Pred vama je još jedan Zakon iz djelokruga rada našeg Ministarstva koji je bio potrebno izmijeniti i dopuniti sukladno odredbama novog Zakona o općem upravnom postupku a to usklađenje je postupovne naravi. Ovo usklađenje koje se predlaže je usklađenje s temeljnim načelima zakona o općem upravnom postupku a odnosi se na brisanje supsidijarne primjene ZUP-a. Zatim, brisanja odredbe protivnih svrsi ZUP-a i brisanja odredbi koje su već propisane Zakonom o općem upravnom postupku. Nadalje, predlažemo brisanje odnosno zamjenu instituta koje Zakon o općem upravnom postupku više ne poznaje ili ih je modificirao a koji se Zakon o prostornom uređenju i gradnji naslanja. Isto tako Zakon se dopunjuje sa odredbama koje jasnije određuju pravne nejasnoće a odnosi se na propisivanje nadležnosti za rješavanje u 1. i 2. stupnju upotpunjavanje postupka rješenja o izvedenom stanju i ... izvedenog stanja te omogućavanje poništenja nezakonitog rješenja Ministarstva u slučaju pokretanja upravnog spora. Donošenje ovog Zakona nužno je za ispunjavanje mjerila i zatvaranje poglavlja 23. pravosuđe i temeljna prava i na kraju dobili smo ove amandmane Odbora za zakonodavstvo koje su nomotehničke prirode i Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo i te amandmane prihvaćamo. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo gospođa zastupnica Marina Matulović-DRopulić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, gospođe i gospodo zastupnici. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskoga sabora na 45. sjednici održanoj 15. travnja 2011. godine raspravio je Prijedlog o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju i gradnji s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 2. travnja 2011. uz prijedlog da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskoga sabora predloženi Zakon donese po hitnom postupku. Odbor je predmetni prijedlog Zakona raspravio na temelju članka 83. Poslovnika Hrvatskoga sabora kao matično radno tijelo. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja istakao je da je predloženim izmjenama i dopunama usklađuje se sa temeljnim odredbama Zakona o općem upravnom postupku na način da se brišu odredbe koje propisuju postupanje propisanog Zakonom o općem upravnom postupku ili one koje su protivne istom dopunjuju odredbama u kojima je postojala pravna praznina vezana za nadležnost u postupku izdavanja rješenja o izmjeni i dopuni lokacijske dozvole, postupku po žalbi, protiv uporabne dozvole ili dozvole za uklanjanje koju je izdalo nadležno upravno tijelo. U raspravi koja je uslijedila uočeno je da je mogućnost pokretanja upravnog spora, obnove postupka ili rokova u kojima određena radnja mora biti obavljena biti utvrđena i u važećem Zakonu o prostornom uređenju i gradnji ali da se sada temeljem Zakona o općem upravnom postupku smatra nepotrebnim isto navoditi i u posebnim zakonima. Istaknute su i tri novine koje predlaže predmetni Zakon, to je brisanje odredbi koje su propisivale mogućnost poništenja i ukidanja po pravu nadzora pojedinih akata konačnih u upravnom postupku u slučaju povrede materijalnog prava Zakona. Navedeno je da do sada bilo je to u nadležnosti Ministarstva, a ono će ubuduće rješavati samo predmete koje su izjavljene žalbe pojedinih stranaka. Dodatno se Ministarstvu otvara mogućnost da poništava i mijenja svoja rješenja u tijeku postupka pri Upravnom sudu. Nadalje, Prijedlog zakona dopunjen je odredbom kojom se nedvosmisleno određuje nadležnost u postupku izdavanja rješenja o izmjeni ili dopuni lokacijske dozvole na način da se ponovno naglašava da izmjene i dopune donosi isto tijelo koje je donijelo rješenje odnosno lokacijsku dozvolu. Također novina je odredba kojom se protiv prvostupanjskog rješenja koje je donio građevinski inspektor u određenoj jedinici predviđa mogućnost žalbe povjerenstvu kao drugostupanjskom tijelu, čije članove imenuje Vlada Republike Hrvatske u roku od 60 dana od stupanja na snagu ovog Zakona. Vezano za navedene činjenice, ukazano je na povećani rizik donošenja nesavjesnih ili nestručnih akata koja se neće moći poništiti ili ukinuti po pravu nadzora već samo ukoliko će biti izjavljena žalba. Zaključeno je da se sustavno rješavanje nezakonitog, nesavjesnog ili nestručnog postupanja u postupku izdavanja akata ili poduzimanje radnje nadležnog tijela ili službenika temeljem važećih zakona treba sankcionirati oduzimanjem poslova odnosno ovlasti. U daljnjoj raspravi utvrđeno je da bi trebalo dati amandman na članak 236. u stavku 2. koji bi trebao glasiti: "Rješenje odnosno akt o izmjeni i dopuni rješenja o uvjetima građenja, potvrde glavnog projekta i građevinske dozvole donosi upravno tijelo odnosno Ministarstvo koje je izdalo rješenje potvrdu odnosno dozvolu koja se mijenja ili dopunjuje". U Zakonu je to navedeno za lokacijsku dozvolu, za rješenja, ali je izostavljeno da se treba to odnositi i na izmjene i dopune rješenja o uvjetima građenja, potvrde na glavni projekat i slično. Zbog toga mislimo da bi taj amandman trebalo prihvatiti i da bi na taj način onda sve bilo potpuno jasno. Hvala vam lijepa. Još samo to moram reći da je jednoglasno Odbor za prostorno uređenje sa 8 glasova za prihvatio ovaj Prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Ima li još? Nema nitko za odbore. Otvaram raspravu. I prva je u ime Kluba HDZ-a gospođa Marina Matulović-DRopulić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice prihvatit će izmjene i dopune Zakona jer je to jedan od Zakona kojim se izmjenama i dopunama primarno osiguralo usklađenje važećeg Zakona o prostornom uređenju i gradnji sa Zakonom o općem upravnom postupku. Čuli smo da se radio oko šezdesetak zakona koje treba na takav način uskladiti, prema tome ovo je jedan od tih zakona. To se odnosi na odredbe koje propisuje supsidijarnu primjenu propisa kojima se uređuje opći upravni postupak, zatim odredbe kojima se propisuje mogućnost pokretanja upravnog spora i pokretanje obnova postupka, odredbe koje propisuju rokove za izdavanje rješenja, te one koji se protive svrsi istoga. I do sada je Zakonom o prostornom uređenju i gradnji bila utvrđenja mogućnost svega ovoga o čemu sam govorili ili utvrđivanja rokova i što se tiče pokretanja spora kod Upravnog suda, ali se sada smatra da ako je to u ZUP-u navedeno da ne treba posebno navoditi u posebnim zakonima. Usklađenje se odnosi npr. na dio odredbi u kojima se izričaji, konačnost, konačno, konačna vezano za rješenje o komasaciji, rješenja o uvjetima građenja, lokacijske ili građevinske dozvole te inspekcijska rješenja zamjenjuje izričajima izvršnost, izvršno, izvršna. Isto tako izričaj zaključaka o obustavi postupka izvršenja zamjenjuje se riječima rješenje o obustavi izvršenja. I takvih odredba još ima nekoliko. Osim ovog usklađenje sa ZUP-om predlažu se i tri novine koje do sada nisu bile u zakonu striktno uređene, a to su tko smije i može izdati izmjenu i dopunu bilo lokacijske dozvole, bilo potvrde na glavni projekat, bilo rješenja o pravu gradnju, iako se to podrazumijevalo da onaj tko je izdao takve dozvole samo oni mogu izdati izmjene i dopune. Sada se točno navodi i u zakonu to izričito i piše. Zatim se utvrđuje nadležnost u postupcima po žalbi protiv uporabne dozvole. Do sada to nije bilo prisutno u zakonu, međutim ako investitor zatraži uporabnu dozvolu ako se ta uporabna dozvola se ne izda on ima pravo žalbe. Prema tome, ne ostali, ne susjedi, nego isključivo investitor, jer to je sada tako utvrđeno i u ZUP-u. Predloženim zakonom brišu se odredbe o poništenju i ukidanju po pravo nadzora pojedinih dozvola, a ministarstvo može rješavati samo one predmete za koje su izjavljene žalbe pojedinih stranaka, što znači drugim riječima da je do sada inspektor mogao izaći na lice mjesta, tražiti dokumentaciju, utvrditi da ta dokumentacija nije izdana onako kako bi trebala biti izdana i zatražiti poništenje po pravu nadzora. Sada se to više ne može napraviti nego treba isključivo se može raspravljati o tom predmetu isključivo ako je netko podnio žalbu. Što se tiče toga klub HDZ-a smatra da bi ovdje moglo doći da pojedini službenici ne izvršavaju svoje obveze onako kako bih ih trebalo izvršavati, da će imati manje pažnje nego do sada, zbog toga mislimo da bi svi župani, gradonačelnici velikih gradova i ministarstva za prostorno uređenje, znači svi oni koji izdaju pojedine akte na temelju kojih se može graditi trebali temeljem postojećih zakona provoditi sankcije vezane na te ljude koji izdaju te dozvole. Znači ili im oduzimati ovlasti, ukoliko se tako nešto i utvrdi. Zatim u okviru usklađenja s novim temeljnim odredbama ZUP-a, a to se zapravo odnosi na sve inspekcije u svim ministarstvima je pitanje tko je drugostupanjsko tijelo koje rješava žalbe. Do sada je drugostupanjsko tijelo bilo povjerenstvo. Znači kada se u prvom stupnju se izda određeno rješenje investitor se žali i nakon toga je ministarstvo putem povjerenstva rješavalo te predmete. Sada će to povjerenstvo imenovati Vlada u roku od 60 dana. Prema tome, povjerenstvo će isto tako rješavati to samo će to povjerenstvo imenovati Vlada Republike Hrvatske. Kako bi se osiguralo brzo usklađenje važećeg Zakona o prostornom uređenju i gradnji sa odredbama Zakona o općem upravom postupku što je nužno za ispunjavanje mjerila za zatvaranje poglavlja 23 predlagatelj zakona predložio je donošenje po hitnom postupku. Prema tome, još jedanput klub HDZ-a prihvatit će izmjene i dopune zakona jer je to stvarno nužno potrebno. Hvala vam lijepa.
Hvala. U ime kluba SDP gospođa zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče. Na samom početku izlaganja o prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakon o prostornom uređenju i gradnji kojim se ovaj zakon usklađuje s odredbama Zakona o općem upravnom postupku želim reći da će klub SDP-a podržati donošenje ovog zakona i to u hitnoj proceduri. U uvodnom dijelu prijedloga zakona odnosno u razlozima za donošenje ovog zakona predlagatelji, a to su resorno Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva i Vlada Republike Hrvatske objašnjava da se ovaj zakon donosi zbog ispunjavanja mjerila za zatvaranje famoznog poglavlja 23 – Pravosuđe i temeljna prava kojim RH želi dokazati da je u potpunosti posvećena prevenciji i borbi protiv korupcije. A kako smo to imali prilike pročitati i čuti prilikom rasprave o cijelom niz drugih zakonskih prijedloga koje smo do sada raspravili, a koji se baš poput ovog zakona usklađuju s odredbama Zakona o općem upravnom postupku. I većina tih izmjena se odnosi ili na produljenje roka za ulaganje žalbe sa 8 na 15 dana, prijenos drugog stupnja iz tijela u kojem se provodi prvi stupanj na neko drugo tijelo po metodi raspoređivanja jaja u različite košare, na povjerenstva za žabe koje po novom bira Vlada, a ne resorni ministar ili ministrica te konkretizacija kriterija koje moraju zadovoljiti članovi i članice tih povjerenstava. Slično je s ovim prijedlogom zakona kojim se osim novih odredbi vezanih uz povjerenstvo za žalbe, te zamjene konačnosti rješenja izvršnošću rješenja brišu i odredbe koje su propisivale mogućnost poništenja i ukidanja po pravu nadzora pojedinih akata konačnih u upravnom postupku u slučaju povrede materijalnih odredbi zakona. Ova izmjena mogla bi se pokazati opasnom i štetnom jer se ukidanjem ovih odredbi onemogućava kontrola štete u slučaju da su akti doneseni aljkava, nestručno ili čak namjerno suprotno zakonu kako bi se pogodovalo interesima pojedinih investitora. Ukoliko se propusti zakonska mogućnost za podnošenje žalbe jedina mogućnost bit će sankcioniranje osoba koje su donijele takve štetne akte, ali to je jako nedostatno u pravno nesređenoj sredini poput Hrvatske. Ovim zakonom se nadležnom ministarstvu omogućava mijenjanje i poništavanje svojih rješenja u tijeku postupaka koji se vode na upravnom sudu, ali to je više zakonska zakrpa. Osim toga, ovaj prijedlog nedvosmisleno određuje da izmjene i dopune lokacijskih dozvola donosi isto tijelo koje je donijelo prvotnu dozvolu. Iako će, kao što sam prethodno naglasila, Klub zastupnika i zastupnica SDP-a podržati donošenje ovog zakona ne možemo, a da se ne osvrnemo na širu sliku provedbe Zakona o prostornom uređenju i građenju, a posebno u kontekstu prevencije korupcije te vladavine prava, time više što je to glavni razlog donošenja izmjena ovog i drugih zakona o kojima u posljednje vrijeme raspravljamo. A činjenice vezane uz provedbu ovog zakona nisu nimalo laskave i upravo se ovaj zakon jako često spominje s jedne strane kao prepreka investicijama, ali kao predmet zloupotrebe, namjerne i koruptivne zloupotrebe birokracije usmjerenu prema stjecanju nezakonitih financija koristi odnosno mita. Vjerujem da je svatko od nas čuo barem jednu horor priču o šikaniranju najčešće malih investitora bez jakih političkih veza u krugu vladajućih od strane bahatih činovnika ili činovnica koji rade na izdavanju dozvola, odnosno rješenja o uvjetima gradnje. Postupci se zbog njihove namjerne zloupotrebe postupaka izdavanja nužnih akata znaju otegnuti na razdoblje dulje od godinu, dvije što zna u potpunosti uništiti investitore koji su podignuli kredite i zadužili se kako bi realizirali projekte potpuno prema zakonu, ali tada se oni koji trebaju provoditi zakone pokažu najvećim neprijateljima zakona i pravičnog postupka koji bi trebao jednako vrijediti za sve. To, nepotrebno je reći, stvara ogromnu pravnu nesigurnost i odbija investitore od ulaganja u projekte u Republici Hrvatskoj. S druge pak strane sigurno ste čuli mnoge potpuno drugačije priče, priče koje govore da pojedini investitori koji imaju tu sreću da imaju dobre veze u političkim krugovima realiziraju projekte preko reda, mimo zakona ili prilagodbom pravila igre njihovim potrebama. Zloupotrebe u području prostornog planiranja brojne, rekli bismo gotovo redovite manipulacije prostornim planovima i viših i nižih razina govore o tome da u Hrvatskoj danas ustvari više ne postoji stručno prostorno planiranje, posebice urbanističko planiranje, odnosno da je prostorno planiranje potpuno zasjenjeno, prožderano od strane graditeljstva i to vrlo ružnog, grebatorskog i predatorskog graditeljstva koje postavlja nemoguća pravila igre za većinu ne bi li neutraliziralo konkurenciju i koja omogućava potpunu slobodu od poštivanja bilo kakvih pravila povlaštenoj nekolicini. To je u izvjesnoj mjeri omogućio i važeći Zakon o prostornom uređenju i gradnji uz svesrdnu pomoć pojedinih bolesnih, korupcijom natopljenih dijelova birokracije. Upravo zbog toga mi u klubu SDP-a smatramo da će stvarnu želju za poboljšanjem ove apsolutno neprihvatljive situacije jedino pokazati odvajanje prostornog planiranja od gradnje koji su sada združeni u neprirodnom braku, u jednom zakonu. Nepotrebno je reći da su ciljevi prostornog planiranja prilično drugačiji od ciljeva graditeljstva te da je u tom savezu uvijek prostorno planiranje ono koje slabi partner koji mora ustuknuti pred često gramzivom pohlepom za prostorom od strane nekontroliranog graditeljstva. Posljedice takvog stanja su nesagledive jer je upravo prostor jedan od najvažnijih strateških resursa države, a mi ga u posljednjih 15-tak godina nemilice rasipamo. Želja za slabljenjem prostornog planiranja vidjela se iz sudbine Urbanističkog instituta Hrvatske, gašenja Samostalnog studija urbanizma na Arhitektonskom fakultetu, sve većem preuzimanju područja prostornog planiranja i urbanizma koji su izrazito interdisciplinarna područja od strane arhitekata i sličnog. Za uvođenje reda u ovo područje, reda u smislu prevencije korupcije i vladavine prava, u smislu distanciranja prostornog uređenja od gradnje, neophodno je donošenje dva posebna, kvalitetna i jednostavna zakona: Zakona o prostornom uređenju te Zakona o gradnji. Vjerujemo da bi to znatno više doprinijelo preveniranju korupcije od ovog usklađenja sa Zakonom o općem upravnom postupku. Pozitivno u smislu borbe protiv korupcije također bi djelovalo odvajanjem urbanističke i građevinske inspekcije od resornog ministarstva jer bi to u pravom smislu te riječi značilo stavljanje jaja u različite košare. Nažalost, degradacija važnosti prostornog planiranja vidljiva je iz dokidanja obveze izrade Programa mjera za unapređenje stanja u prostoru. Naime, Program mjera za unapređenje stanja u prostoru zajedno sa izvješćem o stanju u prostoru spada u dokumente za praćenje stanja u prostoru. Dokumenti praćenja stanja u prostoru su dokumenti kojim se legitimira uprava. Općine i gradovi, županije i državno resorno tijelo tim dokumentima dokazuju svoju permanentnu brigu za stanje u prostoru i svoju svijest i odgovornost za unapređenje tog stanja u određenom vremenskom roku. Program mjera je stoga bio dokument kojim su se izvršna tijela obvezivala da će u skladu s proračunom, raspoloživim operativnim snagama potrebama stanovnika i programiranog privrednog razvoja te potrebe zaštite obaviti određene poslove prostornog uređenja u određenom roku, na određenom prostoru, za određena financijska sredstva. Dakle, program mjera treba sadržavati procjenu potrebe izrade novih, odnosno izmjenu i dopunu postojećih dokumenata prostornog uređenja, potrebu pribavljanja podataka i stručnih podloga za njihovu izradu te druge mjere od značaja za izradu i donošenje tih dokumenata. Programom mjera se utvrđuje potreba uređenja zemljišta, razina uređenja zemljišta, izvori za financiranje njegovog uređenja te rok u kojem je određeno zemljište potrebno urediti za planiranu namjenu. Uređenje građevinskog zemljišta obuhvaća pripremu zemljišta za izgradnju, to je izrada prostornih planova imovinsko-pravne radnje i drugo te izgradnju komunalnih i telekomunikacijskih instalacija, objekata i uređaja individualne i zajedničke potrošnje. Program mjera usklađuje teritorijalni razvoj s proračunom i strategijom razvoja. Programom mjera, ovisno o posebnim obilježjima prostorima za koje se donosio, utvrđivale su se i druge mjere za provođenje politike uređenja prostora i dokumenata prostornog uređenja. Dokumenti za praćenje stanja u prostoru usvajaju se po proceduri svih ostalih općih akata na lokalnoj i višim razinama kao i proračun jer je program mjera dio politike određene vlasti i odluke trebaju biti u skladu s izbornim programima. Uvođenjem programa mjera racionalizira se potreba i slijed izrade velike količine prostornih planova definiranih u prostornim planovima uređenja, osmišljava se teritorijalni razvoj i smanjuju troškovi upravljanja prostorom. Odluka o ukidanju ovih dokumenata, spajanje prostornog planiranja i gradnje, privilegiranje jednih, opstrukcija drugih, govore o tome da se u posljednjih nekoliko godina vodila smišljena politika usmjerena protiv strateškog upravljanja prostorom kao iznimno vrijednim, po nekima i najvrjednijim resursom države, odnosno da se prostorom upravljalo često po mjeri zainteresiranih investitora, a ne u skladu s interesima dugoročno održivog korištenja prostora i javnim interesom. I zbog toga, iako će klub SDP-a podržati ove izmjene Zakona o prostornom uređenju i gradnji, svjesni i svjesne smo toga da je ovo samo kap kojom nije moguće ugasiti požar namjerno izazvanog kaosa koji bukti ovim iznimno važnim sektorom.
Hvala. Imamo jedan ispravak. Gospođa zastupnica Marina Matulović Dropulić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Ja bih mogla jako puno toga tu ispraviti, ali ispravit ću samo dvije stvari. Radi se o degradaciji prostornog planiranja. Ja moram reći da je početkom 2004. ukupno u Hrvatskoj bilo napravljeno 113 prostornih planova kad ste i vi gospođo Holy bili u tom ministarstvu. Danas je napravljeno 556. Sve jedinice lokalne samouprave imaju svoje prostorne planove. Prema tome, više ni u kom slučaju ne može doći do onakvih stvari o kojima ste vi govorili. Nemam dovoljno vremena da to sve skupa obrazložim. Što se tiče izdavanja dozvola mislim da se ne može takva stvar generalizirati jer je bitna razlika da li se dozvole izdaju u sjevernom dijelu Hrvatske ili u južnom dijelu Hrvatske. U sjevernom dijelu Hrvatske naravno da je puno manji interes. Dozvole se sve mogu dobiti u roku od 15 dana bilo da se radi o Varaždinu, o Čakovcu ili bilo kojem dijelu Slavonije. Problem je na obali radi toga jer ima premalo ljudi i nitko ne želi od arhitekata i građevinaca raditi na tom poslu. Prema tome, ja vas molim ne mogu se ljudi generalizirati i ne može to biti sve jednako jer to stvarno nije istina. Sve analize su napravljene, a pogotovo vezano na prostorne planove. Hvala.
Hvala. Gospodin Boro Grubišić u ime Kluba zastupnika HDSSB-a. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju i gradnji s konačnim prijedlogom zakona po hitnom postupku, a u svezi usklađivanja hrvatskog zakonodavstva s Europskom unijom u poglavlju 23. te kako piše u početku ovoga teksta usklađivanje zakona o prostornom uređenju i gradnji sa Zakonom o općem upravnom postupku. Naizgled se čini da su ove izmjene zakona nekako kozmetičke naravi. Međutim, ima određenih članaka o kojima se da raspravljati poglavito kada se govori o članku 290. gdje žalbu protiv rješenja građevinskog inspektora ne rješava više povjerenstvo ministarstva nego povjerenstvo Vlade. Koliko ja znam ministarstvo je u sastavu Vlade, inspekcija je u sastavu ministarstva, stepenice se pomiču do povjerenstva Vlade, pa eto nije više povjerenstvo ministarstva nego povjerenstvo Vlade. Nije šija nego vrat! Nadalje, točno je da zakonom koji je mijenjan toliko puta već do sada pa evo zadnje je bilo 2008. godine 39 zakonski prijedlog, pa onda 86 od 2008. Dakle, objavljen u "Narodnim novinama". I evo sad opet 2011. godine se mijenja, odnosno dopunjuje i mijenja. Tako da dobro je gospođa iz SDP-a primijetila da ne bih rekao da je to kaotično stanje ali da postoje dvosmjerne štete. U svakom slučaju je točno. Naime, iz primjera koji je poznat bivšoj ministrici i za koju sam osobno pitao. Dakle, u jednom slučaju gdje mali investitor u Slavonskom Brodu zbog inata i određenih i osobnih namjera inspektora ili inspekcije, prijatelja u inspekciji ne može graditi, nastaviti gradnju započetog objekta, investicije od 2, 3 milijuna eura. I sad to stoji tako kao da kažem rugoba u samom centru grada, a mišljenje ministarstva čak ne može provesti ni Odjel za graditeljstvo u gradu Slavonskom Brodu koji postoji. S druge strane, dakle to je jedna strana, jedan smjer koji može nastati šteta. S druge strane nastaje šteta kada postoji da ne kažem divlja gradnja i kada se ide na ruku investitorima koji kako je ovdje već rečeno imaju određene i političke sveze i kod utjecajnih političara bilo u izvršnoj, bilo u predstavničkoj itd. vlasti, pa onda nastaje šteta na stanju u prostoru. Dakle, to je drugi vid štete i jedan i drugi. No, hoće li ovaj novi zakonski prijedlog kojim se usklađuje Zakon o prostornom uređenju sa Zakonom o općem upravnom postupku donijeti poboljšanje bilo u jednom, bilo u drugom smjeru ovih dakle popravaka, ovih šteta to će tek pokazati vrijeme. Ono što sam htio istaći je to da ovaj zakon, odnosno prijedlog zakona o izmjenama i dopunama je nekako zaboravio na jedan i akutni i subakutni i kronični problem cijelog hrvatskog društva, a to je da se moglo, moglo se osvrnuti ili dati određene smjernice u smislu legalizacije nelegaliziranih objekata. Naime, u Hrvatskoj postoji veliki broj nelegaliziranih objekata. Posljednja tzv. opća legalizacija je bila i rješenje koje je bivša država učinila je bila priznanje svih objekata izgrađenih do 15. veljače 1968. godine. Od tada je prošlo 43 evo i tri godine. U samoj poljoprivredi postoji preko 140000 nelegaliziranih objekata. Ovaj zakon se, dakle odnosno u ovaj zakon pripadaju i ove stvari. Samo 4 do 5% objekata u poljoprivredi je legalizirano, a mi ulazimo u Europsku uniju. Dakle, ne samo da ako objekti nisu legalizirani neće se moći povući ni oni tzv. poticaji bilo strukturni, bilo bilo koji drugi. Neće se moći raditi rekonstrukcija prema mjerilima Europske unije jer nisu legalni. Koja će šteta nastati za poljoprivredu Republike Hrvatske ili se to ide namjerno na tu štetu uništavanja prije svega stočarstva, svinjogojstva, govedarstva, itd. Dakle. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa pozitivno, da ja sam jako pozitivan, samo vi niste pozitivni. Vi ste negativni. Prema tome, dakle kad se već išlo u izmjenu i dopunu ovoga Zakona o prostornom uređenju i gradnji, onda se moglo obuhvatiti i ova stvar. Da ne govorimo o individualnoj stambenoj gradnji, zna gospođa Dropulić i o Viru, i o Rogoznici, i o svemu što je bilo, što se rušilo, što se nije rušilo, kako je poslije opet smo morali graditi itd., i nadoknađivati štete, i to u svrhu koja je nastala oko svega toga, o tome neću. Govorim ovdje o poljoprivrednim objektima kojih ima, možda nije točno ni, dakle ne točno, nego nije u znamenku jednu, ali oko 140 tisuća nelegaliziranih. Jasno da ovakve administrativne da ne kažem kozmetičke promjene, gdje se usklađuje Zakon o graditeljstvu sa Zakonom o općem upravnom postupku, ne možemo odbiti kao stranka i osobno kao zastupnik da je to nešto što ajde u dobroj vjeri i namjeri i pozitivnom razmišljanju mislimo da će donekle ipak donijeti ili unijeti bar malo reda u ovo područje, u područje u kojemu se jasno kose interesi, kao vuk i ovca u istom toru, prostornog uređenja i graditeljstva, odnosno investicijskog graditeljstva, a to je sada sve zajedno na istome mjestu, pa je onda jasno da postoji vrlo često i sukob između onih koji, a vidjeli smo to i na Cvjetnom trgu u Zagrebu koliko je sve skupa to trajalo i kakve je sve efekte to izvodilo, dakle onih koji se, koji misle i koji zastupaju dakle prostor i stanje u prostoru, od onih koji žele investirati jasno da ne treba zaustaviti ni investicije, i to bi bilo da ne kažem suludo, ali da postoje prostorni planovi koje treba poštovati to u svakom slučaju treba. No s obzirom da ono što je bilo moguće napraviti u prijedlogu ovoga Zakona o dopunama Zakona o prostornom uređenju i gradnji klub HDSSB-a će učiniti posebnim prijedlogom Zakona o prostornom uređenju i gradnji slanjem u hitnu proceduru upravo prijedloga da se legaliziraju objekti u poljoprivredi s 31. prosincem 2010. godine, što je izgrađeno izgrađeno kako bi ljudi mogli onda uskladiti te objekte, adaptirati prema propisima i pravilima Europske unije, za relativno mali novac, a ne ishođenje skupe, skupe dozvole ili rješenja, kako god hoćete, koji po objektu do 600 kvadrata iznose i do 250 tisuća kuna, kvadratnih metara govorim, a oni koji su, ili kubnih ako hoćete, ako sad to računa se, a oni koji su preko 6 stotina metara to iznosi do pola milijuna kuna, ishođenje dozvole. S obzirom da tematika koju ovaj zakonski prijedlog o dopunama Zakona o prostornom uređenju i gradnji, sa konačnim prijedlogom zakona, … [[Govornik se ne razumije.]] u ono što, o čemu mi razmišljamo dakle o legalizaciji objekata u poljoprivredi, klub HDSSB-a će podržati da ne kažem ovo kako sam rekao u početku pomalo administrativno, a ipak i pomalo i kozmetički prijedlog Zakona o dopunama Zakona o prostornom uređenju. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jedan ispravak. Gospodin zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa evo ne slažem sa puno ovoga što je izrečeno ovdje od kolege Grubišića, no želio bih samo ispraviti netočan navod kada govori o nelegaliziranim poljoprivrednim objektima. Kolega morate znati da smo mi na našem području Požeško-slavonske županije doista poduzeli sve da upravo pokušamo legalizirati objekte koji su izgrađeni svako po svojoj volji, dakle svaki onaj proizvođač koji je gradio mimo prostornog plana, mimo urbanističkog plana itd., itd., i danas se to sve prebacuje i na ministarstvo, prebacuje se na vlast. Prema tome mi smo upravo kao lokalna samouprava pokušali i pokušavamo to riješiti, međutim kada dođemo s ljudima razgovarati, njima se to jednostavno nikome ne želi raditi, i ne žele jednostavno ni jednu kunu za to dati. Pa istovremeno postavljam pitanje, mi u lokalnoj samoupravi želimo to realizirati, kada dođeš na teren oni bi jednostavno da im to netko drugi sve skupa ishodi i dade. Prema tome nemojmo uvijek okrivljavati i Vladu, i ministarstvo, moramo uvijek krenuti od sebe. Prema tome vi danas ovdje isključivo govorite kako bi se dodvorili ne znam ovome ili onome, ja to uporno govorim, ne treba tako govoriti, moramo istini pogledati u oči. Prema tome siguran sam da evo mi kao jedinica lokalne samouprave pokušamo sve na tome riješiti, da li ćemo uspjeti ili ne vidjet ćemo.
U ime kluba. Povreda Poslovnika, gospodin Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Prema članku 209. gospodine predsjedniče. Naime gospodin Lucić je povrijedio članak 209., jer ja nisam govorio o Požeško-slavonskoj županiji i njihovim pokušajima, kako on kaže pokušali smo. Znači zapravo potvrđuje ono što sam ja i izrekao, oni samo pokušavaju. A drugo, neće da kaže koliko, kolika je cijena legalizacije tih objekata i zbog čega seljak ne može legalizirati taj objekt, to šuti, to prešućuje, jer neće to reći.
To je sada. Gospodin Lucić je govorio da tvrdnja nije, barem što se tiče njegove županije, i to je ispravak netočnog navoda. Idemo dalje. Klub zastupnika IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo ministri. Da, eto na ovu diskusiju gospodina Lucića i gospodina Bore i klub IDS-a apsolutno se zalaže za jednu opću legalizaciju. Točno to treba učiniti i na moru, sve što je moguće uskladiti s prostornim planovima, to treba legalizirati, neka plate naknadu i neka nakon toga naši ljudi rade. Bez legalizacije nema ni legalizacije apartmana, nema nakon toga otvaranja obrta, u Slavoniji tih farmi, u turizmu ne znam nekih drugih djelatnosti. Ljudi bi nakon toga plaćali porez, nakon toga bi mogli založiti svoje zgrade, dobiti kredite itd. Država nema novaca, a ja tvrdim da tu u startu leži možda i 10 milijardi kuna. Ako imamo 100 tisuća zgrada koje je moguće legalizirati puta 100 tisuća kuna, neka prosječna naknada, to je 10 milijardi kuna. Nakon toga dolazi ono drugo, legaliziraju se djelatnosti, onda se počinje zapošljavati, onda se legalno ne znam počinje plaćati PDV, druge doprinose, otvaraju se obrti, radna mjesta, otvaraju se kreditne linije i tome slično. Znači, doista neka Vlada predloži jedan takav zakon, idimo u tom pravcu, omogućimo legalizaciju gdje je to moguće jer znam ljude koji imaju zgrade 25, 30, 33 godine gradili su to kako su gradili, kako i mnogi, i ajde idimo im na neki način ususret kako bi mogli za sebe i svoje legalizirati objekte. Što se tiče ovog Zakona o prostornom uređenju i gradnji, zakon ima svega 30-ak članaka. Ono što su rekli svi moji prethodnici jasno da u ovom zakonu se usklađuje ili taj zakon ili odredba ovog zakona se usklađuju s odredbama o općem upravnom postupku. Slažem se s onima koji kažu da je riječ o kozmetici, a mislim da kada je riječ o građevinarstvu u Hrvatskoj problem je dubok kao što je duboko more. U ovoj zemlji pazite je u zadnjih godinu dana građevinska aktivnost opala za 30 do 40%. U godinu dana samo u području graditeljstva u RH je bez posla ostalo između 30 i 40 tisuća radnika. Investicije u graditeljstvu koje su pred godinu, dvije iznosile 50 milijardi kuna, gospodin Šuker to najbolje kao ministar financija zna, 2011. neće dostići 30 milijardi kuna. Svako pogodovanje da se ubrza taj jedan administrativni postupak, administrativna procedura mora biti od nacionalnog interesa. Dosta politike, naprosto ništa nećemo jer od toga ne možemo gospodo preživjeti. Jasno cilj ovoga zakona nije ubrzanje administriranja nego ja bih rekao kočenje i dodatno otežavanje na području ishođenja pojedinih dokumenata. Bez da dignemo tu građevinsku aktivnost bojim se da ne možemo izaći iz krize. Na građevine ili građevinarstvo nadovezan je čitav niz djelatnosti. To nije samo građenje, tu je građevinska mehanizacija, to je onda ona oprema koju ugrađuju ne znam strojari itd. Tu je PDV kojeg država uprihoduje, tu su doprinosi koje očekujemo da ljudi plaćaju vis-a-vis otvaranja novih radnih mjesta i tome slično. Ako je samo u području graditeljstva aktivnost u RH u godini dana opala za 20 milijardi kuna to znači da država uprihoduje 5 milijardi kuna PDV-a manje samo po tom osnovu. A to onda znači da deficit RH u 2011. ne bi bio 20 milijardi kuna nego da bi se kretao u predviđenim veličinama od 15 milijardi kuna. Pred 4, 5 dana povela se u našem tisku polemika sa počasnim konzulom Izraela koji je izraelskim investitorima otprilike rekao da ne ulažu u Hrvatsku jer da se u Hrvatskoj ne može dogoditi nikakav posao. Nažalost, ta tvrdnja je istinita iako od počasnog konzula koji bi trebao zastupati interes RH u drugoj zemlji takvu jednu tvrdnju nismo razumljivo očekivali. A da je istina, istinita ta tvrdnja to mogu potvrditi svi oni koji traže ne znam po 10 ili više godina raznu dokumentaciju da mogu investirati na području RH. Ako ne potaknemo investicije, gospodo, mi ćemo puno toga upropastiti. I još samo jedan podatak, strane investicije 2010. bile su svega 450 milijuna eura. Godinu dana prije, 2009., 2 milijarde eura. Znači, milijardu 500 milijuna eura veće. A pretpretprošle godine 2008. oko 4 milijarde eura. Znači, u tih dvije zadnje godine stranih investicija na tlu RH bilo je za 5 milijardi eura manje, što će reći da smo po tom osnovu izgubili između 40 ili 50 tisuća radnih mjesta. Što je bit zakona to sam već rekao, svi to govore. Po meni isto ovaj članak 9., odnosno članak 10. da ja sada ih ne citiram sa ove stranice 13., ja doista mislim da proceduru treba skratiti ako je moguće i pojednostaviti pa sve do pod navodnicima "banalnosti". Sve treba biti brže, sve treba biti jeftinije, sve treba biti puno jednostavnije. Jednostavno takvo je vrijeme. Hrvatska nema vremena. To je možda naš najveći u ovom trenutku hendikep. Mi smo sve zakomplicirali, sve smo, sebe normalno precijenili, druge smo podcijenili. Cijena za jednu zgradu od 200 kvadrata, one komunalne i sve one druge naknade, ok to u velikoj mjeri ovisi i o lokalnoj samoupravi, dostižu i prestižu 200 tisuća kuna. Sad, ja sam rekao nije bitno tko ih određuje, lokalna samouprava ili država, jednostavno smo preskupi. Članci 210., neću ih niti citirati, ipak vidim da se tu možda nešto malo skraćuje vrijeme, ali sigurno nije to ni na koji način dostatno. Mene često pitaju prijatelji, evo sad se gradi jedan mini hotel u Buzetu, što je s ovom protupožarnom zaštitom, odnosno tim standardima? Te dozvole ili uvjerenja izdaje MUP. Pa toga nigdje nema. Ne mogu otvoriti hotel u koji je uloženo ne znam koliko milijuna eura gdje je revitaliziran dio grada, sve se komplicira i jednostavno ljude se naprosto tjera da ništa ne rade. Ja tvrdim da bi sve trebalo te dokumente dobiti na jednom mjestu. Sve treba učiniti na način da radnici te uprave lokalne ili državne, svejedno, dolaze investitoru, a ne obrnuto da on naprosto obilazi sve te institucije. Takva su jednostavno vremena i o tome moramo ja mislim voditi računa, a ako ne zakomplicirati ćemo si život i vrijeme pred nama biti će još zahtjevnije i nećemo si ni sebi ni državi pomoći. Jasno je, kao što su svi rekli ovakvu promjenu Zakona pošto je to dominantno usklađenje sa Zakonom o općem upravnom postupku treba jasno izglasati i podržati, međutim, ovaj Zakon ne govori o skraćenju tih rokova i zato bi možda jedan cjeloviti zakon to pitanje trebao regulirati. Svi su spominjali ovo drugostepeno tijelo po žalbi, to je do sada bilo ovo Povjerenstvo su sastavu nadležnog Ministarstva, sada se povjerenstvo za žalbe imenuje od strane same Vlade, ja si postavljam pitanje da li će to biti još veće administriranje, da li će to biti jedno dodatno centraliziranje, da li je to dodatno stavljanje šapa na Ministarstvu graditeljstva, da li će to izazvati usporavanje postupanja, da li je to iskazivanje nepovjerenja prema ljudima koji rade u nadležnom Ministarstvu ili je to samo naprosto pogodovanje ili usklađivanjem sa nekim zahtjevima koji dolaze iz Bruxellesa, iz Strasbourgha jednom riječju Europske unije. Za kraj, znači držim da nama treba jedan novi Zakon o graditeljstvu, nov Zakon o javnoj nabavi, nov Zakon koji će motivirati upravu da radi, a ne da se na dozvole čeka godinu, dvije, tri, u nekim slučajevima kao oko onoga famoznog Ladićevog projekta na Marleri ili Ližnjanu, 12 godina, sada je to sve valjda gotovo, sada će to valjda ići. Neka ide što prije jer investicija nije bitno 50 ili 100 milijuna eura, pa država će uprihodovati 23% PDV-a koji će ići za plaće, za penzije ne znam za što itd. Zato jednostavno trebamo na taj način početi razmišljati. Rekoh samo stranih investicija Republika Hrvatska u 2009., 2010. izgubila je u protuvrijednosti od 5 milijardi eura zbog politike. Ništa nećemo, zbog oponiranja svemu što se predlaže, zbog nemogućnosti da se jedan posao u Hrvatskoj realizira bez mita ili u kraćem roku od onih spomenutih 12 godina. Ako smo u 2 godine izgubili 5 milijardi eura, u ovih 10 smo ih izgubili možda 15 milijardi eura, ali sa 15 milijardi eura izgubili smo i 150 tisuća radnih mjesta. Koliko ih je Hrvatska izgubila samo u 2009. i 10. godini odnosno od 2009. do današnjeg dana, 150 tisuća radnih mjesta. Prema tome, gospodo, dajmo pokušajmo ponuditi jedan sažetak tih zakona da omogućimo tu jednu građevinsku ekspanziju, jer je na to graditeljstvo naslonjeno toliko drugih djelatnosti, bez kojih nam naprosto nema opstanka. Jer ovo što mi radimo to je jedno poigravanje i sa zemljom i sa narodom i sa Hrvatskom budućnošću i zato moramo omogućiti ljudima da rade, da zarade, da imaju i samim time da investiraju kako bi mogli živjeti od rada i kako bi svi oko njih isto tako mogli preživjeti. Istina je ono što je gospođa Dropulić maloprije rekla da je 2005., 6., 7. kada je ta graditeljska aktivnost bila na vrhuncu iz te državne uprave veliki broj ljudi, pogotovo u Istri, ne samo u Istri nego vjerojatno Dalmaciji itd., bježao u privatni sektor, ali kako je kriza u zadnje vrijeme rasla tako bi se veliki broj istih vratili u najsigurniji posao na svijetu a to je u tu državnu upravu. I zato stvarno bih volio ako je točno što se ovdje sugerira da ne samo u jednom Varaždinu ili Međimurju rok za izdavanje dozvole i drugdje bude 30 dana i točka. Sve mora biti naprosto u tom nekom periodu, sve se mora dobiti na jednom mjestu i jedino tako možemo ići naprijed. Vlast, nije bitno da li je riječ o državnoj, dobro je da država ima ministra ili nije bitno potpredsjednika za investicije, treba ili župani dole ili gradonačelnici svejedno, znači vlast treba ganjati investitore da ulažu a ne obrnuto i tako na taj način možemo prosperirati. Sve ostalo je bojim se mrcvarenje, sve ostalo je tjeranje investitora i tu nije bitno da li je riječ o domaćem ili stranom, da li je riječ o velikom ili malom, svi moraju imati priliku da rade, da zarade i od posla kojeg pošteno rade da nakon toga nešto mogu ostaviti za sebe i za svoju djecu i ne trebamo se bogatih ljudi u ovoj zemlji plašiti, ako su do novca došli na pošten način.
Hvala. Imamo ispravaka. Prvo je gospođa Marina Matulović DRopulić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ja bih volila da svi naši pogotovo zastupnici shvate da legalizacija bespravnih objekata prioritetno ovisi o jedinicama lokalne samouprave. S ovim prostornim planovima koji su doneseni u Hrvatskoj danas se može legalizirati blizu 30 tisuća objekata. Ali ljudi se ne žele legalizirati ali ne može Hrvatska država ili mi ovdje donijeti Zakon koji će prisiliti da se to legalizira ako jedinica lokalne samouprave ne želi na tom području imati stambenu izgradnju ili nekakvu industrijsku ili poljoprivrednu. Znači sve prioritetno ovisi jer po našem Ustavu je jedinica lokalne samouprave, što se tiče prostornog planiranja samostalna u odlučivanju, nakon toga država može pomoći i može nešto napraviti ali prvo se oni moraju odlučiti da žele legalizirati, a ljudi se moraju odlučiti da zaista legaliziraju ono što već danas mogu legalizirati.
Hvala. Ispravak gospodin Frano Matušić, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa netočan je navod gospodina Kajina koji je citirao počasnog konzula u Izraelu da Hrvatska, odnosno u tom slučaju Dubrovnik čini sve da se otjeraju investitori i da se ne dopusti investicija. Naime, taj investitor kao i svi ostali Dubrovačko-neretvanskoj županiji mogu investirati samo ako su njihovi projekti u skladu sa prostorno planskom dokumentacijom, samo se o tome radi. Oni čiji projekti nisu u skladu sa prostorno planskom dokumentacijom naravno da ih trebaju uskladiti i da treba postupiti po toj prostorno planskoj dokumentaciji. A ono s čime se slažem da je bio potpuno neprimjeren nastup počasnog konzula prema Hrvatskoj koji on zastupa u Izraelu. Ali kažem poštivanje, respektiranje svih planova. Nadam se i želim vjerovati da i vi isto želite da se poštivaju planovi koji su na snazi i u Istri i u cijeloj Hrvatskoj.
Ispravak gospodin Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Kajin, ne cjepidlačim niti sitnice nikada ispravljam, ali vi ste se tako razbacivali milijardama eura da moram kazati da vam nijedan podatak nije točan. Primjer govorite o milijardama eura inozemnih ulaganja, o 5 milijardi eura kako je Hrvatska izgubila samo u prošloj godini. Vi miješate inozemna ulaganja sa kupovinom poduzeća u Hrvatskoj, sa kupovinom nekretnina. Vi kada kupite i dokapitalizacijom vi kada kupite automobil to je iz kuta vašeg džepa investicija, ali to sa ekonomskog stajalište nije investicija. Naravno da su pale investicije jer više nemamo ne prodajemo pouzeća i ne prodajemo, a pitanje je jeli u interesu RH jeli izgubila kada neko poduzeće proda ili dobije time. S puno poduzeća je izgubilo gospodarstvo RH kada je prodavala. A isto tako kada kažete da se ne može dobiti dozvola, sa jednim papirom se ne može dobiti dozvola, ne može se dobiti dozvola na poljoprivrednom zemljištu ako je građevinsko zemljište, ali ima 30 tisuća objekata gdje se čeka na dozvole, gdje mogu ali neće ni platiti. I tu je problem. Ali vi želite selektivno pristupati i zamagljivati jasnu sliku. Hvala.
Povreda POslovnika gospodin Kajin. Izvolite.
Evo sinoć sam baš razgovarao sa potpredsjednikom Vlade gospodinom Miloševićem. 209. Prošle i pretprošle godine Hrvatska je izgubila 5 milijardi, u te dvije godine milijardi eura investicije i nema to nikakve veze sa prodajom poduzeća jer nije se prodavalo poduzeća niti 2009. Radi se o kapitalu banaka, radi se o kapitalu drugih koji bi ovdje došli graditi u greenfield investicije, graditi i tome slično. Prema tome, samo po tom osnovu mi smo gospodine Mariću izgubili na desetine tisuća radnih mjesta. A sada ako pogledamo koliko je radnih mjesta vis a vis bilo hrvatske korupcije, bilo zbog činjenice da ne možete napraviti nijedan posao, izgubljeno od 2000. do današnjih dana, e onda to možete pretvoriti u stotine ... /Govornik isključen./ ...
Ovo je klasičan primjer zlouporabe Poslovnika u Hrvatskom saboru. Apsolutno nema nikakve veze nego polemika sa gospodinom Marićem koja nema nikakve veze sa ovim institutom. Ja vas molim da to ne radimo. Ali što drugo nego vas moliti. Nikakve veze nema. Ispravak gospodin Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Kajin je netočno rekao da je cilj ovog zakona dodatno zakočiti investicije. To je netočno apsolutno. Drugo, mi svjedočimo hvala Bogu da Vlada Republike Hrvatske poduzima sve mjere da se investicijski ciklus zahukta i idemo u dobrom smjeru. Hvala Bogu svjedočimo uistinu i evo iz moje sredine ovih dana i kolosijeku Križevci-Koprivnica, Hidroelektrana Ombla i drugi. Ali je lijepo od vas čuti kolega Kajin kako bi afirmativno govorite o poticanju investicija. Pa me samo zanima kako vi to razmišljate u Istri kada ste prije kratkog vremena u ovom Viskom domu izjavili da svako tko drugačije misli morao bih stati na Učki i da biste ga vi onda na neki način ili bi morao platiti nekakav porez koji bi se možda zvao po vama kajinarina a svaki porez dragi prijatelju on povisuje investiciju i otežava investiciju. Hvala lijepa.
Povreda Poslovnika gospodin DAmir Kajin.
Daj Bože, članak 209. sve ovo ostalo što ide za uvrede. I daj Bože da svi ovakvi kao ti kada prelaze Učku radi ovakvih bedastoća koje iznosiš plaćaju porez. Nisam rekao da je cilj zakočiti investicije, čak sam hvalio za govornicom ... /Govornik isključen./ ... ali sve ovo što radi tvoja Vlada ... /Govornik isključen./ ... maknuti sa vlasti i ... /Govornik isključen./ ...
Gospodine Kajnin vi ste ponovno zlouporabili povredu POslovnika jer je gospodin Milinković ispravljao ono što ste vi rekli i tvrdili a on kaže da to nije tako. Tako da on nije povredio POslovnik nego vi po drugi put unatoč mojoj molbi i toleranciji i ja vam izričem zbog toga opomenu zbog dva puta zlouporabe instituta povrede Poslovnika. Znači vi odustajete od povrede Poslovnika i vi također. Oni su odustali jer bi i njima možda opomenu dao ako se ne bi držali ovog propisa. Hvala lijepa. Neradno kažem to činim, ali ovo je već prešlo svaku mjeru. Prelazimo dalje na raspravu. U ime kluba HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Na početku mojeg izlaganja u ime kluba HNS-a i HSU-a osvrnut ću se na prethodne rasprave jer jednostavno ne mogu to izbjeći. Naravno da podržavam ono što je rekla gospođa Mirela Holy da ovaj zakon i ove izmjene neće obračunati sa korupcijom to je posebna priča koju treba rješavati na drugi način, ali niti to možemo od ovog zakona to očekivati. Naravno da bih se založio i za legalizaciju poljoprivrednih objekata koje je kolega Grubišić govorio ali isto to ne možemo rješavati ovim zakonom, kao što bih se složio i sa gospodinom Kajinom u dijelu da ovaj zakon neće bitno ubrzati postupak donošenja i sređivanja papira oko moguće gradnje. Međutim, ovaj zakon ni nema opet tu namjeru nego ima namjeru osigurati prava žalbe onima koji su eventualno oštećeni i uskladiti se sa Zakonom o općem upravnom postupku. Ali ono što moram primijetiti s obzirom na način izlaganja gospodina Kajina i otprilike nepodnošljivu lakoću baratanja brojkama. Mislim da se on upravo kandidirao ili za ministra financija ili za ministra prostornog uređenja, tako djeluje da takvom lakoćom rješava probleme da bi on ustvari i zaslužio tu poziciju [[Upadica Kajin: Nemam namjera ništa u izvršnoj vlasti.]] Dakle, to je moja opservacija na dosadašnji tijek izlaganja. Ono što treba reći o ovom zakonu i držati se okvira rasprave o samom zakonu, da pred sobom imamo još jedan u nizu zakona koji nije europski zakon znači nije P.Z.E., ali je nužan za zatvaranje poglavlja 23, a usklađuje se sa Zakonom o općem upravnom postupku i to je bitno. Sa tog stajališta klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika nema bitnih ili posebnih primjedbi na ovaj zakon i on će se podržati. Dakle, klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika podržati će donošenje izmjena i dopuna ovog zakona, ali i dalje i uvijek ćemo to spominjati. Postoji jedna načelna primjedba koja je vjerojatno do sada puno puta rečena i biti će još puno puta rečena, zar se mi moramo usklađivati sa Zakonom o općem upravnom postupku ako nam to kaže Europa da moramo zadovoljiti poglavlje 23. Zar to nismo mogli do sada napraviti i sami, zar te standarde nismo mogli sami u svim prethodnim donošenjima svih ovih 60-tak zakona koje moramo po tom osnovu usklađivati i sami urediti. Dakle, to će uvijek ostati jedan gorki dojam da nismo ni kao Parlament ni kao Vlada na visini zadatka jer propuštamo odmah urediti posao. Učinimo ga sporije, ali ga učinimo kako valja. Svoja iskustva iz brodogradnje se mogu primijeniti i ovdje. Kod zavarivanja nije bitna brzina zavarivanja nego kvaliteta zavarivanja jer je puno skuplje kad se ponovno posao vraća i radi drugi put. Puno je to skuplje i mislim da ovdje da smo učinili posao prvi put da ne bi sada gubili oko toga vrijeme. Od predloženih odredaba izmjena i dopuna ovog zakona rekao sam već nema posebnih primjedbi, osim nejasnoće u odredbi članka 23. koji se odnosi na Povjerenstvo za žalbe koje inače imenuje Vlada. Naime, nije baš jasna uloga i smisao ovog promjenjivog člana povjerenstva. Zar njega Vlada misli mijenjati od slučaja do slučaja? Dakle, ja bih molio ovdje pojašnjenje po tom pitanju. I drugo, pitam vas kako će se to u praksi provoditi odnosno to povjerenstvo da li se određuje odnosno imenuje na neodređeno vrijeme jer nigdje ne piše dal se imenuje na određeno razdoblje, dvije ili četiri godine. Dakle, ja vas molim da tu u toku rasprave u ime predlagatelja ovo pojasnite. Koristim priliku da još jednom ukažem na jednu nelogičnost. Naime, u članku 97. koji se ovdje djelomično dira, dira se zbog nomotehnike, zbog jedne omaške ili greške koja je unutra ugrađena u stavku 2. gdje se u istom stavku govori o usmenom rješenju i usmenom priopćenju, međutim to nije suština moje primjedbe. Suština primjedbe je sljedeća, da mi na gradilištu imamo jedno pravilo za inspektora rada koji upisuje svoje primjedbe u knjigu nadzora, a u provedbi inspekcijskog nadzora građevinski inspektor može dati usmeno rješenje, ali za to usmeno rješenje u stavku 3. je obvezan napisati pismeni otpravak usmenog rješenja. Ja mislim da se ovdje doista radi o nepotrebnom birokratiziranju. Pa ljudi napišimo da je i on dužan upisat se u knjigu nadzora koja već postaje sama po sebi dokument i ovo pisani otpravak usmenog rješenja to je čisto birokratiziranje. Prema tome, ukazujem na nelogičnost ovih dviju odredbi. Dakle i time, s obzirom da želim raspravljati samo o kontekstu predloženog zakona, a ne o širem kontekstu gdje je već ovdje raspravljano i s čime se načelno jednim dijelom i slažem, ne želim to ponavljati, u ime kluba Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika samo želim još jednom ponoviti da ćemo prema ovom što je predloženo ovaj zakon i podržati. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo jednu prijavu ispravka navoda. Kolega zastupnik Damir Kajin. Izvolite, kolega Kajin.
Gospodin Hrelja govori o lakoći iznošenja ovih brojki. Brojke koje ja iznosim gospodine Hrelja su točne i ono što je najgore one su zastrašujuće, a to što ih netko ne želi čuti, možda vi među njima, to nas košta i košta nas u dvije godine 150 tisuća radnih mjesta. Bruto društveni proizvod nam pada tri godine zaredom, industrijska proizvodnja samo nama i Grčkoj preko 12 mjeseci…
Kolega Kajin, ispravite ono što je rekao kolega… … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
I sad da se vratim na građevinu, građevina je 2009. bila pokrivena sa 50 milijardi kuna, prošle godine sa 30 milijardi… … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Kolega Kajin, ali o milijardama kolega Hrelja nije rekao nijedne riječi.
Cijena krize, ali i cijena politike ništa nećemo i naprosto …/Govornik isključen./…
Nismo ništa ispravili, ali idemo mi i korak dalje. Nemamo više prijava po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. … [[Upadica se ne razumije.]] Molit ću malo mira, kolega Kajin. U pojedinačnoj raspravi prvi se prijavio uvaženi kolega Zdenko Franić. Izvolite, kolega.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine državni tajniče. Evo zasigurno je ovaj zakon potrebno donesti zbog usklađivanja sa Zakonom o općem upravnom postupku i stvarno se možemo nadati da će se donošenjem ovog zakona zaista i ubrzati procedura vezano uz dobivanje različitih dozvola, uvjerenja itd. Tijekom rasprave smo dosta čuli i o legalizaciji objekata koji su bespravno sagrađeni. Međutim, ja bih progovorio par riječi o legalizaciji objekata koji nisu bespravno sagrađeni. Dakle, tradicijskih objekata koji postoje tu desecima, pa i možda i stotinama godina a da nisu ucrtani niti u katastar, a nisu niti također evidentirani u gruntovnici. Radi se primjerice o tradicijskim drvenim objektima na području sjeverozapadne Hrvatske. Banovina, Kordun primjerice, Slavonija, Posavina, Pokuplje itd. I tu sada dolazimo do zaista paradoksalnih situacija koje variraju od općine do općine ili grada do grada koji je uopće za to nadležan. Naime, paradoksalno jest da prema članku 330. Zakona o gradnji je potrebno ishoditi svu silu dokumenata kako bi se dobilo uvjerenje o vremenu evidentiranja građevine makar primjerice ju je Ministarstvo kulture proglasilo tradicijskom baštinom ili spomenikom kulture. Dakle, jedno ministarstvo izda potvrdu da je taj objekt tradicijska hrvatska baština. Međutim, u smislu Zakona o gradnji to nije dostatan dokument kojim bi se ušlo u postupak dobivanja potvrde o vremenu evidentiranja građevine, nego se onda mora još u smislu članka odnosno stavka 4. članka 330. još ishoditi i postojeće stanje građevine, presliku katastarskog plana itd. itd. što je zaista skupo. Traje izuzetno dugo, a osim toga su ti dokumenti koji puta i nepotrebni za sljedeći korak, odnosno samu sanaciju. U isto vrijeme dok se birokratizira sa evidentiranjem tih neevidentiranih objekata a njih je štovani gospodine državni tajniče prilično mnogo. Ima ih po zabačenim selima i zabačenim područjima, tako da su oni podložni u biti i devastaciji. Javna je tajna da se takvi objekti za vrlo male novce mogu kupiti i da se onda preko noći rastavljaju i završe ili kao luksuzni hrastovi pod u novosagrađenim vikendicama ili možda kao tradicijski namještaj. Govorim to iz iskustva sa terena. Znam slučajeve gdje se i po dvije godine trajalo da se zaštićeni tradicijski objekti legaliziraju. S druge strane u samom susjedstvu takvog objekta kuća nestane preko noći i nikom ništa. Nestane bez traga. Smatram da bi se moralo nešto učiniti i u tom pogledu, da bi Ministarstvo graditeljstva u ovom segmentu moralo sa Ministarstvom kulture pronaći zajednički jezik i bitno pojednostaviti proceduru upravljanja takvim objektima. Na žalost Državna geodetska uprava za mnoga područja naprosto nema zračne snimke prije 1968. godine. Ali zanimljivo je da su mnogi takvi objekti usprkos tome evidentirani još na onim specijalnim kartama mjerila 1:25000 ili 1:50000 koje je prema našem zakonu ove od 1:25000 protuzakonito posjedovati, pa onda to ne može biti niti dokaz da su objekti u biti stariji od '68. godine iako su primjerice ucrtani i na tim specijalnim kartama bivše JNA. Također, ministarstvo bi trebalo i napraviti nekakav protokol što sve treba priložiti i do koje razine ići u ovom snimku postojećeg stanja ako je ono već sastavni dio uvjerenja kako to zahtijeva članak 330. Zakona o gradnji. Jer štovani gospodine državni tajniče paradoksalno jest da se u mnogim slučajevima lakše dođe do lokacijske dozvole ili dokumentacije potrebne za izgradnju novog objekta negoli da se sakupi sva potrebna dokumentacija za saniranje našeg tradicijske, kulturne baštine. Tako da mnogi ljudi naprosto u startu izgube volju da se time uopće bave jer naprosto ne žele ratovati sa administracijom. Možda je i ova prilika bila prigoda da se i to pojednostavi. Međutim, evo propuštena je. Ali apeliram da razmislite o tom problemu i da u suradnji sa Ministarstvom kulture napravite jedan jasan plan, hodogram, postupak što sve i do koje razine dokumentacije treba ići kako bi se ishodila dozvola. Osobno mislim da bi i uvjerenje Ministarstva kulture, kao nadležnog upravnog tijela iz članka 330. bila dosta, bio dostatni dokument, a u praksi se eto događa to da Ministarstvo kulture izda uvjerenje o vremenu gradnje, i onda Ministarstvo graditeljstva izdaje mišljenje o tom mišljenju da je mišljenje Ministarstva kulture pravovaljano u smislu nadležnog upravnog tijela. Pa naša ministarstva pripadaju sva Vladi, nisu nikakva zasebna lena, i malo više suradnje bi bilo zaista poželjno. A da ovakvih kuća ima još ne osobito mnogo, i vape za bržom, boljom, kvalitetnijom zaštitom, jer ćemo ubrzo ostati bez njih. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Isteklo je vrijeme za prijavu pojedinačnih rasprava. A za raspravu se još prijavio i uvaženi kolega Jerko Rošin. Izvolite kolega Rošin.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Sami prijedlog ovih izmjena i dopuna zakona praktički ne bi trebalo posebno raspravljati, jer sami sebi zapravo znače usklađivanje sa Zakonom o upravnom postupku, i tu jednostavno se uvodi jedan određeni red, da nešto što se i predviđeno jednim zakonom ne razgovara u drugome zakonu, i u tom smislu neke posebne rasprave ne bi bilo, mada se očekuje i razgovaramo o tome da bi o samom Zakonu o prostornom planiranju i građenju razgovarali jednoga dana kad za to sazru uvjeti, … [[Govornik se ne razumije.]] kako problematika teče naprijed, u svakom slučaju će imati smisla. No u ovome trenutku se zapravo radi samo o usklađivanju nekih bitnih tu napomena, suglasnosti ili pohvala ili primjedbi, ne bi trebalo biti. Slažem se s kolegom Franićem da neke teme bi trebalo staviti na stol poput ovoga, jer u praktičnom životu, a i u smislu same stvari se na neki način trebaju obuhvatiti, ali to nije baš pitanje ovog trenutka, i ovoga zakona, nego ovoga o čemu bi trebalo doći. Međutim nešto drugo iz same rasprave zabrinjava. Ovaj prijedlog zakona ovdje raspravljamo da bi bilo više reda. U ovoj sabornici razgovaramo o bilo čemu, o bilo čemu da razgovaramo, razgovaramo iz razloga da bi bilo što više reda u društvu, i da bi se taj red poštivao. Međutim iz onoga šta sam od kolege Kajina čuo, ne želim baš njega osobno posebno apostrofirati, ali tema koja se provlači kroz mnoge rasprave je zapravo podržavanje nereda. Neću kazati sama činjenica da mi ovdje u Saboru zloupotrebljavamo one instrumente koji nam stoje na raspolaganju, pa povredu zakona koristimo praktički za repliku i izmjenu navoda, koristimo za repliku a da ne bi imali repliku sa, odgovor na našu repliku s druge strane, zapravo i to je svojevrsni nered, nered u sabornici, pa ako u Saboru može biti nereda, onda je logično očekivati taj nered i u društvu, a u prostoru se taj nered itekako očituje. Jedan od zapanjujućih primjera nereda, odnosno mentalnog sklopa u kojemu živimo i kojim smo okruženi je, ako ste se vozili tramvajem, a ja se gotovo isključivo vozim tramvajem u Zagrebu, u Zagrebu su tramvaji ulaze i gdje piše da je mjesto za izlaz, isto tako se izlazi tamo gdje je mjesto ulaza, i nikome to ne smeta, to se smatra jednom normalnom pojavom. A u Japanu kad uđete, kad idete vlakom onda vam na peronu piše gdje je vaše da čekate vlak, i naravno da je logično da onda u 14 sekundi vlak dođe i ode i da ste vi na svome mjestu u vlaku. Možda je to jedna parafraza, mislim parafraza jedne izreke iz prošle države, i onog vremena, u čemu su se razlikovali onda Jugoslavija i Japan. Japan je bio zemlja smješka, a mi smo bili smiješna zemlja, tako se govorilo, jer se tamo red poštuje, kod nas se red ne poštuje. Pa zašto bi se poštivao i u građenju. Slušajte neko vrijeme bespravna izgradnja gotovo da je bila društveno priznata kao jedina moguća kategorija da netko sagradi sebi potreban objekt za stanovanje, a ne za neki profit. Pa zašto je to bilo tako u prošloj državi? Zato šta smo imali puno planova potrebnih, ali neizrađenih. Pa tako smo ušli i u ovu državu sa potrebom da se izrade mnogi planovi, koji se nisu donosili. Mi smo napokon donijeli planove, da bi se moglo po planovima raditi, a planovi su napravljeni pretpostavljamo stručno, jer su tako stručnjaci radili usvojilo se, da bi se po tim planovima gradilo naprijed. I sve ono gdje smo očekivali da je zapravo najbolje, najurednije u hrvatskoj praksi naslijeđenih vremena prije, to je bila Istra. Meni je ogromno razočarenje kad sam došao u Istru kao predsjednik … [[Govornik se ne razumije.]] savjeta za prostorno uređenje države, koliko je nereda u prostoru učinjeno, i koliko su Istrani mi govorili kako se tog nereda u Istri dogodilo, a posebno je bilo zanimljivo kad smo došli do … [[Govornik se ne razumije.]] gdje su Slovenci bili ti, Slovenci koje smo uvijek gledali kao neku stepenicu ispred nas u civilizacijskom razvoju zapravo bili, imali, živjeli su pod nekim šatorima, nekim kućama koje su karakteristika za favele ili slamove u Africi, a ispred toga su bili BMW-i, Mercedesi ili ne znam šta. Naprosto impresionira razina, niska razina na koju su bili spremni raditi. Dakle pitanje bespravne izgradnje, legalizacije bespravne izgradnje. Ako ona i predstavlja određeni društveni interes, ili politički interes, ali ne možemo govoriti da je ona nešto šta je dobrodošlo, jer praktički legaliziramo nered. Ako legaliziramo nered u gradnji, ako legaliziramo nered u prostoru, pa zašto ga ne bi legalizirali svugdje, taj nered koji postoji. Dakle meni je jasno da se izgovorena kojima se ovdje kritizira zakon, a zakon je zapravo želi uvesti određeni red, da se žele dobiti određeni politički poeni, da je unutar toga sadržana strahovita velika demagogija, u odnosu na glasače koji žive u bespravnim objektima, nelegalnim objektima, ali nije problem vjerujte mi u nelegalnim objektima, nego je problem u divljim objektima, to je velika razlika, jer imamo i objekte koji imaju možda sve neke dozvole, ali nisu u redu u prostoru. Kad bi se vi prošetali Splitom, neću govoriti o drugim gradovima, ali o svom gradu imam prava govoriti, mejašima npr. gdje sam neki dan bio na jednoj pričesti, u crkvi, pa to se ne može autom proći gdje je jedan susjed drugome susjedu zakomplicirao život. Što je kolegica Dropulić rekla, apsolutno ispravno, do mene su došli da pomognem u legalizaciji, kad sam rekao ok treba platiti to i to, to se može legalizirati jer je planom moguće da tako bude, kaže asti onda trebamo još i platiti ono. Pa zašto pravimo dvije kategorije ljudi u ovoj zemlji, neki koji poštuju red i neki koji ne poštuju red. I ako smo prisiljeni na te stvari, iz političkih kažem razloga, iz društvenih razloga, pa nemojmo govoriti barem da je to dobro, i da tim ljudima treba ići niz dlaku svo vrijeme. Zašto da ja čekam građevinsku dozvolu za uredit parkiralište u svom vlastitom dvorištu 5 godina? A netko napravi garažu i kuću preko vikenda bez ikakvih problema. Zašto netko može zatvoriti neki balkon, promijeniti prozore, promijenit boju i sve ostalo bez ikakve konzekvence? Jer se medijski stvara takva klima, naravno i našim zastupanjem ovdje za takvo ponašanje da svak može činit što god hoće. Ali jedan je, jedna je stvar ući u tramvaj i izaći iz tramvaja, ali je druga stvar stanje u prostoru. A treća je stvar stanje u društvu općenito pa i u tome zašto se koče investicije, ako se svjesno koči, ili koji nam instrumenti stoje na raspolaganju koje ne koristimo, a koje krivo imamo. Pa razgovarajmo o srži stvari, o srži problema. Da zakon bude bolji, a ne da govorimo kako je nešto što je nered u društvu da je dobro. Dakle, ja razumijem, mnogi razlozi su kod nekih ljudi bili opravdani zašto su ušli u takve situacije. Država im se okrenula vrlo afirmativno, pomaže im da do nečega dođu. Da legaliziraju, da mogu trgovati nekretninom, da je mogu ostaviti u naslijeđe. Ali nemojte mi opet govoriti da je 400 kvadrata stambenog prostora socijalna kategorija, i o tome moramo razgovarati jer i ovo društvo treba živit, ova država treba živit. Država nije Vlada, nije Sabor, država smo svi mi. Naš ulazak u tramvaj je slika nas kakvi jesmo. Ako nam Zakon o prostornom planiranju i građenju nije dovoljno dobar, ako ga treba uskladiti sa vremenom u kojem živimo, ako ga treba uskladiti sa trenutkom ekonomskim koji je drugačiji od onoga koji je bio pred 10 godina učinimo to. To mi se dopada kad kolega Franić u tom segmentu treba pomoć, zašto ne? Idemo razgovarat, nije ovo trenutak, isforsirajmo taj trenutak da bude. Ali, favorizirat naprosto nered, govoriti o tome kako ljude treba poticati na to da grade bespravno jer ako je blagoslovljeno ovome danas zašto mu se ne bi blagoslovilo onome sutra? Pa koji je to datum? Jel' to '68., veljača '68. o kojoj smo razgovarali ili je to lipanj 2011. itd. Ali, kad bi uveli red u ovoj sabornici, kad se ne bi mi ponašali neuredno kao što se ponašamo možda bi slika i u društvu bila bitno drugačija. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo sada prijavljene 4 replike. Prva je prijavu podnijela kolegica Ingrid, izvolite.
Kolega da ste dobro sublimirali evo pred kraj svoju raspravu gdje govorite da je stanje u prostoru ustvari odraz i stanja u društvu. Dakle, složila bih se apsolutno s time jer nered u prostoru je nered u glavi. Naravno, prije svega vladajućih koji su za to odgovorni. Problem bespravne gradnje, ljudi se ne žele bespravno graditi, počesto su to prisiljeni na takav način jer dugo čekaju dozvole. Ja ću vam reći na primjeru grada Zadra, u prošloj godini izdano je brojem i slovima 5 građevinskih dozvola. A s druge strane, kad dođu trgovački lanci, dok se ja vratim iz Zagreba ono je već niknuo prvi kat, a bila je poljana. Toga smo mi imali, i ne samo na tom prostoru nego i na mnogim drugim. Dakle, nije normalno da čovjek na svojoj očevini, na svojoj djedovini gdje je izvorno njegovo vlasništvo je upitno i čak je građevinska parcela da on toliko dugo čeka. Prema tome, što se onda i tko se tu favorizira? I ne bih se složila s vama kad kažete 400 metara kvadrata nije on socijalni slučaj. To su ljudi koji su baštinili svoju imovinu, koji je nisu kupovali. Koje nisu kupovali njihovi ni roditelji, ni djedovi, to je oduvijek bilo njihovo. Ostali su bez radnog mjesta, ne svojom krivnjom, ne mogu raditi. Zar sada su prisiljeni jednostavno da prodaju i to kako bi mogli opstati, kako bi eventualno mogli školovati svoju djecu. Prema tome, to su stvari. Ja se slažem da nije možda sigurno socijalni slučaj onaj koji je kupio jučer, ali onaj koji to baštini i koji je upao u ovakvu situaciju bez svoje krivnje to su dvije bitno različite stvari.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Rošin.
Kolegice Marinović kako vam odgovoriti na to, a da možda ne idem u krivom, u smjeru u kojem ne bih htio ići jer ne volim politizirati o stvarima koje su stručne prirode. Ali, mogao bih se složiti sa problematikom da ljudi baštine zemlju i da bi na njoj trebali graditi, ali moraju poštivati i moraju ići prema zakonu. Ako poštuju zakon onda kažimo gdje taj zakon je zakočen, kod kojeg referenta o kojem je netko govorio da svi žele biti u upravi. Ali, ono gdje niste u pravu, s ovim ste sve u pravu jer isto ja tako mislim, jer je to stručna tema i socijalna tema o kojoj možemo razgovarati svi jednako, ali ono di niste u pravu – pred 40 godina sam na marksističkoj tribini govorio o bespravnoj gradnji. Ja vam mogu donijeti taj tekst tiskan u pogledima. Bio sam nekoliko puta na marksističkoj tribini, nisam bio član partije ne zato, nego po stručnoj liniji, i to je bila potvrda da je i u ono vrijeme bilo potrebno razgovarati o stručnim temama, a ne samo političkim temama, ali je problematika bespravne izgradnje začeta pred 40 godina, ako ne i više. A začeta je iz socijalnih razloga jer ljudi nisu mogli dočekati stan preko radničkog savjeta i ostalog. I onda da bi bio socijalni mir zadovoljen onda se toleriralo da se preko vikenda ja i moji prijatelji nalijemo ploču ili sagradimo u bloketama na brzinu. Ali onda je kuća do kuće, kuća do kuće. Ja vam mogu pokazati 20 tisuća stanovnika pod Kozjakom kako živi. Mogu vam pokazati Mejaše u Splitu, neću vam dolaziti u Zadar iako ima i u Zadru, ima ih svugdje. Ali, ako imate u sebi ugrađen osjećaj da nećete raditi mimo zakona nećete učiniti nikako. Ja sam 5 godina čekao parking, a parkirao sam 500 metara dalje od svoje kuće u Splitu. Ali sam 5 godina čekao da bi bio primjer da treba poštivati, ali se ne slažem da je trebalo čekati 5 godina. Ali se čekalo zato što katastar, što je moja kuća u katastru iz '27. godine još nije regulirana. Ali, to su sad, širimo teme na puno toga drugoga. Ali, bespravna izgradnja je začeta davno, davno.
Hvala. Kolega Srb vi ste na redu za repliku.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče. Cijenjeni kolega Rošin je govorio u svom izlaganju o iznimno dugom čekanju same građevinske dozvole. Dakle, pitanje je to s kojim se ovo društvo bori već jako dugo, a upravo ono se nekad namjerno i proizvodi kako bi otvorilo novo tržište. I onda je pitanje zapravo kako se boriti protiv korupcije upravo u ovom sustavu izdavanja građevinskih dozvola, odnosno dokumenata vezanih uz građenje i izgradnju. Pitanje je zapravo, i sam je Rošin rekao maloprije u odgovoru na repliku, kako to postoji kao problem već 30, 40 godina. O istim se stvarima razgovara 30, 40 godina. Prije 30, 40 godina su temeljni problemi bili isti ovi koji su danas kad je u pitanju cijeli sustav upravljanja građenjem i izgradnjom. A ono što mi trebamo, mi trebamo zapravo cijeli sustav deblokirati, mi ga trebamo učiniti bržim, efikasnijim kako bi se svi dokumenti mogli dobivati promptno, kako bi se promptno izdavale građevinske dozvole. Pa nažalost, mi se uvijek vrtimo u istom krugu i tražimo rješenja unutar istog sustava. Pitanje je može li se kao u nekim zemljama putem javnih ovlasti uvesti konkurencija u sustav izdavanja građevinskih dozvola. Zašto to moraju biti samo nekada uredi državne uprave pa je to preneseno sada na županije odnosno gradove koji su preuzeli te poslove na sebe, zašto to ne bi radili poput javnih bilježnika ovlašteni uredi putem javnih ovlasti. Izdavali bi se brže, pitanje odgovornosti, pa zbog čega onaj koji radi u uredu grada izdaje za grad kao investitora građevinsku dozvolu će biti korektniji u obnašanju svoje dužnosti nego netko tko ima javnu ovlast a kojem osobna egzistencija i budućnost ovisi o tome hoće li on to ispravno učiniti ili ne, takvih rješenja ima u svijetu jako puno. Zašto se mi ne upustimo u traženje drugačijih rješenja jer ovdje dok se vrtimo u krug stalno se zapravo proizvodi sustav koji namjerno koči zbog toga što sebi otvara novo tržište. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Rošin izvolite.
Kolega činjenica je da mehanizam je spor i trom ali mehanizam nije toliko trom i spor temeljem zakona nego temeljem prakse. A kada govorite o praksi onda ne govorite o načelima ne govorite o pojedincu, govorite o osobama, i kada govorite o korupciji onda govorite o osobi, a ne o sustavu. Sustav može samo pogodovati korupcije, neka vlada veća temperatura u zraku pa se ćutimo drugačije, pa te boli glava ili ne, to su okolnosti koje nečemu pogoduju, ali same to nisu stvorile. Da ja vas zapitam, ne zlonamjerno, jeste li vi korumpirani? Pa ćete mi reći da niste, ja vjerujem da niste. Bi li vi bili korumpirani da ste državni službenik u izdavanju građevinske dozvole, ne bi, jer vi po svom sastavu niste korumpirani, vaš habitus nije takav da bi bio korumpiran. Je li me razumijete? Dakle, sistem funkcionira ovisno o našoj etici, svakog pojedina. Ja uvijek govorim, maloprije sam rekao i opet ću ponoviti svi smo država. Nije država apstraktna kategorija ali oni koji vode državu imaju felere kao što imamo i mi felere, netko više netko manje, pokušavamo birati one koji su najbolji, je li me razumijete. Ali jedna nevolja se projicira svugdje, nered ulaska u tramvaju, nered davanja građevinske dozvole, a što se tiče količine jer je Ingrid isto spomenula 5 dozvola, u Biogradu neko vrijeme niste mogli dobiti građevinsku dozvolu jer nije bilo službenika koji bi to učinio, jer se nitko nije htio zaposliti na tom poslu. I ja se ne bih bavio poslom ni politikom kao što novinari ili mediji ili javnost govori svi ste vi političari korumpirani, svi ste vi saborski zastupnici neradni, pa tko će ići u prostor za kojeg dobivaš stigmu za koju misliš da ti ne pripada. Zašto bi se čovjek bavio nekim stvarima, da ja idem u ured građevinske dozvole da se meni govori kako sam ja korumpiran jer dok ne dobijem novac neće to dati, neće to doći, to je problem društva u kojem se vrši jedna negativna selekcija. Razumijete, gdje imate percepciju da se nekim poslovima bave samo ljudi koji su niskih moralnih vrijednosti, ti ne bi bili korumpirani, ja ne bih bio, vjerujem za sve nas ovdje. Ali ne isključujem korupciju bilo kome od nas.
Hvala. Za repliku se javio kolega Franić izvolite kolega.
Štovani kolega Rošin evo govorili ste o neradu u prostoru koji je zaista rak rana u Republici Hrvatskoj jer legalizacija tih objekata je koji puta i nemoguća, iziskuje dodatne materijalne troškove na ispravljanju infrastrukture, struja, voda, ceste, kanalizacija itd. Na žalost do pogoršanja stanja je došlo 90-tih godina kada je kao jedna od prvih žrtava pretvorbe i privatizacije pao i urbanistički institut Republike Hrvatske osnovan daleke 1947. godine upravo sa ciljem gospodarenja Hrvatskim prostorom. Ti ljudi su znali cjelovito se baviti cijelim prostorom Republike Hrvatske a ne kako je sada isparcelirano po općinama, županijama, gradovima itd. Osim toga danas je i urbanizam tek jedna katedra na Arhitektonskom fakultetu i tu je već i sukob interesa jer arhitekti uvijek imaju tendenciju izgraditi što više dok urbanisti promišljaju prostor i to na osnovu različitih studija uključujući i sociološke studije, koliko kakvih trgovina je potrebno, gdje u kojem opsegu, za koju populacijsku gustoću itd. Na žalost danas je urbanistički institut u privatnim rukama, dioničko društvo vođen logikom kapitala i više ni izdaleka ne može održavati i provoditi svoju nekadašnju funkciju.
Hvala lijepa kolega Franić. Odgovor na repliku uvaženi kolega Rošin.
Kolega Franić razumijem vašu osobnu senzibiliziranost za urbanistički institut Hrvatske i mislim da je šteta da ga nema kao što je šteta što nema urbanističkog zavoda u Splitu ali to je priča o kojoj možemo razgovarati puno nema direktne veze s ovim ali problem je što se jedna arhiva planova i svega ostaloga izgubila ako ne ostalo. Ako sam ja senzibiliziran za nešto drugo, kada kažete od 90. godine to krenulo naopako onda asocijacija ide na stvaranje Hrvatske države, onda se tu mogu povlačiti određene paralele koje su vrlo ružne i nisu tako ni domoljubne ni državotvorne pa ih nije dobro čuti, da ste rekli od kada je Hrvatska pa smo ušli u novi sustav gospodarenja u kojem je privatni kapital, u kojem je kapitalizam zavladao da su se dogodile promjene onda ćete doći do toga da se ukidanje urbanističkog instituta nije dogodilo 90. godine nego puno kasnije, da se privatizirao institut kada su se privatizirale i druge organizacije i što je šteta, ja sada vam odgovaram na ono što ste vi govorili da vam ne dajem novu repliku na vašu novu. Dakle, objektivno je šteta da ne postoje urbanistički instituti u gradovima barem ne u velikim gradovima, ali to nije problem toga i nije to ukinuto zato da bi netko manipulirao s time nego zato što netko nije bio dovoljno svjestan da se to ne smije dogoditi. Ja znam problematiku u Splitu ukidanja urbanističkog zavoda i zašto se to dogodilo i kako se dogodilo i gdje se građa rasula ali nema veze s ovim što smo do sada razgovarali. Nije, to nije, velika razlika je li nešto nastaje kao sustavna kategorija, promišljena kategorija na razini države ili nesmotrenosti na lokalnoj razini ili lokalnih interesa. Kolegica DRopulić je odlično kazala maloprije najveći dio toga se događa na lokalnoj razini ali na lokalnoj razini je stupanj obrazovanosti puno niži nego na višim razinama. A da ne govorim o tome koliko Hrvati kada putuju po svijetu, jeli putuju da bi nešto vidjeli i naučili ili da bi se skijali ili da bi obavili šoping. Šaljemo škole na ekskurzije da idu u Španjolsku po disco klubovima umjesto da vide malo Španjolske. To je isto tržišno komercijalno znate. Sve je ista slika, ista pasta.
Hvala. I posljednja prijava replike uvaženi kolega Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Rošin, vrlo ste slikovito opisivali probleme na ovom području i istaknuo bih da je posebice problem nedostatak profesionalnosti na lokalnim razinama i nije ista situacija na svim mjestima i po svim lokalnim sredinama. Negdje se profesionalno odnosi prema investitorima, a negdje stvarno ne, negdje je problem dobiti dozvolu gdje se mora dobiti dozvola, a negdje se dobijaju dozvole gdje ovisi tko će podnijeti zahtjev za dozvolu. Prijašnji vlasnik ne može godinama, a kada proda novom vlasniku taj vlasnik dobije za 15 dana. I to je od područja do područja, to je različito. Nedopustivo je da netko čeka građevinsku dozvolu, a ima svu dokumentaciju, a ima takvih slučajeva. Ali nedopustivo je i da netko tko ima pravomoćnu dozvolu ne može priključiti vodu i struju jer mu neće priključiti vodu i struju a dobio je pravomoćnu dozvolu. Pa kako je moguće da je dobio pravomoćnu građevinsku dozvolu. Isto tako nije problem samo bespravne gradnje, problem je i gradnje sa dozvolama. Kako nije stid nekih arhitekata koji rade projekte da može sa svog balkona gledati Dnevnik u susjedovom stanu. Nema dječjeg vrtića, nema parkinga, balkon do balkona, možete prijeći, ne morate izići iz zgrade nikako da biste otišli na kavu kod susjeda. A kako je moguće da netko uopće bespravno gradi. Pa što radi inspekcija? Deset godina u centru grada na moru napravio vilu, nema građevinske dozvole. Jedni problem u Hrvatskoj Rojs, samo se njemu ruši vikendica nekakva gore. Pa ako je on jedini problem onda nemamo nikakvih problema. A gdje je onih 30 tisuća nikom se ne ruši i to Rojsu dva puta, zastrašujuće. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Rošin.
Kolega Mariću kada bih ja otvorio moju špilju znate koliko bi toga počelo točiti i što bi sve primjere iz svakodnevnog života mogao kazati. No, dotakli ste nešto što je ne samo u području urbanizma, prostornog planiranja, građenja, nego općenito u našem društvo izuzetno bitno. Mi se proklamiramo kao zemlja znanja, a mi smo najvećim dijelom zemlja neznanja. I ne samo da se dozvole često puta ne daju što je netko korumpiran ili trom ili jednostavno neangažiran ili loš radnik. Često vam se puta dogode zabrane ili ne daju rješenja zato što bi onaj tko bi vam trebao dati rješenja nosi odgovornost za rješenje koje donosi. A kako on ne zna kako on nije siguran u svoje znanje onda on to ne čini. Ali to nije samo područje arhitekture, građevinarstva, to je područje u svemu pa i ekonomije pa i prava. Vi ćete imati primjera, imate milijun primjera predmeta koji stoje jer se netko ne usuđuje potpisati. I danas se netko ne usuđuje potpisati dokumente pa se po mjesec dana čeka neki potpis da ti netko da jer baš nije sigurno hoće li to biti politički oportuno, hoće li to mediji reagirati naopako, a on nije siguran u svoju struku u svoje znanje da može ustati i reći, čekaj kume ajde ti meni reci imam li pravo dati ili ne. ako misliš da nemam pravo dati, a ja želim dati napiši mi da nemam pravo ili obrnuto. Problem je ljudi moji, ponovno se vraćam na slučaj jedanput sam ga ovdje u Saboru pričao, ja pisao članak uredbe o ZOP-u, ja osobno pisao članak uredbe o ZOP-u taj koji je bio predmet rasprave. I meni referent kaže, ovdje ne piše ono što vi mislite da ste napisali, nego ono što vam ja kaže da piše. E pa čekaj ako imamo takvu praksu onda je to tako. Borimo se protiv takve prakse. Neznanje je najveći problem. Hvala.
Hvala lijepo. Evo iscrpili smo replike i odgovore na replike. Prije nego što dam riječ državnom tajniku jedna obavijest. Odbor za obitelj, mladež i šport održat će sjednicu odbora danas u 14,30 sati u dvorani Janka Draškovića. Budući više nema primjedbi, zaključno državni tajnik. Izvolite.
Zahvaljujem se svim zastupnicima i zastupnicama oko ove konstruktivne rasprave koja je ja mislim da još malo i trajala je dva sata. To samo dokazuje koliko je ova tematika važna koliko je tematika životna i koliko u ovoj tematici ima puno, puno stvari koje su uređene ali isto tako to što je danas uređeno je potrebno i dalje dorađivati. I evo ja bih tu sada prvo oko ovog zakona koji je pred vama, a to se odnosi posebno na uvaženog zastupnika gospodina Hrelju koji je jedini konkretno na članak 290. postavio upit. Ja bih htio odgovoriti da je upravo taj članak jedan od temeljnih odrednica Zakona o općem upravnom postupku i ovo sve što ovdje piše ne vrijedi samo za građevinsku inspekciju nego vrijedi i za sve ostale inspekcije u RH, znači i za prometnu, za sanitarnu i ostale inspekcije. Znači ovo je procedura takva kakav je i koju smo prepisali iz toga zakona. To je što se tiče konkretno ovoga. Ali tu bih sada ja htio reći koju rečenicu mislim da su dvije ključne stvari koje su u ovoj raspravi izašle na svjetlo dana, a to je jedna je problematika legalizacije bespravne ili nezakonite gradnje. Koristim ovu prigodu da kažem da smo mi u ministarstvu upravo radimo na takvom jednom zakonu i plan nam je negdje do kraja ovog mjeseca da napravimo jedan poseban zakon koji bi upravo ovu tematiku posebno u dijelu legalizacije nezakonite izgradnje poljoprivrednih objekata ugradili u taj propis i pokušali na taj način ubrzati ove sve procedure legalnosti odnosno nelegalnosti takvih građevina. To je jedan zakon. A isto tako smo procijenili da u ovaj zakon postojeći ovakav kakav je, je potrebno malo više korekcija i ispravaka odnosno dopuna napraviti, a to je posebno u ovim skraćivanjima procedura da se brže dođe do dozvola. I sa tim zakonom smo u završnoj fazi i nadam se da ćemo negdje krajem ovog mjeseca ili sljedećeg mjeseca taj zakon pustiti u vladinu odnosno saborsku proceduru. Evo toliko od mene. Hvala vam lijepa.
Hvala uvaženom državnom tajniku. Ispravak navoda uvaženi kolega Hrelja.
Koristim ovaj institut samo zato da bih postavio pitanje na članak 23. vezano uz povjerenstvo, rok i imenovanje, nisam dobio odgovor. Samo zato sam digao ovu palicu jer nemam koju drugu.
Poslovnik nije nešto posebno rekao, ali može i državni tajnik još jednom odgovoriti i na to jer dobro je da ako ima pitanja da odemo doma i s odgovorima.
Riječ je onaj, jedan je promjenjiv, pa kažem vam to je prepisano iz Zakona o općem upravnom postupku. … [[Upadica se ne razumije.]] On je propisan tamo, to je godinu dana.
Hvala. Ovime smo iscrpili i sve rasprave i odgovore vezano za ovaj zakon. Glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju i gradnji. Bio je hitni postupak, P.Z. br. 754. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane te se o njima ne glasuje jer oni postaju sastavni dio Konačnog prijedloga zakona sukladno članku 169. Poslovnika. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju i gradnji. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 92 glasa za, 1 suzdržan i ništa protiv. Prelazimo na, zajedno sa amandmanima.
Iduće tri točke za sada nemaju uvjete za raspravu jer nisu završili odbori i zato prelazimo na - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za Projekt integracije u EU Natura 2000, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 782 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog ste primili poštom. Prihvatili smo proceduru hitnog postupka, a samim time važi i procedura po Poslovniku za eventualne amandmane. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća sa sjednice odbora primili smo na klupe. Želi li predstavnik predlagatelja uzet riječ? Da. Uvaženi državni tajnik Zoran Šikić, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Međunarodna banka za obnovu i razvoj i Republika Hrvatska potpisale su 5. ožujka 2009. godine Ugovor o predujmu, a za pripremu Projekta integracije u europsku mrežu Natura 2000. Na temelju spomenutog predujma pripremljen je predmetni projekt čija je svrha pridonijeti jačanju sustava zaštite prirode i uspostavi integrirane ekološke mreže, obvezi koja proizlazi za sve države članice Europske unije temeljem dviju direktiva. Zajam za Projekt integracije u Naturu 2000 omogućit će podršku javnim ustanovama koje upravljaju nacionalnim parkovima, parkovima prirode i zaštićenim prirodnim vrijednostima u županijama pri implementaciji Nature 2000 u investicijama, zatim jačanju kapaciteta za izvještavanje temeljem zahtjeva Europske unije i praćenje biološke raznolikosti te uključivanje svih dionika u procesu upravljanja ekološkom mrežom Natura 2000. Nadalje, zajam bi trebao pomoći u razdoblju tranzicije, sustava zaštite prirode u Republici Hrvatskoj za uspostavu mreže Natura 2000. Europska unija pokrenula ja '90.-tih nekoliko tužbi protiv država članica radi neispunjavanja obveza u uspostavi Natura 2000 pri čemu je naglašena važnost rane pripreme i stalna predanost u djelotvornoj provedbi nakon pristupa. Sredstva zajma su namijenjena također i za izgradnju kapaciteta institucija u sustavu zaštite prirode u Hrvatskoj, za ispunjavanje navedenih ciljeva, ali i za pripremu projekata i apliciranje za sredstva iz strukturnih i ostalih fondova Europske unije. U tom smislu zajamče djelovati investicijski razvoj. Temeljem odluke Vlade od 25.11. o pokretanju postupka za sklapanje ugovora o zajmu za projekt na pregovorima s bankom usuglašeni su tekstovi pravnih dokumenata, a 22. veljače 2011. potpisan je ugovor o zajmu iz kojeg je važno izdvojiti sljedeće financijske uvjete. Izvor zajma je 20,8 milijuna eura, kamata je vezana uz šestomjesečni EURIBOR uvećan za fiksnu kamatnu maržu, ročnost zajma je 20 godina uz 5 godina počeka, model otplate je u polugodišnjim obrocima i to 15. svibnja i 15. studenog svake godine i posljednji datum raspoloživosti zajma je 30. travnja 2016. godine. Republika Hrvatska je svjesna da sveukupna biološka i krajobrazna raznolikost predstavlja njezinu temeljnu vrijednost i glavne resurse za daljnji razvitak, a dužnost svih građana je očuvanje postojeće biološke raznolikosti unutar zemlje, a kada je to moguće da se radi na njenom unapređenju. Vlada Republike Hrvatske predlaže Saboru prihvaćanje Zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za Projekt integracije u ekološku mrežu Europske unije Natura 2000. Pružanjem podrške u smislu ovoga zajma sigurno ćemo poslati jedinstvenu poruku da će Republika Hrvatska sustavno širiti napore u zaštiti njene biološke i krajobrazne raznolikosti kako na nacionalnoj, tako i na regionalnoj odnosno lokalnoj razini te vas poštovane gospođe i gospodo zastupnici molim da podržite ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala lijepo uvaženom državnom tajniku. Žele li izvjestitelji odbora dodatno uzeti riječ? Ne. Prelazimo onda na raspravu po klubovima. U ime kluba SDP-a uvažena kolegica zastupnica Mirela Holy. Izvolite kolegice.
Hvala vam, poštovani potpredsjedniče. Na samom početku izlaganja o ovom Prijedlogu zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za Projekt integracije u EU Natura 2000 želim reći da će klub SDP-a podržati ovaj prijedlog zakona. Bez obzira na to što ćemo podržati ovaj prijedlog zakona voljeli bismo da nam se odgovori na nekoliko pitanja koja nismo uspjeli iščitati u ovom materijalu, a mislimo da su dosta bitni prilikom donošenja odluke o podršci ovom zakonu. Prvo pitanje se odnosi na to koliko će ukupno Hrvatska izdvojiti za realizaciju ovog kredita, način kada se pribroje sve kamate koje će Hrvatska platiti u roku od tih 20 godina koliko je zajam, koliko će to biti sredstava jer vidimo da će oni biti u principu povećani u odnosu na ovih gotovo 21 milijun eura koje će Hrvatska dobiti temeljem ovog zajma. Druge stvari koje nas interesiraju prilikom donošenja ovog zakona i voljeli bismo da nam se malo bolje pojasne jesu na koji način će se ustvari realizirati ovaj konkretan projekt jer bez obzira na to što smo u ciljevima projekta vidjeli da se radi o tri temeljna djela, od ulaganja u ekološku mrežu do informacijskog sustava ekološke mreže i jačanja kapaciteta za upravljanje ekološkom mrežom, bojimo se da to baš i nije dovoljno detaljno obrazloženo pa bi se na kraju moglo dogoditi da umjesto realizacije konkretnih projekata kojima će se poboljšati situacija na terenu u zaštićenim područjima i u okviru Nature 2000 ćemo potrošiti veliki dio novaca ustvari na različite konzultantske usluge koje često puta ne završe u, znači sredstvima hrvatskih tvrtki i hrvatskih konzultanata nego međunarodnih konzultanata pa bismo voljeli da nam se neke stvari oko toga malo pojasne. Kada govorimo o ovom prvom dijelu projekta do ulaganja u ekološku mrežu, znači radi se o nabavi roba, radova i konzultantskih usluga za davanje podrške odabranim ulaganjima u zaštićenim područjima i područjima ekološke mreže Republike Hrvatske kako bi se pripomoglo promicanju i jačanju povezivanja s ciljevima Natura 2000. To je prilično ovako neodređeno, pa bismo voljeli da nam se pojasni na šta će se konkretno u stvari potrošiti taj novac i da li će u okviru, znači tih ulaganja u ekološku mrežu biti predviđeno i financiranje banki sjemena pogotovo banki sjemena ugroženih i autohtonih vrsta koje su izuzetno bitne za biološku raznolikost. I što je sa proaktivnim mjerama vraćanja određenih autohtonih vrsta na vrijedna prirodna staništa ili će to samo biti opet nekakva papirnata dokumentacija, opet različiti papiri koje će izrađivati konzultanti. Ali koji se na kraju i neće provoditi u praksi. U tom smislu bih spomenula da je prilično žalosno da Republika Hrvatska još uvijek nema registar prirodnih dobara i da nisu riješena karta staništa, da nemamo dobre baze podataka koje bi govorile o tome kakva je situacija i gdje je situacija takva da je potrebno neke stvari poduzimati ili slično, a što se relativno nedavno vidjelo i prilikom određenih situacija vezanih uz područje jezera na otoku Krku. Naime, to je područje koje se nalazi u okviru nacionalne ekološke mreže i gdje je Republika Hrvatska dopustila, odnosno dala je koncesiju za sadnju trajnih nasada maslina bez obzira na to što se osim toga što se to radi o nacionalnoj ekološkoj mreži sa određenim brojem ugroženih vrsta na tom močvarnom terenu što je vrlo rijetko za naše otoke na radi i o drugom vodo zaštitnom području gdje je u principu zabranjeno korištenje bilo kakvih fertilizanata a koji su nužni za sadnju ovakvih nasada. Osim toga, i meni kao potpunoj laikinji u ovom području je apsolutno jasno da kultura masline nije baš da uspijeva na vlažnom terenu. Što se tiče ovog drugog dijela ulaganja u ekološku mrežu, a koji se tiče kupnje potrebne protupožarne opreme to je u redu i smatramo da je to nužno napraviti. Međutim, ima određenih stvari koji se odnose na druge dijelove projekta, a koji nisu baš dovoljno razrađeni. Taj drugi dio koji se odnosi na informacijski sustav ekološke mreže postavlja se pitanje zašto se koriste sredstva zajma kada je određene aspekta ovog dijela moguće financirati iz grantova, odnosno bespovratnih sredstava iz fondova Europske unije i to se posebice odnosi na komunikaciju i promociju Nature 2000 odnosno ekološke mreže. Kada govorimo o jačanju kapaciteta za upravljanje ekološkom mrežom tu također je dosta u stvari nejasno za šta će se točno koristiti ta sredstva, a jedan od velikih problema vidimo i u tome u ovom drugom dijelu poboljšanje određivanja granica zaštićenih područja kroz organiziranje pilot programa na dva izabrana zaštićena područja s obzirom na to da je svima koji se bave zaštitom prirode prilično jasno da upravo na području određivanja granica zaštićenih područja vlada jako veliki nered i da tu na žalost u posljednjih nekoliko godina nije postignuto gotovo pa ništa po ovom važnom vrlo području. Također vidimo da se predviđa i ovim projektom razvijanje i uvođenje programa za volontere u parkovima što je hvale vrijedna inicijativa. Međutim, bojimo se da je dosadašnji sustav upravljanja parkovima, posebice nacionalnim parkovima i parkovima prirode pokazao određen veliki nesrazmjer između pojedinih parkova i određeni kaos pa smatramo da bi u ovom dijelu trebalo otići korak dalje i razmišljati o osnivanju nacionalne parkovne agencije koja bi u jednoj agenciji racionalizirala ove poslove zato što definitivno nije baš potrebno da jedan park prirode ima, svaki park prirode ima stručnjaka recimo ornitologa za takvo nešto pa se mogu onda koristiti ti stručnjaci da obavljaju svoju djelatnost u nekoliko različitih parkova prirode ili nacionalnih parkova čime bi se sigurno provela određena racionalizacija, a i uveo bi se jedan jedinstveni sustav upravljanja ovim nacionalnim parkovima i parkovima prirode. I mislim da nam u tom smislu bi trebao biti jedan pozitivan primjer, način na koji je to organizirano u renđerskoj službi u Sjedinjenim Američkim Državama koja definitivno ima najbolji sustav, znači zaštite odnosno rendžera u ovim područjima. Evo ga, ja ne bih duljila. Voljela bih kada bi nam državni tajnik odgovorio na neka od ovih pitanja zato što doista ne bismo voljeli da se novac iz ovog zajma potroši na neke stvari koje možda nisu toliko važne i toliko bitne, odnosno da se ti novci iskoriste na način da od toga doista zaštita prirode u Republici Hrvatskoj ima koristi.
Hvala kolegice Holy. U ime kluba HDZ-a uvaženi kolega zastupnik Božo Biškupić. Izvolite kolega Biškupić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pa svi projekti integracija posebno projekt integracije iz kojeg se i financira jedno vrlo važno područje za sve nas, za cijelo čovječanstvo područje prirode sigurno da su vrlo značajni. Posebno je ovo područje vrlo osjetljivo i zbog toga potvrđivanja ovog Ugovora o zajmu između Međunarodne banke za obnovu i razvoj Republike Hrvatske, za ekološku mrežu Europske unije natura 2000, je ustvari umrežavanje najvrjednijih lokaliteta od interesa za Europsku uniju, ali tu mislim da se svi s time slažemo da je to zapravo od interesa i za cijelo čovječanstvo. Kome će ovaj projekt pomoći, i kome će ići ovi novci, pa pomoći će u prvom redu onima koji se bave zaštitom prirode, to su u ovom slučaju i Državni zavod za zaštitu prirode, nacionalni parkovi, parkovi prirode, i županijske javne ustanove za zaštitu prirode, ali naravno i lokalno stanovništvo, i oko, ono koje živi i oko zaštićenih područja, znanstvenoj zajednici, volonterima i zaljubljenicima u prirodu, a posebno naravno samoj prirodi, odnosno očuvanju njezinog stanja ovakvo kakvo je danas premda već i takvo ovakvo kakvo je narušeno. Nakon pristupanja Hrvatske Europskoj uniji dio današnje ekološke mreže Republike Hrvatske postat će dio europske ekološke mreže natura 2000, temeljem posebnih propisa Europske unije o zaštiti prirode, i tada ćemo osim prava za povlačenje sredstava iz kompliciranog sustava fondova, vezanih uz zaštitu prirode, a to je, ovaj put je riječ čuli smo o 20,8 milijuna eura, imat ćemo i velike obveze koje se tiču očuvanja povoljnog statusa za staništa i svojte koje uđu u ekološku mrežu natura 2000. S obzirom da Europska unija ne daje zemljama koje pristupaju prijelazno razdoblje za uspostavu mreže natura 2000, osim što nudi relativno zahtjevne procedure za financiranje zaštite prirode iz fondova, treba naglasiti ima i vrlo uvjerljive mehanizme i mjere kazni za nove članice u slučaju neispunjenja obveze i uspostave i održavanja mreže natura 2000, zato ova sredstva koja ćemo dobiti treba vrlo kvalitetno i efikasno iskoristiti. Očekujemo da će projekt pomoći sektoru zaštite prirode i ostalim srodnim sektorima da uspostavi integriranu ekološku mrežu, koja će biti usklađena sa zakonodavstvom Europske unije o zaštiti prirode, kao i s direktivama o pticama i staništima. U tom smislu najvažnije aktivnosti projekta vezane su uz veliku inventarizaciju i bioraznolikost Hrvatske, i izradi karte staništa, a nastavno i potpora daljnjem razvoju sustava za upravljanje vrijednim informacijama o biološkoj raznolikosti. To neće samo pomoći Hrvatskoj da ispuni obveze izvještavanja Europskoj uniji, nego će osigurati adekvatno praćenje i zaštitu ugroženih vrsta i staništa za buduće naraštaje. Vrlo važnim ocjenjujem i sama predložena infrastrukturna ulaganja u ekološku mrežu, gdje će se financirati manji centri za posjetitelje, … [[Govornik se ne razumije.]] staze, i druga infrastruktura koja promiče ciljeve nature 2000, ustanovi za zaštitu prirode imaju priliku tijekom projekta naučiti kako osmisliti i provoditi projekte za zaštitu i očuvanje prirode sličnim projektima, koji će se u budućnosti kandidirati za strukturne fondove Europske unije. Na taj način će se ojačati kapaciteti javnih ustanova za apsorpciju sredstava iz Europske unije i njezinih fondova, uz tehničku opremu važno je i financiranje opreme za zaštitu i od požara u četiri obalna nacionalna i parka prirode. Uključivanje javnosti, a posebno stanovništva vezanim uz zaštićena područja i područja ekološke mreže kroz edukaciju, a edukacija je vjerujte mi vrlo važna, jer nedovoljno educiranje može dovesti do vrlo velikih nesporazuma na terenu, sjetimo se samo onog tragičnog slučaja na Vranskom jezeru, i o mogućnostima poljoprivrednog i informiranje važno izgradnji nove infrastrukture, kao i mogućnosti poljoprivredno-okolišnih programa vezanim uz zaštitu prirode, a i svi su zajedno važna sastavnica svakog projekta, a te aktivnosti uvijek se pomno, uvijek su pomno razrađene u projektima koje financira i nadzire provedbu Svjetska banka. S obzirom na navedeno lokalna zajednica i samouprava itekako mogu imati velike koristi od ovog projekta, na način da adekvatno podupru zbivanja na terenu bez direktnog opterećenja na financije, koje su osigurane ovim Vladinim projektom. Pitanje koliko će Hrvatska platiti i koja je cijena, kolegice i kolege nema cijene očuvanja prirode. Ona šteta koja je već nanesena, da se tu štetu umanji, ili barem da se ostanemo na ovom nivou na kojem smo sada, to nema više cijene. Ne samo zbog nas, nego baš zbog budućih generacija. I evo prilika je da nas na kraju podsjetim kako smo baš inicijativom Republike Hrvatske, ova godina, Ujedinjeni narodi su ovu godinu 2011. proglasili međunarodnom šuma i pozivam nas sve zajedno da pri glasovanju o ovom zakonu damo potporu ovom projektu i na taj način još jednom jasno iskažemo mišljenje ovog Doma o prirodi kao jedinstvenoj vrijednosti Republike Hrvatske. Klub HDZ-a će prihvatiti prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora zajma između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Hvala lijepa.
Hvala lijepo uvaženi kolega Biškupić. Pojedinačnih prijava za raspravu nema. I zaključno se za raspravu prijavio uvaženi kolega državni tajnik. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Kao prvo zahvaljujem i klubu SDP-a i klubu HDZ-a na podršci ovome zakonu, kojim se potvrđuje ugovor o zajmu, ali evo samo na kraju nekoliko kratkih odgovora koja je uvažena zastupnica Holy postavila u svom izlaganju. Prethodno je uvaženi zastupnik Biškupić rekao da priroda i zaštita prirode nema cijenu, međutim ja ću konkretno, radi se o financijskom dokumentu, reći da kad sve zbrojimo cirka će to biti, znači 3% će biti kamata koju će Hrvatska platiti na vrijeme od 20 godina, s time da je 5 godina tzv. poček … [[Govornik se ne razumije.]] period, da nema učešća u ovome zajmu, da je ovaj zajam slijedi nakon darovnice Svjetske banke od 8 milijuna dolara. Pa prema tome ja mislim da financijski gledano ne postoje, osim kad bi bila ponovo darovnica povoljniji gledano financijskih sredstava od ovih. Koliko će Hrvatska uložiti? Hrvatska će, naše su procjene i mi tu sasvim sigurno znamo i što smo učinili i što nam je činiti i raditi dalje, a prvo ću iznijeti podatak da zemlje članice Europske unije natura košta raspon kako koja zemlja članica od 6 pa do 15 milijuna eura godišnje. Naše su procjene da će to nas koštati između 8 i 10 milijuna eura. Godišnje ukupno Europsku uniju godišnje natura 2000 košta 6,1 milijardu eura. Naše mogućnosti u proračunu nisu takve, s obzirom da se od Hrvatske očekuje izuzetno visok doprinos Europskoj uniji kad je natura 2000 u pitanju, a zašto ne možemo koristiti sredstva Europske unije iz onog vremenskog odmaka, jer znamo kad ih tek možemo koristiti, i mi smo u nadležnom ministarstvu najprije sačinili plan što nam je potrebno za ispuniti obaveze, i onda smo sve ono što smo mogli staviti na popis, indikativnu listu strukturnih fondova i drugih fondova stavili, a ono što je ostalo i nemamo mogućnost financirati, kao što su invertazacijske i … [[Govornik se ne razumije.]] aktivnosti prebacili, obzirom da je to naša obaveza napraviti sad istog momenta, i najveći dio aktivnosti svodi se upravo na ovaj period do pristupanja i mogućnost korištenja sredstava i pretpristupnih, a znači a posebno kasnije znači strukturnih fondova. Moram reći da nije točno da nema Registra prirodnih dobara, postoji, međutim on nije u digitalnom obliku, bit će, sad je dio gotov. Naša obaveza, koja je definirana i Akcijskim planom borbe protiv korupcije je do kraja 2011. i on će biti gotov i dostupan javnosti. Ali, najveći dio, posebno najatraktivnije kategorije, već su sad dostupne preko weba Ministarstva kulture, a on je posebno linkom usmjeren na stranice koje imaju naziv-oznaku Zaštita prirode.hr. Kartu staništa imamo također, odnos prema strukturnim fondovima sam rekao, a granice kad su u pitanju granice one su digitalizirane i uskoro će doći na dnevni red ovdje kod vas izmjene i dopune Zakona o zaštiti prirode gdje ćemo to nadam se verificirati da će biti zakonski utemeljena i digitalna granica što zasada nije. I ono sve što smo odradili bit će dostupno, znači da ćemo i samim tim to odraditi. Oko Nacionalne agencije ustanova, odnosno parkova, mi također o tome vrlo ozbiljno promišljamo, međutim držimo da je potrebno još uvijek neke pripreme u ovome da tako kažem tranzicijskom vremenu napraviti s obzirom na sve ono što znače naše ustanove u Hrvatskoj jer jedna ustanova kao što je Nacionalni park Plitvička jezera ona nije samo ustanova zaštite prirode ona je i značajan pokretački, gospodarski subjekt ne samo jedne regije nego Hrvatske, UNESCO-va baština i da mi moramo u određenom periodu napraviti pripremu za nešto što i mi mislimo da u konačnici je prihvatljivo i o čemu ozbiljno razmišljamo. Evo, nadam se da sam dao veći dio odgovora. Ja zahvaljujem na podršci koju su jedan i drugi klub dali i koju vjerujem da će i zastupnici dati izglasavanjem ovoga zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepo gospodinu državnom tajniku. I o ovom zakonu glasovat ćemo kada za to budu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekte integracije u EU natura 2000., hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 782. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekte integracije u EU natura 2000. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je jednoglasno sa 94 glasa.
A u međuvremenu su se stekli uvjeti jer su održane sjednice odbora i službe su odradile svoj dio posla, a vezano na 9. točku dnevnoga reda koja glasi - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 778 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Vlada je sama podnijela amandmane i oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona, a što je u skladu sa člankom 169. Poslovnika Sabora. Hitni postupak primjenjuje se u skladu s člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje i u tom vremenu mogu se podnositi amandmani. Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja dostavila je prethodno obvezujuće mišljenje sukladno članku 10. stavku 2. Zakona o državnim potporama. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za pomorstvo, promet i veze i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća sa sjednice odbora smo primili na klupe. Amandmane je podnio i Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Da. Uvaženi državni tajnik Mario Babić. Izvolite gospodine tajniče.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici, dozvolite da kažem nekoliko riječi o prijedlogu izmjena i dopuna Pomorskog zakonika. Kao što je poznato Pomorski zakonik donesen je 2004. godine i predstavlja zbornik imovinsko-pravnih i javno-pravnih propisa iz područja pomorskog prava, pomorske plovidbe, iskorištavanja brodova, morskih, podmorskih prostora, brodske posade i slično. Četiri su glavna razloga zašto smo predložili izmjene i dopune Pomorskog zakonika. Prvo, usklađenje odredaba Pomorskog zakonika sa pravnom stečevinom EU iz područja pomorstva. Zatim, uvođenja tzv. "poreza po tonaži", odnosno toništa za hrvatske brodare, kompletiran je završetak reforme za hrvatske pomorce i usklađenje Pomorskog zakonika sa Zakonom o općem upravnom postupku. U odnosu na usklađenjem sa pravnom stečevinom EU u prvom redu želim naglasiti da ćemo urediti sukladno europskoj praksi istraživanje, odnosno ispitivanje pomorskih nezgoda. Najvažnija je odredba ta da ubuduće pomorske nezgode neće istraživati ministarstvo i tijela ministarstva već će to raditi samostalno tijelo čime se apsolutno postiže veća samostalnost i bolja prosudba u ispitivanju uzroka nezgoda i predlaganju odgovarajućih mjera. Moram kazati da ne namjeravamo osnivati posebnu agenciju već će te poslovi će se obavljati u okviru postojeće Agencije za ispitivanje zrakoplovnih nezgoda, a angažirat će se stručnjaci iz područja pomorstva prilikom svake pomorske nezgode. Drugo, područje koje se usklađuje sa europskim zakonodavstvom jest implementacija Konvencije o radu pomoraca, izuzetno važne konvencije za socijalna, radna i zdravstvena prava pomoraca. Naime, ovdje se propisuje implementacija konvencije u prvom redu iz obavljenih inspekcijskih pregleda u pogledu ispunjavanja uvjeta iz konvencije, zatim prava člana posade na žalbe, primjedbe u slučaju neispunjavanja uvjeta iz konvencije i jedna posebna odredba koja se odnosi na snošenje troškova za repatrijaciju pomoraca koji se iskrcaju i vraćaju u Domovinu. Naime, ne dozvoljava se da se od pomorca naplati predujam za potrebe repatrijacije već za to se mora sredstva osigurati brodar. Treće područje jest uspostava upravljanja i nadzora pomorskim prometom u teritorijalnom moru i unutrašnjim morskim vodama RH. Poznato vam je da je pred nekoliko mjeseci pušten u promet radarski sustav upravljanja i nadzora pomorskim prometom. Ovom implementacijom smjernica EU uredit ćemo način rada u obavljanju nadzora nad upravljanjem pomorskim prometom. Sljedeće odredbe odnose se na prava i obveze države, zastave u implementaciji međunarodnih propisa. Drugo bitno područje, kao što sam kazao, jest uvođenje tzv. "tonažnog poreza" za hrvatske brodare. Naime, poznato je da su prema trenutačnim odredbama Pomorskog zakonika hrvatski brodari u međunarodnoj plovidbi oslobođeni od plaćanja na dobit. Ta je norma ugrađena kako bi stvorili uvjete hrvatskim brodarima koji su se ispisali iz Nacionalnog upisnika početkom agresije na RH da se ponovno vrate i upišu sve brodove u hrvatski upisnik. Ta je mjera apsolutno imala pozitivne rezultate. Većina hrvatskih brodova upisana je u hrvatske upisnike i zahvaljujući u prvom redu ovakovim mjerama oslobađanja od poreza u ovom razdoblju od 2004. do 2011. godine izgrađen je 31 brod za potrebe hrvatskih brodara što je koštalo otprilike milijardu i 30 milijuna kuna, dolara pardon. Dame i gospodo sada pred ulaskom u EU takva odredba više ne može postojati u Pomorskom zakoniku jer europska praksa ne pozna potpuno oslobađanje brodara od poreza na dobit. Međutim, i Europski brodari su se također suočili s problemom negdje 60-te i 70-tih godina da njihovi brodari su se masovno ispisivali iz nacionalnih upisnika pomorskih država kao što je Ujedinjeno Kraljevstvo, Belgija, Nizozemska, Danska i upisivali su se u tzv. Zastave pogodnosti. Pojedinačno su države nalazile razne načine kako zaustaviti brodove u nacionalne upisnike i jedna od mjera koja je pokazala dobre rezultate jest bilo uvođenje tzv. tonažnog poreza odnosno tonage tax. O čemu se tu radi? Da brodari ne plaćaju porez na dobit prema stvarnoj dobiti već plaćaju porez u okviru tog tonažnog poreza fiksni i taj porez ne ovisi o njihovom poslovanju nego ovisi o veličini broda, neto tonaži pa se zato zove tonažni porez. Tonage tax je apsolutno imao utjecaj na razvoj Europskog pomorstva pa kada gledamo Europsku uniju kao cjelinu onda možemo kazati da je Europska unija najjača pomorska država u svijetu. Što predlažemo ovim izmjenama i dopunama? Prvo, Hrvatski brodari koji imaju brodove čija je ... omogućavaju plovidbu izvan teritorijalnog mora unutrašnjih morskih voda Republike Hrvatske oslobađaju se plaćanja poreza na dobit, već plaćaju porez po tonaži odnosno porez koji ovisi o veličini broda. Da bi brodar ušao u tzv. sustav mora ispuniti određene uvjete. U prvom redu mora upravljati tim brodovima iz Hrvatske, dakle ne iz inozemstva nego upravljati u Hrvatskoj, sjedište mora biti u Republici Hrvatskoj, brod odnosi se na brodove u svom vlasništvu ili brodove u zakupu ili brodove s kojima on upravlja kao poslovođa. Posebno da bi se ušlo u sustav poreza po tonaži moraju se ispunjavati određeni uvjeti, ja bih posebno naglasio uvjet da brodovi koji su u sustavu poreza po tonaži ne smiju se u razdoblju od tri godine više od dva puta zaustaviti zbog neispunjavanja sigurnosnih obveza u bilo kojoj luci u svijetu znači, prvi uvjet je uvjet izvrsnosti odnosno uvjet sigurnosti brodova. Drugi uvjet koji bih također želio naglasiti je taj da svaki brodar koji ima brod u sustavu poreza po tonaži mora ukrcati odgovarajući broj vježbenika palube, vježbenika stroja, na koji način mislimo riješiti da završeni đaci, završenih pomorskih škola i pomorskih fakulteta teško nalaze mjesto za obavljanje pripravničkog staža. Porez po tonaži je fakultativan, brodar ako hoće može ući u sustav, u sustavu mora ostati 10 godina, ukoliko ne ispuni uvjete izlazi iz sustava i retroaktivno vraća sredstva koja su mu bila data kao potpora. Brodar mora imati najmanje 40% brodova, prilikom ulaska u sustav pod Hrvatskom zastavom i tijekom trajanja tih 10 godina taj postotak brodova pod Hrvatskom zastavom ne smije pasti ispod 40%. Ovo pitanje u Europi je riješeno kroz smjernice koje uređuju državne potpore i zaista ovo možemo smatrati državnom potporom i Hrvatska kao pomorska država apsolutno mislim da mora ugraditi ovakvu odredbu u svoje zakonodavstvo, a pored ostalog na vratima smo Europske unije i moramo imati iste uvjete kao naši konkurenti države Europske unije. Sljedeće pitanje koje želimo riješiti, koje smatramo izuzetno važnim i sam kao bivši pomorac, sretan sam što smo došli u tu situaciju da možemo razgovarati o tzv. beneficiranom stažu ili stažu sa produženim trajanjem za Hrvatske pomorce. 2004. godine započeli smo kako smo zvali reformu za Hrvatske pomorce, u to vrijeme moram naglasiti da je samo 240, 250 pomoraca bilo u mirovinskom i zdravstvenom sustavu Republike Hrvatske, a oko 20 tisuća pomoraca plovi diljem svijeta. Nakon otvaranja ovog sustava danas imamo preko 13 tisuća pomoraca upisanih u zdravstveni i mirovinski sustav republike Hrvatske, imaju sva prava koja imaju Hrvatski državljani, sva prava koja se Ustavom omogućena svim Hrvatskim državljanima. Pitanje koje je bilo neriješeno to je bilo pitanje beneficiranog staža, odnosno staža sa produljenim trajanjem, pitanje koje već 20 godina čeka rješenje, pitanje koje je opterećivalo Hrvatske pomorce. Prema rezultatima koje su obavile strane organizacije rada, prema rezultatima koje su obavili naši znanstvenici a koji je pokrenuo sindikat pomoraca i prema statističkim podacima koje ima Ministarstvo, pomorci nakon 60 godina starosti teško ili nikako ne mogu se ukrcati na brod, odnosno ne ispunjavaju zdravstvene uvjete propisane Hrvatskim i međunarodnim propisima. Prema našim podacima 75% pomoraca starijih od 60 godina ne mogu poći na brod, ne mogu produžiti onu famoznu pomorsku knjižicu ili matrikulu i onda postaju problem društva. Države u svijetu su različito riješile ovo pitanje, neke na žalost nikako, a neke otprilike na način kao što mi predlažemo. Naime, što se predlaže ovim izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika, to da Hrvatski pomorac bez obzira na zastavu pod kojom plovi, bez obzira u kom zvanju je ukrcan na brodu, bez obzira na vrstu broda, i bez obzira na kategoriju plovidbe. U nacionalnoj plovidbi i međunarodnoj plovidbi može ići u starosnu mirovinu sa 60 godina starosti i 15 godina plovidbenog staža. Odnosno 12 mjeseci ukrcanih na brodu priznaju se kao 15 mjeseci. Ja mislim da je to minimum koji moramo ispoštovati za Hrvatske pomorce i da ćemo na taj način doći na razinu Europskih država koje itekako vode računa o socijalno-zdravstvenim uvjetima pomoraca. I sljedeće pitanje koje smo riješili kroz izmjene i dopune Pomorskog zakonika jest usklađenje sa Zakonom o općem upravnom postupku. Dame i gospodo zastupnici ja vas molim da prihvatite ovaj Prijedlog izmjena i dopuna Zakonika ako mogu tako kazati molim vas i u ime Hrvatskih pomoraca koji diljem svjetskih mora prate zasjedanje Sabora. Hvala vam lijepa. Ministarstvo, odnosno Vlada prihvaća amandmane Odbora za zakonodavstvo.
Hvala lijepo. Znači i oni postaju sastavni dio vezano uz našu raspravu dalje. Pozdrav pomorcima. A u ime kluba HNS-a, HSU-a kolega Silvano Hrelja. Odbori? Žele se predsjednici odbora javiti? Ne. Izvolite kolega Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Nesporno je da će Hrvatski sabor podržati izmjene i dopune Pomorskog zakonika. Da li će to biti jednoglasno ili velikom većinom glasova, ali mislim da tu dileme nema. Jasno su ocjeni stanja utvrđeni ciljevi kojim se ovim izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika žele postići. Naravno da je strateški cilj RH dovesti svoje brodove pod svoju zastavu, dakle da što manje brodova plovi pod zastavama pogodnosti. Naravno da je i u konačnici jako bitno i jako dobar cilj da se Pomorskim zakonikom uredi radno pravni status pomoraca bilo u međunarodnoj plovidbi, bilo u nacionalnoj plovidbi, da se uključe u sustav obveznog mirovinskog i zdravstvenog osiguranja i u porezni sustav. Dakle, to je sasvim dovoljno da se pristupi naravno uz usklađivanje pravne stečevine EU, to su sasvim dovoljni ciljevi da se ovaj zakon za postizanje ove izmjene i dopune Pomorskog zakonika prihvate. Puno je država ovu proceduru počelo prije, ali ne sve, nismo zadnji i dapače mislim da je na vrijeme prihvaćena ova inicijativa i da se stvari odvijaju u pravom pravcu. Naravno država kada želi privući porez po toni želi imati prihod, ona mora prihvatiti i određene druge obveze ne samo prihod, a to je da će morati priznati određenu situaciju na tržištu rada pomoraca, a to je da oni objektivno ne mogu naći svoj posao nakon 60. godine jer je veoma teško udovoljiti veoma rigoroznim kriterijima za zdravstveno stanje bilo domaćim bilo međunarodnim kriterijima. Ono što ipak želim problematizirati je sljedeće. Naime, Pomorski zakonik je takav zakon koji želi obuhvatiti cijeli život pomoraca dakle cijele djelatnosti svih pomoraca itd. i nema bez razloga više od tisuću članaka. Međutim, nijedan drugi zakon koji uređuje i ovaj na kopnu je Mirovinski zakon, Zakon o mirovinskom osiguranju koji želi isto tako urediti pitanje svih osiguranika pa tako i pomoraca. I ovo je ipak praktički jedan presedan u zakonodavnoj praksi Hrvatske da će sastavni dio mirovinskog zakonodavstva biti tako jedan veliki zakon kao Pomorski zakonik jer on sada sa ovim amandmanima koji su predloženi od strane Vlade, moram priznati da amandmane Odbora za zakonodavstvo nisam vidio, ali amandmane jesam. Ne znam da li je Odbor za zakonodavstvo proslijedio te amandmane ili prihvatio, ne znam tko je predlagač, ali ja imam na stolu amandmane Vlade s kojima se načelno slažem. Kažem sa ovim amandmanima ovo postaje zakon koji se mora jednostavno staviti i u kontekst uređenja mirovinskih prava, dakle postaje paketom mirovinskih zakona. Inače to je neuobičajeno jer je država do sada svoje socio-zdravstvene probleme konkretno vezane uz rad sa azbestom, svoje gospodarske probleme vezano za zatvaranje rudnika, Rudnika RAša u Istri rješavala posebnim zakonom, ovdje je odstupanje od toga pravila. Ja moram na to ukazati kao odstupanje od pravila. Ono što nedostaje u tim amandmanima je činjenica da nisu dovoljno precizno utvrđeni kriteriji za prijevremenu mirovinu, jer po ovim sada amandmanima ostaje samo činjenica da pomorci ostvaruju pravo sa 60. godina života i najmanje 15 godina plovidbenog staža pravo na punu starosnu mirovinu sa 60. godina. Nema analogije da sa 55 mogu otići u prijevremenu mirovinu sa umanjenjem koje pripada sve ostale zbog odlaska u prijevremenu mirovinu. Isto tako ukazujem na nelogičnost obrazloženja zakona s onim što piše u amandmanima jer u obrazloženju piše da se ovim osigurava da bi pomorci u pravilu sa najmanje 30 godina provedenih u zvanju i najmanje 15 godina čiste plovidbe omogućilo da ostvare mirovinu kada ne mogu dobiti taj posao. Dakle, ovo pojašnjenje u zakonu nije dalje obrazlagano i to moram konstatirati. Hoću reći da bi bilo možda bolje što se i kasnije može napraviti, da se mirovinska pitanja pomoraca urede jednim posebnim zakonom. To nije samo zbog ovoga. Nego gledajte moramo biti konkretniji i reći da po ovom zakonu, sutrašnjem kapetanu duge plovidbe kojemu će biti izračunata mirovina npr. 5 tisuća 500 kn jer pretpostavljam da ima solidnu plaću, njemu će ta mirovina biti najprije umanjenja za 3% zdravstvenog doprinosa i s obzirom da ovaj zakon neće biti nikakvo izuzeće nego je to posebni mirovinski zakon ustvari bit će mu skinuto još 10% pa na ono što ostane skinuto će mu biti naravno 12% poreza, pa će on od 5 tisuća 500 kn mirovine izračunate ustvari dobiti 4 tisuće 600. Mi moramo biti korektni i reći da to proizlazi iz sadašnjih propisa koje mi imamo na snazi i da će to tako biti. Prema tome ja bih preporučio, bez obzira što ću glasati za ovakav pomorski zakonik, ja bih preporučio da se to područje uredi posebnim zakonom uz problem koji nije riješen na adekvatan način, a to je pitanje prijevremene starosne mirovine. Nadalje, klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika imati će jedan amandman koji je vezan uz konvenciju Međunarodne organizacije rada iz 2007., ako se ne varam, koji na neki način potiče socijalni dijalog u pomorskoj djelatnosti i umjesto onoga što ste vi ovdje upisali u izmjenama i dopunama, što je predlagač upisao, da će propis kojim se potanje, zašto ne bi bilo jednom podeblje nego uvijek mora biti potanje, uređuju radni, životni i socijalni uvjeti pomoraca, donosi ministar uz suglasnost s ministrom nadležnim za rad i ministrom nadležnim za socijalnu skrb. Ja mislim da ova odredba direktno utječe na smanjenje jednog civilizacijskog dosega u Hrvatskoj, a to je dostignuta razina kolektivnog pregovaranja. Znam pouzdano da pomorci jesu jaki u kolektivnom pregovaranju i zašto donositi i unositi ovu izmjenu. Umjesto ove izmjene klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika predložit će da se radni, životni i socijalni uvjeti detaljnije od međunarodnih standarda, detaljnije od ovoga što propisuje ovaj zakon, urede kolektivnim u govorom pa bih ja vas zamolio da u duhu konvencije isto tako taj amandman prihvatite. Dakle, to je što se tiče samog zakona. Naravno da nitko ne može ovdje o globalu zakona govoriti jer je to doista Pomorski zakonik, više zakonik struke i zakonik svih pomoraca i moramo respektirati njihova iskustva. Ono na što se moramo osvrnuti je jedna priča da ćemo mi možda prihvaćenjem ovog Pomorskog zakona odnosno njegovih izmjena i dopuna dobiti možda vrlo dobar pravni okvir, međutim u operacionalizaciji u životu mi imamo objektivno puno većih problema. Naime, postoji problem što Hrvatska odnosno Hrvatski sabor nije ratificirao konvencije Međunarodne organizacije rada broj 108 i broj 185 i naši hrvatski pomorci imaju problem. Dakle konkretno, ne mogu se iskrcati u brazilskim lukama, ne mogu izvršiti promjenu posada u brazilskim lukama zbog toga što njihove moreplovnice oliti matrikule nisu usklađene sa međunarodnim propisima, odnosno Hrvatska nije potpisnica konvencije Međunarodne organizacije rada broj 108 i broj 185. Znam da hrvatska Vlada putem Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija, Udruga brodara, Sindikata pomoraca Hrvatske pokušava taj problem riješiti na bilateralnoj osnovi, međutim previše izvrgavamo naše pomorce ovisnosti o tuđim vlastima. Prema tome, ja bih s ovog mjesta i sa ove saborske govornice apelirao da se čim prije pripremi ova konvencija Međunarodne organizacije rada za ratifikaciju u Hrvatskom saboru iako je to jedan proces koji se točno mora po dinamici poštivati i da nadležna ministarstva prilagode naše moreplovnice ili matrikule tim međunarodnim standardima. Doista, ovako nešto za nas kao državu koja želi biti ozbiljna, koja želi biti pomorska, koja se diči svojom pomorskom poviješću i tradicijom, da nas ovako nešto, ovakvi problemi za naše pomorci jednostavno da nam se dogode je potpuno neprihvatljivo. Prema tome, ja se nadam da će i gospodin državni tajnik dati obrazloženje u kojoj je to fazi sada u svom naknadnom obraćanju Hrvatskom saboru, jel to doista problem za hrvatske pomorce i nadam se toplo da će to biti uskoro riješeno i da ćemo mi uskoro pred Hrvatskim saborom imati i tu točku dnevnog reda, ratifikaciju konvencije Međunarodne organizacije rada broj 108, odnosno broj 185 koja je novelirana iz 2003. godine. Evo u suštini moglo bi se tu još pričati puno o detaljima i elaborirati i amandmane Vlade koji su došli na ovaj zakon. Ne znam velim opet usvojene amandmane Odbora za zakonodavstvo, ali znam sigurno da je to rezultat pregovora između Sindikata pomoraca Hrvatske i vašeg ministarstva odnosno Vlade i da nije baš tako išlo sve idilično kako piše u amandmanima Vlade, već da su se pregovori odvijali do praktički pred par dana. Dakle da su pregovori bili u tijeku, da je prije bio pripremljen prijedlog za koji se ustanovilo da nije dovoljno dobar, da bi se onda amandmanski interveniralo na prijedlog izmjena i dopuna Pomorskog zakonika. Bez obzira na ove nedostatke kvaliteta je daleko veća od mogućih nedostataka, prema tome klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika će sa zadovoljstvom podržati ovaj zakon. Naročito nam je to zadovoljstvo što nam se brodovi vraćaju pod našu zastavu, a još veće zadovoljstvo što su naši građani zaštićeni socijalnim sustavima Republike Hrvatske, naši građani, naši pomorci. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Na redu je Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, a u ime kluba govorit će uvažena kolegica Dubravka Šuica.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, gospođe i gospari zastupnici. Evo pred nama su izmjene i dopune Pomorskog zakonika. Znamo da smo Pomorski zakonik donijeli 2004. godine zatim izmjene i dopune 2007. i nakon toga opet izmjene i dopune 2008. godine. Kako znamo da je razgranato međunarodno pomorstvo poduzetništvo, ono nastoji ukloniti razlike u pomorsko-pravnom reguliranju, a različiti nacionalni propisi o pomorskim odnosima smetnja su nesmetanom razvoju pomorske plovidbe i trgovine i izazivaju pravnu nesigurnost pa je zbog toga potrebno ujednačiti, odnosno unificirati ove propise odnosno pomorsko pravo kako na području pomorskog imovinskog prava tako i u sklopu javnog i pomorsko-upravnog prava koji se odnosi na sigurnost plovidbe i to postaje imperativ današnjice. Naime, plovidbena djelatnost po svojoj naravi obuhvaća više država pa je potrebno da se područje uredi kao jedinstvena cjelina i da se uredi sadržajno jednakim propisima, odnosno ujednači. Ujednačavanje se postiže međunarodnim konvencijama koje države izglasavaju na diplomatskim konferencijama pa ih treba ratificirati, potvrditi i nakon toga primjenjivati. Ujednačavanje je potrebno i zbog činjenice što pomorsko pravo izvorno pripada kontinentalnom pravnom sustavu, ali u suštini predstavlja miješani pravni sustav jer sadrži niz elemenata anglo-saksonskog prava a specijalizirane međunarodne organizacije svojim djelovanjem u pripremi konvencija pridonose i ujednačavanju pomorskog prava od kojih je možda najistaknutija međunarodna pomorska organizacija ili poznatija kao IMO. U kontinuitetu ujednačavanja ne donose se samo nove konvencije nego se mijenjaju, nadopunjuju postojeće i to kao rezultat stalnih, tehničkih inovacija u gradnji i uporabi novih, specijaliziranih tipova brodova prilagođenih potrebama tržišta, sve rigoroznijih standarda o sigurnosti plovidbe i zaštiti ljudskih života, imovine na moru poznatije kao solaz. Ovim se nastojanjima pridodavaju i sve zahtjevniji uvjeti i standardi međunarodne zaštite morskog okoliša, a naše hrvatsko zakonodavstvo odnosno Pomorski zakonik slijedi nova rješenja pa kao što sam već rekla nakon 2004., 2007. Zatim izmjenama 2008. i evo sada pred nama su ove izmjene o kojima smo čuli uvodno govoriti od državnog tajnika. Pa je prva izmjena se odnosi na ujednačavanje sa pravnom stečevinom Europske unije, a vezano za pomorske nezgode. Zatim vezano za Konvenciju o radu odnosno za nadzor nad teritorijalnim vodama i nad državnim zastavama. Ono što je druga promjena vrlo važna to je porezni status brodara. Umjesto oslobođenja od plaćanja poreza na dobit uvodi se novi porez prema tonaži ili tzv. tonnage tax odnosno tonažni porez. Ovo bi trebala biti porezna mjera kojom se nastoji potaknuti povratak brodara u upisnike država članica Europske unije, a ovaj sustav naplaćivanja poreza prema tonaži koji se uvodi ovim izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika potiče brodare da na svoje brodove ukrcavaju hrvatske pomorce a najviše radi odrađivanja vježbeničkog staža ili poznatije kadeture nakon čega će se značajno povećati konkurentnost naših pomoraca na svjetskom tržištu radne snage u pomorstvu. Znači, jedan je uvjet sigurnost brodova vrlo važan o kojemu je već državni tajnik govorio. A drugi uvjet je da se mora ukrcati određeni broj kadeta stroja, odnosno palube i time ih uvesti u svijet tržišta rada. Drugi, treći odnosno treća izmjena se odnosi na radno pravni status pomoraca u međunarodnoj plovidbi, odnosno njihovo uključivanje u sustav obveznog mirovinskog i zdravstvenog osiguranja kao i u porezni sustav Republike Hrvatske. Poznato je da je Republika Hrvatska, ali i u zemljama Europske unije interes za ovo pomoračko zanimanje, odnosno za sva pomoračka zvanja je u znatnom padu što dugoročno dovodi do velikog manjka pomoraca, a posebno časničkog kadra. Poznato je da smo 2007. godine proveli tzv. socijalnu reformu za pomorce kojom je omogućeno njihovo uvođenje u sustav. Nakon te reforme oko 13000 pomoraca u međunarodnoj plovidbi je uključeno u sustav kao novi osiguranici, a sada krećemo u dovršetak socijalne reforme koji je uglavnom sadržan u amandmanu Vlade koji smo dobili na klupe. Na osnovu izdanih pomorskih svjedodžbi procjenjuje se da u Republici Hrvatskoj ima oko 27000 pomoraca od kojih su polovica pomorski časnici a uz naše pomorsko poslovanje sveukupno je vezano oko 250000 građana. Na svijetu ima oko 1,25 milijuna pomoraca koji plove na oko 90000 brodova. Od toga u Europskoj uniji ima 443000 pomoraca, a na tržištu nedostaje trenutno oko 35000 pomorskih časnika. I još jedan kuriozitet. Poznato je da su Filipini sa oko 230000 pomoraca najveći, ako tako mogu reći, opskrbljivač svijeta s tom radnom snagom. Isto tako je poznato nama svima da je zanimanje ili zvanje pomorac imanentno našem priobalnom području gdje povijesno zbog škrtog zaleđa i otoka nije bilo izbora nego okrenuti se moru i osvajati ga, biti njegov gospodar, a još više njegov sluga. Stari su znali što znači navigare neces est, a živjeti se ne mora. More ih je hranilo, grijalo zimi, hladilo ljeti. More je uvijek bila najbolja veza sa svijetom, ali more je izazov. Ono je živo biće i treba se znati njegovoj ćudi prilagođavati. A svjedoci smo danas kako život na brodu se mijenja i kako hita korak s vremenom. I danas su uvjeti puno humaniji, pa se i kruh sa 7 kora čini malo mekšim. Stigao je i amandman naše Vlade i naša Vlada je očito duboko poštujući ovo zanimanje putem ovog amandmana je predložila povratak beneficiranog radnog staža koji je bio jedan od ciljeva za koji se i Sindikat pomoraca Hrvatske aktivno zalagao, pa koristim prigodu pozdraviti gore našeg tajnika gospodina Bracadura. Dakle, Sindikat pomoraca se zalagao, a kasnije su se pridružili i drugi pomorački sindikati i udruge. Beneficirani staž i rješenje za veliki dio problema s kojim se susreću današnji pomorci jer smo čuli da današnji pomorci već imaju probleme u 50 godini života, a više nema mogućnosti za iskrcaj kao što je to nekoć bilo i zbrinjavanja u matičnim kućama unutar kompanija. I zato ćemo sigurno podržati ovaj prijedlog amandmana Vlade Republike Hrvatske koji se odnosi na dovršetak socijalne reforme, a radi se još jedanput ću ponoviti. Za svakih 12 mjeseci provedenih ukrcan kao član posade broda bez obzira na zastavu, bez obzira na zvanje, bez obzira na kategoriju, bez obzira na kompaniju domaću ili stranu za 12 mjeseci provedenih na ukrcaju će se računati radni staž osiguranja 15 mjeseci. Isto tako druga vrlo važna odredba jest da se sa 60 godina, dakle starosna mirovina za razliku od ostalih sa 65, odlazi u mirovinu, uz uvjete ostvareno najmanje 15 godina staža na ukrcaju, odnosno navigacije kao član posade broda u međunarodnoj plovidbi, nacionalnoj plovidbi. Znači od 60 godina 15 godina staža, što smatram da je jedan vrlo, vrlo važan iskorak, i da je možda, slobodno ću reći, ispravak jedne nepravde koja se dogodila prema pomorcima u zadnjih desetljeća, ali mislim da je danas zaista ovo veliki dan za hrvatske pomorce. Na kraju zaželila bih pomorcima u ime kluba HDZ-a koji nastavljaju tisućljećnu tradiciju pomorstva na svim svjetskim meridijanima i paralelama, mirno i prijateljsko more, zadovoljstvo u obavljanju zahtjevnog posla, ostvarenje napretka u karijerama, sretan povratak domovima, a upravama i kompanijama, brodarima ne samo dobru plovidbu morem, nego i na nepredvidljivim svjetskim tržištima. Uvjerena da će izmjene Pomorskog zakonika i brodarima, ali i mnogim pomorskim obiteljima donijeti veselje i zadovoljstvo, želim i kazati kako klub HDZ-a podržava ove izmjene i dopune Pomorskog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Klub SDP-a i uvaženi kolega zastupnik Luka Denona. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Danas se pred nama nalazi prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika, s konačnim prijedlogom zakona. Naravno da jedna takva problematika koja se tiče svih naših pomoraca, i sa ovim izmjenama koje su, tri ključne izmjene koje su ovdje predložene očekujemo da će zaista pomorci imati onaj status koji, u Hrvatskoj koji i zaslužuju kao jednakopravni građani Republike Hrvatske. Ovih smo dana, barem ja sam negdje u medijima iščitao da se u Hrvatskoj traži osim nekih brendova koji su nam poznati kao što su sportaši koji su prepoznatljivi u svijetu, i osim nekih drugih brendova sitnih pojedinačnih kojih imamo, što bi to bio brend Hrvatske. Kako ja dolazim s mora, a i kako znamo da su hrvatski pomorci ne jedanput i u miru i u ratu osvjetlali obraz naše zemlje i da su svojim zalaganjem, svojim radom, svojom stručnošću prije svega, i svojom ja bih rekao solidarnošću koju su pokazali tijekom stoljeća koliko se hrvatski pomorci bave takvim jednim zanimanjem zaslužili i zaslužuju naravno da onda imaju i takav brendirani status u Republici Hrvatskoj, jer to kada kažete hrvatski pomorac, onda kažete to sa ipak određenim ponosom, i siguran sam da su takav status pokazali i svijetu i time pokazali da iz jedne male zemlje mogu biti i veliki ljudi i veliki pomorci. Stoga i začuđuje, ja ću se najprije osvrnuti na onaj, na ono bitno pitanje koje je uređeno Pomorskim zakonikom, a to je ovaj ravnopravni status pomoraca u međunarodnoj plovidbi, te njihovo uključivanje u sustav obaveznog mirovinskog i zdravstvenog osiguranja, kao i porezni sustav u Republici Hrvatskoj. Začuđuje dakle kada iščitamo ovaj prijedlog zakona, bez amandmana Republike Hrvatske, Vlade Republike Hrvatske koji nam je došao naknadno na klupe, a reći ću da je taj zakon nosi datum 11. travnja 2011., gdje se utvrđuje u obrazloženju ovoga zakona da je uvođenje tzv. beneficiranog staža za pomorce, da se pokazalo potrebnim, zbog dokazano štetnog utjecaja rada, radnog okoliša i uvjeta rada na članove posade broda, te neprimjenjivosti mjera zaštite na radu koji vrijede na kopnu u uvjetima rada na brodu iako se ne predlaže ovim zakonom zbog potrebe usklađivanja s programom gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske koji je donijela u travnju 2010. godine. Kada ne bi bilo ovog amandmane Vlade Republike Hrvatske, čovjek bi se zaista upitao ta nepravda o kojoj govorimo prema hrvatskim pomorcima, koja traje već 20-ak godina, da li je moguće da je program gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske u suprotnosti sa zahtjevima, opravdanim zahtjevima sindikalnih čelnika ljudi u pomorstvu, da se uvede beneficirani radni staž. Znači ovdje se priznaje u obrazloženju da je ipak to zanimanje kao što kaže naša kolegica ploviti se mora, ali bez ikakvih stručnih, ili se kažu stručne, znanstvene studije, ne znam što, su utvrdile da je to zanimanje zaista takovo da treba od zakonodavca imati i posebnu pažnju, i naravno da se ti uvjeti po kojim oni rade moraju drugačije valorizirati. Bez studija, bez znanstvenih nekakvih iscrpnih i konzultacija siguran sam da ona naša poznata da je kruh sa sedam kora pomorački kruh, sve rečeno u toj izreci jer ta težina pomoračkog zanimanja bez studija i bez ikakvih znanstvenih iscrpnih konzultacija utvrđuje potrebu da pomorci imaju beneficirani radni staž. Pa se ja zato pitam kako to da je u tom prijedlogu zakona od 11. aprila ove godine, evo sad smo dobili i amandman Vlade Republike Hrvatske, gdje se ipak spominje beneficirani radni staž, i zašto je to tome tako. Ja kao naravno političar, a ne kao pomorski stručnjak mogu utvrditi da je to vjerovatno, da su vjerovatno izbori pred vratima, pa je potrebno dobiti jednu kategoriju takovih ljudi na svoju stranu, pa me čudi da se neke stvari koje se ne rješavaju godinama eto mogu riješiti kada nam dođu izbori pred vrata. Pa bi stoga trebalo izvući jednu paralelu, pa kazati da bi u Hrvatskoj zbog nagomilanih problema koliko ih imamo, ne samo u ovom dijelu pomorstva, nego u svim segmentima življenja bilo potrebno onda trajno ustanoviti izbore ili predizbore, tako da bi se onda po toj nekakvoj logici i stvari u Hrvatskoj brže, kvalitetnije i na dostojan način rješavale. Dakle zalažem se za trajne izbore, jer bi se onda vjerovatno problemi u Hrvatskoj brže i efikasnije rješavali. Naravno da iza toga stoji prije svega i dugogodišnja, ja bih rekao borba sindikata, da na neki način ta svoja prava eto takvoj jednoj Vladi koja je priznala da je taj pomorački život takav kakav je, ali evo ipak su uspjeli da onda s tim svojim pregovorima na neki način i beneficirani radni staž uđe u ovaj zakon. Žao mi je što to nije odmah ušlo, 11. travnja 2011. nego eto je bila potrebna još dodatni pritisak sindikata da se takav status pomorcima priznaje i amandmanom na ovaj zakon. Dakle, to je nešto što mi se čini da nije dobro, da problemi u Hrvatskoj koji su dugogodišnji, koji su jako razvidni, koje je čak i Vlada Republike Hrvatske prihvaća i priznaje da oni postoje i da je život pomoraca malo drugačiji nego život svih nas drugih. Da je u svakom slučaju bilo nužno i potrebno takvo rješenje donijeti puno prije, puno ranije bez ovolikih natezanja i u javnosti i oko toga tko je u pravu, da li sindikati ili Vlada Republike Hrvatske. Budući da jesmo pomorska zemlja i da će vjerujem i takvim načinom tretiranja pomoraca u budućnosti da će doći do i većeg zapošljavanja i većeg interesa mladih hrvatskih ljudi da se bave takvim jednim važnim zanimanjem, siguran sam da će onda i ovakav zakon doprinijeti da onda ne bude manje pomoraca nego da bude više pomoraca koji će časno i pošteno prezentirati i svoj rad i na stranim i na domaćim kompanijama na način kako su to dosada radili da zbog njih svi budemo ponosni. Druga stvar koja se ovdje događa ili koja se mijenja je, ako sam dobro shvatio tonažni porez, jer smo dosada imali nekakvu drugačiju vrstu olakšica za brodare. I to je sada porez, poseban način plaćanja poreza prema kojem bi visina poreza koje odgovarajuće brodarsko društvo plaća u izravnoj vezi sa tonažom koju upotrebljava. Pitanje je, budući da smo i onu prvu olakšicu koju smo imali o neplaćanju poreza u međunarodnim vodama, poreza na dohodak, pitanje je koliko smo takvim olakšicama dobili više brodova pod hrvatskom zastavom. Državni tajnik je rekao da se taj broj povećao i da budući da sada ulaskom EU takva vrsta olakšica Europa ne poznaje i da idemo sada na jedno drugo, drugu vrstu također olakšica, a to je tzv. "tonažni porez" koji je ovdje kada se iščita koliko bi on iznosio po toni vrlo minimalan, nije nekakav veliki porez. Da li će time RH u svom proračunu gubiti ili dobiti? Čini mi se da ako u početku i u proračunu bude manje novaca zbog ove promjene da u konačnici takva vrsta olakšica će omogućiti da u Hrvatskoj možda ipak jednoga dana imamo i više brodara pa možda čak i uskrsne i neka buduća Croatia Line koje smo se eto tako neslavno odrekli. Vjerujem da će ovakvim dobrim ponašanjem prema našim pomorcima i emisija za pomorce biti malo drugačija i da će više ljudi na našim hrvatskim brodovima ploviti i da ćemo onda biti u prilici sa zanimanjem ponovno pratiti te naše emisije. I ono što bih na kraju rekao za ovu treću promjenu koja se ovdje događa i kao novina se uvodi i Agencija za pomorske nezgode. Pa kako sam ja shvatio gospodine državni tajniče to bi pri drugim agencijama za nezgode, da li su to ove zračne ili neke druge, bila vjerojatno samo jedna osoba koja bi onda koristila u tim pomorskim nezgodama stručno znanje stručnjaka u RH kod ustanovljenja ili analize takvih nesreća. Međutim, ovdje kaže da se procjenjuje naravno da bi taj rad agencije u 2012. godini za to bi bilo potrebno osigurati 580 tisuća kuna i 30 tisuća kuna za materijalne rashode. Ako je to jedna osoba i ako će biti smještena u već nekim prostorijama ne znam zašto je onda takav veliki iznos ili je potreban ili je nužan, ali možda bi bilo bolje da u zakonu ne stoji koliko je tih novaca potrebno ako je nužno da imamo i tu Agenciju za pomorske nezgode. Evo, nadam se da će taj hrvatski brend kao što ga ja zovem, a to su pomorci RH, da će doprinijeti s ovim zakonom njihovo veće zapošljavanje, veći interes mladih ljudi i da ćemo kroz ovakvo zakonodavstvo i naravno kroz ovu promjenu tonažnog poreza kako je ovdje nazvano da ćemo omogućiti i kadetima i mladim ljudima da onda na našim brodovima obavljaju tu potrebnu kadeturu i potrebno predznanje kako bi onda zaista bili prava pomorska zemlja što to u svakom slučaju i jesmo. Ponavljam, nije trebalo doći do ovako dugog perioda vremena natezanja sa sindikatima da se nešto što je u onoj sintagmi kruh sa 7 mora davno već utvrđeno i rečeno da pomorački život zaista traži i zahtijeva da ljudi koji se tim zanimanjem bave imaju taj beneficirani radni staž ovako kako je u ovom zakonu i predloženo uz amandman Vlade RH. Klub SDP-a će naravno podržati ovakvo zakonsko rješenje. Hvala.
Hvala. U ime kluba HSS-a gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Hrvatska je pomorska zemlja s dugom tradicijom, a naši pomorci plovili su svim morima i oceanima, a pomorstvo je i važna gospodarska grana. Pomorskim zakonikom uređeni su svi značajni javno-pravni i imovinsko-pravni odnosi vezani uz more, pomorsku plovidbu, djelatnost i pomorske brodove. Ovim izmjenama i dopunama koje se predlažu između ostalog se pomorcima omogućava odlazak u prijevremenu starosnu mirovinu s navršenih 60 godina i najmanje 15 godina plovidbenog staža. Time se pomorcima osiguravaju blaži uvjeti stjecanja prava na prijevremenu starosnu mirovinu za što se opravdanje nalazi u činjenici da nakon navršenih 60 godina života u najvećem broju slučajeva ne mogu ishoditi zdravstvenu svjedodžbu koja je uvjet da bi se mogli ukrcati na brod. Naime, rad, radni okoliš i uvjeti rada za članove posada brodova imaju štetan utjecaj na zdravlje, a mjere zaštite na radu koje vrijede na kopnu neprimjenjive su u uvjetima rada na brodu. TA je profesija izložena izraženom psihofizičkom naporu, dužem radnom vremenu i što je možda najteže odvojenosti od obitelji. Odvojenost, odnosno odsutnost oca te životni stil obilježen njegovim odlascima odražava se na čitavu obitelj a posebice na djecu. Zato se između ostaloga kaže da je to kruh sa 7 kora, a danas kada su se uvjeti rada promijenili budući da je povećan opseg posla povećani su i rizici vezani uz rad na brodu. Prema službenim statistikama oko 70% pomoraca starijih od 60 godina više ne može dobiti zdravstvenu svjedodžbu potrebu za produženje pomorske knjižice pa stoga više ne mogu ploviti i zarađivati. MI u Klubu Hrvatske seljačke stranke izražavamo zadovoljstvo predloženim rješenjem kojim se pomorcima osigurava beneficirani radni staž budući da je riječ o 13 tisuća pomoraca u međunarodnoj plovidbi i oko 4 tisuće u nacionalnoj plovidbi. Uz to moramo izraziti zadovoljstvo i time što se ovim izmjenama i dopunama dovršava proces socijalne reforme za pomorce koja je započela još 2007. godine kada su pomorci uvedeni u sustav mirovinskog i zdravstvenog osiguranja i to vezano uz porezno oslobađanje za pomorce. Kao i drugim pomorskim državama, i u Hrvatskoj su oslobođeni plaćanja poreza na dohodak ako provedu više od 183 dana godišnje u inozemstvu. A kako se ovim predlaže pomorcima u međunarodnoj plovidbi bi se dio od 183 priznata dana koje su mogli koristiti za put do broda, liječenje ili usavršavanje u inozemstvu ako ih nisu iskoristili mogu prebaciti u iduću godinu. Nadalje, do sada su brodari u međunarodnoj plovidbi bili u cijelosti oslobođeni plaćanja poreza na dobit od iskorištavanja brodova, time je slijedila i politika Europske unije koja je nastojala privući profitabilno i sigurno brodarstvo pod zastave država članica a na način da im se osiguraju slični uvjeti poslovanja kakva imaju brodari pod tzv. zastavama pogodnosti. Sada se po uzoru na druge Europske pomorske države kod kojih je već na snazi a riječ je primjerice o Njemačkoj, Francuskoj i drugim zemljama predlaže uvođenje poreza po tonaži broda po kojem je visina poreza izravno povezana sa tonažom koju upotrebljava. Neovisno o njegovim stvarnim prihodima i rashodima. Porez po tonaži obračunavat će se tako da se na svakih 100 jedinica neto tonaže broda koji sudjeluje u sustavu plaćanja ove vrste poreza plaća određeni iznos a način obračuna iznosi se preuzeti iz modela istovrsnog poreza kako je usvojeno u Cipru odnosno potvrđen od strane Europske komisije. Uvođenje ovog poreza pozitivno će se odraziti na razvoj kvalitetnog brodarstva te se njime ujedno obvezuje brodare da na svoje brodove ukrcavaju Hrvatske pomorce radi odrađivanja vježbeničkog staža nakon čega se naravno značajno povećava njihova konkurentnost na svjetskom tržištu. Osim toga, treba reći to da se uvođenjem ovog poreza od 2013. godine kada počinje njegova primjena, povećati prihod državnog proračuna i to kako se procjenjuje za oko 2 milijuna kuna godišnje. Uz to se uvođenjem ovakvog sustava unapređuju sigurnosni standardi. Zaštita pomoraca i okoliša budući da se predlaže da brodar gubi pravo na tonažni porez u odnosu na određeni brod i tako postaje obveznik plaćanja poreza na dobit. Ukoliko brod koji je prijavljen u sustav poreza po tonaži, u tri godine bude dva puta zaustavljen ne udovoljava standardima sigurnosti zaštite okoliša ili životnih i radnih uvjeta pomoraca. Uz sve navedeno predloženim Zakonom provodi se i preostalo usklađivanje s pravnom stečevinom Europske unije te se između ostalog predviđa i osnivanje neovisnog tijela za provođenje istraga pomorskih nesreća i predlaganja mjera radi njihova izbjegavanja te unapređivanja sigurnosne plovidbe. Također se vrši usklađivanje i u dijelu vezanom za obvezu dostave podataka kao i definiranje tijela odgovornog za razmjenu podataka na nacionalnoj međunarodnoj razini čime će se unaprijediti nadzor i upravljanje pomorskim prometom. Nadalje u lučkim kapetanijama umjesto vijeća za prekršaje lučkih kapetanija uvodi se institut pojedinaca voditelja prekršajnog postupka te se uređuju i prekršajne odredbe u odnosu na pojedine pomorske prekršaje. Klub Hrvatske seljačke stranke će podržati ovaj Zakonski prijedlog i prijedloge amandmana budući da smatramo da će se predložena rješenja pozitivno odraziti kako na struku, status pomoraca, tako i na sigurnost plovidbe odnosno brodova. Ipak, moramo izraziti i žaljenje činjenicom da u Hrvatskoj kao pomorskoj zemlji opada interes za zvanje pomoraca. Pomorstvo je duboko urezano u tradiciju našeg naroda, te se ne bi smjelo dogoditi da u Hrvatskoj bude manjak kvalitetnih pomoraca. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Dobili smo i dobro je da smo dobili ove Izmjene i dopune Zakona o pomorstvu, dakle, jer one u svakom slučaju poboljšanje. Trebamo znati da je Pomorski zakon donesen 2004. godine i da je to bilo po prvi puta da je predstavljen cjelovit zakonodavni okvir u kojem su uređeni svi značajno javno pravni odnosi imovinsko-pravni odnosi povezani s morem, provedbenom djelatnošću i pomorskim brodovima. Cilj je bio pokrenuti promjene sa zadaćom da se izjednači pomorsko pravo sa razvijenim pomorskim zemljama da bi se Hrvatskim brodarima omogućila konkurentnost na svjetskom pomorskom tržištu. Ovim izmjenama i dopunama žele se i dalje poboljšati neke odredbe postojećeg Zakona i mislim da se u većem i uspjelo. Uz to što zakonodavstvo Republike Hrvatske se usklađuje sa zakonodavstvom Europske unije ovdje dobivamo kao prvo umjesto oslobođenja Hrvatskih brodara u međunarodnoj plovidbi od plaćanja poreza na dobit uvodi se sustav poreza prema tonaži broda. Što znači da će uvođenje poreza prema tonaži broda a prema smjernicama Europske unije o državnim potporama u pomorskom prijevozu potaknuti povratak brodova u upisnike država članica. Stoga je sustav naplaćivanja poreza s obzirom na tonažu bolji od uobičajenog poreza na dobit. Nadalje što držim da je važno, ovaj porez prema tonaži potiče naše brodare da na svoje brodove ukrcavaju hrvatske pomorce, asistente i kadete radi određivanja vježbeničkog staža čime bitno povećavaju konkurentnost naših pomoraca na svjetskom tržištu. Nadalje što držim posebno važnim, a to je da se u ovom prijedlogu posebno propisuje uvjet i za odlazak u mirovinu pomoraca u odnosu na uvjet godina i radnog staža. Kada smo imali zadnje izmjene i dopune zakona bilo je puno rasprave u Saboru o beneficiranom radnom stažu pomoraca mislim da tada tadašnjim prijedlogom to nije bilo najsretnije riješeno i držim da ovaj prijedlog to rješava na bitno bolji i kvalitetniji način. Naime, ovim prijedlogom se posebno propisuju uvjeti za odlazak u mirovinu. Sama činjenica da pomorci ne mogu više raditi u svojem zvanju nakon završenih 60 godina života, ukazuje na potrebu da im se omogući odlazak u mirovinu u toj starosnoj dobi. Dakle, prema ovom prijedlogu mogućnost za ostvarivanje ove posebne mirovine ostvarili bi oni pomorci koji su navršili 60 godina života i u mirovinskom osiguranju navršili najmanje 15 godina staža u osiguranju u nacionalnoj i međunarodnoj plovidbi. To zapravo u praksi znači praktično da bio oni koji su u pravilu najmanje 30 godina proveli u zvanju pomorca koji imaju 15 godina čiste plovidbe imali bi mogućnost ostvariti mirovinu kada u istom zvanju ne mogu dobiti posao. Treće što se dobija ovim zakonskim prijedlogom, također se uređuju putanja vezana za odredbe o pomorskim prekršajima. Predlaže se usklađivanje sa pravnom stečevinom EU u dijelu vezano za osnivanje za provođenjem istraga pomorskih nesreća kojom se uspostavljaju temeljna načela ispitivanja nesreća u pomorskom prometu. 4. i to je konačno, usklađuju se pojedine odredbe Pomorskog zakona sa Zakonom o općem upravnom postupku iz 2009. godine, a to znači da se Zakon o upravnom postupku primjenjuje u postupanju u svim pravnim stvarima, a samo se pojedina pitanja upravnog postupak uređuju drugačije ako je to nužno te ako nije protivno Zakonu o upravno-pravnom postupku. Mislim da je ovaj prijedlog na nivou tradicije hrvatskih pomoraca i da će kako je rekla kolegica Šuica njegovom primjenom i usvajanjem kruh sa 7 kora ipak biti malo mekši. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Živko Nenadić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Iako je vidim jedna opća suglasnost o ovom prijedlogu zakona i više manje sve je rečeno. Ja sam se javio evo kao čovjek iz 10. izborne jedinice iz Splita iako sam ja rođen u zaobalju, ali ima i mojih Imoćana koji su pomorci javio sam se zahvaliti na ovom prijedlogu izmjena, a posebno na ovome amandmanu kojeg je Vlada poslije prihvatila i predsjednica Vlade. Naime, polazeći od tri teze koje su se i ovdje danas spominjale, a to je da je ploviti kruh sa 7 kora i da se živjeti ne mora, ploviti se mora i od onog što je možda najvažnije to je da smo mi pomorska zemlja, onda doista ove izmjene i posebice ovaj amandman o priznavanju produženom radnog staža tzv. beneficiranog radnog staža doista onda ima mjesta i to je konačno pravo rješenje za pomorce. Naravno da su dobro došle i ove druge izmjene, ovo su već treće izmjene, osnovni temeljni zakon je donešen 2004. ali naravno svaki put kada se osjeti potreba za nekom izmjenom ili do sada što smo imali prilagodbu EU zakonodavstvu dobro dođu. Tako da ja isto tako pozdravljam i ovu na neki način da li novu ili određenu implementaciju Agencije za pomorske nezgode što će sasvim sigurno olakšati rješavanje takvih situacija. Isto tako implementaciju Konvencije o pravu pomoraca i posebno upravljanje nadzora pomorskim prometom. To su dakle poboljšice i prilagodbe sa EU zakonodavstvom koji će mnoge stvari pojednostaviti i olakšati. Dakle, zdušno podržavam ove izmjene i posebice zahvaljujem u ime onih pomoraca i njihovih obitelji koji su se i meni obraćali za ovim produženim radnim stažom. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Pomorski zakonik donesen je u prosincu 2004. godine te izmijenjen i dopunjen 2007. i 2008. godine. Izmjenama i dopunama iz 2007. godine omogućeno je uključivanje pomoraca u međunarodnoj plovidbi u sustav obveznog mirovinskog i zdravstvenog osiguranja kao i porezni sustav u RH, čime je a imajući u vidu sve specifičnosti rada pomoraca socijalna reforma i njihovo uvođenje u sustav provedeno uz određene olakšice oslobođenja što je sukladno i smjernicama EU. Ovim izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika prije svega vrši se usklađivanje sa pravnom stečevinom EU u području pomorstva, dovršava se Socijalna reforma za pomorce iz 2007. godine i uređuje se porezni status hrvatskih brodara uvođenjem poreza po tonaži broda. Predloženim izmjenama i dopunama zakona daju se ovlasti Vladi Republike Hrvatske da posebnim propisom osnuje agenciju nadležnu za provođenje sigurnosne istrage u svrhu utvrđivanja uzroka pomorske nesreće i predlaganja mjera radi izbjegavanja pomorskih nesreća te unapređivanja sigurnosti plovidbe, a čuli smo od gospodina državnog tajnika da će se ona organizirati u okviru postojećih agencija. Nadalje, predloženim zakonom se uređuje porezni status brodara na način da se umjesto sadašnjeg oslobođenja od plaćanja poreza na dobit uvodi sustav poreza prema tonaži broda, sukladan smjernicama Europske zajednice o državnim potporama u pomorskom prijevozu koji je uveden u mnogim državama Europske unije. Način obračuna poreza po tonaži za … [[Ne razumije se.]] koji se plaćaju preuzet je iz modela … [[Ne razumije se.]] poreza kakav je usvojen u Cipru i potvrđen od strane Europske … [[Ne razumije se.]] Sustav poreza po tonaži osim poticanja razvoja kvalitetnog brodarstva i zadržavanja brodova pod hrvatskom zastavom potiče brodare da na svoje brodove ukrcavaju hrvatske pomorce radi odrađivanja vježbeničkog staža nakon čega se značajno povećava konkurentnost tih pomoraca na svjetskom tržištu radne snage u pomorstvu, detaljnije uređenje načina ispunjavanja obveza brodara vezano za ukrcaj vježbenika provelo bi se u podzakonskom aktu donesenom temeljem Pomorskog zakonika. U predloženom zakonu se propisuje i oslobođenje od plaćanja poreza po odbitku za određene vrste usluge koje su vezane za financiranje i iskorištavanje brodova. Naime, u skladu sa međunarodnom praksom u brodarstvu i činjenicom da ovaj porez po stopi od 20% služi suzbijanju izbjegavanja plaćanja poreza na dobit, isti se ne bi trebao odnositi na plaćanje određenih usluga vezanih za financiranje i iskorištavanje brodova u međunarodnoj plovidbi koje brodari u međunarodnoj plovidbi po samoj prirodi svog posla i činjenici da se radi o globalnoj industriji koriste se u raznim zemljama. Mijenjanjem postojeće odredbe članka 128. Pomorskog zakonika o računanju 183 dana potrebna za oslobođenje pomoraca u međunarodnoj plovidbi od poreza na dohodak omogućava se da pomorci iskoriste sve neiskorištene dane iz prethodne godine. Ujedno, predloženim zakonom usklađuju se pojedine odredbe Pomorskog zakonika sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku. Tako se npr. vrši usklađivanje vezano za institut konačnosti i izvršnosti rješenja, brišu se odredbe Pomorskog zakonika koje propisuju isto što je propisano Zakonom o općem upravnom postupku, kao i odredba Pomorskog zakonika koja propisuje supsidijarnu primjenu Zakona o općem upravnom postupku. Isto tako, predloženim zakonom se vrši i usklađivanje sa pravnom stečevinom Europske unije u dijelu vezano za osnivanje neovisnog tijela za provođenje istraga pomorskih nesreća, odnosno usklađivanje sa Direktivom 2009/18 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. godine kojom se uspostavljaju temeljna načela ispitivanja nesreća u području pomorskog prometa i kojom se izmjenjuje Direktiva 1999/35, Direktiva 2002/59 Europskog parlamenta i Vijeća. U Pomorski zakonik se ugrađuju odredbe koje omogućavaju provedbu pravila i standarda Međunarodne konvencije o radu pomoraca iz 2006. godine, odnosno Direktiva 2009/13 od 6. veljače 2009. godine kojom se primjenjuje sporazum zaključen između udruženja brodovlasnika Europske zajednice i Europske federacije i transportnih radnika o Konvenciji o radu pomoraca 2006. godine izmjenjujući Direktivu 1999/63. Provodi se nadalje usklađivanje sa Direktivom 2002/59 kako je izmijenjena i dopunjena Direktiva 2009/17 u dijelu koji se odnosi na obveze dostave podataka koji na definiranje tijela odgovornog za razmjenu podataka na nacionalnoj i međunarodnoj razini, a koja predviđa donošenje podzakonskih akata kojim će se podrobnije propisati uvjeti, način te standardi nacionalnog elektroničkog sustava za razmjenu podataka, kao i način i uvjeti izdavanja odobrenja za slobodan promet s obalom te se stvaraju uvjeti za učinkovitu provedbu posebnih propisa u području nadzora i upravljanja pomorskim prometom koji se odnosi na brodove u plovidbi. Podnesenim amandmanom Vlada Republike Hrvatske na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika uvodi se staž osiguranja s produženim trajanjem za pomorce, tzv. beneficirani staž. Ujedno zbog nemogućnosti zadovoljavanja strogih međunarodnih i nacionalnih uvjeta zasebne sposobnosti pomoraca u određenim godinama više ne mogu se ukrcati na brod pa se propisuje da se pomorci uvjet za stjecanje prava na starosnu mirovinu 60 godina života, uz najmanje 15 godina staža osiguranja kao člana posade broda. Istaknuo bih da sam sretan što danas raspravljamo o predloženim izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika jer dolazim iz županije koja ima veliki broj pomoraca i svjetski afirmiranu tvrtku "Tankersku plovidbu", a imajući u vidu da sam prošle godine postavio zastupničko pitanje u svezi reguliranja beneficiranog staža pomoraca. Stoga se zahvaljujem Vladi Republike Hrvatske što je prihvatila prijedloge … [[Ne razumije se.]] Radi navedenog podržavam donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika, kao i podnijete amandmane Vlade Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Obavještavam da je u 13,06 prošlo vrijeme za prijavu od 10 minuta. I sada gospodin zastupnik Milivoj Škvorc, izvolite.
Poštovani predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika, s konačnim prijedlogom zakona. Već je 2004. godine stupanjem na snagu Pomorskog zakonika Republika Hrvatska prihvatila tadašnje nove međunarodne konvencije pomorskog, upravno i imovinskog prava i dosljedno ih i ozakonila u domaćem pravu. Već smo tada slijedili pravnu stečevinu Europske unije, a 2007. godine stupio je na snagu Zakon o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika koji je također slijedio nova europska pravna rješenja. To je ujedno omogućilo zatvaranje poglavlja 14.-Prometna politika. Ovoj je Vladi cilj ojačati Hrvatsku kao pomorsku zemlju i poticati gospodarski razvitak Hrvatske kao zemlje pomorske orijentacije koja je puna potencijala. Odgovarajuća sustavna i egzaktna pravna regulativa koja prati moderna opće prihvaćena europska i svjetska postignuća i rješenja osnovni je preduvjet razvitka takvog smjera razvoja. Hrvatska Vlada je predložila amandman na izmjene Pomorskog zakonika kojim se uvodi beneficirani radni staž za pomorce. To je pitanje zdravstvene sposobnosti za rad poslije 60 godine života. Vlada je amandmanom predložila da pomorci imaju pravo na starosnu mirovinu nakon njihove 60 godine života i 15 godina plovidbe. Propisano je da se 12 mjeseci provedenih na ukrcaju računa kao 15 mjeseci. Time je gospođa predsjednica Vlade ispunila svoje obećanje. Kako je rečeno na tragu što je i Pomorski sindikat tražio. To će se odnositi na 13000 pomoraca u međunarodnoj plovidbi i na 4000 pomoraca u nacionalnoj plovidbi. Ovim se prijedlogom dovršava proces socijalne reforme za pomorce započet zadnjim izmjenama Pomorskog zakonika i to po pitanju poreznog oslobođenja za pomorce. Naime, pomorci su do sada bili oslobođeni plaćanja poreza na dohodak ako su bili više od 183 dana u inozemstvu, a u te su se dane uračunavali dani plovidbe, dani putovanja od kuće do prodaje i natrag, dani provedeni na stručnom usavršavanju u inozemstvu. Samo su se neiskorišteni dani plovidbe mogli prenijeti u sljedeću godinu. Sada je novina da će se u sljedeću godinu prenositi i neiskorišteni dani koji su provedeni na poslu ili usavršavanju u inozemstvu ili liječenje i ostalo. To će za posljedicu imati da će mnogo manji broj pomoraca biti obavezan plaćati porez. Pomorskim se zakonikom rješava i pitanje istrage pomorskih nezgoda čime se usklađujemo sa pravnom stečevinom Europske unije. Novost je da u buduće pomorske nesreće neće ispitivati Ministarstvo mora, Lučke kapetanije i drugi nego će to obavljati samostalna agencija. Upravo će se time omogućiti neovisnost u istrazi. Agenciju će osnovati Vlada Republike Hrvatske, a ona će biti nadležna za provođenje sigurnosne istrage, predlaganja mjera radi izbjegavanja nesreća i unapređivanje sigurnosti plovidbe. Za to će biti potrebno osigurati određena financijska sredstva. Uvodi se tonažni porez za brodove po uzoru na druge europske pomorske države, a kao uvjet da bi se neki brodar sa svojim brodovima mogao ući u taj sustav stavlja se obaveza ukrcaja određenog broja kadeta. To je dodatni instrument za poticaj razvoja kvalitetnog brodarstva, obaveza brodara da na svoje brodove ukrcaju hrvatske pomorce radi odrađivanja vježbeničkog staža. Brodar u tonažnom porezu ne plaća porez na dobit prema stvarnoj dobiti, nego plaća ovisno o tonaži cijele flote. To je porez na koji se doista može reći da je oblik potpore brodarima. Naravno da je za ulazak i ostanak u tonažnom sustavu poreza postoje određeni uvjeti. Njih smo već u biti čuli u raspravi. Naši su pomorci svugdje poznati i priznati u svijetu. Najvažnije u pomorstvu je ulaganje u pomorski kadar. Hrvatska je pomorska zemlja, a ovaj je prijedlog Pomorskog zakonika dokaz da se u Hrvatskoj kako neki tvrde pomorstvo ne podržava samo na deklarativnoj razini. Želi se obraniti interese hrvatskog pomorstva i hrvatskih pomoraca koji rade težak posao, zahtjevan i opasan o kojemu ovise oni i mnoge njihove obitelji. Vjerujem da će ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika utjecati na povećanje općeg interesa za pomorska zanimanja u Republici Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Dozvolite mi jednu malu primjedbu. E ovako bi trebao biti odnos u Saboru otprilike 10 naprama 10. Kad bi to bilo idealno moguće. Zaključno državni tajnik gospodin Mario Babić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora, dame i gospodo zastupnici. Ja bih vam zahvalio najljepše i u moje ime i Vlade i pomoraca što ste ovako pozitivno reagirali na prijedlog zakona. Uvaženom zastupniku Hrelji želim odgovoriti da je upravo ovaj tjedan ćemo uputiti Vladi donošenje Zakona o ratifikaciji konvencije vezane za pomorske knjižice i vjerujem da ćemo još ovog mjeseca raspravljati u Hrvatskom saboru o ratifikaciji ovog zakona. Paralelno obavljamo pripremne razgovore sa Ministarstvom unutrašnjih poslova glede tih famoznih biometrijskih putovnica ili matrikula i to je onaj dio gdje kasnimo. Ali paralelno obavljamo razgovore sa brazilskom administracijom da nam da malo vremena dok se ovo pitanje riješi. Gospodin uvaženi zastupnik je govorio kako je ovaj zakon donesen predizborno. Ja vam moram reći, znate sve može biti politika. Pomorski zakonik nije politika, a svi mi koji smo radili na ovom zakonu smo nekako iz pomorstva, pa prema pomorcima moram kazati da nije ovo predizborni zakon, da beneficirani staž je zaista problem star 20 godina i u više navrata se mijenjao Pomorski zakonik i nije se imalo hrabrosti ili sredstava, razumijevanja za rješavanje ovog problema pa ni u razdoblju od 2000. do 2004. godine. Ova pitanja su se počela rješavati 2004. godine. Znači, ne pred izbore, nego eto poslije izbora i riješeno je pitanje poreza pomoraca, odnosno brodara što se već pošto sam dugo ovdje tridesetak godina rješava i nije se riješilo. Riješili smo i pitanje socijalne i zdravstvene reforme za pomorce. Uveli smo mirovine. Izgradili smo školski brod. Oslobodili smo pomorce nekih skupih dodatnih ispita. Prema tome, učinili smo ne zbog izbora, nego zbog činjenice da imamo preko 20000 ljudi koji plove diljem svijeta. Oko samog zakona i beneficiranog staža. Zaista smo, dugo je trajala rasprava. S jedne strane se tvrdilo tendencija u Hrvatskoj i Europskoj uniji da što dulje traje taj radni vijek, a mi smo ovdje sa Pomorskim zakonom htjeli to skratiti. I tu je razlog raspravi, tu je razlog amandmanima, što je ipak predsjednica Vlade na koncu rekla idemo s Pomorskim zakonikom riješiti pitanje beneficiranog staža jer on je, sad je tu je u proceduri, a kad će doći na red zakon koji rješava to pitanje prošlo bi mnogo vremena. Eto riješili smo to na ovaj način, samo zbog pomoraca, vjerujte mi ne zbog predizborne kampanje. Hvala vam lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Odlučivat će se kada se steknu uvjeti. Sada bi prekinuli do 15 sati i nastavili s točkom dnevnog reda Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o udžbenicima za osnovnu i srednju školu, dakle u 15 sati. Želim vam prijatnu pauzu.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika. Vlada je podnijela amandmane i oni su postali sastavni dio konačnog prijedloga zakona sukladno članku 169. Poslovnika Hrvatskog sabora. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, zastupnik Goran Marić i Klub zastupnika HNS-HSU-a. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane odbora te se o njima ne glasuje jer oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona sukladno članku 169. Poslovnika. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o amandmanima zastupnika Gorana Marića i Kluba zastupnika HNS-HSU-a.
Prihvaćaju se oba amandmana.
Molim? Oba amandmana se prihvaćaju.
Nastavljamo sa popodnevnim zasjedanjem i počinjemo s točkom - Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o udžbenicima za osnovnu i srednju školu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. BR. 740 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom, prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj Zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici, želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Želimir Janjić, državni tajnik u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Dopustite par riječi na početku rasprave o ovim izmjenama Zakona o udžbenicima za osnovnu i srednju školu. Vlada Republike Hrvatske je svojim zaključkom iz listopada prošle godine sva tijela državne uprave zadužila izraditi prijedloge izmjena i dopuna Zakona iz upravnih područja u kojima se primjenjuje Zakon o općem upravnom postupku pa je stoga trebalo izmijeniti postupovne odredbe iz zakona o udžbenicima za osnovnu i srednju školu. Stoga, u prvom članku kojeg mijenjamo a to je članak 5. stavak 2. predlažemo da se upravo u okviru toga usklađivanja riječ zaključak zamijeni riječju rješenje, dakle u slučaju prekida postupka, autorskoga spora ili bilo čega drugoga da ministar zapravo intervenira rješenjem a ne zaključkom. I još jedan stavak se mijenja to je stavak 17. 35. članka u kojem je bilo predviđeno da katalog udžbenika koji je sačinjen za školsku godinu 2010. i 2011. a koji podrazumijeva da udžbenici koji se nalaze u tom katalogu da će doživjeti izmjene u onom tehničkom dijelu rekao bih, nakon donošenja udžbeničkoga standarda. Radi se o otprilike 3026 naslova, kada bi se taj postupak provodio trebalo bi angažirati popriličan broj stručnjaka iz različitih područja i iz tih razloga a u želji da udžbenici traju čitavu generaciju, kako smo to predvidjeli znači najmanje 4 godine, mi sada predlažemo obzirom da učenici inače te udžbenike koje su kupili 2010., 2011. godine obzirom da se mogu nasljeđivati oni ih mogu kupovati od svojih starijih kolega i koristiti sve do 2013., 14. godine a mi predlažemo da tako bude i u maloprodajnoj mreži znači da se takvi udžbenici mogu koristiti do spomenute godine. Ja ću ovdje spomenuti da postoji obveza Ministarstva donijeti udžbenički standard na način kako je to predložio matični Odbor odnosno Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu da se udžbenički standard prije donošenja upućuje matičnom saborskom odboru što ćemo mi naravno učiniti poslije donošenja ove izmjene, ja vas želim samo podsjetiti da je javna rasprava o udžbeničkom standardu koji smo predložili provedena i da smo zapravo u finišu toga posla i da vrlo brzo možemo udžbenički standard pustiti u proceduru i poslati ga Saborskom odboru za obrazovanje, znanost i kulturu. Evo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, toliko za uvod. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne, dobro. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi, u ime kluba SDP-a uvažena zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Unatoč tome što se ovdje radi o jednoj izmjeni zakona koja je pomalo, usudit ću se reći, pomalo i bizarna jer da su sve institucije radile svoj posao mi uopće ovu izmjenu Zakona ne bismo imali potrebu donositi. Klub SDP-a će podržati donošenje ovog Zakona iz naprosto pragmatičnih razloga. Zašto sam rekla da imamo Zakon koji nije, ne bi niti bio potreban, odnosno ove izmjene koje ne bi bile niti potrebne ovdje raspravljati niti donositi da su svi radili svoj posao, radi se zapravo o dvije stvari. Zakon o općem upravnom postupku je donesen još 2009. godine i primjenjuje se i stupio je na snagu 1. 1. 2010. godine. Zakon o udžbenicima je donesen u ožujku 2010. godine dakle tri mjeseca nakon što je donesen, odnosno tri mjeseca nakon što se počeo primjenjivati Zakon o općem upravnom postupku. Da je ekipa iz Ministarstva znanosti koja je tada pripremala Zakon o udžbenicima, to je potpuno ista ekipa koja je sada pripremala nam ove izmjene, pratila zakone ove države, onda bi u startu Zakon o udžbenicima bio usklađen sa Zakonom o općem upravnom postupku i sada ovaj prvi dio izmjene uopće ne bi trebalo mijenjati. NO, međutim, taj jedan svojevrsni šlamperaj nije možda jedini slučaj i nadamo se da se više neće ponoviti. Drugi dio ovih izmjena se događa zbog toga što imamo dosta tiskanih i neprodanih knjiga u skladištima izdavača, kao što rekoh mi ćemo podržati tu izmjenu jer nije razumno svu tu vrijednost koja je skupljena u knjigama na neki način uništiti i slažemo se da se te knjige mogu naći u maloprodaji i iduću školsku godinu no međutim, kolegice i kolege, državni tajniče naša podrška ovoj maloj promjeni Zakona ni na koji način ne znači da smo tim rješenjima zadovoljni niti znači da mislimo da država vodi dobru odnosno optimalnu udžbeničku politiku. Upravno suprotno. MI ovaj problem koji sada moramo rješavati vezano za ova skladišta koja su još uvijek puna neprodanih knjiga ne bismo niti imali problema da se vodila dobra i osmišljena politika u području obrazovanja posebno u ovom dijelu udžbeničke politike i na žalost možda je ovo i najbolji slučaj ili najbolja ilustracija te na žalost loše i neosmišljene politike. O čemu se tu radi, zašto uopće imamo problem. DA vas podsjetim. Lani u ožujku parlamentarna većina i bez naše podrške donijela novi Zakon o udžbenicima uz obećanje lakših školskih torbi, jeftinijih udžbenika i udžbenika lišenih nepotrebnih stvari izrađenih po novom udžbeničkom standardu. Kakva je situacija evo nakon malo više od godinu dana? Mi ćemo danas dati ili sutra na glasanje odobrenje da knjige tiskane prije tri godine po starim pravilima po starim standardima mogu biti u uporabi u školama odnosno maloprodaji i iduće školske godine dakle negdje do sredine 2012. godine. Zašto je došlo do toga? Prije nekoliko godina država je i to dobro znamo svi država je kupovala udžbenike svoj djeci i onoj djeci kojima su ti udžbenici bili doista potrebni, ali davala se pomoć i onim roditeljima i onim obiteljima kojima to možda i nije bilo tako nužno. Tadašnji ministar obrazovanja i nemojte mi samo reći da je to bila nekakva druga garnitura da se ne vraćamo staro, svi ostali ljudi u ministarstvu su isti osim ministra, tadašnja ekipa je onda tadašnji ministar mimo važećih zakona i mimo pravila odlučio da te knjige koje je država kupila i koje su državno vlasništvo učenici i roditelji ne trebaju vratiti državi nego da ih mogu zadržati i da će država svima kupiti knjige. Tada je potpisan i memorandum s nakladnicima koji su onda sukladno tom dogovoru i tiskali knjige. No država je onda preko noći odlučila promijeniti politiku i na prijedlog gospođe Jadranke Kosor je ukinula besplatne udžbenike za sve. I mi se dan danas kolegice i kolege nakon skoro tri godine bakćemo s tim problemom prvotno od države da tako kažem naručenih knjiga a onda nekupljenih i zapravo rješavamo problem i rješavat ćemo ga još izgledno je neko vrijeme koji zapravo uopće nije niti smio biti problemom da se je držalo propisa da se držalo nekakvih utvrđenih pravila, pa gotovo u nekim situacijama i razum. Nadalje mi očekujemo u skorije vrijeme kao što je državni tajnik uvodno rekao donošenje novog udžbeničkog standarda i za očekivati je da će se svi postojeći udžbenici trebati preraditi sukladno novim standardima. Ako ta prerada neće biti značajna i neće tražiti izmjene udžbenicima onda se pitamo čemu novi standard i što je s obećanjem da će se raditi bitno drugačije? To kolegice i kolege ima najmanje dvije posljedice. Prvo, obzirom na ovu današnju izmjenu za očekivati je da ćemo u školama imati stare i da tako kaže sukladno novim standardima novo preuređene knjige odnosno da kako se sada odnosno od lani knjige odobravaju na četverogodišnju uporabu dakle uz ovu školsku godinu još tri školske godine, pitanje hoće li novi standard jer ulaz je negdje na pola ciklusa četverogodišnjeg ... udžbenika hoće li on poništiti ovu generaciju ovu uporabu ovih udžbenika odnosno nakon dvije godine tražiti ajmo sve ponovno iz početka, ajmo 4 godine. Pitanje je hoćemo li i roditelji svi opet morati kupovati sve novo odnosno što se dogodilo sa politikom nasljeđivanja udžbenika? I na kraju kolegice i kolege nekoliko ključnih pa možda i općenitih napomena. Ovaj slučaj još jednom pokazuje i ove izmjene još jednom dokazuju da je u obrazovanju posebno pogubno raditi stvari naopako i na isti naopaki način donositi politiku jer se radi o izrazitom velikom sustavu koji uključuje jako puno ljudi. Tako naopakom obrazovanju usudit ću se reći uporno radite. Prvo je 2006. ste donijeli Zakon o udžbenicima koji smo mijenjali ali svake godine, a onda pedagoške standarde koje usput budi rečeno vrlo upitno primjenjujemo i koje unatoč obvezi iz pedagoških standarda da jednom godišnje se Sabor treba izvještavati o njihovoj primjeni i donijeti godišnje planove sa implementaciju standarda smo imali jednom nekakvo poluizvješće u ove tri godine. Onda se nakon standarda se donio temeljni Zakon o obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, a onda smo ponovno donijeli novi Zakon o udžbenicima kojeg sada mijenjamo, a da zapravo cijelo to vrijeme jedini zaista važni dokument a to je nacionalni kurikulum koji određuje što se u školi uči, kako se u školi uči i koji je sadržajno osnova za svaki udžbenik. Taj jedini doista važan dokument cijelo to vrijeme još se nije donio. Logika bi sustava i dobre obrazovne politike bila da se prvo donio temeljni zakon pa onda nekako paralelno kurikulum i standardi a onda potom Zakon o udžbenicima ali i svi ostali provedbeni propisi. Mi ovako opet rješavamo posljedice jer udžbenici su sadržajno prvenstveno posljedica kurikuluma jer su njima u potpunosti određeni i naravno ukoliko nemamo temeljni dokument, a nemamo, mi ne možemo i nećemo trajno, dugoročno i sustavno riješiti probleme koje s udžbenicima imamo koje da se razumijemo nitko ne osporava i koje doista treba što prije riješiti. Drugo, gospodine državni tajniče kako je zakon u uporabi već godinu i 2, 3 mjeseca, kada se već radi jedna mala revizija ovoga Zakona o udžbenicima, nama u SDP je žao što se na neki način nije preispitao već onda sada cjeloviti zakon i što se s jedne strane nije promijenila njegova paradigma i dvije velike pogreške po nama koje postoje u postojećem zakonu. Kada govorim o promjeni paradigme iz postojećeg Zakona o udžbenicima mislim na to da bi zapravo Udžbenički zakon suprotno onome što imamo bi on trebao biti tek jedan od instrumenata obrazovne politike kojima se podupire učinkovitost i kvaliteta odgojno obrazovnog rada utemeljenih na suvremeno osmišljenom kurikulumu dakle utemeljenog na onome čega u Hrvatskoj još uvijek nema. Nažalost, važeći zakon koji nažalost ne mijenjamo on u svojoj ideji i u dobrom dijelu predloženih rješenja se ne bavi onim čime bi se trebao baviti zakon koji je regulira obrazovanje, a to bi trebalo biti kako unaprijediti kvalitetu učenja i poučavanja, kako inovirati nastavu. Važeći zakon suprotno tome i motiviran elementima kojima bi se bavili ili bi se trebalo baviti Ministarstvo socijalne skrbi ili Ministarstvo financija. Naravno da ti problemi nisu zanemarivi, naravno da se ne smiju ostaviti po strani. No međutim, s tim motivima i zakonom donesenim na tim motivima mi ne možemo očekivati veću kvalitetu udžbenika. Kada sam govorila o dvije duboke pogreške koje postoje u postojećem zakonu prvenstveno mislim na odredbu zakona po kojem definitivno učitelji više nemaju samostalnu mogućnost izbora udžbenika s kojim će raditi, a autonomija učitelja u poučavanju je jedna od najvećih vrednota u obrazovanju i kao takva je zajamčena našim temeljnim Zakonom o obrazovanju, a po proceduri o važećem zakonu taj autonomni izbor učitelja se svodi na eventualno savjetodavni referendum. Ono što smo govorili kada se donosio zakon, a što se potvrdilo nakon ove godine primjene, u praksi a dakle ne samo teoretski učitelj izabere jedan udžbenik, njegov aktiv izabere nekakav drugi i onda svi skupa rade po nekakvom trećem udžbeniku koji je ne znam pedesetak lipa jeftiniji od ovih koje su oni izabrani. To je kolegice i kolege ne samo glupo nego i suprotno našim najboljim ali i najboljim europskim obrazovnim praksama. Usput dokidanja autonomije učitelja kod izbora udžbenika je nažalost na neki način ponovno otvaranje vrata gotovo masovnoj korupciji u tom dijelu jer iz prakse su već dobro poznati slučajevi kada zbog ovih ili onih interesa ravnatelji ili voditelji aktiva vrše pritisak o tome koji udžbenik trebaju koristiti na uglavnom mlađe učitelje, a sada je na neki način ta cijela procedura gotovo i legalizirana kroz ovakav dvokružni sustav izbora udžbenike. I drugo, sadašnji zakon predviđa da se svaki udžbenik koristi četiri godine, dakle on ima četverogodišnju trajnost. Do zakona, dakle do unatrag godinu dana svaki udžbenik je vrijedio neograničeno dok god je odgovarao sadržajem kurikulumu odnosno nastavnom planu i programu. I ponavljam ono što smo rekli kada smo donosili zakon, ako želimo imati trajnost udžbenika i posljedično onda omogućiti da se udžbenici nasljeđuju, mislimo da bi bilo pametnije dosta vremena posvetiti inicijalnoj recenziji udžbenika i provjeri udžbenika prije nego što dobije konačno odobrenje za uporabu u školama nego zapravo ovakvim administrativnim rješenjima priču lomiti uglavnom preko roditeljskih novčanika. Kada cijelu priču ograničimo na četiri godine, a nakon četiri godine slijede sve nove knjige, zašto neki udžbenici ne bi vrijedili 8, 10, 20 godina. No međutim, ove izmjene zakona ipak nisu odlučile revidirati te neke ključne probleme koji sada postoje iz sadašnjeg zakona. I zaključno, unatoč tome što sada imamo male izmjene zakona koje kao što rekoh na početku uopće nismo niti trebali imati kao izmjene zakona da su naprosto svi radili svoj posao i koje možda najbolje oslikavaju da godine petljanja nedovoljno smišljene državne politike prema udžbenicima, udovoljavanje da tako kažem populističko predizbornim a ne stručnim kriterijima, da nas dovode u situaciju gotovo paničnih reakcija, da mi problemom postaje ono što problemom nije ili ne bi smjelo biti kao što je to primjer ove izmjene, a da se zakon i državna politika uglavnom svodi na komercijalu i na reguliranje tržišta. Vi ako pogledate, kolegice i kolege, Zakon o udžbenicima vidjet ćete da o kvaliteti udžbenika u postojećem zakonu nema niti jednog jedinog slova, da sve ono što smo i mi iz SDP-a, ali i mnogi drugi zastupnici ovdje u Hrvatskom saboru govorili o kvaliteti udžbenika je ostalo negdje ovdje zakopano u arhivima, a da su sve te naše rasprave o udžbenicima nove kvalitete ostale na neki način potisnute između interesa pa uglavnom privatnih džepova. I tu želim još jednom u ime SDP-a reći da se do kvalitetnih udžbenika dolazi kvalitetnim kurikulumom prvenstveno, a onda transparentnim recenziranjem kao edukacijom učitelja i nastavnika, a ne propisivanjem administrativnih procedura, financijskih ograničenja i sl. Gospodine državni tajniče, upravo ta praksa administrativnih ograničenja u ovom dijelu i općenito u obrazovnoj politici nas je dovela do današnje situacije i nakon evo toliko godina mi je pa pomalo i nevjerojatno da svi prijedlozi iz ministarstva koje imamo, koji tako zdušno i dalje inzistiraju na normiranju pa već doista hipernormiranog sustava, a da se istovremeno nije normiralo jedino što doista treba normirati, a to su ciljevi, ishodi i kompetencije u obrazovnom sustavu. Mi u SDP-u više nemamo ali nikakvih iluzija da će se dok je ove ekipe u ministarstvu doći do bilo kakvih kvalitativnih promjena, na koncu konca zbog izbora za njih više nema niti vremena, ali bismo voljeli da barem na minimum se onda smanje ove situacije da kada rješavamo probleme i moramo izglasavat zakone koje zapravo uopće nismo ni trebali imati na dnevnom redu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na redu je klub Nacionalnih manjina, uvažena zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Hvala lijepa, uvaženi potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Zaista vrlo kratko o ovom kratkom zakonu odnosno kratkim izmjenama. Svakako da klub Nacionalnih manjina podržava i usklađivanje zakona sa općim upravnim postupkom što je na kraju već i bila obveza, ali želimo se osvrnuti kratko na udžbenicima i pripadajućim dopunskim nastavnim sredstvima koji su uvršteni u katalog od obveznih udžbenika i dopunskih nastavnih sredstava u 2010. godini normalno za školsku godinu 2010./2011. Jasno je da će s donošenjem novog udžbeničkog standarda nametnuti i novo usklađivanje svih udžbenika sa standardima. Istovremeno imamo Zakon o udžbenicima koji predviđa višegodišnje korištenje udžbenika i ova izmjena svakako produžuje uporabu udžbenika iz kataloga 2010./2011. do 2013. odnosno 2014. školske godine. Međutim, otvara se pitanje što s novim udžbenicima koji nisu u katalogu, djeca nemaju udžbenik za taj predmet, hoće li ti udžbenici čekati 2013. odnosno 2014. u policama i sakupljati prašinu. Naime, da pojasnim. Manjinski udžbenici su ili autorski ili prijevodi ili su iz matičnih zemalja, nažalost za njih ne postoji veliki interes i upravo se i u talijanskoj manjini i u češkoj manjini i nekim drugim manjinama dogodilo da nisu pokriveni svi predmeti jer se nije stiglo prevesti, nije se stiglo tiskati pa često nije se moglo niti isfinancirati. Molim uvaženog tajnika da pokuša amandmanom dati mogućnost da takvi udžbenici koji budu tiskani u ovoj i u narednoj godini uđu u nastavu, da li dopunom kataloga ili nekim drugim aktom, da zaista udžbenici koji su ove godine tiskani, jer kažem postoji kontinuitet prevođenja i pripreme udžbenika, a kažem ne postoje udžbenici za sve predmete, kako bi se dala mogućnost da udžbenici prije svega namijenjeni manjinama, ali i skupinama sa posebnim potrebama, a možda postoji i u nastavi negdje predmet koji nije pokriven udžbenikom, koji udžbenik iz određenog razloga nije bio tiskan, bit će tiskan ove ili naredne godine, da se da mogućnost da se takav udžbenik koristi. Evo sa tim zahtjevom odnosno molbom da se takav segment dopuni zahvaljujem i podržat ćemo ove izmjene.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Šima Đurđević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Odmah na početku naglašavam da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati Prijedlog zakona o udžbenicima za osnovne i srednje škole, s konačnim prijedlogom zakona. Zašto? Pa Zakonom o udžbenicima za osnovne i srednje škole, "Narodne novine" broj 27 od 2010. godine, propisan je postupak uvrštavanja, odobravanja izbora, povlačenja iz uporabe udžbenika i dopunskih nastavnih sredstava, odobravanje, uporaba pomoćnih nastavnih sredstava za učenike osnovne i srednje škole, te financiranje nabave učenika i dopunskih nastavnih sredstava sredstvima državnog proračuna. Zakonom o udžbenicima za osnovnu i srednju školu također je propisano da se u svim postupcima propisanim zakonom primjenjuju odredbe Zakona o općem upravnom postupku. Također i zaključkom Vlade Republike Hrvatske od 6. listopada 2010. godine središnja tijela državne uprave zadužena su izraditi prijedloge izmjena i dopuna zakona iz upravnih područja koja su u njihovoj nadležnosti radi usklađivanja sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku "Narodne novine" broj 47. od 2009. godine u roku od 6 mjeseci od donošenja zaključka. Zbog toga je potrebno izmijeniti Zakon o udžbenicima za osnovne i srednje škole tako da se u postupcima uvrštavanja odobravanja i izbora i povlačenje iz uprave udžbenika i dopunskih nastavnih sredstava odobrenje uporabe pomoćnih nastavnih sredstava za učenike u osnovne i srednje škole, te financiranja nabavke udžbenika i dopunskih nastavnih sredstava sredstvima državnog proračuna primjenjuje odredbe Zakona o općem upravnom postupku. U Zakonu o udžbenicima za osnovne i srednje škole "Narodne novine" broj 27. od 2010. godine u članku 5. kao što je već ovdje rečeno u stavku 2. riječ: "zaključak" zamjenjuje se riječju "rješenje" a u članku 35. stavku 17. mijenja se i glasi: "Udžbenici i pripadajuća dopunska nastavna sredstva koja se nalaze u katalogu obveznih udžbenika i pripadajućih dopunskih nastavnih sredstava za 2010. i jedanaestu školsku godinu u pravilu mogu biti dostupni u maloprodaji do početka školske godine 2013. i 2014. godine." Mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice također dijelimo mišljenje sa kolegicom Čuhnil koja se ovdje u ime kluba obratila nazočnima predlažemo također da predlagatelj razmotri odredbu da bi neki udžbenici manjinskih naroda mogli biti u uporabi prije iako se ne nalaze u katalogu prije školske godine 2013. i 2014. Hvala lijepa.
I imamo jednu prijavu ako ne bu još koja. Evo stigao je još jedan klub. U ime kluba Goran Beus Richembergh, u ime kluba HNS-a, HSU-a. Izvolite. Sve ovdje piše. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pridružujemo se mi iz kluba HNS-a i HSU-a potpori prijedlogu ovoga zakona naprosto jer nemamo druge mogućnosti, nemamo drugoga izbora. Doveli smo se u situaciju, odnosno doveli ste nas u situaciju da ne možemo zapravo birati. S jedne strane upozoravali smo da rokovi na kojima ministarstvo inzistira ne samo u slučaju udžbenika već i u slučaju ako želimo proširiti priču onda i standarda recimo predškolskih i školskih ustanova, da se radi zapravo o nerealnim rokovima u kojima je država uvijek sklona zaoštriti rokove koji se odnose i koje treba primjenjivati netko drugi neovisno o tome radi li se o privatnom sektoru ili jedinicama lokalne, područne samouprave a kad je ona posrijedi, kad su njene obveze posrijedi onda su ti rokovi komotni ili se odlažu u nedogled umjesto da se pristupi problemu realistično, da se koncentriraju snage i da se pokuša riješiti problem na vrijeme. Priču o tome da će se stvoriti zalihe, velike zalihe školskih udžbenika mi smo pričali ovdje i prilikom donošenja samog izvornog zakona, pa se zapravo to nije htjelo slušati jer se nije vjerovalo izdavačima da se razumijemo. To je prva i osnovna stvar. Nakladnici su upozoravali, ali im se nije vjerovalo, odnosno olako se prelazilo preko tih informacija jer tu se ionako radi o privatnim interesima i zašto bi sada država brigu brinula o izdavačima školskih udžbenika. Ono na što želimo upozoriti je također i to da se nije mnogo promijenilo. I dalje imamo kod određivanja i uporabe udžbenika u osnovnom i srednjem školstvu situacije da koristimo udžbenike koji su prenatrpani gradivom koje u principu neće značiti đacima ništa. Sad tek vidimo da se inicijative pokreću da se iz uporabe, odnosno uopće iz prakse korištenja povlače oni udžbenici i nastavni materijali koji su jednokratni, odnosno udžbenici i nastavna pomagala u koja se upisuju podaci, pa onda zbog upisanih informacija, odgovora ili unesenih crteža ili grafikona propada čitava knjiga u sljedećoj generaciji. Nadamo se da će ova inicijativa da se to ubuduće izbjegava, da će ona biti što prije provedena. Jer kad se govori o udžbenicima pitanje je ekonomičnosti, ali i pitanje odnosa prema đacima, prema našoj djeci koja sjetite se ne tako davno su u slučaju jednog djeteta koji je bio paradigma i njegove bake uspjeli privući pozornost ministra znanosti i obrazovanja koji je tada obećao da će udžbenici biti lakši i da će biti opsegom manji. Ali se to do dan danas nije dogodilo. Također podržavamo i ovaj prijedlog da se razmotri i neki i primjena nekih izuzetaka kad se konkretno radi o udžbenicima na jezicima nekih nacionalnih manjina. U tome smislu klub HNS-a i HSU-a upozorava na manjkavosti ove prakse Ministarstva znanosti i obrazovanja, ali navodeći i ističući da nemamo mogućnost izbora, odnosno odabira. Najavljujemo da ćemo podržati prijedlog izmjena i dopuna zakona. Zahvaljujem.
I sada je na redu u pojedinačnoj raspravi uvažena zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Evo ispred nas je ova izmjena i dopuna zakona mada je donesen, znači 2010. godine novi zakon. Evo čuli smo danas da se radi o usklađivanju. Međutim, mi s jedne strane imamo zakon prema kojem škole mogu koristiti, odnosno moraju koristiti iste naslove 4 godine da bi naravno djeca mogla nasljeđivati, odnosno da bi roditelji trošili manje novaca. S druge strane imamo velik broj knjiga, radnih materijala znači u kojim djeca pišu i upravo zbog toga ne mogu se koristiti nego se naravno moraju bacati. Dakle, velik broj knjiga naročito predmeta jezika su koncipirane kao radni udžbenici. Isto tako me brine kao zdravstvenog djelatnika prijedlog o ukidanju radnih udžbenika i reduciranje atlasa u primjenu ako se usvoji tek će doći nakon školske godine odnosno školske godine 2013./14. To znači da će djeca još jedno vrijeme, jedno veliko vrijeme naročito za to doba rasta i razvoja, djeca će dalje vući taj veliki teret na leđima. Nedavno sam bila kod fizioterapeuta pa smo malo razgovarali o patologiji koja se javlja naročito u dječjoj dobi i dobila sam podatke da je granica problematike lokomotornog sustava snižena na sve mlađu populaciju. Jedan od uzroka je sigurno ovaj o kojem govorim. Prema tome razlog ovome svemu je što aktualni zakon propisuje da postojeći udžbenici vrijede 4 godine i ta se odredba odnosi na sve naslove. Uzela bih zapravo na primjer još neke udžbenike iz osnovne škole do 4. razreda, a isto tako neke primjere za razrede od 5 do 8. Na primjer, 1. razred osnovne škole Hrvatski jezik od tri obvezna udžbenika dva su radna. Matematika od 3 obvezna udžbenika sva tri su radna, priroda i društvo od 2 jedan je radni. Engleski jezik od 2 jedan je radni, to znači da roditelji mogu iskoristiti od prošle generacije u ovom slučaju samo tri udžbenika i to jedan iz Hrvatskog, jedan iz Prirode i jedan iz Engleskog jezika. Takva je situacija za udžbenike od 1. do 4. razreda, prema tome vidimo kakva nam je to ušteda roditelja. Slična situacija je za predmetnu nastavu. Tako na primjer, uzet ću za primjer tehničkog odgoja gdje knjiga košta 25 kuna, a kutija sa priborom za rad 40 kuna i moraju znači svake godine kupovati novu. I još bih državni tajniče iskoristila priliku ovdje pa bih vam postavila pitanje uz ovo do sada. Ako svi nastavnici sudjeluju u odabiru udžbenika što je sa učiteljima autorima. Mogu li oni odabrati sami svoju knjigu odnosno da li su tada u sukobu interesa. I još nešto od ove školske godine uvodi se Građanski odgoj. Jesam li u pravu s tim, da li se uvodi? I sada on bi se trebao provoditi kroz postojeće predmete, međutim, kako će sadržaj biti uvršten u postojeće udžbenike, odnosno kakav i kako će sadržaj se uvrstiti u postojeće udžbenike koji se po ovom Zakonu trebaju koristiti dalje. Znači ili se neće uvoditi građanski odgoj ili ta zakonska odredba se ne poštiva. Također očekivano i udžbeničke standarde, znači li to da ćemo ponovno donositi izmjene i dopune kada budemo usklađivali udžbenike sa udžbeničkim standardima. Dakle, mi se nalazimo u vrlo odgovornom području, području odgoja i obrazovanja. Ponovila bih isto tako pitanje koje je postavila naša kolegica, tko određuje kvalitetu udžbenika? Prema tome mišljenja sam da se ne radi po redu, sjetimo se i standarda, pedagoških standarda, sjetimo se euforično jednosmjenske nastave u osnovnim školama, to su sve prekrasne stvari i pedagoški standard i jednosmjenska nastava ali to je neprovedivo. Prema tome, odakle novci, ponovno ostavlja se na teret lokalnoj samoupravi, nemamo novaca za rad škola. Prema tome, nema kurikuluma, mislim da radimo obrnutim smjerom. Ja se nadam da ćete mi odgovoriti na ova pitanja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegica je rekla dosta istinitih stvari ali nešto ne zna ili je nešto propustila. Jednosmjenski rad i cilj da osnovne škole dožive status jednosmjenskog rada projekt je koji ide, dokaz je samo Požeško-slavonska županija gdje je u zadnje tri godine u tri grada odnosno općine jednosmjenski rad zaživio u tri osnovne škole. Isto se ili slično događa u ostalim Slavonskim županijama za koje znam i nemojte onda tvrditi da taj program nije zaživio kada je upravo u tijeku i uspješno se provodi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno završno reći nekoliko riječi? Da. Uvaženi Želimir Janjić državni tajnik u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče dopustite gospođe zastupnice i zastupnici da vam zahvalim na sudjelovanju u raspravi i na ovim prijedlozima koje ste izrekli koji će sigurno za ubuduće kada se ponovno budu otvarale ove teme ili školske teme sigurno biti od koristi. Pa evo, prvo da kažem poštovanoj zastupnici LUgarić. Kada govorite o Zakonu o općem upravnom postupku, naravno stupio je na snagu tada kada je stupio, donesen je kada je donesen i ovo je naš propust i nema razloga prešućivati, ali ja ću vas podsjetiti i reći da je to i vaš propust. Radi toga jednako kao mi koji smo predlagali, ako već jesmo propustili mogli ste nam tada predložiti ili u raspravi ili u obliku amandmana i budite sigurni da bismo prihvatili, ja ovo ne govorim napamet jer je dosta amandmana od vas imenom i prezimenom prihvaćeno u brojnim zakonskim prijedlozima, a drugo na vaš poticaj i iz Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu. Tako da je tu naša podijeljena odgovornost i vaša i naša. Nadalje, kada govorimo o ovoj problematici ja ću vas podsjetiti radi toga što ste svjedokom toga vremena kada smo donosili Zakon u Hrvatskom saboru 2001. godine, a mandat je trajao do 2003. godine onda smo taj svježe doneseni zakon mijenjali jedanputa, pa smo donijeli udžbenički standard pa smo udžbenički standard mijenjali jedanput. Dakle, usuđujem se reći u ovih 10 godina mi pokušavamo što je moguće bolje urediti ovu udžbeničku problematiku. I stoga i je bilo čestih izmjena zakona, ali u jednoj dobroj namjeri da ovu problematiku uredimo što bolje umijemo zajedno, jer u brojnim slučajevima smo naravno prihvaćali i amandmane koji su poboljšavali zakone. Pa stoga kada govorim o tom vremenu, onda ne mogu reći da to nije zadnjih 10 godina, usuđujem se reći da smo brojna rješenja koja smo donijeli, da su dobra rješenja. Vi znadete u početku da smo imali situaciju da su udžbenike mogli pisati savjetnici iz agencija, da su mogli pisati brojni drugi koje smo sada označili da su u sukobu interesa i jesu. I jesu. Dakle nije to tako sve crno, nego naprotiv trebamo zajedno svi ovdje u ovome Visokome domu reći da smo do sada poprilično dobro uredili pitanje udžbenika, ali ne potpuno. I naravno da će uvijek biti mogućnosti daljnjih poboljšanja i mi za to naravno jesmo otvoreni. Kada je riječ o manjinama, poštovana zastupnice Čuhnil, ja vam zahvaljujem na tomu, niste bili sebični pa ste rekli samo manjina, nego ste rekli i učenici s posebnim potrebama i deficitirani udžbenici. Ja vam obećavam da ću sa našom upravom za pravne poslove vidjeti da li postoji mogućnost u okviru postojećih članaka koje imamo u zakonu, da li je moguće dopuniti katalog udžbenika, obzirom da se doista dogodi da neka manjinska zajednica pripremi udžbenik, bilo da je autorski, bilo da je prevedeni itd., i bilo bi šteta da on ne uđe u proceduru. Ako takve mogućnosti nema vidjet ćemo onda što možemo napraviti, ali u svakome slučaju naravno da to želimo riješiti, kolega Đurđeviću evo dopustite da vidim pa ću vas, vas dvoje svakako informirati kojim putom trebamo ići da i to razriješimo. Kolegice zastupnice Bonačić, ovo prvo kažem radi toga što sam ja došao iz školskih klupa na ovaj posao, vi govorite o radnim udžbenicima, pa bi bilo dobro, ja nemam takve ovlasti, ali vjerujem da vas nitko neće zapriječiti kada se udžbenički standard pojavi pred Odborom za obrazovanje, znanost i kulturu koji će o njemu raspravljati, a znam da imaju takva rješenja koja su na tragu ovoga o čemu ste vi govorili, pa bi bilo možda zgodno da kao gost dođete na Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu u suradnji naravno sa predsjednikom i potpredsjednikom odbora i da dadete i svoje prijedloge, jer naravno da će se taj dokument donijeti nakon takvoga usuglašavanja, i mislim da ćete biti zadovoljni. Kada govorite o građanskom odgoju, isto tako vas moram informirati da će također biti jedna tematska sjednica saborskog Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu, na kojoj će se govoriti o kurikulumu, o našem nacionalnom kurikulumu, pa je i to prilika za vas da na neki način u tomu sudjelujete i da dadete svoj doprinos. A kada je riječ o pedagoškom standardu o kojem govorite, vi znadete da mi taj dokument nismo imali donedavno, i onoga trena kada smo taj dokument donijeli bili smo svjesni toga da naravno ono što je zapisano, uvijek se nastoji ići sa nekakvim višim standardima, da smo svjesni toga da novca u državnom proračunu nema, da se istoga trena mogu ostvariti pedagoški standardi, ali da se može, potrebno je imati takav dokument da se može dati nekakva projekcija do kada mi to želimo napraviti. Nije nikakav grijeh za koju godinu pomaknuti, ukoliko se ne može realizirati u onim godinama kada je to predviđeno, ali ja ću vas podsjetiti da je državni pedagoški standard, kao zadnju godinu postavio 2022. da ćemo ga eventualno dostići. Moguće nećemo, ali je uvijek otvorena mogućnost da se određeni rokovi pomaknu ukoliko bude da ne možemo napraviti. U svakom slučaju bolje je da imamo nekakav plan, nego zapravo da nikakvoga plana nema. Hvala vam lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče, nadam se da sam sve obuhvatio.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. I glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o udžbenicima za osnovnu i srednju školu, bio je hitni postupak, P.Z. broj 740. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o udžbenicima za osnovnu i srednju školu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 98 glasova.
Prelazimo na – - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o javno-privatnom partnerstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 780 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Vidim da predstavnik predlagatelja želi dodatno obrazložiti prijedlog, a to je uvaženi Ivan Bubić, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene saborske zastupnice i zastupnici, dame i gospodo. Zakonom o izmjenama Zakona o javno-privatnom partnerstvu donosi se iz razloga usklađivanja pojedinih odredbi važećeg Zakona o javno-privatnom partnerstvu, sa Zakonom o općem upravnom postupku, a temeljem zaključka Vlade Republike Hrvatske od 6. listopada 2010. godine. S obzirom na činjenicu da se Zakon o općem upravnom postupku primjenjuje u postupanju u svim upravnim stvarima i više nema mogućnosti supsidijarne primjene, njegovih odredbi, ovim se prijedlogom provodi usklađenje s temeljnim odredbama Zakona o općem upravnom postupku. Ovim prijedlogom brišu se odredbe kojima se regulira postupak na isti način, kao i Zakonom o općem upravnom postupku, te nema svrhe propisivati rok koji je već propisan. Usklađuje se rok za donošenje rješenja o odobrenju provedbe projekata po modelu javno-privatnog partnerstva na način da se rok skraćuje sa 90 na 60 dana, a što je u skladu sa zakonom i njegovim odredbama o općem upravnom postupku, koji propisuje da se pojedina pitanja upravnog postupka mogu urediti drukčije ako je to nužno za postupanje u pojedinim upravnim područjima. Obzirom na složenost projekata javno-privatnog partnerstva nije moguće skraćivanje roka kraćeg od 60 dana. Dosadašnji termin konačnosti upravnih akata terminološki se usklađuje sa Zakonom o općem upravnom postupku. Također se predlaže izmjena prema kojoj je predsjednik upravnog vijeća Agencije za javno-privatno partnerstvo, potpredsjednik Vlade Republike Hrvatske, kojeg za to Vlada ovlasti. Donošenje Zakona o izmjenama Zakona o javno-privatnom partnerstvu, odredba Zakona o javno-privatnom partnerstvu bit će u potpunosti usklađene sa Zakonom o općem upravnom postupku. Hvala lijepa.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Dobro. Onda otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima. Dakle, bez obzira što su ove promjene, da tako kažem tehničke naravi, mislim da kad govorimo o javno-privatnom partnerstvu da ovaj zakon zaslužuje ipak malo širu raspravu iz jednostavnog razloga što je to model za investiranje koji u Hrvatskoj u proteklim godinama nije baš najviše, pa možemo čak reći i dovoljno koristio. Dakle, ovaj zakon je stupio na snagu krajem 2008. godine čime su postavljeni transparentni i koherentni temelji zakonodavnog, ali i institucionalnog okvira za javno-privatno partnerstvo u RH. Time se RH svrstala među sve veći broj zemalja, kako na europskoj tako i na svjetskoj razini, koje su se odlučile za intenzivniju primjenu ovog modela financiranja i realizacije javnih investicija i pružanja javnih usluga. Donošenjem Zakona o javno-privatnom partnerstvu te novog Zakona o koncesijama koji je stupio na snagu u siječnju 2010. godine uz Zakon o javnoj nabavi ujedno su ispunjena i ključna mjerila za zatvaranje pregovora u pristupnoj EU u Poglavlju 5. … [[Govornik se ne razumije:]] , a čime je ovaj važan dio procesa pristupanja RH okončan 30. lipnja 2010. godine. Dakle, suvišno je napominjati kako je donošenje navedenih propisa bilo uvjetovanje i pridobivanje suglasnosti Europske komisije, a što je garantiralo punu implementaciju pravne stečevine EU te primjenu najbolje međunarodne prakse. Javno-privatno partnerstvo najčešće se opisuje kao model dugoročne suradnje javnog i privatnog sektora u cilju financiranja izgradnje ili rekonstrukcije upravljanja i održavanja javne infrastrukture i pružanja javnih usluga. U načelu radi se o zajedničkom nazivu za niz kompleksnih, od modela ugovorenog ili institucionalnog udruživanja, komparativnih prednosti javnog i privatnog sektora u cilju postizanja najbolje vrijednosti za novac poreznih obveznika, najviših standarda usluga za krajnje korisnike i dugoročnu održivost i isplativost ovakvih projekata. Važno je napomenuti kako se ne radi o nikakvoj novotariji niti o izmišljotini novijeg doba. Ovo je oblik financiranja javnih projekata kao usporedan, ali i alternativan sistem klasičnoj javnoj nabavi. Poznat je desetljećima na svjetskoj i europskoj razini. Dugo vremena ga se primarno promatralo kroz njegov najčešći oblik, a to je koncesija koji za svrhu ima realizaciju javnih radova ili pružanje usluga tzv. "koncesijski sporazum" dok se posljednjih 30-ak godina počeo razvijati i drugi najčešći podmodel tzv. "model operativnog najma" poznatiji pod nazivom privatna financijska inicijativa, a prema terminologiji razvijenoj u Velikoj Britaniji. I moramo reći da projekat javno-privatnog partnerstva je sigurno najrazvijeniji i najviše je saživio u Velikoj Britaniji. Dakle, projekt s karakteristikom javno-privatnog partnerstva implementira se u RH od njenog osamostaljenja. Kao primjer može se navesti realizacija cestovne i komunalne infrastrukture temeljem koncesijskog modela u posljednjih nekoliko godina izgradnja pojedinih dvorana za potrebe Svjetskog rukometnog prvenstva te objekti iz područja školstva i administracije na lokalnoj i regionalnoj razini, a putem modela operativnog najma privatne financijske inicijative. Uspostavom jedinstvenog zakonodavnog, institucionalnog okvira kroz Zakon o javno-privatnom partnerstvu te kroz Zakon o koncesijama i Zakon o javnoj nabavi priprema i predlaganje projekata dodatno se intezivirala što garantira još veću, ali i kvalitetniju primjenu javno-privatnog partnerstva u RH po najboljim međunarodnim standardima. Ovim će se RH još snažnije uključiti u tržište javno-privatnog partnerstva projekta koji na svjetskoj razini unatoč i zbog utjecaja svjetske gospodarske krize bilježi kontinuirani rast i to je možda jedini model ulaganja koji je u protekle tri godine bilježio rast, svi ostali modeli ulaganja su bilježili pad i istraživanja jedne od najutjecajnijih organizacija Europskog centra za javno-privatno partnerstvo bilježi kako je u 2010. godini na europskom tržištu realizirano 112 projekata javno-privatnog partnerstva ukupne vrijednosti 18,3 milijarde eura, a prosječna vrijednost ugovora iznosila je 163 milijuna eura. Najvažnije tržište i dalje je Velika Britanija, a uz njega se ističu i Francuska, Njemačka i Španjolska. I to je razlog zašto će klub HDZ-a podržati izmjene ovoga zakona. To je razlog da možda svi razmislimo da u trenucima kad smo došli praktički do jednog kreditnog mrtvila u RH da se otvori prostor svima onima koji imaju novaca, koji žele investirati da zajedno sa državom i jedinicama lokalne samouprave putem ili po obliku javno-privatnog partnerstva realiziraju određene projekte koji su od općeg državnog interesa. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Imamo jednog prijavljenog. Uvaženi zastupnik Davor Huška, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pa jasno je da i ovaj zakon usklađujemo sa Zakonom o općem upravnom postupku, ali evo nekoliko riječi i o Zakonu o javno-privatnom partnerstvu koji je donesen 2008. godine, a njime se uređuje priprema, predlaganje, odobravanje i provedba projekata javno-privatnog partnerstva. Nadalje, uređuju se prava i obveze javnih i privatnih partnera u provedbi odobrenih projekata javno-privatnog partnerstva te ustrojstvo i zadaća Agencije za javno-privatno partnerstvo kao središnjeg tijela nadležnog za provedbu javno-privatnog partnerstva. Predloženim izmjenama ovog zakona izvršilo bi se usklađivanje posebnih postupovnih odredbi s važećim Zakonom o općem upravnom postupku te bi se ukinule postojeće odredbe upravno-pravne naravi koje su postale suvišne donošenjem novog Zakona o općem upravnom postupku ili su u suprotnosti sa njegovom svrhom i temeljnim odredbama. Ostale odredbe Zakona o javno-privatnom partnerstvu koje nisu obuhvaćene prijedlogom ovih izmjena se niti ne mijenjaju. Nadalje, temeljem zaključka Vlade RH od 6. listopada 2010. godine sva središnja tijela državne uprave zadužena su izraditi prijedloge izmjena i dopuna Zakona iz upravnih područja u okviru utvrđenog djelokruga radi usklađivanja s odredbama Zakona o općem upravnom postupku i to je osnova i za izmjenu i usklađenje Zakona o javno-privatnom partnerstvu. I na kraju, donošenjem Zakona o izmjenama Zakona o javno-privatno partnerstvu obuhvaćeno je ispunjavanje mjera koje je Europska komisija naznačila u privremenom izvješću u Poglavlju 23. – Pravosuđe i temeljna prava, Mjerilo 6. – Prevencija korupcije u kojem je naznačeno da RH mora donijeti sve zakone kojima se provodi usklađivanje sa Zakonom o općem upravnom postupku. Naravno, da vis-a-vis sveg rečenog prihvatit ću donošenje ovog zakona, ali kratko ću se evo osvrnuti na ovo što je kolega Šuker rekao u ime kluba. To je stvarno jedan dobar model investiranja i treba reći da je on u jednom trenutku zaživio u Hrvatskoj ali nakon megalomanskih projekata javno-privatno partnerstvo u Varaždinskoj županiji vođenih naravno rukom bivšeg Varaždinskog župana i ministra graditeljstva, cijeli niz jedinica lokalne samouprave kao jednog bitnog aktera na strani javnih ulagača odnosno privatnih partnera doživio je totalni fijasko i dan danas te jedinice lokalne samouprave grcaju u dugove jer su jednostavno bile prisiljene da uđu u programe javno-privatnog partnerstva od strane županije i to je koliko ja znam na terenu a često sam sa načelnicima i gradonačelnicima jednostavno izazvalo jednu bojazan među ostalim jedinicama lokalne samouprave i pomalo svi zaziremo od ovoga modela kada smo vidjeli što se dogodilo u Varaždinskoj županiji pod palicom župana koji na svu sreću više nije župan. Gdje je stvoreno cijeli niz mega projekata ali su jedinice lokalne samouprave stvarno dovedene u nezavidan položaj vezano za plaćanje obveza iz javno privatnog partnerstva. Možda bi bilo dobro da preko ministarstva ponovno provedete određenu edukaciju, odnosno bolje rečeno informiranje jedinica lokalne samouprave kao značajnog partnera u modelima javno privatnog partnerstva da istaknemo koje su to dobre strane ovog modela investiranja, da iskoristimo mogućnost što neki ljudi imaju sredstva i što su spremni ih investirati i uložiti upravo u ovom modelu javnog privatnog partnerstva i da na taj način osiguramo sredstva za veliki broj kapitalnih projekata koji mi u gradovima i općinama imamo pripremljene i gdje imamo građevinske dozvole ali na žalost nemamo dostatna sredstva da uđemo u investiranje. Evo to je jedan prijedlog i naravno da svi skupa trebamo izvući pouku iz ovog Varaždinskog slučaja i da kada taj model ponovno u punoj snazi zaživi u Republici Hrvatskoj da se takve stvari više ne događaju odnosno da određena kontrola sa razine Ministarstva bude veća u takvim slučajevima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike, prvi je uvaženi zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Huška moram replicirati na kvalifikaciju da je kompromitacija javno privatnog partnerstva nastupila u Varaždinu. Nije kolega. Vlada Republike Hrvatske zaključujući ugovor o javno privatnom partnerstvu i privatizaciju Sunčanog Hvara, kada nije bilo ni zakona, i nije napravljena ni po zakonu o privatizaciji ni po Zakonu o javno privatnom partnerstvu stavila je vrlo ružan pečat na taj institut. To je radi javnosti i radi budućih ulagača i to moramo priznati i s time raskrstiti i što prije dovesti Sunčani Hvar u situaciju koja je primjerena zakonodavstvu Republike Hrvatske o javno privatnom partnerstvu ili o privatizaciji u Republici Hrvatskoj. To je istina.
Hvala. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Mislim kolega Leko da više govorite o vremenu privatizacije jer i sami ste rekli da Zakon o javnom privatnom partnerstvu u tom trenutku nije postojao. Ja vam govorim ono što znaju gradonačelnici i načelnici, ono čega se bojimo. Bojimo se da ne doživimo ono što su doživjeli načelnici i gradonačelnici Varaždinske županije kada su bili prisiljeni ući u određene modele javno privatnog partnerstva bez kvalitetne informacije, bez kvalitetnog osiguranja financijskih sredstava i danas grcaju u velikim problemima. To je loša slika o javno privatnom partnerstvu a znamo u koje vrijeme se dogodila i znamo tko ju je izazvao a isto tako znamo da je trebamo promijeniti jer to je dobar model investiranja pogotovo u ovim kriznim vremenima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. I replika uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Huška s obzirom da u ime Kluba nisam htio spominjati ovo iz jednostavnog razloga što bi onda rasprava u ime Kluba otišla možda u neke druge vode. Međutim, osjetio sam potrebu reći neke druge stvari, koliko je god javno privatno partnerstvo jedan sjajan model da jedinice lokalne samouprave koje imaju manju kreditnu sposobnost, koje nemaju dovoljno novčanih sredstava, riješe svoje osnovne probleme, pa čak i država, u određenim investicijama, toliko određeni primjeri prije svega iz Varaždinske županije, ukazuju kada su te investicije megalomanske, kada se ne gleda na fiskalni potencijal kako županije tako i jedinica lokalne samouprave koje dugoročno mogu te jedinice lokalne samouprave dovesti u jedan užasan problem. I ono što su nama dakle govorili savjetovali oni koji javno privatno partnerstvo primjenjuju već desetljećima, da je vrlo bitan model javno privatnog partnerstva, vrlo bitno je definirati odnose između javnog i privatnog partnera, prije svega što se tiče održavanja i nekih drugih troškova, vrlo je bitno definirati razinu tih troškova u početnim godinama kada su ti troškovi niski, a isto tako vrlo je bitno definirati što će se dogoditi sa objektom u trenutku prestanka javno privatnog partnerstva. Ali kažem ima i proračunski nadzor, mnoge jedinice lokalne samouprave u Varaždinskoj županiji su u silnim problemima vjerojatno još dva desetljeća jer su zadužene tako kako su zadužene, a s obzirom da je kolega Leko spomenuo Sunčani Hvar ja ne bih spominjao izmjenu natječajne dokumentacije i ostale stvari mislim da i jedni i drugi imamo mrlje na Sunčanom Hvaru pa mislim da je bolje da jedni druge ne pikamo s tim.
Hvala. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem. Točno je kolega, nije zgodno u ime kluba govoriti o takvim slučajevima ali treba spomenuti i ono loše da se više ne ponavlja. Sjajan model javno privatnog partnerstva neki su iskoristili na žalost za mega projekte za predizbornu kampanju očigledno da je tu bilo nekih drugih ljudskih i sitnih interesa u provedbi tog programa ali prilika je da se to popravi da ostalih 500 i nešto jedinica lokalne samouprave dođe kvalitetnu informaciju o javno privatnom partnerstvu i da taj model iskoristimo na najbolji mogući način, a da na greškama Varaždinskog župana, Varaždinske županije svi izvučemo pouku.
Zahvaljujem i zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o javno-privatnom partnerstvu, hitni je postupak, P.Z. broj 780. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o javno-privatnom partnerstvu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 94 glasa za, 3 suzdržana i ništa protiv.
Prelazimo na točku 27. a to je - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju dodatnog protokola Ugovoru o izmjeni i dopuni i pristupanju srednjeeuropskom ugovoru o slobodnoj trgovini, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 783. Prijedlog akta, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Ivan Bubić državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo saborski zastupnici. Želio bih vas danas upoznati s Prijedlogom Zakona o potvrđivanju dodatnog protokola ugovora o izmjeni i dopuni i pristupanju Srednjeeuropskom ugovoru o slobodnoj trgovini CEFTA-i 2006. O ugovoru CEFTA 2006 stupanj liberalizacije trgovine poljoprivredno-prehrambenih proizvoda između stranaka ugovora nije bio ujednačen te su stranke ugovora CEFTA 2006 započele pregovore o daljnjoj liberalizaciji trgovine poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima. Nakon okončanih pregovora zainteresirane CEFTA stranke su propisale dodatni protokol ugovoru CEFTA 2006 kojim su međusobno dogovorile daljnju liberalizaciju trgovine poljoprivredno-prehrambenim proizvodima odnosno uvjete trgovine koji će se kao i do sada temeljem ugovora CEFTA 2006 primjenjivati dvostrano. Dodatni protokol su potpisale Albanija, Crna Gora, Hrvatska, Makedonije, Moldavija i Srbija. Koncesije sadržane u dodatno protokolu za RH su: s Albanijom i Moldavijom se obostrano ukidaju sve preostale carine i kvote. Hrvatske ukida sve carine i kvote za uvoz i Crne Gore, a Crna Gora zadržava carine i kvote za uvoz iz Hrvatske za manji broj posebno osjetljivih proizvoda za koje će se carina smanjivati ili ukidati do 2012. godine kao peradarsko meso, mliječni proizvodi, mesne prerađevine, mineralne vode, pivo, cigarete neke vrste svježeg voća i povrća. Sa Srbijom su nakon koncesije znatno povećane u odnosu na postojeći stupanj liberalizacije trgovine dok su s Makedonijom zadržane postojeće koncesije. Dame i gospodo, tržite zemalja CEFTA je izuzetno značajno za hrvatske gospodarstvenike. U strukturi hrvatske robne razmjene CEFTA je odmah iza EU odnosno sudjelovala je s 10,31% u ukupnoj robnoj razmjeni RH u 2010. godini. Nadalje, ukupna robna razmjena u 2010. godini između RH i CEFTA-e zemalja iznosila je 2,5 milijarde eura i bila je viša za 4% u odnosu na 2009. godinu, izvoz je povećan za 4% i iznosi 1,7 milijardi eura, a uvoz za 5,4% ili 0,81 milijardu eura u odnosu na 2009. godinu. Stoga dame i gospodo, Vlada Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru donošenje Zakona o potvrđivanju dodatnog protokola ugovora o izmjeni i dopuni i pristupanju Srednjeeuropskom ugovoru o slobodnoj trgovini po hitnom postupku kako bi njegove odredbe što skorije postale dio unutarnjeg pravnog poretka RH te kroz to olakšale poslovanje hrvatskih gospodarstvenika na tržištu zemalja Zakona o potvrđivanju dodatnog protokola ugovora o izmjeni i dopuni i pristupanje Srednjeeuropskom, ugovora o slobodnoj trgovini CEFTA. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovane dame i gospodo. Naime, treba svakako podsjetiti da je Zakona o potvrđivanju dodatnog protokola ugovora o izmjeni i dopuni i pristupanje Srednjeeuropskom, ugovora o slobodnoj trgovini CEFTA osnovana s ciljem postupnog uvođenja slobodne trgovine, funkcionira kao tranzicijski trgovinski blok, ukinuti su državni monopoli, smanjenje ili ukinute carine i carinska ograničenja i isto tako usklađuju se zakonske regulative u poticanju konkurencije. Ugovor o osnivanju Zakona o potvrđivanju dodatnog protokola ugovora o izmjeni i dopuni i pristupanje Srednjeeuropskom, ugovora o slobodnoj trgovini CEFT-e potpisali su 21. prosinca 1992. prvo Poljska, Mađarska i Čekoslovačka u Krakowu u POljskoj. Slovenija se pridružila u siječnju '96., Rumunjska u srpnju '97., Bugarska u siječnju '99., Hrvatska 6. prosinca 2002. i Makedonija 2006. No, ulaskom u EU otpale su i Češka, Mađarska, Poljska, Slovčaka, Slovenija, kasnije Rumunjska i Bugarska. Jedno vrijeme to je doista bilo jedno veliko područje velikih trgovinskih mogućnosti od cca 90 milijuna ljudi. Međutim, kako su zemlje ulazile u EU tako se obuhvat smanjivao i zapravo sve članice prvotnog Zakona o potvrđivanju dodatnog protokola ugovora o izmjeni i dopuni i pristupanje Srednjeeuropskom, ugovora o slobodnoj trgovini CEFTA ugovora od '92. osim Hrvatske su sada članice EU. Zemlje potpisnice novog CEFTA ugovora iz 2006. HRvatska, Makedonija, Rumunjska, Bugarska, Albanija, Bosna i Hercegovina, Crna Gora, Moldova, Srbija i Kosovo od njih su Bugarska i Rumunjska prestale biti članice CEFTA-e dakle ulaskom u EU tako da treba jasno imati u vidu o kojim se zemljama radi kakve su oni za Hrvatsku trgovinski partneri. Ideja o sklapanju novog i modernijeg CEFTA 2006. ugovora nastala je iz potrebe racionalizacije provedbe mreže bilateralnih ugovora o slobodnoj trgovini koji su tijekom godina međusobno sklopile zemlje Jugoistočne Europe. Osnovni ciljevi zamjene mreže bilatelarnih sporazuma o slobodnoj trgovini jednim jedinstvenim multilateralnim ugovorom leže u potrebi povećanja obujma međunarodne robne razmjene, isto tako povećanja izravnih ulaganja u Jugoistočnu Europu te također olakšavanje poslovanja i liberalizacija trgovine. Sve to trebalo bi doprinijeti unapređenju i jačanju ukupnih trgovinskih i gospodarskih odnosa u regiji. CEFTA sporazum iz 2006. za razliku od onog osnovnog ugovora iz '92. u potpunosti je usklađen s odredbama Svjetske trgovinske organizacije čime se željelo pomoći zemljama koje nisu članice te organizacije da što prije prilagode svoje trgovinske sustave globalnim trgovinskim pravilima. Osim uobičajenih odredbi o slobodnoj trgovini tekst pokriva i tematiku vezanu uz jačanje suradnje na području trgovine uslugama, poticanje i zaštite ulaganja te isto tako suvremene odredbe o zaštiti tržišnog natjecanja i prava intelektualnog vlasništva. Važna novost CEFTA-e iz 2006. također je detaljno razrađen postupak rješavanja sporova koji uključuju i arbitražu, a u cilju osiguravanja bolje implementacije i provedbe ugovora. Za RH sigurno je nema nekih velikih novosti u ovom ugovoru, prije svega jer smo i na pragu i završetka pregovora sa EU. Rezultat konzultacije zajedničkog Odbora ugovora CEFTA-e 2006. održano je 12. studenog 2010. u Beogradu je liberalizacija odnosa sa Albanijom dakle obostrano se ukidaju sve preostale carine i kvote u razmjeni poljoprivrednih proizvoda, Crnom Gorom, Kosovom, Moldovom, Srbijom i Makedonijom. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovaj zakon jer se njime potvrđuje Dodatni protokol Ugovoru o izmjeni i dopuni Ugovora o pristupanju Srednjeeuropskom ugovoru o slobodnoj trgovini kojim se propisuje liberalizacija trgovine poljoprivredno-prehrambenih proizvoda. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-a, HSU-a uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Klub HNS-HSU podržat će ovaj Dodatni protokol na Ugovor o pristupanju CEFTA-i. Po nama je ovaj protokol jedan logičan nastavak daljnje liberalizacije odnosa u razmjeni poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda. Republika Hrvatska, ovdje evo ja bih želio istaknuti, uistinu vodi jednu kvalitetnu i vodeću politiku. Hrvatska je bila zemlja koja je nakon što su osnivači CEFTA-e ušli u Europsku uniju predložila da se CEFTA ne gasi već da u CEFTA-u uđu zemlje jugoistočne Europe kao poligon za vježbanje onoga što ih čeka kada sutra postanu članice Europske unije i mislim da je dobro da Hrvatska evo sada predlaže i ovaj Dodatni protokol. Vidimo da je održan cijeli niz sastanaka u svezi sa tim našim prijedlogom, najprije u Bruxellesu, zatim u Podgorici i konačno u Beogradu je utvrđen tekst samog protokola. Hrvatska potpisuje protokol u veljači ove godine i rezultati tog protokola su sljedeći. Naime treba reći možda malo detaljnije nego što smo maloprije čuli, da postoje tri grupe zemalja, postoje zemlje popu Bosne i Hercegovine, Albanije i Kosova koje sa Hrvatskom potpuno ukidaju carine i kvote, postoji zatim Moldova, Crna Gora i Srbija koje i dalje liberaliziraju odnose u razmjeni sa Hrvatskom i postoji Makedonija koja ostaje u statusu koji je do sada imala, ali taj status je bio u biti vrlo povoljan i za nas i za njih jer su uistinu bili odnosi već jako, jako liberalizirani. Ono što bih možda trebalo reći, a što nismo čuli od državnog tajnika je poruka koja bi trebala ići našim proizvođačima, našim trgovcima. S jedne strane ovaj protokol će biti jedan dodatni pritisak na neke naše proizvođače jer će konkurencija biti jasno veća zbog cijena koje su niže u nekim nama susjednim zemljama. S druge strane to je velika nova prilika za naše proizvođače. Treba jasno prepoznati naše prednosti, treba potencirati proizvodnju upravo tih i takvih proizvoda koji će sada imati mogućnost naći nove kupce na tim tržištima s kojima uspostavljamo liberalnije odnose. I mislim da bi na taj način već iz sabornice trebala ići poruka da se kvalitetnije treba koordinirati što nam se čini u našemu klubu da ne činimo dovoljno koordinacije između politike, između proizvođača i trgovaca. Morala bi biti puno kvalitetnija, puno brža, jasno na dobrobit naših tvrtki. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvo je uvažena zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Ugovor o izmjeni i dopuni i pristupanju Srednjeeuropskom ugovoru o slobodnoj trgovini potpisan je 19. prosinca 2006. godine, a u Republici Hrvatskoj on je stupio na snagu 22. kolovoza 2007. godine. 11. srpnja 2009. godine Vlada Republike Hrvatske donijela je odluku o pokretanju postupka za sklapanje Dodatnog protokola Ugovoru o izmjeni i dopuni i pristupanju Srednjeeuropskom ugovoru o slobodnoj trgovini, a prema kojemu je dogovoreno da će stranke u okviru zajedničkog odbora razmotriti i mogućnosti odobravanja daljnjih povlastica i to najkasnije do 1. svibnja 2009. godine. Stupanj liberalizacije trgovine poljoprivredno-prehrambenim proizvodima koji je sadržan u Ugovoru CEFTA 2006., između pojedinih stranaka nije ujednačen. Primjerice, Republika Hrvatska ima u potpunosti liberaliziranu trgovinu sa Bosnom i Hercegovinom, ima isto tako relativno visok stupanj liberalizacije trgovine poljoprivredno-prehrambenim proizvodima sa Republikom Makedonijom, Crnom Gorom i Republikom Kosovo, ali ima isto tako ograničen stupanj liberalizacije sa Republikom Albanijom, Moldovom i Republikom Srbijom. U međuvremenu je održano nekoliko krugova konzultacija na kojima je dogovoreno da će razmjena sa Republikom Albanijom, dakle u ovom obostranom odnosu ukinut će se sve preostale carine i kvote u razmjeni poljoprivrednih, prehrambenih i ribarskih proizvoda. Sa Crnom Gorom Republika Hrvatska ukida sve preostale carine i kvote za uvoz proizvoda podrijetlom iz Crne Gore, a Crna Gora ukida carine i kvote za uvoz proizvoda iz Republike Hrvatske osim za manji broj posebno osjetljivih proizvoda za koje će se carine postupno smanjivati do 2012. godine, kao što su primjerice meso, mliječni proizvodi, određene vrste svježeg voća i povrća itd. Sa Republikom Kosovo ukida sve preostale carine na uvoz proizvoda koji imaju porijeklo iz Republike Hrvatske. Sa Republikom Makedonijom tu zapravo postoji već razmjerno visok stupanj liberalizacije pa onda nema promjene koncesija. U odnosu sa Republikom Moldovom obostrano se ukidaju sve preostale carine i sa Republikom Srbijom dolazi do znatnog povećanja postojećih koncesija u odnosu na postojeći režim liberalizacije trgovine poljoprivredno-prehrambenim proizvodima. Posebno je važno naglasiti da je 27. siječnja 2011. Vlada Republike Hrvatske donijela zaključak kojim se prihvaća dakle izvješće o ovim vođenim pregovorima za sklapanje Dodatnog protokola, a 11. veljače 2011. godine potpisan je Dodatni protokol Ugovoru o izmjeni i dopuni i pristupanju Srednjeeuropskom ugovoru o slobodnoj trgovini koji se na kraju krajeva ovim zakonom, predmetnim zakonom o kojem trenutno raspravljamo, i potvrđuje. Taj dodatni protokol sadrži odredbe koje propisuju rezultate liberalizacije trgovine poljoprivredno-prehrambenim proizvodima, te završne odredbe koje propisuju ratifikaciju i stupanje na snagu, ali i mogućnost privremene primjene dodatnog protokola. Naravno da ću podržati donošenje ovog zakona kojim se potvrđuje dodatni protokol. Hvala.
Hvala lijepo kolegice. Na redu je kolega Zdenko Franjić. Izvolite uvaženi kolega zastupniče.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine državni tajniče. Naravno, treba podržati ovaj zakon. Poznato je da Europska unija i počiva na temeljima slobodnog kolanja robe, ljudi, kapitala i usluga, odnosno na slobodnoj trgovini. I pogotovo za razvijenija gospodarstva je vrlo važno imati veće tržište, plasirati svoje proizvode i na taj način povećavati i svoje blagostanje i bruto društveni proizvod. Međutim, u trenutku kada se ukidaju te netarifne odnosno tarifne prepreke trgovini ipak valja biti oprezan i posebnu pažnju posvetiti daljnjem razvoju i unapređivanju infrastrukture kvalitete kao preduvjeta slobodne trgovine. Uostalom i pregovaračko poglavlje 1. za pristupanje Hrvatske u punopravno članstvo Europske unije se upravo odnosi na infrastrukturu kvalitete. Jer kad nemamo carinu, carinike kao branu uvozu loših roba na braniku nacionalnih interesa i kvalitete proizvoda stoji upravo ova nevidljiva fronta infrastrukture kvalitete, odnosno akreditacija, normizacija, mjeriteljstvo, intelektualno vlasništvo. Na žalost štovani gospodine državni tajniče po ne znam koji puta upozoravam na vrlo velike probleme koji se tu javljaju posebice u segmentu akreditacije. Vlada je, Vlada podstiče akreditaciju bilo umjernih ili ispitnih laboratorija kako bi se dokazala kompetentnost osoblja za provedbu određenih metoda ispitivanja i umjeravanja. Uostalom i funkcionalna infrastruktura kvalitete, a posebice akreditacija jest eksplicite i spomenuta u članku 73. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju kao preduvjet da se uopće Republika Hrvatska može priključiti u punopravno članstvo Europske unije. Hrvatski laboratoriji, ispitni, umjerni, certifikacijske kuće, inspekcijska tijela prepoznali su tržišnu vrijednost akreditacije i danas imamo u Republici Hrvatskoj oko 250 tih akreditiranih tijela za ocjenu sukladnosti. Međutim, u akreditaciji sudjeluje veći dio hrvatskih stručnjaka, eksperata, profesora, inženjera i to kao vanjski suradnici, suradnici Akreditacijske agencije. Jer bi bilo paradoksalno da Akreditacijska agencija ima zaposlen toliki broj stručnjaka. Ona mora tražiti uslugu vanjskih eksperata. Međutim, dešava se to da prilikom svake nove akreditacije premda je to plaćen posao od strane onoga koji se želi akreditirati zbog sustava Državne riznice novac ide u Državnu riznicu i ne može se iskoristiti za plaćanje ugovora ljudima koji pošteno rade svoj posao, odnosno ekspertima i stručnjacima ocjeniteljima. Tako da dolazimo do paradoksalne situacije da svaka nova akreditacija, svaki novi posao koji je u biti servis hrvatskog gospodarstva približava Hrvatsku akreditacijsku agenciju njenom financijskom slovu. I situacija je takva da će već sada u prvoj polovini godine sva ona sredstva koja su budžetom predviđena biti iscrpljena i više se neće moći plaćati akreditacije i nadzori i može se desiti da jednostavno Agencija zatvori svoja vrata. Pri tome je paradoksalno da čak Agencija radi i na dohodovnim osnovama, jer kao što rekoh ima oko 250 akreditiranih tijela koja moraju ići u nadzore itd. Prema tome, Agencija se i pokriva, dakle ne uzima iz proračuna nego i daje u proračun. Ali što više privređuje zbog ovakvog modela u biti sama sebi stvara gubitke i probleme. Sa zadovoljstvom mogu reći da je Hrvatska akreditacijska agencija bila jedna od rijetkih agencija u jugoistočnoj Europi koja je frontalno išla u akreditaciju svih svojih akreditacijskih shema i makar je Republika Hrvatska u cijeli projekt ušla znatno kasnije od ostalih srednje europskih zemalja danas je to itekako nadoknadila. Primjerice, nama susjedna Republika Slovenija, njihova Akreditacijska agencija nema sve sheme kao što ima Hrvatska akreditacijska agencija i sad su potražili pomoć od HAA. Prilikom akreditacije medicinskih i biomedicinskih laboratorija u nekim bolnicama u Sloveniji. Međutim, HAA je dobrano razmislila prije negoli je ušla u taj proces suradnje jer kao što rekoh svaki novi posao donosi probleme i gubitke. Poštovani gospodine državni tajniče, o tome treba itekako razmisliti. Ja znam da je sustav državne riznice donio mnogobrojne uštede i racionaliziranje poslovanja, ali ipak postoje neki izuzeci koje treba percipirati i iznaći rješenja koja će biti zadovoljavajuća. Inače makar mi širili evo zonu slobodne trgovine izgubit ćemo dakle nakon što padnu ove tarifne prepreke slobodnoj trgovini, izgubit ćemo onu branu koja nas štiti od loših roba i usluga. A također bih podsjetio da i sama Vlada u mnogim slučajevima uvjetuje akreditaciju pojedinih laboratorija, kako bi se dokazala njihova kompetencija za provođenje određenih ispitivanja, npr. u segmentu zaštite okoliša, primjerice ionizirajuće zračenje, buka, zaštita zraka, zatim zaštita hrane, primjerice sad se propisala obveza akreditacije i veterinarskih stanica, kako bi se poboljšala kontrola mesa itd., poljoprivrednih proizvoda ali svaki taj posao je jedna muka i problem kako to isfinancirati, makar su sredstva dostupna od samih onih koji akreditaciju traže. Dakle uz suradnju sa Ministarstvom financija, Ministarstvo gospodarstva naprosto morate o tome povesti računa u sljedećih mjesec ili dva, jer prijeti potpuni kolaps sustava što se može odraziti čak i na ne daj Bože ponovo relativiziranje i otvaranje pregovaračkog poglavlja 1. Hvala.
Hvala lijepo uvaženi kolega Franić. Iscrpili smo sve pojedinačne prijave za raspravu. U ime predlagača? Nema potrebe. Nema. Za zaključno. Onda ja zaključujem ovu točku dnevnoga reda. I glasovat ćemo kao i ostalim točkama kada se za to steknu uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju dodatnog protokola ugovoru o izmjeni i dopuni pristupanju srednjeeuropskom ugovoru o slobodnoj trgovini, bio je hitni postupak, P.Z. broj 783. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju dodatnog protokola ugovoru o izmjeni i dopuni pristupanju srednjeeuropskom ugovoru o slobodnoj trgovini. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je većinom glasova, 96 glasova za, jedan suzdržan i ništa protiv.
Prelazimo dalje na točku 21., to je – - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 777 Predlagatelj Vlada. Prijedlog akta ste primili poštom. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo hitnost postupka. U hitnom postupku objedinjuje se prvo i drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za ratne veterane. Izvješće sjednice odbora primili smo na klupe. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Uvaženi državni tajnik Zoran Komar. Izvolite tajniče.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo saborski zastupnici. Pred vama je prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, koji se dominantno odnosi na usklađivanje odredbi važećeg zakona sa Zakonom o općem upravnom postupku, i time Republika Hrvatska ispunjava još jedan od kriterija za zatvaranje poglavlja 23. pravosuđe i temeljna prava. Ovaj prijedlog zakona na tragu je poboljšanja, prije svega u proceduralnome dijelu ostvarivanja prava hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji, bržeg rješavanja zahtjeva, jačanja uloge stranke, izmjene i dopune procesnih, ali ne i sadržajnih odredbi postojećeg zakona. Od prednosti vrijedi naglasiti da se predloženim izmjenama skraćuju rokovi za vještačenje predmeta na liječničkim povjerenstvima, skraćuju se rokovi predviđeni za reviziju postupaka, otvorena je mogućnost izravnog prikupljanja dokaza u postupku revizije, a i ojačana je uloga stranke na način da će hrvatski branitelji tijekom medicinskog vještačenja ubuduće moći postavljati izravna pitanja na zapisnik i po istim odmah dobivati odgovor. Osim izmjena i dopuna koje se odnose na usklađivanje postojećeg zakona sa Zakonom o općem upravnom postupku, predloženim izmjenama u ovom zakonskom tekstu obuhvaćeno je i preciziranje postupka priznavanja prava na opskrbninu, predviđeno je donošenje posebnog pravilnika kojim će se detaljno urediti to područje zakona, potom usklađivanje određenih zakonskih odredbi sa Zakonom o upravljanju državnom imovinom, Zakonom o državnim službenicima, Zakonom o područjima posebne državne skrbi i još dvije kratke izmjene, jedno je preciziranje Ministarstva obrane i Ministarstva unutarnjih poslova kao ovlaštenih tijela državne uprave za vođenje službene evidencije i izdavanje potvrda o statusima branitelja. I drugo je preciznije određivanje, utvrđivanje tržišne cijene u razlici kod površine stana koji se dodjeljuje stradalnicima, dakle hrvatskim ratnim vojnim invalidima iz Domovinskog rata i članovima obitelji poginulih, u slučaju kada površina stana prelazi zakonom predviđene kriterije. Na predloženi zakon od strane Odbora za zakonodavstvo Hrvatskoga sabora podnesen je jedan amandman na članak 3. koji predlagatelj drži opravdanim i prihvatljivim, amandman se odnosi na nomotehničku korekciju gdje se riječ alineja koja se navodi u članku 3. zamjenjuje riječju podstavak. Hvala lijepa na pozornosti.
Hvala državnom tajniku. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? U ime Odbora za ratne veterane, gospodin zastupnik Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora na svojoj 28. sjednici održanoj 4. svibnja 2011. godine razmotrio je prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji sa konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 8. travnja 2011. godine uz prijedlog da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora predloženi zakon donese po hitnom postupku. Odbor je raspravu proveo u svojstvu matičnog radnog tijela sukladno članku 81. Poslovnika Hrvatskog sabora. Odbor se ne protivi hitnom postupku kod donošenja ovoga zakona. Intencija predloženih izmjena i dopuna Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji prema riječima predstavnika predlagatelja je u usklađivanju Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji sa Zakonom o općem upravnom postupku koji je stupio na snagu 1. siječnja 2010. godine, a Vlada Republike Hrvatske je zaključkom od 6. listopada 2010. godine obavezala sva nadležna tijela na usklađivanje svih propisa sa Zakonom o općem upravnom postupku u roku od 6 mjeseci. Predložene izmjene i dopune nemaju za posljedicu povećanje ili smanjenje postojećih prava niti se mijenjaju uvjeti prema kojima branitelji i članovi njihovih obitelji ostvaruju prava. Predloženim zakonom predlaže se skraćivanje rokova u postupku revizije sa 3 na 2 mjeseca. Predlaže se mogućnost samostalnog izvođenja dokaza za drugostupanjsko tijelo u postupku revizije. Uvodi se obavezni liječnički pregled, stranke u postupku po žalbi stranke predlaže se načelo usmene rasprave prilikom pregleda stranke u Prvostupanjskom liječničkom povjerenstvu te se preciznije određuje priznavanje prava na plaćanje troškova upravnog postupka i oslobođenja od plaćanja upravnih pristojbi. U raspravi članovi odbora podržali su predložene izmjene i dopune zakona te naglasili da će one pridonijeti učinkovitijem i bržem rješavanju zahtjeva hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji u ostvarivanju svojih prava. Spomenuto je usporavanje stambenog zbrinjavanja hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata sa nižim postotkom oštećenja organizma koje je uvjetovano, ograničeno i nedovoljnim sredstvima osiguranim za tu namjenu u Državnom proračunu RH. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno sa 7 glasova za predložio Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolegi Đakiću. I budući je on prvi prijavljeni i u ime kluba HDZ-a pa mu ja dajem riječ i u ime kluba. Izvolite kolega Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pa klub HDZ-a također podržava ovaj prijedlog zakona i donošenjem ovog zakona o uvjetima temeljem kojih su hrvatski branitelji iz Domovinskog rata i članovi njihovih obitelji stekli prava ostaju neizmijenjeni. A predložene izmjene i dopune ovoga zakona koje su u izravnoj vezi sa usklađenjem sa Zakonom u upravnom postupku odnose se na usklađivanje odredbi sa drugim zakonima i poboljšanje praktične primjene Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i nemaju za posljedicu povećanje ili smanjenje postojećih prava nego samo poboljšavaju učinkovitost i brzinu odrađivanja te uskladbe kao što sam i rekao sa Zakonom o upravnom postupku. Ovim zakonom predviđeno je dalje postojanje revizije pozitivnih rješenja. Revizija je pravni institut koji je u područjima priznavanja prava sudionika u ratovima poznat na ovim prostorima već i duže od 60 godina. Revizija znači kontrola zakonitosti pozitivnih rješenja kojima se priznaje novčana prava i funkcija je zaštite proračuna. Ovim zakonom postupak revizije je gotovo u cijelosti usklađen sa načelima Zakona o upravnom postupku i predložena revizija iz ovoga zakona nije protivna svrsi Zakona o upravnom postupku. Člankom 3. stavkom 1. ZUP-a predviđeno je da se pojedina pitanja upravnog rješavanja zakonom mogu urediti drugačije ako je to nužno za postupanje u pojedinim upravnim područjima te ako nije protivno temeljnim odredbama i svrsi Zakona o upravnom postupku. Budući da su u Državnom proračunu RH osigurana i velika sredstva za isplatu trajnih prava tako je kontrola tih trošenja sredstava zasigurno jedna od zadaća revizije s obzirom da možemo vidjeti da je kroz proteklo vrijeme zbog … u 2009. godini samo u postupku revizije, odnosno revizije i žalbe poništeno ukupno oko 4 300 prvostupanjskih rješenja o priznavanju statusa i prava hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Da nije postojala revizija koja odgađa izvršenje prvostupanjskih rješenja isti bi postao konačna izvršna, došlo bi do štete za državni proračun. Ovim zakonom predviđeni su kraći rokovi za okončanje postupka revizije, odnosno predviđeni su isti rokovi kao i u postupku po žalbi zbog čega je predviđena i mogućnost izravnoga prikupljanja dokaza u postupku revizije. Postupak revizije u cijelosti promatran sada je u skladu postupka po žalbi tako da su poštivana načela žalbenog upravnog postupka. Za naglasiti je da ovim prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o pravima hrvatskih branitelja zasigurno nastupaju i donose se pozitivne posljedice i to dolazi do skraćenja roka za rješavanje predmeta u postupku revizije na način da se predlažu za postupak revizije jednaki rokovi kao rokovi za rješavanje po žalbi temeljem Zakona o upravnom postupku. U postupku revizije drugostupanjsko tijelo će brže nego dosada rješavati upravne predmete jer po ovom zakonu dobiva ovlasti za samostalno izvođenje dokaza što dosada nije bilo predviđeno. U postupku po žalbi uvodi se obavezni pregled stranke koja je izjavila žalbu kod Drugostupanjskog liječničkog povjerenstva, a dosada je pregled bio obavezan samo ako je to stranka izričito zahtijevala. U prvostupanjskom upravnom postupku uvodi se načelo usmene rasprave prilikom pregleda stranke na Prvostupanjskom liječničkom povjerenstvu tako da će stranka odmah tijekom pregleda dobiti mogućnost istaknuti prigovore na ocjenu oštećenja organizma te dobiti odgovore od članova vijeća Liječničkog povjerenstva na prigovore. Prestaje mogućnost za obnovu upravnoga postupka izvan rokova predviđenih Zakonom o upravnom postupku. Preciznije se uređuje priznavanje prava na plaćanje troškova upravnog postupka i oslobađanje plaćanja upravne pristojbe. Kroz sve ove zakonske izmjene koje su zasigurno vezane najvišim dijelom uz usklađenje sa Zakonom o upravnom postupku zasigurno treba reći da je poboljšanje i preciznije napisano kako se može i koristiti, a u pravilniku će biti i definirano kako se koristi jednokratna tj. kako se koristi opskrbnina i tko je može koristiti u kojim uvjetima. Bilo je tu određenih spornosti pa su one tako sada definirane. Rokovi se smanjuju sa 60 na 30 dana u donošenju mišljenja liječničkih vijeća i zasigurno sve u svemu predložene i izmjene i dopune zakona idu u korist u brzinu rješavanja postupaka pred prvostupanjskim i drugostupanjskim tijelima, te se točno definira koja tijela su nadležna za koja područja djelovanja. Klub HDZ-a u potpunosti podržava donošenje izmjena i dopuna ovog zakona i nadamo se da će biti na korist Hrvatskim branitelja.
Hvala lijepo kolega Đakić. Uvažena kolegica zastupnika Tatjana Šimac-Bonačić iznijet će stavove u ime kluba SDP-a. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pa evo u ime kluba SDP-a mogu reći da podržavamo Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima Hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Naravno da podržavamo sve prijedloge koji će dovesti do učinkovitijeg i bržeg rješavanja upravnih predmeta i na taj način smanjiti nezadovoljstvo branitelja zbog dugotrajnih rješavanja njihovih predmeta. Dakle, ovdje vidimo usklađivanje sa Zakonom o općem postupku naravno sa idejom da se postupci posebni upravni postupci smanje na najmanju vrijednost. Ostala je revizija kao posebni upravni postupak upravo zbog toga što mogu reći na jedan način zbog kontrole nad uredima državne uprave gdje ne postoji dovoljnog kapaciteta da bi se njihovo prvostupanjsko rješenje zapravo da bi postalo izvršno. Isto tako bih rekla da ovdje bi trebalo se razmišljati u smjeru jačanja prvostupanjskog tijela da bi se to moglo raditi, da bi bili kompetentni. Na taj način bi se ubrzao postupak, a žalbeni postupci bi se u tom slučaju rješavali u ministarstvu. Govorim o decentralizaciji koja bi trebala biti u ovom segmentu. Prema tome, ovo shvaćam kao jedno prijelazno razdoblje. Pozdravljam naravno da se propisuje način i postupak o uvjetima i načinima stjecanja prava na opskrbninama, prema tome da se na jedan način ujedini praksa. Sada prvostupanjska tijela su rješavala sukladno napucima, međutim taj naputak nema snagu pravilnika i upravo zbog toga pozdravljam ovakav prijedlog. Isto tako na liječničkim povjerenstvima postupat će se po načelima vještačenja. Tako npr. kada potražuje obiteljsku invalidninu, tada član obitelji je nazočan na tim vještačenjima, znači on može direktno sudjelovati a ne poslije u razno-raznim žalbama samo se odugovlačiti taj proces. Ili npr. kod utvrđivanja ili mijenjanja invalidnine sada je kod vještačenja je nazočan branitelj što posebno pozdravljam. Prema tome, donošenjem ovog zakona uvjeti temeljem kojih su Hrvatski branitelji iz Domovinskog rata i članovi njihovih obitelji stekli prava ostaju neizmijenjeni znači nemaju za posljedicu niti povećavanja niti smanjenja postojećih prava. Obzirom da u državnom proračunu osiguravaju se relativno velika sredstva za isplatu tih trajnih prava, a znamo da iznose 745 milijun kuna u 2010. godini, držim da je naravno opravdan i društveni interes da se odobrena sredstva za isplatu tih prava troše na zakonit način. I upravo zbog toga ovim zakonom se predviđa daljnje postojanje spomenute revizije i zapravo da bi se dobila što pozitivnija rješenja. Međutim, ja bih ovdje iskoristila priliku pa bih rekla da problemi koji muče naše branitelje su problemi koji su slični svim ostalim ljudima u našoj zajednici znači svim ostalim kategorijama osoba koje su u stanju socijalno-zdravstvene zaštitne potrebe. Dakle, kod nas još uvijek čini mi se funkcionira već onaj zastarjeli način zbrinjavanja te populacije naše kroz materijalna davanja. To znači da se većina prava odnosno pomoći koje primaju branitelji zasniva na puko davanje upravo tog materijalnog dijela. Treba on, ne kažem, ali najčešće govorimo o mirovinama, o invalidninama, te razno-razna druga prava koja se uglavnom odnose zasnivaju se na olakšicama ili oslobađanja od plaćanja. Na području pružanja usluga braniteljima pojavili su se razno-razni kao što znamo postojeći državni uredi, pa Centri za psihosocijalnu pomoć međutim mišljenja smo da su slabo organizirani sa malim sredstvima, vrlo često bez adekvatnog prostora. Ja znam da lokalna samouprava odnosno lokalno regionalna samouprava je dužna osigurati to, ali ja govorim općenito o problematici branitelja sa kadrom koji to radi vrlo često honorarno, posao često i bez adekvatne edukacije za obavljanje ovakvog složenog, vrlo važnog posla. Prema tome, ovakva situacija nažalost vrlo često može poticati da se zapada u još dublju da se tone u još dublju patologiju upravo kroz davanja ovakvih materijalnih prava, a ne gledajući ove druge potrebe branitelja. Da ne govorimo o onim vrlo grubim vijestima koje ponekad čujemo suicida odnosno nasilja u obitelji itd. na koji smo svi jako, jako osjetljivi. Prema tome, mislim da probleme branitelja ne smijemo gledati odvojeno od krize koja zahvaća čitavu našu državu i naše društvo jer sustavi vrlo često ne funkcioniraju zbog pretjerane birokracije. I ono što nas vjerojatno sve skupa brine to su često i braniteljske udruge koje su razjedinjene. Svatko ima primjerku u svojoj sredini zapravo imamo primjere u svojoj sredini. Prema tome, moram istaći ovdje kada govorimo o braniteljima da im treba razgovor i da im treba posvetiti vrijeme, da ih trebamo pažljivo saslušati i njihove probleme razumjet, znači pomoći im ne samo materijalno, nego savjetom, psihoterapijom, osnažiti ih, motivirati ih zapravo istim onim elanom pomoću kojeg su i oni branili našu domovinu. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolegice. Na redu je klub HSS-a uvaženi kolega zastupnik Stanko Grčić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Kao i niz drugih zakona i ovaj zakon je potrebno uskladiti sa Zakonom o općem upravnom postupku koji je na snagu stupio početkom prošle godine, a ujedno je potrebno to učiniti zbog zatvaranja poglavlja 23. Analizu usklađenosti Zakona o pravima hrvatskim branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji je provela i ekspertna skupina iz Kraljevine Danske te se na temelju toga i pristupilo ovom usklađivanju. Ipak, veći dio onog što se mijenja odnosi se na terminološko usklađivanje dok je tek manji dio potrebno uskladiti s načelima Zakona o općem upravnom postupku. Ovaj zakonski prijedlog donijet će određene promjene za koje mi u klubu Hrvatske seljačke stranke smatramo da će se pozitivno odraziti na njegovu provedbu u praksi. Prije svega, to se odnosi na skraćivanje rokova za rješavanje predmeta u postupku revizije kao što su rokovi za rješavanje žalbi na temelju Zakona o općem upravnom postupku. Nadalje, u postupku revizije drugostupanjsko tijelo će brže rješavati upravne predmete budući da dobiva ovlasti za samostalno izvođenje dokaza, a što do sad nije bio slučaj. Ujedno se u žalbenom postupku uvodi obvezni pregled stranke koja je izjavila žalbu kod drugostupanjskog liječničkog povjerenstva, dok je do sad pregled bio obvezan samo ako je to stranka izričito tražila. Uz to se u prvostupanjskom upravnom postupku uvodi načelo usmene rasprave prilikom pregleda stranke na prvostupanjskom liječničkom povjerenstvu tako da stranka odmah tijekom pregleda ima mogućnost prigovoriti ocjeni oštećenja organizma i na taj prigovor dobiti odgovore od članova Vijeća Liječničkog povjerenstva. Obnova upravnog postupka izvan rokova predviđenih Zakonom o općem upravnom postupku više neće biti moguća te se uz to preciznije uređuje i priznavanje prava na plaćanje troškova upravnog postupka i oslobađanje od plaćanja upravne pristojbe. Potrebno je istaknuti da se donošenjem ovog zakona neće mijenjati uvjeti na temelju kojih su hrvatski branitelji iz Domovinskog rata i članovi njihove obitelji stekli prava te smatramo da će predložene izmjene i dopune zakona o kojima danas raspravljamo pozitivno utjecati na njihovo ostvarivanje, uz naravno već spomenutu obavezu zakonskog usklađivanja. Dobro je što je revizija pozitivnih rješenja ovim zakonskim prijedlogom i dalje predviđena budući da je u pitanju kontrola zakonitosti pozitivnih rješenja na temelju kojih su priznata novčana prava što je zaštita proračuna te je uz to postupak revizije gotovo u cijelosti usklađen s načelima Zakona o općem upravnom postupku. Obzirom da se u državnom proračunu Republike Hrvatske osiguravaju relativno velika sredstva za isplatu trajnih prava tako je u 2010. godini taj iznos iznosio negdje oko 745 milijuna kuna, u interesu je svih hrvatskih građana da se ta sredstva troše na zakonit način što do sad, moramo reći, baš uvijek i nije bio slučaj. Naime, u 2010.godini je zbog nezakonitosti u postupku revizije i žalbe ukupno poništeno oko 4300 prvostupanjskih rješenja o priznavanju statusa i prava hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Bez revizije koja odgađa izvršavanje prvostupanjskog rješenja ona bi postala konačna i izvršna i što bi dovelo do štete za državni proračun. Nije sporno da hrvatski branitelji iz Domovinskog rata i članovi njihovih obitelji imaju prava i ta se prava ovim prijedlogom neće mijenjati. Stoga mi u klubu Hrvatske seljačke stranke smatramo da je potrebno učiniti sve kako se iza onih koji su zaslužni za obranu Hrvatske ne skrivaju oni koji su ta prava stekli na ovaj ili onaj način ili pribavili i ako na njih nemaju pravo. Tome se svakako mora stati na kraj, a posebice u ovakvim gospodarskim uvjetima ne smijemo to dozvoliti. Stoga klub Hrvatske seljačke stranke podržati će ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala, uvaženom zastupniku. Iscrpili smo prijave po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se prijavio uvaženi kolega Ivan Škaričić. Izvolite, kolega.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče. Izmjene i dopune ovog zakona potrebno je uskladiti sa ZUP-om, a to je i uvjet za zatvaranje poglavlja 23 u pregovaračkom procesu sa Europskom unijom. Ove izmjene i dopune rezultat su i analize koju je obavila danska ekspertna skupina te se temeljem te analize usklađuju odredbe Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata sa odredbama ZUP-a. Nabrojit ću pozitivne posljedice donošenja ovog zakona. Skraćuju se rokovi za rješavanje predmeta u postupku revizije, zatim u postupku revizije drugostupanjsko tijelo će brže nego do sada rješavati upravne predmete jer sada dobiva ovlasti za samostalno izvođenje dokaza. U postupku po žalbi uvozi se obavezni pregled stranke koja je izjavila žalbu kod drugostupanjskog … [[Ne razumije se.]] povjerenstva, a do sada je to bilo samo na izričiti zahtjev stranke. Zatim, u prvostupanjskom postupku uvodi se načelo usmene rasprave prilikom pregleda stranke tako da stranka odmah dobiva mogućnost prigovora, a isto tako i odgovora od strane Liječničkog povjerenstva. Zatim, prestaje mogućnost za obnovu postupka izvan rokova predviđenih ZUP-om … [[Ne razumije se.]] potrebno naglasiti da donošenjem ovog zakona prava koja su stekli hrvatski branitelji i članovi njihovih obitelji ostaju nepromijenjena što je jako važno. Ovim zakonom predviđeno je i daljnje postojanje revizije pozitivnih rješenja. Zatim, ovim zakonom postupak revizije usklađen je sa ZUP-om te sve ovo što je navedeno predstavlja određene poboljšice u odnosu na postojeće stanje i time će prava hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji biti dodatno lakše i brže apsorbirana te ću osobno podržati donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala lijepo. I kolega Mato Bilonjić dostavio je prijavu za učešće u raspravi po ovoj točki pa izvolite kolega.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Gospodine tajniče, kolegice i kolege. Naime evo, samo nekoliko riječi. Zasigurno ovim usklađivanjem zakona da se poboljšava status hrvatskih branitelja u proceduralnom dijelu gdje se skraćuju određeni rokovi, a samim tim i branitelji dolaze prije do svojih rješenja, odnosno da li kroz redovito ili kroz ovaj žalbeni dio. Ono što je, što valja napomenuti da je ovom izmjenom zakona riješeni problemi hrvatskih branitelja koji su nastanjeni na područjima od posebne državne skrbi, da je točno opisano znači njihovo stambeno zbrinjavanje u vlasništvu objekata koji su da li kuća ili stanova u vlasništvu Republike Hrvatske. A ovim zakonom koji će ovih dana biti i u proceduri, znači Konačnim prijedlogom zakona o izmjeni i dopuni Zakona o područjima od posebne državne skrbi riješit će se i još jedan problem koji imamo na samom terenu. Naime, prije nego što je stupio na snagu Zakon o darivanju objekata, znači stambenih da li u obliku kuće ili građevnog materijala ili stana branitelji prije toga koji su umrli, njihove obitelji po dosadašnjim zakonima nemaju pravo na darovnice. Međutim, ovim zakonom se precizira da i obitelj umrloga ne samo poginulog branitelja, nego umrlog branitelja znači ima pravo na taj dio. Još ću se samo osvrnuti nešto što nam se dosta dešava na samom terenu, a to je u članku 35. kod upošljavanja tijela državne uprave, tijela sudbene vlasti, te druga tijela državne vlasti, tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave obvezno prilikom zapošljavanja službenika, namještenika dati prednost nezaposlenom ukoliko ispunjava tražene uvjete iz natječaja, odnosno oglasa uz slijedeći redoslijed. Dijete umrlog, stradalog hrvatskog branitelja bez oba roditelja RVI Domovinskog rata, član obitelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja, dragovoljac Domovinskog rata, hrvatski branitelji i Domovinski rat. I onda pod stavkom dva javne službe, javne ustanove izvan proračunski i proračunski fondovi, pravne osobe u vlasništvu ili pretežnom vlasništvu Republike Hrvatske i pravne osobe u vlasništvu ili pretežnom vlasništvu jedinice lokalnih, područne regionalne samouprave imaju tu istu obvezu. Mi znamo da nam se na terenu na žalost dešava da oni koji raspisuju natječaj da se natječaj raspisuje tako da se unaprijed zna, poglavito na lokalnim razinama u komunalnim poduzećima i u agencijama da se raspiše natječaj baš po diplomi kako ima netko tko treba biti primljen i onda imamo jednu zapreku da hrvatski branitelj u tome dijelu ne mogu imati tu prednost, odnosno kao ne ispunjavaju uvjete pa evo iako je u članku 35. stavak 4. kazao da će to raditi inspektorat. Mislim da bi inspektorati morali uz onaj dio, znači kad zaprime da ne dozvole da se donese rješenje o primanju dok god se rješenje ne riješi da bi se trebalo rješavati u korist hrvatskih branitelja jer poneki natječaji tako izgledaju kao da su nacrtali čovjeka. Samo što mu nisu sliku zalijepili na oglasnu ploču i kažu tražimo tog i tog čovjeka. I mislim da su hrvatski branitelji poglavito na općinskim, gradskim i županijskim razinama zaslužili da se još jedan mali koračić napravi. Evo iz ovih izmjena se napravilo dosta koraka prema olakšanju života i prava hrvatskih branitelja. Ali mislim kod ovoga zapošljavanja da bi još jedan puta u ovom inspektoratu trebalo vidjeti s njima da se ne može pisati natječaj maltene kao da su njegovu sliku stavili i godište i sve ostalo. Hvala lijepo. Svakako podržat ću i zahvaljujem ministarstvu na ovom prijedlogu u ime svih onih branitelja poglavito mojih vojnika koji su sa mnom bili u ratu.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Iscrpili smo sve prijave za pojedinačnu raspravu, stoga ja zaključujem ovu točku, a glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti. A vjerujemo da će uvjeta biti sutra u 12,00 jer je za 12,00 sati najavljeno glasovanje. Obradili smo sve ono što su nam odbori i službe za današnju sjednicu pripremili. Znači da smo bili vrijedni, pa ćemo onda i današnju raspravu privesti kraju. A sutrašnju po običaju u 9,30 započeti s točkom 30. To je Izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije, razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2010. godine. Hvala vam lijepo na konstruktivnom učešću u raspravama. Zaključujem današnju sjednicu.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, bio je hitni postupak, P.Z. broj 777. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, koje je tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio amandmane, te o njima ne glasujemo, jer oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona, sukladno članku 169. Poslovnika. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je jednoglasno sa 95 glasova. … [[Početak nije snimljen.]] i prelazimo na najavljenu točku dnevnog reda – - Izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2010. godine Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske, koji dostavlja izvješće sukladno zaključku Hrvatskoga sabora donijetom na … [[Govornik se ne razumije.]] sjednici održanoj 6. listopada 2005. godine. Materijale ste primili poštom. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za razvoj i obnovu, Odbor za europske integracije. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog, izvješće? Gospođa Martina Dalić, ministrica financija. Izvolite.