Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Lep dober dan vam želim. Pričenjamo nadaljevanje 4. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščena sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Janez Janša, dr. Mihael Brejc, Pavel Rupar, Anton Delak, Franc Kangler, Franc Čebulj, Jurij Malovrh za popoldanski del seje, Janez Cimperman, Franc Sušnik od 16.00 ure dalje, Lidija Majnik, Milan Kopušar za popoldanski del seje, in Danica Simšič do 11.00 ure. Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani, tako da vstavimo kartice. Ugotavljamo navzočnost! [[47 prisotnih.]] Tako je zbor sklepčen in lahko odloča. Na sejo smo povabili predstavnike vlade Republike Slovenije in jih vse prav lepo pozdravljam. Današnje nadaljevanje 4. seje državnega zbora bomo pričeli z obravnavo 28. točke dnevnega reda - predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstevZa tem bomo prišli na obravnavo paketa šolski zakonov, to je 32., 33. in 34. točke, nato pa po vrstnem redu, kot je dogovorjeno. Prehajamo torej na 28. TOČKO DNEVNEGA REDA. Spoštovane kolegice in kolegi! Začenjamo z zasedanjem, vljudno prosim, če je lahko malo tiše. OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ORGANIZACIJI IN DELOVNEM PODROČJU MINISTRSTEV - hitri postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? Dr. Virant, izvolite!
Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovane gospe in gospodje. Zakon o organizaciji in delovnem področju ministrstev je eden od dveh organizacijskih zakonov, ki urejajo državno upravo. Prvi je zakon o upravi, drugi je zakon o organizaciji in delovnem področju ministrstev. Vlada pripravlja kar obsežnejšo spremembo na področju organizacije državne uprave, konkretno nov predlog novega zakona o upravi, ki naj bi oba sedanja zakona - torej zakon o upravi in zakon o organizaciji in delovnem področju ministrstev - združil v en sam zakon in prinesel bistveno preglednejšo, transparentnejšo določitev organizacijske strukture izvršilne veje oblasti in delovnih področji ministrstev. Tako predlagane spremembe in dopolnitve zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev ni mogoče šteti kot pomembnejšo ali pomembnejši, obsežnejši korak na področju reforme javne uprave. Temeljni namen predlaganega zakona je uskladitev tega zakona z zakonom o vladi, ki je bil sprejet pred konstituiranjem nove vladne ekipe po državnozborskih volitvah. Temu temeljnemu namenu, torej uskladitvi z zakonom o vladi, pa se v zakonu pridružuje še nekaj organizacijskih sprememb, ki jih bom podrobneje pojasnil. Novela zakona o vladi je prinesla predvsem naslednje organizacijske spremembe: združitev treh gospodarskih resorjev v eno samo ministrstvo za gospodarstvo; prinesla je novo ministrstvo za informacijsko družbo; ukinila ministrstvo za znanost in tehnologijo in njegovo delovno področje razporedila med dve ministrstvi; spremenila ime in delovno področje ministrstva za promet in zveze v ministrstvo za promet in prenesla delovno področje pošte in telekomunikacij na novo ministrstvo za informacijsko družbo, organ v sestavi ministrstva za ekonomske odnose in razvoj, to je urad za makroekonomske analize in razvoj, je preoblikovala v vladno službo, ki je podrejena neposredno predsedniku vlade, in delovno področje nadzora nad državnimi pomočmi prenesla v delovno področje ministrstva za finance. Pretežni del predlagane novele je namenjen ravno uskladitvi zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev z zakonom o vladi. Poleg tega ožjega dela, torej uskladitve, prinaša zakon še ažuriranje seznama organov in organizacij v seznam v sestavi ministrstev. Namreč, nekateri so bili ustanovljeni s področnimi zakoni in niso bili prevzeti z ODPM in sedaj s predlagano novelo to stanje ažuriramo. Ob tem pa je vendarle prišlo do nekaj organizacijskih sprememb, ki jih je potrebno posebej poudariti. Prva bistvena sprememba se je zgodila v ministrstvu za okolje in prostor, kjer so se trije dosedanji organi v sestavi ministrstev, to je uprava za varstvo narave, uprava za geofiziko in uprava in hidrometeorološki zavod po predlogu zakona združili v novo agencijo za okolje. Predlagani zakon prinaša zmanjšanje števila organov v sestavi ministrstev, ukinja dve vladni službi inprenaša njuni delovni področji v delovna področja ministrstev in na ta način predstavlja podlago za določeno racionalizacijo dela v državni upravi. Še enkrat poudarjam, ne gre za nek pomembnejši premik pri organizacijski reformi javne uprave, ampak gre zamanjše spremembe, ki pa vendarle omogočajo racionalizacijo, zlasti v delu ministrstva za okolje in prostor. Še enkrat ponavljam, ukinjata se dve vladni službi. Sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve je na seji matičnega delovnega telesa predstavil svoje stališče do predlaganega zakona. Večino teh pripomb je vlada upoštevala tako, da so bili pripravljeni in sprejeti in poslani državnemu zboru amandmaji, torej namen vladnih amandmajev je uskladiti predlog zakona s stališčem sekretariata za zakonodajo inpravne zadeve. Predvsem je pomemben amandma, ki spreminja prehodno določbo tako, da se jasno pove, da ne glede na spremenjena delovna področja, ministri nadaljujejo z opravljanjem svojih funkcij. Sekretariat je posebej opozoril na to, da je treba v primeru, ko se delovna področja ministrstev spreminjajo, posebno pozornost posvetiti vprašanju, ali se s tem kvalitativno spreminja funkcija ministra tako, da bi lahko sprememba delovnega področja povzročila morda celo prenehanje funkcije ministra in obveznostponovnega postopka "hearinga" in ponovnega postopka imenovanja. Sekretariat se je postavil na stališče, da je za presojo, ali bi bilo to potrebno ali ne, odločilen kriterij bistvenosti, torej ali gre za bistvene spremembe delovnih področij. Sekretariat seni jasno opredelil do tega, ali v konkretnem primeru, v katerem izmed konkretnih primerov gre ali ne gre za bistvene spremembe, pač pa je iz mnenja razvidno, da se v takšnih mejnih primerih lahko prepusti odločitev zakonodajalcu, torej da se lahko s prehodnimi določbami zakona to uredi. V tem je tudi namen amandmaja. No, mislim oziroma upam, da ste včeraj ali danes dobili h gradivu tudi organizacijski pregled, torej pregled organizacijske strukture državne uprave, ki smo ga obljubili na seji odbora za notranjo politiko, iz katerega izhaja, da je struktura slovenske državne uprave dokaj oziroma zelo transparentna in pregledna in ne tako nepregledna, kot se včasih zdi. Imamo relativno enostavno strukturo državne uprave. Sestavlja jo 14 ministrstev in znotraj teh ministrstev približno 60 organov in organizacij v sestavi. Iz tega pregleda organizacijske strukture je tudi razvidno, kakšno je stanje sedaj in kakšno bi bilo stanje v primeru sprejema predlaganega zakona, če bi bil seveda sprejet v takem besedilu, kot ga je predlagala vlada, in tudi z amandmaji, ki jih je vložila vlada. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Gospod Dušan Vučko, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica! Spoštovane poslanke in poslanci! Odbor državnega zbora za notranjo politiko je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev obravnaval na svoji 3. seji dne 14.3.2001 in na nadaljevanju 7. izredne seje dne 11.4.2001. Odbor je predlagano novelo obravnaval po hitrem postopku, glede na sklep državnega zbora. V splošni razpravi je predstavnik predlagatelja najprej dodobra predstavil oceno stanja in razloge za sprejem novele zakona, pri čemer je posebej poudaril, da je namen predloženega zakona uskladitev organizacije in delovnega področja ministrstev z že sprejetim zakonom o vladi; drugič, danovela zakona ne prinaša obsežnejših sprememb veljavnega zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev in ne predstavlja pomembnejšega posega na področju organizacije v državni upravi, da pa seveda novela prinaša nekatere spremembe v delovnih področjih in podvzema določene korake v smeri ciljev reforme na področju organizacije državne uprave. Novela zakona tudi pomeni organizacijsko racionalizacijo, saj se z novelo zmanjšuje število vladnih služb, s tem pa tudi število političnih funkcionarjev v izvršilni veji oblasti. Po uvodni obrazložitvi predlagatelja se je odbor seznanil s stališči sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, ki je priloženo tudi k tej točki dnevnega reda. V splošni razpravi, ki je bila opravljena, so člani odbora izpostavili vrsto vprašanj, katere lahko strnemo v naslednje točke. Prvič, člani odbora so se strinjali, da gre za pomemben zakon, ki ga je potrebno sprejeti. Izpostavljeno je bilo vprašanje ustreznosti prenosa pristojnosti oziroma prenosa področja energetike iz pristojnosti ministrstva za gospodarstvo v pristojnost ministrstva za okolje in prostor. Opozorili so na prepodrobno navajanje pristojnosti in nalog v okviru posameznega delovnega področja resornih organov. V nadaljevanju razprave pa so dodali še vrsto pripomb in vprašanj, ki so se nanašala predvsem na spremenjen status urada za makroekonomske analize in razvoj, vladno službo, vlogo urada za varstvo potrošnikov, na razmerje med ministrstvom za informacijsko družbo in pa centrom vlade za informatiko in pa vprašanje glede statusa Hidrometeorološkega zavoda Republike Slovenije. Na številna vprašanja ter pripombe, ki so razvidne iz poročila odbora, je potem predstavnik predlagatelja podal ustrezna pojasnila. Po teh prejetih pojasnilih je odbor zaključil splošno razpravo in prekinil sejo do časa, da pridobi amandmaje vlade Republike Slovenije, pri čemer pa je odbor soglasno ocenil, da je predloženo zakonsko besedilo primerno za nadaljnjo obravnavo. V drugi obravnavi je odbor obravnaval posamezne člene in vložene amandmaje vlade Republike Slovenije, poslanske skupine DeSUS in poslanske skupine SLS + SKD Slovenske ljudske stranke. Odbor je podprl z večino glasov vse amandmaje vlade Republike Slovenije in amandma poslanske skupine DeSUS za 1.a člen. Člani odbora so večino razprave namenili amandmaju poslanske skupine SLS + SKD za novi 10.a člen, po katerem naj bi se ustanovil nov urad za državno mejo. Večina članov je izrazila vrsto pomislekov glede tega amandmaja, z argumentom, da je potrebno to vprašanje, ki je sicer občutljivo, podrobno proučiti in ga proučiti z več vidikov, saj se vprašanje državne meje dotika pristojnosti različnih ministrstev, ne pa zgolj ministrstva za zunanje zadeve, v okviru katerega naj bi se ta urad ustanovil. Izpostavljeno je bilo tudi vprašanje, ali je primerno, da se državni zbor prepodrobno spušča v podrobnost organizacije posameznih ministrstev in člani odbora so menili, da se vladi v tem primeru mora prepustiti, da presodi, ali je potrebno in smiselno, predvsem glede osnovnega izhodišča - to pa je racionalizacija državne uprave - ustanavljati nove organe v okviru ministrstev. Izpostavljena je bila tudi dilema o tem, ali naj se urad Republike Slovenije za mejo organizira v okviru ministrstva ali pa kot vladna služba. Po razpravi odbor predlaganega amandmaja ni podprl. Po zaključku obravnave je odbor sklenil in sprejel sklep, da se državnemu zboru predlaga, da se predlog zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev v celoti sprejme in pa, da državni zbor sprejme še dodatni sklep, in sicer, da državni zbor pooblašča sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, da v končni redakciji opravi pravno tehnične pomanjkljivosti zakonskega besedila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? Gospa Tina Bitenc, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Na tej točki bi samo rada opozorila okoliščine v zvezi z dvema amandmajema, in sicer s prvim in z drugim, ki predlagata uvedbo novih organov v sestavi posameznih ministrstev. Če se bo zbor odločil in ta dva amandmaja podprl, bo potrebno na ustreznih mestih v nadaljevanju zakona določiti še njuno delovno področje, kar za zdaj ni storjeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. V imenu poslanske skupine [[...]]Proceduralni predlog, gospod Jožef Jerovšek. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovane kolegice in kolegi! V omenjenem predlogu zakona so predvidene izredno pomembne spremembe na področju energetike. To je ena od ključnih gospodarskih panog. Nekdaj je bila tudi samostojni resor. Mi opažamo, vemo poslanci v tem zboru, da že šest mesecev nismo dobili nobenega odgovora na vprašanja s področja energetike. O tem je razpravljal tudi odbor za gospodarstvo o nekaterih nepravilnostih na ministrstvu za gospodarske dejavnosti. Tudi tam se je gospa ministrica umaknila, tako da ni možno biti v stiku z njo. Po drugi strani se to prenaša na ministrstvo za okolje in prostor, kjer se je v šestih mesecih na primeru kostne moke pokazalo, da to ministrstvo praktično ni doraslo dosedanjim nalogam. Ker sta se oba ministra, gospa ministrica Petrinova in gospod Kopač pravzaprav umaknila v ilegalo in nista dosegljiva za poslance, mislim, da je nujno potrebno, da danes tu sodelujeta v tej razpravi. Predstavnik ministrstva, državni sekretar iz notranjih zadev je operativno, tehnološko rešil to in razložil ta prenos. Prosim, da pozovete oba omenjena ministra, naj danes podasta vizijo, kako si zamišljata to spremembo. To ni mala stvar, energetika je že šest mesecev brez partnerja, društvo energetikov oziroma gospodarska zbornica, sekcija. Tako da si moramo naliti čistegavina in prosim, da omenjena poslanca pokličemo na nadaljevanje razprave. Hvala.
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Proceduralni predlog, če sem ga razumela, izvajanje je ta, da državni zbor pozove predstavnika vlade, da se udeležita zasedanja in nam predstavita svoja stališča. Vlada Republike Slovenije kot odgovorna je tista, ki pri vsakem zakonu poda v državni zbor predlog, tudi predstavnikov, ki bodo stališča vlade ob posameznem predlogu zakona zastopali. V primeru predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev sta pooblaščena dr. Rado Bohinc in dr. Grega Virant. Vsakršen drug poziv državnega zbora vladi, da nam to ni všeč, da bi želeli še kaj drugega, mislim, da bi prekoračeval naša pooblastila. Proceduralni predlog je bil tak, moja obrazložitev je bila taka, vlada Republike Slovenije prek svojih predstavnikov verjetno posluša naše razprave in če bodo ocenili, mislim, da imajo čas, da pooblastijo svoje ministre, da se udeležijo našega zasedanja. Prisiliti jih državni zbor ne more k temu in kvalificirana predlagatelja [[...]]Gospod Jerovšek, se opravičujem, proceduralni predlog ste izčrpali. Nadaljujemo.
Pravico imam do proceduralnega, da se glasuje. Glejte, jaz bi dopolnil svoj predlog.
Gospod Jerovšek, moje pojasnilo [[...]]
Jaz bom preoblikoval proceduralni predlog tako, da se bo glasovalo. Hočem, da se glasuje, da je to v zapisniku. Lahko?
Izvolite.
Glejte, niste me povsem razumeli. Jaz vem, da je tu predstavnik, državni sekretar iz notranjega ministrstva, ki je po tehnični plati zakon pripravil. Vendar gre za zelo vsebinske zadeve. Mi moramo nekatere odgovore dobiti, ali se lahko odločimo za to zadevo ali ne. Jaz vztrajam, da daste na glasovanje, da se pozove ministrico za gospodarske zadeve in ministra za okolje in prostor, kot pravim, sta v ilegali, da prideta sem in da podasta te zadeve. Menim, da ministrstvo za okolje in prostor sploh ni sposobno tega resorja voditi.
Hvala lepa. Proceduralni predlog gospoda Jerovška se glasi, da bi zaradi pojasnil državni zbor želel, da se udeležita obravnave tega zakona tudi ministrica za gospodarske dejavnosti in minister za okolje in prostor. Tak proceduralni predlog dajem državnemu zboru na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 23, proti 34. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da proceduralni predlog ni bil sprejet. Nadaljujemo z delom. Besedo imajo predstavniki poslanskih skupin. V imenu poslanske skupine Nova Slovenija bo predstavila mnenje gospa Majda Zupan. Izvolite. Gospod Barovič proceduralno? Ne, v imenu poslanske skupine. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovana podpredsednica, spoštovani predstavniki vlade, spoštovani kolegi in kolegice. Dovolite, da vam predstavim mnenje poslanske skupine Nove Slovenije v zvezi s predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev. Zakon o vladi, ki je bil konec lanskega leta spremenjen zaradi konstituiranja nove vladne ekipe, posega tudi v strukturo ministrstev, zato je treba spremeniti določbe o ministrstvih in njihovih delovnih področjih. Zakon pa prinaša še nekatere spremembe, saj predlagatelj izkorišča predlog, kot sam navaja, tudi v smislu reforme na področju organizacije državne uprave, ki je usmerjena v zmanjševanje števila organov in organizacij v sestavi ministrstev ter zmanjševanje števila vladnih služb. Pri primerjavi med staro organiziranostjo in novo ugotovimo med drugim tudi naslednje. Po stari organizaciji pred spremembo zakona o vladi smo imeli 16 ministrstev, sedaj jih imamo 14, ker so se tri ministrstva, in sicer ministrstvo za ekonomske odnose in razvoj, ministrstvo za znanost in tehnologijo ter ministrstvo za malo gospodarstvo, združila v ministrstvo za gospodarstvo. Ministrstvo za znanost in tehnologijo je bilo ukinjeno, njegovo delovno področje pa razdeljeno med ministrstvo za gospodarstvo ter ministrstvo za šolstvo, znanost in šport. Ustanovljeno pa je bilo novo ministrstvo za informacijsko družbo, v katero je razporejeno tudi delovno področje telekomunikacij ter poštnega prometa. Število ministrstevse je dejansko zmanjšalo, vendar pa imamo že novo ministrico, svetnico za koordinacijo antibirokratskega programa, in mislim, da v tej smeri imenovanja novih ministrskih svetnikov lahko še pričakujemo. Zato v tej smeri ne vidimo racionalizacije, kot je naša stranka pri sprejemu zakona o vladi tudi že povedala. Druga stvar pa je zanimiva, da nam je vlada kot predlagateljica poslala predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona 1.3., in sicer v gradivu, v katerem je besedilo členov, ki se spreminjajo in kjer je navedenih le 54 delovnih področij. Na matičnem odboru smo potem predlagali, da vlada pripravi obstoječo in novo organizacijsko strukturo ministrstev. To gradivo smo potem kot delovni pripomoček včeraj pridobili, nakar smo lahko ugotovili, da imamo v bistvu 61 delovnih področij v vseh ministrstvih. Nekatera delovna področja v prvotnem gradivu, tudi v Poročevalcu so bila tako objavljena, in sicer z dne 13.3., sploh niso bila navedena, čeprav kaže, da so bila sprejeta s posameznimi področnimi zakoni. Z novelo zakona, ki nam jo je dala vlada na klopi, naj bi se število delovnih področij znižalo z 61 na 53. V okviru ministrstev bi tako ostalo po starem, kot je bilo prej, in sicer delovno področje v ministrstvu za obrambo generalštab, potem v ministrstvu za kulturo arhiv, v ministrstvu za notranje zadeve policija, medtem ko prehodnega doma za tujce ne bi bilo več. Število uradov je bilo prej 18, sedaj bi jih bilo 17; prej je bilo 6 direkcij oziroma sedaj je 6 direkcij, po noveli naj bi bile 3; sedaj imamo 15 inšpektoratov, z novelo bi se število zmanjšalo na 13; uprav imamo 14, z novelo bi jih zmanjšali na 12; in sedaj imamo 3 agencije, medtem ko bi se z novelo povečalo število na 5. Sedaj imamo en hidrometeorološki zavod in s spremembo zakona ga ne bi imeli več. Zastavlja se vprašanje o smiselnosti ustanavljanja, na primer novih agencij, ko pa vemo, da imamo že v proceduri predlog zakona o javnih agencijah, ki določa, da so javne agencije neodvisne in samostojne osebe javnega prava, s pravno subjektiviteto. Pripravljajo, kot smo slišali, pa se že novi zakoni - zakon o javni upravi, zakon o javnih uslužbencih in še nekateri drugi, ki bodo posegali tudi v to materijo. Prav tako se lahko vprašamo, kako lahko različne spremembe organizacije in delovnem področju ministrstev vplivajo na funkcijo posameznih ministrov. V primeru reorganizacije ministrstev, ko se delovno področje določenega ministrstva širi ali oži, bi verjetno kazalo spremeniti oziroma prilagoditi tudi zakonsko opredeliti funkcije ministra. Kot smo slišali, je vlada to v določenem pogledu že storila in podala dodatne obrazložitve in dopolnitve in nekako poskušala rešiti vprašanja, ki so se ob tem porajala. Vendar pa lahko rečemo, da gre v bistvu le za navidezno racionalizacijo. V zadnjem času smo v javnosti zasledili tudi trditev, da z novo organiziranostjo ministrstev hidrometeorološkega zavoda, kot sem že prej navedla, s takim imenom ne bo več, kar baje pomeni edinstveni primer v Evropi. Pri nas namreč razbijamo službe, ki smo jih več kot 150 let gradili, torej od začetka meteoroloških opazovanj pri nas. Zainteresirani niso proti ustanovitvi agencije za varstvo okolja, kamor po novem naj bi sodil tudi ta zavod. Vendar pa menijo, da spremembe in dopolnitve organizacije ministrstev in organom vnjegovi sestavi, tako po obsegu kot načinu, zahtevajo celovitejši pristop. Enako menimo tudi v naši poslanski skupini Novi Sloveniji, saj ugotavljamo, da je vlada v bistvu želela le uskladiti zakon z dejanskim stanjem. To je, da bi dejansko prikazala 21 delovnih področij, zraven pa še - no, če smo še malce predpraznični - je malo pomešala, malo odvzela, malo dodala in želel speči potico s 53 kosi, torej s tolikimi, kolikor naj bi bilo delovnih področij, in sicer toliko, kot jih je bilo prej, preden je pretirano vzhajala. Vendar pa bo teh kosov premalo, saj na nove čakajo že pred vrati. Takšen recept pa je vse premalo, da bi lahko govorili o organizacijski racionalizaciji in jasnejši opredelitvi politične odgovornosti, kot nas želi vlada prepričati, čeprav imamo občutek, da je ta ambicija skozi razpravo že zbledela. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, gospod Bogdan Barovič. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Kolegice, kolegi! Skušal bom vleči paralelo današnjega predloga oziroma načina sprejemanja predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji z včerajšnjim obravnavanjem predloga zakona o spremembi zakona o davku na dodano vrednost. Paralela očitno je, kakšna pa je, bomo slišali v, mislim da, zelo kratki analizi. Novela tega zakona, o katerem danes govorimo bi, kot je razvidno iz poročila matičnega odbora, morala biti sprejeta v paketu z novelo zakona o vladi. Ker temu pač ni bilo tako, imamo danes pred sabo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev. Danes se tako, kot smo se včeraj, soočamo s tem, da predlagane spremembe presegajo zgolj uskladitev z novelo zakona o vladi. Tako kot so se včeraj v predlogu zakona o spremembi zakona o davku na dodano vrednost pojavile zahteve po znižanju davka zaradi gasilcev, avtošol in tako naprej. Torej, podobnost je očitna. Matični odbor je pripravil obširno poročilo in v njem pametno predlagal, da bi bilo smiselno globlje posege, spremembe veljavnega zakona, o katerem govorimo, opraviti v celoti v okviru pripravljajočega predloga zakona o upravi. Seveda se zato z njim absolutno strinjam. In še ena stvar je v tem zakonu, ki jo bom med mnogimi omenjal. Ne vem, če je področje energetike tako enostavno in tako preprosto, da se da enostavno prestaviti iz ministrstva za gospodarstvo v ministrstvo za okolje in prostor, čeprav smo prebrali nekatere obrazložitve, zakaj naj bi bilo temu tako. Področje energetike je obsežno, obširno, pomembno, imelo je samostojen resor. V mnogih evropskih državah je energetika pomemben samostojen resor. Vse, kar sem navedel, torej to, da je ta predlog nekoliko prepozen, da ni bil dan v paketu z novelo zakona, da je ta predlog preširok, da vključuje tisto, kar k uskladitvi ne sodi, in glede na to, da bomo govorili o nekaterih spremembah, predvsem poudarjam energetiki, ker ni tako preprosto prenesti to dejavnost nekam drugam, bi v imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke kolegice in kolege le poprosil, da bodo pri obravnavi tega predloga zakona previdni, natančni, ponovno bi opozoril, ali je res potrebno, da tudi takšne stvari, v katere se potem seveda vključi še marsikaj, sprejemamo tako na hitro, po hitrem postopku, ali pa bi bilo mogoče dobro počakati in vse spremembe uskladiti v predlogu zakona o upravi. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine demokratične stranke upokojencev Slovenije, gospod Vojko Čeligoj. Izvolite!
Hvala lepa za besedo. Poslanska skupina DeSUS bo seveda podprla spremembe zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev, z njim pa tudi vse usklajene amandmaje. Ker pa je poslanski kolega Ivan Kebrič vložil amandma na enega od členov zakona, bi rad še vas, poslanke in poslanci, dodatno spodbudil k podpori tega amandmaja. Gre za pobudo za ustanovitev urada za starostnike pri ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve. Naj povem, da je podobno pobudo dal že pred letom dni poslanski kolega Anton Delak, ki jo je naslovil na vlado Republike Slovenije. Pobuda je bila dobro sprejeta, z obljubo, da bo obravnavana s spremembo zakona, žal pa se to do sedaj ni zgodilo. Podobno pobudo je na vlado Slovenije pred mesecem dni naslovila tudi Zveza upokojencev Slovenije in dodatno utemeljila svoj predlog. Že podatek, da je starejših v Sloveniji, torej starejših od 65 let, že nad 13 odstotkov, kar predstavlja 250 tisoč ljudi, je dovolj zgovoren. S podaljševanjem starosti pa se ta odstotek bistveno in hitro veča. Z vsem tem pa seveda tudi problematika starostnikov. S predlaganim amandmajem razširjamo sestavo ministrstva za delo, družino, socialne zadeve, z uradom Republike Slovenije za starostnike. Slovenija je podpisala evropsko listino, ki zavezuje našo državo, da posveti posebno pozornost starejšim ter da le to institucionalizira v obliki delovnega telesa v okviru vlade Republike Slovenije. Našo državo prav tako zavezujejo tudi načela združenih narodov o starostnikih, ki jih je sprejela generalna skupščina združenih narodov že leta 1991. Le-te predstavljajo za vse njene članice okviren načelni program dejavnosti, ki jih mora država organizirati v zvezi s pomočjo starejšemu prebivalstvu. Prav tako je naša država dolžna reševati pravice starostnikov tudiz vidika amsterdamske pogodbe oziroma njenega 6.a člena, I. poglavja, ki veleva, da se mora v okviru Evropske unije izključiti vsaka diskriminacija na področju starostnikov. Preseneča nas, da vlada Republike Slovenije kljub omenjenim večkratnim pobudam za ustanovitev urada za starostnike v okviru novele ni predvidela ustanovitev tega urada. Za starostnike so zakonsko poskrbeli v Republiki Avstriji, na Danskem, Norveškem, v Zvezni Republiki Nemčiji, Republiki Franciji. Kot je razvidno se v vrsti zahodnoevropskih držav, ki so članice Evropske unije, s problemi starostnikov ukvarjajo posebna telesa, kot so uradi, sosveti ali oddelki na ministrstvih za socialne zadeve, ki so posvečeni problemom starostnikov. Naše ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve se ukvarja v zvezi s starostniki predvsem s problemi izplačevanja pokojnin, nima pa posebne organizacijske enote, ki bi se ukvarjala s tovrstnimi problemi. Iz sheme, ki ureja organizacijo in delovno področje ministrstev, je razvidno, da imamo vrsto uradov, od katerih se pohvalno sicer ukvarjajo s problemi mladine, z vprašanji enakosti, nimamo pa urada za starostnike. Zato menimo, da je potrebno ustanoviti urad, ki bo spremljal, analiziral, pripravljal poročila, v parlamentu sprejetih nalog, glede na razvojne strategije varstva starostnikov. Istočasno pa bo sodeloval s pristojnimi ministrstvi pri pripravi predlogov. Z ustanovitvijo takšnega urada bi poudarili human odnos naše države, naše družbe oziroma njeno odgovornost do starejše populacije, ki predstavlja vse večji delež. Odbor za notranjo politiko je amandma podprl, tudi kolege poslance prosim, da glasujemo za ta naš predlog in ga sprejmemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije gospod Branko Kelemina. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana podpredsednica, cenjeni vsi ostali! Pred nami je zelo pomemben zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev. V naši poslanski skupini smo prav gotovo celo zaskrbljeni, na kako enostaven in preprost način se vlada poskuša izogniti pomembnosti sprememb, ki so vložene v državni zbor, in na kakšen fini način seveda poskuša razložiti, da se s tem predlogom kvalitativno ne spreminjajo določene funkcije ministrov. Naše mnenje je seveda nasprotno. Menimo, da gre za zelo, zelo velike posege v različna delovna področja ministrstev in da bi bilo nujno pri tako pomembnih vprašanjih, da bi tudi predsednik vlade dal neka pojasnila in odgovore, mogoče tudi na zelo pomembna vprašanja, kako misli določene probleme in določeno organizacijo potem tudi vzpostaviti, da se bodo rešili vsi tisti problemi, ki so se v tem obdobju od začetka te nove vlade nakopičili v vladi in ki jih ta vlada ni bila sposobna rešiti. Če je za vas, spoštovana vlada, kjerkoli že si, tukaj te veliko ni, če je za vas 130, 140 milijard nekega obsega dela v tej državi, kot je, recimo, energetika, za vas malo ali nepomembno, da bi o tem razpravljali nekoliko boljkvalitetno in da bi celo, če gre za prenos iz enega ministrstva v drugega, kar je po naši oceni nerazumljivo, kajti energetika je prav gotovo vsepovsod v svetu zelo temeljna gospodarska dejavnost in nikakor ne urejanje okolja in prostora. Po naši oceni prav gotovo ne in tudi po moji logiki prav gotovo ne. Me prav zanima, kje imate te primerjave v zakonu napisane, kako je v Evropi to urejeno in v katerih ministrstvih je to opredeljeno in seveda tudi pričakujem to pojasnilo. Zakaj sem se osredotočil ravno na energetiko? Na področju energetike vse od začetka nastopa te nove vlade takoj po prenehanju vladavine prejšnje vlade, gospoda Andreja Bajuka in pa tudi ministra za gospodarstvo, gospoda Zagožna, je na področju energetike pravi kaos. To, da je tam pravikaos, smo dokazali nič kolikokrat. Dokazali smo z več tisoč strani dokumentacije z natančnimi argumenti, za kaj v bistvu gre, vendar niti odziva tega državnega zbora, niti odziva vlade, niti predsednika vlade na te naše pripombe ni bilo. Vsakodnevno pa sezaradi neurejenosti na tem področju državi zgodi ogromna gospodarska škoda. Mi se pa tako rekoč v državnem zboru in na vseh področjih skorajda tepemo za vsak tolar, kje ga bomo dobili, da bomo lahko zapolnili oziroma uresničili vse te programe in potrebe,ki jih ima ta država. Zato je za nas prav gotovo taka ignoranca do spremembe tega zakona nedopustna. Poleg tega moram povedati, da v tem obdobju na vsa naša opozorila in na naše zahteve, da bi ministrica za gospodarstvo, v katerem delovnem področju je še vedno bila energetika, enostavno se ni hotela soočiti s temi vprašanji, tako kot je kolega Jerovšek že ocenil, enostavno se je skrivala in ni hotela odgovoriti na celo vrsto pomembnih vprašanj. Škoda v elektrosistemu kot takem, pa se dogaja, se je dogajalaogromna in se dogaja tako rekoč vsak dan na novo. To, da se ministrica izmika, je seveda razvidno tudi iz cele vrste poslanskih vprašanj, ki smo jih postavili v državnem zboru. Ministrica nanje ni hotela odgovoriti, vedno je odgovorila, "odgovorila bom pismeno"; pismeno pa ni odgovorila. Nekaj je očitno. Očitno je verjetno to, da ministrica za gospodarstvo ni kos vsej tej problematiki elektroenergetike, ali se na to področje popolnoma nič ne spozna ali pa je to pretežko za njo, presega njene zmožnosti, alipa so lobisti, kar je najbrž bolj verjetno, in centri moči na drugih koncih, in ni imela moči, da bi na to področje dejansko posegla, kar je seveda poskušala v prejšnji vladi, ko je bila ministrica - sam imam podatke, s katerimi razpolagam, da je poskušala to področje urediti, vendar zaradi centrov moči, ki so drugje, tega ni mogla storiti. Postavili smo ji celo vrsto vprašanj, ki jih ne bom tu navajal; samo pri sebi jih imam približno deset, petnajst, pa nima smisla, da jih prebiram, vendar pa gre za strateška vprašanja. Ministrica se ne odziva na odgovore gospodarske zbornice. Gospodarska zbornica sama ugotavlja in direktorji v elektrogospodarstvu ugotavljajo, da nimajo sogovornika za to področje in da se vsakodnevno dogaja ogromna gospodarska škoda. Pri vsem tem je pa najbolj žalostno to, da pa potem tudi državni zbor in mediji, ki so bili korektno obveščeni in tudi servisirani z vsemi podatki, enostavno ignorirajo vse te podatke ali celo zavajajo, napačno poročajo in zavajajo slovensko javnost in se nočejo opredeliti do vseh teh odprtih vprašanj. Če med drugim omenim samo en segment, da ne boste rekli, da zavlačujem in da brez zveze komentiram. Ne dolgo tega sem napisal odprto pismo predsedniku vlade in ministrstvu, v katerem sem opozoril na vse nove nepravilnosti, ki se dogajajo na področju energetike. Namreč, dobil sem podatek, da je prišlo do prelivanja vode na reki Savi in reki Dravi, ker pač ta opcija, ki je zdaj na oblasti, ni sposobna prodati viškov električne energije. V odprtem pismu sem napisal, da zahtevam, da se slovenska javnost seznani s temi podatki, in da se tudi odgovori na ta vprašanja, ker pri prelivanju prihaja do metanja elektrike oziroma denarja tako rekoč v prazno. Namreč, v savskih elektrarnah je proizvodna cena za kilovatno uro električne energije približno 6,2, če se ne motim, v dravskih elektrarnah 2,5 ali 6, ne vem, nekaj takega, v glavnem, zelo nizka proizvodna cena. Med tem časom pa so s polno paro obratovale termoelektrarne, kjer se električna energija proizvaja po ceni za kilovatno uro prek 10 v Šoštanju in skoraj 18 tolarjev v Trbovljah. Potem si pa lahko izračunate, do kakšnih razlik tu prihaja, kakšna finančna izguba se vsak dan pojavlja, če se voda preliva v prazno, ker niso sposobni prodati elektrike. In kaj so storili mediji? Mediji so napisali seveda članek, javnega pisma mojega sploh niso objavili, ampak so napisali članek Nepoznavanje elektrosistema, v Elesu zavračajo informacije o velikih prelivih v hidroelektrarnah. Jaz sem pa potem dobil poročilo - na tak načinse zavaja slovenska javnost in ta državni zbor - jaz sem pa dobil potem poročilo, kjer piše, kjer prizadeti pišejo, dne 20.3., poročilo o prelivu, na dan 20.3. je prišlo do prelivanje vode zaradi viškov električne energije. Vzrok za višek je bil nezmožnost plasiranja energije. Spoštovano občinstvo, spoštovana javnost, to so slovenski mediji, to je slovenski parlament, to je odnos te države do pomembnih vprašanj v tej državi. Žal je pač tako. In prav zaradi tako pomembnih vprašanj, ki so na področju energetike nerešena, in ker gre za milijardne, mogoče celo deset milijardne izgube, ki bi jih ta država lahko izkoristila v svojo korist, mi takšnemu prenosu prav gotovo ostro nasprotujemo in za ta zakon ne bomo glasovali oziroma ga ne bomo podprli. Še vedno pa pričakujemo, ne glede na to, da je državni zbor izglasoval, da ni potrebno, in tudi vlada se je odločila, da ni potrebno, da minister za okolje in prostor na takšen novi dodatni obseg pristojnosti in pa področja dela ne bo predstavil in postavil neke strategije in projekta, kako bo to pomembno vprašanje za Slovenijo rešil, ne glede na to, še vedno pričakujemo da se nam bo pridružil tukaj vsaj predsednik vlade in da bo prisluhnil tem opozorilom opozicije in pa mogoče tudi drugih in da bo ustrezno ukrepal.Ne morem si predstavljati, da tudi predsednik vlade kot varuh tega našega gospodarskega sistema kot takega in celotnega področja delovanja vlade, se ne odziva na take in tako težke in argumentirane podatke opozicije ali kogarkoli v tej državi, ki sproži taka vprašanja. To je nedopustno in tega ne morem razumeti. Resnično bi zelo rad od predsednika vlade dobil pojasnilo, zakaj se noče odzivati in zakaj vlada na tem področju ne stori ničesar. Žal mi je, da tudi državni zbor ni pripravljen, ali je poslancem vseeno ali vedo ali imajo kake druge skrite interese, zakaj ne dovolijo, da se te stvari obravnavajo in ne zahtevajo, da se te stvari razčistijo. Mi bomo seveda še naprej zahtevali, da te stvari, da pač poskušamo dati svoj pozitivni prispevek k temu, da se področje energetike, kljub temu da vemo, da ga boste prenesli na okolje in prostor, kamor ne spada po naši oceni, da bomo dali svoj pozitivni prispevek k temu, da se na tem področju končno te zadeve uredijo. Prav tako moram omeniti še samo eno področje, to je odprtje notranjega trga za električno energijo. Vsi vemo, da bi morali po zakonu o energetiki s 15. aprilom odpreti notranji trg z električno energijo. To se seveda ni zgodilo. Po vseh poročilih, ki jih imamo, s katerimi razpolagamo, vlada na tem področju izredno velik kaos. Mene resnično zanima in bi rad od ministra za okolje in prostor imel podatke, kakšno strategijo na tem področju misli zavzeti, kako misli ta vprašanja rešiti, kdaj bodo ta vprašanja rešena in tako naprej. Skratka, 100 in 100 vprašanj, za katere bi bilo prav, da bi državni zbor dobil odgovore, vendar, žal, zaradi odnosa vlade in pa tudi očitno, izgleda, poslancev, ki so zadovoljni s 700.000, 800.000 plače in jih druga stvar ne zanima, predvsem seveda vladne poslance, da so zadovoljni in da zaradi tega pač nočejo, da se pomembna vprašanja v tej državi razčistijo. Na koncu naj povem samo še to v imenu poslanske skupine, da poslanska skupina Socialdemokratske stranke tega predloga zakona ne bo podprla. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Pisno so se k razpravi prijavili gospod Jožef Jerovšek, gospod Janez Podobnik in gospod Sašo Peče. Preden pa začnemo razpravo, vas v skladu s prvim odstavkom 68. člena poslovnika, ki pravi, da govornik sme govoriti le o vprašanju, ki je na dnevnem redu, to pa je Organizacija in delovno področje ministrstev, ne pa energetska politika, vljudno naprošam, da se držimo dnevnega reda, ker gre tu za organizacijski predpis, ne pa za odgovornost da državni zbor sprejema politiko na določenem področju. Hvala lepa. Tako besedo dajem gospodu Jožefu Jerovšku. Izvolite.
Hvala lepa. Pred sabo imamo spremembe in dopolnitve zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev. Ker je to že tretja sprememba po nastopu vlade, se vidi, da takrat v novembru, ko je predsednik vlade, gospod Drnovšek predstavil vlado, nam je dejansko predstavil mačka v žaklju. Namreč, številna ministrstva so se z velikim veseljem delala nekompetentna za svoje delovno področje. In prav takšno stanje je še tudi sedaj. In seveda bo vzelo še nadaljnjega pol leta, da bodo novi ministri oziroma novi državni funkcionarji, na katere se nanašajo v skladu s to spremembo zakona pristojnosti, se čutili kompetentne in odgovorne tudi državnemu zboru in tudi slovenskemu ljudstvu, da bodo dali te odgovore. Že sedaj povem, da upam, da bo več razsodnosti v državnem svetu, ker je tam vpliv gospodarstva večji. Ta državni zbor, žal, nima posluha v vladni večini za potrebe gospodarstva, za resne probleme. Zaradi tega upam, da bo tam izglasovan veto na ta zakon, če bo vladna večina trmoglavila s sprejemom tega zakona. Opredelil se bom predvsem do delovnega področja energetike. Vendar bi še prej omenil, da se mi zdijo nesprejemljive nekatere obrazložitve vlade. Vlada govori, da gre za racionalizacijo. Seveda, vlada v obrazložitvi današnjega zakona navaja samo dejanska ministrstva, mi pa vemo, da smo s spremenjenim zakonom o vladi uvedli tudi dodatna ministrstva, ministre svetnike. In eno ministrstvo je že vzpostavljeno, prav tako so po novem zakonu možni državni sekretarji in so že postavljeni. Tako da dejansko stanje je, da se število državnih funkcionarjev povečuje, ne rešuje se pa odgovornosti in kompetentnosti. V teh spremembah tudi piše, da bo na nekaterih področjih bolje opredeljena politična odgovornost. S tem argumentom se ne morem strinjati. Politična odgovornost bi morala biti in je po sedanjem zakonu tudi jasno opredeljena. Dejstvo pa je, da imamo ministre, ki je niso sposobni in pripravljeni podvzeti. Prav tako je kot razlog navedeno, da se prenos energetike v ministrstvo za okolje in prostor predvideva zaradi poudarka okoljskim vidikom energetike. Ne vem, tako slabe utemeljitve in pravzaprav tako ciničnega zapisa si ne bi mogel zamisliti. Namreč, v tem primeru gre za podcenjevanje energetike in energetikov. Celotna sfera energetike in sekcija za energetiko pri gospodarski zbornici jasno in glasno navajata, in vemo, da je to klasična gospodarska panoga, da je po nekaterih državah to samostojen resor, v nekaterih državah, ki so morda energetsko bogatejše, eden ključnih resorjev. Vendar tudi v naši državi je na račun energetike in možnih prihrankov v energetiki možno za državni proračun prihraniti ogromno denarja. Očitnota vlada nima tega interesa, tudi glede na dogajanja v okviru energetskega resorja v zadnjih dveh letih. Namreč, odtekala so, dokazano odtekala: milijardna sredstva. In kljub opozorilom, kljub jasno nakazani odgovornosti, se vlada zavestno dela, da tega ne vidi, da je na tem področju vse v najlepšem redu. In s spremembo zakona, ki predvideva prenos energetike v ministrstvo za okolje in prostor, prihaja v času, ko se je jasno izkazalo, da ministrstvo za okolje in prostor ni sposobno reševati dosedanjih problemov. Najbolj ključni klasični primeri je problem kostne moke in odpadnih maščob. To je danes, ne okoljski problem, to je postal energetski problem. In energetskega problema ministrstvo za okolje ni sposobno rešiti, rešuje ga diletantsko; to trdim s tegamesta; to verjetno zaradi neznanja in verjetno tudi zaradi korupcije. Prav gotovo. Namreč, vse se dela zato, da se vznemiri javnost, da se lahko licitira cena sežiga in da se javnost upre pred sežigom, da se to lahko izvaža po enormnih cenah. In na tak resor, med take ljudi misli predsednik vlade umestiti, področje energetike. Trdim, da bi ministrstvo za okolje lahko brez problemov in brez tehničnih problemov v enem tednu uredili, da se na energetskih objektih v Sloveniji kuri kostna moka, predvsem pa v prvem trenutku in prvi dan odvečne maščobe, vendar te kuri v Avstriji. To je danes sramota te države. Kostna moka in maščoba [[...]]
Gospod Jerovšek, se opravičujem. Že zahajamo. Prosim, da se res držite dnevnega reda.
Delovno področje, govorimo o delovnem področju in o možnostih, da bo resorni minister to področje pokrival. Sprejel bi edino v tem kontekstu, če bi bil tu predsednik vlade in bi nam zagotovil, da pač prenaša to na novo ministrstvo, ker bo potem potreben hearing oziroma odstop ministra za okolje in prostor in da misli postaviti novega ministra na fin način, ker sedanji ni sposoben prevzeti odgovornosti. Namreč, tudi to je dejstvo, da gre za tako močne spremembe in da po kriteriju spremembe, je v tem slučaju nujno potreben novi hearing, da se bo novi minister resno zagledal v to področje. Namreč, iz tega zakona izhaja, da ni bilo resnega prestopa. Vendar, za to ne krivim državnega sekretarja, gospoda Gregorja Viranta. Zakon je iz pravno tehničnega vidika korektno pripravljen. Iz samega predloga zakona pa se vidi, da se ne zavedajo na sedanjem ministrstvu in bodočem ministrstvu, kaj delajo. Po predlogu tega bo sedanji energetski inšpektorat, to se pravi inšpektorat parnih kotlov in tlačnih naprav. Gre za izredno zahtevno področje, ki je povezano tudi z izredno velikimi tveganji. Če bo tako, kot je sedaj, tako prehaja to pod tržni inšpektorat, kjer bodo imeli prav gotovo ekonomisti glavno besedo, potem bo v Sloveniji v kratkem prišlo do velikih nesreč. Igrajo se z ognjem. Drugi, pomembnejši del energetike in energetske dejavnosti, bo pa prišel na ministrstvo za okolje in prostor. In tako bo, recimo, termocentrala, katerakoli razdvojena med dvemi ministrstvima. To so sedaj lahko opravljali na enem ministrstvu, bil je odgovoren en minister, sedaj se pa gre v zavestno zamegljevanje odgovornosti, podaljševanje brezvladja na tem področju in kritje za korupcijske zadeve. To je zagotovo, kar je kolega Kelemina prej razpravljal, v dveh letih so odtekle milijarde in milijarde; na ta račun bi lahko dejansko imeli zastonj osnovno šolstvo, če bi bilo to enakomerno porazdeljeno. Gospod Lavrinc, le smejte se! Na tem področju je šlo za vdor v proračun, klasičen vdor v proračun. Čudim se neresnosti in nepripravljenostiprisluhniti argumentom. Na tak način vladna koalicija drvi v propad za ljudi. Ljudje v tej državi niso pomembni, niti njihove možnosti niti njihov standard. Na koncu še enkrat poudarjam, da zaradi strašnih nedoslednosti, tudi tehnične izvedljivosti tega v najpomembnejšem resorju, je predlog v taki obliki, ki predvideva prenos resorja energetike na ministrstvo za okolje in prostor, nesprejemljiv. Ne rečem, da nekatere druge spremembe morda niso koristne in pametne, vendar se zakon uporablja kot figov list za nadaljevanje brezvladja na področju energetike. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Janez Podobnik, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Predlagani zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev je v bistvu nadaljevanje sprememb zakona o vladi, ki so bile sprejete pred tremi meseci. V tem smislu je razumljivo, da je to klasični tehnični zakon. Res pa je, kot je razvidno tudi iz gradiva delovnega telesa kot tudi iz nekaterih drugih gradiv, da se je poleg teh sprememb, ki so bile zapisane v zakonu o vladi, ob tej priložnosti poseglo še z nekaterimi drugimi spremembami v ta zakon. Tako da je s tem ta materija izgubila status klasične tehnične materije in je zato tudi deležna tako velikega zanimanja poslanskih kolegov, pa tudi nekaterih drugih institucij, ki so vezane na delovanje novih rešitev v tem zakonu. Zato je razumljivo, da bom podprl osnovne intence sprememb zakona, še posebej vse tiste, ki so vezane na spremembe zakona o vladi. Ko je državni zbor sprejemal spremembe zakona o vladi, sem se tokrat oglasil, če se boste spomnili, in sicer na povsem enako temo, kot se bom tokrat oglasil. Gre za vprašanje, ali sprememba delokroga posameznega resorja, večanje ali manjšanje, vpliva tudi na status samega ministra. Če zelo na hitro povzamem to dilemo. V mnenju sekretariata z dne, 14. marca 2000, je to vprašanje zelo jasno opredeljeno. Dovolite, da ga navedem: "Gre v prvi vrsti za vprašanje, kako lahko različne spremembe v organizaciji in delovnem področju ministrstev vplivajo na funkcijo posameznih ministrov oziroma opredelitev posameznih ministrstev ter na razmerja med njimi." To vprašanje se je, sicer z obratnega vidika, deloma že zastavilo v zvezi z razlago zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o vladi. Med drugim je takrat sekretariat obravnaval tudi povezavo med ministrsko funkcijo in delovnim oziroma resornim področjem ministrstev. Nato v tem mnenju sekretariat zelo podrobneje nadaljuje svoje mnenje o tej dilemi, ki jo potem zaključi z vprašanjem, ali je v primeru reorganizacije ministrstev, ko se delovno področje določenega ministrstva, bodisi širi ali oži, je ključnega pomena merilo oziroma kriterij bistvene spremembe. Če se želi z reorganizacijo delovno področje določenega ministrstva bistveno spremeniti, torej poudarjam, bistveno spremeniti, je treba skladno s tem spremeniti oziroma prilagoditi tudi zakonsko opredelitev. V oklepaju naziv, funkcije ministra, kar vsekakor zahteva ustrezne prehodne določbe v odnosu na obstoječe ministrske funkcije ali pa vodi posledično tudi v prenehanje funkcije dosedanjega ministra. Kajti v nasprotnem primeru pridemo v sistemsko neskladje dveh zakonskih ureditev. Nato pa sekretariat zaključi svoje mnenje in pravi: "Na pomisleke, zlasti glede prenosa področja energetike,..." Poudarjam, da se moja razprava dotika tega sistemskega vprašanja. Poslanski kolegi, ki odpirate vprašanja energetike, ki so politična in siceršnja vprašanja, pa menim, da ta obravnava zakona ni priložnost, da se odpirajo ta konkretna vprašanja. To je institut poslanskih vprašanj. Slišal sem, da ste jih že izkoristili in da niste zadovoljni z odgovori. Tu je institut, obravnave na delovnem telesu in nenazadnje tudi institut da se točka uvrsti na neko sejo državnega zbora. In predlagam to pot, da bo v celoti tudi korektna s poslovniškimi določbami. Torej na pomisleke glede prenosa področja energetike iz enega ministrstva v drugo, pa bi to lahko odpravili, te pomisleke z izrecno prehodno določbo v predlogu zakona, tako da vzpostavimo povezavo med spremenjenimi nalogi v ministrstvih ter že vzpostavljenimi ministrskimi funkcijami in odgovornostmi, in sicer tako, da v primeru, če oceni, torej državni zbor, predlagatelj zakona, da ne gre za prav bistvenespremembe v zgoraj opisanem smislu, da pa vendarle gre za pomembne spremembe pristojnosti in potem določi, da ministri v Vladi Republike Slovenije nadaljujejo s svojim delom in odgovornostmi v okviru pristojnosti svojih ministrstev, upoštevajoč spremembe nalog le-te, v skladu s tem zakonom. Moje osebno mnenje je, da je-ta zadnji del klasičen, pravni "bay pas" pri interpretaciji, na nek način išče pravni izhod iz velike zadrege. V slednji smo se kot zakonodajalci znašli, ko smo v spremembi zakona o vladi sprejeli interpretacijo in da smo z uveljavitvijo takratnega zakona nekaterim ministrom celo prekinili z mandatom in je ministrska funkcija dobesedno ugasnila. Ampak, da ne bo nesporazuma, jaz sem trdno prepričan, da predlagana rešitev, ki jo predlaga vlada, govorim iz načelnega stališča, da se v 31. členu doda nov prvi odstavek, ki se glasi: "Ministri z dnem uveljavitve tega zakona nadaljujejo z opravljanjem funkcije na delovnih področjih ministrstev, določenih s tem zakonom oziroma z vodenjem ministrstev z delovnimi področji, kot jih določa ta zakon." Da ne bomo živeli v veri, da smo mi s tem odpravili kakršnekoli morebitne pomisleke, iz tega ustavnega oziroma sistemskega vidika. Prav nobenih pomislekov nismo imeli. Če bomo uspeli tak amandma, bomo ravnalidrugače, kot smo ravnali pri zakonu o vladi, oziroma, s to interpretacijo bomo politično, z večino nas tukaj odločili, da na primer, kadar se resor energetike prestavi iz enega resorja v drug resor, bomo s takim sklepom potrdili, da ne gre za element, kotpravi sekretariat, bistvenih sprememb. Tukaj bi rad jasno in glasno povedal, da je to sprenevedanje. Energetika je bistveni element v vsaki državi. In ta interpretacija bi bila napačna. Mi se sedaj rešujemo iz zagate, ampak kadar pričneš delati kompromise jih boš delal iz dneva v dan, si kot omet, ki odpada. Ko prične odpadati, odpada naslednjič in naslednjič. Mislim, da je to nesistemsko, nekoncipirana rešitev in na neki način se bomo prej ali slej ujeli v lastno zanko. Sam takega amandmaja ne bom podprl tudi zato ne, ker sem pred tremi meseci na tem mestu opozarjal, da bomo z napačno interpretacijo pri zakonu o vladi prišli v situacijo, ko bomo naslednjič ravnali drugače. Danes je tak predlog pred nami. Torej, iz načelnega vidika menim, da je to nekorektna rešitev in postavlja nekatere, tudi ministre, v različne situacije. To se pravi, če je prava večina, bomo rešili tako, če pa je drugačna večina, pa drugače. To je nenačelno ravnanje in sam ga v smislu tega amandmaja v ničemer ne bom podprl. Šlo pa je za napako pri tem, da se je poleg nekaterih sprememb, ki so vezane na zakon o vladi, v ta zakon vgradilo tudi druge spremembe, za katere ni bilo prav nobene konkretne potrebe. In sedaj smo pred zagato, v kateri smo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Kelemina. Potem ima besedo gospod Sašo Peče.
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica. Se opravičujem, da moram replicirati gospodu Podobniku. Seveda cenim njegovo razpravo, ki je bila prav gotovo argumentirana in pravilna. Vendar, spoštovani gospod Podobnik, lepo vas prosim, dajte vi meni potem povedati, glede na to, da smo resnično poslanci opozicije, ali pa Socialdemokratske stranke, nekako mogoče prekršili poslovnik oziroma, razpravljali o tem vprašanju več, kot bi smeli v tem okviru. Ampak lepo vas prosim, dajte mi povedati, kje v tej državi pa naj poslanci argumentirane dokumente predstavimo in kje naj opozorimo na te velike nepravilnosti, ki se v tej državi dogajajo. Na odboru za gospodarstvo ne. Poslanska vprašanja niso odgovorjena. V državnem zboru se noben ne zmeni za ta vprašanja. Kdo naj to sedaj reši, lepo vas prosim? Jaz bom povedal vsem skupaj, vsem skupaj vam bom povedal, ker ne morem več tega, ker poglejte, saj, če se človek razjezi, je ožigosan, če reče grdo besedo, je ožigosan, če karkoli naredi, v končni fazi mi ne preostane drugega, kot da sem žalosten in da se v končni fazi razjokam nad vsem tem. Očitno je to. Ampak povem vam, da ta državni zbor ni čisto nič drugega kot ena farsa slovenske demokracije in farsa tega političnega sistema. Sem dejansko razočaran. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima tudi gospod Jerovšek. Izvolite!
Hvala lepa. Čisto malo bi dopolnil v repliki gospodu Podobniku, da je pravo mesto odbor za gospodarstvo in poslanska vprašanja. Mi smo zadnjič odprli oziroma je bila točka o energetiki, o Elesu, na odboru za gospodarstvo. Večina nas je preglasovala, da ni potrebno, da bi pozvali ministrico. Ta večina je iz te vladne koalicije. Gospod Horvat - žal, ga danes tukaj ne vidim - je pa izrecno poudaril: "Za to bo dosti priložnosti ob obravnavi zakona o spremembah in dopolnitvah o organizaciji in delovnem področju." Izrecno, vam lahko prinesem magnetogram Zaradi tega, ker je tam bila preprečena razprava, smo jo morali tudi uvrstiti semkaj. Tudi zaradi tega, da bo končno glas o tem šel tudi v medije, po moje, kaj se recimo na Elesu dogaja. Namreč tam, v Sobotni prilogi, urednik hvale vredno analizira partisoč mark. Hvale vredno. Ampak isti urednik pa ne da ene strani, da bi to novinarji obdelali, te milijarde, ki so odtekle. Ukvarja se pa z 10 tisoč markami. Tu je, žal, ste nas privedli do tega, da moramo tudi tu to navesti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Lavrinc, potem pa res besedo gospod Sašo Peče.
Gospa podpredsednica, jaz mislim, da bi morali prej gospodu Kelemini besedo vzeti. To, kar si je privoščil, je razžalitev najvišjega državnega organa, zakonodajnega v tej državi. Jaz mu predlagam, če ni zadovoljen z druščino, ki ga obdaja, naj odstopi.
Repliko ima gospod Podobnik. Izvolite!
Hvala, gospa podpredsednica. Repliciral bi rad poslanskemu kolegu Kelemini. Sam sem razpravljal glede vprašanja prenosa področja energetike iz enega ministrstva v drugo na podlagi zakonskih rešitev, ki so pri tej točki dnevnega reda, in še posebej na podlagi mnenja sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, in sicer z vidika načelnega pravnega vprašanja. Če se spomnite - to je bolj za šalo, kot zares - jaz sem rekel, da bom vsem poslanskim kolegom plačal večerjo, če bomo konsekventno upoštevali mnenje sekretariata. Očitno mi večerje ne bo potrebno plačati, ker vidim, v kakšno smer gre ta odločitev, ki je po mojem mnenju neprincipialna. Mi bomo nadaljevali v tem mandatu še naprej z večino, ki jo pač imamo. Veste, poslanec je dolžan, da pove to, kar je mislil in to, kar je prav. Zato sem prepričan da je dolžnost, da na to zanko, v kateri smo se ujeli, tukaj opozarjam. Kolegu Kelemini odgovarjam z naslednjim. Kdorkoli meni, da področje energetike ni ena od tistih tem, o katerih mora razpravljati tudi državni zbor, ima napačno stališče. Kolega Kelemina, če ste me razumeli v tem smislu, da vam zapiram jezik in usta kot poslancu, ste me napačno razumeli. Poslovnik pa daje naslednje možnosti: če niste zadovoljni z odgovorom na poslansko vprašanje, predlagajte, da se le-to opravi na tisti ali naslednjiseji; če niste zadovoljni z odločitvijo na delovnem telesu, v skladu s poslovnikom najprej predlagajte, da se to obravnava na seji državnega zbora - če ta točka ne bo uvrščena, zberite potrebno število podpisov in predlagajte izredno sejo, in točka se bo zanesljivo uvrstila na sejo državnega zbora. To so poslovniške možnosti in kot demokrati vam jih bomo tudi uveljavili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Kelemina.
Hvala lepa. Gospodu Lavrincu bi skromno repliciral. Priznam, da sem razžalil državni zbor, vendar imam za to ogromno argumentov in se tudi ne mislim zaradi tega opravičiti. Bom pa povedal samo tole: če bi pomagalo, če bi moj odstop prispeval k temu, da bi se potem vse stvari v tej državi uredile, ne samo, da bi odstopil, s pravim užitkom bi umrl! Tudi to vam povem! Ne samo, da bi odstopil, s pravim užitkom bi umrl, zato da bi se stvari v tej državi uredile, da bi bila to pravna država, demokratično pravična in da bi vsi ljudje živeli srečno. Če bi zaradi tega živeli srečno, takoj umrem! To povem. Gospodu Podobniku pa tole. Poglejte, sam sem veliko teh postopkov uvedel. Imam vso dokumentacijo za sabo, in sem celo vrsto postopkov uvedel v skladu s poslovnikom. Ampak čas teče, in procedura ima čas, razumete! Ta država očitno ima čas, oblast ima čas, in ne reagira, izguba oziroma škoda je pa vsak dan večja in vsak dan se stopnjuje. In kako naj sedaj uveljavim nek institut, poslovnik, če se na vseh nivojih izigrava - prvič, drugič, tretjič. Za to imam dokumentacijo in vam jo lahko predložim; saj ste bili predsednik državnega zbora in veste, kako to gre. Žal mi je, da je tako. Obžalujem vse skupaj, ampak očitno ni rešitve. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče. Izvolite!
Spoštovani prisotni! Dovolite, ker sem se prijavil k normalni razpravi, da to izkoristim še za repliko. Gospod Kelemina ima prav. Ta državni zbor je farsa, pa naj vam bo to všeč ali ne, ampak glavni akterji farse ste v tisti kvoti 60-tih poslancev oziroma dveh tretjin, ki vam omogočata, da tu naredite vse, kar hočete. [[Oglašanje iz klopi.]] Drži, volja ljudstva, kot ste pravilno rekli. Upam, da ne bo več dolgo taka volja ljudstva, da se bo spoznalo, kaj se skuša narediti, kaj se skuša narediti s predlagano novelo, ki jo imamo pred sabo, o vsebini te novele in o agencijah, ki jih mislite podvajati oziroma jih dajati v okvir različnih ministrstev. Kar se tiče poslovnika, gre skozi, kar se tiče zakona o vladi, ki ga je ta državni zbor v začetku svojega mandata sprejel, vse to kaže na farso. Ampak naj bo dovolj, naj bo to le kot replika. Vlada Republike Slovenije predlaga državnemu zboru, da predlog zakona obravnava po hitrem postopku [[vejica]] , "zaradi izrednih potreb države". To je obrazložitev, ki smo jo dobili v poročilu. "Izrednih potreb države", in zato bomo obravnavali, recimo temu, novelo zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev po hitrem postopku. In kaj je ta izredna potreba države? Je to mar ustanavljanje novih agencij kot organov v sestavi vlade? Si predstavljate to kot izjemno potrebo države? Gospodje, institut izjemne potrebe države je čisto nekje drugje. In uničili in izničili ga boste s prepogosto in prepoceni uporabo. V začetku tega mandata torej konec leta 2000, se je ta državni zbor srečeval z zakonom o vladi. Po našem prepričanju, po prepričanju poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, je materija te novele, s katero se danes srečujemo, primerna za tisti zakon. In če vlada, predstavnik vlade, predsednik vlade, ki je vodil to državo, recimo, od osamosvojitve dalje, z večjo ali manjšo močjo, po desetih letih ni vedel, kaj je potreba oziroma, kaj je osnova zakona o vladi, da bi notri vključil tudi to materijo in je to ugotovil zdaj v treh mesecih, je to žalostno za to našo državo. In pa uporabljate termin, ki je vse pogostejši v vrstah Liberalne demokracije Slovenije, Združene liste socialdemokratov, SLS+SKD Slovenske ljudske stranke in pa DeSUS-a, besedo racionalizacija. Beseda racionalizacija vam je očitno prirasla tako močno k srcu, da se sploh več ne sprašujete, kaj pomeni ta beseda v osnovi. Ampak, ker se lepo sliši in ker si nekako predstavljate, da je to neke vrste evropska norma, jo uporabljate na vseh področjih, ker poskušate, poudarjam, to farso, farso državnega zbora le še povečevati in lažje vladati tej državi z izenačitvijo zakonodajne in izvršilne oblasti. To vam je uspelo v prvi fazi, s podpisom koalicijske pogodbe 60-tih poslancev in v drugi fazi, s spremembo poslovnika, in pa še, da bo mozaik popoln, še z novelo tega zakona ter s sprejetjem novega zakona o vladi. Da ta država oziroma vlada ne misli resno in da se lahko prikaže to delovanje, je tudi eden izmed ukrepov, ki so jih na vladi prejšnji četrtek predstavili, protibirokratski ukrepi. Ta država tudi s tem zakonom poskuša racionalizacijo, poskuša protibirokratske ukrepe. In kaj sprejme? Prvi ukrep protibirokratske države je ustanovitev nove komisije. Približno tu notri se suče tudi ta državni zbor. Protibirokratski ukrep je ustanovitev nove komisije. Lepo vas prosim. Tudi vprašanje, o katerem sem govoril že na začetku, to je nove agencije v sestavi novih ministrstev. Ne gre za drugo kot za podvajanje in pridobivanje enostranske politične moči. Kar se tiče energetike kot enega izmed tistih področij, ki seveda bi v naši družbi moralo biti pomembnejše, oziroma bi v naši družbi moralo zavzemati pomembnejše mesto, kot ga, je za Slovensko nacionalno stranko sprejemljiva le samostojna in vsebinsko celostno povezana služba vokviru lastnega ministrstva. To je področje, ki si zasluži to tematiko; to je področje, ki bo na udaru vedno bolj, ker se vedno bolj prilagajamo Evropski uniji. Hočejo to ali nočejo tega državljani Republike Slovenije, to je vladajoči koaliciji vseeno, a področje energetike je tisto, ki bo v naslednjih letih najbolj burilo in politične in ostale duhove v tej državi. V Slovenski nacionalni stranki posebej, če se poskušam v nadaljevanju izogniti političnemu razmišljanju, posebej tudi zaradi mnenja sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, ki v svojih ugodnih ugotovitvah ugotavlja, tako kot pri marsikaterem aktu, ki zadnji čas prihaja s strani vlade Republike Slovenije, da je obrazložitev nepregledna, da je pomanjkljiva in da sekretariat nakaže na veliko število pomanjkljivosti, od osnovnih, recimo temu numeričnih pomanjkljivosti, oštevilčenja posameznih členov, do seveda bistvenih vsebinskih pripomb, ki jih je več kot deset naštetih samo v sekretariatu državnega zbora. Če je sekretariat državnega zbora ugotovil te stvari - govorimo sedaj o strokovnih stvareh - je žalostno od Vlade Republike Slovenije, da je takšen dokument, ki se vedno pogosteje pojavlja v naših rokah, prišel na to mizo. V Slovenski nacionalni stranki predloge oziroma novele zakona ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Razpravo ostalih poslancev, ki se niso pisno prijavili, omejujem na pet minut. Prijavljeni pa so sledeči in po tem vrstnem redu: najprej gospod Franci Rokavec [[Ga ni.]] , potem pa gospod Branko Janc, dr. Jožef Bernik in gospod Bojan Kontič. Ker gospoda Rokavca ni, gospod Branko Janc.
Spoštovane kolegice in kolegi! Glede tega zakona sem sodeloval na odboru za notranjo politiko, ker je bilo večkrat ponovljeno stališče, da ni parlamentarna praksa, kjer bi parlamenti odločali o tem, kakšna naj bo organizacija vladnih resorjev oziroma ministrstev. Jaz se s tem seveda absolutno strinjam. Vendar, če me vlada že sprašuje o mojem stališču glede tega vprašanja, ga pa želim tudi danes povedati. Moje mnenje je, da je predlagana, vsaj v enem delu, da so predlagane spremembe nesmiselne in skregane z zdravo logiko. Da argumentiram svojo trditev, bi se osredotočil samo na področje prenosa resorja energetike iz resorja ministrstva za gospodarstvo na ministrstvo za okolje in prostor. Prvič, se mi zdi, da je področje proizvodnje električne energije, distribucije in prenosa ter tudi področja rudarstva, da so to klasične gospodarske dejavnosti, ki sodijo v gospodarski resor. Z naravo-varstvenim resorjem nimajo praktično nič skupnega. Drugič, v Evropski uniji je področje energetike samostojni resor. Kar kaže na to, da države Evropske skupnosti polagajo področju energetike izredno pomembnost, kar se bo kazalo tudi v prihodnosti. Naslednjič, področje energetike ne sodi v resor ministrstva za okolje in prostor, kajti na tem področju bo prihajalo do kolizije interesov. Na eni strani bo to ministrstvo zadolženo za zanesljivo oskrbo Slovenije z energijo, na drugi strani bo seveda odgovorno za to, da mi kot državljani živimo varno v enem okolskem prostoru, ki bo imel svojo življenjsko kvaliteto. Vendar so ravno proizvajalci električne energije največja podjetja, ki obremenjujejo in onesnažujejo okolje. Kakšno bo ravnanje ministrstva v teh primerih? Naslednji argument, ki se mi zdi izredno pomemben, je vprašanje jedrske elektrarne Krško. Namreč, za energetski del elektrarne je bilo prej odgovorno ministrstvo za gospodarstvo, za upravno varnostni del pa ministrstvo za okolje in prostor preko uprave Republike Slovenije za jedrsko varnost. Zdaj bo za kompleten objekt odgovorno okoljsko ministrstvo. Bojim se, da se bo pojavilo dejstvo "kadija tuži, kadija sudi". Jaz sem nad tako rešitvijo zelo zelo zaskrbljen. In naslednji argument se mi zdi prav tako nesmiseln, kar se kaže skozi ta zakon. In sicer gre za to, da ostajajo rudniki v zapiranju. Gre za rudnike Mežica, Idrija, Zagorje, Trbovlje, Hrastnik, Kanižarica in Senovo. Ostajajo v ministrstvu za gospodarstvo, kar je zame popolnoma nesmisel, ker sodijo ravnov področje ministrstva za okolje in prostor. Tisti, ki poznajo ta mesta, kjer se je odvijala rudarska dejavnost, bodo vedeli, da so to okoljsko najbolj degradirana področja v Sloveniji. In ravno zaradi tega je moje stališče takšno, kot sem ga na začetku navedel. Jaz seveda sam ne bom oviral ministrov, ki so zadolženi za to področje, da bodo pač izpeljali svojo namero v obliki zakona, vendar ne bom glasoval za zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franci Rokavec in potem dr. Jožef Bernik. Gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča, spoštovane poslanke in poslanci, predstavniki vlade. Mislim, da je že predhodnik, kolega gospod Janc, marsikaj povedal tistega, kar se tudi sam želel se dotakniti v razpravi pri tem zakonu. Kajti, dejstvo je, da je resor, ki pokriva okolje in prostor, tako v koliziji s področjem področja energetike, da po do sedaj znanih podatkih, je samo v eni od evropskih držav združeno to tako navzkrižno področje. Področje različnih interesov. Namreč, mogoče še ne bi bilo tako vprašljivo povezovanje teh dveh segmentov, če ne bi na neki način bila Slovenija pred enim od zelo pomembnih mega projektov, tako imenovane gradnje hidroverige na spodnji Savi. In poglejte, sedaj se bo zgodilo to, da se bo na nek način v istem resorju odločalo o prostorskih posegih, ki so na neki način [[...]]Energetika pomeni enega od največjih prostorskih posegov, in na drugi strani tudi o gospodarjenju, kot delom gospodarskega segmenta te družbe v zvezi s pridobivanjem prepotrebne električne energije. Tukaj se dejansko sprašujem, čemu je sploh potrebna sprememba na tem področju. Mislim, da s to spremembo gremo iz dežja pod kap. Dobesedno iz dežja pod kap. Namreč, iz boljše ureditve v neko ureditev, ki je na neki način dosedaj nimamo. Nimamo tudi primerjalnih izkušenj iz drugih evropskih držav. In dobesedno delamo eksperiment na področju organiziranosti ministrstev. Drži, da je na neki način pravica vsake vlade, da na neki način oblikuje delovno področje ministrstev tako po svoji presoji. Ampak, verjetno je pa tukaj treba imeti tudi neke logične zaključke. Dejstvo je tudi, da je ta resor že samostojni resor. Tudi v evropskih državah je marsikje prav tako samostojno ministrstvo za energetiko in ne vidim tukaj nobene potrebe po kakršnikoli spremembi na tem področju. Jaz bi opozoril še na eno nelogičnost v tem zakonskem predlogu. To je tako imenovani urad za denacionalizacijo. Urad za denacionalizacijo sedaj prenašamo pod pristojnost ministrstva za pravosodje. Menim, da je to verjetno tudi prej smer v negativno, kakor v pozitivno. Namreč, vsi akterji v tej družbi na neki način vedno poudarjajo in na vsakih forumih se poudarja, kako je potrebno, da se denacionalizacija čim hitreje zaključi in da je to predvsem projekt celotne vlade. Jaz na nek način opozarjam na eno bojazen, da je lahko tudi v tem vladnem predlogu beg pred odgovornostjo za nezaključek denacionalizacije v na nek način začrtanem okviru. Na drugi strani tudi mogoče beg pred odgovornostjo, da se ta odgovornost naloži enemu od konkretnih resorjev. Dejstvo je, da na nek način ne more biti za primer denacionalizacije samo področje ministrstva za pravosodje tisto, ki naj bi nekako na način krovno reševalo to problematiko, ampak je denacionalizacija vprašanje vseh resorjev v vladi. Še enkrat. Mislim, da je to tudi ena od napak v tem predlogu in tudi sam ocenjujem, da je ta zakon v takih predlogih neprimeren in ga tudi ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Jožef Bernik, izvolite!
Hvala, gospa predsedujoča. Dame in gospodje! Večkrat danes je bila že omenjena nova parola, ki se imenuje potrebe, izredne potrebe države. Pred tem je bila parola uspeha. Tako, da se človek čudi, ko gleda ta zakon, čemu je resnično namenjen. Nedvomno so mnoge stvari, ki so izboljšane, so pa druge, ki so prikrite ali pa celo odpravljene. Tako, kot je izkušnja v gospodarstvu, vemo, da, ko je treba kakšno stvar prikriti ali podobno, pa nekoliko zavajati delničarje,po tem se najprej izvede reorganizacija podjetja, tako da se gotove stvari kamuflirajo. Moji kolegi so o tem že govorili, jaz ne bom ponavljal tega. Vendar bom vprašal to. Ne vem, kakšna je matematika naše vlade, ne vem, če mi bodo lahko to pojasnili, ampak imam dve vprašanji, enostavni: Koliko je danes državnih sekretarjev in koliko jih je bilo prej? To je eno vprašanje. Drugo pa: Kje se je izgubil urad za slovenski jezik? Kot veste, smo dvakrat dali vprašanje vladi, ko so bili tukaj ministri in predsednik vlade, in obakrat je bilo dovoljeno, da je ta urad ustanovljen in tudi, če se prav spominjam, je denar za ta urad tudi v proračunu. Sedaj ga pa nikjer ni videti. Tudi ni nikjer omenjeno, da ga ne bo. To bi rad vedel in pojasnilo, zakaj ta urad ni vpisan v listo. Drugič, kdaj se bo ustanovil, če še ni ustanovljen in ali bodo še vedno proračunska sredstva na razpolago za ta urad? Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Da za trenutek prekinemo zasedanje in med nami pozdravimo italijanskega senatorja in poročevalca za Slovenijo gospoda Demetrija Volčiča. Lep pozdrav v imenu poslancev. [[Aplavz.]] Nadaljujemo, in sicer ima besedo gospod Bojan Kontič. Izvolite.
Hvala lepa gospa predsedujoča, kolegice in kolegi. Večina tega, kar sem želel povedati, je vezano na energetiko, selitev energetike iz enega resorja v drugega, ampak je gospod Janc povedal v bistvu tisto, kar sem želel povedati sam. Svoje pomisleke, glede prenosa energetike iz gospodarstva v ministrstvo za okolje in prostor sem večkrat pojasnil in se strinjam v bistvu, da je ta prenos sporen. Sporno je tudi to, da rudniki v zapiranju, kar je bilo že tudi povedano, ostajajo v ministrstvu za gospodarstvo, aktivni del energetike se pa seli v okolje in prostor. Jaz menim, da bi to moralo biti ravno obratno, se pravi aktivna energetika bi morala ostati v gospodarstvu, in tisto, kar pa ima veze z okoljem, pa bi moralo preiti v okolje in prostor. Poleg tega se mi poraja tudi dvom, tudi o njem sem že javno večkrat govoril, da v bistvu zdaj odpadke znotraj, ki se pojavljajo v naši državi in sodijo v resor ministrstva za okolje in prostor, da istočasno pridobiva to ministrstvo tudi energetsko področje. Se pravi termoenergetske objekte, ki so najbolj primerni za uničevanje teh odpadkov in se bo to vse urejalo znotraj enega resorja. Se pravi, tako zbiranje odpadkov kot potem tudi uničevanje oziroma termična predeleva tam, kjer je to mogoče. Toda kljub temu, naj povem, da bom te, kljub vsem pomislekom, ki jih imam, bom te spremembe predlagane podprl iz več razlogov. Prvi razlog je ta, da je po moji oceni ministrstvo za gospodarstvo preobsežno in da energetika nima tega položaja znotraj ministrstva, ki bi ga morala imeti. Če pogledamo nazaj, leta 1992smo imeli ministra za energetiko, potem v naslednji vladi državnega sekretarja, tudi v tej, predzadnji, vladi smo imeli državnega sekretarja, ki je pokrival to področje, sedaj imamo državnega podsekretarja, ki pokriva področje energetike in v bistvu gre bolj za status energetike kot pa to, kje bo ta energetika na koncu končala. Ker kakor zadeve kažejo, na začetku oziroma kasneje, ne na samem začetku, so se pojavile tendence tudi po tem, da bi energetiko prenesli v ministrstvo za promet. Pa ne želim niti o tem polemizirati. Rekel bom pa samo to. S podobnimi argumenti, kot sedaj prenašamo ta resor v okolje in prostor, bi se lahko v končni fazi odločili tudi, da sodi v resor turizma. Ljudje so zelo zainteresirani za ogled energetskih objektov in tudi premogovnikov. Bojim se, da bo tudi to kdo predlagal. Pomembno pri tem je, kot sem že dejal, da bomo končno vedeli, kje je energetika, kam energetika sodi in predvsem to, kdo je za politiko na področju energetike v tej naši državi odgovoren. Na področju energetike je precej zadev, ki jih je potrebno postoriti. Prav je, da vsaj eno ministrstvo, pa naj bo to ministrstvo za okolje in prostor, resno pristopi k izdelavi energetskega nacionalnega programa, energetskim bilancam in tako dalje. Želim si torej to, da se status energetike povrne, da se pove oziroma, da se zavemo, da je to pomembna panoga v gospodarstvu in da k njej tudi resno pristopimo. Zato bom tudi te predlagane spremembe, kljub vsem pomislekom, ki jih imam, podprl. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Maks Lavrinc. Ali želite, gospod Podobnik, replicirati? Potem [[...]]Replika ima prednost. Gospod Podobnik izvolite. Potem pa gospod Maks Lavrinc. Izvolite.
Hvala za besedo. Na kratko bi rad repliciral kolegu Kontiču, predvsem s tistim delom, ko je morda nekoliko namerno ironiziral tudi nekatera druga razmišljanja. Če se je že vlada odločila, da bo resor energetike prenesla v neki drug resor, morda tudi zaradi dejstva, da se je res z združitvami nekaterih drugih področij v resorju za gospodarstvo, da je le-to postalo preobsežno, bi rad povedal naslednje. V naši poslanski skupini in tudi naši stranki smo resno razmišljali in dali tudi nekaj analiz o tem, ali bi bilo utemeljeno, tudi primerjalno z evropskimi izkušnjami in glede na pristojnost in področje, da bi energetika bila sestavni del resorja za promet. To je res, to tudi potrjujem. O tem smo razmišljali zelo resno in se tudi dobro pripravili na to temo. In seveda, če bi se to zgodilo, to bi povsem enako veljalo glede moje prejšnje razprave. Tudi v tem primeru bi se po našem mnenju, če bi bili konsekventni, minister moral ponovno predstaviti delovnemu telesu, kajti dobil bi nov resor. To velja za vse enako. Povedati pa moram zelo direktno, da ko smo pogledali, kakšna je izkušnja v evropskih državah, še posebej v državah Evropske unije, potem lahko skupaj ugotovimo, da je daleč daleč največ tistih držav, kjer je ta resor v okviru resorja za gospodarstvo. To je 80% držav ali pa še več. Res pa je, da imajo posamezne pod segmente gospodarstva tudi v nekaterih drugih resorjih. Imajo seveda tudi v resorju za urbanizem, v resorju za varstvo okolja, pa tudi v resorju za infrastrukturo, ker je tudi prometna infrastruktura. Torej, naš predlog, ki smo ga tudi sicer izdelali v amandmajskih oblikah, kajti, če bi vložili tak amandma, da bi se energetika prenesla iz sedanjega resorja za gospodarstvo v promet, bi potrebovala vsaj, mislim da pet ali šest amandmajev, kajti sedanji zakon je tako napisan, da se je to področje zelo detajlno razdelilo in umestilo v posamezne člene tega zakona. Zato bi bil tak prenos tudi postopkovno dokaj zapleten. Mi smo se v okviru poslanske skupine o tem vprašanju posvetovali, tudi kolegi v koalicijskih strankah, če smem temu javno tako reči. Nato smo se po tehtnem premisleku, ker za našo pobudo in naš predlog nismo dobili podpore in večjega navdušenja, sedaj smo od tega predloga, da bi z amandmaji to predlagali, odstopili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Maks Lavrinc. Izvolite.
Hvala za besedo. Po moji oceni je bil Shakespeare pravi prvošolček v primerjavi z nekaterimi pisci današnje drame ob sprejemanju, za moje pojme, ne tako pomembnega zakona, kot se je skušalo prikazati ves čas skozi razpravo. Zakaj? Gospod državni sekretar je povedal, da vlada dela intenzivno, najprej stroka seveda, potem bo to obravnavala vlada na prenovi naše uprave. Posledica ali pa rezultati tega so že nekateri zakoni, ki celo tečejo tukaj v postopku. Na odboru za notranjo politiko je bilo dogovorjeno, da pripravimo javno predstavitev, kjer bi vlada predstavila celoten kontekst, torej celotno javno upravo, tako kot naj bi izgledala potem, ko bomo seveda korak za korakom do nje prišli. In to kar danes zganjate tukaj, ne vem, zaradi tega ali bo energetika tukaj ali tam, se mi zdi zares nepotrebno, gre predvsem po moji oceni za to, kdo bo kje imel vpliv. Sam osebno ne vidim razloga, da se seli tja, kamor se seli, zato ker se strinjam z vsebinsko argumentacijo kolega Janca, ampak po moje, torej ko sem bom odločal in odločil bi se za zakon, je moral predsednik vlade sigurno premisliti, zakaj se je za kaj takega odločil. Torej, te zgodbe, ki se jih pa skuša vedno podtikati, neke strahove, lopove, skratka, vonj po hitrih sodiščih, po tem, da bi kar nekdo sam ugotavljal, kdo je storil neko lumparijo, ga obsodil in seveda tudi izvršil eksekucijo ne, to pa gospodje ravno v teh dneh minevajo, neka leta, ko se strokovnjaki sprašujejo, kako je mogoče, da je prišlo do takšnih sistemov, kjer se je pa to zares delalo. Prosil bom, da se pri teh diskusijah ne uporablja tako težkih besed, kot so bile, recimo, izrečene iz ust gospoda Kelemine. Kajti kdor temeljnih principov parlamentarizma ne prizna, to pa je, da si jih tukaj povemo, tudi različna mnenja - navsezadnje celo v naši poslanski skupini so različna mnenja - potem je to konec parlamentarne demokracije in demokracije nasploh. Kajti prosvetljenih absulotistov [[ala Marija Terezija in tako naprej]] ni na pretek. Jaz bi predlagal, da morda, dajem to vodjem poslanskih skupin seveda, ki imajo pristojnost to, v razmislek, da bi po opravljeni javni, torej po opravljeni prvi obravnavi, naredili pri tej točki eno pavzo, seznanili vlado, domnevam, da državni sekretar ni pooblaščen, da se odloča, kaj ja, kaj ne, jo seznanili s tehtnimi pomisleki, ki jim pa očitam samo to, da če boste delali tako, da boste vsako stvar varčevali za plenarno zasedanje, redka izjema je tukaj gospod Podobnik, ki je popolnoma z isto argumentacijo nastopal že na odboru, potem seveda zavestno sami sebi otežujete delo. Kajti, če bi se te razprave opravile na odboru za notranjo politiko, ki je kot matično delovno telo obravnaval ta zakon, bi takrat, od takrat pa do danes, imela vlada tudi že moč neka stališča sprejeti, morda celo korigirati s pravili, da se je uštela, da je ocenila napačno. Sicer pa, naj bo za danes dovolj. Mislim pa, da še tako dobra organizacija, popolna organizacija, shema brez pravih ljudi, ne da rezultata. In obratno je popolnoma enako. Tako da tukaj se lahko mečemo po trepalnicah, če ne bodo tam pravih ljudi postavili gospodje, bodo zgodbe še zmeraj takšne, kakršne ste želeli danes tukaj predstavljati. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Kelemina. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolega Lavrinc ali gospod Lavrinc, kakorkoli želiš, mislim da je tudi del tvoje razprave bil nekorekten in je marsikatero stvar prepotenciral. To lahko priznaš. Mene prav zanima, glede na to, da si povedal, da so hitra sodišča in eksekucije in tako naprej, da so ti časi minili in da je to pač zdaj neka obletnica in tako naprej. Spoštovani kolega, jaz bi te samo vprašal. Ali sem jaz osebno naredil nekaj takega že v življenju, ali mi lahko to očitaš? Ali je v tistih šestih mesecih mogoče ta Bajukova vlada naredila nekaj takega, ko je bila na oblasti, da lahko nekaj takega očitaš? Od kod ti podatki, od kod ti te obsodbe, da tako visoko obsojaš nekoga, ki nečesa ni storil. To je čisto natolcevanje, naklepanje na nekaj, navajanje na nekaj, kar se nikdar ni zgodilo in se nikdar ne more zgoditi. To je dejstvo. In bi te prosil resnično, da tega ne počneš, ker jaz tudi vam ne govorim, čeprav lahko tudi bi jaz vas še desetkrat bolj obsodil, recimo, ker ste deset let na oblasti in ste odgovorni in edini tisti, ki hočete in vplivate na te stvari, da so takšne, kakršne so danes. Ampak, kar se pa tiče še [[...]]No, praviš pravi ljudje. Če ti misliš, da si ti edini pravi in da vsi ostali nismo pravi, potem pač povej. Saj imaš tudi to pravico, ampak kje boš prave ljudi našel, jaz ne vem, pa kateri so za tebe pravi. Pač povej tista svoja merila, pa bomo naredili anketo in se bomo poskušali tudi oceniti. Kar se pa tiče dela na odborih, je pa tako. Če je za vas temelj demokracije pač to, da se tudi dobri argumenti in tudi dobre rešitve rešijo s totalnim preglasovanjem, kar počnete, potem je to demokracija po moji oceni, kot smisel nekih dobrih argumentov, uveljavitev dobrih argumentov, nasprotovanje ali pa postavitev različnih stališč, izrabljanjena. Potem to ne vodi k napredku, ampak vodi samo k tistemu, kar si prej sam opozarjal. Jaz sem ti zelo hvaležen, če samo to še dopolnim, da ne bom še enkrat govoril, da so se tudi nekateri drugi poslanci dosti objektivno opredelili dotega vprašanja, torej da nismo tudi mi, naša poslanska skupina, čisto tako, zaradi tega, ker pač hočemo zavlačevati ali karkoli drugega, opozarjali na vse te, po naši oceni, nepravilne rešitve. Je pa seveda vprašanje, jaz sem že prej [[...]]Sicer je pa zdaj gospod Podobnik razložil, kako je to v državah Evropske skupnosti. Bi pa prosil tudi en odgovor. Ali mi prenašamo energetiko zdaj v drug resor samo zaradi tega, ker pač ministrica za gospodarstvo noče tega področja več v svojem resorju. Če je to razlog, da ona ni sposobna ali ne more, ali noče ali kje so tisti razlogi, da enostavno hoče, da se to prenese zaradi njenega interesa ali zaradi interesa predsednika vlade ali kogarkoli drugega, potem nam to povejte, da bomo vedeli osnovni razlog. Če se da, dajte tudi na to odgovoriti. Po mojih ocenah in tudi ocenah velikega dela poslancev, je dejansko bila in to se je tukaj izkristaliziralo, je, da področje energetike sodi v resor za gospodarstvo. Na tem vztrajamo in od tega ne bomo odstopili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, gospod Maks Lavrinc.
Hvala za besedo. Ta duh iz preteklih časov je še vedno prisoten. Prisoten je danes v diskusijah, kjer ste želeli iz vlade narediti nek navaden izvršni svet. Prisoten je v teh prostorih, ker dlje od skupščinskega načina dela še po moje tudi nismo prišli. Prisoten je pa tudi v besedah kolege Kelemine, ker kar nenadoma je želel pozabiti, kaj je uvodoma tu govoril. Zato je seveda po nemarnem omenjal Bajukovo vlado, ki je sploh nisem imel v mislih, in on se to dobro zaveda. Razlog pa je, ta duh preteklosti, sicer kolektivna odgovornost. Ne, spoštovani kolega Kelemina, vi ste odgovoren za tisto, kar ste tu pred državnim zborom storil, to pa je moja trdna ocena, da ste žalil najvišje državno telo.
Hvala lepa. Nehajmo s temi replikami, tu ni konca. Gospod Kelemina, zadnja replika, ker se oddaljujemo od tega, kar obravnavamo.
Hvala lepa. Resnično, kolega Lavrinc, zelo sem hvaležen, da si mi povedal to kritiko. Sedaj pa jaz vprašam tudi sebe in vse vas, dejansko sem jaz odgovoren za svoje izjave in za svoje početje v tem državnem zboru, ki sem jih naredil ali storil, ali kakorkoli že. Sedaj mi pa povejte, kakšna je ta odgovornost? Koliko mene to stane? Če sem baraba, nič, če sem pošten človek, me samo lahko vest boli, ali karkoli drugo. Povejte mi pa, koliko odgovarjate vi za svoje nepravilne odločitve. Koliko odgovarjate? Nič. To sem jaz velikokrat sprožil, da dejanskoposamezniki in državni zbor, predvsem pa posamezniki, ne odgovarjamo popolnoma za nič. Za popolnoma nič in lahko sprejmemo, kar hočemo v tem državnem zboru, ne odgovarjamo nič. To, da nas bo čez štiri leta volivci ne bodo volili. Lepo vas prosim, vse pozabijo, saj boste spet našli nove izgovore, nove pesmice, nove obljube, nove vrtove boste posadili in vse bo po starem. Tako je. Ne odgovarjate nič in poslanci ne odgovarjamo nič in zato v tej državi tako je. Če bi pa mi odgovarjali tako, kot bi se spodobilo, bi pa bilo drugače. Samo toliko, hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Podobnik, replika.
Hvala lepa. Jaz bi rad repliciral kolegu Lavrincu in kolegu Kelemini. Jaz menim, da vajin dialog tukaj ni potreben. Rad bi najprej povedal, da zelo cenim kolego Kelemina. Jaz mislim, da je on v neki iskreni skrbi za neko področje tukaj nastopil. Če je bil v svojih izjavah nekoliko okoren, je to stvar interpretacije; njegov namen je bil pa korekten in pravi. Jaz ga nebi na ta način pozival na odgovornost. Bi pa predlagal predstavniku vlade, da preden zaključimo splošno razpravo, kajti prej je kolega Lavrinc imel predlog, da bi morda celo pozvali vlado, da se opredeli do razprave in nekaterih predlogov, da pa ta predlog presežemo, bi vprašal tu prisotnega predstavnika vlade, državnega sekretarja dr. Viranta, če bi lahko povzel razpravo. Ključno vprašanje je bilo, kaj je vodilo vlado, ko se je odločala, da je pomemben resor energetike preselila v drug resor. Če bi na to vprašanje dobili jasen odgovor, argumentacijo, razloge, potem najverjetneje ne bi bilo potrebe, da bi se kakorkoli ponovno obračali na vlado in bi lahko s postopkom nadaljevali. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Lavrinc, izvolite, potem pa dr. Virant.
Torej to, da me, gospod Podobnik, ne cenite, kar je bilo razbrati iz vaših besed, da cenite seveda samo gospoda Kelemino, je pač vaša osebna ocena in me je nekoliko presenetila, to moram reči; mislil sem, da vsaj to spoštujete, da skušam korektno voditi seje matičnega delovnega telesa. Sicer pa glede vaše izjave o dobrih namenih. Nekdo bolj pameten od mene je v preteklosti rekel: "Pot v pekel je tlakovana z dobrimi nameni." Tega me je vedno strah. Hvala.
Izvolite, gospod Podobnik.
Kratka replika. Kolega Lavrinc, zelo dobro vodite seje delovnega telesa. Sam sem nekajkrat nadomeščal kolego Kanglerja. Res, dobro vodite seje delovnega telesa in v tem smislu vas cenim kot izkušenega parlamentarca. Hvala.
Hvala lepa. Zdaj pa dajmo besedo gospodu dr. Virantu.
Hvala lepa. Cela vrsta vprašanj je bila postavljenih in seveda bom tudi na vprašanje o argumentih za umestitev energetike [[...]]
Dr. Virant, prosim samo, če odstranite papir od mikrofona. Hvala lepa.
[[...]]bom poskušal tudi na to vprašanje odgovoriti. Šel bi pa po vrsti. Popolnoma se strinjam z gospodom Lavrincem, da je temu zakonu oziroma tej zakonski spremembi posvečena bistveno prevelika politična pozornost. Gre namreč samo za vprašanje, kako si bo vlada, ki je konstituirana in ki je bila konstituirana na podlagi zakona o vladi, razdelila odgovornosti, torej kako si bodo ministri razdelili odgovornosti in kako si bodo razdelili resurse znotraj vlade. Primerjalno gledano je seveda naš sistem v primerjavi z drugimi sistemi neobičajen v toliko, da mora vlada o takih organizacijskih spremembah povprašati parlament. To je neobičajno, v vseh drugih ureditvah, razen v dveh evropskih državah, zakoni ne določajo niti števila ministrstev niti imen ministrstev, niti delovnih področij. Naša ustava to zahteva, vendar mislim, da zlasti zaradi tega, dase nekako znebimo filozofije skupščinskega sistema, da je prav, da tudi takšno ustavo, kakršno imamo, poskušamo pač razlagati tako, da se vendarle izvršilni oblasti znotraj manevrskega prostora, ki ga zakon dopušča, dopusti čim širši manevrski prostor. Kadar si predsedniki vlade oblikujejo vladno ekipo in kadar razdeljujejo odgovornosti med ministri - in zopet primerjalno gledano - seveda pri tem gledajo tudi na osebne afinitete posameznih kandidatov za ministre. V končni fazi je razdelitev odgovornosti predvsem dogovor med predsednikom vlade in posameznimi ministri. Jasno, da modra politika pri tem dogovoru upošteva po eni strani obstoječo organizacijsko stanje in da upošteva, da vsaka sprememba v vladni ekipi potegne za sabo tudi obsežne organizacijske spremembe. V strukturi vlade je to lahko le relativno majhna sprememba, recimo, namesto treh ministrov eden. Organizacijsko je pa to velik zalogaj, spraviti tri ministrstva v eno. Glede umestitve energetike. Argumenti, ki so bili tu v razpravi navedeni, seveda vsi po vrsti lahko držijo, lahko pa tudi ne. Z različnimi argumenti bi lahko energetiko umestili v zelo različne resorje. Na eni strani seveda gre za gospodarsko dejavnost, torej gre za gospodarsko področje. Na drugi strani je dejavnost energetike povezana z infrastrukturo, torej s posegi v prostor, gre torej za področje prostora. Po tretji strani je področje energetike bistveno povezano z upravljanjem z naravnimi viri, z naravnimi resursi, vodami, mineralnimi viri in tako naprej in je torej povezano spodročjem okolja. Temeljni razlogi za prenos energetike iz enega v drug resor so, prvič, v tem, da je področje ministrstva za gospodarstvo ob združitvi treh ministrstev izjemno obsežno in že samo po sebi zahtevno in težko obvladljivo. Po drugi strani je tudi tukaj mogoče dati jasen odgovor. Seveda, šlo je v končni fazi za dogovor med predsednikom vlade in ministrico ter ministrom, za katera v tem primeru gre, in to je tudi povsem logičnega in povsem normalnega. Odgovoril bi tudi na vprašanje racionalizacije, ali ta zakon prinaša racionalizacijo, ali ne. Saj ni bilo rečeno, da ta zakon prinaša bistveno racionalizacijo. Bi pa rekel, v tistih točkah, kjer se zadeve spreminjajo, se spreminjajo v smeri racionalizacije. Konkretno, če se trije organi v sestavi v ministrstvu za okolje in prostor združujejo v en organ, to pomeni, da ima vlada dva politična, torej dva predstojnika organa v sestavi, ki imata status političnega funkcionarja, manj, to pomeni, da sta tudi dve funkcionarski plači manj, to pomeni seveda tudi možnost, da se skupne službe, torej režijska dejavnost, kadrovska, finančna, računovodska in tako naprej, skoncentrirajo na eni točki, namesto na treh, kot je bilo doslej, in da se prosti človeški resursi, ki pri tem ostanejo, ustrezneje razporedijo. Ne razmišlja se o tem, da bi prišlo do kakšnih presežkov zaposlenih iz teh razlogov, vendar pa se bodo seveda lahko, kot rečeno, človeški viri ustrezno razporedili. Ne gre samo za ta tri področja, ampak gre vsega skupaj za ukinitev sedmih organov v sestaviin v nasprotju s tistim, kar je bilo tudi v razpravi omenjeno, gospod Barovič je to omenjal, noben nov organ se ne ustanavlja. Ta zakon ne ustanavlja nobenega novega organa ali organizacije v sestavi, nobene nove organizacijske oblike v upravi, ampak jih 9 ukinja. Ukinitev dveh vladnih služb je seveda spet samo prvi korak. V kratkem bo potrebno prevetriti vse vladne službe. Treba je vedeti, da ima vladna služba smisel samo takrat, kadar nudi neposredno organizacijsko in tehnično podporo vladi ali pa kadar predsedniku vlade ali ministru brez resorja, brez listnice, služi za to, da lažje obvladuje koordinacijske naloge, ki jih ima kot predsednik vlade ali pa kot minister brez listnice ali pa kot minister - svetnik po zakonu o vladi. Druge vladne službe nimajo smisla in niso potrebne. Če govorim o službi za lokalno samoupravo, ta je bila tipičen primer. Skozi leta se je vlekel njun vprašljiv status. Vladna služba ni upravni organ, nima pravice izdajati predpisov, nima pravice opravljati upravnih nalog. In ta služba je nekako visela v zraku, morda še najmanj takrat, ko je imela na čelu ministra brez resorja, ko je bila jasna politična odgovornost za lokalno samoupravo. Tako pa tega ni bilo, zato je služba dejansko visela v zraku in predvsem ni imela nobene povezave z drugimi segmenti uprave, s katerimi pa mora imeti povezavo, predvsem s področjem organizacije in delovanja državne uprave. S tem, ko se je delovno področje službe za lokalno samoupravno prenaša v notranje zadeve, se pa horizontalni stik vzpostavlja V praksi smo ga seveda že vzpostavili, ampak organizacijsko bo pa dejansko vzpostavljen šele takrat, ko bo ta organizacijska struktura prenešena v ministrstvo za notranje zadeve. Bilo je razbrati iz razprav, da nekateri prepisujejo preveč vsebine temu organizacijskim spremembam. S tem organizacijskimi spremembami nobeno delovno področje ne odpade ali nobeno delovno področje ne nastaja. Torej naloge uprave se s tem zakonom ne spreminjajo, samo organizacijsko se drugače umeščajo. Tu bi še enkrat napovedal novi zakon o upravi. Predlog zakona o upravi je bil že vložen, prejšnja vlada ga je predložila. Temeljni koncept, ki je v tem, da se bolj na splošen način opredeljujejo delovna področja in predvsem, da se zmanjša število tistih organizacijskih oblik, kijih državni zbor z zakonom postavlja, ta koncept bo ostal tudi v predlogu zakona o upravi, ki ga bo sedaj vlada predložila državnemu zboru. To pomeni, spoštovane gospe in gospodje, poslanke in poslanci, da vam bo vlada tedaj predlagala, da sami pravzapravprostovoljno odstopite temeljne odločitve o notranji organizaciji izvršilne oblasti vladi sami. In da se v zakonu določajo samo temeljna delovna področja, ne tako kot danes, ko imamo delovna področja zelo natančno, podrobno in tudi neuravnoteženo določenav zakonu o organizaciji in delovnem področju ministrstev in po drugi strani seveda tudi pooblastilo, da notranjo organizacijo ministrstev ureja minister oziroma ureja vlada sama. Ne pa tako kot danes, ko imamo okrog 60 upravnih organov in organizacij, ki so ustanovljeni z zakonom, to se pravi poleg 14 ministrstev je državni zbor ustanovil skozi ta zakon in skozi področne zakone 60 organizacijskih oblik. Vsakič, ko se te organizacijske oblike spreminjajo, se razprava, se pojavlja neka zmota, aha, sedaj se pa neko področje ukinja, se mu daje manjša pozornost, manjša teža in tako naprej. Če je, recimo, ministrstvo za okolje in prostor, združuje tri svoje organe v sestavi, ki so notranja organizacijska oblika tega ministrstva, v eno, je seveda to stvar, ki mora biti v rokah resornega ministra. In še odgovor na očitke, da sekretariat za zakonodajo očita zakonu pomanjkljivosti in tako naprej. Večina pripomb sekretariata je šla v smer še jasnejše opredelitve delovnih področij. Mi smo ocenili, da je velika večina teh pripomb takih, da že itak iz opredelitve delovnega področja izhaja, da je tudi to delovno področje zajeto v ministrstvu, vendar so bili kljub temu pripravljeni in sprejeti amandmaji, ki odpravljajo vse te nejasnosti. Ker se je razprava navezala tudi na druge ukrepe na področju reforme javne uprave, kot je tako imenovan antibirokratski program oziroma natančneje, program poenostavitve upravnih postopkov, seveda ta ni povezan s predloženim zakonom, je pa treba jasno povedati, da reforma javne uprave alibolje rečeno, modernizacija spremembe izboljšave javne uprave, reforma je že nekako kontaminiran pojem, ker večno poteka in ni nikoli zaključena, da seveda te spremembe še zdaleč niso samo spremembe na zakonski ravni, ampak da se stvari dogajajo tudi na operativni ravni. Če sem morda izpustil kakšno vprašanje, bom nanj z veseljem v nadaljevanju še odgovoril. Hvala.
Dr. Virant, najlepša hvala. Mislim, da so bila pojasnila zelo izčrpna, tako da ocenjujem [[...]]Želite še razpravljati? Najprej gospod Jožef Bernik, potem gospod Rudolf Petan.
Hvala lepa. Samo to sem hotel vprašati. Na moje vprašanje o uradu za slovenski jezik ni bilo odgovorjeno, in zato prosim za odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Virant, izvolite.
Hvala. Se opravičujem. Pravi naslov za to vprašanje bi sicer bil generalni sekretar vlade, ki so mu vladne službe neposredne podrejene. Po mojih informacijah urad za slovenski jezik še ni bil ustanovljen in se pri tem uradu tako kot pri drugih vladnih službah zastavlja to vprašanje: Ali s takim uradom, ki deluje kot vladna služba, ali se s takim uradom lahko izboljša oziroma olajša izboljševanje stanja na tem področju? To je vprašanje. Pri uradu za denacionalizacijo, recimo, se je to pokazalo. Odgovoril bom še na vprašanje o razlogih za umestitev urada za denacionalizacijo v ministrstvo za pravosodje. Vladna služba, še enkrat pravim, ima pomen, če služi bodisi organizacijski in tehnični podpori vladi ali pa služi za koordinacijo različnih resorskih politik. Denacionalizacija je tipičen primer projekta, ki sodi v delovno področje več resorjev, od ministrstva za pravosodje, ki je zadolženo za zakon, prek kmetijstva, ker se obsežen del denacionalizacije nanaša na kmetijska zemljišča, preko resorja za notranje zadeve, ki pokriva delovanje upravnih enot, ki pretežno odločajo o teh zadevah na prvi stopnji. Dostikrat se izkaže, da kakšen projekt ne steče ravno zato, ker je koordinacija slaba. V principu je za koordinacijo politik odgovoren predsednik vlade. Vendar seveda vseh projektov operativno nikoli noben predsednik vlade ne more voditi. Zato je običajno, da se bodisi okoli predsednika vlade oblikuje tako imenovani center vlade, bodisi minister brezresorja, bodisi to, kar imamo mi v zakonu o vladi, minister svetnik, ki je zadolžen ravno za to, za koordinacijo posameznih projektov. Kadar je tako, je smiselno, da se temu ministru brez resorja ali ministru svetniku dodelijo tudi neki organizacijski resursi, se pravi neka vladna služba, ki mu pri tem pomaga. Druga varianta pa seveda je, da vlada zadolži enega od resornih ministrov, da koordinira projekt. Recimo, ministra za pravosodje, da koordinira projekt denacionalizacije. On je tisti, ki je od tu naprej odgovoren ne samo za delo svojega resorja na področju denacionalizacije, ampak tudi za to, da koordinira delo drugih resorjev, torej da skupaj z drugimi ministri pripravi program, da druge ministre občasno poziva k temu, da mu poročajo, kaj so na svojem področju storili. V tem primeru pa seveda vladne službe ne potrebuje, ker ima znotraj ministrstva resurse, ki mu zagotavljajo pomoč. Urad za denacionalizacijo, selitev tega urada z vlade v pravosodje preprosto pomeni, da je politično odgovornost za denacionalizacijo kot projekt prevzel minister za pravosodje, urad, ki bo še naprej, mislim, da v relativno nespremenjeni kadrovski sestavi deloval naprej, pa ga bo pri tem sopodpiral. Z uradom za jezik je podobno vprašanje. Načelno stališče do tega urada bi bilo prej negativno kot pozitivno ravno iz tega razloga. Morda bi bilo primerneje, da se koordinacija politik, ki so povezane s slovenskim jezikom, da se koordinacija politik da v odgovornost enega ministra, ki si potem seveda znotraj ministrstva tudi ustrezno pomaga s svojimi službami. Hvala.
Hvala lepa. Želite še pojasnilo? Izvolite, gospod Bernik.
Hvala lepa za pojasnilo, ki ni bilo pojasnilo. Dali ste mi zelo dober pravni odgovor, pa povedali, kako vse to izgleda, ampak kje se je ta urad izgubil, pa niste povedali. Če vlada predlaga reorganizacijo svojega delovanja, bi tudi vi gospod državni sekretar morali za to vedeti. Prosim, da to pregledate in nam sporočite, kje je ta urad. Ali je to samo kozmetična stvar, da nekatere od nas prepriča, da se vlada zanima za te stvari, ali kaj? Dvakrat je gospod Bandelj tukaj govoril o tej stvari, [[...]] [[Nerazumljivo]] [[...]]Enkrat sem ga celo jaz vprašal o tej stvari. Sedaj je pa izginil. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Petan ima besedo.
Hvala za besedo. Jaz mislim, da tak zakon verjetno je potreben, pa tudi verjetno je za podpreti. Jaz se strinjam z mnenjem državnega sekretarja, da ima vlada, vsaka vlada ima pravico, da si postavi organizacijsko shemo, takšno, kot misli, da je prav, in prek katere bo lahko uresničila svoje naloge in zahteve, pred katerimi je. Vendar pa mislim, da bi bilo treba o energetiki še reči kakšen stavek. Namreč, energetika je bolj pomembna, kot bi ji nekateri želeli dati pomena. Dejstvo, da se del energetike seli med dve ministrstvi, je malce nenavadno. Čisti upravni del, se pravi, inšpekcijski nadzor nad že obstoječo opremo, bo v ministrstvu za okolje in prostor, če sem pravilno razumel, proizvodnja s tega področja bo pa v ministrstvu za gospodarske dejavnosti ali pa obratno, konec koncev ni pomembno. Mislim, da sem pravilno povedal. Se pravi, da se bodo funkcije inšpekcije podvojile. Za isto opremo bomo imeli dva urada ali dva inšpektorata ali dvojne službe, ki si bodo mogoče celo kontradiktorno kdaj izdajale odločbe. Ampak to navsezadnje ni tako pomembno. Želim povedati naslednje. Energetika ni na nivoju nekega urada, niti po pomembnosti niti po strukturi, da bi jo bilo čisto enostavno premestiti iz enega ministrstva v drugo. Namreč, premestitev tako pomembnega segmenta gospodarstva, kot je energetika, pomeni, da se bodo približno pol leta ukvarjali sami s sabo, da se bodo organizacijsko usklajevali in umeščali, to pomeni, da se bodo izgubili določeni dokumenti. Ni običaj v trdnih državah, da se to dogaja. Strinjam se, da je to lahko v različnih ministrstvih, vendar tam, kjer je bilo nekje umeščeno, tam potem verjetno tudi ostane. To sem želel povedati pod številko ena. In drugo, gre za kvaliteto kadrovanja naše vlade. Namreč, govoril bom na splošno, zato mogoče ne bom uporabil [[...]]
Gospod Petan, se opravičujem! Ponavljamo se, ponovno odpiramo iste stvari. Mi je prav žal, ta razprava je bila že slišana v državnem zboru. Državni zbor se prazni, ljudje ne morejo poslušati stokrat enih in istih stvari, in tudi zavlačujemo dnevni red.
Gospa predsedujoča, mislim, da ste do zdaj korektno vodili. Če mislite, da nekateri ne smemo povedati svojega mišljenja, ki bo malce drugačno, potem to povejte! Ni problema, bom zaključil ali pa se sploh ne bom oglasil.
Gospod Petan, govorili ste o kadrovanju, ki ni predmet. Tudi vi se morate držati dnevnega reda; velikokrat vam je bilo danes dovoljeno, da ste povedali tudi kaj več, kot pa je stvar tega zakona - če ste tudi vi korektni.
V redu, ne bom več razpravljal, samo nekaj vam povem: če nekdo želi zgraditi hišo, mora najprej postaviti temelje. In da ne bom blebetal o strehi, bi najprej želel povedati temelje, da bom prišel do strehe. Če to v tem parlamentu ni več možno, da lahko blebetamo brez tega, da bi povedali, kaj je temelj tega, potem v redu, potem mi povejte in bom zaključil. Želim pa govoriti ravno o tem zakonu.
To ni kadrovanje, kadrovanje ni stvar tega zakona. Začeli ste o slabem kadrovanju te vlade. Se opravičujem, vsebino zakona natančno poznam, tako da [[...]]
Poglejte, do zdaj bi že bil povedal. V redu, ne bom več govoril in se ne bom javil k besedi, zato ker vidim, da drugače misleči v tem parlamentu nimamo več besede. Bom pa povedal samo to [[...]]
Besedo imate - se opravičujem, da vas prekinem - besedo imate o zakonu, ki je danes na dnevnem redu, in o vsebini, to je organizacija dela [[...]]
Med tem časom, ko ste me vi prekinjali, bi bil že končal, ne samo, da bi bil povedal tisto, kar sem mislil, končal bi že bil. O kadrovanju sem pa želel povedati samo eno besedo - če lahko, seveda, bom vprašal.
Če je povezano z dnevnim redom, to je organizacija [[...]]
Seveda je!
[[...]]in delovno področje ministrstev [[...]]
Ja, pa še kako je!
[[...]]ne pa o slabem kadrovanju zdajšnje vlade in tako dalje.
Glejte, bi že zdavnaj dokončal, ampak očitno pri nas ne gre drugače. Pri nas organizacijsko shemo vladnih služb prilagajamo kadrovanju, trenutnemu kadrovanju, da je ministrica za gospodarstvo, v katerem resorju je bila tudi energetika, že izjavljala pred enim letom, da je področje energetike ne zanima. Ali z drugimi besedami to pomeni, da ga ne obvladuje, smo ga pa sedaj premestili v drug resor, kjer očitno imajo takega ministra, ki je kadrovsko sposoben tudi pokrivati ali pa ima celo voljo pokrivati energetiko. To sem želel povedati. To je neobičajno in nenormalno, da organizacijsko shemo vlade ali ministrstev prilagajamo trenutni sposobnosti, kadrovski sposobnosti ali pa kadrovski strukturi vlade. Jaz bom vseeno podprl ta zakon, ker mislim, da je pravi. Je pa neobičajno, da se počenja to, kar sem prej povedal. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi se je javil še gospod Kelemina. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi se zahvalil sekretarju za določeno pojasnilo, pa tudi še mogoče dodatno vprašanje. Namreč, jaz se mu izredno zahvaljujem za to, da je korektno odgovoril na to, da sta se pač predsednik vlade in ministrica dogovorila, da bo prišlo do tega prenosa. V redu. Onadva sta se to dogovorila iz razloga, kot je zdaj tudi moj kolega povedal, da očitno ministrica tega področja noče delati oziroma ga ne obvlada ali kakorkoli že. Kje sorazlogi, ona sama najbolj ve. Ampak to ni zdaj razlog, da državni zbor njim dogovor uresniči in sprejme. To ne more biti. Oni nam lahko to predlagalajo, državni zbor se bo pa seveda odločil, če to je ali ni primerno. Zdaj je veliko poslancev izrazilo skrbnad tem, da se te zadeve korektno ne bodo mogle reševati oziroma bo prišlo do prekrivanja določenih rešitev, ki bi se tako nekako zaradi nujnih dogovorov bi se neka koordinacija morala drugače postaviti in se tudi določeni problemi bolj jasno izpostaviti. Tukaj se seveda tudi vprašam, kot je bilo zdaj, kar mi je gospod Petan nekako vzel, racionalizacije na tem področju prav gotovo ne bo, o kateri je govoril državni sekretar. Čim pride do tega prenosa, prenosa služb, prenosa dokumentacije in vsega tega, tukaj racionalizacije ne bo. Če pa misli, da bo, bi pa prosil, da mi pove, če bo tudi na tem segmentu prenosa uvedena racionalizacija oziroma če bo prihranek na tem, ko se bo vse to prenašalo. Naslednja zadeva je pa to, da se te zadeve dogajajo v preveč ključnem trenutku. V preveč ključnem trenutku. Poglejte, cela vrsta odprtih vprašanj je, od prodaje viškov električne energije na tujih trgih, od odprtja trga, od cele vrste nerešenih vprašanj, samo če omenim hrvaški del električne energije iz nuklearne elektrarne in tako naprej. Cela vrsta vprašanj. To celo obdobje nihče ne obravnava, nihče ne reši. In to rešuje državni podsekretar, kot ve in zna, seveda z vsemi temi lobisti okoli sebe in tako naprej. Dejansko je to, da se potem sprašujem, kdo si želi te prenose, kdo hoče imeti vpliv na tem, kdo hoče prekriti vsa ta dejstva in če bo do tega prenosa prišlo, to se bo zavleklo še nekaj časa in stvari bodo ostale neurejene. Država pa na ta račun ogromno izgublja. Jaz sicer vem to in bom to tudi povedal, da so določeni funkcionarji LDS zadolženi za posamezna področja. Eden izmed njih, ki je zadolžen za energetiko, je gospod Golobič. Direktorji elektropodjetij v primeru rešitev, kakršnihkoli ključnih, strateških, sprašujejo gospoda Golobiča, da odloča o tem, kaj sebo kje zgodilo. Tako imajo tam urejeno. Toliko, da boste malo vedeli, v informacijo. Gre skratka za zelo nekorektno obravnavo in reševanje posameznih strokovnih vprašanj. Gre resnično za politične rešitve in je prav, da tudi državni zbor strokovno in politično oceni, da resor oziroma področje energetike spada v resor gospodarstva in nikamor drugam. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker zdaj resnično nihče več ne želi razpravljati, zaključujemo splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmaju in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Dovolite, gospod Kelemina, da samo o tem sklepu glasujemo? Želite? Proceduralni predlog ima prednost. Izvolite.
Hvala lepa. Glede na pomembno tematike in tudi določene rešitve, ki jih moramo v poslanski skupini sprejeti, bi prosil za pol ure odmora za posvetovanje v poslanski skupini pred odločanjem.
Ta trenutek še nismo v fazi odločanja. Prav. Dovolite, da o tem predlogu sklepa, ki sem ga napovedala, da bomo o amandmajih, glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 30, proti 2. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Potem bomo prešli na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Na željo in proceduralni predlog poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije, da se pred odločanjem verjetno o vseh predloženih amandmajih lahko posvetujejo, prekinjam delo državnega zbora. Nadaljujemo po odmoru za kosilo, to je ob 14.30 uri. Hvala lepa.
V glasovalnih napravah je vloženih 47 kartic. Ampak ker nismo razdvojene osebnosti, nas ta hip ni dovolj. Zato vabim vse, da se nam pridružijo. Prosim, če pogledate pri naših kolegih in kolegicah poslankah njihove glasovalne kartice. V dvorani ni toliko navzočih, kot je vloženih kartic. Prosim torej, da preverite kartice v glasovalnih napravah. Še enkrat prosim, če lahko pri poslanskih kolegih pogledate, ali so njihove kartice vložene, v primeru, da njih ni v dvorani. Nadaljevali bomo z glasovanjem, z odločanjem o amandmajih o predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev. Danes ob 18.00 uri bomo tudi zaključili z delom v okviru 4. seje državnega zbora. Spoštovane gospe in gospodje! Prosim, da vložite kartice v glasovalne naprave. Ugotavljam navzočnost v dvorani! [[51 prisotnih.]] Jaz sem preštel, da jih je sicer dovolj za navzočnost. Še enkrat prosim, ali pogledate pri kolegih, da kdo nima vložene kartice, pa ga sicer ni v dvorani. Dobro. Državni zbor je sklepčen in lahko sprejema odločitve. Prosim, da vzamemo v roke pregled vloženih amandmajev k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev. Začenjam z razpravo o predlogu za novi 1.a člen. Sprašujem, ali želi kdo razpravo o njem? Pri tej točki dnevnega reda bosta v razpravi s strani vlade sodelovala tudi kolega oziroma ministra mag. Janez Kopač in generalni sekretar vlade, Mirko Bandelj. Prosim, imate besedo!
Hvala, gospod predsednik, za besedo.
Prosim za mir v dvorani.
V imenu predlagatelja apeliram na vse poslanke in poslance, da podprejo ta amandma. Za kaj gre? V Evropi in v svetu je povsod bolj izražena skrb za starejšo generacijo. Če hočemo v naši državi to tudi slediti tako, kot imamo v ustavi zapisano, da smo socialna država, menimo, da je ravno starejša generacija - to kažejo vsi podatki, ki so objavljeni v takih in drugačnih medijih - vse bolj ogrožena. Zato menimo, da tako, kot imamo za druge zadeve posebne urade pri vladi, bi bilo prav, da imamo tudi urad za starejše osebe ali starostnike, kot jih imenujemo. Zato prosim poslanke in poslance, podprite ta naš amandma. Hvala.
Preden bom dal naprej besedo, bi prosil, da omogočimo mir v dvorani za razpravo. Želi še kdo besedo? [[Ne.]] Potem vabim državni zbor, da z glasovanjem odloči o predlogu za novi 1.a člen. Tega dajem na glasovanje. V dvorani je navzočih 56 kolegov in kolegic, za novi 1.a člen je glasovalo 24 izmed njih, 12 pa jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odpiram razpravo o predlogu za novi 10.a člen. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in odločamo o predlogu. Navzočih je 56 kolegic in kolegov, 16 jih je bilo za, 25 proti. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 25.]] Predlog ni dobil potrebne večine. K 14. členu predloga zakona sta vložena dva amandmaja. Odpiram razpravo o njima. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Najprej bomo odločali o amandmaju pod zaporedno številko ena na drugi strani našega pregleda. Glasujemo. Navzočih je 56 kolegic in kolegov. Za prvi amandma k 14. členu je glasovalo 38 izmed njih, 4 so bili proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 4.]] Predlog je sprejet. Odločali bomo o amandmaju pod zaporedno številko dva. Glasujemo. Navzočih je 56 kolegic in kolegov. Za amandma pod številko 2 je glasovalo 35 kolegic in kolegov, 10 proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je sprejet. Glasujemo o besedilu 14. člena v celoti. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za besedilo člena v celoti je glasovalo 34 izmed njih, 13 pa proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. K 18 .členu so vloženi trije amandmaji. Želi kdo besedo o njih? Prosim. Umikate? Ali se lahko prosim prijavite in to pojasnite.
Umikamo. Pisno ste dobili na mizo ravno gradivo k 18. členu.
Torej prvi amandma umikate?
Ne. To je tretji. Tega v pregledu ni.
Posledično prvi amandma umikate. Prvi je umaknjen, torej razpravljamo o drugem in tretjem. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Potem odločamo najprej o amandmaju pod zaporedno številko 2 na tretji strani pregleda. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. 33 jih je predlog podprlo, 12 mu je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 2 sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za amandma pod zaporedno številko 2 je glasovalo 34 poslank in poslancev, 11 mu je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, je amandma sprejet. Glasujemo o besedilu člena v celoti. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. O besedilu člena v celoti je za glasovalo 35 poslank in poslancev, 15 proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je besedilo sprejeto. K 20. členu sta vložena dva amandmaja. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Najprej bomo glasovali o amandmaju pod zaporedno številko 1 na koncu tretje strani pregleda amandmaja. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za predlog je glasovalo 35 poslank in poslancev, 11 pa proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je predlog podprt. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Navzočih je 62 poslank in poslancev. 30 jih je glasovalo za, 8 proti. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je tudi ta amandma dobil potrebno večino. Na glasovanje dajem besedilo člena v celoti. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev. Za besedilo člena v celoti je glasovalo 34, 7 poslank in poslancev pa je bilo proti besedilu. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je besedilo člena v celoti sprejeto. K 25. členu na 4. strani pregleda imamo vložen amandma, ki je umaknjen. Prav tako je umaknjen prvi amandma k 29. členu. Ostaja torej možnost za razpravo in odločanje o drugem. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Amandma dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev. Za amandma je glasovalo 38 poslank in poslancev, 9 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma dobil potrebno večino. Glasujemo o spremenjenem besedilu člena v celoti. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za besedilo člena v celoti jih je glasovalo 34, 12 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je besedilo člena v celoti sprejeto. Odpiram razpravo o amandmaju k 30. členu. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 30. členu. Izmed 64 poslank in poslancev jih je za amandma pod zaporedno številko 1 glasovalo 31, 15 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je amandma dobil potrebno večino. Glasujemo o členu v celoti. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za člen v celoti je glasovalo 33 poslank in poslancev, 11 pa proti. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Tudi k 31. členu imamo amandma na 5. strani našega pregleda. Želi kdo razpravljati o njem? Kolega Podobnik.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kot sem že v splošni razpravi o zakonu povedal, tega amandmaja ne bom podprl. Ocenjujem, da ta amandma ne rešuje dileme oziroma pomislekov, ki so bili zapisani s strani sekretariata, namreč, da bi s tem rešili pomisleke, morebitne pomisleke glede prenosa, v tem primeru področja energetike, iz enega resorja v drug resor. Ne spuščam se v vsebino resorja, torej v tem primeru energetike, o tem je bilo veliko govora, pač pa v sam koncept. Tudi v samem amandmaju je zapisano, da bomo s tem pomisleke glede povezave med spremenjenimi nalogami v ministrstvih ter že vzpostavljenimi ministrskimi funkcijami in odgovornostmi rešili. To ne bo držalo. S tem bomo mi samo z večino odločili, da kriterij tako imenovanih bistvenih sprememb, v tem primeru prenos energetike iz enega resorja v drugega, velja. Torej, če bomo ta amandma podprli, bomo ugotovili, da energetika sploh ni bistvena sprememba nekega resorja. To ni res, to ne drži. Splošno pravno pravilo namreč ni le sama norma, v tem primeru je to norma [[...]]
Kolega Podobnik, samo hipec. Mislim, da imate to pravico, da vas nihče ne moti, ko govorite. Prosim vse nas, da to pravilo spoštujemo. Prosim!
Hvala lepa. Saj to tudi pomeni, kakšen bo rezultat glasovanja. To je sedaj moj drugi nastop na to temo. Prvi je bil pred tremi meseci. Poudarjam, splošno pravno pravilo ni samo norma, ampak tudi praksa, potem pa tudi praksa, ki nastaja na temelju take norme, in tudi pravna teorija, ki jo kritično ovrednoti. Zanima me, kako bo pravna teorija ovrednotila tako nedoslednost in tako požiranje neke korektnosti. Rešitev ni dobra, rešitev ni v skladu z resnico. To ni prav, kar bomo naredili. Kolegice in kolegi, predlagam, da tega amandmaja ne podprete.
Želi še kdo besedo? Prosim, kolega Kelemina.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik! Lepo seveda pozdravljam tudi v naši dvorani, končno, ministra in pa tudi generalnega sekretarja. Zelo lepo, da sta se nam pridružila, bosta lahko tudi odgovorila na kakšno ključno vprašanje. Ravno tukaj pri 31. členu se seveda pojavlja spet tako vprašanje in če se bo pač zgodilo, da bo ta zakon sprejet v taki obliki, kot je predlagan, mene močno zanima in bi tudi prosil odgovor, če bo to sprejeto oziroma kako si predstavljate, kdaj boste ta področja potem tudi uredili oziroma nam na novo predstavili in odgovorili na vsa ta zapletena vprašanja, ki smo jih že tolikokrat v državnem zboru postavili. Kdaj boto urejeno in da daste neki objektiven rok in kdaj nam boste odgovorili na vsa ta ključna vprašanja, o katerih smo danes toliko govorili in tudi v preteklosti. Če je možno, dajte nam to povedati in če boste to odgovorili, mi lahko tudi v končni fazi temu zakonu ne nasprotujemo tako ostro, kot se je to zgodilo do sedaj. Če odgovora ne bo, prav gotovo bomo nasprotovali, vsaj osebno k 31. členu, amandmaju k 31. členu in pa tudi potem končnemu sprejetju zakona. Hvala lepa.
Minister, želite odgovoriti? Prosim, imate besedo!
Spoštovani! Najprej opravičilo, ker v dopoldanskem času je zasedala vlada in nismo mogli biti na obeh koncih. Drugače pa seveda se nam zdi ta zakon nadvse pomemben zaradi tega, ker sanira tisto, kar je prinesla novela zakona o vladi, kot veste, in je na organizacijskem področju oziroma razmejitvi delovnih področij ministrstev pač potrebno posledično stvari regulirati. V pripravi, že v medresorskem usklajevanju je novela zakona o upravi. Ena od zelo pomembnih usmeritev oziroma kar zakonskih opredelitev tega zakona je, da bo poslej organizacijo in delovna področja ministrstev določala vlada. Kot poznate, tečejo tudi ustavne spremembe oziroma se začenja postopek za spremembo ustave v tem smislu, da bise omogočila večja fleksibilnost pri določanju organizacije dela ministrstev oziroma pri določanju njihovih pristojnosti v smeri bolj poudarjene menedžerske vloge vlade. Saj organizacija dela in delitev pristojnosti in odgovornosti je v bistvu neke vrste menedžment in o tem je prav, da odloča izvršilni organ in ne, če si sposodim, delničarji v delniški družbi, kar bi lahko bila paralela državnemu zboru. Skratka, pričakujemo, da bo z novelo zakona o upravi, ki je tik pred tem, da jo predložimo tudi vam v razpravo, da se bo to področje urejalo na mnogo bolj fleksibilen način. Tedaj bo tudi možnost za bolj poglobljeno razpravo o tem, kaj na tem področju organizacije in organov prinaša reforma javne uprave. Mislim, da bomo takrat lažje tudi dokončno odgovorili na številna vprašanja, ki so se zastavljala danes dopoldne v vaši razpravi. Rekel bi pa še tole na diskusijo oziroma pomisleke v zvezi z 31. členom. Namreč, načelo bistvenosti, ki ga omenja spoštovani poslanec Podobnik, je opredelilni znak za primer, da nimamo te prehodne določbe, ker prvotno besedilo, kot verjetno veste, ni vsebovalo te določbe. Ta določba je prišla z dodatnimi amandmaji na podlagi stališča sekretariata za zakonodajo. Prav sekretariat za zakonodajo državnega zbora se je opredeljeval po teh teoretičnih izhodiščih bistvenosti. Če torej te določbe ne bi bilo, potem je za presojo, ali je potreben ponovni postopek zaslišanja, kriterij bistvenosti. Odprto je vprašanje, ali je na tem področju ta sprememba bistvena ali ne. Verjetno bi se morali, vprimeru, da te prehodne določbe nimamo, prav s tem vprašanjem interpretacije spopasti. Da smo se izognili tovrstnemu interpretacijskemu problemu, smo se odločili, kot je sugeriral tudi sekretariat za zakonodajo državnega zbora, za prehodno določbo, ki za vse primere sprememb na splošno, ne zgolj za energetiko, ampak za vse nove prerazdelitve področij pristojnosti, ureja zadevo na način, kot jo ureja. To se pravi, da ministri, ki sedaj zasedajo te svoje funkcije, nadaljujejo z delom. Na ta način je s specialno prehodno določbo ta problem rešen in nam ni treba pomagati si s kriteriji bistvenosti ali z drugimi podobnimi interpretacijskimi orodji. Toliko. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Besedo dajem najprej kolegu Podobniku, za njim kolegu Peterletu. Vse vljudno prosim, da se poskušamo do te mere disciplinirati, da govornik ni moten. V dvorani so tri četrtine vseh poslancev in kadarkoli začne nekdo govoriti, hitro začne tudi drug in šum se poveča, govornika pa to moti, in mislim, da se to ne spodobi. Najprej kolega Podobnik, za njim kolega Peterle.
Hvala, gospod predsednik, za besedo. Najprej bi se zahvalil gospodu ministru, ki je poskušal v svojem kratkem nastopu z argumenti utemeljiti, zakaj je smiselna ta prehodna določba, in je govoril o bistvu problema. Ne vem, najverjetneje se zdaj zadnjič oglašam v tej temi, ampak, veste, vprašanje je, kaj je prej, jajce ali kokoš. Če točno pogledamo argumentacijo, če se vlada sklicuje na mnenje sekretariata, potem je treba jasno povedati: šele če se oceni, da ne gre za prav bistvene spremembe - in sekretariat tokrat govori prav o področju energetike, ne o drugih temah - potem je lahko rešitev prehodna določba. Najprej je torej odločitev, da v tem primeru ne gre za bistvene spremembe. Čee mi ta kriterij sprejmemo, če je to kriterij za odločitev, da rešimo to zagato, potem smo v novi zagati. Gospe in gospodje, energetika iz enega resorja v drug resor je bistvena sprememba - tu je ta problem. Vidim pa, da se ga gospod minister zaveda, in ste poskušali najti argumentacijo za to rešitev. Najprej je treba oceniti, ali ne gre za prav bistvene spremembe. Ko ste predlagali amandma, ste s tem de facto priznali, da torej ne gre za bistvene spremembe. Tu je ocena, po mojem prepričanju, žal napačna. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Podobnik. Besedo ima kolega Peterle. Če bo nemir v dvorani, bom prekinil razpravo, moram reči, ker se mi ne zdi fer do tistih, ki govorijo.
Hvala lepa, gospod predsednik, da tako vztrajno nagovarjaš k normalni poslanski kulturi, ki je nujna, če hočemo normalno delati. Glejte, za to, kar se dogaja s področjem energetike pri tako predlaganih spremembah vladnega delovanja oziroma razporeditve poslov med ministrstvi, ne vidim nobene sistemske potrebe, vidim samo interesno potrebo oziroma interesno razlago, da se ta zadeva seli nekam, se pravi v ministrstvo, ki bi moralo braniti prostor pred napadalci, se dodaja energetika, ki, seveda vemo, da ima svoje močne posledice v prostoru. In ta stvar, kot sem nekoč že opozoril, že po načelni plati ne gre skupaj. Druga zadeva. To, kar se dogaja s hidrometeorološkim zavodom, s katerim niso bili opravljeni nobeni resni pogovori, da se na vrat na nos dela agencijo in se govori o razbitju tega zavoda in tako naprej, mislim, da je preuranjena, nedomišljena poteza, ki bo imela verjetno slabe posledice. Tretjič. Govori se, gospod minister Bohinc je govoril o fleksibilnosti, ki se bo izkazala s tem, tako sem ga razumel, da bo poslej to področje prepuščeno vladi. Se pravi, vsaka vlada na novo bo preuredila vso sliko, kakor si bo želela. Tudi če pride - ne vem, slučajno, ker menda se javlja sedanji predsednik vlade za kandidata za predsednika države - se pravi, pride naslednik, mu ne bo všeč, pa bo energetiko poslal v zdravstvo, recimo, zakaj pa ne. Tovrstno fleksibilnost odklanjam in menim, da še bolj poglablja tisto poljubnost, ki gre mimo zakonov oziroma ki pušča tudi parlament ob strani in ki nam utegne zelo škoditi. Torej, tovrstno koncentriranje oblasti pri vladi, menim, da ne zasluži podpore s strani državnega zbora. Jaz bom glasoval proti.
Razpravljamo o amandmaju k 31 členu pod zaporedno številko ena. Želi še kdo besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o njem, torej na odločanje k amandmaju pod zaporedno številko ena k 31. členu. Glasujemo. Navzočih je 67 kolegic in kolegov, 24 jih je bilo za, 18 proti. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 18.]] Amandma je dobil potrebno večino. Glasujemo o členu v celoti. Navzočih je 69 poslank in poslancev. Za člen v celoti je glasovalo 32 izmed njih, 17 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 17.]] Odpiram razpravo k amandmaju k 33. členu. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko ena k 33. členu. Izmed 69 navzočih kolegic in kolegov jih je bilo 36 za, 15 pa proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 15.]] Besedilo 33. člena je dobilo potrebno podporo. K 34. členu sta vložena dva amandmaja. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo in glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko ena na šesti strani pregleda k 34. členu. Navzočih je 69 kolegic in kolegov, 37 jih je predlog podprlo, 16 jih je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 16.]] Dobil je potrebno večino. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko dva. Navzočih je 70 kolegic in kolegov, 23 jih je bilo za, 13 proti. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 13.]] Amandma je v celoti sprejet. Sedaj pa glasujemo še o členu v celoti. Izmed 70 navzočih kolegov in kolegic jih je bilo za besedilo člena 26, 15 pa proti. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je besedilo člena določeno. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujemo. Navzočih je 70 kolegic in kolegov. Za je bilo 33, 16 proti. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje o naslovu. Glasujemo. Za je bilo 35, 14 proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k členom 1.a, 14., 18., 20., 29., 30., 31., 33. in 34. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim da to storijo. Generalni sekretar vlade imate besedo.
Vlada bo vložila amandma k 2. členu, k tistemu, ki je vpeljal urad za starostnike, sicer bomo predlagali črtanje tega, te odločitve iz druge obravnave, amandma bo pa vložen čez nekaj minut.
Prosim.
Hvala gospod predsednik za besedo. Spomnil bi vse kolegice in kolege, pa bom kratko prebral, kaj pravi evropska socialna lista in tudi kaj obvezuje našo državo načelno [[...]]
Gospod, kolega poslanec, ali smem opozoriti, da zdaj odločamo samo tem, da bomo dali v primeru priglasitve možnosti za vložitev amandmajev kratko pavzo, preden bomo šli na šolske zakone. Ni vsebinske razprave. Torej predlog za amandma je bil. Odločam, da damo 10 minutno pavzo in nadaljujemo ob 15.20. Potem pa bomo šli na paket šolske zakonodaje. Prosim tudi predstavnike vlade, da pridejo v državni zbor, da bi lahko nemoteno nadaljevali z delom.
Ura teče, nič ne reče. Lahko vlado povabimo, da predloži svoj amandma, da bi lahko nadaljevali z odločanjem. Če poslanci ne bodo vztrajali, da mora biti razdeljen na klopi, potem bomo lahko odločali tudi brez tega, vsekakor pa mora biti pismeno vložen. Prosim, da zasedete svoja mesta. Amandma je vložen. Če bo državni zbor sprejel možnost, da ga ustno predstavi generalni sekretar oziroma pristojni minister, bomo o njem odločali, v nasprotnem primeru bomo počakali, da bo razdeljen na klopi. Mislim pa, da glede na diskusijo, ki je o njem že tekla, to ne bo potrebno, če se boste seveda s tem strinjali. Prosim, da zasedete mesta. Prosim, da vložite kartice v glasovalne naprave in da kartice vzamete iz glasovalnih naprav tistih kolegov, ki niso v dvorani. Tu vidim, da kolega Podobnika trenutno ni, ali ste tako prijazni in vzamete kartico iz njegove glasovalne naprave. Prav tako je, mislim, pri kolegu Vizjaku, zato kolege poslance iz njegove poslanske skupine prosim, če so tako prijazni, da vzamejo kartico iz glasovalne naprave. Hvala lepa. Ugotavljamo navzočnost v dvorani. V dvorani je navzočih 60 poslank in poslancev. Državni zbor Republike Slovenije je sklepčen in lahko nadaljuje z delom. Prosim predstavnika vlade, da prebere vloženi amandma.
Hvala lepa. Torej, vlada je vložila amandma, ki se glasi: "Za 1. členom se doda novi A člen, ki se glasi: 'Besedilo 1. točke 2. člena se spremeni tako, da se glasi: "1. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, v njegovi sestavi sta: - urad Republike Slovenije za varnost in zdravje pri delu; [[in druga alinea]] - inšpektorat Republike Slovenije za delo." Kot je razvidno iz tega amandmaja, vlada predlaga črtanje urada Republike Slovenije za starostnike kot organa v sestavi ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Razlogi so pa sledeči. Najprej čisto formalni. Če bi zakon bi sprejet v takem besedilu, bi bil notranje neusklajen, ker nikjer v zakonu ni predvideno delovno področje tega na novo ustanovljenega urada. Drugič pa za to obstajajo tudi vsebinski razlogi. S to novelo zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev je vlada prvenstveno sledila noveli zakona o vladi. Drugi cilj, ki ga je zasledovala, pa je bila tudi racionalizacija dela vlade, ministrstev in vladnih služb. S tega vidika je bilo tudi za precej teh služb in organov v sestavi že s to novelo predlagano črtanje. Minister je prej omenil, da vlada pripravlja nov zakon o upravi, ki bo na novo opredelil delovna področja organov in ki bo predvsem tudi veliko prispeval k racionalizaciji organizacije vlade in njenih ministrstev v tem smislu, da zmanjšuje notranje strukturiranje posameznih ministrstev in še nadalje racionalizira sestavo in organizacijske enote posameznih ministrstev in služb, s tem pa tudi zmanjšuje število funkcionarjev v teh organih, kajti danes so direktorji organov, predstojniki organov v sestavi funkcionarji. Ob vsem tem pa moram seveda povedati tudi to, da vlada nikakor ne nasprotuje obravnavanju tematike in vprašanj starostnikov. Nasprotno, v dosedanjem delovnem področju ministrstva za delo je ta pristojnost nedvomno prisotna. V novem zakonu o upravi, ki sem ga omenjal, bo to še bolj eksplicitno napisano. Poleg tega pa je vlada v pravkar ustanovljenem svetu za socialno varnost inpolitiko, mislim, da se tako nekako imenuje tudi določila, da je eno od delovnih področij, ki jih ta svet koordinira, tudi področje vprašanj starostnikov. Gre pa konkretno za koordinacijo tistih nalog, ki so tako ali drugače razpršena med različna ministrstva in vladne službe. Problematike starostnikov pač ni mogoče obravnavati zgolj na enem mestu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zdaj vstopamo v razpravo o predlogu zakona v celoti in, o predlogu tega amandmaja. Mislim, da ima sekretarit pripombo k njemu, potem pa želi besedo kolega Kelemina. Prosim.
Gospod predsednik, hvala lepa. Zbor bi radi obvestili, da bomo ta amandma šteli kot amandma za črtanje 1.a člena. To, kar naj bi se v bistvu sprejemalo, je že besedilo veljavnega zakona. Tako bomo mi šteli to kot črtanje in bomo na tem sektorju veljavni zakon pustili v sedanji obliki. Hvala lepa.
Ja. Je vsem poslankam in poslancem jasno? [[Ne.]] Želi še kdo diskusijo o tem? Lahko še dodatno pojasnite, kaj to pomeni? Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Želela bi vam prebrati besedilo veljavnega 2. člena zakona o ministrstvih v točki 1. Prične se takole: Ministrstva so: 1. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve. V njegovi sestavi sta Urad Republike Slovenije za varnost in zdravje pri delu in Inšpektorat Republike Slovenije za delo. To je že sedanja sestava tega ministrstva. Zato je vse, kar je potrebno narediti, je treba črtati prej sprejeti 1.a člen, ki je to besedilo spreminjal tako, da se je dodajal še Urad za starostnike. Ampak je s tem spremenil celotno besedilo. To je v bistvu treba zdaj črtati in zdaj se seveda bistveno zgodi to, da Urada za starostnike ni več. Hvala lepa.
Dobro. Gre za primernost besedila spremembe. Vabim vlado, da to stori. Medtem pa odpiram, kot rečeno, v skladu s poslovnikom, razpravo o predlogu zakona v celoti. Kolega Kelemina je želel besedo.
Hvala lepa za besedo. Čisto na kratko bi izkoristil to priložnost in bi prosil pred odločanjem v tretji obravnavi, da bi mogoče minister ali pa morda generalni sekretar odgovorila na vprašanje, kdaj približno predvidevate, da boste potem predvsem na ministrstvu oziroma na področju elektroenergetike oziroma energetike uspeli tudi vzpostaviti ustrezno organizacijo. Danes smo ugotavljali, da je kadrovsko to področje zdaj bilo poddimenzionirano. Namreč, vse te pomembne odločitve in vse posle vrši državni podsekretar, zato menimo, da je nujno za ureditev vseh teh razmer in vprašanj, o katerih smo že toliko debatirali in bomo še, v najkrajšem času treba postaviti državnega sekretarja in organizirati to službo tako, da bo res stoodstotno funkcionirala. Prav zanima me in prosil bi, da obrazložite, kdaj se bo to zgodilo, do kdaj boste to uspeli in kdaj boste dejansko poskušali tudi to področje konsolidirati in ukreniti vse ter odpraviti tiste, mogoče tudi nepravilnosti, ali pa vzpostaviti učinkovit sistem na področju energetike. O tem je bilo danes tudi največ razprave, zato bi prosil, če se da na to vprašanje odgovoriti, da bomo vsaj približno vedeli, pa ne samo mi v parlamentu, pač pa tudi zainteresirana javnost, kot so elektro podjetja in vsi ostali, ki so odvisni od funkcioniranja teh služb, kdaj lahko pričakujemo, najprej seveda organizacijsko ureditev tega področja, potem pa tudi vsebinsko. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Kelemina. Želi še kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti, prosim? Proceduralni predlog?
Glede na to, da smo slišali amandma vlade [[...]]
Prosim za mir. Proceduralni predlog je v razpravi.
[[...]]prosimo za eno uro odmora za posvet v poslanski skupini, kako bomo glasovali oziroma kaj je še treba storiti. Naša pripomba je, zakaj je potem odbor to že sprejel in podprl, zakaj ni bilo takrat izpostavljeno in povedano, da amandma ni čisto v skladu. Prosim za enourni odmor pred glasovanjem.
Z vašim strinjanjem, kolega Kebrič, bi končali razpravo o zakonu v celoti, potem bi pa odredil odmor pred odločanjem. Generalni sekretar vlade bo podal predlog - oziroma minister, kdo od vaju? - generalni sekretar.
Hvala lepa. Najprej [[...]]
Samo hipec! [[Zvočno opozarjanje za mir v dvorani.]]
Najprej, če dovolite [[...]]
Ne, nimate še besede. Prosim, da je mir v dvorani! Prosim!
Hvala lepa. Najprej ustno, če dovolite, popravljam amandma, ki ga je vlada vložila, in sicer natančno tako, kot je tudi predlagal sekretariat, tako da tu ni dileme. Kot drugo pa samo še mogoče odgovor gospodu Kelemini. Že zdaj je zakon jasno določal, kdo je odgovoren za energetiko. To je bilo znotraj ministrstva za gospodarstvo in ministrstvo za gospodarstvo je tudi vse naloge v zvezi s tem normalno opravljalo. Danes je med drugim vlada sprejela vrsto uredb, ki sproščajo energetske trge, tudi energetska soglasja so bila dana, pravilniki in tako naprej. Tako da tu nobenih, bi rekel, zastojev z vidika upravnih nalog ministrstva in vlade na področju energetike ni bilo. Ko bo ta zakon uveljavljen, pa seveda preide to področje v delovno področje ministrstva za okolje in prostor in od tistega trenutka naprej bo tudi ustrezno kadrovsko ekipirano, tako da ni bojazni, da ne bi to področje tudi v bodoče normalno funkcioniralo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Džuban ima besedo.
Jaz imam proceduralni predlog, če bi se kolegi iz DeSUS-a strinjali, da se točka prekine za eno uro. V tem času obravnavamo druge zadeve, da se oni posvetujejo in potem čez eno uro zaključujemo točko če bi to bilo možno. Hvala.
Samo, da pojasnim. Prvič. Ni sporno, če poslanska skupina zahteva uro odmora, to pravico tudi ima. Drugič. Mislim, da je interes državnega zbora, vključno s poslansko skupino DeSUS, da obravnavamo paket šolskih zakonov in da, ta vaš predlog ne bi danes vplival na to odločitev, ob 18.00 uri bomo namreč delo prekinili. Jaz predlagam, da zaključimo splošno razpravo o tem zakonu, ki je sedaj na dnevnem redu. Vlada v tem času vloži amandma tako, kot je potrebno, in preidemo na druge zakone, medtem pa bo dovolj časa za posvet med tistimi poslanskimi skupinami, ki to želijo, če se vi strinjate. V nasprotnem primeru, če vztrajate pri vašem predlogu, ne bom mogel ravnati drugače, kot odrediti eno uro odmora. Ali se strinjate s tem?
Mi se strinjamo, da se točka prekine in da obravnavamo jutri to točko oziroma ne jutri, kdaj pač bo, na naslednji seji ali pa, ne vem kdaj. Kajti mi imamo pravico za posvet, strinjamo pa se, da se razprava konča, zahtevamo pa amandma pisno na mizo, da lahko preberemo in da se bomo lahko posvetovali. Hvala.
Prekinil bom to točko dnevnega reda, če nihče več ne želi razpravljati, ker bom pred tem zaključil razpravo, pred tem bom dal besedo še kolegu Kelemini in drugim, ki želijo, potem bom točko prekinil. Prešli bomo na paket šolskih zakonov in predlagam, da danes odločimo tudi o tem. Kolega Kelemina! Prosim, imate besedo. Se kolega Kebrič lahko izključite iz mikrofona? Prosim!
Hvala lepa za besedo. No, se opravičujem, gospod generalni sekretar Mirko Bandelj, ste zelo hitro govorili, mogoče nisem točno razumel, ampak nisem zasledil, da bi mi povedali, ali smatrate, da je potrebno, da to področje pokriva tudi državni sekretar, ne samo podsekretar. To bi rad vedel, če bo za to sekretarsko mesto določeno ali ne. Poleg tega pa jaz vam rad verjamem, da vi dejansko ste tudi sedaj v tem trenutku in v tem obdobju imeli te stvari urejene in je to področje pripadalo ministrstvu za gospodarstvo in so bile zadeve tehnično kolikor toliko organizacijsko vzpostavljene, vendar se je le pokazalo, mislim, da to morate priznati, pa le veliko vprašanj in veliko dilem, na katere ni bilo odgovorjeno, od gospodarske zbornice do ostalih prizadetih. Mislim, da je bilo dovolj teh podatkov in argumentov predstavljenih, da vse ni funkcioniralo v najboljšem redu in z neko ustrezno kadrovsko zasedbo in neko načelno, pozornostjo vlade do tega področja, bi bilo na tem področju prav gotovo tudi lahko boljše, kot je bilo zdaj v obdobju teh petih mesecev, ko je to področje bilo pod resorjem ministrstva za gospodarstvo. Jaz bi prosil ta odgovor, če se da.
Preden dam besedo vladi, sprašujem, ali želi še kdo od poslank in poslancev razpravljati o zakonu v celoti in o vloženem amandmaju v tretjem branju. [[Ne.]] Potem dajem besedo generalnemu sekretarju vlade. Gospod generalni sekretar.
Hvala lepa. Vprašanje kadrovske zasedbe, državnih sekretarjev, ostalih funkcionarjev in delavcev, ki bodo izvajali in izvajajo naloge s področja energetike, seveda ni predmet tega zakona in ga ne more ta zakon urejati. Konec koncev to je tudi v prvi meri presoja ministra, odgovornega do področja, na kakšen način bo ekipiral izvajalce za področje energetike. Noben predpis ne veleva, da mora to področje biti pokrito na vrhu z državnim sekretarjem. Vendar sem prepričan, da bo minister Kopač, če bo ta zakon sprejet, zelo hitro predlagal tudi državnega sekretarja za to področje, vendar kot rečeno, to je dejansko najprej v pristojnosti njegove presoje, potem pa vlade. Hvala lepa.
Hvala. Zaključujem razpravo o zakonu v celoti in o vloženem amandmaju. Prekinjam to razpravo za eno uro. Nadaljevali jo bomo, ko končamo razpravo o treh vloženih zakonih oziroma med to razpravo, če bo amandma vlade pripravljen za odločanje. Prosim, kolega Anderlič ima proceduralno.
Jaz se bojim, da nas to pelje v rešitev, po kateri ne bomo prišli danes do glasovanja o tem zakonu. Gospod Kebrič in poslanska skupina DeSUS sta nesporno jasno povedala, da želita pred odločanjem eno uro odmora. To seveda ni isto. Jaz verjamem, da je in tudi sam sem za to, da je potrebno, da tiste tri šolske zakone opravimo, naredimo. Seveda sem prepričan tudi, da je potrebno ta zakon dokončati. Ta predlog, ki ste ga zdaj dali, pomeni, da bomo čez eno uro na predlog poslanske skupine DeSUS imeli pavzo eno uro. In pomeni, da v tem času ne bomo tega opravili.
To ni bil moj predlog.
Ja, ampak poslovniško se ne da drugače razlagati to, kot da oni to pravico imajo. Če jo bodo izkoristili in kot gospod Kebrič pravi, da bo to izkoristil, potem seveda je bolje dati sedaj pavzo, ne pa čez eno uro, še eno uro pavze.
Popravimo nesporazum. Jaz sem predlagal tak predlog zato, da bi na eni strani dal dovolj časa za posvet v poslanski skupini, medtem pa bi seveda nadaljevali šolsko zakonodajo. Če bi DeSUS, poslanska skupina DeSUS vztrajala, da želi imeti eno uro v vsakem primeru, potem bi jo dal zdaj. Želite to? To sem vas vprašal. Vztrajate pri tem? Eno uro odmora. Potem ni mogoče ravnati drugače, kot dati eno uro odmora. Ob 16.40 nadaljujemo sejo.
Prosim, če se vrnete iz pisarn v glavno sejno dvorano. Nadaljevali bomo z odločanjem o amandmaju k 1.a členu predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev. Vlado sprašujem, če je vložila nov amandma, novo besedilo? Minister? Prosim, da pri poslanskih kolegih preverite, ali niso pomotoma pustili kartice v glasovalni napravi. Vlada je torej v skladu z nasvetom našega sekretariata popravila oziroma pripravila nov amandma k 1.a členu. Na monitorju je zapisano, da nas je 47. To ne bo držalo. Prosim, če preverite pri kolegicah in kolegih glasovalne naprave. Še dobra ura dela nam je ostala do konca 4. seje. Glede časa začetka je državni zbor res zelo popravil svojo referenco, tako da smo lahko zadovoljni. Ugotavljam prisotnost v dvorani! [[46 prisotnih.]] Državni zbor Republike Slovenije je sklepčen in lahko odloča. Zaključili smo splošno razpravo v tretjem branju in razpravo o vloženem amandmaju k 1.a členu. Besedilo amandmaja se glasi: "1.a člen se črta." Poslanska skupina DeSUS je zahtevala enourni odbor in vodji poslanske skupine dajem možnost, da nam pove, kaj so se odločili.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Čas smo izkoristili za posvet tako v poslanski skupini, kot tudi širše, in smo našli rešitev v bližnji prihodnosti. Menimo, da bo zadeva, tako kot drugod po svetu tudi v perfektivi ugodno rešena. Hvala.
Hvala, kolega Kebrič. Predlagam, da o amandmaju tudi odločimo z glasovanjem. Amandma k 1.a členu, da se člen črta, dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 46 kolegic in kolegov. 32 jih je glasovalo za, 4 so temu nasprotovali. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ali je zakon usklajen? Sekretariat nima pripomb. Na podlagi tretjega odstavka [[...]]Glasujemo o zakonu v celoti. Zakon v celoti dajem na glasovanje. V dvorani je navzočih 50 kolegic in kolegov. Za zakon je glasovalo 36, 6 pa jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Še prej imamo predlog dodatnega sklepa, se opravičujem, k predlogu zakona. Kolega Janez Podobnik je v imenu poslanske skupine SLS+SKD Slovenske ljudske stranke vložil predlog dodatnega sklepa. Želi kdo iz te poslanske skupine besedo? [[Nihče.]] Imajo kolegice in kolegi ta predlog dodatnega sklepa pred seboj? Imajo. Lahko o njem odločamo? Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in predlog dodatnega sklepa dajem na glasovanje. Glasujemo. V dvorani je navzočih 53 kolegic in kolegov. 22 jih je glasovalo za, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Dodatni sklep, ki ga predlaga odbor, je naslednji. Državni zbor pooblašča Sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, da v končni redakciji odpravi pravnotehnične pomanjkljivosti zakonskega besedila. Želi kdo o tem razpravo? [[Nihče.]] Predlog dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za predlog je glasovalo 28, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Tudi za gospoda ministra velja, da uporaba mobitela v dvorani ni dovoljena. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. V skladu z dogovorom prehajam na 32. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O OSNOVNI ŠOLI. Prosim za mir v dvorani! Prehajamo na novo, na 32. točko, na prvo obravnavo predloga zakona o spremembah zakona o osnovni šoli. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil poslanski kolega Franc Pukšič. Vi boste nastopili kot predlagatelj? Samo hipec, boste dobili besedo kasneje. Predlagatelja zakona ni. Predlog zakona je obravnaval odbor za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport kot matično delovno telo. Predsednik, kolega Moge, imate besedo. Prosim za mir v dvorani!
Spoštovane poslanke in poslanci! Odbor je obravnaval zakon, ki je bil vložen leta 1997. V uvodni obrazložitvi je predlagatelj, poslanski kolega gospod Pukšič, predstavil bistvene cilje, ki jih ta zakon zasleduje. Ti pa so predvsem odprava nacionalnih preverjanj znanj ob zaključku triad, večja vloga in pomen vzgojiteljic v prvemu razredu osnovne šole, podaljšanje rokov za uvajanje devetletke, delen prenos pristojnosti od ministrstva na državni zbor in uvedba dodatnega pogoja ob vpisu. Sekretariat in vlada sta ob obravnavi odbor opozorila, da tak zakon bistveno posega v koncept osnovne šole, ki je bil uzakonjen z zakonom, ki je bil sprejet leta 1994. Vlada je ob tem tudi opozorila, da je v proceduro vložila zakon, ki te dileme rešuje na tak način, da je osnovni zakon rokovno ujet tudi v to, kaj bi se dalo izvesti, in pa tudi rešuje probleme, ki jih prvi zakon ni reševal. Po burni razpravi [[v poročilu imate navedeno, kaj je v tej razpravi bilo rečeno, skoraj 20 poslancev se je te razprave udeležilo]] odbor ni sprejel sklepa, da je zakon primerna podlaga za drugo obravnavo. Zato odbor predlaga državnemu zboru, da ta zakon zavrne. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, gospod predsednik. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki vlade? Gospod državni sekretar? Prosim, imate besedo in možnost nastopiti pred govorniškim odrom. Potem bodo dobili besedo predstavniki poslanskih skupin - eno prijavo imamo, bo še kdo? [[Da.]] - potem pa poslanke in poslanci. Imate besedo, gospod državni sekretar.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospe poslanke in gospodje poslanci! Vlada ugotavlja, da se predlogu pozna, da je bil pripravljen še pred pričetkom uvajanja devetletne osnovne šole. Eden od ciljev zakona je zato že neuresničljiv, druge je pa vsaj deloma že mogoče tudi osvetliti na podlagi izkušenj, pridobljenih v dosedanjem uvajanju programa. Poleg tega je vlada sama predlagala v sprejem državnemu zboru svoj zakon o spremembah zakona o osnovni šoli, s katerim med drugim uresničuje cilj v predlogu skupine poslancev, ki je sprejemljiv tudi za vlado. Dovolite pa, da mnenje vlade kratko povzamem ob navedbi ciljev skupine poslancev. Odprava nacionalnih preverjanj znanj je ob koncu obdobij in odprava obveznega zaključnega preverjanja je nesprejemljiva s konceptualnega stališča, saj predstavlja bistveni del prenove osnovnošolskega izobraževanja v konceptu reforme celotnega sistema vzgoje in izobraževanja v Republiki Sloveniji. Podatke o zaključnih preverjanjih in vmesnih preverjanjih nujno potrebujemo kot povratno informacijo učencem, staršem,pa ne navsezadnje tudi vladi, izvajalcem in državi o učinkovitosti vzgoje in izobraževanje v Republiki Sloveniji, česar sedaj nimamo na razpolago. Obvezna vključitev vzgojiteljic v vzgojno-izobraževalno delo v razredu, v prvem razredu osnovne šole, je tako rekoč že uresničena. V dosedanjih uvedenih programih devetletne osnovne šole, kolikor mi je znano, v vseh razredih, kjer nastopa poleg učiteljice še ena oseba, je to vzgojiteljica. Tudi sami pa smo to mislili trdneje določiti v zakonu in tudi v svojem predlogu to upoštevamo. Podaljšanje začetka uvajanja nove devetletne osnovne šole za eno leto, torej pričetek uvajanja s šolskim letom 2000/2001, je že rešil čas. Podaljšanje roka za uvajanje nove osnovne šole s treh na šest let obvezno za vse otroke s šolskim letom 2006/2007 pa je nesprejemljivo, ker že po predlogu vlade traja dvojnost sistema deset let, torej od pričetka uvajanja devetletne osnovne šole do tega, da iz sistema izgine osemletna osnovna šola, potrebujemo sedaj deset let, potem po predlogu bi pa dvojni sistem trajal celih 13 let, ali od uvedbe, od pričetka uresničevanja zakona 16 let, kar se nam tudi zdi nesprejemljivo. Uvedba dodatnega pogoja v vpisu, s katerim zagotavljamo, da ne bo ogrožen vpis v šole v tistem kraju, ki nove devetletne osnovne šole še ne bodo pričele izvajati, zagotavljamo z ukrepom izdaje dovoljenja šolam, ki v postopnem uvajanju devetletne osnovne šole vstopajo v ta proces, kjer ni mogoče zagotoviti staršem pravice, da otroka vpišejo v osemletno osnovno šolo. Če ga ne želijo vpisati v devetletno osnovno šolo, zagotavljamo z izdajanjem dovoljenj oziroma s tem, da dovoljenja ne izdamo šoli, kjer te pravice ni mogoče uresničiti. Prenos kompetence, ugotavljanje, izpolnjevanje pogojev za izdajo dovoljenja za izvajanje novegaprograma v državni zbor, se nam prav tako zdi nesprejemljiv, ker bi bili postopki preveč dolgotrajni. Najlepša hvala.
Hvala vam gospod državni sekretar. Besedo dajem sedaj poslanskim skupinam. Najprej se je prijavila poslanska skupina Socialdemokratske stranke, prosim, za njo poslanska skupina LDS-a, poslanska skupina združene liste socialnih demokratov. Prosim, najprej kolega Cukjati v imenu poslanske skupine socialdemokratske stranke.
Spoštovani. Zakon o osnovni šoli je z zunanjim preverjanjem znanja vnesel kar nekaj negativnih elementov v samo vzgojo. Ne bi našteval te stvari, ki jih pravzaprav zelo dobro poznate in jih je stroka poudarila kar nekajkrat, ne nazadnje tudi na okroglih mizah in pa na raznih primernih nivojih. Po tem zakonu naj bi ob koncu tretjega razreda nacionalni preizkus znanja obsegal dva predmeta, ob koncu šestega razreda tri predmete, ob zadnjem tretjinjskem obdobju pa pet predmetov. To, ne le, da postavlja na glavo naše izobraževanje v tem smislu, da pravzaprav se dela iz pedagoških strok norca in pravzaprav samo kopiči znanje in daje poudarek in edino vrednotenje otrokovega dela in otrokovih uspehov na vsebinskem, količinskem znanju in zanemarja vse druge izredno pomembne elemente in s tem pravzaprav uvaja neko diskriminacijo med otroci, ampak tudi iz nacionalnega pomena, ker pravzaprav omogoča samo določeni strukturi z močno memorijsko sposobnostjo, pa čeprav z majhno logično sposobnostjo obdelovanja podatkov in pa uporabnosti za življenje, le taki skupini daje možnost za šolske uspehe za naprej. To vsi dobro poznate. Krivico, ki se je zgodila s tem zakonom, želimo ublažiti oziroma odpraviti. V obrazložitvi je bilo mnogokrat tudi poudarjeno, napisano, ta stvar je še vedno aktualna, čeprav je že štiri leta odkar je bilo vloženo. Torej, odprava v osnovni šoli znanega preverjanja znanja. Drugo vprašanje vzgojiteljic. Jaz sem vesel, da je ugotovljeno, da pravzaprav vzgojiteljice, če so prej bile sposobne obvladovati in voditi malo šolo, ki je bila pohvaljena in ocenjena kot kvalitetna, so tudi sedaj sposobne sodelovati v prvem razredu devetletke. Če je temu tako, zakaj ne bi to tudi uzakonili, kot je predlagano. Je sicer napovedan predlog, vladni predlog sprememb zakona o osnovni šoli, ki na nek način povzema te zahteve, te predloge, vendar menim oziroma naša poslanska skupina meni, da je ta predlog še vendarle dobra osnova za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Kolega Germič bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije, za njim kolegica Potrata, stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov. Kolega Germič, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod državni sekretar. Želel bi povedati stališče poslanske skupine Liberalne demokracije, ki navedenega predloga zakona o spremembah zakona o osnovni šoli s predlaganimi rešitvami ne bo podprla. Poskušal bi dodatno utemeljiti razloge, zakaj ne. Prvič je že bilo tudi izpostavljeno, da je časovna dimenzija od takrat, ko je bil ta zakon o spremembah vložen, do danes, že prinesla nekaj rešitev na posamezna dopolnila zakona. Hkrati pa bi se želel posebej opredeliti do dveh ključnih sprememb v tem zakonu, kot je bilo tukaj že tudi rečeno, to je do odprave določb o nacionalnem preverjanju znanja ob koncu vseh treh ocenjevalnih obdobij in pa seveda premik začetka uvajanja in podaljšanja roka za njeno uvedbo. Če se osredotočim najprej na preverjanje znanja ob zaključku triad. Smo na stališču, da je takšno preverjanje prav gotovo potrebno. Seveda ga je pa potrebno razumeti s pozitivnega vidika in ga razumeti kot prepotrebno povratno informacijo, ki jo bodo dobili tako učitelji, šola, starši za preveritev uresničevanja zastavljenih ciljev in preveritev doseganja in primerjavo začrtanih standardov znanj. To je tisti temeljni argument, zaradi katerega smatramo da je potrebno preverjanje znanja ohraniti. Potrebno je povedati, da ta preverjanja ne vplivajo na oceno in na ta način tudi zmanjšujejo pritisk, o katerem je bilo toliko govora. Argument je tudi ta, da te primerjave dajejo primerjave med šolami. Seveda je željeno, da se ne ustvarjajo velike razlike med šolami, kar je bilo v preteklosti včasih tudi veliko vprašanje. Premik začetka, mislim, da je to brezpredmetno, saj je uvedba devetletke že stekla. Zakasnitev oziroma podaljšanja roka pa bi želel utemeljiti z naslednjimega. Rezultati spremljave, ki tečejo, kažejo, da je v šolah z devetletko bistveno večja stopnja motivacije, tako na strani učiteljev in učencev, kajti povečuje se delež timskega dela, načini in metode reševanja problemov, laboratorijskega dela in terenskega dela. Obstaja višja stopnja medpredmetnih povezav in težnja k ciljnemu načrtovanju in izvajanju problemskega pouka. To je treba tudi jasno povezati z dopolnili tega zakona, ki govorijo o dodatnih pogojih pri vpisu, kajti nemogoče je pristajati na večanje razlik in razkorak pri uvajanju, kar bi seveda pomenilo tudi administrativno prepovedovanje učencem in staršem, da bi se v nekem šolskem okolišu, kjer obstajajo šole, ki imajo uvedeno devetletko, in tiste, ki ne, da seveda svojih otrok ne bi mogli vpisati v program devetletke. O vlogi vzgojiteljic v prvem razredu in prenosa določenih kompetenc od ministrstva na državni zbor, je bilo tukaj že govorjeno. Na osnovi navedenih utemeljitev liberalna demokracija, torej poslanska skupina LDS ne bo podprla predlaganih sprememb. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Germič. Besedo ima kolegica Majda Potrata. Predstavila bo stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov. Sprašujem, ali želi še katera od poslanskih skupin predstaviti stališča. Imate besedo. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, cenjeni poslanci, cenjeni gospod državni sekretar! Predlagani zakon o spremembah zakona o osnovni šoli je bil vložen v času, ko še ni bilo na voljo rezultatov spremljave vpeljanih novosti v osnovnošolsko izobraževanje, povezanih z devetletko. Zato se predlagatelji zakona sklicujejo na javne polemike in razprave, najpogosteje povezane z letom šolanja in zaključnim preverjanjem znanja oziroma sploh z obveznim preverjanjem ob koncu vsakega triletja. Pri tem standardizirano zunanje preverjanje znanja vidijo kot vzrok za zoževanje ciljev osnovnošolskega izobraževanja na zgolj izobraževalne. Z njim pa se naj bi povečevala tudi stresnost za učenke in učence, pa tudi njihove starše. Vendar so cilji skupinskih zunanjih preverjanj znanja predvsem zagotavljanje osnovnih standardov znanja, veljavnih za vse osnovnošolce in osnovnošolke in potrebnih za nadaljevanje izobraževanja v različnih srednjih šolah. Z njimi se zagotavlja tudi enakost ob vstopu v srednjo šolo. Ob tem pa pomenijo tudi povratno informacijo staršem in učencem, kaj pomeni ocena v razredu pri posameznem predmetu, v primerjavi z oceno, doseženo pri zunanjem preizkusu znanja. Tako preverjanje tudi ne izrinja ali izključuje vseh drugih oblik, ki so učitelju na voljo med letom. Ne nazadnje so lahko v pomoč tudi učiteljici in učitelju pri presojanju lastne uspešnosti, ne izničujejo pa njegovega dela in njegovih ocen. Predlagana odprava določb o nacionalnih preverjanjih znanja ob koncu prvega in drugega triletja in odprava obveznega zaključnega preverjanja znanja pomenita spremembo koncepta osnovne šole, s katero poslanska skupina združene liste ne soglaša. Prav tako se zdi smotrneje, da država v proračunu zagotovi sredstva, potrebna za izpolnjevanje pogojev za uvedbo devetletke v vseh okoljih, kjer jo želijo vpeljati, kot pa da se podaljšuje čas za njeno uvedbo v vse osnovne šole. Ker je vlada pripravila tudi predlog za spremembe zakona o osnovni šoli, se bo poslanska skupina združene liste socialnih demokratov odločila podobno, kot se je odločilo matično delovno telo, in predlaganega zakona ne bo podprla. Hvala.
Hvala lepa. Želi še katera od poslanskih skupin predstaviti stališča? Ugotavljam, da ne. Nimam pismenih prijav poslancev, tako omejujem vse, ki se boste prijavili poslej, na petminutne razprave. Sprašujem, ali želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o predlaganem sklepu matičnega delovnega telesa, ki se glasi: "Predloga zakona o spremembah zakona o osnovni šoli, prva obravnava, se ne sprejme." Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. O tem predlogu glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za predlog sklepa jih je glasovalo 38, 8 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Zakonodajni postopek o predlogu zakona je tako končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 33. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O GIMNAZIJI. Predlog zakona je v obravnavo predložil poslanski kolega Franc Pukšič. Kolega Pukšiča kot predlagatelja ni. Sprašujem ali želi predsednik odbora za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport besedo? [[Želi.]] Predsednik odbora kolega Moge.
Predsednik hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci. Ta zakon je kratek. Ima 3 člene. V 1. členu pravi, da prva dva letnika programa strokovne gimnazije lahko izvaja tudi srednjetehnična in strokovna šola, če izpolnjuje kadrovske in materialni pogoje, predpisane s programom. Kar bi pomenilo, da bi v smislu usmerjenega izobraževanja omogočili še v prvem in v drugem letniku izobraževanje, v tretjem letniku bi pa potem bila tistadefirenciacija, kdor bi šel v univerzitetni študij in kdor bi šel v visoko strokovni študij. Ker se je pa med tem, ko je bil zakon vložen, dogodilo, da je bil sprejet tudi zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o visokem izobraževanju, da je ta zakon omogočal nadaljevanje na univerzitetnem študiju tudi s poklicno maturo. Zaradi tega in zaradi tega, kar je v poročilu odbora napisano, odbor predlaga kot v zakonu malo prej, da tudi ta zakon državni zbor zavrne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ima sekretariat kakšno pripombo? [[Nima.]] Želi besedo predstavnik vlade? Prosim, besedo dajem državnemu sekretarju gospodu Zormanu. Imate besedo. Vse ostale prosim za mir.
Hvala lepa, gospod predsednik. Pomembnih dopolnil nimam. Od obravnave predloga zakona v matičnem odboru smo dobili tudi potrditev iz prakse, da pot, ki jo omogoča sprememba zakona o visokem šolstvu, odpira dokaj široke možnosti prehoda tudi iz srednjih strokovnih šol na številne univerzitetne študije, kar še potrjuje utemeljenost sklepa matičnega odbora. Najlepša hvala.
Hvala lepa, gospod državni sekretar. Sprašujem, ali želijo predstaviti svoja stališča poslanske skupine? [[Da.]] Kolega Cukjati bo predstavil stališče poslanske skupine socialdemokratske stranke, kolega Germič v imenu poslanske skupine LDS takoj za njim. Imate besedo, kolega Cukjati.
Glede osnovne ugotovitve, verjetno ni dilem, da je bila rešitev, ki jo je zakon o gimnazijah prenesel, in sicer da iz določenih srednješolskih organizacij ni bilo več možno priti na fakulteto oziroma so bila vrata tem mladim zaprta. To je nesporno dejstvo. To vsi sedaj nekako ugotavljamo, da je bila velika napaka. Ne samo, da je bilo mladim onemogočeno, kasneje se odločati za pravo življenjsko pot, saj marsikoga šele pozno sreča pamet na tak ali drugačen način, ampak tudi, ker so tehnične smeri fakultet pravzaprav glede priliva brucov tako rekoč obubožale. Vendar moram reči, da visokošolski zakon ni odprl vrata tako, kot bi pričakovali. Tudi na podlagi tega zakona je vendarle pričakovati, realno, vsak dijak, ki konča neustrezno srednjo šolo, še tako uspešno, pravzaprav izgubi eno leto. To pa je mnogokrat nesmiselno. Z majhno spremembo pa bi se dalo tem mladim ljudem, ki so na takali drugačen način prišli iz osnovne šole v neustrezno srednjo šolo, bi jim vendarle omogočili nemoten prestop sredi, to se pravi po 2. letniku srednje šole, kar bi vsekakor dalo nazaj vsaj nekaj te svobode v odločanju, ki je tako pomembna za mladega človeka.
Hvala lepa, kolega Cukjati. Kolega Germič bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije, nato nobena druga skupina ni izrazila želje za razpravo. Imate besedo, kolega Germič!
Gospod predsednik! Spoštovane kolegice in kolegi! Predlagatelj, ki je pripravil predlog o spremembah zakona o gimnazijah, je popolnoma pravilno ugotovil problem, ki je nastal pri sprejemu zakonodaje v letu 1996, kjer je bila z uvedbo mature v splošnem izobraževanju in z uvedbo poklicne mature v strokovnem in srednjem tehničnem izobraževanju prehodnost na fakultete dijakom iz srednjih tehničnih šol nekako preprečena. Tudi razumemo intenco tega, da je sistem izobraževanja v osnovi potrebno zagotoviti tako, da bo omogočal odprtost, fleksibilnost, prehodnost. Seveda pa bi želeli opozoriti v poslanski skupini na dileme, ki so seveda vodile na sprejem zakonodaje v letu 1996. To je seveda velikokrat izražena dilema o tem, ali izobraževalni sistem zgraditi tako, da bomo hkrati izobraževali za poklic in hkrati za izobraževanje z nadaljevanjem na fakultetah v okviru univerzitetnih programov. Izkušnje so pokazale, da je takšen pristop ustvarjal velik ovsip, včasih tudi do 25%. Na osnovi tega so seveda univerze uvajale sprejemne izpite na univerzi z argumentom, da se pač v srednjih šolah uresničuje prenizek standard znanj. Na osnovi tega je strokovna odločitev jasno pokazala, da seveda takšen način izobraževanja ni sprejemljiv in je s sprejemom zakonodaje v letu 1996 razmejila strokovno in tehnično izobraževanje z uvedbo poklicne mature - kot zaključek izobraževanja, in seveda splošno izobraževanje z maturo. Že sama vlada je sprejela zakon o spremembi zakona o visokem šolstvu, ki je opozoril na to togost pri prehodu, in je seveda z uvedbo pete izpitne enote omogočil vertikalno prehodnost iz srednjih tehničnih in strokovnih šol na fakultete, torej na univerzitetni program. To pomeni, da je z uvedbe te pete enote seveda ta vertikalnost omogočena. Predlagana rešitev, ki jo je seveda predlagala navedena sprememba, pa kaže slabost, torej slabost v tem smislu, da je sprememba, ki govori o kriterijih za prehodnost iz srednjih tehničnih in strokovnih šol v 3. letnik strokovne gimnazija vezana na uspešnost dijaka, torej s prav dobrim ali odličnim uspehom v 20% na primerljivost programa. Tukaj moramo opozoriti, da takšna odločitev, če bi bila seveda sprejeta, bi bila zelo diskriminatorna do tistih dijakov, za katere strokovne gimnazije ne obstajajo. To pomeni, da bi seveda v tem primeru bila ta populacija izločena iz te možnosti, kajti v tem primeru ne bi mogla izpolniti pogoja primerljivosti v najmanj 20%. Zato v poslanski skupini liberalne demokracije ne bomo podprli predloga zakona o spremembah zakona o gimnazijah, kajti smatramo, da je rešitev, ki je bila sprejeta v spremembi zakona o visokem šolstvu, ki omogoča prehodnost na univerzitetni študij, ustrezna in omogoča tistim dijakom, ki bodo uspešni, opravljanje pete izpitne enote. Na ta način ne bomo obremenjevali celotne generacije, ki bo vključena v srednje strokovno izobraževanje, z dodatnimi znanji. Liberalna demokracija navedenih sprememb zakona ne bo podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Sašo Peče. Izvolite.
Hvala, gospa predsedujoča. Po mnenju Slovenske nacionalne stranke je pogoj za uspešno družbo uspešna družina. Uspešna družina pa lahko le nekako uspeva ob prijazni družbi, prijazni družbi tako do mladoletnih oseb, kot do oseb, recimo, starejših starostnih skupin. Iz tega sledi, da pustimo, pustimo vsaj določeno obdobje življenja, ko si lahko ljudje iz leta v leto premislijo. Po našem prepričanju je zelo negativno zabetonirati določeno mladostnikovo odločitev v njegovi rani mladosti zaradi teh ali drugačnih razlogov. Pustimo mu možnost, da se po določenem letniku še spremeni. So varnostni pogoji, kot je uspeh v šoli. Zato v Slovenski nacionalni stranki predlog zakona podpiramo in se nam zdi smiseln. Smiseln in prijazen do družbe, k čemur mislim, da bi morale temeljiti vse poslanske skupine, zastopane v tem državnem zboru. Hvala.
Hvala lepa. Gospa mag. Majda Potrata, v imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Pri tem predlogu sprememb zakona se je zgodilo podobno kot pri prejšnjem, da se je od vložitve do zdaj v zakonodaji marsikaj spremenilo. Omogočene so tudi nekatere druge poti za vertikalno prehodnost. Zato bo poslanska skupina združene liste ravnala podobno kot ob prejšnjem glasovanju. Podprla bo odločitev matičnega delovnega telesa. Menimo pa tudi, da s samimi spremembami in posegi v zakonodajo ne moremo pogosto vplivati na poklicne odločitve in vpis mladih ljudi v srednjo šolo. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi v imenu poslanskih skupin nihče več razpravljati, dajem besedo poslankam in poslancem. Ker se pismeno ni nihče prijavil, je razprava morebitnih razpravljajočih omejena na pet minut. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na razpravo o predlaganem sklepu matičnega delovnega telesa, ki se glasi: "Predloga zakona o spremembah zakona o gimnazijah, prva obravnava, se ne sprejme." Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o predlaganem sklepu. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 8. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Zakonodajni postopek o predlogu zakona je tako končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 34. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH IN SPREMEMBAH ZAKONA O ORGANIZACIJI IN FINANCIRANJU VZGOJE IN IZOBRAŽEVANJA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil poslanec Franc Pukšič, ki je trenutno odsoten. Predlog zakona je obravnaval odbor za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Gospod Rudolf Moge, izvolite.
Tudi tokrat bom zelo kratek, ker ste poročilo dobili. Odbor je brez razprave zavrnil skrajšani postopek in tudi v zelo kratki razpravi predlagal državnemu zboru, da predloga zakona o dopolnitvah in spremembah zakona o financiranju in organizaciji vzgoje in izobraževanja ne sprejme. V tem času predlog, da bi ravnatelja imenoval ustanovitelj javnega zavoda s področja šolstva, kar pomeni, da bi ravnatelja osnovne šole imenovala lokalna skupnost, zaenkrat ni bil sprejemljiv, saj je še vedno potrebna nadzorna funkcija ministra nad korektnostjo postopkov in imenovanja ravnateljev. Je pa obstoječi zakon tako defekten - zakon, ki velja sedaj - da onemogoča imenovanje ravnateljev, če imajo le-ti višjo ali pa srednjo izobrazbo. Vlada je predložila nov zakon, ki to in tudi druge dileme rešuje na drug način. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik vlade? Izvolite!
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Iz mnenja vlade poudarjam samo nadzorstveno funkcijo, o kateri je že odločal odbor. V praksi se je tudi potrdilo, da je ta še vedno potrebna. Dogaja se namreč, da tudi sveti šol ob mnenju lokalne skupnosti sprejemajo nezakonite sklepe in nezakonito imenujejo ravnatelje, kar se ugotovi šele ob izdaji mnenja oziroma soglasja ministra. Zato menimo, da je potrebna še nadalje ureditev, po kateri dokončno o imenovanju ravnatelja odloča minister. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Gospod Cukjati, izvolite! Gospod Cukjati v imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije, izvolite.
Spoštovani! Biti ustanovitelj nekega zavoda je resna zadeva. Samo na področju šolstva imamo to dilemo, to pravzaprav nelogičnost, da je odgovorni ustanovitelj občina, nima pa nobene besede pri imenovanju ravnatelja, direktorja in podobno. Na vseh drugih področjih, recimo, področje zdravstva, kjer je ravno tako občina odgovorna za organizacijo osnovnega zdravstva, daje v skladu z zakonom o zavodih občina soglasje in stvari tečejo normalno. Le tu je nasprotje, ki je skregano z logiko zdrave pameti. Če je zavod takšne vrste, da je ustanovitelj država, potem zagotovo - tako je tudi pri bolnišnicah, tako je pri vseh zavodih - daje soglasje k imenovanju ravnatelja, direktorja in podobno država, ministrstvo. V tem primeru, v primeru, kjer je ustanovitelj občina, pa predlagamo, da se to normalizira in ne tako, kot je gospod Moge rekel, da občina imenuje oziroma lokalna skupnost, ampak lokalna skupnost po tem predlogu naj bi dala samo soglasje. Menimo, da je to normalizacija odnosov in da je ta stvar urejena tako, kot sodi pravzaprav v normalne dolžnosti in odgovornosti lokalne skupnosti.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Zmago Jelinčič. Izvolite!
Hvala lepa za besedo. Morda bom rahlo izven okvirov tega zakona. Vendar pa mislim, da je treba povedati ravno tisto, kar se dogaja danes v slovenski družbi. Danes je Drnovškova LDS prisilila vse ostale stranke, da soglašajo z vatikanskim sporazumom.
Gospod Jelinčič, se opravičujem [[...]]
Zakaj govorim o izobraževanju in šolanju? Zaradi tega, gospa podpredsednica, ker v tem sporazumu bo morala slovenska država financirati neomejeno število cerkvenih šol, vzgojnih ustanov, univerz [[...]]
Gospod Jelinčič, prvi opomin. To ni na dnevnem redu. Prosim, da se držite dnevnega reda. V imenu poslanske skupine ste se priglasili k besedi, da boste predstavili stališče v zvezi z zakonom o dopolnitvah in spremembah zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja predlagatelja Franca Pukšiča. Prvi opomin, gospod Zmago Jelinčič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Jaz vas razumem, da vam gospod Drnovšek ne dovoli oziroma da zahteva od vas, da preprečite tisto, kar bi kdo želel povedati. Vendar govorim o financiranju šolstva, ki ga v 80% financira država. Sčasoma se bo zgodilo to, da bomo imeli v Sloveniji samo cerkvene šole in cerkvene ustanove, vrtce in podobno. Država bo to financirala z 80% in sčasoma laičnih šol ne bo več in v tem primeru tudi amandmaji oziroma spremembe zakona o določenih zakonih, kar se te teme tiče, ne bodo niti potrebni, niti primerni. Sodim, da je v nekaterih segmentih predlagani zakon smiseln. Zagotovo pa ne v vseh. V principu Slovenska nacionalna stranka sodi, da je treba ta zakon podpreti in ga tudi bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine LDS gospod Ljubo Germič in potem gospa mag. Majda Potrata v imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov. Gospod Germič, izvolite.
Hvala lepa za besedo. V poslanski skupini Liberalne demokracije ne bomo podprli predlaganih rešitev. Argumente bi navedel samo tri. Prvič, država je tista, ki v okviru osnovnih šol ali za tista področja, kjer je ustanoviteljica lokalna skupnost, prevzema več kot ali okoli 80% vseh finančnih in materialnih obveznosti. Drugo, kar je, sprejema zakonske in podzakonske akte, ki so obvezujoči in seveda ima nalogo spremljati in analizirati delo v teh vzgojno-izobraževalnih zavodih. Na osnovi tega smatramo, da je ureditev, ki je v veljavnosti sedaj, korektna in predloga ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Potrata, izvolite.
Hvala za besedo. Poslanska beseda Združene liste ne bo podprla predlaganega zakona. Gre preprosto za to, da mora pri imenovanju vodstvenega delavca, ki mu ne pritiče samo organizacijsko vodenje javnega zavoda, ampak je tudi pedagoški, se pravi strokovni vodja nekega zavoda, neke javne institucije, da mora pri takem imenovanju imeti prednost stroka. Zato je vloga ministra pri imenovanju nujno potrebna. Razmisliti je pa potrebno tudi o vseh tistih rešitvah, ki bi vpliv stroke na imenovanje ravnatelja povečala, ne pa povečevala vlogo politične skupnosti, kar v tem primeru občinski svet zagotovo je. Hvala.
Hvala lepa. Želi še katera poslanska skupina besedo? [[Ne.]] Besedo dajem kolegicam in kolegom. Nihče ne želi razpravljati. Pardon, kolega Peče. Imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. V Slovenski nacionalni stranki, kot je povedal vodja poslanske skupine, bomo predlog zakona podprli. Zdi se nam smiselno, da če že Slovenija ustanavlja lokalne skupnosti, da če že Slovenija daje določena pooblastila in naloge tem lokalnim skupnostim, potem mora za tem tudi držati. Najhujše, kar se nam lahko zgodi, je to, s čimer se igramo danes. Da dajemo lokalnim skupnostim navidezno moč odločanja. Navidezno moč odločanja, ki se ne pozna nikjer drugje kot le na komunalnih javnih službah. S predlogom zakona, s katerim želi predlagatelj, citiram, "zagotoviti vlogo lokalni skupnosti pri imenovanju in razrešitvi ravnatelja vrtca ali šole ter pri imenovanju in razrešitvi direktorja javno vzgojno izobraževalnega zavoda, katerih ustanoviteljica je lokalna skupnost". Prepričani smo, da če že imajo pravice ustanoviteljstva, kar je prav in potrebno, da se tudi moč imenovanja dodeli tistim občinam, v katerih se opravlja ta tako imenovana storitev. Hvala.
Hvala lepa. Prosim, imate besedo.
Hvala za besedo. Začel bi z eno majhno repliko gospe Potratovi. Zdaj izpade, da pedagoško delo ocenjuje lahko samo minister za šolstvo in nihče drug na lokalni ravni. To je zame, nablažje rečeno, še en element centralizma, ki ga imamo že zadosti. Iz izkušenj lahko povem, da smo imeli primer v Ajdovščini, da je občinski svet lahko dal za ravnatelja samo neko mnenje, kar se mi zdi zelo podcenjevalno, pa smo vsi Ajdovci bolj poznali ravnatelja kakor tisti, ki živijo drugje. Tudi kolegi iz šole so poznali svojega ravnatelja in so to tudi pedagogi, pa so se tudi posvetovali z njim, pa so vsi rekli, ja, pa kaj hočemo, če je tak zakon. Jaz bom absolutno podprl to, tako se pridružujem gospodu Cukjatiju, ki je v glavnem že vse povedal. Tako sem jaz lahko zdaj malo krajši. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Mamić. Kolegica, želite besedo? Prosim. Replika, kolegica Potrata.
Spoštovani kolega poslanec, res je bilo moje nastopanje v imenu poslanske skupine zelo kratko, tako da ste morebiti spregledali, da sem govorila v imenu poslanske skupine. Tak nastop pa praviloma ne dovoljuje repliciranja, pa vendarle. Če ste mi prisluhnili, ste slišali, da sem rekla tudi to, da je treba iskati tiste poti, ki bodo vpeljevale strokovne kriterije za imenovanje, ne političnih. Teh pa nisem pripisala izključno samo ministru, ker se ve, kdo vse spremlja dogajanje v šolah, ne samo minister, ampak so to tudi posebne institucije, ki se ukvarjajo s spremljavo in raziskavami na področju šolstva. Verjetno je treba računati z mnenjem takih institucij poleg mnenja kolektiva, v katerem nek ravnatelj deluje, in poleg mnenja, ne pa soglasja lokalne skupnosti. Hvala.
Preden bom dal besedo naprej, bom zopet prosil za mir. Najprej kolega Sok, potem pa kolega Moge.
Hvala lepa. Torej, sedaj pa menda lahko repliciramo gospe Potratovi, ko se je v drugo prijavila k besedi. Rad bi povedal, da smo takšen sistem, ko so občinske skupščine imele besedo pri imenovanju ravnateljev, že imeli. Ne vem točno, katerega leta se je to spremenilo, mislim, da leta 1993. Vsekakor ne takrat, ko je Demos zmagal na volitvah. Takrat so občinske skupščine postavljale oziroma dajale soglasja k imenovanju ravnateljev osnovnih šol in prišlo je do tega, da so v nekaterih občinah ravnatelje, s katerimi ljudje niso bili zadovoljni, tudi zamenjali. Ko se je to zgodilo, pa je potem res prišlo do politične odločitve, da lokalne skupnosti nimajo več te pravice, temveč da lahko to imenovanje izvrši le minister, medtem ko so občinskim skupščinam - zdaj se jim reče občinski ali pa mestni sveti - pustili pravico, da dajejo svoje mnenje, seveda kot neobvezujoče mnenje. Repliciral bi pa gospe Potrati v glavnem v tem, ker je govorila, da so občinski sveti ali pa mestni sveti politični organi, minister pa je stroka. Rad bi povedal, da je tudi minister še kako političen organ in da se tudi minister v glavnem verjetno odloča po političnih kriterijih. Zato ne vem, ne poznam skoraj v bližini naše šole, kjer bi po letu 1996 prišlo do kakšne spremembe na ravnateljskem mestu. Če pa je že kje kakšen šolski kolektiv izglasoval nezaupnico, pa občinski svet, recimo, ni dal pozitivnega mnenja, potem pa je prišlo do pravega, bi rekel, haloja in zadeve so morale iti po starem načinu naprej. Vsaj za našo občino lahko povem, da je večina ravnateljev še iz bivšega sistema, večina jih je bila tudi precej aktivnih članov komunistične partije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima kolega Moge, za njim kolega Cukjati in kolega Lavrinc. Prosim, kolega Moge, imate besedo.
Bom popolnoma kratek. Prvič, kdor debatira tako, kot so moji kolegi, daje v nič lokalne skupnosti. Bil sem dolgoletni ravnatelj in sem na svoji koži te reči izkusil. Bil sem tudi prejšnji teden na sestanku vseh ravnateljev osnovnih šol v Sloveniji, na katere se ta zakon nanaša, in sem tudi povedal, kaj je odbor sklenil, in so mi ploskali. Ravnatelji osnovnih šol nikakor ne želijo, da bi bili prepuščeni na milost in nemilost svetnikom lokalnih skupnosti glede soglasja. Poglejte, recimo direktor nacionalnega veterinarskega instituta ne bo šel skozi tako torturo, kot mora iti ravnatelj. Če hoče biti on imenovan za ravnatelja, prvič, mora dobiti pozitivno mnenje celotnega učiteljskega zbora, mora dobiti mnenje, pa tudi verjetno pozitivno, lokalne skupnosti l jaz ne poznam ministra, ki bi nasprotoval temu mnenju lokalne skupnosti - potem mora dobiti soglasje ministra in potem mora biti še na koncu izvoljen na svetu šole. Jaz nobenega, tudi direktorja Radio-televizije Ljubljana ne poznam, ki bi šel skozi tako proceduro, skozi štiri mline. Jaz, spoštovane kolegice in kolegi, spoštujem lokalne skupnosti in mislim, da tudi vsi ministri, in da so ministri pri svojih odločitvah spoštovali - kolikor poznam, sedaj v praksi - mnenje učiteljskega zbora in tudi mnenje lokalne skupnosti. Zaradi tega se mi zdi v današnjem času neumestno zakon spreminjati samo v tem segmentu, ne pa hkrati s tem zakonom reševati to, kar rešuje zakon, ki je uvrščen za tem, to je statusa ravnateljev v javnih zavodih - to se pravi od osnovne šole pa tja gor do višjih in visokih šol. Zato vas jaz lepo prosim, da se ne bi tukaj nekje poskušali prepričevati, da je minister več vreden ali je lokalna skupnost več vredna. Jaz spoštujem lokalne skupnosti, ustanovljene so del našega sistema in imajo v tem sistemu pri imenovanju, torej dajejo svoje mnenje. Če pa kdo misli, da mnenje lokalne skupnosti nič ne pomeni pri takem imenovanju, potem pač ima svoje mnenje bodisi o lokalni skupnosti ali pa o ministru, ki mu je ta državni zbor, recimo, ali pa naslednji državni zbori, ki so mu dali soglasje oziroma ki so ga izvolili na to mesto. Zato se mi zdi ta debata v tem smislu, ali minister ali lokalna skupnost, v danem trenutku nepomembna.
Hvala lepa, kolega Moge. Kolega Cukjati, imate besedo. Za vami kolega Lavrinc.
Spoštovani! Jaz bi samo dodal neke elemente, ki morda, seveda, ne bodo vplivali na glasovanje, pa vendarle je dobro o njih razmisliti. Najprej. Sklicujete se nekateri na stroko, na strokovno odločitev. Veste, ravnatelj ni samo pedagog, ni samo strokovnjak, ampak je tudi tisti, ki mora skrbeti, da streha ne pušča, da profesorji med sabo niso sprti, da je vzdušje na šoli primerno in podobno. To ni tista stroka v ožjem pomenu. Stroka, kolikor je, jo zakon zelo dobro definira in postavlja, kot je rečeno, kar dobre in velike zahteve glede izpolnjevanja strokovnih pogojev. Za ta drugi element je pa, oprostite, smešno, da nek ravnatelj, ki je morda dober strokovnjak in slab gospodar, resnično slab gospodar v tem, da občini dela vedno nove in nove stroške, da je vzdušje neustrezno in podobno. Za vse to je pa odgovorna občina. Občina, žal tako je, tako ste zapisali v zakon in tako je v celotnemsistemu lokalne samouprave. In ta občina nima besede. In vam povem, da nima nobene besede. Morda so primeri oziroma večina je primerov, kjer je bilo mnenje občine nekako isto kot mnenje učiteljskega zbora in so stvari tekle in je bilo brez zapletov. Kjer so zapleti, kjer so problemi, je pa prišlo vedno do nasprotovanj, do navzkrižja med mnenji lokalne skupnosti in pa mnenjem ministrstva. Tako ta stvar ni tako enostavna in še vedno menim, da je vendarle tisti, ki je odgovoren za osnovno šolo, v organizacijskem smislu, ne govorim o strokovnem smislu, podobno je tudi v zdravstvu, tisti naj postavlja tudi odgovornega šefa pogona, da bo stvar tekla. Ne bom rekel, postavlja, ampak vsaj naj ima možnost soglasja. Tudi v primeru zdravstvenih domov se ve, da se strokovni kriteriji so nekaj povsem drugega. Za te občina ne odgovarja. Strokovni nivo se ureja na državni ravni. Vendarle, da pa nek zavod v občini funkcionira tako, kot je treba, se mi pa zdi, da bi vendarle morala imeti občina v tem primeru več besede. Hvala
Hvala lepa, kolega Cukjati. Kolega Lavrinc ima besedo, za njim kolega Moge in kolegica Potrata.
Hvala lepa, gospod predsednik. Se odpovedujem.
Hvala lepa. Kolega Moge.
Se zadnjič oglašam. Bom zopet besedo požrl, kot sem prej rekel, ampak repliko sem le dolžan kolegu. Gospod Cukjati, poglejte. Osnovna šola je javni zavod. Javni zavod financira po zakonu o javnih zavodih in tisti, ki sprejema finančne plane, ki ocenjuje,kako je šola delovala in ki sprejema tudi oziroma ocenjuje analizo delovanja šole, je svet šole. V svetu šole ima lokalna skupnost tri člane, medtem ko pa minister nima nobenega člana. Ti člani, ki so v svetu šole, so tisti, ki imenujejo tega ravnatelja. Če občinski svet, ki izvoli te člane v ta svet, nima nobenega vpliva na ljudi, ki zastopajo njihove interese v šoli, je potem to dovolj žalostno. Zdi se mi, da je sistem, kot je zdaj zastavljen in če se resno izvaja, ima dovolj varovalk, da slabi ravnatelji na ta mesta niso imenovani.
Hvala lepa. Kolegica Potrata.
Moj ugovor dr. Cukjatiju gre v isti smeri, kot je šel ugovor gospoda Mogeta. Gre za to, da ima ustanoviteljica možnost vplivati na vse, kar se dogaja v šoli, vključno z materialnimi in finančnimi posledicami za ustanoviteljico prek svojih predstavnikov v svetu šole. Vsaka občinska skupnost imenuje svoje predstavnike. Seveda pa je od teh predstavnikov odvisno, kako zastopajo stališče lokalne skupnosti v svetu šole. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Petan.
Hvala za besedo. Mislim, da smo prišli precej na ideološko področje in je teren kar spolzek. Mislim pa, da obe dilemi, ki sta se pojavili, ali je minister bolj stroka ali lokalna skupnost, ali pa politični kriteriji ali pa strokovni kriteriji. Mislim, da niti eno, niti drugo ni pravo. Verjetno nihče niti ni tako mislil, ampak je verjetno zašlo malo emotivno. Verjetno smo vsi pozabili na tisti odločilni kriterij ali na tistega, ki ima izključno pravico, da odloča o imenovanju ravnatelja ali direktorja ali predsednika nečesa, je to lastnik. Res, da je tu malce drugačna zadeva pri šolah, temu bi lahko rekli tudi ustanovitelj. Edino pri mnenju ene od poslanskih skupin sem slišal, da je bil omenjen materialni kriterij. To se pravi, tisti, ki daje največ denarja, tisti ima izključno ali pa največjo pravico. To je moje osebno mnenje. Vse drugo pa se lahko pogovarjamo. Če so občine, to se pravi lokalne skupnosti, to ni politična skupnost, to je lokalna skupnost, to je del samouprave, lokalne samouprave, državne, imamo državno upravo, pa lokalno samoupravo. Zato ne direktno mešati s političnim delom neke sfere. Dejstvo je, da če smo občinam dali status ustanovitelja, pri tem pa tega statusa ne more uresničevati drugače kot to, da zagotavlja finančna sredstva za tisti del, za katerega je obvezen, za plače vemo, da ne, ampak za ostali del, potem je to relativno neodgovorno ali pa krivično do te lokalne skupnosti, kajti ima velikeobveznosti, pa malo pravic. To so dejstva. Tega se moramo zavedati. Jaz zdaj ne bom zahajal v to, jaz bom sicer podprl ta predlog, normalno, ker izhaja tudi iz poslanskega kolega iz naše poslanske skupine. Vendar se ne bom o tem preveč opredeljeval. Bi vas pa želel na nekaj spomniti. Mislim, da je bil pravi pristop, ko so govorili o svetu zavoda. Spoštovani, verjetno vsi veste, kako je sestavljen svet zavoda, tripartitno. Ena tretjina delavcev iz zavoda, ena tretjina starši in pa ena tretjina ustanovitelj To pa je občina. Pri enotretjinskem deležu pa prosim lepo, kako lahko nekaj izglasuješ, to verjetno tule vemo v opoziciji, še posebej, če imaš samo tretjinski delež. Se pravi, še moraš kaj zraven dobiti. To se pravi, ne moreš imenovati niti direktorja. To so dejstva. Poleg tega pa naj mi bo dovoljeno samo dva stavka, da ponazorim absurd tega, tu še sicer ni največji absurd, ampak največji absurd je pri javnih zavodih, kjer je [[recimo]] ustanovitelj občina in daje izključna sredstva, ima pa samo tretjinski delež pri odločanju. To se pravi ne more odločati o ničemer, ampak odločajo drugi, ki ne dajo mogoče niti tolarja. Jaz vem, kje je zgodovina tega, vendar se bomo morali tudi o tem najprej pri javnih zavodih pogovoriti, pa ne mislim tu šole, tu so tudi drugi javni zavodi, katerih ustanovitelj je občina, pa imajo samo tripartitni delež, pa izključno zahtevo do financiranja. Pri šolah je pa tako, tu se pa res da še kaj pokomentirati. Ne bi sicer komentiral sestave sveta zavoda, mislim, da je do neke meje korektno, vendar pa mislim, da ustanovitelj ima pa očitno premalo pravic. Sedaj, ali je izključna pravica, da imenuje direktorja ali ravnatelja, tista dokončna in najbolj pomembna, o tem se tudi da razpravljati. Poznam razmere, ko je to bilo izključno in je pripeljalo tudi do absurda, ampak marsikdaj so bili tudi nagibi takšni, izključno politični, da je prišlo do tega, da smo lahko potem zakon spremenili v taki smeri, kot smo ga spremenili. Tako da je bilo marsikje tudi kaj zapeljano in je seveda prevladala malce prevelika vnema ob imenovanju ali pa ob neimenovanju, ali ob "žaganju" ali kaj podobnega. Tako da stvar ni čisto tako enostavna, da naj stroka odloča. Marsikje nas je stroka pripeljala v tako situacijo, da je potem morala politika reševati. Takšnih situacij imamo ogromno in ne nazadnje stroka pa politika tudi nista tako enostavni kategoriji, ali to ali to. Navsezadnje naj vas spomnim, da tudi naš parlament, ki je sestavljen izključno po politični plati, kar ni nič narobe in je normalno, da je tako [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] - bom takoj zaključil - imenujemo ogromno - kar poglejte, koliko imamo imenovanj v takšne ali drugačne zavode, sklade, agencije in podobno. To se pravi, kje je pa tu stroka? Nimam nobenih pripomb, če mi o tem odločamo, in je prav. Ne nazadnje tu imenujemo tudi sodnike. Pa mislite, da bi bilo bolj pravilno, če bi sodnike imenovali sodniki sami? Verjetno ne. Verjetno je ta pristop pravilen. Ni tako enostavna ločitev med stroko in politiko. Tako da bi tu morali to obravnavati tudi malo z zavoro. Hvala lepa. Se opravičujem, če sem bil malce daljši.
Hvala lepa. Ni več prijavljenih za razpravo, zato razpravo zaključujem. Prehajamo na razpravo in glasovanje o sklepu matičnega delovnega telesa. Ta glasi: "Predloga zakona o dopolnitvah in spremembah zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja se ne sprejme." Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Ker ne želi nihče razpravljati, prehajamo na odločanje o predlaganem sklepu. Glasujemo. Navzočih je 62 kolegic in kolegov. Za je glasovalo 42, 11 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je zakonodajni postopek o predlogu zakona tako končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Preden bomo tudi sicer zaključili današnje delo in 4. sejo državnega zbora, predlagam državnemu zboru, da ponovno odpremo 40. TOČKO, to so VOLITVE IN IMENOVANJA. To pa zato, ker je danes komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve imela sejo, kjer je predlagala državnemu zboru v obravnavo sklep - spremembo odloka o izvolitvi predsednika, podpredsednika in članov komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Ali kdo ugovarja, da v finalu te seje to opravimo? [[Nihče.]] Želi poročevalec, predsednik komisije, besedo? [[Ne želi.]] Predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. [[Ne želijo besede.]] Ker nihče ne želi besede, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu odloka o spremembah odloka o izvolitvi predsednika, podpredsednika in članov komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Glasujemo. V dvorani je navzočih 62 kolegic in kolegov, za tak sklep je glasovalo 48 izmed njih, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Tako je ta predlog sprejet in s tem tudi ta točka dnevnega reda. Predlagam, da na podlagi drugega odstavka 73. člena poslovnika državnega zbora točke, ki so ostale na dnevnem redu te 4. seje, preložimo na 5. sejo, ki se bo pričela v torek 17.4. letošnje leto, to pa so 3., 14., 25., 26., 27., 29., 30., 35., 36. in 37. Želi kdo besedo od predstavnikov poslanskih skupin? [[Nihče.]] Predlagam, da o predlaganem sklepu tudi odločimo. Navzočih je 61 kolegic in kolegov, za je glasovalo 43 kolegic in kolegov, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] V skladu z odločitvijo oziroma posvetom na kolegiju jutri državni zbor ne bo zasedal, ker zasedata dve pristojni delovni telesi - to sta odbor za finance in odbor za zunanjo politiko. Rad bi se zahvalil vsem, ker smo v tem zadnjem tednu, tretjem tednu dela na 4. seji opravili mnogo točk in jih manj, kot je bilo pričakovati, prenašamo na 5. sejo. Tako smo zelo razbremenili naše delo v prihodnjih mesecih. Še enkrat vsem hvala lepa in prijeten večer naprej. Hvala lepa. Zaključujem 4. sejo.