Dobro jutro kolegice i kolege. Evo već vidim dignute ruke. Uvaženi zastupnik Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. U ime Kluba zastupnika i SNAGA-e tražim stanku kako bih progovorio o Državnoj agenciji za osiguranje štednih uloga, a u svjetlu sanacijske uprave koju je isto postavila u Jadransku banku. Hvala lijepa.
Hvala. Još koji klub ima neodoljivu potrebu za iskazivanjem svojih mišljenja? Nema. Hvala lijepo. Onda ćemo se vidjeti u 9 i 40. Hvala lijepa. STANKA U 9,35 SATI. Kolegice i kolege, stanka nam je istekla pa vas molim da zauzmemo mjesta. Zamolit ću u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e govoriti će uvaženi zastupnik Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege. Prije nekoliko tjedana ovdje sam govorio o Državnoj agenciji za osiguranje štednih uloga, dakle jednoj od najvažnijih strateških agencija u RH i o njezinoj ravnateljici Mariji Hrebac kojoj je mandat istekao još prije godinu dana, evo upravo sada se navršilo godinu dana, a koja je u agenciji stvorila neprofesionalne i loše uvjete za rad, a između ostaloga došla u višestruki sukob interesa i na neki način nenamjenski trošila imovinu agencije, između ostaloga i za svoje vlastite potrebe. Ona je bila osuđena od Povjerenstva za sukob interesa za istovremeno sudjelovanje u radu Nadzornog odbora Croatia-e banke i Sunčanoga Hrvata i nakon odluke Povjerenstva za sukob interesa te je funkcije morala napustiti, ali novac nije vratila, znači nije ga vratila nego je samo platila kaznu od sedam tisuća kuna, da bi sada još naknadno bilo otkriveno da je ona u stvari cijelo vrijeme u revizorskom odboru Croatia-e banke znači još dan danas pet godina paralelno sa funkcijom ravnateljice DAB-a i na taj način je državni proračun oštećen za nekih 400 do 500 tisuća kuna, gledajući sve zajedno u bruto iznosu. Htio bih reći da se ovaj iznos otprilike poklapa sa iznosom za kojeg se tereti zastupnik Saucha koji je bio sankcioniran vrlo strogo, a ovdje se ne poduzima ništa. Također ovih dana smo bili svjedoci uhićenja bivše Uprave Jadranske banke koja je vodila banku do 2015. godine kada je smijenjena i kada je u tu banku postavljena sanacijska uprava od strane Državne agencije za osiguranje štednih uloga. Nova sanacijska uprava znači ne ova koja je uhićena pa evo privremeno puštena je „sanirala dug“ TLM-a prema Jadranskoj banci od 260 milijuna kuna na način da ga je diskontirala slovenskom Impolu i da je slovenski Impol ustvari preuzeo i hale i tkalački stan u tvornici, tvornici koja inače vrijedi sve zajedno oko 100 milijuna eura. Pa se postavlja pitanje, na koji način i zašto je došlo do otpisa duga u iznosu od 190 milijuna kuna, zbog čega je na taj način dodatno Jadranska banka oštećena odnosno dovedena na sam rub stečaja? A između ostalog vidimo da se problemi TLM-a nisu riješili sve do danas. Također sanacijska uprava se u Jadranskoj banci odnosi na sličan način kao što se gospođa Hrebac odnosi prema Državnoj agenciji za štedne uloge. Naime, ravnateljica uprave Nensi Marin na posao dolazi samo utorkom i srijedom u četvrtak ujutro u deset vraća se u Zagreb službenim Pasatom jer ona navodno radi u Zagrebu, da bi za zamjenicu te iste ravnateljice postavljena gospođa Vedrana Šarić, čiji je svekar dakle mužev otac, bio savjetnik ove uprave koja je bila uhićena prije nekoliko dana. Između ostaloga on je omogućio njezinom mužu, dakle mužu zamjenice ravnateljice da dođe u posjed imovine Jadranske banke konkretno Poslovnice na Baldekinu na način da je dobio diskontiranu kamatu za kredit, došao u posjed nekretnine, nakon toga nekretninu bespravno prodao, prestao plaćati kredit i što je još najzanimljivije od svega, uzeo depozit koji je dao prilikom uzimanja kredita od 50 tisuća eura. Na taj način banka je oštećen za dodatnih milijun i pol kuna odnosno za toliki iznos je obitelj Šarić stekla dobit. S obzirom na sve ove okolnosti koje dodatno ukazuju na to da gospođa Hrebac nije podesna osoba da vodi tako važnu državnu agenciju, ja još jednom pozivam oba ministra Marića, potpredsjednicu Dalić, Odbor za financije Hrvatskoga sabora, gospodina Darinka Kosora i Miomira Žužula da se očituju o radu Državne agencije za osiguranje štednih uloga kao i da poduzmu korake da se ravnateljica Marija Hrebac ili ponovno imenuje na mjesto ravnatelja ili da se razriješi te dužnosti s obzirom da ponavljam mandat joj je istekao još prije punih godinu dana. Hvala lijepa.
Gospodine predsjedniče, ne tražim stanu nego molim kada završi glasovanje da mi omogućite obraćanje 5 minuta sa govornice kada, zbog odbijanja ovog prijedloga zaključka kada bude sve gotovo pa tko me želi slušati može.
Poštovani predsjedniče Sabora, tražim stanku od 5 minuta na istu temu nakon kolega, molim vas.
Budući da je zastupnik Sinčić zatražio stanku, tako da onda, ono što sam vam išao predložiti jest ako nema potrebe za definiranjem stanke da možete odmah pristupiti. Ali budući da je zastupnik Sinčić zatražio stanku, određujem stanku od 10 minuta. Ispričavam se, zastupnik Miro Bulj. Nisam vidio.
Stanka 10 minuta u ime kluba MOST-a o termoelektrani na Peruči. Termoelektrana Peruča, 10 minuta. STANKA U 12,40 SATI
Molim cijenjene zastupnike da zauzmu svoja mjesta. Zastupnik Bulj. Klub zastupnika SDP-a zatražio je stanku i u njihovo ime govorit će zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovane dame i gospodo. Jučer sam najavio nakon obraćanja predstavnika Vlade i da ćemo u slučaju odbijanja našeg prijedloga zaključka zatražiti stanku, a ja ću pričati nešto manje od pet minuta pa mi ovaj žamor neće smetati, ali ipak bi malo da me ne ometate. Hvala. Prijedlog Kluba zastupnika SDP-a da se ohrabri i potakne Ministarstvo uprave kao nadležno tijelo da riješi u meritumu žabu Udruge dragovoljaca HOS-a iz Varaždina nakon što je u prvom stupnju odbijen njihov zahtjev da im se u statut omogući uporaba slogana „Za dom spremni“. I u ovome trenutku taj upravni postupak u drugom stupnju traje preko godinu dana. Možda je predmet složen i težak, možda smo trebali dati drugi rok, možda smo trebali reći da umjesto 30 dana to bude 30 tisuća dana pa se sljedećih 80 godina o tome raspravlja kao i što se prije 70 godina raspravlja, ali smatram da resorno ministarstvo obzirom da je to prvi takav slučaj koji rješava u drugom stupnju nakon nekoliko presuda Ustavnog i Prekršajnog suda treba dati stav koji onda bilo udruga, bilo oni koji su nezadovoljni mogu preispitivati na upravnom sudu. Dakle, što se tiče stava SDP-a o tom slučaju on je javno poznat. Upravni postupak ima i svoju sudsku kontrolu, dakle ako Ministarstvo krivo riješi ili ako riješi onako kako stranka u postupku smatra da ne treba tu može ići na Upravni sud. Prema tome naša je intencija bila da se potakne ministarstvo, a putem toga i Vlada da izraze stav, pa ako žalbu odbiju time ćemo znati koji je stav Vlade i ministarstva u tom trenutku o uporabi slogana „Za dom spremni“ u statutu, a ako pak žalbu prihvate isto ćemo znati koji je stav. Dakle mi tražimo od ministarstva i od Vlade da pokažu stav. Ako oni nisu sigurni u taj stav, temeljem ove odredbe o međusobnoj suradnji, neka se konzultiraju sa Državnim odvjetništvo npr. neka nakon konzultacija državni odvjetnik i ministar izađu na pressicu i zajednički priopće stav. Evo to bi smatrali recimo opravdanim ako je to dotle došlo, ali izbjegavanja davanja ovog odgovora ustvari samo dodatno potiče ono što svi volimo govoriti podjele u društvu. Mi bi voljeli znati koji je stav Vlade o primjeni Zakona o udrugama konkretno o primjeni slogana „Za dom spremni“ u statutu udruge, obzirom da je ovo prvi put da to ministarstvo rješava u drugom stupnju temeljem žalbe nakon što je 2016. godine u siječnju jedan ured državne uprave odbio upisati u registar udruga, udrugu zbog tog slogana, da ne ulazim u meritum ovdje se samo želimo da dobijemo točan i jasan stav u zakonitom upravnom postupku od resornog ministarstva i posredno time od Vlade jeli to u Hrvatskoj zakonito po njihovom mišljenju ili nije zakonito. Mi ovim zahtjevom nismo htjeli sugerirati ministarstvu kako da riješi tu žalbu, traje već 14 mjeseci, razuman rok je pri isteku, a rasprave oko toga traju i dalje. Odbijanjem i glasanjem protiv našeg prijedloga zaključka po meni, klubovi vladajuće većine, nisam pratio jesu svi glasali protiv zaključka, ali čini mi se većina klubova, ustvari abolirala je Vladu od toga da u ovome trenutku iskaže stav. I to je jasna politička poruka i mi ćemo tu političku poruku shvatiti, o njoj voditi računa prilikom bilo kakve rasprave o toj temi i žao nam je što vladajuća većina što Vlada, što Ministarstvo nema stav o tome treba li ili ne, na u statutima i pečatima udruga ubuduće biti ovaj znak. Sva pozivanja od toga da se to moglo riješiti prije padaju na činjenici da su prve pravomoćne presude došle 2016. godine i da je prva žalba u ministarstvo došla 2016. godine. Evo, toliko od mene u ovom slučaju. Naravno rasprava će se nastaviti izvan saborske dvorane a mislim da zastupnici i niti mi u klubu nismo željeli sugerirati ministarstvu kako da riješi žalbu da li da ju prihvati ili da odbije, samo brate riješite. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HDZ-a, također se javio za stanku. U njihovo ime govoriti će zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Dakle klub HDZ-a podržao je prijedlog nadležnog saborskog tijela temeljem kojega je u Saboru odbijen prijedlog zaključka kojeg je dostavio klub SDP-a. Ja bih samo rekao kolegi Bauku da tim zaključkom i da ga je Sabor usvojio ne bi se bilo donijelo, taj zaključak ne bi podrazumijevao ohrabrivanje kako je to rekao kolega Bauk niti poticanje nego zadužuje se Ministarstvo uprave. Dakle nije to preporuka niti poticaj niti ohrabrenje nego nalog jednog drugom državnom tijelu, u ovom slučaju od Ministarstva uprave da ubrza proceduru i donese postupak i riješi po žalbi koju je podnijela Udruga branitelja. Naime mi to nismo prihvatili iz razloga što je to suprotno članku 4. Ustavu razdiobi, diobi vlasti u RH s jedne strane a s druge strane suprotan je Zakonu o upravnom postupku i Zakonu o sustavu državne uprave. Naime, nitko drugi u upravnom, pojedinačnom upravnom postupku, čak ni Vlada svom ministarstvu ne može to napraviti što je danas trebao na vaš prijedlog usvojiti Hrvatski sabor, čak dakle ni Vlada ministru ne može to naložiti već jedino stranka u postupku koja može zatražiti da se ubrza određena radnja u jednom upravnom postupku. Dakle s te strane to je je bio temelj zašto mi nismo u klubu HDZ-a podržali takav zaključak jer smo ocijenili da bi to bilo kršenje Ustava o neovisnosti državne vlast i u Hrvatskoj gdje bi Hrvatski sabor nalagao jednom tijelu u ministarstvu da u pojedinačnom upravnom postupku neku radnju riješi ili ubrza, svejedno. No, ono što je drugo a što je kolega Bauk govorio, u obrazloženju se vezujete na ustavni sud i na dosadašnju praksu Ustavnog suda. Ja mislim da smo mi već jednom, ne jednom nego u nekoliko navrata i na našem Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav se osvrnuli na odluku Ustavnog suda. I ponoviti ću ono što smo i tada rekli. Dakle da Ustavni sud se nije očitovao nikada još o karakteru i neustavnosti pozdrava „za dom spremni“, to se o tome nikada Ustavni sud nije očitovao već je Ustavni sud riješio nešto drugo a to je da je na temelju odluka, odnosno rješenja prekršajnih sudova, za dva slučaja, jedan za slučaj postrojavanja određenih postrojbi u Slunju kada se veličao NDH i Ante Pavelić, po rješenju prekršajnog suda utvrdio da je prekršajni sud imao pravo kada je ocijenio da je takvo isticanje ustaških pozdrava, veličanje Ante Pavelića i tog režima u suprotnosti sa Ustavom i tada je Ustavni sud odbio zahtjev za ocjenom ustavnosti takvog rješenja prekršajnog suda. I drugi puta je to Ustavni sud napravio u slučaju uzvika na Maksimirskom stadionu i igrača Joa Šimunića. Prema tome, Ustavni sud je definirao da ne postoji niti jedan propis u RH kojim bi se takav pozdrav „za dom spremni“ utvrdio neustavnim. To je sigurno. I zbog toga ću nastaviti, vi ste pitali kakav je stav Vlade i stav HDZ-a. Mi smo o tome već u nekoliko navrata se očitovali a kako bi se riješili dubioza i podjele u hrvatskom društvu, ne samo kod tog znaka nego i drugih znakova totalitarnih režima Vlada RH je imenovala Povjerenstvo za suočavanje s prošlošću gdje bi se onda očitovali i donijeli propis, univerzalni propis u Hrvatskoj koji bi onda jasno utvrdio na koji način se i državna tijela i građani RH imaju ponašati kada su u pitanju svi simboli, svih totalitarnih sustava, pa tako i ovaj pozdrav „za dom spremni“. Dakle to je jedan drugi dio odvojen od našeg današnjeg glasovanja. Mi zbog toga danas nismo glasovali protiv zaključka kluba SDP-a nego što bi takvim glasovanjem danas Hrvatski sabor po nama u klubu HDZ-a upravo napravio jedan protuustavni, donio protuustavni, ustavni zaključak kojim bi grubo narušili trodiobu vlasti i predstavljalo bi miješanje u ovlasti drugih tijela a prvenstveno što se radi o pojedinačnom upravnom postupku koji se vodi između ministarstva i Udruge branitelja. I stoga klub HDZ-a nije podržao ovaj prijedlog zaključka.
Hvala. Klub zastupnika Živog zida također se javio za stanku. U njihovo ime govoriti će zastupnik Sinčić.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskoga sabora. Moram na početku reći da Živi zid nije za podjele, mi smo za politiku suvereniteta i politiku ujedinjenja za suočavanje s prošlošću na znanstvenim temeljima. Nedavno je najavljeno osnivanje povjerenstva za suočavanje sa prošlošću, direktni povod je bilo marširanje po Zagrebu. Moram reći previše energije dajemo u suočavanju sa prošlošću. Ali neka, neka, ja se nadam da će ovo povjerenstvo napokon riješiti problem, da će definirati standarde, znanstvene standarde tako da uvijek u svakom času znamo je li neki pozdrav ili simbol za osudu ili nije za osudu, odnosno kada nije za osudu, kada jest za osudu. Konkretno se ovdje radi o ovom pozdravu „za dom spremni“. Naravno da je povezan sa NDH. Međutim, moramo također znati da su se pripadnici HOS-a o kojima se ovdje govori borili za ovu državu. Prema tome, pozivam cijeli Sabor i to povjerenstvo koje će već sjediti u njemu idemo sada definirati što valja, što ne valja, idemo donijeti nacionalni konsenzus, ujediniti se po tom pitanju i onda se svi toga pridržavati sada pa do zauvijek. Da uvijek kada se nešto desi na utakmici ili na spomeniku da odmah znamo što i kako i da to završi u dan dva, a ne da svaki puta ispočetka tjedni, mjeseci to su glavne teme i uvijek ispočetka nas to iscrpljuje i to je glavna tema. Molim vas donesimo taj standard više. Evo nasuprot Povjerenstvu za suočavanje sa prošlošću moram upozoriti i ovaj Sabor iako nisam vidio da je o tome uopće govoreno od kad sam ovdje niti na odborima, niti u javnosti, niti u sabornici na nekoliko procesa evo iz moje struke energetike i automatizacije tko je pratio moj raspravu o Zakonu o zraku naveo sam da će u Njemačkoj 2030. To je već izglasano. Najvjerojatnije Norveška i ako se ne varam Danska koje sam zemlje već naveo do 2025., Nizozemska pardon da će zabraniti prodaju motora sa unutarnjim sagorijevanjem. Je li ovaj Sabor svjestan što takvi procesi donose za ovo društvo samo za 10, 15 godina? Evo dalje. Stručni časopisi koje pratim predviđaju da djeca rođena danas, na primjer moj sin nikad neće morati polagati vozački. Zašto? Jer do tada za nekih 15 godina više neće biti potrebno [[Upadica predsjednik: Zastupnik Sinčić molio bih da govorite o onome zbog čega ste zatražili stanku.]] Kolega ja ukazujem na procese i završit ću vrlo jasno. Neće biti potrebno polagati vozački zato što će sve biti automatizirano. Treće, časopis predviđa također da 40%, tj. to je stručna skupina napravila, radne snage u Kanadi će biti izgubljene u sljedećih 10 godina zbog automatizacije. 40% kanadske radne snage [[Upadica predsjednik: Zastupnik Sinčić molio bih da završite. Zatražili ste stanku sa točno definiranom temom.]] Završavam. Dakle, … [[Govornik se ne razumije.]] se u Finskoj zove Odbor za budućnost parlamentarni koji predviđa ove procese i radi dokumentaciju i strategiju za budućnost. Ja najavljujem sa ovoga mjesta osnivanje, odnosno pokretanje inicijative za pokretanje Odbora za suočavanje sa budućnošću. Više o tome na konferenciji. Hvala.
Klub zastupnika HNS-a zatražio je stanku. U njihovo ime govorit će zastupnica Vesna Pusić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Prvo da raščistimo odnose izvršne i zakonodavne vlasti i uopće što Sabor može ili ne može. Sabor naravno donosi zakone i od Vlade traži da provodi te zakone. Dakle, može tražiti to od Vlade. Ali i u članku 127. Poslovnika Hrvatskog sabora izrijekom stoji: „Sabor osim izvješća i podataka iz stavka 1. ovog članka može od Vlade tražiti i provođenje određenih radnji koje su u njezinoj nadležnosti.“ Prema tome, budući da je u nadležnosti Vlade odnosno jednog njezinog ministarstva ali sva ministarstva su Vlada i sve što ministarstva rade to je ono što Vlada radi. Nije Vlada samo predsjednik Vlade, nego dakle sve ono što čini Vladu. I Sabor ima pravo od Vlade tražiti evo u ovom slučaju da riješi jedno pitanje koje naravno nije isto kao i sva druga pitanja. I de facto činjenica da se mi oko toga raspravljamo i da je to takvo pitanje nije rezultat toga što se radi o jednoj o x tema, nego je rezultat toga što se radi o temi koja je simptom stanja u hrvatskom javnom prostoru, odnosno sve učestalijeg pokušaja da se rehabilitiraju simboli ili ideologije vezane na fašizam, nacizam i derivirane kvislinške režime i ideologije iz vremena Drugog svjetskog rata. U tome je problem. I pojedini pozdravi ili simboli naravno postojali su i prije tih režima, ali su svojom kao na primjer kukasti križ koji je i sanskrtske tradicije ali svojom upotrebom od strane tih režima su postali okaljani i simboliziraju podršku ili simpatije ili rehabilitaciju takvih režima. I tu se moram složiti sa kolegom Bačićem u tome da i ja mislim da je zapravo jako neobično da Sabor mora gurati rješavanje tog problema. Bilo bi logično da Sabor ne mora reći ni jednu riječ, nego da Vlada riješi taj problem zbog svog stava, zbog poštivanja Ustava RH koji kaže da se RH temelji na antifašističkoj tradiciji, dakle svemu onome što je suprotno rehabilitiranju simbola pozdrava ili slogana fašističkih, nacističkih ili sličnih kvislinških režima iz Drugog svjetskog rata. Dakle, ne bi ni pomislila da bi Vlada htjela eventualno zavlačeći ovu odluku koketirati s tim režimima. Ali zašto onda ne donese ovdje vrlo jasni pravorijek u jednom vrlo konkretnom slučaju. I tu nikakve komisije i povjerenstva za istinu neće ljudi ništa pomoći. Da mi sad imamo fašističke demonstracije na Jelačić trgu Da li bi to, da se reagira, da li bi to tražio da povjerenstvo zasjeda umjesto da se pogleda šta piše u Ustavu i potpuno je jasan naš odgovor. I ne vidim kako bi, to nije pitanje lijeve, desne ili srednje orijentacije, to je pitanje po mom najdubljem uvjerenu. Ja vas nikada ne bi uvrijedila misleći da bi vi uopće tako nešto podržavali, dakle to je pitanje civilizacijske razine našeg društva. Mi se možemo užasno ne slagati oko poreske politike, oko sto različitih stvari, ekonomske politike, obrazovanja raznih stvari možemo se ne slagati, ali oko ovoga se ne možemo ljudi ne slagati. Ovo je jedna vrlo jasna situacija, dakle ono što je klub SDP-a govorio da oni samo traže [[Upadica Petrov: Vrijeme, hvala.]] da se riješ problem. što se kluba HNS-a tiče za nas nije [[Upadica Petrov: Hvala.]] svejedno kako se taj problemi riješi.
Zastupnice Pusić, hvala. Vrijeme je isteklo.
Evo završavam, tako da se jasno kaže da jedan kvislinško fašistički pozdrav nije u upotrebi.
Hvala. Ja bih molio da koristite predviđeno trajanje vremena. Zastupnik Bunjac, povreda Poslovnika. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Prekršen je članak 238. stavak 1. Poslovnika, naime malo prije ste zastupnika Sinčića prekidali u govoru više puta da se ne drži tema, a sada smo slušali o svastici i o sanskrtu, ja ne znam kakve to veze ima sa pravorijekom Ministarstva uprave. Ovdje se radi da li je Ministarstvo uprave u roku nešto donijelo ili nije. A mi smo sada slušali predavanje ne znam o kako se zove, povijesti simbola totalitarnih režima. Pa evo to je također bilo odstupanje od teme, a ako pričamo o Ministarstvu uprave onda nek svi pričaju, a ne da se jednog zastupnika grubo prekida tri puta, a drugi može pričati koliko hoće. Hvala lijepo.
Kolega Bunjac, budući da ste zatražili to onda trebate čuti i objašnjenje. Sljedeći put kada vi osobno izađete govoriti nemojte se pozivati na obrazlaganje konteksta teme jer to je ono na što se vi pozivate. Ja sam dao mogućnost da se obrazloži kontekst svega i da se u duhu te teme i govori. A gospodin Sinčić je naglasio čak da neće govoriti o toj temi nego o nečemu što on misli da je važnije. Klub zastupnika MOST-a također se javio za stanku i u njihovo ime govorit će zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. Evo neka narod vidi čime se bavi oporba s tim se je bavila i četiri godine dok su mladi odlazili, bavi se sada evo sa jednim pečatom Hrvatskih obrambenih snaga. Naravno da svi osuđujemo sve totalitarne režime i nacističke i fašističke i gospođa Pusić je zaboravila napomenuti i komunističke režime jer su prouzrokovale brojne žrtve i sigurno da ove teme otvaraju bol kod naših građana. Zato bi se okrenuo jednoj vrlo bitnoj temi o kojoj sam govorio i prije mjesec dana. Na adresu predsjednika Vlade do danas je došlo preko deset tisuća pisama hrvatskih građana s područja Cetinske krajine s naslovom „zaustavite gradnju TE Peruča i ekocid nad Cetinom“. Naš mladi fizičar i povratnik u Hrvatsku Mislav Cvitković s Instituta Ruđera Boškovića pokazao je jasnim argumentima i brojevima da će TE Peruča dovesti do ekocida, a isto tako i opljačkati hrvatske građane kroz ogromne tržišne primjene kao što je slušaj kod vjetroelektrana koje su odrađene u mandatu Zorana Milanovića i da će u privatne ruke otići u biti ono što je najbitnije, a to je strateška točka Hrvatske veliki vodeni resursi i potencijali koje ima rijeka Cetina koriste vodu 500 tisuća ljudi, a u sezoni ljetnoj i preko milijun ljudi. Studija utjecaja na okoliš, radila je ista tvrtka i radio je isti projekt, to vam je čisti sukob interesa. Nositelji projekta u javnosti su se pozivali na Institut Ruđera Boškovića, a Ruđer Bošković je to četiri puta demantirao, što znači čista manipulacija. Ovakve elektrane po Zapadnoj Europi se zatvaraju, preko 30 istih u zadnje dvije godine. Zašto bi se kod nas otvarale? I sada izlaze nekakvi stručnjaci koji kažu da će se elektrana vodom hladiti, a da se pri tom voda neće grijati. Pogledajte slučaj sličan i u Lećevici, imamo i stručnjake koji su renomirani i kojima odjedanput krš postaje nepropustan ili će ga oni takvim kažu učiniti. Gospoda tzv. stručnjaci može demantirati dijete iz 3. razreda osnovne škole jer znamo i ja osobno znam puno manje od tih stručnjaka, ali to sam naučio da je osnovna značajka krša poroznost i da toplina, energija ne može nestati. Konačno, imamo 12 tisuća ljudi koji su potpisali peticiju, 10,5 internetski, a tisuću i pol hrvatačana na papiru. Oko projekta imamo barem jednu laž i barem dva sukoba interesa, imamo i znanstvenike koji su jasno pokazali koliko je projekt opasan, imamo interese teške milijarde eura koji hoće uzeti nama budućnost, našu Cetinu i Jadro i možda ostaviti bez vode cijelu Dalmaciju i taj strateški nacionalni resurs, pitku vodu žele nam zagaditi, naravno uz pomoć stranih investitora. Pitamo se dokle će sve to ići? Ako je Peruča pala pod srbočetnikom Mladićem hoćemo li je opet trebati braniti od samih sebe? Poruka Sinjana i Cetinjanja i svih građana s područja RH, gospodo ugroziti pitku rijeku Cetinu nećete.
Time završavamo današnji rad. Sjednicu nastavljamo u srijedu 15. ožujka u 9,30 s točkom Prijedlog zakona o osiguranju radničkih tražbina, P.Z.E. broj 99. Želim vam ugodan vikend. SJEDNICA PREKINUTA U 13,20 SATI.
Hvala lijepa. Kolega Bunjac, jedna ispravka. Naš kolega SAucha nije sankcioniran ni za što, on nije presuđen prema tome ne možemo govoriti da je sankcioniran, to ne bi bilo korektno. Idemo na naš dnevni red kao što smo predvidjeli. Prva točka je: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvlaštenju i određivanju naknade, prvo čitanje, P.Z. broj 101 Predlagatelj je Vlada RH, temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i poslovnički sustav. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnica predlagatelja da dodatno obrazloženje? Da. Uvažena Sanja MIšević, državna tajnica u Ministarstvu pravosuđa.
Hvala gospodine predsjedavajući. Uvaženi saborske zastupnice i zastupnici. Intencija prijedloga izmjena ovog zakona ide za tim da se postupci izvlaštenja ubrzaju odnosno da se već u ovom prethodnom postupku prenese pravo vlasništva na korisnika izvlaštenja. Ovaj institut je itekako bitan imajući u vidu da ćemo na ovaj način ubrzati investicije a sve, obzirom na činjenicu da postupci izvlaštenja predugo traju po sadašnjem zakonu. A također je iznimno bitan iz razloga što će u ovom slučaju korisnici izvlaštenja u znatnome prije moći aplicirati na natječaje za sredstva iz EU. Dakle ono što se želi postići izmjenama zakona je to da se provede prethodni postupak osiguranja dokaza u kojem postupku će se u jednom kontradiktornom raspravljanju utvrditi vrijednost nekretnine po stalnom sudskom vještaku, odnosno procjenitelju i to na način da će predlagatelji izvlaštenja već, dakle prije nego što pokrene sam postupak izvlaštenja predložiti tri ovlaštena sudska procjenitelja odnosno vještaka, javno pravno tijelo koje vodi postupak će u tom slučaju vlasniku nekretnine proslijediti taj zahtjev i ostaviti mu vrlo kratak rok da se očituje prihvaća li ovako predložene vještake ili će on predložiti svoja tri. Nakon što na ovaj način, dakle u jednom sad ubrzanom postupku se vještačenjem utvrdi stvarna tržišna vrijednost nekretnine, vlasniku nekretnine će ovaj novčani iznos, dakle naknada u novcu biti isplaćena na njegov račun odnosno na polog koji će se otvarati pri ministarstvu s kojom činjenicom će korisnik izvlaštenja moći upisati svoje pravo vlasništva u zemljišne knjige i dalje nastaviti sa svojim investicijama. A ukoliko vlasnik nekretnine nije zadovoljan sa ovako utvrđenom vrijednošću nekretnine moći će dalje u sudskom postupku utvrđivati se stvarna vrijednost ali dakle već u ovoj fazi postupka korisnik izvlaštenja će postati punopravni vlasnik nekretnine na koji način će dalje nastaviti sa investicijama. Druga intervencija u zakonu odnosi se na produljenje roka važenja odluke Vlade kojom se utvrđuje interes RH, trenutno je ta odluka, dakle po sadašnjem zakonu vrijedila 2 godine izmjenama i dopunama ovako kako je predloženo trebala bi vrijediti 4 godine. U principu su ovo najbitnije intervencije koje se rade u zakonu i još nekih sitnih nomotehničkih ima ali držim da nisu vrijedne da sad. Dakle nisu jako bitne da bismo sada o njima detaljno elaborirali. Evo, hvala.
Hvala vam lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Hvala. Otvaram raspravu. I prvi će u ime Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista govoriti uvaženi zastupnik Robert Podolnjak. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvlaštenju i određivanju naknade u prvom čitanju. Riječ je o zakonskom prijedlogu koji je očito rezultat ocjene dosadašnje prakse i provedbe Zakona o izvlaštenju i određivanju naknade, koji je studio na snagu prije nepune 3 godine u lipnju 2014. godine. S time da su neke odredbe stupile na snagu i još kasnije dakle 1. siječnja 2016. godine. Očito da ovaj zakon nije dugo u provedbi ali predlagatelj, Vlada RH ocjenjuje da u praksi postoje određeni problemi koji navode predlagatelja da predloži ove izmjene. Smatramo da su razlozi da odmah to napomenem opravdani za promjenu zakona i da neke najvažnije promjene koje se predlažu idu u dobrome smjeru. Rasprava o ovome zakonu pokazati će koliko možemo i kvalitetno i u prvom i u drugom čitanju ovaj zakon učiniti još boljim. Dakle o čemu je riječ? Ključno je što je namjera i svrha ovog zakona bila i pri donošenju a i pri sadašnjim promjenama da se zakon uredi tako da bude u funkciji ubrzanja investicijskog ciklusa u RH kao glavnom pokretača rasta i razvoja hrvatskog gospodarstva i stvaranja pretpostavki za povećanje investicija u gospodarstvo te unapređenje uvjeta za gospodarenje dobrima od interesa za RH. U tijeku kratke primjene zakona praksa je pokazala da postupci izvlaštenja i dalje predugo traju. I ta je zapravo ključna rečenica na temelju koje predlagatelj zakona predlaže određene promjene. Složenost postupka koja uvjetuje njegovo neprimjereno trajanje sprječava investitore u provedbi projekata osobito ostvarivanju prava na poticaje, potpore te onemogućava kreditna zaduženja i korištenje sredstava iz fondova EU. Ključno je kod ovog zakona a riječ je o izvlaštenju dakle o tome da se određenoj pravnoj ili fizičkoj osobi oduzme vlasništvo i da se za to plati pravična tržišna naknada što uvijek treba tražiti tu ravnotežu između javnog i privatnog interesa. I svaki zakonski prijedlog zapravo se uvijek koncentrira upravo na to, naći pravu ravnotežu. Postupci izvlaštenja kao što je rekao i predlagatelj predugo traju osobito zbog složenosti postupka osiguranja vrijednosti nekretnine kao jednog od uvjeta za podnošenje prijedloga za izvlaštenje. Kompliciranost postupka izvlaštenja koja uvjetuje njegovo neprimjereno trajanje sprječava investitore u ostvarivanju prava na poticaje, potpore i naravno apliciranje na fondove EU. Što se predlaže ovim zakonom što smatramo posebno dobrim rješenjima? Prvo i vrlo važno to je pojednostavljivanje postupka osiguranja vrijednosti nekretnine na način da se sadašnja obvezna usmena rasprava zamjenjuje obvezom korisnika izvlaštenja, da već u zahtjevu za osiguranje vrijednosti nekretnine predloži tri sudska vještaka ili tri sudska procjenitelja o kojima se prijašnji vlasnik mora očitovati u zadanom roku, suglasiti se sa ponuđenim imenima ili predložiti sam tri vještaka ili procjenitelja. Sve ovo predviđa se u vrlo kratkom roku. Dakle, ministarstvo ili drugo nadležno tijelo će bez odgode a najkasnije u roku od 8 dana od dana zaprimanja urednog prijedloga za osiguranje dokaza o stanju i vrijednosti nekretnine pozvati vlasnika nekretnine, odnosno posjednika nekretnine da se u roku od 8 dana suglasi sa jednim od predloženih procjenitelja. Dakle, rok je vrlo kratak u kojem se vlasnik nekretnine mora očitovati ili mora sam predložiti tri procjenitelja odgovarajuće struke s obzirom na karakteristike nekretnine. Ukoliko se vlasnik nekretnine ili posjednik u tom roku ne izabere ni jednog predloženog procjenitelja ili ne predloži procjenitelja sam smatrat će se da je suglasan da se osiguranje dokaza o stanju i vrijednosti nekretnine povjeri bilo kojem od predloženih procjenitelja. Ovdje želimo posebno istaknuti da je upravo u ovom postupku možda i krucijalnom predviđeno, dakle mogućnost ne samo da korisnik izvlaštenja predloži procjenitelja nekretnina nego da to učini i onaj pravna ili fizička osoba čija će nekretnina biti izvlaštena. Mi ovdje smatramo da je to dobro rješenje i da se nađe najbolji procjenitelj sudski ili sudski vještak koji će procijeniti tu nekretninu. Javno pravno tijelo koje vodi neupravni postupak dužno je bez odgode procjenu vrijednosti povjeriti jednom od predloženih vještaka ili procjenitelja, te istovremeno odrediti vrijeme obavljanja očevida. Ovdje zakon navodi bez odgode, imate više odredbi gdje se tako kaže. Ovdje nije izričito predviđen rok, ali smatra se da to javno-pravno tijelo mora učiniti u najkraćem mogućem roku. Oblik naknade koji se predviđa usklađuje se sa najzastupljenijim oblikom naknade, dakle za bivšeg vlasnika, a to je novčana naknada, te se naknada u obliku zamjenskog zemljišta određuje kao iznimka. Produljuje se rok važenja odluke Vlade kojom je utvrđen interes RH s dvije na četiri godine. Na taj način otklanja se potreba ponovnog utvrđivanja interesa RH za konkretnu investiciju čime se uklanjaju administrativne barijere za realiziranje investicija od javnog interesa. Nadalje smatramo važnim da se određuje kako nalaz o procjeni vrijednosti ne smije biti stariji od dvije godine. Na taj način se osigurava da predmetna vrijednost nekretnine bude u najvećoj mjeri u skladu sa njenom tržišnom vrijednosti u vrijeme donošenja rješenja o izvlaštenju. Nadalje, također iznimno važno uvodi se novi institut privremeno rješenje o izvlaštenju kojim uz uvjet da je naknada utvrđena nalazom o procjeni vrijednosti korisnik izvlaštenja stječe pravo vlasništva nekretnine za koji je podnesen prijedlog za izvlaštenjem. Uvođenjem tog instituta privremenog rješenja o izvlaštenju prijašnji vlasnik će novčanu naknadu u iznosu određenom procjendbenim elaboratom dobiti prije donošenja privremenog rješenja o izvlaštenju ima pravo nastaviti postupak radi utvrđivanja, određivanja tržišne naknade i ako smatra da nije primio odgovarajuću tržišnu naknadu za svoju nekretninu. Ovaj institut namjera je zakona da s jedne strane investitorima korisnicima izvlaštenja omogući stjecanje vlasništva nekretnine nakon isplate naknade u visini određenoj nalazom o stanju i vrijednosti nekretnine, a s druge strane istovremeno prijašnjim vlasnicima te nekretnine omogućuje stjecanje naknade. To bi zapravo trebala biti ta ravnoteža između javnog i privatnog interesa kojoj svaki zakon koji uređuje izvlaštenje mora težiti. Privremenim rješenjem omogućuje se prijašnjem vlasniku da dobije novčanu naknadu u stvarnoj tržišnoj vrijednosti te nekretnine, a ako on nije zadovoljan s tom naknadom omogućen mu je nastavak postupka u kojem će se naknada utvrditi u daljnjem postupku. Ova predložena zakonska rješenja smatramo dobrim. Vjerujemo da ih je predlagatelj zakona definirao upravo imajući u vidu i probleme u provedbi sadašnjih zakonskih rješenja. Kroz raspravu vjerujemo da možda možemo u nekim odredbama doći i do možda još boljih rješenja. U svakom slučaju dosadašnja praksa nameće određene izmjene zakona i nadamo se da ćemo u ovom prvom i drugom zakonskom čitanju doći do najboljih rješenja. MOST nezavisnih lista podržava donošenje predmetnog zakona. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika SDSS-a govoriti uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pozdravljam državnu tajnicu u Ministarstvu pravosuđa. Ja ću u ime kluba SDSS-a reći naše viđenje ovog problema izvlaštenja, dakle izvlaštenje je jedan vrlo ozbiljan pravni instrument jer zahvaća u elementarna prava koje se zove pravo vlasništva. Dakle, vi izvlaštenjem država intervenira svojom prisilom u privatno vlasništvo. I zato o tome treba dobro kvalitetno raspravljati i vidjeti sve aspekte takvog zahvaćanja u privatnu imovinu. Apsolutno se kao građanin slažem da je trebalo nešto promijeniti u ovom sustavu izvlaštenja. Neki dan sam bio kod mene u općini na jednom sastanku gdje razgovaramo o načinu kako riješiti situaciju gdje imate potrebu da napravite jednu cestu koja će imati značajnoga turističkog karaktera i od dvadesetak vlasnika sitnih posjednika svi su se s tim složili osim jednoga koji kaže ne, ja to neću prodati i traži cijenu kakvu traži. Kupio ju je po x kuna, sada prodaje po deseterostruko ili znatno višoj cijeni. Prema tome, to je možda samo jedan od primjera zbog čega ovo treba mijenjati, dakle da bi se spriječila nekakva vrsta mešetarenja oko toga ili da bi se spriječile zle namjere. Recimo, mi radimo taj program sanacije električne mreže i sad HEP uz najbolju volju da sanira određenu trasu prema ljudima koji su povratnici koji nemaju struju, jedan vlasnik koji je Hrvat kaže ne dozvoljavam da se ovdje stavi stup zato što treba struja prijeći da dođe do vlasnika Srbina povratnika. Prema tome, to su neke životne stvari koje su nas motivirale da imamo nekakav pozitivan odnos prema ovim promjenama. Naravno da tu postoji širi interes, jedna globalna stvar koja se zove investiranje. Pojačat će se vjerojatno protok investicija, naravno da se to veže za europske fondove itd., itd. Predlagatelj je u svom obrazloženju naveo nekoliko jakih argumenata zbog čega treba zahvaćati u ovaj institut izvlaštenja, dakle dosadašnji postupci po starom zakonu od 2014. godine su trajali dugo po procjeni i bili su prilično komplicirani. I onda je predlagatelj rekao da se on ovim prijedlogom nastoji držati onog osnovnog principa postulata da ostvarenje javnog interesa mora biti učinjeno na način kojim se osigurava zaštita prava vlasništva kao jednog od temeljnih ljudskih prava. I onda se konstatira da smatramo da je predloženim zakonskim rješenjem konkretno uvođenjem instituta privremenog rješenja o izvlaštenju ostvaruje se upravo to načelo razmjernosti kao jedno od temeljnih načela u slučaju suprotstavljenih interesa. Naime, prijašnji vlasnik će dobiti nekakve novce, a investitor će moći ući u investiciju. I to je tako načelno rečeno, međutim kada se uđe tu u praksu onda vidimo da upravo ovdje mogu biti i nekakva dodatna pitanja. Ovdje je, ja imam nekakav dojam ako sam pravilno shvatio ove zakonske izmjene inicijativa je na investitoru. Dakle daje se prvenstveno investitorima u odnosnu na vlasništvo kao temeljno pravo jer investitoru je dovoljno da ima svoj elaborat, investitoru je dovoljno da uputi zahtjev nadležnom ministarstvu odnosno nekom tijelu u tom ministarstvu koje još nismo definirali koje je to tijelo, da mu se odgovori koja je vrijednost i kakva je kvaliteta zemljišta preko koga njegova investicija želi ići i kreće se u postupak, Ministarstvo reagira na taj zahtjev, daje imena nekakvih valjda svojih ovlaštenih vještaka koji će procjenjivati vrijednost te nekretnine, ostavlja se rok, poziva se vlasnik da u roku osam dana kaže da li prihvaća ta imena ili će dati neka druga. Ukoliko se ne izjasni znači da je prihvatio ta imena o procjeni, oni procjenjuju vrijednost te nekretnine, napravi se određena rasprava između investitora, budućeg korisnika izvlaštenja i vlasnika, konstatira se da su formalni uvjeti na strni investitora ispunjeni i ta prva faza postupka se završava na način da se donosi rješenje o izvlaštenju i daje se nalog da se upiše investitor kao vlasnik te nekretnine. A u drugoj fazi se daje nalog da se pusti on u posjed. I onda se upućuje korisnik odnosno vlasnik se upućuje na upravni spor ukoliko nije zadovoljan sa tako postignutom odštetnom cijenom svoje nekretnine. Dakle, investitor u tom periodu već može zabiti prvi ašov početi raditi, a vlasniku se ostavlja jedan proces da se spori sa investitorom odnosno sa državom da li je pravilno utvrđena ta cijena. E sada, ako ćemo ići činjenicom i logikom da treba ubrzati postupak izvlaštenja kako bi se preferirale nekakve investicije, a ja mislim da je to dobar put, onda moramo biti svjesni da smo na ovaj način duboko zašli u privatno vlasništvo u ograničavanje privatnog vlasništva i da smo preferirali privatnu investiciju u odnosu na privatno vlasništvo. I zato bih ja ovdje, ne sumnjajući u dobre namjere predlagatelja, mislim ovdje je vrlo interesantan ako se uđe u detalje i ja sam pokušao to sebi predstaviti kroz praksu kako bi to funkcioniralo i vrlo je dobar model predložen, ali bih ja ipak tu sada postavio četiri načelna pitanja i molio bi odgovor ako se mogu, kako bi mi imali kompletnu informaciju o tome i mogli podržati ovakvo rješenje. Prva stvar je govori se da u cijelom postupku aktivno legitimirano ministarstvo i nadležno tijelo. To nadležno tijelo pa nadležno tijelo, ja bih volio da znam koje je to nadležno tijelo? Da li je to nadležno tijelo na nivou ministarstva ili je to nadležno tijelo će dobiti ingerenciju na nivou županije jer će to nadležno tijelo biti zasuto masom podataka, ono će morati jako puno takvih sporova da vodi, rasprava da vodi, morat će imati podatke o kvaliteti nekretnina o vrijednosti nekretnina koje će biti predmet izvlaštenja, dakle predmet investiranja oni će morati imati pregled svojih vještaka, oni će morati cijeli taj postupak usuglašavanja interesa između investitora i privatnog vlasništva da vode, pa me zanima koje je to nadležno tijelo. Dobra definicija je načelna definicija, nadležno ministarstvo ili nadležno tijelo. Mene zanima koje je to, hoće li to biti stalno nadležno tijelo, hoće li to biti profesionalci, kako je koncipiran rad toga nadležnog tijela jer je on prvostupanjsko, ono je prvostupanjsko tijelo u upravnom postupku. To ćemo kasnije vidjeti. Dakle to je po logici stvari tijelo koje donosi rješenje, ono je prvostupanjsko tijelo u upravnom postupku koje zadire, koje zadire u privatno vlasništvo. Druga stvar koju bi volio da nam se malo više razjasni to je činjenica, činjenica žalbe. Dakle mi ovdje kažemo i u članku 36, stavaka da upis prava vlasništva u korist korisnika izvlaštenja itd., imamo upis prava vlasništva u korist korisnika izvlaštenja a vlasnik se nema pravo žaliti. Nema se pravo žaliti na taj upis gdje se on deložira iz svoje nekretnine i upućuje se na upravni postupak. Isto tako i u članku 41. gdje se investitor uvodi u posjet neke nekretnine vlasnik te nekretnine se nema pravo žaliti. Dakle ja kao legalista postavljam pitanje da li je dobro što smo apsolutno žalbu kao osnovni procesno pravni instrument zaštite vlasništva, zaštite privatnog vlasništva izbacili iz ovog postupka, ograničili djelovanje žalbe, dakle oduzeli smo i nekakvo suspenzivno djelovanje što je u pravu prilično diskutabilna stvar. Mislim da bi o tome svemu trebalo razmisliti jer nezadovoljna strana nema pravo, ako jer nema pravo žalbe onda joj se osnovni instrument zaštite dovodi u pitanje. On će ići u upravni postupak koji može trajati i trajati i trajati i pitanje je kakav je rezultat toga upravnoga postupka. Treća stvar su upravo činjenica da smo mi dozvolili investitoru da prije nego što je rješenje postalo konačno, prije nego što se spor završio da on uđe u tuđe vlasništvo, to je za mene kao pravnika prilično diskutabilna stvar. Kaže se ovako, on će dobiti pravo ako podnese elaborat i ta tri vještaka daju svoju ocjenu u vrijednosti nekretnine, on će tu uplatu bez obzira koliki je taj iznos uplatiti na račun vlasnika nekretnine ili će ga uplatiti na račun, poseban račun koji će neko tijelo u ministarstvu otvoriti i to mu daje legitimitet da se uknjiži kao vlasnik te nekretnine a iza toga imamo žalbu kao instrument koje više ne može suspendirati to ukidanje prava. Tako da me to dovodi u ovakvu jednu dvojbu u razmišljanju da li smo požurili sa prijenosom toga vlasništva. Ulazak u posjed je nešto drugo, može se dozvoliti investitoru da krene u nekakvu vrstu početnih radova. Ali mi smo ovdje u članku 36. jasno mu dali ovlaštenje da nakon prvog elaborata se on može upisati kao vlasnik nekretnine. I to je nešto što nas dovodi u sumnju da će to biti mogući poligon nekakvih budućih manipulacija. I zadnja stvar na koju bih ukazao, dakle rokovi o kojima sam govorio, rokovi i procjene koji su vrlo bitni jer procjena vrijednosti nekretnine od strane jednog, dva, tri vještaka je suštinska stvar ovog spora, to je sencija dogovora. Ili ćemo prihvatiti cijenu koju vještaci ponude ili nećemo prihvatiti kao vlasnici. I onda je ovdje rečeno, investitor, odnosno tijelo nadležno u ministarstvu u roku 8 dana poziva vlasnika da se izjasni o prijedlogu vještaka koji će mu procijeniti njegovu nekretninu ukoliko u roku od 8 dana se on ne očituje, smatra se da je prihvatio taj sastav vještačenja. Ja pitam, šta ćemo raditi u Ravnim Kotarima gdje se ljudi nisu vratili a ide cesta gdje vlasnici nekretnina nisu ovdje. Kako ćemo onda postupati sa njihovom nekretninom, cesta treba da prođe, gdje su vlasnici odsutni, nisu se još vratili jer im nismo kao društvo stvorili pretpostavke za povratak, mi ćemo primjenjujući ovu odredbu vrlo jednostavno doći u posjed, u vlasništvo njihovih parcela na način da ćemo oglasiti na oglasnoj ploči ministarstva poziv da u roku od 8 dana se očituju o sastavu vještaka koji će procijeniti tu nekretninu. Naravno ovi jadnici 8 dana ne dobiju komunikaciju a ne da mogu odgovoriti na taj sastav i investitor će u sastavu kakav on bude predložio procijeniti nekretninu, vrijednost te nekretnine i vrlo, pod vrlo nekakvim, ja bih rekao okolnostima koje se nama baš ne sviđaju, ne pružaju nekakvu garanciju sigurnosti, doći u posjed i u vlasništvo tih nekretnina. Dakle ja bih te 4 stvari bih izrazio kao nekakav prostor za raspravu. S time što opet kažem mi mislimo da ste na dobrom putu kao predlagatelj ušli u ovaj zahvat, model treba dobro raspraviti jer se radi o osnovnoj stvari, radi se o zahvaćanju u privatno vlasništvo. Čak je i Europska komisija upozorila da to zahvaćanje mora biti takvo da mora stvarati određenu ravnotežu između javnih interesa za koje smo svi i privatnog vlasništva koje je postulat definiran samim Ustavom i naravno osnovnim principima Europske unije. Hajdemo pokušati raspraviti ove 4 točke i mi ćemo podržati ovaj prijedlog.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Horvat, dakle vi ste ukazali u svojoj raspravi na niz problema koje se mogu pojaviti u primjeni u praksi. To je sasvim sigurno, ti problemi su se pojavljivali i pojavljivati će se. Ono što bih ja htio naglasiti kada govorimo o području Slavonije i Baranje a i u Ustavu je definirano ovako kao i u zakonu da se izvlaštenjem određuje tržišna naknada. Sada se postavlja pitanje u mnogim dijelovima Slavonije što je zapravo tržišna naknada i kako je moguće nju odrediti a da ona bude pravična. Mislim da bi kudikamo bolje bilo da stoji i dalje da je to ovdje nekakva pravična naknada posebno stoga što znamo da su mnogi ljudi vezani uz svoju nekretninu. Oni je nisu kupili. Oni su je često puta sami radili i to je trajalo godinama. Neki još na žalost nisu ni završili čisto ovako sa te strane promatrajući problem. Međutim imao sam jedan drugi problem. Država kad se govori o interesu RH, država onda u ovom slučaju mora i može postupati a posebno o problemima koji ste vi rekli kad je stvarno u pitanju opći interes. Bilo je u pitanju nekakva cesta ili nekakvi drugi infrastrukturni projekt. Međutim, ono što mene brine zašto se država ne ponaša tako kad su u pitanju njeni interesi na području njenog vlasništva. Tu smo i kad je bio predstavnik Ministra financija pitali što se događa sa koncesijama koje nisu plaćene. Država se odrekla svoga posjeda u korist poslovnih subjekata koji onda kasnije ne izvršavaju svoje obaveze i to godinama traje i nitko ništa ne poduzima. I tko će na kraju onda jamčiti i ako i u ovom slučaju izvlaštenja privatnih osoba u korist nekih drugih poslovnih subjekata ako oni ne budu dalje izvršavali svoje obaveze ne budu obavljalo ono zapravo što su, zbog čega je izvlaštenje i urađeno. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Horvata.
Zahvaljujem kolega Žagar. Vi ste ovdje jednu vrlo interesantnu stvar sugerirali, dakle imamo pravičnu cijenu i tržnu cijenu. Pravična cijena po mom viđenju stvari i po nekadašnjim teorijama je bila stvar međusobnog sporazumijevanja između zainteresiranih stranaka. I kad se oni dogovore onda se dobije kategorija pravične naknade, a tržišna kategorija je upravo ovo što se ovim zakonom ovdje sad implementira. To je ona kategorija, to je ona cijena koju će jedan, dva ili tri vještaka odrediti da je to tržišna kategorija što ne mora značiti da je i pravična kategorija, pravična naknada. Ja bih više volio kada bi temelj ove nadoknade prilikom izvlaštenja bila pravična naknada, jer onda ona ukazuje na logiku vašeg koncepta, dakle postupanja rasprava pred nadležnim organom, razgovor oko svih elemenata i kvaliteta te nekretnine. Ako to prepustimo vještacima, onda on može reći slušajte današnje je tržište nekretnina takvo da je cijena takva kakva jeste što ne znači da za šest mjeseci oni neće reći da je tržište nekretnina profluktuiralo i da ima veću cijenu, a čovjek je dobio iznos koji je znatno manji. Vezano za ove koncesije. Ako država bude plaćala privatnicima tržišnu naknadu tako kao što je sebi naplaćivala vrijednost koncesije za lovišta za zemlju, onda to neće biti pravična naknada da ne ulazim sad u teoriju oko povlaštenih koncesija.
Hvala. I sljedeća replika je uvaženog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Horvat vi ste naveli temu koja će vjerojatno biti i uvijek je prilikom izvlaštenja najveći prijepor između onog koji eventualno ne želi prodati svoju nekretninu i onoga koji tu nekretninu želi kupiti. I dosta često dolazimo u situacije gdje se oko cijene vode rasprave i neki ljudi ne žele prodati nekretnine zato što žele što veću cijenu, višu cijenu postići. I spomenuli ste šta ako čovjek nije prisutan a ponude se sudski vještaci koji njemu neće odgovarati, tu nema komisije, tu se radi procjena sudskog vještaka. I vjerojatno je vaša zabrinutost da sudski vještak može biti pristran. Primjerice vidjeli smo u proteklim godinama kako sudski vještak zna procijeniti zgradu evo u Planinskoj ulicu u Zagrebu koje je kupilo Ministarstvo regionalnog razvoja koja vrijedi 39 milijuna kuna. On procijeni za 79 milijuna kuna. I ja vas pitam evo to je ono što mene zanima, kako ćemo izbjeći recimo da ministarstvo evo uzmimo hipotetski tada regionalnog razvoja želi kupiti jednu zgradu. Onaj koji je želi prodati, ali je u biti će biti kao izvlašten, on se tome protivi. Uzme se sudski vještak kao šta je taj koji je duplo veću cijenu postigao i onda nakon određenog vremena se ustanovi da je cijena puno veća, puno viša nego šta je to bila realna tržišna, odnosno da je tu odigrano nešto ispod stola. Da li će onda jedino pravično rješenje nakon toga biti da netko oguli četiri i pol tone krumpira u zatvoru za 40 milijuna kuna i pojeo vuk magare. Znači mene zanima čak ova situacija gdje ja želim imati nekoga tko će validirati i onoga kog je izabrao ona koji želi kupiti, a država je onaj koji izvlašćuje. I tu smo vidjeli u prošlosti puno primjera korupcije i toga da je država plaćala previše od onoga što je vrijedilo na tržištu.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Horvat.
Kolega Maras, ja ću vam samo odgovoriti na ovaj prvi dio vaše replike. Nemam vremena za ovo ostalo. Dakle, ja nisam izrazio sumnju da bi vještaci nerealno procjenjivali. Ja sam samo rekao da princip da osam dana plus osam dana nije dobar za određenu kategoriju ljudi koji su u fazi povratka, dakle za povratnike koji imaju svoju imovinu interesantnu za određenu infrastrukturu, infrastrukturne projekte iz prostog razloga, dakle oni nisu prisutni. Oni prvo ne mogu konzumirati to svoje pravo da u roku 8 dana imaju prijedlog novih vještaka. Iza toga pošto žalba ne odgađa izvršenje na upis vlasništva, dakle na upis vlasništva ne odgađa izvršenje vlasnik će se, odnosno investitor će se na osnovu elaborata i vrlo kratkog roka upisati nekome tamo jadniku u Islamu Grčkom na parcelu. Dok ovaj čovjek dozna da više nije vlasnik, dok on uđe u upravni spor tu će proći godinu dana. Dotle je investicija završena i cijeli njegov prigovor više nema smisla. Dakle, ja govorim da će ovako koncipirani rokovi osam plus osam i način da žalba ne izvršava, ne odgađa izvršenje upisa vlasništva u korist investitora, odnosno korisnika izvlaštenja dovesti na terenu do elemenata uzurpacije privatnog vlasništva.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti uvaženi zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. Prije svega moram reći da mi je posebno zadovoljstvo što svoju raspravu imam odmah nakon rasprave uvaženog kolege Horvata jer je on ukazao na niz problema koje proizlaze iz ovog zakona, ja ću se tu nastaviti. Odmah u početku reći ću da Klub zastupnika SDP-a ne može podržati ovaj prijedlog zakona iz primjedbi i razloga koje ćemo sada iznijeti. Što se tiče samog glasovanja, pošto se radi o prvom čitanju bit ćemo suzdržani, međutim ukoliko prijedlog zakona bude ovakav i u drugom čitanju morat ćemo se tome oštro usprotiviti i nastaviti postupak vezano uz ovaj zakon i na Ustavnom sudu iz razloga koje ću sada obrazložiti. S obzirom da se radi o prijedlogu zakona o izvlaštenju dakle o ustavnoj kategoriji koja ulazi u ono što je uređeno člankom 50. Ustava RH, moram odmah dati dvije formalne primjedbe. Prva, ovdje je morao sjediti ministar i obrazlagati ovakve prijedloge. Dakle mi govorimo o mogućnosti oduzimanja vlasništva bez prava na žalbu na takvo rješenje. Oduzimanje vlasništva odmah upravni spor, ministra nema da o tome govori. I drugo, ovo je specifičan zakon koji zbog svoje prirode spada u nadležnost dva saborska odbora i naravno Odbor za zakonodavstvo koje raspravlja o svima. Odbor za Ustav je imao raspravu ovaj tjedan, Odbor za pravosuđe je sazvan za utorak sa ovom točkom dnevnog reda, međutim mi smo požurili sa raspravom o zakonu kojim se oduzima pravo vlasništva bez da smo to raspravili na matičnom radnom tijelu. No, krenimo redom. Članak 2. zakona mijenja članak 11. na način da glasi: „za izvlaštenu nekretninu vlasniku pripada novčana naknada u visini tržišne vrijednosti nekretnine, a iznimno druga odgovarajuće nekretnina“, međutim to je i prvi problem predmetnog zakona zato što postoji jedan propis koji se zove Ustav RH koji izričito kaže „Zakonom je moguće u interesu RH ograničiti ili oduzeti pravo vlasništva uz naknadu tržišne vrijednosti“. Ustav ne kaže, a iznimno uz davanje druge odgovarajuće nekretnine, Ustav kaže uz naknadu tržišne vrijednosti. Dakle ovakva predložena odredba članka 11. postojećeg Zakona o izvlaštenju odnosno članka 2. zakona koji je pred nama je protivna Ustavu. Zamjena je moguća. Kada? Isključivo i jedino kada postoji sporazum stranaka gdje se strane usuglase oko toga da će dosadašnji vlasnik nekretnine u zamjenu za izvlaštenje odnosno za izvlaštenu mu nekretninu pristati primiti drugu nekretninu u vlasništvo. Dakle, ako želimo da ovaj zakon bude usklađen sa Ustavom, članak 2. treba brisati. Idemo dalje. Članak 3. „U članku 17. stavku 1. riječi o prijedlogu za izvlaštenje brišu se“. Što to znači? To znači da će postojeći članak 17. sa ovom intervencijom u svome stavku 1. glasiti protiv prvostupanjskog rješenja nadležnog tijela brišu se riječi o prijedlogu za izvlaštenje može se izjaviti žalba. Dakle šta ćemo mi imati u zakonu? Da se protiv svakog rješenja koje donese prvostupanjsko tijelo u tom zakonu može izjaviti žalba osim jednog rješenja. A znate li koje je to rješenje? Rješenje o privremenom izvlaštenju u kojem slučaju se vlasniku oduzima vlasništvo nad nekretninom prije nego što je konačno utvrđena biti visina naknade koja će mu se isplatiti. Već smo rekli članak 11. se mijenja na način da je protivan članku 50. Ustava RH i dolazimo u jedan ozbiljan problem. Oduzimate nekom vlasništvo, niste se usuglasili oko toga koja mu naknada za oduzeto vlasništvo pripada, nije proveden postupak koji će se provoditi kasnije u nastavku jer je ovo privremeno rješenje, a on se na to rješenje ne može žaliti. Dakle nema nekretninu, nema naknadu tržišne vrijednosti. Po mojem mišljenju nije dobro. Dalje, slušali smo na odboru određene izmjene koje se tiču postupka i načina na koji će se voditi postupak osiguranja dokaza o stanju i vrijednosti nekretnine. Te su izmjene na prvi pogled male u odnosu na postojeće stanje, ali to nije tako. Zašto? Kako je do sada išlo? Obratili ste se kao korisnik izvlaštenja, dakle primjerice Hrvatske autoceste koje žele izgraditi autocestu obratili ste se nadležnom tijelu, predložili provođenje postupka i krećemo nakon toga u usuglašavanje oko toga koga će se izabrati za vještaka. Ako nije bilo suglasnosti između vlasnika nekretnine s jedne strane i korisnika izvlaštenja tijelo državne uprave koje vodi postupak sukladno članku 27. stavku 2. je bilo slobodno u određivanju vještaka ili procjenitelja koji će provesti postupak. Sada to mijenjamo i kažemo ako se vlasnik nekretnine ne složi sa jednim od tri predložena vještaka ili procjenitelja nadležno tijelo koje provodi postupak će samo odrediti kome će povjeriti postupak, ali ne više nekome koga ono smatra pogodnim odnosno stručnim, nego jednom od ova tri koje je predložio korisnik izvlaštenja. Što to znači? To znači da se mi možemo kretati isključivo i jedino u onim gabaritima koje u početku postupka postavio korisnik izvlaštenja. Zašto je to posebno problematično? Ne zbog toga kada taj nalaz bude izrađen, ja neću imati pravo na prigovor, ja ga imam i tada će tijelo državne uprave koje provodi postupak biti potpuno slobodno u određivanju vještaka ili procjenitelja koji će dalje u daljnjem tijeku postupka nastaviti dokaz nego je posebno problematično zato što već u tom trenutku kod izrade tog elaborata na kojeg ja kao stranka nisam imao utjecaj, na kojeg tijelo državne uprave nije imalo utjecaj može se donijeti privremeno rješenje o izvlaštenju na kojeg kao što smo rekli nemamo pravo žalbe. Dakle problem nastaje što se cijeli postupak u tolikoj mjeri odgađa i ide na štetu vlasnika nekretnine da on doista dolazi u onu situaciju kakvu je prije par minuta opisao kolega Horvat. A sve ove izmjene su u potpunosti nepotrebne. Zašto? Zato što u postojećem zakonu postoji jedan članak koji regulira upravo ovakvu situaciju kada radimo ozbiljne infrastrukturne projekte. A kada se ne može zato što vlasnik se ni u kojem slučaju ne želi suglasiti sa prijedlozima. Znači kada ne možemo očekivati da će postupak izvlaštenja u konačnosti biti dovršen u nekakvom razumnom roku. Dakle imamo članak 41. koji govori o … [[Govornik se ne razumije.]] izvlaštene nekretnine prije pravomoćnosti rješenja o izvlaštenju, nota bene, taj se članak u predloženom zakonu u potpunosti mijenja i miče i idemo na ovaj postupak privremenog izvlaštenja. Dakle kakav je postupak sada predviđen? Krećemo kao korisnik izvlaštenja u postupak, provodi se vještačenje na način koji sam upravo sada opisao ako se radi o gradnji infrastrukture, ali pazite samo gradnji infrastrukture, ne o drugim tipovima izvlaštenja. I vrlo jasno se govori o čemu, o javnim cestama, o željezničkoj infrastrukturi, vodno gospodarskoj infrastrukturi i slično, može se donijeti privremeno, odnosno može se donijeti rješenje o stupanju u posjed izvlaštene nekretnine prije pravomoćnosti izvlaštenja. Dakle korisnik izvlaštenja može početi obavljati radove međutim vlasnikom nekretnine i nadalje ostaje dosadašnji vlasnik. Do kada? Sve do onog trenutka dok se pravomoćno ne utvrdi kolika mu naknada pripada i koja mu se naknada mora isplatiti. S time da naravno, pošto se vlasnika ipak ograničava u izvršavanju njegovog prava vlasništva predviđeno je da korisnik izvlaštenja mora isplatiti nesporan dio naknade tržišne vrijednosti kako je popisano dosadašnjim člankom 11. Zakona o izvlaštenju i kako je propisano Ustavom RH. Dakle, štiti se vlasnik, omogućava se korisniku izvlaštenja gradnja, čega? Isključivo i jedino infrastruktura. A nemamo, sve ovo što unosite u zakon dodatno komplicirate postupak i u biti dovodite u pitanje ono o čemu je kolega Horvat govorio a to je vrlo problematična situacija, što kada takvo rješenje o izvlaštenju padne u upravnom postupku? Jer kada smo slušali obrazloženje na Odboru za Ustav koje se ticalo zašto se ide na prijevremeno a to i je prijevremeno oduzimanje vlasništva, razlog je bio da oni koji imaju vlasništvo nad nekretninom imaju prednost kod dobivanja sredstava iz fondova EU. Gospodo draga to nije točno. Prednost kod dobivanja sredstava iz fondova EU imaju oni koji imaju uređene stvarno pravne odnose. A stvarno pravne odnose ne moraju biti vlasništvo jer u protivnom niti jedna kanalizacijska cijev se ne bi mogla položiti jer vas, a ovdje vas ima jako puno koji dolazite iz jedinica lokalne samouprave. Kolega imali smo nekoliko vrlo kvalitetnih rasprava na tu temu koliko kanalizacijskih cijevi se doista nalazi na nekretninama koje su u vlasništvu komunalnog poduzeća. Gotovo niti jedna. U pravilu se nalaze gdje? Na nekretninama koje su javne ceste jer se trudimo polagati ih u trup ceste, u nogostup ili slično. A nekad iz vrlo objektivnih razloga nalaze se, na temelju prava služnosti, ne prava vlasništva nego prava služnosti što je jedan od načina uređenja stvarno pravnih odnosa nad nekretninama koje su u privatnom vlasništvu. Dapače, mi u zakonu i imamo institut nepotpunog izvlaštenja upravo u svrhu da ne bi svaki put morali otkupljivati cijelu nekretninu, da ne bi svaki put korisnik izvlaštenja postajao vlasnik nekretnine. Dakle, za pristup sredstvima iz fondova EU nije bitno vlasništvo nego je bitno da su uređeni stvarno pravni odnosi na temelju bilo kojeg od zakonom propisanih i definiranih oblika stvarnih prava koje u hrvatskom pravnom poretku postoje. Dakle, kratko i jasno, ovaj zakon je potpuno nepotreban a u ovakvom obliku i protuustavan. S obzirom da se radi o prvom čitanju, s obzirom da je moguće da postoje određene stvari koje je potrebno poboljšati kako bi taj postupak izvlaštenje tekao brže, kako bi se postupak izvlaštenja uskladio. Mi nemamo ništa protiv da se za drugo čitanje pripremi novi prijedlog zakona. Ali ako on bude u ovom obliku predložen tada ćemo biti protiv njega, a ako u ovom obliku bude usvojen, tada ćemo protiv njega pokrenuti postupak pred ustavnim sudom, kako bi se sve ovo što smo utvrdili spornime moglo još jednom propitati. A prije svega ustavne odredbe naknade koja pripada u slučaju izvlaštenja, drugo pitanje prava na žalbu u slučaju donošenja privremenog rješenja o izvlaštenju. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Mare Kristić.
Poštovani kolega Grbin, podsjetiti ću samo da ste vi sigurno u dobroj namjeri još 2014., tada vaše ministarstvo donijelo ovaj zakon. I zaista uvažavam vaše sugestije na izmjene ovog zakona. Međutim, ja mislim da ovaj zakon zaista u najmanju ruku osnažuje ove izmjene zakona osnažuju institut izvlaštenja i daju poticaj investicijskim ulaganjima. Navesti ću samo brojne primjere, referirati ću se u području, na području gdje ja živim. Recimo primjer groblja na Dubcu, to je znači projekt koji razvijaju grad Dubrovnik i općina Župa Dubrovačka kao dvije susjedne općine. Dakle nemamo nikakav problem financijske prirode, u stanju smo za razliku od brojnih drugih jedinica lokalne samouprave na području RH osigurati sredstva za izgradnju tog groblja. Međutim, upravo zbog situacije sa ovim zakonom zbog sporih i dugih postupaka izvlaštenja Dubrovčani umiru a nemaju se gdje ukopavati. Dakle da smo imali jedan ovakav zakon, da smo imali mogućnost brzog izvlaštenja. Na kraju krajeva ovdje vještaci vještače, ne vještače građani. Znači imamo potpuno realnu tržišnu vrijednost. Mi bi mogli do sada već imati izgrađeno groblje, ne bi imali ovako spornu situaciju. Ja zaista uvažavam vaše primjedbe, sami kažete da je prvo čitanje. Apsolutno dajte sve svoje primjedbe i prijedloge i vjerujem da se u nekom konsenzusu može ovaj zakon donijeti, ali svakako ne mogu nekako prihvatiti činjenicu da vi govorite da jedan zakon koji je bio na snazi, a bio je zapravo potpuno neefikasan, evo ovaj primjer na to ukazuje. Recimo mogu navesti još jedan primjer u Dubrovniku izgradnje športsko-rekreacijskog centra gdje imamo … [[Govornik se ne razumije.]] donesen međutim privatne vlasnike koji traže nerealne vrijednosti. Grad je angažirao vještaka i sada po toj tržišnoj vrijednosti bi mi mogli realizirati taj projekt. Međutim, nismo imali zakon, nego idemo u bespotrebne postupke pregovaranja, izvlaštenja koje traje godinama i Dubrovčani nemaju športsko-rekreacijsku zonu koju mogu imati jer grad ima sredstva. Međutim, nema instrumente kojima može ubrzati te postupke [[Upadica Reiner: Hvala.]] Dakle, ovaj zakon donosi zaista i pridonosi razvoju investicijskog okruženja.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Grbina.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Kristić, izuzetno mi je drago što ste iznijeli ovaj drugi primjer u vašoj replici i pokazali ste svu opravdanost onoga što sam govorio. Dakle, ne možete dovoditi u istu kategoriju infrastrukturni objekt kao što je plinovod, kao što je autocesta, kao što je kanalizacija sa sportsko-rekreacijskom dvoranom. Koliko god je zaštita zdravlja važna pitanje izgradnje sportsko-rekreacijske dvorane ne može se uspoređivati sa ovim drugim kategorijama objekata javne i komunalne infrastrukture o kojima sam govorio. Dakle, potpuno je nedopustivo u slučaju izgradnje sportsko-rekreacijske dvorane primjenjivati ubrzane mehanizme izvlaštenja. Dakle, ponovit ću još jednom. Vlasništvo je ustavna kategorija. Ustav RH štititi pravo vlasništva. Kad govorite o objektu sportsko-rekreacijskom centru, sportsko-rekreacijski centar može biti u privatnom vlasništvu, može biti u javnom vlasništvu. Javna cesta ne može po definiciji stvari biti u privatnom vlasništvu. Dakle, ne može biti ista naknada za zemljište na kojem se može graditi potencijalno komercijalni objekt kao što je sportsko-rekreacijski centar i naknada za zemljište na kojem se može isključivo i jedino graditi infrastrukturni objekt, ne može. I upravo u tom kontekstu smo išli 2014. godine sa ovim institutom kakav je reguliran u članku 41. Zakona o izvlaštenju koji je regulirao način stupanja u posjed bez oduzimanja prava vlasništva dok postupak ne bude pravomoćno okončan. Mi o vlasništvu govorimo, ustavnoj kategoriji. I o tome morate voditi računa. A sportsko-rekreacijski centra ne može imati prioritet ispred privatnog vlasništva. Hvala.
Hvala. Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepa. Gospodine Grbin vi ste u svojoj raspravi rekli jednu vrlo bitnu stvar koju možda treba ponoviti hrvatskim građanima koji ovo slušaju i ovu raspravu analiziraju, a to je da dovodite u sumnju članak 11. odnosno članak 2. ovog Zakona koji mijenja članak 11. gdje govori da se novčana naknada iznimno za obeštećenje iznimno može zamijeniti drugom odgovarajućom nekretninom. Ne znam da li je iskreno ovakva formulacija i šta ona znači iznimno? Znači na koji način ćemo definirati kad je to iznimno, u kojem obliku će se to primjenjivati, kada, na koji način. I postoje vrlo jednostavno mogućnost da ljudi koji budu izvlašteni dobiju nekretninu koja formalno vrijedi pogotovo ako se radi o ovim ljudima koji nisu prisutni na lokaciji kao što je rekao gospodin Horvat, koji će dobiti nekretninu koja realno sutra ili za pet godina neće vrijediti ni približno onome šta je vrijedila nekretnina iz koje su izvlašteni. Znači ja osobno također mislim da bi se takva formulacija ako ne već brisati, trebala brisati onda bi se trebalo specificirati šta to znači iznimno. Jer ovako može gotovo svako izvlaštenje proteći na način da se nekoga obešteti sa nekom drugom nekretninom, zemljom ili bilo čim drugim. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Peđe Grbina.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Maras, zanimljivo je bilo čitajući ovaj zakon pročitati obrazloženje odredbe članka 2. koja kaže: „Izmjena ove odredbe se predlaže jer se u praksi kao primarni oblik naknade određuje novčana naknada dok davanje odgovarajuće zamjenske nekretnine dodatno opterećuje i produžuje postupak“. Pa dalje kaže: „Kao primarni oblik naknade za izvlaštenu nekretninu određuje se novčana naknada, a iznimno i dodjela odgovarajuće zamjenske nekretnine.“ Kad čitate ovo obrazloženje pomislili bi da je do sada u zakonu pisalo da se primarno daje zamjenska nekretnina, a tek onda odgovarajuća novčana naknada, a do sada je u zakonu bila određena u krajnjoj liniji tako je i Ustavom propisano pa se i ne bi trebalo nešto drugo određivati isključivo i jedino naknada tržišne vrijednosti. Dakle, ovdje se na mala vrata pokušava progurati davanje zamjenske nekretnine i u onim trenucima kada nema sporazuma stranaka. Ja u potpunosti prihvaćam davanje zamjenske nekretnine ako su se s time suglasan s jedne strane korisnik izvlaštenja, s druge strane vlasnik nekretnine. Zašto? Zato što je to onda njihov slobodan ugovorni odnos. Suglasan je jedan, suglasan je drugi, država se u to nema što petljati. Ali u onim situacijama kada vi što zbog neukosti, što zbog činjenice da baš ne proučavate ploču Ureda državne uprave na dnevnoj bazi pa provjeravate tamo da li je pokrenut kakav postupak izvlaštenja, budimo realni nitko to ne čini. Ne znate da je za jedan veliki infrastrukturni objekt kao što je autocesta, konkretno kao što ste rekli na Ravnim Kotarima, da je pokrenut postupak izvlaštenja. I samo jedan dan umjesto vaše nekretnine, vaše djedovine shvaćate da ste utvrđeni vlasnikom, primjerice nekog tamo krša ili kamenjara. Država mora štititi vlasništvo, država mora štititi one svoje građane koji nemaju mogućnost sami se štititi, a ovim zakonom ona to ne čini. Hvala.
Hvala lijepa. I zadnja replika uvaženog zastupnika Branka Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Grbin, u svom izlaganju problematizirate privremeno rješenje, a zbog zaštite vlasništva kao ustavne kategorije i slažem se da vlasništvo kao ustavna kategorija u Zakonu o izvlaštenju mora biti temeljno načelo kojima se vodi predlagatelj zakona. Međutim, i u dosadašnjem zakonu kojega je vaša vlada predlagala praktično ste omogućavala ulazak u posjed i za početak izvođenja radova na čestici na nekretnini za koju još uvijek nije riješeno izvlaštenje. Posebno smo to omogućili Zakonom o gradnji kojega samo usvojili prije osam dana, kada praktično omogućujemo investitoru da bez riješenih imovinskopravnih odnosa ishode građevinsku dozvolu i ishode upravnu dozvolu. Prema tome, u odnosu na ono rješenje koje je prije bilo u formalnom smislu, vlasniku nekretnine se ništa bitno nije promijenilo jer ste mu omogućili i onim zakonom ulazak u posjed, a onda sada jasno i izvođenje građevinskih radova potrebnih za realizaciju projekta i on je bio i dalje osuđen kroz žalbu na rješenje utvrditi pravičnu tržišnu naknadu za svu nekretninu. Na ovaj način razlika je u tome što epilog je isti ali je razlika u tome što sada korisnik izvlaštenja se upisuje u zemljišnoj knjizi možemo reći da provodi radove na temelju građevinske dozvole … upis u zemljišnu knjigu praktično biti podloga za ishođenje građevinske dozvole što vaš zakon to nije omogućavao, razumijete. U tome je razlika. Dakle, mi ubrzavamo ovime se zakon ubrzava procedura, omogućava korisniku upis u zemljišnu knjigu i rekao bih na legalniji način pristupa izvođenju radova. A prije je to bilo za vlasnika nekretnine epilog je bio isti isto ostaje bez nekretnine samo što kroz drugi postupak dokazuje svoje pravo i potražuje tržišnu vrijednost nekretnine. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnik Peđe Grbina.
Niste u pravu poštovani kolega iz vrlo jednostavnog razloga, pokušat ću vam ga objasniti. Dakle, mi ovdje postupak dijelimo na dva dijela, dakle donijet će se privremeno rješenje o izvlaštenju, protiv tog rješenja, ponovit ću još jednom, isključivo i jedino protiv tog rješenja na temelju novih članaka koje se unose u zakon nije dopuštena žalba. Što to znači? Ide se u upravni spor. I vi i ja znamo da se upravni spor neće riješiti u 15 dana niti 30 nego da će trajati preko godinu dana, ali vidite šta je problem, dok traje upravni spor ne vodi se dalje postupak utvrđivanja naknade jer traje upravni spor o prethodnom pitanju. Za razliku od dosadašnjeg rješenja gdje se samo odredilo pitanje stupanja u posjed, a korisnik izvlaštenja mora u tom trenutku uplatiti novac, u tom trenutku mora uplatiti novac vlasniku da bi dobio posjed i nastavlja se vođenje postupka određivanja naknade. Znači vi ste dodali vlasniku nekretnine najmanje godinu dana sporenja pred sudom, a zašto kažem najmanje godinu dana sporenja pred sudom, jer je vlasnik nekretnine suglasan sa procjenom vještaka, mi privremeno rješenje o izvlaštenju ne bi niti donosili jer bi se donijelo rješenje o izvlaštenju odnosno sklopila bi se nagodba. Dakle u svakom onom slučaju kada vlasnik ne bude suglasan sa procjenom onog vještaka kojeg je tijelo državne uprave odredilo isključivo i jedino od onih predlagatelja odnosno onih procjenitelja koje je dao korisnik izvlaštenja, on će morati pokrenuti upravni spor. Tek po okončanju upravnog spora on će moći doći u situaciju da dobije onu naknadu za koju misli ili koja mu po prirodi stvari pripada. Dakle kolega, vi ovime napadate na vlasnika, na vlasništvo i u pravilu na najnezaštićenije građane RH. Nemojte ovo raditi. Hvala.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvaženi zastupnik Dražen Bošnjaković.
Potpredsjedniče Sabora, uvažena državna tajnice ministarstva, kolegice i kolege. Evo pred nama je zakon o izmjenama i dopunama Zakona o izvlaštenju i određivanju naknade i doista iznimno važan zakon jer privatno vlasništvo je ustavna kategorija i Ustavom se jamči pravo vlasništva. Dakle, pravo vlasništva se može ograničiti ili oduzeti samo posebnim zakonom i upravo Zakon o izvlaštenju je taj poseban zakon kojim je moguće ograničiti ili oduzeti pravo vlasništva. I zato svake izmjene ovog zakona, naravno da treba iznimno detaljno analizirati jer osnovno i temeljno jedno od načela cijelog našeg pravnog sustava jeste privatno vlasništvo i ono uživa posebnu zaštitu. Međutim s druge strane moramo znati da vrlo često postoje snažni javni opći interesi za izgradnju infrastrukturnih objekata, za izgradnjom škola, bolnica, cesta, željezničke infrastrukture i da ti objekti vrlo često u planovima su locirani tamo gdje postoji privatno vlasništvo. I s jedne strane cilj nam je kao društvu zaštititi privatnika, zaštiti privatno vlasništvo, a s druge strane cilj nam je kao društvu da naravno sagradimo i razvijamo sve te objekte koji su od opće koristi koje su od općeg i javnog interesa. I zato je i cilj i interes da se ti objekti sagrade u jednom, ja bih rekao, efikasnom i brzom postupku gdje će biti opet maksimalno zaštićeno privatno vlasništvo, ali biti omogućeno investitorima da što prije uđu u posjed, da što prije ishode svu dokumentaciju. I zato ja mislim da je i ministarstvo provelo, kao što je i državna tajnica rekla, provelo je određenu analizu i vidjelo je zapravo da ti postupci koji se vode su poprilično spori. Unatoč tome što je i zakon iz 2014. godine donio određene poboljšice nama tu stvari opet ne funkcioniraju. Stoga, evo mi u klubu HDZ-a smatramo da je ovo dobar zakon koji je predložen u prvom čitanju i rasprava koja je do sada, evo ja imam priliku kao 5. klub govoriti i čuo sam kolege koji su iznosili primjedbe prije mene, već sada u ovoj fazi istaknut je cijeli niz vrlo korisnik i relevantnim prijedloga, primjedba u kojima za drugo čitanje treba jasno zauzeti stav i treba donijeti određene odluke. Naš stav je da je zakon dobar jer rješava jednu vrlo bitnu stvar. Ovo rješenje o kojem je bilo govora, dakle privremeno rješenje kojim korisnik izvlaštenja, dakle investitor stječe pravo vlasnika, odmah po nama je dobro rješenje. Iz čistog razloga što ako bismo analizirali većinu postupaka izvlaštenja vidimo zapravo da je uvijek spor ne toliko oko vlasništva nego je spor oko naknade. Naknada je zapravo ono mjesto gdje se investitor i vlasnik zemljišta teško dogovaraju. Ja bih jedino ovdje stavio kao prijedlog za drugo čitanje da se možda razmisli o zamjeni instituta privremenog rješenja sa institutom djelomičnog rješenja. Jer privremeno rješenje, dakle ima privremeni karakter i kada se donosi ono završno, tako da kažem rješenje o izvlaštenju tada se tim rješenjem ovo privremeno rješenje stavlja izvan snage. A temeljem privremenog rješenja se investitor upisuje kao vlasnik. E sad, kada vidimo zapravo mogućnost upravnog spora u odnosu na privremeno rješenje tada ćemo doći u problem i možemo tada doći u problem zapravo jer se netko već uknjižio kao vlasnik, moguće da upravna tužba bude prihvaćena pa stvar vraćena na početak, moguće je da bude potvrđena. I zapravo ćemo se vratiti u jednom ovako krugu. Tako da mislim da treba dobro promisliti na ovom koraku. Podržavam intenciju i cilj zakonodavca da što prije riješi pravo vlasništva jer pravo vlasništva će omogućiti investitoru pristup fondovima, omogućiti će mu pristup kreditnim investicijama, sasvim sigurno puno kvalitetnije nego temeljem elaborata i temeljem zapravo namjere da nešto radi. Zato mislim da je to dobro još jednom razmisliti o tome jer mogućnost upravnih sporova i protiv privremenog rješenja i protiv konačnog rješenja o izvlaštenju može stvari dodatno itekako zakomplicirati. I ovo djelomično rješenje kojim se dakle rješava o jednom djelu postupka izvlaštenja a to je pravo vlasništva tada je taj predmet zaključen i tada se također može protiv toga, može se otvoriti mogućnost žalbe i mogućnost upravnog spora. U svakom slučaju naš Ustav jamči pravo žalbe. Međutim, također kaže da je moguće i da nema prava žalbe ako je pravna zaštita osigurana na drugi način. Upravni spor je jedan korektan način jer mi sada imamo dvostupanjsko upravno sudovanje. Imamo upravni spor u prvom stupnju i imamo upravni spor u drugom stupnju pred Visokim upravnim sudom RH. Ovim zakonom mislim da se pojačava pozicija vlasnika zemljišta tim prije što on bira, što on bira i može predložiti vještake što do sada je bilo vrlo ograničeno. Također snažnija je pozicija jer je i upravni spor kontradiktoran, dakle vlasnik može raspravljati i o onoj drugoj stepenici pravnog puta, može raspravljati i pred upravnim sudom. To je vrlo bitno da može dakle u cijelom nizu postupaka iznositi svoja stajališta i mišljenja i ostvariti zaštitu. Ono o čemu je bilo riječi, istina je da Ustav govori da se vlasništvo može oduzeti uz isplatu dakle tržišne naknade. Međutim, gledajući sadašnji zakon mi u članku 11. imamo propisano dakle da se za oduzetu nekretninu ili potpuno izvlaštenje isplaćuje tržišna naknada vlasniku a u članku 46. pak imamo odredbe koje se odnose na naknadu koje propisuju pak da je temeljno, temeljni princip je zamjenska nekretnina, a onda ako nije moguće ide naknada. Dakle već sada imamo jednu suprotnost u zakonu koju se ovdje, ja mislim na dobar način rješava jer se uvodi kao temeljni princip isplata tržišne naknade. Isplata tržišne naknade je zapravo vlasniku po meni jedini, jedini pravi način. A ovo o čemu je bilo riječi vezano za zamjensku nekretninu, umjesto nekretnine koja se izvlašćuje, ja mislim da je to za drugo čitanje relativno lako riješiti i samo staviti da je zamjena moguća uz sporazum znači investitora ili korisnika izvlaštenja sa vlasnikom. Dakle ne možemo vlasniku tek tako nametnuti neku zamjensku nekretninu koju on neće. Tu moramo ja mislim štititi pojedinca i staviti ga u mogućnost izbora. Ja moram reći da jako važno pitanje i za postupke izvlaštenja, sređivanje naših zemljišnih knjiga. U proteklih 10-ak godina pa i više dosta novca je uloženo, pogotovo kredita od strane Svjetske banke u izgradnju zajedničkog informacijskog sustava. Zajednički informacijski sustav, to znači da na jednom mjestu skupljamo podatke koji se vode i koji su registrirani u zemljišnim knjigama a to se odnosi na vlasništvu i druga stvarna prava. A s druge strane imamo one podatke koji se nalaze u katastru. To su oni podaci zapravo koji se odnose na sami oblik nekretnine i same tehničke njene karakteristike. Mi danas imamo te podatke na jednom mjestu, međutim tim podaci su u vrlo čestom broju i velikom brojčanom omjeru ne usklađeni. Treba naravno prići usklađivanju svega toga kako bismo imali zemljišne knjige koje su zapravo jedan od temeljnih problema, zapravo i za gospodarstvo i za investicije, a i naravno reflektira se na izvlaštenje. Izvlaštenje evo to smo već svi zaključili jedan vrlo strogi institut kojim se zadire u privatno vlasništvo, u nečiju očevinu, u nečiju djedovinu i to su same po sebi zaista stresni postupci. Ali bez izvlaštenja nema napretka, nema razvoja, nema izgradnje škola, nema izgradnje bolnica. I temeljno je pitanje kako provesti taj postupak brzo, ali opet u tom postupku s druge strane zaštitit privatnog vlasnika da on ne trpi štetu. I evo ja mislim da ovaj zakon je na dobrom tragu, on uvodi brže procedure, on stavlja privatnog vlasnika u bolju poziciju nego što je do sada. On dakle bira i vještaka, sudjeluje u svemu tome. E ovo je jedno sporno pitanje tog privremenog rješenja. Dakle, jer mi kad upišemo korisnika ili investitora, kad ga upišemo kao vlasnika temeljem privremenog rješenja on je kao takav upisan u zemljišnim knjigama. E onda se postavlja pitanje šta ćemo. Kada dođe ono konačno rješenje o izvlaštenju, ako ono odredi drugačije kako ćemo onda postupiti. Pa čak i ako ga potvrdi da li ćemo to, jer znam da će sudovi postavit sigurno jedno formalno pitanje da li moramo sada raditi novi upis temeljem tog rješenja ili će vrijedit ono iz privremenog rješenja. To su stvari o kojima treba do drugog čitanja, hvala Bogu imamo puno vremena da o tome odvagnemo. Ali u svakom slučaju mislimo da se ovdje dobro promišlja i da ministarstvo ide u dobrom smjeru. Stoga u prvom čitanju evo naša u ime kluba HDZ-a naša podrška ovom zakonu s tim da o ovim primjedbama koje smo i mi istakli mislim da treba dobro raspraviti kako ne bismo imali sutra probleme u praksi jer ovo je jedno zaista novo rješenje koje do sada nije bilo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo više replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Franje Lucića. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bošnjakoviću, slažem se u potpunosti sa vašom konstatacijom i upravo ću i kada budem imao više vremena u pojedinačnoj raspravi govoriti o tome, ovome novom zakonu i novom prijedlogu koji je doista u ovome prijedlogu doneo jedno pravo rješenje prije svega za lokalnu, regionalnu samoupravu koji se tiču onih pravaca koji su neophodni za napredak i izgradnju Republike Hrvatske. Naravno da ovdje u ovome Domu ima onih ljudi kojima jednostavno ne odgovara ovakav prijedlog zakona. Pitam se zašto? Ali vaša rasprava upravo je govorila, a i u potpunosti podržavam to da ovaj zakon daje garanciju da će sve one investicije koje su namjeravane u bilo kojem smislu biti izgrađene. Jer ovaj zakon upravo omogućava da sve one probleme koje smo do sada imali u lokalnoj samoupravi i riješimo. Ne znam zbog čega bi ovaj zakon bio sporan kad u ovome zakonu se štiti i onaj koji je vlasnik zemljišta, ali svakako daje se i prednost državi ili onoj instituciji koja se bavi izgradnjom svake kapitalne investicije, da jednostavno se ostvare oni planovi i oni ciljevi koji su i predviđeni. I zato u svakom slučaju podržavam ovaj Zakon i pohvaljujem ga što je konačno riješeno sve ono do sad što je u prethodnom zakonu, koji je prethodna vlast SDP-a nije donijela. I svi oni nedostatci koji su i bili problem u tome zakonu su ovim novim prijedlogom i riješeni.
Odgovorit će poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković.
Kolega Lucić, pa vi kao dugogodišnji čelnik jedne jedinice lokalne samouprave zaista sa puno kompetencije možete ocijeniti jer ste vjerojatno i sami imali određenih postupaka izvlaštenja, pa gdje ste vidjeli zapravo da je to poprilično dugo trajalo i bilo sve zajedno neučinkovito. Ja bih ovdje rekao da je posebno dobro da je ministarstvo odlučilo ovaj zakon dati u redovnu proceduru u dva čitanja. Tako sve ovdje što je rečeno ja bih rekao u dobrim namjerama se raspravi do drugog čitanja i nađu zapravo najbolja rješenja koja će funkcionirati u praksi. Vrlo je teško zapravo predvidjeti sve životne situacije koje određeni propis može proizvest. Što ih se više predvidi, što ih se više zapravo pokuša izregulirati zakon će duže trajati i bit će bolje. Evo hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa. Kolega Bošnjakoviću složio bih se sa vama da ustavna kategorija privatnog vlasništva mora biti zaštićena i to je osnova demokracije. Međutim, izvlaštenje je bitno, poglavito po pitanju javnog interesa. Vi ste to naglasili i u kojim segmentima. Pa primjera imamo sad, projekte aglomeracije koje mora Hrvatska država i brojni gradovi odraditi, tj. imaju čak i rokove gdje će morati imati brojne kazne. Pa primjer evo aglomeracijsko polje u gradu Sinju imamo samo tu projekat od 240 milijuna kuna gdje treba očistiti 2400 čestica zemlje, gdje imamo rok do 31.12.2018. da se to očisti, da bi taj projekat mogao se financirati iz sredstava EU fondova. A u biti vrlo je bitan projekt jer štiti rijeku Cetinu kao i u drugim područjima, drugim gradovima. Neki gradovi su već daleko otišli u tome projektu, ovaj projekt je u izvedbi. To su kočnice ogromne. Kada bi ostao grad, neizrađena komunalna, tako i po direktivama EU koje smo pristupili, da se izgrade ti komunalni objekti koji su vrlo bitni kao komunalna infrastruktura i zaštite slivova rijeka u ovome slučaju Cetine. To je pozitivno. Međutim, moramo se bojati i pribojavati, zakonski zaštiti ako netko izvlašćuje otok za svoj privatni interes, a to je pravosuđe vrlo bitno i što se događa da se betonizacija događa brojnih otoka, našega priobalja, e tu je problem. U ovome slučaju vidimo da je izvlaštenje potrebno jer se neće uspjeti riješiti to za godinu i pol dana ako ne izmijenimo zakon po pitanju projekata vrlo bitnim aglomeracije, ali se treba čuvati ovih drugih, a to su ti privatni interesi jel mogu biti ugroženi. Ne, to nije razvojno za Hrvatsku nego mogu biti ugroženi vlasnici koji imaju svoje parcele na ciljanim lokacijama raznih švercera i raznih ljudi koji žele zaraditi na tome. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Bošnjaković.
Hvala lijepo. Pa poštovani kolega Bulj, izvlaštenje uvijek ide zapravo u javnom interesu. Međutim ja sam vas više razumio da u taj javni interes često zna biti zapakiran privatni interes. I s vama se potpuno slažem da ona tijela koja vode postupak moraju voditi računa o tome da do takvih stvari ne dođe. Mislim da zakon nudi jasno alate i mehanizme da se to prepozna, ali ono što je ključno, evo da biste vi realizirali ovaj projekt on nudi mogućnosti da taj postupak bude fer, korektan, a opet brz i efikasan.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Grozdane Perić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, hvala lijepa. Dakle ono što je važno, poštovani kolega Bošnjaković, što ste napomenuli da se uvođenjem dodatnog iznimnog u članku 11. dakle da se mijenja da je osim visine tržišne vrijednosti koja je definirana Ustavom, da se iznimno može ponuditi i druga odgovarajuća nekretnina, dakle ono što ste naglasili je važno da je to i dosadašnji zakon zapravo predviđao člankom 46. da se ovdje samo dopunio članak 11. koji je sve to skupa predvidio i da je na ovaj način zapravo ničim nije povrijeđen Ustav RH koji zaista kaže da naknada mora biti u tržišnoj vrijednosti. Prema tome, iznimno je važno napomenuti da se ovim izmjenama ničim nije povrijedio Ustav RH. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Bošnjaković.
Poštovana kolegice. Ja sam u izlaganju rekao da i ova mogućnost naknade vlasniku kome se oduzima njegova djedovina ili očevina može se zapravo naknada izraziti i dati na način da mu se da druga nekretnina, ali bilo bi dobro u zakon ugraditi da je to moguće jedino sporazumno sa tim vlasnikom, tako da mu se to rješenje ne može nametnuti nego on mora prihvatiti to da dobije neku drugu odgovarajuću česticu koja mu zapravo odgovara njegovim potrebama i tada mislim da je to jedno pravično i pravedno rješenje. A ovo u Ustavu doista stoji da je naknada za oduzetu nekretninu naknada u novcu u tržišnoj vrijednosti, ali ovako jedno sporazumno rješenje ne dira i ne vrijeđa u ničemu Ustav. Hvala.
Repliku ima i uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Kolega Bošnjaković, ja sam pratio vašu raspravu i vi ste vrlo argumentirano izlagali i branili poziciju ovih izmjena i ja se slažem potpuno s vama u činjenici da treba nešto napraviti da se postupak izvlaštenja ubrza i pojednostavi. To je apsolutno svima u interesu i opća korist je to. Zato cijenim napor ministarstva i predlagatelja što su nešto predložili. Međutim mi kao pravnici razgovaramo o ključnoj stvari, a to je članak 36. upis vlasništva na osnovu privremenog rješenja, zadiranje u tuđe vlasništvo, ograničavanje tuđeg vlasništva, formalno pravno se ne može desiti na osnovu privremeni nego na osnovu konačnih rješenja. Dakle ja apeliram na predlagatelja da ovu kritiku prihvati kao nekakvu želju da se cijela stvar iskristalizira, da ne dođemo u sukob sa ustavnim odredbama, sa drugačijim mišljenjima ustavnopravnih stručnjaka, sutra kada se zakon bude izglasavao takav jer će biti i suprotnih mišljenja i vjerojatno će neko postaviti pitanje ustavnosti ovakvog načina zadiranja u privatno vlasništvo. Osim toga mislim da bi trebala javna rasprava biti malo šira. Ona je ovdje provedena internetskim putem u 20 dana od 8.5. do 2.6.2016., praktično jedan bitan zakon koji zadire u privatno vlasništvo treba potaknuti investicije itd., itd. po meni je trebao imati jednu širu društvenu raspravu osim ovako kao što je to preko interneta na stranicama ministarstva provedeno.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Bošnjaković.
Kolega Horvat, vi ste u svom izlaganju istekli cijeli niz pitanja ona četiri kako ste ih posložili koja su vrlo relevantna i o njima doista treba zauzeti stav. Zato ponovno naglašavam da je jako dobro da ovakav zakon ide u dva čitanja jer imamo mogućnost još sljedećih šest mjeseci raspraviti o svim tim pitanjima. A ja sam u odnosu na ovo privremeno rješenje gdje ja nisam baš sklon da se pravo vlasništva upisuje temeljem privremenog rješenja ponudio jednu alternativu, a to je djelomično rješenje. Dakle prije donošenja djelomičnog rješenja provode se nešto malo i kompletniji postupak. Ali čini mi se onako iz iskustva da prijepor u izvlaštenju vrlo često nije pravo vlasništva nego je to uglavnom naknada i visina naknade. I stoga mislim da bi djelomično rješenje tu riješilo većinu tog pitanja, ali jasno ministarstvo ima sasvim sigurno radnu skupinu koja će to sagledati sa svih aspekata i ovog ustavnopravnog i stvarno pravnog tako da vjerujem da ćemo za drugo čitanje dobiti odgovore na ova pitanja koja smo otvorili.
Hvala. Sljedeći Klub zastupnika onaj HNS-HSU-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Nakon 2014. kada je donesen Zakon o izvlaštenju i određeni članci koji su počeli vrijediti sa 1.1.2016. i načelno obrazloženje zašto se ovaj zakon mijenja. I kada se malo pogleda u sadržaj mi u Klubu HNS-a imamo određene dvojbe i smatramo da su određene izmjene sporne, prvenstveno da nisu u skladu sa Ustavom koje garantira pravo vlasništva a isto tako i određeni postupci koje možemo razumjeti u korist investitora, što nemamo ništa protiv međutim ne na uštrb vlasnika nekretnine. Evo, pokušati ću vrlo kratko ono što je najinteresantnije i što je po nama dvojbeno u ovome prijedlogu zakona istaknuti. Naime, svi mi imamo određenih iskustava, ovisno je s koje razine, kada se radi o određenim infrastrukturnim projektima, problem izvlaštenja. I ono što je ovdje izrečeno i od predlagatelja a i sa pozicijske strane jedna teza koja po nama je dvojbena i mislim da ne bi trebala biti kao argument. Radi se prvenstveno da nije sporne odredbe izmjena ovoga članka, upravni spor, privremeno rješenje nego da je najviše dvojbi i najviše problema oko izvlaštenja, da je cijena nekretnine koja se izvlašćuje. Opet upadamo, kljucamo Ustav na pravo vlasništva što smatram da nije dobro prvenstveno i radi javnosti radi poruke koju se šalje. Slažemo se da su postupci izvlaštenja dugotrajni, dosadašnji, da li se mogu brže napraviti ili sprovesti ili ne, to je, praksa govori jedno. No međutim, vratio bih nas malo unatrag prije započinjanja samih investicijskih projekata, procedure zašto i jesmo u načelu da se određeni postupci koliko je god moguće u skladu sa Ustavom mogu ubrzati. Prvenstveno radi se o prostorno planskoj dokumentaciji. Kada se donose izmjene prostorno planskih dokumenata tada se za kapitalne infrastrukturne projekte, pa nije se saznalo jučer, nije se saznalo jučer da će se graditi pruga, cesta, plinovod, naftovod ili što već, od kapitalnih projekata koji su od interesa za RH i danas odmah moramo provesti to izvlaštenje. Znači u samom postupku javnog uvida, javne rasprave kod izmjena i dopuna prostornih planova, vlasnici nekretnina kroz koje prolaze ili na kojima će se realizirati investicijski projekt su upoznati sa time što i kako će se graditi. Nadalje, jedna sugestija. Tada već bi trebalo na neki način kontaktirati, razgovarati sa tim vlasnicima i pripremiti priču a ne tek, jer neki, budimo iskreni, budimo otvoreni, mnogi vlasnici niti ne znaju što im je planirano na njihovim parcelama, na njihovim zemljištima. Generalno to je problem. To je bio problem kada su se gradile autoceste, to je problem i kod mnogih danas infrastrukturni projekata. Nadalje, ono što je također sporno a mislim da nije, da li se može ovim izmjenama zakona riješiti to je ono što je gorući problemu RH zemljišne knjige, zemljišne knjige. Kako ćete napraviti izvlaštenje, recimo imate zadnji upis u gruntovne knjige, zemljišne knjige iz 1912. godine, kako ćete riješiti izvlaštenje u tom dijelu? Znači bez suda ne ide. Ja bih volio da predlagatelj i u tom dijelu, u načelu jesam za investicije, investicijski infrastrukturni projekti. Pa recimo složio bih se i da bude i rekreacijski centar što je bio kolega Kristić rekao. I to je projekt od općeg društvenog interesa ali ne na uštrb, ne kontra Ustava, ne na uštrb vlasnika nekretnina. Nadalje, rješenje je prijedlog da se privremenim rješenjem dio odnosno onaj dio koji je procijenjen po vještaku da se obešteti vlasnika. Da, privremenim rješenjem, da ga se pusti u posjet ali ne da se u zemljišnim knjigama, u gruntovnici da se upisuje investitor kao vlasnik nekretnine. Kojim slučajem, primjera imate ih desetine, da ne kažem i stotine, da je već zabilježba na toj nekretnini u gruntovnim knjigama, to je praksa pokazala. Konkretno, vjerujem da svi koji smo na lokalnoj razini imali postupke izvlaštenja već je bila zabilježba. Što tada? To je problem. Volio bih da se do drugoga čitanja i taj dio pokuša ili da se da tumačenje što i kako riješiti. Nadalje, piše u, znači u ovom dijelu uvodnom, privremeno rješenje, kaže i tako će se osigurati investitorima pravovremeno pravo vlasništva, izvlaštenih nekretnina radi, osobito radi omogućavanja korištenja sredstava iz fondova Europske unije. Pa da li je to baš tako kolegice i kolege? Da li je to baš tako? Pa ja bih volio čuti da mi se kaže koji infrastrukturni projekt ne može dobiti sredstva iz EU fondova radi ovog postupka izvlaštenja radi kojeg donosimo zakon. Volio bih da mi se taksativno nabroje projekti. Ma nema ih. Nemojmo, jer ovaj zakon moramo objasniti svojim građanima, svojim građanima. Za izvlaštenu nekretninu članak 2. zakona, članak 11. mijenja se: druga odgovarajuća nekretnina“, mogu podržati. Mogu podržati ali kaže „za izvlaštenu nekretninu pripada novčana naknada u visini tržišne vrijednosti a iznimno druga odgovarajuća nekretnina. Zašto ne? Može zamjena. U praksi smo znali to na lokalnoj razini provoditi kad smo trebali neke projekte realizirati itd. To je potpuno prihvatljivo. Tu ne vidim dvojbe. Dalje, proceduralni problemi koji mogu nastati stoga, to je pitanje prakse i tu ne vidim razloga zašto bi se puno lomilo oko toga. E sada, članak 36a. znači govori, međutim ovo mi je malo sporno, nekako odudara mi od demokratske prakse. Ministarstvo odnosno nadležno tijelo će na zahtjev korisnika izvlaštenja nakon održane usmene rasprave donijeti privremeno rješenje. To je imperativno, neovisno o tome kako bi ta rasprava trebala. Znači unaprijed prejudiciramo da će ta rasprava završiti u korist investitora. Pa da li ili naprosto je praksa da to tako mora pisati? Kojim će potvrditi da je interes RH utvrđen zakonom ili odlukom iz članka 13. Pa malo je sporno. Pokušajte malo detaljnije iščitati, sami sebi rastumačit. Znači prvi ovaj stavak članka 36a. Kaže: „Kojim će interes RH utvrđen zakonom i odlukom iz članka 3.“ Kojim će biti potvrdit interes? Pa zar već prije nije bio utvrđen interes i sad ga trebamo ponovno potvrđivati. To su više ja bih rekao za pravnike pitanja, ali meni kao, ja ću kazati da sam laik, nemam niti pravnu logiku, niti razumijem možda pravni rječnik. Međutim, tu neke stvari apsolutno, obično čovjek kada to ide iščitavat onda se postavlja veliko isto pitanje koliko je to u suglasju. Dalje članak 36b. znači što sve mora sadržavati, pa pod brojem dva kaže : „Zabilježba“. Znači to sam već kazao, znači zabilježba to po nama je neprihvatljivo rješenje, to je sporno. To nije dvojbeno, to je sporno. I apsolutno smo protiv toga. Prije okončanja potpunosti postupka izvlaštenja da se u zemljišnim knjigama upisuje drugi vlasnik, investitor. Kako? Neovisno o tome da li je dio naknade isplaćen, da li je do konačnog rješenja. Nema upisa po nama neprihvatljivo je rješenje upisivanja u gruntovne knjige. Jer i kreditna sredstva i sredstva EU fondova mogu se bez ovoga upisa čim je pokrenut postupak izvlaštenja ta sredstva se, može se kandidirati, mogu se dobiti. Znači to nije razlog, to nije razlog. Upravni spor mogu razumjeti, međutim volio bih čuti praksa, dužina trajanja upravnih sporova i zašto odričemo pravo žalbe. Možda će tu, piše u prijedlogu zakona da će se po privremenom rješenju ubrzati procedura itd. Pa da li nam to praksa govori? Kolegice i kolege ne. Ne. Ja bih molio predlagatelja zakona da mi kaže koliko je prosječno trajanje upravnog spora. I što tada? Neke se stvari mogu desiti na tržištu nekretnina, pa upravni spor bude riješen nakon četiri, pet godina, šest. Da li tada je predviđeno ovim zakonom da se može zatražiti revizija procjene nekretnina ili vrijedi ona revizija prije pet godina kada je izdano privremeno rješenje. Ja bih kao vlasnik tražio dajte mi sada u ovom trenutku kada je spor riješen, kada nemam drugih stvari, nego sada mi, dajte sad mi procijenite nekretninu. Pa cijene nekretnina rastu ili pada, ovisno je o trendovima. Znači taj dio smatram da bi trebalo ako već većina, a većinu ruku imate želite takav, te izmjene zakona tada bih sugerirao da predvidite i ovu varijantu. Činjenica isto tako volio bih da ugradite da li ima prostora, da li ima mogućnosti ono što sam bio spomenuo, znači od samih iniciranja infrastrukturnih projekata od izmjena i dopuna prostorno-planske dokumentacije već tada investitor treba znati gdje, kako, što. I to je jedan od načina možda da se upravo ovi dugi neki, neki vrlo kratko traju, neki traju duže, neki jako dugo, postupci izvlaštenja da se mogu svesti na jednu razumnu, razuman rok trajanja. Hvala lijepa.
Hvala. I vaše je izlaganje izazvalo više replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Tomislava Klarića. Izvolite.
Uvaženi kolega Batinić vi ste u svojoj raspravi spomenuli, da već kod same izrade urbanističkih planova, odnosno prostornih planova već se zna kud prolazi nekakav infrastrukturni zahvat i da tad u tom trenutku već vlasnici nekretnina koji se nalaze u tom koridoru mogu računati na taj postupak izvlaštenja, odnosno da tim njihovim zemljištem prolazi nekakav koridor. Ja bih zaista volio da je tome tako. Međutim, praksa je pokazala da kad se rade prostorni planovi, evo i primjer dole kod nas u hrvatskom primjeru, prometno-integralna studija. Svi ti koridori zahvaćaju daleko veći prostor, odnosno puno veću širinu od onog koji će stvarno bit u trenutku kad se krene nešto isprojektirati. Pa imamo primjera iz života da je recimo u naselju Hreljin zacrtan koridor buduće autoceste koja vodi preko grada Kraljevice općine Vinodolske i na tom dijelu, da je prostor taj koridor širine nekih 500 m i da tim koridorom na tom prostoru prolazi tunel. A u ovom trenutku u prostornom planu on jednostavno nije vidljiv. I svi vlasnici zemljišta koje je bilo u građevinskom području sad su praktički blokirani, ne mogu raspolagati tim zemljištem, ne mogu krenuti u nekakvo projektiranje jer tim njihovim zemljištem prolazi nekakav koridor. Primjer drugi naselje Krasica gdje je planiran na groblju ranžirni kolodvor nekakve buduće ravničarske pruge prema nekakvoj strategiji iz 2009., 2010., a prijašnja vlada je zauzela stav da je bolje graditi dvokolosječnu prugu od Karlovca prema Delnicama pa kroz tunel od Delnica, Fužina do ranžirnog kolodvora budućeg nekakvog na ..., da kle nešto što je u prostornom planu. Ono je zacrtano kao nekakav infrastrukturni koridor, međutim pitanje je samo u konačnici projekta kojim prostorom odnosno kojim zemljišnim česticama će taj infrastrukturni zahvat prolazit. Ono zbog čega i što je bitno, ali evo nemam vremena pa ću u nekoj drugoj replici, su urbanistički planovi poduzetničkih zona. I tu se definitivno mogu složiti s vama i tu se već zna što će biti na tom zemljištu.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog zastupnika Batinića.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Klarić, kada sam spomenuo u kontekstu rasprave o izmjenama Zakona o izvlaštenju spomenuo sam prostorne planove, ali u kontekstu opet infrastrukturnih projekata državne razine od interesa za RH i po logici stvari ako vi u gradu vodite neki infrastrukturni projekt onda nećete donijeti prostorni plan i sutra već krenuti u nešto unaprijed … imate prostorni planovi jesu za to da se zauzme prostor da se rezervira za nešto. Znači da li bi trebalo neke izmjene u prostornim planovima u kontekstu onoga što će biti sutra korigirati, ali velim da bi se za kapitalne infrastrukovne projekte koje ne vidim, ne znam, vi možda znate za neke, ja ne znam koji su aktualni sutra da bi se trebalo u te izmjene zakona ili u neke druge izmjene zakona pokušati spriječiti dugotrajne te procese izvlaštenja. Na takav način u tom kontekstu sam spomenuo prostorni plan. Prostornim planom rezerviramo prostor za nešto, činjenica je. Za neke stvari ne znamo kada ćemo graditi. Ali i sama intencija izmjena ide ovo nije u interesu, ovo je u interesu RH, ali bojim se da nema infrastrukturnih projekata gdje će investitor biti RH, radi se o privatnim investicijama koje apsolutno podržavam. A vrlo dobro znamo kako i na koji način idu. Svaka investicije je dobro i od interesa za RH apsolutno, ali nemojmo preko koljena neke stvari donositi i rješavati.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Kolega Batinić pogodili ste u biti u srce problema. Možda nije u ovome trenutku to oko izvlaštenja, ali kazali ste jednu činjenicu da zemljišnik u RH nisu mijenjani još od Austro-Ugarske. Da nije bilo Austro-Ugarske još bi bilo očito u pećinama koliki su bili pomaci. Pa tako imamo katastar gdje su posjednici zemljišnici gdje su stvarni vlasnici, to je toliko izmiješano u većini RH u najvećem dijelu i to je ogroman problem kod izvlaštenja i kod vrlo bitnih komunalnih i ostalih projekata kako na lokalnoj tako i na regionalnoj razini i na državnoj razini. Međutim izvlaštenje je vrlo bitno, kao što sam malo prije kazao, za vrlo bitne projekte za određene sredine kao što su aglomeracijski projekti koji su financirani najvećim dijelom iz eu fondova. Pa evo spomenut ću opet u mome Sinju samo za taj projekat koji je vrijedan 240 milijuna kuna treba 2.400 čestica očistiti da bi se mogao uopće projekt, a imamo rokove i moguće ako ne ispunimo te rokove, ne moguće, nego će biti i ogromne sankcije Hrvatskoj državi na svim razinama. Šta je problem ovdje? Ovdje je problem koji ste vi pogodili da nam se ne bi slučajno upakirao privatni interes u nekakav pod ovim izvlaštenjima privatni interes koji ne bi bio strateški bitan za lokalnu ili državnu razinu. Da se ne bi dogodio slučaj kao npr. što se dogodio sa vjetroelektranama ili danas slučaj sa TE Peruča u Sinju gdje se neki investitori žele uključiti, a isti slučaj bi se dogodio kao sa zelenom energijom što se dogodio sa vjetroelektranama da se izbijaju novci iz džepova građana ili našega proračuna. Znači na to trebamo paziti da brojne investicije ne budu na štetu hrvatskih građana kao što je učinila bivša vlada Zorana Milanovića i ministra Vrdoljaka. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog zastupnika Batinića.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Bulj i te vjetroelektrane su strateški interes RH koliko god to možda vama se ne čini. Energetska neovisnost je izuzetno važna kao i nacionalna sigurnost dio nacionalne sigurnosti. Pa spomenuo sam zemljišne knjige i nastojao sam navesti u svojoj raspravi nekoliko primjera koja mislim da nisu dovoljno dotaknuta ovim izmjenama i dopunama zakona, a mogla su biti riješena i mogla su biti predložena. Prije svega znači neriješeni imovinskopravni odnosi u zemljišnim knjigama, to je generalno problem i mogao bi biti. Dobro postoje drugi instituti kojima se to može rješavati ali svakako utječu na trajanje postupka izvlaštenja, da se tu pokuša. Rekao sam isto tako da je pozitivno i sada postoji mogućnost prije samog postupka izvlaštenja dogovor sa vlasnicima i mogu vas i sada pustiti u posjed, ali ovo je dobro rješenje, ovo podržavam. Znači pustiti proceduru itd., ali ne u zemljišnim knjigama izbrisati postojećeg vlasnika, a nije okončan postupak, nije donešeno konačno rješenje. To je neprihvatljivo. Kada sam spomenuo da ima vlasnika iz 912. godine iz vlastitog iskustva. Imate ih 6 ili 7, 12 uknjiženih i tu su objektivni problemi. I sam otkup, a da ne kažem izvlaštenje kada smo okrupnjivali i kupovali zemljište za poslovnu zonu trajalo je po 5, 6 mjeseci. To bi bilo najelegantnije ovako, međutim smatram da nije u skladu sa Ustavom i tu je ono što po nama u HNS-u je sporno. Vlasništvo je ustavna kategorija i niko, čak niti država se ne bi smjela uknjižiti ukoliko nije procedura riješena do kraja. To je bila intencija moje rasprave.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Mare Kristića. Izvolite.
Poštovani kolega, prije svega želim pohvaliti vašu raspravu koja je bila vrlo konstruktivna. Međutim, u jednom dijelu vaše rasprave ste spomenuli i pitanje cijene u odnosu na zaštitu prava vlasnika. Naime, znači, definicija, odnosno iznos po kojem bi se trebala utvrditi vrijednost nekog zemljišta je definirana prostornim planom kao temeljnim dokumentom koji određuje budući razvoj neke lokalne zajednice. Zašto to govorim? Recimo spomenuli ste i primjer o kojem sa ja govori, primjer športsko-rekreacijske zone u gradu Dubrovniku. Naime, grad Dubrovnik je to odredio kao prostor od javnog interesa i odredio je jedan prostor Gospinog polja u Dubrovniku da bi na njemu htio graditi športsko-rekreacijsku zonu. Mi smo u dosadašnjem zakonu imali problem jer su ti procesi izvlaštenja bili takvi da jednostavno ukoliko vlasnici zemljišta nisu htjeli prihvatiti vrijednost koju je procijenio vještak, odnosno kojega je angažirao grad Dubrovnik, oni bi jednostavno odbijali mogućnost da se ta športsko-rekreacijska zona na tom području izgradi i nikada se ne bi izgradila. Sada imamo jednu situaciju u kojoj ipak kroz institut, osnaženi institut izvlaštenja mi štitimo tržišnu vrijednost tog zemljišta, jer ta vrijednost tog zemljišta je definira prostornim planom. Sudski vještak se koristi priručnikom porezne uprave i procijenio je realnu tržišnu vrijednost tog izvlaštenja i vlasnici zapravo će tu dobiti tržišnu vrijednost međutim neće zbog svojih ambicija koje nisu tržišno utemeljene moći sprječavati razvoj jednog projekta koji je od javnog interesa. I ja mislim da je u tom kontekstu ovaj zakon dobar. Znači vlasnici će ipak dobiti tržišnu vrijednost zemljišta, neće zaustavljati razvoj projekata koji je od javnog interesa a lokalna zajednica će dobiti ono s čime se sama usuglasila u svom prostornom planu a to je primjerice ovdje športsko-rekreacijska zona. Da ne govorimo o projektima poput groblja itd., koji su također vrlo važni za razvoj lokalnih zajednica. Dakle, smatram da ipak ovaj prijedlog zakona osnažuje institut izvlaštenja, štiti prava privatnih vlasnika a unapređuje investicijsku klimu.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Batinića.
Hvala potpredsjedniče. Pa kolega Kristić, kazao sam u raspravi, znači ovaj vaš primjer da je to također u interesu RH. Apsolutno se slažem, znači da li se radi o privatnoj investiciji, da li se radi o držanoj investiciji, tu ne pravim razliku. I ne bih želio privatne investitore ili njihove investicije dovoditi u kontekst nečega sumnjivoga, apsolutno ne. Međutim i kazao sam također da o čemu imamo spor u ovom zakonu, ne samo dvojbe nego i spor, to je da se privremenim rješenjem uknjiži investitor u zemljišne knjige. To je sporno. Dalje, mislim da bi se uz određene korekcije sve to moglo prihvatiti. Međutim, dok god nije konačnim rješenjem, sudskom odlukom ili čime doneseno nema uknjižbe, ne to se ne smije raditi jer po ovom zakonu omogućava se investitoru gradnja sve, ali naravno ne možete vi meni oduzeti nešto što ja ne želim dati. E sada, da li tu ima špekulacije? Uvijek je bilo i biti će. Onaj koji prodaje njemu je jeftino, onaj koji kupuje uvijek je skupo. Nema tu puno mudrosti. Zato je, ako imate u prostornim planovima definirano cjenovno određene zone, to je benefit. Iako je prošlo kroz javnu raspravu i sve te procedure, ako su se građani očitovali. Međutim, kada sam spomenuo prostorne planove i u tom kontekstu isto tako i u kontekstu donošenja prostornih planova koliko je javna rasprava, koliki je iskaz interesa od zainteresiranih građana za njome njihovo uključivanje. Pa imate, koliko ljudi u postotku, vrlo mali broj ljudi aktivno sudjeluju u javnoj raspravi kod donošenja prostornih planova. To je realnost. I tu je generalno veliki problem. Uvijek do sada, moje je iskustvo, vjerujem i velike većine svih nas da ovo, 'ajmo reći privremeno rješenje i ovakav način da vlasnik ne želi prihvatiti, neće praktički i on podlijeći interesu, višem interesu, nacionalnom interesu da bi možda želio špekulirati, mislim da je mali broj.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Batinić, dvije stvari bih vam replicirao iz vašeg izlaganja. Kažete da privremeno rješenje i upis u zemljišnu knjigu, ograničavanje prava vlasništva i kažete s obzirom na nesređene imovinsko pravne odnose i onako kako i na koji način provesti onda to privremeno rješenje u zemljišnoj knjizi. Ne možemo ni vi ni ja očekivati da ovaj zakon riješi pitanje uređenja katastra i zemljišne knjige. Prema tome, jasno je da ono rješenje, privremeno rješenje se neće moći provesti u zemljišnoj knjizi ako se prije toga ne steknu uvjeti da bi se korisnik izvlaštenja upisao. Prema tome, to privremeno rješenje ili će vas upisati u zemljišnu knjigu ako je zemljišna knjiga uređena ili će vam omogućiti da vi kroz sudski, drugi sudski postupak upišete se kao korisnik izvlaštenja na temelju privremenog rješenja. To je jedna stvar. Dakle ono što želim reći, ne možemo mi ovim zakonom, bez obzira što vam daje pravo upisa vas direktno upisati ako nije sređeno imovinsko pravno stanje. To se podrazumijeva. A druga je stvar pitate, čak ste se u nekoliko navrata upitali, kažite mi jedan projekt koji će onemogućiti ishođenje sredstava europskih fondova ako nije proveden u zemljišnoj knjizi. A vi meni recite jedan projekt koji će vam omogućiti sredstva ako niste upisani u zemljišnoj knjizi. Nema tu projekta. Naime, vi možete aplicirati za europske fondove temeljem lokacijske dozvole. Lokacijska dozvola ne znači da imate upis u zemljišnoj knjizi ali vi ćete tek dobiti odobrenje da ste korisnik sredstava EU fondova. A da biste doista ta sredstva i koristili vi morate radove izvesti, da bi te radove izveli morate imati građevinsku dozvolu, a da imate građevinsku dozvolu morate biti u pisani u zemljišnoj knjizi. Prema tome tu, ovdje nije problem upisa i vlasništva na nekretnini da biste mogli aplicirati. Tu se slažem s vama, lokacijska dozvola je temelj za ishođenje. …/Upadica Reiner: Hvala. ali korištenje sredstava da vi doista možete ta sredstva realizirati je upis u zemljišnoj knjizi i građevinska dozvola i izvedeni radovi.
Odgovor uvaženog zastupnika Batinića.
Drago mi je kolega Bačiću da se i vi slažete sa dijelom moje rasprave kad sam rekao da, naime inicijativa da se određene sporne stvari koje se dešavaju u praksi, da bi se trebalo možda osvrnuti u ovim izmjenama i dopunama zakona. Zemljišna knjiga, katastar. Što je konkretno za zabilježbom banaka na nekoj nekretnini? Ja sam samo želio istaknuti onu praksu sa kojom sam se i sam suočavao na lokalnoj razini i još uvijek i probleme koje moramo riješiti da se riješi tim prijedlogom zakona, da se nađe neki model. Što se tiče infrastrukturnih projekata naravno da postoje procedure, zakoni o građenju, sve to znamo. Sve je to vrlo jasno. Ali ja sam se samo osvrnuo na uvodno obrazloženje, gdje piše da bi se moglo dobiti mora se imati. Ne mora. I tu se slažem. Mora se imati građevinska dozvola, vlasništvo da bi ti mogao potraživati novac za nešto. Apsolutno da. O tome ja nisam govorio, a to svi manje-više znademo. Zemljišne knjige i katastar, da nećemo riješiti ovim zakonom. To se mora riješiti na jedan drugi način i možda, možda će sad zvučati malo čudno i nepopularno, ali ja bih tu htio sugerirati da se malo dublje prouči praksa i princip zakona koji smo imali o ozakonjenju nezakonito izgrađenih objekata legalizacija. Da li je možda takav sličan model kroz protek vremena tri do pet godina moguće riješiti gruntovno i katastar? Evo čisto izrađivaču zakona da, na razmišljanje da vidi da li je takav institut, da li takav model moguć i u tom dijelu. Praktično da. Da li formalno-pravno to ipak mora ministarstvo kazati.
Hvala lijepa. Sada prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je uvaženi zastupnik Franjo Lucić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo u svome uvodnom izlaganju reći ću odmah na početku da i kao dugogodišnji čelnik lokalne samouprave, da me baš veseli donošenje ovoga zakona jer ovaj zakon će riješiti mnoge nedoumice koje smo imali do sada, a i 2014. godine kada ga je ona prethodna Vlada SDP-a donosila tada sam isto sugerirao bivšem ministru Miljeniću da je zakon nedorečen upravo po pitanju izvlaštenja, po pitanju kapitalnih investicija kako na razini države, na razini lokalne, regionalne samouprave. No, nisu poslušali i donijeli su taj zakon onako kako su ga i predložili. Naravno vrijeme koje je bilo poslije uvidjelo se da taj zakon ne funkcionira, da on otežava rješavanje prije svega postupaka i dolazak onih investitora do vlasništva nad zemljištem, da ovi postupci izvlaštenja su trajali ne mjesecima nego gdje su i komplicirane situacije i nekoliko godina. I evo zahvaljujem se i ovoj Vladi koja prije svega je prepoznala interes rješavanje i donošenje ovoga zakona i samom ministarstvu, jer ćemo kroz ovaj zakon riješit upravo problematiku koja nas u ovome trenutku tišti. Svjedoci smo da RH u što kraćem vremenskom periodu želi osnažiti svoje kapitalne investicije, privući strane ulagače i naravno sve one investicije koje se tiču lokalne, regionalne samouprave, a koje ćemo aplicirati upravo kroz fondove EU bez ovoga zakona faktički je to nerješivo. I zato sve ove izmjene koje su u ovome zakonu konkretne, a kao što sam malo prije rekao u prethodnom zakonu koji je donesen 2014. godine nisu bile konkretno dorečene i tada sam upozoravao da upravo nedorečenost u pojedinom zakonu, a tada se ticalo upravo Zakona o izvlaštenju je upravo se dogodilo i to da taj isti zakon možemo tumačiti dvojako, da onaj koji je vlasnik zemljišta da u datom trenutku mu zakon omogućava i da bude vlasnik i da ne bude vlasnik. Tada sam predlagao da upravo kao što je danas prijedlog u ovome zakonu stoji da vlasnik zemljišta bude obeštećen temeljem procjenitelja, sudskog procjenitelja i da u ni jednom trenutku ne bude zakinut. Ali da istovremeno investitor, bilo to država lokalna ili regionalna samouprava može provesti svoj naum izgradnje određene kapitalne investicije. Dakle, vidljivo je da su do sada to bili problemi i ovaj će zakon omogućiti upravo da bez obzira na vlasništvo temeljem sudske procjene isplatom sredstava na određeni račun investitor može nastaviti svoje djelovanje, odnosno izgradnju kapitalne investicije i na taj način ćemo riješit problematiku svih onih investitora i nadam se da će RH u budućnosti sigurno imat daleko veći broj investicija nego što ih je imala i do danas. Upravo smo i svjedoci da sve dosadašnje investicije koje su rađene su bile upravo i prepreka ovakvog izvlaštenja, odnosno ovakvih problema koji su se događali. Pa i negdje prije kada smo po jednom brzinskom postupku, a temeljem evo Ministarstva graditeljstva u proteklom tjednu donosili jedan brzinski zakon a temeljem Zračne luke u Zagrebu vidljivo je da naši zakoni su nedorečeni. I da bi dobili privatne, odnosno strane investitore moramo jednostavno naše zakone mijenjati i mijenjati u zakone koji su provedivi, koji nisu dvosmisleni. I zato još jednom kažem i pohvaljujem ovaj prijedlog zakona koji će možda do drugog čitanja, slažem se sa određenim kolegama i kolegicama ovdje u raspravi, možda doživjeti i određene promjene, ali ne smije doživjeti velike promjene koje bi bile opet problem danas sutra da isti taj zakon o izvlaštenju ne bi bio u funkciji, onda ćemo se faktički vratiti i u ono staro vrijeme prethodnog zakona koji se doista zadavao velike probleme investitorima. Kako dolazim iz Požeško-slavonske županije reći ću vam samo primjer jedan, Požeško-slavonska županija je imala velike elementarne nepogode, mi u suradnji sa resornim ministarstvima u suradnji konkretno sa Hrvatskim vodama i tu smo u pripremi jednog velikog projekta za nas jako bitno, dakle izgradnja nasipa i zaštita područja u Pleternici i okolnim naseljima kako i na koji način zaštititi svoje područje od ovakvih elementarnih nepogoda. Željeli smo u protekloj vladi upravo reći kako je to iznimno bitno i kako želimo u kratkom postupku izgraditi tako bitan projekat, no nisu uslišali našu zamolbu bez obzira što smo imali 500 domaćinstava koji su bili pod vodom, što smo pretrpili štete preko 180 milijuna kuna i upravo smo želili jednom brzom odlukom Vlade izgraditi nasip, no u tome zakonu bez obzira što se nije pokazala volja vlade, ali postoji i jedna zapreka koja se zove izvlaštenje. Upravo ovim novim zakonom ćemo omogućiti da sva naselja, sva mjesta, svi gradovi i općine koji budu ubuduće i ne daj Bože ugroženi na ovakav način na jedan jednostavniji način izgrade upravo sustave obrane od poplava ili ne daj Bože bilo kojeg drugog zla koje nas može zadesit, da na jedan brzi način izgradimo ono što nam je prijeko potrebno. Sjećam se također izgradnje autoceste A1 koja je također imala svojih velikih problema po pitanju izvlaštenja, no kako je državni interes prije svega izgradnja velike kapitalne investicije u to vrijeme nije bilo ovakvog zakona, ali država je bila ta koja je jednostavno brzom uredbom naredila izvlaštenje, ali ticalo se samo te investicije da su i oni pojedinci i vlasnici pojedinog zemljišta koji se nisu slagali sa prijedlogom vlada i izvlaštenja u to vrijeme, a moram reći da su se tada pojavili i pojedini špekulanti, a i pojedini načelnici i gradonačelnici pojedinih gradova koji su upravo ucjenjivali državu i tražili enormno visoke cijene za svoje zemljište. Upravo i u ovome prijedlogu ovoga zakona se predviđa da svaki onaj prodavatelj svoga zemljišta neće biti zakinut ili ne smije biti zakinut da je temeljem ljudi koji se bave procjenama, ali prije svega i Porezna uprava koja ima vrijednosti toga zemljišta je garancija da ti ljudi neće biti zakinuti. I zato sam siguran da upravo ovaj zakon omogućuje i garanciju onima koji prodaju zemlju, ali prije svega investitorima da će u budućnosti moći graditi i provoditi one svoje zamisli kako u prostornim planovima u urbanističkim planovima ili na bilo kojoj državnoj razini. Ovdje su danas kolegice i kolege govorile o jednom problemu, a to je svakako katastar i gruntovnica, no napomenut ću da Ministarstvo graditeljstva upravo radi pripremu toga projekta gdje ćemo sa jednim novim zakonom upravo i usuglasiti stajališta i katastra i gruntovnice i gdje će upravo i sa ovim novim prijedlogom ovoga zakona doći sinergija i jednoga i drugoga i siguran sam kada to budemo napravili, a na tome se radi da je to budućnost investitora u Hrvatskoj i da nećemo kao danas govoriti kako RH nema investitora, kako nas investitori zaobilaze. A zaobilaze nas upravo zbog nedorečenosti i poreznog sustava kojeg smo korigirali jer kažem kao što sam malo prije rekao, prethodna vlada nije za to imala razumijevanja, ali ova Vlada čini sve da to više tako ne bude.
Hvala lijepa. Imamo opet dvije replike. Uvaženi zastupnik Tomislav Klarić.
Uvaženi kolega Lucić. Rekli ste da pozdravljate i da ste zadovoljni sa ovim prijedlogom zakona. Tu vas u potpunosti podržavam u onom dijelu koji se odnosi na namjeru i Vlade RH i resornog ministarstva da se ubrzaju same procedure na koji način bi se mogle pokrenuti investicije. Praksa dosadašnja je pokazala i svi koji smo bili u pozicijama da pokrećemo određene projekte, infrastrukturne zahvate, a naročito u onom dijelu koji se odnosi na gospodarske zone je pokazala da primjerice kod nas u Rijeci jedno obično razvrgnuće suvlasničke zajednice, gdje je suvlasnik u 1/20 traje po 6, 7, 8 godina i još uvijek nema rješenja dok je to zemljište blokirano za bilo kakvu investiciju je pokazala da su ove promjene i ovo o čemu sada upravo govorimo nasušna potreba. S tim u vezi svojevremeno kada smo razgovarali isto tako o Zakonu o poduzetničkoj infrastrukturi za vrijeme mandata prošle vlada o Zakonu o strateškim investicijama i vi i ja isticali smo jedan drugi problem koji se odnosio na zemljišta koja nisu predmet ovog zakona, Zakona o izvlaštenju, ali se na isti način na to zemljište može primjenjivati ovaj zakon. Dakle u Zakonu o izvlaštenju je propisano za što se zemljište može izvlastiti, dakle radi se o infrastrukturi, o vodovodu, kanalizaciji, cestama, svemu onom. Međutim, ne radi se o nečemu što je vrlo bitno i od strateškog interesa za RH, o zemljištu koje se nalazi unutar obuhvata gospodarskih, poduzetničkih, industrijskih zona. Mislim da bi u ovom dijelu ili ovog zakona ali i onih zakona kada budu dolazili na dnevni red i koji će se odnositi na gospodarsku i poduzetničku infrastrukturu trebalo razgovarati o tom modelu da se primjenjuje ovaj zakon na isti način i bez proglašavanja posebno interesa RH jer same gospodarske zone su same po sebi interes Hrvatske. Odgovor uvaženog zastupnika Lucića.
Odgovor uvaženog zastupnika Lucića.
Slažem se kolega Klariću sa vašim razmišljanjem jer vi ste jedan dugogodišnji gradonačelnik grada Bakra. I dapače vaša zona je za primjer svim onim zonama u Hrvatskoj. I ako vi imate takve probleme a doista ste napravili jedan gospodarski razvoj što je rijetko koja sredina napravila u Hrvatskoj upravo će ovaj zakon još pospješiti i vas kao uspješnog gradonačelnika ali svakako i one druge sredine koje se susreću upravo sa takvim dugotrajnim rješenjima izvlaštenja. I sam sam bio dugogodišnji gradonačelnik grada Pleternice i susretali smo se upravo sa ovakvim problemima gdje smo po 4, 5 godina rješavali određenu problematiku jer primjerice riješili smo 9 ljudi ali 10-tog nismo uspjeli riješiti. I zato ovaj zakon će omogućiti da naše kapitalne investicije u jedinicama lokalne, regionalne samouprave se daleko brže odvijaju, samim time ćemo riješiti pitanje i nezaposlenosti i otvarati nova radna mjesta. Ali prije svega omogućiti ćemo onim investitorima, onim izvođačima radova da rade, da zaposle ljude. Ali samim time će i RH osjetiti na svim razinama od porezne uprave, od zavoda za zapošljavanje. I siguran sam da ovakvim zakonima, ali mi je prije svega žao što ovi zakoni nisu doneseni daleko prije nego nam mora proći 6, 7 godina da shvatimo da zakon nije dobar da bi ga mijenjali. Stoga pozdravljam još jednom sve one ljude koji podržavaju prije svega vas ovdje u ovome Parlamentu, ljude koji se susrećete sa ovakvim problemima, ovakav novi prijedlog zakona. I siguran sam da će on riješiti mnoge probleme u budućnosti koji nas očekuju.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Glasnovića.
Poštovani kolega, drago mi je što ste iznijeli neke kritične stvari po pitanju ovog zakona, ne samo od ovog zakona nego i sve zakone vezano za privatno vlasništvo. Meni je drago što je tu gospođa naša kolegica iz Ministarstva pravosuđa. Ja mislim da ste vi 10 puta spomenuli jednu riječ, ta riječ je nedorečena. Ja se pitam kakav zakon vlada u Hrvatskoj. Je li to Rimski zakon? Anglosaksonski? Socijalistički? Kako možemo primjenjivati stotine propisa EU kada još nismo izašli iz postkomunističke konfuzije? Nama se non stop govori od gospođe Vesne Škare-Ožbolt prije 15 godina da su zemljišne knjige digitalizirane. Evo, danas čujemo opet istu stvar a u isto vrijeme saznajemo da je 5% zemljišnih knjiga sređeno. Tko će ovdje investirati? Nitko neće investirati. Jedino … [[Govornik se ne razumije.]] u Hrvatskoj zadnjih 20 godina je IKEA. Drugo, šta je sa, ima li itko podatke i zašto su dvije tabu riječi u Hrvatskom saboru, dvije tabu riječi, konfiskacija, … [[Govornik se ne razumije.]] ? Evo o tome nitko ne govori. Ima li itko podatke koliko je maznuto hrvatskim seljacima poljoprivrednog zemljišta, milijune hektara, o tome nitko ne govori, ni lijevo ni desno i da tisuće ljudi živi u tuđim stanovima nikada nisu vraćeni unatrag, o tome se prešućuje. Šta ćemo napraviti po tom pitanju? Ja ne znam je li uopće čula ova mlada gospođa dolje šta ja njoj govorim dole, ona … [[Govornik se ne razumije.]] razgovara o ručku sa mladim kolegom [[Upadica Reiner: Ja vas molim malo tiše kolegice i kolege da kolega Glasnović može reći što želi.]] Evo, to su ključna pitanja za ministarstvo pravosuđa. … [[Govornik se ne razumije.]] gospodina Lucića. I kada ćemo mi izaći iz ove postkomunističke konfuzije po pitanju pravosuđa? Još se bavimo … [[Govornik se ne razumije.]] stvarima, kada ćemo razbiti taj … [[Govornik se ne razumije.]] čvor i početi uklanjati sve ove prepreke za investicije i ulaganje? Hvala.
Hvala. Sljedeća rasprava će biti ona uvaženog zastupnika Kažimira Varde.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena državne tajnice, kolegice i kolege. Nastojati ću biti vrlo kratak. Naime, mislim da je ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona [[Upadica Reiner: Kolegice i kolege, molim vas, dajte dozvolite da kolega Varda može izreći ono što želi reći.]] Dakle da ponovim, mislim da je ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvlaštenju, određenu naknade dobra podloga za pripremu Konačnog prijedloga zakona u drugom čitanju. Slažem se sa kolegama koji su izveli niz primjedbi vezano za karakter privremenog rješenja, upisa u zemljišne knjige, roka za žalbu i dostavu te žalbe, posebno građana koji nisu fizički prisutni. Međutim, zbog javnosti imam potrebu istaći sljedeće. Stalno govorimo o privatnom vlasništvu kao ustavnoj kategoriji kao da je ono uistinu 100% nedodirljivo. Međutim, moram reći da vlast, dakle javna vlast, država, kada utvrdi nedvojbeno javni interes ima pravo ići u izvlaštenje, pogotovo kada se to radi infrastrukturnim objektima kao što su recimo ceste, javne ceste, željeznička infrastruktura ili vodo-gospodarstvena infrastruktura. Međutim, mislim da je i u ovom prijedlogu izmjena i dopuna zakona posebno u članku 6. kojim se mijenja članak 27. osigurano vlasniku tržišna cijena odnosno pravična naknada i njegovo sudjelovanje u odabiru procjenitelja. Kada govorimo o zaštiti vlasništva u ovim slučajevima izvlaštenja onda to u većini slučajeva nije zaštita vlasništva, nego zaštita naknade za to vlasništvo. I ako mi dopustite imamo jedan oblik zaštite vlasništva o kojem u ovom momentu ne govorimo. Kad lokalna zajednica, pa i država odredi svojim planovima namjenu određenog zemljišta, radi se o privatnom zemljištu, nigdje ne govorimo o roku u kojem ta zajednica je dužna izvlastiti vlasnika. Dakle, dužna mu je platiti naknadu. To može trajat desetljećima i to traje desetljećima, a tu je upravo u pitanju ustavna kategorija vlasništva pogotovo kad se određuje recimo zelena površina, onda tu izvlaštenja zapravo nema.
Kolegice i kolege, molim vas dajte dozvolite kolegi Vardi da kaže što želi. Vi ste svi imali prigodu govoriti, dajte i njemu prigodu.
Pa ja pokušavam nadvikivat se, ali izgleda očito da ne uspijevam. Dakle, kad govorimo o ustavnoj kategoriji zaštite vlasništva, onda bi morali govoriti o zaštiti vlasništva, privatnog vlasništva kad prostornim planovima ili generalnim urbanističkim planovima određujemo namjenu zemljišta, privatnog zemljišta, a ne vršimo izvlaštenje. I to je veliki problem. I u tom dijelu gospođo državna tajnice mislim da bi trebalo izmjenama i dopunama Zakona o izvlaštenju odrediti rok u kojem država, lokalna zajednica je dužna izvlastiti vlasnika privatnog zemljišta na čijem je zemljištu odredila izgradnju određene infrastrukture. U svakom slučaju prihvaćam ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona u prvom čitanju i nadam se da će ministarstvo pripremiti konačni tekst zakona u skladu sa ovim primjedbama. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Ivana Pernara, izvolite.
Htio bih reći da izvlaštenje kao konačni čin mora biti iznimna mjera, jer ona zadire u prava vlasništva. Htio bih ovom prilikom ukazati na sve žrtve izvlaštenja tijekom doba komunističke vladavine koje nikada nisu dobile adekvatnu kompenzaciju, odnosno adekvatno obeštećenje za oduzetu imovinu već je država diskriminirajući odlučila vratiti samo katoličkoj crkvi oduzetu imovinu, a sve druge građane ignorirat čime je dovela njih u nejednak položaj tim više što katolička crkva ionako ima najviše nekretnina na svijetu. To je najbogatija institucija, a mnogim građanima bi povrat njihove djedovine, odnosno obeštećenje za nju dobro došao. Hvala.
Hvala. Kolega Pernar naravno ovdje u Parlamentu možemo govoriti svašta i neistine i laži itd. Ovo što ste sad rekli nije istina. To naprosto nije istina. Hrvatska država je obeštetila dobar dio ljudi, ne previše pravično. Puno manje nego što im je komunistička vlast oduzela … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Nemojte se derati s mjesta. Kolega Pernar, izričem vam opomenu. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Varda.
Kolega Pernar, samo se u jednom malom dijelu slažem sa vašom replikom da bi izvlaštenje na privatnog vlasništva trebalo bit iznimka i ono zapravo jeste iznimka samo onda kad se utvrdi nedvojbeno javni interes. Sa ovim drugim dijelom, većim dijelom vaše replike se apsolutno ne mogu složiti. Jer činjenica je i zakoni koje je ova država donijela govore potpuno suprotno, govore suprotno, da je prema Zakonu o povratu imovine oduzete za vrijeme jugo-komunističke vladavine je svak' mogao podnijeti određeno u zakonskom roku zahtjev za povrat imovine i to je napravljeno i vraćeno. Prema tome, mislim kad se obraćate javnosti da bi morali ipak voditi računa o činjenicama. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Gordana Marasa, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, da obavimo mi glasovanje možda pa da nastavimo?
Ne, ne. Mi ćemo završiti raspravu. Ne, ne.
Dobro, kako vi kažete. Hvala vam lijepa. Izuzetna je čast govoriti pred prepunom sabornicom. Ovo se rijetko dešava i hvala vam lijepo što ste svi došli poslušat moju raspravu, a ona će biti takva, ona će biti 10 minuta i pokušat ću sublimirati ono šta evo danas raspravljamo već od jutra, a radi se o željama da Zakon o izvlaštenju i određivanju naknade bude što bolji, da se ubrza, da investicije krenu brže. Mada ja sam uvjeren koliko god zakon bio dobar uvijek ćemo imati problema kod izvlaštenja i bit će onih koji neće bit zadovoljni sa time, odnosno oni koji prodaju cijena im je uvijek preniska. Država kada kupuje htjela bi kupiti vjerojatno po jeftinijem osim kada se radi o specifičnim slučajevima koji smo bili svjedoci proteklih godina, ali nadamo se da toga neće biti u budućnosti. Ono što je već istaknuto u raspravi, a ja to želim još jednom reći da ne smijemo doći u poziciju da se onaj koga izvlašćujemo obeštećuje ikako drugačije osim pravično i u pravilu novčanom naknadom. Ako možete gospodine predsjedniče, potpredsjedniče dajte malo zvonce [[Upadica Reiner: Bez efekta.]] Znači da se obeštećuje pravično i da to u pravilu bude novčanim sredstvima. Jer kada imamo iznimnu situaciju da se izvlašćuje, obeštećuje drugom odgovarajućom nekretninom u pravilu se radi o dva slučaja. Jedan je na štetu osobe koja se izvlašćuje šta ne bi trebalo biti i kolega Grbin je rekao da je to protuustavno i da to u zakonu ne bi tako trebalo stajati. A drugo je da se izvlašćuje na štetu države, može i takav slučaj biti ili na štetu lokalne jedinice, na štetu grada. Evo primjerice u gradu Zagrebu smo imali dosta slučajeva zamjene zemljišta između osobe i grada ili fizičke osobe ili tvrtke i grada, gdje su se neka zemljišta na manje atraktivnim lokacijama u Sesvetama procjenjivala ispod tržišne cijene, a atraktivna zemljišta u gradu se procjenjivala, pardon ova su se u lošim lokacijama iznad procjenjivala, a atraktivna zemljišta su se u gradu procjenjivala ispod cijene. Tako da se ja opravdano mogu i zapitati kada pristaje fizička osoba ili tvrtka na takvu vrstu zamjene, da li se tu možda radi o pogodovanju tvrci ili fizičkoj osobi, zbog toga što ako dopustimo ovakvu mogućnost zamjene mislim da ćemo imati poslova sa mogućim korupcijama kao što se to dešavalo primjerice u Zagrebu gdje je gradonačelnik nakon upozorenja na takve situacije odustajao od takvih poslova. Svi se sjećamo onih studenata koji su osnovali firmu i koji su pokušali zamijeniti manje vrijednu zemlju sa više vrijednom zemljom u centru grada. Tako da ako je ikako moguće do drugog čitanja, ja bi bio zadovoljan i vjerujem da bi to bilo puno pravičnije da se ostavi jedino mogućnost novčanog obeštećenja onoga koga se izvlašćuje. Sa druge strane također i to podržavam i raspravu i ime Kluba zastupnika HDZ-a kada se radi o privremenom izvlašćenju da treba regulirati te stvari jer kada postupak krene, kada se nekoga upiše. Možete molim vas zbilja je buka [[Upadica Petrov: Opominjem saborske zastupnike ponajviše lijevu stranu da sjedne.]] Nije bitno koja strana, bitno je da je buka. Znači kada govorimo o privremenom izvlaštenju pošto se postupak upisa onoga koji je proveo izvlaštenje već do pravomoćnosti žalbe eventualno onoga tko je izvlašćen provodi, tu ima određenih nedoumica koje bi trebalo otkloniti i želim reći da eu projekti apsolutno nisu razlog donošenja ovakvog zakona jer evo ja vam mogu dati primjer gdje se jedan vrlo uspješno eu projekt u gradu Zagrebu kraj Velesajma proveo gdje onaj koji je koristio eu sredstva, a tu se radi o državi nije uopće vlasnik zemljišta nego je dogovorio 100 godina korištenja od grada Zagreba i izgradio jedan moderni kongresni centar i hotel, a radi se rekao sam o objektu kraj zagrebačkog Velesajma vrijednom 30 milijuna kuna. Znači puno je važnije urediti odnose pravne između onoga čija je zemlja i nije nužno da neko bude vlasnik ako bi koristio europska sredstva. Tako da do drugog čitanja imamo vremena, bilo bi dobro da se usvoje ove određene primjedbe.
Molim cijenjene saborske zastupnike da se suzdrže od internih rasprava dok traje izlaganje.
Hvala vam lijepa. Htio bi da predlagatelj iskoristi sve ove prijedloge koje smo dali ovdje, mislim da se može zakon doraditi i da u drugom čitanju može biti i zajednički unisono podržan jer svima je u interesu da se proces projekata pogotovo kada se radi o infrastrukturi, kada se radi primjerice o željezničkoj pruzi od Zagreba prema Dugom Selu, Križevcima i dalje gdje preko milijun i pol kvadrata na taj način riješeno. I ja se nadam da je država odnosno siguran sam da je država odradila postupak po zakonu, možda nije bio dovoljno brz, možda su nekada ljudi bili i nezadovoljni cijenom koju su dobili, ali sigurno nam takvi projekti infrastrukturni u Hrvatskoj trebaju, pogotovo kada su financirani sredstvima EU. Evo hvala vam lijepo na vašem vremenu. Moram priznati da je puno ugodnije izlagati da je sabornica poluprazna. Hvala lijepo.
Za repliku se javio zastupnik Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa. Zastupniče Maras. Vi ste rekli da ćete sada govoriti pred punom sabornicom, da ste s time počašćeni, međutim sada ste na kraju završili s opaskom da je puno ljepše govoriti pred polupraznom sabornicom, a to je iz razloga zato što u biti zastupnike ne zanima što vi imate za reći. Njih zanima, oni su došli ovdje sada dvije trećine njih u tri minute do dvanaest. To je način na koji oni zarađuju plaću od 15 do 20 tisuća kuna, do malo prije su bili na kavama i na ručku, sada su došli glasati 15 minuta i idu kući. To je sramota za ovaj Parlament da oni niti znaju što glasaju, niti znaju što vi govorite, niti će vam replicirati. Uzimaju ogromne plaće, a ovakvim radom ne zaslužuju ne 15, ne 20, nego tri tisuće kuna ne zaslužuju, onaj minimalac ne zaslužuju i ja upozoravam da svi vi koji ste bili u Europskom parlamentu na bilo kojoj sjednici, mogli ste vidjeti da su tamo sjednice cijelo vrijeme ovako pune i da možda četiri, pet ljudi izostaje. A problem je u tome što eto mi imamo Parlament poslušnika, beskičmenjaka koji ispunjavaju naredbe svojih šefova stranačkih i to vam je nažalost demokracija u Hrvatskoj. …
Zastupnik Branimir Bunjac ja vas molim, zastupnik Branimir Bunjac, molio bih saborske zastupnike da se suzdrže od komentara. Zastupnik Branimir Bunjac ja sam pustio da izložite što ste htjeli izložiti za repliku jer ste se osvrnuli na završnu rečenicu izlaganja zastupnika Marasa i to mi je korektno i to je po pravilu. Drugi saborski zastupnici trebaju paziti što govore za vrijeme svog izlaganja, ali ja vas molim da ne vrijeđate druge saborske zastupnike, na to nemate pravo. Odgovor na repliku zastupnik Maras.
Hvala lijepo. Kolega Bunjac, što se tiče vaše replike i opaske predsjednika, ja se sa njom slažem, ne treba generalizirati. Recimo ja volim izlagati pred punom sabornicom. Zbilja osjećam pozitivnu energiju i vidim zainteresiranost nekih zastupnika kao što je recimo kolega Milinović, evo kako me gleda pažljivo ili kolega Kovač i znam da njih zanima šta ću ja reći. Naravno da neki zastupnici imaju malo manju pažnju i jednostavno u svojim su mislima, u kampanji, kao što je recimo gospodin Bulj ili gospodin Grmoja, oni razmišljaju dolje već imaju određene aktivnosti i ja to razumije. Ono što bih ja htio zamoliti možda za ubuduće, ako se dogovorimo da je glasovanje u 12, zbilja je vrlo teško diskutirati kada je takav žamor u sabornici da prekinete i da nakon toga nastavimo raspravu najnormalnije. Znači to je evo recimo moja molba koja bi bila, a ne vas dvoje sam pohvalio jer vidim da ste zabrinuti za građane Dubrovačko-neretvanske županije i Split.
Ja bih molio, gospodine Maras, zastupnik Gordan Maras, molim vas, nemojte replicirati unutar svoje replike.
Ja vas samo molim da sljedeći puta dopustite da se odglasa i da se onda normalno raspravlja. Evo to je moja molba. Hvala lijepa.
Povreda Poslovnika, zastupnik Bulj, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Prekršen je članak 238. jer saborski zastupnik nije govorio o temi, spominjao je mene i kolegu Grmoju u kontekstu van teme. Zna se koliko sam ja u Saboru i koliko sam u sabornici, to je lako provjerljivo i koliko se javljam ja i kolega Grmoja i ne treba se kolega Maras brinuti o izbornim rezultatima, … [[Govornik se ne razumije.]] Kolega, gospodine predsjedniče, niste prekinuli Marasa, zastupnika kolegu, dok je govorio o meni i kolegi Grmoji [[Upadica predsjednik: Zastupnik Bulj, ja sam opomenuo, zastupnik Bulj, zahvaljujem. Možete slobodno sjesti, zastupnik Bulj, opomenuo sam.]] Jer on je iskazao zabrinutost o izbornim rezultatima mene i kolege Grmoje a evo ja njega pozivam neka on izađe na lokalne izbore u Zagrebu ako ima snage. Hvala.
Opomenuo sam zastupnika Marasa, opomenuo sam zastupnika Marasa. Zastupnik Maras, izvolite. Zastupnik Bulj i zastupnik Grmoja.
Da sam iz Dubrovačko-neretvanske i Splitsko-dalmatinske sada bih odmah prihvatio kandidaturu protiv vas dvojce, ne mogu izgubiti.
Zastupnik Maras, podignuli ste povredu Poslovnika, izvolite recite po kojemu članku.
238. ja sam odgovarao [[Upadica predsjednik: Točno kojem stavku članka 238.?]] Opa, sada pitate prvi puta stavak, nikog do sada još niste pitali.
Hvala lijepa, možete sjesti.
Ne, ne, čekaj, daj mi Poslovnik.
Zastupnik Maras, možete sjesti.
200…, samo malo, mogu vam reći? [[Upadica predsjednik: Ne, ne možete.]] 238., 238., stavak 1., 2., 3.. Stavak 3.
Zastupnik Maras, to ste trebali pripremiti u trenutku kada ste se javljali za povredu Poslovnika [[Upadica Maras: 238. stavak 3.]] Možete sjesti. Molim vas, nemojte me tjerati da idem sa opomenom. Možete sjesti, to ste mogli pripremiti … … [[Upadica Maras: Govornik se ne razumije.]] u trenutku kada ste se javljali za povredu Poslovniika. Sljedeća replika je od zastupnika Steve Culeja [[Upadica Maras: Pa ovo je nevjerojatno.]]
Poštovani predsjedniče, ja ću ostati u temi mada vidim da nikome nije do ove teme više, ali ja ću odgovoriti gospodinu, kolegi našem Marasu na njegovo izlaganje. Kaže ovako, izvlaštenje zbog pogodovanja tvrtki ili fizičkoj osobi kao primjer poštenja, ja ću vam pročitati vijesti HRT.hr. kaže ovako, naslov, dakle izvlaštenje zbog vjetroelektrana Knin. Vjetroelektrane treći dio kada država časti hoce li … [[Govornik se ne razumije.]] platiti građani. Sporost državne administracije već je godinama nacionalni zaštitni znak, no u priči o ulaganju vjetroelektrane kod Knina dogodilo se pravo čudo. Prije 3 godine pred sam Božić državni službenici radili su dugo u noć samo da projekt krene. Energetsko odobrenje je ključni dokument za posao sa vjetroelektranama, izdan je u roku od 48 sati. I sve bi to bilo kao u bajci da službenici nisu na temelju vrlo upitne dokumentacije državu opteretili sa 200 do 300 milijuna kuna nepotrebnih obaveza. Dalje u tekstu piše, u unutarnjim dokumentima ministarstva gospodarstva spominju se pritisci iz kabineta ministra da se projekat povezani sa tvrtkom CEMP ubrzo rješavaju. Direktor CEMP-a Ivan Šimić potvrđuje svakodnevno lobiranje i ja ne znam što su oni interno radili, ja samo znam da sam ja vršio pritisak i na šefa kabineta i na pomoćnicu ministra i na samog ministra Ivana Vrdoljaka. Na sve sam vršio pritisak, ja to ne negiram, izjavio je Šimić na HRT-u. Direktor tvrtke CEMP koja se povezivala sa bratom Zorana Milanovića ne taji da je svaki dan zvao sve redom. Toliko o poštenju, toliko o pogodovanju, toliko o izdvajanju zemljišta i vlasništva i svega. A da ne pričamo o tome kada se planira trasa bilo koje ceste ili te vjetroelektrane da se kupuje zemljište kao u kaubojskim vremenima, u onim filmovima gdje se čak i oduzimaju na razne načine.
Hvala. Isteklo je vrijeme. Odgovor na repliku zastupnik Maras.
Hvala lijepo. Kolega Bulj vi ste, [[Upadica: Culej.]] A joj, o vjetroelektranama je bilo pa sam mislio da je Bulj./… Kolega Culej vi ste sada rekli nešto, prvo niste rekli izvor, čitali ste sa papira, ne znam je li to iz nekog medija, iz istrage ili iz čega. Znači rekli ste nešto što uopće nije čudno da je investitor zvao i požurivao administraciju. Znači to u biti i je problem u Hrvatskoj šta administracija radi nekada sporo. I ja ne vidim problem da investitor koji želi realizirati svoju investiciju, koji ima sredstva, projekt itd., da je zainteresiran za to, da zove i u ministarstvo i u grad i u općinu da bi si pomogao. Problem je šta mora zvati, to je problem gospodine Culej. Ovo što ste vi rekli ali ne sa strane sa koje vi sugerirate da je tu neki potencijalni koruptivni posao nego je … … [[Upadica se ne čuje.]] Pa ja pretpostavljam da nije, jer vi kao savjestan građanin vjerojatno bi prvi otrčali u policiju i prijavili korupciju. Pošto to niste napravili ja pretpostavljam da se ne radi o korupciji. Radi se o tome da vjerojatno netko nije mogao realizirati svoj projekt zbog tzv. šutnje administracije i zbog određivanja posla. I to je ono šta, ja sam siguran da i vi želite da se u Hrvatskoj promijeni, da ljudi ne moraju zvati po ministarstvima, nego da iz ministarstava zovu njih da investiraju i da odrađuju posao za koji su plaćeni, a ja se nadam da naša administracija svakim danom radi sve bolje i bolje. I sa te strane uvjeren sam da će i na lokalnoj razini u slučaju pobjede gospodina Bulja u Splitsko-dalmatinskoj županiji konačno HDZ i ta spora administracija tamo profunkcionirati jer će im Bulj dati dodatnu energiju. Hvala lijepo.
Zastupnik Bulj, povreda Poslovnika.
Uvaženi predsjedniče, članak 238. opet isto, stavak 2. govori o temi koja nije predmet rasprave. Ovdje ja nisam bio tema rasprave niti replike. To je očito niti Splitsko-dalmatinska županija ali očito kolega Maras učestalo ili non-stop ili neprestano spominje moje prezime pa ne znam kakvu opsjednutost on ima i o čemu se tu radi. Možda bi mogao on sada odgovoriti. Ali inače gospodine predsjedniče, konstantan govor, tj. konstanto imenovanje mene osobno i kolege Grmoje očito oko izbora [[Upadica predsjednik: Zastupnik Bulj, razumio sam. Hvala.]] Očito kolega Maras nema snage izići na lokalne izbore u svojoj sredini, pa je opsjednut s time. Hvala lijepo.
Prije nego odgovorite, ja se slažem sa vama zastupnik Bulj, reagirali ste prije nego sam ja reagirao jer ste podignuli palicu povreda Poslovnika. Zastupnik Maras, nemate pravo u odgovorima kada odgovarate na repliku koristiti neke druge zastupnike i upućivati na neke druge teme. I ono što bih vas zaista zamolio povreda Poslovnika nije institut koji vama može zamijeniti replike a koje se ne drže tema. I ono što bih napose zamolio prije nego vi odgovorite za povredu Poslovnika koji ste dignuli. Budite svjesni da svi kao saborski zastupnici vi osobno svojim angažmanom u sabornici čuvate, dižete ili rušite dignitet ove institucije prema svim građanima koji nas i u ovom trenutku gledaju. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo da budem precizan i da se držim striktno ovog što ste rekli. Znači gospodin Bulj je povrijedio Poslovnik 238. stavak 2. na što se on pozvao govori: „Govoriti bez prethodnog odobrenja predsjedavatelja.“ Znači, gospodin Bulj se pozvao na tu odredbu Poslovnika da sam ja prekršio a vi ste mi dali riječ, znači ja sam govorio uz vaše odobrenje. Znači gospodin Bulj ili ne poznaje Poslovnik ili se jednostavno nije pripremio za povredu Poslovnika. Hvala lijepa.
Izvolite.
Hvala predsjedniče. Vi ste povrijedili Poslovnik članak 239. jer ste malo prije rekli da se slažete sa kolegom Buljom, znači a kolega Bulj je rekao da je povrijeđen članak 238. a članak 239. govori da će predsjedavati i da ga je povrijedio gospodin Maras. A članak 239. govori da će predsjedavatelji dati opomenu onome tko se ne drži članka 238. Budući da vi niste dali opomenu kolegi Marasu vi ste povrijedili članak 239. Hvala lijepo.
Hvala. Ja se slažem s tim i isto tako se slažem i zahvaljujem što ste me upravo podržali u tome da budem oštriji. Ja sam smatrao da mi kao odrasle osobe i oni koji smo svjesni svojih dužnosti ne trebamo izricati opomene. Ali evo hvala. Ja ću se uskoro i početi pridržavati toga, tako da ćete imati opomene. Ako smo došli na tu razinu vrlo striktno ću se pridržavati članka 239. Zastupnik Lacković.
Cijenjeni predsjedniče, dakle upravo na tragu ovog prijašnjeg savjeta ja smatram da je gospodin kolega Maras vas omalovažio, preko vas i sve nas. Ja ne znam zbog čega vi dozvoljavate njemu da on radi eskapadu [[Upadica predsjednik: Gospodin Lacković.]] a vi na taj način kršite članak 238., dakle omalovažavati i vrijeđati predsjedatelja ili druge zastupnike. Morate ga kazniti. Ja vas molim da ga kaznite, jer on se sad postavlja kao netko tko je iznad nas, a vi mu to upravo dozvoljavate. Hvala.
Gospodine Lacković, sljedeći trenutak, sljedeći put kada zatražite povredu Poslovnika molio bih da prvo navedete članak i stavak. S ovim zaključujem raspravu o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvlaštenju i određivanju naknade, prvo čitanje, P.Z. br. 101. Sljedeća točka je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvlaštenju i određivanju naknade, prvo čitanje, P.Z. br. 101. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: „1. Prihvaća se prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvlaštenju i određivanju naknade. 2. Sve primjedbe i prijedlozi iz rasprave biti će dostavljeni predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona.“. Molim uključite se, glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 88 za, 30 suzdržanih i s 4 glasova protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.