Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika konstatujem da sednici prisustvuje 175 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 106 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da nijedan od poslanika nije poslao obaveštenje o sprečenosti da prisustvuje sednici. Saglasno članu 84. stav 2. i članu 85. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao izuzetno za ponedeljak, 18. jun 2007. godine, dakle u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 84. stav 1. Poslovnika, kao i za dan koji, prema članu 85. stav 1. Poslovnika, nije utvrđen kao dan u kome se održavaju sednice Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz dnevnog reda koje je u svom zahtevu za održavanje vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije odredilo 129 narodnih poslanika. Primili ste ostavku narodnog poslanika Dejana Jovanovića na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i izveštaj Administrativnog odbora Narodne skupštine povodom razmatranja ove ostavke, koji je utvrdio da je podnošenjem ostavke nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2) Zakona o izboru narodnih poslanika i predlaže da Narodna skupština, u smislu člana 88. st. 2. i 3. istog zakona, konstatuje prestanak mandata ovom narodnom poslaniku. Saglasno članu 88. stav 1. tačka 2), stav 2. i stav 3. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština, na predlog Administrativnog odbora, konstatuje da je prestao mandat, pre isteka vremena na koje je izabran, narodnom poslaniku Dejanu Jovanoviću izabranom sa izborne liste G17 plus - Mlađan Dinkić, danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Dajem pauzu od 60 minuta, kako bi Administrativni odbor i Republička izborna komisija održali sednice. Rad nastavljamo u 13.05 časova. [[Posle pauze – 13.20]] Pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnom poslaniku u Narodnoj skupštini za upražnjeno poslaničko mesto, kako bismo omogućili njegovo učešće u radu Narodne skupštine. Uručen vam je izveštaj Republičke izborne komisije o izboru narodnog poslanika radi popune upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini. Takođe, uručen vam je izveštaj Administrativnog odbora, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnom poslaniku, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandatanarodnom poslaniku Aleksandru Gajiću, izabranom sa izborne liste G17 plus - Mlađan Dinkić. Na osnovu izveštaja Republičke izborne komisije i izveštaja i predloga Administrativnog odbora, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Aleksandru Gajiću. Čestitam narodnom poslaniku na izboru. Dostavljen vam je zapisnik sednice Prvog vanrednog zasedanjaNarodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini, održane 30. maja 2007. godine. Pošto današnjoj sednici prisustvuje više od 126 narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa sednice Prvog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini, održane 30. maja 2007. godine. Obaveštavam vas da je proverom u službi za poslove Administrativnog odbora utvrđeno da tom odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na zapisnik sa navedene sednice. Prelazimo na odlučivanje o zapisniku. Stavljam na glasanje zapisnik sednice Prvog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini, održane 30. maja 2007. godine. Za 127, protiv niko, uzdržanih nema, nije glasalo četiri, od prisutnog 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila zapisnik sednice Prvog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini, održane 30. maja 2007. godine. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini, koje je sazvano na zahtev 129 narodnih poslanika, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Republike Srbije i članu 166. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, dostavljen vam je zahtev za održavanje vanrednog zasedanja, sa unapred određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao što ste mogli da vidite, za Treće vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini, određen je sledeći D n e v n i r e d: 1. Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2007. godinu, sa predlozima odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove organizacija obaveznog socijalnog osiguranja za 2007. godinu: a) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih, b) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednika, v) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje samostalnih delatnosti, g) Nacionalne službe za zapošljavanje, d) Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje, koje je podnela Vlada, 2. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost, koji je podnela Vlada; 3. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, koji je podnela Vlada; 4. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, koji je podnela Vlada; 5. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu, koji je podnela Vlada; 6. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o carinskoj tarifi, koji je podnela Vlada, 7. Predlog odluke o izboru Zaštitnika građana, koji je podneo Odbor za ustavna pitanja, 8. Predlog odluke o izboru Poverenika za informacije od javnog značaja, koji je podneo Odbor za kulturu i informisanje. Narodni poslanik Suzana Grubješić, predsednik poslaničke grupe G17 plus, na osnovu člana 162. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red ove sednice Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. juna 2007. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 130, nisu glasala dva, od prisutna 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Nada Kolundžija, na osnovu člana 90. stav 3, člana 140. stav 2. i člana 160. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se obavi zajednički načelni pretres o tačkama 1, 2, 3, 4, 5. i 6. dnevnog reda i zajednički jedinstveni pretres o tačkama 7. i 8. dnevnog reda. Da li narodni poslanik Nada Kolundžija želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 129, nisu glasala tri, od 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Pre prelaska na rad po dnevnom redu, narodni poslanik Vjerica Radeta, po Poslovniku.
Dame i gospodo, moja intervencija po Poslovniku odnosi se upravo na početak rada današnje sednice. S obzirom da je, na predlog predsednika poslaničke grupe Demokratske stranke, prihvaćeno da se spoji ne znam više ni koliko tačaka dnevnog reda u načelnoj raspravi, da se raspravlja objedinjeno, moj predlog je da se, u skladu sa Poslovnikom, poveća vreme za raspravu, odnosno da poslaničke grupe imaju duplo vreme za raspravu o ovako objedinjenim tačkama dnevnog reda. Naravno, mi mislimo da je neprihvatljivo i neprimereno da se objedini rasprava o ovoliko tačaka dnevnog reda, s obzirom na činjenicu da je ionako vreme za raspravu Poslovnikom ograničeno. Neverovatno je da je skupštinska većina saglasna sa tim da se onemogući poslanicima koji imaju nameru da raspravljaju o svim ovim predlozima zakona, pre svega zakona o budžetu, koji je veoma važan za svakog građanina Srbije. Dakle, neprihvatljivo nam je da ste predložili da se sve ovo objedini. Mi znamo da je vaša namera da onemogućite narodne poslanike da kažu sve svoje primedbe i na Predlog budžeta i na predloge određenih ministarstava, ali ako ste vi neko ko se zaklinje u demokratiju, bar vam u imenu stoji da ste demokratske stranke, onda bi zaista bilo, u najmanju ruku, primereno da omogućite narodnim poslanicima da kažu ono što imaju da kažu. Ukoliko prihvatite ovaj naš predlog, onda ćemo imati jednu normalnu raspravu o budžetu, a ako ne prihvatite, mi ćemo morati da koristimo Poslovnik i sve poslovničke mogućnosti da prozovemo svakog ministra, pre svega da vas pitamo, gospodo ministri, gde vam je predsednik Vlade, jer je neverovatno i neprihvatljivo da Narodna skupština raspravlja o budžetu sa šest meseci zakašnjenja. Vi koji ste sad vlast ste krivi što je država funkcionisala bez budžeta. Naravno, čućete u toku načelne rasprave šta imamo da vam kažemo o tome, o privremenom finansiranju, produženom po starom zakonu, bez zakona. Bile su razne izjave vaših kolega koji su tada bili u Ministarstvu, a neki su i danas ostali. Upravo iz tog razloga je neophodno da ovoj sednici prisustvuje predsednik Vlade Republike Srbije. Dakle, gospodine Duliću, moj predlog je da insistirate da se pozove predsednik Vlade Republike Srbije na ovu sednicu i moj predlog, koji treba da stavite na glasanje, jeste da se vreme za raspravu produži, odnosno da imamo duplo vreme u odnosu na ovo predviđeno Poslovnikom. Naravno, moj predlog je apsolutno u skladu sa Poslovnikom.
Hvala puno. Po članu 94. stav 3, predsednik, odnosno predstavnik poslaničke grupe, pre otvaranja pretresa, ima pravo da predloži duže vreme rasprave za poslaničke grupe od vremena utvrđenog u stavu 1. ovog člana. O tom predlogu Narodna skupština odlučuje bez pretresa, pod uslovom da sednici prisustvuje najmanje 126 narodnih poslanika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, hteo sam da ukažem na član 94. stav 3. Poslovnika. Pošto je kod nas u poslaničkoj grupi demokratska atmosfera, nisam znao da će narodni poslanik Vjerica Radeta da predloži produženje vremena, ali ja sada ispunjavam tu formalnost iz Poslovnika. Dakle, poslanička grupa SRS traži da glasamo, bez pretresa, o tome da vreme rasprave o najvažnijem zakonu koji Skupština u godini donosi bude produženo duplo. Hvala.
Stavljam na glasanje predlog predsednika poslaničkog kluba SRS o produženju vremena za raspravu u načelu. Za 212, od ukupno 212 narodnih poslanika. Konstatujem da smo prihvatili predlog predsednika poslaničkog kluba SRS. Po Poslovniku se javila narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se na osnovu člana 226. Poslovnika i člana 7. Ustava Republike Srbije, koji govori o nacionalnim obeležjima Republike Srbije. Gospodine predsedniče, dame i gospodo poslanici, u četvrtak se desio jedan od najvećih incidenata otkako Republika Srbija ima svoje državno obeležje. Naime, na zgradi Republike Srbije je osvanula crveno-belo-plava zastava ustaške hrvatske države. Je l' nešto nije u redu, gospodine? To što je vama smešno, za sve građane Srbije i za vas koji treba da poštujete Ustav je žalosno. Dakle, novinari i fotoreporteri koji su uslikali hrvatsku zastavu na zgradi Narodne skupštine Republike Srbije su bili zgranuti, naravno kao i celokupna srpska javnost, činjenicom da se srpska trobojka sa srpskim grbom ne nalazi, kao državno obeležje, na zgradi Narodne skupštine. Gospodine predsedniče, pošto je opštepoznata stvar, i to je vaše intimno pravo izjašnjavanja, u smislu vaše nacionalne opredeljenosti, jer ste dete iz mešanog braka, majka vam je Srpkinja a otac Hrvat, da je vaše nacionalno opredeljenje jugoslovensko, što je vaša stvar, međutim, kada se radi o ... Bolje bi bilo da se lupite po glavi, da vidite da li ima nešto unutra ili je prazna, to bi vam bolje bilo, jer u praznoj glavi nema osećaja za pripadnost državi i narodu, i nema ustava. Vi, gospođo što žvaćete žvaku, i taj vaš "trio fantastiko", sve tri ste kao kvočke, non-stop lupate kao otvoren prozor, lepo pročitajte Ustav i šta piše u Ustavu.
Molim sve narodne poslanike da saslušamo gospođicu Jovanović. Potrošili ste dva minuta. Imate još minut, samo vas molim da prilagodite vaše reklamiranje povrede Poslovnika činjenici da niste ni rekli koji član Poslovnika je povređen, niti ste pročitali član koji je povređen, niti ste govorili u tom kontekstu i molim vas da vašu diskusiju prilagodite činjenici da ste potpredsednik ovog doma.
Činjenica da sam narodni poslanik i potpredsednik mi još više daje za pravo da, kao odgovoran političar i odgovorni poslanik Srpske radikalne stranke, od vas zatražim odgovor. Ako vam sekretar nije rekla ili vi niste čuli, član Poslovnika je 226, to sam vam rekla na početku i tražim od vas objašnjenje. Dakle, kako je moguće da državno obeležje republike, odnosno nazovidržave, koja je okupirala jedan deo teritorije srpske države i prognala preko pola miliona naših sunarodnika, osvane na zgradi Narodne skupštine? Uopšte ne znam zbog čega vi, gospodine predsedniče, ne iskoristite svoj autoritet i uticaj, mislim da je član 217. Poslovnika, na ovu vašu razularenu poslaničku grupu Demokratske stranke. Najlakše je, kada ništa ne znate, da galamite, da arlaučete. Dajte da otvorimo ozbiljnu raspravu i diskusiju o tome gde se mi, dame i gospodo, nalazimo. Znam da sam jutros došla iz Kragujevca, da se nalazim u Beogradu, u Ulici srpskih vladara, u zgradi Narodne skupštine... (Predsednik: Isteklo vam je vreme.) Ne treba vi da budete nervozni, to je propust, pre svega, vaš ili službe kojom vi ne rukovodite kako treba, jer su ljudi dali objašnjenje da su zgranuti, da ne znaju kako se ta greška desila. Gospodine predsedniče, od vas tražim odgovor i upozoravam vas da u Srbiji u Narodnoj skupštini više nikada takav incident ne sme da se ponovi.
Odmah ću da dam odgovor. Nemam pojma o čemu se radi. Ne znam da je u četvrtak osvanula na zgradi Narodne skupštine neka druga zastava osim srpske. Smatram da na zgradi Narodne skupštine države Srbije treba da stoje srpske zastave i tako će biti dok god sam ja tu i, verujem, još stotinama i hiljadama godina u budućnosti. Ako se to desilo krivicom službi, možemo da proverimo i dobićete informaciju na vreme, mada sumnjam da se tako nešto desilo, jer ne znam da postoji u Domu i u Narodnoj skupštini hrvatska zastava. Po Poslovniku se javio narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se u skladu sa članom 88. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije, kojim se vrlo precizno, između ostalog, utvrđuje da na početku rada Narodne skupštine, svakog dana kada Narodna skupština zaseda, predsednik Narodne skupštine obaveštava Narodnu skupštinu o poslanicima koji su sprečeni da prisustvuju sednici Narodne skupštine, kao i o tome ko je pozvan na sednicu. Istovremeno, predsednik Narodne skupštine daje potrebno objašnjenje u vezi sa radom na sednici i drugim pitanjima. Gospodine predsedniče, zamolio bih vas da nam odgovorite da li ste, u skladu sa razgovorom koji sam kao predstavnik poslaničke grupe LDP obavio sa vama u petak, obavestili predsednika Vlade i ministre njegovog kabineta da očekujemo da učestvuju u raspravi o budžetu za 2007. godinu i ukoliko jeste da li njihovo odsustvo ovde znači da oni nemaju vremena za parlament zbog nekih drugih obaveza ili da vas nisu razumeli. Mislim da je ovo veoma važno pitanje. Cenim prisutne ministre, ali uprkos svim vašim dobrim namerama teško ćete moći da odgovorite na ona pitanja koja želimo da postavimo prvo predsedniku Vlade, onda, recimo, ministru prosvete, njemu treba da odobrimo troškove u visini od 90 milijardi, ministru odbrane 63 milijarde, ministru unutrašnjih poslova 45 milijardi. Od nas se očekuje da u junu mesecu glasamo za budžet od gotovo 600 milijardi dinara, u najsiromašnijoj zemlji Evrope u ovom trenutku, i ta rasprava ne može biti ozbiljna ukoliko u toj raspravi ne učestvuju predsednik Vlade i oni ministri koji su neophodni da bi ta rasprava tekla na normalan način. Zato bih vas, gospodine predsedniče, molio da nas obavestite da li je Vojislav Koštunica odbio da dođe na ovu sednicu ili nije obavešten da mi danas raspravljamo o budžetu od 600 milijardi dinara, što je veoma važno pitanje, i mislim da ćemo na tome insistirati tokom rasprave.
Član 88. govori: "Na početku rada Narodne skupštine, svakog dana kada Narodna skupština zaseda, predsednik Narodne skupštine obaveštava Narodnu skupštinu o poslanicima koji su sprečeni da prisustvuju sednici Narodne skupštine, kao i o tome ko je pozvan na sednicu." Na svaku sednicu Narodne skupštine uredno se poziva Vlada Republike Srbije. Vlada Republike Srbije je danas ovde poslala svog ovlašćenog predstavnika i ovde vidite u prvom redu ministre iz te vlade. Premijer Vlade dr Vojislav Koštunica nije me obavestio o razlozima sprečenosti za dolazak. Po Poslovniku, narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Naravno, zadovoljan sam vašim odgovorom, ne mislim da vi možete da utičete na gospodina Koštunicu na takav način, ali bih vas zamolio da u toku današnje rasprave obavestite parlament o njegovom odgovoru. Dakle, tražim od vas da kao predsednik Skupštine pozovete predsednika Vlade da se pridruži raspravi o budžetu, kao i predstavnike njegovog kabineta, koji se u ovom trenutku ne nalaze u sali. Ministre koji su tu, predvođeni ministrom finansija, naravno uvažavamo, cenimo, sa njima ćemo učestvovati u toj raspravi, ali očekujemo od gospodina Koštunice da sedne u prvi red i da obrazloži budžet za koji mi treba da glasamo. Ako on kao predsednik Vlade nema šta da kaže o budžetu, onda ne zaslužuje da bude predsednik Vlade.
Po Poslovniku, narodni poslanik Miloš Aligrudić.
Povodom tumačenja ovog člana 88. Poslovnika, vrlo kratko. Oni koji znaju, koji mogu da protumače vrlo lepo šta piše u Zakonu o Vladi i Zakonu o ministarstvima, mogu da pročitaju da Vlada za sednice parlamenta može da odredi ovlašćenog predstavnika. Predsednik Vlade nije inokosni organ Vlade i na svojoj sednici ovlašćuje ona lica koja će u ime Vlade sedeti u Narodnoj skupštini i komunicirati sa narodnim poslanicima kada je reč o podnošenju pojedinih zakonskih predloga, što uključuje i budžet Republike Srbije.
Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda po tačkama 1, 2, 3, 4, 5. i 6, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da, shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi deset časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi deset časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: poslanička grupa SRS – 3 sata, 4 minuta i 12 sekundi; DS – 2 sata, 33 minuta i 12 sekundi; DSS – 1 sat i 58 minuta; G17 plus – 45 minuta; SPS – 38 minuta i 24 sekunde, Liberalno-demokratska partija – 26 minuta i 24 sekunde, Savez vojvođanskih Mađara – 14 minuta i 24 sekunde, Vojvođanski poslanici – 12 minuta, i poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi po 10 minuta. Prelazimo na zajednički načelni pretres 1 - 6. tačke dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2007. GODINU (sa finansijskim planovima organizacija obaveznog socijalnog osiguranja za 2007. godinu) I IZMENE I DOPUNE ZAKONA O POREZU NA DODATU VREDNOST, AKCIZAMA, PORESKOM POSTUPKU I PORESKOJ ADMINISTRACIJI, POREZIMA NA IMOVINU I CARINSKOJ TARIFI Saglasno članu 140. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni pretres. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Miroslav Markićević.
Gospodine predsedniče, pozivam se na član 101. Mislim da taj član objašnjava omalovažavanje poslanika. U ovoj duploj minutaži možda se niste snašli u broju minuta, ali ste rekli da poslanička grupa DSS ima toliko i toliko minuta; mene interesuje koliko 14 poslanika Nove Srbije u ovoj skupštini imaju minuta, pošto ne znam da postoji poslanički klub DSS, a znam da postoji poslanički klub DSS - Nova Srbija - dr Vojislav Koštunica. To hoću da kažem zbog ljudi koji sede ovde, to su živi ljudi, ima ih 14, i zbog medija koji i dalje uporno govore, pre svega beogradski mediji, da su Vladu formirale tri stranke: DSS, G17 i DS. Moram da kažem, i zbog javnosti i svih prisutnih ovde, Vladu Republike Srbije, na čelu sa doktorom Vojislavom Koštunicom, formirale su četiri stranke, a četvrta stranka je Nova Srbija. Sve dok budete ovako govorili, namerno ili nenamerno, izlaziću ovde da vas na to podsećam, sve vas prisutne i sve medije.
Hvala, gospodine Markićeviću. Naravno da je u pitanju slučajnost. Dakle, ispravljam se, DSS - NS - dr Vojislav Koštunica, koja broji 47 narodnih poslanika, ukupno vreme za raspravu poslaničkog kluba gde sede dve političke stranke je 1 sat, 50 minuta i 48 sekundi. Hvala puno. Da li ovlašćeni predstavnik Vlade, ministar Cvetković, želi reč? Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, pred vama se nakon šest meseci kašnjenja nalazi predlog budžeta Republike Srbije za 2007. godinu. Predlog budžeta odnosi se na celu godinu, što znači da obuhvata kako prihode i rashode koji su realizovani u proteklom delu godine, tako isto i prihode i rashode koji su planirani do kraja 2007. godine. Predlog budžeta Republike Srbije bazira se na sledećem: prvo, na ostvarenim makroekonomskim kretanjima u proteklom delu 2007. godine i očekivanom rastu do kraja 2007. godine, zatim, na ostvarenom budžetu u prvih pet meseci 2007. godine i, konačno, na planiranoj fiskalnoj politici u drugoj polovini 2007. godine. Makroekonomska kretanja u proteklom periodu, uključujući i protekli deo ove godine, mogu se oceniti kao povoljna. U proteklom delu 2007. godine ostvaren je visok rast privredne aktivnosti, niska inflacija, visok rast izvoza i stranih direktnih investicija. Prema preliminarnim podacima Republičkog zavoda za statistiku realni rast bruto domaćeg proizvoda u prvom kvartalu 2007. godine u odnosu na isti kvartal prethodne godine procenjuje se na oko 7%. Inflacija je u prvih pet meseci ove godine u odnosu na isti period prethodne godine iznosila samo 4,4%, što je najniža zabeležena inflacija u nekoliko proteklih decenija. Rast dolarske vrednosti za blizu 50% u odnosu na prethodnu godinu pouzdan je signal jačanja konkurentnosti srpske privrede. Strane direktne investicije bile su relativno visoke, uprkos političkoj neizvesnosti koja je karakterisala prvih nekoliko meseci ove godine, uz povećanje učešća grinfild investicija u ukupnim stranim investicijama. Izuzetak u odnosu na ova povoljna kretanja u proteklom delu godine je rast spoljnotrgovinskog deficita. Ocenjuje se da je pogoršanje spoljnotrgovinske pozicije Srbije u proteklom delu 2007. godine posledica ekspanzije domaće agregatne tražnje u odnosu na mogućnosti srpske privrede. Rast domaće tražnje u proteklom delu 2007. godine generisan je fiskalnom ekspanzijom u četvrtom kvartalu 2006. godine, a potom ubrzanim rastom zarada predvođenih rastom zarada u javnom sektoru. Konačno, rast domaćih i stranih kredita od početka 2007. godine dodatno je doprineo povećanju domaće tražnje, a time i spoljnotrgovinskom deficitu. U drugoj polovini 2007. godine očekuje se nastavak pozitivnih makroekonomskih tendencija i to visok rast bruto domaćeg proizvoda, niska inflacija, nastavak visokog rasta izvoza, kao i značajan rast domaćih i stranih investicija. Procenjuje se da će realni rast bruto domaćeg proizvoda u celoj 2007. godini iznositi 5,9%, a rast cena na malo 6,5%. Takođe, očekuje se visok rast uvoza i plata, ali nešto sporiji nego u prvom delu godine. Najveći doprinos ostvarivanju projektovane stope rasta bruto domaćeg proizvoda u 2007. godini na strani tražnje daće tražnja stanovništva, investicione tražnje privrede, kao i ubrzani rast izvoza, dok će na strani ponude rast bruto domaćeg proizvoda podržavati rastuće investicije koje su realizovane tokom ove i prethodnih godina. Posmatrano po sektorima privrede očekuje se značajan doprinos industrije, građevinarstva, trgovine i drugih usluga rastu bruto domaćeg proizvoda. Ostvareno i projektovano makroekonomsko kretanje u 2007. godini predstavljaju pouzdan parametar na osnovu koga su projektovani prihodi i rashodi budžeta Republike Srbije za 2007. godinu. Imajući u vidu da je u trenutku izrade predloga budžeta Republike Srbije za 2007. godinu poznato ostvarenje budžeta u prvih pet meseci ove godine, ostvareni rezultati u tom periodu su uključeni u budžet, a tendencije iz prvih pet meseci su korišćene pri izradi projekcija za preostali deo godine. Ostvareni rezultati budžeta Republike Srbije u prvih pet meseci ove godine mogu se oceniti kao relativno povoljni. Ukupni prihodi nominalno su veći u odnosu na isti period prethodne godine za 38%, dok realni rast iznosi 31,1%. U okviru ukupnih prihoda visok rast su ostvarili poreski prihodi - 23,1%, realno 16,9%, i neporeski prihodi - 234 nominalno, odnosno 217,2% realno. Dominantan doprinos rastu neporeskih prihoda u prvih pet meseci ove godine dali su prihodi od treće licence za mobilnu telefoniju u iznosu oko 25,5 milijardi dinara. U istom periodu rashodi su nominalno povećani za 12,4%. U okviru rashoda najbrže su rasli kapitalni rashodi, koji su povećani čak za 122,6%, dok su tekući rashodi povećani za 7,8%. Brz nominalni i realni rast poreskih prihoda budžeta u proteklom delu godine, a da pri tome poreske stope nisu povećane u odnosu na prošlu godinu, rezultat je uticaja većeg broja faktora. Osnovni generator brzog rasta poreskih prihoda su relativno povoljna kretanja u privredi koja se sintetički odražavaju kroz visoku stopu rasta bruto domaćeg proizvoda: realno, kao što sam rekao, do sada oko 7%, a nominalno čak preko 10%. Razlog za brži rast poreskih prihoda, među kojima dominiraju porezi na potrošnju, i to PDV i akcize, kao i carine, od rasta bruto domaćeg proizvoda nalazi se u snažnom rastu domaće agregatne tražnje. Relativno spor rast rashoda u prethodnom delu godine bio je posledica režima privremenog finansiranja, ali takođe i uticaja sezonskih faktora usled kojih su rashodi države u prvom delu godine uobičajeno niži nego u drugom delu godine. Obim i struktura predloženog budžeta Republike Srbije odražavaju fiskalnu politiku koju Vlada nameravada sprovede u drugoj polovini ove godine. Uporedo sa predlogom budžeta za 2007. godinu Vlada je uputila Skupštini paket poreskih zakona kojima se nastavljaju poreske reforme započete 2001. godine. Obim i struktura rashoda budžeta određeni su: a) prioritetima aktuelne Vlade; b) zakonskim rešenjima koja su stupila na snagu tokom ove godine i c) ugovorenim obavezama koje je preuzela prethodna vlada. Najvažnije promene u poreskom sistemu sa stanovišta budžeta Republike Srbije odnose se na porez na dodatu vrednost i akcize. Najvažnije predložene promene Zakona o PDV-u odnose se na povećanje cenzusa za ulazak u sistem PDV-a sa dva na četiri miliona dinara i smanjenje stope PDV-a na personalne računare sa 18% na 8%. Najvažnije predložene promene Zakona o akcizama sadrže ukidanje akciza na osvežavajuća bezalkoholna pića iz uvoza i voćne sokove; izjednačavaju se akcize na domaće i uvozne cigarete, uz povećanje carina na uvozne cigarete u skladu sa CEFTA sporazumom; smanjuje se stopa akcize na kafu sa 40 na 30%; uvodi se akciza na tečni naftni gas u iznosu od šest dinara po kilogramu od 1. jula 2007. godine, koja se povećava na 10 dinara od 1. januara 2008. godine, i prelazi se sa polugodišnje na godišnju indeksaciju specifičnih akciza. Predloženi paket poreskih zakona sadrži i značajne promene u okviru poreza na imovinu. Opšta stopa poreza na promet apsolutnih prava pri prometu nekretnina smanjena je na 2,5%, dok se pri kupovini prvog stana uvodi poresko oslobađanje. Predložene promene poreskih propisa sadrže fokusirane socijalne i razvojne podsticaje. Predloženo smanjenje stopa poreza na prenos apsolutnih prava na 2%, kao i oslobađanje od poreske obaveze po osnovu poreza na prenos apsolutnih prava i PDV-a pri kupovini prvog stana, ima za cilj da smanji troškove prometa nekretnina, naročito za porodice koje kupuju prvi stan. Smanjenje PDV-a na personalne računare treba da doprinese povećanju dostupnosti informacione tehnologije najširim slojevima stanovništva u skladu sa strateškim opredeljenjem Vlade za izgradnju modernog informacionog društva. Uvođenje akcize za tečni auto-gas je opravdano činjenicom da korisnici ovog energenta treba da participiraju u finansiranju održavanja putne mreže, kao što to čine i drugi učesnici u saobraćaju. Istovremeno, uvažavajući ekološke prednosti tečnog auto-gasa u odnosu na druge energente, dizel i benzin, akciza je određena na znatno nižem nivou u odnosu na akcize koje se primenjuju na njih. Predložene promene akciza i carina na duvanske proizvode rezultat su obaveza preuzetih u okviru CEFTA sporazuma, a koje se operacionalizovane kroz Akcioni plan koji je usvojila prethodna vlada. Predloženo ukidanje akciza na uvoz za bezalkoholna pića i voćne sokove predstavlja usklađivanje poreskog sistema Srbije sa zahtevima Svetske trgovinske organizacije i EU o jednakom poreskom tretmanu domaćih i stranih proizvoda. Rashodi budžeta Srbije za drugu polovinu 2007. godine jednim delom su planirani u skladu sa razvojnim i socijalnim prioritetima ove vlade. Najvažnija promena u ekonomskoj strukturi rashoda je povećanje učešća rashoda za javne investicije u ukupnim javnim rashodima. Posmatrano po funkcionalnoj klasifikaciji, povećano je učešće izdataka za zdravstvo, obrazovanje, nauku i životnu sredinu. Međutim, značajan deo rashoda budžeta Republike Srbije u drugoj polovini godine određen je protokolima, ugovorima, kao i ustavnim i zakonskim rešenjima koja su doneta i stupila na snagu pre formiranja ove vlade. Poštujući princip pravne sigurnosti, pri projektovanju budžeta Srbije poštovane su sve navedene ugovorne i zakonske obaveze. Sada bih se osvrnuo na sam budžet. Ukupna primanja budžeta Republike Srbije u 2007. godini planirana su na nivou od 581,8 milijardi dinara. Ukupni izdaci budžeta Republike Srbije u 2007. godini planirani su u iznosu od 595,5 milijardi dinara. To znači da je fiskalni deficit budžeta Republike Srbije u 2007. godini planiran u iznosu od oko 13,7 milijardi dinara, što iznosi 0,6% u odnosu na bruto domaći proizvod. Javni dug koji je dospeo za plaćanje u 2007. godini, kao i sredstva potrebna za nabavku finansijske imovine, odnosno neto budžetski krediti iznose oko 50,9 milijardi dinara. Sledi da ukupno potrebna sredstva za finansiranje budžetskog deficita i neto budžetskih kredita iznose 64,6 milijardi dinara. Za ove namene već su obezbeđena sredstva iz realnih izvora, i to najvećim delom od privatizacionih prihoda ove godine, kao i prihoda prenetih iz prethodne godine. Primanja budžeta Republike Srbije za 2007. godinu planirana su na osnovu: očekivanog nastavka pozitivnog trenda u kretanju makroekonomskih indikatora, ostvarenih primanja budžeta Republike Srbije u prvih pet meseci 2007. godine, planiranih izmena poreske politike i očekivanog smanjenja sive ekonomije. Najznačajniji poreski prihodi budžeta Republike Srbije u 2007. godini, slično kao i u prethodnim godinama, biće prihodi od poreza na dodatu vrednost, akciza, poreza na dohodak građana i carine. Pri tom se očekuje da će, kao rezultat promene u poreskom sistemu i makroekonomskim kretanjima, učešće PDV-a i akciza u ukupnim poreskim prihodima porasti u odnosu na prethodnu godinu, učešće poreza na dohodak građana opasti, dok će učešće prihoda od carina u ukupnim prihodima ostati približno nepromenjen. Takođe, očekuje se značajni rast učešća poreza na dobit u ukupnim prihodima. U strukturi primanja budžeta dominantnu ulogu imaju prihodi po osnovu poreza na dodatu vrednost. Ovi prihodi su planirani u iznosu od 270,4 milijarde dinara i čine 40,6 posto ukupnih primanja. Prihodi od PDV-a su projektovani u skladu sa očekivanim rastom bruto domaćeg proizvoda, inflacijom, kretanjem uvoza i izvoza i deviznog kursa. Pri projekciji prihoda od PDV-a za drugu polovinu 2007. godine procenjeno je da će doći do usporavanja rasta prihoda od ovog poreza u odnosu na tendencije iz proteklog dela ove godine, usled očekivanog usporavanja rasta domaće tražnje i uvoza. Takođe, projekcije prihoda od PDV-a za drugu polovinu godine sadrže i efekte predloženog smanjenja stope poreza od 18 na 8% na personalne računare, kao i efekte refundacije PDV-a pri kupovini prvog stana. Prihodi po osnovu akciza su drugi po značaju u ukupnim prihodima budžeta sa iznosom od 98,8 milijardi dinara, što čini 17% ukupnih primanja. U odnosu na ostvarenja u 2006. godini, ovo je nominalno povećanje za 21,1%. Na kretanje akciza od značaja su uticaji koji se tiču potrošnje osnovnih akciznih proizvoda i kretanje njihovih cena, odnosno smanjenje ili povećanje u skladu sa tržišnim uslovima i merama države. Projekcije prihoda od akciza za drugu polovinu 2007. godine sadrže i procenu efekata prethodno opisanih predloga promena u Zakonu o akcizama. Planirani prihodi od poreza na dohodak građana iznose 61,4 milijarde dinara, odnosno 10,6% ukupnog prihoda budžeta. Nominalno, planirani prihodi od ovog poreskog oblika su manji za 3,5% u odnosu na ostvarenje u 2006. godini. Projektovani prihodi po osnovu poreza na dohodak građana su neznatno manji u odnosu na prethodnu godinu, iako je početkom 2007. godine stupilo na snagu značajno smanjenje poreskog opterećenja zarada. Znatno manji pad prihoda od poreza od smanjenja poreskog opterećenja zarada rezultat je visoke stope rasta zarada u proteklom delu godine, kao i povećanog stepena naplate poreza na zarade. Uvođenje progresivne stope poreza na godišnji prihod građana, i to od trostruke do šestostruke prosečne godišnje zarade 10, a iznad šestostruke 15%, takođe je uticalo, ali u manjoj meri, na smanjenje pada prihoda od poreza na dohodak građana. Pri projekciji prihoda od poreza na zarade za drugu polovinu ove godine procenjeno je da će doći do usporavanja rasta zarada u odnosu na tendencije iz prva četiri meseca ove godine. Projektovani prihodi od carine u 2007. godini iznose 54,3 milijarde dinara ili 9,3% ukupnih prihoda budžeta. U odnosu na 2006. godinu projektuje se nominalno povećanje od 19,9%. Prihodi od carina planirani su na bazi očekivanog kretanja uvoza, bruto domaćeg proizvoda, deviznog kursa, kao i efekata liberalizacije spoljne trgovine sa EU i zemljama iz okruženja po osnovu stvaranja zone slobodne trgovine u okviru CEFTA. U pogledu carinskih propisa, donošenje Zakona o carinskoj tarifi neće bitno uticati na ostvarenje prihoda po ovom osnovu. Pri projekciji prihoda od carine u drugoj polovini ove godine procenjeno je da će se rast usporiti usled očekivanog usporavanja rasta uvoza, kao i da će kurs dinara prema evru ostati relativno stabilan. Prihodi od poreza na dobit preduzeća i banaka postaju sve značajniji prihodi budžeta Republike Srbije. U 2007. godini prihodi od ovog poreskog oblika planirani su u iznosu od 27,3 milijarde dinara, odnosno 4,7% ukupnih prihoda budžeta. U odnosu na prethodnu godinu prihodi od poreza na dobit su nominalno veći za 61,9%. Ova kategorija prihoda je projektovana na bazi pretpostavke o nastavku rasta dobiti preduzeća, tj. trenda koji je prisutan od početka 2006. godine. Najveći deo prihoda po ovom osnovu, u iznosu od 14,3 milijarde dinara, već je ostvaren do kraja maja, s obzirom na uplatu prihoda po konačnom obračunu u martu mesecu od 8,4 milijarde dinara, što je sigurna osnova za plan prihoda u ovoj godini. Planirani neporeski prihodi u 2007. godini iznose 64,5 milijardi dinara, što čini 11,1% ukupnih prihoda budžeta Republike Srbije. U odnosu na ostvarenje u 2006. godini projektovani neporeski prihodi beleže nominalni rast od 3,6%. Uobičajeno je da u strukturi neporeskih prihoda dominantno učešće imaju republičke administrativne takse, republičke sudske takse, konzularne takse, prihodi od igara na sreću itd. Međutim, izuzetno, u prošloj i ovoj godini zabeležen je značajan priliv sredstava po osnovu prodaje licence za drugog, odnosno trećeg operatera mobilne telefonije. Inače, već sam rekao da prihodi od trećeg operatera iznose oko 25,5 milijardi dinara. Što se tiče izdavanja iz budžeta, u okviru budžeta planirani su ukupni rashodi u 2007. godini u iznosu od 595,5 milijardi dinara. To je povećanje od 127,9 milijardi dinara u odnosu na prethodnu godinu. Pri tome se dve trećine predloženog povećanja, odnosno porasta javnih prihoda u 2007. u odnosu na 2006. godinu, odnosi na tri kategorije rashoda: prvo, to su kapitalni rashodi, gde povećanje iznosi 37,4 milijarde, plate, gde povećanje iznosi 27,4 milijarde i transferi drugim nivoima vlasti, gde je povećanje 19,3 milijarde. Ako ovome dodamo i četvrtu kategoriju, a to su transferi organizacijama socijalnog osiguranja, koji iznose 18,9 milijardi dinara, mi ćemo ovim obuhvatiti 80% ukupnog povećanja rashoda između 2007. i 2006. godine. Kad se radi o kapitalnim rashodima, u okviru predloženog budžeta predviđa se povećanje kapitalnih izdataka za 113,4% u odnosu na prethodnu godinu, usled čega je učešće javnih investicija u budžetu poraslo sa 7,1% na 11,9% u 2007. godini. Najveći doprinos povećanju javnih investicija dolazi po osnovu realizacije Nacionalnog investicionog plana koji je povećan za 4,85 puta u odnosu na prethodnu godinu. Druga značajna komponenta predloženog povećanja rashoda budžeta je rast plata. Rashodi za zaposlene u budžetu za 2007. godinu iznose oko 152,9 milijardi dinara i u strukturi rashoda učestvuju sa 25,7%. Najveći deo ovih izdataka, i to u iznosu od 144,6 milijardi dinara, odnosi se na plate zaposlenih koje se finansiraju iz budžeta Republike Srbije. Značajan rast plata u budžetu za 2007. godinu u odnosu na prethodnu godinu rezultat je, prvo, povećanja plata krajem prethodne godine, čiji je povećani nivo prenet u 2007. godinu, kao i povećanja plata u javnim službama, zdravstvu, školstvu i kulturi i u manjoj meri u državnoj upravi koje je ugovoreno protokolima koji su potpisani sa sindikatima pre formiranja ove vlade. Realizovanim i dogovorenim rastom plata značajno je popravljen ekonomski položaj zaposlenih, naročito visokoobrazovanih kadrova u obrazovanju, zdravstvu i nauci, i u manjoj meri u državnoj upravi. Povećanje plata zaposlenih u navedenim delatnostima u skladu je sa prioritetima Vlade, prema kojima su navedene delatnosti od ključne važnosti za ekonomski i socijalni napredak Srbije. Treća značajna komponenta predloženog rasta rashoda budžeta Republike Srbije u 2007. godini su transferi drugim nivoima vlasti – Vojvodini i lokalnim zajednicama. Transferi ostalim nivoima vlasti predviđeni su u ukupnom iznosu od 55,8 milijardi dinara i u strukturi ukupnih rashoda budžeta učestvuju sa 9,4%. Rast transfera AP Vojvodini proizilazi iz ustavne obaveze, prema kojoj budžet Vojvodine iznosi najmanje 7% budžeta Srbije, s tim što se tri sedmine od budžeta AP Vojvodine koristi za finansiranje kapitalnih rashoda. Sredstva za pokriće izdataka budžeta AP Vojvodine obezbediće se iz dela prihoda od poreza na dohodak građana, poreza na zarade u visini od 18% od iznosa ostvarenog na teritoriji AP Vojvodine, dela prihoda od poreza na dobit preduzeća u visini od 42,7% od iznosa ostvarenog na teritoriji AP Vojvodina i ostalih prihoda ostvarenih na teritoriji AP Vojvodine. Sredstva za rashode za zaposlene u obrazovanju na teritoriji AP Vojvodine obezbediće se iz budžeta Republike Srbije u skladu sa zakonom, kao i sredstva za rashode za finansiranje dela programa u oblasti kulture. Preostali iznos sredstava, i to najmanje 7% budžeta Republike Srbije, a do nivoa projektovanog Odlukom o budžetu AP Vojvodina za 2007. godinu, transferisaće se iz budžeta Republike Srbije budžetu AP Vojvodine, uključujući tu i deo prihoda od privatizacije preduzeća sa teritorije AP Vojvodine. Transferi ostalim nivoima vlasti (jedinicama lokalne samouprave) iznose oko 30 milijardi dinara i utvrđeni su u skladu sa članom 37. Zakona o finansiranju lokalne samouprave. Raspodelu transfera po svakoj jedinici lokalne samouprave, u skladu sa kriterijumima i prema metodologiji propisanoj Zakonom, izvršilo je Ministarstvo finansija, u saradnji sa Komisijom za finansiranje lokalne samouprave, koja je osnovana Zakonom o finansiranju lokalne samouprave. Pregled utvrđenih transfera po svakoj jedinici lokalne samouprave sadržan je u Memorandumu o budžetu i ekonomskoj i fiskalnoj politici za 2007. godinu, sa projekcijom za 2008. i 2009. godinu. Raspodelom transfera, prema Zakonu o finansiranju lokalne samouprave, smanjiće se razlike u visini sredstava između jedinica lokalne samouprave, tako da će se bitno poboljšati materijalni položaj fiskalno najsiromašnijih opština kao i njihove mogućnosti da ubrzano investiraju u razvoj komunalne infrastrukture. Na ovaj način će se poboljšati uslovi za nove investicije i novo zapošljavanje u tim nerazvijenim sredinama, u kojima je inače ovaj problem najzastupljeniji. Iznos transfera za 2007. godinu, u skladu sa članom 39. Zakona o finansiranju lokalne samouprave, kojim je regulisano da se jedinicama lokalne samouprave nadomešta deo izgubljenih prihoda nastao po osnovu promene republičkih poreskih propisa koji nije nadomešten drugim prihodima, sadrži i deo kojim se jedinicama lokalne samouprave nadomešta srazmerni deo izgubljenih prihoda po osnovu smanjenja stope poreza na zarade sa 14 na 12%. Iznos transfera za 2007. godinu izuzetno sadrži i deo koji će jedinice lokalne samouprave koristiti za finansiranje novih nadležnosti, kao što su investicije i oprema za ustanove primarne zdravstvene zaštite. Povećanje transfera lokalnim zajednicama rezultat je kompenzacije usled gubitaka prihoda koji su nastali nakon smanjenja poreskog opterećenja zarada. Transferi i dotacije organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja utvrđeni su u ukupnom iznosu od 147,4 milijardi dinara. Od ovog iznosa na penzije vojnih osiguranika odnosi se 17,5 milijardi dinara, a iznos od 129,9 milijardi dinara odnosi se na organizacije obaveznog socijalnog osiguranja. Sredstva namenjena organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja odnose se na dodatke namenjene Republičkom fondu za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih u iznosu od 95 milijardi dinara, Republičkom fondu penzijskog i invalidskog osiguranja poljoprivrednika u iznosu od 17,3 milijarde dinara, Nacionalnoj službi za zapošljavanje u iznosu od 13,7 milijardi dinara i Republičkom zavodu za zdravstveno osiguranje u iznosu od 3,1 milijarde dinara. Dotacije organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja za 2007. godinu veće su za 7,1 milijardu dinara od dotacija realizovanih u 2006. godini. Na kraju, dozvolite mi da se osvrnem i na javni dug. Krajem 2006. godine ukupan javni dug Republike Srbije iznosio je 9 milijardi i 352 miliona evra, što čini oko 32% procenjenog bruto društvenog proizvoda u 2007. godini. Dakle, može se reći da mi ne spadamo u visokozadužene zemlje. U okviru navedenog iznosa direktni javni dug iznosi 8 milijardi i 582 miliona evra, a indirektni dug, a to je dug koji je nastao po osnovu garancija, iznosio je oko 770 miliona evra. U okviru direktnog duga domaći javni dug iznosio je 3,8 milijardi evra, ili 44%, dok je strani dug iznosio 4,75 miliona evra, ili oko 55%. Od ukupnog iznosa domaćeg duga čak 85,2% je u evrima, ili 3,3 milijardi evra, dok dinarski dug iznosi svega 14,7% od ukupnog duga. Dug po osnovu stare devizne štednje, u iznosu od 3,236 milijardi evra, predstavljao je najveću pojedinačnu poziciju u okviru ukupnog javnog duga Republike Srbije. Garantovani javni dug pretežno se odnosi na dugovanja javnih preduzeća i javnih ustanova prema međunarodnim finansijskim organizacijama i u znatno manjoj meri na dugove prema stranim vladama i njihovim institucijama. Vlada Republike Srbije planirala je da u toku ove godine, slično kao i u prethodnoj godini, uredno izmiruje svoje obaveze po osnovu javnog duga. Prema Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije planirano je da se u toku 2007. godine isplati ukupno 42 milijarde dinara, odnosno oko 500 miliona evra za uredno servisiranje javnog duga Srbije. Servisiranje devizne štednje se nalazi u ovoj cifri i predstavlja najveću stavku i iznosi negde oko 270 miliona evra. Takođe, planirano je i odobravanje neto budžetskih kredita iz budžeta u iznosu od 8,8 milijardi dinara. Poštovani, u završnom delu izlaganja želim da još jednom podvučem da budžet Republike Srbije za 2007. godinu odražava ekonomske i socijalne prioritete Vlade Republike Srbije, ali i ranije preuzete zakonske i ugovorne obaveze. Predloženi budžet podržava makroekonomsku stabilnost, unapređuje ambijent za rast privredne aktivnosti i zaposlenosti i doprinosi poboljšanju socijalnog položaja siromašnih slojeva stanovništva. Makroekonomska stabilnost se podržava niskim fiskalnim deficitom, dok se povoljni ambijent za rast privredne aktivnosti i zaposlenosti ostvaruje kroz predložene poreske reforme i rast javnih investicija. Socijalna komponenta budžeta je sadržana kako u ciljanim subvencijama i transferima nezaposlenim i nerazvijenim regionima, tako i u predloženim poreskim promenama. Uprkos značajnom povećanju javnih investicija i transfera drugim nivoima vlasti, planirani deficit budžeta iznosi svega 0,6% bruto domaćeg proizvoda. Zbog suficita koji će ostvariti drugi korisnici javnih prihoda ocenjuje se da će konsolidovani deficit države biti još manji i da će u 2007. godini iznositi oko 0,4% bruto društvenog proizvoda. Planirani deficit je među najnižim ne samo među zemljama u okruženju nego i u Evropi. Fiskalni deficit u 12 zemalja koje su u poslednje tri godine postale članice Evropske unije u 2006. godini u proseku je iznosio minus 1,8% bruto domaćeg proizvoda, dok je fiskalni deficit 15 starih članica u istoj godini iznosio 1,6% bruto domaćeg proizvoda. Nizak fiskalni deficit koji se uz to finansira iz realnih izvora, dakle prihoda od prodaja licenci, prihoda od privatizacije, značajno će doprineti učvršćenju makroekonomske stabilnosti i olakšaće ostvarenje planirane stope inflacije. Ministarstvo finansija planira da u narednim godinama sprovodi politiku uravnoteženog budžeta kako bi se stvorio prostor da privreda obezbeđuje iz inostranstva nedostajuća sredstva za investicije, a da se pri tome ne ugrozi makroekonomska stabilnost. Struktura predloženog budžeta Republike Srbije za 2007. godinu je značajno promenjena u pravcu povećanja ulaganja u infrastrukturu, fizički kapital i u ljudski kapital obrazovanja, zdravstvo i nauku, čime se stvaraju snažni temelji za privredni rast u budućnosti. Realizacijom NIP-a ukupne javne investicije u Srbiji koje se realizuju kroz budžet Republike Srbije značajno su povećane, tako da će u 2007. godini iznositi oko 2,4% bruto domaćeg proizvoda, što predstavlja povećanje za 0,8% u odnosu na prethodnu godinu. Dodatno, u okviru transfera Vojvodini oko polovine procenta bruto domaćeg proizvoda je predviđeno za realizaciju projekata u okviru NIP. Procenjuje se da će konsolidovani nivo javnih investicija u 2007. godini dostići 4,5% bruto društvenog proizvoda, što je oko dva procentna poena više nego u prethodnoj godini. Realizacijom javnih investicija, izgradnjom moderne infrastrukture, unapređenjem obrazovanja, zdravstva i državne uprave stvaraju se povoljni uslovi za domaće i strane privatne investicije, koje će predstavljati glavni generator dugoročnog privrednog rasta Srbije. Predloženi budžet, kako kroz prihode tako i kroz rashode, sadrži veći broj mera koje imaju za cilj smanjenje nezaposlenosti, koja predstavlja jedan od najvećih ekonomskih i socijalnih problema u Srbiji. Na strani prihoda, početkom godine, smanjeno je fiskalno opterećenje zarada i uvedena su privremena oslobađanja poslodavaca od plaćanja doprinosa za određene kategorije zaposlenih. Očekuje se da će smanjenje fiskalnog opterećenja zarada i druge stimulativne mere u poreskoj politici kojima se direktno smanjuju troškovi rada uticati na rast tražnje za radnom snagom, odnosno na smanjenje nezaposlenosti. Predloženi budžet Republike Srbije sadrži i brojne rashode, subvencije za novo zapošljavanje, kredite itd, koji su namenjeni za rast zaposlenosti, uključujući i samozapošljavanje. Takođe, realizacija javnih investicija u okviru NIP-a direktno će uticati na rast zaposlenosti kroz angažovanje domaćih preduzeća, dok će indirektno, kroz privlačenje domaćih i stranih privatnih investicija, takođe uticati na rast zaposlenosti. Ocenjuje se da će sintetički efekat navedenih mera u poreskoj politici i politici rashoda biti značajno smanjenje nezaposlenosti u Srbiji u narednim godinama. Zahvaljujem na pažnji.
Da li izvestioci Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora žele reč? (Ne.) Da li narodni poslanik Ivan Andrić, koji je na sednici Zakonodavnog odbora izdvojio mišljenje o Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2007. godinu, želi reč? Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodo ministri, izdvojio sam mišljenje na Zakonodavnom odboru povodom budžeta i želeo bih da obrazložim zašto sam tako nešto učinio. Postoje najmanje dve grupe razloga zbog kojih se mi ne slažemo sa ovim predlogom budžeta i načinom na koji se ovaj budžet našao pred poslanicima. Rekao bih nekoliko stvari o tim razlozima, pre svega zato što, iako ću govoriti o proceduralnim stvarima, mislim da se radi u stvari o suštinskim stvarima koje su vezane za rad Skupštine. Nekoliko je puta Zakon o budžetu bio pred Skupštinom Srbije do sada. Ono što je sigurno i što svako zna jeste da se radi o usvajanju najvažnijeg zakona. Ako je odnos vladajuće većine prema Skupštini prilikom usvajanja najvažnijeg zakona ovakav, samo možemo da pitamo kakav će biti odnos te većine kada bude reč o nekim naizgled manje važnim zakonima. Zato mislim da je jako važno da sada kažemo nekoliko reči o tome pre nego što počnemo raspravu o samom tekstu budžeta. Pre svega, naša osnovna zamerka je to što budžet nije prošao nikakvu javnu raspravu, ni najmanju stručnu raspravu. Kompletan tekst budžeta postao je dostupan javnosti tek u petak uveče, kada je i dostavljen narodnim poslanicima. Dakle, većina narodnih poslanika ne živi u Beogradu, tako da je njima tekst budžeta postao dostupan tek u subotu. Mislim da dva dana nije dovoljno vreme, za koje bilo ko od nas može analizirati toliko važnu stvar kao što je budžet. Stručne rasprave u javnosti nije bilo zato što ona nije bila moguća. Imamo samo nagađanja nekih stručnjaka o budžetu, koja su posledica nekih tekstova u novinama. Budite sigurni da za vikend niko od stručnjaka nije uspeo da ovaj zakon sagleda dobro sa svih strana. Ali, to ne znači da se ovim rasprava o budžetu zatvara. To je ta zabluda vladajuće većine. Mislim da ćemo imati još puno rebalansa budžeta. To je posledica toga što nismo imali dovoljno vremena. Poslanik sam od 2001. godine i želeo bih da ukažem na to da je ovo prvi put od tada da nisu održani sastanci predstavnika Vlade i poslaničkih grupa o budžetu. Ti su sastanci postojali i time je započeta jedna dobra tradicija po kojoj ministarstvo ili bilo koji predstavnik Vlade predstavi budžet svim poslaničkim grupama, i to je mesto na kome poslanici imaju mogućnost da postave razna pitanja i razreše određene dileme koje imaju u vezi sa tekstom budžeta. Time se postiže efekat da kada sednica o budžetu počne ta rasprava bude mnogo ozbiljnija i konkretnija. Takođe, spajanje tačaka dnevnog reda, iako vi imate pravo da to uradite, jeste samo još jedna stvar u nizu koja pokazuje kakva je želja vlasti da o ovom budžetu diskutuje. Naravno, ponoviću pitanje koje je šef naše poslaničke grupe uputio, a to je - zašto nema premijera? Ako on ne može da dođe, može bar da pošalje odgovor. Svi ovi razlozi koje sam naveo nama se opravdavaju činjenicom da je stanje u Srbiji takvo da je nama budžet potreban i da je jako važno da Skupština radi brzo, da bude efikasna, efektivna itd. Mislim da je sve to tačno, ali je problem u ovom slučaju što je brzina samo izgovor da se pokriju loše strane ovog budžeta. Čak i površnim uvidom naša poslanička grupa je uspela da utvrdi mnogo nepravilnosti. O njima ćemo danas govoriti, ali to prosto nije dobro. Brzina je ovde samo preduslov ili samo izgovor za to da ne bude javne rasprave, da mi žurimo sa usvajanjem budžeta, sa tim da nemamo dovoljno vremena za amandmane, ali ona suštinski ne popravlja stvar. Mislim da je o brzini trebalo razmišljati možda pre tih pregovora o Vladi, kada brzina nije bila važna, kada smo morali da čekamo četiri meseca da se desi ono što smo znali posle jednog dana, a da brzina nije dobra stvar ako mi nemamo ni sedam dana da budžet pregledamo, da se konsultujemo i da iznesemo svoje zamerke. Iskoristiću prisustvo ministara da postavim jedno pitanje. Dakle, kao što svi jako dobro znamo, Srbija se finansirala od 31. marta prema Uredbi koju je većina poslanika, većina stranaka koje čine ovaj parlament proglasila nelegitimnom i neustavnom. Voleo bih da postavim pitanje odgovornosti i da iskoristim vaše prisustvo ovde da nam kažete šta je Ministarstvo do sada uradilo da utvrdi čija je to odgovornost i kakvi su koraci napravljeni da se tako nešto više ne ponovi. Mi imamo razumevanja za to da ste vi sad članica koalicije, ali vas molim da nas uvažite bar toliko da nam kažete ko je odgovoran za tako nešto. Hvala vam.
Hvala. Da li narodni poslanik Slobodan Maraš, koji je na sednici Odbora za finansije izdvojio mišljenje o Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2007. godinu, želi reč? Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovano predsedništvo, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, ja bih se nadovezao na izlaganje mog kolege iz poslaničke grupe Ivana Andrića. Želim da kažem da to što ne vidimo ovde predsednika Vlade gospodina Vojislava Koštunicu i ostale ministre, koji bi morali da nam daju odgovor na neka pitanja... Mi ovde ne vidimo ni potpredsednika iz Demokratske stranke Srbije, ni predsednika poslaničke grupe i većinu, da ne kažem gotovo sve članove Demokratske stranke Srbije koji su poslanici u ovoj skupštini. Toliko o poštovanju koje imaju prema nama prilikom donošenja, odnosno rasprave o Predlogu ovog zakona. Dolazim iz Vojvodine i moram da vas podsetim da smo mi, dok ste vi vodili referendumsku kampanju za donošenje novog Ustava, vodili antireferendumsku kampanju, iz više razloga, ali jedan od bitnih razloga je bio taj kakav je bio odnos tog Ustava prema Vojvodini i prema građanima Vojvodine. Nažalost, moram da konstatujem da predlog budžeta Republike Srbije za 2007. godinu ima isti takav odnos i mogu da kažem da predstavlja i poniženje za građane Vojvodine. Jedna od naših osnovnih primedaba jeste da tih 7% koji su uneti u Ustav, u članu 184, ne zadovoljavaju potrebe Vojvođana. Problem je u tome što Vojvodina unosi preko 30% u budžet, a dobija samo 7%. Ministar finansija će sigurno znati da izračuna koliko je to. Šta je drugo veliki problem? Veliki problem je to što vi ne poštujete ni Ustav koji ste doneli. Dakle, član 184. kaže da Vojvodina treba da dobije najmanje 7% od budžeta Republike Srbije, ali u članu 3. Predloga budžeta poslednji stav kaže da će se nedostajuća sredstva do 7%, a to iznosi 21,5 milijardi dinara, transferisati. Gde je tu problem? Problem je u tome što transferi moraju biti predviđeni na pozicijama ekonomske klasifikacije 463. To je jedino urađeno kada je u pitanju razdeo 12 - Ministarstvo finansija, gde stoji da su tamo dve milijarde odvojene za Vojvodinu. Gde je nestalo 19 milijardi? Moram da naglasim da je ovo, osim što je nesaglasnost opšteg i posebnog dela Predloga o budžetu, nesaglasnost i sa Ustavom. Tih 19 milijardi verovatno se nalazi na ekonomskim klasifikacijama od 551, odnosno izvršenje Nacionalnog investicionog plana. Ali, šta je tu važno? Razbacano je po različitim ministarstvima. Svako njihovo korišćenje mora da odobri Vlada. Gde tu leži problem? Problem leži u tome što će verovatno lako funkcionisati onaj odnos kada je ministar iz Demokratske stranke i treba da komunicira i da transferiše sredstva Autonomne Pokrajine Vojvodine, ali mi smo bili svedoci, recimo, prošle godine, dok je ministar finansija bio gospodin Dinkić, da su strahoviti problemi postojali prilikom transfera sredstava Autonomne Pokrajine Vojvodine. Takođe, može da se postavi problem – šta ako ove godine budemo imali pokrajinske izbore i na tim pokrajinskim izborima se promeni vlast u Autonomnoj Pokrajini Vojvodini, kakav će onda biti odnos? Znači, to će sve zavisiti od dobre volje određenog ministarstva, na čijem se nalaze sredstva. Ili je možda nešto drugo problem? Ili je možda problem to da se ne veruje Vojvođanima, pa zato moraju posebna ministarstva i Vlada da odlučuju o tim sredstvima? Drugo veoma važno pitanje zbog kojeg sam izdvojio mišljenje jeste – zbog čega je budžet za ministarstvo za poljoprivredu manji? Odnosno, sredstva koja se nalaze u Ministarstvu poljoprivrede su manja nego prošle godine. Mi smo dobili odgovor na Odboru od ministra finansija da je razlog taj što je prošlogodišnji budžet bio veći nego što su uspeli da potroše. Mislim da je to odgovor koji ne bi zadovoljio nikoga. Moram još jednu stvar da kažem, a to je da ja nisam bio jedini predstavnik opozicije u Odboru za finansije. Nisam bio taj koji je dao kvorum. Mislim da je jedan od najvećih razloga zbog čega ne možemo podržati ovaj budžet taj što je predstavnik Socijalističke partije Srbije gospođa Borka Vučić em dala kvorum prilikom odlučivanja na Odboru, em je i glasala za ovaj predlog budžeta. Hvala.
Zahvaljujem. Obaveštavam vas da su poslaničke grupe odredile svoje ovlašćene predstavnike: Srpska radikalna stranka – magistar Jorgovanka Tabaković; poslanička grupa Demokratske stranke Srbije - Nova Srbija - dr Vojislav Koštunica – gospodin Slavoljub Matić; poslanička grupa Demokratske stranke – Aleksandar Vlahović, i poslanička grupa Liga socijaldemokrata Vojvodine - Savez vojvođanskih Mađara – narodni poslanik Radovan Radovanović. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Po redosledu javljanja prvo je narodni poslanik Čedomir Jovanović, pa potom narodni poslanik Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, dame i gospodo predstavnici Vlade, gospodine Cvetkoviću, samo delimično budžet jeste ekonomska tema. U društvima koje se nalazi u tranziciji, kao i u većini visokorazvijenih zemalja budžet je prevashodno političko pitanje. Zbog toga je ova rasprava u startu osuđena na neuspeh, s obzirom da nema onog političkog dela Vlade koji bi bio dužan ovde da nam ponudi odgovor na koji ministar finansija, niti članovi koji ovde predstavljaju Vladu ne mogu da ponude odgovor. Dakle, kroz ovu projekciju budžeta definiše se i sama Srbija. Ovaj budžet govori o našoj budućnosti i o političkim namerama većine koja taj budžet podržava, o namerama Vlade da u vremenu koje je pred nama, u skladu sa budžetom koji je utvrdila, vodi ovu zemlju. S obzirom da predsednik Vlade ne želi da govori o budžetu, jer zbog toga nije ovde, mi ćemo biti prinuđeni da pretpostavljamo kakve su njegove namere. Kada smo distancirajući se od glasanja na odborima praktično otvorili tu političku pozadinu zakona o budžetu za 2007. godinu, mi to nismo učinili isključivo kao opozicija, već smo to uradili kao predstavnici 220.000 građana koji su u tom trenutku za nas glasali (danas bi sigurno glasalo više), ali i kao ljudi koji žele da naprave elementarne političke dogovore koji su preduslov uspešne tranzicije u Srbiji, jer, evo, sedam godina posle njenog početka mi ne možemo reći ni da smo se približili uspešnom okončanju te tranzicije. To nije isključivo socijalni dogovor, iako se o njemu tako često govori. Preduslov postizanja socijalnog dogovora je politički dogovor, a preduslov političkog dogovora je, valjda, definisanje zajedničkog cilja. Nažalost, ovaj budžet je takav da mi ne možemo reći da kao predstavnici građana imamo zajednički cilj sa onima koji nam predlažu ovakav budžet. Ovaj budžet nije razvojni. Ovaj budžet nije ni tranzicioni, ovo nije budžet države koja želi da stegne kaiš i da građanima pošalje poruku da će 2007. i 2008. godina biti godine stezanja kaiša, ali posle toga dolazi period zbog kog se mi danas žrtvujemo. Ovo je budžet kompromisa na pitanjima na kojima kompromisa ne može biti. Gotovo 600 milijardi mi u 2007. godini trošimo finansirajući političku nesposobnost predsednika Vlade gospodina Koštunice, političku demagogiju nekadašnjeg ministra finansija gospodina Dinkića i potpredsednika Vlade gospodina Đelića. O tome treba otvoreno da razgovaramo. Ono što mi kao parlamentarna grupa možemo da podržimo jeste ideja reforme poreske politike. Ono što je predloženo kroz izmene Zakona o porezima na imovinu, odnosno Zakona o porezu na dodatu vrednost po nama nije dovoljno. Način na koji se to radi komplikuje poresku situaciju u društvu i, sa druge strane, vas, gospodine Cvetkoviću, kao osobu koja predstavlja ovaj budžet i ovde je prinuđena da ga brani, dovodi u nezgodan položaj. Mi ne možemo govoriti o spremnosti Vlade da pomogne društvu i socijalno ugroženim slojevima društva kroz izmene Zakona o porezu na imovinu i smanjenje poreza pri kupovini prvog stana sa 5% na ... praktično, oslobađanje od poreza, u situaciji u kojoj, recimo, vi kao ministar finansija ne možete da uvažite zahtev Republičkog fonda zdravstvenog osiguranja za poštovanje zakona. Zato bih pokušao u ovoj raspravi da razložim budžetska pitanja na ona politička, socijalna i razvojna. Prvo političko pitanje koje nam je postavljeno kroz predlog ovog budžeta je, zapravo, u kom pravcu ova zemlja treba da ide tokom 2007. i 2008. godine. Da li smo predlogom ovog budžeta dobili ono što je Srbiji potrebno? Gospodine Cvetkoviću, sami ste rekli da ste bili onemogućeni da uradite ono što ministar finansija u zemlji koja želi da se menja mora da uradi. Pomenuli ste politiku dogovora sa velikim budžetskim potrošačima i politiku zarada koju vi ne možete da menjate zbog toga što je neko prethodno napravio dogovor. Koštunica je izbore izgubio zbog toga što Srbija nije bila zadovoljna načinom na koji je on vodio. Mi ne možemo pristati da budžetom za 2007. godinu finansiramo njegovu izbornu kampanju. Dakle, onaj ko je pravio nerealne dogovore treba da plati tu cenu, a tu cenu ne smeju plaćati građani Srbije, što se sada praktično dešava kroz ovaj predlog budžeta. Iako je bilo malo vremena za analizu budžeta i površno čitanje, već unapred nameće se nekoliko krupnih tema o kojima vi niste puno govorili – koliko je ovaj budžet inflatoran, koliko on menja projektovanu stopu inflacije od 6,5%, kao ciljanu stopu na kraju ove godine? Koliko ovaj budžet vrši pritisak na monetarnu politiku i ulogu NBS? Mi nismo imali prilike da razgovaramo ni sa vama, ni sa gospodinom Jelašićem, kao guvernerom, ali smo se upoznali sa njegovim stavovima i stavovima članova Saveta NBS. Oni ovaj predlog budžeta ocenjuju kao loš. Oni smatraju da će ovakvim predlogom budžeta Narodna banka morati da igra mnogo restriktivniju ulogu u monetarnoj sferi nego što je to bio slučaj do sada i nego što je to slučaj ukoliko se analiziraju namere NBS za 2007. godinu. Zašto je to tako? Zašto građani Srbije mogu da stegnu kaiš, a to ne može da uradi država? Ovaj budžet je veći od prethodnog. Znači, država je skuplja. Da li je usluga bolja? Hajde da nagradimo one koji su popravili svoju uslugu, pa da građanima pošaljemo poruku da nismo spremni da trošimo njihov novac na one koji su navikli da se ponašaju neodgovorno. Nismo bili u prilici da dobijemo odgovor na pitanje ko je protivustavno i protivzakonito, postupkom koji je dve trećine danas vladajuće koalicije protumačilo politikom državnog udara, trošio novac od 31. marta do danas. To je bila Koštuničina vlada. Na kakav način je taj novac trošen, po kojim prioritetima i da li to pravilo, koje smo sada uspostavili: poštovanje zakona i Ustava kad nam odgovara, a kad nam ne odgovara - kršenje, znači da ćemo svake godine usvajati budžet u junu mesecu, zbog toga što će situacija biti teška i komplikovana i stoga nama otežana i onemogućena sva ona aktivnost koja proizilazi iz, recimo, Zakona o budžetskom sistemu, na kojem smo zajedno radili? Loše je što se menja ta praksa. Od 2001. godine o budžetu se u Skupštini razgovaralo mnogo ozbiljnije nego što se razgovara danas. Tu se sedeli premijeri, sedeli su ključni ministri, o budžetu se vodila rasprava na odborima. Nismo bili u prilici to sada da radimo. Politička odluka Vlade je da politikom statusa kvo, praktično, zaustavi dalju tranziciju u Srbiji. To je istina. Ovaj budžet je zbog toga ovakav kakav je. Cena? Cena neće biti ona koju će plaćati Koštunica, cenu će platiti društvo. Ako se uporedi rast zarada sa rastom produktivnosti i društvenim proizvodom Srbije, Rumunije i Bugarske, mi ovim budžetom radnu snagu u Srbiji činimo skupljom od 25 do 40% nego u državama u našem susedstvu. Kako možemo govoriti o investicionoj politici u društvu koje je tako neregulisano i neregularno, kao što je naše, koje ne poštuje, recimo, Zakon o budžetskom sistemu i koje, pri tom, na tako neodgovoran način troši novac građana? Kad govorimo o socijalnom aspektu, slažemo se da država mora voditi računa o najugroženijim slojevima u društvu, da mora voditi računa o onima koji su opterećeni pri kupovini stana, ali hajde onda da kažemo da postoji efikasniji način za mnogo odgovorniju socijalnu politiku od one koju u ovom trenutku država primenjuje ispunjavajući demagoška obećanja Božidara Đelića iz izborne kampanje. To je slučaj i sa gospodinom Milosavljevićem, nema ga ovde, a vezuje se za onu čuvenu parolu "100 evra po hektaru". Od toga u ovom budžetu sada nema ništa. Subvencije za agrar idu, pre svega, u reformu stočnog fonda, uspostavljanje mehanizama za efikasno tržište i zemljoradničkog zemljišta. Daleko smo od priče od 100 evra po hektaru. Kada bi se sve subvencije koje postoje pri Ministarstvu pravde transferisale u tom pravcu, onda bi se videlo da ne može da se dobije više od 50. Mi moramo da kažemo da je socijalna uloga države zanemarena, pre svega kroz dva aspekta. Prvi je nepoštovanje zahteva Fonda zdravstvenog osiguranja. Po Zakonu o zdravstvenoj zaštiti, članu 22 (gospodine Cvetkoviću, molim vas da na ovo obratite pažnju, jer je veoma ozbiljno pitanje), država je dužna da finansira zdravstveno osiguranje onih koji nisu u prilici da kroz doprinose sami finansiraju svoje zdravstveno osiguranje. Vrlo su precizno definisane kategorije stanovništva: đaci do 15 godina, srednjoškolci i studenti do 26 godina, osobe starije od 65 godina, trudnice, HIV pozitivne osobe, ukupno više od 900.000 građana Srbije. Fond zdravstvenog osiguranja je utvrdio obavezu od 16 milijardi dinara, tražio od Ministarstva finansija osam, dobio svega tri. Tom činjenicom potpuno je anuliran pozitivan efekat na koji ste računali kada ste, recimo, smanjili porez na imovinu sa 5% na 2,5%, odnosno potpuno ukinuli za kupovinu prvog stana. Kako ćemo rešiti taj problem? To bi vas pitali i na Odboru za finansije. Mi nismo spremni da podržimo budžet Vlade koji će zanemariti potrebe 900.000 građana ili ih na takav način limitirati. Koga - studente, đake, stare, bolesne. Srbija mora da ima za to novac. Na drugim mestima treba da štedi. Nema nam ministra odbrane, nema ministra policije, nema ministra prosvete, nema velikih budžetskih potrošača. Kako ćemo to da rešimo, na kom odboru? To moramo da rešimo. Odnos prema fondu koji treba da se stara o osobama sa invaliditetom je poražavajući. Toliko smo o tome govorili u kampanji. Rodna ravnopravnost ne postoji. Čuvena Komisija za lustraciju, za utvrđivanje odgovornosti pri kršenju ljudskih prava – uvredljivo, 220 hiljada dinara. BIA, duplo veći budžet od Ministarstva pravde. Moramo zajedno da izađemo iz ove situacije. Mi vam nudimo pomoć, pre svega kroz ideju dodatnih konsultacija i dogovora povodom tih ključnih pitanja. Predložili smo vrlo jasno, zbog haosa koji će proizvesti mera Božidara Đelića, utopijska, ukidanja poreza na prvi stan, na način na koji praktično oduzimamo sredstva lokalnoj samoupravi u proceduri na koju će se pozivati svi, a niko neće moći da je kontroliše i sprovodi, da drugačije reformišemo poresku politiku, da počnemo drugačije da razmišljamo o smanjenju poreza na dodatu vrednost u određenom trenutku. Dobro je što se vrši poreska olakšica za PDV na računare. Kasno, ali dobro. Bolje nego da ostane 18%. Podsećam vas na odluku parlamenta kojom je, praktično, takođe promenjen porez na dodatu vrednost u oblasti stanogradnje. Bio je 18% pa je spušten na osam. U međuvremenu je nastao haos na tržištu stanova. Ova odluka će nas gurnuti u veoma tešku poziciju. Ova odluka je nepovoljna za investitore, ona ih diskriminiše. Zašto bi neko svoj novac uložio u izgradnju stana? Ova odluka diskriminiše čitav jedan sektor našeg društva. Na kakav način ćemo sprovoditi tu odluku? Lokalna samouprava nije u prilici da to radi, a ova odluka ostavlja lokalnu samoupravu bez dela prihoda. Ovaj budžet je brutalan prema opštinama i prema Vojvodini. Ovaj budžet nije onakav kakav bismo mi želeli da bude. Ovaj budžet ne šalje poruku da će u Srbiji ljudima biti onako kako rade, a dok ne pošaljemo tu poruku Srbija će biti ovako siromašna kao što je danas. Jedino u vašem ministarstvu, gospodine Cvetkoviću, možemo reći da budžet poštuje sam sebe i da se zaista sredstva transferišu Vojvodini. Šta je sa 19 milijardi? Od 21, koliko u budžetu stoji, samo vi transferišete bez pogovora i bez sumnje novac Vojvodini. Ostalih 19 zavise od volje ministara u Vladi, a to je kršenje čak i onog Ustava na kome je politička većina u Srbiji insistirala tokom oktobra meseca 2006. godine. Ništa od decentralizacije i poštovanja autonomije Vojvodine. Lokalna samouprava ugrožena je kroz sužavanje prihoda, koji su i ovako bili minimalni, poreska politika je konfuzna zbog nemogućnosti primene i poštovanja propisa na kojima se insistira. Politiku akciza podržavamo, ali treba da razmišljamo, i od vas nismo to čuli, kada će Srbija prestati da dvostruko oporezuje samu sebe. Što pre napustimo politiku akciza i pređemo na jasne poreze biće nam bolje. Dobro je što su bezalkoholna pića toga oslobođena, ali da vidimo šta će se dešavati sa svim drugim i u kojim rokovima. Ovo je budžet "štapa i kanapa" i onda tako treba da se kaže. Građani ne mogu biti zadovoljni načinom na koji će se potrošiti gotovo 600 milijardi. Morali smo da čujemo političku poruku da je u 2007. godini Srbija spremna da uradi ono što nije radila prethodne tri ili četiri, da stegne taj kaiš, sto rupa ako je potrebno, ali sa ambicijom da se konačno promeni, sa idejom da može da troši samo ono što stvori i da u Srbiji više ne može da se parazitira na radu nekog drugog. Privatni sektor je ponovo obespravljen. Očekujemo od privatnog sektora da finansira nesposobnu državu. Bez priče o restrukturiranju, o otpuštanju nesposobnih u prosveti, zdravstvu, policiji, odbrani, pravosuđu mi ne možemo ostvariti ravnotežu koja je preduslov normalne tranzicije. Stiče se utisak da se samo u državi mogu trošiti pare bez ikakvog kriterijuma. Od građana se traži da štede, da prihvate privatizaciju, da napuste preduzeće zato što su tehnološki višak. Da li postoji neki tehnološki višak u ovoj državi kod onih koji troše budžet? Ako ne postoji, onda da to konstatujemo, a ako postoji moramo dobiti odgovor zašto se to ne sankcioniše. Tokom ove rasprave insistiraćemo na nekoliko veoma bitnih pitanja, ali za nas je u ovom trenutku veoma važno pitanje diskriminacije koje je otvoreno izmenama poreza na imovinu. Predlažemo da se i u drugom slučaju sa 5% spusti na 1% i na takav način praktično izjednače uslovi pod kojima građani treba da žive u Srbiji. Imamo razumevanja za tu meru socijalne politike, ali ona nije dovoljna. Neka se smanje opterećenja po zaposlenom, neka se u tom smislu pomogne društvu i na takav način afirmiše politika zapošljavanja. Stopa nezaposlenosti je 21%, a mi ovim budžetom činimo našu radnu snagu skupljom od 25 do 40%. Morate nam ponuditi odgovor na pitanje Fonda zdravstvenog osiguranja. Tri milijarde i sto miliona je pet puta manje od zakonske obaveze ove države. Promenite zakon. Možemo i o tome da razgovaramo. Pošaljite poruku društvu da više ništa ne postoji i ako želimo Fond zdravstvenog osiguranja moramo prvo da ga stvorimo. Ne može pisati u Zakonu o zdravstvenom osiguranju da 900.000 ljudi ima određeno pravo, a sa druge strane, u budžetu oni o tom pravu mogu samo da pričaju a nikada ga neće ostvariti. Na drugim mestima hajde da stegnemo kaiš, ali ne na đacima, studentima, starima i bolesnima. Socijalna politika ove zemlje pretvorila se u milostinju države koja je prethodno uništila svoje društvo. To nije dobro. Imamo razumevanja za tešku situaciju u kojoj se Srbija nalazi, ali nemamo razumevanja za politiku koja tu situaciju zaobilazi, o njoj ne želi da govori i pri tom laže društvo. Glasanjem za ovakav budžet u Vladi Srbije praktično je ponuđena nova ekonomska prevara Srbije. Razvojni, moderan, reformski budžet nije budžet koji se nalazi pred nama i mi zbog toga protiv njega glasamo. Ako je potrebna podrška za tranziciju, imate je apsolutno, za restrukturiranje javnih preduzeća, za sankcionisanje nerada u javnim službama, za smanjenje potrošnje u ministarstvima sile. Nije normalno da u Srbiji 2007. godine ministarstva policije, odbrane i BIA imaju dva puta više od Ministarstva zdravlja, od Ministarstva obrazovanja. Kakvu poruku mi time šaljemo? Neprihvatljivu i lošu. U 2007. godini sigurno ćemo razgovarati još jednom o budžetu. Vaša pozicija je neodrživa, dve milijarde budžetska rezerva. To je manja rezerva nego 2003. godine i što pre napustimo ta "Potemkinova sela" i političku utopiju iz izborne kampanje koja se zove Nacionalni investicioni plan, biće nam svima bolje. Država nema šta da traži u biznisu. Neka ona to napusti, neka se bavi socijalnom politikom, obrazovanjem, neka učini efikasnim svoje servise, od bezbednosti do pravosuđa, a biznis što pre poslovnom svetu. I o tome nismo ništa čuli. Nema olakšica koje su nam potrebne. Puni ste razumevanja za jedan sektor društva, ali ne i za drugi. Očekujemo da ćemo kroz dalju reformu poreske politike uspeti da izmenimo postojeće stanje, ali mislim da je rasprava o budžetu bila dobra prilika da se o tome počne, ako ništa drugo onda makar jedan argumentovan razgovor. Pozivam vas da razgovaramo u pauzama o načinu na koji će biti rešeno ovo. Predložili smo amandmane i oni su nam veoma važni. Podržaćemo vas za akciznu politiku. Insistiramo da se promeni odnos prema Fondu zdravstvenog osiguranja, prema Vojvodini, lokalnim samoupravama i da se umanji stepen diskriminacije u odnosu na građane koji već poseduju stan, tako što ćete porez za njih spustiti sa pet na jedan posto.
Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS gospođa mr Jorgovanka Tabaković.
Poštovane kolege, poštovani građani, zakon o budžetu je osnovna poruka koju nam Vlada šalje, jer nam zakonom o budžetu daje obaveštenje šta namerava da uradi i na koji način namerava da vodi državu u narednom periodu. Ako nam je ova vlada u petak popodne oko 16 časova dostavila 319 strana (poslanici znaju, a želim da građani vide) gusto kucanog teksta u najsitnijem fontu, koji se i sa naočarima i zavidnom dioptrijom teško može pratiti, ako nam je uz to dala set pratećih poreskih zakona, a ima ih šest, i ako to sadrži 488 strana, mogu da vam kažem da za nas srpske radikale to i nije problem. Za dva dana uspeli smo sve to da vidimo, uspeli smo i amandmane da podnesemo na ove zakone, ali je pitanje za Vladu da li u ovih 488 strana zaista veruje da ćemo mi i građani progutati da je na prvoj strani budžeta zapisana ta mikrohirurgija ovog društva u kojem se, navodno, preraspodeljuje iznos od nekih 595 milijardi dinara. Pažljivom oku bilo kog čitaoca neće promaći podatak da država, u stvari, preraspodeljuje 646.466.666.000 dinara. Znači, 646 milijardi dinara, od kojih je samo 581 milijarda prikupljena porezima. Ostatak novca do 646 milijardi su, u stvari, zaduženja, nerealni izvori prihoda, ono što će sutra rezultirati onim što će neko zvati javni dug. Neko će na račun toga štampati hartije od vrednosti, ministar finansija će optuživati guvernera, a ovaj njega, i kao međusobno konkurentske kuće na istom tržištu hartija od vrednosti će umanjivati svaki dinar prihoda koji imamo, a nama pričati priču da imamo suficit iz kojeg treba da vraćamo ino-kredite. Dragi građani, da ponovim: preko osam milijardi evra, po kursu od 81 dinar za evro, ova vlada, koja u krnjem sastavu prisustvuje raspravi o budžetu, troši naših zarađenih plata i stvorenog bruto društvenog proizvoda. Nije to sve. Preko tih 646 milijardi postoji i iznos koji svako od nas opet državi plati mimo poreskih obaveza, kroz ono što država zove sopstveni izvori prihoda. Znači, na osam milijardi evra dodajte još 71 milijardu najzanimljivijeg dela budžeta koji je pred nama, ono što gospoda iz Vlade zovu sopstvenim prihodima. Pre nego što budem nastavila da vam ilustrujem u ciframa šta ova vlada ima nameru da radi, daću jedan opšti zaključak. U onom trenutku kada je tehnička vlada donela drugu uredbu u maju mesecu i kada je novoformirana Vlada donela još jednu uredbu da obavi finansiranje do kraja juna, jedna stvar je bila potpuno jasna: između učesnica u toj vladi, u toj koaliciji, tri ili četiri, uopšte nije važno, kada je u pitanju interes i zavlačenje ruke u džep građana, nema ni ideoloških ni političkih razlika, jer ih interes za raspodelom narodnog novca ujedinjava u najčvršću koaliciju. Zato smo u kratkom vremenu dobili budžet u kojem svi mi treba da pristanemo da ova vlada, mimo Ustava i zakona, bude i poreznik, i razvojna banka, i zelenaš, i onaj koga ćete moliti da dobijete iz Nacionalnog investicionog plana koji dinar da sagradite halu, bolnicu. Biće neko koga ćete morati da molite, da mu se dodvorite, da se učlanite u stranku onog ministra koji drži to ministarstvo, jer nećete moći na drugačiji način da koristite budžetska sredstva. Izneću argumente, one koje mi je Vlada dala. Ponavljam, ja tajne podatke nemam. "Službeni glasnik", broj 50 iz 2007. godine, kojim želim da obrazložim neustavnost budžeta, neustavnost trošenja para, sadrži od strane tri do strane 19 svojevrsne uredbe o podsticaju određenih delatnosti, od poljoprivrede preko Nacionalnog investicionog plana. Postoje dve osnovne premise na kojima budžet mora da počiva, a to je ustavna kategorija da smo pred zakonom svi jednaki i, druga, da se ne može ustanoviti ni jedan jedini prihod za državu i budžet, a da se on ne ustanovljava zakonom. Znači, u ovakvom domu, gde su narodni predstavnici, Vlada kao izvršni organ mora da izađe sa predlogom koliko para joj treba, za koje namene, po kojem pravilniku, kriterijumu i programu će te pare trošiti, jer to nije ničija zaostavština, to su pare naroda koje imaju izvor u porezima i ostalim neporeskim prihodima i, naša specifičnost, iz privatizacionih prihoda. Ova vlada nema vremena da izađe sa takvim zakonom pred Narodnu skupštinu. Ova vlada nema obraza, ova vlada nema argumente da takvi zakoni prođu i zato mi nemamo zakon o subvencijama, zato nemamo zakon o Nacionalnom investicionom planu. Nemojte, molim vas, da mi neko kaže da je definisanjem u tački 37. definicije Zakona o budžetskom sistemu taj proces, postupak ili velika prevara dobio zakonsko uporište. Nemojte, molim vas. Nemaju kriterijum, jer nemaju obrazloženje, iz sledećeg razloga. Ako Vlada u "Glasniku" 50/07 objavi Uredbu o korišćenju podsticajnih sredstava za npr. direktne strane investicije, mnogi građani možda i ne znaju da je to nova, druga po redu, koja menja prethodnu. Znate šta je suštinska izmena? Da se gospodin Dinkić opet pita. Čovek čija su sredstva i trošenja u ovoj knjizi, sitno pisanoj, na najviše strana je i u prethodnoj Vladi, ali u liku ministra finansija, bio taj koji je stimulisao navodno zapošljavanje, tako što je svima onima koji dođu da ulažu pare davao najmanje 2.000 evra po radnom mestu. Dajte da vas podsetim, poslednji primer je "Kalcedonija" u Somboru, gde je za 400 novozaposlenih (kada, kojih, sa kojom garancijom će stvarno biti zaposleni) ova država odvojila 800.000 evra. Firma "Kalcedonija" je strana firma, a to mu ne smeta, jer je u uredbi (ne u zakonu, u uredbi) napisano da je dovoljno da ta firma bude registrovana na teritoriji ove države. Šta je sporno? Svi se mi borimo za zapošljavanje, ali je sporno da kada je ministar finansija bio gospodin Dinkić, svaka vrsta pretnje o poslušnosti "kralju ministru" koji deli pare ide preko njemu pandanske Agencije za podsticaj stranih ulaganja, ali sada, kada on više nije tu i kada njegov bliski saradnik više nije tu, ponovo se pita gospodin Dinkić. Meni će neko moći da tvrdi da mi nemamo, po Maksu Veberu, zarobljenu državu u kojoj imamo zloupotrebu javnog interesa u sopstvene lične svrhe. Znači, Vlada misli da mi ne čitamo, misli da ovo nije sramota, misli da je ovo zakonito. Zaista moram da podsetim sve one koji su učesnici u javnom životu, sve one koji iole išta znaju o ekonomiji, a posebno one koji se predstavljaju ekspertima, da je budžet rasporedni zakon. Znači, budžetom se ne mogu ustanovljavati nova prava. Budžetom se samo zakonima već ustanovljena prava definišu po ciframa, brojkama, odnosno sredstvima koja se dodeljuju. Ali se zato zakonima, koji se moraju donositi na bazi Ustava, znači da budemo svi jednaki... Ne mogu se privilegovati mladi do 45 godina, ili prikriveni članovi vaših stranaka, nego mora postojati zakon pred kojim će svi građani biti jednaki i moći da imaju pristup budžetskim sredstvima od države koja mora da prihvati odgovornost, da razmišlja i o zapošljavanju i o razvoju, jer kada prikuplja porez i kada ume da napuni džepove, ona mora i da brine o građanima sa istom onakvom upornošću sa kojom i prikuplja pare. U protivnom, postaviće se osnovno pitanje: zašto bi građani plaćali državu koja odbija da brine o njihovim interesima, koja selektivno daje kredite mladima, koja stimuliše zapošljavanje stranih firmi, koja nije spremna da sa svojom Vladom i ministarstvom izađe pred njene izabranike? Kakvi god da smo, iz naroda smo, pa imamo šta i da kažemo, pa i ako glasamo protiv, imate većinu, pa izvolite, realizujte te vaše ciljeve. Ali, to nije lako. Vama se žuri, žuri vam se da donesete budžet zato što je osnovna koncepcija jedinstvenog računa, onog što narod ne voli da čuje, a stručnjaci zovu KRT, znači konsolidovani jedinstveni račun trezora je potpuno razbijen. Imate ministarstva, male feude; otvorite samo knjigu o budžetu i videćete, u svakom od njih na kraju ima jedan delić, od par stotina hiljada do visokih milionskih suma, znači do 900 miliona u nekim ministarstvima, neutrošenih para iz prethodne godine. Kod miljenika bivšeg ministra finansija, u tim ministarstvima, postoji i raspodeljen deo privatizacionih prihoda, znači svako kraljevstvo ima svoje izvore. Ono što je najstrašnije, najpogubnije i što se ne usuđuju da iznesu ni analitičari, ni novinari, ni ekonomisti, to je da mi u Upravi za trezor, organu Ministarstva finansija, imamo državu u državi. Uprava za trezor obavlja poslove platnog prometa za budžetske korisnike (da se građani sete, to je onaj stari SDK) i, navodno, iz tih sredstava (znači, država uzme od sebe da bi dala sebi) ima sopstvene prihode i, ovo je za verovali ili ne, Uprava za trezor (znači, ne Ministarstvo finansija, nego Uprava za trezor) finansira sopstvene troškove u potpunosti. Čak nam je u ovom budžetu rekla da ima iz nekih sredstava i 12 milijardi sopstvenih prihoda kojima će (evo još jedne vrlo važne stvari o kojoj hoću da pričam) vraćati dugove, što strane što domaće. O dugovima ću kasnije. U toj Upravi za trezor mi dobismo da po zakonu odlučujemo o onome što je pravilnik zemljoradničke zadruge: prebaci u ovaj sektor ljudi koliko hoćeš ili u onaj drugi ljude koje misliš da mogu timski da rade. Ne, mi o tome navodno raspravljamo po zakonu. Ne raspravljamo o uredbama gde se dele milijarde para. Samo Nacionalni investicioni plan je 44 milijarde; koliko je subvencija, koliko je kredita. Znate, ministarstvo regionalnog razvoja i privrede se bavi i kreditiranjem, znači ono što se zove 551 i ono što su 621, krediti i subvencije, vi to imate kod gospodina Dinkića potpuno neprikriveno. Čovek kreditira, kakve poslovne banke. Gospodo građani, ugašene su četiri velike banke po mafijaškom principu – ubij poverioca i rešio si dug. Po tom mafijaškom principu svi mi građani smo naterani da za puko preživljavanje idemo i zadužujemo se kreditima u stranim bankama. Preduzeća su dobila obavezu da svoj platni promet presele u te strane banke. Ali, država, Vlada, njena ministarstva, njihov platni promet ne rade te banke, ni poslovne ni bilo koje, za državu platni promet radi njena Uprava za trezor. Mislim da bi se poslovne banke utrkivale da za izuzetno nisku proviziju rade taj posao, sa jednom dobrom preventivnom kontrolom u Ministarstvu. Zašto vi, ljudi, uopšte radite taj posao u Ministarstvu ili što radite samo za vas? Hoćete da izađete na tržište da se borite sa konkurencijom? Ne, nama ste ugasili banke, usmerili nas na kreditiranje kod banaka koje su iz inostranstva, koje vam prave problem kada iz svojih centrala dobijaju novac, pa morate obaveznu rezervu njima da prilagođavate, ali onako kako od nas želite da napravite idealnog dužnika, pa neko uspe ili neko ne uspe, jer znate kako kažu - kriv je onaj, niko ga nije naterao da uzme, šta god da je problem, loše, loš let, bilo koja zavisnost. Ali, to što vi pokušavate i da od države napravite idealnog dužnika, e to, gospodo, ne može bez ove skupštine, to više ne može bez ove skupštine. Obaveštavam javnost da ste u 2005. godini u junu mesecu doneli Zakon o javnom dugu gde će se navodno voditi evidencija o tome i briga, ne evidencija, briga o javnom dugu države. Do dana današnjeg vi niste tu upravu formirali, do dana današnjeg niste postavili ni direktora, postavili ste samo na sajt Ministarstva za finansije organizacionu šemu, strukturu, u kojoj stoji kockica - uprava za javni dug, a u ovom budžetu pišete da će Uprava za trezor brinuti o javnom dugu do formiranja uprave za javni dug. Ništa čudno, imate vi preča posla, imate vi uredbe kojima treba da subvencionišete, da delite, da vas mole, da vas kume i da budete u ime države veliki i dobri, milostivi vladari. Draga gospodo, da li vi zaista mislite da građani ne umeju da saberu dva i dva? Da li vi zaista mislite da može da prođe neprimećeno da je od prethodne uredbe o privremenom finansiranju, koju je Vlada u istom sastavu donela, do ovog zakona o budžetu, kako se to kaže, na potpuno neobičan način iz prihoda nestalo kamate u vrednosti od milijardu 875 miliona i 800 hiljada. (Predsednik: Vreme. Izvinjavam se, vi imate 20 minuta, kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Nije problem, završite.) Nestala je kamata u vrednosti od 23 miliona evra. Znači, 23 miliona evra je nestalo iz izveštaja o budžetu. (Predsednik: Izvinjavam se, upozoren sam, imate duplo vreme, nastavite slobodno do kraja.) Zahvaljujem, biće uputno da u celini govorim. Znači, 23 miliona evra je nestalo sa prihodne strane. Gospodine ministre, ne znam zašto ste promenili dobru praksu da navedete i koji je to prihod tamo u nekoj klasi sedam. Zaista je besmisleno da ne unesete ... Gospodine Vlahoviću, hoćete malo o vama da pričam? Doći ćete i vi na red. Znači, nisu stavljene klasifikacije prihoda. Nije nikakav problem, postoji "Službeni glasnik" gde je pravilnik o kontnom planu i klasifikacionom okviru za budžetska sredstva i sve se lepo vidi, pa ja imam da postavim dva zanimljiva pitanja. Gde su se izgubile kamate od 23 miliona evra? I još važnije pitanje: a od čega su prihodovane kamate od 23 miliona evra? Zašto vam se u neporeskim prihodima nalaze mešoviti i neodređeni prihodi, 15 milijardi evra? Ljudi, 15 milijardi evra mešovitih i neodređenih prihoda. Kad sam pokušala da utvrdim preko klasifikacionog okvira šta je poreklo tih para, ispostavilo se da tomože biti zakupnina za stanove u državnoj svojini, što sigurno nije taj novac, deo dobiti javnih preduzeća, što verovatno nije, i ostaje mogućnost da to budu neki "ostali prihodi". Zaista ne mogu da shvatim da mi u predlogu budžeta, kao poslaniku, dostavite pregled u kojem se u stavci "ostali prihodi" iznosi 15.354.827.000 dinara nedefinisanog iznosa sredstava. Zanima me, gospodine Cvetkoviću, vi ste ovde predstavnik Vlade, zašto ste izašli pred poslanike a da nijednom rečju niste obrazložili potrebu da se, pre svega, podnese ovoj skupštini završni račun, makar za prethodnu godinu? Poslednji takve vrste bio je u 2001. godini i mislim da bi bilo vrlo korisno da uporedimo koliko je novozaposlenih službenika u državnoj upravi sada u organima u odnosu na taj poslednji podatak. Bilo bi zanimljivo da vidimo koliko smo, kao država, odnosno vi u naše ime, uložili u Nacionalnu štedionicu, koliko smo od toga, kao država, prihodovali, kako su to gospodin Dinkić i njegovi prijatelji prodali svoj ulog u Nacionalnoj štedionici i koliko smo, to pitam zbog budžeta, kao država na tome zaradili. Završni račun po prirodi stvari bi sadržao i tokove novca. Znači, znali bismo koliko nam je to deviznih rezervi npr. u Euroaksis banci, po kojoj kamati nam se tamo čuvaju devizne rezerve, zašto je gospodin Jelašić, guverner, napravio, po sopstvenom priznanju, ne po tajnim podacima, deset milijardi dinara gubitka, navodno regulišući monetarnu politiku. Imam jedno posebno zanimljivo pitanje u okviru tokova novca – kako bi nam gospodin Đelić objasnio ono što je list kojem je on većinski vlasnik objavio, kako je u danima izbora gospodina Tomislava Nikolića na berzi izvedena pokazna vežba. To je naslov iz lista "Ekonomist", u kojem je gospodin Đelić većinski vlasnik. Muški koji su vojsku služili, kolege poslanici, to znaju, da je pokazna vežba simulacija nečega. Znači, uz investicione fondove, kojima sada pokušavate da stvorite lakše uslove za rad tako što ćete ih osloboditi poreskih obaveza, sa tim investicionim fondovima i u aprilu novodobijenim dozvolama (sad je zanimljivo, gospodine, jer ste vi u redu onih koji lako dobijaju dozvole za nove, finansijski atraktivne poslove) pojavili su se na tržištu novca sa velikom količinom para (jedan od njih je iz Zagreba, jedan je odavde, sa domaćeg terena) i napravili su nam tu pokaznu vežbu, simulaciju, kako se može napraviti haos na berzi ako radikali dođu na vlast. Koji su mali akcionari tada ostali kratkih rukava, a koji su investicioni fondovi pokupili kajmak, pitanje je na koje vi morate da odgovorite javnosti, ne zato da konačno razbijemo dilemu da narod jedva čeka radikale na vlasti, nego da nam kažete ko je simulirao tu pokaznu vežbu da od malih akcionara pokupi kajmak, a da nama pričate priču o razvoju finansijskog tržišta i o potrebi poreskih oslobađanja tih delatnosti. Kad smo kod tih tokova novca, bilo bi vrlo zanimljivo da priču o blagajničkim zapisima i uopšte o hartijama od vrednosti raščistimo jednom do kraja. To je jedino moguće ako nam dostavite završni račun. Neki mali kupci blagajničkih zapisa kažu – pa, zaradio sam i ja. Ja ću jednu nepopularnu priču, kratku, da vam kažem – da li se građani sećaju kad je u vreme velike inflacije 1993. godine bilo moguće kupiti patike za 300 evra, a dok vam ček stigne na naplatu, vi za te patike date tri evra, pa ste srećni što ste dobro prošli. U to vreme je neko uzimao kredite od milion evra, a vraćao ih sa 10.000. Priča se ponavlja. Pitanje je da li su akteri drugačiji i ko im sada stvara ambijent i uslove. Vi koji ste kupili blagajnički zapis pa zaradili 5.000, u stvari, za vas priča nije režirana ni zamišljena. Zamišljena je za velike igrače koji su devet banaka u on line, direktnoj trgovini sa Narodnom bankom kupovali blagajničke zapise na kojima je država, po izjavi gospodina Đelića, ja njemu slabo verujem ali ovde imam podatke, 155 miliona evra samo za kamate. To nije tuđa priča, to nije priča van budžeta, to je priča ovog budžeta. Te kamate tim velikim igračima u toj on line trgovini plaćaćemo mi. Zašto on line trgovini? Kada je završavana prevara sa Nacionalnom štedionicom, u trgovini na berzi, što je javno pravilo trgovanja, kada je softverskom aplikacijom zaustavljeno vreme da bi mogao jedan jedini kupac da održi cenu akcija i onda proda grčkoj banci, odgovarala je Ana Lukić broker, kazna je bila godinu dana zabrane bavljenja poslom. To je u ovoj državi moguće, u kojoj je pohlepa glavna ideja vodilja i u kojoj jednom prodate takav štos koji je Dinkić prodao sa Nacionalnom štedionicom. On i njegov prijatelj Jelašić to više ne rade na berzi, oni to rade u on line trgovini gde se tačno zna koji broker, koji diler, koji ovlašćeni iz poslovne banke ima pristup tom trgovanju. To nije priča za crnu hroniku, to nije priča za tabloidne novine, to je priča za budžet i zato nedostaje na mnogim mestima, gde je neophodno, para, ali zato ima za one koji kažu – sve može biti predmet trgovanja, ali Jelašića ne damo. Da li još nekome treba objašnjenje zašto se Jelašić čuva kao suvo zlato, kao neko ko je zaista prihvatio na sebe veliku odgovornost da jednog dana, zajedno sa vrsnom ekipom finansijskih aktera u liku Nikole Živanovića, stručnjaka Nika Đivanovića, pred nama podnese račune. Jer, građani dobro znaju, savršena pljačka ne postoji, a mi građani Srbije, mi iz SRS nemamo razloga da o ovome ne govorimo na način kako to dokazuju podaci, kako to govore iskustva i onako kako smo svi zajedno oštećeni da nemamo za elementarne stvari, da jedni druge prevare u uredbi o privremenom finansiranju, da se zaustavi to neustavno finansiranje gradnje stanova, odnosno dodele stambenih kredita, jer mi ne želimo da budemo ni taoci njihovih zajedničkih interesa, ni da budemo kolateralna šteta njihovih neizvršenih dogovora ili neslaganja u ministarstvima koja funkcionišu po principu duplog ključa – gde dvoje odgovaraju, nijedan nije odgovoran – i da se najviše otimačine i dan-danas vrši oko raspodele novca. Pravo da bude pored kase dobija onaj koji je uvek znao da da onom iznad njega. Gospodin Đilas je opet dobio ključeve od jedne zanimljive kase koja se zove Kancelarija i Nacionalni investicioni plan. Boža Đelić, koji je "Altis kapital" i "Altis konsalting" koristio uglavnom za sebe, potpuno nezakonito, koji je kroz firmu "Sopar sas" sa učešćem u "Kredi agrikol banci" od svega 9,99%, da ga ne bi otkrili, zaradio milionske sume, nije dobio od gospodina Tadića pravo da bude pored kase. Samo onaj ko da onome ko ga dovede da finansira zanimljive stvari, taj može da ima pristup. Taj drugi je dobio pristup Nacionalnom investicionom fondu koji se, po principu o kojem govorim sve vreme, potpuno neustavno finansira, takođe uredbom po kojoj se kaže da će se osnovati savet. Đilas će predlagati savetu način raspodele i oni će možda i znati ko će kome i za koje namene dati pare, ali mi ovde i građani Srbije verovatno samo kada pukne neka afera. Ove godine ste to uradili na način da su u jednom od članova zakona o budžetu, evo ga, lepo se šareni, podelili svojim miljenicima sredstva po ministarstvima koliko će biti podeljeno Nacionalnim investicionim planom. Niko ne zna ni namene ni projekte, ni one koji su predati, ni one za koje su pokrenuti postupci javnih nabavki. Kakva je njihova sudbina? O tome će odlučivati oni koji se sa našim novcem ponašaju kao da su vlasnici i naših života, a ne samo naših para. Samo još dva zakona koji prate budžet moram da pomenem. Budžet je slika i namera Vlade i onoga što čini i šta će da čini. Ova vlada je Zakonom o akcizama rekla šta čini. Ono što se zove potpuna liberalizacija od 2000. godine naovamo, evo, nastavlja se i ovim zakonom. Uvoznici bezalkoholnih pića se izjednačavaju sa domaćim proizvođačima. Onima koji će se voziti u avionima ćemo kerozin osloboditi, to je predlog raznih poreskih obveznika u ovim slučajevima, akciza. Oni koji voze na auto-gas, taksiraju da prehrane porodicu, njima ćemo šest, deset dinara dodati na postojeću cenu. Ono što je najstrašnije, ovim zakonom se gubi pravo na refakciju akcize za proizvođače, odnosno preduzetnike i pravna lica koja se bave građevinskom proizvodnjom; kada kupe dizel za građevinsku mašinu, to više neće moći da bude predmet refakcije. Oslobodite kerozin, da se privatnim i ostalim avionima ljudi voze jeftinije i dodajte porez na auto-gas, da sirotinja ne može da se prehrani, svim uvoznicima otvorite sve što nije liberalizovano do kraja, ali vas jedno molim – nemojte da pišete u obrazloženju da ste to mogli i bez zakona, ali vi ste, eto, fini pa to radite na zakonit način. Ovo je zaista uvredljivo. I, da na strani 8. tog zakona napišete da su svi zainteresovani imali priliku da se izjasne o zakonu, a mi smo ovo dobili u petak u 16,00 časova i danas o tome raspravljamo i nemojte da pišete da ste to mogli i bez zakona, jer bez zakona to ne možete da uradite. Povodom pojedinačnih amandmana dobićete obrazloženja srpskih radikala za mnoge stavke. Imajte na umu da mi ovaj posao radimo zato što su nas građani izabrali da otvorimo četvoro očiju u njihovo ime i ukoliko je to moguće, ako ne možemo da sprečimo, makar da učinimo da oni saznaju koliko ste odgovorni i šta pričate, a šta u stvari radite. Novac i način raspolaganja njim je najbolja vaša slika i razmislite o tome.
Hvala vam. Obaveštavam narodne poslanike da ćemo, po članu 85. stav 4, nastaviti rad po ovim tačkama dnevnog reda i nakon 18,00 sati iz razloga što smo u ovoj nedelji zakazali i Četvrto vanredno zasedanje, na kome ćemo imati obiman dnevni red. Reč ima narodni poslanik Suzana Grubješić, šef poslaničkog kluba G17 plus, a potom ćemo odrediti pauzu za ručak.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, u istoriji modernog finansiranja i finansija Srbija je samo dva puta imala budžetski suficit, 2005. i 2006. godine. Prema Zakonu o budžetskom sistemu suficit u 2006. godini je iznosio 21,3 milijarde dinara; prihodi su bili 499,1 milijardu, a rashodi 477,8 milijardi dinara. Ove, 2007. godine o budžetu razgovaramo tačno na polovini kalendarske godine. Izuzetno, u ovoj godini imali smo šestomesečno privremeno finansiranje najpre zbog održavanja parlamentarnih izbora, a potom i višemesečnog procesa formiranja Vlade. Prema predlogu budžeta za 2007. godinu koji smo dobili, deficit će iznositi 0,6% bruto društvenog proizvoda ili 13,6 milijardi dinara, što znači da je fiskalni rezultat za ovu godinu za 1,6% bruto društvenog proizvoda lošiji u odnosu na prošlogodišnji. Budžetski rashodi su ove godine veći za 20% od prošlogodišnjih. Najveću stavku na rashodnoj strani čine nadoknade za zaposlene - 153 milijarde dinara. Prošle godine za ove namene je potrošeno 115 milijardi dinara i povećanje iznosi čak 38 milijardi ili 33%. U makroekonomskoj projekciji za 2007. godinu kaže se da će bruto društveni proizvod rasti po stopi od 5,9% i da će inflacija biti 6,5%, što znači da su budžetski rashodi povećani za više procentnih poena od rasta bruto društvenog proizvoda. Tu se postavlja pitanje da li će projektovana stopa inflacije biti održiva. Naravno, vrlo je važno da se nastavi koordinirano delovanje fiskalne i monetarne politike, a po svemu sudeći teret će opet pasti na Narodnu banku Srbije, koja će restriktivnim merama morati da održava stabilnost cena i da odbija inflatorne pritiske. Svi se slažu da su najveći problemi u Srbiji visoka nezaposlenost i visok deficit tekućih računa platnog bilansa. Stopa nezaposlenosti je među najvišima u regionu, jedino Makedonija ima veću stopu od Srbije. Prosečna stopa nezaposlenosti u Evropskoj uniji je 7,6%. Još 2005. godine, ako se setimo, usvojena je Nacionalna strategija zapošljavanja za period 2005 - 2010, kao i Akcioni plan za period 2006 - 2008. godina. Međutim, za aktivne mere zapošljavanja iz ovogodišnjeg budžeta biće izdvojeno manje od dve milijarde dinara. Prema podacima Zavoda za statistiku iz oktobra 2006. godine, u Srbiji ima 692.000 nezaposlenih, što daje stopu od 21,6% merenu uporedivim međunarodnim metodologijama. Nacionalna služba za zapošljavanje sprovodi ovaj program aktivnih mera, kao što su programi samozapošljavanja i program "Otpremninom do posla", programi obuke, prekvalifikacije, koji su veoma bitni jer pokazuju da struktura nezaposlenih ne odgovara potrebama privrede. To nisu programi opšteg tipa, već konkretni, za one poslodavce koji traže zaposlene. Naravno, ključni faktor za povećanje zaposlenosti jeste dolazak stranih investitora i otvaranje novih radnih mesta. Srbija je prošle godine imala rekordan priliv stranih investicija, preko četiri milijarde dolara. Ove godine neće moći da računa ni na četvrtinu te sume i treba uložiti maksimalne napore za podsticanje direktnih grinfild investicija, kroz subvencioniranje po svakom novom nezaposlenom radniku. Umesto za propale gigante i ono čuveno oživljavanje proizvodnje, subvencije treba dati svakome ko otvori novo radno mesto, bio to domaći ili strani poslodavac. Početnici treba da dobiju kredite bez hipoteke, sa najnižom kamatnom stopom od jedan posto na godišnjem nivou. Treba nastaviti program mikrokredita za samozapošljavanje, za sve one koji imaju dobru biznis ideju. Fond za razvoj treba da odobrava kredite za zanatske radnje, mala i srednja preduzeća. Samo kombinacijom i doslednom primenom svih ovih mera (ovim spisak nije zatvoren) Srbija ima šanse da prepolovi stopu nezaposlenosti u narednih pet godina, što bi bio izvanredan uspeh, imajući u vidu činjenicu, recimo, da su Poljska i Slovačka prepolovile stopu nezaposlenosti tri godine nakon ulaska u EU. Kao što sam rekla, politika plata nije bila baš sjajna u periodu pred formiranje Vlade. Ono gde se vidi negativan uticaj odsustva politike plata jeste spoljna trgovina. Deficit tekućeg računa platnog bilansa u prvom kvartalu ove godine bio je duplo veći u odnosu na isti period prošle godine. Uvoz je rastao po znatno većoj stopi od predviđene ili željene, pre svega zato što ne postoji kvalitetna ponuda domaćih proizvoda, pa se rast plata prelivao na kupovinu proizvoda iz uvoza. Mnoga naša preduzeća nisu konkurentna, jer nismo usvojili odgovarajuće evropske tehničke propise i standarde, bez kojih ne možemo da izvozimo našu robu na evropsko tržište. Rešenje je u ubrzanju procesa restrukturiranja privrede, privatizacije i novim stranim direktnim investicijama, koje će povećati domaću ponudu robe, a tek potom dolaze podsticajne mere izvoznicima. Strukturne reforme su na srednji rok ključ rešenja problema srpske privrede. Privatizacija društvenih preduzeća, već je sada izvesno, neće moći da se završi ove godine, kako to zakon nalaže, ali bi trebalo da se završi u toku naredne godine, jer za privatizaciju je ostalo oko 1.250 preduzeća. Zakoni koje smo doneli ovde u Narodnoj skupštini omogućavaju da se stečajni postupak brzo izvede i da firma u stečaju završi u rukama strateškog investitora, dakle nekoga ko će nastaviti proizvodnju, ali rasterećen od dugova iz prošlosti. Na kraju, znamo svi da je Međunarodni monetarni fond preporučio da Srbija ove godine treba da ima suficit od 3% bruto društvenog proizvoda. To se nije desilo, ali ni ovaj deficit ne bi bio sporan kada bi javni rashodi bili na račun kapitalnih investicija, a iz priloženog vidimo da su rashodi povećani u korist plata, materijalnih troškova i subvencija. Gospodine ministre, verujem vam kad kažete da rashodi nisu mogli da budu manji zbog zatečenog stanja, kako ste rekli, ranije ugovorenih obaveza, ali vas molim da nam u toku rasprave pojasnite šta ste zatekli u državnoj kasi, koje to obaveze treba da ispunite. Jer, u prvih šest meseci ove godine budžet je imao suficit od 30 milijardi dinara. Stopa rasta bruto društvenog proizvoda je bila 8,8%. Devizne rezerve budžeta su doskoro iznosile 1,1 milijardu evra, što bi moglo da ostane netaknuto tokom cele godine i da se prenese u 2008. Svesni smo da budžet nije u problemu, to ne stoji sigurno, ali brine nas struktura rashoda. Još jednom vas molimo da nam to pojasnite tokom rasprave. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Balint Pastor.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, dame i gospodo članovi Vlade, ja sam Balint Pastor i izneću stavove Poslaničke grupe manjina i stavove Saveza vojvođanskih Mađara u vezi sa predloženim budžetom za 2007. godinu. Ako bih hteo da budem ironičan, morao bih se zahvaliti Vladi što je sredinom juna napokon omogućila narodnim poslanicima da usvoje budžet za tekuću godinu. Ipak, ne bih hteo da budem ironičan iz razloga što situacija nije ironična ili groteskna, već je tragična ili tragikomična. Vlada je usvojila Predlog zakona o budžetu za 2007. godinu 14. juna 2007. godine, a to je tragično. Narodni poslanici su imali dva dana, subotu i nedelju, da se upoznaju sa predlogom budžeta, akta koji je najvažniji i najsloženiji akt u praksi parlamenata, pa tako i Narodne skupštine Republike Srbije, a to je tragikomično. Toliko o tome što je gospodin Dulić izjavio pre svog izbora za predsednika Narodne skupštine da će učiniti sve da Narodna skupština povrati svoje izgubljeno dostojanstvo. Rekli ste i to, predsedniče, da na tome moraju zajednički raditi i vladajući i opozicioni poslanici. Ovakvim načinom sazivanja sednice ne samo da od Narodne skupštine pravite slepu glasačku mašineriju u meri u kojoj ona to do sada nije bila, već onemogućavate poslanike da izvršavaju svoje najosnovnije zadatke. Ali, ja sigurno imam neke prevelike zahteve kada mislim da bi bilo najnormalnije da narodni poslanici imaju barem sedam dana, kao što je i prema Poslovniku, da pročitaju tako složen i važan akt kao što je predlog budžeta i da se konsultuju sa stručnjacima i eventualno pripreme neke amandmane. Sa ovakvim načinom rada Narodnoj skupštini se ne može povratiti dostojanstvo, a ovom prilikom za to nikako ne može biti kriva opozicija. Verovatno bi trebalo da budem srećan i zbog toga što izgleda da će Srbija izaći iz protivustavnog i nezakonitog stanja što se tiče funkcionisanja budžetskog sistema. Najzad će, verovatno kao poslednja zemlja na zemaljskoj kugli, i naša država dobiti budžet za 2007. godinu, i to u drugoj polovini meseca juna. Jer, da se podsetimo, legalistička tehnička vlada DSS-a je u martu Uredbom produžila privremeno finansiranje Republike Srbije do kraja juna tekuće godine, suprotno članu 28. Zakona o budžetskom sistemu. Moramo se podsetiti i toga da iako su krajem marta i čelnici i poslanici DS-a i G17 plus smatrali ovu uredbu nezakonitom, pa čak i protivustavnom, od 15. maja su prestali da iznose ove stavove. Ali, sve se menja. Znači, trebalo bi da smo srećni što će krajem juna i naša država dobiti budžet za tekuću godinu. Morali bismo biti radosni zato što Vlada neće uredbom produžiti privremeno finansiranje, recimo, do 31. decembra 2022. godine, već je predložila budžet. Ali, moram biti kvarilac raspoloženja. Kakav je bio sistem budžetskog finansiranja u prvoj polovini tzv. budžetske godine, zahvaljujući neodgovornim političarima kojima treba četiri meseca da sastave vladu, takav je i predloženi budžet. Ali, ne treba to da nas čudi. Istaknuti srpski pravnik Valtazar Bogišić je u Opštem imovinskom zakoniku već pre stotinak godina napisao "što se grbo rodi, vreme ne ispravi". Ipak bih nekoliko rečenica hteo reći o sadržini predloženog budžeta. Nećemo glasati protiv predloženog budžeta samo iz malopre navedenih proceduralnih razloga, Savez vojvođanskih Mađara će glasati protiv budžeta i zbog neprihvatljivosti njegove sadržine. Sada ne bih želeo da komentarišem činjenicu koju su prethodnih dana iznosili čak i pojedini poslanici vladajućih stranaka, koji su ujedno i stručnjaci za ovu oblast, da predloženi budžet nije u dovoljnoj meri razvojnog karaktera. Ne bih detaljnije komentarisao ni to da se za nauku ili zaštitu životne sredine u Srbiji još uvek planira samo neznatan iznos naspram ogromnih iznosa za finansiranje potreba vojske ili policije. Naravno, ne treba trošiti reči ni na to da kažemo da Vojvodina i lokalne samouprave nisu dobile ni blizu ona sredstva koja bi trebalo da dobiju. Ipak ću ukazati na nekoliko činjenica. Savez vojvođanskih Mađara je više puta naglasio da smatramo da je od izuzetne važnosti da se u opštinama u kojima nacionalne zajednice žive u značajnom broju znatno poveća obim sredstava koja država ulaže u razvoj privrede i infrastrukture, odnosno daje za podršku malim i srednjim preduzećima. Isto tako smatramo da je od izuzetnog značaja da država obezbedi odgovarajuće i sigurne finansijske izvore za funkcionisanje Narodnog pozorišta u Subotici, Novosadskog pozorišta, Kulturnog zavoda vojvođanskih Mađara iz Sente, Kulturnog saveza vojvođanskih Mađara, Izdavačke kuće "Forum", kao i ustanova koje su od značaja za druge nacionalne zajednice. Od ovoga u predloženom budžetu nema ni traga. Iz okvirnih brojki predloženog budžeta nije moguće ni ekstenzivnim tumačenjem prepoznati takvu nameru Vlade Republike Srbije. Sada nekoliko konkretnih brojki. Sa ove govornice više puta sam vas podsetio da jednu trećinu stanovništva Republike Srbije čine pripadnici nacionalnih manjina. Naravno, ne tvrdim da manjine treba da dobiju jednu trećinu budžeta, jer je Savez vojvođanskih Mađara uvek bio prepoznatljiv zbog toga što je realan, objektivan i konstruktivan, ali bih hteo da vam skrenem pažnju na to da je za programe u oblasti međunarodne saradnje, narodnog stvaralaštva i stvaralaštva nacionalnih manjina predviđeno ukupno 13 miliona i 508 hiljada dinara. To je razdeo 26, funkcija 820, ekonomska klasifikacija 424 - Ministarstvo kulture. Znači, ukupno 13 miliona. Tu je bio gospodin ministar za kulturu, sada nije u sali, pa ga ne mogu pitati da li možemo biti bezbedni što se tiče plana rekonstrukcije Narodnog pozorišta – Népszínház iz Subotice, što bi trebalo da bude predviđeno budžetom. Nadam se da je negde i predviđeno, ali to ne možemo da pročitamo iz predloženog budžeta za tekuću godinu. Da i ne govorim o tome da još uvek nije formiran fond za nacionalne manjine. Na osnovu člana 20. Zakona o zaštiti prava i sloboda nacionalnih manjina, još 2002. godine je trebalo da se osnuje fond za nacionalne manjine sa ciljem podsticanja društvenog, ekonomskog, kulturnog i opšteg razvoja nacionalnih manjina. Fond bi, na osnovu Zakona, već petu godinu trebalo da učestvuje u finansiranju aktivnosti i projekata iz budžetskih sredstava vezanih za poboljšavanje položaja i razvijanje kulturnog stvaralaštva nacionalnih manjina. Pored ove sramne brojke od 13 miliona dinara, nacionalne manjine se spominju još samo na jednom mestu u predloženom budžetu za 2007. godinu – sredstva namenjena za finansiranje nacionalnih saveta nacionalnih manjina u iznosu od 63 miliona 100 hiljada dinara. To je razdeo 12, funkcija 160, ekonomska klasifikacija 481 - Ministarstvo finansija. U vezi sa ovom brojkom postoje dva problema. Jedan je formalne prirode. Naziv podstavke je – dotacije nevladinim organizacijama. Želim da podsetim ministra finansija i sve narodne poslanike i članove Vlade da nacionalni saveti nisu nevladine organizacije, već, na osnovu člana 75. Ustava i člana 19. Zakona o zaštiti prava i sloboda nacionalnih manjina, citiram: "Nacionalni saveti predstavljaju nacionalnu manjinu u oblasti službene upotrebe jezika, obrazovanja, informisanja na jeziku nacionalne manjine i kulture, učestvuju u procesu odlučivanja ili odlučuju o pitanjima iz tih oblasti i osnivaju ustanove iz ovih oblasti." Nacionalni savet nipošto nije civilna organizacija i finansiranje treba da bude uređeno na način da nacionalni saveti predstavljaju posebnu budžetsku stavku. Za to se zajednički zalažu svi nacionalni saveti, kojih trenutno ima 14, još od 2002. godine. Drugi problem je suštinski. Za 14 nacionalnih saveta nacionalnih manjina je predviđeno 63 miliona i 100 hiljada dinara ukupno za celu godinu. Trenutno je 14 nacionalnih zajednica formiralo svoje savete. Znači, 63 miliona 100 hiljada dinara za 14 saveta, koji su najviši organi kulturne samouprave nacionalnih manjina na osnovu Ustava i zakona. Znači, to je četiri i po miliona po savetu godišnje. Kako saveti da izvršavaju svoje obaveze, pogotovo mađarski, bošnjački, romski, hrvatski ili slovački, ako je predviđeno ukupno 63 miliona dinara? Nacionalni saveti su za ovu godinu tražili 150 miliona dinara. Nije li omalovažavanje pripadnika jedne trećine stanovništva Republike Srbije što su sredstva za ovu godinu povećana samo za simboličnih 100 hiljada dinara u odnosu na 2006. godinu i u odnosu na budžet iz 2006. godine? Da ne govorim o tome da su u međuvremenu formirana još dva nacionalna saveta nacionalnih manjina. Kako će posle glasanja za ovaj budžet to objasniti pojedini narodni poslanici koji sede u poslaničkoj grupi Demokratske stranke, a koji su inače čelnici pojedinih nacionalnih saveta, recimo slovačkog ili hrvatskog? Zašto Vlada ne izlazi u susret barem poslanicima iz vladajućih stranaka, ako ne izlazi u susret poslanicima iz opozicionih stranaka? Umesto postavljanja dodatnih, verovatno samo retoričkih pitanja, na kraju želim konstatovati: ne samo da nema posebnog ministarstva za manjinska prava, ne samo da nema posebnog skupštinskog odbora za nacionalne manjine, i da Savez vojvođanskih Mađara nije predložio amandman prava nacionalnih manjina praktično ne bi bila pominjana ni u Zakonu o zaštitniku građana, već nas skoro nema ni u budžetu. To je direktan signal pripadnicima nacionalnih manjina da su u strankama tzv. demokratskog bloka važni samo glasovi nacionalnih manjina, a ne postoji iskrena želja za finansiranje njihovih prioriteta. Nadamo se da će se stav Vlade u vezi sa navedenim prioritetima promeniti u toku budžetske godine. Savez vojvođanskih Mađara je uvek spreman za razgovor. Ujedno želim da kažem i to da su poslanici Saveza vojvođanskih Mađara podneli amandman na predloženi budžet za 2007. godinu kojim je predviđeno da nacionalni saveti za ovu godinu imaju, umesto 63 miliona i 100 hiljada dinara, 163 miliona dinara i molim narodne poslanike da usvoje ovaj naš predloženi amandman. Kažem, Savez vojvođanskih Mađara je uvek spreman za razgovor, ali zbog namere i želje da se skrene pažnja na navedene činjenice SVM će sada glasati protiv predloženog budžeta. Hvala lepo.
Zahvaljujem gospodinu Balintu Pastoru. Određujem pauzu od sat vremena. Nastavljamo rad u 17.00 sati.
Poštovani narodni poslanici, nastavljamo popodnevni rad. Da li je prisutan narodni poslanik Radovan Radovanović? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Slavoljub Matić, predstavnik poslaničke grupe DSS - NS- dr Vojislav Koštunica.
Gospodine predsedavajući, nisam baš srećan što pričam pred polupraznom salom kada donosimo najvažniji dokument, barem kada je u pitanju rad izvršne vlasti i kada je u pitanju rad parlamenta, najsloženiji dokument, mislim na budžet Republike Srbije za 2007. godinu. Ali, bože moj, tu je javnost Srbije koja prati ovo preko TV prenosa, pa se nadam da će me makar taj deo Srbije čuti. Podsetiću da se ovogodišnji predlog budžeta Republike Srbije donosi sa zakašnjenjem, iz opravdanih razloga. Naime, ne možemo zamerati ni ministru finansija, ni Republičkoj vladi zbog čega je to tako. Imali smo široku debatu povodom formiranja Republičke vlade i sada je potrebno da polovinom godine pristupimo izradi ovog dokumenta. On je predložen od strane Vlade, došao je pred nas. Koliko mogu da čujem od predstavnika opozicionih poslaničkih grupa, nismo čuli prave zamerke kada je u pitanju ovaj predlog budžeta, nismo čuli ono što bi suštinu ovog budžeta ugrožavalo. Naravno da svaki poslanik pojedinačno ne može biti zadovoljan svim rešenjima, ali kada čujemo pojedine opozicione poslanike, posebno iz Vojvodine, ne mogu a da im ne odgovorim makar pitanjem – šta mislite kako se osećaju građani ostatka Republike, koji svakako da nemaju ta razvojna sredstva i te mogućnosti poput građana Vojvodine? Svakako da Republika Srbija jako dobro razmišlja kada je u pitanju Vojvodina. Mi želimo da takvo razmišljanje bude i kada je u pitanju čitava Srbija, a ne samo Vojvodina. Znači, kada kritikujete budžet u onom delu gde pominjete prava Vojvodine, onda uzmite u obzir da ovaj budžet ne tangira samo Vojvođane, već tangira sve građane Srbije. Predlog zakona o budžetu za 2007. godinu predviđa prihode u iznosu od približno od 582 milijarde dinara i rashode od 595 milijardi dinara, što znači da imamo oko 13,7 milijardi deficita. Taj deficit je svega 0,6% bruto društvenog proizvoda, što znači da nije puno. Mislim da to u ovom trenutku ne može da bude nikakav problem. Još ako očekujemo da će budžetski prilivi biti i veći od planiranih, a možda i da neće svi projekti biti realizovani tokom 2007. godine, možemo da kažemo da je ovo vešto balansiran dokument koji se nudi poslanicima. Procenjuje se da će u ovoj godini poreski prihodi iznositi oko 517 milijardi dinara, dok će neporeski prihodi biti 65 milijardi. Ciljevi ovog budžeta su ciljevi koje tangiraju sve nas, dakle, makroekonomska stabilnost, dinamičan privredni rast i povećanje zaposlenosti i standarda građana. Dakle, ovo je, između ostalog, i razvojni budžet. Ono što treba dodati, to je da su transferi organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja u iznosu od 147 milijardi dinara, tj. 14% više nego 2006. godine, dovoljni da pokrivaju tranzicione muke naših sugrađana. To je preko potrebno. Mi smo toga svesni i zbog toga i podržavamo ovaj dokument koji je pred poslanicima. Takođe je predloženo da oko 7,5%ukupnih budžetskih rashoda bude usmereno ka Nacionalnom investicionom planu, dakle, izgradnja infrastrukture, kao jedan od temelja razvitka naše republike, razvitka svih regiona, kao mogućnost da se prošire investiciona ulaganja kako domaćih tako i stranih ulagača, kako bi se otvarala nova radna mesta. To je onaj razvojni deo budžeta koji svakako mora da ima podršku svih nas. Takođe je predviđena i otplata javnog duga tokom 2007. godine u iznosu od 42 milijarde dinara, pri čemu se polovina ove cifre odnosi na staru deviznu štednju, a ostatak na spoljni dug. Budžet je planiran na osnovu procene da će privredni rast u ovoj godini biti 5,9%, inflacija 6,5%, da će izvoz biti veći za 26,8%, a uvoz za 23,7%. Jeste problem trgovinski debalans između uvoza i izvoza. Taj deficit svakako da opterećuje našu privredu, ali je i na privrednicima, ne samo na državi, da obezbede da naša roba bude kurentna i da se dobar deo naše robe usmeri ka domaćem tržištu, a ne da mnoge stvari, rekao bih gotovo nepotrebne, uvozimo. Uz malo ulaganja, uz mogućnost da se proizvode kod nas, nepotreban je uvoz mnogih stvari. Ovom prilikom ću iskoristiti i prisustvo ministra i pokušati da ga zamolim da Ministarstvo finansija obrati pažnju na manipulacije i na korupciju na našim granicama. Čini mi se da se iz naših susednih republika, sa kojima imamo ugovore o bescarinskoj razmeni dobara, vrše manipulacije i da neki artikli iz susednih zemalja dolaze bez carine i da ugrožavaju domaću proizvodnju. Da se radi o njihovim proizvodima sto posto, naravno da bismo to podržavali, ne bismo imali ovakvih primedaba, ali se radi o proizvodima koji se ne proizvode ni u Bosni, ni u Makedoniji, a ovde dolaze bez carine i ugrožavaju domaću proizvodnju. O tome ćemo drugom prilikom. (Predsedavajući: Molim narodne poslanike da pažljivije saslušamo govornika.) Kada je reč o izmenama Zakona o porezu na imovinu, porez na prenos apsolutnih prava biće smanjen sa 5% na 2,5%. Ova mera se ne odnosi samo na kupovinu prvog stana, da podsetim, već na sve kupljene stanove. Izmenama je predviđeno i oslobađanje od poreza na promet ili PDV-a pri kupovini prvog stana, zavisno od toga da li se stan kupuje od vlasnika ili od građevinskog preduzeća. Dakle, omogućavamo građanima da dođu do krova nad glavom i mislim da je to povoljnost koju valja u ovom trenutku iskoristiti. Takođe, predloženo je da se PDV smanji sa 18% na 8%, kada je u pitanju računarska oprema. To će omogućiti pre svega mladim ljudima da budu kompatibilni sa svojim vršnjacima iz inostranstva, koji nam, svakako, beže u informatici. Ukinute su akcize na uvoz za bezalkoholna pića, voćne sokove. Smanjena je akciza na kafu, dok je akciza na duvanske proizvode promenjena u skladu sa našim međunarodnim obavezama. Ovim izmenama uvodi se akciza na auto-gas. Skrenuću pažnju našim zabrinutim građanima koji imaju agregate u svojim automobilima na auto-gas da cena auto-gasa neće preći 39 ili 40 dinara, a to je i dalje duplo jeftinije od benzina. Valja podsetiti na to da postoje obnovljivi energetski resursi koje će država, u skladu sa tim kako se bude razvijala industrija u toj oblasti, oslobađati nekih dažbina. Ipak je ovo energent koji je ograničenog resursa i prosto treba napraviti jednu pravu razliku između obnovljivih i neobnovljivih energetskih resursa. To jeste jedan od ciljeva, kao i popuna prihodne budžetske strane. Ovog trenutka ću iskoristiti prvih deset minuta.
Po Poslovniku, gospodin Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se u skladu sa članom 100. Poslovnika o radu, stav 2 – narodni poslanik je dužan da navede koja je odredba Poslovnika, po njegovom mišljenju, povređena, da je citira, obrazloži itd. Ovo pominjem zbog toga što je prethodno ovlašćeni predstavnik DSS-a tumačio pogrešno moj komentar predloga budžeta, i to onaj deo u kojem sam govorio o Vojvodini. Naša briga za Vojvodinu nikako ne može biti protumačena kao ignorisanje potreba preostalog dela Srbije. Mi Vojvodinu doživljavamo kao autonomnu pokrajinu koja je sastavni deo Republike Srbije. Podsetili smo vas na prava koja proizilaze iz Ustava, a koja se krše ovim budžetom. Članom 3. predloga budžeta rečeno je da se sredstva za pokriće izdataka budžeta AP Vojvodine za 2007. godinu obezbeđuju u skladu sa članom 184. Ustava Republike Srbije. Da li ovaj budžet poštuje taj ustav ili ne? To se lako može utvrditi analizom samog budžeta. Dvadeset jedna milijarda se transferiše AP Vojvodini da bi se ispunili ustavni kriterijumi, ali kada se analizira budžet vidi se da to radi samo Ministarstvo finansija gospodina Cvetkovića, samo u okviru Ministarstva finansija se pominje novac koji se transferiše Vojvodini. Devetnaest milijardi nestaje u ovom budžetu, odnosno zavisi od dobre volje ministara u Vladi Republike Srbije. To je kršenje Ustava i u ovom trenutku je veoma važno ukazati, zapravo, na jedan princip koji je mnogo veći od samog pitanja Vojvodine i njene pozicije unutar Srbije, a to je odnos ove države prema jednom potpuno neprihvatljivom stavu, stavu da je u Srbiji zabranjeno živeti onako kako se radi. Ako se budžetom taj princip ne definiše kao princip koji se poštuje, kojim se onda drugim zakonom on definiše? Mi se zalažemo za to da ljudi žive onako kako rade i da im u životu bude onako kako oni zasluže, a ne onako kako im nameni neko drugi. Ustav obavezuje Vladu Republike Srbije da 7% republičkog budžeta bude minimalna osnovica za budžet Autonomne Pokrajine, 21 milijarda mora biti transferisana, a budžetom se jasno transferišu samo dve i mi na to ukazujemo, ne ugrožavajući pri tome interese bilo koga drugog izvan Autonomne Pokrajine. To je pravo građana AP Vojvodine, onih koji glasaju za DSS, onih koji glasaju za LDP, onih koji glasaju za regionalne stranke, za radikalnu stranku, to je pravo ljudi koji žele da se leče, da se obrazuju, da se voze boljim putevima, da ne stradaju u jednoj godini od poplave i suše, a to je sve ono što se u Vojvodini dešava, zbog toga što neko ima toliko ohol odnos prema ljudima koji žive u toj pokrajini, a taj neko je aktuelna vlast i to treba menjati. Zbog toga smo napisali amandman koji se u suštini prevodi na taj jednostavan odnos prema životu. Mi želimo da ljudima u Srbiji bude onako kako rade, vama u Požarevcu i nekome u Novom Sadu, ali ako neko misli da može da parazitira na tuđem trudu i radu, onda će uništiti i onoga ko vredi, a pri tome i sam po sebi nestati. Zato nemojte pogrešno da tumačite naše stavove, već povedite računa o onome što je vaša ustavna obaveza.
Replika, narodni poslanik Slavoljub Matić.
Gospodine Jovanoviću, spreman sam da odvojim pola sata da vam pokažem da niste u pravu. Izvolite, pođite u hodnik, objasniću vam odmah.
Reč ima narodni poslanik Radovan Radovanović, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Vojvođanski poslanici - Liga socijaldemokrata Vojvodine - Savez vojvođanskih Mađara.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, žao mi je, ali na početku moram da konstatujem kako je sadašnji ministar finansija daleko lošiji po ovu zemlju od prethodnog, jer ovaj je predložio zakon po kojem će 13 milijardi biti deficit, a čuli smo malopre da je prethodni, sem toga što je predložio da njegov budžet bude 32 milijarde, uspeo da ostvari suficit od 21 milijarde. Nema u predlogu, niti smo od bilo koga čuli ovde, koji deo Vlade je predložio, sem što ima potpis gospodina Đelića, ovaj zakon, da li onaj što zaseda u četvrtak ili onaj u petak. Moram da vas upoznam da Vojvođanski poslanici neće glasati za ovaj predlog zakona, a razlog za to je jedino što je ova zemlja smogla snage i u svom novom Ustavu odredila tačan procenat prihoda građanima AP Vojvodine i on nije, kao što reče gospodin Čedomir Jovanović, 21 milijarda, nego, ako uzmete pomagalo da sračunate, gospodo, izuzećemo onih 65 milijardi koje po Predlogu zakona jesu sopstveni prihod Vlade Republike Srbije, ostaće 595,5 milijardi i prema tome Vojvodini pripada najmanje 41.686.245.027 dinara. Član 3. Predloga zakona je prepisan iz člana 4. prošlogodišnjeg zakona, mada je u međuvremenu donesen Ustav koji obavezuje kako Vladu tako i sve nas da se shodno njemu ponašamo. Preuzeli ste iz tog prošlogodišnjeg člana 4. 18% od poreza na dohodak građana, a nikome u Vojvodini nije jasno kako to 18%, kao što nam nije bilo jasno ni onih sedam, ali daj bože da zaživi makar tih sedam. Rekoste da od poreza na dobit preduzeća Vojvođanima pripada 42,7% onoga što se ubira na njihovoj teritoriji. Draga gospodo, u Vojvodini ne postoji mehanizam, niti način da prekontrolišemo, ukoliko izglasate ovakav zakon, da li nam prosleđujete ono što nam pripada, jer statistika i svi ostali žiro računi vode se u Beogradu i kod Vlade. Prošle godine su za programe u oblasti kulture za AP Vojvodinu predložili iz budžeta 798 miliona, a valjda su Vojvođani uznapredovali kulturno, pa je ove godine to umanjeno za 101 milion. Moram da se požalim da mi u poslaničkoj grupi Vojvođanski poslanici nismo bili vredni kao kolege iz SRS-a, pa nismo uspeli za vikend ovo da pročitamo, te smo se stoga potrudili danas da se nađemo i uskladimo svoje amandmane, ali kada smo deo amandmana podneli služba je rekla da smo okasnili. Nisu hteli čak ni da nam prihvate da se umnoži i podeli u Skupštini. Iskoristiću priliku da pročitam jedan od ovih amandmana. Član 3. prvog opšteg dela Predloga zakona o budžetu Republike Srbije briše se ovakav kakav je i treba da glasi, po nama, ovako: "Sredstva za pokriće izdataka budžeta AP Vojvodine za 2007. godinu obezbeđuju se u skladu sa članom 184. Ustava Republike Srbije, tako da budžet AP Vojvodine iznosi najmanje 7% u odnosu na budžet Republike Srbije, s tim što se tri sedmine budžeta AP Vojvodine koriste za finansiranje kapitalnih rashoda, i to iz transfernih sredstava prenetih iz budžeta, u iznosu od 41.686.245.027 dinara, i ostalih prihoda ostvarenih na teritoriji AP Vojvodine. Sredstva za rashode za zaposlene u obrazovanju na teritoriji AP Vojvodine, u skladu sa zakonom, obezbeđuju se u iznosu od 18.809.692.125 dinara. Rashodi za finansiranje dela programa u oblasti kulture obezbeđuju se u iznosu od 697.608.000 dinara. Sredstva za plate iz stava 2. ovog člana isplaćuju se u visini i po dinamici koju utvrđuje Vlada. Budžet AP Vojvodine isplaćuje plate iz stava 2. ovog člana narednog dana od dana prijema sredstava za ove namene na račun." Nije nam jasno, u našoj poslaničkoj grupi, zašto se odustalo od ideje da se zakon o Skupštini donese pre ovogodišnjeg budžeta. Zar je ovih 195 miliona, koliko je Skupština dobila više u 2007. godini u odnosu na 2006. godinu, cena da ne dođe do ostvarenja ove ideje? Želeo bih da upoznam građane da je Vlada Republike Srbije previše ozbiljno shvatila nezaposlenost u ovoj državi, pa se potrudila da, između ostalog, planira 39 državnih sekretara, da u kabinetu predsednika Vlade bude 120% povećanje broja zaposlenih, da u kabinetu potpredsednika Vlade Republike Srbije bude 260% povećanje broja zaposlenih i da u Vladi Republike Srbije radi od sredine ove godine više od 600 novih zaposlenih. To nije, po nama, podsticaj zapošljavanja u Republici Srbiji, nego novi namet na sve građane Republike Srbije.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vlahović, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Demokratske stranke.
Zahvaljujem, gospodine Albijaniću. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, kada se donosi budžet naravno da se iz budžeta sagledava ekonomska politika koju Vlada namerava da vodi u jednoj budžetskoj godini. Specifičnost ovog budžeta jeste što ga usvajamo u junu mesecu, što smo do sada imali privremeno finansiranje, koje je umnogome odredilo pretpostavke za koncipiranje budžeta za 2007. godinu. S tim u vezi najpre bih želeo da pre svega ministru finansija, drugim ministrima u Vladi čestitam što su u rekordno kratkom vremenu uspeli da pripreme jedan kvalitetan budžetski predlog, imajući u vidu okolnosti u kojima je budžetski predlog pripremljen za manje od mesec dana. Mi danas raspravljamo o budžetu koji može da se okarakteriše istovremeno i kao socijalni i razvojni, i kao budžet koji doprinosi daljim naporima na makroekonomskoj stabilizaciji. Ono što je veoma važno, a što nije bila karakteristika prošlog budžeta, to je taj potreban nivo transparentnosti. Pokušaću upravo iz ovih uglova da dam komentar. Prethodno želim da kažem da će poslanička grupa DS glasati za ovaj predlog budžeta i za druge prateće zakone. Zašto će glasati, u najkraćem. Prvo, smatramo da je budžet realno definisao iznos prihoda. Imajući u vidu ostvarenje koje je urađeno u prvih pet meseci, jasno je da ukupan budžetski prihod od više od 580 milijardi dinara jeste nešto što će se realizovati u 2007. godini, pogotovo imajući u vidu da se kao deo prihoda tu nalazi i prihod od treće licence za mobilnu telefoniju. Dakle, realnost jeste jedna od karakteristika budžeta za 2007. godinu. Takođe, budžet za 2007. godinu je konstatovao realnost koja je prethodila ovim pripremnim radnjama, a to je da su plate u društvenom neprivrednom sektoru u prethodnom periodu porasle za više od 20%. Ako neko smatra da će ovaj porast plata uticati inflatorno i dodatno destabilizovati makroekonomske uslove i ambijent, onda nije u pravu, zbog toga što dodatno destabilizovanje makroekonomske stabilnosti može da dođe samo ukoliko je predviđeni budžetski deficit bez realnog pokrića. Čini mi se da većina ovde i ne shvata da je predloženi budžetski deficit već pokriven. Pokriven je realizovanim prihodima od privatizacije u prethodnoj godini i dodatno će biti ojačan realizovanim prihodima od privatizacije, odnosno prihodima koji će se realizovati u 2007. godini. U ovom trenutku na računu Republike Srbije, odnosno budžeta Republike Srbije je nešto manje od milijardu evra. Realno je očekivati da će prihod od privatizacije u ovoj godini biti na nivou od najmanje 500 miliona evra, imajući u vidu realizaciju prva četiri meseca, a to je negde oko 220 miliona evra, čak uz izostanak nekih kapitalnih transakcija. Drugim rečima, budžet Republike Srbije će imati, i to je ono što mnogi poslanici ne razumeju, razliku između cash flow-a i uspešnosti. (Vjerica Radeta, sa mesta: Ne razumem.) Poslanici koji ne razumeju ne moraju sami da se jave, ja na njih nisam mislio. Dakle, ono što je u budžetu tretirano kao prihod od privatizacije uopšte se ne nalazi na rashodnoj strani budžeta, to su sredstva koja će doprineti da i u ovoj godini Republika Srbija, dakle naša država, ostvari preko potrebnu platnu bilansnu ravnotežu. Dakle, to je deo koji se odnosi na podmirenje obaveza po osnovu prevashodno domaćeg, ali i inostranog duga. S druge strane, realnost budžeta za 2007. godinu se nalazi i u tome da on jeste podrška očekivanom intenziviranju strukturnih promena u privredi Srbije. Nešto kasnije ću se osvrnuti i na taj deo. Smatram da budžet doprinosi dodatno makroekonomskoj stabilnosti, jer sam siguran da će usvajanjem budžeta i jasnim definisanjem ne samo budžetske nego sveukupne ekonomske politike konačno biti postignuta sinhronizacija u merama koje vodi centralna banka i, s druge strane, merama koje vodi Vlada Republike Srbije. Mi smo u prethodnom periodu imali dosta ekspanzivnu budžetsku politiku. Posledica budžetske ekspanzivne politike jeste da je centralna banka vodila vrlo rigidnu kreditno-monetarnu politiku. Sada očekujemo da dođe do popuštanja u rigidnosti u kreditno-monetarnoj politici; sa jasno definisanim budžetskim deficitom, sa jasno definisanim sredstvima za pokriće budžetskog deficita, smatram da će sinhronizacijom onaj dobar deo privrede početi mnogo bolje da diše i da mnogo bolje rezultate ostvaruje. Rast društvenog bruto proizvoda od 5,5%, imajući u vidu rast u proteklih nekoliko godina koji se kretao na nivou od 7%, čini mi se da je za prošlu godinu bio 6% ili nešto više, jeste dostižna kategorija, koja će se, po mom mišljenju i mišljenju DS-a, bez nekih velikih problema dosegnuti, ali isto tako smatramo da je dobro što je predviđena niža stopa rasta zarada od 13,5% sveukupnih zarada u odnosu na ono što je ostvareno u prethodnom periodu. To će, sa nešto višim predviđenim rastom produktivnosti, dodatno doprineti stabilizaciji sveukupnih makroekonomskih prilika. Dakle, realni deficit od 0,6%, koji je, videli ste iz izlaganja ministra finansija, upoređujući sa drugim zemljama u tranziciji najmanji, ukoliko se izuzme deficit koji je projektovan u Crnoj Gori, siguran sam da će dodatno doprineti stabilizaciji sveukupnih makroekonomskih tokova i da će projektovana stopa inflacije od 6,5%, ukoliko se naravno realizuju druge makroekonomske projekcije, biti dostignuta i ostvarena, što znači da možemo očekivati da ćemo i u 2007. godini imati jednocifrenu inflaciju, a to je dalji uvod, čini mi se, sa bržim strukturnim promenama, u trajnu makroekonomsku stabilnost. Kada kažemo da je budžet za 2007. godinu razvojni, i to bez ugrožavanja stabilnosti, jer podsetiću, imali smo u ovoj skupštini pokušaje razvojnih budžeta sa velikim posledicama po makroekonomsku stabilnost, onda pre svega mislim na izuzetno značajan rast kapitalnih izdataka, odnosno kapitalnih ulaganja, i to javnih kapitalnih investicija. Videćete, ili ste već videli, u budžetu da će sa nekih 7% to u 2007. godini iznositi preko 11% od ukupnog društvenog bruto proizvoda. Drugim rečima, za više od 37,4 milijarde dinara povećava se iznos kapitalnih izdataka. Novina u odnosu na prethodnu godinu jeste što se ti kapitalni izdaci finansiraju iz redovnih budžetskih prihoda, za razliku od prvobitno zamišljenog Nacionalnog investicionog plana, koji je trebalo da se finansira isključivo iz vanrednih prihoda, dakle iz sredstava koja su ostvarena privatizacijom. Smatram da je dobro što se Nacionalni investicioni plan vraća u regularne tokove finansiranja, jer to će obezbediti dugotrajnost napora na planu kapitalnog investiranja, odnosno javnih investicija koje će voditi ova i buduća izvršna vlast. Mislim da je Vlada u ovom trenutku u situaciji, imajući u vidu do sada dostignuti stepen restrukturiranja srpske ekonomije, da najveći deo sredstava ostvarenih preko privatizacije preusmeri, sa jedne strane, u finansiranje projekata infrastrukture, a sa druge strane, da deo tih sredstava usmerava za podsticaj novog zapošljavanja. Videćete kasnije, mada je i ovo prilika da se istakne, da je za Nacionalnu službu za zapošljavanje opredeljeno 14 milijardi dinara. U odnosu na prethodna sredstva, dakle posebno namenska sredstva koja su određena za podsticaj i stimulisanje novog zapošljavanja, u odnosu na iznos iz prethodnog budžeta, ovo jesu značajna sredstva i ovo jeste značajan momenat koji dodatno govori o razvojnoj funkciji budžeta koji je pred nama. S druge strane, ili treće strane, budžet ima i svoju socijalnu dimenziju. Kada kažem socijalnu, mislim pre svega na i dalje vrlo visoka izdvajanja, transfere prema, pre svega, Fondu za penziono osiguranje. Više od 95 milijardi dinara je predviđeno za transfere iz budžeta, ali očigledno da Fond za penziono osiguranje nema dovoljno sredstava kojima bi podmirili sve potrebe za isplatu penzija penzionerima. To je na neki način posledica koju ćemo mi u dugom vremenskom periodu u narednim godinama otklanjati. Sigurno je da će se ovaj pritisak smanjiti sa daljom reformom penzionog osiguranja koja se u narednim godinama očekuje, a to je jednog dana, za dve ili tri godine, kada državne finansije budu bile u stanju da implementiraju drugi stub penzionog osiguranja. U svakom slučaju, budžet i dalje zadržava tu jaku socijalnu ulogu, jer se značajan deo budžetskih sredstava transferiše ka Fondu za penziono i invalidsko osiguranje, i to je dobro. S druge strane, dobro je da i dalje jača uloga Tranzicionog fonda, odakle se mora stimulisati dodatno zapošljavanje ljudi koji rade u velikim društvenim sistemima koji se nalaze u strateškoj krizi, a koji će biti restrukturirani u narednom periodu. Ti ljudi moraju dodatno da budu potpomognuti i upravo tu se ogleda ova druga socijalna uloga budžeta u 2007. godini. Na kraju krajeva, ako to povežemo, bilo je mnogo onih koji su lakonski diskutovali o tome i donosili zaključke da treba smanjiti plate, zašto da ne, koje su u međuvremenu značajno povećane, naročito od decembra meseca prošle godine. Prvo treba da znamo gde su plate povećane. Plate su povećane pre svega u zdravstvu, obrazovanju, kulturi, ne i u državnoj upravi. Da, da, za toliko mnogo manje nego što su prethodno plate povećavane u državnoj upravi u 2005. godini. Smatram da ove profesije u obrazovanju, kulturi zahtevaju i zaslužuju povećane plate i da bi zaista bilo prilično demagoški sada lomiti koplja ukoliko nema drugih mehanizama za očuvanje stabilizacije, odnosno makroekonomske stabilnosti, tako što će taj teret podneti upravo taj sloj društva. Na kraju krajeva, i ovaj napor sa implementiranjem tog prethodnog rasta plata, bez nekih značajnijih korekcija ili bez pokušaja korekcije, jeste, između ostalog, socijalna funkcija budžeta koji je pred nama. Posebno napominjem, smatram da za tako nešto nije ni bilo potrebe, mislim na dodatne pregovore o smanjenju plata, imajući u vidu sveukupne budžetske prihode planirane za 2007. godinu. Ono što je posebno važno, to je transparentnost budžeta. Kada kažem transparentnost, onda mislim na jasno iskazane pojedine budžetske pozicije koje su do sada bile, ili makar je bilo planirano da budu, ispod crte. Mislim na Nacionalni investicioni plan. Dobro je da se on nalazi kao deo redovnih budžetskih rashoda, a ne vanrednih budžetskih rashoda koji se nalaze ispod crte, jer na ovaj način mi imamo potpunu konzistentnost u praćenju Nacionalnog investicionog plana. On nije odvojeni deo koji se ne nalazi u okviru redovnih budžetskih rashoda i samim tim kontrola izvršenja projekata Nacionalnog investicionog plana će biti mnogo efektnija, jednostavnija. Siguran sam da je to na radost svih poslanika koji danas sede u parlamentu, jer je uloga parlamenta, između ostalog, i da obavlja superviziju onoga što radi izvršna vlast. Ono što nedostaje, a nadam se da će to dodatno biti ispravljeno novom informacijom iz Vlade, to je koji su to projekti Nacionalnog investicionog plana koji će se realizovati u 2007. godini, koji će, doslovce, biti avansiran, a realizacija će biti i u 2007. i 2008. godini. Znam da takav plan projekata postoji i sa tom dopunom mi ćemo imati sve potrebne elemente za obavljanje supervizije nad trošenjem sredstava iz Nacionalnog investicionog plana. Još jednom napominjem, mislim da je ključno dostignuće ovog budžeta kada su u pitanju kapitalne investicije to da se Nacionalni investicioni plan ne posmatra kao eksces, kao nešto što se dešava u dve ili tri godine samo zato što smo prodali deo porodičnog srebra, ili nešto što se zove prodaja infrastrukturnih sredstava, nego je dobro da se ustanovljava vrlo visoka kategorija javnih kapitalnih investicija i to će biti obaveza i za svaku narednu vladu, bez obzira na političke stranke koje tu vladu budu tvorile. Siguran sam da će to biti na radost svih naših građana, jer samo na ovaj način možemo da podignemo kvalitet infrastrukture u Srbiji, imajući u vidu da takva vrsta ulaganja nije profitno dovoljno interesantna za privatne ulagače. Budžet doprinosi i finansijskoj decentralizaciji i siguran sam da je ovo dobar uvod u nešto što će se tek desiti kada budemo donosili adekvatne zakone koji će omogućiti potpunu decentralizaciju u Srbiji, kroz jasno postavljanje transfernog plaćanja prema lokalnoj samoupravi, pre svega prema teritorijalnoj autonomiji; smatram da je ovo naročito važan doprinos. Podsetiću da su ukupni transferi prema teritorijalnoj autonomiji i lokalnoj samoupravi veći za 54%. Ostaje da mi, zajedno sa poslanicima AP Vojvodina, obavimo kontrolu da li će tri sedmine ovih sredstava zaista otići za kapitalne izdatke, u šta ja apsolutno ne sumnjam. Na kraju, želeo bih da kažem da pored ovih opštih rešenja, odnosno pored ovih opštih karakteristika kojima sam pokušao da, u ime poslaničke grupe Demokratske stranke, pre svega građanima objasnim šta se nalazi u ovom budžetu i zašto je taj budžet... (Predsedavajući: Gospođo Radeta, molim vas da saslušamo govornika.) Gospodine predsedavajući, meni apsolutno to ne smeta. Pre svega se obraćam građanima, koji vrlo dobro razumeju o čemu ovde pričam. Znači, pored tih opštih, veoma važnih mesta o kojima sam govorio kada je u pitanju budžet za 2007. godinu, usvajanjem paketa zakona zajedno sa budžetom, mi ćemo imati i realizaciju nekih konkretnih mera kojima ćemo omogućiti da građani imaju, makar u tom delu, bolji životni standard. Mislim da je ovo veoma važan trenutak, s obzirom da se ovde radi, faktički, o realizaciji nečega što je stvar političkog obećanja. Građani su se do sada uvek opredeljivali na izborima u zavisnosti od političke ponude pojedinih političkih stranaka, ali veoma retko se ta politička ponuda kasnije pretakala kroz donošenje odgovarajućih zakona. Smatram da je veoma dobar potez predlog Vlade što se tiče generalnog smanjenja poreza na prenos apsolutnih prava sa pet na dva i po procenta. Isto tako, veoma je važno da će kod kupovine prvog stana određene kategorije građana, prema propisanoj proceduri, biti oslobođeni plaćanja ovog poreza ili poreza na dodatu vrednost, u zavisnosti od toga koja vrsta stana se kupuje. Isto tako smatram da će mlada populacija, ali ne samo mlada nego i ona starija, biti obradovana kada za sedam dana nakon donošenja ovog zakona, kada se bude štampalo u "Službenom glasniku", bude bila u situaciji da kupuje računare, zajedno sa softverima, bitno jeftinije za iznos stope poreza na dodatu vrednost koja će ubuduće biti 8% umesto 18%. Isto tako smatram da je veoma važno da se kao posebna pozicija u okviru Ministarstva finansija nalazi iznos od 150 miliona dinara. To su sredstva koja su predviđena za stipendiranje talentovanih učenika, onih koji ne mogu sami da plate školarinu ili pak onih učenika kojima je potrebna stipendija da bi svoj talenat sutra mogli da realizuju na korist naše države i našeg naroda. Smatram da je veoma važno na ovaj način stavljati jednakost između političkog obećanja i kasnije političke realizacije. Siguran sam da će i agrarni budžet od 26 milijardi, koji je značajno veći nego što je bila realizacija u prethodnom periodu, doprineti da poljoprivredna proizvodnja, kroz restrukturiranje određenih vrsta ratarske proizvodnje, u narednom periodu zauzme mnogo bolje i značajnije učešće u kreiranju ukupnog bruto društvenog proizvoda. Smatram da je veoma važno za građane Srbije da znaju da je ukupan javni dug Srbije 9,3 milijarde evra, a ne 17 ili 18 milijardi evra, koliko neretko čujemo od pojedinih dušebrižnika koji ne razlikuju javni i privatni dug; javni dug je dug za koji garantuje država Srbija. Veoma je važno da građani znaju da je ukupni javni dug 32% od ukupnog bruto društvenog proizvoda. Veoma je važno i za građane i za sve nas poslanike da znamo da se ne postavlja pitanje nikakve dužničke krize, nikakvog dužničkog ropstva, da je 500 miliona evra, koliko će ove godine biti odvojeno za namirenje domaćeg, pre svega duga za staru deviznu štednju koji je nastao tokom devedesetih godina, neću pričati kakvo je vreme onda bilo... Dakle, veoma je važno da građani znaju da su sredstva u ovom trenutku već obezbeđena i da će isplata obaveza po osnovu starih dugova, odnosno dugova za koje garantuje država, teći bez ikakvih problema. Isto tako je važno da građani znaju – to je ono što se ne vidi direktno iz ovog budžeta, iz pojedinih budžetskih stavki, onaj ko zna da čita budžet će to vrlo lako zaključiti konstatovanjem samo nekoliko budžetskih stavki – da je Vlada opredeljena za dalje strukturne promene. Nema dugoročne makroekonomske stabilnosti bez nastavka daljih makroekonomskih strukturnih promena. To znači restrukturiranje javnih preduzeća, to znači restrukturiranje i privatizacija velikih društvenih sistema, jer samo na taj način se može podići konkurentnost srpske privrede i ostvariti taj konačni cilj, a to je balans ili ravnoteža u spoljnotrgovinskoj razmeni. Evidentno je, a mogli ste svi, dragi poslanici, da pročitate, ravnoteža u svim drugim makroekonomskim parametrima je već ostvarena i ona se nalazi inkorporirana u ovom budžetu. Zahvaljujem.
Po Poslovniku, narodni poslanik Čedomir Jovanović, a zatim narodni poslanik Jorgovanka Tabaković.
Gospodine predsedavajući, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, član 101. Moram da reagujem na nastup gospodina Vlahovića zato što je ovo prvi pokušaj argumentovane odbrane budžeta. Ovo je ono što je bilo potrebno tokom ove celodnevne rasprave i to je, pre svega, obaveza predsednika Vlade, a ne vas kao poslanika, gospodine Vlahoviću, jer izgleda groteskno kada vi kao poslanik hvalite transparentnost ovog budžeta, a kao poslanik ste ga dobili pre nepuna tri dana. Druga mera transparentnosti na koju ste tako puno ukazivali je ona kojoj se vi, po svemu onome što ste radili kao ministar u našoj Vladi i po onome što radite kao privrednik, duboko suprotstavljate. Dobro je što je Nacionalni investicioni plan u budžetu, ali je loše što niko, čak ni vi kao neko ko brani taj Nacionalni investicioni plan, ne može da nam kaže na kakav način će se trošiti novac. Nama nije dovoljna vaša garancija u ovom trenutku da će nas Vlada obavestiti. Mi želimo da znamo na kakav način će se trošiti novac koji je dobijen prodajom državne imovine. Tako je formiran Nacionalni investicioni plan. Nije država nešto stvorila, nego je nešto prodala. To je državna imovina i mi želimo da znamo na kakav način se taj novac troši. Što se tiče makroekonomske stabilnosti koju ovaj budžet obezbeđuje, da ne ulazim u analizu tog vašeg stava, ja ću vam reći komentar osobe koju predlažete za guvernera Narodne banke Srbije i koja je ovaj budžet ocenila makroekonomski opasnim, inflatornim i štetnim. Reč je o kandidatu za guvernera i aktuelnom guverneru Narodne banke Srbije gospodinu Jelašiću. Što se tiče razvojne komponente ovog budžeta, hajde navedite jednu zemlju u tranziciji, koja se razvijala, a da prethodno nije napravila društveni dogovor o ceni koju zemlja treba da plati u toj tranziciji i razvoju. Vi ste pomenuli ovde, i mislim da to nije bilo korektno, našu kritiku povećanja plata. Činjenica je da su plate rasle, kao i budžet, u mnogo većoj meri od one koja je realna i koja prati naš privredni razvoj. Mi ne želimo da lekar bude socijalni slučaj, socijalni radnik, a pacijent socijalni slučaj, ali želimo da kažemo da ova država ne može da troši više nego što stvara i da je konačno i u tim sektorima potrebno razdvojiti rad od nerada, i u zdravstvu, i u obrazovanju, i u pravosuđu, i u policiji i u vojsci, na svakom mestu na kome se troše pare građana. To se ne čini ovim budžetom. Što se tiče socijalne komponente budžeta i obaveza koje se izmiruju prema ugroženim slojevima stanovništva, i o tome možemo da govorimo, ali ne na taj način na koji ste to učinili vi. Socijalna uloga države se ne demonstrira kroz izmirenja obaveza prema onima koji su u državi zaposleni i koji rade za državu. Upozorio sam vas na problem koji imamo sa Fondom zdravstvenog osiguranja. Činjenica je da se ne poštuje Zakon o zdravstvenom osiguranju i više od 900.000 građana neće moći da ostvari svoja prava, zbog toga što je umesto potrebnih 16 milijardi ovim budžetom opredeljeno svega tri. To je pet puta manje, i više od pet puta manje. To su đaci, studenti, stari, bolesni. To nije socijalno odgovoran potez države. Što se tiče rasta i privrednog razvoja kojima će doprineti ovaj budžet, ni to nije tačno, vi to vrlo dobro znate. Da u to verujete, vi onda ne biste bili ministar u našoj vladi. Ovim budžetom naša radna snaga je učinjena 25 - 40% skupljom u odnosu na radnu snagu u okruženju, i to je činjenica. Spremni smo da učestvujemo u raspravi i, naravno, da podržimo svaku dobru ideju, ali ovde su potrebni ministri koji moraju odgovoriti, što ne možete vi da uradite. Gde će, na primer, pare iz NIP-a i kako će Ministarstvo zdravlja ispuniti obavezu koja proizilazi iz zakona i iz uloge koju država mora da poštuje, naspram građana i onih kojima je dužna da pomogne. Hoćemo da vidimo ministra policije, odbrane i mogućnost uštede u tim sektorima, da bismo razvili neke druge.
Hvala vam. Da li ste se vi, gospođo, javili po Poslovniku? Javio se gospodin Nikolić po Poslovniku. Da li je vaša replika na izlaganje gospodina Vlahovića? Gospođa Tabaković ima reč.
Javljam se po Poslovniku, član 100. i član 104. Poslovnika. Tražila sam da dobijem reč zato što se gospodin Vlahović bez dovoljno uvažavanja obratio jednom od poslanika, zaboravljajući da ovde ima ekonomista koji poznaju Zakon o budžetskom sistemu. Da u najkraćem objasnim. Pošto ste spomenuli "cash flow" i budžet, nemojte da dovodite građane u zabludu. Pročitaću zakonsku definiciju – Zakon o budžetu je zakon kojim Narodna skupština za svaku godinu odobrava rashode i prihode i druga primanja za kalendarsku godinu, a samo je Nacionalni investicioni plan predviđen da se iskazuje i realizuje u više godina. Gospođa Vjerica Radeta je bila u pravu, budžet je od godine do godine; Zakon o budžetskom sistemu, jasno piše, ali ima još jedna sporna stvar. Nemojte nas uveravati, metodologija prikazivanja spoljnjeg duga je sporna. Tačno je da je javni državni garantovani dug preko 50% ukupnog duga. Da vas ja pitam – ima li država odgovornost za ono što naziva privatnim zaduživanjem banaka, preduzeća i fizičkih lica? Ko je slistio domaći bankarski sektor i raščistio prostor za strane banke i ko je formirao Agenciju za sanaciju i stečaj banaka, pa nemamo pojma gde su zatečena sredstva, imovina i ko time raspolaže? Da li je ova država savetnik kome se neko po nahođenju obraća ili je dužna da građane upozori da se može desiti kao u Vojvodini, molim vas za pažnju, u Vojvodini je po privatnom zaduživanju gotovo polovina zemljišta i nekretnina pod hipotekom austrijskih banaka, za one kredite koji počinju kao kratkoročni, pa se u revolvingu i ponovnom zaduživanju pretvaraju u dugoročne. Ko će snositi odgovornost kada ljudi u daljem talasu privatizacija ostanu bez posla, pa izađu na ulicu kada se hipoteke realizuju, pa dođu ispred zgrade Vlade? Da li ćete i tada reći da metodologija nije dobra? Samo još jedno. Za mene je još jedna stvar vrlo sporna. Najveći poverilac u Londonskom klubu ove države bila je "Kredi agrikol banka", ona u kojoj je akcionar Božidar Đelić. Drugi po veličini poverilac Londonskog kluba – pogađajte, gospodin Pitić radi u toj banci – Societe generale. To je sporno, gospodo ministri.
Hvala. Gospodine Vlahoviću, samo malo, pošto je više reakcija na vaše izlaganje očigledno, pa da idemo redom. Narodni poslanik Tomislav Nikolić ima reč, po Poslovniku.
Mislim da ste vi, gospodine Albijaniću, bili dužni da opomenete gospodina Vlahovića da poštuje član 104, dostojanstvo Narodne skupštine, pošto ovolika ljubav između dva muškarca nije normalna ni kada se krije, a kamoli kada se ovako iznosi sa skupštinske govornice. Dakle, šta li je nateralo gospodina Vlahovića da ovoliko nahvali novi budžet? Činjenica je da se šest godina posle promena u Srbiji ništa nije promenilo. Ta dvojica ljudi su prodavala za jedan evro našu imovinu. Ta dvojica ljudi danas ponovo vladaju Srbijom, gospodin Vlahović i njegov mentor, samo je sada Vlahović postao mentor, a gospodin Cvetković prihvatio ulogu da bude privremeni ministar finansija. Vi hvalite budžet u kome ste predvideli troškove za vojsku, za odbranu, za predsednika Republike i za šta još sve, a gde su vam zakoni. Na osnovu čega ste opredelili iznose za finansiranje tih ... ? Hvalite Zakon o budžetu kao transparentan, a gde se troši novac iz Nacionalnog investicionog plana? Prodajete najbolje njive da bi ograđivali avliju. To vam je Nacionalni investicioni plan. Koji će deo vašeg kolača da bude, gospodine Vlahoviću? Za Đelića znamo šta je uradio kada je prestao da bude ministar i znamo šta mu je sve upalo u džepove. Šta će vama da upadne? Kakva je sada vaša simbioza sa gospodinom Cvetkovićem i ko će i za koga će sada da bude transparentno šta se prodaje, šta se kupuje i gde će novac da se zarađuje, ko treba da se konsultuje da uzme, ko da ne uzme. Dokle ćete vi misliti da smo mi mala deca, vi ekonomisti DOS-a? Vas sedam - osam opljačkalo je celu državu. (Predsedavajući: Gospodine Nikoliću, ne možete da iznosite takve paušalne ocene.) Možda za vas, gospodine Albijaniću, kao matematičara prodaja jedne šećerane za evro nije jeftino, za mene jeste. Možda za vas prodaja zgrade Centralnog komiteta jednom direktoru Demokratske stranke, u to vreme, za iznos koji je on posle toga izmirio prodajom dva sprata te zgrade, nije pljačka, gospodine Albijaniću. Vi ste u stranci u kojoj reč "pljačka" ne sme da se pomene, zato što je to samokritika. Ja govorim o ljudima koji smeju da govore. Sve je sada sumnjivo kada Vlahović hvali budžet. Vlahović ume da hvali budžet koji ima suficit i ume da hvali budžet koji ima deficit. Vlahović ume da hvali budžet koji ima deficit. Vlahović ume da hvali budžet koji, kaže, nema deficit, to će se nadoknaditi iz privatizacije, a već je nadoknađeno prošle godine, a onda posle toga kaže – tu privatizaciju mi nećemo koristiti da namirujemo budžet. To samo možete da pričate detetu ili nekome ko ne razume dovoljno srpski, gospodine Vlahoviću. Vaša uloga nije bila dobra danas. Trebalo je da otćutite ovaj budžet zato što je veza između vas i današnjeg ministra finansija takva da bode oči. Uostalom, kad budemo u prilici da preispitamo privatizacije koje ste ortački izvršili, pričuvajte se.
Po Poslovniku, moramo omogućiti gospodinu Vlahoviću, zatim gospodin Bajatović.
Drago mi je da je moja diskusija izazvala ovoliku polemiku, makar da nama ovde u skupštinskim klupama ne bude dosadno i da građani napokon imaju razloga da drže uključene televizore i da čuju jednu razmenu argumenata, na šta bi ova skupština i trebalo da liči. Prvo, da vam kažem, ni ja nisam presrećan što smo dobili budžet jako kasno, ali treba da imamo na umu činjenicu da se država već u dužem vremenskom periodu, od januara meseca, nalazi u vanrednom finansiranju i da što pre mora da uđe u regularne okvire finansiranja. Jedini način ulaska u regularan okvir jeste donošenje budžeta. Onaj ko je hteo da pedantno pročita budžet, da konsultuje svoje savetnike ili da sam dođe do odgovarajućih zaključaka imao je dovoljno vremena. Premda, spreman sam i sam da prihvatim kritiku, kao predstavnik pozicione grupe, da je bilo relativno kratko vreme za detaljniju analizu budžeta. S druge strane, zaista sam krajnje iskreno nastupao i rekao da očekujem da će sastavni deo ovog budžeta nakon njegovog izglasavanja biti spisak projekata koji se imaju realizovati u okviru Nacionalnog investicionog plana. Uopšte ne sumnjam u način realizacije tih projekata, pošto postoji nešto što se zove Zakon o javnim nabavkama, koji obavezuje izvršnu vlast da poštuje proceduru kod Zakona o javnim nabavkama. Ono što vam mogu garantovati, to je da ćemo i u Odboru za finansije i u svim drugim skupštinskim odborima naročito insistirati na proveri transparentnosti poštovanja Zakona o javnim nabavkama kada je u pitanju realizacija projekata Nacionalnog investicionog plana. Očigledno je da sam pogrešno protumačen kada sam rekao da postoji razlika između, s jedne strane, predviđenog budžeta i, sa druge strane, predviđenih sredstava koja se koriste za uravnoteženje platnog bilansa, očigledno da je tu pogrešno tumačenje. Apsolutno se sa vama slažem kada kažete da budžet u jednoj godini obuhvata sve tekuće rashode i sve, sa druge strane, tekuće prihode. Ali, ne zaboravite da postoji nešto što se zove bek-log, to su budžetska sredstva koja su ostvarena u prethodnoj godini i koja se koriste, između ostalog, za plaćanje obaveza koje država ima i koji se ne nalaze, između ostalog, u pozicijama tekućih rashoda. Kada sam govorio o dugu, vrlo jasno sam rekao da postoji razlika između javnog i privatnog duga. Javni dug koji iznosi 9,4 milijardi evra je dug za koji država garantuje, sve ostalo jeste privatno zaduženje. I to, gospođo Tabaković, nije ni približno toliko značajno, privatno zaduženje stanovništva. Najveći deo privatnog zaduženja odnosi se na privredu, koja je upravo želela da izbegne vrlo rigorozne kreditne mere koje je definisala centralna banka, pa se zaduživala preko inostranih destinacija. Faktički, to je taj privatni dug koji je dominantno narastao, naročito u 2006. i delimično u 2005. godini. Očekujem da će, kao posledica sinhronizacije budžetske politike s jedne strane i kreditno-monetarne politike sa druge strane, doći do značajnijeg pada obaveznih rezervi kod poslovnih banaka, jer smatram da se makroekonomska stabilnost i željena, targetirana inflacija može ostvariti projektovanim budžetom za 2007. godinu. Nema potrebe da unosimo dodatnu patetiku i da dodatno uznemiravamo javnost nekakvim tvrdnjama da je stanovništvo prezaduženo. To nije tačno. Podsetiću vas da je Vlada Demokratske opozicije Srbije, koja je formirana 2001. godine, upravo predložila Skupštini zakon kojim smo obezbedili čak i isplate ne samo devizne štednje kod državnih banaka, nego čak i kod privatnih piramidalnih banaka, i da je to budžet do sada redovno servisirao i redovno plaćao. To se zvalo transparentno poslovanje Vlade DOS-a. Hvala.
Po Poslovniku, narodni poslanik Dušan Bajatović.
Poštovane kolege poslanici, takođe član 104. stav 1. Želim da pitam gospodina Vlahovića – na čemu to čestitate novoj vladi? Čestitamo na tome što smo mi već imali u septembru prošle godine jedan predlog budžeta koji je urađen u punom kapacitetu dve od sadašnje tri, odnosno da se izvinim Novoj Srbiji - četiri, članice nove vlade. Znači, taj budžet su već radile Demokratska stranka Srbije i G17 plus, je l' tako? Pa, kada je gospodin Tomislav Nikolić biran, verovatno zbog međustranačke trgovine, ponovo je dat taj isti predlog budžeta, dakle, dobili smo ga dva puta. Sada pitanje za vas, pošto je uveden jedan novi kapacitet u Vladi Republike Srbije, vi tako sebe volite da zovete, novim kapacitetom, kapacitet DS-a, zašto vam je trebalo toliko za budžet? Da li se toliko razlikuje pristup onoga što su gajili u prethodnom periodu DSS i G17 plus od onoga što danas traži DS, ili se radi o novoj politici, ili se, što je meni lično najbliže, radi o novoj podeli plena? Ako se radi o novoj podeli plena... (Predsedavajući: Gospodine Bajatoviću, molim vas, ovde je budžet Republike Srbije na dnevnom redu, nema nikakvog plena.) Možda me predsedavajući ne razume baš najbolje, ali ja kao poslanik želim da mi kažu o čemu se radi, jer ovde je meni daleko kompetentnije delovao gospodin Vlahović, čak kao mnogo bolje upoznat sa detaljima budžeta nego gospodin ministar. Možda je moj utisak loš, ovde možda poslanici sa pravom postavljaju takva pitanja. Dalje, molim vas, za kvalitet odlučivanja jednog narodnog poslanika... Kaže se, iz realnih izvora nacionalni investicioni program od 500 miliona evra, jako bih voleo, ali postoji prethodni problem, za iduću godinu predviđate dve milijarde evra. Na osnovu koje strategije, gospodo? Da li su ovde u pravu poslanici koji kažu da Nacionalni investicioni plan služi ipak da vas neko moljaka pa da to podelite, ili on ima podlogu u nečemu što bi se zvala neka nacionalna strategija razvoja, pa da tačno znamo koliko ćemo imati livada za grinfild investicije, da znamo koje investicije Srbija želi da privuče i koje ćemo investicije unapred uložiti kao naše da bi drugi došli na ono što smo mi uradili. Gospodo radikali, evo imamo još 30 sekundi, koliko mogu da iskoristim. Ovde se sa razlogom postavlja pitanje, kad gledate kako je ovde raspodeljeno... Nažalost, nemamo više vremena, inače će Mićko da mi isključi mikrofon. Molio bih da ovde budemo jasni i određeni i kada je u pitanju AP Vojvodina. Znači, autonomija nije političko pitanje, ali bih voleo, kao Vojvođanin ili nekakav lokalpatriota, da ovih 7% budu zaista transparentno raspoređeni, da ne zavisi od volje nijednog ministra, ali isto tako da Republika Srbija, odnosno njena vlada, ima pun uvid u ono kako će se ti novci namenjeni Vojvodini potrošiti, iz prostog razloga što su neke stranke u Vojvodini pukle - "di su naše pare", a kad su dobili naše pare sad pitaju - gde su naši zakoni.
Po Poslovniku, narodni poslanik Slaviša Topalović, zatim narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedavajući, član 226. Poslovnika. Zašto baš gospodin Vlahović da brani budžet? Evo zašto. Želeo bih da dobijem objašnjenje. Pošto gospodin Vojislav Koštunica, premijer, nije prisutan, a opšte je poznato i da nije obavešten u većini slučajeva, gospodine Mićo, insistirao bih da mi vi kao predsedavajući omogućite i obezbedite pismene odgovore od Koštunice, jer na to imam pravo po Poslovniku. Držeći se devize "nije važno šta je rekao, već ko je rekao", pitam Vojislava Koštunicu – ko je ovaj čovek ovde, ministar finansija gospodin Cvetković?
Imali ste njegovu biografiju za vreme izbora Vlade, gospodine Topaloviću, mogli ste da pročitate.
Gospodine Albijaniću, zaustavite moje vreme kada mi odgovarate. Koliko znam, vi niste premijer Vojislav Koštunica. Možda biste vi voleli da budete, ali saslušajte me, molim vas. Da li je gospodin Cvetković bio direktor Agencije za privatizaciju? Jeste, u vreme kada je ministar za privredu i privatizaciju bio gospodin Aleksandar Vlahović. Gospodin Cvetković je u isto vreme bio suvlasnik firme "Ces Mekon" koja se bavila procenom vrednosti kapitala firmi. Da li je to istina, gospodine Cvetkoviću? Sin vašeg ortaka u firmi je u isto vreme bio vaš zamenik u Agenciji za privatizaciju, izvesni gospodin Nenezić. Naravno, to su bili poslušnici Aleksandra Vlahovića. Ovaj gospodin Aleksandar Vlahović...
Molim vas da ne kvalifikujemo ljude na takav način, da biramo reči, izraze itd.
Da li mogu da nastavim, gospodine predsedavajući?
Samo izvolite, gospodine Topaloviću, ali nemojte da čitate delove biografije.
Ovaj gospodin Aleksandar Vlahović, koji sada čini većinu zajedno sa vama u vašoj Vladi iz vladajuće koalicije, tada je bio ministar, kao što ste sami rekli i što znate, za privredu i privatizaciju. Naravno, da vas obavestim još jednom, ako to ne znate, gospodine Albijaniću. Setite se nekih njegovih privatizacija: "Hemofarm", gde je država oštećena za oko 90 miliona evra, cementare, šećerane prodate za po jedan evro, a u isto vreme je samo gotove robe u magacinu bilo oko 100 miliona ili, po današnjem kursu, oko 120 hiljada evra, a sve to samo za jedan evro. Ovo je samo mali deo grehova Aleksandra Vlahovića iz prošlosti, čiji je direktor Agencije za privatizaciju bio gospodin Cvetković, ministar finansija u vašoj vladi, gospodine Koštunica. Obraćam se premijeru, a ne vama, Albijaniću.
Vreme vam je isteklo, gospodine Topaloviću.
Da li mogu još minut ili da se javim ponovo?
Hajde završite izlaganje.
Zahvaljujem, gospodine. Znači, očekujem od gospodina Koštunice odgovore na ova pitanja. Najnovija krađa gospodina Vlahovića preko njegove firme ''Eki investment'', gde je suvlasnik sa Dankom Đunićem, jeste kupovina firme ''Novi dom''.
Gospodine Topaloviću, molim vas da takve reče ne izgovarate za skupštinskom govornicom. Birajte reči kada želite nekoga da kritikujete.
Gospodine Albijaniću, da li mogu da nastavim još minut ili ...? Moram da upoznam javnost da su ova gospoda kupila 36 hiljada metara kvadratnih poslovnog prostora, od kojih se samo 30 hiljada metara kvadratnih nalazi u samom Beogradu, za 17,1 miliona evra. Pitam premijera gospodina Koštunicu, molim vas, gospodine Albijaniću, izdejstvujte mi taj pismeni odgovor, odakle njima toliki novac? Odakle njima 17,1 milion evra za kupovinu "Novog doma" i 36 hiljada metara kvadratnih poslovnog prostora? Odakle pare, gospodine Vlahoviću? Da li je to omogućio gospodinu Vlahoviću tadašnji direktor Agencije za privatizaciju gospodin Cvetković?
Gospodine Topaloviću, morate završiti svoje izlaganje.
Dobro, zahvaljujem.
Gospodine Topaloviću, morate voditi računa o tome kako se obraćate ovom skupštinskom domu, narodnim poslanicima. Zbog težine reči koje je izgovorio prethodni poslanik reč ima narodni poslanik Aleksandar Vlahović, po Poslovniku. Molim vas da svi vodimo računa kako se obraćamo jedni drugima.
Znači, javio sam se po Poslovniku, jer zaista sve mogu da očekujem od ove desne strane parlamenta, ali optužbe koje se ... Od 100. do 104. svi članovi su prekršeni, gospođo Radeta. Znači, optužbe u kojima se ovde pojedinci denunciraju kao u slavna doba čuvene crveno-crne koalicije, to je nešto što neću da trpim. Ako vi, gospodine, smatrate da država, odnosno državni organi u Srbiji ne rade svoj posao, savetujem vam da vi izvolite pa da pokrenete privatnu parnicu protiv mene. Unapred vam govorim da se neću nikada pozivati na poslanički imunitet, kao što se nisam pozivao ni 2004. godine, kada je bilo nekoliko pokušaja prethodne vlasti da me takođe denuncira javno i da pokuša da ukalja ono što je radilo Ministarstvo za privredu i privatizaciju. Kada ste već tako dobro informisani, a povodom "Novog doma" ... Da li mogu da završim, gospođo Radeta? Dakle, kada ste već tako dobro obavešteni u vezi sa "Novim domom", o čemu je obaveštena čitava javnost, to nisu nekakve tajne informacije koje ste vi spektakularno otkrili – da, tačno je da je "Eki investment", firma u kojoj sam ja suvlasnik, učestvovala u privatizaciji "Novog doma"; da, tačno je da je konzorcijum, u kome se nalazi i "Nelt", i "Unigrup" i "Eki investment", pobedio na otvorenom, transparentnom tenderu sa najboljom ponudom(za razliku od većine vas, mi učestvujemo na otvorenim transparentnim tenderima, u otvorenim transparentnim procedurama); da, tačno je da je ta cena isplaćena i tačno je da je uzet bankarski kredit. O tome su obaveštene sve državne institucije u ovoj zemlji. Gospodine, da li treba da se stidim zbog toga što pošteno radim posao u ovoj zemlji, zato što moje prvo zaposlenje nije bilo narodni poslanik u Skupštini Republike Srbije? Da li treba da se stidim zato što redovno, u skladu sa zakonom, i onim zakonom koji je donela Vlada Demokratske opozicije Srbije, zato što sam prijavio svoju imovinu u skladu sa Zakonom o poreskom postupku? Da li treba da se stidim što redovno svake godine ovoj državi plaćam porez i što je celokupno moje poslovanje u legalnim zakonskim okvirima? Lako je nekom zalepiti ćušku i prišiti laž koja posle toga odzvanja, ali ona odzvanja u gluposti koja još više odzvanja, nažalost, u ovom parlamentu ponekad.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, po Poslovniku. Molim vas, gospođo Radeta, narodni poslanik Čedomir Jovanović, pa Vladan Batić, pa vi. Molim vas da budemo razumljivi. Težina reči koje je izrekao gospodin Topalović je zahtevala javljanje po Poslovniku. Gospodine Jovanoviću, možemo li dozvoliti? Hvala vam. Gospođo Radeta izvolite, po Poslovniku.
Hvala lepo, gospodine Čedomire Jovanoviću, Vladane Batiću, Vesna Nikolić-Vukajlović i Nataša Jovanović. Svi ste vi bili prijavljeni da govorite po Poslovniku pre gospodina Aleksandra Vlahovića. Zato sam se javila i insistirala da govorim sada, zato što ste vi, gospodine Albijaniću, povredili dostojanstvo Narodne skupštine. Nije vaše da procenjujete da li je neko, bože moj, uvređen ili povređen, da li se neko ponaša kao seoska mlada, pa ovde kuka i objašnjava građanima Srbije ono što građani Srbije znaju. Gospodine Vlahoviću, nećemo mi protiv vas da podižemo nikakvu privatnu parnicu, kako ste rekli, pa se vi nećete pozvati na imunitet, jer u parnici nema imuniteta. Protiv vas će krivični postupak voditi nadležni organi, javni tužilac, a u to vreme verovatno nećete imati imunitet, gospodine Vlahoviću, pa ćete onda da objašnjavate i ovo što je rekao gospodin Slaviša Topalović, pa ćete da objašnjavate i Cementaru Popovac i Sartid, pa ćete da objašnjavate mnogo toga. To što vi i vaš prijatelj i partijski kolega Đelić mislite da su građani Srbije ludi, pa da vi možete da kažete – meni nije prvo radno mesto da budem narodni poslanik, pa sam ja najpametniji i uspeo sam da se obogatim, na ovoj strani je bar 98% ljudi kojima narodni poslanik nije prvo zanimanje, pa niko nije postao bogat od kada je poslanik, niti pre toga. Naravno, dobri domaćini uspevaju da obezbede za svoju porodicu, odnosno uspevali su do 2000. koliko-toliko, normalan život. Vi se sada, gospodine Vlahoviću, hvalite kako ste vi mnogo pametni, pa ste uspeli da zaradite. Naravno, uspeli ste zato što se od mnogo usta odvajalo da biste vi, Đelić i ostala vaša bratija i bulumenta imali ono što imate, gospodine Vlahoviću. Nemojte da se igrate inteligencijom građana Srbije i narodnih poslanika. Da li vi mislite, ako umete lepo da sročite sedam rečenica i da svojim držanjem pokušate da samouvereno dokažete da ste vi u pravu, da vam to ljudi veruju? Postoji mnogo dokaza, mnogo dokumenata, vi to dobro znate, zna i javni tužilac, ali čekamo vreme kada javni tužilac i pravosuđe budu zaista radili svoj posao u skladu sa zakonom.
Narodni poslanik Čedomir Jovanović, po Poslovniku, a zatim narodni poslanik Vladan Batić. Zahvaljujem na konstruktivnosti, što smo promenili redosled.
Gospodine predsedavajući, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, žao mi je, gospodine Vlahoviću, zbog situacije u kojoj se nalazite, ali nažalost, vi ste u koaliciji sa onim ko je otvorio mogućnost ovakvog političkog obračuna u Srbiji. Vi znate ko je na vlast 2004. godine došao sa idejom o reviziji privatizacije, ko je kriminalizovao i vas i gospodina Cvetkovića. To je vaš aktuelni premijer Vojislav Koštunica. Da se vratimo raspravi o budžetu. Ukoliko budemo ozbiljnije raspravljali o budžetu, vrlo brzo ćemo živeti u Srbiji u kojoj se ceni i uspeh, i znanje, i rad, a to su preduslovi bogatstva koje mi želimo da afirmišemo i ka kome težimo. Što više bogatih poslanika, što više bogatih ljudi u Srbiji, svakome će biti bolje. Preduslov takve Srbije je drugačiji odnos prema budžetu. Nema razloga da sumnjam u vašu dobru volju, ali izvinite, zbog vaših koalicionih dogovora ne očekujte od nas, poslanika LDP-a, da verujemo da će Velimir Ilić, poštujući Zakon o javnim nabavkama, potrošiti 11 milijardi dinara, koliko mu je dodeljeno kroz sredstva Nacionalnog investicionog plana, a da ne znamo za koje projekte. Neću vas podsećati šta ste vi govorili o gospodinu Iliću. Vaše koalicione obaveze nas ne obavezuju. Ovaj budžet nije transparentan kao što ste rekli, jer mi ne znamo na štaće ministar Ilić potrošiti svojih 11 milijardi. Ovaj budžet nije razvojni, zato što su četiri puta veća sredstva koja se iz NIP-a izdvajaju za policiju ili vojsku od sredstava koja se izdvajaju za prosvetu, nauku ili informatičko društvo. Što se tiče poreskih olakšica koje uvodite, podržavamo to, ali time se samo saniraju posledice. Zašto je Srbija zemlja u kojoj čovek od svog rada ne može da kupi stan? Mi moramo da damo odgovor na to pitanje, a ne da ljudima spuštamo porez sa 5%, pri tom čineći haos u poreskom sistemu. I gospodin Cvetković i vi kao ekonomista znate, i verujem većina poslanika ovde, da je preduslov efikasnog poreskog sistema ujednačenost i red. Oko 30% dece koja se rađaju danas u Srbiji rađa se u neformalnim brakovima, brakovima koji nisu ozvaničeni u opštini. Pitam vas, na kakav način će se onda izvršiti kupovina prvog stana uz to poresko oslobađanje, ako nije reč o formalnoj bračnoj zajednici? Kako će se to dokazivati? Hajde da govorimo o suštinskim reformama i da se vratimo korak unazad i da prvo kažemo – u 2007. godini Srbija će, po prvi put, trošiti samo ono što zaradi. Vojvodina i dalje ostaje problem. Izuzev Ministarstva finansija, opet gospodina Cvetkovića, nijedno drugo ministarstvo ne transferiše novac ka Vojvodini. Od 21 milijarde, koliko se opredeljuje iz budžeta da bi se ispoštovao ustavni kriterijum, 19 milijardi se ne nalazi u okviru ministarstava na transparentan način transferisano ka AP Vojvodini. Dve da, 19 ne. Veliki problem, i o tome moramo povesti računa, jeste loša pozicija lokalne samouprave, koja nije sposobna za fiskalnu decentralizaciju o kojoj se govori u raspravi o budžetu.
Reč ima narodni poslanik Vladan Batić, po Poslovniku, a zatim Vesna Nikolić-Vukajlović, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram ponovo povredu odredaba članova 219. i 220. Poslovnika. Set zakona koji je na dnevnom redu proizvešće mnoge posledice po građane i biće podložan raznim zahtevima za ocenu ustavnosti i biće neophodno da se donesu privremene mere po tim zahtevima. Kako, kad ni dalje nemamo Ustavni sud? Vas očito i ne interesuje Ustavni sud. Kako je pozicioniran u predlogu budžeta? Očito je to za ovu vladu zadnja rupa na svirali. Molim vas, malo pažnje zbog nekoliko interesantnih paralela. Dva kabineta, kabinet predsednika Vlade i kabinet potpredsednika Vlade, imaju planirane izdatke veće od onoga što će se potrošiti za potrebe Ustavnog suda. Dva kabineta! Još je veći kuriozitet da Biro za informisanje ili Kancelarija za saradnju sa medijima ima veći budžet od Ustavnog suda. To je vaš doprinos afirmaciji pravne države i vladavine prava. I još veći kuriozitet – troškovi putovanja Generalnog sekretarijata Vlade su na nivou troškova koji se izdvajaju za potrebe Ustavnog suda. Šta je Generalni sekretarijat Vlade, turistička agencija? O čemu se ovde radi? Nije mi jasno kako se može braniti, pogotovo iz usta gospodina Vlahovića, ovakav budžet. Još nešto, uz poštovanje ministara koji su prisutni, krajnje je neodgovorna Vlada čiji predsednik, potpredsednici i ministri ne sede danas ovde pred narodnim poslanicima. Budžet je u hijerarhiji pravnih akata posle Ustava drugi po redu, ali očito, kakav ustav takav i budžet – anahron, retrogradan, zastareo, bez perspektivnosti, bez ičega, samo da se otalja. Još nekoliko detalja smo hteli da pitamo ministre, na to imamo pravo, pogledajte odredbe Poslovnika, da oni to prokomentarišu. Nije ministar Cvetković ministar opšte prakse. Više stavki budžeta odnose se na više ministara i na čitavu vladu. Pomenuo sam već planirane troškove za kabinet i u vezi sa tim da vam kažem nešto, dva kabineta imaju planirano... Da znate nešto, poštovali biste Ustavni sud, a pošto ništa ne znate onda ga i ne poštujete. Uostalom, izađite ovde pa recite. Dakle, dva kabineta imaju planirane prihode veće nego što je imala čitava Vlada Zorana Đinđića. Razdeo za Vladu tada je iznosio 140 miliona, Vlahović će se toga setiti, a pogledajte koliko je danas za službe Vlade Republike Srbije – više od šest milijardi. Zloglasni biro, onaj 2002. i 2003, vi ste ga proglašavali zloglasnim, imao je odobrena i dozvoljena sredstva pet do sedam puta manja od sadašnje projekcije troškova vladine Kancelarije za odnos sa medijima. Pošto nema onih koji treba da nam odgovore na ta pitanja, onda ćemo u nastavku polemike reći nešto više o tome.
Po Poslovniku, narodni poslanik Vesna Nikolić-Vukajlović.
Dame i gospodo narodni poslanici, žao mi je što nisam imala odmah priliku nakon ovog ekspozea, ili kako se već zvao, gospodine Đeliću ili Vlahoviću, meni je svejedno kao građaninu, za mene je sve to isto.
Molim vas da se jasno obraćate ličnostima. Gospodin Vlahović je prisutan, a gospodin Đelić nije.
Stvarno ne znam kako se zove čovek, da li ovaj čovek uopšte živi u zemlji Srbiji i da li se on uopšte obraća srpskom narodu i srpskom parlamentu. Da li vi uopšte znate šta ste uradili zemlji Srbiji za ovo vreme vaše vladavine od 2000. godine pa nadalje; da li znate šta ste uradili sa vašom privatizacijom i koliko je ljudi u Kraljevu i svim gradovima Srbije ostalo bez posla? Ponosite se time što časno plaćate porez, a odakle mi časno da platimo taj porez i na šta mi da platimo taj porez?
Po kom članu Poslovnika se javljate?
Član 226, imam pravo da pitam čoveka sve što me interesuje.
Koga pitate?
Gospodina Vlahovića.
Da li želite da vam gospodin Vlahović u pisanom obliku odgovori ili ...?
Molim vas, gospodine Albijaniću, time što želite da me dekoncentrišete ne možete me dekoncentrisati. Ovog čoveka odavno već volim i želim da sretnem u ovoj skupštini... Da, vrlo ste mi simpatični, jer imate jako debeo obraz, ne znam stvarno od čega ste napravljeni kad možete da izađete pred javnost i ovako nešto građanima Srbije kažete u lice, i nama poslanicima. I još kažete kako vama to nije prvo radno mesto, da budete narodni poslanik. Za vašu informaciju, ni meni ovo nije prvo radno mesto, a ja ću vam dati celu moju poslaničku platu, koja je za vas verovatno dnevni džeparac, ako mi kažete kako vam se zove ova bajka koju ste ispričali srpskom narodu i građanima.
Prosledićemo vaše pitanje gospodinu Vlahoviću. Po Poslovniku, narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 1. i članu 104. Poslovnika. Član 104. je povređen izlaganjem narodnog poslanika, eks-ministra i izvršnog direktora firme koja je vršila procenu vrednosti kapitala, pa kada je došao da uzme sve to lepo je završio, Deloitte, tako se zove. Na osnovu člana 1. Poslovnika, najpre vama, gospodine Batiću, da kažem, verovatno ćete kasnije opet da se javljate, niste bili u prethodnom sazivu Skupštine i sada ste, eto, nekako prošli. Vojislav Koštunica je, za tri i po godine, četiri puta ušao u Skupštinu, jednom, doduše, kada je obrazlagan predlog budžeta, dva puta povodom rezolucije, čovek priča sa sovom, ima preča posla. Kosovo i Metohiju hoće da nam otmu njegovi mentori, i vaši takođe, ali njega nema, ne zanima ga, ne zanima ga budžet. Gospodine Vlahoviću, nekome je možda promaklo, ali meni nije. Vrlo opasne poruke šaljete sa skupštinske govornice: crveno-crna koalicija. Prvo, mi smo slobodarski narod, mi Srbi i svi građani Srbije koji poštuju Ustav i zakone ove zemlje i lojalni su državljani. Mi smo se čitavog svog života borili protiv crnokošuljaša, ustaša, esesovaca, nacista, bez obzira da li su ti mladi ljudi za vreme Drugog svetskog rata bili u partizanima ili u četnicima ili su se svi nazivali četnicima u poslednjem otadžbinskom ratu. Ako neko širi govor mržnje i ako neko loše utiče na slobodarski srpski narod i građane Srbije, to ste vi, gospodine Vlahoviću. Ne bi vam to bila prva i jedina greška. Svaki put kada izađete i tako slavodobitno, u svom, rekla bih, više šeretskom stilu, sa tih nekoliko rečenica kojima pokušavate da omalovažite pre svega kolege narodne poslanike koji nisu ekonomisti po struci, a čak i da udarite na nekoga ko je za vas finansijski mozak, kao što je mr gospođa Jorgovanka Tabaković, argumentima koji ne stoje, odmah se oglase oni ljudi koje ste vi zavili u crno. Ako već pričate o nekom crnilu, bar ste nas vi, Božidar Đelić i onaj ministar sindikalac zavili u crno. Sam vas je Bog spasao, ne znam koji je to bio avgust 2002. godine, kada su vas radnici "Zastave" onim motkama jurili, a vi otišli da jedete pečene žirafe, pa ste do četiri ujutru jeli. (Predsedavajući: Molim vas da obratite pažnju na svoj rečnik, vi ste ipak potpredsednik Skupštine.) Pečene žirafe su loš rečnik? Nisam ja jela te pečene žirafe u Kragujevcu, nego Vlahović kada je otpustio preko noći 15 hiljada ljudi. Gospodine Albijaniću, bolje bi vam bilo da se smirite, da ne počnu da stižu pisma i za vas. Ovo je malopre stiglo na faks Narodne skupštine Republike Srbije i kurir mi doneo u momentu kada ste se vi seirili nad takvom sudbinom srpskog seljaka i radnika koje ste ostavili bez posla, pismo je od Gradskog odbora metalaca Kragujevca, u 16,54 časova traže da ih vratite na posao, otpustili ste ljude, nemaju hleba da jedu. Vi ste ih otpustili. Šta vama znači ko je potpisao, kada vama samo znači gde ćete šta da otmete i da ukradete, gospodine Vlahoviću? Vi se mnogo brinete za sudbinu srpskih radnika? Mi moramo sutra u Skupštini grada Kragujevca da se bavimo ovim pitanjem, a ne vi, gospodin ministar, bivši direktor Agencije za privatizaciju. Vi ste ove ljude ostavili bez posla. Znate šta traže? Traže da im kažete šta će biti sa Zavodom za obrazovanje i zapošljavanje. Ko je promoter toga? Vi lično. Ne čak ni Đelić, ni onaj nesrećni sindikalac, napravio tri vile sa po pet spratova, ne znam gde... (Predsedavajući: Gospođice Jovanović, možete li vi da se zaustavite?) Naravno da ne mogu da se zaustavim kada je lopovluk bio toliko velik da mogu do četiri ujutru Vlahoviću da pričam gde je sve otimao. Ovi ljudi traže... I, najbolje bi bilo, ja vam garantujem, slobodarski smo narod, u Kragujevcu ste potpuno sigurni, u to budite uvereni, dođite lepo sutra kao gostujući poslanik, uredićemo to sa skupštinskom službom, pa lepo da objasnite građanima Kragujevca i ovim jadnim ljudima koji šalju ove dopise, i šest godina tumaraju i ne znaju gde će zbog vaše vladavine i cele Demokratske stranke, kako ćete da ih zaposlite, jer rekoste da ćete za kratko vreme da učinite da se vrate na posao. Šest godina ih lažete, a vi sve bogatiji i bogatiji. I još se smejete i narodnim poslanicima u lice govorite da ništa ne znaju. Da sam na vašem mestu, gospodine Vlahoviću, ovog trenutka na pisarnicu, ostavku na mesto narodnog poslanika, vama nije mesto u Narodnoj skupštini Republike Srbije.
Po Poslovniku, narodni poslanik Dragan Todorović, zatim narodni poslanik Dragan Vujadinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, izgleda da pamćenje nije baš najbolja osobina nekih ljudi koji su došli 2000. na vlast posle 5. oktobra. Ne kažem da je Aleksandru Vlahoviću poslaničko mesto bilo prvo radno mesto, ali se sećam velikog broja poslanika iz redova DOS-a, ministara, potpredsednika Vlade, predsednika opština, kojima je prvo radno mesto baš bila Skupština, ili mesto predsednika opštine, ministra, potpredsednika Vlade. Neprimereno je da to govorite predstavnicima SRS-a, koji su u ovoj skupštini od 1992. godine. Druga stvar, na kraju svog izlaganja rekli ste da nije problem da dokažete svoju imovinu. Stvarno mislim da nijednog čoveka ne treba bez argumenata optuživati, treba raspolagati činjenicama. To što zvanični državni organi ne reaguju uopšte ne znači da neko nije kriv ili da je kriv. Poznajemo mi, nažalost, metode obračuna sa političkim protivnicima, koje su se koristile i ranije, a i u vreme vladavine DOS-a. Takođe se sećamo mnogih mahinacija koje su uradili predstavnici DOS-a, koji su sticajem okolnosti uhvaćeni u kriminalu. Podsetiću vas samo na neke manje važne. Nisu oni bili na tako istaknutim mestima. Jedan je bio šef kabineta premijera Zorana Đinđića, Nemanja Kolesar, nadam se da ga se sećate. Bilo je nekih problema što se tiče novca koji je uplatio za neki stan, pa je rekao da su mu to dali mama i tata koji su radili u Moskvi. Nažalost, posle se ispostavilo da je on slagao; da je njegov tata celog života svaki dinar odvajao, nije mogao toliko novca da mu odvoji, pa se posle ispostavilo da su te pare stigle sa nekih egzotičnih ostrva, pa se sećamo i kod G17 plus kako su te transakcije sa raznoraznih ostrva stizale, kako se prao novac itd. Nije naš narod toliko slep da ne vidi kako su mnogi od 2001. godine uvećali vidljivo svoj kapital. Ne govorim vama ništa. Verujem da ste vi svaki dinar pošteno zaradili. Za vas se zna, bili ste partner u firmi Deloitte & Touche, ali znate kolike su te plate mogle da budu u vreme do 2000. godine, ništa tu nije čudno. Moglo je da se tu zaradi i na drugi način. Ali, postoji samo jedan problem, skrećem vam pažnju, svima iz DOS-a. Nemojte da mislite da je time što je prošlo vreme to legalizovano i da ćete uspeti da sakrijete... (Predsedavajući: Vreme.) Gospodine Albijaniću, izvinjavam se, samo da završim. Postoji vrlo jednostavan način da se utvrdi, i to po zakonu koji ste vi doneli, a to je vrlo jednostavno, to je samo prijava poreza na dohodak koji ste ostvarili u toku prethodne godine. Verujem, gospodine Vlahoviću, da ćete vi bez ikakvih problema dokazati da ste do 2000, 2001. godine ostvarili te milionske vrednosti u evrima radeći pošteno svoj posao, i ne samo vi, nego svi oni koji su došli do velike vrednosti u kućama, stanovima itd. Samo ne zaboravite jednu stvar, nemojte da mislite da je narod blesav, setite se koliko smo mi upozoravali na Stanka Subotića Caneta, nije to nimalo slučajno, na čoveka za koga je evidentno bilo da je svoj kapital stekao švercujući duvan, ali nije mogao da radi sam. Sećate se 2001. godine i upotrebe Canetovih aviona od strane predsednika Vlade Republike Srbije Zorana Đinđića, pa kada smo ga pritisli ispalo je da je Zoran Đinđić koristio za odlazak u Dubai Canetov avion, u Crnu Goru, Evropu, zato što je jeftiniji nego što je bio državni avion, odnosno avion Savezne vlade Srbije i Crne Gore. Sada se ispostavilo da je Stanko Subotić Cane licencu dobio u vreme vladavine Zorana Živkovića i u vreme dok ste, ne kažem da ste vi dali licencu, ne kažem da ste vi to ... (Aleksandar Vlahović, sa mesta: Nije tačno.) Zoran Živković je na televiziji to odgovarao, samo prenosim ono što sam čuo od njega. Čak kaže da je postavio pitanje da li je sve legalno sa poslovima Caneta Subotića i rekli su mu da jeste. Prema tome, postoji veliki broj stvari koje ćete morati da dokažete. Samo govorim za jednu stvar. Recimo, poslovi u putnoj privredi do 1. jula 2001. godine. Sticajem okolnosti DOS je zaboravio da izvrši neke ... (Predsedavajući: Gospodine Todoroviću, sada ste na sasvim trećoj temi.) Zbog javnosti, završavam, izvinjavam se. DOS je zaboravio, recimo, da promeni predsednika saveta u Direkciji za puteve. Na tom mestu nalazio sam se ja. Pazite, do juna meseca 2001. godine Čume je asfaltirao preko 100 kilometara autoputeva i puteva u Srbiji. Nijedan posao nije mogao da uradi bez odluke tog saveta u Direkciji za puteve. Ni do dan-danas nijedno ministarstvo... Nije tačno ... (Aleksandar Vlahović, sa mesta: Do juna nije bio asfaltiran.) Jeste, Čume je odmah dobio posao.
Gospodine Todoroviću, vreme je isteklo odavno i nema smisla da produžavamo ovakvu diskusiju. Poštovani narodni poslanici, zaista vas molim da privodimo kraju ove polemike i više ne koristimo Poslovnik, nego da se javimo po dnevnom redu. Po Poslovniku, narodni poslanik Dragan Vujadinović.
Poštovana gospodo, reklamiram povredu člana 104. stav 1. Moje pitanje je – da li smo mi ovde prisutni živeli u istoj zemlji? Verovatno nismo. Ako ljudi zaboravljaju, cifre ostaju, cifre se pamte. Gospodo, 2000. godine bruto društveni proizvod je bio u odnosu na 1989. godinu ispod 30%. Mi smo u toj deceniji imali kriptodepresiju, kao u stopi prirasta stanovništva kada se dese ratovi. Shvatite to, gospodo, kada govorite – šta ste vi uradili Srbiji. Koji mi? Ko je doveo bruto društveni proizvod na 25% 1989. godine? Taj bruto društveni proizvod je danas 64% u odnosu na 1989. godinu, gospodo. Mi smo na ispod dve trećine u odnosu na 1989. godinu, odnosno na period od pre 18 godina, a Hrvatska je 105, Slovenija 120 itd. Gospodo, pojedinačni slučajevi su različiti. Ko se bogatio nepravilno, treba da odgovara, ali cifre, makroekonomske cifre i kategorije govore šta se zaista dešavalo. Ne može niti Vlahović, niti gospođa Tabaković, niti bilo ko napraviti da one budu drugačije. Drugo, u privatizaciji jedan dolar je malo, gospodo, samo ako postoji ponuda od dva dolara. Znači, ponavljam, jedan dolar je malo, ako je neko ponudio dva dolara. U privatizaciji se prodaje i bilans. Ono što je koštalo jedan dolar je imalo gubitke, verovatno, od 30 miliona evra. Prodaje se bilans. Taj ko kupi za jedan dolar mora da vrati gubitke, odnosno obaveze od 30 miliona evra ili 100 miliona evra. Sve to gospođa Tabaković odlično zna, jer se bavila tim poslom. Znači, na aukcijama i tenderima se prodaje bilans, ne prodaje se imovina, a iz stečaja se prodaje neto imovina, to moramo znati. I treće pitanje – pa, ako treba društvena svojina da ostane, ako ne treba da se privatizuje, pa što smo je privatizovali, zašto je to imperativ i SRS i SPS, svih je imperativ da nestane, da se privatizuje društvena svojina? I treće, kategorija firmi koje su restrukturirane, nažalost, ja ću to govoriti kada budem se prijavio za diskusiju o budžetu, mi smo tim firmama do sada dali kroz otpust dugova i kroz subvencije osam milijardi. Da je bilo sreće, bolje bi bilo da smo te firme, kao što su "Zastava", IMT, IMR, "Prva petoletka", "Goša", EI Niš, privatizovali odavno i da smo do sada u njih ubacili osam milijardi evra otpusta dugova i subvencija. Zbog toga, ako govorimo - šta će reći radnici, pa, radnici treba da grde zašto do sada nije izvršena privatizacija. Molim vas zaista da u diskusijama poštujemo dostojanstvo Narodne skupštine, da poštujemo cifre. Možete misliti o kome god šta hoćete, ali one generalne makro cifre moraju biti pokazatelj i sudija svima nama. Hvala.
Narodni poslanik Slaviša Topalović, zatim narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, po članu 226. očekujem odgovor od vašeg prvog čoveka vaše spavačke vlade, gospodina Koštunice, zašto ništa ne preduzima. Gospodine Vlahoviću, kako naš narod kaže, istina najviše boli. Za vašu informaciju, ja imam deset godina radnog staža. Ovo ne govorim zbog vas, zbog toga da se vama pravdam, ovo govorim zbog građana Srbije, jer građani Srbije ne znaju za vaše marifetluke i malverzacije, a vi dobro znate šta ste uradili. Tih mojih deset godina radnog staža su časne i poštene i ja imam častan i pošten obraz, a vaš obraz je deblji čak i od one vojne NATO čizme. (Predsedavajući: Gospodine Topaloviću, molim vas da se uozbiljite. Zaista nisu primereni izrazi koje upotrebljavate. Ukoliko tako nastavite, nisam u mogućnosti da vam to dopustim.) Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Ponavljam, odakle vam pare, gospodine Vlahoviću? Da li je to omogućio vama, tadašnjem ministru privrede i privatizacije, gospodin Cvetković, koji je sada izašao, koji je tada bio direktor Agencije za privatizaciju, a zauzvrat je postavljen za ministra finansija u Vladi Vojislava Koštunice? Istovremeno sam zamoljen od strane malih akcionara "Novog doma", njih 1.900, i 318 zaposlenih radnika da ukažem da je gospodin Vlahović izdao objekte "Novog doma" firmi "Idea", čiji je vlasnik hrvatski tajkun Todorić i sada zajednički teraju radnike iz firme ne poštujući nikakve uslove ugovora. Zahvaljujem, gospodine Albijaniću.
Još jednom apelujem na sve narodne poslanike da se jedni drugima obraćamo sa uvažavanjem, da ne iznosimo paušalne ocene, da koristimo primerene izraze za ovaj dom. Narodni poslanik Zoran Krasić, a zatim narodni poslanik Milan Vuković, po Poslovniku.
Ja mogu, kao i većina mojih prethodnika, da se pozovem na član 100. i član 104. i da time ispunim formalni uslov da dođem do ove govornice, ali ja sam samo došao da bih skrenuo pažnju da se ovde zloupotrebljava pravo na reklamiranje povrede Poslovnika. To je krenulo onog momenta kada smo imali prilike da prisustvujemo duelu između bivšeg potpredsednika i njegovog ministra. Ukoliko oni stvarno imaju neke neraščišćene račune iz perioda 2001-2003. ili 2004. godina, onda je bolje da se to reši na neki drugi način, a ne ovde da bivši ministar podnosi izveštaj, da se pravda bivšem potpredsedniku Vlade, a i jedan i drugi su u paketu otišli voljom naroda. Druga primedba, gospodine Albijaniću, ja znam da vi ne možete na to da utičete, ali nije dobro kada neko dođe ovde i reklamira povredu Poslovnika, pa onda iznese analizu koja se u jotu poklapa sa analizom Božidara Đelića o tome koji su to skakavci pojeli dve trećine društvenog proizvoda. Pojeli su taj društveni proizvod upravo oni koji su vas doveli na vlast, znači, oni koji su uveli sankcije, koji su bombardovali, koji su pravili blokade, koji su osmislili ovakav način privatizacije, koji su osmislili ovakav način zaduživanja Republike Srbije, o čemu ćemo da pričamo kada dođemo do člana 4. Zakona o budžetu. Nemojte da se pravite naivni da ne znate ko je pojeo dve trećine društvenog proizvoda. Đelić je takođe sa ove govornice pokazao veliku dozu poznavanja ekonomije i čuđenja šta je sa dve trećine društvenog proizvoda, pa, videli ste i sami, pojavi se 11 miliona evra. Samo da vas podsetim, kada je došao nije imao gde da spava, bio je kod tetke. Evo ga sada, 11 miliona evra nekog svog osnivačkog kapitala na nekom mestu, ja ne ulazim u te detalje, ali ne mogu da kažem da ne čitam novine, makar po naslovima moram da budem informisan da se nešto dešava. To vi raspravite unutar vašeg bloka, ja sumnjam da Boris Tadić i ne zna da je on imao toliko para, da se on iznenadio kada je čuo o čemu se radi. Verovatno se on iznenadio i za neke druge, ali bih samo da podsetim one koji su zaboravili: zapamtite, došao nam je Pitić, došli su Đelić, Vlahović, Milosavljević, i tu da stanem, da ne idem dalje. To su danas moderni tajkuni, i oni su imali neki radni staž. (Predsedavajući: Gospodine Krasiću, nemojte takve paušalne stvari da iznosite za narodnog poslanika i gospodu koju ste naveli.) Gospodine Albijaniću, morali ste da skrenete pažnju mnogima pre mene. Ja nisam upotrebio nijednu ružnu reč. Upotrebio sam baš one reči koje su razumljive, većina poslanika te reči razume. Doduše, ja ne prihvatam reč tajkun, ali vidim da se to nekako odomaćilo, bolje shvataju ovi sa ove leve strane kada se kaže reč tajkun. Vidite i sami, ovde imamo jedan američki sindrom. Đelić, on je u stanju da zaplače, ali on je ostvario američki san; niko i ništa, a odjedanput postao milijarder. I onda se pravdaju ovde velikim uspesima, 14 godina učio škole itd. Znači, ako primenjujete članove 100. i 104, gospodine Albijaniću, pokušajte da ih primenjujete na što objektivniji način.
Po Poslovniku, narodni poslanik Milan Vuković, a zatim narodni poslanik Vladan Batić. Izvolite.
Uvažene dame i gospodo, gospodo ministri, predsedavajući, po Poslovniku, član 104 – dostojanstvo Skupštine. Koliko se sećam, na početku današnjeg zasedanja skoro jednoglasno smo prihvatili predlog SRS da bude produžena diskusija, tj. duplirana u odnosu na ono što je moguće po objedinjenoj tački, baš da se ne bismo javljali povodom Poslovnika, bez obzira iz koje političke organizacije dolazimo i kome pripadamo. Ne znam zbog čega se sada ovo čini, ali poslednjih mesec dana od formiranja Vlade ... Verovatno se ovde svi oni koji su mojih godina i stariji sećaju filma "Život je lep" Živojina Pavlovića. Ja se osećam kao u tom filmu, jer mesec dana ovde nas maltretiraju kao na onoj železničkoj stanici kada je mašinovođa stao zato što je vozio 48 sati, ne može dalje da vozi voz. Sada su normalni i prisebni, koji sede sa ove strane otprilike, maltretirani od par njih koji se u sve razumeju i sve znaju da učine diskusijom. Mi danas imamo šansu i sigurno je nećemo ispustiti, s obzirom da dobar Predlog zakona o budžetu, sa izmenama i dopunama zakona, inspirativno izlaganje i ekspoze ministra i predstavnika ispred DS-a i te kako vraćaju nadu u ovaj parlament, u ovu zemlju. Očekujem od predsedavajućeg da ispoštuje član 104, da zaista vraćanje dostojanstva Narodnoj skupštini i narodnim poslanicima bude u punoj meri i da se vratimo temi, da prestane ova vrsta diskusije, a posebno ličnog vređanja koje nije primereno ni ovom domu ni onima koji su ovde u klupama.
Po Poslovniku, narodni poslanik Vladan Batić, a zatim narodni poslanik Jorgovanka Tabaković.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu odredaba člana 226. i člana 98. Gospodine predsedavajući, mislim da treba napraviti pauzu, organizovati sastanak šefova poslaničkih klubova, dogovoriti se da se pozovu premijer, potpredsednik i ministri, jer oni danas treba da sede ovde pred narodnim poslanicima i građanima Srbije da bi obrazlagali i branili Predlog zakona o budžetu. Moj prethodnik nam je održao lekciju da, navodno, poslanike vladajuće koalicije mesec dana neko maltretira. Ne, dragi gospodine, vi već četiri-pet meseci maltretirate Srbiju i njene građane. Tri meseca u pokušajima da se formira vlada, a vidimo iz Predloga budžeta, iz stavke za BIA-u da je to najvažnija institucija u Srbiji danas, 3.300.000.000 za finansiranje tajne službe. To je antipod vladavini prava, to je antipod pravnoj državi, to je antipod demokratiji. Toga nigde u savremenom svetu nema. Onda ste dva puta birali predsednika parlamenta u neko gluvo doba noći, voljom vaše vladajuće većine. Onda ste predložili set zakona sa predlagačem koji čak ni vašim poslanicima nije bio po volji. Na kraju smo došli do ovog seta zakona koji su uručeni pojedinim poslanicima u petak predveče bez šanse da ozbiljno prouče tekst jednog od najozbiljnijih, ako hoćete najozbiljnijeg akta koji treba da usvoji Narodna skupština. To je neozbiljnost, to je maltretiranje, to je neodgovornost. Ali, vama ne smeta što ste u takvoj koaliciji, zaboravili ste i šta ste govorili o guverneru, o generalnom sekretaru Vlade, o sekretaru za zakonodavstvo, o nabavci lokomotiva preko butika, o drumskoj mafiji. Vidimo, pre neki dan, premijer otvara nekih petnaestak kilometara puta u prisustvu vrha drumske mafije i slikaju se i neki vaši poslanici sa njim. (Predsedavajući: Gospodine Batiću, vreme je isteklo.) Završavam, ali bih iskoristio, gospodine predsedavajući, pošto sam se već javio za repliku gospođici Nataši Jovanović, mada neću dugo. (Predsedavajući: Molim vas, nemojte replike. Javili ste se po Poslovniku, pa da privodimo ovu polemiku kraju i da idemo na dnevni red.) Evo, završavam. Zaista ne mogu da odgovorim gospođici Nataši Jovanović gde se nalazi Vojislav Koštunica i s kim u ovom momentu razgovara. Ona je već rekla šta misli s kim razgovara, ali ja se time ne bih bavio. On bi trebalo danas da bude ovde i zato sam predložio na početku da organizujete sastanak predsednika poslaničkih klubova, da se pozovu premijer, potpredsednik i ministri i da dobijemo izveštaj zašto nisu ovde, da li su zauzeti razgovorima sa sovom ili su na nekom drugom mestu.
Po Poslovniku, narodni poslanik Jorgovanka Tabaković. Nadam se da ovim završavamo seriju javljanja po Poslovniku.
Članovi Poslovnika 100. i 104, a koristim i pravo da na najkraći mogući način odgovorim na repliku gospodina Vlahovića. Nemojte ispitivati granice moje izdržljivosti. Biću uporna i redovno ću izlaziti da vas demantujem držeći Ustav i držeći Predlog budžeta. Ono što vi tvrdite da nije sadržano u budžetu, jeste, po članu 92, da svi prihodi i rashodi moraju biti prikazani, a to o čemu pričate - neutrošeni viškovi, "keš flou" iz prošle godine, pozicija 13, to sam i komentarisala, da svaki ministar ima pravo onih 5% da okreće gde hoće i to su neutrošeni viškovi, kao što su prikazani i na ekonomskoj klasifikaciji 15 sve neutrošene donacije. Ako idemo dalje, spremna sam. Kolegi koji me je prozvao da mu pomognem svojim ekonomskim znanjem i iskustvom sa zadovoljstvom ću pripomoći i objasniti slučaj "kralja šećera". Prodate šećerane za po tri evra – tri. Osnovna ekonomska logika kaže da tržište određuje cenu neke robe, ali samo pod uslovom da postoji slobodan pristup tržištu i konkurencija. A kad vi ponudite sva preduzeća i odjednom na tržište, pri istoj ponudi novca, jasno je da će cena biti mala. Za mene jeste sporno, i to sud istražuje, kako je gospodin Kostić prikazao nepotpuno deo imovine, mašina i opreme kojom raspolaže npr. šećerana u okolini Vrbasa; što je Agencija prihvatila takav, znajući, netačan bilans, nije važno, ispitaće se jednog dana; zašto njegov direktor odgovara za višestruko uvećanu vrednost opreme, starih, zarđalih ogromnih skladišta i silosa koje su poslužile za iznošenje novca, što bi naš narod rekao - pranje, i to sud radi. Hoću zbog javnosti i zbog vas da kažem da je "kralj šećera" primer političkog rentiranja prijateljstva sa tadašnjim predsednikom Skupštine Vojvodine. Gospodin Kostić se pojavljivao na svim zvaničnim mestima i u svim zvaničnim posetama sa gospodinom Čankom. Nemam dilemu da je on plaćao svoje putne karte, da je plaćao sok koji popije, nije varao na dnevnicama, ali je imao za tržišnu ekonomiju nepodnošljivu prednost - saznavanje ekskluzivnih informacija, pa nas je obrukao pred EU oko porekla šećera. Njega se boje i bojali su se i u sudu, banke su se utrkivale da mu daju članstvo u upravnom odboru, a time i kredite, i velika i važna preduzeća su ga rado viđala za člana upravnog odbora. (Predsedavajući: Vreme.) Taj princip rentiranja politike neki i ovde danas višestruko koriste i protiv tog principa ću se boriti, a pojedinci me, verujte, ne zanimaju nimalo. I to je ekonomija, to nije lični odnos, to je tržišna ekonomija za koju ste me prozvali. Zahvaljujem se.
Po Poslovniku, narodni poslanik Slobodan Maraš. Sledeći, po Poslovniku, Radovan Radovanović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, javljam se povodom povrede člana 104. ovog poslovnika, pre svega isprovociran... Mogu da razumem da gospodin sa ove strane, koji non-stop jauče kao da ga boli zub, ne razume da se predsednik poslaničke grupe LDP javio zbog povrede člana 101. ovog poslovnika, da je pogrešno protumačeno njegovo izlaganje od strane gospodina Vlahovića i zbog toga se javio. Potpuno me iznenađuje da gospodin iz DS-a ... Pre svega biste vi, gospodine Albijaniću, morali da disciplinujete članove te vladajuće koalicije, s obzirom da ovi iz DSS-a i iz vaše stranke G17 plus uglavnom nisu tu i ne remete atmosferu. Ne možete vi nama uskratiti pravo... (Predsedavajući: Molim vas, poslanici su prisutni u sali.) Sada, troje. (Predsedavajući: Nije troje. Nemojte neistine da izgovarate, prisutni su poslanici u sali.) Ne možete vi nama uskratiti pravo da se javljamo kad god je povređen Poslovnik. Zaista, ovo nije stvar opstrukcije, i mi jedva čekamo da razgovaramo o amandmanima, u vremenu koje nam je određeno za poslaničke grupe. Ali onda ne možete vi izaći, pa nas provocirati da ne možemo to da radimo. Zaista, mislim da je krajnje korektno i sa naše strane što ukazujemo na povredu Poslovnika. Hvala lepo.
Narodni poslanik Radovan Radovanović, po Poslovniku. Pretpostavljam da ste povređeni pominjanjem imena Nenada Čanka. Mislim da nije dobro prozivati narodne poslanike koji trenutno nisu prisutni u sali.
Želim da reklamiram povredu Poslovnika, član 101. stav 2. Želim da se žalim što moj drugar nije mogao do sada ni na jednom tenderu da prođe kao što pojedinci ovde prolaze. Ne želim da branim nekoga ko nije u sali, ali želim da vas podsetim da smo danas ovde čuli, da ne pominjemo od koga, da je jedan od direktora Demokratske stranke zahvaljujući prodaji dva sprata bivšeg CK kupio celu tu zgradu. Prema tome, mi u Vojvodini bismo jako voleli da možemo raspolagati imovinom koja se nalazi na teritoriji Vojvodine i koju su građani Autonomne Pokrajine Vojvodine gradili (primera radi, ovaj naš nesretni budući autoput i ova koncesija), ali to nismo u prilici. Da vas podsetim, Agencija za privatizaciju je na teritoriji ove republike, odnosno države Srbije sve prodavala na način na koji je ona to mislila da valja. Niko u Vojvodini, pa čak ni Izvršno veće, ni Skupština Autonomne Pokrajine Vojvodine nisu mogli ništa da privatizuju na teritoriji Autonomne Pokrajine. Želim još da vas podsetim da sam ponosan na reči koje je Liga socijaldemokrata Vojvodine uspela da nametne svim Vojvođanima, a to su "gde su naši novci". Stidim se reči kao što su "Srbija se saginjati neće" ili "ako treba ješćemo i korenje", jer Vojvođani, kao i svi građani Republike Srbije, moraju da znaju gde su njihovi novci. Živeti na teritoriji Autonomne Pokrajine Vojvodine i ne znati odakle će i kako dobiti Ustavom zagarantovanih 7% nije u redu. Živeti na teritoriji Autonomne Pokrajine Vojvodine i samo radi toga biti građanin drugog reda u ovoj zemlji nije u redu. Godine 2005. samo zato što živi na teritoriji Autonomne Pokrajine Vojvodine svaki građanin je na ime transfera dobijao u proseku po 1.000 dinara godišnje. Na teritoriji, ako treba tako da se kaže, centralnog dela Srbije svi građani su dobijali 2.000 dinara. Obradovao sam se 2006. godine kada sam radio analizu, zato što su građani Autonomne Pokrajine Vojvodine, za razliku od 2005. godine, dobili... (Predsedavajući: Gospodine Radovanoviću, zaista da završimo. Nije to bila tema po povredi Poslovnika, ako sam razumeo, sada odosmo da razmatramo pitanje autonomije.) Nisam govorio o autonomiji, nego o tome da su pojedinci za ovom govornicom tako šta i izgovarali. Da vam kažem samo da u 2007. godini, samo zato što žive na teritoriji Autonomne Pokrajine Vojvodine, na ime transfera građani, odnosno lokalne samouprave će dobijati daleko manje, duplo manje, nego ostali. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, vi ste povredili Poslovnik. Treba da znate kada vodite sednicu, to nije samo da se smeškate familiji i komšijama, nego morate da obratite pažnju na to šta se govori ovde. Ja razumem da se ne mešate u lične uvrede, ali ovo sada što je izgovoreno trebalo je da naiđe na vašu reakciju. Mi smo sada ovde čuli jednog gospodina koji je vrlo finim glasom rekao da su građani Vojvodine građani drugog reda u Srbiji. Voleo bih da čujem jedan dokaz. (Predsedavajući: Nisam čuo, gospodine Nikoliću.) Znam da niste čuli, i nije to vama svojstveno da čujete. Ja sam čuo, pa me boli što niste reagovali. Ako ne znate da vodite tu sednicu, evo, Nataša bi za takve isključivala, isterivala iz sale. Uvrediti tako građane cele Srbije, pa reći da su građani Vojvodine građani drugog reda, a to slušaju, recimo, ljudi iz Majdanpeka, Bora, Priboja, Prijepolja, Pirota i ne mogu da veruju da možete tako nešto da kažete. Ako nešto može da se kaže, to je da građani Vojvodine nisu građani drugog reda. Najpre, svi smo ravnopravni, a drugo, Vojvodina geografski ima povoljnosti koje joj daju bolji standard života za sve građane Vojvodine u odnosu na druge delove Srbije. Nemojte da lamentirate nad nečim što treba popravljati ili što uopšte nije tako loše kako vi sada ovde govorite. Čuj, došli ste vi da mi kažete iz Vojvodine kako su Vojvođani, kako vi to kažete, građani drugog reda! Hoćete da vas povedem da vidite kako izgledaju građani drugog reda i kako izgledaju deca koja nemaju treći obrok u kući? Nemojte samo zbog svojih političkih ambicija... Vi jeste političari drugog reda, ali to ne znači da su građani Vojvodine građani drugog reda.
Narodni poslanik Ivica Dačić, predstavnik poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije. Nastavljamo po dnevnom redu.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne znam, možda u žaru govora spomenem nekoga, ali želim da se vratim na temu o kojoj danas govorimo, a to je predlog budžeta i svi ostali prateći akti. Pošto ste spojili raspravu o svim ovim tačkama dnevnog reda, pretpostavljam da mnogi građani Srbije i ne znaju o čemu se trenutno raspravlja. Zaista bih zamolio da malo ponekada promenimo temu o kojoj govorimo, jer ukoliko bi građani Srbije gledali prenos sednica ovog parlamenta mogli bi da zaključe da je ista tema svakoga dana na dnevnom redu, a to je kako da se međusobno popljujemo i kako da se međusobno vraćamo u prošlost šta je bilo. Gotovo da nema poslanika koji izađe za ovu govornicu a da ne počne priču šta je bilo pre 10, 15, 20 godina. Kada ćete da shvatite da se o tome šta je bilo pre 2000. godine sudilo na izborima 2000. godine? Danas se sudi nama koji smo savremenici ovoga modernoga doba. Danas se sudi za to da li ljudi ... Dobro, Boško, tebi se još ne sudi, ali dobro, sačekaj malo, doći ćeš na red. U svakom slučaju... Izvinjavam se, malo sam preterao.
Molim poslanike da poštuju gospodina Dačića.
Znao sam ja da imam sigurna leđa i da se nešto promenilo. Dobro, malo šale. Ali, u svakom slučaju, zaista bi trebalo da se vratimo, ako ništa drugo barem ponašanju koje će dovesti do toga da govorimo o onome što je na dnevnom redu. Dokle više da se takmičimo oko toga ko je bio bolji ili gori u prošlosti? Nije valjda nama cilj da se vratimo u to vreme? Ova deca koja su rođena 1986, 1987, 1988. imala su dve godine u vreme o kojem vi danas govorite. O čemu vi govorite? Pola omladine se ne seća ko su ljudi o kojima vi govorite. Prema tome, zaista molim poslanike, ukoliko žele da se prema njima neko ponaša na isti način kao što se i oni ponašaju, nema problema, sačekaću ja da se vi javite za reč i, naravno, svakome ću odgovoriti istom merom. Obično su hrabri oni koji dobacuju sa mesta. Potrebno je malo one stvari da se izađe za ovu govornicu pa da se o tome nešto kaže. U svakom slučaju, zaista molim poslanike Demokratske stranke da mi ne dobacuju dok govorim. Nijednom od vas nisam dobacivao, iako se uopšte nisam slagao sa onim o čemu ste govorili. Pa, zar niste to naučili, za to ste se borili, drugarice i drugovi demokrate, borili ste se da imaju pravo svi da kažu ono što misle, šta sad hoćete? Da li vam smeta to?
Gospodine Dačiću, vratio sam se na mesto predsedavajućeg.
Gospodine Albijaniću, pošto ste vi potpisali, želeo bih da vas podsetim da sam dobio reč kao šef poslaničkog kluba i da ne želim da govorim o tako perifernim pitanjima kao što se ovde govorilo. Želim da govorim o temi. Socijalistička partija Srbije će glasati protiv ovog budžeta zato što je licemerno da je Demokratska stranka koja je do juče govorila da prvo što će uraditi kad dođe na vlast jeste da pod hitno treba da se donese zakon o budžetskom sistemu, odjednom je zaboravila na to. Takođe, izveštaj o Kosovu, zaboravila je na to. Govorili ste da ova prethodna vlada nelegalnim uredbama finansira državu. Šta je bilo sa tim? Zašto nema na dnevnom redu zakona o budžetskom sistemu? Sada vam to odgovara. Šta ako ne usvojite sada budžet? Šta će biti? Da li Vlada pada ili opet idete na neke uredbe? U vreme kada smo mi otišli sa vlasti budžet je bio 52 milijarde dinara. Danas je budžet oko 600 milijardi dinara. Budžet je povećan deset puta. Da li je u Srbiji društveni proizvod povećan deset puta za sedam godina? Da li je u Srbiji standard povećan deset puta? Povećan je samo budžet deset puta. Broj zaposlenih u državnoj upravi – podsećam vas da ste govorili da je broj zaposlenih u upravi u vreme naše vlasti bio veliki – sada je četiri, pet, šest puta veći nego u vreme kada smo mi bili na vlasti, iako ste otpustili ljude iz prethodne administracije i zaposlili još nekoliko puta toliko. Završne račune niste podnosili. Ovde ste uživali secirajući bivšu vladu Mirka Marjanovića kako, eto, imali su te i te prekršaje, međutim, nismo imali prilike da raspravljamo ni o jednom završnom računu ovde. Ne verujem ni da ćemo sada raspravljati o tome, jer kada je padala Vlada Zorana Živkovića nju su obarali Vojislav Koštunica i Mlađan Dinkić, pa su ih posle zaštitili. Sada su ovu vladu Vojislava Koštunice obarale demokrate Borisa Tadića, ali pošto su ušli u Vladu, pretpostavljam da će i ovu vladu zaštititi. Pogledajte koliko ima agencija i raznih uprava koje ste formirali itd. Deficit u budžetu je nešto što se uvek može i pravdati, ali želeo bih da podsetim da je prošla vlada imala kao svoj argument da će na kraju ostvariti i suficit, da su čak i neka sredstva ostala kao višak, koja ni do dana današnjeg nisu potrošena i upotrebljena. Takođe, dugujete borcima i ratnim vojnim invalidima dva puta po 900 miliona, milijardu i 800 miliona. Dugujete 200 miliona za lečenje ratnim vojnim invalidima, nevladinim organizacijama, a obećali ste im da ćete im dati. Kada dođu ispred vlade sve im obećate, samo da se raziđu, a posle toga zaboravite na to. To su ljudi, dame i gospodo, koji su se borili za ovu zemlju i za ovaj narod. Ne mogu svi da odu u Hag. Onima koje ne pošaljete u Hag barem dajte nešto da mogu pristojno da žive, oni i porodice palih boraca. Ukrali ste pare srpskoj dijaspori. Dvanaest miliona maraka koje su prikupili 1999. i 2000. godine za obnovu zemlje zamrzli ste u Beogradskoj banci, i pored zaključka Vlade niste im nikad pare vratili. Očekujete da dijaspora veruje da imate blagonaklon odnos prema njima? Reč je o 12 miliona maraka, više od šest miliona evra, koje ste zamrzli u Beogradskoj banci i nećete da im vratite. Nisu to pare koje je sakupila Socijalistička partija Srbije, to su naši ljudi koji žive u inostranstvu dali pare za obnovu mostova i svega ostalog 1999. i 2000. godine. Imate zaključak Vlade da pare treba da im vratite. Ni do dana današnjeg to niste učinili. Naravno, SPS predlaže da se ukine porez na dodatu vrednost, znači PDV za svu robu koja je usmerena ka bebama, i za knjige. Što se tiče NIP-a, takođe ste mnogo zamerali bivšoj vlasti kako projekte zloupotrebljava za sopstvenu promociju. Šta ste vi radili ovih nekoliko meseci? Sve pare koje ste imali u NIP-u koristili ste za propagandu sopstvenih političkih stranaka koje su bile u Vladi Republike Srbije. U pravu je gospodin Mićunović, zato ću ja završiti uskoro, zato što sam ipak iskusan političar, sačekaću neko povoljnije vreme, upravo završavam, samo želim da kažem pred Dnevnik, sačekaću treći Dnevnik, želim samo da vas podsetim na Vojvodinu. Ovde govorite o tome gde su naši novci. Kažete da se stidite parole "Srbija se saginjati neće". Šta priča ova Vlada Republike Srbije sada? Da li ona priča da će braniti zemlju? Je l' ona zapisala u Ustavu Srbije da je Kosovo sastavni deo Srbije? Je l' sam ja pisao Ustav ili su pisali Lončar i, kako se zove ovaj vaš iz DS-a, je l' tako, Tomo, Hiber? Čuo si za Hibera, znaš da su on i Lončar pisali, a mi smo dodali po jednu rečenicu, čisto radi reda. Oni su napisali taj ustav da će braniti ovu državu i ovaj narod. I šta? Svi smo za to glasali. Kome se sada vi žalite? Vojvodina je deo Srbije, a autonomija Vojvodine je zagarantovana Ustavom, ali ne separatizam i ne država u državi, toga više nikada, zapamtite, neće biti u Srbiji, da je Vojvodina država u državi. To je završeno. Tako je počeo separatizam na Kosovu – Trepča radi Beograd se gradi. Naravno, želim da kažem još jednu stvar. Danas je u Savetu bezbednosti bila rasprava i o Hagu. Evo, uhapšen je sada i general Đorđević. Odjednom se on pronašao u Budvi. Svi su govorili o tome da je u Rusiji, a kaže, dve ili tri godine je proveo u Crnoj Gori na nekoliko stotina metara od kuće gde živi Svetozar Marović, a Srbiju optužuje da krije, navodno, haške optuženike. Pa, da nije možda pronašao i dobar pseudonim, kaže – Novica Karadžić. Čudi me da nije pronašao pseudonim Radovan Karadžić. Cela ta priča je priča za preispitivanje. Ako jeste bio u Crnoj Gori, kako je moguće da Oli Ren i Karla del Ponte uzimaju Crnu Goru kao primer da sarađuje sa Hagom, a Srbiji uskraćuju pregovore sa EU, i zbog toga Crna Gora dobija nezavisnost na referendumu? Ako je došao iz Srbije, da se objasni na koji način, pošto Crna Gora optužuje Srbiju da je on došao iz Srbije pre sedam dana. U svakom slučaju, mnogo ima pitanja o kojima treba da se razgovara upravo na ovu temu, ali to će biti tema sledeće sednice Narodne skupštine Republike Srbije. Pošto će Riza Halimi govoriti među prvima ovde, pošto su ovde odvojena sredstva za Koordinaciono telo za Preševo, Bujanovac i Medveđu, očekujem da na početku svog izlaganja Riza Halimi osudi ono što su njegovi sunarodnici u Preševu rekli, da traže otcepljenje te tri opštine i priključenje nekakvoj novoj nezavisnoj državi Kosovo. Vi ste, gospodine Halimi, državljanin ove države, narodni poslanik u Narodnoj skupštini Republike Srbije, vaša obaveza, pored prava koja imate zato što ste Albanac, prava na slobodu izražavanja, na škole, na vlast koju imate, jeste da kao državljanin Srbije ne smete da rasturate Srbiju. Prema tome, pozivam vas da se, kada izađete, izjasnite i o tome, jer bilo bi dobro da građani Srbije znaju da vi ne podržavate separatizam te tri opštine, nego da ste za zajednički život te tri opštine u okviru Republike Srbije. Nadam se, gospodine Halimi, da sam u pravu kad ovo kažem. Hvala vam.
Obaveštavam vas da su, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja načelnog pretresa prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnele sve poslaničke grupe. Što je do sada napisano, 61 narodni poslanik. Reč ima, po članu 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, Srđan Šajn, a zatim narodni poslanik Riza Halimi.
Poštovane kolege i poštovani građani, rasprava o budžetu prilika je da govorimo o jednom od ključnih stubova programa Romske partije i procesa integracije Roma u Srbiji. Ukoliko u budžetu ne budemo stvorili uslove da se na ozbiljan način sprovede proces integracije Roma u Srbiji, onda ćemo, nažalost, posle "Dekade Roma", dakle 2015. godine, da konstatujemo da smo tamo gde smo bili ranije i da je Srbija ušla u Evropu, međutim, Romi su tamo gde su bili. Kako građani Srbije imaju pozitivan odnos prema Romima, očekujemo da i ovaj budžet to na najbolji mogući način izrazi i da se zaista stvore uslove da se na kvalitetno novi način realizuje "Dekada Roma" u Srbiji. U tom smislu smatramo da su nekoliko stvari izuzetno bitne. Jedna stvar koja je bitna, to je da se stvori institucionalni okvir i sredstva, odnosno, kako je nekoliko mojih prethodnika govorilo – novci, da bi se zaista u Vladi Republike Srbije na kvalitetan način realizovalo pitanje, jer poznata nam je strategija Vlade da ne postoji ministarstvo za ljudska i manjinska prava, već da različita ministarstva sprovode tu politiku. To podrazumeva da zaista imamo kadrovski osposobljenu Vladu koja može da realizuje taj ceo proces. Ne bih se vraćao na loša iskustva kada su neki u nekim ranijim vladama govorili – znate, postoji politička volja, međutim nemamo kapacitete, nemamo resurse, nemamo kadrove i ne možemo da se uhvatimo sa tako važnim pitanjem u koštac. U tom smislu, mi predlažemo da se izdvoje jasna sredstva za formiranje kapaciteta u resornim ministarstvima. Takođe, i da se izdvoje jasna sredstva u ovom budžetu za interministarsku koordinaciju, jer je nemoguće vršiti kvalitetnu integraciju Roma ukoliko različita ministarstva ne znaju jedna za druga šta rade. Podsetio bih da ne znaju šta rade i na činjenicu da sam danas dobio odgovor na poslaničko pitanje, gde novi ministar za upravu govori da nema informaciju da je predato 18 hiljada potpisa predstavnika romske nacionalne manjine za novi izbor u Nacionalnom savetu, a njegov kolega Rasim Ljajić je upravo te potpise dobio. Dakle, neophodno je da se definiše rad interministarske komisije u Vladi, da postoji razmena informacija i da se vrlo jasno izvrši integracija Roma u Srbiji. U tom pravcu, smatramo da moramo način na koji je budžet definisan, razdeo 21, 24, 26 i 27, gde su odvojena sredstva gde možemo da kažemo da tu možemo da prepoznamo i proces integracije Roma... Ukoliko ne budemo osposobili predstavnike romske zajednice da kvalitetno koriste ta sredstva, onda ćemo da ostanemo na onom nivou gde smo bili u prošloj vladi, a to je da je Vlada obezbedila 60 miliona dinara iz oblasti zdravstva za proces integracije Roma, a da smo realizovali svega 60% od tih predviđenih sredstava. Onda kažemo da neko nije kriv, a ne mogu da budu krive ni nevladine organizacije, ne mogu ljudi ni po opštinama, moramo svi zajedno da preuzmemo odgovornost i zaista da stvorimo uslove, ne govorim slučajno po nekoliko puta danas, znači, zdrav institucionalni okvir i kapacitete u okviru tih institucija. U tom pravcu Romska partija i ja smo predložili jedan amandman. O tom amandmanu ćemo sutra. Raduje me konsultacija sa ministrom za finansije, koji je u konsultacijama rekao da će da prihvati taj amandman jer na taj način se stvara uslov da se Kancelarija za romska pitanja kadrovski ojača, da možemo sredstva da približimo svim opštinama. Ne mogu ekskluzivitet na proces integracije Roma da imaju samo velike sredine. Ta sredstva moraju da stignu i do Bujanovca, do Leskovca, moraju da stignu do najzabitijih, pod znacima navoda zabitijih, krajeva Srbije, i ne mogu samo da se troše u ekskluzivnim sredinama da dovodimo predstavnike međunarodne zajednice, da dovodimo televizije da to uslikaju i da šaljemo poruke građanima Srbije i međunarodnoj zajednici kako smo u tome uspeli. Verujem u dobru nameru ministra za finansije, verujem u dobre namere konsultacija koje nam predstoje u sledećim nedeljama i nadam se da ćemo na osnovu toga da imamo kvalitetno dočekanu 2008. godinu, a to znači da će ovi kadrovi u Vladi da obezbede, kao u Vojvodini gde očekujemo milion evra ove godine iz evropskog fonda za obrazovanje, da stvorimo uslove da i na republičkom nivou Romi iz cele Srbije koriste ta sredstva. Sada, nažalost, to ne može da se uradi, jer, ponavljam, ne postoji odgovarajući institucionalni okvir. Najlepše vam hvala.
Reč ima narodni poslanik Riza Halimi, zatim narodni poslanik Aleksandar Marton.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo poslanici, dugo sam vodio i pratio rad Skupštine u Preševu i, da znate, nije mi se desilo nikada da usvajamo lokalni budžet i da na taj dan dobiju odbornici predlog budžeta. Pokušavam u toku rada ove sednice da ponešto pročitam, ali slabo, nema potrebne koncentracije da bismo se nešto ozbiljnije uključili u ovu raspravu. Prvo da kažem da se slažem sa ovim što je predsednik naše Poslaničke grupe manjina izneo i što se tiče brzine zakazivanja ove tačke dnevnog reda, ali i načina tretiranja pozicije nacionalnih saveta. Jasno, povećava se broj konstituisanih nacionalnih saveta, a finansijska pozicija ostaje ista. Svakim danom se paušalno nadograđuju različite kompetencije koje ponekad nisu ni zakonske, a za koje bi se očekivalo da ti nacionalni saveti urade, kao, na primer, nastavni programi, udžbenici i sve redom, što je kompetencija ministarstva. Ministri DOS-a, pogotovo u ovom trogodišnjem trajanju, prave se nevešti i ponekad i nemaju pravu informaciju i potrebna saznanja o situaciji na terenu. Otprilike, dve decenije postoji problematika programa, udžbenika, škola na albanskom jeziku. To apsolutno nije rešeno. Situacija je veoma dramatična. Krajnje je vreme da se to ozbiljnije tretira. Što se tiče Koordinacionog tela, to sam na brzinu uspeo da vidim. Na kraju krajeva, u budžetu su određene pare i pozicije šta je za određenu aktivnost predviđeno. Šta sad? Vidim da tu ima redukcije, sa orijentaciono oko 700 miliona sredstava koja su u toku prošle godine bila namenjena opštinama Preševo, Bujanovac i Medveđa, da se taj transfer za taj opštinski nivo smanjuje na 290 miliona dinara. Opis poslova je isti, onaj koji smo imali od početka, kada je Koordinaciono telo formirano i kada su dati objektivi rada Koordinacionog tela, opet se uglavnom ponavljaju, kaže se – usmereno je na program socijalno-ekonomskog oporavka i privrednog oživljavanja, sa ciljem da se na najneposredniji način zadovolje osnovne potrebe i reše egzistencijalni problemi građana Republike Srbije koji žive na području opština Bujanovac, Preševo i Medveđa. Šta sad? Imamo situaciju da je i po prošlogodišnjim podacima Preševo sa 16,2% od republičkog proseka nacionalnog dohotka po glavi stanovnika. To je šest puta niže od proseka. Znači da ovaj objektiv u dosadašnjem periodu nije ostvaren i nije ostvareno ono što je traženo 2004. godine, a to je da se napravi presek stanja, da se analizira šta je od objektiva ostvareno, šta nije. Ono što nije učinjeno, da se da prioritet i naglasi potreba da se to urgentnije reši. Na kraju krajeva, to je bio program za rešavanje krize na ovom području, koji je bio čak i podržan od strane međunarodne zajednice. Mislim da nema opravdanja, nema nijednog obrazloženja za ovako drastično smanjenje pozicije Koordinacionog tela, jer se ne vidi na koji način će da se ostvare objektivi vladinog programa za stabilizaciju prilika na ovom području. To je vladin program. Mislim da je logika koja se javlja u poslednje vreme, da ova vlada, a to se moglo čuti i od pojedinih odlazećih ministara, neće da finansira na jednom području gde određeni političari daju separatističke izjave, neozbiljna, jer mi ovde imamo posla i sa građanima koji imaju svoje predstavnike u lokalnoj samoupravi, preko direktnih izbora, a imaju, kao što vidite, i legitimnog predstavnika u ovom najvišem domu, svidelo se to nekome ili ne. Meni su poznate pojedine inicijative kojima se tražilo da se odbije konkurisanje i predlozi lista manjina prilikom poslednjih izbora, zbog niza određenih nerešenih ili konfuznih zakonskih rešenja. Činjenica je da su Albanci, i pored dosta problema, izabrali svog predstavnika. Sad kad mi tražimo da rešimo te probleme, naravno, potrebna je i odgovarajuća ozbiljnost. Ne može se ovde stalno govoriti o integrisanju Albanaca, a da o tome više brinu međunarodne organizacije, a da se predstavnici vlasti prave nevešti, kao da su tu stvar odavno rešili i kao da je to nešto što se podrazumeva. Mislim da je u pitanju međusobno poverenje koje je u kontinuitetu i treba ta recipročna ljubav uvek da se dokazuje. Ne može neko sa nekom bogomdanom uredbom, ili bilo kojom voljom, da ukaže na obaveze nekome, a da, sa druge strane, ne ostvaruje nijednu svoju državničku ili bilo koju obavezu prema svojim građanima koji iskazuju lojalnost. Šta drugo ako plaćaju porez? Šta drugo ako idu na izbore? Uopšte, postavljam pitanje ko želi i na koji način da vrati rad komiteta i da se neko ispoveda ovde kao pred popom? Da izađe Dačić sada i da se ja sad ovde njemu ispovedam, kao ranije u njegovim komitetima, da li sam za ovo ili sam za ono? Hoćete li vi da vama pokažem ličnu kartu? Pokazao bih vam i poslaničku legitimaciju, ali nisam je još dobio. Šta treba drugo? Da li smo ovde da radimo? Ako ima volje, radićemo, ali ako je stalo nekome da vrati stara vremena, ona što su prošla, nažalost, to se ne može vratiti. Ipak bi bio red da o ovim osetljivijim temama ozbiljnije razgovaramo. Za to imate partnere i u Preševu, i u Bujanovcu i u Medveđi. Mislim da ova pozicija treba ozbiljnije da se razmotri i mogu da shvatim da je ova restrikcija korak pred ukidanje Koordinacionog tela. Govorim vam da će to da devalvira i one rezultate koji su u prve tri godine postignuti. Da znate, autori ovih predloga se slažu sa onim predlozima, i separatističkim, koji uvek sumnjaju da ova država može da radi za dobrobit tih građana, koji su od početka bili protiv Koordinacionog tela. Vidim ovde da ima pobornika i unutar Vlade i unutar ovog parlamenta. Govorim vam da ipak imate sa kim da raspravljate, imate sa kim zajedno da radite, ali za to je potrebno da bude obostrane volje.
Po Poslovniku, prvo gospodin Predrag Stošić, pa gospodin Dušan Bajatović, pa gospodin Željko Vasiljević.
Po Poslovniku, član 226, u vezi sa obaveštenjem. Nisam čuo od gospodina Rize da se on ogradio od protesta koji su se dešavali u Preševu 15. juna. Reći ću kakvi zahtevi su doneti na tom protestu. Znači, protest u Preševu je održan 15. juna. Na protestu su govorili Juslim Ibiši, predsednik Udruženja ratnih veterana UČPMB; zatim, Ben Kadriju, predsednik Skupštine udruženja UČPMB. Navodno zbog vrućine, nisu govorili glavni organizatori: Ragmi Mustafa, predsednik opštine Preševo i Jonuz Musliju, potpredsednik opštine Bujanovac. Međutim, glavni razlog je svakako veoma mali broj prisutnih građana koji su se odazvali, njih samo 150, a očekivali ste prisutnost nekoliko hiljada ljudi. I ti koji su došli, došli su pod određenim pritiskom. Na tom protestu poslali ste dva zahteva. Prvi zahtev je da tzv. Preševsku dolinu nadgledaju snage NATO pakta. Drugi zahtev vam je bio da se što hitnije opštine Preševo, Bujanovac i Medveđa pripoje Kosovu i Metohiji, koje će, po vama, veoma brzo biti nezavisno. Nedavni protest obeležio je i veliki broj albanskih zastava. To je što se tiče protesta. Takođe, nisam dobio obaveštenje, na prošloj sednici sam tražio, u vezi sa ovih pet stavova koji su doneti u SO Bujanovac. Ja ću pročitati tih pet zahteva koji su upućeni Vladi Srbije i predsedniku Borisu Tadiću. Prvi zahtev jeste taj da se osuđuje svaki vid nasilja prema svim građanima opštine Bujanovac. Taj zahtev su podržali odbornici Srpske radikalne stranke. Drugi zahtev je da se pozivaju nadležni organi da pronađu počinioca što pre, i to su podržali odbornici SRS. Treći zahtev je da se poziva Vlada Vojislava Koštunice da sprovede u delo program Vlade Zorana Đinđića iz 2001. godine, gde se traži političko rešenje sukoba na jugu Srbije i integrisanje Albanaca u društveni život. Odbornici Srpske radikalne stranke nisu podržali ovaj zahtev zato što dole nema nikakvih sukoba. Međutim, podržali su ga odbornici Koalicije "Složno", znači odbornici DS-a, DSS-a i G17 plus. Da li vi to priznajete da dole ima nekakvih sukoba? Ne, dole nema nikakvih sukoba i to nikako niste smeli da prihvatite. Četvrti zahtev je da se pozivaju građani na mir i toleranciju. To su takođe podržali odbornici Srpske radikalne stranke. Peti zahtev je da se od države traži lična odgovornost za lica koja će eventualno biti odgovorna ako se dokaže da su državni organi vršili prikrivanje počinilaca incidenta ili su učestvovali u samom incidentu. Još jednom ću podsetiti o kakvoj je vrsti incidenta bilo reči. Naime, 1. juna u jedan sat bačena je eksplozivna naprava u dvorište predsednika opštine Nagipa Arifija. Direktni počinilac, koji je uhvaćen odmah posle skupštine, jeste Osmani Veton. Prošli put sam rekao, njegov rođeni brat Ljirim Jakupi je terorista, koji se nalazi u zatvoru UNMIK-a. On je za vreme prošlih sukoba ubijao zarobljene policajce i civile na Kosovu i Metohiji, ali u vreme šiptarske pobune na jugu Srbije lično je likvidirao Albanca koji je bio radnik Službe bezbednosti u Bujanovcu. Znači, to je počinilac tog incidenta, a ne vojska i policija, kako ste to hteli na vanrednoj sednici da kažete. Zbog toga treba da izađete kao predstavnik Albanaca ovde i poreknete to što ste tamo tražili. U toj diskusiji, za vreme te sednice, tražili ste i smenu komandira policije Dragana Veličkovića, za koga je rečeno da vrši opstrukciju, što nije istina. Čovek je časno radio svoj zadatak i uhvatio počinioce.
Reč ima Dušan Bajatović.
Poštovani gospodine predsedavajući, evo, gospodine Haljimi, ja sam vas pomenuo, pa se javite za repliku. Javljam se iz razloga što je gospodin Haljimi pogrešno protumačio ono što je u ime poslaničke grupe SPS rekao predsednik Socijalističke partije Srbije Ivica Dačić. Gospodine Haljimi, kao što vi kao pripadnik nacionalne manjine tražite razumevanje za sva svoja prava i za sve svoje frustracije, morate da razumete da i pripadnici većine takođe imaju svoje strahove i imaju svoja prava. Kao što treba da postoji dobar odnos države Srbije prema vama kao pripadnicima nacionalnih manjina, tako je isto jedan engleski lord tumačio, mislim da je to dobra norma, da i pripadnici nacionalnih manjina treba da imaju određene dužnosti prema toj istoj državi. Ja sam veoma zahvalan zbog činjenice da ste vi ovde kao predstavnik albanske nacionalne manjine u srpskom parlamentu. Voleo bih da i Srbi na Kosovu i Metohiji imaju iste mogućnosti kao što vi imate u ovom parlamentu, ali vas molim, nemojte da se pozivate ni na kakvu prošlost, na neke komitete čiji ste član bili i na činjenicu da ste svojevremeno imali i predsednika one bivše velike Jugoslavije. Nemojte da se smejete, jer nama ništa što je vezano za Preševo, Bujanovac i Medveđu nije smešno, kao što nam ništa što se dešava sa Kosmetom takođe nije smešno. Molim vas da ponekad takođe, kao poslanik, kao čovek koji nosi odgovornost za javnu reč, imate razumevanja i nemojte sve da prihvatate sa frustracijom. Šta ima loše u tome što je gospodin Ivica Dačić rekao da nije loše da vi kao pripadnik albanske nacionalne zajednice osudite pojave o kojima je govorio kolega iz Srpske radikalne stranke, očite pojave separatizma, očite pokušaje organizacije terorizma i svega ostalog što će se, pre svega, obiti o glavu vama u Preševu, Medveđi i Bujanovcu, bez obzira da li ste Srbi ili Albanci. Za vreme svega onoga što se dešavalo na prostorima bivše Jugoslavije, gospodine Haljimi, stradali su i Srbi, i Hrvati, i Bošnjaci i Albanci. Doduše, sudi se samo Srbima, ali to je neka druga priča. Molim vas, ako već na Kosovu i Metohiji vladaju kriminalci poput Agima Čekua i njemu sličnih, onda uvažite da ovde u Srbiji vladaju ljudi dobre volje koji žele da vam pomognu da tu situaciju vezanu za Bujanovac, Preševo i Medveđu rešite na dobar način, gospodine Haljimi. Da vam pravo kažem, gospodo poslanici, rizikujem da budem potpuno pogrešno protumačen, od kada smo dobili predstavnike Albanaca, predstavnike Roma i gospodu iz manjinske zajednice, mi ovde mnogo više pričamo o Romima, Albancima, Mađarima i manjinskim pravima. Imam jedno pitanje, i hoću da kažem da to nije najvažnije, baš bih voleo da mi neko objasni u ovom parlamentu kakva je razlika između gladnog Srbina, Mađara, Rumuna, Rusina, kako god hoćete. U ovoj zemlji ne radi milion ljudi, a mi se ovde pljujemo oko kojekakvih stvari, a imamo pred sobom jedan od najvažnijih akata, to je budžet Republike Srbije.
Reč ima gospodin Željko Vasiljević.
Javljam se, ne bih rekao povodom povrede Poslovnika, ali povodom članova 225. i 226, da postavimo neka pitanja i da vas informišemo o nekim vrlo važnim činjenicama. Već više puta sa ove govornice pokušavam da ubedim ovu vladu u ozbiljnu situaciju koja je nastala sa dugom koji nije isplaćen ratnim veteranima za dnevnice za rat na Kosovu. S obzirom da se ništa ne preduzima po tom pitanju, danas je u Prokuplju organizovan protest dve hiljade ratnih veterana protiv prakse koja se sprovodi u tim sudovima da se nekim čudnim i volšebnim načinima odbijaju tužbe, odnosno ne vode procesi koji je, po odluci Vrhovnog suda Srbije, trebalo da se okončaju. Gospodine ministre, ovo je jako interesantno za vas kao ministra finansija: za samo dve hiljade ljudi koji su podneli ove tužbe i čije su presude između 300 i 400 hiljada dinara iznos je oko 600 - 800 miliona. Gospodin Ivica Dačić je pomenuo dug koji imate prema ratnim vojnim invalidima i porodicama palih boraca u iznosu od 1,8 milijardi dinara, koji je nastao u periodu od 1999. do 2002. godine. Kao predstavnici ove populacije, mi smo pristali 1. maja 2003. godine, kada je bila vlada u kojoj je učestvovala Demokratska stranka, da se ovaj dug isplati u nominalnom iznosu bez revalorizacije i bez kamate, svesni koliki smo teret podneli i koliki smo teret na svoja leđa preuzeli u odnosu na ovu populaciju od 65 hiljada ljudi. Međutim, gospodo, vi još niste isplatili taj dug, a verujte da su prošle četiri godine. Znam da ste nova vlada, ali moram da vam kažem da je na prethodnom protestu u maju 2006. godine Vlada gospodina Vojislava Koštunice ovaj dug preuzela kao svoju obavezu i trebalo je da počne da se isplaćuje od 1. januara 2007. godine. Zbog svih ovih okolnosti u vezi sa privremenim finansiranjem, imali smo potpuno razumevanje zašto nije došlo do isplate bar prve rate. Međutim, sada više nemamo razumevanja za takvu činjenicu, jer 1. jula ćete, nadam se, prihvatiti ovaj budžet i imati sredstva za isplatu ovog duga. Čuo sam informaciju da se niste složili, odnosno da čekate zaključak nove vlade da se prihvati ovaj dug. Gospodo, molim vas da imate razumevanja i za naše strpljenje i da verujete da našem strpljenju ima kraja. Hteo sam da pomenem još jednu stavku koju niste stavili u budžet. Prethodna vlada gospodina Koštunice, a moram ovog puta da pomenem i gospodina Velimira Ilića, obećala je 4,5 miliona evra iz Nacionalnog investicionog plana za stambenu izgradnju za ratne vojne invalide. U razdelu Ministarstva rada i socijalne politike, nažalost, ove cifre nema. Ne znam ko je i da li je prethodni i sadašnji premijer slagao ratne vojne invalide, ali moram da vas upozorim na jednu činjenicu, a to je da od 1991. godine Vlada Republike Srbije nije izgradila nijedan stan za ratne vojne invalide i porodice palih boraca. I ovo su uradili, sto posto, Vlada Srbije, ovu su odluku doneli tek posle saznanja da je Vlada Japana izdvojila šest miliona evra još 2002. godine za izgradnju stanova za ratne vojne invalide i porodice palih boraca. Verovatno od sramote nisu smeli da dozvole da ratnicima ove zemlje Vlada Japana gradi stanove, a Vlada Republike Srbije, odnosno država Srbije nijedan stan.
Samo informacija. Kažete, podržaćete. I vaša poslanička grupa je podržala budžet na Odboru za finansije. Gospodin Halimi, po Poslovniku.
Zbog dezinformacije. (Predsedavajući: Vi ste izazvali repliku i možete da dobijete reč po Poslovniku. Imate pravo po Poslovniku.) Član 103. Poslovnika. Više puta mi se uskraćuje pravo. Jedini radikal u Preševu dobija reč kada zatraži, nikakvih problema nikada nema. Dajte da radimo po povoljnim uslovima. Što se tiče onog dela protesta, ja sam izneo svoj stav i svoje mišljenje i koga je interesovalo mogao je to da prati. Samim tim da mi kao partija nismo učestvovali i da smo izašli s tim da što se tiče svih pitanja i problema Albanaca postoje legitimni organi koji o tome odlučuju i da mimo toga uopšte u tim aktivnostima nismo pristali da učestvujemo, mi smo naš stav javno izneli i ja sada opet to ponavljam. Naravno, ne postoji više verbalni delikt. Za to su ljudi ranije išli u zatvor po dve, tri, pet godina; sad imaju pravo da iskazuju svoju... Išli su zbog verbalnog delikta, i to do sedam-osam godina je bilo zatvora. Ali, toga nema sada i ljudi mogu da iznose svoj stav i to im Ustav i zakon garantuje. A ja sam svoj stav sam više, bezbroj puta izneo. Što se tiče Skupštine Bujanovca, mislim da je to ozbiljnija stvar. Ne vidim zašto jednom poslaniku može da smeta zahtev da se realizuje vladin program. Oni su to izneli izvorno iz 2001. godine, naziv, kako je u to vreme glasio, vladinog, Savezne i Republičke vlade – program za rešavanje krize u opštinama Bujanovac, Preševo, Medveđa. Naša je procena da taj program nije ostvaren. U vezi s tim se u Skupštini tražilo da se nastavlja sa realizacijom tog vladinog programa. Mislim da je to sasvim legitimno. Takođe je legitimno da se traži odgovornost nadležnih državnih organa koji nisu uradili svoje u čuvanju javnog reda i mira i stabilnosti na tom području. Mislim da skupštine i u Preševu, i u Bujanovcu i Medveđi ... Skoro je i u Medveđi smenjen načelnik policije, a da nije to uopšte u saradnji sa lokalnom samoupravom. Tamo je predsednik Srbin, ali ima i Albanaca odbornika. Uopšte, oni su ignorisani prilikom poslednje promene načelnika, komandira policije u Medveđi. Zašto ne bi u Bujanovcu odgovaralo nadležno lice ako je tamo, ne samo u slučaju predsednika Aripija, nego je pre toga dva puta na isti način napadnut predsednik mesne zajednice u Trnovcu Bećiri, pre dve godine. Mi nemamo rezultate. Ako nema rezultata u čuvanju javnog reda i mira, traži se odgovornost. Zašto neko vidi separatizam ako se u jednoj skupštini traži odgovornost od nadležnog lica? Mislim da je Skupština u Bujanovcu ispravno radila, uputila je svoje zahteve najvišim državnim organima i oni očekuju odgovore od nadležnih organa.
Po Poslovniku, Srđan Šajn, Nataša Jovanović, Predrag Stošić, pa Dušan Bajatović.
Poštovani kolega Bajatoviću, najiskrenije bih vas molio, kada govorite o manjinama, ako imate problema sa pripadnicima neke manjine, onda to recite ovde, sa kim, recite puno ime te manjine i na adekvatan način se izjasnite o svojoj politici koju vodite u parlamentu. Neprimereno je da govorite o romskoj nacionalnoj manjini na taj način i o predstavnicima romske nacionalne manjine u parlamentu. Jako dobro znate da su upravo Romi za vas dugo vremena glasali, da ste romskim glasovima u SPS-u imali svoje poslanike u poslaničkim klupama, da ima oko 8% pripadnika romske nacionalne manjine u Srbiji i da je realno da se isto toliko vremena realizuje u Skupštini Srbije o njihovim problemima. Kada sam govorio ovde, govorio sam da Srbija mora da nahrani svu svoju decu, ne samo romsku decu, da sirotinja ne može da se odvaja na romsku decu, na srpsku decu i druge građane. U Skupštini Srbije primio sam u dva navrata ne samo Rome, nego i pripadnike drugih nacionalnih manjina, i srpsku decu. Prema tome, molim vas, o Romima ne možete da govorite kao o nekome ... Molim vas, ja sam dobro slušao šta ste govorili; kada ste govorili o Rizi Halimiju, u istom tom kontekstu govorili ste o Romima. Molim vas samo da za ovom govornicom jasno razdvojite kada govorite o separatizmu, da kažete na koga mislite. Samo bih ministru za upravu, drago mi je što je došao, ponovio ono što sam rekao pre toga. Poštovani ministre, dobio sam odgovor na poslaničko pitanje da u vašem ministarstvu ne znaju da je pokrenuta legitimna inicijativa za novu elektorsku skupštinu romskog nacionalnog saveta. Obaveštavam vas sa ove govornice da smo ministru Rasimu Ljajiću predali 18.000 potpisa, da je posle toga još 20.000 potpisa došlo kod njega u Ministarstvo, da je to vaš kolega. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Koliko ste imali glasova na izborima?) Govorio sam o Romima, a ne o partiji. Romi mogu da podnesu inicijativu, a partija učestvuje na izborima. Molim vas da uzmete u obzir tu činjenicu i da se, u skladu sa zakonom, raspiše sazivanje nove vanredne elektorske skupštine.
Nataša Jovanović, Predrag Stošić, pa Dušan Bajatović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, ministar za lokalnu samoupravu i državnu upravu Milan Marković je upravo ušao, ali to nije dovoljno, zato što reklamiram član 87. Poslovnika. Poslednja i specijalna vest na javnom servisu RTS-a bila je ta da je ambasador naše države pri UN Pavle Jevremović izjavio da će uskoro biti locirani i uhapšeni preostali koje goni haški kazamat: Ratko Mladić, Radovan Karadžić, Goran Hadžić i Stojan Župljanin. To je verovatno odgovor na naše celodnevno pitanje gde se nalazi Vojislav Koštunica. Verovatno sa Radetom Bulatovićem, Draganom Jočićem i Šutanovcem po nekoj šumi, ili gde, čeka od Karle čokoladice. Preče mu je da isporučuje srpske heroje... Ujedno pozivam RTS i onog pametnog Tijanića da ne šire lažne vesti i ne uznemiravaju građane, jer sam, kao i sve srpske patriote, ubeđena da se ovi srpski junaci koje goni zlikovački tribunal nalaze daleko i da nikada neće biti uhapšeni i isporučeni Karli del Ponte i ovima koji već pet godina ne počinju suđenje našem predsedniku. Prema tome, gospodine predsedavajući, bilo bi lepo da vi sada, večeras, koliko je odmaklo vreme od kada mi insistiramo da se premijer i ostali ministri pojave ovde, zatražite informaciju da li je za Koštunicu danas prioritet budžet Republike Srbije ili da bezglavo juri one koje potražuje zlikovački tribunal iz Haga, da nam se obrati ovde, da mu postavimo pitanja, prvo ta, a onda što se tiče budžeta, koji je zaista loše projektovan. Mi moramo da znamo šta se u državi dešava. Dok Narodna skupština Republike Srbije zaseda, RTS na takav način uznemirava celokupnu javnost i širi vesti koje verovatno dobija od samog Koštunice i ministara koji hapse one koje zlikovci iz Haga potražuju.
Hvala. Predrag Stošić, po Poslovniku, pa Dušan Bajatović, Jovan Damjanović, Rajko Baralić, svi po Poslovniku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu Poslovnika, član 100. stav 3. Naime, nisam dobio objašnjenje od predsednika Narodne skupštine u vezi sa ovih pet stavova koji su još 8. juna, napominjem opet, upućeni Vladi Republike Srbije, predsedniku Borisu Tadiću, a o tome je obaveštena i međunarodna javnost. Gospodine Riza Halimi, nije prisutan, meni je drago što ste vi osudili protest u Preševu, a ono što je sporno oko ovih pet stavova koji su doneti na vanrednoj sednici u Bujanovcu, to je ovaj stav 3. gde se priča o sukobima. Sukoba u Bujanovcu nema. Taj komandir policije koji vam smeta je uhvatio počinioca incidenta. Možda vam se ne sviđa ime tog počinioca, pošto je pripadnik stranke Jonuza Muslijua, možda vam se to ne sviđa. Znači, komandir policije je izvrši svoj zadatak i uhvatio počinioca. Ovde se radi o tome da ste vi na konsultacijama, sastanku pre same sednice hteli da odgovornost za taj incident pripišete vojsci i policiji Republike Srbije. Posle toga, kada je uhvaćen počinilac, vi se od toga niste ogradili. Znači, mi smo podržali ostale stavove, sporan je stav 3. koji ću još jedanput da pročitam: "Poziva se Vlada Vojislava Koštunice da sprovede u delo program Vlade Zorana Đinđića iz 2001. godine gde se traži političko rešenje sukoba na jugu Srbije i integrisanje Albanaca u društveni život". Vi ste integrisani maksimalno. Vi ste dobili tu podršku Koalicije "Složno" i ja pozivam i predstavnike DS-a i DSS-a da kažu o kojim se to sukobima na jugu Srbije radi, pošto su podržali ovaj stav.
Izvolite, gospodo poslanici, sedite na mesta. Niko neće dobiti reč dok stoji, sedite na mesto. Neću da se brukamo pred ministrima, tražim od njih red, pa hajde da i mi budemo u redu. Samo profesor Mićunović može da šeta ako mu nešto smeta i, naravno, Borka Vučić. Izvolite, gospodine Bajatoviću.
Ja ću se zaista potruditi da ne dam više nikome razloga da se javi u situaciji kao što je to uradio gospodin Šajn. Gospodine Šajn, toplo vas molim (nemojte ovo "toplo" pogrešno da tumače neki, molim vas), uzmite stenogram. Meni je drago što sam vam dao priliku da za ovom govornicom i dalje vodite svoju kampanju i da problem Roma u Srbiji, koji postoji, stavljate u prvi plan na način na koji to želite. Ali, ja sam vas pohvalio, gospodine Šajn. Rekao sam da ukoliko imamo Poslaničku grupu manjina u srpskom parlamentu, uračunavajući tu i predstavnike Roma, mnogo više pričamo o manjinskom pitanju, ali ni to pitanje ne treba zloupotrebljavati, gospodine Šajn, kao što to neki rade. Samo sam hteo da kažem da nije ništa ružno da svaki član ovog parlamenta i svaki građanin ove zemlje kroz jednu malu obavezu iskaže jednu vrstu lojalnosti ovoj državi u kojoj živi, radi, stvara, u kojoj mu je potreban mir, toplina, ljubav i sve ostalo. Valjda imamo svi takav odnos prema Srbiji. Prema tome, ja sam vas pohvalio. Druga, ozbiljnija primedba je bila od strane gospodina Obradovića, predsedavajućeg, koji je izašao. On je komentarisao... Izvinjavam se, gospodine Obradoviću, ja vas izuzetno poštujem, prijatelji smo, ali ste dali jedan neprimeren komentar. Dakle, na Odboru za finansije došlo je do jednog malog nesporazuma i samo želim da ponovim zvaničan stav SPS-a. Dakle, SPS će glasati protiv ovog predloga budžeta, ne samo zato što smo opoziciona stranka, već zato što imamo jasne političke i stručne razloge da ovaj budžet osporimo. Nadam se da smo vi i ja napravili grešku koja nije ... Ne bi bilo dobro da objašnjavam, gospodine Obradoviću, verujte mi.
Kao predsednik Odbora, narodni poslanik Radojko Obradović, potpredsednik Skupštine.
Govorim u svojstvu predstavnika Odbora za finansije. Nisam ja ništa polemisao sa vašim stavom, samo sam govorio o činjenici ko je i kako glasao. Samo molim sekretara Skupštine i sekretara Odbora da se gospodinu Bajatoviću dostavi listing sa glasanja na Odboru za finansije. Ništa drugo. Hvala.
Dame i gospodo narodni poslanici, prekidamo rad i nastavljamo sutra u 10.00 sati. Hvala puno. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo Treće vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje dovoljan broj narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno daje u sali prisutno 97 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da danas nemam prijave da je neko od narodnih poslanika sprečen da prisustvuje sednici. Nastavljamo rad prema prijavama za reč u zajedničkom načelnom pretresu o predlozima zakona iz tačaka, od 1. do 6, dnevnog reda: – PREDLOGU ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2007. GODINU (sa finansijskim planovima organizacija obaveznog socijalnog osiguranja za 2007. godinu) i IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZU NA DODATU VREDNOST, AKCIZAMA, PORESKOM POSTUPKU I PORESKOJ ADMINISTRACIJI, POREZIMA NA IMOVINU I CARINSKOJ TARIFI Za reč se javio narodni poslanik Aleksandar Marton, a neka se pripremi narodni poslanik Jovan Nešović. Izvinjavam se, daću samo jednu informaciju. Odbor za finansije će održati svoju sednicu danas u 10,15, u pres sali, a Odbor za zakonodavstvo će održati svoju sednicu u 11 sati u Plavom salonu. Takođe obaveštavam narodne poslanike, članove Odbora za zdravlje i porodicu, da je sednica zakazana za 12 sati i molim sve članove ovih odbora da prisustvuju sednicama. Izvolite, gospodine Marton.