Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo 5. redno sejo Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti: Alenka Pavlič do 12. ure, Tamara Vonta in Jožef Horvat po 12. uri. Vse prisotne lepo pozdravljam. Preden preidemo na obravnavo 4. točke dnevnega reda, mi dovolite, da spomnim, da je Evropski parlament 15. januarja 2009 sprejel resolucijo, s katero je 11. julij razglasil za dan spomina na žrtve genocida v Srebrenici. Prav na ta dan, pred 17 leti je namreč Srebrenica, mesto, ki naj bi bila po zagotovilih mednarodne skupnosti varno območje, padla v roke bosanskih Srbov, pod vodstvom generala Mladića. Kar je sledilo, je bil najhujši vojni zločin v Evropi po drugi svetovni vojni, v katerem je bilo na najbolj hladnokrven in okruten način pobitih 8 tisoč ljudi, pripadniki treh zaporednih moških generacij. Mrtvih žal ne moremo obuditi k življenju in teh dogodkov iz zgodovine ne moremo izbrisati, tudi ne moremo omiliti bolečine svojcev, ki jo je ta tragedija povzročila. Lahko pa si prizadevamo za ohranjanje spomina in s tem poskrbimo, da ta žalostna tragedija ostaneopomin in opozorilo v našem spominu in spominu prihodnjih generacij, predvsem zato, da se kaj takega nikoli več ne ponovi. V spomin na vse žrtve srebreniškega pokola vas prosim za minuto molka. / minuta molka/ Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O LASTNINSKEM PREOBLIKOVANJU LOTERIJE SLOVENIJE PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, ministru za izobraževanje, kulturo, znanost in šport dr. Žigi Turku.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Slovenski šport se v pomembnem delu financira iz iger na srečo, in to so sredstva, ki se tudi v času zdajšnjega varčevanja edina ne zmanjšujejo. S predlaganimi spremembami želimo omogočiti, da se ta sredstva delijo pametneje in da se delijo bolj učinkovito. Pametneje tako, da povečamo vpliv in odgovornost panožnih športnih zvez, da preprečimo konflikt interesov in sodelovanje funkcionarjev političnih strank pri odločanju. Učinkovitost pa povečujemo tako, da bistveno pocenimo delovanje Fundacije za šport. Fundacija za šport je oseba javnega prava in razdeljuje denar iz koncesij prirediteljev iger na srečo, torej loterij. Temu denarju se je državni proračun odpovedal tudi v korist financiranja športnih organizacij. Za javni denar je treba skrbeti skladno s predpisano zakonodajo, ki jo sprejemate vi – državni zbor. Civilna družba je prejemnik teh sredstev in s svojim ekspertnim znanjem sodeluje pri transparentni delitvi v smislu dobrega vladanja, v smislu "good governance", nikakor pa javni denar ne more biti pod nadzorom ene osebe iz ene organizacije, pa če je ta organizacija še tako pomembna. Namen zakonodajalca do zdaj nikoli ni bil, da s sredstvi športne loterije avtonomno upravlja izključno Olimpijski komite Slovenije. A vendar po sedaj veljavnem zakonu Olimpijski komite Slovenije v paketu predlaga 9 od 15 članov Sveta Fundacije za šport. V pritožbeni komisiji pa je Izvršilni odbor Olimpijskega komiteja imel 2 od 3 članov, torej odločujočo večino tako v organu odločanja kot v organu za pritožbe. Strinjali se boste, da to ni najbolj higienično. Predlog sprememb in dopolnitev zakona je nastal na številnih posvetih na ministrstvu, pristojnemu za šport, na posvetih s predstavniki športnikov, trenerjev in v dialogu s predstavniki nacionalnih panožnih zvez in športnih zvez ter tudi v dialogu z Olimpijskim komitejem Slovenije. Večina visokih funkcionarjev slovenskega športa in predstavnikov športnih zveze je pozdravila več demokracije pri oblikovanju sveta fundacije, torej tega organa, ki odloča o delitvi sredstev, in dosegla soglasje pri tem, kako bo odslej Svet Fundacije za šport sestavljen. Dogovorjeni ključ izbora je naslednji: 4 člani bodo neposredno izvoljeni iz posamičnih olimpijskih športov, 2 iz ekipnih olimpijskih športov, 2 iz občinskih športnih zvez po principu regionalne zastopanosti, eden iz vzhodne, drugi iz zahodne Slovenije, 2 s področja rekreacije, ki ju bodo volili samo iz tistih športnih zvez, ki se pretežno ukvarjajo z rekreacijo, to so, na primer, Planinska zveza, Športna unija in tako naprej, 2 iz neolimpijskih miselnih športov in športov invalidov ter po 1 predstavnik športnic oziroma športnikov, po 1 predstavnik trenerjev oziroma drugih športnih organizacij, torej 14 športnikov, 2 člana bodo predlagale občine in samo 1 člana bo predlagala Vlada, in še ta bo prišel z Ministrstva za finance. Po dodatnem večkratnem usklajevanju novele zakona tudi z Olimpijskim komitejem Slovenije, s Fakulteto za šport, Univerze v Ljubljani, je bilo sklenjeno, da naj postopek izbora predlogov teh 14 članov sveta fundacije podrobneje predpisa Vlada z uredbo. To uredbo so napisali in smo jo sprejeli na Olimpijskem komiteju Slovenije – Združenju športnih zvez. V celoti smo sprejeli njihov predlog, kako se izpeljejo te volitve. Kar v organizaciji teh organov športniki izvolijo, bo Državnemu zboru predlagal vladni organ, Strokovni svet RS za šport. Če na kratko povzamem bistvene spremembe, ki jih ureja zakon. Svet fundacije za šport bo v prihodnje štel 17 ljudi. Sprememba se predlaga zato, da imajo možnost predlagati člane v svet fundacije predvsem tiste organizacije, za katere sofinanciranje je bila fundacija primarno ustanovljena. To so nacionalne športne zveze, športne zveze občin, športniki, trenerji, strokovni delavci, in sicer po v naprej dogovorjen ključu z odprtimi listami. Lahko bi še nekaj stvari v zvezi s tem povedal, ampak če prav razumem, sem prekoračil čas. Amandmaja, ki ste ga predlagali Socialni demokrati, ne podpiramo. Dober oziroma zelo smiseln je bil amandma, ki ga je predlagala koalicija. Predlagam, da novelo tega zakona v obstoječem besedilu sprejmete. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval kot matično delovno telo Odbor za izobraževanje, znanost, kulturo, šport in mladino. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku mag. Branku Grimsu.
Spoštovani, vsem lep pozdrav tudi v imenu Odbora za izobraževanje, kulturo, šport in mladino, ki je Zakon o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije obravnaval na svoji 4. redni seji 26. 6. 2012. Zakonodajno-pravna služba je zakon že poprej preučila z vidika njegove skladnosti z ustavo in pravnim redom države Slovenije ter dala pripombe k 2., 6., in 10. členu. Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport pa je priporočila čim širši konsenz pri sprejemanju teh sprememb. Na sami seji je minister za izobraževanje dejal, da bodo spremembe zagotovile ustreznejšo zastopanost tistih organizacij, za sofinanciranje katerih je bila fundacija primarno ustanovljena, to so nacionalne športne zveze. Zaradi varčevanja in razlogov racionalizacije v sedanjih okoliščinah je predlagana večja vloga ministrstva. V predlog sprememb in dopolnitev zakona pa je ministrstvo vključilo tudi nekatere pripombe oziroma priporočila Računskega sodišča ter Komisije za preprečevanje korupcije. V okviru razprave je bilo največ pripomb v zvezi možnostjo nadzora nad sredstvi, pri čemer so nekateri opozarjali, da gre po njihovem mnenju po novem za preveliko vlogo države. Predstavljena pa so bila tudi nasprotna mnenja. Precej razprave je bilo tudi v zvezi s sestavo, pri čemer je bilo opozorjeno, da je primerna sedanja sestava. Po drugi strani pa so bila opozorila, da bodo skupščine občin, Združenje občin Slovenije predlagale po 1 člana, 10 pa tiste nacionalne športne zveze, ki bodo s tem v svetu fundacije zagotovile ustrezno zastopanost organizacij tistih, za katere je bila ta primarno ustanovljena. Na koncu so bile tudi polemike v zvezi z enotnostjo obravnave v samem zakonu, vendar je bilo opozorjeno, da nekatere urejajo potem posebej področni zakoni in da so zadeve prilagojene tej ureditvi. Po končani razpravi je odbor obravnaval amandmaje in sprejel amandmaje k 1., 2., in 11. členu, ostale amandmaje pa je zavrnil in na koncu sprejel tako dopolnjeno besedilo, ki ga predlagamo Državnemu odboru v sprejetje.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije ima besedo gospa Iva Dimic.
Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predsednik, spoštovani gospod minister! S spremembami in dopolnitvami Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije bomo končno vrnili športnim zvezam možnost samoodločanja o razdelitvi denarja, namenjenega športu. V Novi Sloveniji pozdravljamo predvsem dejstvo, da se bo z rešitvami v tem zakonu preprečilo vmešavanje politike v čisto strokovne odločitve v športu. Dnevna politika po našem mnenju v športu nima kaj iskati. Slovenija je že dokazala, da smo narod športnikov, vrhunskih športnikov. To želimo ohranjati, vendar ne v škodo kakovostnega in rekreativnega športa ter športa mladih. Zato bomo skrbno in sistematično podpirali ne le športno pot vrhunskih športnikov, temveč tudi njihovo pripravo na življenje po končani športni poti. S predlaganimi spremembami v Svetu Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji se bo namreč zagotovila zastopanost tistih organizacij, za sofinanciranje katerih je bila fundacija primarno ustanovljena, in to so nacionalne športne zveze. Z ostalimi spremembami bo zagotovljen dodatni nadzor pristojnega ministrstva, racionalizacija poslovanja oziroma zmanjšanje stroškov in izboljšanje sodelovanja pri morebitnih spremembah podzakonskih aktov fundacije. Ob medijskem spremljanju dogajanja v nekaterih športnih zvezah smo v Novi Sloveniji še toliko bolj prepričani, da je skrajni čas, da se v športu vzpostavi pregleden sistem pravic in odgovornosti. Zaradi vsega navedenega bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije omenjeni zakon podprli.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija gospod Jožef Kavtičnik.
Lep pozdrav, predsednik, minister! V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije ne bomo podprli, ker se upravičeno bojimo, da se lahko nepravilnosti, ki jih je ugotovilo tudi Računsko sodišče ob pregledu fundacije, še stopnjujejo, saj je evidentno, da ima minister Turk veliko željo, da se moč odločanja o športu skoncentrira v njegovem ministrstvu. Naše opozorilo je usmerjeno v preprečitev politizacije športa, ki ga v tem trenutku izvaja minister Turk ter seveda tudi tisti, ki so zaposleni na ministrstvu. Z neizmerno energijo se trudi, da dobi vpliv nad delitvijo sredstev v Fundaciji za šport. S hitrim manevrom je posegel v sestavo Strokovnega sveta za šport ter sestavo Sveta Fundacije za šport. S svojevrstnim načinom dela je deklasiral izvršni odbor OKS ter pričel sklicevati vodilne športne delavce nacionalnih panožnih športnih zvez. Minister še kako dobro ve, da kdor ima denar, ima tudi moč. Odgovorni v panožnih zvezah se zavedajo, da je brez najnujnejših sredstev delo z mladimi in vrhunskimi športniki zastalo, zato so se že delno uklonili njegovim maniram. To, kar ministrstvo počne zdaj, je grobo poseganje politike v šport, ki je od osamosvojitve bil domena civilne sfere. Predlagani predlog zakona ne zagotavlja boljših rešitev od že obstoječega. Ravno nasprotno. Namesto da bi ponujal večjo transparentnost in javnost pri delitvi sredstev, pa koncentrira moč v ministrstvu. Še posebej bode v oči, da sta v zakonu predlagani dve različici rešitve vodenja dveh fundacij: FIHO, ki bo imel profesionalnega direktorja in ne bo imel zaposlenih na kakšnem ministrstvu, in FŠO, kjer bo vodenje fundacije izvajal predsednik sveta neprofesionalno, strokovne službe FŠO pa bodo kar na ministrstvu, ki bo tako imelo velik vpliv pri pripravi strokovnih podlag za člane sveta, ki svoje delo opravljajo ljubiteljsko. Želja vseh poslank in poslancev Pozitivne Slovenije je, da ob spreminjanju zakonov v Državnemu zboru ne sme biti dvoma, da bi lahko bili v neskladju z ustavo. Zakonodajno-pravna služba je predloženi zakon proučila z vidika njegove skladnosti z ustavo in obstoječim pravnim sistemom ter dala pripombe k 2., 6. in 10. členu. Zakonodajno-pravna služba opozarja, da 6. člen novele zakona, v katerem je določeno, da je ponovna odločitev sveta fundacije dokončna in zoper njo ni možna pritožba, ni v skladu s pravili splošnega upravnega postopka. V 10. členu je bilo opozorilo usmerjeno na problem prehoda delavcev iz Fundacije za šport v Ministrstvo za izobraževanje, znanost in kulturo, kar za njih ni sprejemljivo. Z 2. členom spreminja 10. člen zakona in s tem onemogoča posameznikom v naši državi, da so lahko imenovani v svet fundacije. Ta dikcija je po mnenju Zakonodajno- pravne službe ustavno sporna. V 3. členu se odvzema funkcija direktorja fundacije in se poslovodstvo prenese na predsednika. Leta 2007 je takratni minister dr. Zver profesionaliziral direktorja fundacije in tako je postal gospod Balent profesionalni direktor. Danes pa smo priča spremembi, ki ukinja direktorja fundacije in pristojnosti prenaša na neprofesionalnega predsednika, strokovne službe fundacije pa seli na Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, kjer pa je zgolj slučajno državni sekretar gospod Balent. Omenjena selitev strokovnih služb pod okrilje ministrstva je za Pozitivno Slovenijo sporna in predstavlja preveliko koncentracijo moči in daje možnost vpliva politike na delitev sredstev. Rešitve, ki jih ponuja amandma, so le blažitev slabega predloga omenjenega zakona, zato v Pozitivni Sloveniji ne moremo podpreti predlagane spremembe zakona. Obstoječi zakon je boljši od predlaganega, kljub temu pa bi ga bilo treba spremeniti. Naj navedem mnenje protikorupcijske komisije, ki sem ga dobil včeraj in govori ravno o tem, o protiustavnosti in možnosti korupcije. Komisija tudi tokrat predlaga Državnemu zboru in Vladi kot predlagatelju, da pristojna ministrstva in strokovne službe skupaj opravijo oceno dejanskega stanja in tako pripravijo celovit predlog prenove zakonske ureditve na področju delovanja obeh fundacij s ciljem v čim večji meri omejiti izpostavljena tveganja in seveda tudi možnost koruptivne dejavnosti. Zaradi navedenih razlogov poslanci Pozitivne Slovenije ne bomo podprli predlaganega zakona o Loteriji Slovenije. V nadaljevanju pa bom verjetno še kaj povedal o odgovoru protikorupcijske komisije. Hvala.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ima besedo gospa Mateja Pučnik.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik Državnega zbora. Spoštovani poslanke in poslanci, spoštovani minister! Predlagane spremembe in dopolnitve Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije se nanašajo predvsem na sestavo Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji, nezdružljivost funkcij članov Sveta Fundacije za šport, določitev trajanja mandata organov fundacije, ki določa o pritožbah zoper odločitve sveta fundacije, in na spremenjeno administrativno pomoč za delovanje Fundacije za šport. Vse te spremembe zakona so nujno potrebne in jih v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo. S spremembami v Svetu Fundacije za financiranje športnih organizacij se bo zagotovila zastopanost tistih organizacij, za sofinanciranje katerih je bila fundacija primarno tudi ustanovljena. To so nacionalne športne zveze in s tem tudi neposredno zastopanost športnikov. Predlogi spremembe zakona so usklajeni in podprti na številnih srečanjih in posvetih s športniki z uporabniki športa s športnimi društvi. In prav z odprtimi listami kandidatov in neposrednimi volitvami se zagotavlja večja demokratičnost sestave sveta fundacije in s tem tudi pravičnejše razdeljevanje javnega denarja. Pomembno je torej, da o prioritetah v športu odločajo športniki, člani športnih zvez in strokovnjaki, ki preko neposrednih volitev uživajo največje zaupanje, ne pa ozke interesne skupine ali celo politika. S spremembami in dopolnitvami Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije konec leta 2011 je bila za Fundacijo za financiranje invalidskih organizacij, torej FIHO, določena nezdružljivost funkcij članov fundacije, kar se sedaj s predlagano spremembo zakona določa tudi za člane Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacij. V Slovenski demokratski stranki smo mnenja, da je prav, da se zaradi dodatnega nadzora pristojnega ministrstva racionalizacija poslovanja oziroma zmanjševanja stroškov in izboljšanje sodelovanja pri morebitnih spremembah podzakonskih aktov spreminja tudi administrativna pomoč za delovanje fundacije, ki se prenaša na pristojno ministrstvo. Strokovno službo in servis v svetu fundacije bodo izvajali uradniki na Ministrstvu za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, kar dejansko pomeni manjše stroške administracije. V trenutni ureditvi mandat članov tistega organa, ki odloča o pritožbah zoper odločitve sveta fundacije, ni določen, kar je v nekaterih primerih omogočilo klientelistično ravnanje. To pa je v zadevah, ki so povezane z delitvijo finančnih sredstev, lahko nevarna bližnjica do netransparentnega ravnanja. Zato se s predlagano spremembo zakona, ki določa trajanje mandata organa pet let, v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke strinjamo. Spoštovani! Ker predlog zakona s sprejetimi amandmaji na matičnem odboru nikogar ne izključuje, ne Olimpijskega komiteja, ne Fakultete za šport, in ker bomo s temi spremembami zakon dejansko približali športu in uporabnikom športa, povečali demokratičnost športa in preprečili monopol ali kolizijo interesov znotraj fundacije, v Slovenski demokratski stranki predlog spremembe zakona podpiramo. Hvala lepa.
V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima besedo mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, gospod minister! Strokovna in zainteresirana javnost opozarjata na podržavljanje športa. K takšnemu sklepu vodi dosedanje ravnanje vladne koalicije. Začelo se je z ustrahovanjem, nedokončanjem razpisa za projekt športnih panožnih šol ter informacijo o pomanjkanju sredstev za vrhunske športnike, zaposlene v državni upravi. Nadaljevalo se je s čiščenjem Strokovnega sveta za šport. Sočasno je potekalo dogovarjanje ministrstva o ustanovitvi nove športne zveze kot neke alternative motečemu Olimpijskemu komiteju. Sledi zmanjšanje sredstev za Olimpijski komite Slovenije, pospremljeno s cinično pripombo, da udeležba na olimpijskih igrah ni ogrožena, da pa bo zato kak turist manj v Londonu. Medtem pa se mrzlično pripravlja sprememba zakonodaje. Področje športa bo s sprejetjem današnje novele delovalo izrazito centralistično iz ene točke upravljanja, in sicer iz Ministrstva za izobraževanje, znanost, kulturo in šport. Nenavadno je, da si ena oseba, ki je hkrati na dveh funkcijah, na podlagi prve kot v. d. direktor prilagodi delovanje druge kot direktor. Isti akterji so v letu 2007 izpeljali enak manever, le da v obrnjeni smeri. Tedanji sekretar na Ministrstvu za šolstvo in šport je po sprejetju novele, ko je Janševa koalicija uzakonila poklicno funkcijo direktorja Fundacije za šport, postal prav to. Vlada Republike Slovenije napoveduje nekatere spremembe krovnih aktov, kot sta zakon o športu in nova resolucija o nacionalnem programu za šport. Zato je neprimerno, da se pred tem parcialno posega v ta del civilno družbenega organiziranja športa. Če sem malo cinična, tako rekoč ukinitev Fundacije za šport bi bilo mogoče na podlagi ugotovitev Računskega sodišča celo podpreti, če ne bi šlo poleg podržavljanja športa še za manever, s katerim se bo poslovodni organ izognil odgovornosti. V zvezi s tem je predsednik Sveta Fundacije za šport sklical sejo sveta, na kateri naj bi razpravljali o odgovornosti direktorja, a je bila zaradi predvidene nesklepčnosti odpovedana. Obvestilo o odpovedi seje je menda posredoval ker direktor fundacije. V skladu s pravili fundacije, po 7. členu namreč, predsednik sveta predstavlja svet in vodi njegovo delo, torej tudi sklicuje in vodi seje. Direktor fundacije pa odgovornost za poslovanje fundacije vztrajno prenaša na svet. Toda 12. člen zakona pravi: "Poslovodni organ fundacije je direktor. Direktor organizira in vodi poslovanje fundacije, predstavlja in zastopa fundacijo in je odgovoren za zakonitost dela fundacije." In zato ta člen spreminjamo. To je bil leta 2007 tudi temeljni argument za profesionalizacijo direktorske funkcije. Sedaj vladajoča koalicija tako zlorablja zakonodajni postopek. Namesto da bi zamenjali direktorja, ki je delal slabo, ukinjajo mesto direktorja. Računsko sodišče je v reviziji poslovanja za leto 2010 ugotovilo spornost razdeljevanja sredstev fundacije v višini skoraj 4 milijone, kar znaša nekaj manj kot tretjino razdeljenih sredstev. Nekateri vidijo ukinitev direktorske funkcije zgolj kot manever za izogib odgovornosti. Predlagatelj se sklicuje na priporočila Komisije za preprečevanje korupcije, ta pa predlaga odložitev sprejetja predloga zakona. Zaradi vsega navedenega odložitev odločanja predlagamo tudi Socialni demokrati. Predlagatelj namreč ni odpravil najpomembnejših pomislekov Zakonodajno-pravne službe, niti ni pojasnil, zakaj vztraja pri predlogu, ki odstopa od pravnih norm. Razlogi za razlikovanje niso jasno obrazloženi, zato ni mogoče oceniti skladnosti z ustavo, ki zahteva enakost pred zakonom. Niti ni mogoče oceniti sorazmernosti takšnega razlikovanja. Rešitev, ko je ponovna odločitev fundacije tudi dokončna, je neskladna s pravili splošnega upravnega postopka. Prehod zaposlenih s fundacije na ministrstvo brez javnega natečaja po mnenju Zakonodajno-pravne službe ni mogoč oziroma bi morali to izjemo urediti z ustrezno dopolnitvijo zakona. Ali je treba navesti še več razlogov, zakaj je predlagana novela za Socialne demokrate popolnoma nesprejemljiva? Hvala.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Državljanske liste ima besedo mag. Truda Pepelnik.
Spoštovani predsednik, minister, kolegice in kolegi! S predlaganimi spremembami zakona se bo v Svetu Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji zagotovila zastopanost tistih organizacij, za sofinanciranje katerih je bila fundacija primarno ustanovljena. To so nacionalne športne zveze. Odpravlja se pomanjkljivost o ureditvi mandatov članov organov fundacije, ki odločajo o pritožbah zoper odločitve sveta fundacije, spreminja se administrativna pomoč za delovanje fundacije, in sicer zaradi dodatnega nadzora pristojnega ministrstva, racionalizacije poslovanja oziroma zmanjšanja stroškov in izboljšanja sodelovanja pri morebitnih spremembah podzakonskih aktov fundacije. Tako kot za Fundacijo za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji se tudi za Fundacijo za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji določa nezdružljivost funkcij članov sveta fundacije. Poslanci Državljanske liste bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije podprli. Hvala.
V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ima besedo gospod Mihael Prevc.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani minister! Pred nami je novela Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, ki je v delu javnosti, kar sem sam osebno tudi pričakoval, povzročila pravi mali vihar, češ, da se s tem predlogom spremembe zakona podržavlja financiranje športa pri nas, da novela popolnoma ignorira zaslužne športne delavce, da se izloča vsa civilna družba iz fundacije za financiranje športnih organizacij in še kaj. To seveda ni res. S predlagano novelo zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije se želi vzpostaviti bolj uravnotežen, transparenten in ne nazadnje bistveno bolj demokratičen način izbire članov Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacij, ki odloča o delitvi sredstev za tiste športne organizacije, športnike, trenerje, zaradi katerih je bila fundacija pravzaprav ustanovljena. Poleg tega se s predlagano novelo spreminjajo še pogoji glede nezdružljivosti članov sveta fundacije, določa se tudi, da bo administrativne naloge za fundacijo opravljalo Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport. Predvideva se nepoklicno opravljanje funkcije predsednika sveta fundacije, ne nazadnje pa se določa tudi bolj uravnotežena sestava komisije za pritožbe. Bistvena sprememba, ki jo prinaša predlagani zakon, je torej nov način imenovanja članov sveta fundacije. Sedanji način imenovanja članov – ne moremo namreč reči "volitev", ker na volitvah vsak glas šteje – ko se na skupščini Olimpijskega komiteja Slovenije – Združenja športnih zvez odloča le o paketu kandidatov, ki gredo skozi sito izvršilnega odbora Olimpijskega komiteja, po mnenju poslancev Slovenske ljudske stranke ni ne transparenten, ne demokratičen, konec koncev pa tudi ne zagotavlja uravnotežene zastopanosti nacionalnih športnih zvez v svetu fundacije. Nedvomno je predlagani način imenovanja, po katerem bodo nacionalne in občinske športne zveze ter športniki in trenerji oziroma športni strokovnjaki sami izvolili 14 članov sveta fundacije, ki jih bo nato Strokovni svet Republike Slovenije za šport posredoval v imenovanje Državnemu zboru, precej bolj uravnotežen in demokratičen, kot je sedaj veljavni način. Na podlagi predlagane ureditve bodo na boljšem predvsem nacionalne športne zveze, saj bo njihov glas slišan in bo dejansko nekaj veljal. Za razliko od sedaj, ko imajo nekatere športne zveze na skupščini Olimpijskega komiteja Slovenije sicer pravico glasovanja, vendar je njihov glas vreden, če se izrazim v športnem žargonu, nič točk. Opozoriti bi želel tudi na dogajanje na zadnji skupščini Olimpijskega komiteja Slovenije, kjer se je glasovalo o kandidatih za člane Strokovnega sveta za šport. Glasovalo se je namreč o zaprti listi kandidatov, pripravljeni s strani Izvršilnega odbora Olimpijskega komiteja, medtem ko so bili ostali kandidati izločeni že pred oblikovanjem tako imenovane zaprte liste. Ob tem velja omeniti, da so 4 novoizvoljeni člani isti ljudje, ki so pred nekaj meseci ob velikem medijskem pompu odstopili s funkcije članov Strokovnega sveta za šport. Razlog njihovega takratnega odstopa je bilo nezadovoljstvo nad razrešitvijo dveh članov strokovnega sveta s strani Vlade, poleg tega naj bi bilo njihovo sodelovanje v strokovnem svetu zaradi domnevnih pritiskov močno oteženo. No, očitno tudi kratek čas celi rane, sicer se 4 izmed 5 užaljenih odstopljenih članov strokovnega sveta po dobrem mesecu dni na Skupščini Olimpijskega komiteja Slovenije ne bi ponovno potegovali za mesta v Strokovnem svetu za šport – razumi, kdor more! Naj se vrnem k predlaganemu zakonu. Poslanci Slovenske ljudske stranke se nikakor ne strinjamo z nekaterimi, ki govorijo o pogromu slovenskega športa in njegovemu podržavljanju v primeru sprejetja predlaganih sprememb. Ravno nasprotno. Z novelo Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije bodo največjo besedo pri razpolaganju s sredstvi, s katerimi se financira slovenski šport, imele športne organizacije in panožne zveze same, brez takšnih ali drugačnih posrednikov. Edino tako je po našem mnenju mogoče vzpostaviti uravnotežen sistem financiranja športa, ki bo našim sedanjim in bodočim športnim šampionom omogočil optimalne pogoje za doseganje vrhunskih rezultatov. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo zato predlagani zakon z veseljem podprli. Hvala.
Hvala. V imenu Poslanske skupine DeSUS ima besedo še gospa Marjana Kotnik Poropat.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani minister! Predlagane spremembe in dopolnitve tega zakona so dvignile precej prahu v duhu prepričanja nekaterih, da bo nova ureditev pomenila podržavljenje športa oziroma podržavljenje nadzora nad sredstvi za delovanje slovenskega športa. Tudi v naši poslanski skupini smo imeli v zvezi z besedilom predlaganega zakona mnogo pomislekov in vprašanj, zlasti še v fazi osnutka besedila predloga zakona. Tako smo imeli pomisleke glede na to, da sta Fundacija za financiranje športnih organizacij in Fundacija za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v svoji funkciji razdeljevanja sredstev, prejetih s strani Loterije Slovenije, praktično nekako identični instituciji, predlog zakona pa uvaja drugačno ureditev, kar se tiče nezdružljivosti funkcije članov sveta, pritožbenega organa in organizacije poslovodstva. Glede tega še vedno menimo, da so to področja, ki morajo biti identično urejena za obe fundaciji, zato pričakujemo spremembe tudi v ureditvi FIHO. Najbolj sporna sprememba naj bi bil odvzem pristojnosti Olimpijskemu komiteju za predlaganje v imenovanje v Državnem zboru sedaj sedmih članov v svet fundacije. Pristojnost predlaganja kandidatov za svet po novem namreč prevzema Strokovni svet Republike Slovenije za šport. Glede na to, da zakon in bodoča uredba zelo natančno predvidevata potek samega izbora kandidatov z izvolitvijo direktno iz nacionalnih športnih zvez in po ključu, ki določa, da so zastopane vse športne panoge, pri čemer volitve v sodelovanju izpeljeta Olimpijski komite in strokovni svet, v Poslanski skupini DeSUS nimamo bojazni, da bi šlo za politično kadrovanje. Bistveno je, da bodo kandidati za člane sveta fundacije voljeni neposredno s strani nacionalnih športnih zvez posameznih športnih panog. To pomeni, da se povečuje demokratičnost sestave sveta in uvaja višja stopnja zastopanosti organizacij, za financiranja katerih je bila organizacija ustanovljena. Pomembno je še dejstvo, da k demokratičnemu postopku pri sestavi sveta prispeva povečanje števila članov, ki prihajajo direktno s področja športa. Sedaj namreč Olimpijski komite sam predlaga 7 članov, po novem predlogu pa bo kar 10 članov s tega področja. Krepi se tudi članstvo iz vrst lokalne oziroma regionalne zastopanosti športa, dodaja pa se še predstavnik športnikov in športnih trenerjev. Kot je bilo zaslediti, tudi predstavniki športnih organizacij in poklicnih športnikov podpirajo spremembe, saj se zavzemajo za neposreden vpliv na odločanje pri razrezu finančnih sredstev in za uravnoteženo razdelitev. V Poslanski skupini DeSUS menimo, da je zakon primeren, zato ga bomo podprli. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženih amandmajih. To razpravo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 10. julija 2012. V razpravo dajem 1. člen in oba amandmaja k 1. členu. Enega je vložila Poslanska skupina Pozitivna Slovenija in drugega Poslanska skupina Socialnih demokratov. Sedaj bi vas prosil, če se prijavite k razpravi. Prijava teče. Besedo dajem gospe Alenki Bikar, za njo je na vrsti gospa Mateja Pučnik.
Lep pozdrav. Spoštovane in spoštovani! Zopet se vsi strinjamo, da naj politika naj ne bi posegala v šport, tudi moje osebno mnenje je tako. Politika je dolžna ljudem zagotoviti pogoje, da se bodo lahko s športom ukvarjali, vrhunskim športnikom pa čim bolj kvalitetne pogoje za doseganje najboljših rezultatov. S tem se tudi jaz osebno strinjam in tudi stališče Pozitivne Slovenije je tako. Minister pravi, da samo enega člana predlaga Vlada, če sem prav razumela. Samo enega člana predlaga Vlada, strokovni svet pa potrdi tistih 14 članov nacionalnih panožnih zvez. Ampak strokovni svet sama Vlada sestavi, se pravi, da to ni res, da samo enega člana predlaga Vlada. Kaj me še moti? Zakon predvideva, da ne morejo biti člani Sveta fundacije za šport vsi tisti, ki imajo kakšno od odgovornih funkcij v športnih organizacijah ali društvih v Sloveniji, ki jih je več kot 7 tisoč. Se pravi, da bodo o denarju, ki se bo razdeljeval v športu, odločali funkcionarji ali kdo? Ne vem. Moje mnenje je, da naj bi o denarju, ki se bo delil v športu, odločali, sprejemali sklepe, tisti, ki se na šport spoznajo. Toliko za enkrat od mene. Hvala.
Hvala. Gospod Mateja Pučnik, izvolite.
Hvala lepa za besedo, še enkrat. Opozicijski poslanci na predlog spremembe zakona vlagajo dva amandmaja, in sicer k 1. členu, ki govori o spremembi Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacija. Prvi amandma predvideva kar črtanje tega člena, drugi amandma pa v bistvu ne prinaša tistih želenih sprememb. In takšen predlog, kot smo ga mi že amandmirali in sprejeli na matičnem odboru, je primeren in ustrezen, ker z njim dejansko ne posegamo v šport, ampak se zavzemamo za pravičnejšo zastopanost športnikov, za pravičnejše razdeljevanje finančnih sredstev. In v tem primeru ne govorimo o nekaj tisoč evrih, pač pa o nekaj 10 milijonih evrov javnega denarja. Ker je civilna družba prejemnica teh sredstev, ta sredstva nikakor ne morejo biti po domeno oziroma nadzorom enega ali več posameznikov. Z odprtimi listami, neposrednimi volitvami se tudi omogoča, da bodo v svet izvoljeni tisti ljudje, ki bodo zastopali širši interes športa. In ravno s predstavniki športnikov, sindikatov športnikov, odborov športnikov, Olimpijskega komiteja, s predstavniki trenerjev, nacionalnimi športnimi zvezami, pa ne samo s tistimi, ki se ukvarjajo z vrhunskim športom, ampak tudi s tistimi, ki se ukvarjajo s športom mladine in otrok, z vsemi temi predstavniki so od marca letos potekali pogovori, posveti in posvetovanja. Vsi ti so spremembe podprli, kar pomeni, da je dejansko na tem področju treba nekaj spremeniti. Predlog spremembe fundacije nikogar ne izključuje, kot to očita opozicija, ne Olimpijskega komiteja, ne Fakultete za šport. Navsezadnje so vse nacionalne športne zveze, ki so dale soglasje za spremembo, tudi članice Olimpijskega komiteja. Tudi Fakulteta za šport bo lahko participirala na volitvah, ne pa ne samo ljubljanska, tudi Pedagoška fakulteta iz Maribora in Fakulteta za kineziologinjo iz Kopra. V tem primeru nihče ne bo odrinjen. In prav je tako, saj vendar ravno tisti najvišji strokovnjaki, najbolj izobraženi strokovnjaki s področja športa prihajajo ravno s fakultet. Tudi očitki opozicije o podržavljanju športa so neupravičeni in neutemeljeni, saj se sama osebno ne spomnim, da bi bil šport kdaj sprivatiziran. To je v bistvu nesmisel, saj je država tista, ki prispeva za plače uslužbencev Olimpijskega komiteja in Združenja športnih zvez, prav tako daje v proračun Olimpijskega komiteja več kot 40 % neposrednih javnih sredstev, prav tako sredstev preko državnih podjetij. Tako bi na tem mestu težko govorili o podržavljanju športa. Sem pa prepričana, da bomo s spremembo zakona preprečili neprimerna javna obračunavanja, ki smo jih lahko preko medijev spremljali pred nekaj tedni, ko je tekel boj med Smučarsko zvezo Slovenije in Olimpijskim komitejem. Za konec. Amandmajev opozicije žal ne morem podpreti, ker je država tista in Državni zbor je tisti, ki je odgovoren za demokracijo v športu in ravno s to spremembo zakona glede sestave sveta fundacije, kot je zapisan zdaj, se vključuje tudi civilna sfera, spreminja se razmerje med posameznimi športnimi zvezami in Olimpijskim komitejem v korist prenosa vpliva na posamezne športne zveze, kar dejansko vodi v demokratizacijo športa, preprečuje se monopol posameznih akterjev in konflikt interesov znotraj fundacije. Hvala lepa.
Gospod Franc Pukšič, za njim gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, minister! Z enim stavkom bi lahko povedali, kaj prinaša sprememba tega zakona o Loteriji. V enem stavku bi lahko rekli, da prinaša več vpliva vseh nacionalnih športnih zvez in manj vpliva politike. Ali drugače, prinaša denar za izvajalce, ne za funkcionarje. Seveda, kolegice in kolegi, ki tega zakona ne podpirajo, se borijo za to, da ostaja centralizacija takšna, kakršne so navajeni. Saj nekateri so bili blizu tega vrha in so odločali. Tako rekoč so bili pri koritu in so mlaskali iz tega korita. Jasno pa je, da so glas dvignili prav ti, ki od tega korita odpadajo. Po drugi strani pa dobivamo na desetine podpore temu zakonu. Od koga? Od izvajalcev. Lahko sem zelo konkreten, amandmaja Pozitivne Slovenije ne bom podprl, niti slučajno. V amandmaju Socialnih demokratov pa se kaže naklonjenost spremembi tega zakona, in to mi je všeč. Dalo se je to iz tega razbrati, ker očitno Socialni demokrati spoznavajo, da nas je centralizacija pripeljala na rob propada, in to na vseh področjih. In tudi na tem športnem področju je skrajni čas, ko je kriza, ko je treba varčevati, je treba varčevati pri tistih funkcionarjih, torej pri plačilu turizma, če se tako gremo, ker funkcije, ki jih opravljajo, vendarle naj bodo bolj častne in tisti naj to opravljajo, ki so si s svojim delom to zaslužili, ne pa tisti, ki na ta račun želijo služiti. Zato je ta predlog zakona, ki ga pripravljamo in sprejemamo, prava rešitev in nihče ne more reči, da je manj demokratičen, prav demokratičen način je to, kjer je 17 sestavljeno iz 14 plus 3. Torej 14 iz nacionalnih športnih zvez. Marsikatera panožna zveza predvsem iz periferije ni imela nobene možnosti v celotni zgodovini priti sploh blizu oziroma sploh predlagati koga, da bi stvari tudi nadzirala. Predsednik Športne zveze Maribor, zaslužni prof. dr. Alojz Križman, nam je rekel, da odločitve, ki so pred nami, so preveč pomembne za razvoj slovenskega športa v celoti, zato jih ni več mogoče voditi po že sedaj utečenih kvazi demokratičnih poteh. In kolegice in kolegi, kvazi demokratičnih poti bo pač tudi na ta način konec! Spomnim se leta 2005, ko sem bil državni sekretar za Slovence v zamejstvu in po svetu. Prej je bilo tako, da so štiri krovne organizacije dobile sredstva iz urada. Potem so tiste štiri krovne organizacije vsaka v svoji sosednji državi razdelile na stotine posameznih izvajalcev. No, takrat smo rekli, da več tako ne bo in smo pozvali, da so se posamezni izvajalci sami prijavili in smo mi v uradu odločali o tem, kako in kaj. Na začetku je bilo strahovito nezadovoljstvo prav vodstev krovnih organizacij, ker si jim pač odvzel škarje in platno oziroma ti si jim dal platno, oni so imeli škarje, in izredno zadovoljstvo izvajalca. In jasno, bistveno več denarja je priteklo tam, kamor je moralo. Vesel sem in se s predhodnico, s kolegico Alenko Bikar, absolutno strinjam, da denar mora priti med izvajalce. Ona je bila ena izmed tistih in še kako dobro ve, kaj vse je šlo narobe. Podprl bom predlagani zakon, amandmajem bom nasprotoval in prepričan sem, da je to smer, po kateri moramo nadaljevati. Hvala lepa.
Gospod Gašpar Gašpar Mišič, za njim mag. Majda Potrata.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! Obstoječe stanje je zagotovo boljše, kot ga ta novela zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije prinaša. Sprememba zakona ima en sam namen, in to je političen vpliv na delitev finančnih sredstev. To je mnenje, ne le moje, temveč tudi mnenje tistih, ki se na to področje bistveno bolje spoznajo. Poseganje v civilnodružbeno organizacijo športa na način, kot ga predvideva vladajoča koalicija, vodi v nedopustno politizacijo športa, povečevanje vpliva politike na področje športa. Prenos administracije in pristojnosti na Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport pomeni podržavljanje športa, saj gre med drugim za odvzem pristojnosti Olimpijskemu komiteju. Res je, da se povečuje demokratičnost, kot je nekdo v predstavitvi prej omenil, vendar le-ta se sedaj iz civilnodružbene sfere demokratičnega odločanja seli v sfero političnega demokratičnega odločanja. V strokovni svet športa bodo izvoljeni tisti, ki bodo aktualni vladajoči koaliciji oziroma politiki všečni, in to na demokratičen način, kot ga poznamo v Sloveniji pri imenovanju v svete drugih javnih zavodov. Število, kot je omenil prej gospod Pukšič, število članov se sicer res povečuje, vendar številka ne pomeni, če jih je več, da bo odločanje tudi bolj pravično. Število članov ni pomembno, pomembna je apolitičnost in politična neodvisnost in strokovnost vseh članic in članov sveta. Vemo, kako smo imenovali v svet javnega zavoda RTV in podobno. Vsi člani, ki so bili izvoljeni pod pretežnim vplivom politike, tej politiki tudi nekako odgovarjajo oziroma vsaj javno mnenje je takšno. In že če vzbudimo v javnosti občutek, da so tisti, ki odločajo o tako pomembnem delu našega življenja, kot je področje športa, potem nekaj ni v redu. Politika bi morala čim dlje oziroma čim bolj se distancirati od te sfere, tako da državljanke in državljani ne bi imeli občutka, da se denar deli tako, kot je to všeč aktualni vladajoči politiki. To je problem. Glejte, četudi, gospod minister, vaš namen ni takšen, lahko da je vaš namen tudi pošten, vendar v javnosti se ustvarja tak občutek. Politika daje jasen signal. To je sporočilo, ki ga dajete naprej. Zato jaz mislim, da bi bilo dobro, da se politika ne vmešava tako direktno, kot se sedaj to predvideva, in ne vem, zakaj takšno hitenje spet na tem področju. Očitno tam, kjer se voha denar, želi tudi politika imeti čim bližje prste vmes [[..]]Mislim, da to ni pravično in pravilno – področje športa mora biti neodvisno. Hvala lepa.
Mag. Majda Potrata. Za njo gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Najprej naj povem znova, da razpravljamo o denarju, ki ni proračunski, ampak se steka kot delež iz loterijskih sredstev. To ni proračunski denar, to so izredna sredstva, ampak zdaj se bo odločanje o teh sredstvih selilo iz civilne sfere na Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, ker bo upravni aparat fundacije na ministrstvu tudi ne bo več direktor tisti, ki bo o tem odločal, ampak bo organiziranje deprofesionalizirano. To je prva stvar, ki jo je treba povedati. Druga stvar. Amandma, ki smo ga vložili, je domala enak tisti rešitvi, ki razporeja, katere športne zveze delegirajo v svet fundacije, le da je civilna družba tista, ki predlaga Državnemu zboru 13 članov, ne pa svet za šport 14 članov. Naj utemeljim zakaj. Poglejte, svet za šport je vladno posvetovalno telo. Da je to telo imenovano po volji vsakokratne vlade, naj pojasnim samo s tem, da je vlada razrešila 128 svetov in medresorskih delovnih teles in jih imenovala po svoje. Enako je razrešila celo tudi tiste člane sveta za šport, ki jih imenuje Olimpijski komite. Zato tisti, ki se škandalizirate nad tem, da je Olimpijski komite v svet za šport imenoval iste osebe, kot so bile prej, je samo znova potrdil njihovo zastopanost ali svojo voljo, ki jo je prvotno izrekel. Svet za šport je vladno posvetovalno telo, in to vladno posvetovalno telo bo Državnemu zboru izbralo 14 tistih, ki jih naj bi Državni zbor imenoval. Res bodo prišli predlogi na svet za šport, ampak svet za šport jih bo posredoval kot svoj predlog Državnemu zboru. Torej je dvojni filter. In zdaj, poglejte, tisti, ki pravite, da niti lokalne skupnosti ne bodo imele možnosti, vse to je v našem amandmaju zastopano. Tisto, še enkrat poudarjam, po čemer se ločuje naš amandma od vladne različice, je v tem, da je po našem civilna družba tista, ki posreduje predlog, po vladnem predlogu ali po koalicijskem, ki ga tako zelo trdno branite, češ, da je to najbolj demokratičen način, je pa vladno posvetovalno telo. Še razlika, na katero naj še opozorim, tu pod točko D, čeprav bi to morala biti točka Č, enega člana na predlog športnih trenerjev, na predlog drugih športnih strokovnjakov, pri čemer športni trenerji in drugi športni strokovnjaki sami izvolijo tega člana, namesto tega mi predlagamo, da bi bil predlagan v svet fundacije nekdo, ki bi ga imenovala Fakulteta za šport. Imamo torej naslovnika, ne razpršenih posameznikov, ko ne vemo, kdo bo kako ta postopek izpeljal, kdo bo tisti, ki bo predlagal mogoče spet kakšno društvo rejcev ovac ali kaj vem kdo. Gre preprosto za to, da so stvari prepuščene športni sferi, ki izobražuje za trenerje. No, mislim, da je v tem delu treba povedati še nekaj drugega. Če pogledate po Evropi, imajo tudi drugod za zastopanje civilne športne sfere organizirano podobno kot pri nas, olimpijski komite in zvezo športnih zvez, ali združujejo oboje ali imajo v manjšem delu nekateri olimpijski komite posebej in drugi zvezo športnih zvez posebej. To je ena od možnosti. Zanimivo je, da Nemci, na katere se radi sklicujemo, ravno zdaj športne zveze in olimpijski komite združujejo. Ko tako vehementno trdite, da bo povečana transparentnost razdeljevanja sredstev, sredstva, še enkrat povem, so loterijska sredstva in niso proračunska. Zdaj pa bo o njih odločal svet za šport, ker bo dobil to priložnost, da bo imenoval veliko večino, predlagal Državnemu zboru. Na ministrstvu sedi oseba, ki bo urejala te zadeve, in hkrati tudi vsi, ki o tem dajejo administrativno-tehnično podporno okolje. In še nekaj, edini pritožbeni organ je Fundacija za šport, ni drugega pritožbenega organa. Vse odločitve so dokončne. To je proti načelom upravnega postopka. Na to je Zakonodajno-pravna služba opozarjala in koalicija, ki je imela možnost na matičnem delovnem telesu to spremeniti, je to mirno spregledala in ni nobenega amandmaja vložila. Enako kot tudi ni vložila vsega tistega, kar je povezano še s prehodom uslužbencev s Fundacije za šport, ki ni državna institucija, tudi ni organ v sestavi, ampak naj bi bila neodvisen organ, neodvisna institucija. In zdaj bo to kar prešlo na ministrstvo brez razpisa. Če je to transparentnost, naj razume, kdor lahko! Hvala.
Hvala. Gospod Jožef Kavtičnik. Za njim se je k besedi javil minister dr. Turk.
Hvala lepa. Veste, saj smo spremljali delovanje Fundacije za šport v preteklosti in veliko dobrega je bilo s strani fundacije storjenega. Sredstva, ki jih je fundacija namenila športu za izgradnjo infrastrukture, za pospeševanje vrhunskega športa, za množičnost, so bila še kako dobro izkoriščena in dobro je bilo. Računsko sodišče je opozorilo samo na kriterije, da bi bilo treba kriterije dodelati. In danes smo priča takšnim spremembam, ki zagotovo ne gredo v prid demokratičnega odločanja in transparentnosti delitve sredstev. Poglejte, za 1. člen smo rekli, da naj se črta. Seveda, mi smo tudi proti temu, da se sploh ta zakon sprejme kot tak, ampak nismo pa proti temu, da bi se zakon začel spreminjati, ampak konkretno, strokovno in tako, da ne bo imela Zakonodajno-pravna služba takšnih pripomb, da je zakon protiustaven, in tudi protikorupcijska komisija, da ne bo imela pripomb, ki jih bom v nadaljevanju omenil. Strokovni svet daje mnenje oziroma daje celo predloge za imenovanje članov. Poglejte, tu imam magnetogram, ampak ne bom govoril o imenih, kjer piše, "SLS ima v strokovnem svetu vlade za šport svojega predstavnika, dr...." in tako naprej, "ki lahko marsikaj stori v smislu urejanja vašega perečega problema". To je konkretno, ko je kolega prej govoril o nekih konkretnih, pa nisem slišal. Poglejte, OKS je domena civilne sfere. Če ni komu všeč, kako OKS deluje, potem mora civilna sfera to spremeniti, tisti ljudje, ki se s športom ukvarjajo in ki želijo športu dobro. Sam sem 30 let delal v športu in nisem od tega živel. In še danes pomagam, če je treba. Vendar danes se kot politik seveda distanciram od takšnih in drugačnih funkcij, da mi ne bi kdo očital, da se politika vmešava v šport. In to je ta zgodba, kjer se mora vsak nekako videti in osredotočiti. Pa da ne bi kdo mislil, da ima kdorkoli od nas kaj proti ministru ali proti državnemu sekretarju, bom prebral mnenje Komisije za preprečevanje korupcije, ki sem ga dobil včeraj na moje zaprosilo, da naj protikorupcijska komisija da mnenje o tem predlogu zakonu, "mnenje Zakonodajno-pravne službe k predlogu 10. člena zakona o Loteriji Slovenije razumemo tudi kot del širšega problema nasprotja interesov in razlogov za sum kršitve določenega ravnanja z zakonskimi znaki korupcije po 1. točki 4. člena zakona o integriteti..." in tako naprej, "na katerega je komisija opozorila v zvezi z odločitvijo Vlade Republike Slovenije, ko je 15. 3. 2012 direktorja FŠO mag. Draga Balenta imenovala za v. d. direktorja Direktorata za šport na Ministrstvu za izobraževanje, znanost, kulturo in šport. Dejstvo, da mag. Balent v javnosti nastopa kot v. d. direktorja Direktorata za šport na ministrstvu in ga v tej vlogi prepoznajo tudi fizične in pravne osebe na področju športa, po mnenju komisije predstavlja okoliščine, v katerih zasebni interes uradne osebe vpliva ali ustvarja videz, da vpliva na nepristranskost in objektivno opravljanje njenih javnih nalog, kar so sicer zakonski znaki nasprotja interesov. Glede tega predlagana ureditev 10. člena zakona samo še dodatno potrjuje očitno namero predlagatelja, da zakonodajalec s sprejetjem tega predloga za nazaj potrdi, kar je predlagatelj že izvršil s tem, ko je namesto v. d. direktorja za šport imenoval direktorja FŠO in mu s predlogom 10. člena zakona prepustil, da FŠO na ministrstvo prezaposli še svoje administrativne sodelavce. Okoliščine, v katerih je zakonodajalec očitno postavljen zgolj v funkcijo, da za nazaj legalizira, kar je izvršilna veja oblasti že odločila, pri čemer njene odločitve same po sebi izražajo tveganje za korupcijo in nasprotje interesov, je po mnenju komisije v nasprotju s tem, kar je sicer zakonodajalec želel doseči, ko je v 1. členu Zakona o integriteti opozoril na pomen krepitve delovanja pravne države tudi na področju zakonodajne oziroma normativne dejavnosti." Veliko je še tega. Tega si nismo mi izmislili. In danes tukaj, ko sprejemamo zakone, moramo paziti, saj smo vsi poslanci tu zavezani, da ne sprejmemo protiustavnosti, če je na to opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba in če je na to opozorila protikorupcijska komisija. Vzemimo si čas, tako je na koncu tudi zapisano, še enkrat bom ponovil: "Komisija tudi tokrat predlaga Državnemu zboru in Vladi kot predlagatelju, da pristojna ministrstva in strokovne službe skupaj opravijo oceno dejanskega stanja in tako pripravijo celovit predlog prenove zakonske ureditve na področju delovanja obeh fundacij s ciljem v čim večji meri omejiti izpostavljanje tveganja." Poglejte, samo za to gre. Jaz verjamem, gospod minister, da niste tako pokvarjeni, da bi želeli zadevo tako spolitizirati. Ampak, poglejte, na to vse opozarja protikorupcijska komisija, na to opozarja tudi Zakonodajno-pravna služba. Česa se bojim? Da bodo letele pritožbe na Ustavno sodišče. Bojim se tega in potem se bo zakompliciralo – tista sredstva, ki bi jih morala fundacija dajati na teren športnikom, zvezam itd., bodo obstala, ker bo pritožba. Pritožba bo zadržala in kaj se bo zgodilo? Športniki, športni delavci oziroma šport ne bo dobil teh sredstev, ki jih nujno potrebuje. Resnično je, to so sredstva, ki so sedaj na razpolago, niso proračunska sredstva in z njimi se lahko še kako pomaga športu v tej pereči situaciji. Zato predlagam, počakajte in pripravite celovit zakon in ne hiteti in delati napak, kot so se sedaj pokazale v Zakonu o uravnoteženju javnih financ. Hvala.
Besedo ima minister Turk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Oba amandmaja in večina teh razprav, predvsem s te strani, pravzaprav brani obstoječi sistem delovanja Olimpijskega komiteja in povezave s Svetom Fundacije za šport in razdeljevanjem teh sredstev. Kakšen pa je ta obstoječi sistem? Ta obstoječi sistem je ta, da neka večina v Olimpijskem komiteju izbere, določi, postavi odločujočo večino v Fundaciji za šport. Ta odločujoča večina v Fundaciji za šport odloča o tem, kdo, katere športne zveze bodo dobile sredstva. Te vesele športne zveze, ki dobijo sredstva Fundacije za šport, izberejo, postavijo odločujočo večino v Olimpijskem komiteju Slovenije. Skratka, imamo nek lep trikotnik ljudi, ki so med seboj pravzaprav drug z drugim zelo zadovoljni in očitno ste z njimi zadovoljni tudi vi. Če ima kdo kakšno pritožbo, obstaja komisija za pritožbe, v kateri ima večino – uganite kdo? – spet tista večina iz Olimpijskega komiteja Slovenije. Morda bi bila v vsem tem neka velika prednost, ker bi nekdo rekel, "ja saj res, tukaj ni nobene politike, to je neka popolnoma apolitična zadeva, je sicer neka velika srečna družina, ampak so nepolitični". Oprostite, jaz upam, da ni nihče tukaj tako naiven, da bi rekel, da je vrh Olimpijskega komiteja Slovenije pa nek eminenten primer nepolitičnosti tukaj v Republiki Sloveniji. S čim to sedaj zamenjamo, kaj je sedaj tisto, kar vi očitate, da bo nek enormen vpliv politike na vse to? Ta svet fundacije, ki odloča o sredstvih, odloča o sredstvih svet in ne direktor, ta svet fundacije bo demokratično izvoljen na odprtih volitvah s strani športnikov, odločujoča večina, torej vsi razen treh bodo izbrani na demokratičen način s strani športnikov. Da ne bi bilo nobenega dvoma v demokratičnost teh postopkov, smo zapisali, da bodo postopke za te izvolitve peljali skupaj – ja, res, vladni Strokovni svet za šport, ampak tudi Olimpijski komite Slovenije in tudi senat Fakultete za šport v Ljubljani. Ko bo to vse skupaj zbrano, bo formalni akt pisanja, poslanja pisma Državnemu zboru izvedel Strokovni svet za šport. Se pravi, nobene svobode, da bi koga kaj prebiral, izbiral nima. Gospod Kavtičnik, vi ste se večkrat zmotili in ste potem, ko ste brali pismo Računskega sodišča, pravilno povzeli, gospod Balent ni državni sekretar. Na nek način je srečna okoliščina, da gospod Balent ukinja svoje delovno mesto, ker če bi ukinjal delovno mesto kakega drugega, bi tudi ta oseba delala velik kraval, zakaj je to potrebno. Gospa Bikarjeva je omenila konflikt interesov. Vi ste tukaj poslanci in ste se v nekem trenutku odločili, da župan ne more biti poslanec, pa ni bilo, kako bi rekel, nobenih konkretnih obtožb, problemov, ampak zdelo se vam je, da tisti, ki so lahko prejemniki, neposredni funkcionarji, ki bodo prejemali sredstva, ki jih daje Državni zbor, ne morejo v tem zboru sedeti. In nekaj podobnega uvajamo tukaj. Tisti, ki so funkcionarji organizacij, ki bodo prejeli sredstva od fundacije, ne morejo v tej fundaciji sedeti. Strokovnjakov, ki pa lahko tej fundaciji strokovno pomagajo, je pa mimo funkcionarjev posameznih zvez, se boste strinjali s tem, še zelo veliko. Mislim, da je bilo, gospa Potrata, žaljivo do vseh drugih oddelkov na visokošolskih organizacijah, ki se ukvarjajo s športom, mimo ljubljanske fakultete za šport, zelo žaljivo, da ste jih primerjali z društvi za varovanje ovac. Kar se tiče pripomb Računskega sodišča. Ja, jih je treba pozorno prečitati. Predvsem Fundacija za šport jih mora seveda pozorno prečitati. Eden temeljnih očitkov, ki gotovo ima smisel, je, da so kriteriji premalo jasni, da so kriteriji premalo določeni. Ampak vendar je treba dati gospodu Balentu priznanje, da je on bil prvi, ki je sploh kakršnekoli kriterije postavil, da se je prej delalo pa čisto na pamet. In po tej poti je seveda treba iti naprej. In še enkrat, prebrati je treba ustanovne akte oziroma poslovnike teh organov, zakon in boste ugotovili, da o delitvi sredstev ne odloča direktor, direktor samo izvaja odločitve sveta fundacije. In če so pripombe v zvezi z napačnim delovanjem, potem se to nanaša predvsem na svet. Hvala lepa.
Replika, mag. Majda Potrata. Potem pa razprava gospoda Jožefa Jerovška. Replika tudi gospod Kavtičnik. Najprej mag. Potrata, potem gospod Kavtičnik in potem Jerovšek.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospod minister, vam gre pripisati, da bi se jaz izrekala o Pedagoški fakulteti ali Filozofski fakulteti v Mariboru ali o Univerzi na Primorskem kot o društvu za rejo ovac. Društvo za rejo ovac je v mandatu prejšnje Janševe vlade v programski svet imenovalo člane. In ta moja pripomba je šla na to, da lahko po takem principu, po kakršnem deluje zdajšnja vlada, imenuje kdorkoli v imenu kogarkoli. Žaljivo pa je to, da vi jemljete pravico odločati o športu civilni sferi. O vsem drugem bom pa še razpravljala. Zato se mi ni treba opravičiti svojim nekdanjim kolegom na mariborski univerzi. Hvala.
Gospod Kavtičnik, replika.
Hvala lepa minister, da ste me popravili. Prišlo je do napake, vendar ne takšne, da bi bila vsebinska, torej direktor direktorata, ne državni sekretar. Kar se pa tiče kriterijev, veste, tudi prej so bili kriteriji, tako da ne bi mislili, da je fundacija prej delala brez kriterijev. Kriteriji so bili, so se pa dopolnili. In tako je tudi prav. Vendar še ne dovolj, to pa je ugotovilo tudi Računsko sodišče. In na kriterijih bi bilo treba nekaj narediti. Tukaj smo pa šli zdaj v zakon in ga delamo takšnega, kot je. In ni sprejemljiv za Zakonodajno-pravno služno in ni sprejemljiv za protikorupcijsko komisijo – na to mi opozarjamo – ne za nas, ne za Jožeta ali pa Petra ali kogarkoli tukaj v Pozitivni Sloveniji. Hvala.
Gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Spoštovani! Skupno obema amandmajema, o katerih trenutno razpravljamo, je boj za ohranitev položajev in privilegijev za politično opcijo, ki je trenutno v opoziciji. Skozi Olimpijski komite je ali pa je politična opcija imela – in še ga ima – enega najmočnejših vzvodov vplivanja na dogajanja v družbi. Zaradi tega ob vseh očitkih, opazkah, ki smo jih že slišali, sem samo čakal, da bo kdo obtožil, da vlada in sedanja koalicija s spreminjanjem tega zakona odpira ideološke teme. Čeprav dejansko to je ideološka tema, kajti ideologija je temeljno vezivo, ki nekatere najvplivnejše člane Olimpijskega komiteja in najbolj trajne in večne opredeljuje. Zaradi tega je ta boj, ta izjemen boj za ohranitev teh privilegijev razumljiv s stališča družbe in športnikov, za katere se vse te inštitucije vsaj pro forma zavzemajo, pa je dobro, da se tu nekaj spremeni. Vemo, da v institucijah, ki so leta in leta in desetletja nespremenjene, tako organizacijsko kot kadrovsko, da je to velika priložnost za klientelizem, ki se prej ali slej pojavi in ga je tudi okoli Olimpijskega komiteja ogromno. Dejstvo je, da je Olimpijski komite po teh svojih večnih članih, ki so člani neformalnega dvora okrog stricev iz ozadja, kot se je gospod Židan pred volitvami izrazil za nekatere, da je to izjemna relikvija te ideologije in te politike, ki je trenutno v opoziciji. Naloga nas poslancev pa je, da denar ki se deli iz loterijskih sredstev, to so javna sredstva, ker to najbolj demokratično prispevajo državljani, da čim več tega denarja usmerimo v razvoj športa, v podporo športnikom. Saj v Olimpijskem komiteju je mnogo bivših športnikov, ampak vse je že tako instrumentalizirano, da se stori in naredi točno tisto, kar je tudi politično požegnano in ne od kogarkoli, ampak od politike. Zaradi tega je očitek, da se zdaj politika vmešava, brezpredmeten. S tem se prav gotovo zmanjšuje vpliv politike, ker vsaj v tem obdobju verjamem, da bo ta svet prevetren, da bodo športne zveze poslale, ker imajo po novem priložnost, sposobne ljudi, ki bodo odločali v interesu športa. Glejte, zaradi tega je ta očitek o podržavljanju nemogoč in predstavljanje Olimpijskega komiteja kot ne vem kakšne civilne družbe. Formalno ja. Neformalno pa je to izrazito politični organ, ki verjamem ali pa sem prepričan, da skoraj v nobeni državi, ki je nastala po razpadu totalitarnih sistemov, ni ohranil toliko znakov prejšnjega režima. In kot je prej prostodušno priznal gospod Mišič, dežurni gasilec za tekoče zadeve v tem parlamentu, kot se je sam proglasil, ko je rekel: "Res je, da bo bolj demokratično, res je, da bodo bolj demokratične volitve." Ampak, to je zanj nesprejemljivo, če je bolj demokratično. Važni so interesi, važni so privilegiji, važni so politični cilji njegove opcije. Vidite, na tak način poslanci ne bi smeli nastopati. Zavzemati bi se morali trajno za demokratične spremembe na vseh sferah, v športu in vsepovsod, kajti le na ta način bi v tej družbi lahko preprečili za naprej takšne silne anomalije, kot so se dogajale v bankah, kjer skoraj isti strici odločajo že 20 let, kot tudi v Olimpijskem komiteju. Isti vplivajo iz ozadja. In vidite, kaj se je zgodilo v naših bankah: milijardne luknje. In mi vse skupaj danes resnično rešujemo, tudi ta zakon in ta rešitev je del rešitve. Zato so vaši očitki o politizaciji, o netransparentnosti zavajanje ljudstva. To je zavajanje ljudstva. In tudi sedanji zakon glede volitev in izključenosti nekaterih oseb, ki ne morejo biti voljene v ta svet fundacije, v veliki meri izključuje konflikt interesov, ki ga sedanji olimpijski komite, ki je odločal, ni izključeval. In tam je polovica ljudi, ki so v konfliktu interesov glede odločanja o denarju. Ampak to vam ustreza, tukaj ne vidite konflikta interesov. Zakaj niste za konkretne ljudi pisali na korupcijsko komisijo, ali so v konfliktu interesov ali niso. To bi bilo za ljudi zanimivo in bi videli, kaj bi dobili. Ja, ja, predmet je ta zakon, samo ni pa vaš predmet dobra rešitev. Vaš predmet, vaš cilj je ohraniti, zabetonirati za vse večne čase privilegije in politično podzemlje, ki to državo pripelje skozi banke, skozi Olimpijski komite in še katere druge institucije tako daleč, kot je dejansko prišla. Hvala.
Še enkrat odpiram možnost za prijavo. Besedo ima mag. Majda Potrata.
Hvala. Zakaj trdim, da gre za podržavljanje športa. Povedala sem, da so sredstva iz loterijskih prispevkov, da to vplačujejo državljanke in državljani, ampak zdaj bo o tem denarju, ker mi gospod minister vneto odkimava, ko govorim, da bo pravzaprav svet za šport tisti, ki bo filter in bo opravil izbiro izmed prispelih predlogov. V četrtem odstavku, ki je postavljen za tretjim, to je novi četrti odstavek, to je bilo na matičnem delovnem telesu sprejeto, je tako, izbor štirinajstih predlogov članov Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacij v skladu z določili tretje alineje, ker ta je štirinajst članov prejšnjega odstavka, ki jih nato v imenovanje Državnemu zboru predlaga strokovni svet. Tisti, ki govorite, da ne gre za paketni predlog, gre. Državni zbor bo dobil predlog štirinajstih, ki ga bo strokovni svet za šport posredoval Državnemu zboru. In da bo stvar še boljša, izbor poteka po postopku, ki ga določi Vlada Republike Slovenije z uredbo. Vlada določi postopek, Strokovni svet za šport je tisti, ki Državnemu zboru štirinajst predlogov posreduje, pritožbeni organ, tričlanska komisija, ki dokončno sklepa o pritožbah, imenuje jo minister, tako da vidimo, kako ima ministrstvo v bistvu vse niti v svojih rokah. Zato govoriti o tem, kaj bo in kako bo imela civilna družba možnost vplivati in odločati, je zame pisano v pesek. Imamo lahko različne predstave o tem, kako kakšna civilna družba deluje ali kako ne. Ampak potem je treba to reševati na drug način. Saj se spomnite morebiti izjave ministra Zvera, da pač ni bilo mogoče zamenjati predsednika Olimpijskega komiteja, ki mu ni bil po volji. Ampak to so stvari, ki jih ureja civilna športna sfera sama zase. In posebej poudarjam, gre za Olimpijski komite – Združenje športnih zvez, in na njih je, da to urejajo. Civilna družba se mora urejati po svoje. Naj opozorim na popoln absurd tega zakona. Zakon v 10. členu določa, kako fundacijo upravlja svet. In je svet FIHA postavljen in je Svet Fundacije športnih organizacij postavljen. Ampak potem pa se začnejo razlike. V 11. členu je svetu fundacije pripisano, kaj vse opravlja. V 12. členu pa piše, da je poslovodni organ funkcije direktor. Mi pa sedaj s tem zakonom direktorja ukinjamo in bo FIHO deloval drugače, kot bo delovala Fundacija za šport. Dve fundaciji, ki zajemata sredstva iz istega vira, bosta upravljani in delovali na različne načine. Če je to pametno, če je to dobro, če je to enakopravno, potem spet ne vem, v katerem svetu živim. Ali si je Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve pravico, da bo pritožbeni organ, da bo upravljalo vse, da bo zaposlene prevzelo? Ni. Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport si je pa to pravico vzelo. In še enkrat opozarjam. Gre za izrazit konflikt interesov. In gre za izogibanje odgovornosti. Do sedaj je poklicni direktor fundacije spretno prelagal odgovornost na svet fundacije. Ampak za zakonitost delovanja je po pravilih odgovoren direktor. Jaz bi vam pa lahko povedala, česa vse direktor ni delal, pa bi moral delati, kako smo dobivali pravila in kako so bile spremembe posredovane. Marsikaj bi se na račun tega dalo povedati, kar je bilo v preteklosti narejenega, če že govorimo o slabostih ene ali druge organizacije. Ampak ko hočemo zadeve urejati, bi bilo smiselno prisluhniti zlasti predlogu protikorupcijske komisije, ki opozarja na neustreznost rešitve, ki je sedaj tu. In ne pozabiti, kdo je pripravljal predlog. Sedaj lahko koalicijski poslanci govorijo, s kolikimi je bil pogovor opravljen, tudi o kakšnih pismih je mogoče govoriti, tudi o tem, kaj kdo komu obljublja. Ampak treba je gledati, kaj je v zakonu napisano. In tako, kot je napisano, je za Socialne demokrate slabo. Menimo pa, da če se pripravljamo k spremembam, potem morajo biti te spremembe v resnici pretehtane in bi moral iti zakon po rednem postopku, bi morala biti opravljena splošna obravnava in potem bi se na očeh javnosti pokazalo, kaj kdo misli, kdo je bil vprašan, kdo ni bil vprašan, pa kako bi športna sfera želela imeti stvari urejene. Sedaj se pa moramo samo na posredna poročila o tem zanašati. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Mirko Brulc, pripravi naj se mag. Branko Grims.
Lepo pozdravljeni! Kolega Kavtičnik je idealist, ker misli, da ta predlog ne bo sprejet, ker je protiustaven. Taka ocena v tem parlamentu ne velja nič. Mi smo sprejemali vrsto dokumentov, ki so bili eklatantno protiustavni. Ta koalicija lomasti po vseh porah družbenega življenja. Danes je to samo en majhen segment kjer želi, recimo, Ministrstvo za šport imeti vso moč in vplivati na delitev sredstev, ki so zbrana iz loterijskih virov – ne proračuna, ampak loterije. Če bi šlo za proračunska sredstva, potem je to nekaj drugega. Kdaj se boste odločili, da boste skoncentrirali sredstva, recimo, od vstopnic za športne prireditve in o tem odločali na Ministrstvu za šport in tako dalje? Jaz vem, da je vaša rakrana v vrhu Olimpijskega komiteja, kot je bilo rečeno. Ampak vem tudi, da imate pripravljen lustracijski dokument, ki ga bodo te dni dobile ostale koalicijske partnerice. Takrat pa ne boste šli po segmentih, ampak frontalno čez vse in boste naredili, kar boste hoteli. To je zanimiv dokument, ki bo dvignil lonec do plafona, pritisk v državi bo tako močan, da se bo zgodilo res nekaj hudega. Ampak Zakonodajno-pravna služba pove svoje, protikorupcijska komisija svoje in vi greste kar naprej, naprej, naprej. Jaz bom ta amandma, ki ga je pripravila Poslanska skupina Socialnih demokratov, podprl, ker mislim, da je samo to rešitev, ne pa neko prevzemanje moči nad prav vsemi segmenti te družbe, kajti tudi vaše vladanje ne bo trajalo večno, bo pa težko popraviti to, kar sedaj sprejemamo brez naše podpore. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Branko Grims. Pripravi naj se gospod Samo Bevk.
Hvala. Vsem prav lep pozdrav! Vedno je dobro, kadar se razvije malo humorja v Državnem zboru in zanimivo je, kako nekateri zelo radi opozarjajo, kadar kdo reče, da je kaj protiustavno, potem pa sami isto naredijo. V pravu je tako, da nekaj lahko rečemo, da je očitno protiustavno, če pa je res protiustavno, pa mora o tem odločiti Ustavno sodišče. In zato tako lahkotnih obtožb, kot smo jih slišali zdaj, ne gre dajati z levo roko. Tisto, kar je pa najbolj zabavno na tej današnji seji, pa ne samo na tej, je pa situacija v slovenski civilni družbi. Ko kadarkoli pridemo do razprave o civilni družbi v Sloveniji, se ponuja kot vrednota simbol gospoda Janeza Kocijančiča. Veste, gospod Janez Kocijančič je pa bivši predsednik politične stranke. To pomeni, da vse tisto, kar smo zdaj slišali kot opozorila, kako bo politika posegla v šport in podobno, je čisto navadno sprenevedanje. Politika je tam vedno bila v Sloveniji in tam je globoko zažrta v vse pore slovenskega športa. In pred tem se sprenevedati, nima nobenega smisla. Zaradi tega je edini kriterij, ki bi moral biti pred nami, kako razdeliti transparentno razpoložljiva sredstva, da bodo v korist športu in športnikom, da bodo v korist Sloveniji kot celoti. To bi moral biti temeljni kriterij. In če gremo po tem kriteriju, je vladni predlog ustrezen, amandma poslanske skupine SD pa ne, ker nas vrača nekam v stanje, ki ni dobro, ki ni transparentno, ki je politično bolj pod krinko civilne družbe, kot je politika sama. In to ni dobro ne za šport ne za Slovenijo kot celoto. Iz tega razloga tega amandmaja ne bom podprl.
Hvala lepa. Gospod Samo Bevk ima besedo. Gospod Jožef Kavtičnik naj se, prosim, pripravi.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Po mnenju mojega poslanskega kolega Jožeta Jerovška je lahko prav vsaka tema ideološka tema in sproži ideološki boj, celo razprava o delitvi loterijskih sredstev. Jaz bom podprl amandma poslanske skupine Socialnih demokratov k temu členu zakona, bi pa rad povedal, da je Fundacija za šport zelo pomembna in vplivna ustanova. Deluje od leta 1998 in v tem času so se povečala sredstva za slovenski šport za 15-krat. Povečalo se je tudi število izvajalcev za 12-krat. V vsem tem obdobju je financirala Fundacija za šport skoraj 3 tisoč 400 programov in razdelila nekaj več kot 55 milijonov evrov. Se pravi, da gre za zelo pomemben segment za zelo velika sredstva. Na letni ravni se jih obrne okoli 9 do 13 milijonov in o teh sredstvih teče razprava, kdo ta sredstva obvladuje. Ko vidimo v tem predlogu zakona, da bo Strokovni svet za šport, ki bo predlagal 14 članov sveta fundacije, imel prevladujoč vpliv, in ko na internetu odtipkaš Strokovni svet za šport, se ti odpre vladni državni portal Republike Slovenije in med notranjimi organizacijskimi oblikami delovanja Vlade je navedeno tudi delovno telo Strokovni svet Republike Slovenije za šport. Služba, ki opravlja strokovno-administrativne naloge za ta Strokovni svet Republike Slovenije za šport, pa je prav Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport. Se pravi, da dejansko gre za to, da bo imela Vlada Republike Slovenije odločujoč ali pa izključen vpliv ne samo na delitev proračunskih sredstev, ampak tudi na delitev sredstev, ki se zberejo iz naslova Loterije Slovenije. Mislim, da je to nedopustno, zato takega zakona ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala lepa. Potrdilo se je to, kar smo slutili – da gre v bistvu za prevlado oziroma za boj med OKS in ministrstvom. Danes smo tudi poslance koalicije slišali, kako nevzdržno je, da je "nekdo bivši". Vsi smo bivši, ki smo še živi, veste. Vsi smo bivši in smo nekaj delali. Pomembno je, kaj smo zdaj in kaj smo naredili. Olimpijski komite Slovenije, ki združuje nacionalne panožne zveze, športne zveze in tako naprej, je v letih osamosvojitve pomagal športu do neslutenih višav in do prepoznavnosti Slovenije skupaj s športniki do take mere, kot si lahko gospodarstvo samo želi. To pomeni, to, kar se je do sedaj delalo, je bilo dobro. In zdaj hočemo to dobro uničiti. Bom prebral samo naslednje: "V skladu s pravili OKS so člani OKS – Združenja športnih zvez naslednji: nacionalne panožne športne zveze, včlanjene v mednarodne federacije športov, vključene v program olimpijskih iger, nacionalne panožne športne zveze, vključene v mednarodne federacije športov, ki jih priznava Mednarodni olimpijski komite, nacionalne panožne športne zveze, vključene v mednarodne federacije športov, ki so članice Sportaccord, občinske športne zveze, zamejska športna združenja ter druge športne zveze in športne organizacije." Poslušajte, ali se smejimo vsem tem ljudem, ki delajo, ki želijo imeti neko organizacijo, in jim rečemo, da niso sposobni in da bo to sedaj prevzelo ministrstvo in bo ministrstvo dirigiralo in povedalo, kako se neke zadeve ustvarjajo in delajo?! Poglejte, ta boj med ministrstvom in OKS lahko pripelje do tega, da bo izgubil samo šport. In tega se mi bojimo. Nič ne govorim, da je vse kristalno čisto, in ne dam za nobenega roko v ogenj na OKS, ampak to morajo urediti tisti, ki združujejo OKS, tisti, ki ga imenujejo, in tisti, zaradi katerih je OKS bil formiran in se je ustanovil. Ne pa politika, ministrstvo ali ne vem kdo, ki si vzame to za pravico. Govorilo se je tudi o kriterijih. Seveda, kriterije je treba spremeniti. Zakon, kot sem že prej povedal, je treba spremeniti, tako kot zakone spreminjamo in dopolnjujemo, vendar na boljše, prosim vas, ne na slabše! In če na to opozori Zakonodajno-pravna služba, če na to opozori protikorupcijska komisija – pa ne dajati glave v pesek, da ne rečem, kaj bo potem ven gledalo! Še enkrat tistim, ki se tako vehementno borite, da je prej bila politika, sedaj pa ne. Imam tukaj, ampak ne bom govoril o imenih: "SLS ima v Strokovnem svetu Vlade za šport svojega predstavnika dr. ..., ki lahko marsikaj spodbudi v smislu urejanja vašega perečega problema." To je napisano in je bilo pomotoma poslano na nek mail. O imenih pa ne bom govoril, lahko pa ministru pokažem, kar bom tudi storil, pa tudi to mnenje, ki sem ga dobil včeraj od protikorupcijske komisije. Hvala.
Hvala lepa. Vidim, da trenutno ni nobenega razpravljavca več. Morda želi še kdo razpravljati? Vidim, da je še interes, zato ponovno odpiram razpravo o vloženem amandmaju k 1. členu. Prosim za prijave. Zaključujem prijavo, vidim, da so trije prijavljeni. Prvi ima besedo gospod Srečko Meh, pripravi naj se gospod Mihael Prevc.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Gospod minister, spoštovane poslanke in poslanci. Ko je Franc Pukšič govoril o tem, da smo z dosedanjo organiziranostjo športa pripeljali zadevo do roba prepada, potem trdim, da je ta rešitev korak naprej. Da je slaba in da pelje v to, da se bodo rezultati, ki bodo posledica tudi tega, kar danes mi tukaj sprejemamo, pokazali tudi na rezultatih športa. In na to vas opozarjam, gospod minister in vas, gospe in gospodje, poslanke in poslanci, da so rezultati športa danes dobri, najbrž iznad nivoja, ki si ga lahko takšna država, po velikosti seveda, sploh upa. Smo v svetovnem merilu prepoznavni in resnično športna nacija, vključno z menoj, ki se s športom pravzaprav malo ukvarjam. Zato bi rad rekel, da tukaj, ko vsi govorimo o organiziranosti, se ne šalimo, kot je eden od mojih predgovornikov govoril, ampak govorimo izjemno resno kot odgovorni ljudje. In če je bil danes imenovan spoštovani predsednik Olimpijskega komiteja, potem je treba povedati, da je bil ta predsednik Olimpijskega komiteja predsednik pri prav vseh vladah, odkar imamo samostojno Slovenijo, in da je lahko kot predsednik v enem delu tudi stranke tudi takrat bil predsednik Olimpijskega komiteja. To pomeni, da imamo tudi politiki pravico biti predsedniki tistih institucij, ki niso v nasprotju z interesi, in da so rezultati znotraj posamezne asociacije tudi demokratični procesi, ki se odvijajo – in tega predsednika so izvolili športniki in športnice oziroma tisti, ki sestavljajo sam Olimpijski komite. Ampak, gospa podpredsednica, gospod Jožef Kavtičnik je danes povedal dve stvari, ki sta izjemno problematični za današnjo razpravo in odločanje. Prvič, da je protikorupcijska komisija povedala, da je lahko ta rešitev v nasprotju, da lahko otežuje samo delovanje. In drugič, da je tudi Zakonodajno-pravna služba imela pripombe. Zato dajem proceduralni predlog, da se ta točka prekine, da se uskladi stališče protikorupcijske komisije, da danes niso pogoji, da bi lahko o tem odločali in če smo danes zjutraj govorili na komisiji za preprečevanje, da spoštujemo poslovnike, da spoštujemo naš pravni red, potem ga spoštujmo tudi danes pri odločanju o tej točki dnevnega reda. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Srečko Meh. V zvezi z vašim proceduralnim predlogom v tem trenutku kljub vašemu strokovnemu razmišljanju oziroma verjetno tudi političnemu, v povezavi s strokovnimi navedbami protikorupcijske komisije in Zakonodajno-pravne službe, nimam vzvoda niti po poslovniku, da bi zaradi tega prekinila sejo. Lahko pa pred glasovanjem, če boste ocenili, si vzamete čas še za posvetovanje, in tudi mi, če bo treba, preverimo. Nadaljujemo z razpravo, in sicer je na vrsti gospod Mihael Prevc. Pripravi naj se gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala lepa za besedo, še enkrat. Lepo pozdravljeni! Pravzaprav se mi zdi nekoliko nerazumljivo, da smo se pri tem zakonu znašli na tako različnih bregovih s tako različnimi mišljeni in ne nazadnje tudi s tako različnimi razlagami in pa razumevanjem tega zakona, ki vendarle prinaša nekaj dobrega, nekaj pozitivnega, nekaj bolj demokratičnega in nekaj bolj transparentnega. Z amandmaji, ki jih predlagajo Socialni demokrati in pa Pozitivna Slovenija, se ne morem strinjati. Razumljivo, ker ti amandmaji pravzaprav ščitijo obstoječi sistem, na osnovi katerega so se delila sredstva športnim organizacijam preko Fundacije za šport, ščitijo pa tudi določene privilegije, ki so bili skozi ta sistem tudi pridobljeni. Tako se s tem amandmajem absolutno ne morem strinjati, ker amandmaji gredo v tej smeri, da se nič ne sme spremeniti, čeprav me to nekoliko čudi, ker kar nekajkrat je bilo slišano danes, da je sicer zakon treba spremeniti, da je treba pristopiti k sistemskim spremembam tega zakona. Ko pa vendarle imamo na mizi neke spremembe – dobro, razumljivo, vsi se s temi spremembami ne morete strinjati –, potem je pa dejansko vse narobe. Tudi v samem stališču poslanske skupine smo mi posebej uporabili izraz posrednik. Zame je vendarle nerazumljivo, zakaj Olimpijski komite Slovenije pri tej zgodbi, to se pravi pri imenovanju članov sveta fundacije, mora biti nek posrednik. Ali ni vendarle bolj demokratična in transparentna oblika, če se v svet fundacije direktno na predloge športnih zvez izvolijo člani sveta fundacije. Številnih argumentov s strani nasprotnikov tega predloga zakona enostavno ne razumem. Nič nimam proti Olimpijskemu komiteju, res pa je, da ne drži tisto, kar ste nekateri govorili. Civilna iniciativna pa resnično nima nobenega vpliva na imenovanje ljudi v Olimpijski komite. In verjetno je res, da nekateri ljudje tam na vrhovih Olimpijskega komiteja pa sedijo že mnogo predolgo. Ampak civilna iniciativa pa na imenovanje teh ljudi kakšnega posebnega vpliva nima. Moti me tudi to, da pravite, da je zakon protiustaven. Jaz ne bi želel kot nestrokovnjak na tem področju tako hitro dajati takšnih ocen. Jaz sem prepričan, da ni protiustaven. Jaz sem prepričan, da je ta zakon dejansko tisti, ki omogoča bistveno večjo uravnoteženost, bistveno večjo transparentnost, bistveno večjo preglednost. Amandmaji, ki so predlagani, pa gredo v neko drugo smer. Gredo v to smer, da se obdrži obstoječe stanje, zato takšnih amandmajev ne morem podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Matjaž Zanoškar ima besedo.
Hvala, spoštovana podpredsednica, spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Jaz sem nekoliko drugačnega prepričanja kot moj predgovornik. Jaz sem prepričan, da ti amandmaji, ki jih vlagamo, bi nekoliko izboljšali ta predlog zakona o preoblikovanju Loterije Slovenije. Popolnoma se strinjam s tistimi, ki govorijo o tem, da Loterija Slovenija in denar, ki prihaja iz Loterije Slovenije za šport, ni denar proračuna, državnega proračuna, je denar neke civilne sfere. In popolnoma razumljivo je in logično, da bi tudi civilna sfera in civilna javnost odločala o razporejanju tega denarja. Očitno pa je, da s preoblikovanjem tega zakona ne bo prav tako. Prepričan sem, da gre tukaj za neko uzurpacijo države in državnega aparata nad kontrolo tega denarja. Pri tem me moti predvsem tudi to, mi imamo približno v Sloveniji 7 tisoč športnih društev, zvez in drugih športnih organizacij, tukaj je približno 7 tisoč predsednikov in če zraven prištejemo še nekatere druge funkcionarje, jih je verjetno nekaj več kot 10 tisoč. Ti funkcionarji, sem prepričan, da so tisti prvi nosilci in stebri razvoja športa v nekem okolju in na nekaterih področjih. Ti funkcionarji enostavno ne bodo mogli kandidirati, ne bodo prišli zraven tega telesa, tega organa, ki odloča o razporejanju denarja. Zdi se mi, da bo zelo pristransko, ker bodo nekatere športne panoge in nekatera društva oziroma zveze ostale zunaj tega kroga odločanja. Velikokrat je bilo danes povedano, da je bil sam predlog zakona napaden oziroma kritiziran in opozorjen s strani protikorupcijske komisije, da se z njim ne strinja Zakonodajno-pravna služba. Pa vendarle, gospod minister, vztrajate pri tem, da gre zakon v taki obliki naprej, čeprav verjetno lahko slutite danes, da bo takoj, ko bo sprejet, kar se verjetno zna zgoditi, takoj sprožena ustavna presoja tega zakona. Z ustavno presojo se ve, da bo ne nazadnje samo športna srenja tista in šport tisti, ki bo potegnil vse negativne posledice. Tako bi bil za to in absolutno podpiram to, kar podpira tudi Poslanska skupina Pozitivne Slovenije in nenazadnje Poslanska skupina Socialni demokrati, da se nekatere stvari spremenijo v tem zakonu, da se ublažijo tiste najbolj kritične točke in se da zakonu nekoliko več možnosti za transparentnost in za boljše organizacijske poteze v nadalje.
Hvala lepa. Vidim, da imamo še razpoložljiv čas za razpravo [[..]]Želi morebiti še kdo razpravljati? Vidim željo po razpravi. Odpiram prijavo za razpravo. Prijava poteka. Zaključujem prijavo. Dva prijavljena. Sedaj ima besedo gospod Janko Veber, pripravi naj se gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala za besedo. Glede na to, da je bilo izraženo mnenje, s katerim se naj ne bi podprl amandma Socialnih demokratov, s katerim želimo resnično ohraniti vlogo športnih organizacij pri razdeljevanju sredstev, želim ponovno spomniti na pomembno dejstvo, da gre v primeru zavrnitve tega amandmaja za po našem mnenju zelo nekorekten odnos do športnih organizacij, ki že vrsto let delajo v Olimpijskem komiteju ali pa v posameznih zvezah. Zakaj tako nezaupanje do teh organizacij? Zakaj menite, da ta civilna sfera, civilni del nima pri vas zaupanja in zakaj menite, da je ravno politika tista, ki pa bo prav določila, kdo je lahko v kakšnem organu same športne organizacije, seveda se pa ne morejo po vašem mnenju dogovoriti za kvalitetne predloge? Zelo velike pomisleke imamo pri vmešavanju politike ne samo pri športu, tudi pri gospodarstvu, praktično povsod. Praksa kaže, da tam, kjer se politika preveč umešava v dogajanje, na strokovni ravni tisto področje nazaduje. Pa naj bo to šport, kultura ali gospodarstvo. Kamorkoli politika posega, se to odraža kot negativni vpliv. To, da bo Vlada prek svojega strokovnega sveta oziroma ministrstvo predlagalo Državnemu zboru v potrditev organa, ki naj bi razdeljeval teh 10 do 13 milijonov evrov sredstev Loterije, kaže na to, da ne gre za spoštovanje športa, ampak gre za podreditev športa politiki. Naš amandma želi to preprečiti in ponovno vzpostaviti tisto raven zaupanja med športnimi organizacijami, ki so jih le-te imele ali jih imajo še danes, predvsem pa dokler ta zakon [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala lepa. Mi svojega stališča, vsaj jaz osebno svojega stališča od razprave na odboru nisem spreminjal in ga tudi zdaj ne. To pomeni, da predlagamo, da se ta člen črta. Z amandmajem, ki so ga vložili Socialni demokrati, samo blažijo, govorim, samo blažijo, to slabo dikcijo, ki jo je zakon oziroma ta sprememba prinesla. Seveda je treba celovito spremeniti zakon, vendar ne tako parcialno in s takšnimi posegi, ki slabšajo preglednost delitve sredstev. Trditev, da smo mi govorili ali da sem sam govoril, da je zakon protiustaven, ni res. Mi smo samo in sam sem samo opozoril, da Zakonodajno-pravna služba meni, da lahko pride do protiustavnosti. Torej je to zdaj nekaj drugega, ta protiustavnost se bo morala še določiti in odloči o tem samo Ustavno sodišče. Vendar če ima že Zakonodajno-pravna služba pomisleke, potem je na nas, da tej materiji namenimo nekaj več časa in se o tem prepričamo, ugotovimo in naredimo tako, da je transparentno. O tem, da sem morda idealist, da zakon ne bo sprejet, da sem morda tudi naiven, bi lahko kdo rekel, ker želim dobro. Ne. Vem pa, da sem in želim biti pošten. In ker želim biti pošten, opozarjam na te anomalije in tega zakona ne mislim podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Za enkrat je krog razpravljavcev izčrpan. Želi morebiti še kdo razpravljati o amandmaju? Odpiram prijavo. Na zaključku želi besedo še gospod minister. Zaključujem prijavo. Prijavljen ni nihče. Gospa mag. Lejla Hercegovac je dvignila roko. Izvolite.
Kratka bom. Lepo pozdravljeni tudi v mojem imenu! Ker so na ministrstvu sami pripravili predlog novele, brez strokovne in zainteresirane javnosti, bi bilo najboljše, da sporne rešitve z amandmaji črtamo. Zato predlagam, da premislite o amandmajih. Hvala.
Hvala lepa. Želje po razpravi ni več s strani poslank in poslancev, zato dajem zaključno besedo predlagatelju ministru dr. Turku.
Hvala lepa. Jaz res zagotavljam, da ni namen predlagatelja politizacija športa. Ni namen predlagatelja politizacija športa. Kronski argument, da naj bi šlo za politizacijo športa, je, da naj bi strokovni svet Vlade predlagal Državnemu zboru v imenovanje 14 članov Fundacije za šport. In lepo je bilo prebrano tukaj v razpravi, da bo teh 14 članov fundacije ta strokovni svet Vlade dobil v paketu, kot bodo izvoljeni na odprtih, poštenih, prostih volitvah s strani posameznih športnih zvez in se bodo te volitve organizirale v sodelovanju Olimpijskega komiteja Slovenije, Strokovnega sveta za šport in senata Fakultete za šport. Omenjeno je bilo, kakšni so odnosi z Olimpijskim komitejem Slovenije. Odnosi z Olimpijskim komitejem Slovenije so partnerski, o kakšnih stvareh se tudi ne strinjamo, kar je razumljivo. Ampak ravno s to uredbo, ki bo odločala o načinu volitev, pravzaprav prevzemamo tisto, kar so oni predlagali. Absolutno ne gre za politizacijo, ampak gre za demokratizacijo tega področja. Veča se vpliv posameznih športnih zvez. To je končni rezultat. Vpliva politike je pa toliko kot doslej, pravzaprav zelo zelo malo, razen morda neke kriptopolitike, ki se skriva v civilni družbi. Omenjeno je bilo večkrat mnenje protikorupcijske komisije. Gre v dveh smereh. Ona ja bil kritična do nekaterih oblik delovanja Fundacije za šport v prejšnjem mandatu, se pravi za leto 2011, in dejansko, kot sem že povedal, fundacija mora te stvari pogledati in način tega delovanja izboljšati, tako kot je ta proces izboljševanja tekel že v preteklosti. In drugo, citira oziroma opozarja na tisto, na kar je opozarjala tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. To so bile v glavnem tri stvari. Nezdružljivost funkcij. Da je nezdružljivost zaposlenih na fundaciji s članstvom v svetu fundacije, je ureditev, ki je zelo podobna tudi pri invalidskih organizacijah. Da je nezdružljivost članstva v svetu fundacije s članstvom v vodstvu političnih strank, jaz upam, da ni treba, da imamo debato o tem, da se o tem lahko strinjamo. Kar se tiče pravic do pritožbe. Pravica do pritožbe je, ampak seveda komisija za pritožbe odloča dokončno, kar pomeni, da se potem sredstva lahko delijo in da športniki pridejo do denarja. Ustavna pravica do pritožbe pa s tem ni izčrpana. Možno je vložiti upravni spor, tako da je 25. členu Ustave zadoščeno. Torej učinkovitost in hkrati tudi možnost pritožbe. Tretja opomba tukaj je bila vezana na zaposlitev zaposlene strokovne delavke na fundaciji in njen premik na Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport. Treba je povedati, da ta oseba je prišla na fundacijo s tega ministrstva, izpolnjuje vse pogoje za to, da je v službi na ministrstvu je. V ničemer se ne kratijo pravice te konkretne osebe. Če zaključim. Povečujemo demokracijo v športu. Večamo vpliv športnikov. Večamo vpliv športnih zvez. Obnašamo se racionalnejše, ker zmanjšujemo stroške delovanja fundacije. Oba amandmaja, ki sta bila predlagana, gresta po našem mnenju v napačno smer, zato pozivam Državni zbor, da predlagano novelo zakona podpre. To bo v dobro slovenskega športa, da bo še naprej tako uspešen, kot si to vsi želimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O obeh amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O KMETIJSKIH ZEMLJIŠČIH PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina štiridesetih poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagatelja predloga zakona gospodu Jožetu Tanku.
Hvala lepa za besedo. Vsem lep pozdrav! Lani je bila sprejeta novela zakona o kmetijskih zemljiščih, s katero je prejšnja vlada, Pahorjeva vlada, ponovno uvedla izredno visoko davščino na nepozidana stavbna zemljišča. To davščino je poimenovala "sprememba namembnosti kmetijskih zemljišč". To isto spremembo namembnosti je pravzaprav identična koalicija leta 2002, to se pravi koalicija LDS in SD, odpravila pred skoraj 10 leti. To, da se je lani v Zakonu o kmetijskih zemljiščih ponovno uvedla obdavčitev nepozidanih stavbnih zemljišč, od katerih je status stavbnega zemljišča večina dobila status že leta 1985, ni bila korektna rešitev, saj ta zemljišča nimajo več statusa kmetijskega zemljišča, čeprav se na delu ali pa morda celo večjemu delu teh zemljišč še vedno opravlja kmetijska pridelava. Lanska ponovna uvedba te davščine, ki jo je treba plačati pred izdajo gradbenega dovoljenja, je gradnjo vsem investitorjem bistveno podražila in jih obremenila z nesorazmernimi oziroma pretiranimi stroški, saj so pri individualni gradnji znašali do nekaj deset tisoč evrov, pri nekaterih tudi več kot 30 tisoč ali 40 tisoč evrov, kar je znesek, ki skoraj zadošča za gradbeni material in zidavo stanovanjske hiše. Ponekod, predvsem na podeželju, znaša odškodnina za spremembo namembnosti več kot strošek za nakup zemljišča, za plačilo komunalnega prispevka, za projektno dokumentacijo in še del izgradnje hiše skupaj. Za Ljubljano, kjer se cene zemljišč gibljejo okoli 200 evrov na kvadratni meter, 10 evrov odškodnine za kvadratni meter najbrž ni velik pribitek, to predstavlja le nekaj odstotkov. Za podeželje, kjer se cene istovrstnih zemljišč gibljejo od pol do enega evra, pa je to enormen pribitek, 10-krat do 20-krat višji od cene zemljišča. V točki 17.2 koalicijske pogodbe, na strani 54, smo zapisali, da bomo odpravili odškodnine za spremembo namembnosti kmetijskih zemljišč, ki v naravi ne predstavljajo potenciala za kmetijsko pridelavo, nenormalno pa dražijo in ovirajo gradnjo infrastrukturnih objektov in individualnih ali drugih gradenj. Ta predlog, o katerem bomo odločali danes, je skladen z določbo koalicijske pogodbe, saj prinaša črtanje odškodnine za zemljišča, ki imajo boniteto nižjo od 50, to se pravi, da gre za manj vredna zemljišča, istočasno pa ohranja odškodnino za najboljša kmetijska zemljišča, ki imajo bonitetni razred med 50 in 100. Prav tako se s z zakonom bistveno spreminja osnova za odmero. Po tem zakonu se ne obračunava odškodnina od površine vseh parcel, ki se jih dotakne načrtovani gradbeni poseg, ampak se odškodnina odmeri samo od fundusa posega, kar je bistvena sprememba in kar v končni fazi eno in drugo predstavlja še sprejemljiv dodatni strošek investicije. Menim, da je ta rešitev, ki jo predlagatelji z amandmaji še izboljšujemo, precej sprejemljivejša, mnogo ustreznejša in predlagam vsem poslancem, da novelo skupaj s predloženimi amandmaji podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku mag. Dejanu Židanu.
Spoštovana predsedujoča, drage kolegice, dragi kolegi, spoštovani minister s sodelavcem, lep pozdrav! Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kmetijskih zemljiščih na 7. seji 26. 6. 2012. Na seji odbora so poleg predstavnikov Ministrstva za kmetijstvo in okolje in Zakonodajno-pravne službe sodelovali številni predstavniki strokovne in zainteresirane javnosti, ki so odboru posredovali tudi svoje pisne pripombe. V razpravi je predstavnik Državnega sveta predstavil mnenje Komisije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj in Komisije za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Komisiji predloga zakona ne podpirata in opozarjata, da bi lahko odškodnine zaradi spremembe namembnosti ohranili, strinjata pa se, da bi bilo treba spremeniti način odmere, in sicer od gradbene parcele in ne od celotne zemljiške parcele ter višino odškodnine. Stališče Kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije je predstavil predsednik zbornice, ki prav tako ne podpira odprave odškodnin za spremembo namembnosti in predlaga, da do sedaj veljavni zakon spremeni tako, da se upošteva prehodno obdobje do popolne uveljavitve odškodnin za spremembo namembnosti za vse, tudi za individualne investitorje, graditelje stanovanjskih hiš, in ne samo za tiste, katerih investitor je država oziroma lokalna skupnost. V tem obdobju bi tudi plačali samo 30, 50 in kasneje 70 % nižje odškodnine, odvisno od leta vlaganja zahtevka za gradbeno dovoljenje. Odbor se je seznanil tudi z mnenjem Skupnosti občin Slovenije, ki meni, da bi morale biti občine oproščene plačila nadomestila za javno infrastrukturo in nekatere druge projekte, del odškodnin pa bi moral biti prihodek občin kot namenski vir za financiranje programov in ukrepov, povezanih s kmetijsko politiko. Pripombe Kmetijskega inštituta Slovenije, pod katere se je podpisalo 27 strokovnjakov tega inštituta, je predstavil direktor Kmetijskega inštituta in menil, da je novela zakona premalo premišljena poteza, ki bo v temeljih izničila dosežke veljavnega zakona in povzročila nadaljnjo erozijo najboljših kmetijskih zemljišč, predvsem pa negotovo prihodnost na področju prehranske varnosti. Predstavniki Biotehniške fakultete Univerze v Ljubljani so opozorili, da novela zakona jemlje ostrino pri varovanju najkakovostnejših kmetijskih zemljišč, in to prav v času, ko je Evropska komisija sprejela smernice za preprečevanje pozidave kmetijskih zemljišč in ko Nemčija s svojo vodilno vlogo v EU spreminja ukrepe za zmanjšanje izgube kmetijskih zemljišč zaradi pozidave. Izpostavili so, da je tudi uvedba nadomestila sicer povzročila vrsto nevšečnosti, vendar se je treba zavedati, da te izhajajo predvsem iz neustreznih evidenc o kakovosti kmetijskih zemljišč in iz neustreznih instrumentov ter praks prostorskega načrtovanja, ne pa iz neustreznosti sistema kot takega. Tudi predstavniki številnih civilnih združenj so nasprotovali spremembi veljavnega zakona, ker obstaja bojazen, da bo sprememba zakona odprla pot špekulantom pri posegih v prostor in popolnoma razvrednotila pričakovane ukrepe za zaščito kmetijskih zemljišč. Odboru je bila predložena tudi civilna družbena peticija, ki jo je podpisalo več kot 3 tisoč 500 državljank in državljanov Republike Slovenije, v kateri pozivajo poslanke in poslance, da zavarujejo prehransko varnost prebivalcev Slovenije, tako da zavrnejo predlagano novelo zakona. Po končani predstavitvi mnenj in stališč strokovne in druge javnosti je član odbora iz Poslanske skupine SD predlagal odboru, da v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora razpravlja in odloča o predlogu sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo, vendar je odbor o tem predlogu glasoval in ga ni sprejel, bilo je 6 glasov "za" in 9 "proti". V razpravi o posameznih členih in vloženih amandmajih so člani odbora iz koalicijskih vrst navajali argumente za sprejetje predloga zakona in opozorili na problematiko zaraščanja kmetijskih zemljišč in opuščanja kmetovanja na kmetijskih površinah. Sprejetje novele bo po njihovem prepričanju ta trend tudi obrnilo. Menili so tudi, da je sedaj veljavna ureditev škodljiva tudi zato, ker je izrazito naperjena proti razvoju podeželja. Sprejetje predloga zakona z amandmaji koalicijskih poslanskih skupin je po njihovem mnenju nujen pogoj za nadaljevanje skladnejšega regionalnega razvoja. Opozicijski poslanci pa so opozorili predvsem na dejstvo, da je namen sistema plačevanja odškodnine pridobitev sredstev za usposobitev novih nadomestnih zemljišč za kmetijsko pridelavo zaradi pozidave kmetijskih zemljišč, pa tudi racionalno in premišljeno umeščanje v prostor tam, kjer so zemljišča manj primerna za kmetijsko obdelavo. V okviru razprave se je odbor opredelil do vloženih amandmajev in sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin. Odbor je glasoval še o členih predlaganega zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Hvala.
Hvala lepa. Z nami so tudi predstavniki Vlade oziroma pristojnega Ministrstva za kmetijstvo in okolje. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo ministru za kmetijstvo in okolje gospodu Francu Bogoviču.
Lep pozdrav, spoštovana podpredsednica, spoštovane članice in člani slovenskega parlamenta! Kot je predlagatelj gospod Tanko omenil, je v koalicijski pogodbi, ki jo je podpisala koalicija, določilo, s katerim se je koalicija zavezala, da trajno varuje kvalitetna kmetijska zemljišča, da pa odpravi nekatere pomanjkljivosti, ki so se pokazale pri izvajanju zakona, ki je bil sprejet lansko leto v Državnem zboru, in opravi nekatere popravke. Zato smo se na Ministrstvu za kmetijstvo in okolje lotili priprave zakona, s katerim smo želeli sprejeti spremembe Zakona o kmetijskih zemljiščih in ena od teh vsebin je bilo tudi nadomestilo. Poleg nadomestila je bilo še nekaj drugih vsebin, ključna se nam je zdela tudi ta, da bi z vladno uredbo določili trajno varovana zemljišča, kajti bojimo se, da bo običajni postopek, kot je v zakonu zapisano, ki bo potekal preko sprejetja OPN občin, potekal predolgo in bi bil lov nad kmetijskimi zemljišči predolgo še odprt, predvsem v tistem delu, ko govorimo o spremembi kmetijskih zemljiščih. Pri določilih, ki so se nanašala na nadomestila za spremembo namembnosti, je bil tudi v prvotnem predlogu približno takšen model, kot je v predlaganem zakonu, danes dopolnjenim z amandmajem. Skupina poslancev je na glede na oceno, da bo to usklajevanje potekalo predolgo in da je nujno sprejeti te spremembe zaradi posledic, ki so bile navedene pri gospodarskem razvoju, v prvi polovici letošnjega leta oziroma do parlamentarnih počitnic, zakon vložila v vladno proceduro. Zakon je bil v sami proceduri usklajevanja znotraj koalicije in tudi na samem Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje z amandmaji dopolnjen. V teh dopolnjenih amandmajih so sedaj ta določila, s katerimi se najbolj kvalitetna kmetijska zemljišča varujejo s to progresivno lestvico, lestvico, ki do bonitetnega razreda 50 odpravlja plačilo spremembe namembnosti, potem pa z dvigom v bonitetnih razredih od 50 do 60, od 61 do 75 in nad 76 s progresivno lestvico odvrača bodoče investitorje od najkvalitetnejših kmetijskih zemljišč, ki so bila že v preteklosti, kot vemo, spremenjena v stavbna zemljišča. V sami pripravi tudi amandmajev smo skupaj s poslanskimi skupinami sodelovali na ministrstvu. Zaradi tega ocenjujemo, da je takšen zakon, kot je sedaj predlagan, primeren za sprejetje. Na ministrstvu smo trdno prepričani, da so poleg tega zakona, ki ureja kmetijsko zemljišče, zelo pomembni tudi zakoni, ki so bili v tem parlamentu že sprejeti in se nanašajo na obdavčitev nezazidanih stavbnih zemljišč in na vzpostavitev nove davščine na promet z nezazidljivimi stavbnimi zemljišči. Če strnem, Vlada predlog zakona z amandmaji, ki so bili sprejeti na odboru, podpira.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Pozitivna Slovenija in gospod Branko Ficko. Pripravi naj se Poslanska skupina SDS in gospod Robert Hrovat.
Lep pozdrav vsem skupaj! Skupina poslank in poslancev dela vladajoče koalicije je Državnemu zboru predložila Predlog zakona o spremembah Zakona o kmetijskih zemljiščih. S predloženim zakonom naj bi se po prvotnem predlogu ukinil institut plačila odškodnine zaradi spremembe namembnosti kmetijskega zemljišča, ki ga je uvedla novela Zakona o kmetijskih zemljiščih iz leta 2011. V Pozitivni Sloveniji se ne strinjamo z navedbami, da bomo z odpravo odškodnin razbremenili slovensko gospodarstvo in dvignili njegovo konkurenčnost, ga spodbujali predvsem v gradbeništvu. Bolj kot cene zemljišč so problematični dolgotrajni postopki prostorskega načrtovanja, kreditni krč, pomanjkanje investicij. Trditev, da je plačilo spremembe namembnosti ustavilo razvoj gospodarstva, ni podprta z nobenimi preverjenimi podatki. Nihče ne navaja, koliko je praznih industrijskih con, koliko je praznih industrijskih površin zaradi propada gospodarskih družb, ki bi jih lahko porabili za oživitev gospodarstva z minimalnimi stroški. Z veljavnim zakonom ni bila ustavljena gradbena aktivnost. Te ni, ker ni denarja za naložbe. Če kje investicijo načrtujejo na najboljšem kmetijskem zemljišču, pa je prav, da se ustavi. Problem je, ker je večina kmetijskih zemljišč, na katerih želijo investitorji graditi, v najvišjih bonitetnih razredih. Cilj odškodnine torej ni zaviranje ali celo preprečevanje investicij, pač pa usmerjanje gradenj na manj kvalitetna zemljišča. Na problem pozidave kmetijskih zemljišč opozarja tudi stroka, ki jo skrbi nenehno spreminjanje zakonodaje,ki je nedomišljena, parcialna in ni skladna s strateškimi nacionalnimi in mednarodnimi izhodišči. Strokovnjaki so prepričani, da odškodnina v zakonu mora ostati, stvar strokovne presoje pa je, na kakšen način se bo odmerjala. V Pozitivni Sloveniji pozdravljamo odločitev vladajoče koalicije da odškodnine zaradi varstva kmetijskih zemljišč ostajajo. Kot kaže, so poslanci vladajoče koalicije le dojeli, da gre za naravno dobrino, ki je dana v omejenem obsegu in je ni možno nadomeščati, zato je treba za najboljša kmetijska zemljišča vzpostaviti učinkovite ukrepe za njihovo varovanje. V Pozitivni Sloveniji se strinjamo z nekaterimi sprejetimi rešitvami, saj tudi sami menimo, da so se v zvezi z odmero odškodnine pokazale nekatere pomanjkljivosti. Bistvena pomanjkljivost je v tem, da se odškodnina odmeri od celotne zemljiške parcele, če je vsaj del te parcele po dejanski rabi kmetijsko zemljišče, ali pa dejstvo, da se odškodnini ne more izogniti tudi investicija v javnem interesu oziroma v javno infrastrukturo, čeprav je ta oproščena nekaterih drugih dajatev. Opozarjamo pa, da so tudi sprejete rešitve še vedno parcialne in nezadostne ter nimajo vključenih zadostnih varovalk za zaščito najboljših zemljišč. Še posebej, če se zavedamo, da bodo na novo odmerjene odškodnine znašale v povprečju zgolj 15 do 20 % prejšnjih odškodnin. Glede na napovedi ministra za kmetijstvo in okolje, da naj bi jeseni pripravil nov predlog sprememb zakona, menimo da ni smiselno, da Državni zbor sprejme novelo zakona, ki jo bomo, kot vse kaže, ponovno spreminjali. Bolj smiselno bi bilo prepustiti Vladi, da uredi to problematiko, saj bo ta v postopek vključilo svoje strokovne službe, slovensko stroko, lokalne skupnosti in nevladne organizacije. S tem bi omogočili tudi strokovno in kar se da široko javno razpravo o možnih kompromisnih in celovitih rešitvah. Zato v Pozitivni Sloveniji predloga zakona in predlaganih dopolnil ne bomo podprli oziroma se bomo vzdržali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke in gospod Robert Hrovat.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! V septembru lanskega leta je bila sprejeta novela Zakona o kmetijskih zemljiščih. Pomembne določbe te novele se nanašajo na uvedbo odškodnine zaradi spremembe namembnosti kmetijskih zemljišč. Dejstvo je, da smo družba, ki vsakodnevno funkcionira po nekem bolj ali manj učinkovitem družbenem sistemu. Da je ta omenjeni družbeni sistem silovito kompliciran, tok težko spreminjajoč, praviloma je neodziven, prevečkrat sam sebi namen in premalokrat v službi preprostega človeka, je pa drugo neovrgljivo dejstvo. Koliko prepričevanj, usklajevanj, dogovarjanj, kompromisov je treba, da se naredi nekaj oprijemljivo dobrega, kar preprost človek potem čuti na svoji koži. Zakon o kmetijskih zemljiščih oziroma predlagane spremembe oziroma izboljšave so dokaj trd kamen delovnega proces vseh, ki skušamo skozi verodostojnost potrebnih procesov pripeljati zadevo v vode realnega in otipljivega. Po sedaj veljavnem zakonu mora namreč vsak investitor pred pridobitvijo gradbenega dovoljenja plačati do 25 evrov na kvadratni meter celotnega že zazidljivega zemljišča. Zneski dosegajo naravnost nesprejemljivo vrtoglave višine. Cilj veljavnega zakona naj bi bil zaščita najboljših kmetijskih zemljišč. Pa se vprašam, kako. Praviloma so v vseh občinskih prostorskih aktih že natančno opredeljena zazidljiva in nezazidljiva, v večini primerov kmetijska zemljišča. In vsak kasnejši vpliv na zaščito česarkoli je praktično nemogoč. V Slovenski demokratski stranki smo se vse skozi zavzemali za trajno zaščito najboljših kmetijskih zemljišč, saj se njihovega pomena zelo dobro zavedamo. Ravno zato k izboljšavam zakona pristopamo vestno in odgovorno, predvsem pa življenjsko in stvarno, z željo, da bo po meri ljudi, ne pa sam sebi namen. Z današnjim predlogom odškodnine razumno znižujemo in bodo od sedaj naprej vezane le na zemljišča nad boniteto 50. Odškodnina se bo od sedaj naprej plačevala le od tlorisa načrtovanega objekta in ne več za celo parcelo. Naš cilj pri spremembi zakona je bil jasen – doseči zadovoljujočo visoko stopnjo soglasja vseh, ki kakorkoli soodločajo o vsem, kar zadeva slovenska kmetijska zemljišča in njihovo zaščito na eni strani, na drugi strani pa vseh tistih potencialnih investitorjev, ki jih sedaj veljavna zakonodaja nekako odganja od misli o realizaciji katerekoli tovrstne investicije. Delovati zaščitno je nujno veliko prej, ne pa takrat, ko so prostorski akti že sprejeti in v njih zelo natančno opredeljene zazidljive in nezazidljive parcele. Takrat je žal prepozno. Edina prava zaščita bo sprejeta uredba Vlade o katastru trajno varovanih kmetijskih zemljišč. V Slovenski demokratski stranki pričakujemo strokovno pripravo, usklajeno z lokalnimi skupnostmi in vsemi deležniki na tem področju. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da bo sprejetje izboljšav obstoječega zakona o kmetijskih zemljiščih rezultiralo v realnem zadovoljstvu ljudi. Kompromis, ki ga danes sprejemamo, pa ohranja zaščito in daje možnost za večjo konkurenčno sposobnost naše države. Poslanke in poslanci Slovenske demokratske stranke bomo spremembo zakona podprli, prav tako bomo podprli vse amandmaje koalicije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslanska skupina Socialnih demokratov in gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Predlog zakona o spremembah Zakona o kmetijskih zemljiščih, ki ga obravnavamo danes, je dan v obravnavo po vsega enoletnem trajanju sprejetega zakona. Očitno je, da se v ta zakon ne posega z namenom, da bi zavarovali kmetijska zemljišča, ampak z namenom, da se ponovno sprosti gradnja na kmetijskih zemljiščih. To ocenjujemo kot kratkoviden ukrep in predvsem ukrep, ki sledi ozkim političnim interesom ali, kot smo tudi slišali v obravnavi tega zakona, predvolilnim obljubam, češ, če bomo oblikovali vlado, bomo odpravili nadomestilo za spremembo namembnosti kmetijskih zemljišč. Kratkoviden ukrep predvsem zato, ker je kmetijsko zemljišče nenadomestljiv naravni vir, ki nastaja skozi stoletja, da lahko potem služi za pridelavo hrane. Naj spomnimo, da je za Slovenijo značilno, da je v zadnjih 20 letih zelo slabo skrbela za ohranjanje kmetijskih zemljišč, saj je v obdobju od leta 1991 do leta 2009 izgubila kar 93 tisoč hektarjev kmetijskih obdelovalnih površin, od tega skoraj 20 tisoč hektarjev najboljših obdelovalnih površin, to je njiv in vrtov. Naj ponovnim še enkrat znano dejstvo, samo 866 kvadratnih metrov obdelovalnih površin na prebivalca imamo trenutno v Sloveniji, druge države imajo znatno več in želijo te površine povečati, imajo pa nekje razmerje od 2500 do 3000 kvadratnih metrov obdelovalnih površin na prebivalca. Gre za zavedanje, da je prehranska varnost ena najpomembnejših tudi sicer za varnost prebivalcev k posamezni državi. Dejstvo pa je, da v tem letu, od kar je Zakon o kmetijskih zemljiščih veljal, z vsebino, da uvaja nadomestilo za spremembo namembnosti kmetijskih zemljišč, se je ta ukrep izkazal kot zelo učinkovit za preprečevanje izgube obdelovalnih kmetijskih zemljišč. Če pa je že prišlo do tega trenutka, da je treba poseči tudi v kmetijsko zemljišče, ta zakon predvideva nadomestilo, ki pozneje omogoči vzpostavitev nadomestnega kmetijskega zemljišča. Torej, tudi če že je treba nujno poseči v kmetijsko zemljišče, je omogočeno z nadomestilom zagotoviti nadomestno zemljišče. Naj poudarim, da Socialni demokrati resnično menimo, da je prehranska varnost prebivalcev ključna za uspešen razvoj in obstoj države. Zakon o kmetijskih zemljiščih je zato treba spreminjati zelo odgovorno in predvsem v sodelovanju s strokovno javnostjo. Le dobro pretehtane rešitve lahko uzakonimo. Značilnost tega zakona, ki ga danes obravnavamo, je, da mu nasprotuje celotna strokovna javnost, ki deluje na področju kmetijstva, predvsem pa na področju načrtovanja, obdelovanja kmetijskih zemljišč. To dejstvo je zagotovo dejstvo, ki nas mora vse skupaj izjemno zaskrbeti. Velikokrat se uporablja kot argument za spremembo zakona o kmetijskih zemljiščih argument, da je treba omogočiti investitorjem čimprejšnjo gradnjo, pa ni važno, koliko stane, da jim to omogočimo. In še pogosteje se uporablja argument, da je treba tudi mladim družinam, ki želijo graditi na kmetijskih zemljiščih, omogočiti, da si svoj dom zgradijo čim prej in čim ceneje. Tukaj želim spomniti, da je ta vlada ukinila subvencije za pomoč mladim družinam za gradnjo in naj povem, da bo tudi ta zakon, če bo sprejet, podlaga za povračilo odškodnin, ki so bile že plačane v državni proračun. Tako bomo izgubili približno 4 milijone evrov že vplačanih odškodnin, izgubili bomo kmetijska zemljišča, nimamo pa sredstev s katerimi bi lahko zagotovili nadomestna zemljišča. Tega zakona zato ne bomo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Državljanske liste in mag. Katarina Hočevar.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni, gospod minister, poslanke in poslanci! S Predlogom zakona o spremembah Zakona o kmetijskih zemljiščih v prvi vrsti znižujemo odškodnino za spremembo namembnosti za najboljša kmetijska zemljišča in te odškodnine ukinjamo za tista zemljišča, ki so ocenjena z manj kot 50 bonitetnimi točkami. V Državljanski listi smo se zavzemali za znižanje teh odškodnin, a smo hkrati zadovoljni, da te ostajajo za najboljša zemljišča, čeprav res simbolične, vendar je pomembno, da ta institut odškodnin v zakonodaji ostaja. Z letošnjim rebalansom se ta sredstva zbirajo namensko, kar pomeni, da bodo sredstva, zbrana z odškodninami, resnično namenjena za vzpostavitev ali izboljšanje novih zemljišč za kmetijsko pridelavo. V Sloveniji izgubljamo velik delež zemljišč tudi z zaraščanjem, ne samo s pozidavo. Leta 1875 je bil na ozemlju Slovenije delež gozdov 35 %, v letu 1990 pa je ta predstavljal že več kot polovico ozemlja in ta trend se nadaljuje. Vendar pri zaraščanju ne gre za nepovraten proces, saj je mogoče ta zemljišča v prihodnosti spet aktivirati, zato je pomembno, da se bodo namensko zbirala sredstva, ki bodo to omogočala. V Državljanski listi smo namreč prepričani, da nizke samooskrbe in zagotavljanja prehranske varnosti z visokimi odškodninami ne bomo rešili. Odškodnine so namreč najbolj prizadele družine pri izgradnji stanovanjskih hiš in tudi kmete za izgradnjo kmetijskih poslopij. V praksi se je dogajala razparcelacija, saj se je odškodnina do sedaj odmerjala od celotne parcele in ne samo od tlorisa gradnje. Dobiček zaradi takšnega izvajanja v praksi pa so imeli le geodeti. V Državljanski listi bomo zaradi navedenega podprli spremembe zakona o kmetijskih zemljiščih in amandmaje koalicije. Nadalje smo v Državljanski listi prepričani, da kmetijska zemljišča najbolj učinkovito lahko zaščitimo z uvedbo katastra, trajno varovanih zemljišč po vzoru zaščitenih kmetij ali vodovarstvanih območij. Vladna uredba je tu časovno najboljša rešitev. In tu pričakujemo od ministra za kmetijstvo in okolje, da bo sistemsko te zadeve uredil prednostno. Sicer pa v Državljanski listi opozarjamo, da so na tem področju nujne tudi spremembe v delu, ki se nanašajo na agrarne operacije. Agrarne operacije, predvsem velik namakalne sisteme, zakon obravnava kot neke vrste javno infrastrukturo in posega v privatno lastnino ter v njeno upravljanje na zelo grob način. Nedorečenosti zakona, dolgotrajnost upravnih postopkov in nejasnosti glede njihovega upravljanja imajo za posledico, da imamo v Sloveniji zelo malo novih namakalnih sistemov, kar posledično pomeni tudi zelo slabo koriščenje evropskih sredstev. Na drugi strani pa imamo 38 obstoječih melioracijskih sistemov, ki so potrebni temeljite tehnološke prenove in za katere ni nobenega zanimanja. Brez učinkovitega upravljanja z vodnimi viri in namakanjem kmetijskih zemljišč se ne moremo spopasti s podnebnimi spremembami in s konkurenco na trgu. Problematika varovanja kmetijskih zemljišč je torej veliko širša od odškodnin. Da se bo z znižanjem odškodnin zgodila razprodaja najboljših kmetijskih zemljišč, pa v Državljanski listi odgovarjamo: najboljši varovalec kmetijskih zemljišč so dobre odkupne cene.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke in gospod Roman Žveglič.
Spoštovana podpredsednica, minister, dragi kolegi, dober dan! Glavni namen predlaganega zakona o spremembah Zakona o kmetijskih zemljiščih je, kot vsi vemo, bistveno znižanje odškodnine za spremembe namembnosti kmetijskega zemljišča, ki je bila z obširno novelo Zakona o kmetijskih zemljiščih ponovno uvedena pred dobrim letom dni. Ponovno pravim zato, ker smo podoben instrument poznali vse do leta 2003, ko se je odškodnina s spremembo Zakona o graditvi objektov, ki je posegel v Zakon o kmetijskih zemljiščih, brez konkretno utemeljenih razlogov ukinila. Ampak takrat ni bilo nobenih peticij, protestov in zgroženih pisem posameznikov in nevladnih organizacij, ki bi se borile proti ukinitvi odškodnine, kot se to dogaja danes. Brez odškodnine zaradi spremembe namembnosti smo tako živeli vse do lanskega maja, ko je bila v tem prostoru sprejeta novela Zakona o kmetijskih zemljiščih, ki je ponovno uveljavila odškodnino zaradi spremembe namembnosti kmetijskega zemljišča z namenom varovanja najkvalitetnejših kmetijskih zemljišč. Najbrž mi ni treba izpostavljati, da je bilo ravno v tem obdobju izgubljenih največ najkvalitetnejših kmetijskih zemljišč, saj je bilo to obdobje intenzivnih investicij. Gradile so se avtoceste, trgovski centri. Industrijske cone, ki so danes po večini prazne, so rasle kot gobe po dežju. Vse to na najboljši kmetijski zemlji. Vendar država in občine vsaj iz naslova odškodnin, ki bi predstavljale vir za vzpostavljanje novih kmetijskih površin, od tega niso imele nič. Lani sprejeto novelo Zakona o kmetijskih zemljiščih smo podpirali tudi v Slovenski ljudski stranki, saj smo bili prepričani, da je to primeren inštrument za preprečevanje pozidave najkvalitetnejših kmetijskih zemljišč. Vendar se je pozitiven namen lansko leto sprejetega zakona v praksi izjalovil. Izkazalo se je namreč, da je ravno odškodnina poleg že tako zaostrene gospodarske situacije ključni razlog za upad obsega investicij, saj je posegla tudi na zemljišča, ki so po namenski rabi stavbna, po dejanski rabi pa kmetijska, zaradi česar je prihajalo do primerov astronomskih odškodnin tudi na zemljiščih, ki so po prostorskih planih tudi po več desetletjih opredeljena kot stavbna zemljišča. Zato smo v naši poslanski skupini že lani jeseni vložili spremembo zakona, s katero smo želeli znižati odškodnine za približno 80 %, vendar je bil zakonodajni postopek zaradi izrednih državnozborskih volitev predčasno zaključen. Ker se s tem težave niso rešile same od sebe, smo kmalu po imenovanju vlade skupaj s strokovnjaki z Ministrstva za kmetijstvo in okolje naš prvotni predlog zakona nadgradili v duhu koalicijske pogodbe. Predlagali smo odpravo odškodnin za kmetijska zemljišča, ki ne predstavljajo potenciala za kmetijsko pridelavo do bonitete 40, ter ohranitev odškodnine za najkvalitetnejša kmetijska zemljišča, ob spremembi načina določanja odškodnine, da bi le-ta bila odvisna od površine objekta, ki se gradi. Ker so preostali štirje koalicijski partnerji vztrajali na popolni odpravi odškodnine, s svojim predlogom nismo vztrajali in ga tudi nismo vložili v proceduro. Prav tako pa se nismo podpisali pod sedaj obravnavani zakon, ki je prvotno predvideval popolno odpravo odškodnine. S tem se v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke nismo strinjali. Naše mnenje je delilo tudi pristojno ministrstvo, saj smo prepričani, da bi bila popolna odprava odškodnin v nasprotju s koalicijsko pogodbo, poleg tega pa bi s popolno odpravo odškodnine izgubili pomemben inštrument varovanja kmetijskih zemljišč. In kar je izgubljeno enkrat, je izgubljeno za vedno. Zato nas veseli, da smo se med usklajevanjem s preostalimi koalicijskimi partnerji uspeli dogovoriti o rešitvah, ki so bile nato vložene v obliki amandmajev in sprejete na seji matičnega delovnega telesa. Odprava odškodnine za kmetijska zemljišča nižje kvalitete – do bonitete 50, ohranitev odškodnine za najkvalitetnejša zemljišča, tako recimo lahko konkretno povem, za 200 kvadratnih metrov tlorisne površine objekta, za stanovanjski objekt bo to znašalo 4 tisoč evrov, za tisoč kvadratnih metrov veliko proizvodno halo pa 20 tisoč evrov. Preden zaključim bi rad povedal, da bodo kmetijska zemljišča najbolj varovale visoke odkupne cene kmetijskih proizvodov. Dokler bo odkupna cena krompirja po 4 cente, bomo težko z akti varovali kmetijska zemljišča. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo novelo zakona podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije in mag. Jana Jenko.
Hvala za besedo, vsem skupaj lep pozdrav. Pred nami je predlog zakona, ki je v strokovni in v laični javnosti dvignil ogromno prahu, saj prinaša zmanjšanje višine odškodnine zaradi spremembe namembnosti kmetijskega zemljišča, ki jo mora plačati investitor v postopku izdaje dovoljenja za gradnjo. V DeSUSu menimo, da je treba vztrajati na zaščiti najboljših kmetijskih zemljišč, saj v Sloveniji dnevno izgubimo cca 7 hektarjev kmetijskih zemljišč. Ključen je podatek, da imamo v Sloveniji v uporabi le še dva 2 tisoč 545 kvadratnih metrov kmetijskih zemljišč na prebivalca in, kar je še huje, od tega je le še 884 kvadratnih metrov obdelovalnih površin. To pa močno vpliva na možnost samooskrbe, ki pri rastlinskih proizvodih trenutno znaša od 33 do 70 % kar pa je po naši oceni izjemno zaskrbljujoče. V primeru, da pride še do poglobitve krize, bo namreč možnost samooskrbe še kako pomembna in vsaka ped obdelovalne zemlje izjemno dragocena. Hkrati pa smo s prejšnjo novelo zakon v preveliki želji za ohranitev zemljišč odškodnine zastavili previsoko in končni izračuni so presenetili ne samo investitorje, temveč tudi pristojne na ministrstvu. Tako se je dogajalo, da bi morale mlade družine za odškodnino plačevati po deset in več tisoč evrov, še preden bi sploh začeli graditi nov dom. Ker je po naši oceni treba najti neko srednjo pot, ki bo investitorjem omogočila izpeljavo investicije, hkrati pa zaščititi najboljša kmetijska zemljišča, smo se v DeSUSu odločili, da podpremo ta predlog zakona, ki odškodnine niža na sprejemljivo raven. V DeSUSu menimo, če bi znali z občinskimi prostorskimi načrti zaščititi najboljša kmetijska zemljišča, kot bi bilo treba, v prejšnjem mandatu ne bi bilo treba sprejeti tako drastičnega povišanja odškodnin, tokrat pa nam ne bi bilo treba poslušati očitkov, da smo pristali na razprodajo najboljših kmetijskih zemljišč. Obenem pa v DeSUSu pričakujemo, da bomo z naslednjo novelo tega zakona vzpostavili kataster trajno varovanih kmetijskih zemljišč, kar je po naši oceni edini pravi način za zaščito najboljših kmetijskih zemljišč. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije in gospod Janez Vasle.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, gospa podpredsednica, gospod minister! Tudi jaz bom prebral naše stališče. O kmetijskih zemljiščih, njihovem varovanju, je bila zadnje tedne zelo vroča debata, ki bo morda danes dosegla vrhunec. V Novi Sloveniji smo tega dejansko veseli, saj le široka in dobro argumentirala javna razprava lahko prinese dobre rešitve v dobro vseh zainteresiranih. Opažamo pa nekako dve smeri razprave. Nasprotniki danes obravnavanega zakona trdijo, da se bo z zmanjšanjem odškodnin za spremembo namembnosti omogočilo uničenje še tisto malo kmetijskih zemljišč, ki jih v Sloveniji imamo. Drugi, sem se prištevamo tudi v Novi Sloveniji, pa menimo, da odškodnine za spremembo namembnosti same po sebi še ne rešujejo kmetijskih zemljišč, je pa vsaj simbolično dobro, če ostanejo, vendar manj radikalne, kot so bile uvedene s trenutno veljavnim zakonom. Trenutne razmere so resnično nevzdržne. Upali bi si trditi, da lansko leto sprejeti zakon ne ščiti kmetijskih zemljišč, ampak ščiti predvsem mešetarje z zemljišči, ki so v preteklosti s to spremembo namembnosti dobro zaslužili, račune pa naj bi danes plačevali nič krivi investitorji, med katerimi je veliko mladih, mladih družin. Ti ljudje so zemljišča, na katerih bi gradili, že kupili kot zazidljiva, po ceni za zazidljiva zemljišča, zato je nepravično, da morajo danes plačevati še odškodnino. Nesprejemljivo za nas je tudi, da se mora odškodnina plačevati za celotno parcelo in ne zgolj za površino, kjer bi stal objekt. V Novi Sloveniji se zavedamo, da je najboljša kmetijska zemljišča treba zavarovati. Tega pa z zelo visokimi odškodninami ne moremo storiti. Ohranjanje prvovrstnih kmetijskih zemljišč in podeželja je mnogo bolj kompleksen izziv. Najbolje bi se to rešilo z uredbo Ministrstva za kmetijstvo in okolje, ki bi določila trajno varovana kmetijska zemljišča. Kaj pa nam bodo ohranjena prvovrstna kmetijska zemljišča, če se kmetom dolgoročno ne bo splačalo kmetovati, če bodo kupne cene nizke in na ta način mladi ne bodo ostajali ali pa tudi prihajali na podeželje. V pričakovanju širših sistemskih rešitev s tega področja, ki jih je ministrstvo že napovedalo, pa bomo poslanci Nove Slovenije ta zakon, ki je nekakšna prva pomoč, ker kdor hitro da, dvakrat da, podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in o vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 10. julija 2012. Preden dam prijavo za razpravo k amandmaju k 3. členu, dajem besedo predlagatelju, ki je zaprosil za besedo, gospodu Jožetu Tanku. Možnost prijave pa ima tudi predstavnik Vlade. Izvolite, gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Mislim, da je treba pokomentirati nekatere izjave iz stališč poslanskih skupin. Moram reči, da nismo mi to sprejeli na osnovi nekih ozkih političnih interesov. Mi na tem nimamo nobenih političnih interesov. Mi smo samo želeli, da se zadeve na tem področju normalizirajo, da postanejo normalne in sprejemljive. Tisto, kar je sprejeto v obstoječem zakonu, pomeni blokado. Problem je v tem, da ste v Zakonu o kmetijskih zemljiščih uvedli davščino na nepozidana stavbna zemljišča. Posebej ste obdavčili lansko leto nepozidana stavbna zemljišča, ki so bila s prostorskimi akti od leta 1985 ali še prej ali pa sedaj spremenjena. Nihče ni dvignil nobenega glasu, na primer, ko se je prav tako lani spreminjal prostorski plan Mestne občine Ljubljana in med 766 hektarji zemljišč, ki so se spremenila iz kmetijskih v stavbna, je bilo kar 583 hektarjev najboljših kmetijskih zemljišč – ne ostalih, ampak najboljših. Ni bilo enega glasu ne iz sedanje opozicije, ne iz stroke, od nikogar. Prostorski plan Ljubljane se je spremenil. Podpisnik spremembe tega akta pa je bil tedanji minister, ki je dovolil spremeniti najboljša kmetijska zemljišča v stavbna zemljišča, v nepozidana stavbna zemljišča. Mrtvo, brez diskusije. Prav tako se nihče od tedanjih varuhov ali pa sedanjih varuhov najboljših kmetijskih zemljišč in niti od stroke ni odzval, ko je na primer župan Mestne občine Ljubljana spravil bagre na vrtičkarje. Tudi tam so ti ljudje vzpostavili iz kmetijskih ali pa celo iz slabših zemljišč neko kmetijsko pridelavo, večina njih najbrž na biološki osnovi, to se pravi tisto najboljšo, in tam se je zgodilo tisto, kar se je zgodilo. Nihče se ni odzval. Kar zadeva trditve, da ima Slovenija strašno malo kmetijskih zemljišč na prebivalca, saj te trditve držijo. Vendar drži tudi ugotovitev, da ima Slovenija tudi eno največjih gozdnatosti v Evropi, bistveno večjo kot tiste države, ki držijo raven povprečja. Bistveno večjo. Mi smo tretja najbolj gozdnata država v Evropi. Ne moremo mi od Republike Slovenije ali od nas na nek način pričakovati, da bomo imeli isto ali podobno primerljivo površino kmetijskih zemljišč na prebivalca, kot ga imajo na primer Nizozemska, Belgija, Francija. Treba je malo pogledati na zemljevid, pogledati nekatere podatke in te zadeve ugotoviti. Očitki, koliko kmetijskih zemljišč smo spremenili v pozidana, zazidana, so povezani tudi z gradnjo avtocestnega omrežja. Velik del teh površin je bil pokrit z avtocestnim omrežjem. In takrat, ko se je avtocestni program umeščal v prostor, je bila priložnost, da bi tedanji ministri za okolje ali pa kmetijski ministri uporabili inštrumente, ki so jim bili na voljo. Bilo je možno. To se na žalost takrat ni storilo. Mislim pa, da je zelo nekorekten očitek, da smo mi z zakonom o uravnoteženju javnih financ ukinili subvencijo za tiste tiste, ki prvič rešujejo stanovanjski problem. To se je dejansko zgodilo. Vendar govorimo o 300, 400, 500 evrih letne subvencije za eno družino, ki se izplačuje nekaj let. Te iste družine, če hočejo graditi stanovanjsko hišo, morajo pa predhodno, pred izdajo gradbenega dovoljenja plačati 25, 30 tisoč evrov za spremembo namembnosti. Se pravi v 30, 40 letih jim ta država s to subvencijo ne vrne tistega, kar jim je ob izdaji gradbenega ali pa pred izdajo gradbenega dovoljenja vzela. To so ta sorazmerja. In uvedba take subvencije za reševanje prvega stanovanjskega problema, v primerjavi z obdavčitvijo, ki ste jo uvedli, je pravzaprav bagatela. Na nek način svojevrstno norčevanje iz tistih, ki bi si sami uredili svoj stanovanjski problem, sezidali hišo, pa morajo najprej plačati 20, 30 tisoč evrov za spremembo namembnosti, potem pa jim država na osnovi vloge, izpolnjevanja kriterijev in dokazil vrača po nekaj sto evrov letno. To najbrž ni pravi kriterij in pravo merilo. Jaz mislim, da bi morali, če bi želeli karkoli storiti na dodatni obdavčitvi nepozidanih stavbnih zemljišč, to urediti v kakšnem drugem zakonu, recimo v Zakonu o prostorskem načrtovanju. Tam se to dejansko dogaja, tam se s postopki spreminjajo kmetijska ali druga zemljišča v nepozidana stavbna zemljišča, ne pa v Zakonu o kmetijskih zemljiščih. Tu se sprememba zgodi. Ko pa imamo mi enkrat nepozidano stavbno zemljišče, se pravi s prostorskim planom definirano področje, kje je dovoljena gradnja, takrat ne govorimo več o kmetijskih zemljiščih. Takrat smo kmetijsko zemljišče odpravili. Je pa res, da zaradi načina sprememb prostorskih planov je velik del nepozidanih stavbnih zemljišč še vedno v kmetijskih rabi. To pa drži. Ampak status teh zemljišč je pa drugačen kot kmetijska zemljišča. Mislim, da bi morali te zadeve na drugačen način tudi urejati. Kar zadeva samooskrbo ali oskrbo države oziroma zagotavljanje prehranskih virov na najboljših kmetijskih zemljiščih, tega pa najbrž ne bomo zagotavljali z ukrepi, kot je velika obdavčitev kmetijskih zemljišč. To bo treba urejati z ukrepi kmetijske politike, zagotoviti zadostno samooskrbo, predvsem pa tisti, ki se s tem ukvarjajo, morajo imeti možnost preživetja vsaj na ekonomskem minimumu. Mi samo z ukrepi zaščite tega ne moremo doseči. Tisto, kar ti ljudje počnejo na kmetijskih zemljiščih, mora imeti neko komercialno podlago. Če te komercialne podlage ne bo, če ne bodo funkcionirali odkupi, če ne bodo funkcionirale neke druge stvari, recimo tudi v povezavi z blagovnimi rezervami ali še kako drugače, mi uporabe ali izrabe teh naših najboljših kmetijskih zemljišč ne moremo zagotoviti drugače kot z nekimi drugimi ukrepi. Če tam proizvodnje ne bo, potem lahko ostajajo alternativa samo še parkovne površine. Se pravi, da bomo na nekih kmetijskih površinah izvajali neke sanitarne posege, recimo sanitarno košnjo ali kaj drugega ali se bo prepustilo to zaraščanju. Drugih ukrepov ni. Naloga katerekoli politike je, da zagotovi, da se na kmetijskih zemljiščih, ki imajo ta status, predvsem na njih dogaja kmetijska proizvodnja, kmetijska produkcija. Če tu država ne bo uspešna, potem se tu ne bo moglo zgoditi nič drugega kot ali pozidava ali zaraščanje. Ko pa se zgodi zaraščanje, pa pomeni, da se dodatno širijo območja Nature 2000 in podobnih dodatnih obremenitev, ki so tudi pomemben omejitveni dejavnik v izrabi majhne količine slovenskega prostora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden odprem razpravo k 3. členu oziroma vloženim amandmajem, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani predlagatelj in tudi predstavniki Vlade, bi želela opozoriti na naslednje. Predlog zakona o spremembah Zakona o kmetijskih zemljiščih obravnavamo po skrajšanem postopku v drugi obravnavi. In naj vam preberem 142. člen, ki navaja naslednje: "V skrajšanem postopku obravnave predloga zakona se ne opravi splošna razprava na podlagi 122. člena tega poslovnika. Druga in tretja obravnava se opravita na isti seji." 134. člen pa: "V drugi obravnavi predloga zakona Državni zbor opravi razpravo po posameznih členih, h katerim so bili vloženi amandmaji ter glasovanje o posameznih amandmajih." Vljudno prosim, da se tega striktno držimo, da ne prihaja do polemiziranj. Odpiram razpravo k 3. členu in amandmajema, in sicer amandma Poslanske skupine SD ter amandma poslanskih skupin SDS, DL, DeSUS, SLS in NSi. Prosim za prijavo. Prijava poteka. Prijavljenih je osem razpravljavcev. Prvi je gospod Jani Möderndorfer, pripravi naj se gospod Janko Veber.
Hvala lepa. Če ne bi poslušal te zadnje razprave predlagatelja, bi imel občutek, da si mora SDS izmisliti tega Zorana Jankovića, ker drugače enostavno sploh ne bi preživela. Ta stranka bi kar umrla od samega hudega. Zoran Janković je zdaj še pri zemljiščih vsega kriv. Absurd vsega tega je predvsem ta, če se osredotočim na razpravo k samemu amandmaju, lahko rečem samo to, da danes poteka v bistvu neverjeten fenomen. Minister s stisnjenimi zobmi posluša razpravo svojih koalicijskih partnerjev, v resnici je pa prav nesrečen zaradi tega, ker ima neko svojo agendo, kako bi uredil vprašanje zemljiške politike s samim zakonom in v resnici v nastopu tako ministra kot predlagateljev se zgodi svojevrsten paradoks. To pa je, da predlagatelj želi urediti vprašanje na področju nadomestil, nariše Zorana Jankovića, kako s prostorskim planom spreminja kmetijska zemljišča, sama pa je prišla s predlogom, da bi ukinila nadomestila na zemljiščih. Jaz tega preprosto ne razumem. Razumem samo to, da bi nekdo rad nekomu nekaj omogočil, za kar je prej moral plačati, danes pa ne potrebuje več. Nekaj je narobe. Še posebej pa je narobe, ker v tej koaliciji predlaga predlagatelj koalicijskih poslanskih skupin svojemu lastnemu ministru, ki v razpravi sam pove, da bo jeseni predlagal zakon, kjer bo sistemsko reševal kompletno celotno zadevo problematike na zemljiščih – kar bi bilo logično, normalno in edino pravilno. Ne, v tem primeru se nekaj mudi, mudi se pa še posebej, ko smo pa kakšno uro oziroma en dan nazaj razpravljali o popolnoma podobnih stvareh, ko smo pravzaprav na hitro hoteli s predlogom rešiti določen problem, se je pa izkazalo, da ta ista koalicija pravi, da ni čas za to, da je treba to sistemsko urediti z nekim drugim zakonom in podobno. Zato moram reči, da sem izredno razočaran, da s predlogom, ki ga predlaga v tem amandmaju SD, to je, da se sam člen črta, ga sam osebno zelo podpiram in ga bom tudi podprl, z enim jasnim razlogom – da se prikaže ta absurdnost, ko pravzaprav minister in koalicija med seboj nista usklajena, kaj sploh predlagata. Če mi bo minister v nadaljevanju in pa predlagatelj razložil, kaj hočeta doseči s tem členom, bom izredno vesel in se bom z veseljem oglasil k razpravi. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Janko Veber ima besedo, pripravi naj se prosim gospod Franc Pukšič.
Hvala za besedo. Amandma k 3. členu, ki smo ga vložili k temu zakonu, govori o tem, da se člen črta. To črtanje pomeni, da ohranimo nadomestilo za spremembo namembnosti kmetijskega zemljišča in je ključna rešitev za izvajanje Zakona o kmetijskih zemljiščih. Zato predsedujoča, ta amandma in ta člen resnično odpira možnost razprave o celotnem zakonu, kajti brez tega člena oziroma če se ta člen ne spremeni, kot je predlagano s strani predlagateljev, potem to predstavlja grob poseg v veljavni zakon o kmetijskih zemljiščih. V tem kontekstu želim razložiti, zakaj je prejšnji minister, naš kolega mag. Dejan Židan, kar, bi rekel, intenzivno delal na tem, da pripravi zakon o kmetijskih zemljiščih, ki bi bil usklajen predvsem s strokovno javnostjo, občinami in tudi z vsemi, ki jih posegi v prostor tako ali drugače zanimajo oziroma tangirajo. Govoriti o tem, da nihče ni odreagiral na to, da se v občinskih prostorskih aktih pojavlja velika količina kmetijskih zemljišč, ki spreminjajo namembnost, je nekorektno. Ravno na osnovi tega je minister Židan pripravil zakon, in to je zelo jasen odgovor, kaj in kako smo odreagirali na te posege. Tudi v primeru Ljubljane je omejil število zemljišč, ki so bila predlagana za spremembo namembnosti. Najpomembnejši argument, kako smo opozorili na ta problem, pa je prav Zakon o kmetijskih zemljiščih, ki je uveljavljen. Glede subvencij za mlade družine, ki jih vidimo kot tisto pomoč, s katero bi lahko nadomestili tudi dodatno obremenitev, če že gradijo na kmetijskem zemljišču, naj povem, da smo Socialni demokrati tudi v obdobju sprejemanja teh subvencij, ki jih je takrat predlagal minister Podobnik, ko je bil pristojen za to področje, opozarjali, da so te subvencije prenizke in da dejansko onemogočajo učinkovito reševanje stanovanjskih problemov mladih družin. Zato ta zakon, ki ga danes obravnavamo, potrebuje širšo obravnavo in zagotovo skrajšani postopek ni bil primerna oblika. Kot lahko slišite tudi že iz dosedanjih izvajanj, moramo pri tem odpreti razpravo in proučiti stanovanjske gradnje, razvoj gospodarstva, ohranjanje kmetijske proizvodnje in, kar je najpomembnejše, predvsem tudi ohranjanje kmetijskih zemljišč, ki so, kot sem povedal, nenadomestljiva naravna dobrina. Zaradi tega menimo, da bi v tem postopku, če bi bil vsaj redni postopek oziroma preden bi ta zakon sploh šel v obravnavo, bi morali resnično oblikovati širšo skupino, ki bi vse te teme proučila in bi potem predlagala ustrezne rešitve. Prepričan sem, da bi v času gospodarske in finančne krize ter vseh ukrepov, ki jih ta hip predlagamo za reševanje tega področja, zagotovo lahko prišli do skupnega imenovalca, če bi mladim družinam in vsem tistim, ki si rešujejo prvi stanovanjski problem, pa tudi nekaterim drugim, s pomočjo iz državnega proračuna zagotovili denar za odkup številnih praznih stanovanj v Sloveniji, ki so bila zgrajena z dragimi posojili. Danes imamo težave, ker nam propada gospodarstvo, gradbeništvo propada zaradi prezadolženosti, banke, ker so imele slabe naložbe, ne kreditirajo gospodarstva, z domišljenimi ukrepi pa bi lahko rešili problem prezadolženih gradbenikov in tudi bank in ne nazadnje ohranili kmetijska zemljišča. O tem govorimo Socialni demokrati, ko opozarjamo na te probleme. Povsem se strinjam, da subvencije, kot so bile v veljavi, so bile premajhne. Morali bi jih dejansko spremeniti, ne pa ukiniti. Ampak dejstvo je, da so se ukinile brez treznega razmisleka, kajti kakorkoli obračamo, investicije v gradnjo, v stanovanja se vedno kažejo kot izjemno močan multiplikator gospodarskega razvoja, in to je v tem procesu bilo zanemarjeno. Želimo pa še posebej opozoriti, če se črta ta člen, je dejstvo, da je še vedno možno tudi po zdaj veljavnem zakonu izpeljati parcelizacijo, s katero zmanjšamo površino, na kateri želi nekdo graditi stanovanjsko hišo. Ta parcelacija pomeni dodaten strošek, vendar je le-ta bistveno manjši, kot pa če pogledamo znesek, ki ga moraš plačati za spremembo namembnosti, če gradiš, recimo, kot je bilo že nekajkrat predstavljeno v teh obravnavah, na 4 tisoč kvadratnih metrov veliki parceli. Dovolj bi bilo, recimo, če narediš parcelo veliko tisoč kvadratnih metrov in je za eno stanovanjsko hišo, se mi zdi, to kar primerna površina, saj je to tudi nekako površina, ki jo zasledimo v stanovanjskih soseskah in je zelo primerna površina za postavitev enodružinske stanovanjske hiše. Ta ukrep je že sedaj mogoč. Seveda bi tudi v teh postopkih, ki se jih sedaj lotevamo za spremembo prostorske zakonodaje, morali predvideti tudi postopke, s katerimi bi lahko nekomu, ki je že kupil zemljišče, ki je sicer v območju zazidljivosti, pa je v kmetijski rabi, skozi spremembo lastništva na drugo parcelo, ki je recimo manjše kvalitete ali pa sploh ni primerna za kmetijsko pridelavo oziroma obdelavo, zagotovili nadomestno površino. Tudi to je eden od principov reševanja, pa ga v tem trenutku ni mogoče izvajati. Posebej opozarjam na to, ker bo vendarle treba tudi 4 milijone evrov, kolikor je že bilo vplačanih sredstev za spremembo namembnosti kmetijskih zemljišč, tistim, ki so to že plačali, omogočiti, da se jim ta denar vrne. V primeru sprejetje tega zakona je odprto bistveno več vprašanj, kot če ta zakon zavrnemo. Zato še enkrat opozarjamo na treznost, preden se dokončno vsi odločite o tem, ali je ta zakon tak, da ga je mogoče tudi sprejeti v končni obliki ali ne, ali bi ga bilo bolje zavrniti in poiskati vse te rešitve, ki sem jih predstavil in jih imamo na razpolago, pa so zagotovo tudi bistveno bolj primerne in usklajene z vsemi, ki razmišljajo o tem, kaj pomeni razvoj bodisi na občinskem nivoju bodisi na državnem nivoju. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič. Pripravi naj se gospod Tomaž Lisec. Sicer pa, če posamezni členi in amandmaji opredeljujejo možnost širše razprave oziroma predlagam, da se vsak drži okvira v skladu s členi. Če je ta člen tako širok, potem je zagotovo, kot pravite, gospod Veber, lahko razprava toliko širša. Izvolite, gospod Pukšič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Minister, kolegice in kolegi! Malo kdaj sem tako dobro volje, ko dobim besedo za razpravo, kot sem sedaj, ker je podpredsednica popravila tisti svoj prvi navedek po nastopu gospoda Vebra, da lahko širše razpravljamo, ker je on smel govoriti o gradbeništvu, o bankah, o praznih prostorih, o ukinitvi 2003 itd. In prav je tako, gospa podpredsednica, da tukaj v parlamentu pač razpravljamo, nenazadnje nas tudi državljanke in državljani poslušajo. In prav je, da slišijo to celotno paleto. Res pa je, in se strinjam z gospodom Vebrom, da se stvari vendarle tičejo tega zakona, ampak nekoliko širše, politik pa ima pravico do tega, da to tudi sporoči. No ja, toliko nasvetov, toliko predlogov pri prejšnjem in sedaj tudi pri tem zakonu slišimo s strani SD, pa glede na to, da nisem novinec v tem parlamentu, se sprašujem, kje so bili zadnja tri leta in kaj so delali. Očitno nič, ker bi vse to, kadar danes predlagajo, v vseh tistih prejšnjih vladah že zdavnaj lahko naredili in danes bi ta država cvetela, sedaj pa je na robu propada. In to prav zaradi tega, ker so jo vodili takšni, kot je SD, in njim podobni. Leta 2003, ko je Rop vodil to državo, v kateri je bil tudi SD v koaliciji, ste, kot je že bilo rečeno, ukinili ta nadomestila brez kakršnikoli razlogov [[...]]
Gospod Pukšič, predlagam, da ne polemizirate s SD, ampak govorite in razpravljate o amandmaju. Predlagam.
Podpredsednica, lahko predlagate in jaz bom v okvirih, kot so bili tudi drugi, torej ne bom šel izven teh okvirov. Kar se tiče Slovenske ljudske stranke, smo že leta 2011 v septembru predlagali spremembo zakona, in to se ni zgodilo, ker je bila nesposobnost takratne vladne koalicije, da zdrži, ampak je prišlo do predčasnih volitev. Tudi sedaj smo več kot pol leta okoli tega nategovali elastiko kako in kaj. Veste, sedaj je skrajni čas, da bodo ljudje vendarle še kakšno zadevo investirali. In če ne bi šli v spremembo tega zakona, bi enostavno pomenilo to tudi izgon mladih družin s podeželja. Ker sprememba, kot je sedaj, za parcelo, ki ni 10 arov, ampak je manjša, 4 are, mora plačati za spremembo namembnosti za celotno parcelo, če na njej postavi eno majhno hišico, 2 tisoč, tisoč evrov, in to je nesprejemljivo. Še bolj je nesprejemljivo ali pa prav tako nesprejemljivo, da bi lokalna skupnost morala za eno cesto plačati več, kot je nekajkratna investicija tiste ceste, ker pač teče po nekih parcelah, če seveda tiste parcele niso odmerjene. Mi pa dobro vemo, da velika večina lokalnih cest na podeželju ni odmerjena, ker je to ogromen strošek in tega se občine ne morejo lotiti, ker enostavno za to nimajo denarja. Sprejetje takšnega zakona je pomenilo ponovno dodatno možnost centralizacije in tudi na ta način pritisk na lokalno skupnost in ukinjanje občin. Z vsemi možnimi instrumenti ste posegali na ta področja, tudi ukinjanje zaradi tega, ker – ne zaradi nakupa zemljišča, ampak zaradi parcele, ki jo neka družina ima, ki je gradbena – mladi enostavno tam ne more sezidati svojega doma in tako ostati na slovenskem podeželju. Jaz se strinjam z ohranjanjem zemljišč za lastno samooskrbo in tako dalje. Prav na ta način, če mlada družina ostane na podeželju, bo zraven tistega dela, ki ga vzame hiša, ne vem, 100 kvadratnih metrov ali pa 150 kvadratnih metrov, na tisti parceli 10 arov, ker v na podeželju ne bo nastalo asfaltirano parkirišče za pristajanje helikopterja, ampak nastane vrt, sadovnjak, intenzivna pridelava, kar ima za posledico tudi samooskrbo v teh težkih časih. Da ste se pa spomnili tega sedaj, pa je nepošteno, nekorektno. Ukinitev tega je bila v času tistih velikih centralistov, gospodov, ki so na ta račun še kako služili in si ustvarjali ogromno premoženja. Ne nazadnje, ali se spomnite afer in razprav, kdo so bili lastniki določenih zemljišč, po katerih so tekle avtoceste, zemljišč, na katerih so se gradili marketi od Qlandij do Mercatorjev, Merkurji in tako dalje. Kdo in kako? Ja, seveda vse to poznamo. Gospod Janković nič ni v tej državi kriv, edini problem bo, da iz tega nadomestila ne bo verjetno denarja za deblokado bankrota njegovega sina, kakor sem bral v Financah včeraj.
Gospod Pukšič, predlagam, da se osredotočite na razpravo in da ste korektni. Prej je že gospod Möderndorfer v razpravi omenjal gospoda Jankovića in bi predlagala, da se vi držite razprave, tudi ne o otrocih nikogar.
In ga niste ustavljali, gospa podpredsednica. Tudi gospoda Möderndorferja bi morala ustaviti, glede na to, da je omenil gospoda Jankovića. Jaz sem mislil, da je to zaželeno, ker sem njega poslušal, da je omenil gospoda Jankovića. Jaz sem hotel samo poudariti to in se nič nisem zgražal nad njegovim omenjanjem ,tako kot ste sedaj vi nad mojim.
Govorili ste tudi o otrocih. Predlagam, da govorite o 3. členu.
Govoril sem o prvem amandmaju, ki ga ne bom podprl, bom pa podprl drugi amandma, ki ga predlaga koalicija, ker gre za enostavno monotehnične rešitve. Kolega pred menoj je govoril o amandmaju k 6. b členu, ki ga bom tudi podprl, ker se mi zdi korektno in pošteno, da tisti, ki še danes, ko mi o zakonu razpravljamo, to plačujejo, da bodo to dobili povrnjeno nazaj. Ni nobene logike, tako kot sem rekel, da bi se plačalo za tisti del zemljišča, na katerem bo, ne samo kmetijsko, mogoče tudi zaraščeno s trnjem in tako dalje, potem pa bo intenzivna pridelava od vrta do mini sadovnjaka, ki pospešuje tudi samooskrbo. Vsekakor pa si želim, da bo naša vlada naredila tudi več na tej obdelavi zapuščenih zemljišč. Tisti, ki imajo kmetijska zemljišča, jih ne obdelujejo, to pa je veliko vikendašev, ki so na račun tega, da bodo obdelovali vinograd, sadovnjak in tako dalje, sploh po Slovenskih goricah, Halozah, ta področja vendarle dovolj dobro poznam, dobili tudi nadomestila za gradnjo vikendov. Potem so si tam naredili lepe hiške, vinograde, sadovnjake pa opustili, pa so še vedno kmetijska zemljišča. Na tem področju nas čaka delo. Vesel sem, da minister pripravlja spremembo zakonodaje tudi na tem področju, da bomo tudi tukaj uspešnejši, predvsem v smeri večje samooskrbe in intenzivne pridelave, ker pač država je takšna, kakršna je. Velikosti seveda ne moremo povečevati, Lahko pa bistveno pripomoremo k izkoriščanju tega, ker imamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Tomaž Lisec, pripravi naj se gospod Robert Hrovat.
Hvala, predsedujoča. Spoštovani minister z ekipo, kolegi in kolegice! Sam za razliko od nekaterih predhodnikov, predvsem s tistih strani, menim, da je ta zakon nujno potreben. Začel bi s tem, da tiste, ki so leta 2002 spreminjali zakon o kmetijskih zemljiščih, zakon o urejanju prostora in zakon o graditvi objektov, bo enkrat treba poklicati na neko odgovornost. Mislim, da so to delali namensko in s tem oškodovali občine, predvsem pa državo. Pa bom morda kasneje pojasnil zakaj in kako. Potem pa je prišlo to nesrečno leto 2011 in predlog zakona s strani bivšega ministra gospoda Židana, ki je po mojem mnenju nek cunami ne samo za podeželje, ampak predvsem za razvoj podeželja. Mi smo že takrat temu zakonu ostro nasprotovali. Razmišljali smo v smeri, kako čim bolj zmanjšati to nadomestilo. Sam sem bil zelo velik zagovornik in pobudnik tega, da se ta nadomestila celo ukinejo, ker ko so prihajali podatki s terena, ko so mlade družine, mladi podjetniki, vsi tisti, ki želijo ostati na podeželju, pridobivali izračune, koliko jih posamezne parcele stanejo, so bili zgroženi in so rekli, zakaj sploh še vztrajati na tej lepi slovenski zemlji. Vsi tisti, ki so zagovorniki tega obstoječega stanja, me zanima, kje so bili v letih 2002,2003 in v letih 2002–2011. Primer, ne bom govoril o Ljubljani, ker je že predhodnik o tem veliko povedal, gradile so se velike trgovske verige. Morda celo sprejmemo lahko zakon, da te trgovske verige, ki so lahko gradile na najboljših kmetijskih zemljiščih, malo protiustavno in damo retroaktivno, pa naj plačajo davek za nazaj. Tukaj so država in lokalne skupnosti ogromno izgubile, pa naj gre to za vse te večje trgovske verige, pa naj gre za državo, ki je izgubljala denar. Avtoceste so se gradile na najboljših kmetijskih zemljiščih, pa nihče ni bil proti temu. Celo nasprotno, spodbujalo se je to. Tisti, ki se peljemo skozi Trebnje, to več kot občutimo. Tudi iz svoje občine imam primere, ko so se gradila različna podjetja oziroma trgovske verige na najboljših kmetijskih zemljiščih. Vsi so bili zelo veseli. Seveda, najlažje je imeti trgovino ob najboljši cesti. Vsi bi verjetno radi imeli neke McMercatorje, McTuše in McInterspare. Ogromno denarja je bilo izgubljenega. Ob tem bi rad povedal, da je v tem času prišlo ogromno pripomb tudi na delo uradništva, na bivše ministrstvo za kmetijstvo in okolje. Zakaj? Ker so neki uradniki neko pobudo, bi rekel, v kali popolnoma zatrli in so rekli, "ne, ta sprememba nikakor ni mogoča, ni nobenega pogoja". Potem pa je lahko čez noč – ena vlada ali druga vlada, to sploh ni pomembno – nek uradnik imel tisto diskrecijsko pravico, ki jo je pa lahko čez noč spremenil, češ, točno ta kmetijska zemlja bo pa zazidljiva. To se mi zdi zelo svetohlinsko. Gospod minister, tako kot sem rekel že na odboru, jaz upam, da bodo uradniki delali po črki zakona, ne pa po svoji diskrecijski pravici. Jaz vidim ta zakon zelo dobronameren predvsem za podeželje. Jaz prihajam s podeželja. Naslavljala so se na mene vprašanja, ali bomo kaj spremenili. Marsikdo namreč razmišlja, da v bistvu ne bi gradil hiše. Marsikdo je tisti mini oziroma makro podjetnik, ki bi rad gradil neko manjšo poslovno zgradbo v izmeri, ne vem, 10 krat 15 metrov ali nekaj takega, neko delavnico. In ko je vprašal, ker ni imel sreče, da bi imeli njegovi lastni starši zemljo, je bil soočen z nakupom zemljišča, je bil soočen s ceno komunalnega prispevka, dolgotrajnimi in pa dokaj dragimi administrativnim zadevami. In na koncu, glej ga zlomka, leta 2011 še ta nesrečni zakon, ki je še dodatno prinesel stroške. Vem za primer, ko bi mlad človek z mlado družino gradil hišo ob svojih starših 300 kvadratov, ne govorim o tisoč kvadratih, zraven pa bi gradil še eno delavnico v izmeri 15 krat 30 metrov. In ko je vse to izračunal, ga je minilo. Hišo je imel pod streho oziroma že skoraj na ključ, ni pa prišel niti mimo dokumentacije oziroma do vloge za izdajo gradbenega dovoljenja. Tako da jaz tega resnično ne razumem. Včasih imam občutek, da tisti, ki so zagovorniki obstoječega zakona iz leta 2011, pa naj mi bo dovoljeno, kot da vsi prihajate iz Ljubljane in ne želite razvoja nam ostalim, ki še nimamo sprejetih občinskih prostorskih načrtov. Pa tudi če jih imamo, je ta beg s podeželja zelo opazen vsaj v zadnjem letu. Morda še ena zadeva. Veliko je govora s strani opozicije pa tudi mnogih nevladnih organizacij o tej tako imenovani prehranski varnosti v državi. Jaz bi še enkrat rekel, da v tem zakonu niti za en kvadratni meter ne zmanjšujemo kmetijskih površin v Sloveniji. Za to so občinski prostorski načrti. Tako kot sem prej rekel, potem pa si uradnik vzame diskrecijsko pravico, kjer nekje ne dovoli, čez dve leti pa na isto zahtevo dovoli, da se lahko tam zazida. To mi je popolnoma nerazumljivo. Za zaključek še glede subvencij. Subvencije za prvo reševanje stanovanjskega problema je uzakonila vlada v letu 2005, potem mislim, da je bila ena ali sta bili dve noveli zakona, kjer smo dvigovali ta prispevek in tudi širili namen. Pahorjeva vlada, to je gospod Veber prej pozabil povedati, je ta znesek močno znižala, sedaj pa je ta znesek ukinjen. Ampak moramo vedeti, kdor ima tisto varčevalno pogodbo podpisano, za njih se nič ne spremeni, ker se bodo te pogodbe realizirale do konca. Vemo, da je varčevalna doba od 5 do 10 let, sedaj pa če damo to v finančno konstrukcijo, lahko dobimo recimo 300 evrov mesečno na podlagi tega zakona oziroma te subvencije, na drugi strani pa je bil nekomu z nekim zakonom dodeljen davek v višini 20, 30 tisoč evrov, pa lahko izračunamo, v kolikih letih, manj kot v desetih letih ste v bistvu ta vložek, ki je subvencija, z enim zakonom takoj čez noč podrli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Robert Hrovat. Pripravi naj se gospod Janez Ribič.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Predlagatelji tega amandmaja, govorimo o Poslanski skupini Socialnih demokratov, želijo, da se ohrani obstoječe stanje. Obstoječe stanje pomeni enormno visoke odškodnine, neživljenjske. Najbrž ste vsi dobili po elektronski pošti veliko pisem ogorčenih državljanov, ki so nam pisali o svojih konkretnih primerih. Veste, konkretni primeri, pri katerih so številke za enodružinsko hišo za mlado družino znašale tudi do 30 tisoč evrov pred pridobitvijo gradbenega dovoljenja. Veste, kaj to pomeni? To je neživljenjsko. V Slovenski demokratski stranki smo na začetku pri sami pripravi tega zakona razmišljali o tem, da bi se v celoti ukinile odškodnine, ker je to stanje, kakršno je ta trenutek, bilo nevzdržno. V koaliciji smo se dogovorili, da se sprejme kompromis tudi zavoljo opozoril stroke, ki smo jo upoštevali, da se pripravi zakon na ta način, da se odškodnine razumno zmanjšajo oziroma znižajo. Jaz sem vesel, da tudi Socialni demokrati ugotavljajo, da ta zakon je potreben popravkov, in da so zdaj spoznali, da tisto govorjenje pri sprejemanju te zakonodaje, da je to najboljši zakon za zaščito kmetijskih zemljišč in tako naprej, le ni tako realno. In sem vesel, da priznavajo, da so odškodnine, ki se odmerjajo za celo parcelo, nesprejemljive. O čem pravzaprav govorimo? Govorimo o kmetijskih zemljiščih, ampak dejansko pa govorimo o zemljiščih, ki so zazidljiva in so v prostorskih aktih lokalnih skupnosti opredeljena kot zazidljiva zemljišča – ne kmetijska, le kmetijsko rabo imajo. V prostorskem aktu se opredeli neko zemljišče za zazidljivo in zdaj bomo mi, ko je to že vse blagoslovljeno na vseh ministrstvih, tudi na ministrstvu za kmetijstvo, zdaj pa pobrali nek davek. Pa veste kje? Pobrali bomo ta visok davek na koncu. Ne na začetku. Na koncu. Kar pomeni, da se obremeni investitorj, in to je po mojem mnenju napačno. Ampak če že, da se v tistem delu usklajevanja z lokalnimi skupnosti ni dalo dobiti nekega soglasja, kar tudi konec koncev razumem, je zdaj pač tako, kot je. In kaj mi kot koalicija zdaj predlagamo? Le znižanje teh odškodnin. Samo na enem primeru bom povedal oziroma na dveh. En primer: stanovanjska hiša, tisoč kvadratnih metrov, 140 kvadratnih metrov tlorisne površine objekta. Ta trenutek se za to plača 12 tisoč evrov. Po sprejetju tega zakona, upam, da ga bomo sprejeli, bo to pomenilo plačilo 560 evrov. Seveda govorim o boniteti 60. Boniteta se dviguje do 100 in tista najboljša zemljišča bo investitor plačal nekaj več. Še večji problem predstavlja javna infrastruktura. Ker se zdaj plačuje od cele parcele oziroma če govorimo o eni cesti, to pomeni od več parcel, to znese za eno cesto, pa ne bom konkretno govoril, znese 290 tisoč evro odškodnine, ki jo mora plačati občina. Po tem novem predlogu bo to pomenilo 90 tisoč evrov, kar pomeni, da gremo samo v racionalizacijo. Gospod Möderndorfer je prej govoril, da pričakuje od ministra, da mu bo razložil, kaj pomeni črtanje 1. člena. Vam bom jaz povedal, kaj pomeni. To pomeni, da ste za to, da ostane tako, kot je, da so odškodnine takšne, kot so, enormno visoke. To pomeni to. Mi v Slovenski demokratski stranki absolutno temu nasprotujemo. Če pa že govorimo o varovanju najboljših kmetijskih zemljišč, se dajmo pogovarjati o katastru trajno varovanih kmetijskih zemljišč, ampak na način, da bo usklajen z lokalnim skupnostmi, da bo tukaj zraven sodelovala stroka. In potem lahko rečemo, pod črto, da bomo pa od zdaj naprej pa resnično varovali najboljša kmetijska zemljišča. Ne moremo pa govoriti o zaščiti najboljših kmetijskih zemljišč, da uvedemo odškodnino na že zazidljiva zemljišča, ki so v kmetijski rabi. Nam se to zdi narobe svet in jaz verjamem, da bo minister, kot smo se že pogovarjali, pripravil uredbo, ki jo bo potem Vlada sprejela, seveda s sodelovanjem vseh tistih, ki lahko participirajo pri tej zadevi, da bo potem ta zadeva šla v pravo smer, torej v zaščito najboljših trajno varovanih kmetijskih zemljišč. To bo edino, kar bo lahko pripeljalo do te rešitve, ki si jo konec koncev vsi želimo. Toliko o tem amandmaju. Hvala lepa.
Za repliko je zaprosil gospod Jani Möderndorfer. Izvolite.
Ker ste že hoteli biti advokat namesto ministra, jaz še vedno pričakujem odgovor od ministra, ne od vas. Najprej boste morali postati minister, če boste hoteli odgovarjati v imenu Vlade. Ampak tisto, kar je pomembno, je, da to, kar ste hoteli vi razložiti, je nekaj čisto popolnoma drugega. Gre za to, da jaz ne razumem, zakaj predlagate, da bi o določeni problematiki kmetijskih zemljišč, varovanih zemljišč, govorili tukaj konkretno s stroko, to spremembo bi pa radi po skrajšanem postopku brez neke resne smiselne razprave in brez sistemskih rešitev celotnega zakona reševali. Zato, ker še sami ne veste, kaj sprejemate. Vaš predhodnik je eno stvar zelo lepo povedal, ta zakon mi je všeč in takšen, kot je, je zdaj dober in bo krasen. Kako, če minister pripravlja zakon z novimi sistemskimi rešitvami, ki bodo celostno reševale določeno problematiko? Zame je ena stvar zelo jasna. Mogoče boste osrečili nekaj preprostih ljudi, ki si želijo res graditi samo hišo in nič več. In bog jim požegnaj srečo, da bodo to lahko naredili. Odprli pa boste na široko vrata vsem špekulantom in preprodajalcem zemlje, ki dejansko želijo samo to in čakajo, da boste znižali in jih oprostili vsega, kar je treba, da bodo lahko delali. Zato vam ne verjamem, ker se vam neverjetno mudi. Strašansko. Itak ste dokazali, da je vse, kar je treba, je treba samo po skrajšanem in po nujnem postopku sprejemati v Državnem zboru. Ne razumem pa ministra, ki je pokleknil pri tej zadevi, ker bi lahko z vidika avtoritete, strokovnosti in usposobljenosti, ki jo ima s svojo kompletno ekipo, ta problem rešil v jesenskem delu in ne bi popolnoma nihče nič izgubil. Gospodarsko problematiko pa s to rešitvijo ne boste popolnoma nič rešili, kar ste napovedovali v samem predlogu, kako je to en od elementov spodbujanja gospodarstva v državi. Se opravičujem, ustrelili ste popolnoma v prazno, ste pa odprli špekulantom vrata, to je pa res.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Lisec, vi ste prosili za repliko na repliko. To po poslovniku ni možno, boste pa imeli možnost, samo še trije razpravljavci so in gospod minister, in se boste lahko ponovno prijavili in povedali. Gospod minister je prosil za besedo, izvolite.
Ker ste nam dodelili samo 10 minut časa, bom varčen pri času in bom pa zdaj v tem delu odgovoril. Nič nisem s stisnjenimi zobmi za to mizo, kajti ocenjujem, da je ta rešitev, ki je predlagana, kar se tiče nadomestila, takšna, ki je času primerna. Mi smo v tem času tudi slišali nekatere stvari, kako nam bežijo tuje investicije, kako se mlade družine selijo prek meje v Avstrijo, kjer se po 16 evrov kupi parcela, komunalno opremljena, pri nas je povprečno od 10 do 20 evrov, v tem razponu, se po starem zakonu plačuje sprememba namembnosti. Dobili smo celo vrsto klicev, zato smo tudi pripravljali zakon. Res pa je, da je bilo v zakonu še nekaj rešitev, na primer rešitev, da vlada izdela uredbo o trajno varovanih zemljiščih. To mislimo, da je ključno. Druga zadeva je bila tudi rešitev na področju prometa s kmetijskimi zemljišči, kjer mislimo da se dogaja cela vrsta deviacij, predvsem v preteklosti se jih je, tudi gradnja kmetijskih objektov, selitev kmetij iz naselij in podobno. To je le nekaj rešitev. Mi pripravljamo zakon, kot je bilo danes že rečeno, še pred počitnicami se bo začelo usklajevanje tega zakona in ga bomo jeseni predložili parlamentu v sprejetje, normalno pa še prej v proceduro ostalim deležnikom v tem procesu. Ocenjujem pa tudi sam osebno kot minister, glede na definitivno zadržanje cele vrste investicij, s čimer smo se srečali bodisi na obiskih vlade na terenu ali pa na vsakodnevnih srečanjih z dopisi, ki jih dobivamo, da je takšna sprememba potrebna. V podobnem obsegu, s podobnimi številkami je bila rešitev že v našem osnutku zakona, ki je bil pripravljen. Del koalicije se je odločil, da gre po hitrejšem postopku s to rešitvijo, ki je sestavni del tega zakona, in lahko rečem, da se s takšno rešitvijo strinjam.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister, strokovne službe Državnega zbora so me seznanile, da Vlada najavi, koliko časa želi. Tako morda za drugič predlagam, da se uskladite. Gospod Janez Ribič ima besedo, pripravi naj se mag. Matej Tonin.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica Državnega zbora. Spoštovani gospod minister, spoštovane gospe in gospodje poslanci! Najprej bi rad dejal, da amandmaja, ki ga je vložila Poslanska skupina SD, ne morem podpreti. Ne morem ga podpreti zaradi tega, ker je odškodnina za spremembo namembnosti kmetijskega zemljišča v zazidljivo previsoka, daleč previsoka. Zato se mi zdi pomembno, da se na tem področju nekaj naredi. Obžalujem tudi to, da je vmes sprememba namembnosti kmetijskega zemljišča v zazidljivo bila ukinjena leta 2003 pa vse do lanskega leta, ko smo izvajali največje investicije v gradnjo avtocest, v gradnjo poslovnih con, v gradnjo trgovskih centrov. Vse to z namenom za določene ciljne skupine, z državnimi sredstvi, ki so jih preko kreditov dajale banke. In mislim, da smo tu veliko zamudili in naredili veliko škodo kmetijskim zemljiščem, veliko škodo tudi naši državi. Rad bi povedal, da bom podprl drugi amandma k 3. členu, ki so ga vložile poslanske skupine koalicije. Pri tem bi dodal, da bi bilo treba razmisliti in to bi rad obrazložil na naslednjem primeru. Na primer, lokalna skupnost, občina, se odloči, da bo spreminjala prostorski plan. To sprejme na svojem občinskem svetu, potem razpiše, da se lahko posamezniki, ki imajo kmetijska zemljišča, zglasijo na občini in dajo vlogo za spremembo svojega kmetijskega zemljišča v zazidljivo. Tam izpolnijo formular in potem občina pelje postopek naprej. Občina pridobi strokovne službe, pridobiva razna soglasja, kar jo veliko stane. Na koncu pošlje to pristojnim ministrstvom v potrditev in ko se to vrne nazaj na občino, občinski svet zopet sprejme to potrditev, kar je ministrstvo odločilo, se pravi, kar je odločila država. Jaz vedno pravim, da bi morali odločati strokovnjaki na občinah, ki so doma na ustreznih področjih, ne pa, da se to na ministrstvih pogleda z raznih kart; niti ne vem iz svoje 17-letne prakse vodenja občine, da bi se kdaj kdo oglasil z ministrstva in si na terenu pogledal, kaj je pametno, da je zazidljivo, kaj pa je pametno, da ostane kmetijsko. In ko se to vrne nazaj na občino, predlagatelj, ki je predlagal spremembo namembnosti, niti koleka niti evra, niti centra ni za to dal. Pred to spremembo je bila kmetijska zemlja mogoče vredna en evro. Po tej spremembi, če mu je uspelo spremeniti kmetijsko zemljišče v zazidljivo, pa jo prodaja za 50, 70 ali 100 evrov, seveda odvisno tega, v katerem kraju je. Mi pa sedaj ugotavljamo in radi rečemo, no, danes pa pride mlada družina, ki bi rada tam gradila, pa naj ona to plača, ne pa tisti, ki je spremembo namembnosti predlagal in ki je zaslužil. In tisti špekulanti, ki so šli spreminjat svoja kmetijska zemljišča ali pa jih prej nakupili in jih šli spreminjat zato, da bodo potem postala gradbena, bodo do sedaj še na boljšem. Se pravi, da tisti, ki bo od njih odkupil, bo moral plačati to spremembo namembnosti, ne pa tisti, ki to prodaja. Jaz to povem zaradi tega, da bi tudi o tem področju v prihodnosti, kot se naš minister zavzema, da bi na tem področju naredili še en korak naprej, če bomo takšen zakon pripravljali, in da bi tudi o teh stvareh razmislili, kako jih razrešiti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Matej Tonin, pripravi naj se gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Drage kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Pozdrav gre tudi ministru in njegovemu sodelavcu in pa posebej moram pozdraviti tudi mojega soobčana, ki je po novem strokovni sodelavcev Poslanske skupine Pozitivne Slovenije, za dobre odnose. Jaz bi uvodoma rekel, da po današnji razpravi zlasti iz opozicijskih strani nastaja neke vrste vtis, da ta vladna koalicija pomaga nekim mešetarjem z zemljišči in da bomo razprodali to našo ljubo kmetijsko zemljo. Naj poudarim, da gre to vendarle zgolj in samo za vtis. Pa če gremo lepo po vrsti. Tisti, ki ste bili že kdajkoli v tej dvorani župani oziroma, ki ste bili občinski svetniki, natančno vese, kdo določa namembnost posameznih zemljišč. Ne ta vladna koalicija, ne ta vlada, ampak občine, lokalne skupnosti, na najrazličnejše načine. Namembnosti zemljišč so se po večini občin, če pogledate v preteklost, boste ugotovili, da so se določile tam nekje v 80., v 90., potem pa so bili kasnejši popravki. Vsi pa vemo, kakšne težave prinaša sedanja zakonodaja pri sprejemanju občinskih prostorskih načrtov. In ne pozabiti, za vse te spremembe namembnosti zemljišč, ki jih naredijo občine, mora dati soglasje ministrstvo za kmetijstvo oziroma takratno ministrstvo za okolje in prostor. In potem dobimo spremenjeno zemljišče, na primer, da neko polje postane zazidljivo zemljišče. Pa če grem po vrsti, da bodo stvari bolj jasne. Tam nekje konec mandata prejšnje vlade je kolega Židan – ne mi zameriti, če bom uporabil ta izraz – pripravil tako imenovani Židanov zakon, s katerim so rekli, da bodo zaščitili kmetijska zemljišča, da se bo povečala samooskrba, veliko lepih besed je bilo. Žal pa kaj veliko od tega zakona ni bilo. In edini rezultat tega zakona je ta, da investicije več ali manj po občinah stojijo. To je končni rezultat tega zakona. Pa da sem še bolj konkreten, kaj prinaša Židanov zakon. Pa da mi kolega Židan ne zameri, seveda verjamem, da on je to delal z dobrimi nameni, ampak kakšna stvar se včasih tudi malo izrodi. Poskušam biti plastičen. Če vi, na primer, v tej dvorani, ki ima 90 stolov za 90 poslancev, poskušate zamenjati in obnoviti samo en stol, morate plačati odškodnino za vseh 90. To je ena izmed takšnih anomalij, ki se je pokazala, da če si bil lastnik nekega velikega zemljišča, si moral plačati odškodnino, čeprav si želel postaviti nek objekt zgolj na zelo majhnem delu tega zemljišča. In to se bo verjetno kolega Veber spomnil, ko smo bili na nekem soočanju na tretjem programu Televizije Slovenija, je celo on pritrdil temu, da mogoče to ni bilo najbolj premišljeno in domišljeno, da so se odškodnine zaračunavale na celotno zemljišče in ne samo na objekt. Seveda je on to obrazlagal, da takrat še niso bile natančne definicije, kako bi to definirali, da bi odškodnino zaračunavali samo na posamezen objekt. Kaj pa je koalicijski predlog? Spet malo banaliziram in poenostavljam. Če imate vi 90 stolov in če želite samo en stol obnoviti, plačate odškodnino samo za en stol in ne za vseh 90. Prav tako ta naš predlog ne odpravlja odškodnin, tako kot se v javnosti poudarja in kot se govori, jih pa znižuje. To je res. Jih pa ne odpravlja. To je tudi neke vrste kompromis z opozicijo, ker nam večkrat opozicija očita, da je v ničemer ne poslušamo in da gre ta vladna koalicija kot buldožer, nikogar nič ne posluša in samo rije naprej. Tu, pri tem predlogu zakona se je pokazalo ravno nasprotno. Koalicija je šla z nekim predlogom in ga je tudi zaradi prizadevanja Socialnih demokratov, Slovenske ljudske stranke in še koga drugega iz te civilne sfere nekoliko spremenila in pa popravila. Ne bi govoril, kaj konkretno sedaj ta zakon prinaša, ker so to že drugi kolegi povedali, kako in na kakšen način se bo izračunavanje odškodnin zmanjšalo. Dejstvo pa je, da s tem zakonom, ki ga bomo sprejeli še pred parlamentarnimi počitnicami, pomagamo predvsem tistim, ki želijo graditi manjše stanovanjske objekte, tistim, ki želijo ustvariti tudi večje investicije, ki bi ne nazadnje lahko konec koncev pomagale našemu gospodarstvu. Škoda, ker kolega Möderndorferja ni v dvorani, ker je prej rekel, da naš predlog gre pa v smeri špekulantov in preprodajalcev in da bomo s tem na široko vrata odprli in široke možnosti špekulantom in preprodajalcem. Če prav razumem besedi "špekulant" in "preprodajalec" – jaz jo razumem tako, da, recimo, pa ne mi zameriti gospod Gašpar Mišič, če ste vi preprodajalec nekega zemljišča, govorim samo kot primer, jaz to razumem tako, da vi to zemljišče kupite poceni in ga nekoliko dražje prodate. In da to redno delate in stalno. To je za mene preprodajalec in špekulant. Ampak ta ne plača odškodnine. Odškodnino plača tisti, ki kupi zemljo. Če jaz od gospoda Mišiča kupim zemljo – to je njegova dobra stvar, da kot uspešen gospodarstvenik neko zemlji ceneje kupi in dražje proda – in če jaz to kupim, ne bo on plačal te odškodnine po Židanovem zakonu, ampak jo bom jaz plačal. Torej, teza in argument, ki jo je predstavil gospod Möderndorfer, enostavno ne drži. Ta zakon ne odpira širokih vrat špekulantom in preprodajalcem. Vsi skupaj smo dobili ogromno pisem in elektronskih sporočil o tem, da nas razne civilnodružbene organizacije spodbujajo, naj zaščitimo kmetijsko zemljišče. Imel sem to priložnost, da sem se pogovarjal na to temo s kolegom Židanom. Moram reči, da ima dobre ideje, da je kot minister za kmetijstvo v prejšnji vladi tudi po Evropi slišal za marsikatero dobro idejo, ampak žal njegov zakon, in pošteno povedano tudi naš zakon, ne bo v ne vem kakšni zveličavni in bistveni meri zaščitil kmetijska zemljišča. Žal takšna je resnica. Kmetijska zemljišča bodo zaščitena, prvič, če se bo kmetom enostavno splačalo kmetovati, da so ta kmetijska zemljišča ne bodo zaraščala z gozdom znova in znova. In drugič, če bomo imeli neko uredbo, ki bo določala strogo varovana kmetijska zemljišča, od katerih ni odstopanj. To sta dve rešitvi, ki ju vidim. Dokler pa imamo te opcije, pa mislim, da kakšnih bistvenih razlik ne bo, ker če mi v moji vasi kmetje pravijo, da je s kmetijstvom ena sama izguba in da to počnejo samo še zaradi svojega lastnega veselja, potem tudi kakšne velike prihodnosti za zaščito najboljših kmetijskih zemljišč ni. Še zadnja misel glede samooskrbe, o kateri je tudi ogromno govora, ki naj bi jo ta zakon popolnoma porušil in kakšne barabe smo iz te vladne koalicije, da bomo s sprejemom tega zakona povzročili, da se bo naša samooskrba še znižala. Pošteno povedano, ta zakon ne bo ne pripomogel in ne poslabšal naše samooskrbe. To je dejstvo. Za samooskrbo lahko naredimo mi največ sami, če v trgovinah kupujemo naše domače izdelke, ki so pridelanih na naših domačih kmetijah. Ampak, saj vidite. Vpliv trgovskih centrov, kjer se prodaja nizkocenovna in nekvalitetna roba iz vseh mogočih krajev v Evropi, je pač takšna, da enostavno se našim kmetom ne splača več kmetovati. Mislim, da sem nanizal nekaj stvari, verjamem, ker so se nekateri vrnili v dvorano, da bo prišlo tudi do nekaj replik, ampak o vsem sem razpravljal v dobri veri in mislim, da bo še kdo kaj dodal tej razpravi.
Hvala lepa. Gospod Jani Möderndorfer, replika.
Hvala lepa. Gospod Tonin je danes povedal bistveno stvar: ne prejšnji zakon, ne popravki ne bodo rešili tistega, kar bi moral minister rešiti s celovito spremembo in novelacijo celotnega zakona. In to je vse, kar je opozicija želela. Ne na hitro in ne samo kampanjsko, tisti delček, ki je najbolj zanimiv. Odgovor na tisto, kar pravite. Seveda, špekulant je tisti, ki prodaja, kupec pa je tisti, ki nastrada, ki mora plačati. Oprostite, ko cena pade, tudi te končne cene, se prodaja poveča. Torej, kdo je zdaj tisti, ki bo spet zaslužil? Gospod Tonin, ta je bosa, ki ste jo prodali in jo poskušali argumentirati kot opravičilo, zakaj temu ni tako. Ampak bistvo vsega je: mi nismo proti spremembam. Daleč od tega! Mi smo proti temu vašemu noremu hitenju in parcialnemu reševanju problemov. Pustite delo kmetijstva ministru za kmetijstvo, naj opravi, saj je sam napovedal, večkrat, na odboru, danes! Jeseni, povejte mi, se bo kar ne vem koliko individualnih hiš zgradilo, od danes do septembra in bodo rešeni vsi problemi? Ne verjamem. Ljudje bodo šli na dopust, bodo še kaj pametnega naredili, celovito rešili vse papirje, da bodo prišli do gradbenega dovoljenja, razen če minister Černač ne bo uredil, da bo na štirih listih v enem dnevu mogoče dobiti gradbeno dovoljenje, kar je itak napovedoval. Torej, dajte ministru možnost, da dokonča delo. Samo za to gre. So pa spremembe potrebne. Daleč od tega, da ne. In tukaj imate prav.
Hvala lepa. Še kdo od omenjenih? Ne. Gospod Veber [[...]]Boste kasneje, res ste bili omenjeni, vendar boste potem. Gospod Gašpar Gašpra Mišič ima besedo, potem ponovno prijava.
Podpredsednica, hvala. Kolegice in kolegi! Področje kmetijstva je preveč resno, da bi po hitrem postopku posegali v kmetijsko zakonodajo. Preveč napak se je zvrstilo na tem področju. Tudi zakon iz leta 2011 je le kamenček v mozaiku napak in z današnjo novelo ta mozaik le še dopolnjujemo. Res je, da nekaj popravljamo, vendar vse to, kar delamo, je le mozaik v mozaiku napak na področju kmetijstva. Slovensko kmetijstvo naravnost kliče in, če hočete, prosi za sistemsko ureditev, sistemski zakon, ki naj bo plod širše razprave, medresorskega sodelovanja in usklajevanja in vse bi moralo temeljiti na strokovno pripravljenih programih in strategijah. Vsi zakoni, ki jih v tem hramu demokracije sprejemamo, bi morali imeti neko strokovno podlago, predvsem pa strategijo. Strategija nam da mnogo odgovorov: kje, kako, zakaj, s katerimi finančnimi sredstvi in seveda, kdaj. Tega nimamo in ko tega nimamo, je logično, da delamo napake in da se te napake vrstijo iz dneva v dan. In tudi v tem hramu demokracije vse preveč pogosto izgovarjamo besede, besedne zveze, katerih smisel sam mora poskrbeti za smisel. Tako pač je, gospod Tonin. Vaš smisel sem razumel tako, in vaše besede. Celotna strokovna javnost na področju kmetijstva po 21 letih samostojnosti Republike Slovenije ugotavlja, da stanje na kmetijskem področju ni dobro. Za to ni treba, da smo Einsteini, da ugotovimo, da ni dobro. Dejansko se nam dogaja to, kar se nam dogaja. Kot je pri nas stalna praksa, nihče, ampak res nihče, ni pripravljen sprejeti odgovornosti za slabo stanje: ne politika in ne stroka. Pa vendar so nas eni in drugi pripeljali v današnjo situacijo. Več let spremljamo zaraščanje kmetijskih zemljišč. Teh je danes, gospodje, 200 tisoč hektarjev. Kljub temu si stroka in politika noče priznati, da so njihovi dosedanji ukrepi varovanja kmetijskih zemljišč in celotna kmetijska politika najbolj odgovorni za slabo stanje. Še vedno nimamo nacionalnega programa in še vedno nimamo izdelanega katastra in niti ne uredbe za trajno varovana kmetijska zemljišča. Še vedno nimamo izdelane tržne politike za področje kmetijstva. Ustvarjanje pogojev za pridelavo hrane ni zadosten pogoj za preživetje slovenskega kmeta in kmetijstva. Gospoda, politiki in stroka so spregledali, da smo z vstopom v Evropsko unijo postali le majhen delček globalnega trga in da se nič samo od sebe ne prodaja, tudi kmetijski pridelki ne. Ključni razlog za zaraščanje kmetijskih zemljišč je ravno napačna kmetijska politika, ki je pozabila, da poleg pogojev za pridelavo hrano, mora ustvariti tudi pogoje za področje trga, predvsem pa pogoje, da bo slovenski kmet svoj pridelek prodal. Danes pa razpravljamo o tem ali onem nadomestilu, vendar ne glede kako in kaj, dragi gospodje, slovenski kmetje, pa spremenimo ta ali oni zakon, vedno potegnejo kratko. Vsaj tisti slovenski kmet, ki pošteno dela in gara. Tisti, ki pa spretno izkoriščajo to kmetijsko politiko, ki smo jo izvajali polnih 21 let, so pa seveda bogatejši in se bogatijo. Tako kot so na ostalih področjih lobiji, tudi na področju kmetijstva obstajajo določeni lobiji, ki jim je to ribarjenje v kalnem ustrezalo. Kaj danes počnemo? Hočemo zaščititi kmetijska zemljišča? Ne, ni res! Ta zakon ne ščiti kmetijskih zemljišč. Niti slovenskega kmeta ne. Tukaj dejansko obremenjujemo z neko odškodnino tistega, ki hoče graditi na že nezazidanem stavbnem zemljišču. In tukaj malo mešamo pojme. Po mojem razmišljanju bi morali uvesti odškodnine takrat, ko se je kmetijsko zemljišče res spreminjalo v stavbno oziroma v nezazidano stavbno in ne po 20 letih. Recimo, neki pupi so sprejeti že leta 1977, ko se je neko zemljišče opredelilo kot stavbno za področje širitve lokalne skupnosti oziroma mest oziroma vasi. Danes v glavnem trošimo čas in energijo, namesto da bi dejansko pooblastili in vpeli strokovnjake in vse tiste, ki so res za to področje poklicani, da pripravijo strategijo in vse, kar je potrebno za področje kmetijstva in sistemsko uredimo to zakonodajo. Gospod minister, sistemsko! To moramo imeti. Sistem, da reši slovenskega kmeta in kmetijstvo. V tem globalnem svetu, če ne bomo znali ravnati, lahko še naslednjih nekaj let dobesedno pojemo borbene, pa ne bomo nič naredili. Nič na me ne bo pomagalo. Moramo se enkrat za vselej usesti za mizo in se pogovoriti in ne prehitevati. Zato tudi v Pozitivni Sloveniji, če ste nas spremljali, smo na odboru bili zelo konstruktivni. Vendar nasprotujemo prehitevanju! Kajti to hitenje z ZUJF se kaže že v eno veliko negativo. Veliko minusov, veliko škode se dela Slovenkam in Slovencem in vsem državljankam in državljanom. Zato nočemo prehitevati. Zato se bom jaz osebno tudi vzdržal in v Pozitivni Sloveniji smo se dogovorili, da dejansko ne bomo podpirali zakonov, ki so nedodelani, ki utegnejo celo škodovati oziroma le delno popravljajo nekatere krivice iz preteklosti. Imamo dovolj časa, nekaj mesecev, pa lahko rešimo. S sistemskim zakonom, gospod minister, upam, da boste uspeli v septembru mesecu, to se pravi, da boste med poletnimi počitnicami morali garati in delati. Dvomim, da boste lahko po 21 letih tisto, kar niso strokovnjaki, vi uredili v nekaj mesecih. Zato si je treba vzeti čas in ko si vzameš čas – še takrat narediš napako. Kajti, človeško se je motiti. Ampak pri nas se motimo že 21 let, kar je žalostna ugotovitev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lep pozdrav tudi v mojem imenu. Kot predlagatelj se je javil k besedi gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi! V zvezi s 3. členom oziroma s tem amandmajem, ki ga predlagamo, bi vam prebral en odstavek, en citat enega izmed razpravljavcev ob neki drugi priložnosti. Dejal je tako: "Še enkrat poudarjam, če bi bil ta premislek o tem, da se pogovarjamo o zakonu, da se na zemljiščih, kjer je to že opredeljeno, da je za pozidavo, ne zaračunava nadomestilo, nimamo nobenih težav. To smo želeli predlagati in dejansko tudi izpeljati. To bi bil naš zakonski predlog, če bi imeli priložnost voditi vlado. Še enkrat poudarjam, odškodnina bi se plačala tudi, ko bi posegli na kmetijsko zemljišče, točno za gradbeno parcelo; torej tisto površino, ki jo trajno izgubiš za površino, kjer objekt stoji, ne pa za celotno zemljiško parcelo, kot je do sedaj. To so res ta opozorila, ki jih tudi mi upoštevamo in bi jih želeli uzakoniti, če bi ta želja bila. In ravno tako znotraj naselij, da strneš neko pozidavo – nimamo nobenih težav." To je izjava enega izmed vodij poslanskih skupin na kolegiju Državnega zbora, ko smo 4. junija potrjevali skrajšani postopek; to je bil gospod Veber. Amandma, ki ga predlagamo, je pravzaprav točno v tem kontekstu – zmanjšuje površino, za katero se obračunava, zmanjša se višina nadomestila in tako naprej. Skratka, vidimo, da je tudi politika, ki je v prejšnjem mandatu sprejela to novelo zakona, spoznala, da je zadeva pregroba, prerobata. Gospod Veber, jaz vas razumem, da bi vi to novelirali, če bi vodili vlado tudi v tem mandatu. Taka je vaša izjava s Kolegija 4. junija. Torej vemo, da gre za problem, ki je širši, ki je konkreten. Mislim, da je treba v tem kontekstu tudi razpravo voditi. Se pravi, da se med kolegijem in razpravo na seji Državnega zbora in tistim, kar posameznik predlaga ali poslanska skupina, ne more zgoditi tako velika diskrepanca med stališčem, ohranitvijo zadev in spoznanjem ter najavo podpore oziroma napovedano podporo, da je to treba v točno takem kontekstu, kot je ta amandma, urediti. Drugo, kar sem želel povedati, so špekulanti oziroma špekulacije. Tudi v Državnem zboru imamo s tem nekaj izkušenj. Večina špekulacij se zgodi, preden se določene statusne spremembe na zemljiščih zgodijo, to se pravi, v postopkih sprememb prostorskih planov. Taka dogajanja smo spremljali in obravnavali v neki občini, nekoliko večji, ko neka zemljišča niso in niso mogla postati zazidljiva, dokler jih ni kupil pravi kupec. Potem se je s tako spremenjenim lastnikom startalo v postopek za spremembo namembnosti kmetijskih zemljišč. Kar naenkrat so ta kmetijska zemljišča, ničvredna in neaktualna, nepomembna za neko malo večjo občino, postala pravzaprav glavni kapital za neko pozidavo. To zgodbo smo tudi v prejšnjem mandatu vsi spremljali. Bili so razni kupci, celo nekateri s Cipra in tako naprej. In tu se zgodi špekulacija med nekim zemljiščem, ki mu ni mogoče, če ni pravega lastnika, spremeniti statusa, potem se pa to lahko zgodi, ko pride pravi kupec tega zemljišča. Tu je zaslužek od nekaj evrov za kvadratni meter do 200 evrov v nekaterih ekstremnih primerih, in ti so zaslužkarji, ki so izvzeti, in to so špekulanti. To so prvovrstni špekulanti. Tisti, ki pa bi kupil neko tako zemljišče in bi rad gradil, bi to moral plačati in ga dodatno še obremenimo, zato ker je to spremenjeno kmetijsko zemljišče, zaradi špekulacije spremenjeno kmetijsko zemljišče, dobilo nek status, bi pa tega še obremenili z nekaj deset evrov za kvadratni meter, zato ker je treba zaščititi kmetijsko zemljišče. Mislim, da moramo postopek špekulacij in špekulante pravilno umestiti. Tisti, ki želijo graditi, niso špekulanti. Špekulanti so ti, ki ne dovolijo spremembe nekega kmetijskega zemljišča v zazidljivo, če lastnik ni primeren. In, gospodje, poglejte dosjeje iz nekaj let nazaj, pa tudi iz zadnjega obdobja, pa boste ugotovili, kdo se je ukvarjal s tem, kdo je špekulant. Bomo hitro rešili te zgodbe. Kar pa zadeva postopke, hitrosti, pristojnosti. Mi vsi tukaj, ne samo minister za kmetijstvo ali minister za okolje ali pa minister za promet, smo poklicani, da v primerih, ko ugotovimo, da neke zadeve ne funkcionirajo, predlagamo v Državnem zboru zakonske spremembe. Ene bomo predlagali poslanci koalicije, ene boste poslanci opozicije, druge vlada. Tu ni treba nič prelagati, kolegi, odgovornosti samo na ministra. Odgovorni smo vsi. In minister je prej lepo povedal, da se pripravlja neka širša sprememba zakona o kmetijskih zemljiščih, ki mora vključiti v postopek zaradi narave posega tudi drugo zainteresirano javnost in lokalne skupnosti. Zato je treba ta problem rešiti hitreje oziroma bi ga morali že v prejšnjem mandatu, ko se je ugotovila ta napaka, o kateri je med drugim govoril gospod Veber na Kolegiju predsednika Državnega zbora. Takrat bi morali to takoj spremeniti, ne pa, da smo čakali leto dni in zdaj se posipamo s pepelom in govorimo, kako je to nujno, ali pa ni nujno, ali da poteka prehitro. Takšno stvar, za katero ugotoviš, da je nenormalna, je treba odpraviti takoj. Če je procedura problem, če je na vladi problem, potem moramo takšne spremembe predlagati poslanci. In še nekaj, kolegi! Sistemski zakon o kmetijskih zemljiščih je sprejet. Mi se zdaj ukvarjamo samo z novelacijami obstoječe rešitve. Eno predlagamo poslanci s podpisi, drugo je predlagalo ministrstvo in tako naprej. Mi najbrž ne potrebujemo novega sistemskega zakona, ker ga imamo. Je pa treba določene pomanjkljivosti, določene hibe odpraviti. In tu, kolegi, sploh ni vprašanje, ali gremo po rednih postopkih in govorimo v nedogled ali določene spremembe tam, kjer to poslovnik dopušča, urejamo po skrajšanih postopkih. To bi morali popraviti, če bi prejšnja vlada to zmogla, po nujnem postopku, kar zdaj govorimo in obravnavamo po skrajšanem postopku. Nujno bi bilo to treba urediti v prejšnjem mandatu in tudi preprečiti špekulantom, da bi prihajali do poceni kmetijskih zemljišč, da bi dosegli, kjer so imeli vpliv in moč, spremembo statusov, spremenili tudi znotraj pozidave namenskost pozidave in tako naprej. To pa bi morali marsikje tudi odpraviti. Če je to problem še zdaj kje, lahko tudi še zdaj to uredite. Mislim, da takšne težave najbrž ponekod še obstajajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ugotavljam, da je še interes po razpravi, zato odpiram prijavo. Prosim, da se prijavite. Besedo ima gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Bom začel razpravo v tistem delu, kjer jo je zaključil kolega Tanko. Želel bi ga spomniti, da je bil Zakon o kmetijskih zemljiščih sprejet oziroma uveljavljen junija leta 2011, oktobra leta 2011 je bila izglasovana nezaupnica prejšnji vladi in govoriti o tem, da bi že kar takrat morala ta prejšnja vlada vse urediti, je nekorektno in je prav, da ga spomnim na to dejstvo, da je goreče zagovarjanje predčasnih volitev s strani SDS bil eden od velikih razlogov, da se tudi ta zakon ni dopolnil v tistem delu, v katerem se je ugotavljalo, da prihaja do težav. Vendar bistvena razlika med tem, kar bi mi zagotovo naredili, ko bi šli v spremembo tega zakona, in med tem, kar se dogaja zdaj, ko so koalicijski poslanci vložili ta zakon, je v tem, da ne bi šli brez sodelovanja stroke, ne bi šli po skrajšanem postopku in ne bi iskali, bi rekel, ozkih rešitev za to, da zadovoljimo predvolilne obljube. Naj povem, da to, kar je bilo prebrano iz Kolegija predsednika Državnega zbora, ko smo se pogovarjali o postopkih, po katerem se naj obravnava posamezna točka dnevnega reda, še vedno držiji in za temi besedami še vedno stojim. Socialni demokrati še vedno menimo, da bi bilo za zemljišča, ki so znotraj zaokroženih zazidanih zemljišč oziroma znotraj naselij, treba v celoti oprostiti plačila spremembe namembnosti. Temu, sem prepričan, ne bi nasprotovala nobena stroka. Vendar se je že v proceduri oziroma v obravnavi tega zakona izkazalo, če je nekdo lastnik te parcele in je že plačal nadomestilo, pa še ni začel graditi, se je odprlo vprašanje, kaj je s tistim nadomestilom, ki ga je nekdo že plačal. Zato je treba biti zelo previden, preden greš v tako spremembo zakona in zato sem tudi danes že govoril o tem, da bi bilo v tem primeru modreje zagotoviti nadomestno zemljišče, kajti s tem ne posegaš v že plačane nadomestila, ampak zagotoviš možnosti gradnje na drugem zemljišču, ki je seveda ali primernejša ali ustreznejša, kakorkoli gledamo na to, da tega nadomestila, recimo, ne bi bilo. Vse te variante bi bilo treba prej proučiti, preden greš v spremembo zakona. In poudarjam, to je bistvena razlika med tem, kako mi razmišljamo pri spremembi zakona, kako pa seveda vladajoča koalicija, ki se ne sprašuje o posledicah sprejetja in sprememb zakonodaje. Tudi sicer je bilo nekaj vprašanj, zakaj se je ukinilo nadomestilo leta 2002 in leta 2003 za spremembo namembnosti kmetijskih zemljišč. Iz enostavnega razloga, ker je takratni sistem zaračunavanja nadomestila za spremembo namembnosti kmetijskih zemljišč spodbujal spremembe kmetijskih zemljišč. Namreč del teh sredstev je dobivala občina. Občina kot vsi pravilno ugotavljate, je tista, ki sproži postopek za spremembo prostorskega plana občine in seveda se je tukaj zelo hitro seštel interes. Če želimo pripeljati v občino denar, dajmo spremeniti prostorske akte tako, da bo mogoče zidati na kmetijskih zemljiščih. To je bil koncept delovanja. In naj vas spomnim, da imate tudi vsi tisti, ki so že opozorili, prav – avtoceste so drastično posegle na kmetijska zemljišča. In ko me sprašujete, kaj smo Socialni demokrati naredili v tem obdobju in zakaj nismo opozarjali na to, vam želim še enkrat zelo jasno povedati, da smo Socialni demokrati vložili interpelacijo proti takratnemu ministru, odgovornemu za kmetijstvo, gospodu Smrkolju, ker je dajal soglasje k spremembi prostorskim aktom, na podlagi katerih je bila možna gradnja avtocest po najboljših kmetijskih zemljiščih. To je bil razlog, eden od razlogov za interpelacijo. Seveda je ravno SDS takrat glasovala za podporo gospodu Smrkolju in s tem omogočil spremembo namembnosti kmetijskih zemljišč še naprej in gradnjo avtocest po kmetijskih zemljiščih. Če bi takrat ustavili, če bi takrat poslušali Socialne demokrate, ne bi imeli toliko izgubljenih kmetijskih zemljišč in bi danes lahko govorili, da imamo umno načrtovanje v prostoru in posegamo res tam v kmetijska zemljišča, kjer je to nujno. In vsem tistim, ki govorite o tem, če se črta člen v tem zakonu, da želimo ohraniti obstoječe stanje, želim vsaj v kratko predstaviti, kaj pa pomeni, če ohranimo obstoječe stanje. Namreč povedano je bilo, da sem govoril tudi o tem, da ni bilo definicije gradbene parcele, zato tudi v Zakonu o kmetijskih zemljiščih, ko se je 2011 sprejemal, ni bilo možno opredeliti tlorisne površine pod objektom kot tiste, za katero se naj bi zaračunavalo nadomestilo za spremembo kmetijskega zemljišča. Zdaj vam bom prebral, kaj ste zapisali, kaj piše v trenutnem 3. členu, ki ga obravnavamo ta hip. "Za tlorisno površino se šteje tlorisna velikost stavbe na stiku z zemljiščem", poslušajte, "v skladu s predpisom, ki ureja projektno dokumentacijo". Zdaj vas pa sprašujem, kateri predpis, ki ureja projektno dokumentacijo, naj upoštevamo. Ali po domače povedano – tega predpisa ni. In ko danes govorite ljudem, da bodo plačevali nadomestilo samo za tlorisno površino, kjer bo objekt stal, je to zavajanje, ker tega predpisa ni. In razlika med tem, kar vi počnete in kar smo želeli doseči Socialni demokrati, je ravno v tem, da preden gremo v spremembo Zakona o kmetijskih zemljiščih, je treba najprej v drugem zakonu definirati, kaj je tista parcela, kako jo poimenovati, in jo opredeliti v prostorski zakonodaji, torej parcela, na kateri stoji objekt. To je princip reševanje in to je normalen princip in normalen potek reševanja, ne pa obratno. Tako da je treba ljudem jasno povedati, da tudi s to dikcijo, ki je zapisana v tem zakonu, ne rešujete še ničesar. Sklicujete se na predpis, ki ga ni. Mislim, da sem s tem podal pravzaprav nekako glavnino odgovorov na očitke, kaj smo počeli in zakaj tako ravnamo, kot ravnamo. Želim pa samo še predstaviti dejansko stanje, ki velja ta hip, ko govorite o tem, da naj bi tudi občine drago plačevale spremembo namembnosti kmetijskih zemljišč za infrastrukturo, za šole, za vrtce, športne objekte, področje sociale, v karkoli pač investira občina ali država. Dejstvo je, da že v zdaj veljavnem zakonu za te investicije velja 70 % olajšava. Plus tega velja po zdaj veljavnem zakonu dodatna olajšava za tistih 30 %, kolikor jih pač naj bi lokalna skupnost ali država plačali. Če si zaprosil za gradbeno dovoljenje do konca leta 2011, si bil oproščen dodatnih 50 %. Če zaprosiš za za gradbeno dovoljenje v letu 2012 imaš oprostitev za 30 %. In ravno tako velja dodatna oprostitev, če zaprosiš za gradbeno dovoljenje za infrastrukturo za vrtce, šole in tako naprej do konca leta 2013. Torej je predvideno eno pomembno prehodno obdobje, kjer se lahko investitor pripravi na to, ali bo gradil na najboljšem kmetijskem zemljišču ali bo šel graditi na zemljišče, ker tega nadomestila ni. In namen črtanja tega člena je ravno v tem, da ohranimo trenutno stanje v takšni obliki, da investitorja in vse, ki želijo posegati na kmetijska zemljišča, odvrnemo od tega in da se odločijo za gradnjo na območjih, ki nimajo statusa obdelovalnih kmetijskih zemljišč. To je vsa logika. S spremembo tega, kar danes predlagate, tega ne bo več, ampak bo ponovno povsem normalno, če lahko tako rečem, z vaše strani, da se te odškodnine rigorozno zmanjšajo in se bo spet načrtovalo v prostorskih aktih gradnjo na najboljših kmetijskih zemljiščih brez visokih odškodnin. To je narobe. To je narobe. Če se tega zavedamo, mislim, da lahko bistveno lažje povemo ljudem, za kaj gre in zakaj smo predlagali določene rešitve in zakaj tudi zdajšnji zakon omogoča povsem normalno gradnjo, če gre za gradnjo na območjih, ki nimajo statusa kmetijskih zemljišč, ali pa so opredeljena za kmetijsko rabo. Nenazadnje gremo v izredno sejo, verjetno že, tako kot je napovedano, v naslednjem tednu, kjer vlagate cel paket prostorske zakonodaje, kjer bi se lahko po vašem mnenju spreminjalo prostorske akte tako, če nekdo ne da soglasja od teh, ki so odgovorni za urejanje prostora, v 15 ali 30 dneh, se tega ne upošteva. Prostorski akt se sprejme, gremo naprej. Torej tudi če želite nekomu pomagati, ki ima v lasti parcelo na kmetijskem zemljišču, z novim prostorskim aktom temu lahko dodelite parcelo na območju, ki nima status kmetijskega zemljišča, če želite biti konsistentni vsaj sami s seboj. Ampak tudi na to očitno niste pomislili in ste šli v proceduro, spremembo Zakona o kmetijskih zemljiščih, ki pa takrat, ko posežeš na kmetijsko zemljišče, definitivno omogoča, da za vedno izgubimo kmetijsko obdelovalno površino. Za vedno. Ni je več. Torej gre za nenadomestljiv naravni vir, ki ga enostavno ni več. Trenutni, bi rekel, interesi investitorjev in tako naprej, res z vsem spoštovanjem, ampak posledice so pa tako hude in tako dolgoročne, da je tukaj potrebnen dodaten premislek. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivan Pišek. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem skupaj! Prihajam iz podeželja in mi je znano, kaj pomeni kmetijsko zemljišče za pridelavo hrane. Tam imamo vsi eno ohišnico zraven hiše, en sadovnjak, malo njivico. In tu nastopi težava, kaj narediti s to njivo. Ker smo tako majhni nimamo mehanizacije, nimamo traktorja, da bi to obdelovali, smo premali, da bi bilo v interesu kakšnemu kmetu, da odkupi, in nam to ne koristi. Večina ali pa mnogo jih že opušča te male parcelce, ki so umeščene med stanovanji oziroma med hišami. Idealen prostor je, da bi se to spremenilo v stavbno. Ampak mi danes ne govorimo o tem zakonu, kjer bi v bodoče spreminjali kmetijska zemljišča v stavbna, ampak govorimo o zakonu, ki je že prej predvidel spremembo iz kmetijskih v stavbna zemljišča, in nič ne jemljemo zdaj. Govorimo samo o lani sprejetem nadomestilu, ki je v sklopu območij, sklopu naselij določil, po našem mnenju, previsoke odškodnine. Lahko povem en primer. V moji poslanski pisarni se je oglasila oseba, gospa z imenom in priimkom, torej obstajajo takšni ljudje, ki je svoji hčeri za doto pred tremi leti kupila parcelo. Mlada družina je z veseljem najela kredit, šparala denar za gradnjo hiše, nabavila material, potem pa pride ta zakon, po katerem bi morali plačati, mislim, 12 ali 14 tisoč evrov odškodnine. Pa saj jih je skoraj kap, saj niso vedeli, kaj naj naredijo. Drugi primer. Zaradi te velike odškodnine so šli izobraženi ljudje iskati parcelo drugam, bilo jim je vseeno, kje so, če ne morejo biti v domači občini, gremo na drugi konec Slovenije. Na koncu so šli v Avstrijo. Izgubili smo eno perspektivno mlado familijo, izobražene ljudi, ki verjetno nikoli ne bodo prišli več nazaj, ker so tam dobili tudi zaposlitve. Da je bil zakon zgrešen, kaže tudi podatek, da je bilo po zbranih odškodninah, mislim, okoli dve tretjini vplačanih ravno s strani občin in države. To pomeni, da dejansko ljudje čakajo oziroma si niso mogli tega privoščiti, da bi šli v gradnjo, ali pa čakajo, kaj se bo spremenilo oziroma če se bo karkoli spremenilo. Individualne gradnje so praktično zastale, govorim za te male občine, za podeželje, tam od koder prihajam, v Ljubljani je verjetno situacija drugačna, ker mogoče z lobiranjem ali s kakšnimi drugimi vzvodi pride do sprememb. Pri nas, recimo, lahko povem, 8 let ni bilo spremembe prostorskega načrta, če že karkoli dobiš, je to mogoče 10 % od tistega, kar predlagamo oziroma kar želimo. Torej, pri nas se ni bati, da bi na ta račun izgubili zemljo za samooskrbo s pridelki. Jaz mislim, da je nujno, da danes spremenimo ta zakon, pa čeprav samo v tem delu, ki govori o odškodninah, zato, da si bodo jutri lahko začeli graditi tisti, ki imajo priliko, da ne bo jutri šel še kdo v Avstrijo. Kasneje bo še vedno čas, da porihtamo tisto, kar je potrebno v drugi fazi. To pomeni, da opredelimo kmetijska področja, kjer se ne bo moglo graditi. Zdaj vemo, da se te klasifikacije, ki so, nerelevantne, v glavnem ne veljajo več in je treba na novo določiti klasifikacije. In takrat, ko bomo to spreminjali sistemsko, lahko tudi s kakšnim finančnim zakonom spremenimo tisti del, kjer špekulantom onemogočimo zaslužke. To pomeni to, kar je bilo že predlagano, da se bo sprememba plačala oziroma da se bo davek ali dajatev plačala ob spremembi in da bo plačal tisti, ki se mu bo vrednost povečala za 20-krat, 30-krat. Nikakor pa ne smemo obremenjevati teh ljudi, ki komaj prišparajo za eno malo hišico, da se reši stanovanjski problem, ker bomo imeli na koncu mi kot država njih na grbi.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod minister! Danes imamo pred sabo spremembo Zakona o kmetijskih zemljiščih. Kmetijska zemljišča so ali pa bi morala biti sveta stvar v tej državi. Navadno o tej državi v novejšem času vsi govorijo, da je nastala na kulturi, treba je pa reči, da so jo omogočili slovenski kmetje in da so slovenski jezik ohranili slovenski kmetje. V zgodovini vsi tisti, ki prihajamo iz kmetov, vemo, kako sveta stvar so bila kmetijska zemljišča. Bila so še bolj sveta prej, dokler pač Kardelj ni začel svoje socialistične preobrazbe vasi, ko so se načrtno lomile hrbtenice, in to je seveda do današnjega časa pustilo posledice. Do takrat, ko je biti kmet postala psovka. Takrat so kmetijska zemljišča in vse, kar je s tem povezano, izgubila na vrednosti. Seveda smo prišli v fazo, ko se kmetijskih zemljišč ni več spoštovalo in je bilo treba uvajati tudi radikalne zakone. Enega je uvedel kolega poslanec, minister Židan, ki sedaj zapušča dvorano, in je šel pa v drugo skrajnost. Šel je v tako rigorozno ceno spremembe kmetijskih zemljišč, ki je onemogočala na drugi strani normalno investiranje, in imamo druge negativne posledice. Vendar seveda te njegove spremembe namembnosti kmetijskega zemljišča, ki so v splošnih sodbah zelo rigorozne in zelo visoke, vseeno niso najdražje spremembe zemljišč v slovenski zgodovini kmetijskih zemljišč. Bistveno dražje so bile, recimo, spremembe gozdne parcele na Teznem v Mariboru – plačana z 2 tisoč življenji – ali pa gozdne parcele v kočevskem Bregu plačana z 12 tisoč življenji ali pa še marsikje je bilo treba izjemno drago plačati spremembo kmetijskih zemljišč v morišča. Zdaj pa seveda mi moramo biti realisti. Kaj je za to državo pomembno? Jaz mislim, da je pravi odnos do kmeta, do njegovega poklica, njegovega statusa najboljša varovalka za zaščito kmetijskih zemljišč, kajti nekoč, ko ni bilo urbanistov, ne vseh drugih inšpekcij in uradov, niso kmetije izničili kvadratnega metra kmetijskega zemljišča, če res ni bilo nujno. Lahko si pogledate, kako so nastajala naselja. Če gledate na Dravskem polju od Šikol do Lovrenca na Dravskem polju je šest ali sedem vasi, ampak striktno so vse hiše, vse vasi nastale na robu močvirja. Hiša je že bila tam kje ni bila več njiva, hlev in ostalo, kar se je nadaljevalo od hiše, pa je že posegalo v močvirje, kjer ni bilo več prvovrstno zemljišče, ker je bilo pač manj vredno zemljišče. Tako je ostalo skozi stoletja. To se je začelo rušiti šele po drugi svetovni vojni z vsemi negativnimi vsebinami, ki so pač v tistem času bile. Mislim, da je ta zakon racionalna zadeva in da je treba takega z nekaterimi bolj nomotehničnimi izboljšavami potrditi. Jaz tega, da se bi ta 3. člen črtal, ne morem podpreti. Podpiram pa amandma koalicije in računam seveda, da bomo s tem, ko bomo uvedli ta zakon, normalizirali zadeve. Povedal bi še to. Prej sem poslušal, da je gospod Möderndorfer dejal, da s tem zakonom na široko odpiramo vrata vsem špekulantom. Verjetno je treba reči, da ga v stavku moti verjetno "vsem špekulantom". Če odpiramo špekulantom, je njega zmotilo "vsem", ker doslej so bili na tem področju "posvečeni" špekulanti. Vem, da gospod Möderndorfer posvečene špekulante, ki so trgovali z zemljišči celo preko Cipra, pa ne vem kaj, pa nekatere družine, ki so v Ljubljani trgovale, pozna. To so bili res posvečeni špekulanti, ki so ne samo na področju kmetijskih zemljišč, ampak tudi na področju bančništva napravili ogromne finančne luknje. In to so bili posvečeni špekulanti. Trdno upam, da ne odpiramo področja špekulantom. Če že, je pa bolje, da "vsi špekulanti", ker se bo cena špekulantov znižala. Potem si bodo pač špekulanti konkurirali in bo cena padala. Doslej so samo nekatere familije, nekateri posvečeni centri moči trgovali s temi zadevami in špekulirali s spremembami prostorskega plana. Tudi marsikdo verjetno iz teh klopi – sicer je zapustil med tem časom razpravo – ima izkušnje, kako se je s tem dalo zaslužiti. In žal se je na veliko špekuliralo in s tem uničevalo kmeta, zdravo gospodarstvo, in s tem pripeljalo Slovenijo tako daleč, kjer je sedaj, ko je v izjemno krizni situaciji. In zaradi tega moramo sprejemati normalne zakone, normalnim ljudem omogočati, da bodo tudi gradili objekte, da bodo svojo gospodarsko dejavnost lahko razvili. Da bomo odprli prostor za ideje in inovativnost Slovencev in da bomo s tem ščitili tudi normalnega kmeta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Tomaž Lisec.
Hvala še enkrat za besedo. Občutek imam, da danes, razen nekaterih redkih predstavnikov iz Ljubljane, govorimo predvsem tisti, ki ne prihajamo iz Ljubljane, pač pa s podeželja. Je pa zelo zanimivo, ker obstoječi zakon branita dve vodji poslanskih skupin, ki sta iz zelo različnih krajev. Gospod Veber prihaja iz Kočevja, kjer je ogromno kmetijskih in gozdnih površin, po drugi strani pa gospod Möderndorfer iz Ljubljane, kjer mislim, da teh problemov s spremembo namembnosti nimajo, še posebej po tem, ko so sprejeli OPN. Nihče se danes ni eksplicitno dotaknil problema zaraščenosti. Po podatkih, ki so uradno dosegljivi, je v zadnjih 20 letih prišlo do zelo zanimivega obrata. Iz kmetijskih površin smo dobili ogromno gozdnih površin, govorimo kar o 200 tisočih hektarjev teh površin, kar je za majhno Slovenijo ogromno. Tako vsi tisti, ki so branitelji tako imenovanih kmetijskih zemljišč, kje so bili v teh letih, ko se je celotna Slovenija, pa najsi bo to na Dolenjskem, v Podravju, Pomurju ali pa kje na Gorenjskem, ko se je zelo hitro zaraščalo, ko so mladi zapuščali podeželske vasi. En problem je tudi problem bonitet. Vemo, da so bonitete že kar nek star relikt, še iz prejšnjega sistema. gre za problem stanja v praksi in stanja na nekem monitorju pri nekem uradniku. Tako prihaja do bizarnih situacij, ko je nek zelo strm breg nekje, pa naj mi kdo ne zameri, bogu za hrbtom, ocenjen z boniteto 90, na drugi strani imamo pa lepo ravnico sredi podeželja, kjer je pa boniteta 50. Tako je tudi problem bonitete eden tistih problemov, ki jih bomo morali v nadaljevanju pri reševanju kmetijskih problematik reševati. Jaz zelo podpiram predlog, ki smo ga predlagali v amandmaju, da se pri zemljiščih ne uporablja celotne parcele in da se tista zemljišča, ki so pod boniteto 50, iz tega zakona izvzamejo. Glede odškodnin zaradi spremembe namembnosti in glede špekulantov, mislim, da je bilo kar nekaj kolegov zelo konkretnih. Verjamem, da Ljubljana nima tega problema, ker so že sprejeli OPN in so na rezervo spremenili ogromno najboljših kmetijskih površin v zazidljive. Zelo zanimiv bi bil verjetno izračun, koliko bi te spremembe, če tega zakona ne bi bilo, do takrat, ko je bil OPN sprejet, koliko bi to prineslo v državni proračun. Mislim, da smo zelo blizu tisti razliki, ki jo imamo iz prejšnjega zakona, kjer je bilo predvidenih 20 milijonov, dejanska realizacija pa 4 milijone. Zdaj govoriti o tem, če bi obstoječe stanje obstalo in kako največji trgovski centri ne bodo več na najboljši kmetijski površini – mislim, da je tukaj logika zgrešena. Jaz si ne predstavljam Mercatorja ali pa Tuša ali pa Intespar, da ne bom komu delal krivico, in ostalih tujih investitorjev, da bi gradili največje trgovske centre 10 km izven središč mest. Jaz mislim, da so tako veliki igralci na slovenskem parketu, da si lahko privoščijo tako. Zato nikakor ne bomo teh trgovskih centrov odgnali. Mislim, da imajo ti trgovski centri drugi problem, ker so že tako ali tako v vsaki vasi, mislim, da niti nimajo neke realne osnove oziroma podlage, da bi še naprej širili to svojo dejavnost oziroma gradili nove poslovne objekte. Gospod Möderndorfer, ko je prej govoril davčni povezanosti s kmetijstvom, morda si ni natančno prebral ZUJF, Zakona o uravnoteženju javnih financ, kjer lepo pišemo, kako uvajamo davek na dobiček zaradi spremembe namembnosti, tako da gospodu predlagam, da si te člene prebere. Poleg tega pa ima v koalicijski pogodbi ta vlada tudi zavezo, da bomo verjetno uvedli davek na nezazidljiva stavbna zemljišča. Pred nami je morda še en zelo velik korak – obdavčitev vseh praznih stanovanj. Informacije oziroma ti podatki, ki izhajajo, ki so uradni, kažejo, mislim, da je predvsem Ljubljana dokaj redko naseljena, glede na vse te potrebe, ki jih ima. Še eno, prej je bilo govora o katastru trajanja varovanih kmetijskih zemljišč. Jaz tukaj opozarjam, ko se bodo pripravljale sistemske rešitve, da ne bomo naredili še ene napake, kot smo jo naredili z uvedbo Nature 2000, ko ob vsakem projektu, ki se ga izvaja širom Slovenije, trčimo na Naturo 2000 in imamo, bom rekel, z njo veliko več problemov, kot pa pozitivnih rešitev, ki jo je ta Natura 2000 uvedla. Morda bi pokomentiral še en stavek, ki je bil prej rečen, kako poslanci ne smemo nekaj predlagati. Če bi bilo tako stanje v nadaljevanju, jaz mislim, da bi imela opozicija zelo velike probleme karkoli predlagati, ker pač niso vlada. Moram pa reči, da v prejšnjih dveh mandatih, ko sem bil strokovni sodelavec, predvsem v tistem času, ko sem bil pozicija, bi pa ta predlog z veseljem podprl, kajti potem bi bilo moje delo v Državnem zboru veliko lažje. Torej, da ne bom predolg. Podprl bom predlog koalicijskih strank, kot pa sem že prej rekel, najraje bi črtal tako imenovani Židanov zakon, ki je te odškodnine ponovno uvedel in s tem dal veliko coklo razvoju oziroma obstanku podeželja. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marijan Pojbič.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Uvodoma moram povedati, da amandmaja, ki so ga predlagali Socialni demokrati, ne bom podprl. Podprl bom pa amandma, ki so ga predlagale koalicijske stranke. Zakaj ne bom podprl amandmaja, ki so ga predlagali Socialni demokrati? Prepričan sem, da želijo s tem amandmajem Socialni demokrati v celoti razvrednotiti novelo zakona, ki jo je zdaj vložila koalicija. Ne morem razumeti, da jim je bilo danes iz teh klopi ne vem kolikokrat povedano, da je ta zakon, ki so ga takrat sprejeli v prejšnjem mandatu, absurden, je v nasprotju z vsemi, da ne bom rekel, z vsem, kar je lahko slabo narediti za slovenskega človeka. S tem zakonom ste naredili čisto vse tisto, kar ste kazali skozi celoten prejšnji mandat vašega triletnega vodenja te države. Samo višje kazni, večji davki, novi davki, popolno uničenje javnih financ te država in tako naprej, ampak se ne bom spuščal v to. Torej po treh letih, ko so vam volivke in volivci zelo jasno povedali, da je bilo vaše vodenje vaše odločitve in vse tisto, kar ste delali ali pa večina tistega, slabo in škodljivo za to državo, še vedno nočete razumeti, da vam poskušamo dopovedati, da je treba tako zakonodajo, ki je bila takrat sprejeta, spremeniti. In danes je bilo kar nekaj očitkov na to s strani Socialnih demokratov, češ, Slovenska demokratska stranka pa zaradi tega, ker je pred volitvami to in to obljubila, zato vlaga ta zakon, spremembo tega zakona. Ja, pri svetem bogu, kaj pa smo pred volitvami ljudem govorili. Kaj smo govorili? Zato smo imeli programe, zato smo ljudem pred volitvami povedali, kako bomo reševali njihovo situacijo. In hvala bogu, da je v tem parlamentu koalicija in pa ta stranka načelna, da tisto, kar so pred volitvami obljubljali, tudi sedaj uresničujejo. In eden izmed teh rešitev je tudi ta zakon, saj te odškodnine, ki so tukaj navedene, so enormne, so nesprejemljive za večino državljank in državljanov, da ne govorimo o vlagateljih v gospodarske subjekte. In govorili ste, da ta zakon praktično nima nobene povezave z gospodarskim razvojem te države. Vprašajte tiste ljudi, ki me vsak dan kličejo. Pridite malo v okolje, med narod, pa boste videli, kaj pravijo ljudje. Imajo denar, ampak ga ne bodo vložili in čakajo na spremembo tega zakona. In če ti gradiš objekte, če vlagaš v infrastrukturo itn., ali s tem ne pomagaš gospodarstvu? Kdo lahko tukaj trdi, tisti je ne vem od kod prišel. Saj, če nekdo gradi hišo, mora kupovati gradbeni material, od tega plačuje DDV v državni proračun itn., da ne bom govoril. Imajo delo malarji, imajo delo zidarji, tesarji itn. Ali to niso naši zaposleni, to niso ljudje, katerim je treba pomagati? Če želimo tem ljudem pomagati oziroma zakonu gospodarstva, je prav, da tudi take zakone, ki zavirajo razvoj gospodarstva, umaknemo in jih nadomestimo s takšnimi, ki bodo na kožo pisani državljankam in državljanom Republike Slovenije. In jaz sem prepričan, da ta zakon, to novelo zakona podpira večina državljank in državljanov, s tem da s tem zakonom absolutno ničesar, nikakršne škode ne naredimo pri zaščiti kmetijskih zemljišč. Absolutno nikakršne škode. Malo si pojdite pogledati na periferjo, pa boste videli, zakaj ogromno kmetijskih zemljišč poraščajo gozdovi. Zakaj? Zato, ker ljudje, mladi, ki so tam doma, ne morejo dobiti možnosti, da bi si zgradili karkoli. Nimajo pogojev za pridobitev gradbenega dovoljenja. Po drugi strani so to ljudje, če gledamo na podeželje, večina ljudi živi povprečno in si zelo težko privoščijo to, kar smo jim naložili s tem zakonom, da za eno povprečno parcelo plačajo od 15 do 25 tisoč evrov samo za spremembo namembnosti. Ja kdo, katera mlada družina s to plačo, s temi 600, 700, 800 evri, si lahko to privošči? To mi povejte. In kako lahko potem neka vlada sprejme tak zakon, da to ljudem dodatno nalaga? Kako, v taki situaciji? Poglejte, na svetu me nihče ne bo prepričal, da sem tak bedak, da bi to lahko razumel, še manj pa, da sem tak bedak, da bi to lahko poslal v Državni zbor. Definitivno se mi zdi pravilno in odgovorno in danes sem tudi vesel, tokrat pa moram pohvaliti tudi Pozitivno Slovenijo ne glede na razprave posameznikov, ki so rekli, da se bodo pri tem zakonu vzdržali, torej temu zakonu ne bodo nasprotovali, ker so v večini prepričani, da je ta rešitev dobra. Res pa so nekateri razpravljavci govorili o tem, moramo delati počasi, moramo vse drugo delati, smo tisto, kar je v tem trenutku najpomembnejše, in tisto, da pomagamo in olajšamo življenje ljudem. V koaliciji in v vladi se pa tega zavedamo, da je to treba narediti takoj, čim prej, v najkrajšem možnem času, da ne pripeljemo te naše države do točke, kot nam jo je zapustila vladavina prejšnje stranke, vladavina Socialnih demokratov, ki so vodili takrat vlado. Jaz upam, upam, da vsaj zdajle, ko vam vsi tukaj dopovedujemo, da ste neke stvari naredili narobe, dajte biti vsaj toliko pošteni do slovenskega naroda, do slovenskega človeka, do naših ljudi, pa rečite, "poglejte, tukaj smo napako naredili, to napako dajmo zdaj skupaj popraviti", in čim manj časa si dovolimo, da takšne napačne rešitve bremenijo slovenskega človeka. In to, Han, gospod Han, ni smešno, verjemite, da smešno. Vprašajte ljudi, pojdite med ljudi. Ne tiste, ki imajo vse, večina je tistih, ki imajo zelo malo. In moj cilj, in cilj Slovenske demokratske stranke, te koalicije je, da pomagamo tistim ljudem, ki težko prebijajo iz dneva v dan. To je naša naloga in osnovna funkcija. In da preprečimo tistim, ki so se bogatili in se še bogatijo na račun večine ubogih ljudi, ki težko živijo. In verjemite mi, da nam ni bilo pri srcu, in meni je zelo težko danes tukaj povedati, ampak z veseljem to povem, zakonodajo, ki smo jo zdaj sprejemali, tudi nekatera, ki bremeni naše ljudi, nismo je sprejeli zaradi tega, ker si to želimo, ampak morali smo rešiti to državo, da bodo ljudje meseca decembra dobili pokojnine, da bodo učitelji dobili plače in tako naprej. Zato, ker je bilo treba stabilizirati javne finance. In zdaj vi vsi skupaj, opozicija je zelo priključena tistim, ki na vsak način poskušaj zdaj narediti nek upor, upor proti tistim, ki smo pač sprejeli te odločitve, ki so bile nujno potrebne in mimo katerih nismo mogli, če želimo stabilizirati javne finance. Res pa je, da je bila morda v teh zakonih tudi kakšna napaka storjena, ki pa jo bo zagotovo vlada popravila. Ni za pričakovati, da če sprejmeš neke odločitve, da bi vnaprej lahko čisto vse učinke tega zakona predvidel. Ni možno. In zato verjamem, da smo toliko sposobni in bomo sprejeli odločitve, ki bodo pisane večini našim državljankam in državljanom na kožo. Nikakor, pa sem prepričan, da ne bomo ponovili napake SD in njegove vladavine, da bomo pripeljali to državo tako daleč, kot ste jo pripeljali takrat. Tega amandmaja Socialnih demokratov ne podpiram. Podpiram zakon absolutno v celoti in tudi tisti del zakona oziroma tisti amandma, ki bo še prišel na vrsto, ko govorimo o tem, da se tistim, ki so v tem letu plačali te odškodnine, ta odškodnina v skladu z razliko tistega in tega zakona povrne. Če želimo govoriti o trajnem varovanju kmetijskih zemljišč je moj kolega, mislim, da je Robi Hrovat povedal to že prej zelo jasno, če želimo zaščititi najboljša kmetijska zemljišča, je potrebna vzpostavitev katastra trajno varovanih zemljišč. Jaz si mislim, če bomo to naredili, in gospod minister je danes to povedal, da zadeve pripravljajo, potem smo mi ta problem uredil, uredili na tak način, da bo sprejemljiv za večino državljank in državljanov Republike Slovenije in da ljudje ne bodo še vnaprej obremenjeni s tistim, za kar ni nobene potrebe. Učinki tega zakona so se pokazali kot praktično ničelni, samo obremenitev državljank in državljanov Republike Slovenije. Nobenega drugega efekta niso imeli. Nobenega. In zato se mi zdi, da se takšni zakoni v Državnem zboru ne smejo več sprejemati. Vsaj jaz sem prepričan, da bom čisto vse naredil, kar je v moji moči, za to, da bomo sprejemali zakonodajo, ki bo pisana na kožo našim ljudem. To je naša naloga, to je naša odgovornost. V Državnem zboru me demagogija absolutno ne zanima. Zanima pa me, kako živijo naši ljudje, kako živijo tisti v Šentilju, Pesnici, Kungoti, ki jim vsako drugo leto toča vse uniči in tako naprej. To pa me zanima. In tistim ljudem bomo še nalagali, da plačujejo takšne odškodnine, če si hočejo eno hišico nekje zgraditi ali en prizidek ali karkoli. In vi, Socialni demokrati s tem amandmajem, ki ste ga vložili k 3. členu, poskušate narediti ravno to, ravno to narediti, da boste naložili tistim ljudem, da bodo še naprej plačevali od 15 do 25 tisoč evrov odškodnine za en takšen objekt. To pa presega vse meje, in zato vas prosim, apeliram na vas, da tak amandma, če se da, umaknete, sicer pa ga bom sam z veseljem zavrnil in bom glasoval proti temu amandmaju, ker verjame, da si ljudje tega v Sloveniji ne zaslužijo.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Patricija Šulin, prosim.
Predsedujoči, hvala za besedo. Jaz sem se odločila, da se k razpravi prijavim zato, da imam možnost in da osvetlim še en problem podeželja, na katerem je po večini slabo kmetijsko zemljišče. Prihajam iz Trnovsko-Banjške planote, ki je po večino to kraško območje, kjer je slaba površina zemlje, predvsem je to kamnita in je na nadmorski višini od 400 do 800 metrov, tako da si lahko potem predstavljate, kako je življenje tu težko za vsakega posameznika in kako je tudi kmetovanje tu po večini težko in daje slab pridelek. Vem pa, da so tudi na tem našem območju in verjetno še kje v Sloveniji ta slaba zemljišča kategorizirana kot kmetijska, so pa to v naravi slaba, tudi s slabo bonitetno oceno, tudi zaradi lege tega našega kraškega področja. Ko pa tako zemljišče želimo prodati, iztržimo za njo bore malo. Mislim, da znaša cena na kvadratni meter takega kmetijskega zemljišča na tem kraškem območju nekje od 1 evra do 2 evrov, kar je absurd. Po drugi strani pa, ko želimo izvesti spremembo namembnosti kakšne večje parcele po zdajšnjem zakonu, ker želimo postaviti kakšno manjšo hišico, pa moramo plačati za spremembo namembnosti od 10 do 25 tisoč evrov, odvisno pač od velikosti parcele, ker zdajšnji zakon ne ponuja spremembe namembnosti samo na delu, kjer bi stala hiša. Ti dragi in dolgotrajni postopkov so iz tega našega območja mlade v bistvu spodbudili in prisilili k temu, da so se izseljevali v bližnje mesto, v Novo Gorico. Tudi sama sem tak primer. Zelo dobro razumem vse, ki vidijo v tem problem, ki niso pripravljeni vložiti tega denarja v to drago spremembo namembnosti, ampak ga raje vložijo v nakup stanovanja. Veste, ko se enkrat preseliš v mesto, verjemite, se zelo težko spet vrneš nazaj na podeželje. Dosedanji zakon je bil pravzaprav zaviralec možnosti ostati na podeželju in se tudi vrniti nazaj na podeželje. S to zdajšnjo predlagano spremembo pa mladim ponujamo, in upam, da se zavedajo tega, ne le mladim, tudi ostalim, da ostajajo na podeželju ali pa da se ponovno vrnejo na podeželje. To naše celotno kraško podeželje se tudi zelo vztrajno zarašča, zato tudi ta pogostnost požarov na tem območju. Gozdovi se zaradi neobdelave, ker se to področje ne čisti, približujejo vasem in naseljem. In ko se čudimo, zakaj vidimo divjad včasih tudi na dvorišču, je to tudi ta problem. Tudi na podeželju so po večini stari ljudje, ki nimajo več niti možnosti niti volje, ne moči teh območij čistiti. Zato so tudi ta področja čedalje bolj, kot sem že povedala, zaraščena. Ta novi predlog zakona zaradi te možnosti manjšega vložka že v samo spremembo namembnosti prinaša torej večjo možnost poselitve tudi na podeželju, večjo možnost samooskrbe in tudi ponovne oživitve, upam, posledično zaradi tega živinoreje, ki je tudi pri nas v zatonu. Tudi zaradi te ponujene priložnosti gradnje objektov, se bo verjetno porodil kakšen kmečki turizem, se bodo odpirala tudi kakšna nova delovna mesta, kakšne dopolnilne dejavnosti, tako da je v tej gospodarski in družbeni krizi to pravzaprav za pozdraviti in je tudi nujno potrebno. Naša Slovenija je zelo gozdata, kot vemo. Tako da se bo ob graditvi teh objektov na delu kmetijskega območja ponudila tudi marsikatera priložnost izkoriščanja gozda kot dopolnilne dejavnosti ali pa tudi kot redno zaposlitev. Prav na našem območju Regijska razvojna agencija severne Primorske izvaja in vpeljuje projekt Kupujmo goriško. Pa ne gre za to, da se bo Goriška prodajala ali pa kupovala, ampak gre za to, da s tem projektom želijo spodbuditi pridelovalce in kmetovalce teh domačih kmetijskih pridelkov k večji povezanosti, da bi se tudi vzpostavil nek center, kjer bi se te pridelke lahko prodajalo. Bojim se, če se ta zakon ne bo sprejel s to spremembo, da bo to ostalo tako, kot je sedaj, torej na nekem status quo, ki ne ponuja dodatne spodbude in možnosti za to pridelavo. Zdaj ta zakon ne le samo, da prinaša cenejšo odškodnino zaradi spremembe namembnosti od površine zemljiške parcele, na kateri bi se gradil projekt, kot sem povedala, po mojem mnenju prinaša tudi oživitev podeželja z možnostjo večje poseljenosti podeželja in tudi neko novo priložnost za mlade, da ostajajo na podeželju in da se tja vračajo. Zato bom spremembo tega Zakona o kmetijstvu podprla.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ljubo Žnidar. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, gospod minister, kolegi in kolegice! Pred sabo imam amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov k Zakonu o kmetijskih zemljiščih. Citiram, "odškodnine so bile uvedene kot inštrument za varstvo kmetijskih zemljišč". Ob tem me izjemno žalosti izjemno nepoznavanje postopka in ob tem, kje je tista varovalka, s katero se varuje sprememba kmetijskih zemljišč v stavbna zemljišča, kajti ta zemljišča, za katera je ta zakon, ki ga je sprejela predhodno vlada in na kaj se nanaša tudi njihov amandma, so danes že stavbna. In na ta način, da se uvede enormno visoka odškodnina, se teh že stavbnih zemljišč absolutno ne varuje. Zelo dobro je vedeti, kakšen je postopek. Predlagatelji so ali lokalne skupnosti ali določeni posamezni investitorji. In kdo je tisti, ki ima škarje in platno v rokah, da varuje kmetijska zemljišča? Ministrstvo je tisto in v tem postopku se varujejo kmetijska zemljišča. Absolutno pa ne z odškodninami, kajti tisto odškodnino se bo plačalo, zemljišče pozidalo in jutri tega kmetijskega zemljišča ni več. Strategija predhodnega zakona in tega amandmaja je napačna oziroma popolnoma zgrešena. Iz Poslanske skupine Pozitivne Slovenije je bilo veliko slišati o špekulantih. Jaz bi rekel, da se špekulanti nikoli ne pojavljajo na koncu neke zgodbe, ampak se vedno pojavljajo na začetku. Pojavljajo se v tistem trenutku, v tistem momentu, ko imajo informacijo, kje se bo razvijal, na katerem območju se bo vršil strateški razvoj določenega okolja ali določene investicijske potrebe. Tudi sam sem bil dolga leta župan, pa nikoli nisem kupoval določenih zemljišč, kljub temu, da sem poznal to informacijo. Tu na začetku je treba iskati tiste špekulante ne pa zdaj na koncu, ko dejansko te možnosti praktično ni več. Tega amandmaja, ki ga je predstavila Poslanska skupina Socialnih demokratov, seveda ne morem podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Roman Žveglič.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegi, drage kolegice! Ta 3. člen je srce tega zakona in je bistvo. Če se sprejme amandma Socialnih demokratov k 3. členu, potem ostane zakon takšen, kot je bil do zdaj. Pa mislim, da smo se lahko vsi skupaj prepričali, da je ta zakon potreben novelacije. 3. člen v spremembi prinaša bistveno – ukinja odškodnine na kmetijskih površinah, ki so seveda slabše kakovosti. Za površine, ki so pa boljše kakovosti pa ostaja skoraj v enaki višini, kakor je tudi obstoječi zakon, kar mislim, da je v redu. Se pravi, če bi v obstoječem zakonu razparcelirali in pomnožili s tistim, kar je v obstoječem zakonu in s tem kar imamo sedaj, je minimalna razlika in to je v redu, da potencialne investitorje sili v gradnjo na kmetijskih površinah slabše kakovosti. Vedeti moramo, da se je od pamtiveka in se bo tudi v bodoče vedno gradilo na kmetijskih površinah, razen kadar se podre star objekt, saj drugje se seveda ne more graditi. Gradnja seveda je odvisna še od marsičesa. Druga stvar, noben odlok, noben zakon in noben predpis ne bo povečal samooskrbe in ohranil kmetijske površine. Kmetijske površine še mogoče, povečanje samooskrbe pa seveda z odloki in predpisi ni mogoče narediti. Najbolj bodo seveda kmetijske površine varovale dobre odkupne cene kmetijskih pridelkov ali drugače povedano, pomanjkanje kmetijskih pridelkov. Kar si jaz seveda ne želim, vendar takrat se bo šele videlo pravo vrednost kmetijskih površin, najboljših kmetijskih površin. Prej je eden od razpravljavcev omenil, da se tega tretjega člena po dikciji, ki je zapisana, ne bo dalo izvajati, ker seveda ni predpisa, ki bi določal to, kar je v 3.g členu, "za tlorisno površino se šteje velikost stavbe na stiku z zemljiščem v skladu s predpisom", da tega predpisa ni. Ta predpis obstaja, gre za pravilnik o projektni dokumentaciji, kjer je določeno, da mora projektno gradbena dokumentacija vsebovati tudi tlorisno velikost stavbe na stiku z zemljiščem. Se pravi, po temu predpisu in po tej projektni dokumentaciji se potem tudi obračunava nadomestilo za uporabo kmetijskih površin. V preteklosti, ko smo imeli nadomestilo, je bilo to nadomestilo tudi razdeljeno na lokalno skupnostno občino, 30 %, in 70 % na državo. Zdaj seveda te dikcije ni, ostaja na državni ravni in tudi z rebalansom se je odprl, bom rekel, račun za ta sredstva, kar pa tudi do sedaj ni bila praksa. Še nekaj okoli špekulantov; špekulanti seveda bodo, vedno. Vendar po tem tako zloglasnem ZUJF se je tudi špekulantom, ki preprodajajo kmetijska zemljišča, nastavila ena zanka ali past. Zanko ali past v tistem momentu, kar pomeni najmanj vidijo, to je povečanje davščine in zmanjšanje njihovega dobička. To pomeni, da tisti, ki je v enem letu po pridobitvi spremembe namembnosti kmetijskih zemljišč prodal to gradbeno parcelo, plača 25 % davka od nakupne in prodajne cene. Če je to parcelo prodal v enem od treh let 15 % in od treh do deset let 5 %, se pravi to je dodatni davek že tako na kapitalski davek 20 %. Seveda mi smo v preteklosti v glavnem gradili, se pravi, govorim, na kmetijskih zemljiščih, ker v gozd se seveda ni smelo posegati. Gozd je bil v naši državi to, kar so bile ali pa kar so v Indiji svete krave. Jaz sicer ne vem, zakaj ali iz kakšnih zgodovinskih ali drugih vzgibov, tudi ta stvar in tudi ta dikcija se spreminja. Res pa je treba povedati tudi nekaj. Ko govorimo, koliko hektarjev se je zaraslo itd., zaraščen je seveda pojem, vendar zaraščanje nima tega, kar ima beton, se pravi, tam se lahko grmovje poseka in se lahko vzpostaviti prejšnje stanje. To je treba seveda vedeti. Vedeti pa bo treba tudi, da sistemska kmetijska politika je predvsem na tem področju zaraščanja, evropske kmetijska politika, imela učinke. Po podatkih se v zadnjih desetih letih v Sloveniji v povprečju ni več zaraščalo. To so podatki SURS in ti podatki pomenijo podpora po površini. Res pa, da je ta evropska kmetijska politika, za katero vemo, da je najbolj normirana v EU, naredila eno drugo napako, se pravi, ki je zmanjševala podporo po proizvodni, po površini in se na ta način lahko zmanjšuje in se tudi je zmanjševala proizvodnja. Še enkrat. Ta sprememba je v neki meri nujna. Nujna in tudi dosti potrebno, da je hitra, da se odpravijo pomanjkljivosti, ki so v tem zakonu bile. Poudarjam, da je Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke v prejšnjem mandatu že vložila zakon v proceduro, ki je šel v to smer, da približno 80 % znižuje te spremembe, kakršne veljajo v obstoječem zakonu. Jaz sicer sem mislim, da tudi kaj vem o varovanju kmetijskih zemljišč, ampak očitno ne dovolj, vsaj tako sem danes v tej razpravi poslušal. Jaz seveda kmetujem na malo manj kot 30 hektarjih, nič se ni zaraslo. Res je, da je moj pradedek bil kmet, moj ded je bil kmet, moj oče je kmet, edino jaz sedaj delam mogoče neko škodo tej tradiciji z odmikov od kmetijstva v politiko. Res pa je tudi nekaj drugega, da je imel samo moj pradedek to srečo, da je kmetoval v enem sistemu v eni državi, se pravi v avstro-ogrskem cesarstvu, vsi ostali so seveda kmetovali v več državah, v več sistemih, stari oče v štirih ali petih in seveda se je težko prilagajati. Kmetijstvo je približno tako kot tanker, saj tankerja ne moreš v Piranskem zalivu obrniti, dolgo časa rabiš. Te spremembe sistemov, način zakonodaje je najbolj vplival na to, da imamo v Sloveniji tako malo kmetijskih zemljišč in da seveda smo tudi kmetje bolj kot ne zaničevani, saj vemo, kmetavz pa tisto. Jaz amandmaja poslanske skupine ne bom podprl, ker mislim, da potem tudi spremembe ali pa tudi novele ni. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima, mag. Dejan Židan. Prosim.
Pozdravljen, predsedujoči. Še enkrat, dragI poslanke in poslanci, lep pozdrav! Minister s sodelavci, pozdrav! Jaz moram reči, da me danes razprava, ki jo poslušam, veseli, saj v bistvu večina vas, ki je govorila do zdaj, jasno pove, da je kmetijska zemljišča treba zaščititi. Tudi kar dosti je bilo povedano o potrebi po povečanju slovenske proizvodnje hrane in da smo vsaj na tej točki enotni, že to za to državo v tem trenutku, ko se razklanost dela iz dneva v dan, pomeni dosti. Dejstvo pa je, da zaščite kmetijskih zemljišč ne razumemo enako. To je verjetno tudi zato, ker na kmetijsko zemljišče ne gledamo vsi enako. Pogosto je bilo danes tukaj opazno, da se na kmetijska zemljišča gleda samo kot resurs za kmetovanje, ampak tisto, kar pozabljamo, kmetijska zemljišča so tretji najbolj pomemben naravni vir, okoljski vir, ki ga moramo varovati. Verjetno veste, kako so ti normirani. Najvišje normiran naravni vir, od katerega smo odvisni – če ga ne bi imeli, bi živeli samo še nekaj minut –, je seveda zrak, ki je zadosti kvaliteten za dihanje. Drugi naravni vir je sladka pitna voda. V Sloveniji imamo pač to srečo, da imamo takšne geografske značilnosti, kot jih imamo, in kljub vsemu, da okoljskih direktiv oziroma evropske direktive na tem področju ne izvršujemo, sami sebe še ne ogrožamo, ogrožamo pa neke formalizme, zaradi katerih bomo verjetno nekoč plačevali neke kazni. Tretji zelo pomemben naravni vir so pa kmetijska zemljišča. Rad bi vas, spoštovane kolegice in spoštovani kolegi, spomnil oziroma predlagal, da si preberete magnetogram razprave, ki je potekala v prostorih Vlade pred nekaj tedni. Bil je prisoten generalni direktor Direktorata za okolje OECD, govorili pa smo o okoljski politiki. Tudi vi, gospod minister, ste bili prisotni in nekateri visoki državni uradniki, še nek drug minister in od poslancev, mislim, da sva bila samo midva z Gašparjem prisotna; verjetno je še kdo bil, pa se ne spomnim. Takrat je ta gospod – njega pa navajam zato, ker smo očitno prišli do tega, da politiki drug drugemu kaj dosti ne verjamemo, kar sicer ni dobro in nekoč bomo morali priti do tega, da bomo eden drugega tudi poslušali, se kaj pogovorili in kaj skupaj dogovorili. V Sloveniji smo prišli tako daleč, da ne damo niti možnosti slovenski stroki, da karkoli pove na način, da je uslišana. Nevladne organizacije tako in tako več nimajo pravice besede. Pogosto pa še vedno v tej državi navajamo druge, tuje referenčne vire. In ta gospod generalni direktor Direktorata za okolje je povedal naslednje: "Naravni viri, vključno s kmetijskimi zemljišči, so končni." Torej, ve se, kaj se bo zgodilo pri trenutnem načinu njihovega izkoriščanja – da bomo ostali brez njih. In tega si kot ljudje, kot državljani države, pa tudi kot ljudje, ki živimo na zemeljski obli, ne moremo privoščiti. In je tudi zelo enostavno razložil, kako se naravne vire varuje. Dva vzvoda sta. Prvi vzvod je formalni, so prepreke, so prepovedi, ki se uveljavljajo preko zakonodaje. Mi tudi v tem trenutku, to je treba vedeti, v Sloveniji imamo formalni način varovanja, imeli smo ga tudi takrat, ko ni bilo odškodnin oziroma tega finančnega nadomestila, vendar je problem teh formalnih prepovedi, da se jih pogosto da tudi zaobiti. Torej, tudi njegova izkušnja je bila, kar nam je povedal, da v bistvu formalna zaščita naravnih virov je potrebna, ni pa zadostna. Njegova izpeljava je bila pa naslednja: če želiš varovati naravni vir, kar kmetijska zemljišča so, mu moraš določiti ceno, da dobiš njegovo vrednost in da potem v končni fazi, če naravni vir izkoristiš, znaš izračunati, kakšen strošek si naredil, ki ga moraš ti plačati, ker če ga ne boš ti plačal, ga bo nekdo drug. Takrat je tudi pohvalil naš trenutni zakon o kmetijskih zemljiščih, ki bo danes izginil in bo postal drugačen, kot model, kjer je Slovenija razumela, kako se naravni viri varujejo. Zakon, ki je bil lansko leto sprejet, veste, da je bil sprejet iz več razlogov. Eden od razlogov je bil, da smo ugotovili, da formalna zaščita kmetijskih zemljišč glede na podatke o potrošnji kmetijskih zemljišč, največ zaradi urbanizacije, pa tudi zaradi zaraščanja, ki ga je pa v zadnjih letih, kot je eden od predhodnikov ugotovil, bistveno manj, kot ga je bilo, da enostavno trenutna zaščita ne deluje. In takrat smo pač dali izziv sami sebi, politični javnosti, zlasti pa strokovni, da najdemo model, ki bo učinkoval. Mi nismo bili takrat, recimo, neki verniki neke ideje, da je finančno drugačna, iskali smo pač model, ki bo učinkoval. Ni bil to edini razlog, da se je zakon spreminjal, dodaten razlog je bil, da je treba kmetijske operacije, zlasti izložbe, pospešiti, to je bil predlog SDS, tu smo več ali manj v celoti povzeli vaš amandma, ki je bil predhodno pripravljen. Eden od razlogov je bil tudi, da smo preprečili način transferja kmetijskih zemljišč, ki je kazal na špekulacije, to je preko darilnih pogodb. V nekem trenutku se je v državi ugotovilo, da se več kot 80 % transferjev kmetijskih zemljišč, ob tem da mi ne slovimo kot darežljiv narod, dela preko darilnih pogodb. Pa še neke druge stvari smo reševali. In ob sprejemanju zakona, ki je bil sprejet, me je razveselila tudi zelo velika mera soglasnosti. Tudi, recimo, tisti, ki so takrat bili proti, so zelo jasno povedali, da v bistvu večji del zakona podpirajo in ga razumejo, da pa se osebno in tudi drugače ne strinjajo z uvedbo odškodnin. V bistvu moram reči, da smo, po mojem občutku, takrat delali do neke mere visoko soglasno. Takrat, ko je bil zakon sprejet, ni bila nobena skrivnost, da smo govorili ves čas, da gre za kompromis. Ni bil takšen zakon, ki bi ustrezal eni, drugi ali tretji politični opciji ali strokovni javnosti, ampak je bila neka kompromisna rešitev. Eden od kompromisnih rešitev je bil datum, od kdaj naprej veljajo odškodnine, o tem je bilo zelo dosti debate, ali veljajo od takrat naprej vse pravice do nekega trenutka, da jih je treba upoštevati in da jih je nemogoče vključiti, pač neki drugi razlogi so bili in ta meja se je spreminjala. Bila je sprejeta potem takšna, kakršna je. Čeprav, to morate vedeti – zakon, mislim, je bil sprejet junija – oktobra je vlada padla, ampak če ne bi padla, bi bili po interventnem zakonu ob sprejemanju rebalansa tudi neki popravki, izboljšanje kmetijskega zakona o zemljiščih že narejeni. Torej, ves čas je bila debata prisotna, kje je štartna točka, da odškodnine veljajo. Druga razprava, ki jo tudi danes skušamo zapirati, je napaka slovenske zakonodaje, da več nimamo definiranega pojma gradbena parcela. Gradbena parcela je iz slovenske zakonodaje izginila nekje pred desetimi leti. V tem trenutku niti nihče ne zna opisati, zakaj je izginila. Nismo je pa uspeli vnesti v slovenski pravni prostor preko kmetijskega zakona. Odpor drugih ministrstev je bil tako zelo velik, da smo naredili odmik in dejansko približek potem tega je potreba po parcelaciji, kar odnese imetniku, lastniku zemljišča 200 do 400 evrov. To bi verjetno oktobra tudi z uvedbo gradbene parcele preko spremembe drugega zakona uredili in to bi sedanja koalicija lahko uredila tudi tako, da gradbeno parcelo uvede ob tem, da istočasno sprejemamo tri gradbene zakone, in sicer v naslednjem tednu na izredni seji. Tako da tukaj nekega zadržka ni bilo. Tretja zadeva, ki pa je bila ves čas vprašljiva, je pa bila, ali je finančno nadomestilo pravilno izračunano. Namreč, ideja finančnega nadomestila je dosti enostavna: če nekje izgubiš en hektar kmetijskih zemljišč, poberi zadosti denarja, da ga drugje vzpostaviš. To, kako vzpostaviti nova kmetijska zemljišča, naša stroka s tem nima dosti izkušenj. Številke, ki so, so strokovne, res pa je, da ni dosti izkušenj. Verjetno čez kakšno leto, dve ali tri, ko bi se v praksi testirale te namenske zemljišče operacije, bi mogoče bile številke takšne ali pa drugačne. Moram povedati, da me veseli, da to, kar je bilo napovedano, da se bo jeseni končno sprejela karta trajnih kmetijskih zemljišč. V to smer tudi ta zakon, ki trenutno še velja, napeljuje. S tem, da je sprejemanje karte trajnih kmetijskih zemljišč po trenutnem zakonu takšno, da je bolj zapleteno, ker nismo želeli, da se nam še enkrat naredi napaka, ki smo jo v Sloveniji naredili z Naturo 2000. Vi veste, ko se je Natura 2000 sprejemala, kar je potrebno, smo dali prevelike zaveze in brez tega, da bi ostale sektorje vključno s kmetijstvom vprašali, ali so stvari in rešitve dobre ali pa ne. Tako da ideja trenutne sprejemanje karte kmetijskih zemljišč je takšna, da bi vprašali tudi ostale stroke in lokalno javnost, da bi imele možnost povedati svoje besede. Verjetno bo jeseni sprejet neki hitrejši postopek, ampak v vsakem primeru karta trajnih kmetijskih zemljišč bo korak naprej. Tisto, česar pa jaz v tem trenutku pa ne razumem, je pa naslednje. V koalicijski pogodbi – zdaj mi je žal, ker gospod Tanko tukaj ni prisoten, ker sva se o tem že tudi javno pogovarjala – je zelo jasno napisano, da se črta finančno nadomestilo na neproduktivna kmetijska zemljišča. Ko strokovnjaka vprašaš, kaj so to neproduktivna kmetijska zemljišča, ti v šali reče, to je kamnolom. Pa to seveda ni, ker potem tudi kmetijsko zemljišče ni. S tem zakonom, drage prijateljice in prijatelji, ste definirali kot neproduktivna kmetijska zemljišča z boniteto do 50. Veste, kaj ste povedali? Povedali ste, da polovica slovenskih kmetijskih zemljišč, kjer se hrana proizvaja, je neproduktivno kmetijsko zemljišče. To je v bistvu relativno, po mojem, nova definicija v evropskem in svetovnem prostoru in verjetno bomo prišli v kakšne anale s to definicijo. Druga stvar, ki jo delate, je pa naslednja. Ohranjate model finančnega nadomestila, kar sicer je načeloma dobro in to je tudi rezultat verjetno neke resne razprave, ki ste jo imeli. Katarina, tebe gledam, ker vem, da si v tej razpravi zelo sodelovala, pomagala tudi ostalim koalicijskim strankam, da so spregledale, tako da, hvala ti. Ampak kaj pa v praksi pomeni? V praksi pretirano znižano finančno nadomestilo pomeni v bistvu samo obremenitev sistema. Zakaj? Zato, ker se bo denarja relativno malo zbralo, bo kljub vsemu moral delovati, bodo neki stroški, bodo ljudje obremenjeni, efekta pa ne bo. Dosedanji sistem zbiranja finančnega nadomestila je bil dosti preprost. To je sistem, ki bo, recimo, v Nemčiji začel veljati leta 2025, v Baden Wurtembergu, ki je malo bolj napredno, 2016, v celi Evropi pa bo tudi začel, vendar z nekaj zamika. Ideja tega sistema je, da če hektar izgubiš – ker namreč občine, država, infrastruktura, to se mora razvijati, noben sektor, tudi ne kmetijski, nima pravice biti tisti, ki ima dokončno besedo ne, ker nekateri interesi so tudi pomembni, vendar če pride do tega, da v bistvu se ekvivalentna količina denarja dobi, da se pa lahko na ravni države sledi doktrino nulte porabe. Torej, da recimo država, ki ima samo še 800 in nekaj kvadratnih metrov najboljše, to je orne zemlje, več tega ne izgublja naprej. S sedanjo spremembo pa gremo kam? Gremo v to, da moraš izgubiti 5 hektarjev ali pa več, številke so zelo različne, da boš lahko nekje vzpostavil novi hektar in potem je to totalni in splošni odmik od načela nulte porabe. Jaz bi celo razumel, da bi povedali, je stiska, vse družine nimajo možnosti graditi znotraj naselij, kjer je tako in tako plačilo nula, ampak zaradi pridobljenih pravic, nekateri imajo pridobljene pravice izven naselij, dajmo kot država narediti ta razmislek pa investirajmo pol milijona ali pa en milijon, da vse te družine rešimo. To bi jaz razumel. Ali pa, recimo, bi celo razumel, da bi se reklo, ker je gospodarska kriza, čeprav ideja, da ni investicij, ker ni zemljišč, je napačna, ker če bi to držalo, potem ne bi imeli toliko praznih odprtih gradbišč po Sloveniji. Resnica je na žalost drugje. Ne gradi se zato, ker nikjer ni denarja. Če rečemo, da je glavni motiv tujih investitorjev, da ne pridejo v Slovenijo, da so kmetijska zemljišča oziroma spremembo namembnosti, se motimo. Glavni motiv, da ne pridejo, tudi ni to, da imamo previsoke plače ali da imamo previsoke davke, ker jih nimamo. V tem trenutku smo z davki že pod povprečjem Evropske unije. Glavni motiv je dejansko, da je v Evropi zelo malo investitorjev. In kot drugo, to pa mi pozabljamo, da smo povsem spremenili izobrazbeno strukturo Slovenije. Če so leta 2000 oziroma nazaj, pred 21. leti so tuje gospodarske družbe rade prihajale v Slovenijo. Kaj so dobile? dobile so v bistvu narod, delavce, ki so poligloti. V naših razmerah večina ljudi razume in govori angleško in/ali nemško, to je huda prednost pri tujih investitorjih. So dobili še nekaj, dobili so na razpolago tehnično izobražen narod. Mi smo imeli toliko izobraženih srednješolcev s tehnično izobrazbo, da smo dejansko bili strašni plus za Evropsko unijo in investitorje, ampak zdaj tega več ni. Če pogledate danes, gre večina ljudi v gimnazijo in zlasti na družboslovne šole. Piramida, ki bi morala biti takšna, da imaš 15 tehnikov in enega inženirja, to je nekje običajna piramida, da tujega investitorja privabiš, je pa takšna, da imaš enega tehnika in 15 inženirjev, po možnosti družboslovne izobrazbe. In lahko mi kakršnekoli pogoje delamo, mi v osnovi potem delamo pogoje za tujo delovno silo, ki bo pri nas delala. Toliko o tem, da bomo s tem privabili veliko tujih investitorjev. Vem, da opozicija v tej sestavi parlamenta nima nobene možnosti, da kakršenkoli predlog uveljavi. Tukaj pred vami bi se rad zahvalil tistim strankam koalicije, ki ste nas vsaj na pogovor sprejele. Rad bi se zahvalil Virantovi, torej Državljanski listi, rad bi se zahvalil tudi Novi Sloveniji. Zelo korektno smo se pogovarjali. Ni nam uspelo, kljub prošnji, priti do razgovora z SDS, razen pogovorov, ki temeljijo na ravni poslancev. To so korektni pogovori. Kolikor smo se z SLS pogovarjali, pa niti ne vem, ker s poslanci smo se pogovarjali, jaz komuniciram tudi občasno z ministrom, ampak to ni čisto neki formalni pogovor. Osebno mislim, da boste s tem naredili napako. Škoda ne bo edina. Če pogledate, kako sedaj prihajajo zakoni, vam moram povedati, da to, kar je ugotovila protikorupcijska komisija v mnenju izpred nekaj tednov, da zakoni na področju, oni so napisali okolja, ampak prvi zakon, ki so ga omenili, Zakon o spremembi zakona o kmetijskih zemljiščih, potem pa so jih še našteli, da zaradi tega, ker je toliko različnih finančnih interesov v ozadju, ker se sprejemajo na tako zelo netransparenten način, predstavljajo preveliko tveganje na področju koruptivnosti. In je komisija predlagala, da se naj ti postopki zato, ker so preveliko tveganje na področju koruptivnosti, zaustavijo in omogoči transparentnost. Kaj pa je transparentnost? Transparentnost pomeni tudi to, da ima stroka možnost, da pove svoje mnenje na način, da je tudi upoštevana. Ker to, da dobi stroka možnost, da pove svoje mnenje tako, da se ji pošlje gradivo in se ji da tri dni časa, da odgovori na neke pripombe, ali pa da se objavi gradivo na takšen način na nekih spletnih straneh, da ga niti strokovne službe Državnega zbora ne morejo najti na tistih spletnih straneh, kajti naknadno se ugotovi, da je bil zaradi nečesa izpad elektronskega sistema. To ni transparentno sprejemanje zakonov. To je pomemben razloga, zakaj tega zakona ob tem, da dejansko ruši sistem varovanja kmetijskih zemljišč, ne bom podprl. Želim si, to je apel tudi na vas minister, da ko boste spreminjali dodatno zakon jeseni, da boste tokrat dali možnost slovenski stroki. Nič ne bo narobe, če boste pogledali tudi nove smernice, tudi Evropske komisije, kako varovati kmetijska zemljišča. In potem skušali najti nek drug sprejemljiv sistem nulte porabe kmetijskih zemljišč. Če ni ta sistem sprejemljiv, ki je sedaj, sistem, ki ga ukinjate, to je sistem, ki v osnovi temelji na financiranju tistega, ki zemljišče porabi. Saj so tudi drugi sistemi možni. Ampak edini možni, ki se v tem trenutku pozna, je, da vstopi s svojim denarjem država. Tudi mene to ne moti, vendar to je treba potem zelo jasno povedati. Torej, kaj pričakujem? Pričakujem, zelo jasno, da boste sledili doktrini nulte porabe kmetijskih zemljišč. Mislim, da okoli tega bomo celo v Sloveniji neko soglasje lahko vzpostavili. Tudi iz razprav poslank in poslancev nisem opazil dosti misli, ki bi šle v drugo smer. Ampak ne samo to, da boste vzvod pokazali, recimo, da boste govorili, da je v bistvu na formalni način možno preprečiti nulto stanje vzpostavljati. To ne gre. Mi imamo praktično izkušnjo zadnjih deset let, da ne gre. Mi imamo mnenje stroke, da ne gre. In kot tretje, imamo tudi v končni fazi mnenje OECD, da ne gre. Pa dajmo te inštitucije upoštevati, ne samo takrat, kadar je to dobro za aktualno reševanje kakšnih aktualnih političnih težav, ampak dajmo jih upoštevati tudi takrat, kadar nam mogoče za kakšen naš lastni korak, ki ga celo mogoče v dobri [[...]]jaz ne bom govoril, da so neki pritlehni interesi v ozadju. Jaz verjamem, da skušate vse narediti, da v bistvu ta gospodarski krč, ki je v Sloveniji prisoten, da se rešimo tega krča. Kajti, če se tega ne rešimo, potem v bistvu vsi ostali ukrepi tako ali tako ne pijejo vode. Končam pa s tem, spoštovani poslanke in poslanci in minister z ekipo, kakorkoli obračamo, kmetijska zemlja je naravni vir. Torej, se dajmo do njega obnašati, kakor da je naravni vir, kot zrak ali voda. Vemo, kako se to varuje. In kmetijska zemlja je osnovni resur za proizvodnjo hrane. Če ne bomo znali vzpostaviti nultega stanja porabe, se nam zna zgoditi, da vsi ostali ukrepi, ki so bili dobronamerno pripravljeni ali se pripravljajo ali izvajajo ob tem, da se zmanjšuje resurs, ki je potreben, bodo imeli pomembno manjši učinek, kakor si želimo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Meh.
Spoštovani poslanke in poslanci, gospod minister! Probleme je imela tudi koalicija. Z amandmaji namreč. Tudi koalicija vlaga amandmaje k 3. členu in še k ostalim, tudi 6. členu, kar seveda pomeni, da je sprejemanje zakonov, ki tako posegajo v življenje in prakso po hitrem, po takšnem postopku, ima veliko težav. Zato bi najprej rekel tako, zaradi nekaj mladih družin, lahko nekaj 10, zaradi nekaj 100 mladih družin, ki bi rade gradile in ne morejo graditi, ker morajo preveč plačati zaradi spremembe namembnosti, ni bilo treba ukiniti plačila spremembe namembnosti vsem ostalim. Mi seveda spreminjamo vsem ostalim to, kar se mi ne zdi v redu. Potem gre za zanimivo dejstvo, gre pravzaprav za to, da bomo mi z amandmajem, ki je bil tudi sprejet oziroma predlagan v koaliciji, vračali denar vsem, ki so plačali, ne mladim družinam, vsem, ki so plačali spremembo namembnosti do tega, kar notri piše. To je zelo zanimiv amandma. S tem mi uvajamo prakso. In sprašujem koalicijo, sprašujem tudi Vlado: Ali bomo zdaj z vsemi zakoni za nazaj spreminjali vse, kar je bilo za nazaj sprejeto? Zakon, leta 2011 je bil sprejet legitimno in legalno, in tudi ta, kakršenkoli bo, bo sprejet legitimno in legalno. Nekateri se najbrž ne bomo s tem strinjali. Ali bomo zdaj vsepovsod delali to, da bomo spreminjali vse za nazaj? To se je zgodilo s pokojninami na primer, če samo z neko primerjavo dam, pa še se lahko s čem zgodi. Jaz temu ostro nasprotujem. Danes je bilo tudi povedano, da zakon ne ščiti kmetijskih zemljišč. Zakon ščiti, in to je bilo jasno povedano, tiste, ki so plačali po nekaterih mnenjih preveč, lahko tudi po mojem mnenju. Lahko pa zakon ščiti tudi tiste, ki imajo kakšne druge interese zadaj, in sicer zaradi tega, ker ni bilo upoštevano niti eno mnenje strokovnih institucij, pa jih ne bom našteval, ker je bilo že tukaj povedano, vsi ti so povedali, da je bilo, na primer Biotehnična fakulteta, Svet za varstvo okolja – zdaj vem, zakaj smo ukinili oziroma zakaj ukinjamo Svet za varstvo okolja, ker je nasprotoval temu -, potem Alpe Adria Green, mednarodne vladne okoljske organizacije, Društvo za varstvo okolja Domžale, Zveza ekoloških gibanj, potem Inštitut za trajnosti razvoj, poziv tretjega člena, pripombe skupine Odgovorno do prostora, pripombe Skupnosti občin Slovenije, poziv Kmetijskega inštituta, mnenje Državnega sveta, mnenje Državnega sveta za kmetijstvo in najbrž bi lahko še našteval. Zanimivo pa je nekaj drugega, gospe in gospodje. Morda pa je zadaj Feniks. Feniks – investicijska vrednost projekta po stalnih cenah avgusta 2010 znaša brez DDV 608 milijonov, po tekočih cenah pa 838 milijonov. Gre seveda za projekt, ki se ga bo gradilo iz evropskih sredstev in je zadaj, ko govorimo o špekulacijah, tvegam, in govorim, da je to tista špekulacija, o kateri se lahko tudi pogovarjamo, ker gre tudi tukaj za spremembo namembnosti. In sicer gre za to, da bi to investicijo izvajali v Posavju, kjer jo seveda podpiram, da je to optimalen model, ko država podeli privatnemu partnerju stavbno pravico, ki je že v njeni lasti in za vse ostalo, kar se bo tukaj delalo. Seveda pa je bil največji zagovornik vsega tega tudi sedanji minister Andrej Vizjak. S tega vidika je govoriti o špekulacijah neprimerno, ker vsi tisti, ki smo kakorkoli delali v katerikoli občini, vemo, da so zadaj špekulacije v 80, 70 ali 90 %, kadar nekdo kupi zemljo in sam ne zida, da jo potem proda. Kaj pa je to drugega kot špekulacija? Saj brez tega tudi ne gre. Problem je, če je zadaj koruptivno dejanje in to bi morali mi pravzaprav preprečiti. Zato ti amandmaji, ki jih vlagamo Socialni demokrati, pomenijo: ustavimo zadevo in premislimo, ali je res prav, da vračamo zadevo na stanje leta 2011, da vračamo denar, vračamo 4 milijone evrov pri celi tej zadevi, ko ne najdemo, recimo, nekaj 10 ali nekaj 100 tisoč evrov za to, da bi lahko promovirali našo državo. In še nekaj me žalosti, gospe in gospodje. V 7. mesecu smo tega leta, kmalu bodo počitnice. Ko se bomo spet sestali, to sem že enkrat povedal, bo jesen. In še nismo govorili o ukrepih za gospodarsko rast, za pospeševanje gospodarstva, nismo govorili o novih delovnih mestih, nismo govorili o tem, kaj bomo naredili za to. Teh vsebinskih razprav nismo imeli. Danes razpravljamo o popravi neke krivice, ki smo jo naredili tistim, ki bi radi gradili in so za to plačali preveč. Zdi se mi dobro, da bi Državni zbor razpravljal, da bi mi v Državnem zboru razpravljali o temah, ki bodo pomenile novo dodano vrednost, ki bodo pomenile tudi nova delovna mesta. In ne reči, da se bo to zgodilo ravno na kmetijskih zemljiščih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ugotavljam, da je še želja po razpravi, zato odpiram prijavo. Prosim, da se prijavite. Besedo ima gospod Franc Jurša.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav velja ministru z ekipo in seveda kolegicam in kolegom! Ko razpravljaš o tako pomembni zadevi, kot je zakon, o katerem danes govorimo, najprej pomisliš, da poveš tisto, kar je v zakonu, ki ga spreminjamo, bilo do zdaj tudi dobro opredeljeno. V vsakem primeru, ko o tem razmišljam, mislim na to, da je treba zavarovati kmetijska zemljišča, predvsem orna kmetijska zemljišča, ki jih imamo v Sloveniji v primerjavi z drugimi državami Evropske unije zelo malo oziroma kvadratura je porazna. Nekaj več kot 800 kvadratnih metrov na prebivalca. To je v primerjavi s povprečjem v Evropski uniji bistveno nižje. Če pa pogledamo par let nazaj ali eno desetletje, lahko ugotovimo, da smo bili mi nekje na evropskem povprečju. Ko razmišljamo o tem, koliko imamo orne zemlje, se lahko istočasno povezuje zadeva tudi s tem, koliko smo sposobni zagotavljati samooskrbo in seveda prehrambno varnost za naše državljane. Seveda, če imamo malo orne zemlje, to pomeni, da istočasno ne bomo zagotavljali toliko kmetijskih proizvodov, kolikor jih Slovenija sama kot takšna potrebuje, kljub temu, da imamo v severovzhodni Sloveniji, kot smo v preteklosti radi rekli, tudi žitnico Slovenije. Če pa človek začne razmišljati še naprej, pa pride do nekih drugih zaključkov, in to so predvsem tisti, ki govorijo o tem, da smo z zavarovanjem kmetijskih zemljišč, kolikor je pač bilo treba plačevati to nadomestilo, dejansko onemogočili na nek način mladim slovenskim družinam, saj so ti prispevki za povprečno stanovanje oziroma za povprečno individualno gradnjo za hišo vseeno bili relativno zelo visoki. Seveda, ne samo to, da so mlade slovenske družine, če so si želele zagotoviti in rešiti stanovanjsko vprašanje, visoko plačevale, istočasno je treba razmišljati tudi o tem, koliko so podjetniki, naši domači in seveda tudi tuji, glede na to, da je bilo treba ta nadomestila plačevati, bili pripravljeni vlagati pri nas. Nekdo pred mano je rekel, ja, saj investicij v Sloveniji v preteklih letih ni bilo. Pa jih res ni bilo. Razlog je visoko nadomestilo, ki so ga morali namenjati. Zaskrbljujoče pa je, da so ta sredstva, ki so se namenjala za nadomestilo, šla v globalni proračun države. Ta sredstva potem niso bila namenjena za to, za kar so dejansko bila tudi vplačana. Jaz tudi nekako razumem, da prejšnja vlada ni imela te možnosti, da bi te zadeve pripeljala do konca, ampak vseeno, takoj ko se je začel izvajati ta instrument, bi bilo dobro in prav, da se sredstva prekanalizirajo za namen, za katere so bila dejansko tudi vplačana. Veste, s temi prispevki za plačilo nadomestila – pa ni edini instrument, ki bi na nek način varoval kmetijska zemljišča, za mene je večji instrument in najbolj ključen instrument, občinski prostorski načrt. Veste, če bomo imeli sprejete vse občinske prostorske načrte, za vseh 211 občin, ki jih imamo v Sloveniji, bomo lahko na ustrezen in primeren način tudi zavarovali kmetijska zemljišča. Žal pa zaradi togosti naših organov na državni ravni in tudi izmišljanj nekaterih županov, županj v občinah, nimamo teh občinskih prostorskih načrtov, predvsem zaradi tega, ker se ta soglasja, ki jih mora biti, ne vem, nekdo je meni rekel v preteklosti, da jih mora biti 47 – ali je to točen podatek v tem trenutku, zelo težko govorim, mislim pa, da je približno nekje tukaj –, da jih je treba pridobiti in da rabimo nekatere občine pet, šest, sedem let pa teh soglasij ni. Na drugi strani pa se seveda pojavljajo ti lokalni veljaki, ki dobesedno spreminjajo zahteve in s tem onemogočajo, da bi prišli čim prej do ustreznega občinskega prostorskega načrta. Morda si predstavljam, tudi v preteklosti sem bil sam, ko sem začel graditi stanovanjsko hišo, in vem, kaj mi je pomenil tisti denar, ki bi ga moral dati za to nadomestilo. Seveda na nek način sem bil tudi sam zagovornik tega, da obdržimo še vseeno znotraj zakona tudi to, da je treba še nadomestilo povrniti oziroma plačati, ampak v bistveno nižjem znesku kot je bilo to prej. 12 tisoč 500 evrov za povprečno stanovanjsko hišo res ni mali znesek. Pa še ena zadeva, ki bi jo želel omeniti, je pa striktno povezana s severovzhodno Slovenijo, z območjem, iz katerega prihajam. Namreč,, želel bi opozoriti predstavnike ministrstva, ko bodo kompleksno pripravljali spremembo tega zakona, da upoštevajo vendarle eno zadevo, da severovzhodna Slovenija ima pač kmetijska zemljišča z največjimi bonitetnimi razredi in da bodo naši ljudje, se pravi iz severovzhodne Slovenije, konkretno iz Prlekije, Prekmurja, Ormoškega konca, Ptujskega itd., plačevali zopet večji znesek, kot ga bodo plačevali v drugih delih Slovenije. Na koncu, ko pa analiziramo, po kakšni ceni pa se prodajajo potem stanovanja, stanovanjski objekti ali drugi objekti v našem okolju, pa vidimo, da prihaja do večkratne razlike v škodo območij, z katerih prihajam. Glede na to, da je bilo kar precej razprave, kvalitetne razprave, bi jaz na tej točki zaključil in se zahvalil, da sem bodil besedo, kljub temu, da sem že dvakrat poskusil, ampak zaradi tehnike nisem uspel.
Tehnika očitno deluje in ste dobili besedo. Hvala lepa. Na vrsti je mag. Majda Potrata. Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Oglašam se v podporo amandmaju Socialnih demokratov, ki predlaga črtanje 3. člena tega zakona. Je pa to tvegan posel, namreč, razpravljati o tem zakonu kot o kateremkoli drugem zakonu, ker si človek zastavi logično vprašanje, zakaj bi bila uslišana moja razprava in bi bila upoštevana moja stališča, ko pa neprestano ugotavljamo, da je bila preslišana strokovna javnost, da je bila preslišana civilna družba in da so preslišana tudi utemeljena opozorila Komisije za preprečevanje korupcije, ki govorijo o tem, da morajo biti spremembe domišljene, predvsem pa sprejete na transparenten način, tako v smislu medresorskega usklajevanja kot v smislu omogočanja javne razprave. V zvezi s tem zakonom vsebinsko zelo bogato razpravo bivšega ministraŽidana, omenjam pa tudi svojega kolega Janka Vebra, ne opiram se na neko tezo, da je vse v doslej sprejeti zakonodaji tako dobro, da ni mogoče izboljšati, ampak tako, kot se sprememb lotevamo, ne upoštevamo zahtev po tem, da je dolžnost države pa tudi zakonodajnega telesa v okviru tega, da obvaruje javni interes in gospodarjenje s prostorom in gospodarjenje z naravnim virom, kar kmetijska zemljišča so, je javni interes. Resda smo v času, ko je zasebni interes zelo cenjen, ko je lastnina tako rekoč skoraj nad vsem, ampak kadar govorimo vzvišane besede, radi govorimo, ponavljamo tisti indijanski rek, da smo zemljo dobili na posodo od svojih vnukov. Če se vprašamo, kako ravnamo z kmetijskimi zemljišči in z zemljo mi, potem ni treba biti po koreninah kmet, ampak moraš samo pogledati v kulturno krajino v 18., 19. stoletju, kam so naši predniki umeščali stavbe, kako so porabljali zemljišča, nikoli niso gradili na kmetijskem zemljišču. Tudi samo pomislite, na koliko osojnih legah so gradili, da so zavarovali najboljše lege. Ne govorim o svetlobnem onesnaževanju krajine, ne govorim o tem, kakšna je naša kulturna krajina zaradi kričečih barv postala ali še česa drugega, ampak težko verjamem, da je edina utemeljitev za spremembo tega zakona res samo skrb za mlade družine. Nedavno tega sem prebrala podatek, da je v Sloveniji 8 tisoč 500 novozgrajenih praznih stanovanj. Koliko mladim družinam pa je dano ob nemožnosti redne zaposlitve, nemožnosti kredita, da si lahko gradijo. V kakšen položaj postavljamo mlade družine, če mislimo, da si bodo samo z gradnjo lahko stanovanjski problem reševali. Dejstvo je tisto, o čemer je govoril moj kolega Srečko Meh – vsi drugi interesi so zadaj skrivajo. Tukaj bi morali temeljito premisliti, ali niso kakšni drugi interesi priti do poceni zemljišča ne za mlade družine, ampak za kakšne gospodarske interese, od katerih pa tudi naša skupnost ne bo imela kaj dosti. Dobro bi se bilo zaustaviti in ne sprejemati kar na glavo, na vrat na nos zakonov. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zvonko Lah.
Spoštovani predsedujoči, džavni sekretar, kolegice in kolegi! Veliko je bilo danes že slišati takih in drugačnih mnenj, vendar jaz bi rad poudaril to, da smo nadomestilo za spreminjanje kmetijskih zemljišč v stavbno že imeli, do leta 2002 je 50 % tega nadomestila dobila občina, 50 % držav. Zakaj je bilo takrat to ukinjeno? Nekateri se spomnimo, verjetno zaradi tega, ker so se umeščale takrat avtoceste v prostor, pridobila gradbeno dovoljenje. Nekatere občine so kar dobra nadomestila dobila takrat od teh državnih objektov. Od leta 2002 naprej pa nič več. Naj povem, da ravno v času največje pozidave od 2002 naprej ni bilo tega nadomestila. V letu 2002 do 2004 je bilo večino občinskih prostorskih aktov takrat sprejetih z največjimi posegi na najboljša kmetijska zemljišča, ko ni bilo nadomestila. Verjetno marsikateri pobudnik ne bi dal pobude, če bi bilo visoko nadomestilo. Ker tega ni bilo, je bilo potem to sprejeto in tudi pozidano. V Sloveniji imamo približno milijon 300 tisoč hektarjev gozdov. Imamo približno 560 tisoč hektarjev kmetijskih zemljišč in pozidanih 55 tisoč hektarjev. V 20 letih pa smo izgubili približno 200 tisoč hektarjev kmetijskih zemljišč. Od leta 2002 do 2007, ko ni bilo nadomestila, je bilo pozidanih 19 tisoč 712 hektarjev zemljišč, verjetno od tega velika večina najboljših kmetijskih zemljišč, vemo, kaj se je zidalo, pa, recimo, do leta 2010 – veliki trgovski objekti z ogromnimi parkirišči na najboljših kmetijskih zemljiščih. Velika večina izgubljenih kmetijskih zemljišč pa ni bila pozidana, izgubljena so bila zaradi prenehanja kmetovanja in posledično zaraščanja. Vendar za preprečevanje tega tudi prejšnja vlada ni naredila nič, da bi se ta kmetijska zemljišča, predvsem na težko dostopnih delih, strmih pobočjih, še obdelovala. In tu je največji problem. Seveda, najlažje je potem v bran varovanju kmetijskih zemljišč sprejeti neko nadomestilo z enormnimi odškodninami in s tem prizadeti tudi tiste, ki so že kupili komunalno opremljena stavbna zemljišča, ki so v naravi kmetijska, in jih obremeniti še z dodatnim davkom. Uvajanje tako visokega nadomestila ne pomeni varovanja kmetijskih zemljišč, to vsi vemo, temveč pomeni uvajanje nekega novega visokega davka na točno določena zemljišča. Predlagatelj je takrat, ko ste nekateri prišli s tem zakonom, najavljal, da bo pobranih v letu 2011 približno 20 milijonov evrov z namenom, da se usposobijo zaraščena zemljišča za kmetijska zemljišča. Vendar so bili pobrani 4 milijoni in ne 20, ne vemo pa, kam je ta denar šel, koliko zaraščenih zemljišč se je usposobilo za kmetijstvo s tem denarjem. Mislim, da tega podatka nimamo. Mnenja sem, da to nadomestilo potrebujemo, vendar naj bo pošteno. Kako naj bi to nadomestilo najbolj pošteno pobrali in ga potem namenili za pravi namen? Po moje je najprej treba sprejeti občinske prostorske načrte, v katerih je treba določiti trajno varovana kmetijska zemljišča na parcelo natančno. V teh občinskih prostorskih načrtih je treba tudi določiti vsa zaraščena kmetijska zemljišča na parcelo natančno, ki jih je treba nazaj usposobiti. In po mojem mnenju bi morale ta nadomestila pobirati občine za točno določen namen in potem tudi z nekim programom ta sredstva porabiti za usposabljanje že zaraščenih kmetijskih zemljišč. Verjetno ni pričakovati, da se bodo pozidana zemljišča spreminjala nazaj v kmetijska. Dokler tega nimamo, je pa, mislim, nepošteno pobirati tako visoka nadomestila od tistih, ki so v dobri veri kupili že komunalno opremljena stavbna zemljišča za gradnjo, in jih obremeniti s takim nadomestilom. In to je tudi naš namen v 6. členu, da se vsem tistim ta razlika več pobranih nadomestil tudi vrne, ker je po mojem ta zakon retroaktiven in bi ga Ustavno sodišče, če bi ga kdo dal v presojo, verjetno tudi razveljavilo. Verjetno pa je treba preveriti tudi bonitetne razrede. Marsikje so bili visoki bonitetni razredi na račun kasnejših aglomeracij, ki niso bile izvedene in niso sedaj kmetijska zemljišča tako visokega bonitetnega razreda, kot se šteje. Tudi to osnovno bi bilo treba na novo preveriti. Vsekakor pa je treba več narediti v smeri, da bodo tiste male kmetije, tiste male kmetijske parcele, ki se težko obdelajo s kmetijskimi stroji, ki jih imajo zdaj tisti kmetje, ki so še nekako konkurenčni evropskim kmetijam, tistim malim kmetom je treba omogočiti, da bodo svoje male tržne viške lahko prodajali, da bodo solidne cene teh kmetijskih pridelkov. To je najboljši način, da se varujejo kmetijska zemljišča. Jaz sem zaskrbljen, kaj bo z našimi kmeti v novi finančni perspektivi, ko bodo drugačne subvencije, ko bodo ukinjene mlečne kvote. Mislim, da bomo soočeni še z bistveno večjimi težavami, kot smo sedaj. S tem zakonom želimo samo popraviti nekatere krivice. Na srečo še niso tako velike, ker je bilo pobranih malo nadomestil. Verjetno pa je bilo s temi pobranimi 4 milijoni evri nareje več škode tistim, ki niso pričeli z gradnjo ali pa niso plačevali nadomestila, kot pa koristi s tem pobranim denarjem.
Gospod Matjaž Zanoškar, za njim gospod Jerko Čehovin.
Hvala spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Tokrat se ne bom opredeljeval do amandma, ki ga vlagajo Socialni demokrati. Smatram in razumem ga pa kot hotenje, da se prepreči še en postopek, postopek po hitrem postopku spreminjanja tako občutljive zakonodaje, kot so kmetijska zemljišča. Ne razumem predlagatelja, po vsem tem, kar je bilo povedano, in zagotovilih kmetijskega ministrstva, da se pripravlja celovit zakon, da ni potrebno parcialno poseganje v to zakonodajo, da se pripravlja celovit zakon, s katerim se bo dokončno in pa v celostni podobi rešila problematika kmetijskih zemljišč. Smatram, da bi moral ta zakon opredeliti kataster trajno varovanih zemljišč pa tudi kataster zazidljivih zemljišč. Smatram, da tudi ta obstoječi zakon ni dober, je preveč restriktiven, posega samo na tista področja, kjer želimo spreminjati kmetijska zemljišča v zazidalna in nalaga velike dajatve in velik odškodnine. Medtem ko je pa na drugi strani, ko vidimo, da se kmetijska zemljišča zaraščajo in niso več sposobna funkcije, za katere so namenjena, vse tiho. Tudi tam bi bilo potrebno restriktivno opredeljevati oziroma restriktivne mere in na nek način spodbuditi kvalitetnejšo uporabo teh zemljišč. Na koncu me zanima, verjetno bo minister za kmetijstvo povedal tudi finančne posledice, če bo [[...]]
Pozitivni Sloveniji je zmanjkalo časa. Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod državni sekretar! Tudi sam sem prispeval svoj podpis k Predlogu zakona o spremembah Zakona o kmetijskih zemljiščih predvsem iz dveh razlogov, predvsem zaradi tega, da bi razbremenili gospodarstvo in individualne investitorje. Želimo namreč, da bi povečali konkurenčnost Slovenije tudi s to spremembo zakona in da bi Slovenijo nekako približali k temu, da bi lahko rekli, da je tudi Slovenija naložbena destinacija. Kolegice in kolegi, mi smo v Državnem zboru ustanovili nekaj čez 50 skupin prijateljstva, torej z nekaj čez 50 državami, srečujemo se z našimi kolegi poslanci drugih parlamentov, morda največ z veleposlaniki, in veseli me, da v glavnem tečejo razprave na področju gospodarstva. In v sklopu tega tudi o možnosti investiranj, o možnosti vlaganj tujih investitorjev v Sloveniji. In vsi nam dejansko kažejo na ta problem, da imamo preveč birokratizirano državo. In ko danes govorimo o Zakonu o kmetijskih zemljiščih, da so prevelike dajatve za investitorje, ko gre za spremembo namembnosti kmetijskih zemljišč, jaz obžalujem, da v mandatu 2004–2008 nismo uspeli z vzpostavitvijo pokrajin v Sloveniji. Ni nam veliko manjkalo. Mislim, da bi problematiko kmetijskih zemljišč lahko bistveno lažje reševali, če bi imeli vzpostavljen tudi ta drugi nivo lokalne samouprave. Mislim, da je prav pri menedžiranju s kmetijskimi zemljišči načelo subsidiarnosti še kako pomembno. Težko je namreč iz Ljubljane oziroma iz perspektive Državnega zbora generalno govoriti in sprejemati rešitve o kmetijskih zemljiščih, predvsem o zaščiti kmetijskih zemljišč za vso Slovenijo. Namreč, o tem morajo spregovoriti tisti, ki svojo mikro lokacijo najboljše poznajo. To so gotovo občine. V tej smeri je razprava danes potekala, po moji oceni, na izjemno visoki ravni. Ko enkrat občina sprejme svoj prostorski načrt in doseže in dobi pozitivna soglasja, skoraj 50 soglasij smo danes že večkrat slišali, potem je gotovo treba upoštevati načelo subsidiarnosti. Moj razmislek ob današnji razpravi je seveda tudi v skrbi za mlade družine, ki želijo reševati svoj stanovanjski problem. Moj ključen razmislek pa gre v smeri poseljenosti podeželja. Podeželja, ki ga tukaj izpostavljam zato, ker ko govorimo o podeželju, govorimo seveda o kmetijskem okolju. Vsi tisti, ki prihajamo, ki smo korenine pognali na kmetijah, prav dobro razumemo, kaj pomeni kmetijsko zemljišče, in nam gotovo ni treba razlagati, da je to naravni vir, ki je omejen, in kako je za ta naravni vir treba skrbeti. Mi gotovo to vemo. Gotovo pa je res, s tem se prav gotovo vsi z menoj strinjate, da se kmetijskih zemljišč, recimo v Prekmurju, ne da obdelovati iz Ljubljane, na primer, z joystickom. To se ne bo dalo. To se ne da in se ne bo dalo nikoli. Zato je treba imeti ljudi, ki kmetijska zemljišča obdelujejo. In jaz sem prav vesel, da poznam kar nekaj primerov, nekaj projektov, tudi v okolju iz katerega prihajam, kjer imajo rešitve tudi za, na primer, revitalizacijo močvirskih travnikov in ki imajo rešitve za to, da zaraščena kmetijska zemljišča ponovno spravijo na nivo kmetijskih zemljišč, na katerih se bo dalo producirati hrano. In tudi pričakujem, da bom lahko kmalu na ministrstvu oziroma konkretno pri ministru dobil termin, da se bomo o teh zadevah konkretno pogovarjali s predstavniki lokalnih skupnosti. Torej, to je moja ključna osebna želja in tudi želja kolegice in kolegov v Poslanski skupini Nove Slovenije, da v zakonu o kmetijskih zemljiščih vgradimo instrument zaščite kmetijskih zemljišč, ampak seveda na ta način, da omogočimo poseljenost podeželja, ker drugače nam bodo dejansko mladi ljudje odšli. Poseljenost pa pomeni, kot sem že povedal, da potrebujemo ljudi, ki bodo kmetijska zemljišča obdelovali, drugače bodo sama sebi namen, pa tudi če bomo na teh zemljiščih našli samo černozjóm, tudi če bodo idealne klimatske razmere, tudi če bodo še tako zaščitena, ne bomo na teh zemljiščih pridelovali hrane. Na drugi strani pa seveda moramo investitorjem omogočiti nova delovna mesta. To se pravi, moramo investitorjem prižgati zeleno luč za investicije, da bodo tudi na podeželju, ne samo v okolici Ljubljane, ustvarjali nova delovna mesta in s tem bo na nek način zagotovljena poseljenost podeželja. Jaz mislim, da je življenje na podeželju izjemno bogastvo in ne zavidam mojim kolegom, ki živijo v mestih. Mogoče bi jih rad kdaj pa kdaj tudi povabil, da si poskušajo poiskati kakšno destinacijo na podeželju. Tam je pravo bogastvo življenja. Iz povedanega jasno izhaja, da amandmaja kolegov iz Socialne demokracije, amandmaja k 3. členu, v Novi Sloveniji ne podpiramo, podprli pa bomo amandma koalicijskih poslanskih skupin. Ker se k razpravi ne bom več prijavljal, želim tukaj tudi podpreti in zagovarjam rešitev, ki gre v tej smeri, da bomo odškodnine, ki so jih ljudje v času do zdaj še vedno veljavnega zakona o kmetijskih zemljiščih že plačali, da te odškodnine tudi povrnemo. To se nam zdi pravična rešitev, zato bomo tudi amandma k 6.b členu podprli. Hvala lepa za vašo pozornost.
Želi še kdo razpravljati o 3. členu. Če ne, potem dajem v razpravo 3.a člen in amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo razpravljati? Ne. 6. člen? Ni interesa. 6.a člen? 6.b? Ja, gospod Robert Hrovat. Prosim.
Hvala. 6.b člen je še tisti zadnji in tudi zelo pomemben pri sprejemanju tega zakona. Gre za vračilo plačila odškodnine investitorjev, ki so od uveljavitve zakona od lanskega leta septembra pa do zdaj plačali to odškodnino. Imajo možnost, da vložijo vlogo v naslednjih 6 mesecih, in se jim bo razlika med odškodnino, ki so jo plačali po starem zdaj veljavnem zakonu, in med tem, ki bo, upam da, danes prejet, tudi potem vrnila. Torej, vsi investitorji pa naj gre za lokalne skupnosti ali občine, naj gre za individualne graditelje, imajo možnost po tem novem zakonu, ki bo danes sprejet, do vračila razlike odškodnine med to visoko odškodnino, ki je veljala zdaj in to, ki jo uvajamo danes. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo o 6.b členu? Če ne, zaključujem razpravo. Odločanje o amandmajih bomo opravili v okviru glasovanj čez 30 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 5. resno sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali z glasovanji ob 15.45.
Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na glasovanja. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, skrajšani postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 10. julija 2012. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 1. členu. Če bo ta amandma sprejet, je amandma pod številko 2, to je amandma Socialnih demokratov, brezpredmeten. Glasujemo o amandmaju. Gospod Jožef Kavtičnik, obrazložitev glasu. V imenu poslanske skupine najbrž?
Hvala lepa. Poslanska skupina Pozitivne Slovenije bo omenjeni amandma podprla zaradi tega, ker se s podporo temu amandmaju izključuje poseganje Strokovnega sveta za šport v imenovanje članov Fundacije za šport. Mnenja smo, da je treba prepustiti športu, da odloči o tem, kdo bo sedel v fundaciji, kajti športniki in športni delavci so do zdaj dokazali, da si to zaslužijo in da jim lahko zaupamo. Hvala.
Še kdo želi v imenu poslanske skupine obrazložiti glas ali v svojem imenu? Ja, izvolite, gospod Franc Pukšič. V imenu Poslanske skupine SLS, domnevam.
V poslanski skupini ne bomo podprli tega amandmaja iz razloga, ker želimo, da končno odločajo o tem, kdo bo sedel znotraj nacionalne športne zveze, ne pa politika. Konec je politiki, čas je za vsebino.
Hvala. Bomo glasovali o amandmaju. Glasujemo o amandmaju. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 46. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 46.]] Amandma ni bil sprejet. Imamo še drugi amandma k 1. členu, to je amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 47. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaja nista bila sprejeta, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Zakonodajno-pravna služba in Vlada me nista obvestili o kakršnikoli neusklajenosti. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov mag. Majda Potrata.
Hvala, gospod predsednik. Socialni demokrati predlagane novele zakona ne bomo podprli. Razlogi za to so zelo jasni. Gre za odločanje o sredstvih športne fundacije. Sredstva se s predlagano novelo ne bodo povečala, se bo pa spremenil način odločanja o razdeljevanju sredstev. Skozi dvojni filter bo imela na razdeljevanje sredstev vpliv Vlada. Gre za izrazito podržavljanje športa, gre za umik odločanja civilne družbe iz temeljnih vprašanj, ki zadevajo šport. Na tak predlog Socialni demokrati ne moremo pristati. Poleg tega je s to novelo zakona vpeljan drugačen sistem odločanja in pristojnosti v dveh fundacijah, FIHO in FŠO, čeprav se obe fundaciji napajata iz istih sredstev. Tako razlikovanje je nedopustno. Poleg tega novela zakona ni upoštevala opozoril Zakonodajno-pravne službe in so v zakonu tudi rešitve, ki niso zakonsko korektne in so tudi ustavno sporne. Mi takega zakona podpreti ne moremo. Hvala.
Glasovali bomo o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 37. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 8. točko dnevnega reda – Predlog zakona o spremembah Zakona o kmetijskih zemljiščih, skrajšani postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 10. julija 2012. Najprej amandmaji k 3. členu. Imamo amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov k 3. členu. Če bo ta amandma sprejet, bo drugi amandma poslanskih skupin koalicije k istemu členu brezpredmeten. Odločali bomo o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 3. členu. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 10, proti 47. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod točko 2 k 3. členu, to je amandma poslanskih skupin koalicije. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 1. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 3.a členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 3. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 6. členu. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 7. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 6.a členu. Glasujemo. Navzočih je 85, za je glasovalo 50, proti 7. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. In še amandma poslanskih skupin koalicije k 6.b členu. Glasujemo. Navzočih je 85, za je glasovalo 48, proti 6. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanje o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je Državni zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 3., 3.a, 6., 6.a in 6.b členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali želi kdo vložiti oziroma ali bo kdo napovedal amandma k odprtim členom? [[Ne.]] Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakon za tretjo obravnavo niso bili vloženi amandmaji. Obveščam vas tudi, da me Zakonodajno-pravna služba in Vlada nista obvestili o kakršnikoli neusklajenosti. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov mag. Dejan Židan.
Hvala, predsednik. Skupina Socialnih demokratov bo glasovala proti. Žal nam je, ker niste pozorni na mnenje, priporočilo protikorupcijske komisije, da obstaja večje tveganje za koruptivnost pri sprejetju tega zakona. Žal nam je, ker ne razumete modernega načina varovanja naravnih virov. Žal nam je, ker ne razumete, da kmetijske politike ni možno voditi, če se absolutno zaščita resursa ne zagotovi v državi, kjer tega resursa primanjkuje. In generalno nam je žal, ker vam mnenje stroke, mnenje nevladnih organizacij in mnenje opozicije pomeni manj kot nič. Hvala.
V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo obrazložil glas gospod Roman Žveglič.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Dragi kolegi, drage kolegice! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo novelo zakona podprli. Podprli jo bomo zato, ker novela zakona ohranja inštitut nadomestila za spremembo namembnosti kmetijskih zemljišč, po drugi strani pa omogoča investitorjem in mladim družinam in tudi drugim investitorjem gradnjo. Povedal bi še to, da noben zakon sam ne more varovati kmetijskih zemljišč, za varovanje kmetijskih zemljišč smo potrebni predvsem ljudje, predvsem tisti, ki na kmetijskih zemljiščih seveda delajo. Kmetijska zemljišča bodo najbolj varovale visoke odkupne cene kmetijskih zemljišč.
Hvala. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih 87, za je glasovalo 48, proti 12. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je na Vprašanja poslank in poslancev. Glasovali bomo o sklepih, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru na poslansko vprašanje. Najprej sklep: "Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje gospe Tamare Vonta v zvezi s sodbo Evropskega sodišča za človekove pravice v zadevi Kurić in ostali proti Sloveniji." Glasujemo. Navzočih 86, za je glasovalo 37, proti 47. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naprej, "Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje gospoda Janka Vebra v zvezi z zaščito delavcev v podjetjih v težavah in ukrepih za oživitev gospodarstva". Pred glasovanje obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo podprli predlog za razpravo o odgovoru predsednika Vlade gospoda Janeza Janše. Moram priznati, da sem bil v odgovoru prijetno presenečen, ker je predsednik Vlade prvič tudi javno priznal, da se je prejšnja vlada zadolževala zato, da je ohranjala delovna mesta in da so zato lahko nekateri celo doma čakali na tisti trenutek, ko je naročilo za proizvodnjo v konkretnem podjetju prišlo in so zaradi tega lahko tudi takoj stopili na svoje delovno mesto in opravili zelo pomembno nalogo, ki jo pričakujejo v podjetju, da izpolnijo pričakovanja naročnikov. Seveda pa je bilo njegovo stališče, da danes tega ni treba početi. Ugotavljamo, da nam številna podjetja razpadajo ravno zaradi tega, ker Vlada ne odreagira. En od konkretnih primerov, ki sem ga v poslanskem vprašanju navedel, je bilo dejansko tudi gradben podjetje Primorje, ne samo, da nam je gradbeni sektor propadel, tudi ostale panoge propadajo, in Vlada pravzaprav nemo spremlja to dogajanje. Ljudje so v težki situaciji, vlada zelo težek položaj v številnih družinah, kajti živijo v negotovosti, ali bo jutri še plača oziroma kakšna bo in kdaj bo. Skratka, eksistenca mnogih družin je ogrožena. In ravno zato bi želeli s predsednikom Vlade, in sicer z ostalimi, ki boste sodelovali v tej razpravi, če bo podprt predlog za razpravo, izmenjali argumente in stališča, ali je resnično primerneje, da pustimo vnemar naše gospodarske družbe, ki so v težavah in ogrožamo številna delovna mesta. V odgovoru, ki ga je podal predsednik Vlade, se seveda očitno ni dovolj dotaknil tudi dejstva, ki je bilo izpostavljeno pri mojem vprašanju in se nanaša na investicije v infrastrukturo, kajti te zastajajo. Razberemo lahko, da se je Vlada odločila, da podpiše sporazum o prioritetni izgradnji odseka od Kopra proti Trstu in jo bistveno manj zanima odsek Koper–Divača, ki je ključen tudi za naše Slovenske železnice. In če vemo, da je tam zaposlenih 8 tisoč ljudi ali pa nekaj manj, pa če vemo, da se s tem ogroža tudi Luka Koper, je tudi tisto vprašanje, na katerega je potem minister Černač odgovarjal, nekako dodatno ali dopolnilno, dodaten argument, da vendarle opravimo razpravo tudi o tem pomembnem infrastrukturnem projektu. Hvala.
Hvala. Bomo glasovali o predlogu sklepa. Glasovanje teče. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 47. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 47.]] Sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: "Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje mag. Barbare Žgajner Tavš v zvezi s posledicami Zakona za uravnoteženje javnih financ na področju socialnega in pokojninskega varstva. Obrazložitev glasu mag. Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa. Moje poslansko vprašanje predsedniku Vlade se je dotikalo pokojnin. Z Zakonom o uravnoteženju javnih financ je bila upokojencem narejena krivica, saj jim je Vlada Republike Slovenije odvzela že pridobljene pravice, temelječe na zakonih in posebnih predpisih. Včeraj nisem dobila s strani predsednika Vlade odgovora na ključno vprašanje, katere so pozitivne posledice zakona za ljudi, niti ne, zakaj so bili potrebni nesorazmerni rezi v pokojnine. Naj spomnim, nekaterim upokojencem se pokojnine nižajo tudi do 25 %, kar pomeni kar četrtino njihovega prihodka in da ti nesorazmerni rezi na podlagi statusa povzročajo tudi nove delitve. Da se odpira vrsta ustavnopravnih vprašanj, danes opozarjajo tudi ustavni pravniki. Opozarja tudi varuhinja človekovih pravic, ki je imela, kot sem včeraj zasledila v medijih, več kot 50 pritožb in prošenj za ustavno presojo. Upokojenske organizacije napovedujejo množične tožbe, ustavno presojo je napovedala tudi varuhinja človekovih pravic, napovedali so jo sindikati. Včeraj smo v Pozitivni Sloveniji v sodelovanju z SD vložili celo novelo zakona, ki popravlja krivice. Kot je bilo mogoče razbrati v medijih, to dejanje opozicije podpira celo predsednik DeSUS-a. Dovolite, tudi minister Šušteršič, minister za finance ugotavlja, da bodo glede pokojnin v varčevalnem zakonu verjetno potrebni popravki. Glede na vse navedeno jaz verjamem, da ste v zadnjih dneh spremljali dovolj pozivov, da naj se nepravilnosti, ki so bile storjene na področju pokojnin v okviru Zakona o uravnoteženju javnih financ odpravijo. Tisto, kar lahko v tem trenutku storimo vsi skupaj, je, da podpremo predlog za širšo razpravo o odgovoru predsednika Vlade, da se opravi razprava tako o vloženem predlogu opozicije kot o morebitnem načrtu vladne koalicije, ki je že napovedala morebitne popravke Zakona o uravnoteženju javnih financ v delu, ki se nanaša na pokojnine. Kot rečeno, v Pozitivni Sloveniji bomo absolutno podprli predlog za širšo razpravo. Upam in pričakujem, da boste ta predlog podprli tudi vi in res omogočili, da se opravi širša razprava in nenazadnje tudi v tem parlamentu najdemo skupno pot za popravo krivic, ki so bile storjene. Hvala.
Glasovali bomo o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 48. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: "Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo mag. Radovana Žerjava na poslansko vprašanje mag. Alenke Bratušek v zvezi z upravljanjem kapitalskih naložb Republike Slovenije". Obrazložitev glasu mag. Alenka Bratušek.
Najlepša hvala. V Pozitivni Sloveniji bomo seveda glasovali za, ker nam ni vseeno, kaj se dogaja z našim državnim premoženjem in kako se z njim razpolaga. Predvsem pa to, ali se res z njim razpolaga, upravlja, ali pa kakorkoli hočete, zakonito. Minister mi je v ponedeljek prebral določbo iz zakona in jo bom sama še enkrat citirala: "Agencija," vsi vemo, da gre za Agencijo za upravljanje kapitalskih naložb, "uveljavlja glasovalne pravice na skupščinah družb, za kar je pooblaščena, po tem ali drugem zakonu izvede skupščine enoosebnih družb in imenuje člane nadzornih organov družb po predhodni pridobitvi soglasja Vlade", ne po navodilu, dekretu in tako naprej. Za vsaj dva primera pri imenovanju nadzornih svetov sta bila v javnosti izpostavljena primera, da so na Agencijo za upravljanje kapitalskih naložb ministri ali predvsem en minister preprosto poslal mail z navodili, koga je treba v nadzorni svet imenovati. Mislim, da nam je vsem, ki tu sedimo, jasno, da je to v nasprotju s tem zakonom. In jaz prosim vse tiste, ki vam ni vseeno, kako se z našim premoženjem upravlja, da se tukaj pogovorimo o tem, kaj je treba spremeniti in kako je treba se tem našim premoženjem upravljati. O tem, da pa upravljanje mora biti v skladu z zakonom, pa jaz ne vem, če je sploh treba izgubljati besede. Res prosim vse tiste, ki vam ni vseeno, kaj se z našim premoženjem dogaja, da nas podprete.
Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 46. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: "Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za notranje zadeve dr. Vinka Gorenaka na poslansko vprašanje mag. Majde Potrata v zvezi z izbrisanimi in sodbo Evropskega sodišča za človekove pravice". Obrazložitev glasu mag. Majda Potrata.
Hvala. Predlagano razpravo bi lahko opravili na prvi redni seji jeseni, ko bo sodba Evropskega sodišča že prevedena, ko se bodo strasti umirile in ko bodo nekateri tudi lahko pretehtali, ali so bile njihove izjave, prve reakcije na sodbo Evropskega sodišča ustrezne. V medijih je mogoče že tudi prebrati, da ima Državno pravobranilstvo poseben sklad, iz katerega poplačuje odškodnine, to ne bodo prve pa tudi ne zadnje, ki jih Evropsko sodišče za človekove pravice prisodi, ki bodo iz tega sklada poplačane. Menim, da je to primeren čas za začetek razprave, da pretehtamo stališča glede na to, da je država Slovenija do junija prihodnjega leta dolžna pripraviti shemo, po kateri bo uveljavljala odločbo Evropskega sodišča za človekove pravice, umirjeno, brez naglice, pretehtano, bo tudi mogoče še kakšne spremembe naknadno vpeljati, vključiti vse deležnike, ne samo Državno pravobranilstvo, in mislim, da bi to bilo koristno za državo Slovenijo po vsem tem, kar se nam je zgodilo. Hvala.
Hvala. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za 36, proti 46. [[Za je glasovali 36.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa, "Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo in prostor, gospoda Zvoneta Černača na poslansko vprašanje Renate Brunskole, v zvezi z izgradnjo tretje razvojne osi". Obrazložitev glasu, gospa Renata Brunskole.
Hvala lepa. Skladni regionalni razvoj Republike Slovenije je bila ena izmed predvolilnih obljub tako te koalicije kot tudi opozicije. In v okviru skladnega regionalnega razvoja zagotovo izjemno veliko pomeni kvalitetna prometna povezava v Republiki Sloveniji. Tretja razvojna os, tretja A in četrta razvojna os so bile tiste prioritete in so, o katerih dostikrat govorimo, in zaradi vsega tega navedenega dajem predlog, da se na naslednji seji opravi splošna razprava o razvojnih oseh, s še posebnim poudarkom na tretji razvojni osi z meje z Republiko Avstrijo, torej od Koroške preko Novega mesta do Bele krajine in na mejo s Hrvaško, še posebej v navezavi na panevropski koridor. Namreč, pred desetimi dnevi je tudi Republika Hrvaška odprla navezavo 9 kilometrov stran od meje z Republiko Slovenijo na avtocestno omrežje Zagreb–Reka, kar pomeni, da je samo območje Republike Slovenije tisto, ki v tej smeri vidno zaostaja. Še posebej žalostno je to zato, kar je že v prejšnjem mandatu bilo veliko naporov v tej smeri narejenih in če bi bilo vse tako, kot bi bilo treba, bi morali biti državni prostorski načrti tako za južni del kot tudi za severni del v tem času že sprejeti. Zadeve se vlečejo, sredstva se zmanjšujejo v rebalansu proračuna in žalostno, da nekako nekateri izjemno hitro pozabijo, o čem se je govorilo in kaj je bila prioriteta, še posebej zato, ker smo tudi v Pomurju, demografsko ogroženem območju, podprli razvoj avtocestnega omrežja in tudi razvoj gospodarstva. Prepričana sem, da bi bilo to enako pomenilo tudi za območje Koroške in Bele krajine, če bi tukaj peljali tudi projekt razvojnih osi, še posebej zato, da bi na ta način zagotavljali tudi delovna mesta predvsem na področju gradbene industrije. Zatorej predlagam, da se opravi splošna razprava na naslednji seji. Če pa temu ne bo tako, ker potencialno obstaja tudi ta možnost, bomo lahko javno izrekli, da nekateri resnično govorijo nekaj, delajo drugo. Torej, prioriteta razvojnih osi, kot je bila že v mandatu prejšnje vlade prioriteta, bi bilo prav, da bi bila tudi sedaj.
Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za 35, proti 47. [[Za je glasovali 35.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: "Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru mag. Radovana Žerjava, ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo, na poslansko vprašanje mag. Stanka Stepišnika v zvezi z ukrepi za gospodarsko rast". Mag. Stanko Stepišnik, obrazložitev glasu.
Moje vprašanje je bilo zastavljeno, kdaj se bo ta gospodarska rast začela dvigati. Temeljni cilj koalicijske pogodbe, Nacionalnega reformnega programa, Pakta za stabilnost, Pakta za evro, Pakta za rast in zaposlovanje, programa Pozitivne Slovenije in vseh pomembno strateško razvojnih projektov Republike Slovenije je rast oziroma gospodarska rast. Znaki kažejo, da se to še do konca leta ne bo zgodilo. Izvoz – za maj je podatek, da je v upadanju, kar je bilo naše temeljno vodilo, vsaj kot načrt za prejšnje leto in v prvem četrtletju, da bo potegnilo naprej in da bo zasebna in državna potrošnja upadla, vendar se to ni zgodilo. Izvoz visokotehnoloških izdelkov je v Avstriji recimo 11,3 % v Sloveniji komaj 4,5 %. Ob neinvestiranju v razvoj in raziskavo se bo ta procent še poslabšal. Dodana vrednost v Sloveniji je dvakrat nižja kot v Avstriji in je v prvem četrtletju znašala minus 0,2 %. Investicije so znašale v primerjavi z letom 2011 minus 10,5 % in trend ne kaže nobenih znakov okrevanja. Kreditni krč, ki traja že dve leti, še traja naprej in povzroča izredno veliko skrb za gospodarsko rast. Evropa polaga vse svoje upe, da bi dvignila to gospodarsko rast. Pri nas pa skoraj ni ene teme, kjer bi se vsi posvetili gospodarski rasti. Hvala lepa.
Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 83. Za je glasovalo 34, proti 47. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 47.]] Sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa, "Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za obrambo gospoda Aleša Hojsa na poslansko vprašanje mag. Barbare Žgajner Tavš v zvezi z reorganizacijo regijskih centrov za obveščanje". Obrazložitev glasu, mag. Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa, predsednik, še enkrat za besedo. Tudi tokrat vas, spoštovane kolegice in kolegi, pozivam, da podprete predlog za širšo razpravo o odgovoru ministra za obrambo na poslansko vprašanje o predvideni reorganizaciji centrov za obveščanje. V vprašanju sem ministru na zelo konkretnem primeru prikazala, da so negativne posledice te delne reorganizacije vidne že v prvih dneh, ko poteka, od 1. 7. 2012 dalje. Kot je bilo mogoče iz odgovora zaslediti, bodo nekateri centri res dokončno ukinjeni. Naj omenim, da je bilo za enkrat, se pravi od 1. 7. 2012, ukinjeno nočno delo v šestih izpostavah. Tukaj apeliram predvsem na tiste poslanke in poslance, ki prihajate iz tistih predelov oziroma regij, kjer ukinjajo regijske centre za obveščanje. Naj omenim, regijske centre za obveščanje ,to je tista nujna prva pomoč na številki 112, ukinjajo v Slovenj Gradcu, Murski Soboti, Postojni, Ptuju, Trbovljah in Novem mestu – 6 regijskih centrov. Temu nasprotujejo in resno opozarjajo na nevarne posledice sami operativci, zaposleni na regijskih centrih za obveščanje, kot tudi zaposleni v nujni medicinski pomoči, se pravi, zdravstveno osebje, gasilci, policisti. Temu nasprotujejo tudi lokalne oblasti. Zato vas prosim, da podprete predlog sklepa, da preden s predvideno reorganizacijo doživimo res tisto najhujše, poskušamo vsi skupaj še enkrat pretehtati, ali je smiselno, da damo na neko nedodelano politično stališče, na drugi strani pa imamo življenja ljudi, ki imajo, verjamem, še vedno ceno, ki je ne more opredeliti nobena varčevalna številka.
Hvala. Gospod Srečko Meh, želite obrazložiti glas? Prosim.
Smo v izjemno zanimivi situaciji, da zapiramo šest centrov. Ko bodo zaprli zadnjega, ne bo nikogar, ki bo dvignil glas v obrambo. Zato bi bilo prav, da razpravljamo o tem, da poglobljeno analiziramo, kaj se bo res zgodilo za zdravje ljudi, ker so takrat res dragocene ne samo minute, tudi sekunde. In razprava nas nič ne stane. Gre za razpravo, v kateri bomo nizali argumente za pomembne stvari. Saj so vse pomembne, nobena ni nepomembna. Saj ni med nami koga, ki bi se samo šalil tukaj v Državnem zboru. Zato ponovno pravim, odprimo razpravo, odprimo argumente in zelo pretehtajmo, ali je to, kar je bilo storjeno, najbolj modro ali ne. Hvala lepa.
Hvala. Obrazložitev glasu, gospa Renata Brunskole.
Hvala lepa. Ukinitev regijskega centra za obveščanje v Novem mestu praktično od vseh navedenih, ki jih je kolegica Žgajner Tavš naštela, tudi največjega in pomembnega gospodarskega središča jugovzhodne Slovenije predstavlja za 19 občin, tako rečeno, kolaps. Zanimivo je tudi to, da očitno Ministrstvo za obrambo in Uprava za zaščito in reševanje nista dobro pretehtali vseh okoliščin, saj je namreč v državnem varnostnem načrtu oziroma državnem načrtu v zvezi z morebitno nesrečo v Nuklearni elektrarni Krško navedeno naslednje: "V primeru te nesreče se regijski center za obveščanje Brežice seli, opravi njegova dela regijski center v Novem mestu." Kaj se bo zgodilo zdaj? Regijski center v Novem mestu se bo ukinilo, bog ne daj, ampak če bi se zgodila nesreča v Nuklearni elektrarni Krško, tudi brežiški ne bi deloval, torej celotno območje jugovzhodne Slovenije, vključno s Posavjem in Zasavjem, vsi bi bili brez tega centra. Torej, celotno breme bi bilo v Ljubljani. Očitno je ta odločitev pristojnega ministrstva in Vlade v napačni smeri. Zatorej tudi sama želim, da se opravi splošna razprava o tem in da pristojno Ministrstvo za obrambo še enkrat pretehta, in sem prepričana, da bomo v Pozitivni Sloveniji glasovali za to razpravo.
Hvala. Obrazložitev glasu, gospa Lejla Hercegovac.
Lepo prosim, preden pritisnete "proti", pomislite, da na drugi strani centra stoji nekdo, ki je v vaši družini. Centre potrebujemo, človeško življenje in vse, kar je povezano z njim, je najbolj pomembno. Lepo prosim, premislite, preden pritisnete tipko "proti".
Hvala. Še gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala. Zelo podpiram predlog gospe Barbare Žgajner Tavš za širšo razpravo o reorganizaciji regijskih centrov. Tudi regijski center Koroške, torej v Slovenj Gradcu, se ukinja, čeprav vemo, da je Koroška odmaknjena dežela, nekje na robu, tam, kjer meji na Avstrijo. Meji tudi na jez Golica, ki je precej veliko akumulacijsko jezero, ki ima brano, ki meji na našo dolino Bistrice in celoten varnostno-obveščevalni sistem je vezan na center v Slovenj Gradcu. Pa še marsikaj drugega, kar je povezano z mnogimi elementarnimi nesrečami, pokriva ta center. Tako bi kakršnakoli reorganizacija in prenašanje vseh teh del, ki se zdaj opravljajo v centru v Slovenj Gradcu, bilo za Koroško zelo vprašljivo oziroma nesprejemljivo in z varnostnega vidika Korošic in Korošcev absolutno neumestno in nezrelo dejanje. Hvala.
Hvala. Zdaj glasujemo o predlogu. Gospod Jerko Čehovin - oziroma takole bi naredil. Glede na to, da se posamično javljate, bi odprl prijavo za obrazložitev glasu, da ne kaplja tako. Prosim, če se prijavite tisti, ki želite obrazložiti glas v svojem imenu. In to je gospod Jerko Čehovin.
Hvala. Tudi jaz bi vse skupaj pozval, da predno se odločite pri glasovanju, da razmislite dobro, kako bomo praznili regije. Ne nazadnje so nekatere od teh izgubile policijske uprave, zgubljajo zdaj te centre, zgubili smo nekatera sodišča in tako dalje, po drugi strani pa ti isti ljudje, ki boste danes verjetno glasovali "za", pa govorite o tem, da je treba regionalno zastopanost Slovenije imeti čim bolj uravnoteženo. V Postojni, moram povedati, dejansko ne razumem tega, ker že samo tisti, ki je predlagal ta predlog, je največji povzročitelj gozdnih požarov. Skoraj ni tedna, ko ne bi vojska imela incidentne situacije na poligonu Poček, kjer morajo najmanj dva, tri gasilska društva iz okolice Postojne in same Postojne intervenirati na poligonu. Da ne govorim še o prometni ogroženosti oziroma o frekvenci, ker gre za avtocestni križ, za železniški, pomembna vozišča in tako dalje. In dejansko mislim, da cena izgube življenj pa tudi materialne škode ne bo odtehtala tistega, kar mislimo, da bomo prišparali. Hvala.
Hvala. Zdaj bomo glasovali o predlogu sklepa. Torej, da ne bo pomote, glede na obrazložitve glasu bi se mogoče razumelo drugače, mi zdaj ne glasujemo o tem, ali se bodo ukinjali regionalni centri za obveščanje, ampak glasujemo o tem, ali bomo na naslednji seji Državnega zbora opravili razpravo o odgovoru ministra za obrambo gospoda Aleša Hojsa na poslansko vprašanje mag. Barbare Žgajnar Tavš. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 44. [[Za je glasovalo 38]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: "Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje in javno upravo dr. Senka Pličaniča na poslansko vprašanje gospe Maše Kociper v zvezi s spoštovanjem Resolucije o normativni dejavnosti. Obrazložitev glasu, gospa Maša Kociper.
Spoštovane poslanke in poslanci! V ponedeljek v poznih večernih urah sem opozorila na nespoštovanje te resolucije. Gotovo vsi tukaj veste, da je bila leta 2009 v Državnem zboru sprejeta Resolucija o normativni dejavnosti, dobila je široko podporo med poslanci, podprlo jo je kar 82 od 82 prisotnih poslancev, med njimi tudi številni poslanci, ki predstavljate sedanjo koalicijo. Namen te resolucije o normativni dejavnosti je jasen, kako sprejemati boljše in bolj učinkovite predpise in druge zakone, predvsem pa kako poskrbeti za to, da bodo strokovne javnosti, ciljne javnosti in tisti, ki bodo predpise izvajali, imeli možnost vplivati na njihovo pripravo. Resolucija zato tudi določa neke minimalne standarde, neke minimalne roke, ki naj bodo pri prisostvovanju javnosti upoštevani. Tako bi naj imela javnost vsaj 30 dni časa, da poda svoje predloge v zvezi s pripravo nove zakonodaje ali drugih predpisov. To določbo je Vlada nadgradila tudi v poslovniku Vlade leta 2010. No, marca letos je center nevladnih organizacij izpostavil poseben števec spremljanja te resolucije in njegovi rezultati so katastrofalni. V kar 84 % primerov ministrstva te resolucije ne upoštevajo, s tem kršijo tudi poslovnik Vlade, nekatera ministrstva te resolucije ne upoštevajo nikoli, niti eno ministrstvo pa vsaj v 50 primerih. Posledica je zaskrbljujoče majhen delež udeležbe javnosti pri pripravi zakonodaje, tako raven vključenosti javnosti še naprej pada, s tem pa, prepričana sem, tudi kvaliteta predpisov. V tej zvezi bi opozorila člane koalicje tudi na določilo njihove lastne koalicijske pogodbe, v kateri so zapisali: "Nadgradili bomo standarde posvetovanja z zainteresirano javnostjo ob pripravi in sprejemanju predpisov in na ta način zmanjšali demokratični deficit in dvignili kakovost predpisov". Na kršitve resolucije in ostalih dokumentov s strani Vlade pa je v zadnjih dneh kot veste opozorila tudi Komisija za preprečevanje korupcije, saj si je po njenem mnenju Vlada dovolila očitne posege na področja zaščite javnega interesa, demokracije in varovanja pravne države, ko je v Državnemu zboru v sprejemanje poslala vrsto predlogov zakonov po nujnem postopku, ne da bi pri tem upoštevala konvencije za področja okoljskih zadev, omenjeno resolucijo in poslovnik Vlade. Predlagam torej, spoštovani poslanci, glede na to, da gre za zelo pomembno vprašanje in naše lastno področje dela, da si vsaj enkrat vzamemo čas in se pogovorimo o tem, kaj bi lahko kot Državni zbor naredili za to, da bi sprejemali boljše in bolj kvalitetne predpise in da bi v njihovo pripravo lahko vključili javnost, to, kar si javnost tudi želi. Hvala lepa.
Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 48. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: "Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru mag. Radovana Žerjava, ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo, na poslansko vprašanje gospoda Gašparja Gašparja Mišiča v zvezi s strategijo razvoja in trženja slovenskega turizma. Obrazložitev glasu, gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Predsednik, hvala lepa. Poslanke in poslanci imate priložnost, da podprete, da se opravi širša razprava na temo strategija razvoja slovenskega turizma, ki je pripravljena na Direktoratu za turizem na Ministrstvu za gospodarstvo. Gre za eno pomembno strategijo, ker vemo, da je turizem najbolj rastoča gospodarska panoga v svetu in da v Sloveniji glede na njen geostrateški položaj premalo izkoriščamo resurse, ki so nam dejansko tako naravno podarjeni kot tiste, ki predstavljajo našo kulturno dediščino. Naša sezona ne traja 365 dni v letu, imamo pa vse predispozicije, da to dosežemo. V preteklosti je bil velik manko tega, da ni bilo zadostnega razumevanja in ni bilo potrebnega medresorskega sodelovanja. Strategija razvoja turizma ni sama sebi namenjena, namenjena je temu, da se njene smernice in cilji upoštevajo pri sprejemanju tako novih zakonov kot tistih, ki se spreminjajo. Če ne bodo dejansko smernice in strategije upoštevane ob sprejemu nove zakonodaje, je vse zastonj, bomo zapravili dejansko še eno obdobje, 2012–2016, in zgodilo se ne bo nič. Nič, kot se to ni dogajalo v preteklosti. V Sloveniji bi lahko imeli turizem 365 dni v letu, lahko bi dejansko podaljšali turistično sezono v Istri, na Krasu tudi v jesenski in zimski čas, če bi zakoni spodbujali vlaganja v turistični infrastrukturo in to omogočali. Zato je nujno sodelovanje vseh ministrov. Tukaj bi lahko dejansko opravili širšo razpravo, da tudi ministri razumejo, da je Slovenija prebogata, ima veliko tega za ponuditi in da je turizem najmočnejša gospodarska panoga, ki lahko reši Slovenijo v temu kriznemu obdobju. Zato vas pozivam, da glasujete za javno, širšo razpravo, v tem parlamentu, da pomagamo tako ministru Žerjavu kot vsem tistim, ki na Direktoratu za turizem razmišljajo v pozitivno smer in ne tako, kot se je dogajalo v preteklosti. Želim si, da bi Slovenijo poneslo daleč naprej, ker tudi to, kako se obnašamo politiki, je zelo pomembno, kakšen signal pošiljamo v javnost, kakšen signal pošiljamo čez mejo, kako se obnašamo in kako smo pripravljeni tudi politiki sprejeti tiste, ki imajo radi turizem in ki radi obiščejo Slovenijo. Hvala lepa.
Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 49. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: "Državni zbor na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo in prostora gospoda Zvonka Černača na poslansko vprašanje gospe Alenka Pavlič v zvezi z upravljanjem večstanovanjskih objektov. Obrazložitev glasu, gospa Alenka Pavlič.
Hvala lepa. Spoštovani državni zbor! Upravljanje večstanovanjskih stavb ta hip verjetno res ni top tema, številka ena, vendar ne verjamem, da imamo vsi srečo, da živimo v enostanovanjskih stavbah. V kolikor jo imate, super, verjetno je pa vaši otroci, starši oziroma sorodniki nimajo. Ta tematika je res ogromna in zadeva celotno Slovenijo. Upravniki neupravičeno dvigujejo stroške upravljanja, za kar ne nudijo ničesar. Ne opravljajo pregledov. S sredstvi, pridobljenimi iz tega naslova, kreditirajo druge objekte, razpisi niso transparentni. Poleg tega je tudi zakon potreben ponovne obravnave oziroma pregleda, ker je precej nedorečenih stvari. Zato predlagam, da opravimo razpravo o tej problematiki. Hvala.
Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 47. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa, "Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kmetijstvo in okolje gospoda Franca Bogoviča na poslansko vprašanje gospe Renate Brunskole v zvezi s preprečitvijo vplivov nekaterih gospodarskih dejavnosti na okolje". Gospa Renata Brunskole, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Predlagam javno razpravo o tem, na kakšen način bo Ministrstvo za kmetijstvo in okolje preprečilo negativne vplive na dolgoročno varstvo okolja, ki se pojavlja ob izvajanju gospodarskih dejavnosti, kot so na primer bioplinarne. Kot en primer naj navedem, v Črnomlju obstaja bioplinarna, v katero vozijo na uničenje odpadke iz gospodinjstev in gostinskih objektov iz skoraj cele Slovenije. In 14. junija 2012 je Veterinarska uprava Republike Slovenije ugotovila, da je 4 tisoč ton te gnojevke v bioplinarni okuženih s salmonelo. Pojavlja se vprašanje, kam iz te bioplinarne s to gnojevko, kje jo uničiti in tako naprej. Gre za izjemno pomembno ekološko vprašanje, za katerega sem prepričana, da jih je še več v Republiki Sloveniji. Naprej pa so vprašanja tudi na področju vplivov na okolje, ki jih povzroča tako smrad iz prašičje farme, kar se ravno tako dogaja v tem okolju. Skratka, predlagam, da se opravi splošna razprava ter da Ministrstvo za kmetijstvo in okolje na drugi strani predlaga tudi razpravo, širšo obravnavo v zvezi s potencialno okolju tveganimi gospodarskimi dejavnostmi oziroma s prepoznavanjem le-teh, saj imajo namreč državljanke in državljani Republike Slovenije morebiti tudi pri katerih od dejavnosti večjo zaskrbljenost, kot dejansko je. Če želimo ustvarjati nova delovna mesta, je treba tudi v tej smeri osveščati in pomagati državljankam in državljanom Republike Slovenije. Zatorej bomo v Pozitivni Sloveniji podprli predlog, da se opravi razprava na naslednji seji.
Hvala. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 49. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni bil sprejet. In še zadnji 13. tovrsten predlog, "Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo mag. Radovna Žerjava na poslansko vprašanje mag. Stanka Stepišnika v zvezi z ukrepi za izboljšanje konkurenčne sposobnosti Slovenije. Obrazložitev glasu mag. Stanko Stepišnik.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci, predvsem koalicije, imate priložnost, da popravite prejšnjo napako in pritisnete "za", da se opravi javna razprava o povečanju konkurenčne sposobnosti slovenskega gospodarstva. To je edina svetla zvezda, ki ste jo vi predvideli za povečanje tako skromnega ali manj zmanjšanja bruto domačega proizvoda v letošnjem letu. Če pogledamo, vidimo, da so tuje neposredno investicije pri nas na simbolični ravni v letošnjem polletju. V primerljivih državah, kot je Češka, Slovaška, Madžarska, Poljska, ki so na repu lestvice, tuje neposredne investicije predstavljajo približno 40 % bruto domačega proizvoda, smo mi v letu 2011 dosegli komaj 20 % bruto domačega proizvoda tujih neposrednih investicij. V letošnjem polletju skoraj nič. Izgubljamo bitko na mednarodni konkurenčnosti. Skoraj na vseh lestvicah strmo padamo navzdol. Neuspešno privabljamo tuj kapital, stroški na enoto proizvoda nam rastejo in so že več kot 5 % večji od povprečja EU. Prekomplicirana zakonodaja in administracija še naprej strašita, da bi se ustanavljala nova podjetja. Rigidnost trga dela, govori se, da bomo naredili prožnost, fleksibilnost, še vedno je tako, kot je bilo. Visoki davki, čeprav smo jih nekoliko znižali, neprijazno okolje in pa nepodjetniška aktivnost pomenijo padanje konkurenčne sposobnosti slovenskega gospodarstva. Prosim, da predvsem poslanke in poslanci, spoštovani in cenjeni, to je v vseh vaših temeljnih programih, zastavili ste si to kot cilj, mogoče pa le popravite prejšnjo napako, ko ste glasovali, da se ne opravi javna razprava za večanje gospodarske rasti v Sloveniji, in da opravimo javno razpravo, kako bi povečali konkurenčnost slovenskega gospodarstva, ker s tem večamo tudi konkurenčnost slovenske države. Bojim se, če boste pritisnili "ne", da bomo zapadli v veliko nelikvidno situacijo in bomo že septembra in oktobra hudo prosili za denar. Hvala lepa.
Glasujemo o predlogu sklepa. Gospod Srečko Meh obrazložitev glasu. In gospod Franc Pukšič. Prosim gospod Srečko Meh.
Tema, o kateri je vprašanje postavil gospod Stepišnik, je tema, ki je po moje najpomembnejša v tem trenutku. In, če se zdaj mi, spoštovane poslanke in poslanci, vprašamo, kaj pa lahko mi prispevamo k temu, kaj lahko mi naredimo za boljši gospodarski položaj, za odpiranje novih delovnih mest, za konkurenčnost gospodarstva, potem odprimo razpravo, ki bo lahko pokazala, kaj mi razmišljamo iz naših lastnih okolij, od koder prihajamo. Govorili bomo o težavah, govorili bomo o problemih, imamo pa tudi kakšno rešitev. Zato predlagam, da podpremo ta predlog in da to razpravo odpremo. Ne vem, zakaj se tako bojite razprav, ki v bistvu razčiščujejo? Pa saj smo državni zbor, saj nismo [[...]]torej, hvala lepa, ne bom povedal, kaj smo.
Mene bi pa kar zanimalo. Gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Pri vseh obrazložitvah bi lahko podal človek pravzaprav približno isto, kot bom zdaj ob tej obrazložitvi. Jaz se strinjam z nekaterimi kolegi, da smo državni zbor in seveda tukaj je treba narediti razpravo. Drage kolegice in kolegi, ne bojimo se. Te razprave v Slovenski ljudski stranki ne bomo podprli. Z enim preprostim razlogom, ker smo se odločili v tem mandatu resnično narediti pogoje za gospodarski razvoj. Če pa hočemo to narediti, je premalo razprava in mlatenje prazne slame, ker zdaj je čas žetve in je čas, da zmlatimo pšenico, zato bo koalicija in seveda tudi vi, kolegice in kolegi, ste vabljeni po 15. juliju, ko se začnejo parlamentarne počitnice, tukaj v dvorani še kaj doprinesti k pozitivni zakonodaji. Več kot 15 zakonov bomo obravnavali, katerim je prav opozicija nasprotovala, da bi jih obravnavali po nujnem in skrajšanem postopku. Nujno je, da jih obravnavamo. In prav s to obravnavo, s to spremembo zakonodaje je seveda neka lučka na koncu tunela, da se bo trend obrnil v pozitivni smeri. Seje Državnega zbora bodo tako od 15. naprej in, kolikor mi je jasno, tudi od 23., skratka 14 dni dela bomo doprinesli, namesto tedna ali pa namesto dveh ur čvekanja. Hvala lepa.
Hvala. Še bodo obrazložitve glasu, zato odpiram prijavo oziroma najprej bom vprašal, ali želi še kdo v imenu poslanske skupine? Če ne, pa individualno. Odpiram prijavo. Besedo ima gospa Andreja Črnak Meglič. [[Ne.]] Gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! Glede na izrečene besede in besedne zveze mene resnično skrbi za našo Slovenijo. In moram z obžalovanjem ugotoviti, da delovanje te koalicije, delovanje te vlade ni usmerjeno k razvoju, ampak ravno obratno. To ste pokazali in to kažete iz dneva v dan. Ne želite razpravljati o tako pomembnem vprašanju, ne želite razpravljati o ničemer. Rezultati so pa vidni – negativni. Na žalost je to tako. Dokažite, da ste sposobnejši, dokažite nasprotno. Ne dokazujte iz dneva v dan ravno obratno. Zato bom jaz podprl, da se opravi razprava v tem parlamentu, da govorimo o tako perečem vprašanju, kajti Slovenija ni samo vaša. Slovenija je od vseh nas. Hvala.
Gospa Renata Brunskole, obrazložitev glasu.
Splošno razpravo bom podprla. Ocenjujem, da Ministrstvo za gospodarstvo zagotovo potrebuje tovrstno razpravo, saj namreč v danem trenutku, žal, lahko ugotovimo, da rezultatov na področju gospodarstva ni. Res je, da je lažje verjetno nekaterim, ki so bili prej v opoziciji, se spomnim v prejšnjem mandatu so zelo ostro opozarjali in imeli veliko predlogov na področju gospodarstva, zdaj pa vidim, da je nekako v stilu "vse tiho je bilo". Tako da absolutno predlagam splošno razpravo. Menim, da bo tudi ministru mag. Žerjavu, ministru za gospodarstvo, dosti lažje, če bo mogoče imel priložnost slišati predloge tudi s strani opozicije. Sem prepričana, da je pripravljen prisluhniti, pa bo lažje potem tudi kaj realizirati in dokazati. Tudi demografsko ogrožena območja imajo programe. Tisti, ki prihajajo iz Pomurja vedo, kaj pomeni pomoč posamičnim območjem. Nekateri, ki prihajamo iz drugih območij, vemo, kaj pomeni pomoč, vendar ta je potrebna še v večji meri. In zagotovo predlog mag. Stepišnika, da se o tem opravi splošna razprava, pritegne tuje investitorje, je zagotovo izredno na mestu. V danem trenutku po petih mesecih, žal, ne moremo reči, "pšenica se je zdaj žela", kot je rekel eden od kolegov, "in se žanje v teh dneh". Vendar ta trenutek te žetve na področju Ministrstva za gospodarstvo in podjetništva, žal, še ni čutiti.
Mag. Alenka Bratušek.
Gospod Pukšič, če je razprava o konkurenčnosti [[...]]
Oprostite, obrazložite lahko samo glas, to ni replika ali razprava.
Ni replika, se strinjam, ampak bilo je govorjeno o mlatenju prazne slame in o tem je govoril gospod Pukšič. In še enkrat bom začela, gospod Pukšič, če je razprava o konkurenčnosti našega gospodarstva za vas mlatenje prazne slame, lepo. Minister je dvakrat na dveh sejah povedal o dveh stvareh, da ne ve, kaj je Vlada sprejela. Tako da bi bilo več kot pomembno govoriti o tem, kaj lahko naredimo za večjo konkurenčnost našega gospodarstva. Jaz verjamem, da se s tem strinjamo vsi. Upam, da tudi poslanka in poslanci Slovenske ljudske stranke. Če pa je za vas to mlatenje prazne slame, pa res ne vem, kako vam še lahko pomagamo.
Gospod Matjaž Zanoškar.
Absolutno podpiram predlog za javno razpravo o konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. Ne vem, koliko vas je, ki ste kadarkoli delali v gospodarstvu, vendar začetek in konec je gospodarstvo, je gospodarska rast in je njegova konkurenčnost. In tega se zavedajo vse razvite evropske države. Mi pa tolikokrat govorimo o marginalnih stvareh, o takih, ki ne prispevajo ničesar k temu, da bi se popravilo naše gospodarstvo. In če mi želimo javno in predlagamo javno razpravo o tem, je nič kaj drugega kot ponujanje roke ministrstvu in vsem tistim, ki ste prvi dolžni in odgovorni za razvoj gospodarstva v naši državi in za ustvarjanje pogojev za gospodarstvo. In z dobrimi hotenji in z dobrimi namerami želimo, da se opravi javna razprava in da se strnejo tudi naše ideje, ki jih imamo, ki so produktivne, ki so konstruktivne in da se s tem pomaga nekako peljati voz naprej. Popolnoma jasno je, če se gospodarstvo ne bo premaknilo, saj do zdaj vlada ni imela nekih zelo vidnih posegov v gospodarstvo, v rast gospodarstva, bili so posegi na področju varčevanja in vseh drugih stvareh. Na gospodarstvu se zaenkrat ničesar ni naredilo. Obljublja se, da bodo predlagani zakoni, 6, 10 zakonov o razvoju gospodarstva, vendar kljub temu javna razprava o konkurenčnosti slovenskega gospodarstva bi bila vmesna. In kdor koli želi dobro tej naši državi, bo verjetno danes glasoval za razširjeno razpravo o slovenski konkurenčnosti gospodarstva. Hvala.
Gospod Mirko Brulc.
Spoštovani! Seveda bom podprl razpravo o konkurenčnosti gospodarstva, ker mislim, da je nujno potrebna. Vendar vas gospod predsednik sprašujem naslednje, mi smo dobili program seje Državnega zbora, dobili smo napoved, da se 15. julija začnejo parlamentarne počitnice, zdaj pa tam kolega napoveduje nek nov urnik. Vi ste nam dolžni povedati, kdaj in koliko dni bomo delali. Ni problem v tem, da bo treba delati, ampak hočem vedeti, kdaj. Ali bomo na stanju pripravljenosti ali bomo čakali centre za obveščanje, da nas obvestijo? Vi ste nas dolžan seznaniti z urnikom dela Državnega zbora. Hvala.
Gospod Brulc, prvič, to ni bila obrazložitev glasu, morate priznati, in drugič, o planiranem urniku izredne seje, ki je med drugim tudi posledica tega, da je vaša poslanska skupina vložila zahtevo za sklic izredne seje, in sicer na temo spremembe Zakona o uravnoteženju javnih financ, sem na Kolegiju sporočil, povedal vsem vodjem poslanskih skupin. Torej je to bolj vprašanje notranje komunikacije, gospod Brulc, lepo prosim. Zedaj bomo glasovali o predlogu tega sklepa. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev. Za je glasovalo 32, proti 46. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o postopku priznavanja poklicnih kvalifikacij državljanov držav članic Evropske unije in evropskega gospodarskega prostora in Švicarske konfederacije za upravljanje reguliranih poklicev oziroma dejavnosti v Republiki Slovenji, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Zakonodajno-pravna služba in Vlada me nista obvestili o tem, da bi bila v predlogu kakršnakoli neusklajenost, zato lahko glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev. Za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. In s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga Zakona o dopolnitvi Zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno, skrajšani postopek. Moj postopkovni predlog bi bil naslednji, da odločanje o tem zakonu opravimo na naslednji seji Državnega zbora, to je na predvideni izredni seji. Bom pojasnil zakaj. Namreč, imeli smo referendum o temu zakonu, 12. junija 2011 se je Državni zbor seznanil s sklepom o razglasitvi odločitve, ki je bila sprejeta na zakonodajnem referendumu. Večina volivcev, ki so veljavno glasovali, je bila proti uveljavitvi zakona in Državni zbor je na podlagi 90. člena Ustave vezan na izid referenduma in v skladu s 25. členom Zakona o referendumu in ljudski iniciativi eno leto po razglasitvi odločitve, sprejete na referendumu, ne more, ne sme sprejeti zakona, ki bi bil vsebinsko v nasprotju z odločitvijo volivcev. Stališča o tem, ali ta zakon nasprotuje referendumski odločitvi ali ne, so deljena, ampak da se izognemo kakršnimkoli dilemam, in ker s tem prav nič posebnega ne izgubimo, predlagam, da o tem opravimo glasovanje na naslednji seji Državnega zbora. Proceduralno, gospod Möderndorfer.
Spoštovani predsednik! Za tole redno sejo smo po koledarju vedeli že nekaj mesecev, ne dni, ne tednov. Mesecev. Napoved za ta zakon je bila na Kolegiju. Zakona ne predlagajo poslanske skupine, kjer bi nekako še človek dovoljeval, da mogoče zaradi neizkušenosti, neznanja, nevednosti tega ne bi vedeli. Zakonodajna služba je to spustila skozi. Mi smo vsi vedeli, kaj se bo zgodilo, ko bo prišlo do tega dneva. Sami pa pravite, da ste imeli deljeno mnenje, ker ste imeli nenazadnje na eni strani zagovornike in na drugi strani tiste, ki so rekli, da temu ni tako. Torej se sedaj sprašujem [[...]]
Proceduralni predlog, če lahko daste oziroma proceduralno vprašanje.
[[...]]bom oblikoval, predsednik, če boste počakal, ker moram razložiti svoj proceduralni predlog, da ga boste razumel, da ne bo kakšnega nesporazuma. Gre namreč za to, koliko je še takšnih stvari, ki jih pravzaprav enostavno sproti ugotavljamo, da niso v skladu. Zato prosim, da seveda ugotovite svojo zmoto, ker drugače enostavno ne bomo mogli ugotoviti, kdo je kriv. Ker mi moramo enkrat sankcionirati določene stvari, ki se dogajajo v Državnem zbor, ne pa, da se sklicujemo na različna, deljena mnenja. Kajti, če se bomo tako sklicevali, bomo kar naprej razdeljeni. To itak smo. Zato moj proceduralni predlog je, da ugotovite, da ste se zmotil.
Poglejte, če bi ta seja Državnega zbora trajala do petka, kot je običajno, da traja ves teden in popolnoma mogoče, bi se v petek ta rok že iztekel in bi lahko o predlogu zakona tudi glasovali. Tako pa prelagam, da glasovanje preložimo in s tem čisto nič ne izgubimo in nobena škoda ne nastane in sploh nobenega problema ni. Moj proceduralni predlog je bil dan, tako da bomo naprej o tem glasovali. Dajem predlog na glasovanje. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za 53, proti 26. [[Za je glasovali 53.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je bil predlog za preložitev sprejet. Zato bomo o predlogu zakona odločali na eni od naslednjih sej. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda – obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi niso bili sprejeti amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada me nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za 77, proti nihče. [[Za je glasovali 77.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda – obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o investicijskih skladih in družbah za upravljanje, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi niso bili sprejeti amandmaji oziroma vloženi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Zakonodajno-pravna služba in Vlada me nista obvestili o kakršnikoli neusklajenosti. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za 77, proti 1. [[Za je glasovali 77.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda – obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o trgu finančnih instrumentov, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 83 in proti nihče. [[Za je glasovalo 83.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda – prva obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakon o policiji. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakon o policiji je primeren za nadaljnjo obravnavo". Gremo najprej na obrazložitve glasu. Kdo želi obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Bi prosil, če se prijavite! Vprašal bi vas, ali je sprejemljivo, da obrazložim s tega mesta sicer bom prepustil? Dobro. Če ne. Čim koga moti, potem bom prepustil vodenje kolegici Romani Tomc za minuto ali dve, da obrazložim glas.
Izvolite, v imenu poslanske skupine, dr. Gregor Virant.
V Poslanski skupini Državljanske liste so stališča o tem zakonu deljena. Ne bom glasovali enotno, bo pa večina poslank in poslancev predlog zakona podprla, ker mislimo, da je predlog dober in da seveda ni pomembno, kdo je predlagatelj in da tudi ni zadosten razlog, da predlog zakona zavrnemo, to, da bo Vlada pripravila sistemske rešitve kasneje. Mi mislimo, da je predlog okej in da je včasih treba podpreti tudi predlog opozicije.
Še gospod Peter Vilfan v imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
V Poslanski skupini Pozitivne Slovenije kot seveda tudi jaz bomo jasno ta predlog zakona podprli oziroma glasovali za to, da gre v nadaljnjo proceduro. Včerajšnja razprava, tudi sedanja razprava predsednika Državnega zbora me je pravzaprav samo utrdila v tem mnenju, da je ta naš predlog primeren, da je dober. Dobili smo občutek, da pa ni prav nobenega dvoma o tem, ali je tudi potreben, ali ga potrebujemo v Sloveniji. Prisotni sta bili pravzaprav samo dve dilemi oziroma ena, ali podpreti ta zakon, ki smo ga mi vložili, takoj ali počakati na tisti sistemski zakon, ki ga pripravlja Vlada in ki bi ga naj vložila jeseni. Kar se tiče tega sistemskega zakon Vlade, mi smo imeli pred nekaj meseci že pogovor s predstavniki Vlade, ministrstva, takrat so nam tudi dejali, da bodo ta sistemski zakon vložili v proceduro v mesecu maju in da bomo o njem razpravljali že na tej julijski seji. Kot vidimo, se to ni zgodilo, in tudi včerajšnja razprava državnega sekretarja, v kateri je še posebej poudarjal, da se mora Vlada dogovoriti in pogovoriti s sindikati, da so ta usklajevanja težka in negotova, pri meni vzbuja dvoma, da bo ta zakon prišel v proceduro letos jeseni. Drugi argument, da bi sprejetje tega predloga povzročil visoke stroške, naprej izobraževanja, potem pa tudi priprave računalniških aplikacij in novih obrazcev. Kar se tiče računalniških aplikacij in obrazcev, mislim, da ima ministrstvo zagotovo zaposlenih dovolj visoko strokovnih in drugih sodelavcev, ki bodo brez težav nadgradili ta računalniški sistem in pripravili te obrazce. Tako tu kakšnih posebnih stroškov jaz ne vidim. Kar se tiče izobraževanja, pa lahko ministrstvo izvede najprej izobraževanje za ti dve novi pooblastili, potem pa, predvidevam, še za ostalih osem, če bo ta sistemski zakon res imel teh deset novih policijskih pooblastil. Ko govorimo o tem zakonu, bi rad poudaril še nekaj. Ta zakon je popolnoma apolitičen, v njem ni ničesar političnega. Ni levih, ni desnih navijačev, ni levih, ni desnih huliganov, so samo tisti, ki jih je treba z naših športnih prizorišč odstraniti oziroma izločiti. Rekel bi še nekaj. Danes imam že ves čas nek dober občutek. Občutek, da lahko danes s potrditvijo tega našega predloga naredimo nekaj dobrega, nekaj dobrega za nas, za ta parlament, predvsem pa za slovenske ljubitelje športa in slovenski šport, tako da bodo ti lahko ponovno odhajali na športna prizorišča mirno, sproščeni, brez strahu in uživali v športnih predstavah. Za konec pa še nekaj povezanega z včerajšnjo razpravo. S tem želim potrditi, da v Pozitivni Sloveniji delamo tisto, kar govorimo oziroma se držimo načela, obljuba dela dolg.
Obrazložitve glasu v svojem imenu [[...]] [[aplavz]] Dobro, nekaj počitniškega branja za kolega Jerovška. Upam, da se bo našel kakšen izvod tudi za predsednika Državnega zbora. [[smeh]] Obrazložitev glasu v svojem imenu, gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, državni sekretar! Ko smo obravnavali ta predlog zakona v poslanski skupini, smo se strinjali, da je dober. Ko smo se pogovarjali z Vlado okrog tega zakona, je Vlada povedala, da pripravlja sistemsko rešitev, in smo se strinjali, da je dobro, če pripravi sistemsko rešitev. In glede na to, da je obljubila, da bo ta sistemska rešitev v začetku jeseni, smo rekli, da s tem ničesar ne prejudiciramo, če počakamo na sistemsko rešitev. Velikokrat v prejšnjih mandatih, ko sem bil v opoziciji in je opozicija predlagala tudi kakšno spremembo zakona, segmentno, pa je takrat Vlada rekla, da bo pripravila sistemsko, je vladna koalicija v glavnem to tudi podprla in se držala tega, kar so se dogovorili z Vlado. Zato bom v skladu z napovedjo naše poslanske skupine in z napovedjo naše vlade, da bo pripravila sistemsko rešitev, danes glasoval proti temu. To ne pomeni, da sem proti temu dobremu delu zakona, ampak bo to realizirano v sistemski rešitvi. S tako razdeljenim delom glasovanja koalicije pa dokazujemo, da tudi v koaliciji glasujemo po svoji vesti. Kar pomeni, da s tem katerikoli poslanec ali katerakoli poslanska skupina kadarkoli, če se z nekim delom koalicijskega predloga ne bo strinjala, ima prosto pot pri takšnem glasovanju. Pa vendar se mi zdi dobro držati se nekih dogovorov, zato se bom tudi sam držal tega dogovora in še enkrat glasoval proti predlogu zakona – ne zato, ker je slab, ampak zaradi dogovora. Hvala.
Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, da je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o policiji primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 41. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za notranje zadeve kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda – obravnava Predloga sklepa o soglasju k Poslovniku Državne revizijske komisije za revizijo postopkov oddaje javnih naročil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor Republike Slovenije daje soglasje k Poslovniku Državne revizijske komisije za revizijo postopkov oddaje javnih naročil z dne 30. 5. 2012." Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA O SODELOVANJU V IZOBRAŽEVANJU MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO FEDERATIVNE REPUBLIKE BRAZILIJE. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada, obravnaval ga je Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev tudi na seji zbora ni mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 82, proti nihče. [[Za je glasovalo 82.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN ISLANDIJO O IZOGIBANJU DVOJNEGA OBDAVČEVANJA IN PREPREČEVANJU DAVČNIH UTAJ V ZVEZI Z DAVKI OD DOHODKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru tudi pisno poročal. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenih amandmajev, tudi na seji Državnega zbora ni mogoče predlagati amandmajev, vlagati amandmajev, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 82, proti nihče. [[Za je glasovalo 82.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet, in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PRDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE AZERBAJDŽAN O IZOGIBANJU DVOJNEGA OBDAVČEVANJA IN PREPREČEVANJU DAVČNIH UTAJ V ZVEZI Z DAVKI OD DOHODKA IN PREMOŽENJA, S PROTOKOLOM. Predlog je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada, obravnaval ga je Odbor za zunanjo politiko in je Državnemu zboru pisno poročal. Na matičnem delovnem telesu ni bil sprejet noben amandma, zato tudi na seji Državnega zbora ni mogoče vlagati amandmajev in bomo glasovali o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 82, proti nihče. [[Za je glasovalo 82.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet, in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA POTRDITEV URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA ZAKONA O VARSTVU PRAVICE DO SOJENJA BREZ NEPOTREBNEGA ODLAŠANJA. Uradno prečiščeno besedilo je pripravila Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora in ga Državni zbor potrdi brez razprave. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o varstvu pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja." Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 82, proti nihče. [[Za je glasovalo 82.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je Državni zbor uradno prečiščeno besedilo zakona potrdil, in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Najprej Predlog sklepa o razrešitvi člana in izvolitvi članice Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Predlog sklepa je v obravnavo predložila Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Za predstavitev stališča Poslanske skupine Pozitivna Slovenija dajem besedo gospodu Janiju Möderndorferju. Prosim.
Hvala lepa, predsednik. Običajno se pri takšnih stvareh, vsaj v zgodovini zadnjih enaindvajset let, sploh nikoli ni razpravljalo, niti obrazložilo kakršnekoli spremembe. Moram pa reči, da smo bili, ker je to ponovni predlog, neverjetno presenečeni, da je pravzaprav koalicija na nek način uporabila instrument discipliniranja opozicije. Gre za komisijo kjer ima opozicija pravzaprav večina, svojega predsednika in ne gre za popolnoma nič drugega kakor, da pravzaprav v poslanski skupini menjamo svojega poslanca za svojo poslanko. In z neglasovi in z nestrinjanjem seveda razumemo samo eno, da v resnici gre za nek neobičajen način prakse, kajti ne znam si predstavljati, kaj bi se zgodilo v nasprotnem primeru, če bi to prakso uporabili kot neko stalnico. Zato apeliram, res iskreno, na vse, da seveda ta predlog podprete in seveda omogočite normalno delo znotraj te komisije, kajti v nasprotnem primeru bomo seveda to razumeli popolnoma drugače, tako, kot sem opisal. Hvala lepa.
Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Komisiji za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb razreši član gospod Roman Jakič, za članico pa se imenuje mag. Barbara Žgajner Tavš. Ob tem vas želim opozoriti, da bo v skladu z drugim odstavkom 10. člena Zakona o parlamentarnem nadzoru obveščevalnih in varnostnih služb ta sklep sprejet, če bo zanj glasovala večina vseh poslancev Državnega zbora, torej najmanj 46. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 78 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti 2. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni bil sprejet, ker ni bila dosežena absolutna večina. Naslednji predlog [[...]]Proceduralno? Pa bo res proceduralno, gospod Meh?
Predlagam, da na eni od naslednjih sej odpremo razpravo o delu Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb, ker gre za resen dvom v to, ali lahko komisija po poslovniku opravlja svoje delo. To sem danes napovedal na komisiji in to je moj proceduralni predlog. Prosim.
Poglejte, če imate predlog za točko dnevnega reda Državnega zbora, bi prosil, da ga v skladu s poslovnim vložite. Danes si pravzaprav s tem proceduralnim predlogom ne morem nič kaj dosti pomagati. Obravnavali bomo še Predlog sklepa o razrešitvi člana Nadzornega odbora Sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganje radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni, zato dajem predlog na odločanje. Na glasovanje dajem Predlog sklepa o razrešitvi mag. Milana Stanka s funkcije člana Nadzornega odbora Sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganje radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 81 poslank in poslancev. Za je glasovalo 77, proti 2. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. In še Predlog sklepa o imenovanju namestnika člana Sveta za sistem plač v javnem sektorju. Predlog je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni, zato bom dal na glasovanje predlog sklepa, s katerim se kot predstavnik Državnega zbora v Svet za sistem plač v javnem sektorju imenuje za namestnika člana mag. Ivan Vogrin. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 82 poslank in poslancev. Za je glasovalo 75, proti 2. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je Državni zbor predlagani sklep sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda, zaključujem tudi 5. redno sejo Državnega zbora in se vidimo naslednji teden v torek na izredni seji.