Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 116 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da su u sali prisutna 93 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: dr Miljana Nikolić, Branko Ružić, Neđo Jovanović, Miroslav Markićević, Konstantin Arsenović, prof. dr Vesna Besarović i dr Ivan Bauer. Nastavljamo rad i prelazimo pretres u pojedinostima 3. tačke dnevnog reda – PREDLOGA ZAKONA O IZMENAMA I DOPUMANA ZAKONA O DRŽAVNIM SLUŽBENICIMA. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Zoran Živković, Vladimir Pavićević, prof. dr Vladimir Marinković, Ljiljana Nestorović, Milutin Bićanin, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, prof. dr Vesna Besarević, dr Milorad Mijatović, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Snežana Malović, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Aleksandar Senić, Slobodan Homen, Zoran Babić, Olgica Batić, dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi, kao i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam povodom pretresa u pojedinostima o predlozima zakona tačaka 3, 4, 5. i 6. dnevnog reda, pored predstavnika predlagača ministra dr Kori Udovički, potpredsednika Vlade i ministra državne uprave i lokalne samouprave, pozvao da sednici prisustvuju i Natalija Pavlović - Šiniković, Tatjana Zeljković, Marija Lukić, Jelena Parezanović i Miloš Popović, kao i predstavnici Kabineta potpredsednika Vlade. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Vesna Martinović. Izvolite.
Zahvaljujem se. Našim amandmanom na član 1. predloženog zakona želeli smo da izvršimo dve korekcije, odnosno predložili smo da se izvrše dve korekcije. Prvo, kada govorimo o dostavljanju, u Predlogu zakona je predviđeno dostavljanje poštom, a mi smo predložili da ne bude samo poštom već preporučenom pošiljkom, zbog toga što dostavljanje preporučenom pošiljkom predstavlja jedan razlog za pravnu sigurnost i za onoga ko šalje i za onoga ko pošiljku prima. Ako bi ostalo ovako poštom, podrazumevalo bi se da se dostavljanje može izvršiti i običnom pošiljkom, bez ikakvog dokaza da je dostava uopšte pokušana i bez ikakvog dokaza da onaj kome je pošiljka upućena je i primio pošiljku. Žao mi je što to nije prihvaćeno, jer je amandman praktično bio samo tehničkog karaktera, radi preciznije i nedvosmislene formulacije načina dostavljanja. U drugom stavu predvideli ste da službeno lice državnog organa sastavlja pismenu belešku. Beleška može biti samo pismena. Ne postoji usmena beleška. Ako kažete da je nešto beleška, to je beleška i ona može biti samo u pisanoj formi. Mi smo predvideli, ukoliko je vaš stav takav da ipak treba naglasiti da mora biti u pisanoj formi, onda da bude u pisanoj, a ne pismenoj formi, jer su ljudi pismeni ili nepismeni, a forme su usmene ili pisane. Žao mi je što ni ovaj amandman nije usvojen. On ne održava neku posebnu politiku, već se radi samo o preciznijem i gramatički ispravnijem formulisanju predloženog člana zakona.
Zahvaljujem, gospođo Martinović. Za reč se javila narodna poslanica mr Zlata Đerić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo ministar, zaista bez ikakve posebne političke konotacije, predlažem da usvojite ovaj amandman. Amandman je zaista samo tehničke prirode. Amandmanom se traži da sereči: „pismenu belešku“ zamene rečima: „belešku u pisanoj formi“. To jeste ispravna sintagma koja treba da stoji. Pismena beleška je potpuno drugo značenje. Biti pismen i nepismen je nešto drugo u odnosu na to biti pisan ili nepisan. To su dva različita značenja u jeziku. Mi smo i ranije intervenisali na zakone koji su imali ovu formu i svi su imali dovoljno sluha da to isprave. Dakle, pismenost i nepismenost je različit sadržaj pojma u odnosu na pisano i nepisano. Verujte, ovaj amandman je potpuno tehnički i ja ga podržavam zato što on zaista doprinosi kvalitetu ovog člana i jasnoći ovog člana i pismenosti celog zakona.
Zahvaljujem, gospođo Đerić. Reč ima potpredsednica Vlade dr Kori Udovički. Izvolite.
Nije problem ispraviti to u pravno-tehničkoj redakciji. Ceo amandman je takođe sadržao predlog o tome da se obična zameni preporučenim pošiljkama, što zaista menja ceo proces i ne želim taj amandman u tom smislu da prihvatimo, tako da nemojmo sada da raspravljamo o tehničkim redakcijama. U redu je da se to spomene, možemo da uradimo, nije sporno, ali to nije onda amandman. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Samo da podsetim na dve stvari. Do izlaganja ministarke Kori Udovički bila je samo jedna, a to je da su ovakvi amandmani među kojima je bila podnosilac narodna poslanica Zlata Đerić prihvatani upravo zato što ima smisla, a to ko je ministarki rekao da je to pravno-tehnička redakcija, to je skandal od saveta. Nemojte to nikako da radite, da vidimo objavljeno u „Službenom glasniku“ izmenjen tekst koji može biti izmenjen samo amandmanom. Reči koji se menjaju na ovaj način mogu biti promenjene samo amandmanom. Sve ostalo je zloupotreba za koju bi neko morao da odgovara. Dakle, ako treba da imamo rasprave o tome da slobodna volja o tumačenju šta je pismeno, a šta pisano, treba da bude izraženo kroz nečiju odluku da se menja tekst člana zakona, ja vas najlepše molim da to ne radite. Može da bude zastoja u toku glasanja, da podnese Odbor amandman, može da, ako postoji volja, da se napravi dogovor da se napravi ispravka amandmana, ali ne može nikako od svoje volje da se menja tekst člana zakona zato što nećete da prihvatite amandman u celini. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospođo Čomić. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Vesna Martinović. Izvolite.
Zahvaljujem se. Predloženim amandmanom mi smo nameru Vlade da načelnike upravnih okruga iz položaja državnih službenika preimenuje u funkcionere, smatramo to neopravdanim, predložili smo brisanje. Jer, kao što sam i u načelnoj raspravi rekla, načelnici okruga nemaju u okviru važećih propisa koji regulišu njihova ovlašćenja baš nijedno ovlašćenje zbog kojeg bi iz statusa državnog službenika trebalo da postanu funkcioneri. Dakle, načelnici okruga su najobičniji koordinatori koji usklađuju i prate rad okružnih područnih jedinica, oni ne donose odluke, ne predlažu ništa drugo osim pokretanja disciplinskog postupka za zaposlene u okružnim područnim jedinicama. Kada smo raspravljali i u načelu sam i sada postavljam pitanje – koja to velika ovlašćenja načelnik okruga ima da ga više ne bi zadovoljavao položaj državnog službenika, već da mora da bude ubuduće funkcioner? Kao što sam rekla, ovakav predlog Vlade Republike Srbije je u suprotnosti sa preporukama EU o profesionalizaciji uprave. Zaista brinem da ćemo mi za mesec ili dva ponovo o ovome raspravljati, jer ćemo preporuke EU morati da inkorporišemo u važeće propise, ali će tada Vlada imati problem da načelnicima okruga koji su se taman uživeli u ulogu funkcionera, objasni zbog čega više neće biti funkcioneri, nego se ponovo vraćaju na za njih očigledno ponižavajući status državnih službenika.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala. Razumem podnosioca amandmana. Ne mogu da kažem da nema smisla u samom amandmanu, ali mislim da je Vladina namera daleko bolja, vezano za načelnike okruga, zato što bi oni zaista, s obzirom da su delegirani od strane Vlade i da zaista jesu u neku ruku funkcioneri, trebalo bi da budu ljudi koji oslikavaju na najbolji način i politiku Vlade i države u određenom okrugu. Vas, gospođo Udovički, bih zamolio, pošto svi naši načelnici okruga imaju generalno problem u svojim okruzima gde su postavljeni, prvo što njih malo ko za šta pita. Zaista imaju nekada problem sa liderima u lokalnim samoupravama koji ponekad žele da se ogluše o ono što oni njima tamo prenose. Drugo, njih niko i ne poznaje na terenu. Oni bi morali daleko više da budu prisutni u javnosti. Zaista bih zamolio da ubuduće, kada regulišete tu oblast, da načelnicima okruga zaista i poverite određene veće nadležnosti, kako bi zaista tu svoju funkciju, koja je veoma važna, mogli da obavljaju na adekvatan način. Ovako to pomalo deluje besmisleno. Mora da se definiše čemu služi načelnik okruga u određenoj sredini. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Aleksandra Jerkov je podnela amandman koji se tiče izmena u članu 36. stav 2. osnovnog teksta Zakona o državnim službenicima. Po predlogu i ideji predlagača, taj novi stav 2. koji će se menjati glasio bi – za rad na poslovima u zvanju višeg savetnika državni službenik mora da ima visoko obrazovanje na osnovnim akademskim studijama u obimu od najmanje 240 bodova, master akademskim studijama, specijalističkim akademskim studijama, specijalističkim strukovnim studijama, odnosno na osnovnim studijama u trajanju od najmanje četiri godine ili specijalističkim studijama na fakultetu i najmanje sedam godina radnog iskustva u struci. Znajući kako je težak i odgovoran posao u državnoj upravi, koleginica Aleksandra Jerkov je dodala da za rad na poslovima treba da bude i znanje engleskog jezika i znanje rada na računaru. Obrazloženje da to može da se ustanovi konkursom, podzakonskim aktima nije dovoljno dobro, a nema nikakvog razloga da, ukoliko smo svi zaista privrženi evropskim integracijama, to ne napišemo i ljudima koji će se mnogo više od bilo kog političara baviti evropskim integracijama. Ako je ovo opaska koja može biti sklonjena time da će Vlada naći drugih načina da obezbedi da državni službenik ima znanja engleskog jezika i znanja rada na računaru, to bi samo više pokazivalo tvrdoglavost, znači, da isto mislimo, da on ili ona moraju da znaju engleski i moraju da znaju da koriste računar, ali da nećemo da to piše u zakonu. Mislim da je zajednička korist da se ovaj amandman prihvati. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Vesna Martinović. Izvolite.
Zahvaljujem. Kad predlogom zakona definišemo koji su sve uslovi u pogledu vrste i stepena stručne spreme neophodni za rad na poslovima savetnika, višeg, samostalnog, mlađeg savetnika, saradnika i ljudi na položaju, a to se upravo čini članovima od 3, pa zaključno sa 9. članom, ne vidim nijedan razlog da ako se već to čini Predlogom zakona, da ako se definiše vrsta i stepen stručne spreme, da se ne definišu i posebni uslovi koje smatramo značajnim za rad na ovim radnim mestima u državnoj upravi. Govorimo o nečemu što predstavlja osnov ili podrazumeva elementarnu pismenost u 21. veku, a to je poznavanje engleskog jezika i rada na računaru. Koliko je to važno, naročito u postupku procesa pridruživanja EU, koji podrazumeva svakodnevne kontakte državne uprave sa ovlašćenim predstavnicima i državnim organima, telima EU, bitno je, između ostalog, i zato što nosioci najviših državnih funkcija, kao što sam rekla, ne znaju engleski jezik. Nužno je da makar u stručnim službama postoji neko ko će razumeti šta se od Republike Srbije u procesu pridruživanja traži i šta treba ubuduće raditi. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković podneo je amandman na čl. 3, 4, 5, 6, 9. i 25. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana potpredsednice Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, imajući u vidu da smo juče završili raspravu o izmenama i dopunama Zakona o visokom obrazovanju i da je gotovo izvesno da će parlament izglasati većinu tih izmena i dopuna, u okviru kojih je i uvođenje master strukovnih studija na visokim strukovnim školama, mi smo želeli da, naravno, planiramo unapred, da uštedimo i da pokušamo da se državi uštedi i vreme i novac, pošto u ovim članovima koje je predsedavajući naveo, master strukovne studije se ne pominju. Naravno, ne mogu se ni pominjati jer zakon još uvek nije izglasan, ali je gotovo izvesno da ćemo izglasati i da će taj nivo studija biti involviran u naše visoko obrazovanje već sigurno tokom 2015-2016. školske godine. Naš predlog je bio da taj aspekt pokrijemo tako što ćemo, u skladu sa važećim Zakonom o visokom obrazovanju, da navedemo, umesto master akademskih, specijalističkih akademskih studija, specijalističkih strukovnih studija, da ih objedinimo u drugi stepen visokog obrazovanja, što se pojavljuje kao dodatka diplomi koji je veoma važan i neodvojiv deo kada studenti diplomiraju i stiču uslove za dobijanje određenog zvanja. Na taj način bi izbegli da 2016. godine moramo da radimo izmene i dopune Zakona o državnim službenicima, pošto će tada generacije studenata studirati i završavati studije na master strukovnim studijama. Kada to završe, neće imati svoje mesto u okviru tog zakona i onda ćemo zasigurno morati da vršimo izmene i dopune zakona u skladu sa tim. Na ovaj način, mi iz SDPS, smo smatrali da je moguće da pokrijemo celokupni drugi stepen visokog obrazovanja, a u skladu sa zakonom o visokom obrazovanju i onako kako dodatak diplomi, koji je neodvojivi deo procesa završetka studija, prvog i drugog, naravno, stepena, nalaže i definiše. Hvala.
Narodni poslanik Ljiljana Nestorović podnela je amandman na članove 3, 4, 5, 6, 9. i 25. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Aleksandra Jerkov je podnela amandman kojim se briše član 2, a kojim se menja i navode master akademske studije, specijalističke akademske studije itd. Zbog toga što su izmene i uvođenje mastera strukovnih studija u toku. Obrazloženje da treba vremena da neko ko po novom zakonu, kad i ako bude usvojen, zaista stekne zvanje mastera strukovnih studija je razumno, jer će mu trebati neke godine, mada ima primera iz života kada ne treba puno godina da steknete zvanje, ali dobro, to su izuzeci. Izostanak njegovog ili njenog prava da nakon stečenog zvanja mastera strukovnih studija, protiv čijeg je uvođenja narodna poslanica Aleksandra Jerkov i stručna javnost koja je bila na javnom slušanju, prosto nema smisla. Ne bih volela da se ponovo pojavi sugestija da može doći do jezičke redakcije, pa da se u ovom članu, nakon usvajanja zakona o visokom obrazovanju, prosto uvede master strukovnih studija. Molim vas da to ne radite. Ima nas poslanika koji čitaju objavljene tekstove zakona u Službenom glasniku, baš iz tog razloga da se poštuje procedura donošenja propisa, jer procedura je kultura i obrnuto. Hvala vam.
Zahvaljujem gospođo Čomić. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Vesna Martinović. Izvolite.
Zahvaljujem se. Kao što sam prilikom obrazlaganja prethodnog amandmana sa istovetnom sadržinom rekla, znanje engleskog jezika i rada na računaru su obrazovni standard u 21. veku. Danas kada pogledate konkurse i oglase za slobodna radna mesta, videćete da su i za mesta poslovnih sekretarica neophodni znanje engleskog jezika i rada na računaru, osim ukoliko imamo posla sa grand i ostalim balerinama. Jako je važno da u državnoj upravi u 21. veku, osim uslova koji se tiču vrste i stepena stručne spreme, budu zakonom predviđeni znanje engleskog jezika i rad na računaru. Ne samo zbog procesa pridruživanja EU, već i zbog toga što je važno da imamo modernu, profesionalnu i obrazovanu državnu upravu u kojoj će politika imati sve manje mesta, a sve više stručnost, znanje i sposobnost. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Olgica Batić.
Ja ću se nadovezati na moju uvaženu koleginicu i reći da resorno ministarstvo treba da razmisli o potrebi prihvatanja ovog amandmana. Ukoliko već težimo da budemo u EU, onda moramo da znamo neke standarde koji se tamo poštuju. Nismo mi zemlja koja će ući u EU tako što će joj pripadati istorijski prostor, geografski, kako god hoćete, ali ono što je neophodnost, i to nije nikakav hir, nije nikakva potreba, jeste upravo ono što je sadržano u obrazloženju ovakvog amandmana, a koji je obrazložila pomenuta koleginica Vesna Martinović. Mislim da bi ovakav amandman trebalo da prihvatite, jer poznavanje engleskog jezika i rad na računaru u današnje vreme, govorimo o 2014. godini, o 21. veku, jeste nužnost i nijedan posao, ne samo za rad u organima državne uprave, danas se ne može obavljati bez engleskog jezika i poznavanja rada na računaru. Moram da napomenem činjenicu da kada se kaže da nešto nije dobro, ali možda se može razmisliti, kod nas, čini mi se, stalno postoji konstantan otpor da se suštinski dobra rešenja odlože za kasnije, pa se kaže – dobro, nema veze, to ćemo regulisati podzakonskim aktima. Pozivanje regulisanja nečega podzakonskim aktima, mislim da je neozbiljno, neprihvatljivo, a posebno zbog svega onoga što su moje kolege, obrazlažući neke prethodne amandmane, navele. Hvala.
Reč ima ministar dr Kori Udovički.
Već sam govorila, kada sam govorila o zakonu u načelu, da smo ovde predložili samo tehničko usklađivanje sa Zakonom o visokom obrazovanju. Jeste tačno da sam rekla da očekujemo dublje i ozbiljnije promene u skorom roku, shodno analizama koje sada radimo i dok radimo Zakon o platama, koji mora hitno da se donese iz fiskalnih razloga, tako da ćemo ozbiljno promisliti i menjati pristup tome šta su sve uslovi za zvanja. Biće bliskije vezani za veštine, za tip posla, a manje za neke formalne kvalifikacije. No, kada je reč o engleskom jeziku i kompjuterima, konsultovali smo međunarodne stručnjake pre nego što se to pojavilo u amandmanu. Potvrđeno nam je da nije međunarodna praksa da se takvi zahtevi stavljaju u zakone. Čovek bi još uvek mogao to da uradi i ne isključujem da ćemo to da uradimo u narednoj promeni, ukoliko smatramo da je to način u našem zakonodavstvu da nečemu damo dovoljnu obaveznost i težinu. Međutim, želimo da budemo prvo uvereni da su to uslovi potpuno neophodni za svako radno mesto. Nisam sigurna da je to tačno. Kada budemo takvu stvar stavili kao uslov, bilo u zakon ili u podzakonska akta, što je verovatnije, onda ćemo to stvarno sprovesti, što znači da će to biti veliki zahvat u odnosu na poslovanje državne uprave. Želimo za tako nešto da budemo sasvim spremni. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Udovički. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Ako je tačno kao što kaže potpredsednica Vlade, da je ovaj zakon zbog usklađivanja sa Zakonom o visokom obrazovanju, stvar je potpuno besmislena, jer nije usklađen sa Zakonom o visokom obrazovanju. O tome su bar četiri amandmana, jer Zakon o visokom obrazovanju poznaje mastera strukovnih studija. Ako je tačno, u šta ja uopšte ne sumnjam, da potpredsednica Vlade ima i znanja i veština i volje, a nadam se i podrške, da zaista imamo profesionalne i više savetnike i mlađe savetnike, onda je obrazloženje da će se to uraditi u nekom narednom periodu jednako besmisleno, kao i da je ovo sve usklađivanje sa Zakonom o visokom obrazovanju jer ćemo ga menjati zbog mastera strukovnih studija, o tome smo pričali pre kojih petnaestak minuta. Da li će ili neće naša državna uprava, bez obzira da li je u pitanju sektor evropskih integracija direktno, znači kancelarija ili, u šta ne sumnjam u struku ljudi, da li će ili neće se ovo staviti u podzakonske akte, mi to ne možemo da znamo. Ali, ja moram da dodam očigledno da neko drugi ne zna da postoji Rezolucija o zakonodavnoj politici Narodne skupštine Republike Srbijeu kojoj predlagač obavezan da podnese i podzakonski akt zajedno sa predlogom akta ili da da obrazloženje zašto ga ne podnosi. Rezolucija je usvojena jednoglasno, juna meseca 2013. godine, baš zato da ne bismo imali, umesto prave argumentacije o tome kako da zajedno učinimo da nam državna uprava bude spremna za ono što su poslovi evropske integracije i za menjanje našeg mentaliteta, kada je uprava u pitanju, bilo bi mnogo bolje da smo svi sve pročitali već sada, jer to malo ne daje dovoljno uverenja da ćemo da imamo zaista za šest meseci ili za godinu dana neki drugi zakon koji će tada biti usklađen sa Zakonom o visokom obrazovanju, odnosno uvedene master strukovne studije, imati još izmena i uvesti i znanje engleskog jezika i znanje na računaru. Potpuno je pogrešno verovati da je važno ko podnosi amandman. Jako je ispravno čitati šta u amandmanu piše. Ako vam u amandmanu piše nešto što podrškom i argumentom podržavaju i poslanici i vladajućih stranaka i poslanici opozicije, onda je stvar sovjeta zdravog razuma da se takav sadržaj amandmana prihvati. Nije u pitanju moć Vlade da može da ne prihvati. Naravno da može. U pitanju je spremnost Vlade da prihvati ono što joj se nudi kao dobro. Inače, sa takvom argumentacijom za sve nas koji smo pročitali i Rezoluciju koja obavezuje svakog predlagača i svaki član i raspravljali o Zakonu o visokom obrazovanju, prosto ne stoji, nažalost.
Zahvaljujem, gospođo Čomić. Amandman na član 4.su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinovi, Dejan Nikoli, Dragan Šutanovac i Balša Božović.. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Kao što su moje kolege govorile već, ovim amandmanom takođe pokušavamo da donekle preciziramo koja su znanja i koje su umeća, i koje su stvari neophodne za ljude koji će vršiti funkciju u okviru državnog aparata, pri čemu želimo da to jasno preciziramo i da poboljšamo ono što se traži od ljudi koji će obavljati te funkcije. Smatramo da u 21. veku u okviru evropskih integracija za koje se svi zalažemo, nije prosto normalno i čini mi se nije dovoljno da je neko ovako predstavljen u činovničkom smislu. Ponavljam, nekoliko puta smo rekli tokom prethodne rasprave, činovništvo, državna uprava je stub srpske države. U tom smislu, pošto smo građanska država, pošto smo država okrenuta evropskim integracijama, neophodno je da ljudi koji imaju zvanje viši savetnik, savetnik ili mlađi savetnik imaju znanje engleskoj jezika kao obavezno i imaju znanje rada na računaru. To je nešto što je abeceda ili azbuka, kako kome više odgovara. Ako to ponovo ignorišemo, onda će se otvoriti put tome da se ljudi primaju i podižu na određena zvanja na jedan arbitraran način. Ostavljaće se raznim komisijama u okviru ministarstava, u okviru državne uprave da procenjuju ko je za šta sposoban i šta da radi. Ako ovaj amandman usvojite, što vas molim, imaćemo precizniju odrednicu ko šta, na kom mestu može da obavlja. Ne vidim šta je loše u ovom preciziranju. Znam da vama to lično nikako ne smeta i vašim saradnicima, siguran sam. Ali, pitam i većinu zašto je problem precizirati znanje engleskog i rad na računaru? Razumem da možda neki od vas imaju možda i neki lični problem, ali onda ustanite pa recite. Nemojte da našu državu upravu na ovaj način uskratimo širine znanja i širine iskustva koje zahteva vreme, ne zakoni, nego vreme i život. Ovakav amandman ako se ne usvoji, naš zakon će ići iza života, iza vremena u kojem se donosi. To je za svaki parlament najgora opcija. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Stefanoviću. Na član 6. amandman je podnela narodna poslanica mr Aleksandra Jerkov. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanica Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik prof. dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo Udovički, poštovani predsedavajući, drage gošće i dragi goste iz ministarstva, gospođa Udovički je prihvatila jedan od osam amandmana koji smo podneli, ali to nije ovaj amandman. Smatram da je greška što i ovaj amandman nije prihvaćen. Sada ću pokušati još jednom da ubedim gospođu Udovički da treba da prihvati i i ovaj amandman. Mi smo predložili da se stav 2. u članu 39. menja, ponudiću i dva obrazloženja, a glasi ovako – za rad na poslovima u zvanju mlađeg savetnika, državni službenik mora da ima stečeno visoko obrazovanje na osnovnim akademskim studijamau obimu od najmanje 240 ESP bodova, to je u redu, master akademskim studijama, specijalističkim akademskim studijama, specijalističkim strukovnim studijama, odnosno na osnovnim studijama u trajanju od najmanje četiri godine, ili spefijalističkim studijama na fakultetu i završen pripravnički staž ili, tu je sada jedan naš predlog, tri godine radnog staža u državnim organima. Mi smatramo i to smo stavili u obrazloženje, da je dovoljno za posao mlađeg savetnika, da kandidat ima tri godine radnog staža umesto pet, kako ste predložili. Dodali smo jedno obrazloženje mimo ovog, a to je da se ono tiče i usaglašavanja kriterijuma za izbor na izvršilačka radna mesta, na osnovu člana 35. Zakona o državnim službenicima. Vi ste nam objasnili da ne možete da prihvatite ovaj amandman zbog razloga celishodnosti. Smatrate da je vaš predlog celishodniji, nego što je naš predlog celishodan. Krenuo sam od rečnika srpskog jezika, da vidim šta znači celishodan, ali pošto ne mogu u dva minuta da objasnim, a vi ponavljate to obrazloženje, onda ću za sledeći amandman pokušati da objasnim zašto je trebalo da prihvatite i ovaj i sledeći, gospođo Udovički. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanica Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Kako su već naglasile moje kolege Vesna Martinović i predsednik poslaničkog kluba DS Borislav Stefanović, mi insistiramo da se u svakom od ovih članova koji su imali nameru da budu usklađeni sa Zakonom o visokom obrazovanju, ali da li zbog nedostatka konsultacija između ministarstava ili već ko zna zašto, u suštini neće biti usklađen sa Zakonom o visokom obrazovanju. Dakle, mi smo ponudili alternative ili u amandmanima o kojem je trenutno reč ili amandmanima koje je potpisala narodna poslanica Aleksandra Jerkov, gde se ovi članovi brišu. Imala sam jednu ideju koju moram podeliti sa vama, koju moje kolege nakon debate o tome na koji način da poboljšamo ove izmene i dopune nisu prihvatile. Ostala sam u manjini, što ne znači da nisam bila u pravu. Potrebno je u članu zakona propisati kako ste obavezni da pišete obrazloženja Vlade koje Vlada šalje Narodnoj skupštini, jer znali engleski – ne znali, u većini obrazloženja koja neko od viših savetnika, mlađih savetnika ili savetnika piše je nečitljivo ili pripisano pogrešnoj argumentaciji amandmanu ili sasvim pogrešno, kao što će se videti iz najmanje dva obrazloženja koja smo dobili na podnošenje amandmana. Zašto spominjem vrstu posla koju će da radi neki od službenika koji će imati znanje savetnika? Zato što se tu pokazuje nemar, nebriga - šta me briga šta pišem Narodnoj skupštini. Ako ne budemo razumeli da ne možemo zajedno da govorimo - mi smo za EU i hoćemo evropske integracije i baš me briga šta napišem narodnom poslaniku, onda će biti sve jedno da li savetnici znaju engleski ili ne znaju. Da završim sa anegdotom jer sam slušala to o znanju engleskog jezika ne od službenika nego od šefa pregovaračkog tima koji je izgovorio pred dovoljno velikim brojem ljudi da mora da objasni šta znači skrining, pa je rekao to znači mreža. Kada dođete dotle da imate prenos neprijatnosti, jer to prevode ljudi onim drugim ljudima koji ne znaju, onda kažete - ajde bar da pokušamo da napravimo raspravu da moraju znati engleski jezik i da onda poslednično znaju šta znači reč skrining. Hvala vam.
Zahvaljujem gospođo Čomić. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima prof. dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući Bečiću, poštovana ministarka, poštovani gosti iz ministarstva, mi smo predložili da se menja i stav 2. u članu 40. ovog Predloga zakona. On se tiče saradnika i mi smatramo da saradnik koji je državni službenik treba da ima najmanje pet godina radnog iskustva u struci i mi smo, poštovana gospođo Udovički, argumentovali ovaj naš predlog vezivanjem ovog Predlog zakona u sadržini u stavu 2. člana 40. sa članom 35. Zakona o državnim službenicima i članom 40. Zakona o državnim službenicima. Smatramo da je naš predlog celishodniji od vašeg. Vi ste nama obrazložili da je vaš predlog celishodniji od našeg, i evo da se vratim na rečnik, u rečniku kaže – celishodan isto što i svrsishodan, a svrsishodan kaže - koji odgovara svrsi prikladan, podesan, celishodan. Pazite, ako to jeste značenje reči celishodan, onda mislim gospođo Udovički, da nije u redu da vi nama samo kažete naš predlog je celishodniji, već je, mislim, sasvim prirodno da se objasni kako je to vaš predlog celishodniji. Dakle, nije dovoljno da kažete - podneo sam celishodan i to je to. Ne, mi smatramo da je naš celishodniji. Obrazložili smo vrlo precizno u našem amandmanu zašto smatramo da je celishodniji. Vi niste obrazložili zašto je vaš predlog celishodniji i kako sada da narodni poslanici iz NS npr. mogu da sude u Danu za glasanje o ovom amandmanu. Molim vas da mi kažete danas ovde zašto je vaš predlog celishodniji. Možda ja promenim svoje mišljenje o stavu 2. člana 40. Predloga zakona koji danas branite u ovoj Narodnoj skupštini. Hvala vam.
Zahvaljujem se profesore Pavićeviću. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima šef poslaničke grupe DS, Borislav Stefanović.
Mi predlažemo kao i u prethodnim amandmanima u suštini da se u članu 40. stav 2. promeni i da glasi da je za rad na poslovima na zvanju saradnika, državni službenik mora da ima stečeno visoko obrazovanje na osnovnim akademskim studijama u obimu od najmanje 180 ESPB bodova, osnovnim strukovnim studijama, odnosno na studijama u trajanju do tri godine, najmanje tri godine radnog iskustva u struci, i ono što mi predlažemo, znanje engleskog jezika i znanje rada na računaru. Smatramo da bi ovo u značajnom meri doprinelo kvalitetnijem radu državnog službenika. Nismo čuli nikakvo određene niti od strane većine, niti od vas uvažena ministarka, zbog čega je ovo štetno, zašto je ovo nepotrebno, zašto ovo ne doprinosi, zbog čega ne doprinosi, šta je to što kvari ono što ste zamislili da nam državni službenici budu bolji, kako smo čuli imate celishodnija rešenja. Ja bih vas molio da nam kažete zbog čega, dakle, zašto znanje engleskog jezika i znanje rada na računaru ne može da unapredi rad državnog službenika u ovom rangu, zašto ne može da njegov rad učini kvalitetnijim, dostupnim građanima i, što je mnogo važnije, dostupne vremenu u kojem živimo i u procesima u kojima se ova država nalazi. Sada je to već očigledno, ti procesi su nepovratni. Zbog čega onda naše službenike ne bi učinili efikasnijim, boljim, kvalitetnijim i u skladu sa strateškim opredeljenjem ove države, ako zaista želimo da gradimo uspešan, kvalitetan državni aparat, činovnički aparat. Smatram i DS smatra da ti ljudi koji rade odgovorne, na profesionalan način poslove, moraju imati znanje engleskog jezika, barem i znanje rada na računaru, što pretpostavljam da većina ima, ali ovako bi izbegli situaciju da se neko, uzimam vreme poslaničke grupe, koristi na raznim konkursima sadašnjim nedefinisanim stanjem, ispunjeno širokim terminima koji se pozivaju na isključivo na stručnu spremu, koja, kao što znate, u Srbiji, juče smo imali kvalitetnu raspravu, je vrlo diskutabilna. Imamo situaciju gde se visoka akademska zvanja, verovatno, plagiraju i imamo situaciju gde ljudi završavaju sumnjive više škole ili fakultete, gde se zapošljavaju u javna preduzeća i državnu upravu. Pomozite ovoj državni, ministarka, da zaustavimo taj trend partijskog zapošljavanja bez jasnih kvalifikacija, kada znate i vi i ja da su ljudi u poslednje dve godine primani i u javnu upravu i u javna preduzeća ne sa znanjem engleskog jezika i računara, nego pitanje da li uopšte imaju jasnu legalnu kvalifikaciju za ono za šta su se prijavili. Ovo je jedan iskorak da upravo to zaustavimo, da ljudi koji nemaju nikakve kvalifikacije, imaju sumnjive diplome sa sumnjivih univerziteta sada pokušamo da stanemo na put toj praksi time što ćemo reći – moraš da znaš engleski jezik i moraš da znaš da radiš na računaru, što će verifikovati odgovarajuća komisija. Ovako ćemo imati vrlo lošu praksu koja će se nastaviti. Imam dva, tri moja partijska čoveka sa lokala koji sad baš hoće da rade u državnoj upravi i hoće da kažu – ja sam pomoćnik ministra, državni sekretar. Imate ih i vi u Vlade i vašem ministarstvu, a dobro znate, o tome smo pričali pa su se kolege iz većine jako ljutile. To je realnost u kojoj Srbija danas živi. Ako prihvatite ovaj ili amandman ovog tipa koji smo podneli za prethodne članove, smatraćemo da ste uvažili nape argumente i da ste uvažili realnost u kojoj državna uprava u Srbiji ne funkcioniše, a za šta ste vi apsolutno odgovorni, ne za nefunkcionisanje, već za ceo ovaj segment. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Stefanoviću. Vama oduzimam vreme šefa poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala uvaženi predsedavajući. Veoma pažljivo sam sve ove amandmane slušao i ono što je ključno, što provejava kod podnosioca, to je da se uvede obavezno znanje engleskog jezika. Znate, to je stvar, nekako postala, i opšte kulture. Teško možete da zamislite danas nekog svršenog studenta koji ne zna engleski jezik. To je nešto što je prosto normalno postalo, ali ne možete to uvoditi u zakon. Zamislite sada kada bi ste, recimo, u Francuskoj, u njihovom zakonu o državnim službenicima, naveli da službenici moraju obavezno da znaju engleski jezik. Pa, to je nemoguće tako nešto uvesti. U ovoj državi ipak je zvanični jezik srpski, bar još uvek, ja se nadam da se to neće menjati, a znanje svih ostalih jezika, onda možete sada da uvedete, ako se neko zapošljava u ekonomskom nekom sektoru, pošto je nemački jezik veoma zastupljen u ekonomiji, pa, možete onda da mu kažete – moraš obavezno da znaš nemački jezik. Možemo tako da idemo u beskonačnost. Zaista, to je nešto što nije potrebno uvoditi. Možda, recimo, da ste podneli amandman, pa da se negde stavi da je poželjno znanje engleskog jezika, ali uvoditi tu obavezu u zemlji u kojoj je ipak zvanični srpski, nelogično je, a, kažem opet, to je stvar opšte kulture i potpuno mi je neshvatljivo da danas, u 21. veku, neko ko je završio fakultet i za koga se zahteva sve ovo što, naravno, u zakonu se navodi da ne zna engleski jezik, to bi mi bilo potpuno van pameti. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Đukanoviću. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
U ovoj članu mi suštinski tražimo istu stvar. Da ja ne bih ponavljao svu argumentaciju koju sam vam rekao, molim nadležnu ministarku, ovde prisutnu, koju zaista cenimo, da, molim vas, prihvatite ovo sve što smo rekli. Ne vidimo, ne čujemo argument jasan zašto se ove odredbe ne bi precizirale, zašto se ne postave jasni, precizni kriterijumi. Dajte jednom u našoj praksi da u državnoj upravi postavimo precizne kriterijume, da ne bude sve toliko fluidno, znate, da se ne završi, sve što pokušavamo reforme u ovoj zemlji, na ovaj način, kako je uvaženi kolega malo pre objašnjavao. Predsednik Vlade uči i govori četiri, pet jezika, a vi nećete u državnu upravu da uvedete jedan, jedan samo. Pa šta je to? Ništa, naspram premijerova četiri. Pa, kaže kolega - nemoguće je da neko završi fakultet, ja ne verujem da postoji taj da ne zna engleski jezik. Samo se okrenite u vašoj poslaničkoj grupi. Pa, kako možete toliko biti odvojeni od realnosti? Siguran sam da kolega uvaženi zna o čemu ja pričam. I ja ne mogu da verujem da ljudi kupuju diplome, pa ih kupuju, i ja ne mogu da verujem da neko plagira visoko akademsko zvanje, pa ga plagira. Ali, ovo su u pitanju ljudi koji su savetnici, koji rade u državnoj upravi. Ti ljudi, odmah sam rekao, uvaženi kolega, ti ljudi već, siguran sam, u velikom broju znaju taj jezik i znaju rad na računaru, a zašto onda ne pratimo život koji se oko nas dešava? Zašto ga ignorišemo? Dajte da potvrdimo to. A onda, kada bih bio zloban, a nisam, nisam zaista, mogao bih da kažem - ne odgovara većini da se precizira, jer nemaju dobre kadrove koji znaju jezike i rad na računaru. Mogao bih, a neću. Nemojte da to podmećete onda nekome iz opozicije, da se zamisli, pa to kaže i onda se svađamo. Nećemo da se svađamo sa vama, samo mislim da je ovo dobra stvar za državu Srbiju i njenu upravu.Molim vas kolega, vi vrlo dobro znate da bi ste recimo vi prošli, ne obraćam vam se lično, ali vi biste sigurno ispunili ove kriterijume. Što onda ne date i drugima da imaju jednak aršin prema ljudima koji će da vode državnu upravu Republike Srbije? Hvala.
Zahvaljujem gospodine Stefanoviću. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovana potpredsednice Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, da pokušam da dam doprinos ovoj veoma kvalitetnoj raspravi mojih kolega iz opozicije, ali i da kažem da preciziranje ovakvih stavova stvarno ne postoji ni u jednom zakonu, ni u jednoj državi u razvijenim zemljama. Ali, taj problem koji definitivno postoji, koga treba rešavati, tu su kolege potpuno u pravu, tu mislim da nema spora uopšte između nas, rešava se tako što ćemo uvesti jasne procedure u upravljanje i razvoj ljudskim resursima u institucijama i organizacijama državne uprave, pa onda u tim procedurama imate i analizu posla i dizajniranje posla i planiranje kadrova i regrutovanje i selekcije, to se, ljudi, koristi već decenijama u razvijenim državama i u državnim upravama koje nastoje da budu bolje, produktivnije i efikasnije. Tako da, nama je više potrebno osnivanje službi za razvoj ljudskih resursa u državnoj upravi i njegovim institucijama, nego što ćemo ići i zakonski precizirati ovo, što apsolutno nije sporno i što je prosto potrebno, ali kada vi utvrdite i definišete proceduru onda nema bojazni i nema problema da neko ko nema kvalifikacije i, naravno, nema veštine koje su potrebne, za koje su svi definisali da su one normalne, da su u 21. veku potpuno potrebne i da niko bez takvih veština dodatnih ne može raditi u državnoj upravi, stoga ni državna uprava ne može biti ni bolja, ni efikasnija. Hvala vam.
Zahvaljujem profesoru Marinkoviću. Reč ima šef poslaničke grupe SNS, narodni poslanik Zoran Babić.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Srpska napredna stranka se zalaže za kvalitet, kvalitet u svakom segmentu našeg društva, kvalitet i u državnoj upravi. Nema ničega spornog tražiti veća znanja. Slažem se i delom sa onim što je rekao gospodin Đukanović, da je znanje rada na računaru i poznavanje engleskog jezika stvar higijene, da niko ne može da prođe kroz školovanje, a u sistemu školstva imamo engleski jezik kao obavezan jezik, čini mi se od prvog razreda osnovne škole, poznavanje na računaru, a mislim da nijedan ozbiljan fakultet ne može da se završi, a da se ne poznaje bar onaj elementarni rad na računaru. Jesam za to da se otvori utakmica, jesam za to da se traže i veća znanja i više jezika, jer Srbija, a videli smo da je premijer Vlade RS danas u Kini, da je bio i u Berlinu i u Parizu i u Vašingtonu i u Moskvi, i da traži poznavanje mnogo više od jednog, zaista najdominantnijeg, svetskog jezika. Međutim, ono što se nameće kao drugo pitanje, možda i bitnije i teže pitanje, bio sam u ovoj Narodnoj skupštini kada su se izglasavalii drugi zakoni, i u osmom i u devetom sazivu, u osmom naročito. Ono što mi je tada zasmetalo, a tiče se i vašeg resora, čini mi, se gospođo Udovički, a to su zakoni o, recimo, komunalnoj policiji, a i oni su deo državne uprave, tiče se i zakona o stečajnim upravnicima. I tada kada je stranka predlagača amandmana bila većinska i predlagala te zakone, i u Zakonu o stečajnim upravnicima i u Zakonu o komunalnoj policiji, čini mi se član 21. koji kaže – da komunalni policajac, odnosno stečajni upravnik može biti osuđivano lice na kaznu zatvora do šest meseci. Da li je to ispravno? Da li je poželjno biti komunalni policajac i biti osuđivano lice na kaznu zatvora? Da li je poželjno biti stečajni upravnik i upravljati velikom imovinom i biti kažnjavano lice na kaznu zatvora do šest meseci? Da li su to vrednosti za koje se treba zalagati? U stilu predlagača zakona, ako hoću da budem zlonameran, a nisam, da li to znači da stranka predlagača ovog amandmana, koji je i tada bio predlagač zakona, je stranka koja nema ljude, a koji nisu osuđivani, bar do šest meseci? Istom logikom, verujem da nije takav motiv bio ni predlagača amandmana, kao što nije ni motiv vas kao predlagača ovog zakona, da se ne traži veći kvalitet, već da je kvalitet nešto što će meriti kako će ljudi napredovati u državnoj upravi. Verujem i u vaše najave da su ovi zakoni usklađivanje sa Zakonom o radu i drugim zakonima, a da nas suštinska reforma državne uprave, koja je neophodna zbog nataloženih problema iz prošlosti, zbog preobilne državne uprave, zbog nepostojanja platnih razreda ni mnogih drugih stvari koje su neophodne baš za tu kvalitetnu i dobru trku, da ćete takav sistem vrednosti u buduću reformu državne uprave i uvesti.
Zahvaljujem se gospodine Babiću. Za reč se javila narodna poslanica Gordana Čomić. (Borislav Stefanović, s mesta: U stranci sam predlagača. Repliku, molim.) Izvolite, gospodine Stefanoviću, tražite pravo na repliku? Nije vas spomenuo gospodin Babić.
Govori sve vreme o stranci predlagača.
Ali, nije ništa negativno. Mogu da vam dam reč samo koristeći vaše vreme. Izvolite. Reč ima Borislav Stefanović.
Samo da preciziramo. Kada se govori stranci predlagača koja nema nikoga, a da nije osuđivan da postavi na određena mesta. Stranka predlagača se zove DS, ja i kolege smo predlagači. Dakle, mi smo kriminalci. To je ergo. Dakle, mi smo kriminalci. To je rekao uvaženi kolega, jer da imamo, mi bi ih stavili na neka mesta. Pazite, to kaže čovek koji vodi većinu ove Skupštine, predstavlja je najbolje što može, iz vlasti koja je pustila na slobodu preko dve i po, tri hiljade osuđenih kriminalaca, svojih članova. To kaže čovek koji je voljom većine onemogućio DS da precizira kriterijume, recimo, kod kriterijuma za fizičko obezbeđenje, da ne može neko ko je osuđivan. Oni to nisu hteli i sada čovek kaže – vi nemate nikoga da nije osuđivan. Pazite to. To je opasna teza. Uhapšeno je 66 članova DS tokom vaše vlasti. Od toga se ni jedan, što mi je jako drago, ne nalazi više u zatvoru, nije ni osuđen. Niko od njih. Ako već mašete sa tim, što inače nije stvar poslanika, već tužilaštva i sudova, što je naravno neukusno, onda bar budite precizni. Mi hoćemo pravdu i hoćemo da oni koji krše zakon odgovaraju. Ali, ponavljam i apelujem i tražim da se prestane sa kriminalizacijom jednog segmenta našeg društva i jedne političke organizacije. Ako nastavite sa tim, budite sigurni da će DS jednako odgovoriti vama, zato što i u vašem kukolju ima žita i meni je žao tog žita, malo što ima u vašem kukolju, pa se zbog toga suzdržavam. Ali nije u radu, nije kukolj uvreda. Molim vas, to nije uvreda, to je agrarni termin.
Gospodine Stefanoviću, dopustite mi samo da kažem. Pažljivo vas slušam ali vas molim dopustite mi samo da završim rečenicu. Samo vas molim, rasprava je išla sasvim korektno i profesionalno i u duhu ovoga zdanja. Molim vas samo da poštujete dostojanstvo Narodne skupštine, da birate reči kada govorite političkim neistomišljenicima. Molim vas, ako možete to da mi učinite.
Hvala na tome. Zaista nisam želeo nikog da uvredim kada govorim kroz agrarnu terminologiju. Jednako je uvredljivo i red voženje za koji je moja koleginica kažnjena i jednako je uvredljivo i prohromski sud za zagrevanje vode zbog koga sam ja opomenut. Izvinite, molim vas. Mi smo juče i prekjuče slušali strašne stvari, pa niko nije reagovao. Ne kažem da vi ne biste, gospodine predsedavajući, u jednom momentu čak i jeste reagovali, ali nemojte baš sad oko nečega što se zove žito i kukolj, što je narodna poslovica. Sad za to treba da bude opozicija još kriva, a prethodni govornik apsolutno ništa o amandmanu nije pričao, nego je pričao o političkim protivnicima. Da li je tačno? Jeste. I, šta sad? Što niste rekli – vratite se na amandman? Niste rekli, nego je bila tema da mi nemamo kadrove, jer možda smo svi krivično kažnjeni. Zamislite vi to? Mi smo krivično kažnjeni, mi smo stranka tajkuna, a tajkuni vam vode javna preduzeća.Glasate li za žute, glasate za tajkune. Ono, op, civik, tajkuni u SNS vode javna preduzeća. (Zoran Babić, s mesta: Da li je ovo tema? Molim vas, šta je ovo?) Ovo nije tema, ali ovo je odgovor. Ovo je odgovor na optužbu da smo mi ono što tvrdite da jesmo, a građani sve više vide da nismo.
Gospodine Stefanoviću, molim vas. Gospodine Babiću, gospodin Stefanović nije dobio pravo na repliku koristi vreme šefa poslaničke grupe. Govori o amandmanu. Kao predsedavajući, vodim računa da šefovi poslaničkih grupa iznose i političke stavove i tu smo malo tolerantniji nego kada govore narodni poslanici, ali bih vas molio gospodine Stefanoviću da privedete ovu diskusiju kraju.)
Hvala vam puno i molio bih da mi vratite nekih 20 sekundi, samo da iskoristim do kraja.
Izvolite.
Još jednom molim, apelujem, tražim da se vratimo na amandman DS, ili kolega, koji je istovetan, da kroz taj amandman pokušamo da popravimo rad državne uprave, da preciziramo kriterijume sa kojima se slažu kolege iz većine, čuli smo malopre. Osnovno pitanje je – zašto je onda problem da to preciziramo? Ako se vi slažete, a čujem da se slažete, znamo i da se ministarka slaže, zbog čega, zašto nećete da kažemo da ljudi moraju znati engleski i da moraju da znaju rad na računaru? Pa, neka znaju u komunalnoj policiji, ništa im neće faliti. Vidim, sad je vrlo omiljena, kao i u vreme zlog Đilasa. Evo, da popravimo njihov rad. Evo, i njihov rad da popravimo. Dajte da se složimo. Rekli ste to, hajde deklarativno da prenesemo u praktično. To je sve što traži DS bez namere da se svađamo, jer to je samo gubljenje vremena i resursa. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Stefanoviću. Reč ima šef poslaničke grupe SNS, gospodin Zoran Babić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući opomenuću vas da ne možete da Poslovnik o radu da odstranite iz ove sale. Ne možete dati pravo šefovima poslaničkih grupa, pa i meni, da šaljemo političke poruke koje će biti izvan Poslovnika o radu, na to nemate pravo. Imate pravo i jedino mogućnost da poštujete Poslovnik. S druge strane, mislim da smo svi jednaki pred bogom i pred zakonom. Ono što je dozvoljeno jednima, ma koliko bili mali, dozvoljeno je i drugima, ma koliko bili veliki i obrnuto. Ukoliko neko kaže i time uvredi gotovo 50% ljudi koji su glasali za SNS. Ukoliko neko izađe i kaže i povredi i uvredi 136 narodnih poslanika SNS od kojih je recimo samo 23 lekara, doktora. Koliko profesora, doktora sedi u poslaničkoj grupi, ali sede i radnici, sede i zemljoradnici. Ponosni smo svakim članom i svakim narodnim poslanikom SNS zato što smo ponosni na politiku koju sprovodimo. Vi oćutite, a ne uzimamo ovaj amandman, zato što nemamo dovoljno kadrova i to je dozvoljeno nekome, a onima koji su kreirali zakone po volji tajkuna, po volji pojedinaca uvrštavajući u zakon, pogledajte član 21. Zakona o komunalnoj policiji, da komunalni policajac deo države može biti osuđivano lice. Meni ta zlonamernost nije dozvoljena. Po kojim kriterijumima? Po čemu? Da li mislite, a jeste hrišćanski, kada dobijete po jednom obrazu da okrenete i drugi obraz, ali je dovoljno je bilo okretanje obraza. Dovoljno je ova država okretala obraz. Dovoljno su građani Srbije trpeli, 12 godina su trpeli. Znam da bi neko voleo da postoji amnezija, da se zaboravi sve što je rađeno 12 godina. Neću dozvoliti amneziju, govoriću o onome šta je činjeno, odnosno šta nije činjeno za ovih 12 godina. Ali, vas kao predsedavajućeg pozivam da imate iste kriterijume za sve, da sprečite uvrede, a kada na akciju dođe reakcija neko se odavde kao uvređena mlada, izađe po ne znam koji put i ne znam po koji put se i vrati. Recite samo šta je dozvoljeno. Srpska napredna stranka u ovom parlamentu radi svoj posao, borimo se, prisutni smo, govorimo o svakom amandmanu, govorimo o svakom zakonu. To nekome smeta. Kažite da li je demokratija da jedna strana izađe i da se ne čuje u ovom parlamentu. Nećemo to uraditi zato što su nas ovde poslali građani većinskom voljom na martovskim izborima, ma koliko se to nekome ne dopadalo. Pogledajte zakone koji su donošeni, pogledajte rešenje iz tih zakona u totalnoj su koliziji sa zdravim razumom. Ovo što sam govorio i o komunalnim policajcima i o stečajnim upravnicima, to je više zadatak za Vladu da ispravlja takve zakone i takve anomalije. Ali, da tražite od nas i da očekujete od nas da ćutimo, ne, nećemo ćutati, radićemo svoj posao.
Zahvaljujem se gospodinu Babiću. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvinjavam se, nisam znao da ste po Poslovniku. Reč ima prof. dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Narodni poslanici, poštovana gospođo Udovički, poštovani gosti iz Ministarstva, poštovani gospodine Bečiću, ja smatram da je upravo povređen član 107. Poslovnika Narodne skupštine u kojem piše da govornik na sednici Narodne skupštine jeste dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Dostojanstvo Narodne skupštine se poštuje i načinom obraćanja predsedavajućem, odnosno predsedniku Narodne skupštine. Vi ste imali obavezu, poštovani predsedavajući, da zaštitite sebe u odnosu na prethodni govor, a time i da štitite dostojanstvo Narodne skupštine. Predsedavajući ili predsednik Narodne skupštine, prema Poslovniku, je dužan da se stara o redu na ovoj sednici. On čak je taj koji može da dozvoli nekome ili da ne dozvoli nekome da priđe govornici u Narodnoj skupštini, a jedina osoba koja u ovoj Skupštini može da izriče opomene je upravo predsedavajući, odnosno predsednik Narodne skupštine. U ovom slučaju, gospodine Bečiću, to ste bili vi. Podsećam vas da je vama gospodin Babić ovde malo pre izrekao opomenu, čime je po mom sudu, na jedan vrlo težak način, povredio dostojanstvo vas kao predsedavajućeg Narodnom skupštinom, nas kao poslanike u ovoj Narodnoj skupštini i Narodnu skupštinu kao najvažniju instituciju u našem ustavnom sistemu u celini. Zameravam vam što ste propustili sada ovde da opomenete gospodina Babića da tako ne sme da se ponaša u Narodnoj skupštini.
Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Za reč se javio prof. dr Ljubiša Stoimirović.
Koleginice i kolege, gospodine predsedavajući, gospođo ministar, ja mislim da smo se svi dogovorili ovde i da smo saglasni da na važna mesta trebaju da dođu ljudi koji nisu članovi stranaka. Znači, svi smo saglasni da to budu ljudi koji su stručni. I zato ne vidim brigu ni sa jedne ni sa druge strane da li će određeni uslovi koji se postavljaju pred te kandidate kada zasnivaju radni odnos ili konkurišu za neko drugo radno mesto, da li će biti bitno kojoj stranci pripadaju. I tako sam hteo i da shvatim ovaj vaš amandman, u cilju poboljšanja uslova za prijem određenih kandidata, a ne kao prolaz za neke koji su pripadnici jedne, druge ili treće stranke. Uslovi koji se postavljaju pred kandidate koji konkurišu za određene poslove trebaju da budu u skladu sa onim što se traži za to radno mesto. Prema tome, pooštravati te uslove i stavljati određene zahteve koji nisu vezani za to radno mesto, mislim da ne dolazi u obzir i da to nije ispravno. Zašto bi direktor komunalnog preduzeća, recimo u Grockoj, morao da zna engleski ili nemački? Nije bitno za njegov posao. Normalno je, kako reče kolega, da onaj ko je završio fakultet, odnosno prošao kroz sistem školovanja, ima dovoljno znanja vezano za neki strani jezik ili za poznavanje računara, ali to ne mora da bude uslov za svaku vrstu posla. Šta će tu biti, po meni, bitno? Najveći propust koji je napravljen u svim našim firmama je taj što nedostaje kontrola. Nema dovoljno kontrole, odnosno ljudi koji su na određenim rukovodećim funkcijama, nemaju kontrolu, nisu dovoljno kontrolisani i rade šta hoće, kako hoće i koliko hoće u svom mandatu. Kada ih kontrolišemo? Onda kada određena garnitura ode sa tog položaja, pa dođu novi, onda se oni sete da ih iskontrolišu, da vide šta su radili i kako su radili. Po meni, veliki problem je ta kontrola i trebamo da uspostavimo sistem kontrole na svim nivoima. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović. Izvolite.
Ja bih ipak više o amandmanu koji mi je inspirativan i jako zanimljiv. Malopređašnji kolega je ovde, između ostalog, izneo jednu tvrdnju, kao, što ne bi svi imali drugu i istu šansu, eto, ako mi, kao, znamo engleski jezik. Znate, mnogi od vas tu koji sede, uvaženi kolega je naravno mlađi, ali mnogi od vas koji tu sede su živeli u periodu našeg najvećeg sina naroda i narodnosti, da li je tako? Ne sećam se da je neko od vas tada pitao da li naš uvaženi drug Tito zna engleski jezik. Formalno je bio mašin-bravar, kao što sam rekao, ne bi trebalo baš da ima to znanje, ali je bio naš najveći sin naroda i narodnosti, svi ste se kleli u njega i niko nije pitao da li on zna engleski jezik, mada je igrao i valcer i svirao klavir. Imate koliko hoćete državnika i danas u svetu koji ne znaju nijedan drugi jezik osim svog jezika i prosto i ne žele čak da uče neki drugi jezik. Vi biste verovatno njih ovde kod nas sa ovakvom logikom diskriminisali. Verovatno ne bi dobili posao u našoj državnoj službi, kako vi to shvatate. Znanje engleskog jezika i svakog drugog je stvar elementarne opšte kulture. Danas, u 21. veku vi ne možete da radite nijedan posao a da ne znate nekako engleski jezik, posebno ako se radi o nekom visokokvalifikovanom poslu. Ako biste ovako nešto uvodili kao obavezu, pa vi onda morate da zaposlite i profesore licencirane engleskog jezika u svaku našu državnu službu da proveravaju znanje, jer, izvinite, to što će neko napisati da zna engleski jezik, to uopšte ne znači da on zaista zna engleski jezik, možda je slagao. Poželjno je na konkursu svakako da se to pitanje postavi. Verujem da niko u državnu službu, posebno ovo što vi ovde navodite, gospođo Udovički, u samom zakonu, verujem zaista da niko neće ni biti primljen ukoliko bar nema elementarno znanje engleskog jezika, ali ne možete to uvoditi kao zakonsku obavezu zato što u ovoj državi, bar još uvek, ne znam da li neko neće da promeni, zvaničan jezik je srpski. Nađite mi jednu jedinu državu na svetu koja je u svom Zakonu o državnim službenicima uvela, osim, naravno, ako ne govorim o nekim državama koje su egzotična ostrva, itd. ali koja je uvela da njen državni službenik mora da zna neki strani jezik, a da nije prioritetno prvo stavila svoj. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Đukanoviću. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. U prilog, naravno, amandmanu koji sam jedan od podnosilaca, ali s obzirom na to šta smo sve čuli u sali, a tiče se našeg zahteva o radnom iskustvu za državnu upravu i o znanju engleskog jezika i računara, samo dve opaske. Prvo, ovde se niko ne boji kada se neko dere, viče, tako da može komotno, to je folklor, ali od toga nema prevelika vajda. Drugo, predsednik države, bio on drug Tito ili Tomislav Nikolić, nije državna uprava, kao što to nisu ni komunalna ili javna preduzeća. Meni je drago što smo to čuli u argumentaciji, pošto to otvara odličan prostor da razgovaramo, ne samo o tome da li nam treba ili ne treba znanje engleskog jezika, nego koliko nam znanja nedostaje za čvrste stavove koje imamo oko odredbi u članovima zakona. Činjenica da sve što smo hteli u ovim izmenama i dopunama je da podržimo modernizaciju, razvoj, profesionalizaciju državne uprave, pokazalo je nekoliko stvari. Prva stvar da je ovde od nas narodnih poslanika, većinu, baš briga šta je državna uprava. Drugo, da većina ne zna koliko je u mandatu, odnosno u mogućnosti da prolaze izmene i dopune zakona i da se više ne zna da li nam se hvale ili nam se žale u odnosu na izmene zakona na koje imaju primedbe. Mi kažemo - omogućite onima koji su službenici, koji su mlađi savetnici, savetnici, viši savetnici, omogućite im poruku da se pred njih postavlja standard koji podrazumeva ozbiljnost u radu i zahteva znanje za rad koji treba da obavljaju. Imam sreće da sam radila i da sam bila saradnica mnogim državnim službenicima i u službi Narodne skupštine o kojima imam samo reči hvale i najviše ocene, uključujući znanje jezika i visoki profesionalizam, kojim, pošto smo ovde ovako otvoreni, pokrivaju neznanje političkih predstavnika ove zemlje. S obzirom da je deo političkog folklora koji je legitimisan ovde napadom na predsedavajućeg i pričanjem o koječemu, ja ću sebi dozvoliti da sa vama podelim anegdote o političkim predstavnicima koji niti znaju engleski, niti znaju šta im je posao kao političkim predstavnicima, a srećom postoje viši savetnici, načelnici, koji svoj posao obavljaju besprekorno. U velikom broju je takav sastav ljudi i u Vladi. Sve što smo mi hteli je da našim amandmanima pokažemo da znamo šta sve znaju ti ljudi i zahvalnost za sve ono što su uradili do sada i u poslu evropskih integracija i svugde i da se postavi lestvica, da se postavi standard. Koliko god bilo neobično, da bi diskutovao o nečemu moraš da pročitaš o čemu se radi, da bi imao stav nije dovoljno da imaš uverenje, da bi bio pušten da mešaš mesto predsednika države i komunalna preduzeća sa državnom upravom, mora biti mnogo tolerancije od onih koji znanja imaju. Ako je izbor da vika, dreka i nezapamćeno ponašanje pred predsedavajućem bude upozorenje da oni koji znaju i engleski i ono što piše, treba da ćute, onda mogu samo da završim sa rečenicom kojom sam počela, ovde se niko ne boji kad neko viče. Ovde treba da bude proces da je sramota kad se ne zna i zato naši amandmani i o engleskom jeziku i o znanju računara, zato što treba da bude sramota da ne znaš, a ne da budeš ponosan što ne znaš, jer veruješ u nešto. U tom smislu, ja sam već rekla potpredsednici Vlade, za sektor kojim se bavite i za ono što, ja sam sigurna da ćete vi u tom sektoru uraditi kao reformu, mnogo je za vas bolje kada u ovoj sali vam se čini da doživljavate nešto kao napad opozicije nego kad vas ovako brane. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospođo Čomić. Samo bih rekao da se nisam osetio napadnut od strane nijednog govornika u ovoj Narodnoj skupštini. Diskutant je govorio samo o mom tumačenju da mi kao predsedavajući pokušavamo da imamo razumevanja da šefovi poslaničkih grupa pokušavaju kroz svoja izlaganja da daju i političku poruku. On je samo imao drugačiji stav o tom mom tumačenju. Zahvaljujem se. Reč ima dr Aleksandar Martinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, niko ne treba da se plaši kad neko viče, ali isto tako niko ne treba ni da se plaši kada neko javno iznosi svoje neznanje. Gospođo Čomić, postoje dve stvari. Postoji Ustav Republike Srbije…
Gospodine Martinović, izvinjavam se, molim vas samo da se ne obraćate direktno drugom narodnom poslaniku nego meni kao predsedavajućem. Zahvaljujem.
Dakle, postoji Ustav Republike Srbije i postoji pravna teorija. Ustav Republike Srbije, ako se ne varam, u članu 4. kaže da je jedan od osnovnih političkih principa na kojima počiva naš ustavni i politički sistem princip podele vlasti na zakonodavnu, izvršnu i sudsku. Izvršna vlast se još naziva i upravna vlast. Po Ustavu, predsednik Republike je državni organ. Ako nije deo upravne vlasti ili izvršne vlasti, kažite mi šta je? Zakonodavne nije sigurno, sudska vlast nije sigurno. Toliko o vašem poznavanju Ustava. Što se tiče pravne teorije, mogu da vam predložim da pročitate npr, udžbenik koji se koristi na prvoj godini, ja mislim, svih pravnih fakulteta u Srbiji, udžbenik Radomira Lukića. Mogu da vam preporučim čuvenu knjigu Slobodana Jovanovića, našeg najznačajnijeg državno-pravnog teoretičara „O državi - osnovi jedne pravne teorije“. Dakle, i kod Slobodana Jovanovića i kod Radomira Lukića možete da pročitate jednu istu stvar, a to je da je šef države, bez obzira na to da li je predsednik Republike ili monarh, deo upravne vlasti. Što se tiče vašeg amandmana, ono što meni nikad neće biti jasno to je kako to da se vi koji ste do juče vedrili i oblačili ovom državom do samo pre dve godine danas to još uvek radite, suprotno volji naroda, na teritoriji AP Vojvodine, niste setili da sve to ugradite u zakon onda kada ste bili na vlasti? Kako to da engleski jezik nije bio važan kada ste vi bili na vlasti, a sada je važan kada je na vlasti SNS? Kada ste vi na vlasti, onda državni službenik ne mora da zna da radi na računaru, a kada je SNS na vlasti mora da zna da radi na računaru. Nije ovde sporno da li treba što veći broj ne samo državnih službenika, nego građana Republike Srbije da poznaje engleski jezik i rad na računaru. Pa, treba. Zašto? Zato što će lakše dobiti posao, zato što će lakše napredovati u karijeri, zato što će mu život biti lakši i to uopšte nije sporno. Ono što smeta SNS to je da nam stalno držite lekcije o tome kako nešto treba, a imali ste 12 godina mogućnost da to na delu pokažete. Kada se podvuče crta, haos, pljačka, kriminal, korupcija, potpuno jedno raspojasano stanje u državnoj upravi, haos u javnim preduzećima. Gde god se okrenete, ništa dobro nije urađeno i onda odete u opoziciju i kažete – sada kadasmo u opoziciji sad znamo kako treba. Kovas je sprečavao da 12godina uradite sve te epohalne projekte koje nam sada savetujete da mi uradimo? Juče smo imali držanje lekcija o Zakonu o visokom obrazovanju. Da li je taj zakon donela SNS? Danas imamo držanje lekcija o državnim službenicima. Da li je taj zakon donela SNS? Da li je SNS napravila haos u državnoj upravi? Da li je SNS kriva što se ne zna koliko ljudi radi u javnom sektoru? Da li je SNS kriva što u Ustavu Srbije piše da postoje samo tri vlasti u ovoj državi – zakonodavna, upravna i sudska? Da li je SNS kriva to što su Radomir Lukić i Slobodan Jovanović napisali da je šef države deo upravne vlasti? O čemu vi ovde govorite? Na kraju krajeva, imate priliku, ja se nadam da vam to vreme polako curi, na jednom delu teritorije Republike Srbije još uvek da pokažete sve što znate, sve te vaše genijalne ideje o tome kako treba da funkcioniše uprava, kako treba da funkcionišu javna preduzeća, kako se poznaje engleski jezik, rad na računaru. Sve to možete još uvek, ja se nadam, za vrlo kratko vreme da pokažete na teritoriji AP Vojvodine. Tamo pokažite sa vašim pokrajinskim sekretarima, sa vašim direktorima pokrajinskih javnih preduzeća. Sve te vaše epohalne ideje možete još uvek da sprovedete na teritoriji AP Vojvodine. Da li ih sprovodite? Ne. U Novom Sadu je sada na delu, dame i gospodo narodni poslanici i poštovani građani Srbije, politička pijaca, jer se DS kao, što bi rekao naš narod, ovca noža, plaši izbora. Sve može. Može sve da propadne, može sve da se okrene naopačke, samo nemojte da se održe izbori na teritoriji AP Vojvodine. Mogu i ovakva i onakva personalna rešenja, može i sa Čankom, može i za NDS, može i sa SVM. Sve može, samo ne mogu izbori. Srpska napredna stranka, Vlada Republike Srbije, predsednik Vlade Republike Srbije krenuli su da reformišu deo po deo društvenog života. Zakoni o kojima danas govorimo i zakoni koji će danas biti izglasani su deo reformske politike ove Vlade. Svi bi mi hteli da reforme mogu da se završe za 24 sata i da 1. januara 2015. godine kažemo – Srbija je po svim standardima, pravnim, političkim i ekonomskim poput Nemačke, Francuske, Italije, Velike Britanije itd. To nije moguće ne zbog nas, nego zbog nasleđa koje smo primili, koje je teško, koje je bremenito, koje je opterećeno brojnim problemima. Srpska napredna stranka će čiste savesti glasati za sve ove zakone koji su na dnevnom redu zato što oni predstavljaju mali korak, ali važan korak u reformisanju celokupne naše države, uključujući i državnu upravu.
Zahvaljujem, gospodine Martinoviću. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović. Izvolite.
Ja bih samo kratko da reagujem. Zaista uvažavam koleginicu s druge strane, ali ne mogu prosto da se otmem utisku i plašim se, ne znam stvarno da li sam dobro čuo. Izgleda da, bar po njenom tumačenju, nije važno da li jezik zna predsednik države ili neki naš diplomata, ali je važno da li komunalni radnik u Futogu ili u Grockoj ovde zna engleski jezik. To je otprilike takva logika. Znate, nije ni čudo što nam je onda diplomatija svih ovih godina bila katastrofalna. Mi smo imali zaista početkom 2000-ih godina određene ambasadore koji nisu znali nijedan jezik. Po pratijskoj liniji su prosto poslati negde. To je zaista nešto što je katastrofa, ali ako nekom nije važan kriterijum da naš diplomata zna više jezika, a da bi komunalni radnik morao da zna engleski jezik, onda se zaista ovde nešto čudno događa. Verujem da ste vi napravili lapsus, ali prosto, očigledno i kakvu ste politiku vodili svih ovih godina, čini mi se da to ipak nije bio lapsus. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Đukanoviću. Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, ja bih voleo da svi građani Srbije, pogotovo mladi ljudi, da znaju engleski jezik, a čini mi se, ja sam nekako došao 1957. godine u Novi Sad, pa su bili studentski domovi puni i tada se učilo i studiralo, a da ne govorim u današnje vreme. U socijalističkom društvu su bili konkursi. Nigde nije bio engleski jezik, niti se tražila neka velika škola, a privreda je cvetala. Došli smo u ovo društvo sadašnje da tražimo engleski jezik i za portira u nekom preduzeću, što nije loše da zna, ali ne sme da bude u konkursu. Mi smo opet videli u zadnjih 12 godina da su nas vodili ljudi koji znaju i engleski jezik i veliki ekonomisti čuveni po svetu, upropastismo državu. Šta da radimo sa vama? Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Toškoviću. Reč ima narodni poslanik šef poslaničke grupe Demokratske stranke Borislav Stefanović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Malo pojašnjenje. Vidim da se dosta zbrke dešava ovde u sali. Mi smo apsolutno na vašoj strani. Mi vama dajemo punu podršku da prevaziđete svađe i da prevaziđete pritiske koje naprednjaci surovo na vama primenjuju sve vreme. Moram da dodam da dodam, radi pojašnjenja, pozivanje na pokojnog profesora Lukića, na Slobodana Jovanovića, takođe pokojnog, u ovom kontekstu je apsolutno neodogovarajuće. Da, tačno je da oni stoje na vrhu piramide državne uprave, ali oni su birani. Ovo su kriterijumi za državne činovnike i ovi se kriterijumi ne odnose na radnike javnog komunalnog preduzeća u Futogu, kako ste rekli, ni u kom slučaju. (Vladimir Đukanović, s mesta: Malopre je ona rekla.) Ne, nije tačno da je to rekla. Ona je rekla, moja uvažena koleginica Gordana Čomić je rekla da je jedna stvar kada se bira neko na izborima, a druga stvar je kada neko radi u državnoj strukturi, a vi, vaše kolege su pričali o javnim komunalnim preduzećima. Neću da imenujem čoveka, uvažavam ga, ali on je pričao. Mogao je onda da kaže, recimo, u Majdanpeku, čovek koji vodi centar za kulturu. To je deo uprave. Direktor centra za kulturu je izvesni gospodin Brandušanović, koji je mašinski tehničar. Evo, on vodi kulturu, recimo, u Majdanpeku. Da li on veruje u budućnost koja mu je predstavljena? Moram da dodam da ono što mi pokušavamo ovim amandmanom i svim ovim amandmanima nije da ulazimo u neprekidne rasprave sa većinom oko nečega što ne postoji, a to je neslaganje, jer ja vidim da se oni slažu. Mi pokušavamo da ubedimo uvaženu ministarku da prihvati ove amandmane, da bi se uklonila arbitrarnost, da bi se uklonila loša praksa koja postoji na svim nivoima, da bi se uklonile te štetne stvari kojima obiluje naša država.
Zahvaljujem. Isteklo vam je vreme. Dao sam vam repliku.
Završavam sa još jednom rečenicom. Molim vas da uvažite ono što pokušavamo kroz ovaj amandman da postignemo, a ne da nam pričate o Vojvodini i ne da nam pričate o političkim stvarima, što vi dozvoljavate, gospodine predsedavajući, a ne bi trebalo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Zamoli bih vas da govorimo o amandmanu. Četrdeset pet minuta govorimo o engleskom jeziku, o kulturi i ne kulturi i o zalaganju predlagača amandmana da ga usvojimo, a u amandmanu lepo piše – član 8. briše se. Govorim o amandmanu gospođice Jerkov, ako neko nije znao. Hvala.
Mislim da je gospodin Bojanić upravu. Pričamo o amandmanu na član 8, koji je podnela mr Aleksandra Jerkov. Nismo još došli do člana 9. Tek sada idemo na amandman na član 8, koji su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Pre toga, reč ima narodni poslanik prof. dr Aleksandar Martinović, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 107, odnosno dostojanstvo Narodne skupštine. Zaista ne razumem kakve veze ima bilo koji direktor u opštini Majdanpek sa amandmanom o kome sada govorimo. Ako ćemo tako da govorimo, onda mogu sada da uzmem spisak predsednika opština, direktora javnih preduzeća po lokalnim samoupravama iz reda DS, pa da vidite šta ti ljudi imaju ili nemaju od škole. Mogu da vam čitam biografije pojedinih pokrajinskih sekretara, njihovih zamenika i pomoćnika. Kud će nas to odvesti? Ako hoćete da govorimo o temi dnevnog reda, onda ista pravila treba da važe i za poslanike SNS i za poslanike DS. Razumem da neke boli poraz u Majdanpeku, odnosno pobeda SNS, ali to može da se iskaže van skupštinske sale, a ne da se, kada govorimo o jednom amandmanu, kaže – taj i taj direktor u Majdanpeku ima od škole to i to. Kakve to veze ima? To je nešto što ne treba da se toleriše u radu Narodne skupštine. Inače, praksa je ovde postala, čim uhvatite poslanike DS u govorenju neistina ili u nepoznavanju Ustava i pravne teorije, oni kažu – mi to nismo rekli. Jesu, rekli su. Ovde je stvar potpuno jasna. Zakon je dobar. Mi ćemo za zakon da glasamo i mi ćemo uspeti da reformišemo Srbiju. Biće teško, biće bolno, ali ćemo u tome uspeti. Druge alternative nema. To je građanima potpuno jasno. Kome nije jasno, neka vidi rezultate u Majdanpeku.
Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Da li želite po amandmanu na član 8, koji je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov?
Naravno. Činjenica koju sam spomenula u prethodnom izlaganju treba očigledno da bude ponovljena i uz konsultaciju i stenograma. Dakle, državna uprava i sve ovo o čemu raspravljamo, bez obzira da li prihvatamo amandman narodne poslanice Aleksandre Jerkov ili neke od naših amandmana koje smo potpisali kao druga grupa poslanika, ne važi za komunalna preduzeća. To sam rekla. Nije prvi put da se podmeće i laže o tome šta je poslanik rekao. Imam iskustvo kazne predsedavajućeg, pošto je narodni poslanik rekao moje ime i izrekao uvredu, što se videlo u stenogramu i izvinio se kasnije na hodniku, ali je ostalo da moje ime nije pomenuto, da uvreda nije izrečena i da ja nisam dobro čula. Nije važno kakav je sadržaj političkog folklora koji mi ovde delimo. Važno je da se razumemo koliku će ogromnu ulogu dobra državna uprava imati u godinama koje dolaze. To je jedini razlog zašto mi insistiramo na postavljanju visokih standarda i zašto ne pristajemo na omalovažavanje u pisanju obrazloženja Vlade, niti pristajemo na to da oćutimo kada čujemo argumente, koji nemaju nikakve veze sa izmenama i dopunama Zakona koje su u Skupštini zato da bi se uskladile sa Zakonom o visokom obrazovanju, a usklađene nisu, jer Zakon o visokom obrazovanju drugačije kaže, i koje na naš predlog da se zna engleski i da se znaju računari, rad na računarima, ima opštu saglasnost, ali će se desiti već nekada. Kažemo, ako će se desiti nekada, bolje da se desi sada. Ništa više, ništa manje. Uz ponavljanje reči predsednika poslaničkog kluba DS Borislava Stefanovića, puna podrška gospodinu Bečiću. Nije mala stvar kada vam opozicija daje podršku za ne poslovničko ponašanje drugih poslanika. Hvala.
Zahvaljujem se, gospođo Čomić. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik prof. dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo Udovički, poštovani gosti, poštovani gospodine Bečiću, saglasan sam sa vama da ova rasprava o amandmanima treba da teče korektno, ali ne može da teče korektno, mislim, ukoliko nama ministarka Udovički ovde danas ne želi da objasni zašto ona smatra da je njen predlog celishodniji, u ovom predlogu zakona, u odnosu na naš predlog. Dakle, nije dovoljno da se kaže - ja mislim da je celishodniji. Onda se vi postavljate kao jedan neprikosnoveni autoritet, gospođo Udovički, a onda mislim da je naš posao ovde da malo postavljamo pitanje za taj autoritet. Na primer, naš amandman na član 8. Mi smo predložili da se stav 2. menja i da glasi: „Za rad na poslovima u zvanju mlađeg saradnika, državni službenik mora da ima stečeno visoko obrazovanje na osnovnim akademskim studijama u obimu od najmanje 180 ESPB bodova“, to je u redu, „osnovnim strukovnim studijama odnosno na studijama u trajanju do tri godine i završen pripravnički staž ili najmanje tri godine radnog staža u državnim organima“. Ponudili smo naše obrazloženje. Mi nismo u našem amandmanu u obrazloženju stavili - predlažemo ovo zato što je celishodnije. Naravno, podrazumeva se da smatramo da je ovo celishodnije, ali smo napisali da smatramo da je za rad na poslovima mlađeg saradnika dovoljno da kandidat ima tri godine radnog staža u državnim organima, umesto pet kako je predviđeno ovim predlogom, i onda usmerili vašu pažnju na član 35. Zakona o državnim službenicima. U vašem obrazloženju na ovaj amandman nam kažete ovako – amandman se ne prihvata iz razloga navedenih u obrazloženju amandmana 10. Sada moram da se vraćam na amandman 10. On me vodi ka celishodnosti, svrsishodnosti. Dakle, ne postoji ni trunka neke želje da se malo pojasne neke stvari ovde. To ne razumem. Hvala.
Zahvaljujem se, prof. Pavićeviću. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Poštovani građani, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarka, predsedavajući, član 45. stav 2. menja se i glasi - pored toga za rad na položaju potrebno je i stečeno visoko obrazovanje na osnovnim akademskim studijama u obimu od najmanje 240 ESPB bodova, master akademskim studijama, specijalističkim akademskim studijama, specijalističkim strukovnim studijama, odnosno na osnovnim studijama u trajanju od najmanje četiri godine, ili specijalističkim studijama na fakultetu, najmanje 10 godina radnog iskustva u struci, znanje engleskog jezika i znanje rada na računaru. Ono što smatramo jeste da je za rad na položaju potrebno bar 10 godina radnog iskustva u struci, a to naravno znate i vi, gospođo ministarka, s obzirom da vam ovo nije prvi put da imate dodir sa državnom upravom. S obzirom na odgovornost za obavljanje poslova i znanje koje je potrebno, a to se stiče sa godinama rada u struci, što je takođe deo i vašeg iskustva. Za kvalitetniji rad državnog službenika, a naročito zbog procesa pridruživanja EU, koji je u toku, državni službenik bez obzira na znanje pored uslova datih u predlogu zakona treba da ima i znanje engleskog jezika i znanje rada na računaru. Mi možemo da pretpostavimo da neki sekretari u Ministarstvu inostranih poslova znaju da rade na računaru, ali sasvim smo sigurni, iz informacija koje posedujemo, da mnogi od njih ne znaju npr. engleski jezik, što dovodi u sumnju kvalitet na koji oni obavljaju svoje dužnosti. Ono što je takođe deo našeg predloga i deo amandmana koji smo predložili jeste ono što je vaš bivši kolega, ministar Krstić, predložio, odnosno izjavio da je u poslednje dve godine zaposleno nekoliko desetina hiljada ljudi iz vladajuće većine u državnoj upravi. S obzirom da će oko 100 hiljada ljudi ostati bez posla, mislimo da je jako važno da pored svih kriterijuma ubacimo i ovaj kriterijum koji se tiče desetogodišnjeg iskustva u struci. Mogu slobodno da pretpostavim, ali ne mogu da tvrdim, ovde otvoreno to govorim, da oni koji nisu zaposleni, pardon, koji su zaposleni u poslednje dve godine u državnoj upravi, pretpostavljam, ali ne tvrdim, da je manje od 90% onih koji dolaze iz redova vladajuće većine. Podvlačimo da je za efikasniji rad državne uprave potrebno ubaciti ove kriterijume, iz razloga što smo u poslednje dve godine bili suočeni sa nečim što se zove ekspanzija kadrova vladajuće većine koji su ugušili državnu upravu, pre svega, svojim brojem, raznim diplomama koje su se štancovale u poslednje vreme, a bez onoga što je neophodno da bi državna uprava funkcionisala kako treba, a to je rad u struci. Zahvaljujem.
Amandman na član 9. je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Vesna Martinović.
Dakle, predloženim članom 10. predviđeno je da se umesto oglašavanja javnih konkursa u „Službenom glasniku Republike Srbije“ ubuduće radna mesta oglašavaju na internet prezentaciji organa državne uprave koji popunjava radno mesto, na internet prezentaciji Službe za upravljanje kadrovima, na portalu E-uprave, na oglasnoj tabli i na internet prezentaciji periodičnog izdanja oglasa Nacionalne službe za zapošljavanje. Malo je reći da sam bila iznenađena sadržinom predloženog zakona. „Službeni glasnik Republike Srbije“ je jedino službeno glasilo Republike Srbije. U „Službenom glasniku“ se objavljuju zakoni, uredbe, pravilnici, drugi akti, pa mislim da ništa nije logičnije nego da se u istom tom glasilu objavljuju i javni konkursi za ona radna mesta gde je poslodavac Republika Srbija. Ovako izgleda da Vlada Republike Srbije više veruje periodičnom izdanju oglasa Nacionalne službe za zapošljavanje, nego što veruje svom „Službenom glasniku“. Iznenađuje me još više da je oglasna tabla, po predlogu Vlade Republike Srbije, praktično pobedila službeno glasilo, pa se pitam – što ne ukinete taj „Službeni glasnik“ kada on toliko smeta? Tamo se ne štampaju ni glasački listići, tamo se ne objavljuju ni konkursi za slobodna radna mesta. Očigledno je taj „Službeni glasnik“ izgubio poverenje aktuelne Vlade, pa se pitam – zašto još uvek postoji? Zašto onda zakone, pravilnike, uredbe ne objavljujemo na oglasnim tablama, nego to činimo u „Službenom glasniku“? Dakle mi nemamo ništa protiv da se, pored silnih ovih internet prezentacija, razno-raznih organa koji u postupku javnog oglašavanja učestvuju čine, ali smatramo da jedino pouzdano, sigurno i logično objavljivanje konkursa za ona radna mesta, gde je poslodavac Republika Srbija, treba da bude i u „Službenom glasniku“ RS. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem gospođo Martinović. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici prof. dr Vladimir Marinković, Milena Bićanin, Ljiljana Nestorović i dr Muamer Bačevac. Vlada i odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima prof. dr Vladimir Marinković.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Poštovan potpredsednice Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, ako imamo u vidu da je naš zajednički cilj efikasnija i produktivnija državna uprava i sve kolege su se složile oko toga da u državnoj upravi treba ali u narednom periodu da se zapošljavaju najkvalifikovaniji, najbolji sa znanjima, naravno stranih jezika, računara i svih aspekata koji su potrebni da bi se ti poslovi kvalitetno i svrsishodno obavljali, onda moramo imati u vidu tu činjenicu da što veći broj ljudi treba da bude obavešten i da im bude dostupna informacija o potencijalnim, slobodnim radnim mestima i mogućnosti za zapošljavanje u državnoj upravi. Pošto razmišljam kao ekonomista, a vi ste u toj oblasti vrsni i sa velikim iskustvom, nemam taj jasan parametar kvantitativni koliko ljudi zna za portal e-uprave, za portal Službe za upravljanje kadrovima, pogotovo za portal Nacionalne službe za zapošljavanje. Govorim o ljudima koji su u privatnom sektoru, jer tvrdim da, ako hoćemo da razvijemo konkurenciju, ako hoćemo najbolje ljude moramo privući na neki način i ljude iz privatnog sektora koji bi na neki način bili zainteresovani da rade u javnom sektoru i da ga, naravno ono što i treba da bude cilj, pospeše. Sigurno je da su neki drugi portali i nisam daleko od toga da razmišljam da bi oni tu uslugu uradili besplatno, imate zašto da ne i „Infostud“ i druge portale gde se isključivo ili u jednom velikom procentu ljudi iz privatnog sektora informišu o potencijalnim i slobodnim radnim mestima. Kada bi imali priliku da uporedimo interesovanje i broj odlazaka na te portale, Nacionalne službe za zapošljavanje i tzv. i SUK-a odnosno Službe za upravljanje kadrova i njihovog portala, ja vam tvrdim da 80-90% ljudi u privatnom sektoru ne zna faktički ni da postoji sajt i da se oglašavaju novi poslovi na sajtu Službe za upravljanje kadrovima, ali zato znaju druge portale koji su tržišno razvijeni i gde faktički privatni sektor regrutuje i selektuje kadrove koji su mu potrebni. Ako želimo da razvijemo konkurenciju, ako želimo da razvijemo tržište, zašto ne bi i tim tržišnim principima dali mogućnost i tom privatnom sektoru da se i u okviru njega oglase potencijalni poslovi i mogućnost da što veći broj ljudi i što veći broj ljudi, što veći procenat ljudi sazna i konkuriše za mesto u državnoj upravi. Naravno, vrlo je teško da vrhunski kadrovi iz privatnog sektora prelaze u javni sektor. Veoma je mali procenat njih, ali nadam se da ćemo kao zemlja i nadam se da ćete vi kao nadležni resorni ministar stvoriti taj ambijent zajedno sa svojim kolegama i svojim timom, već će i javni sektor biti konkurentan u tom smislu da privuče ljude iz privatnog sektora, jer kao što vi dobro znate, rad u državnoj upravi, u javnoj upravi, u razvijenim zemljama, sa razvijenim privredama, sa efikasnom javnom upravo predstavlja nešto više od onog dokazivanja i napredovanja u svojoj karijeri, predstavlja ono što je, recimo u Sjedinjenim Državama najbitnije, a to je da se nešto uradi, doprinese svojoj državi. Hvala vam.
Zahvaljujem se profesore Marinkoviću. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Vesna Martinović.
Ovaj predloženi amandman je negde prirodan nastavak na amandman koji je uložen na član 10. predloženog zakona. Smatramo da se rokovi imaju računati od momenta kada se objavljuje konkurs u „Službenom glasniku“ Republike Srbije a ne u periodičnom izdanju oglasa Nacionalne službe za zapošljavanje. Još jednom moram da napomenem da je „Službeni glasnik“ jedino službeno glasilo Republike Srbije i da je prilično neobično, najblaže rečeno da Republika Srbija nema poverenje u glasilo čiji je osnivač, već da koristi oglasne table i neke portale koji mogu biti, da prateći način oglašavanja ali nikako primarni i isključivi način oglašavanje konkursa, ne samo veće dostupnosti radi, jer ako je cilj da se zaista podstaknu kvalitetni i stručni i obrazovani ljudi, da rade u državnoj upravi, onda je potrebno učiniti sve da bi se povećala dostupnost oglašavanja slobodnih radnih mesta u državnoj upravi. Ovako sve podseća na jedan zatvoren sistem, gde će prilično teško neko ko je stručan i kvalifikovan, a nalazi se izvan sistema državne uprave uopšte imati bilo kakvog saznanja o postojanju radnih mesta, rokovima u kojima može da se prijavi na slobodna radna mesta i tome slično. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanica Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Samo da obeležimo ovaj istorijski dan, da je usvojen amandman poslanika Nove stranke. Zahvaljujem se potpredsednici, ministarki i njenoj ekipi koja je našla i razumevanje i hrabrost za jedan takav akt. Nadam se da će to postati tradicija, da citiram jednog lošeg političara. U daljem radu na ovom setu zakona, očekujemo da nam se da to dodatno objašnjenje vezano za celishodnost, odnosno za svrsishodnost. Mislimo da je to važno i zbog nas kao poslanika, ali i zbog srpske javnosti koja treba da dobije priliku da ocenjuje šta je svrsishodnije zajedno sa nama. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanica Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik prof. dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, sada smo prešli na onaj deo amandmana koji smo podneli mi poslanici Nove stranke, koji Vlada nije prihvatila, ali i za koji je ponuđeno obrazloženje koje se ne tiče samo konstatacije da je nešto svrsishodno celishodno ili prikladno. Izražavam jedno zadovoljstvo što je to tako, ali i dalje smatram da je naš predlog, gospođo Udovički, bio celishodniji. Samo da obavestim šta je bio naš predlog promene. Mi smo smatrali da član 13 treba da se menja. Neću pročitati sve, jer je obimniji član, samo ću se vezati za deo gde smo uneli konkretnu izmenu. Mi smo predložili da se u okviru člana 67.a, a to je jedan od novih članova koji se dodaju posle člana 67. da u ovom trećem delu stoji sledeće – interni, odnosno javni konkurs za popunjavanje položaja na koji je postavljen vršilac dužnosti, oglašava se u roku od 15 dana od dana postavljanja vršioca dužnosti. Mi smo dakle smatrali da je rok od 15 dana, umesto Predlogom zakona propisanih 30,u potpunosti dovoljan za oglašavanje tog internog, odnosno javnog konkursa za popunjavanje položaja na koji je postavljen vršilac dužnosti. Vi ste obrazložili ovde da se amandman ne prihvata budući da je rok od 30 dana primereniji i da se ovim rešenjem obezbeđuje kvalitetnije, efikasnije i kontinuirano obavljanje državne uprave. Sada se vraćam na početak. Tačno je da smo izašli iz one zamke celishodnosti, svrsishodnosti i prikladnosti, ali kada umesto toga stavimo -obezbediće se kvalitetnije, efikasnije i kontinirano, i dalje ne znamo kako vi sad mislite da će to tako da se ostvari. Smatramo da je ovih 15 dana, gospođo Udovički, bilo dovoljno, i da je trebalo i ovaj amandman, kao i amandman na član 12. da prihvatite na zadovoljstvo i korist svih. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Vesna Martinović.
Zahvaljujem se. Dakle, predloženim amandmanom na član 13., istovetno kao i prethodni amandman, predlažemo da javni konkursi i interni konkursi za popunjavanje položaja se oglašavaju u roku ne od predloženih 30 dana nego u roku od 15 dana. Pitam se o kakvoj modernoj i efikasnoj državnoj upravi možemo da govorimo ako je državnoj upravi potrebno 30 dana da pripremi i objavi konkurs? Kakva je to uprava koja nije u stanju da u roku od npr. 15 dana, sama za sebe spremi konkurs i objavi ga? Ne smem ni da pomislim u kom roku sa kojim naporom i energijom je istoj toj državnoj upravi onda potrebno da postupi po zahtevu nekog drugog organa, službe ili, ne daj bože, građanina, jer ako državna uprava za sebe nije u stanju u roku od 15 dana za nešto što je njen interes i njena potreba da pripremi i objavi ne doktorski rad, nego konkurs, onda se pitam - šta građani od iste takve državne uprave mogu da očekuju? Niko ne treba onda da se pita zbog čega građani nemaju poverenje u rad državne uprave i državne administracije, jer rokovi koje državna uprava sama za sebe propisuje su neprimereno dugi, ne odgovaraju ni vrsti, ni složenosti posla koji se sastoji u pukoj izradi teksta, konkursa i objavljivanju istog na oglasnoj tabli. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem gospođo Martinović. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Snežana Malović, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Aleksandar Senić i Slobodan Homen. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Uvažena ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, moje kolege iz NDS i ja podneli smo amandman na član 13. kojim se dodaju novi članovi 67a i 67b i to u sledećem smislu- prvo, predložili smo da se menja naslov iznad člana 67a, tako da on glasi – Postavljanje vršioca dužnosti državnog službenika na položaju, jer smatramo da je ovakav naslov potpuniji. Dalje, predložili smo da se u stavu 1. izvrše izmene tako da stav 1. glasi – do postavljanja državnog službenika na položaju može biti postavljen vršilac dužnosti državnog službenika na položaju (u daljem tekstu: vršilac dužnosti.). Pored izmene u samom tekstu ovo bi podrazumevalo i da se brišu reči – na šest meseci, bez internog ili javnog konkursa. Zatim smo predložili da se doda novi stav 2. koji glasi – vršilac dužnosti postavlja se bez konkursa u roku od 15 dana od dana nastupanja razloga za kojeg je položaj nepopunjen a na period do postavljanja državnog službenika na položaj, ili najduže na period od šest meseci. U dosadašnjem stavu 2, posle reči – za vršioca dužnosti može se postaviti lice koje, predlažemo da se dodaju reči – je državni službenik i, a u stavu 3, da se broj 30 zameni brojem 15. Predloženim amandmanom predvideli smo proširenje naziva iznad člana, odnosno precizno navođenje da se ovim članom uređuje institut vršioca dužnosti državnog službenika na položaju. Polazeći od obrazloženja predlagača Predloga zakona u kome se navodi da je predlogom uvođenja novog člana koji reguliše postavljanje vršioca dužnosti, obezbeđuju uslovi za rad i funkcionisanje organa državne uprave u periodu do postavljanja državnog službenika na položaju u skladu sa odredbama Zakona o državnim službenicima, smatramo da je potrebno preciznije urediti u kojim slučajevima i na koji period može biti postavljen vršilac dužnosti državnog službenika na položaju, naročito kada se ima u vidu odgovornost koju vršilac dužnosti ima. Pored toga, smatramo da je potrebno da vršilac dužnosti bude postavljen iz reda državnih službenika jer se na taj načinobezbeđuje efikasniji rad organa, postavlja se lice koje poznaje rad državne uprave. Znamo da je rad u državnoj upravi specifičan, da traži poznavanje celog sistema i organizacije rada državne uprave, pored onog uskog koje obuhvata opis poslova i zato bi lice koje je iz državne uprave i koje već poznaje sistem rada moglo brže da se uklopi i da otpočne sa izvršavanjem svojih poslova. Drugo, istovremeno bi se sprečila mogućnost koruptivnog ponašanja, odnosno postavljanja lica bez konkursa koji bi inače moglo da konkuriše na položaj samo na javnom konkursu. Ovo je posebno značajno kada se ima i vidu da i sam zakon predviđa sukcesivnu primenu nekoliko načina postavljanja na položaj upravo imajući u vidu da državni službenici imaju prednost s obzirom na radno iskustvo u odnosu na lica koja takvo iskustvo nemaju. Amandmanom takođe predviđamo i skraćenje roka za raspisivanje konkursa na period od 15 dana jer smatramo da je rok od 30 dana za raspisivanje konkursa neprimereno dug i apelujem još jednom da razmotrite ovaj predlog jer očigledno je da je u nekoliko amandmana od različitih kolega poslanika iz različitih stranaka predloženo skraćenje ovog roka i sve vreme govorimo o potrebi reforme državne uprave i o što efikasnijem radu, tako da mislim da skraćenje ovog roka zaista bi trebalo da uzmete u obzir i da još jednom razmislite o prihvatanju toga. Ovaj naša amandman je odbijen od Vlade sa obrazloženjem da se rešenjem u Predlogu zakona vrši proširivanje kruga lica koja bi mogla biti postavljena na položaj u svojstvu vršioca dužnosti i stvara se mogućnost da se pored državnih službenika mogu postaviti i stručnjaci iz drugih oblasti, a u cilju efikasnijeg i boljeg funkcionisanja državnog organa. Pored toga, amandman se ne prihvata iz razloga što Vlada smatra da je rok od 30 dana za oglašavanje internog, odnosno javnog konkursa za popunjavanje položaja primereniji i celishodniji. Mi smo mišljenja da je obrazloženje Vlade koje je dato o odbijanju ovog našeg amandmana najblaže rečeno je neprihvatljivo. Kao prvo, vršilac dužnosti ne može biti postavljen na položaj u svojstvu vršioca dužnosti. Položaj podrazumeva određena prava i dužnosti, a vršilac dužnosti se postavlja radi, kako sam termin kaže, vršenja dužnosti. Vršilac dužnosti treba samo da obavlja tekuće poslove, dok ne bude postavljen državni službenik na položaj. Nadalje, vrlo je opasna namera Vlade da na ovaj način proširi krug lica koja se mogu postavljati kao vršioci dužnosti. Naime, i sam zakon predviđa različite načine postavljanja državnih službenika na položaju, zavisno da li na položaj konkurišu državni službenici ili lica koja nisu državni službenici. Predviđeno je da lica koja nisu državni službenici mogu biti postavljena na položaj samo putem javnog konkursa, a ovim rešenjem Vlada hoće da kroz formu vršioca dužnosti na položaje postavi lica koja inače ne bi mogla da budu postavljena drugačije, nego putem javnog konkursa. Pored toga, nije jasno ovo što se u obrazloženju Vlade navodi. Zašto se unapred smatra da stručnjaci iz drugih oblasti, koji nemaju nikakvog iskustva u radu državne uprave, mogu da obezbede efikasnije i bolje funkcionisanje državnih organa? Da li to znači da Vlada misli da u državnoj upravi trenutno nema dovoljno stručnih ljudi koji bi mogli da se postave na mesto vršioca dužnosti ili nema dovoljno partijskih kadrova za takve funkcije? Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem gospođo Hasanović Korać. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima prof. dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući gospodine Bečiću, poštovana gospođo Udovički, dragi gosti iz ministarstva, član 14. tiče se roka koji je propisan da rukovodilac i drugo nadležno lice obaveste Visoki službenički savet i Službu za upravljanje kadrovima o razlozima za nepredlaganje Vladi kandidata za postavljanje na položaj. U predlogu koji je poslala Vlada i koji vi, gospođo Udovički, danas ovde branite, stoji da u članu 71. stav 2. itd, da se daje rok od 30 dana da se obavi ovo o čemu sam malopre govorio. Mi smatramo da je rok od 10 dana svrsishodniji, celishodniji, prikladniji, odnosno primereniji. U prilog tog stava da smatramo da je taj rok primereniji, mi nudimo princip efikasnosti. Valjda za 10 dana može da se uradi ta stvar, pa da pokažemo da u nekim službama, u nekim delovima aparata, postoji usmerenje ka tome da se efikasno obavi neka stvar? Zašto da rasipamo vreme, da se sada ostavlja 30 dana, jer 30 dana čeka da se postavi jedno obaveštenje? Vi ste nama napisali ovde u obrazloženju – amandman se ne prihvata jer Vlada smatra da je rok iz predloženog rešenja primeren. Ja vam kažem, nije primeren. Ovde je primereno koristiti princip efikasnosti, da bismo se dogovorili oko nekog predloga koji ide u zakon. Primeren, evo ovde piše, koji odgovara potrebi zahtevu, pogodan. Mislim da to primereno više sada koristi meni nego vama, ali ima i primereno, kaže - kako dolikuje, kako itd, nasmešila sa primereno situaciji. Kao da su za vas pisali rečnik srpskog jezika, gospođo Udovički, povodom ove rasprave. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. I naš amandman se odnosi na član izmena i dopuna zakona, o kojem su već govorili narodni poslanici Biljana Hasanović Korać i Vladimir Pavićević, dakle, o roku koji Vlada sama sebi daje da bi rešila problem v.d. rukovodioca čega god. Različite su nam naravno ideje, u svakom slučaju, svaka je kraća od 30 dana. Ono što je zanimljivo je obrazloženje koje Vlada šalje Narodnoj skupštini, dakle svima nama, o razlozima ne prihvatanja naših amandmana. Za naš amandman gde tražimo da u roku od 15 dana od dostavljene liste kandidata bude rok, da bude 15, a ne 30, kaže se da se amandman ne prihvata iz razloga navedenih u obrazloženju amandmana 26. Amandman 26. označen je kao amandman narodnih poslanika Zorana Živkovića i Vladimira Pavićevića, a obrazloženje koje je Vlada poslala njima na amandman 26 – da se amandman ne prihvata jer Vlada smatra da je rok iz predloženog rešenja primeren, obrazloženje, da ne čitam dalje, koje je dato kolegama amandmana koji je obrazložila narodna poslanica Biljana Hasanović Korać. O tome sam nešto rekla kada sam govorila o svojoj nameri da kad tad napravimo dovoljan pritisak kao Narodna skupština da Vlada pročita Rezoluciju o zakonodavnoj aktivnosti Narodne skupštine i svoje obaveze iz te rezolucije, kao što je bilo potrebno stanovito vreme da Vlada pročita jedinstvena metodološka pravila, koje je donela Narodna skupština, a koja se odnose na to u kom obliku i šta sve mora sadržati predlog zakona da bi mogao da bude u proceduri Narodne skupštine. Skoro, pa nažalost, ovo više govorim sa dozom nekog cinizma nego što smatram da je to skroz ispravno, u Rezoluciji o zakonodavnoj aktivnosti Narodne skupštine nema odredbe da Skupština neće raspravljati nijedan predlog zakona kojim se Vlada oglušila o Rezoluciju. Kažem da je to jedna doza nekog cinizma, jer znam kako funkcioniše izvršna vlast i kako bi trebalo da funkcioniše Narodna skupština. Ako u nekom od sledećih predloga zakona ne budemo imali pismeno obrazloženje, onda ćemo morati imati reakciju zakonodavnog tela. Znam takođe da uvek vladajuća koalicija, ko god je činio, smatra da joj je prvi zadatak da brani Vladu kao najbolju od svih mogućih, to je legitimno i legalno i to će da radi svaka vladajuća koalicija. Ono što ne valja je da se pri tome smetne sa uma šta se u takvoj odbrani ovakvih obrazloženja pravi kao šteta kući u kojoj zajedno radimo, jer to onu našu ravnopravnu, drugu funkciju, a to je nadzor i kontrola nad izvršnom vlašću, potpuno gura na dole po spisku prioriteta. Od toga ne može biti dobra ni jednoj vladi i ni jednoj skupštini. Dakle, ako postoji razlog zašto Vlada rok od 30 dana smatra primerenijim, celishodnijim ili, kako je ovde napisano, da je predloženo rešenje primereno, onda bi Vlada morala narodnom poslaniku koji predlaže amandman da obrazloži zašto je to primereno. Ovako, narodni poslanik čita – baš me briga šta ti misliš o mom rešenju. Od toga dobra ni za Vladu ni za narodnog poslanika ne može biti. Hvala lepo.
Zahvaljujem se gospođo Čomić. Samo da vas obavestim da više nemate vremena poslaničke grupe, čak sam vam dao nekih desetak sekundi više. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Ova tačka se tiče roka u kome Vlada treba da postavi, odnosno zaposli onoga ko je prošao na konkursu, ko je izabran na konkursu i u predlogu Vlade je taj rok 30 dana, a u našem predlogu amandmana je taj rok 15 dana. Odgovor Vlade je da se ne prihvata amandman, jer Vlada smatra da rok koji ona predlaže je primereniji i celishodniji. Mislim da bi bilo jako interesantno srpskoj javnosti, a i nama, i meni lično, zašto je rok od 30 dana celishodniji i primereniji nego rok od 15 dana, kada je izabran kandidat za neko mesto, za neku funkciju? Šta je problem u tih 15 dana da bilo koja Vlada, a kamoli ova hiperaktivna, po svojim rečima, Vlada, da ne može za dve nedelje da to sprovede u delo, nego treba celih 30 dana? Koji je to razlog? Postoje u srpskoj tradiciji neka pravila koja su vezana za dane, ima i onih 40 dana, ali, vidim da to nije predloženo, na sreću. Usvajanjem naših predloga, skraćivanjem roka za 15 dana, čime se taj rok stavlja u primerenost i celishodnost, mislim da bismo time dobili poboljšanje ovog zakona i mislim da je prava prilika da u ovom trenutku prihvatite naš amandman i time zajedno poboljšamo zakon. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Živkoviću. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Vesna Martinović. Izvolite.
Zahvaljujem se. Kao što sam i malo čas prilikom prethodnog amandmana rekla, mislim da kada državna uprava treba da odlučuje o nekim stvarima koje se tiču njenog rada, njene organizacije, primereno, celishodno i šta se već navodi u obrazloženjima Vlade, da rokove maksimalno skrati. Dakle, zaista ne mislim ni da su rokovi od 30 dana primereni, niti da su celishodni, za ono što se tiče unutrašnje organizacije državne uprave i popunjavanje radnih mesta u okviru same te uprave. Zaista se postavlja pitanje da ukoliko je državnoj upravi potreban rok od 30, a ne rok od 15 dana, koji je negde uobičajen i ranije bio a trebalo bi da bude i ubuduće, za nešto što je interes i potreba državne uprave, onda se postavlja pitanje – šta onda građani mogu da očekuju od iste te državne uprave, u kojim rokovima će državna uprava odlučivati o njihovim zahtevima, štititi njihove pravne interese, zadovoljavati njihove pravne potrebe, ako je za nju samu potreban rok od 30 dana. To je jedna snažna poruka o neažurnosti i tromosti državne uprave, ili kao što je jedan kolega iz vladajuće stranke rekao, o raspojasanom stanju u državnoj upravi. E, ovim se šalje poruka da je stanje raspojasano. Jer, kažem, ako je rok od 15 dana previše kratak za državnu upravu, ja iskreno sumnjam u to da ćemo u skorije vreme imati modernu, efikasnu i ažurnu državnu upravu…
Zahvaljujem, gospođo Martinović. Vreme je isteklo. Na član 16. amandmane su, sa ispravkom, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada nije prihvatila amandmane u osnovnom tekstu, a o ispravkama se nije izjasnila. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandmane sa ispravkama. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da su amandmani sa ispravkama u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik prof. dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući Bečiću, poštovana gospođo Udovički, poštovani gosti, moram dve stvari ovde da napomenem. Prvo, imamo jednu neverovatnu situaciju, da neki narodni poslanici podnose amandman u istovetnom tekstu kao i mi. Nama se odgovori da se ne prihvata amandman iz razloga primerenosti i celishodnosti, a gospođi Čomić se odgovori da se amandman ne prihvata samo iz razloga celishodnosti. Ja sam se pitao zašto je takav tretman jednih narodnih poslanika, a ovako različit na istovetni tekst drugih narodnih poslanik? Ja zaključujem da je i naš amandman i amandman gospođe Čomić celishodan, ali i da je amandman gospođe Čomić ipak primeren, ili makar primereniji od našeg. I onda se pitam sledeće – ako je to situacija, zašto onda amandman gospođe Čomić nije prihvaćen, na primer? Na primer, u članu 16. stav 3, mi smo predložili da se taj stav briše, zato što se uvodi jedna kovanica koja po našem sudu stvara strašne mogućnosti zloupotrebe i arbitriranja, a to je – narušeno poverenje javnosti može da bude kriterijum na osnovu kojeg će neko sada da bude sklonjen sa neke pozicije. Pazite, meni to izgleda kao kada bismo mi dozvolili da predsedavajući Narodnom skupštinom, ili predsednik Narodne skupštine, kaže – ja kažem da je nešto, a da o tome o čemu on kaže da je nešto ne koristi Poslovnik, nego sam, samo sledi svoju volju. Ja smatram da to mi ne treba da unosimo u bilo koji zakon i zato smo predložili da se ovaj stav u članu 16. u celosti briše. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Pavićeviću. Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, poštovani predsedavajući, ja sam se javio čisto da građani znaju šta je predlagač amandmana u odnosu na Predlog zakona predložio. Dakle, reč je o amandmanu na član 16. Članom 16. menja se član 78. Vlada je predložila da se državni službenik razrešava s položaja i ako mu radni odnos prestane zbog osude na kaznu zatvora od najmanje šest meseci, konačnog rešenja ako mu je izrečena disciplinska kazna prestanka radnog odnosa do konačnog rešenja ako mu je na ocenjivanju određena ocena nezadovoljava… itd. Dalje, Vlada je predložila da državni službenik se razrešava sa položaja ako organ ili telo nadležno za njegovo postavljenje prihvati javnu preporuku Zaštitnika građana za njegovo razrešenje, odnosno ako prihvati inicijativu za razrešenje na osnovu mere javnog objavljivanja, preporuke za razrešenje koju izrekne Agencija za borbu protiv korupcije. Treći stav je da se državni službenik koji rukovodi državnim organom razrešava sa položaja kada organ ili telo nadležno za njegovo postavljenje utvrdi da je u vreme njegovog rukovođenja došlo do ozbiljnog poremećaja u radu državnog organa. Dakle, predlagač amandmana je predložio da se ovaj član briše i da javni službenici postanu svete krave, nedodirljive, da ne mogu da se razreše čak iako su osuđeni na kaznu zatvora od šest meseci, da ne mogu da se razreše ni nakon ako Agencija za borbu protiv korupcije to preporuči, itd. Zašto predlagač amandmana štiti toliko državne službenike, to može da objasni stranka koja je predložila ovu vrstu amandman? Neko po svaku cenu imaoce javnih ovlašćenja, neko ko u ime države vrši vlast, neko ko je na državnim jaslama i ima sasvim pristojne plate, za razliku od onih koji rade u realnom sektoru, neko ko ima daleko više minulog rada, jer teže menja posao i poslodavaca, neko ko je u daleko povoljnijem položaju, neko ko dva puta mesečno prima platu, neko želi dodatno da ga zaštiti čak i od gubitka posla ukoliko je izrečena kazna zatvora od najmanje šest meseci i tako dalje i ukoliko je to preporučila Agencije za borbu protiv korupcije. Onaj ko je predložio ovaj amandman baš nema po meni neku najčistiju nameru ili ima nešto u njegovoj biografiji što treba da pomogne državnim službenicima da ih zaštiti od eventualnog otpuštanja zbog grešaka koje su učinili na štetu države, a često u korist onih za koje rade. Tako imamo situaciju da je javna služba postala sigurna kuća i da mnogi državni službenici to doživljavaju kao osnovu iz koje se kreće u pohod na plave koverte za političke stranke i za sebe lično, koje treba da dopune svoje budžete i budžete stranaka. Predlagač zakona je sasvim opravdano predložio da se u takvim situacijama može reagovati, međutim, predlagač amandmana ne želi da se to desi. Dakle, želi da državni službenici budu nedodirljivi, da mogu da rade poslove koji će od javne službe napraviti svoje privatne biznise. Dakle, ono što treba da bude javni posao, postaje privatni biznis državnog činovnika koji obavlja tu funkciju ili postaje posao i za državnog činovnika, za njegovog ministra i za više državnih činovnika. Imamo poziciju da nam ljudi iz Uprave za veterinu koji su imali platu od, ne znam, 600-700 evra mesečno imaju stan pored Arene od 120 kvadrata i nikako ne možemo da utvrdimo na koji način je državni službenik tako svojim čestitim poslom, pa pošto je akademski obrazovan, akademskom čestitošću, došao do takve vrste kapitala, odnosno do takve vrste stana koji košta, ne znam, 250.000 evra, pa bi morao jedno tri-četiri svoja činovnička života da provede da bi taj stan stekao. Dakle, predlagač amandmana je želeo da u svakom slučaju spreči svaku mogućnost otpuštanja službenika koji imaju javna ovlašćenja i koji očigledno ukoliko su sudski osuđeni, ukoliko Agencija za borbu protiv korupcije kaže – znate šta, pojavio se stan od 120 kvadrata, takvog državnog službenika treba otpustiti. Predlagač amandmana je rekao – to se briše, taj zakon ne važi. Znači, službenik, javni službenik je sveta krava, u to se ne sme dirati. E, onda ja kažem, šta se dešava sa javnim službenikom koji napravi takvu vrstu propusta pa ću ja upisati kakvu vrstu, da neko 1. 11. na parceli od 52 hektara ustanovi da zakupac ima korisnička prava iako je ugovor sklopio tek sedam dana kasnije? Šta uraditi sa takvim državnim službenikom koji za takvu vrstu javne isprave na osnovu koje neko povuče 525.000 evra i neko sad potpiše amandman kojim se takav državni službenik ne može otpustiti? Šta uraditi sa državnim službenikom koji primi zahtev za subvenciju 15. avgusta sa računima, sad pazite, pažljivo pratite, 2007. 15. avgusta neko podnese zahtev sa kompletnom dokumentacijom i računima o sadnji vinograda, a računi su iz oktobra i novembra 2007? Petnaestog avgusta neko prilaže račun iz 2007, u avgustu 2007. priložiš račun iz novembra 2007? Očigledno da taj račun je naštimovan, falsifikovan i još nešto, taj državni službenik ne primeti da firma koja dobija subvenciju je podnela račun druge firme istog vlasnika. Dakle, onaj ko je uzeo subvenciju je račun za kolje i vinograd priložio račun svoje druge firme koja se zove „Empresa“, priložio je da bi to bio osnov za dobijanje subvencije, a vlasnik firme koja dobija subvenciju i vlasnik firme koja izdaje te račune 15. avgusta sa datumom iz novembra 2007. taj državni službenik takvu ispravu primi i ništa ne preduzme da odbije subvenciju. Šta uraditi sa javnim službenikom koji je u Ministarstvu a izda tu vrstu subvencije za vinograd koji se sadi na pet godina iako zakupac nema saglasnost istog Ministarstva za investiciona ulaganja? Očigledna je zloupotreba tog javnog službenika. Na kraju, taj javni službenik, koji sve te javne isprave nije video, koji je sve to zloupotrebi, na kraju taj javni službenik u Inđiji zida kuću sa bazenom. Kako to? Dakle, ukoliko Agencija za borbu protiv korupcije takvog javnog službenika, koji je iz jednog javnog sektora sad prešao u Inđiju u javno preduzeće, dakle, ukoliko tako nagrađenog javnog službenika neko pronađe, ne može da ga razrešimo iako Agencija za borbu protiv korupcije to preporuči u skladu sa rešenjem koje je Vlada preporučila. Predlagač amandmana iz čudnih razloga, a već sam naveo kakvi su, želi da se ovaj član izbriše amandmanom koji glasi – briše se, i da na svaki način zaštiti one koji su njemu i sebi omogućili da nezakonito očigledno dođu do ogromnog kapitala. Dakle, to je ta akademska čestitost o kojoj se zalaže predlagač, koji nas ubeđuje tako da neke tehničke vrste amandmana 10 dana, 15 dana umesto 15-10, umesto 30-25, umesto zareza-zapeta, i odjednom se pojavio jedan ključni amandman ušuškan lepo, koji u članu, za član 16, jel', glasi - amandmanom se predviđa član 16. Zakona – briše se. Javni službenik je nedodirljiv, sveta krava, a vi dragi građani koji nemate takvu vrstu protekcije lezite ispred šaltera i molite Boga da vam javni službenik u trećem, makar i četvrtom navratu kad dolazite našalter reši vaš slučaj. Nigde se, ponavljam, ne osećaju službenici, odnosno ljudi veći, nego iza šaltera, a nigde se ne osećamo manjim nego ispred šaltera, jer ovi javni službenici naprosto ukoliko sa njima ne delite, na način na koji sam već opisao, novac, u tom slučaju javni službenici očekuju od vas da kleknete i legnete pred šalter.
Zahvaljujem. Gospodine profesore dr Pavićeviću, po kom osnovu se javljate? (Vladimir Pavićević, s mesta: Po amandmanu.) Po amandmanu onda niste na redu. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite. (Vladimir Pavićević, s mesta: Zašto nisam dobio reč?) Zato što se gospođa Čomić javila pre vas. (Vladimir Pavićević, s mesta: U redu.) Izvolite gospođo Čomić.
Zahvaljuje,. Dakle, pre nego što obrazložim amandman koji su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i grupa mojih kolega i ja, da kažem kako glasi amandman. Amandman glasi – i članu 16. stav 3. „Briše se“. Kada se pročita tako neverovatno komplikovan i dugačak tekst amandmana, onda je mnogo lakše da se priča o amandmanu, ali zabava verbalnog nasilja i političkog folklora i propust predsedavajućeg da objasni da je mnogo lakše kada se pročita nego kada se govori napamet, ne može da spreči proces kojem su, kako se to u mom sokaku kaže – razni pojmaroši skloni. To je onaj koji nema pojma ni o čemu, ne čita, ali ima vrlo čvrst stav o svemu, na njega je ponosan i rado ga saopštava. Meni je drago čuti takav stav, jer amandman glasi – u članu 16. stav 3 „Briše se“. Dakle, ne stav 1, ne stav 2, ne član 16, nego stav 3. No, svakome svoje reči na ponos i nezaborav. Zašto je ovaj stav treba „brisati“? Zato što smo bili u ovoj Skupštini u julu 2012. godine, kada je zbog jednog čoveka koji se zvao Dragutin Radosavljević, donet zakon sa članom koji je važio 40 dana, pošto je narodni poslanik Zoran Živković spomenuo 40 dana, nije baš, ali zgodno je da se upotrebi, zato da bi ga se sklonilo sa mesta direktora Poreske uprave na koji je izabran po konkursu i zato da nikada ne bude u suštini izabran njegov naslednik Ivan Simić. Gospođo potpredsednice Vlade, vi imate problem, pošto Dragutin Radosavljević zbog takvih zakona kao što je ovaj zakon, nema rešenje da je razrešen, kao što ni gospodin Simić nema rešenje da je postavljen. Naš zahtev da se ovaj stav „briše“ je u vašu korist, a zabavno je naravno i slušati one koji bi da ispričaju šta god da ispričaju, a nije važno. Hvala vam predsedavajući za 10 sekundi koji ste mi poklonili prethodni put.
Zahvaljujem. Za reč se javio, koristeći vreme koje imate u onih pet minuta, profesor dr Vladimir Pavićević, po amandmanu. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući Bečiću, poštovana gospođo Udovički, poštovani gosti, malo pre smo imali jednu zaista neverovatnu situaciju povodom naše rasprave o našem amandmanu na član 16. stav 3, da su poslanici SNS aplaudirali poslaniku, koji je u svom govoru pokazao da nije ni pročitao naš amandman, a da se usuđuje da komentariše i da sudi o našem amandmanu. Ako je to praska SNS, onda mene ne čudi što na primer juče nije prošao princip akademske čestitosti u ovoj Skupštini.
Gospodine Pavićeviću…
Evo da pokažem u amandmanu, poštovani predsedavajući…
Zamoliću vas, prvo, diskutant koji je diskutovao nije član SNS i ne možete to aludirati na SNS. Drugo, neću dozvoliti da vaše obraćanje po amandmanu pretvorite u repliku, molim vas da govorite o amandmanu.
Naravno. Rekao sam da su poslanici Napredne strane aplaudirali. Dakle, nas dvojica, Zoran Živković i ja, predložili smo amandmanom na član 16. stav 3. da se u članu 16. briše samo stav 3. Nismo, poštovana gospodo, predložili da se briše član u celosti. Mi smo predložili da se briše ovaj stav 3. člana 16, a da stavovi 1. i 2. ostaju predlogu zakona. To poštovana gospodo znači sledeće, da u zakonu treba da piše sledeće – državni službenik se razrešava položaja ako mu radni odnos prestane zbog, pa sada se nabraja, osude na kaznu zatvora od najmanje šest meseci. Pa naravno da treba da prestane. Potom, konačnog rešenja kojim mu je izrečena disciplinska kazna prestanka radnog odnosa, konačnog rešenja kojim mu je na ocenjivanju određena ocena „ne zadovoljava“, kao i iz drugih razloga predviđenih opštim propisima o radu, kojima se uređuje prestanak radnog odnosa, nezavisno od volje zaposlenog i volje poslodavca. Sve to piše u stavu 1. koji mi želimo da sačuvamo u Predlogu zakona. Naročito vas usmeravam, poštovani predsedavajući, ka poslanicima koji dolaze u Skupštinu, diskutuju, a ne čitaju ni zakon, ni amandmane. Poštovana gospodo, predlažemo da stav 2. takođe ostane u zakonu. U stavu 2. piše i mi smo za to da se državni službenik razrešava sa položaja iako organ ili telo nadležno za njegovo postavljenje prihvati javnu preporuku Zaštitnika građana za njegovo razrešenje, odnosno ako prihvati inicijativu za razrešenje na osnovu mere javnog objavljivanja preporuke za razrešenje, koju izrekne Agencija za borbu protiv korupcije. Mi predlažemo da to ostane u Predlogu zakona. Šta smo mi predložili? Evo još jednom ovde da saopštim poštovanim narodnim poslanicima i gostima iz ministarstva. Mi smo predložili da se briše stav 3. Meni nije problem, poštovani predsedavajući, za narodne poslanike koji ne čitaju materijale koji dolaze u Skupštinu, da se mi srećemo ovde u Skupštini da im ja objasnim šta je sadržina amandmana, šta je sadržina zakona i evo sada još jednom - stav 3. je neophodno, poštovana gospodo, da se briše zato što u stavu 3. imamo uvođenje jedne kovanice za koju sam ja još ranije u svom govoru rekao i ovde video odobravanje nekih ljudi. Ta kovanica glasi da državni službenik može da se razreši i zbog toga kada dođe do situacije narušavanja poverenja javnosti u taj državni organ. Mi smo smatrali, i ja mislim da je zaista to jedna prikladna ocena u odnosu na ovaj stav, da ta kovanica narušavanje poverenja javnosti stvara ogromne mogućnosti za zloupotrebe, da stvara ogromne mogućnosti za jedno strašno arbitriranje nekih ljudi, jer se postavlja pitanje kako ćemo mi da utvrdimo tačno šta to znači narušavanje poverenja javnosti? Da li narušavanje poverenja javnosti nastaje kada Vlada sugeriše nešto, spojena sa nekim tabloidima, na primer, preko ministra policije? Da li će onda ta situacija da znači da je narušeno poverenje javnosti kada je maskirana čitava stvar? Mi smatramo da treba da izbrišemo iz ovog Predloga zakona kovanicu koja vodi ka strašnim mogućnostima zloupotrebe i jednog teškog arbitriranja, poštovana gospodo. Hvala vam.
Zahvaljujem se, gospodine Pavićeviću. Vaše vreme je isteklo. Nemate više vremena. Za reč se javila ministar u Vladi potpredsednik Vlade dr Kori Udovički. Izvolite.
Ja bih samo da još jednom razjasnim, pošto očigledno ima zabune u više poslaničkih grupa. Postojala su dva tipa amandmana. Bilo ih je više koji se tiču ovog trećeg stava člana kojim se menja član 78, znači, člana 16. Zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnim službenicima. Cilj tog stava, kao i celog ovog člana, je da se pojača odgovornost državnih službenika za njihov rad. Mislimo da su st. 1. i 2. pogotovo nesporni. Stav 3. govori o tome da jedna kategorija službenika koja treba da bude veoma i nezavisna u svom radu i zaštićena, ipak mora i da bude odgovorna za kvalitet svoga rada. U ovom slučaju je član nastojao da se uvede merljivost ekstremno lošeg kvaliteta toga rada u slučaju kada dođe do ozbiljnog poremećaja u radu državnog organa kojim taj službenik rukovodi. Postojala je i namera da se uvede neka vrsta objektivizacije i odnosa javnosti prema rukovođenju tim organom i činjenica je da bismo voleli da nađemo način i da smislimo način na koji će to moći da se uvede. Međutim, postojao je predlog amandmana koji se odnosio na to ne da se briše ceo stav, čime bi se opet taj rukovodilac napravio potpuno nezamenljivim, a prema tome i neodgovornim za svoj rad, već je postojao amandman koji kaže da ipak se briše poslednji deo stava 3, a to je da se može državni službenik razrešiti ukoliko dođe do narušavanja poverenja javnosti u taj državni organ. Takav amandman je Vlada prihvatila, jer smatramo da je prethodni deo ovog stava u kome se kaže da ako dođe do ozbiljnog poremećaja u radu državnog organa kojim neko rukovodi, on može da bude razrešen, da je to nesporno dokazivo u normalnom sudskom postupku i prema tome jedan način da se sasvim sigurno objektivno poziva neko na odgovornost. Kada je reč o odnosu javnosti, nastavićemo da tragamo za načinom da se i to uvede u regulativu u nekoj formulaciji koja bi bila dokazivija. U svakom slučaju, važno je da naglasimo da ovako, kako ide sada, ovaj član zakona nesporno pojačava odgovornost državnih službenika na svojim položajima. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Udovički. Za reč se javio narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Nisam shvatio najbolje šta ste rekli sada, gospođo ministarka. Da li vi predlažete da se sada, u ovim izmenama, skine ovaj poslednji deo rečenice koji glasi: „ili do narušavanja poverenja javnosti“ ili to spremate za neki sledeći? Ako je to vaša odluka sada, to znači da je naš amandman suštinski prihvaćen. On nije formalno prihvaćen, ali suštinski jeste. (Kori Udovički,s mesta: Suštinski je prihvaćen amandman.) Dobro, ali ja bih ipak još nešto da kažem o tom amandmanu. Naravno da možete da loše tumačite neke stvari ili ako ne čitate ili ako čitate, pa imate zlu nameru ili ako čitate, ali ne shvatate šta piše. U članu 78. postojećem koji se menja članom 16. Predloga izmena zakona lepo piše da se državni službenik otpušta ili razrešava sa položaja ako je osuđen na kaznu zatvora najmanje šest meseci, ako ima konačno rešenje kojim je izrečena disciplinska kaznaprestanka radnog odnosa, ako mu je data ocena „nezadovoljava“, što obuhvata tu mogućnost nadležnog funkcionera, starešine organa da kroz ocenu „nezadovoljava“može da završi sa tim lošim činovnikom itd. Prihvatamo i ovu izmenu koja je sada usledila. Ako je formalno potrebno, mi onda povlačimo amandman na ovaj član 16. ako jenovi tekst takav da u novom tekstu nema reči: „ili do narušavanja poverenja javnosti u taj državni organ“. Svi pokušaji da neko iznošenjemneistina u parlamentu obmane javnost je loše za dostojanstvo parlamenta. Malopređašnji pokušaj nečega ili nekoga kome stvarno nemam šta da zamerim, priroda čini svoje pa ne možemo da budemo uvek jači od nje, ja mislim da je bila obaveza da, bez obzira ko je iz koje stranke, da ga predsedavajući upozori da iznošenje laži, odnosno neistina ne doprinosi povećanju dostojanstva naše kuće koja se zove srpski parlament. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Živkoviću. Ne mogu po amandmanu koji je dala grupa poslanika da u diskusiji jednog poslanika znam tačno na koga on misli, a pogotovo ne mogu kao predsedavajući da cenim da li to što on izgovara je istina ili neistina. Stvarno ne razumem šta ste vi želeli da ja u tom trenutku uradim. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, reklamiram povredu Poslovnika član107. stav 1. Po hiljaditi put u ovoj Narodnoj skupštini se dozvoljava vređanje narodnih poslanika SNS. Ne znam do koje mere i do koje granice i šta je potrebno još da se desi da bi vi kao predsedavajući odreagovali. Gospodin Marijan Rističević je, podsetiću vas, član poslaničke grupe SNS. Mi se našim prijateljima saradnicima, saborcima ponosimo, ne odričemo, a to što vi dozvoljavate da se u ovoj Narodnoj skupštini o narodnim poslanicima druge političke opcije, koji iznose svoje političke stavove, dozvoljavate da se o njima govori u trećem licu i da se govori „nečega“, kao da nisu ljudska bića i da preko toga prelazite bez reakcije, ne želim da se bilo ko u ovoj Narodnoj skupštini kažnjava, ali potrebno je ukazati na narušeno dostojanstvo Narodne skupštine. Potrebno je ukazati na manjak kućnog vaspitanja, na manjak političke korektnosti, a u ovom trenutku prethodni govornik je govorio o drugom narodnom poslaniku u trećem licu jednine nazivajući ga stvarima. Da li je to dopustivo? Da li je to pristojno? Da li je to normalno? Do koje mere očekujete da SNS trpi i povlači se pred najezdom uvreda zasnovanom na političkoj mržnji?
Vreme, gospodine Babiću.
Ja vas molim da ovu sednicu vodite pristojno, normalno, koncentrisano i da takve stvari sankcionišete.
Gospodine Babiću, ja se stvarno izvinjavam, jer to što ste vi sada izgovorili, uzeću stenogram, nisam čuo. Dozvoljavam da je to izrečeno. Da sam to razumeo tako i da sam to čuo tako, sigurno bih upozorio govornika koji je o tome govorio. Ne dozvoljavamo da se ovde o narodnim poslanicima govori na takav način. Ja sam samo na diskusiju jednog diskutanta dao informaciju, ono što je insistirao narodni poslanik koji je u tom trenutku govorio. On je predsednik Seljačke stranke, koji je na listi SNS i ja sam samo dao informaciju da formalno nije član stranke, osim što je na listi SNS. Još jednom se izvinjavam narodnom poslaniku gospodinu Rističeviću, ako je to izgovoreno, u stvari, verujem da je to izgovoreno, ali se izvinjavam, nisam čuo. Sigurno je da bih reagovao da je na takav način kvalifikovan jedan član parlamenta. Izvinjavam se, gospodine Babiću, da li želite da se Skupština izjasni o ovome? (Zoran Babić, s mesta: Ne.)
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine Bečiću, poštovana gospođo Udovički, poštovani gosti, smatram da je povređen član 108. koji govori o tome da se o redu na sednici Narodne skupštine stara predsednik Narodne skupštine. Smatram da ste na osnovu stava 1. člana 108. Poslovnika morali sada da intervenišete kada je govorio gospodin Babić. Ovde se kaže – o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine. Tri stvari hoću da kažem. Jedna stvar, red, poštovani predsedavajući, podrazumeva da ovde diskutujemo, a da znamo o čemu govorimo. To je osnovni red. Druga stvar, kada upotrebljavamo treće lice jednine, onda treba da se zna, a ovde je to malopre rečeno da to može da se odnosi na nju ili na njega. Prema tome, svako tumačenje koje izlazi izvan toga ja smatram da nije bilo primereno. Treća stvar, poštovani predsedavajući Bečiću, smatram da red podrazumeva i da ovde znamo ko je poslaniik koje stranke. Vi kažete da gospodin Rističević nije član SNS. Gospodin Babić malopre kaže – gospodin Rističević jeste član SNS. Ko je ovde član koje stranke, poštovana gospodo?
Gospodine Pavićeviću, nemojte da se ubeđujemo oko toga. Predsedavajući može da zna, ali i pravo poslanika, u ovom slučaju gospodina Živkovića, koji se prepoznao u diskusiji prethodnog diskutanta i odreagovao na to, pravo svakog poslanika je da o tome i na takav način diskutuje. Gospodine Živkoviću, nemate pravo da dobijete reč. (Zoran Živković, s mesta: Otkud znate? Javljam se po amandmanu.) Saslušajte me do kraja, da bih mogao da vam dam objašnjenje. Imate još dva minuta i 23 sekunde, ali pošto imamo dosta prijavljenih, ne možete odmah da dobijete reč, možete po redosledu po kojem ste se javili. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po amandmanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana ministarko, predsedavajući, da bi me neko uvredio i ponizio, taj mora da bude bolji od mene. Dakle, ne doživljavam da me neko može uvrediti bilo kojom rečenicom u ovom parlamentu, niti može poniziti. Čovek može uvrediti, poniziti sam sebe. Sve što kaže o drugima, aludirajući, recimo, na fizički izgled, da je neko stvar itd, sve što ti neko kaže, on govori samo o sebi, a ne o tebi. Dakle, nemate potrebe da mi se izvinjavate, ali čisto radi akademske čestitosti, ovde je rečeno da ja nisam čitao materijal. Moram da upozorim akademsku čestitost na sledeću odredbu amandmana 2. gospodina Zorana Babića, u kome stoji da se reči iz stava 3. člana 16. – i do narušavanja poverenja javnosti u taj državni organ, da se iz tog razloga javni službenik ne otpušta. Da je neko čitao materijal, što je meni spočitavano, on bi primetio da je to već amandmanom koji je prihvaćen i od strane Vlade i od strane Odbora, da je to već izbrisano amandmanom koji je predložio poslanik vladajuće stranke, ne bi bilo potrebe da se toliko zalaže za izmene koje su već izvršene, da je neko pročitao celokupni materijal. Pročitao sam i zakon i član 16. i usvojene i neusvojene amandmane. Nemam tu vrstu akademske čestitosti, koja je veoma čudna, pa sam smatrao da stav 3. koji kaže – državni službenik koji rukovodi državnim organom razrešava se položaja kada organ ili telo nadležno za njegovo postavljanje utvrdi da je u vreme njegovog rukovođenja došlo do ozbiljnog poremećaja u radu državnog organa kojim rukovodi, smatrao da do tog poremećaja može doći iz ova prva dva stava, da ovaj stav 3. sublimira taj deo koji ostaje, posle amandmana gospodina Babića, sublimira ova prva dva. Znači da je u tom trećem sadržano i to do nepoverenja može doći zato što je državni službenik osuđen itd. Bez ovog stava 3, ova dva bi mi nekako zvučala čisto nesprovodivo i zato sam govorio da je predlagač predložio da se odredbe člana 16. brišu. Evo, dozvoljavam sebi za pravo da se nisam precizno izrazio, ali sam materijal pomno pročitao, tako da sam pročitao i delove amandmana gospodina Babića, koji su usvojeni. Što se tiče pokušaja da se ovde govori da ja ne iznosim istinu, to se može desiti. Predsedavajući to ne može utvrditi da li neki poslanik govori istinu ili ne, ali evo, spreman sam, naveo sam zloupotrebe određenog državnog službenika, naveo i da taj državni službenik zida kuću sa bazenom u Inđiji. Ako to nije tačno, pozivajući se na sva dokumenta na koja sam se pozvao, ako nije tačno ono što sam izneo, spreman sam da napustim ovaj parlament, a mogu u roku od pet minuta da donesem kompletnu dokumentaciju koja se odnosi na slučaj tog državnog službenika i vezano za slučaj jednog premijera, bivšeg saveznog ministra policije, i bivšeg vinogradara, kalemara itd. Ako taj slučaj nije utemeljen u dokumentima Ministarstva poljoprivrede, o kojima sam govorio, ja sam spreman da dam ostavku i da ovog trenutka napustim ovaj parlament i da se nikada više u njega ne vratim. Ali, ako ta dokumentacija govori o tačnosti onoga što sam izneo, voleo bih da se kolega udalji samo na mesec dana. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, po amandmanu.
Po amandmanu, ali samo da vam kažem da se nisam prepoznao u diskusiji za koju ste vi rekli malopre da sam se prepoznao, nego sam govorio o suštini amandmana.
Gospodine Živkoviću, zašto ste se onda javili i reagovali na izlaganje, ako se niste prepoznali u izlaganju prethodnog govornika?
Dajte da govorim svoja dva minuta, a posle dajte ocenu. To je jedna stvar. Imam pravo da govorim svojih pet minuta i to ću da iskoristim. Javio sam se da objasnim, kao predlagač, znači tu nema potrebe da se prepoznaje niko. Kada piše da je predlagač Zoran Živković, onda sam to u ovom parlamentu ja jedini Zoran Živković. Nikakvo prepoznavanje, nego reakcija predlagača na ono što je izneto u jednoj besmislenoj diskusiji. Nakon intervencije ministarke, koja je objasnila da je Ministarstvo, odnosno Vlada prihvatila praktično suštinu našeg amandmana ovom izmenom, ja sam povukao amandman. To je bio cilj mog javljanja, a nebuloze, koje se čuju svuda po parlamentu, nikada ne mogu da izazovu prepoznavanje kod jednog časnog čoveka kao što sam ja.
Gospodine Živkoviću, molim vas da poštujete dostojanstvo Narodne skupštine i da birate reči koje koristite u parlamentu. (Zoran Živković, sa mesta: Šta sam sada rekao?) Ne bih to da ponovim što ste izgovorili. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po amandmanu. Izvolite.
Član 16. ovog Predloga o izmenama i dopunama Zakona ima određena mesta za diskusiju. Mislim da se radi o stavu 1. Mislim da bi bilo preciznije i bolje da je ova osuda definisana kao pravosnažna osuda i to vidim kao jedinu manjkavost. Što se tiče stava 3, pošto je amandman, koji sam podneo na stav 3, gde smo definisali i iz tog člana izbacili narušavanje poverenja javnosti, verujem da sada govorimo o ostatku stava 3. člana 16. i o potrebi da je taj ostatak neophodan, da je potreban, da se državni službenik koji rukovodi državnim organom razrešava s položaja kada organ ili telo nadležno za njegovo postavljanje utvrdi da je u vreme njegovog rukovođenja došlo do ozbiljnog poremećaja u radu državnog organa. Ukoliko telo koje postavlja, odnosno državni organ koji postavlja i razrešava, mislim da radi svoj posao, ukoliko i postavlja, ali uzima nadležnost i da razrešava. To je sasvim logično. Ukoliko i u tom postavljanju nemamo dvostepenost ili dvoslojnost, normalno je da i u razrešavanju takođe nemamo tu dvostepenost. Ono što je mnogo bitnije za građane Republike Srbije, ono što je politika SNS, ono što je neophodno, a to je odgovornost i nemogućnost gubljenja vremena. Da li građani Srbije imaju mogućnost da čekaju da neki državni službenik uradi, ne daj Bože, nešto loše, pa da se podnese prijava, pa da se ta prijava dokaže, pa da se vodi sudski postupak, pa da se neko osudi, pa da ta osuda postane pravosnažna, pa tek onda da taj državni službenik bude razrešen. Ne. Nema vremena za gubljenje. Ukoliko neko loše radi, ukoliko neko radi više u svom interesu, a manje u interesu građana Republike Srbije, ukoliko postoji i indicija za tako nešto, mora da ode. Srpska napredna stranka je i u svom dosadašnjem političkom delovanju tražila kvalitet, tražila što više ljudi od znanja, od veština, od integriteta, oni koji će u najboljem smislu na mestu i na funkciji, koja im je poverena, raditi u interesu građana Republike Srbije. Ni jedna funkcija, ni jedna fotelja nije dedovina. Ni jedna funkcija, ni jedna fotelja nije mesto gde ćemo pustiti korenje i ostati zažiljeni zato što u svom mobilnom telefonu imamo broj telefona nekog političkog moćnika, a u džepu člansku kartu. To vreme je pluskvamperfekat. To vreme smo zaboravili u periodu do 2012. godine. Ovo vreme je vreme kada se traži kvalitet, kada se traži znanje, kada se traži angažovanje i kada samo u fudbalu postoje dva žuta za jedan crveni, a u košarci pet ličnih grešaka. U državnoj upravi, u politici, zalažemo se da napravimo mesto bez prava na grešku i bez praštanja, već samo kvalitet u interesu građana Srbije.
Zahvaljujem se, gospodine Babiću. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, po amandmanu.
Tačno po amandmanu. Nebulozan znači maglovit, nejasan i neodređen. Prema tome to nije nikakva ružna reč. Posebno kaže – nebulozan, nejasan, neodređen i tiče se ideja i izlaganja, tako da ja nisam malopre rekao ništa što bi moglo da naruši dignitet ovog parlamenta. Preporučujem malo čitanje ozbiljnih knjiga. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ponovo moram da ukažem na ne čitanje materijala kada je u pitanju sopstveni amandman. Malopre je jedan kolega, koji za sebe misli da nije nebulozan, izrekao da je kao predlagač amandmana predložio da se amandman povuče. Savetovao bih da se pročitaju odredbe Poslovnika. Nisam pravnik, nisam bivši premijer, nisam bivši savezni ministar unutrašnjih poslova. Tu treba poznavanje nekih pravnih nauka, barem je trebalo. Nisam ni vinogradar, nisam ni kalemar, ali po pitanju posla koji vršim moram da pročitam Poslovnik. Poslovnik kaže da amandman mogu da predlažu posebno ili zajedno narodni poslanici, može odbor itd, ali po pitanju amandmana, koji je jedan kolega pokušao da povuče, amandman su podnela dvojica. Dakle, amandman se, koliko sam čitao Poslovnik, povlači pismeno, kao što se i predlaže, i amandman moraju da povuku predlagači. Dakle, oba narodna poslanika koja su predložila taj amandman. To tvrdim ja, koji se malo razumem u Poslovnik. Voleo bih da me neko demantuje. Ovde ima i pravnika, koji se osmehuju. U pravu sam. Kao predsednik Narodne seljačke stranke, kao jedan zemljoradnik po profesiji, ne po karakteru, dakle seljak po profesiji, ne karakterni seljak, ne seljak iz grada, čitam sve ove odredbe Poslovnika i smatram da sam bio u pravu. Usuđujem se, mada akademska čestitost tvrdi da sam se ja usudio da komentarišem njihov amandman, da komentarišem i povlačenje amandmana. Mislim da sam u pravu i da predsedavajući treba da nam objasni da li je amandman povučen, da li može da ga povuče jedan predlagač ili to moraju da urade obojica, pismeno, pa sa tim u vezi želim tumačenje. Na kraju, zašto ja insistiram na ovom članu? Mene je bivši režim smenio u opštini Inđija sa mesta predsednika Skupštine u Upravi vodovoda bez kvoruma. To je javni službenik ustanovio da je to sasvim validno, s obzirom da je u zapisniku stajalo da je to uradila većina, pri tome su vraćali neke mandate koji su bili oduzeti šest meseci ranije, smenivši me bukvalno u zgradi Uprave vodovoda bez kvoruma, 5. oktobra 2007. godine iz dva razloga. Jedan je bio što sam se protivio podizanju bespravnog vinograda u proleće 2007. godine, jer je zemljište bilo u državnoj svojini. Neko je upao u državni posed i sadio vinograd, kako bi naknadno ostvario subvencije itd. Drugi razlog zašto sam bio smenjen zato što sam se protivio…
Gospodine Ristićeviću…
Sačekajte. Član ovaj kaže da se službenik menja na način na koji se menja. Smenjen sam suprotno ovim predlozima. Smenjen sam samo zato što sam se protivio izgradnji fabrike za reciklažu akumulatora na vodozahvatu Inđija, regionalnom vodozahvatu za čije brisanje je bilo predviđeno da Vlada da saglasnost. Kao predsednik Skupštine, bio sam obavezan da se usprotivim donošenju odluke za koju je predviđena prethodna saglasnost Vlade. Takva odluka nije smela da ide na Skupštinu. Zbog toga sam smenjen, a danas Inđija ne može da koristi vodu ni za kuvanje, a kamoli za piće. Zbog toga sam smenjen i zato insistiram da postoji odgovornost kod državnih službenika koji naprave propust, pa zbog toga moraju da budu smenjeni, kad sam ja mogao da budem smenjen, jer sam insistirao da se ne naprave propusti. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Rističeviću. Kao što sam propustio malo pre da dam objašnjenje na izlaganje govornika, kao što neko citira reči iz rečnika i objašnjava šta ona znači u rečniku, mislim da kao predsedavajući treba da cenim da u ovom visokom domu, kako se nešto, u kom kontekstu izgovori i način na koji se ta reč izgovori. I ako se ona izgovori mlateći ili obraćajući se nekom drugom narodnom poslaniku, ja moram da reagujem. Ne, ne govorim vama gospodine Rističeviću, nego o objašnjenju koje sam dobio o nekoj reči, šta ona znači u rečniku. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatili su ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite gospođice Batić.
Hvala poštovani predsedavajući. Uvažena ministarko, ovaj amandman podnela sam, pre svega, kako je to u njemu navedeno, da se iza reči – kazna zatvora od najmanje šest meseci, dodaju reči – odnosno osude za neka od krivičnih dela protiv državnih organa, krivičnih dela protiv pravosuđa, krivičnih dela protiv pravnog saobraćaja i krivičnih dela protiv službene dužnosti, bez obzira na izrečenu krivičnu sankciju. I sami ste malo pre rekli da se upravo ovim članom 16. Predloga zakona o izmenama i dopunama ovog zakona, zapravo vrši, odnosno pojačava odgovornost državnih službenika a upravo se iz obrazloženja amandmana na ovaj član koji sam podnela, tako nešto i čini. Pre svega, njime se predviđa proširenje razloga za razrešenje državnih službenika i to na takav način što se predviđa mogućnost razrešenja za ova krivična dela, bez obzira na to kolika krivična sankcija je nekom državnom službeniku u krivičnom postupku izrečena. Naravno, ono što moram da kažem i ovim putem izrazim nezadovoljstvo, jeste da vrlo često u razlozima za odbijanje amandmana, ma ko ih podnosio, oni zapravo predstavljaju pokazatelj poštovanja, odnosno odsustva istog podnosioca amandmana. Tako da nemam apsolutno ništa protiv. Vlada je smatrala da ovaj amandman treba odbiti i to je sasvim uredu, ali ukoliko se u obrazloženju navede da se amandman ne prihvata budući da je rešenje u predlogu zakona prihvaćeno u radnom zakonodavstvu RS i da obezbeđuje jedinstvo pravnog poretka, vidite sa takvim obrazloženjem ja ne mogu da se složim, jer pre svega ono je omalovažavajuće. Mislim da u razlozima kada se odbija bilo koji amandman, bilo kog narodnog poslanika, mora da se navede zašto se to čini. U ovom slučaju, tim pre, podvući ću reči – u predlogu zakona je prihvaćeno u radnom zakonodavstvu RS. Ovo iz razloga da bude jasna jedna činjenica, da je ovaj zakon leh specialisu odnosu na Zakon o radu i tako nešto trebalo je bar da bude spomenuto u ovom razlogu za odbijanje. Jer ovakvi razlozi za odbijanje, bez naznake, vi zapravo usklađujete leh specialis sa opštim Zakonom o radu i time se državni službenici zaboga, stavljaju u nekakav povoljniji položaj. Napraviću i ovde jednu digresiju. Kada smo u novembru 2012. godine raspravljali u zakonima u pojedinostima Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim preduzećima, predložila sam amandman koji je suštinski imao isti cilj, da se prošire pojedine glave krivičnih dela. I vidite, taj amandman postao je sastavni deo Zakona objavljen u „Službenom glasniku“. Ali javnosti radi, Zakon o državnim službenicima je leh specialis u odnosu na Zakon o radu i apsolutno je neprimereno da se u razlogu za odbijanje navodi da je ovaj Predlog zakona prihvaćen u radnom zakonodavstvu RS. Tako nešto je netačno, time se apsolutno i narodni poslanici koji nisu pravnici, ali i građani Srbije dovode u zabludu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 16. amandman sa ipspravkom su podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dizdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Vlada nije prihvatila amandman u osnovnom tekstu, a o ispravci se nije izjasnila. Odbor za provosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Sabina Dizdarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandmanom koji smo predložili se obezbeđuje jedna razumljivija i jasnija forma od ponuđenog rešenja u predlogu zakona. Naime, da bi u jednom sistemu postojala pravna sigurnost, neophodno je da se sporne činjenice regulišu na nesumnjiv i konačan način. Moraju se odrediti čvrsti okviri pravnih odnosa, isključujući mogućnosti preispitivanja, menjanja i preinačavanja sadržaja donetog rešenja. Pravosnažno rešenje na autoratitivan način reguliše ponašanje onih kojima se ono bavi i ono mora biti izvor sigurnosti, a to samo može ako je regulisanje konačno i neizmenjivo. Na taj način obezbeđuje se neophodna pravna sigurnost koja bi trebala biti nedvosmisleno definisana, kroz zakonitost i ona može egzistiratisamo ukoliko građanin zna sa sigurnošću šta država može ili sme učiniti, odnosno šta je propisano i dopušteno. Ovde se radi o tome da na jedan nejasno izrečen, odnosno ne dobro definisan pojam u zakonu, može igrati jednu nezdravu ulogu u izvršenju zakona, odnosno može ostaviti prostor za malverzacije prilikom njegovog izvršenja. Dakle, neophodno je postići maksimalnu jasnost i razumljivost prilikom definisanja pojmova u jednom zakonu, čime će se povećati stepen održavanja pravne sigurnosti, a jedna demokratska država, koja svojim građanima želi obezbediti maksimum slobode, ne sme zaboraviti na pravnu sigurnost. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Za reč se javila potpredsednik Vlade, dr Kori Udovički. Izvolite.
Na ovaj amandman je podneta izmena koja je došla posle nego što je Vlada razmatrala ove amandmane. Vlada bi volela da podnese novo obrazloženje zašto se ovaj amandman odbija. Amandman se ne prihvata iz razloga što prema Zakonu o opštem upravnom postupku, po pravilu svi rokovi o pravnim sredstvima teku od dana konačnosti donetih odluka i pravo na vođenje upravnog spora ne zadržava izvršenje konačnog rešenja. Osim toga, opštim propisima o radu i posebnim propisima u određenim oblastima kojima je uređen postupak odlučivanja o pravima i dužnostima zaposlenih, uređeno je ovo pitanje na način kao u Predlogu zakona. Iz navedenih razloga smatramo da je predloženo rešenje celishodnije i da amandman treba odbiti.
Zahvaljujem se gospođo Udovički. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Vesna Martinović.
Zahvaljujem se. Vlada je članom 18. i predvidela da, kada govorimo o stručnom usavršavanju državnih službenika, da se programi opšteg stručnog usavršavanja donose po prethodno pribavljenom mišljenju Visokog službeničkog saveta i da ih donosi ministar. Pri tom, Vlada je u svom predlogu izdvojila državne službenike iz organa državne uprave i službi Vlade. Ja ne znam zašto su državni službenici službe Vlade posebno izdvojeni. Mislim da svi oni kojima je poslodavac Republika Srbija predstavljaju jedan sistem i onda ili nabrajate sve, ili ne nabrajate nikoga. Zakonom je precizno definisano šta se smatra državnim službenicima. Da bi ste izbegli mogućnost da nekoga u nabrajanju izostavite, bilo je sasvim dovoljno da kažete za državne službenike iz organa državne uprave, ali ste vi izdvojili samo i službu Vlade. U toj situaciji mi smo predložili da se, ako već idete na izdvajanje, verovatno po značaju, osim službe Vlade doda i služba Narodne skupštine i služba predsednika Srbija, zato što oni predstavljaju jedan celovit sistem, zato što programi usavršavanja državnih službenika zaposlenih u tim državnim službama treba da budu i u opštem i u pojedinačnom smislu usklađeni, zato što imaju jednog jedinog istovetnog poslodavca, a to je Republika Srbija. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Martinović. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese zakone iz dnevnog reda ove sednice. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Član 19., koji u izmenama i dopunama sledi član 18. koji je obrazlagala moja koleginica Vesna Martinović, je dobra promena u ovom predlogu izmena i dopuna. Radi se o stručnom usavršavanju, o organizovanju i realizovanju programa stručnog usavršavanja za državnu upravu. Naš amandman, i u prethodnom slučaju na član 18. i član 19. uvodi za plate svih zaposlenih iz organa državne uprave i službe, službi Narodne skupštine, predsednika Republike i Vlade. Mislim da je važno da u toku rasprave razjasnimo da li se u predloženom tekstu, da taj stav glasi – sredstva za programe opšteg stručnog usavršavanja državnih službenika koje organizuje Služba za upravljanje kadrovima obezbeđuju se u iznosu od 0,01% ukupnih sredstava obezbeđenih za plate svih zaposlenih iz organa državne uprave i službi Vlade. Da li možemo da dobijemo, i za stenogram da ostane da u slučaju neprihvatanja amandmana, da ovo iz organa državne uprave da se odnosi i na službu Narodne skupštine i na predsednika Republike, ili ne ili će to tokom primene biti tumačenja? To je jedini razlog zašto smo tražili da se precizira da u programu usavršavanja jasno piše – službi Narodne skupštine, predsednika Republike i Vlade, jer je važno da i oni budu deo stručnog usavršavanja. Kaže se da se amandman ne prihvata s obzirom da se prema predloženom rešenju sredstva u datom procentu obezbeđuju za program opšteg stručnog usavršavanja svih državnih službenika u državnim organima. Ja vas molim da to jasno podelimo na ovoj sednici, da ostane u stenogramu, da ste u ime Vlade kazali da se deo reči „u državnim organima“ odnosi na službu Narodne skupštine, na predsednika Republike jednako kao na službe Vlade i sve ostale službenike državne uprave. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Čomić. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Vladimir Marinković, Meho Omerović i prof. dr Vesna Besarović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima prof. dr VLADIMIR Marinković. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Poštovana potpredsednice Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, imajući u vidu da je stručno usavršavanje zaposlenih u državnim službama suština i srž onoga oko čega smo raspravljali i u načelnoj raspravi, a i danas u pojedinostima, nivo i kapacitet njihovih veština, naravno i njihovog formalnog obrazovanja određuje kvalitet rada same državne uprave i njenu efikasnost i efektivnost. Mislim da je suština i ono što definiše naš amandman u stvari koliko novca može da se izdvoji za stručno usavršavanje zaposlenih u državnim službama. Pored onoga što vi definišete u samom zakonu, u samoj Strategiji razvoja državne uprave, a to je da oni koji se usavršavaju postaće instruktori, dakle to je jedan veoma važan aspekt multiplikacije znanja, tako da bi se ti troškovi drastično smanjili, ali suština je 0,01%. Ja sam i u govoru i u načelnoj raspravi pominjao da u susednoj Hrvatskoj čak 3% od ukupnog iznosa bruto zarada u državnoj upravi, sa 3% se finansira stručno usavršavanje. Imajući u vidu da će, nadam se, država i vaše ministarstvo u narednom periodu da formira centar za stručno usavršavanje, odnosno trening centar koji će biti i čija će glavna misija biti kvalitetno usavršavanje i implementacija obrazovnih programa u skladu sa potrebama državne uprave, smatram da je to veoma mali iznos. Ako imamo oko 30 hiljada, to je neka procena, koristiću vreme ovlašćenog predstavnika, uvaženi predsedavajući, zaposlenih u državnoj upravi, odnosno u administraciji, matematički kada računamo onaj iznos koji je namenjen u budžetu za stručno usavršavanje je negde oko tri miliona dinara. Kada bi bilo 3% tri miliona evra. Smatram da iako vi imate mogućnost da i kroz određene fondove IPA fondove i neke druge i saradnju sa drugim organizacijama, koje je moguće da to finansiraju kao što je OEBS, JNDP, kao što je JSJ, da je to veoma, veoma mali iznos i ne mogu kvantitativno da zamislim kako će u kvalitativnom smislu taj iznos novca namenjenih iz budžeta moći da drastično utiče na profesionalizaciju državne uprave i na povećanje kapaciteta znanja i veština zaposlenih u državnoj upravi. Hvala vam.
Zahvaljujem profesore Marinkoviću. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu podneo je amandman na član 19. Predstavnik predlagača na sednici Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatio je amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu podneo je amandman na član 20. Predstavnik predlagača na sednici Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatio je amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Snežana Malović, dr. Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Aleksandar Senić i Slobodan Homen. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Snežana Malović. Izvolite.
Zahvaljujem se poštovani predsedavajući. Ministarka, drage i uvažene kolege, poslanička grupa NDS je podnela amandman na član 27. kojim se reguliše kodeks ponašanja državnih službenika, gde smo predložili da se doda nov stav koji će da glasi – kodeks ponašanja državnih službenika donosi Vlada uz prethodno pribavljeno mišljenje nadležnog odbora Narodne skupštine i visokog službeničkog saveta. Vlada nije prihvatila ovaj naš amandman iako je naša želja bila da se prihvatanjem ovog amandmana i ovom zakonskom regulativom podigne na viši stepen obaveznosti donošenja kodeksa državnih službenika, a samim tim i njegova primena. Kao što smo i rekli u načelnoj raspravi, kada govorimo o Zakonu o državnim službenicima koji je danas na dnevnom redu, tj. Predlogu o izmenama i dopunama Zakona o državnim službenicima, svakako se oslanjamo i osvrćemo na uopšte reformu državne uprave i na poboljšanje položaja državnih službenika. Slažem se sa obrazloženjem koje je dato uz ovaj predlog zakona da tekst koji je danas pred nama u velikoj meri unapređuje službenički sistem i naši amandmani koje smo podneli upravo su bili u tom cilju. Kada govorimo o kodeksu državnih službenika, treba da naglasimo da postojeći kodeks državnih službenika je donet 2008. godine i on predviđa da se primenjuje i ukoliko dođe do povrede ovog kodeksa, to prestavlja lakšu povredu dužnosti državnih službenika. Nisam naišla ni na jedan slučaj kada je došlo do sankcionisanja povrede ovog kodeksa. Možda i nije bilo toga, ali rekla bih da neka ponašanja koja su bila u prethodnom periodu su svakako zavređivala pažnju i zavređivala to da se pokrene određena procedura i da se vidi da li je došlo do kršenja ili nije. Ne kažem da toga nije bilo, svakako nisam uspela da pronađem, čak ni na internet stranici Visokog službeničkog saveta. Postojeći kodeks propisuje određena načela ponašanja državnih službenika i, između ostalog, propisuje i političku neutralnost. U članu 5. postojećeg kodeksa u stavu 2. se kaže – državni službenik se pridržava u vršenju svoje dužnosti načela političke neutralnosti. Zatim, dalje kaže – državni službenik ne sme da nosi i ističe obeležja političkih stranaka niti njihov propagandni materijal. Nažalost, mi imamo slučaj da i visoki državni funkcioneri, a samim tim, valjda poučeni ponašanjem njihovim, državni službenici svoja stranačka obeležja ističu, ako ni u čemu drugom, onda je u ovom pogledu bilo potrebno da se primeni kodeks ponašanja državnih službenika. Nadam se da nakon usvajanja ovog zakona će doći do toga da se donese novi kodeks ponašanja državnih službenika, jer kodeks ponašanja državnih službenika ne podrazumeva samo kodeks oblačenja, što se često u javnosti i kolokvijalno rečeno, u stavovima prema ponašanju državnih službenika izjednačava. Ukoliko konsultujemo kodekse ponašanja državnih službenika u zemljama u regionu, onda vidimo da oni mnogo šire obrađuju ponašanje i uvode određena načela. U Hrvatskoj postoji i poverenik za etiku koji prati primenu samog kodeksa ponašanja državnih službenika. Zatim, regulisan je i odnos u pogledu pritužbi. To je kroz takav odnos koji imamo prema pritužbama koje dolaze od strane građana ili od strane nekih drugih državnih organa, u stvari mi uvodimo načelo transparentnosti u državnoj upravi. Kao što sam rekla, postojeći kodeks to ne reguliše. Zatim, odnos sa građanima, međusobni odnos među državnim službenicima. U Crnoj Gori kodeks ponašanja državnih službenika reguliše i konfolikte i interese i to mnogo šire nego što to zakon predviđa. Kao što sam rekla, nadam se da će, kao što je predviđeno u prelaznim i završnim odredbama ovog predloga zakona, biti doneti podzakonski akti u, kao što je ovde regulisano, roku od 90 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona i da će taj novi kodeks sadržati sveobuhvatne odredbe kojima će se regulisati ponašanje državnih službenika. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem, gospođo Malović. Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Vesna Martinović. Izvolite.
Zahvaljujem se. Vlada je u članu 30. stav 2. doslovce predvidela sledeće – postavljena lica u državnim organima na radnim mestima koja su položaji nastavljaju sa radom do postavljenja vršioca dužnosti na položaj, odnosno do popunjavanja položaja. Pitam vas – kako oni nastavljaju sa radom i zbog čega se onda postavljaju uopšte vršioci dužnosti na mestima gde već postoje postavljena lica? Ako već postoje postavljena lica, zašto se onda popunjava položaj? Vršilac dužnosti, bar prema onome što je Vlada ovde predvidela, se postavlja samo do postavljenja državnog službenika na položaju. Ako je na tom položaju već postavljen državni službenik, onda nema zakonskih pretpostavki da se imenuje vršilac dužnosti. U tom smislu, mi smo predložili da se ovaj stav člana 30. briše, kao nelogičan i protivrečan sa onim što je u prethodnim odredbama istog predloga zakona Vlada već predložila. Žao mi je što Vlada nije prihvatila ovaj amandman, ali mislim da je time narušila jedan logičan sistem ovog predloga zakona koji je danas na dnevnom redu. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Martinović. Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Snežana Malović, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Aleksandar Senić i Slobodan Homen. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Moj kolega i ja podneli smo amandman na član 30, tako da predlažemo da se on menja i da glasi – Konkursi za popunjavanje državnih položaja koji po stupanju na snagu ovog zakona nisu popunjeni, raspisuju se najkasnije u roku od 90 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Rešenja kojima se postavljaju vršioci dužnosti na položaje koji po stupanju na snagu ovog zakona nisu popunjeni, doneće se najkasnije u roku od 90 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. U obrazloženju smo naveli da rešenjem koje je predlagač ponudio regulisane su samo situacije postavljenja vršioca dužnosti, ali kako predlog zakona predviđa samo kao mogućnost, a ne kao obavezu postavljenje vršioca dužnosti, ostaje otvoreno pitanje popunjavanje nepopunjenih položaja gde nisu imenovani vršioci dužnosti. Imajući to u vidu, predložen je amandman kojim se utvrđuje obaveza i rok za raspisivanje konkursa za popunjavanje položaja. Predloženim amandmanom se ujedno i briše i stav 2. člana 30. Predloga zakona koji glasi – Postavljena lica u državnim organima na radnim mestima koja su na položaju, nastavljaju sa radom do stupanja vršioca dužnosti na položaj, odnosno do popunjavanja položaja. Smatramo da ovakvo rešenje nije dobro, budući da sada važeći zakon ne poznaje rešenja koja po sadržaju odgovaraju vršiocu dužnosti. Po još uvek važećim odredbama, jedina postavljena lica u državnim organima na radnim mestima koja su položaj, su upravo državni službenici na položajima, pa bi rešenje iz predloga u stvari značilo da vršioci dužnosti smenjuju državne službenike na položaju. Ukoliko je predlagač imao u vidu faktičko stanje da postoje službenici koji faktički vrše dužnosti službenika na položaju, nema potrebe ozakonjivati takvo stanje stvari. Ukoliko će vršilac dužnosti biti postavljen, postoji rok za njegovo postavljenje. Ukoliko neki službenik već faktički vrši dužnost, sada postoji osnov da bude postavljen i rešenjem. Ukoliko se smatra da službenik koji je faktički vršilac dužnosti ne treba to i dalje da radi, nema ni potrebe da se dalje zadržava na položaju. Vlada je odbila ovaj amandman, odnosno u obrazloženju piše – amandman se ne prihvata, jer je predložena odredba prelaznog karaktera, s obzirom da uređuje donošenje rešenja o postavljenju vršioca dužnosti na položaje koji nisu popunjeni u trenutku stupanja na snagu ovog zakona. Nama nije baš najjasnije predložena, najjasniji argument Vlade za odbijanje ovog amandmana. I odredba u predlogu zakona i amandman na odredbu su prelaznog karaktera, budući da se član 30. Predloga nalazi u delu prelazne i završne odredbe. Ovo nije prvi put da Vlada daje ovako štura i nejasna obrazloženja zašto odbija. Ukazujući samo na to da to da je prelaznog karaktera omalovažava poslanike koji čitaju predloge zakona i posebno oni koji se bave tim predlozima zakona i ulažu amandmane. Kada smo pisali amandman pa sigurno da smo videli da to spada u prelazne i završne odredbe. To zaista ne možemo da prihvatimo tako obrazloženje o odbijanju amandmana. Amandmanom se predlaže izmena člana 30. kojim bi trebalo istovremeno da se reguliše i pitanje roka za raspisivanje konkursa i roka za donošenje rešenja o postavljenju vršioca dužnosti, budući da su ova dva pitanja neodvojiva. Vršilac dužnosti je vršilac dužnosti, a ne državni službenik na položaju i vrši dužnost dok ne bude postavljen državni službenik na položaju. Budući da je u pitanju privremeno stanje stvari, potrebno je precizno regulisati sve aspekte u vezi sa takvim privremenim stanjem, a naročito rokove u kojima treba da budu raspisani rokovi za položaj. Rešenja koja mi predlažemo amandmanom upravo jasnije i preciznije regulišu postupanja po ovom pitanju u periodu od stupanja na snagu zakona do njegove pune primene. Odbijanje amandmana nedvosmisleno ukazuje na to da predlagaču upravo odgovara nepreciziranje procedure radi zadržavanja ili postavljanja novih odgovarajućih kadrova. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatili su ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Snežana Malović, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Aleksandar Senić, Slobodan Homen. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Snežana Malović.
Zahvaljujem se. Amandman koji smo podneli na član 31. je u stvari sastavni deo, tako da kažem, amandmana koji smo podneli na član 30. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnim službenicima. Naš amandman glasi da se član 31. Predloga zakona briše. Da bih pojasnila, pročitaću kako glasi odredba Predloga zakona. Znači on glasi - U slučaju ne donošenja rešenja o postavljenju vršioca dužnosti u roku, iz člana 30. stav 1. ovog zakona, postavljenim licima na radnim mestima koji su u položaju prestaje dužnost danom isteka tok roka. Kao što se vidi, vezan je za sam član 30. Zašto smo predložili brisanje? Zbog toga što u članu 30. Predloga zakona se kaže da će rešenje kojima se postavljaju vršioci dužnosti na položaje, koji po stupanju na snagu ovog zakona nisu popunjeni, doneće se najkasnije u roku od 90 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Znači, odredba Predloga zakona je postavljena tako da predstavlja obavezu da se rešenja donesu. Prema tome, postavlja se jedno logično pitanje – zbog čega je potreban član 31. Predloga zakona ukoliko se predviđa obaveza donošenja rešenja, jer, kao što sam rekla postavlja se pitanje – kako je moguće da postoji slučaj ne donošenja rešenja čije donošenje je zakonska obaveza. Smatram da Zakon o državnim službenicima pored toga što reguliše prava i obaveze državnih službenika treba da doprinosi i tome da štiti dignitet državnih službenika. Državni službenici su ona lica koja u ime države sprovode odluke ili sprovode zakona ili druge podzakonske akte koje država donosi. Pojam državnog službenika treba da označava takav pojam i ima takvu funkciju ili zaposlenje koje treba da reflektuje državnu vlast i samim tim treba samim tim sa stanovišta države da pruži određeno poštovanje i zaštitu tog dostojanstva. Na ovaj način mi u stvari polazimo od negativne pretpostavke ili da kažem od toga, može da dođe do situacije kršenja zakona od strane državnih službenika i to baš u odnosu na situaciju kada se radi o njihovim pravima i obavezama. Prema tome, smatrali smo da je dosta celishodnije da se ovaj član izostavi s obzirom da je već regulisan samim zakonom i kao u prethodnom amandmanu nije baš naj jasnije obrazloženje odbijanja amandmana da se radi o prelaznim i završnim odredbama. Prelazne i završne odredbe su sastavni deo zakona i vrlo je jasno da imaju i da se moraju poštovati kao svake druge odredbe. Prema tome, iako je u pitanju prelazna odredba ona iziskuje određene obaveze na strani državnih organa. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem se gospođo Malović. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENI I DOPUNI ZAKONA O PLATAMA DRŽAVNIH SLUŽBENIKA I NAMEŠTENIKA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Zoran Živković, Vladimir Pavićević, dr Blagoje Bradić, Vesna Martinović, Borislav Stefanović, Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vesna Martinović, Borislav Stefanović, Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Vlada i Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Vesna Martinović. Izvolite.
Zahvaljujem se, vrlo kratko ću. Dakle, mi smopredloženim amandmanom želeli samo da se preciznije definiše šta se smatra poslodavcem držanih službenika. Pošto svi znamo da je to Republika Srbija naš amandman je i u tom smislu predvideo kod Republike Srbije kao poslodavca. Smatramo da se na taj način mnogo bolje ostvaruje smisao i svrha onoga što je Vlada želela da predloženom izmenom učini, ali pošto to nije prihvaćeno ostali smo uskraćeni za bolji smisao i svrhu zakona.
Zahvaljujem se gospođo Martinović. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Vlada i Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanik Blagoje Bradić. Izvolite
Gospodine predsedavajući, gospođo Udovički, koleginice i kolege, član 1. koji se odnosi na izmenu i dopunu Zakona o platama državnih službenika i nameštenika se odnosi na važeći član 23. koji kaže – državni službenik ima pravo na dodatak na osnovnu platu od 0,4% osnovne plate za svaku navršenu godinu rada u radnom odnosu tj. minuli rad. Ministarstvo je predložilo da se taj član menja i da se posle reči „u radnom odnosu“ dodaje „kod poslodavca bez obzira u kom državnom organu je bio zaposlen“. Kao predstavnik stranke, u okviru poslaničke grupe NDS-ZZS-ZS, sam u kontaktu sa sindikatom Uprave Srbije predložio amandman koji glasi – U članu 1. nakon stava 1. dodaju se novi stavovi 2. i 3. koji glase: „Pravo na dodatak na osnovnu platu iz stava 1. ovog člana imaju državni službenici koji su zaposleni kod korisnika direktnih budžetskih sredstava .“ O statusu državnih službenika iz stava 1. i 2. ovog člana tumačenje daje ministarstvo nadležno za poslove uprave i lokalne samouprave sa obrazloženjem da amandmanom se precizira kategorija zaposlenih državnih službenika radi otklanjanja eventualnih različitih tumačenja u primeni zakona te predlažemo da se pravo na minuli rad odnosi isključivo na službenike koji su zaposleni kod korisnika direktnih budžetskih sredstava. Smatramo da u slučaju različitih tumačenja od strane organa uprave, o statusu državnih službenika u pogledu njegovog prava na minuli rad, tumačenje treba da da resorno ministarstvo. Dobio sam odgovor, samo jedan trenutak, koji kaže ovako – amandman se odbija sa obrazloženjem ne prihvata se jer je članom 3. stav 1. Zakona o državnim službenicima propisano da je poslodavac državnih službenika i nameštenika Republika Srbija i dalje brišu da dodavanjem stava 3. nije u skladu sa članom 80. Zakona o državnoj upravi, a član 80. Zakona o državnoj upravi kaže – na traženje fizičkih i pravnih lica, organi državne uprave, dužni su da daju mišljenje o primeni odredaba zakona i drugih opštih akata u roku od 30 dana. Mišljenje organa državne uprave nisu obavezujući. Gospođo ministarka, dakle u ovoj sali sede narodni poslanici koji su delegati naroda, predstavnici naroda i oni odlučuju o zakonima koji će važiti u Republici Srbiji. Ja kao narodni poslanik mogu da budem sa minimum četiri razreda osnovne škole. Ja uopšte ne moram da znam pravo, ne moram da znam procedure, ne moram da znam zakone, ja odlučujem na osnovu zdrave pameti i zdravog razuma. Tako je bilo u Narodnoj skupštini i pre Prvog svetskog rada od kada postoji Narodna skupština. Hvala Bogu ovde ima kolega pravnika koji mogu stručno da sa vama polemišu, a ja na osnovu zdravog razuma, pošto sam iz druge sfere i na osnovu onog što čujem od kolega, odlučujem da li sam za nešto ili protiv nečega. Nedopustivo je da državni službenik koji je pisao ova obrazloženja, piše tako da ga uopšte nije briga da li mi to razumemo, njihov odgovor ili ne razumemo. Ja želim, ako se odbije moj amandman, ma kakav da je, smislen, ne smislen, to je pravo narodnog poslanika, i kada se odbije meni bude jasno zašto je on odbijen. Kakve veze ima član 80. sa ovim što sam ja pisao? Nema blage veze. Tako da, ja bih vas molio, pošto vi potpisujete verujući u ono što vam daju vaši podčinjeni u ministarstvu, da to bude tako smisleno i da ne vređa inteligenciju nas narodnih poslanika, jer ako nismo stručni, valjda imamo moć rasuđivanja i zdravog razuma da vidimo da li je nešto kompatibilno i da li nešto odgovara ili ne odgovara. Zašto sam ja podneo ovaj amandman? Državni službenik, na koga se odnosi, je lice čije se radno mesto sastoji od poslova iz delokruga organa državne uprave, sudova, javnih tužilaštva, Republičkog javnog pravobranilaštva, službi Narodne skupštine, predsednika Republike, Vlade Ustavnog suda i službi organa čije članove bira Narodna skupština, u danjem tekstu državni organ, ili sa njim povezanih opštih pravnih informatičkih, materijalno-finansijskih-računovodstvenih i administrativnih poslova. Državni službenici nisu narodni poslanici, predsednik Republike, sudije Ustavnog suda, članovi Vlade, sudije i javni tužioci, zamenici javnih tužilaca i drugih lica koji na funkciju bira Narodna skupština ili postavlja Vlada i lica kojima prema poslednjim propisima imaju položaj funkcionera. Ono što je bila ideja amandmana je da kvalitetni ljudi koji rade i u lokalnim samoupravama, a koji normalno mogu dobiti ponudu, iz vašeg ministarstva iz drugog ministarstva, iz nekog državnog organa da pređu kod njih. Primenom novog Zakona o radu gde, kao što je rekla koleginica Batić, je ovo leks specijalis, možda neće želeti da pređu jer gube pravo na minuli rad. Naša ideja je bila podnošenjem amandmana, da svi oni koji su budžetski korisnici, a to su svi službenici u Republici Srbiji koji su na budžetu, bilo da su na lokalnom ili na republičkom nivou, imaju pravo da povuku sa sobom na novo radno mesto minuli rad, da to ne bude faktor koji sprečava da kvalitetan čovek iz jednog radnog mesta ode u neki državni organ sa lokala. Recimo, iz Grada Beograda, ne znam, neko ko radi u Skupštini Grada Beograda dobije ponudu da ode da radi u nekom ministarstvu, ima 30 godina radnog staža i čovek ne želi da pređe zato što će da izgubi 12% plate. Zbog toga smo predložili ovaj amandman i mislimo da je smislen, jer kvalitetni ljudi ne treba da imaju mogućnost odbijanja posla zato što smo mi zakonom predvideli da on neće da prođe ako treba neko ko ima 30 godina radnog staža, da izgubi 10% - 12% plate, što nije malo. Molim vas da još jednom razmislite o našem amandmanu i da ga prihvatite, ja vam se zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Bradiću. Nemate više vreme poslaničke grupe.
Ja i nemam više vremena.
U redu, samo obaveštavam vašu poslaničku grupu da nemate više vremena po osnovu poslaničke grupe. Gospodine Bradiću, vas sam pustio nekih desetak sekundi više. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DOPUNAMA ZAKONA O PLATAMA U DRŽAVNIM ORGANIMA I JAVNIM SLUŽBAMA Primili ste amandmane koji su na predlog na Predlog zakona podneli narodni poslanici Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi, Šaip Kamberi, Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Dragan Šutanovac. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3 Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravunisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić, ali vi nemate vremena gospođo Čomić. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Dragan Šutanovac. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravunisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Amandman je odbijen sa obrazloženjem da u odredbi člana 1. stav 1. predloga zakona ne postoji tehnička greška koja bi trebalo da bude ispravljena. U osnovnom tekstu predloga zakona o dopunama Zakona o platama u državnim organima i javnim službama kaže se – u Zakonu o platama u državnim organima i javnim službama, pa se navode brojevi Službenog glasnika gde je objavljen, u članu 5. stav 1. tačka 1, posle reči „radnom odnosu na kraju tačke“, dodaju se reči „koje poslodavac u smislu člana 1. ovog zakona“. To, mislim, da je i meni i vama jasno. Dakle, ili je tačka i zapeta ili je tačka. Ne može na kraju tačke. Svaki član zakona može da imam jedan stav, može da ima i više stavova. Svaki stav nekog člana može da ima nekoliko tačaka. Tačke u članu se obeležavaju sa 1, 2, 3. i 4. Vi sada kažete - na kraju tačke. To ne može. Ili imate na kraju rečenice u tački 1. ili imate posle tačke i zapete dodaju se reči. Dakle, postoji tehnička greška. Molim vas da ovo još jednom pogledate i da razmislite pošto se ne radi uopšte o suštinskim izmenama, ali se zaista radi o tehničkoj grešci, a radi se o članu izmena i dopuna zakona. Znam kako će izgledati izmenjen i dopunjen zakon u prečišćenom tekstu, ali ne može ovako da stoji u predlogu izmene i dopune. Hvala.
Zahvaljujem se, gospođo Čomić. Zaključujem Predlog zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili Predlog zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O DRŽAVNOJ UPRAVI Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Zoran Živković, Vladimir Pavićević, Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Vesna Martinović, Dragan Jovanović, dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi, Šaip Kamberi, Zoran Babić, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Aleksandar Senić, Slobodan Homen, kao i amandman Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović i Vesna Martinović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ove amandmane. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da su amandmani u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Predlog ove izmene koji je dala Vlada je da se omogući da direktori posebnih organizacija rada, vladinih posebnih organizacija, mogu da se biraju iz reda nastavnika visokoškolske ustanove u Srbiji, što je jedan presedan u odnosu na inače pravila koja tu važe. Predlagač kaže da je Ustavni sud izuzetak koji je bio primer za ovo, ali mislim da Ustavni sud ne može da bude organ koji se poredi sa Direkcijom za robne rezerve ili Zavodom za statistiku ili Centrom za razminiranje, što su sve posebne organizacije, tako da je naš predlog da se ovaj član briše, jer smo mišljenja da u državi Srbiji ima sasvim dovoljno ozbiljnih ljudi koji imaju dovoljno znanja i formalnog obrazovanja da mogu da budu na čelu ovih deset posebnih institucija, a da ne mora da se poseže za ljudima koji su već zaposleni na fakultetima. Pitanje je da li ljudi koji treba da edukuju studente imaju vremena da se bave ovakvim stvarima. S druge strane, posao koji treba da rade direktori ovih posebnih organizacija je takav da ne iziskuje tu vrstu stručnosti koju nose profesori. Možda je jedan izuzetak, a to je novoformirani Republički sekretarijat za javne politike i možda tu treba tražiti mogućnost za ovu izmenu, ali mislim da za sve ostale za to ne postoje razlozi. Izrazio sam sumnju, koja možda nije tačna, ali sumnja jeste da se to radi zbog jednog republičkog sekretara za zakonodavstvo kojiveć obavlja i funkciju tu i profesor je na fakultetu.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Predlog izmena i dopuna Zakona o državnoj upravi je prilično ozbiljan i moralo je da bude malo više rasprave o tome. Naime, Vlada nam predlaže da izuzetno iz stava 2. ovog člana, koji opisuje šta i ko može da bude direktor posebne organizacije, Vlada može postaviti direktora posebne organizacije iz reda nastavnika visokoškolske ustanove u Republici Srbiji. Lice iz stava 3. ovog člana postavlja se na predlog predsednika Vlade na pet godina i može nastaviti da obavlja poslove nastavnika visokoškolske ustanove. Da ne citiram spisak posebnih organizacija. Kada bi se govorilo sasvim površno, onda bi se skoro pa uličnim rečnikom govorilo o tezgi za posebnu grupu ljudi, što se ja nadam da se neće dogoditi, ali kada se govori o tome gde mu je mesto u državnoj upravi, onda će se ovo rešenje pokazati izuzetno lošim. Razumem nameru, razumem i to da Aleksandar ima sposobnost da da imena nastavnika visokoškolskih ustanova koji će biti birani na pet godina. Sva njihova razrešenja potpadaju pod druge članove zakona o državnoj upravi, ali za posebne organizacije ne postoji u nastavnika visokoškolskih ustanova unapred takve sposobnosti i takva stručnost koja bi dozvoljavala ovakvo mešanje rada nastavnika visokoškolske ustanove i državne uprave. Osim što je posebno loše što svi drugi u okviru Zakona o državnoj upravi imaju kriterijume po kojima će biti izabrani, samo ovi nastavnici, sve što im treba je predlog predsednika Vlada, neće biti dobro ni po predsednika Vlada, ni po posebne organizacije. Hvala vam.
Na član 2. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović i Vesna Martinović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandmane. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da su amandmani u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Član 2. čije brisanje tražimo je identičan kao član 1. s tim što se ovde radi o zamenicima direktora. Vlada misli da u potencijalu postojećih službenika ili u potencijalu ljudi koji danas ne rade u Vladi nema ni dovoljno kvalifikovanih ljudi da budu zamenici direktora posebnih organizacija. Te posebne organizacije su Sekretarijat za zakonodavstvo, Direkcija za robne rezerve, Zavod za statistiku, Hidrometeorološki zavode, Geodetski zavod, Direkcija za imovinu, Centar za razmenjivanje, Zavod za intelektualnu svojinu, Zavod za socijalno osiguranje i novi Sekretarijat za javne politike. Iz istih razloga koji su bili razlozi za brisanje člana 1. ponavljam te iste razloge, ubeđen da, pre svega u postojećem potencijalu svih ovih posebnih organizacija među činovnicima koji su već tamo, ima dovoljno i stručnih i mladih i iskusnih i sposobnih ljudi koji mogu da obavljaju taj posao i da nije potrebno uvoditi tu instituciju rukopoloženja od strane predsednika Vlade, jer, kao što je rekla koleginica Čomić, ovo su posebni činovnici kojima je dovoljno samo da ih predloži predsednik Vlade, što apsolutno nije dobra mera, niti namera.
Zahvaljujem se, gospodine Živkoviću. Reč ima narodna poslanica Vesna Martinović. Izvolite.
Zahvaljujem se. Kao što smo imali priliku da čujemo, Vlada je predložila i za zamenike direktora posebnih organizacija da mogu biti postavljena lica koja su istovremeno i nastavnici visokoškolske ustanove. Ako uzmemo u obzir aktuelan stav predsednika Vlade Republike Srbije, koji insistira na tome da jedan čovek vrši jednu funkciju, što je, po mom mišljenju, vrlo opravdano, jer ako želite jednu funkciju ili posao da vršite kako treba, onda se prihvatite tog jednog posla ili jedne funkcije, a ne gomilate ih, jer nikonije supermen, osim jednog. Ono što se ovde nameće kao pitanje jeste sledeće – da li je zaista moguće da mi nemamo dovoljno stručnih ljudi koji bi mogli biti imenovani za zamenike direktora posebnih organizacija? Ako je odgovor na ovo pitanje potvrdan i ako mi zaista nemamo u Srbiji dovoljno stručnih ljudi, ja vas onda pitam zašto predviđate za zamenike direktora posebnih organizacija da budu postavljena isključivo i samo lica iz reda nastavnika visokoškolskih ustanova, a ne i iz drugih vrsta zanimanja. Pošto nisam dobila odgovor kroz Odluku Vlade o amandmanima na ova dva pitanja, ja mislim da nemate pravo da se ljutite ako vam postavimo pitanje gde je slika kandidata koji će biti imenovan, jer samo to nedostaje da bismo zaokružili ovakav predlog zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospođo Martinović. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član podneo je Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Predstavnik predlagača je na sednici Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 3. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović i Vesna Martinović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ove amandmane. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da su amandmana u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Predlog u članu 3. glasi – načelnik upravnog okruga je funkcioner koga na četiri godine postavlja i razrešava Vlada na predlog ministra nadležnog za poslove uprave. Zajedno sa svojim kolegama sam predložila da se ova izmena briše i obrazloženje zašto Vlada odbija da odustane od ideje glasi – amandman se ne prihvata jer Vlada smatra da je od izuzetnog značaja da načelnik upravnog okruga ima najmanje onakav politički uticaj kakav imaju drugi članovi saveta upravnog okruga: gradonačelnici gradova, predsednici opština, budući da je on po položaju predsedavajući saveta upravnog okruga. Šta ste vi meni saopštili ovim obrazloženjem i to u Zakonu o državnoj upravi? Da politički uticaj nema službenik kako je do sada bio načelnik okruga., Naravno da nema i ne treba da ima. Šta ste mi još saopštili? Da obavljanje profesionalnih poslova u okrugu ima jedino utemeljenje u političkom uticaju. Cela ideja da načelnik okruga ne bude funkcioner je da onoliko sporo koliko, nažalost, mi kao društvo pružamo otpora departizaciji, depolitizaciji, sklanjanju političkog uticaja iz sektora državne uprave, onoliko sporo koliko treba, ali da on bude tu bez političkog uticaja. Zato i predsedava. To je cela ideja. Posledica ovog je 29 novih funkcionera. Uopšte ne smatram da nema legitimitet ili legalitet stav političke stranke - postaviću mojih 29 jakih ljudi, oni će biti funkcioneri i onda će da imaju politički uticaj. To neće da radi. Nemojte da zbog toga što imate izabrana lica koja smatraju da imaju veliki uticaj, pa neće da se razgovaraju i dogovaraju sa načelnikom okruga, da rušimo jedan sistem koji je postavljen kako treba. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Hvala. Slažem se sa argumentacijom koju je rekla gospođa Čomić. Dodao bih još da bez obzira ko je postavljao načelnike okruga kada su se to zvali okruzi ili sada upravni okruzi iz 90-ih, kada je ta funkcija izmišljena, preko postpetooktobarskih vlasti do dana današnjeg da je grešio. To je funkcija bez funkcije. Do sada je načelnik okruga bio nadležan svojoj sekretarici i svom šoferu i posle ove promene ostaje to isto, s tim što on dobija časno zvanje funkcionera. On ne vrši nikakvu koordinaciju rada, niti može to da radi, bilo da se radi o detaširanim republičkim organima, pre svega inspekcijama na nivou svog okruga, a posebno ne na slobodnim izborima izabranima predsednicima, gradonačelnicima opština koje čine taj okrug. Potpuno je besmisleno da dobije tako visoku funkciju. Mislim da bi ministarka preko reforme državne uprave trebalo da ide ka tome da se ta funkcija ili izbriše iz zakona ili da se da neka adekvatna funkcija načelniku upravnog okruga. Ne vidim šta bi to bilo. Tu nema nikakvog razloga, a taj savet okruga, može da predsedava njime predsednik najveće opštine ili opštine po azbučnom redu ili na bilo koji drugi način, samo zbog ovoga ne treba stavljati na trošak države, na trošak građana 29 novih funkcionera. Koliko se sećam, načelnici okruga su do skora bili zaposleni u zajedničkim službama Vlade, to znači zajedno sa vozačima, kafe kuvaricama i to je praktično bio njihov značaj za funkcionisanje države Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vladica Dimitrov.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, siguran sam da ovaj amandman treba odbiti. Razlozi su očigledni. Predlagač amandmana u svom obrazloženju kaže – neprihvatljivo je da se načelnici, to citiram, postavljaju i razrešuju od strane Vlade bez prethodno precizno postavljenih kriterijuma za postavljenje i razrešenje, pa nadalje. Obzirom da su se do sada načelnici upravnih okruga birali putem konkursa radi profesionalizacije javnog sektora itd, smatramo da to treba tako. Očigledno je da predlagač amandmana, grupa poslanika DS, nema saznanja o tome kako su se načelnici birali za vreme njihove vlasti, dakle, 2008. godine. Po profesiji, ti načelnici upravnih okruga su bili pravnici, što je u redu, ekonomisti, što nije sporno, ali su bili i tehnolozi, inženjeri, veterinari, psihijatri, a svi od reda su bili u stvari funkcioneri vladajućih stranaka koji nisu našli uhlebljenja na nekom drugom mestu. Pitam se i pitam vas – po kojim su to kriterijumima oni birani i kakva je to profesionalizacija javnog sektora o kojoj vi pričate u obrazloženju ovog amandmana? Upravo su načelnici upravnih okruga do sada birani po partijskim kriterijumima. Nisu imali nikakvih instrumenata za obavljanje poslova iz svojih nadležnosti. Bili su samo moneta za potkusurivanje, a uz to, primali su velike plate. Ovom izmenom zakona uvodi se načelnik kao funkcioner, koji ima jasne instrumente za sprovođenje svojih nadležnosti i koji će biti svojevrsna konekcija između republičke vlasti i lokalnih samouprava. S jedne strane, sprovodiće politiku Vlade, a biće od pomoći lokalnim samoupravama u komunikaciji sa izvršnim organima republičkih vlasti, pogotovo kod realizacije zajedničkih projekata. Ovim se uvodi smisao postojanja načelnika upravnog okruga. Ovakav sistem funkcioniše u nekim zemljama u okruženju. Daću vam primer Republike Bugarske, gde se pokazao kao odličan sistem međusobne komunikacije, odnosno oni su tamo oblasni upravnici, međusobne komunikacije između republike i lokalnih organa. Prema tome, mi koji znamo kako su funkcionisali upravni okruzi, pogotovo načelnici upravnih okruga, jasno nam je da je logično ovakav amandman odbiti. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 4. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Dragan Jovanović i zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, sa ispravkom amandmana. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović i Vesna Martinović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Amandman na član 5. je posledični amandman. Neminovno je da se podnese ako menjate jednu od ideja zakona, koja kasnije u drugim članovima proizvodi posledice o tome kako će biti primenjene. Radi se o prelaznim i završnim odredbama. Član 5. u predloženom tekstu kaže – načelnici upravnog okruga biće postavljeni u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Mi predlažemo da se taj član briše, pošto smo već predložili da ne pravimo od načelnika upravnog okruga funkcionere. Biće zanimljivo pratiti u ovih narednih 30 dana, odnosno od trenutka kada ovaj zakon bude stupio na snagu, kadrovske liste i predloge za načelnike okruga. I to je jedino što će biti zanimljivo. Način da se to ipak ne dogodi u državnoj upravi je da prihvatite i amandman koji smo dali, kao i da ne pravimo 29 novih funkcionera u Srbiji. Neće doneti ništa dobro ni funkcionisanju samog okruga, niti će doneti dobro, kao odjek u javnosti, da neka skupštinska većina, bez obzira, Skupština, nema veze da li mi glasamo za ili protiv ovakvog zakona, da li smo za ili protiv amandmana, u suštini Narodna skupština smatra da je važno ojačati uticaj političkih stranaka u lokalnim sredinama i u okruzima. Smatramo da ga treba svesti na pravu meru i da treba što više profesionalnog rada i u lokalnim samoupravama i u upravnim okruzima. To je, naravno, razlog zašto smo protiv da načelnici upravnog okruga budu izabrani funkcioneri. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospođo Čomić. Za reč se javio narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, čisto da još jednom dokažem da i te kako čitam ove materijale. Amandman koji je podnet na ovaj član i koji je predlagač obrazložio je prihvaćen, kroz amandman narodnog poslanika Zorana Babića, na član 5. Predloga zakona koji glasi – načelnici upravnog okruga biće postavljeni u roku od 60 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona, tako da je na određeni način ovim amandmanom usvojeno rešenje koje je predložio i uvaženi predlagač koji je malo pre obrazlagao ovaj amandman.Hvala.
Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Briše se, 60 dana. Tako da vas molim, nije dugačko da se pročita. Naš amandman je da se briše izbor načelnika. Amandman koji je prihvaćen, ja namerno nisam spominjala da se prihvata amandman kojim predstavnici vladajuće koalicije traže 60 dana. Znate, mi koji smo u političkim strankama ne možemo da se dogovorimo ko će da bude za 30 dana. Dajte nam 60 dana. Mi kažemo – briše se. Kada se briše, onda ne postoji, a kada je 60 dana, onda se bira. Tako da ovaj amandman ne da nije prihvaćen, nego ni blizu. Hvala vam na mogućnosti da dam objašnjenje.
Zahvaljujem, gospođo Čomić. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu su prihvatili ovaj amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Aleksandar Senić i Slobodan Homen. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Snežana Malović.
Zahvaljujem. Iako smo imali razumevanja što smo izneli u diskusiji, povodom načela zakona, zbog brzih izmena Zakona o državnim službenicima, smatrali smo da je potrebno da se hitno reaguje u pogledu nekih nužnih izmena i imali smo razumevanja za to. Povodom izmena i dopuna Zakon o državnoj upravi, nemamo razumevanja zašto se sada to čini i zašto se ovako bitan zakon menja u pogledu par članova, i to članova koji radikalno menjaju dosadašnji sistem. Kao što smo u načelnoj raspravi rekli, potrebno je krenuti od nekih činjenica da bi se uopšte mogao shvatiti smisao zakona, ali i ovog Predloga zakona. U Srbiji, shodno Uredbi o upravnim okruzima, postoji 29 okruga. U tih 29 okruga, prema podacima koje sam našla, koji su dostupni javnosti, nalazi se 285 zaposlenih i ukupna suma novca koja se izdvaja iz budžeta za funkcionisanje upravnih okruga iznosi četiri miliona evra. Zadatak načelnika okruga je da preko ministarstva oblikuje politiku Vlade na terenu i da kroz okružne savete, u koje ulaze i predsednici opština, rešava probleme vezane za privredu, infrastrukturu, da postupa u vanrednim situacijama, kao i da komunicira sa privrednim društvima. Prema postojećem Zakonu o državnoj upravi, u delu koji se odnosi na načelnike upravnih okruga, u članu 40. stav 2, se kaže da načelnik upravnog okruga usklađuje rad okružnih područnih jedinica i prati primenu direktive i instrukcije koje su iznete, prati ostvarivanje planova rada okružnih područnih jedinica i stara se o uslovima za njihov rad, prati rad zaposlenih u okružnim područnim jedinicama i predlaže pokretanja disciplinskog postupka protiv njih, sarađuje sa područnim jedinicama organa državne uprave koje nisu obrazovane za područje okruge, sarađuje sa opštinama i gradovima i vrši druge poslove određene zakonom. Prema Uredbi o upravnim okruzima, u članu 3. se kaže da je organu državne uprave dopušteno da u upravnom okrugu rešava o upravnim stvarima u prvom stepenu, da rešava o žalbi, kada su u prvom stepenu rešavali imaoci javnih ovlašćenja, da vrši nadzor nad radom imaoca javnih ovlašćenja i da vrši inspekcijski nadzor. Kao što vidimo, ovo su vrlo ozbiljne nadležnosti…
Gospođo Malović, samo da vas obavestim, isteklo vam je vreme. Dva minuta.
Imam vreme ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe.
Izvolite.
Kao što sam rekla, radi se o ozbiljnim ovlašćenjima koje načelnici upravnog okruga imaju. Shodno tome, bilo je i predviđeno u sada još uvek postojećem Zakonu o državnoj upravi, da načelnika upravnog okruga postavlja Vlada na pet godina na predlog nadležnog ministra za poslove uprave prema zakonu koji uređuje položaj državnih službenika, što znači da se kriterijumi za izbor načelnika upravnog okruga su istovetni sa kriterijumima za izbor državnih službenika. Prema predlogu zakona o kome danas raspravljamo ovaj stav člana 40. se menja i kaže da načelnik upravnog okruga je funkcioner koga na četiri godine postavlja i razrešava Vlada na predlog nadležnog ministra za poslove uprave. Iz ovog člana ne vidimo, niti je to propisano koji kriterijumi su za njegov izbor. Iz razloga za donošenje zakona, dakle iz obrazloženja samog predloga zakona stoji da je položaj načelnika upravnog okruga potrebno da se uredi u skladu sa značajem njihovih dužnosti i funkcija u sistemu državne uprave. Dalje se kaže da predložene izmene su pandan funkciji generalnog sekretara Vlade koji na centralnom nivou vlasti obavlja istovrsne poslove koje načelnik upravnog okruga izvršava na nivou upravnog okruga. Zatim se dalje kaže u objašnjenjima pojedinih rešenja da se predloženim rešenjem prevazilaze problemi u dosadašnjoj praksi. Pri tome se ne navodi na koje se probleme misli. U raspravi u načelu smo ukazali na mogućnost da se načelnici i sadašnji načelnici upravnih okruga na osnovu ovog predloženog zakona će biti smenjeni i tu smo izrazili bojazan. Ta bojazan se i ostvarila, jer prema amandmani koji ste maločas pročitali, koji je Vlada usvojila, a koji će biti sastavni deo zakona stoji odredba da načelnici upravnog okruga će biti postavljani u roku od 60 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Shodno tome, kao pravnik tumačim da će svih 29 načelnika okruga ili pojedini načelnici okruga shodno stavu Vlade biti izmenjeni. Da se to ne bi desilo, predložili smo amandman koji je predviđao da do sadašnji načelnici okruga će ostajati na svojoj dužnosti dok im taj mandat ne istekne, međutim amandman je odbijen, što je vrlo jasno, s obzirom da je usvojen drugi amandman koji je suprotan ovome. Kao što sam rekla, naša bojazan da će do toga doći je ostvarena. Smatram da se izmenama i dopunama Zakona o državnoj službi trebalo pristupiti temeljnije shodno izraženom stavu i cilju Vlade da je potrebno da se reformiše državna uprava. Slažem se da je bilo potrebno sagledati i eventualno izmeniti ovlašćenja načelnika upravnih okruga, ili dodati određena ovlašćenja shodno stavu Vlade, ali da nije bilo potrebno da se to radi na ovakav način. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se gospođo Malović. Gospodine Veselinoviću nemate više vreme poslaničke grupe Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona o pojedinostima. Pošto smo obavili pretres zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Određujem pauzu i sa radom nastavljamo u 15,00 časova, o 7. tački dnevnog reda. Zahvaljujem narodnim poslanicima. [[Posle pauze]] Poštovani narodni poslanici, nastavljamo po sedmoj tački dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O ZDRAVSTVENOM OSIGURANjU. Obaveštenje o pozvanim na sednicu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam povodom načelnog pretresa o Predlogu zakona o izmeni Zakona o zdravstvenom osiguranju, pored predstavnika predlagača, dr Zlatibora Lončara, ministra zdravlja, pozvao da sednici prisustvuju i: prof. dr Vladimir Đukić, prof. dr Berislav Vekić, i doc. dr Ferenc Vinko, državni sekretari u Ministarstvu zdravlja, takođe i Gordana Pođanin i Bojana Potežica, državni službenici u Ministarstvu zdravlja. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: prof. dr Dušan Milisavljević, Jovana Jovanović i dr Blagoje Bradić. Narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, pismenim putem, povukli su amandman koji su zajedno podneli na član 1. Predloga zakona. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za zdravlje i porodicu, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelan pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici prof. dr Dušan Milisavljević i Jovana Jovanović. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima dr Dušan Milisavljević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre, poštovani profesore Đukiću, poštovani profesore Vekiću, koleginice i kolege narodni poslanici, evo već nekoliko dana pričamo o problemima naših građana, o problemima oko zamene zdravstvenih knjižica i ja ću i danas o tome. Kroz ovaj amandman sam pokušao da skrenem pažnju da smo kao Skupština, kao Ministarstvo zdravlja i kao Republički fond trebali da uradimo ovaj posao i u periodu koji je bio zakonom predviđen. S obzirom da je zakon koji smo izglasali u Skupštini Srbije 28. jula 2011. godine, a koji je objavljen u „Službenom glasniku“ 1. avgusta 2011. godine, stupio na snagu 9. avgusta 2011. godine, koji je jasno dao rok od tri godine da Republički fond zdravstvenog osiguranja uradi adaptaciju sistema zdravstva, da umreži naše zdravstvene ustanove, da im IT sektor omogući da se uđe sa primenom elektronskih zdravstvenih knjižica. Nažalost, nismo uspeli da u tom predviđenom zakonskom roku dovedemo do uvođenja i zamene zdravstvenih knjižica. Danas razmatramo mogućnost da se taj rok odloži na još dve godine. U amandmanu koji sam ja predložio, tražio sam da kroz amandman se taj rok skrati, s obzirom da uvođenje takvih zdravstvenih knjižica donosi neke dobre stvari i neke novine za naše osiguranike, za naše građane koji boluju od različitih bolesti. Moj amandman je odbijen zbog toga što se kaže – mišljenja smo da je rok za potpunu zamenu postojećih isprava zdravstvenom karticom propisan Predlogom zakona o izmeni Zakona o zdravstvenom osiguranju 31. decembra 2016. godine optimalan, imajući u vidu sve neophodne aktivnosti koje su potrebne sprovesti radi njenog potpunog uvođenja u sistem zdravstvenog osiguranja. Pročitao bih vam i obrazloženje za donošenje zakona koji smo donosili 2011. godine, isto obrazloženje je stajalo i tada, da je potreba zarad boljeg i jasnijeg korišćenja svog zdravstvenog osiguranja, svog prava na zdravstveno osiguranje, građani Srbije treba da dobiju te zdravstvene knjižice. Tri godine su iza nas, nažalost, građani Srbije nemaju te zdravstvene knjižice koje bi im omogućile da imaju kvalitetnije, brže i efikasnije zdravstveno zakazivanje pregleda, da imaju jasan elektronski recept, da imaju jasan pristup pregledu kod svog lekara, da imaju jasnu mogućnost da sa tom zdravstvenom knjižicom budu pregledani gde god u državi Srbiji. Zbog toga je amandman i pokrenut, da kažemo da ako ponovo dajemo rok, tako veliki rok Republičkom fondu, da samo nagrađujemo neke ljude koji verovatno nisu sposobni da u roku završe svoj posao. Mislim da treba zajedno da šaljemo poruku o odgovornosti svakog pojedinca u sistemu države, što u vlastitoj opoziciji, svako ko govori mora da snosi posledice za svoju izgovorenu reč, kao i za rad koji je na nekom radnom mestu neka osoba koja obavlja. Tri godine niko nije mogao da uvede te zdravstvene knjižice, sada dajemo rok dve godine. Ako kažemo da je urađeno milion i 200 hiljada zdravstvenih knjižica, da je ostao jedan manji broj tih zdravstvenih knjižica koje možemo u relativno brzom roku da uradimo kako bi građanima dostavili te knjižice. Ne znam ko je zakazao u sistemu i ko nije uradio na vreme, u protekle tri godine, ali im sada davati još dve godine, ne slažem se s tim. Ja znam šta radim i kako radim i ne mogu da prihvatim da neko zadatu obavezu ne ispuni. Imali smo priliku ovde i da produžavamo važenje pasoša i ličnih karti i sve je to pokazatelj jedne nefunkcionalne administracije. Znači, nemojmo da te ljude nagrađujemo tako što večito odlažemo probleme, a ne sankcionišemo njihove trapavosti u radi, nespremnost i nekvalifikovanost da urade taj posao za koji su dobili zaduženje od Narodne skupštine, od Ministarstva zdravlja pa i od samog Republičkog fonda. Kada smo pre neki dan isto pričali oko zdravstvenih knjižica i milion i 100 hiljada zdravstvenih knjižica koje su već odštampane i urađene, meni je ostalo jedno nerazjašnjeno pitanje. Kada se kaže da su to besplatne zdravstvene knjižice i da će one biti dodeljene građanima koji su najsiromašniji, smatram da svi građani te zdravstvene knjižice treba da dobiju besplatno. Treba da ih dobiju na kućnu adresu putem pošte, kao što se svaka banka svom klijentu obraća i putem pošte ih šalje. Smatram da te već odštampane zdravstvene knjižice koje smo štampali u tom prethodnom roku su štampane isto o trošku države Srbije. znači, one su od budžetskih korisnika, njihovog novca je iskorišćeno i to je praktično urađeno. Tako trebamo da izađemo iz tog jednog začaranog kruga i da kažemo da ovog puta moramo da budemo efikasniji, da ovog puta moramo da kažemo građanima Srbije da postoji mogućnost da se rok skrati, da kažemo da mnogi klinički centri, mnogi zdravstveni centri već imaju svoju umreženu strukturu kompjutera i da nije potrebno da toliko čekamo da sada dve godine dajemo nekome ko nije uradio posao adekvatno i na vreme. Mislim da u razgovoru sa direktorom Republičkog fonda da je najveći problem oko zdravstvenih knjižica čitači zdravstvenih knjižica i to nije neka suma, mislio sam da je mnogo veća suma. U razgovoru sa prof. Babićem sam dobio informaciju da se ta suma kreće od 50 do 60 hiljada evra na republičkom nivou za sve zdravstvene ustanove. Ni to nije razlog da se kaže da ne možemo dve godine da dajemo da radite neki posao. Smatram da je godinu dana dovoljno. Smatram da trebamo da primoramo jednim pozitivnim pristupom pojedince koji su zaduženi za nešto da urade taj posao u svom zakonskom roku koji je predviđen i Skupštinom i da taj rok, koji je prošao već tri godine, da se još više ne produžava. Ono što je važnije kada pričamo o produžetku, da li je možda razlog da se te dve godine traže za uvođenje elektronskog kartona i elektronskog recepta, mislim da su to prateći dokumenti koji čine elektronsku zdravstvenu knjižicu onom pravom zdravstvenom knjižicom. Isto je jednom meni ostala nerazjašnjena pozicija što se tiče zdravstvene knjižice, da li će ta zdravstvena knjižica predstavljati jedan zdravstveni karton, da li će biti kao u mnogim evropskim zemljama? S obzirom da sam dve godine proveo u Švajcarskoj, imao stipendiju švajcarske Vlade i radio tamo jedan istraživački projekat, bio sam osiguranik tada u tom momentu Švajcarske, imao sam zdravstvenu knjižicu na kojoj su stajale moje generalije, stajali su svi moji pregledi koje sam imao pre nego što sam ušao švajcarsku bolnicu u Cirihu i ta kartica mi je važila na celoj teritoriji Švajcarske, gde god se nađem, gde god se pacijent nađe njegovi podaci što se tiče rendgenskih snimaka, laboratorijskih podataka, patohistoloških nalaza se ocrtavaju i lekar predviđen, da li porodični ili u urgentnom centru ili u KC, koji pregleda pacijenta ima mogućnost da vidi generalije u nekom ranijem periodu, pre godinu, dve, tri, pet, a ne kao što sada radimo. Kada pošalju pacijenta iz Vranja mi u Nišu ne priznajemo njihov skener, kada mi iz Niša pošaljemo u Beograd istog pacijenta koji je već uradio skener u Vranju, a mi u Nišu, pa onda u Beogradu ne priznaju i ponovo rade, da li je to nepotrebno trošenje para, da li je to nepotrebno zračenje pacijenta, da li je to nepotrebno maltretiranje pacijenta u tom jednom sistemu? Bitno je da li ta zdravstvena knjižica može uovom roku od dve godine da predvidi da se te stvari koje su vrlo bitne i koje idu u korak ka Evropi, pošto evropske zemlje imaju takve zdravstvene knjižice, uradimo ili će ta zdravstvena knjižica imati samo taj jedan matični broj, ime osiguranika i broj pod kojim se vode u RFZO? Ukoliko takva zdravstvena knjižica bude, ona nema taj smisao koji mislim da bi trebalo da ima i to nije taj priključak ka Evropi. I tada ne znam zašto bi rok bio dve godine. To su stvari koje su mi ostale nejasne i mislim da treba da ih pojasnimo. Ono što sam ponavljao i na Odboru za zdravlje i porodicu jutros, niste vi bili prisutni, bio je profesor Vekić, to ću ponoviti. Smatram da kada RFZO svoje osiguranike obaveštava da treba da promenimo zdravstvene knjižice i da je taj rok dve godine i da za to treba da platimo 400 dinara, postavio sam pitanje, a postavljam i ovde vama pitanje, tj. molbu, pitanje, zahtev, ne znam ni ja kako da ga formulišem. Pređašnje rukovodstvo, i u Ministarstvu zdravlja i u Republičkom fondu je predvidelo da za zdravstvenu knjižicu rok bude tri godine, mi ga sada produžavamo, ali je predvidelo da ta zdravstvena knjižica košta pet evra i 16 centi. Sadašnje rukovodstvo, pod vama ministre i Republičkim fondom, kaže da će kartica koštati dva evra i 96 centi. Znači dva evra manje. Postavio sam pitanje, pored ovog roka od dve godine, zahvalan sam što ste vi smanjili tu cenu i to je dobro, ali sam postavio pitanje da li možemo da saznamo imena ljudi koji su bili u tom Republičkom fondu? Ne želim da ulazim u članstvo člana bilo koje stranke, ali neko je pre dve godine napravio cenu koja je za dva evra skuplja. To je na nivou cele Srbije oko 12 miliona evra više. Smatram da je to mogućnost, koliko god su mene kolege pre dva dana kritikovale da ne spominjem imena i da pričam paušalno, na osnovu obične matematike vidim da ste vi u ovom aktu uštedeli 12 miliona evra sa ponudom cene od tri evra, a bilo je pet evra i 16 centi. Neko je uračunao 12 miliona evra veću cenu pre dve i po, tri godine. Zamolio sam da saznamo konačno jedanput jedan epilog neke afere. Da li je dobronamerna ili zlonamerna, neko je uračunao veći procenat. Ne znam gde bi taj procenat otišao, da li za finansiranje neke stranke ili za njegovo lično bogaćenje, ali svakako sam siguran da je bio na štetu građana Srbije i mislim da se tu apsolutno, bar nas dvojica, slažemo. Da kažemo jedanput imena tih ljudi koji su napravili taj tender, kao što ja sada hvalim vas da ste vi napravili bolju cenu, da štedite 12 miliona evra, da kažemo ko su ti ljudi. Nema veze, ako su iz DS, kažite im imena, da li su iz G 17, kažite im imena, ako su iz SPS-a kažite imena tih ljudi da vidimo ko su ti ljudi bili u Republičkom fondu koji su pre dve godine pravili tu astronomsku cenu za koju su smatrali da to nije ništa strašno. Šta, građani da li će platiti 600 dinara ili 400 dinara, to nije strašno, a to je na celom nivou Republike Srbije 12 miliona evra. Evo je jedna afera. Ne znam da li vi smete da idete do kraja, ja vam pružam podršku kao kolega koji želi časno i pošteno da i dalje vrši svoj posao, da kažemo da je to pokušaj možda neke velike afere. Da ne zataškavamo sve kao „Galeniku“, kao „Torlak“, kao nešto znamo, ali ne znamo. Valjda se ovde znaju imena te tenderske komisije, znaju se ljudi koji su predlagali za tu zdravstvenu knjižicu. To su stvari koje sam ja tražio na Odboru za zdravlje i porodicu i vrlo smelo i ovde pričam da nešto smrdi u tom celokupnom pokušaju nabavke i mislim da smo dužni građanima da kažemo konkretno oko te cene. Drugu stvar koju sam takođe danas na Odboru za zdravlje i porodicu potencirao, a to je moje mišljenje da građani Srbije treba da dobiju besplatnu zdravstvenu knjižicu. Znam da ćete mi reći gospodine Bečiću, to jeste tema drugog amandmana.
Zato bih vas zamolio da…
Ako mi dozvolite, mogu da pričam, pošto je to sledeći amandman.
Izvolite.
S obzirom da cena od 400 dinara, kada kažete 400 dinara, i to zakon jasno precizira, to je tačno, 400 dinara treba osiguranik da plati za zamenu zdravstvene knjižice. Smatram da 400 dinara nije neka suma novca, međutim za prosečne građane Srbije, za ogroman broj građana Srbije, mogu reći čak više od 90% građana Srbije jeste problem. kada pričamo o tome da zdravstvena knjižica košta samo 400 dinara, reći ću vam da prosečna srpska porodica je četvoročlana. Znači, prosečna srpska porodica treba platiti 1600 dinara, ne 400, nego 1600 dinara za zamenu zdravstvene knjižice. Znači, 1600 dinara vam je nedeljna prosečna potrošačka korpa za prosečnu srpsku porodicu. Mi smo ovde pre nekoliko meseci imali priliku da prisustvujemo sednici gde gospodin Lazar Krstić, bivši ministar finansija, se hvalio kako je on pronašao, zajedno sa rukovodiocima RFZO, suficit u Republičkom fondu i onda 300 miliona evra je promenio iz jednog siromašnog sektora zdravstva i prebacio u Penzioni fond. I tada sam, niste vi bili tu, rekao – vi unapred osuđujete vašeg budućeg ministra zdravlja na jako težak rad, jer mu na ovako lošu ekonomsku situaciju koju ima u sektoru zdravstva vi uzimate 300 miliona evra. To je ogromna suma novca i za Francusku, a kamoli za Srbiju. Tada je rečeno – imamo suficit. Tada smo pričali, mi smo bili protiv toga, gospodin Lazar Krstić je pričao kako se uštedama došlo do suficita i kako je ta suma prebačena. Ne verujem da je suficit napravljen onako ispravno, mislim da je suficit napravljen na nekim neuspelim tenderima i nekim usporenim javnim nabavkama i da tih 300 miliona evra pokušamo da vratimo na našu stavku sistema zdravstva. Ono što želim da kažem, RFZO mora da nađe neku uštedu, neki način da pokuša građanima Srbije da zdravstvenu knjižicu ne naplati, da, kao što banke šalju svoje kartice ljudima na kućnu adresu, da takav način primenimo i u zameni zdravstvenih knjižica, da ne moraju građani Srbije da skupljaju opet neke papire i da dolaze na šaltere Republičkog fonda kako bi menjali zdravstvenu knjižicu, nego da im se po prvi put ispoštuju ta neka ljudska prava i da im na kućnu adresu dođe zamenjena zdravstvena knjižica i da ih ta zdravstvena knjižica ne košta ništa. Smatram da 400 dinara, ako se kaže da nije puno, ja vam kažem da jeste puno, jer četvoročlana porodica plaća 1600 dinara. Ako 1600 dinara nije puno za nekoga, mislim da Republički fond mora da nađe neku uštedu na nekoj stavci da građanima omogući ovu besplatnu zdravstvenu knjižicu, koja će im omogućiti, kao što smo rekli, kvalitetniju zdravstvenu zaštitu i sve ostalo. Što se tiče same zdravstvene knjižice i što se tiče rasprave na tu temu, smatram da je uvođenje kompjuterizacije u sve naše bolnice jako važno, smatram da je to dobra stvar, jer se time evidentira i potrošnja lekova i neophodnost da se racionalizacijom vidi šta određenoj bolnici treba, šta imamo viška i to ćemo ovim načinom dobiti. Elektronski recept je isto nešto što ćemo uštedeti, isto jedan solidan procenat novca na nepotrebno trošenje papirologije koju ima svaki lekar da prepiše recept, da ispiše specijalistički izveštaj. Time rasterećujete lekare, jer lekari nisu administracija koja mora svakoga dana da piše, nego su lekari tu da leče sa zdravstvenom knjižicom, elektronski zdravstvenim kartonom i sa elektronskim receptom idemo korak napred. To podržavam, ali podržavam ako se ispune ti uslovi da se rok smanji, znači da se administracija natera da redi svoj posao kao što vi i ja, ne pitamo kada uđemo u operacionu salu kada ćete izaći, da li ćete izaći 15 časova kada vam je radno vreme, nego kad profesor Đukić završi transplantaciju nekog organa, kada završite operaciju. Dajte da konačno neku odgovornost za ljude, koji su u tom sektoru, stavimo i da kažemo – vi morate da uradite i rok vam je godinu dana. Ja bih tako. Ukoliko, shvatam da će skupštinska većina izglasati suprotan predlog i da će biti dve godine. Molim vas da iako izglasate dve godine, nemojte da im dajete vremena da još dve godine pojedu skakavce i da kroz dve godine opet menjamo zakon i opet rokove da menjamo i da kažemo – pomeramo rok još na dve godine. Srbija nema vremena. Srbija, što se tiče zdravstva, mora mnogo brže da radi i ja vas evo, time ću i završiti, pozdravljam što ste neke korake preduzeli koji se meni, u početku ovo što radite, sviđaju, ali bih ja bio strožiji prema toj administraciji, znači dao bih im rok godinu dana. Što se tiče Republičkog fonda bih našao načina da građanima Srbije obezbedimo besplatne zdravstvene knjižice. Hvala vam puno.
Zahvaljujem se gospodine Milisavljeviću. Reč ima ministar u Vladi dr Zlatibor Lončar. Izvolite.
Evo ovako, znači, da ne bi bilo da nešto štitimo, da nešto krijemo, da ne želimo da objavljujemo imena, želim da vas obavestim da nakon ove sednice, tj. već sutra, sve ugovore i ono što postoji zvanično će biti predato nadležnim organima, jer ja nisam istražni organ, ja mogu da sumnjam kao što svi mi ovde sumnjamo gde je tih 12 miliona moglo da ode plus milion i 200 besplatnih. Znači, nije samo 12 u razlici u ceni, nego plus još milion i 200 koji idu besplatno. To je mnogo više od 12 miliona evra koji, svi se slažemo, za zemlju Srbiju su novac koji sanjamo. Prema tome, želim da ispoštujem proceduru. Sutra dostavljam nadležnima ugovore, a na njima je da odluče o tome šta je i kako je. Lično ću vasobavestiti koji sam ja odgovor dobio, jer ja postavljam pitanje za to. Što se tiče pitanja o podacima koji će biti u knjižici. Moram da vam kažem, tačno danas 31 godinu nismo menjali Zakon o evidencijama. To je prvi sledeći zakon sa kojim ćemo mi doći u Skupštinu. Ne možete ako ne promenite zakon da stavite sve ono što smo nabrojali, što je potrebno da stoji u toj knjižici. Moramo da promenimo, zakon je već pri kraju, sledeći je koji dolazi u Skupštinu. To je osnov da bi mi sve ovo imali u knjižici, a takođe elektronski recept i elektronski karton, jer ne želimo ovaj posao pet puta da radimo i da ga radimo, a da ne bude dovršen. Ubeđen sam da će ove knjižice biti realizovane, iako se radi o sedam miliona knjižica, da će biti završene pre ovog perioda koji smo dali. Mi živimo u zemlji Srbiji i mi hoćemo da se menjamo, ali ne želim da dođem u situaciju da nešto obećam pa da to ne bude, više volim da mi to završimo ranije pa da obavestimo da smo završili nego da kažem – e, mi ćemo za godinu dana, podsećam radi se o sedam miliona ljudi, radi se o onome što ste rekli da kartice banka pošalje na kućnu adresu, te kartice, pitajte koliko koštaju, koliko ih građani plaćaju, te koje stignu na kućnu adresu, od banke ili od bilo koga. Imaju svoju cenu. Znači, idemo na ovaj period iz razloga, jer smo sa 1.200.000 kartica išli na socijalno najugroženije, ali pošto imamo ljude za koje se slažemo da i 400 dinara, 800 dinara ozbiljan trošak u budžetu, da mogu da ljudi da isplaniraju taj trošak, jer vas podsećam ne u jednom ugovoru do sada nije stajalo da će te kartice platiti neko drugi, država, fond, bilo ko. Ni u jednom ugovoru, ni u jednom aneksu nije bilo reči da će bilo ko drugi platiti, a vi znate kada je napravljen ugovor. Znači, ovim dajemo vreme našim porodicama, ugroženima da mogu da isplaniraju svoj budžet, a dajemo i nama vreme da nekim uštedama, odnosno racionalizacijom, neću da kažem uštedama, jer moramo da pričamo otvoreno. To što se pominje da smo smanjili nešto. Mi svi znamo ovde gde je išao taj novac. Da li ćemo mi to da kažemo ili nećemo to je nešto. Znači, to je bila razlika u realnoj ceni i u onoj ceni po kojoj se nešto prodavalo. To i vrapci na grani znaju. Ubeđen sam da još ima prostora da dođemo na realne cene, a kad dođemo na realne cene sigurno će jedna od prioriteta biti, gde smo racionalizovali, ne uštedeli, da bude novac za još neke kategorije da se plate njima knjižice. Ali, više volim da to uradimo nego da pompezno najavljujemo, pa da od toga bude ili ne bude nešto. Znači, to je princip kojim se vodimo.
Gospodine ministre, izvinjava se, ali i vi kao i narodni poslanici imate dva minuta. Zbog ozbiljnosti rasprave dopustio sam malo više.
U redu, ali to je suština.
Zahvaljujem. Za reč se javio narodni poslanik profesor dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine Bečiću, poštovani gospodine ministre, poštovane gošće, poštovani gosti, imam četiri napomene koje su usmerene ka gospodinu Lončaru u vezi sa amandmanom koji je podneo ovde i dr Milisavljević. Prva napomena tiče se nečega što je gospodin Milisavljević u svom govoru takođe ovde pomenuo, a to je obrazloženje za predloge zakona ili za amandmane koji dolaze od Vlade, a to je u ovom slučaju na primer od Ministarstva zdravlja. Zamolio bih samo gospodina Lončara, još jednom, to bi sada bio treći put, da ubuduće, šta je bilo bilo je, ali da ubuduće imamo obrazloženja u kojima je jasno prisutan pažnja prema jeziku kojim se služimo. Mislim da sam ovde dva puta ilustrovao jednu vrstu nemarnosti prema jeziku i za mene je ta vrsta nemarnosti prema jeziku odraz nemarnosti prema Skupštini, prema građanima, a u ovom slučaju možda i ka nekim pacijentima. U ovom domu, mislim, neophodno je veoma precizno i tačno da koristimo i reči. Samo vas molim, ubuduće da takvu vrstu nemarnosti nemamo. Druga stvar, koja ide u centar onoga što je predlog gospodina Milisavljevića, tiče se efikasnosti. Gospodin Milisavljević je vama ovde rekao i ovim amandmanom zapravo sugerisao, da bi bilo dobro da taj rok ipak bude nešto kraći. Saglasan sam sa gospodinom Milisavljevićem. Vi ste saopštili da postoji druga logika da je možda dobro da se da neki duži rok da ne idemo sa pompeznim najavama, pa ako ranije budemo nešto uradili, onda će da bude u redu. Meni se u izboru te dve vrste puteva, ipak više dopada put doktora Milisavljevića, jer ako sledimo ovaj put, dajemo duži rok, gospodine Lončar, onda bismo mogli da zaključimo ovako – pa, zašto nismo stavili da će kartice da počnu da se primenjuju 31. decembra 2020. godine, i ima mnogo vremena, sigurno ćemo ranije da završimo, nismo pompezno najavili, a šta će da bude posledica? Posledica će da bude, da buduće da se ljudi bave time i vide da ima mnogo vremena do tada. Sigurno neće biti veoma posvećeni u odnosu na to pitanje koje nam je sada važno za promenu našeg plana. Zato ja smatram da je ova pozicija koju nudi dr Milisavljević, a to je pozicija koja počiva na principu efikasnosti, mnogo bolja za naš zajednički rad ovde. Drugim rečima, da se daju neki kraći rokovi, da svi ljudi koji se bave time budu naravno i posevećeniji svom radu, i naravno da se svi trudimo onda da u tom kraćem vremenskom periodu ostvarimo ono što nam je zajednički, ne samo cilj, nego i interes. Treća stvar gospodine Lončar, moram to sada da vam napomenem, kartica za koju se sada ovde amandmanom pravi skraćenje vremena za primenu, a vi smatrate da treba da počne da se primenjuje 31. decembra 2016. godine, kartica je samo odraz nekih principa na kojima se temelji npr. transformacija sistema zdravstva. Mi smo vam ovde sugerisali da bi možda trebalo u Skupštini da se pojavite sa predlogom tih principa na osnovu kojih možemo da vidimo kako će se reformisati taj sistem zdravstva, npr. verujem da ste vi saglasni, i oko toga nema dileme da jedan od najvećih strahova među ljudima jeste strah od nemogućnosti lečenja. Zar mi nismo mogli i danas i kada smo razgovarali u načelu o ovom predlogu zakona, da se dogovorimo ovde da taj strah ne sme da postoji kod građana Srbije, pa da onda jedan taj princip vezujemo i za ove kartice? Onda da kažemo građanima – građani, da znate da Ministarstvo zdravlja sada radi na tome da će primarna zdrastvena zaštita da bude besplatna za sve. Da primenimo jedan sistem koji će građanima da omogući da nemaju taj strah od nemogućnosti lečenja. Sada su građani usmereni ka tome da vide da li će morati da izdvoje 400 ili 500 dinara za jednu karticu, a sada čujemo npr. da te kartice ne mogu ni da se primenjuju zato što mora da se uskladi sa nekim drugim, trećim ili četvrtim. Smatrao sam da je važno da kada govorim o ovim karticama da se vežemo za neke principe, pa da najavite šta je sve to reformsko što vi spremate. Poslednja stvar, gospodine Bečiću, vidim da je prst već na tasteru, ističe pet minuta, Vlada je trebalo, gospodine Lončar, da dođe i da kaže – napravili smo prekršaj jer smo mesec dana u bezakonju, a onda da raspravljamo o predlogu zakona, to bi bio ispravan put.
Zahvaljujem se gospodine Pavićeviću. Reč ima narodni poslanik dr Predrag Mijatović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Gospodine ministre sa svojim saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, dosta toga što sam imao nameru da kažem je rekao i ministar. Volim kada o nekim stvarima, interesantno je, diskutanti opšte prakse, kao što je kolega malopre diskutovao, o temama koje mu nisu baš tako bliske, smatrajući da poznaje svaku temu. Mi smo danas vrlo iscrpno diskutovali o ovom amandmanu, mislim da smo ga osvetlili sa svih strana, i da smo se skoro jednoglasno, sa jednim glasom protiv, složili s tim da je Vlada apsolutno pravilno uradila što je odbila ovaj amandman. Radi se o jednoj stvari. Vlada je, ova sada koju vodi Aleksandar Vučić, je vrlo odgovorna Vlada koja vodi računa i o onome što kaže i o onome što radi, i obećanja koja da građanima Srbije. Rok koji je dat do decembra meseca 2016. godine je prepoznat kao realan rok da se svi poslovi koji su potrebni u vezi ove kartice urade da budu završeno. To znači elektronski recept, elektronski karton, znači umrežavanje svih zdravstvenih ustanova, domova zdravlja, itd. i sve prateće tehnike koja je potrebna da bi se ova kartica uvela u upotrebni sistem. Ovaj rok nije zakucan, nije rečeno da će tad biti gotovo. Postoji mogućnost da to završimo i ranije. Znači, kao odgovorni ljudi, kao odgovorna Vlada dali su jedan razuman rok do koga će to sigurno biti gotovo, ali i zadržavaju mogućnost, čemu se ja nadam, da će taj rok ranije biti završen, znači da će ranije biti odrađen ceo ovaj posao. Tako da nema mesta, kao odgovorni ljudi, da sada kažemo uradićemo za godinu dana, pa da onda ponovo se sastajemo i produžavamo rok za još godinu dana ili godinu i po dana, što u svakom slučaju ozbiljni ljudi ne rade. Mislim da je insistiranje na tome da damo rok od godinu dana, predstavlja više jednu ovako političku demagogiju, da nas dovede u situacijuda se na izvestan način obrukamo sa tim, a da je ovo razumnije, mnogo celishodnije ovo što smo sda predložili. Ne znam da li mogu da govorim o sledećem amandmanu, tj. o ceni kartice?
Ne možete.
Ne mogu? Hvala.
Za reč se po Poslovniku javio profesor dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, poštovani gospodine Bečiću, u odnosu na neke druge situacije, ovo je možda manje važna, ali ipak važna, budući da predstavlja povredu Poslovnika Narodne skupštine. Smatram da je upravo malo pre povređen član 107. Poslovnika Narodne skupštine, kada je gospodin Mijatović u svom govoru vrlo jasno za mene rekao da sam ja diskutant opšte prakse. Smatram da je to povreda člana 107. Poslovnika Narodne skupštine, zato što u tom članu piše, poštovani gospodine Bečiću, da govornik na sednici Narodne skupštine jeste dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. To znači da je svaki narodni poslanik dužan da poštuje dostojanstvo drugog narodnog poslanika, time poštuje dostojanstvo Narodne skupštine u celosti. Molio bih da podsetite gospodina Mijatovića da Narodna skupština Republike Srbije, to sam već više puta ovde ponavljao nekim drugim poslanicima, da to nije stručno telo, ovo nije ordinacija, pa kada ministar Lončar dođe ovde i predloži nešto iz oblasti sistema zdravstvene zaštite ili zdravstvenog osiguranja, da o tome može samo da govori jedan lekar, na primer dr Mijatović. Narodna skupština Republike Srbije, gospodine Bečiću, molim vas da prenesete gospodinu Mijatoviću, je centralna politička institucija u ustavnom sistemu Republike Srbije. To znači da je jedino dostojanstveno ponašanje narodnih poslanika da učestvuju u raspravi o svim tačkama dnevnog reda za koje se pripreme. Ja se poštovana gospodo i poštovani gospodine Bečiću ovde pripremam za raspravu o svakoj tački dnevnog reda, pa čak i kada na primer ministar Lončar predlaže promenu samo jednog člana Zakona o zdravstvenom osiguranju. Smatram da to predstavlja dostojanstveno poštovanje i smatram da treba da upozorite gospodina Mijatovića da je prekršio dostojanstvo Narodne skupštine. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Izvinjavam se što nisam čuo u govoru gospodina Mijatovića da nas je na takav način okvalifikovao. Da jesam, opomenuo bih. Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Ljubica Mrdaković Todorović. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, ja sam potpuno saglasna sa vama da se moramo kloniti paušalnih i naglih odluka koje su često donošene u prošlosti, tako da sada između ostalog imamo i problem ljudskih resursa u sistemu zdravstvene zaštite. Ovaj rok koji ste ponudili do 31. decembra 2016. godine smatram da je optimalan, jer kada govorimo o zameni zdravstvenih isprava elektronskim, potrebno je da poznajemo proceduru te zamene. Samo bih podsećanja radi kazala da je recimo zamena obrazaca starih za nove zdravstvene knjižice trajala tri godine. Ovaj projekat zamene zdravstvenih isprava elektronskim je sveobuhvatni projekat koji ne zavisi isključivo samo od Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje, nego zavisi i od osiguranika i smatram da su Vlada i ministarstvo opravdano odbili predloženi amandman opozicionih poslanika. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Mrdaković Todorović. Reč ima narodni poslanik dr Darko Laketić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, članovi njegovog tima, uvaženi narodni poslanici, pre svega ja bih se osvrnuo prvo na ono što najviše interesuje naše građane, a to je da rok za zamenu zdravstvenih knjižica ne utiče na pravo osiguranika iz obaveznog zdravstvenog osiguranja. Dakle, dok traje ova procedura zamene papirnih zdravstvenih knjižica u elektronske, svi osiguranici će imati osiguranje i zdravstvenu uslugu na isti onaj način na koji su imali i do tada. Takođe, smatram da je rok koji je dalo Ministarstvo zdravlja i Republički fond za zdravstveno osiguranje, a to je 31. decembar 2016. godine, rok koji je optimalan za uslugu izrade personalizacije i distribucije zdravstvenih kartica, ali sam isto tako ubeđen, kao i gospodin ministar, da će rok za sprovođenje ovog projekta biti značajno kraći i ubeđen sam da će i procedura biti transparentna, tako da u tom smislu zaista nemam dilemu. Što se tiče ugovora koji je pomisao kolega iz opozicije, samo ću reći da je osnovni ugovor i dva aneksa, kojima je cena definisana, govorim o ceni elektronske kartice, da su potpisani u toku 2010. godine. Koliko se sećam, ugovor je potpisan februara meseca, prvi aneks 8. marta 2010. godine, a drugi aneks 10. maja 2010. godine, kada su definisane cene elektronskih kartica. Prvo je bilo 5,16 ugovorom, nakon toga 3,87 i nakon toga 2,96 evra bez PDV-a. Svi ugovori su potpisani za vreme vladavine DS. Hvala puno.
Zahvaljujem se. Reč ima dr Dušan Milisavljević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe DS, javio sam se samo da spomenem na izlaganje gospodina Laketića i spominjanje ugovora koji su pravljeni u nekom periodu kada je bila neka druga garnitura ljudi u Republičkom fondu i Ministarstvu zdravlja. Mislim da ste me dobro čuli. Ja jasno i javno tražim imena ljudi, nebitno iz koje stranke. Ja nemam nameru da nosim odgovornost nekih prošlih vremena. Znači, znam da mi je obraz čist, znam iz koje porodice dolazim i tražim imena ljudi koji su se ogrešili, ljudi koji su 12 miliona evra hteli da stave ili u svoje džepove ili u džepove svojih političkih stranaka. Dajte da kažemo i da jednom krenemo stvarno u borbu protiv korupcije. Nemojte više da spominjete - krivi su oni i oni. Dajte da čujemo ta imena i da te ljude procesuiramo. Ništa drugo nisam ni tada rekao i sada ponavljam javno i jasno.
Zahvaljujem se, gospodine Milisavljeviću. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima predlagač amandman dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, uvaženi profesori, koleginice i kolege narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, podneo sam amandman na izmenu Zakona o zdravstvenom osiguranju i to na član 1. koji je Ministarstvo, to jest Vlada Republike Srbije poslala u Narodnu skupštinu, koji kaže da se menja deo člana 52. Zakona o zdravstvenoj zaštiti i to da se reči: “u roku od tri godine od dana stupanja na snagu ovog zakona“ zamenjuju rečima: „do 31. decembra 2016. godine“, gde je Ministarstvo u obrazloženju, pročitaću vam par rečenica pošto narodni poslanici to znaju, ali građani ne znaju, da bi ih uveo u priču o onome šta sam ja želeo amandmanom da učinim i šta mislim o tome što je Ministarstvo, to jest Vlada odbila ovaj amandman. Radi se o izmeni roka za završetak akcije podele ili procesa podele elektronskih zdravstvenih kartica građanima Srbije koji su osiguranici obaveznog zdravstvenog osiguranja. Kaže: „Odlaganjem roka za zamenu isprava o osiguranju, kao i posebne isprave za korišćenje zdravstvene zaštite zdravstvenom karticom do 31. decembra 2016. godine“, podsećam vas da je važećim zakonom to treba sve da bude završeno 31. decembra 2014. godine, „obezbeđuje se tehnički preduslov za blagovremenu zamenu isprava o osiguranju, kao i posebne isprave za korišćenje zdravstvene zaštite zdravstvenom karticom, a na taj način obezbeđuje se i nesmetano ostvarivanje prava obuhvaćenih obaveznim zdravstvenim osiguranjem, kao i funkcionisanje sistema obaveznog zdravstvenog osiguranja“. To nije tačno. Dalje kaže: „Za sprovođenje ovog zakona nije potrebno obezbediti dodatna sredstva u budžetu Republike za 2014. godinu, s obzirom da je članom 112. stav 3. i 4, članom 112. Zakona o zdravstvenom osiguranju stavom 3. i 4. propisano da troškovi izdavanja zdravstvene kartice snosi osiguranik za sebe i članove porodice. Imajući u vidu da je stavom 5. navedenog člana propisano da je izuzetno obaveznik uplate doprinosa, odnosno drugo pravno ili fizičko lice, odnosno Republički fond za zdravstveno osiguranje, može preduzeti obavezu naknade troškova izdavanja zdravstvene kartice, sredstvo za sprovođenje ovoga zakona za 2015. godinu i nadalje doniraju se u skladu sa bilansnim mogućnostima Republike, kao i u okviru raspoloživih sredstava planiranih finansijskim planom Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje“. Koliko ja shvatam, ovo je Ministarstvo dalo mogućnost da Fond, to jest republički budžet plati karticu. Uložio sam amandman koji glasi, vodeći se ovim što sam dobio od Vlade i Ministarstva zdravlja - U članu 1. reči: „do 31. decembra 2016. godine“ zamenjuju se rečima: „do 31. decembra 2015. godine“ i dodajem da nakon stava 1. dodaje se novi stav 2. koji glasi – Troškovi zamene isprave o osiguranju, kao i posebne isprave za korišćenje zdravstvene zaštite iz stava 1. sa zdravstvenom karticom, padaju na teret Republičkog fonda. Dosadašnji stav 2. postaje stav 3. Dao sam obrazloženje da sam mišljenja da je rok za potpunu zamenu postojećih isprava zdravstvenom karticom propisan Predlogom zakona o izmeni Zakona o zdravstvenom osiguranju 31. decembar 2016. godine, to sada meni odgovaraju na osnovu odbijenog amandmana, da je taj rok optimalan, imajući u vidu sve neophodne aktivnosti koje je potrebno sprovesti radi njenog potpunog uvođenja u sistem zdravstvenog osiguranja. Naime, prilikom predlaganja roka posebno su uzete u obzir sve neophodne tehničke mere. Znači, ministarstvo ponavlja da tehničke mere treba da se urade, kao da ništa nije urađeno do sada po ovom pitanju, koje prate postupak izdavanja zdravstvene kartice za okosedam miliona osiguranih lica Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje, a naročito usluge izrade, personalizacije i distribucije zdravstvene kartice. Takođe, mišljenja smo da se navedeni amandman u delu koji se odnosi na troškove zamene isprave o osiguranju, kao i posebne isprave za korišćenje zdravstvene zaštite, zdravstvenom karticom ne može prihvatiti iz formalno pravnih razloga. To se misli na moj predlog da Republički fond, tj.budžet Republike Srbije u prenesenom smislu, zato štoje Republički fond deo budžeta Republike Srbije za tekuću godinu, ne može prihvatiti iz formalno pravnih razloga jer je pitanje troškova izdavanja zdravstvene kartice u potpunosti regulisano Zakonom o zdravstvenom osiguranju članom 112. stav 4. Gospodine ministre, ja uopšte ne sumnjam da vi imate iskrenu nameru, nego se ovo više odnosi na vaše saradnike koji vam daju ova akta na potpisivanje. Taj član ima i stav 5. To je isto član tog zakona. Propisano je da troškoveizdavanja zdravstvene kartice snosi osiguranik za sebe i članove svoje porodice. Takođe, pitanje troškova izdavanja zdravstvene kartice nije predmet predložene izmene zakona. Koliko ja znam, uvažene kolege, mi ovde formiramo zakone, mi pišemo zakone i sve ono što stigne iz Vlade postaje zakon tek kada mi ovde usvojimo, da sve ono što Narodna skupština usvoji postaje zakon. Ako se mi dogovorimo da Republički fond, tj. budžet Republike Srbije treba da snosi trošak, to postaje zakon. Uopšte ne vidim kako to da može da se menja deo zakona koji se odnosi na vreme završetka izdavanja kartica, i tu možemo da menjamo zakon, a kada trebamo da promenimo da osiguranici ne plaćaju dodatno kartice, onda ne možemo da menjamo zakon. Uvaženi kolega, molio bih vas da skrenete pažnju svojim saradnicima, jer ipak vi potpisujete ovo, a iza vas potpisuje predsednik Vlade, da se povede računa o tome šta se šalje u Narodnu skupštinu, jer ima narodnih poslanika, a verujem da to radi velika većina, koja vrlo pažljivo čita, a ako ne zna šta čita i ako nije pravnik, ona pita pravnika da mu objasni. Sada bih objasnim zbog čega mislim da je moguće prihvatiti moj amandman. Kao što su dosadašnji diskutanti ponovili više puta, elektronska kartica ili kartica zdravstvenog osiguranja, to je stručni naziv u Republičkom fondu, je deo sistema koji sadrži tri stvari: elektronski karton, elektronski recept i elektronska zdravstvena kartica. Šta je benefit ta tri elementa koja želimo da uvedemo u srpsko zdravstvo? Benefit je, prvo, ušteda materijalnih troškova koje Republički fond, tj. osiguranici preko Republičkog fonda, plaća za sve ono što se zove administriranje u zdravstvu. To je jedno. Znači, nema više kupovine kartona, recepata, uputa, sve ono što se koristi u ordinacijama i u bolnicama, što se tiče evidentiranja bolesti, protoka bolesti, protokola i raznih drugih papira koji se koriste u administraciji. Znači, nema toga. Drugo, što je vrlo bitno, je da nema više pisanih recepata, nema kupovine recepata od strane Republičkog fonda, nema mogućnosti zloupotrebe falsifikovanja, dopisivanja, mada su i oni sada zaštićeni bar kodom, ali se potpuno isključuje mogućnost manipulacije receptima, tako što više neće biti mogućnosti da pacijent nosi recept, nego pacijent sa svojom karticom ode u apoteku, oni očitaju njegov bar kod i izađe šta mu je lekar propisao i to dobije. Treće, vrlo bitno za sistem srpskog zdravstva i današnji način lečenja u ambulantama je ušteda vremena lekara. Lekari gro svog vremena, naročito u primarnom zdravstvu, koriste za administriranje. Prvo ukucava u elektronski karton to što je radio, koji recept treba, a sve to onda rukom upisuje u papirni karton koji Ministarstvo preko svojih inspektora zahteva da bude i dalje prisutan u zdravstvenim ustanovama, iako postoji elektronski karton. Čak idu do tog nivoa nepoverenja prema lekarima, ili je to tako propisano zakonom o tim podacima, da zahtevaju da ne bude odštampan onaj deo koji oni u kompjuter ukucaju, nego mora rukom da se piše, jer ne veruju da je to što se odštampa tačno i da nije nešto manipulisano sa time. Umesto da idemo na to da što pre smanjimo administraciju, oslobodimo lekare administriranja, mi želimo da damo mogućnost da to traje još dve godine. Ovde Ministarstvo kaže da su razlog tehničke mogućnosti. Preko DILS programa, to je program sa našim prijateljima iz inostranstva, mi smo izvršili kompjuterizaciju zdravstvenih ustanova maltene u 100% slučajeva. Kada kažem – maltene u 100% slučajeva, mislim, pre svega, na velike gradove, velike centre i tamo gde je to bilo…
Gospodine Bradiću, uz svo uvažavanje, ali molim vas samo da se malo vratimo na amandman.
Hoćemo, pa ja pričam o temi. Ja se stvarno izvinjavam, ja ne pričam o poljoprivredi, pričam o zdravstvu. Ako vama nije interesantno ovo što pričam …
Gospodine Bradiću, ali vi ste podneli amandman gde tražite da se …
Ne, govorim o tehničkim mogućnostima, jer je Ministarstvo u razlogu odbijanja mog amandmana reklo da treba da se preduzmu tehničke mere, tj. da tehnički nije opremljeno srpsko zdravstvo. Ja kažem da jeste, o tome pričam. Ja se držim strogo ovoga što sam dobio kao odgovor Vlade i Ministarstva. Dakle, tehničke mere su ispunjene, šta više, ne znam za druge gradove, verovatno i oni imaju, u gradu Nišu, u Institutu za javno zdravlje, rekao sam i pre dva dana, postoji server koji treba da podrži umrežavanje svih tih elektronskih sistema. Ono što nedostaje i što verujem da će ministar preko Republičkog fonda vrlo brzo da sprovede, to je elektronski karton univerzalan, ujednačen, kako god da ga zovete, koji će biti isti po sadržini za celu Republiku Srbiju. To nema. Svaka ustanova je naručivala za sebe poseban elektronski karton, da bi moglo da se ima jedna centralna baza, mora da bude jedinstven taj elektronski karton. Sve ostalo može. Tako da, tehnička mogućnost za odbijanje ovoga ne postoji. Ono što treba, treba da se kupe čitači, kao što su rekli moji prethodnici. To je zanemarljiva svota za Republički fond, 60.000 evra za nivo cele Srbije. Zašto insistiram na tome da se prihvati moj amandman da bude gotovo do kraja 2015. godine? Nije to još godinu dana, to je još 16 meseci. Iz prostog razloga, što godišnja papirologija srpsko zdravstvo, tj. Republički fond košta oko tri miliona evra. Tih tri miliona evra Ministarstvo može na mnogo pametniji način da iskoristi, na bolji način, nego što će da se da ponovo u hartiju i u duplo administriranje, zato što su zdravstvene ustanove i pored elektronskog sistema koji imaju, koji je uveden i dalje primorane da, a i to i na vašim klinikama postoji, da pišu svoje izveštaje rukom i da imaju u papirnoj formi, što nije potrebno. Zašto kažem da treba da bude besplatno? Zato što svi osiguranici srpskog zdravstva plaćaju doprinose za zdravstveno osiguranje, zato što je nelogično da nešto što platim kao osiguranik moram dodatno da platim da bi mogao da koristim to što sam platio. Republički fond za zdravstveno osiguranje dobija novac osiguranika koji uz pomoć, tj. kanalisanjem Ministarstva zdravlja, se upućuje prema pacijentima. Pre tri meseca, moji prethodnici su govorili, ministar finansija, ja to podrazumevam da ste se vi to na Vladi dogovorili, da nije on to samoinicijativno uradio, je rekao da postoji suficit, pa smo se pre dva dana dogovorili da ne postoji ušteda u zdravstvu, nego postoji racionalno trošenje, pošto to tako radite, bravo za vas, alal vera. Ali, taj novac je prebačen penzionom osiguranju sa napomenom da nema potrebe više da se koristi u srpskom zdravstvu jer ima dovoljno para, pa ako ima dovoljno para, zašto onda ljudi da plate elektronsku karticu još 400 ili 500 dinara? Mislim i apelujem na kolege poslanike da prihvate moj amandman, jer time ćemo prvo doneti veliku uštedu u Republičkom fondu, koji može mnogo pametnije da se iskoristi, nego da se daje na hartiju i na papire. S druge strane, apelujem na vas da prihvatite amandman iz razloga što nema potrebe da opterećujemo građane Srbije koji su osiguranici Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje da dodatno plaćaju svoju karticu. Ovo što je pričano do sada oko tendera i zloupotreba, samo napominjem, ja sam isto pristalica toga da mora da se ispita, da je to raspisano 2009. godine, da je ugovor potpisan 2010. godine, da je na tenderu pobedio Zavod za izradu novčanica, da su aneksi pravljeni tako da trenutna važeća cena repromaterijala je cena elektronske kartice. Tako da, ne vidim gde je tu bilo. Možda postoji, ne znam, to ćete vi da utvrdim. Ne vidim razloga kako je bilo manipulacije.
Molim kolege da omoguće gospodinu Bradiću da završi svoje izlaganje.
Ja se stvarno trudim da svakog govornika u ovoj sali, ma šta i koliko pričao, bilo u temi ili van teme, pažljivo slušam, od 10,00 časova, pa dok traje sednica. Mislim da kolege treba da saslušaju kolege, pa taman mislili i dijametralno suprotno od mene. Koristim vreme ovlašćenog predlagača i dva minuta po amandmanu. Od 2010. do 2011. tj. prve polovine 2012. godine, kada je Vlada utvrdila cenu kartice, ja bih vas molio da baratamo tačnim podacima. Znači, nije ugovor utvrdio cenu. Ugovor je utvrdio cenu izrade, a cenu prema stanovništvu je odredila Vlada, nije ni Republički fond, niti Ministarstvo zdravlja. Ne aboliram nikog, ali to jesu činjenice. Mislim da ono što ste trebali da uradite od 2012. do 2014. godine, a niste uradili, kako kažu vaši saradnici, iz objektivnih razloga… Ja sam tri puta pitao šta su objektivni razlozi, nisam čuo. Da podsetim građane, ova skupštinska većina je vodila Ministarstvo zdravlja od 2012. godine, ne od 2014. godine. Ovde sedi jedan bivši ministar i jedan bivši pomoćnik ministra. Ne vidim šta je bio problem, jer po tom ugovoru ste trebali da podelite 100.000 kartica u Valjevu, koja je trebalo da bude probna serija, da se vidi kako to funkcioniše u realnom životu, vi ste podelili krajem 2013. na 2014. godinu samo 600 kartica. Očekivao sam, ministre, da ćete vi da kažete šta je bio razlog, zašto to nije završeno do kraja od ovih milion i 100, 200 hiljada, jer ima različitih podataka koje su već urađene 2010. godine.
Gospodine Bradiću, isteklo je vreme. Petnaest minuta plus dva minuta.
Ja vam se zahvaljujem i nadam se da ćete podržati moj amandman.
Zahvaljujem. Gospodine Milisavljeviću, vi ste se prijavili, ali ja sam vam omogućio po prethodnom amandmanu da obrazložite i ovaj, pa bih vas zamolio ako… Izvolite.
Hteo sam da kažem da koristim vreme poslaničke grupe, s obzirom da je kolega Bradić..
Znam, ali ja sam vas razumeo da ćete…
Biću jako kratak.
Ja bih vas zamolio.
Kolega, slažem se i podržavam ovaj amandman. Podržavam i ponoviću ideju da osiguranicima, da građanima Srbije omogućimo da svi podjednako imaju besplatnu zdravstvenu knjižicu. Kada je pričao kolega Bradić povodom ovog amandmana, mi smo spomenuli da je milion i 100.000 zdravstvenih knjižica već urađeno i da će one biti raspoređene najsiromašnijim građanima Srbije. Pitam, s obzirom da nemam podatak, da li je država Srbija uradila socijalne karte prema kojima bi podelila zdravstvene knjižice? Kako ćemo podeliti te zdravstvene knjižice? Koji su kriterijumi za podelu najsiromašnijim građanima? Kažem vam da je 90% građana Srbije siromašno. Šta je to granica? Da li mi imamo socijalne karte i kako ćemo da podelimo te zdravstvene knjižice najugroženijima i najsiromašnijima? Upravo zato, ponavljam više puta, da nije zdravstvena knjižica samo 400 dinara, nego je za četvoročlanu porodicu 1.600 dinara. Veliko opterećenje je 1.600 dinara za nekoga ko mora dati u jednom trenutku, kada ima 20.000 ili 25.000 dinara platu, ili penzioneru, da za svoju porodicu obezbedi te zdravstvene knjižice. Treće pitanje, nije mi jasno kako ćemo distribuirati te zdravstvene knjižice osiguranicima, poštom ili dolaženjem na šalter Republičkog fonda? To je isto ne rešeno. Zato je potrebno, predlog koji sam dao i u prethodnom izlaganju, da građanima Srbije na poštansku adresu, putem pisma, stigne nova zdravstvena knjižica. Molim vas i podržavam da usvojimo ovaj amandman kolege Bradića i da svim građanima Srbije omogućimo besplatnu zdravstvenu knjižicu. Ponoviću, još jedanput, kao papagaj, 400 dinara je mnogo za građane Srbije, pogotovo za četvoročlanu porodicu, koja treba da plati 1.600 dinara za vađenje nove dokumentacije.
Zahvaljujem se gospodine Milisavljeviću na korektnosti. Reč ima ministar u Vladi, Zlatibor Lončar.
Rekao sam i prošli put, to će u saradnji sa Ministarstvom za rad i socijalnu politiku, po utvrđenom kriterijumu, dobiti socijalno najugroženiji, po kriterijumima koji postoje. To je jedini način da to bude transparentno i da se uradi po protokolima koje mi trenutno imamo. Ne možemo da izmislimo nove, ne možemo sada ne znam šta da uradimo, ali po onima koje imamo, po tome ćemo se voditi i oni koji su zvanični. Ne znam kojim vi podacima baratate, ali smo čuli činjenice da smo maltene 98%, projektima DILS-a i slično, mi napravili informacioni sistem u zdravstvu Srbije. Moram da vam kažem, po proračunima koji postoje potrošili smo toliko novca da smo mogli da uradimo taj sistem, ali ne znam kako možete da izgovorite ovde da mi imamo taj sistem? Mi da imamo taj sistem, mi bi bili Švajcarska. Da to postoji, što vi kažete građanima, da smo mi 98% iz projekta DILS-a uradili i da postoji taj sistem. Da ne kažem koliko fali kompjutera, da ne kažem da taj sistem nije uvezan, da ne kažem da taj sistem nije kompatibilan uopšte, da ne kažem da smo kupovali jedan sistem za infomedis, da jedan sistem bude put leka, da treći sistem bude informacioni i da smo za svaki sistem kupovali po kompjuter i sada imamo na stolu po tri kompjutera, jedan za infosistem, jedan za put leka i treći da imamo bazu podataka. Nijedan od njih nije umrežen i nije spojen. Činjenica je da je potrošeno toliko novca da je to do sada trebalo da funkcioniše, i to ste u pravu. Mene interesuje jedna stvar. Zašto te 2010. godine niste se zalagali i rekli da budu knjižice besplatne, kada ste potpisivali ugovore, kada ste usvajali zakon? Tada je cena bila dosta skuplja i nije bilo milion i 200 kartica koje će ići za socijalno najugroženije. Šta se desilo, pa se danas toliko zalažete, a tada se niste zalagali? Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Branislav Blažić.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, poštovani profesori, dame i gospodo narodni poslanici, na kraju ove rasprave, koja je trajala oko jednog člana izmene Zakona o osiguranju dva dana, mogu da kažem da sam lično zadovoljan što smo se svi složili oko jednoga, a to je da inicijativa ministarstva i želja da pređemo na elektronsko zdravstvo taj put i jedna civilizacijska tekovina do koje ćemo se, nadam se, i mi kao zemlja doći. Svi smo se složili da uvođenje elektronske kartice, elektronskog recepta, elektronskog kartona je nešto što će u mnogome da pomogne našim pacijentima, ali i lekarima u radu, kako bi se izbeglo silno administriranje koje je počelo 2000. godine kada je nizom različitih odluka i zakona opterećenost lekara i sestara pri pregledu postala potpuno nepodnošljiva. Prema tome, sada govoriti o tome kako je to trebalo ranije uraditi, slažem se, da je bilo sreće, ovakvo elektronsko zdravstvo bi zaživelo još 2001, 2002, 2003. ili 2004. godine, kao što je to urađeno u EU i nekim drugim zemljama koje nisu članice EU. Međutim, govoriti o brzini i kako raditi, mislim da je apsurdno, jer samo ono što je dobro urađeno je brzo urađeno. Da smo dali rok i da bude do juna 2016. godine, onda bi verovatno neko iz opozicije rekao – ne do juna, dajte do maja 2016. godine. Sve možemo gurnuti u apsurd, ali je suština da je neko to vrlo dobro proračunao i optimalno odredio neko vreme. Ako da Bog da to bude ranije, tim bolje. Licitirati sad u mesecima i tražiti i pozivati se na neke velike uštede, kojih će svakako biti, a te uštede su trebale da budu mnogo, mnogo ranije, nego što su danas došle, pogotovo od onih kojih su 12 godina vodili zdravstvo, mislim da nema nikakvog smisla. Ta demagogija je izražena kod te cene knjižice ili kartice, koja je trebala i koja košta 400 dinara. Određeno je milion i 200 hiljada besplatnih kartica za naše socijalno najugroženije građane. U vreme 2010. godine ta cena je bila 700 dinara. Sada zamislite taj apsurd, da neko danas zagovara da treba da bude jeftinije od 400 dinara, a nekada je zagovarao da bude 700 dinara. Nadam se da ćemo preko socijalne karte moći da oslobodimo još jedan broj naših građana i da to neće biti toliko opterećenja. Protiv toga sam da svi budu oslobođeni, pogotovo ljudi koji mogu da plate, jer to je vid solidarnosti za neke druge ljude. Lično, ne bih dozvolio da ne platim tu karticu ili hoću da platim kako bi neko drugi mogao da je dobije besplatno. I ne samo ja, nego i mnogi drugi, koji to možemo da uradimo. Posao dobijanja tih kartica i čitava ta tehnička stvar oko personalizacije, oko podele, mislim da će ova zemlja, koja je rešila da vrlo stručno, pedantno i odgovorno radi na svim nivoima, a pogotovo Ministarstvo zdravlja koje se uhvatilo u koštac sa kvalitetom rada našeg zdravstva, videli ste kod specijalizacije, kod transplantacije, kod dovođenja stranih stručnjaka da obučavaju naše kadrove, da je to jedna smislena strategija koja ide napred, korak po korak i koja će dati svoje rezultate. Nemojte se brinuti uopšte. Nemojte se brinuti za to vi koji ste nas doveli da budemo poslednji u Evropi kada je zdravstvo u pitanju. Pustite nas da to zdravstvo vratimo, ako ništa drugo, bar na sredinu evropskog znanja. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani potpredsediče, gospodine Bečiću, uvaženi ministre Lončar, ja imam jedno pitanje za predsedavajućeg, ako nije problem, u okviru vremena poslaničke grupe. Naime, vidim da su ovde svi poslanici vladajuće koalicije. Nešto se, po svemu sudeći, dešava. Mi nikakvo obaveštenje nismo dobili. Mogu biti samo dva razloga – da li dolazi premijer, gospodin Vučić, ili je neko glasanje?
Gospodine Veselinoviću, ja sam obavestio gospodina Bradića još pre pauze da očekujemo negde posle 16.00 sati, kada završimo ovaj drugi amandman, glasanje o ovom setu zakona i da završimo ovu sednicu.
Gospodin Bradić, po svemu sudeći, nije stigao da nam prenese. Pripremao se za diskusiju. Ali, bilo bi sasvim uobičajeno da šefovi poslaničkih grupa dobiju obaveštenje, makar ujutru, da će tog dana biti glasanje. Ovo je neuobičajeno. Dva dana zaredom imamo glasanje ad hok.
Gospodine Veselinoviću, još jedno obaveštenje. Tehnički sekretari u vašim poslaničkim grupama su obavešteni da se očekuje glasanje oko 16.00 časova. Ako to slučajno nije došlo do vašeg tehničkog sekretara, ja se izvinjavam i taj se propust više neće desiti.
Znači, ipak je glasanje, ne dolazi premijer.
Vi bi rado videli premijera ovde, ali on je na veoma važnim državnim poslovima, znate gde. Izvolite.
Dakle, ovo pitanje, ministre, oko neprihvatanja ovog amandmana je na neki način paradigma i stanja u zdravstvu i stanja u našem društvu. Reći ću vam i zbog čega. Kolega pre mene, gospodin Milisavljević, je rekao da ne postoje socijalne karte i da nije sasvim jasno po kom kriterijumu ćete deliti besplatno zdravstvene knjižice koje budu izrađene do 2016. godine. Situacija u odnosu na vreme donošenja zakona se promenila. Građani su osiromašeni. Oni će dodatno biti osiromašeni smanjenjem plata i njima 400 dinara neće biti malo da bi platili zdravstvene knjižice, naročito ako se radi o višečlanim porodicama. Vi uvek pominjete cifru od milion i 200 besplatnih zdravstvenih knjižica. Ja se bojim, gospodine Lončar, da je ovaj broj makar duplo veći i da je broj onih porodica koje su u Srbiji socijalno ugroženi blizu tri miliona. U tom smislu smatram da ste trebali da prihvatite amandman kolege Bradića i smatram da su svi građani zdravstveni osiguranici trebali dobiti besplatne nove zdravstvene knjižice. Reći ću vam jedan komparativni primer, pa ćete možda promeniti odluku i prihvatiti ovaj amandman. Naime, u jednom drugom slučaju, postupljeno je na suprotan način. Prema obećanju pomenutog premijera Vučića, televizijska pretplata je sada besplatna. Dakle, s jedne strane ćemo plaćati zdravstvene knjižice, a s druge strane, nećemo plaćati televizijsku pretplatu. Recite mi, gospodine Lončar, nisam siguran, mislim da niste iz te struke ali možda vaše kolege znaju nešto o tome, da li gledanje televizije ima neka lekovita svojstva pa možda zbog toga je ovo besplatno, a zdravstvene knjižice nisu besplatne?
Gospodine Veselinoviću, ja vas molim da poštujete dostojanstvo Narodne skupštine, da ne pravite takva poređenja i da ne idete s takvim kvalifikacijama.
Gospodine Bečiću, šta u ovome ima nedostojanstveno? Dakle, televizijska pretplata se po preporuci Vlade a odluci ove Skupštine ne plaća, a zdravstvene knjižice će se plaćati. Neka ministar sam izvede zaključak da li je prioritet da građanin ima zdravstvenu knjižicu ili je prioritet da besplatno gleda TV? Dakle, ja pitam ministra. U tom smislu je moje pitanje. Rekao sam da nisam stručnjak, a verovatno ni on, za to, ali da sam da procenu. U tom smislu smatram da je ovo jedan dodatni argument, gospodine Lončar, uz ovo poređenje, da se založite da zdravstvene knjižice građani dobiju besplatno. Jer, ukoliko ih ne budu dobili besplatno, pitanje je da li će oni moći da ih kupe. Čak, reč – kupe, za zdravstvenu knjižicu nekako ne ide. Dakle, kupuje se zdravstvena knjižica. Ako se, kako su kolege rekle, plaća zdravstveno osiguranje, svakako je pravo na to zdravstveno osiguranje verifikovano kroz zdravstvenu knjižicu, a to je dužan da obezbedi onaj ko to zdravstveno osiguranje pruža, a u ovom slučaju Fond za zdravstveno osiguranje, koji ubira prihode. S druge strane, smatram da ste trebali da prihvatite i drugi deo amandmana koji se tiče roka do kada je neophodno da te nove elektronske zdravstvene knjižice budu dostupne svim građanima i da je bilo dovoljno da to bude kraj 2015. godine. Neko je naveo neke od benefita elektronskih zdravstvenih knjižica. One ne znače nošenje recepta u apoteke. U apoteci bi već trebali, da kada lekar uradi elektronski nalog, da imaju evidenciju da ta osoba ima pravo da podigne lekove. U nekim zemljama nije neophodno da odete kod lekara da biste dobili recept za lek. Dovoljno je da telefonom kontaktirate vašeg lekara i da kažete da se osećate tako i tako i da smatrate da treba da dobijete lek za naredni period. Elektronski lekar daje nalog svim apotekama u sistemu i vi možete vaš lek da podignete bilo gde. To je benefit o kome govorimo i ne smatram da treba da čekamo za to kraj 2016. godine, gospodine Lončar. U tom smislu, predlažem da prihvatite ovaj amandman. Ako ga vi ne prihvatite, predlažem da narodni poslanici glasaju za amandman gospodina Bradića.
Reč ima ministar Zlatibor Lončar.
Prvo, želim da vam kažem da sam u ovoj Vladi jer sam apsolutno siguran da je cilj premijera Vučića da naš narod živi bolje i da sve radi, gde god može, da im olakša da žive bolje i da imaju manje troškove. Ali, otvoreno kažem u kakvoj se situaciji nalazimo, koje su naše realne mogućnosti, šta smo zatekli i šta treba da uradimo da bi nam bilo bolje. Krajnje otvoreno. Još jednom vas pitam, uz sve činjenice koje ste izneli, samo mi recite zašto 2010. godine niste stavili tu stavku? I tada se sve isto plaćalo, ali ste stavili da ga plaća osiguranik. Ništa drugo.
Reč ima narodni poslanik dr Predrag Mijatović.
S obzirom da smo već daleko odmakli, a treba da glasamo, biću vrlo kratak zbog građana Srbije. Mislim da je poslanicima već jasno o čemu se radi, a ne bih se bavio političkim marketingom i demagogijom koju sam do sada čuo. Građani Srbije treba da znaju jedno, što je i ministar kazao i što jeste, a to je da će biti podeljeno milion i 200 kartica besplatno onima koji su socijalno ugroženi i koji nisu u mogućnosti da tu zdravstvenu knjižicu plate. Međutim, ova brojka nije zakucana, to ne znači da ukoliko bude veći broj ljudi koji su socijalno ugroženi i nisu u mogućnosti da plate ovu zdravstvenu karticu, njima će isto biti podeljena zdravstvena kartica besplatno. Prema tome, platiće karticu oni ljudi koji su u finansijskoj mogućnosti da tu karticu plate, kao što smo i do sada sva dokumenta koja smo vadili morali da platimo, tako i ovo. Ne treba i neće budžet Republike Srbije i Fond biti opterećivan time da iz nekih demagoških razloga delimo džabe, nego će biti kupljene od ljudi koji to mogu, a oni koji ne budu mogli ne treba da brinu, dobiće kartice besplatno. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Petar Petrović.
Gospodine predsedavajući, želim da kažem vama i svim kolegama narodnim poslanicima zašto poslanički klub JS neće podržati drugi deo amandmana gospodina Bradića. Iz prostog razloga što ovaj poslanički klub poštuje Poslovnik postojeći po kome radi Narodna skupština i ne može da glasa protiv Poslovnika, jer u Poslovniku piše da ne mogu amandmani da se daju na predloge zakona koji nisu predloženi od strane, kada su u pitanju izmene i dopune zakona, Vlade. Prema tome, Vlada nije predložila cenu, da se menja cena izrade i ko će da plaća elektronske kartice, već je samo predložila promenu datuma i molim vas da o tome ne diskutujemo. Meni je žao da neko ko je ovde već deset ili više godina poslanik, ima tu iskusnih poslanika, ne može i neće da pročita Poslovnik, a u Poslovniku to piše. Gospodine predsedavajući, nisam hteo da se javim da reklamiram član 106. stav 2. Poslovnika. Vi ste kršili Poslovnik celo popodne od 15.00 časova. Dozvoljavate da se priča o svemu i svačemu, a ne samo o temi. Danas smo izgubili sat vremena pričajući o cenama, o nekim drugim stvarima, a to nije tema predloga izmena i dopuna Zakona o zdravstvenom osiguranju. Kada to bude došlo na dnevni red diskutovaćemo o tome. S obzirom da televizija prenosi, pa onda treba da se brinemo za građane svi redom na osnovu zdravog razuma i logike, evo ja na osnovu svog zdravog razuma i logike kažem da treba da čitamo Poslovnik i da ga doslovce primenjujemo.
Za reč se javio narodni poslanik dr Blagoje Bradić. U pravu ste gospodine Petroviću. Sada ću striktno da primenjujem Poslovnik. Ko ne bude govorio o temi po Poslovniku…
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Zamoliću sve pravnike pozicije i opozicije da me saslušaju dva minuta pa neka kažu da grešim pošto je rečeno da ja nisam u temi. U obrazloženju Predloga Vlade dobio sam u delu, kolega, koji kaže - procenat finansijskih sredstava potrebnih za sprovođenje zakona, da na osnovu člana 112. st. 3. i 4. Zakona o zdravstvenom osiguranju propisano je da troškove zdravstvene kartice snosi osiguranik za sebe i članove svoje porodice. To piše ovde. To je potpisao predsednik Vlade. Sledeća alineja – imajući u vidu da je stavom 5. istog zakona 112. na koji se oni kada predlažu ovo, navedenog člana, propisano je da izuzetno obaveznik uplate doprinosa, odnosno drugo pravno ili fizičko lice, odnosno Republički fond za zdravstveno osiguranje može preduzeti obaveze naknade troškova izdavanja zdravstvene kartice. Sredstva za sprovođenje ovog zakona za 2015. godinu nadalje planiraju se u skladu sa bilansnim mogućnostima Republike, kao i u okviru raspoloživih sredstava planiranih finansijskim planom Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje. Kolega, vi ne čitate materijal. Predsedavajući, kolega nije čitao materijal jer da je pratio moju diskusiju prošlog puta tj. prethodnog dana, rekao sam da u budžetu Republičkog fonda na poziciji – zdravstvene knjižice postoji 500 miliona dinara. Znači, Ministarstvo koje ima kontinuitet, jer vi ste na vlasti od 2012. godine, je predvidelo 500 miliona dinara za plaćanje knjižica koje imate na poziciji, aproprijaciji za knjižice, a ovde kažete da republički budžet za 2015. godinu može da predvidi dalje plaćanje. To je bio osnov da ja predložim da bude besplatan zato što mislim da je smisleno da ljudi dva puta ne plaćaju ono što plaćaju kroz doprinose, a tu su pravnici i neka kažu da li grešim. Ako grešim, greh na moju dušu. Još nešto da vam kažem, vreme poslaničke grupe, pitao sam i očekujem odgovor od gospodina ministra. Gospodine ministre, znam da ste par meseci, ali vi po funkciji nasleđujete obaveze prethodnih ministara ma ko bio i ma šta on radio i obaveze koje je preuzeo prethodni ministar i postupke koje je uradio vi morate da sledite to dok se ne promeni činjenično stanje. Rekli ste da je angažovanjem sadašnjeg rukovodstva Ministarstva, vas i vaših saradnika, sprečena tužba Zavoda za izradu novčanica od šest miliona evra zbog neplaćanja računa od strane Republičkog fonda, da je to izbegnuto i da je Zavod za zaštitu novčanica, tako sam shvatio, poklonio Ministarstvu tj. Fondu tih odštampanih 1,2 miliona. Ko je izvršio taj pritisak da se nešto što je plaćeno budžetskim sredstvima treba da se nadoknadi od osiguranja, jer se to radi za osiguranje. Te kartice? Ko je doneo odluku da to ide na teret budžeta Republike Srbije jer Zavod za izradu novčanica radi na osnovu budžetskih sredstava Republike Srbije? Ko je doneo tu odluku? To je prvo pitanje. Da li se raspisuje novi tender za izradu kartica ili radite po ugovoru koji je potpisan još 2010. godine sa oba aneksa? To je drugo pitanje. Treće pitanje tj. moj odgovor na ono što ste rekli – da li sam siguran. Rekao sam da većina zdravstvenih ustanova, pretpostavljam 90% u masi i više je za to da ako se Beograd, Novi Sad, Kragujevac, Niš snabdeju kompjuterima da je veliki deo kompjutera potrebnih za srpsko zdravstvo zadovoljen jer nije isto jedna Grdelica i jedan Niš. To da li je kompjuter sa adekvatnim programom ili ne, stvarno ne znam. Mogu samo na osnovu onoga što pročitam, a to je vaš posao da uterate u red za šta imate podršku ako sprovedete to što kažete. Zahvaljujem vam se.
Zahvaljujem se. Gospodine ministre, ne možete po jednom amandmanu da se ponovo javite. Izvinjavam se i dr Janku Veselinoviću, gospodin Bradić je potrošio vreme i nemate više vremena. Reč ima narodni poslanik Petar Petrović. Po kom osnovu? Nemate pravo na repliku. Možete da koristite vreme poslaničke grupe. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, dugo sam u Skupštini, ali prvi put čujem da treba kao narodni poslanik da odlučujem i donosim odluku o obrazloženjima. Do sada sam odlučivao o predlogu zakona po pojedinim članovima, o amandmanima itd. Obrazloženja za predlog zakona ili za predlog izmena i dopuna zakona mogu da budu dobra, manje dobra ili loša. Mi poslanici ćemo procenjivati kakva su, ali mi, prilikom pritiskanja ovih tastera – za, uzdržan ili protiv, mi odlučujemo o tome da li ćemo glasati za zakon, za izmene zakona, a ne da li ćemo glasati o obrazloženju. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Petroviću. Po Poslovniku, gospodin prof. dr Janko Veselinović. Samo molim da nezloupotrebite Poslovnik, pošto nemate vremena.
Predsedavajući, član 107. Smatrao sam da ću imati vremena, pa da ću u okviru vremena poslaničke grupe se osvrnuti na ono što je govorio gospodin Petrović. Smatram da ste povredili Poslovnik, da ste morali gospodina Petra Petrovića, koga ja ponekada slučajno, a ponekada namerno pomenem, kada je rekao da poslanici govore zato što postoji televizijski prenos. Poslanici govore zbog toga što su izabrani od naroda da zastupaju njihove interese, da li bilo televizijskog prenosa ili ne. Ja lično, da imam svoju televiziju, ne bih govorio i ne bih bio prinuđen da govorim ovde. Da iskoristim priliku, ako je moguće, da samo dam odgovor ministru, to je pola minuta. Dakle, gospodine ministre, 2010. godine nije bilo procenjeno da građani treba da dobiju besplatne zdravstvene knjižice iz razloga što je njihova ekonomska situacija bila bolja. U međuvremenu se ona pogoršala. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Veselinoviću. Reč ima šef poslaničke grupe Srpske napredne stranke, narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, postavljena su neka pitanja koja i nemaju veze sa zakonom. Nije potrebno biti vrhunski pravnik, a ja nisam, ne vrhunski, nego uopšte i nisam pravnik, da bi se videlo da za primenu ovog zakona zaista ne trebaju materijalna sredstva. Ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju ima dva člana. U prvom članu, za gospodina Bradića, bez želje da izazivam repliku, poštujući stručnost gospodina Bradića, ali se vidi prolongiranje roka za uvođenje elektronskih zdravstvenih knjižica. Da li su potrebna za ovakvu odluku finansijska sredstva? Ne, nisu potrebna i to ne moraju da odgovore pravnici. Dovoljno je da odgovori zdrav razum i logika i čitanje zakona. Ono što je bitno u ovom zakonu i zbog čega će SNS podržati izmene i dopune Zakona o zdravstvenom osiguranju su dva koncepta, dve politike, dva odnosa prema građanima Republike Srbije. Jedan odnos je da su te zdravstvene knjižice ugovorene da koštaju 5,16 evra po komadu, ispravite me gospodine ministre ako grešim, bez PDV. Sada, po drugom konceptu, po odgovornoj Vladi, po odgovornim ljudima koji vode Ministarstvo zdravlja, taj iznos je 2,96 evra. Po neodgovornom odnosu, niko, da li bio socijalno ugrožen ili ne bio socijalno ugrožen, nije predviđao da dobije iko besplatne zdravstvene knjižice. Pravilnim pregovaranjem, ozbiljnim odnosom koje Ministarstvo zdravlja ima, ne samo prema ovom problemu, već i prema svemu onome što mu je povereno, milion i 200 hiljada najugroženijih građana Republike Srbije će te knjižice dobiti besplatno. To je razlika u pogledima na politiku i to je razlika u odnosu na poverene resurse. Zbog toga će SNS, verujem u narednih nekoliko minuta ili desetina minuta, kada ćemo pristupiti glasanju, podržati ovaj zakonski predlog, zato što je on povoljniji za budžet Republike Srbije, zato što je on povoljniji za građane Republike Srbije, zato što on sagledava realnost da u Srbiji nažalost ima ljudi koji su socijalno ugroženi, zato što on oslikava realnost, jer ne želimo da izlazimo pred građane Srbije i da kažemo – 2012. godine nije bilo socijalno ugroženih, a bilo ih je, samo zbog jeftinih političkih poena. Zbog toga će ovakve stvari uvek imati podršku i u SNS i u parlamentu Republike Srbije.
Zahvaljujem se gospodine Babiću. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Poštovani narodni poslanici, s obzirom na to da je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem sredu, 10. septembar 2014. godine, sa početkom u 16 časova i 45 minuta, kao dan za glasanje o svim tačkama dnevnog reda sednice Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, izuzev o onim tačkama dnevnog reda o kojima je Narodna skupština već ranije glasala. [[Posle pauze]] Poštovani narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje, potrebno je da utvrdimo kvorum. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine u Danu za glasanje postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnih broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da svoje identifikacione kartice ubace u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđen da je u sali trenutno prisutno 153 narodna poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. 1. tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O VISOKOM OBRAZOVANjU Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o visokom obrazovanju, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 164, protiv – 10, uzdržanih – jedan, nije glasalo – dva, od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom,od 164 glasa prihvatila Predlog zakona u načelu. Pre nego što pređemo na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani narodnih poslanika prof. dr Ljubiše Stojmirovića na član 2. sa ispravkom, akademika Ninoslava Stojadinovića i prof. dr Janka Veselinovića, na članove 17. i 39, dr Vladimira Orlića i Mirjane Andrić na članove 21. i 42, Zlate Đerić, na član 40, kao i amandmani Odbora za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo, na članove 17. i 36. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – 10, uzdržanih – nema, nije glasalo – 161 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 173 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandar Jerkov, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo – 165 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman sa ispravkom su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo – 174 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatuje da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandar Jerkov, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 168 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 168 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šajip Kamberi. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 176 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici prof. dr Vladimir Marinković, dr Muamer Bačevac, prof. dr Vesna Besarović i prof. dr Branko Đurović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 171 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milanka Karić i Dragomir Karić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 178 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman, sa ispravkom, su zajedno podneli narodni poslanici akademik Ninoslav Stojadinović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 177 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 175 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milanka Karić i Dragomir Karić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 178 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Poništavam glasanje, jer je došlo do tehničke greške. Molim vas, ponoviću glasanje. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 171 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 172 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milanka Karić i Dragomir Karić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 179 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman, sa ispravkom, je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 175 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 175 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici akademik Ninoslav Stojadinović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 171 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 177 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milanka Karić i Dragomir Karić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 178 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici akademik Ninoslav Stojadinović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Borislav Stefanović i zajedno narodni poslanici akademik Ninoslav Stojadinović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milanka Karić i Dragomir Karić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 178 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Borislav Stefanović i zajedno narodni poslanici akademik Ninoslav Stojadinović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milanka Karić i Dragomir Karić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 178 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Borislav Stefanović i zajedno narodni poslanici akademik Ninoslav Stojadinović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici akademik Ninoslav Stojadinović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman, sa ispravkom, su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 175 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman, sa ispravkom, su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, Milena Bićanin, Ljiljana Nestorović i prof. dr Branko Đurović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman, sa ispravkom, je podneo narodni poslanik prof. dr Ljubiša Stojmirović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 175 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 171 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici akademik Ninoslav Stojadinović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandman je podnela narodni poslanik Jovana Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 171 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici akademik Ninoslav Stojadinović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Milan Korać. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 176 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Anamarija Viček, Balint Pastor, Laslo Varga, Elvira Kovač, Arpad Fremond i Zoltan Pek. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 170 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman, sa ispravkom, su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 177 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 30. amandman je podnela narodni poslanik Jovana Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo i narodni poslanik Jovana Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 177 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici akademik Ninoslav Stojadinović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici akademik Ninoslav Stojadinović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici akademik Ninoslav Stojadinović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 172 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici akademik Ninoslav Stojadinović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici akademik Ninoslav Stojadinović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici akademik Ninoslav Stojadinović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 44. amandman sa ispravkama je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 174 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 44. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o visokom obrazovanju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 162, protiv – 11, uzdržanih – nema, nije glasalo četiri od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o visokom obrazovanju. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O DRŽAVNIM SLUŽBENICIMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnim službenicima, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 164, protiv – 10, uzdržanih – nema, nije glasalo tri od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani narodnih poslanika: Zorana Živkovića i Vladimira Pavićevića na član 12, Zorana Babića na članove 16. i 30. i Borislava Stefanovića, Gordane Čomić, Vesne Martinović, Dejana Nikolića, Dragana Šutanovića i Balše Božovića na član 27, kao i amandmani Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu na članove 19. i 20. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 175 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković podneo je amandman na članove 3, 4, 5, 6, 9. i 25. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 171 od ukupno prisutnih 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Ljiljana Nestorović podnela je amandman na čl. 3, 4, 5, 6, 9. i 25. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 167 od ukupno prisutnih 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandar Jerkov. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao – 171 od ukupno prisutnih 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balža Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 162 od ukupno prisutnih 173 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandar Jerkov. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 170 od ukupno prisutnih 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balža Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 164 od ukupno prisutnih 174 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandar Jerkov. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 170 od ukupno prisutnih 174 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 173 od ukupno prisutnih 174 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balža Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 167 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandar Jerkov. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 167 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 174 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balža Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 168 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandar Jerkov. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 170 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 172 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balža Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 166 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandar Jerkov. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 170 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balža Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 166 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balža Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 166 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici prof. dr Vladimir Marinković, Milena Bićanin, Ljiljana Nestorović i dr Muamer Bačevac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –deset, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo – 164 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balža Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 169 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 172 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balža Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 166 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Snežana Malović, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Aleksandar Senić i Slobodan Homen. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 164 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 173 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 170 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 175 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 167 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandmane sa ispravkama, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici, zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 168 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 172 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 176 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 168 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 168 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Vladimir Marinković, Meho Omerović i prof. dr Vesna Besarović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 165 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 175 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Snežana Malović, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Aleksandar Senić i Slobodan Homen. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 165 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Dejan Nikolić, Dragan Šutanovac i Balša Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 169 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Snežana Malović, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Aleksandar Senić i Slobodan Homen. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 164 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Snežana Malović, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Aleksandar Senić i Slobodan Homen. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 164 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnim službenicima, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 159, protiv – devet, uzdržanih – nema, nije glasalo – osam od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnim službenicima. Prelazimo na odlučivanje o 4. tački dnevnog reda. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o platama državnih službenika i nameštenika, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – 10, uzdržanih – nema, nije glasalo – osam od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vesna Martinović, Borislav Stefanović, Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 164 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – troje, protiv – niko, uzdržanih – nema; nije glasalo 172 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o platama državnih službenika i nameštenika, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 160, protiv – 10, uzdržanih – nema, nije glasalo pet od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o platama državnih službenika i nameštenika, u celini. Prelazimo na Petu tačku dnevnog reda – Predlog zakona o dopunama zakona o platama u državnim organima i javnim službama. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o dopunama zakona o platama u državnim organima i javnim službama, u načelu. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 162, protiv – 10, uzdržanih – nema, nije glasalo troje od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi, Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – jedan, uzdržanih – nema; nije glasalo 172 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Vesna Martinović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema; nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o dopunama Zakona o platama u državnim organima i javnim službama, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 162, protiv – 11, uzdržanih – nema, nije glasalo dvoje od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o dopunama Zakona o platama u državnim organima i javnim službama. Prelazimo na Šestu tačku dnevnog reda – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnoj upravi. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnoj upravi, u načelu. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 163, protiv – 11, uzdržanih – nema, nije glasalo jedan od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pre nego što pređemo na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu na član 2. i narodnog poslanika Zorana Babića na član 5. Predloga zakona. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović i Vesna Martinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović i Vesna Martinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 174 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović i Vesna Martinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 174 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanik Dragan Jovanović i zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, sa ispravkom amandmana. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – troje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 171 od ukupno prisutnih 174 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi.Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 174 od ukupno prisutnih 174 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović i Vesna Martinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutnih 174 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Snežana Malović, akademik Ninoslav Konstadinović, Goran Bogdanović, Aleksandar Senić, Slobodan Homen. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 162 od ukupno prisutnih 174 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju Predloga zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnoj upravi, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 160, protiv – 12, uzdržanih – nema, nije glasalo – četiri od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da jeNarodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnoj upravi. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O ZDRAVSTVENOM OSIGURANjU. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o zdravstvenom osiguranju, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 165, protiv – 12, uzdržanih – nema, nije glasao – niko, od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu, većinom glasova. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici prof. dr Dušan Milisavljević i Jovana Jovanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 164 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo – 163 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju Predloga zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni Zakona o zdravstvenom osiguranju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 164, protiv – 12, uzdržanih – nema, nije glasao – niko, od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da jeNarodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama Zakona o zdravstvenom osiguranju. Prelazimo na odlučivanje Narodne skupštine o povredama Poslovnika na koje su ukazali narodni poslanici. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 103. stav 6. Poslovnika, prema kojoj ako se i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština, bez pretresa, o tome izjasni u danu za glasanje. Saglasno navedenim odredbama Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 4. septembra 2014. godine, u 13 časova i 44 minuta, ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – tri, nije glasalo – 138, od ukupno prisutnih 141 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov, na sednici 4. septembra 2014. godine, u 15 časova i 38 minuta, ukazala je na povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo – 135, od ukupno prisutnih 138 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik prof.dr Janko Veselinovi, na sednici 8. septembra 2014. godine, u 13 časova i 20 minuta, ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 130, od ukupno prisutnih 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 8. septembra 2014. godine, u 19 časova i pet minuta, ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 130, od ukupno prisutnih 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vučeta Tošković, na sednici 9. septembra 2014. godine, u 11 časova i 13 minuta, ukazao je na povredu članova 107. i 108. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 130, od ukupno prisutnih 131 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vesna Marjanović, na sednici 9. septembra 2014. godine, u 11 časova i 32 minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 129, od ukupno prisutnih 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 9. septembra 2014. godine, u 12 časova i šest minuta, ukazao je na povredu člana 103. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 131, od ukupno prisutnih 131 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 10. septembra 2014. godine, u 11 časova i 16 minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 132, od ukupno prisutnih 132 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje po njima, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem sednicu Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u 2014. godini. Zahvaljujem.