosim, da nekoliko vendarle spodbudijo politika Švarca, da pride do tega dogovora, zato da bodo lahko imeli poklicni gasilci boljše pogoje. Na naši strani so vse stvari pripravljene. Povedal sem, da so odprti samo trije členi, ki so nebistveni, ostajajo pa odprti na zalogo na strani politika Švarca zaradi tega, da ves čas lahko govori, kako se ta vlada z njim ne pogaja. Moja iskrena želja je, da tudi to poglavje zapremo. Seveda bom pa jaz vesel, če se bo politik Švarc odločil in kdaj kandidiral na listi Levice in bo v tem parlamentu in bomo pač imeli tudi drugačne diskusije. Kar se tiče Postojne. Izplačali smo 250 tisoč evrov, tako da verjamem, da smo mi svoj del naloge opravili. Zdaj bomo izplačali še 150 tisoč evrov, kar je potrdil tudi postojnski občinski svet, in verjamem, da bomo z neko potrpežljivostjo pa dialogom to delali tudi v prihodnje. V interesu Ministrstva za obrambo je, da razvija tudi infrastrukturo v Postojni in njeni okolici, tako da tukaj lahko vedno računate na našo velikodušnost. Glede PKP 10. Če se bo izkazalo, da so problemi, lahko tudi uporabimo opozicijsko rešitev, ampak rešili smo marsikatere težje probleme, ta je zagotovo eden izmed lažjih, in če bo praksa pokazala, da nasajajo kakšne težave, bomo to seveda brez večjih problemov tudi odpravili. Naj pa poudarim še enkrat, da Zakon o gasilstvu prinaša resnično velike stvari, da sem iskreno vesel tudi te podpore s strani Gasilske zveze Slovenije in Združenja slovenskih poklicnih gasilcev. Danes je bilo velikokrat omenjeno, kaj vse ta zakon prinaša. Cela serija nekih naborov je. Jaz bi morda samo še naslednji dve stvari omenil, ki sta bili manj izpostavljeni. Predlog zakona uvaja tudi možnost, da se na posameznih zaokroženih industrijskih kompleksih organizira skupna gasilska enota za več gospodarskih družb, ki opravljajo svojo dejavnost na tem območju. Torej smo šli tudi naproti gospodarstvu, da ni potrebno, da ima vsako tako podjetje, ki po zakonu potrebuje to enoto, svojo enoto, ampak lahko več podjetij eno skupno enoto organizira. Skratka, to je tudi ena taka pomembna stvar. Zakon o dohodnini. Hvala bogu bodo operativni gasilci dobili to dohodninsko olajšavo in se jim bo za vse ure, ki jih preživijo, in ves denar, ki ga vložijo v gasilstvo, v gasilerijo, vendarle tudi nekoliko poznalo v denarnici. Seveda pa nas vse skupaj vabim na našo gasilsko olimpijado. To je veliko priznanje za Slovenijo. Prepričan sem, da bodo naši gasilci uspešni in da se bomo lahko letos skupaj z njimi veselili. Hvala lepa vsem, ki ste videli dobro delo v slovenskih gasilcih, poklicnih in prostovoljnih. Delajo veliko dobrega za Slovenijo, mi jih bomo pa pri teh stvareh še naprej podpirali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. S tem zaključujem tudi točko dnevnega reda in prekinjam 30. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali v ponedeljek, 21. marca, ob 9. uri. Naj še preberem obvestilo. Poslanke in poslance prosim, da zaradi priprave dvorane za obravnavo točke, zaprte za javnost, iz dvorane odnesejo vse svoje stvari. Hvala lepa, lep vikend vsem. (SEJA JE BILA PREKINJENA 18. MARCA 2022 OB 16.53.)