Dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 145. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije podneo sam amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama. Amandman se odnosi na član 2. Predloga zakona, koji se menja i glasi: ''U članu 7. tačka 3) briše se.'' Naime, ne može se zahtevati od sportskih organizacija da odgovaraju za ponašanje klubova svojih navijača, a pogotovo ako imamo u vidu činjenicu da su mnoge sportske organizacije posvađane i u sukobima sa klubovima svojih navijača. Niko ne želi da strepi za život i bezbednost svoje dece kada ih pošalje na neku sportsku priredbu. Kao dete, rado sam išao na utakmice, a posebno mi je u lepom sećanju ostala jedna od prvih utakmica na kojoj sam bio – Zvezda-Bajern, 1991. godine u Beogradu. Tada sam još živeo u Hrvatskoj, naravno, vaspitan u duhu srpskog nacionalizma i patriotizma, uspeh na sportskom terenu doživljavao sam kao pitanje nacionalne časti i ponosa. Kao navijač ne mogu da razumem ljude koji zbog navodne ljubavi prema svom klubu mogu biti u stanju da nekome nanesu teške telesne povrede ili čak da oduzmu nekom život, što se nažalost dešavalo na našim terenima. Evidentno je da nešto treba preduzeti povodom sve učestalijih incidenata i nemilih scena na našim stadionima i u halama. Ovaj zakon, koji je predložila Vlada Republike Srbije, ima niz manjkavosti i kontradiktornosti. Tako, imamo član koji kaže da je zabranjena prodaja alkoholnih pića u sportskom objektu, što je u redu, ali kako ćete uspeti da zabranite prodaju alkohola na udaljenosti od jednog kilometra od sportskog objekta, i to, tri časa pre i tri časa posle utakmice koja se održava. Teško je zakonom predvideti zatvaranje prodavnica i ugostiteljskih objekata u tako širokom krugu oko sportskog objekta. U članu 20. predviđene su drakonske kazne, pa tako po vama ispada, da ko izazove navodno nacionalnu mržnju, na primer, isticanjem neke parole na utakmici sa hrvatskom reprezentacijom ili nekim hrvatskim klubom, može dobiti kaznu zatvora veću nego hrvatski zločinci i zlikovci koji su proterali i ubijali Srbe. Pominjete i kažnjavanje cele grupe, zatim, posebnu odgovornost za vođu grupe, a ova terminologija neodoljivo podseća na terminologiju Haškog tužilaštva – udruženi zločinački poduhvat i komandna odgovornost. Iskreno se nadam da vam haški inkvizitori nisu bili inspiratori za pisanje ovog zakona. Ako bi se ovaj zakon zaista i primenio u praksi, a znamo da jeranije zabranjeno unošenje zastava, baklji, velikih transparenata, naše utakmice ličile bi na parastose, a naši stadioni bili bi još prazniji. Znamo da bez publike nema ni velikih utakmica, a bez velikih utakmica nema velikih igrača, niti uspeha na sportskom terenu. Inače, jedna od negativnih stvari koja se kod nas dešava je mešanje politike, odnosno političara u sport. Navešću vam primer iz opštine Inđija. Tamo je predsednik opštine, Goran Ješić, preuzeo FK "Inđija" i taj klub je te iste sezone odmah ispao u niži rang takmičenja. Vlada Srbije donosi izmene Zakona o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama i predviđa rigorozne kazne. Ako je tako, onda bi prvo trebalo da sankcioniše svog novopečenog savetnika, Gorana Ješića, zbog tragikomičnog događaja koji se desio u Inđiji. Naime, 13. septembra 2006. godine posle utakmice prve lige "Telekom Srbija" između FK "Inđija" i BASK iz Beograda, koja je završena rezultatom 1:1, nezadovoljni suđenjem sudije Gorana Jeknića, predsednik opštine Goran Ješić i njegov brat Vladimir fizički su se obračunali sa nesrećnim sudijom. Po rečima mnogobrojnih očevidaca na ulazu u svlačionicu, Vladimir Ješić pljunuo je sudiju Jeknića, a potom, u opštem haosu koji je nastao, uspeo je da se provuče kroz noge komesaru za bezbednost i nesrećnog sudiju ščepa između nogu. Sudija je nekako uspeo da se izvuče, izbegne kastriranje, koje mu je namenio Vladimir Ješić, koga su od tada građani Inđije prozvali – Vlada kajgana, pobegao je u svlačionicu, ali je tada u svlačionicu uleteo pobesneli predsednik opštine Goran Ješić i počeo divljački da udara sudiju. Od teških telesnih povreda sudiju su spasili predstavnici kluba Filipović Dragan i Miljanić Aleksandar, koji su zaustavili i smirili Ješića. Gorana Ješića DS predstavlja kao najuspešnijeg gradonačelnika u Srbiji, niti je gradonačelnik, nego je samo predsednik opštine, a koliko je uspešan najbolje govore rezultati proteklih parlamentarnih izbora, kada je DS u Inđiji, na čijoj je listi bio Ješić, osvojila 23% glasova naspram 44%, koliko je osvojila SRS. Ješić je uspešan, čak verovatno i jedan od najuspešnijih u ''žutom'' preduzeću kada je u pitanju rasprodaja zemljišta i atraktivnih lokacija u Inđiji. Tako je on privatnoj firmi iz Beograda prodao zemljište koje je pripadalo Zemljoradničkoj zadruzi po ceni od jednog evra po kvadratu. Zatim je na to zemljište doveo grupu "Peperse", a u izgradnju infrastrukture na tom privatnom zemljištu opština je uložila oko 700 miliona evra. Vlasnik tog zemljišta se javno hvali kako to zemljište sada vredi od 10 do 20 evra po kvadratu. Nastup "Pepersa", inače, pratile su i brojne mahinacije. Mesto na kome je održan taj koncert registrovano je kao važno arheološko nalazište "Rupine" i to arheološko nalazište sada je potpuno uništeno. Kada pominjem nastup "Pepersa", treba istaći da je Ješić u samom startu obmanuo građane i javnost Srbije najavljujući koncert, a u stvari u ugovoru jasno piše da se radi samo o festivalskom nastupu i da će "Pepersi" izvesti samo 12 pesama. Kada je reč o mutnim poslovima u Inđiji, kojih ima na pretek, navešću vam još jedan primer. Krajem 2005. godine, odlukom Direkcije za izgradnju opštine Inđija, dato je na 99 godina ''Merkatoru'' navodno neizgrađeno građevinsko zemljište, na kome su u stvari bile tri zgrade u kojima su bila smeštena javna preduzeća. Te zgrade srušila je i rušenje naravno naplatila firma ''Ival komerc'', čiji je vlasnik odbornik u Skupštini opštine Inđija i Ješićev koalicioni partner, Sreten Jovanović. Nije toliki problem što je Jovanović Ješićev koalicioni partner, već pitanje kako se neizgrađenim građevinskim zemljištem može smatrati zemljište na kome postoje objekti već 80 godina, koji su bili, čak, registrovani i kao kulturno istorijski spomenici. Kako neko naplaćuje rušenje na navodno neizgrađenom građevinskom zemljištu, ali ako ste u Inđiji koalicioni partner Gorana Ješića, očito da vam je sve dozvoljeno. Široj javnosti Ješić je postao poznat neposredno posle petooktobarskog puča, u kome je aktivno učestvovao. Mnogobrojni građani Inđije sećaju se njegovog povratka iz Beograda u Inđiju, kada je ponosno pokazivao okupljenim građanima delove pokradenog nameštaja iz zapaljene Savezne skupštine. (Predsedavajući: Gospodine Sekuliću, mislim da smo se malo udaljili od teme) Gospodine Albijaniću, sačekajte, pa ćete na kraju vi shvatiti šta je poenta. Proslavljajući tako uspešnu pljačku, u Ješićevom maniru, pravog vandala, ispuštao je neartikulisane krike i tako urličući pokazivao da je zadovoljan osvojenim plenom, što kaže kolega Marković. To mu je verovatno bila i najbolja preporuka da ga DOS postavi za predsednika opštine Inđija. A šta ga je sada preporučilo da ga potpredsednik Vlade Srbije, Božidar Đelić, postavi za svog savetnika za direktne investicije? Da li obmane i lažna obećanja kako će u Inđiji izgraditi banju? Priča o banji bila je njegova okosnica u kampanji za protekle lokalne izbore. Čak je imao i spotove u kojima je pokazivao tu nepostojeću banju. Zatim, imali smo priču o dovođenju fabrike ''Gorenje''. Fabrika ''Gorenje'' izgradila je svoj pogon, ali u opštini Stara Pazova, gde SRS vrši vlast. Dalje, imali smo još jednu obmanu o izgradnji fabrike ''Donkafe''. Ta fabrika nikada, takođe, nije došla u Inđiju, nego je izgrađena na teritoriji opštine Pećinci. Ješić je obećavao dolazak nemačke fabrike "Mehler AG", ali i od toga, naravno, nije bilo ništa. Evo, navešću vam još samo jedan primer, početkom 2006. godine Ješić je nekoliko meseci neprekidno na lokalnoj televiziji najavljivao kako će Italijani investirati u Inđiju i kako će izgraditi najveću fabriku za proizvodnju papira na Balkanu. Čak se hvalio kako će kamen temeljac za tu fabriku položiti, lično, tadašnji italijanski premijer, Silvio Berluskoni. I od toga nije bilo ništa, a Ješić se onda nije libio da 4. avgusta 2006. godine, u emisiji ''Oči u oči'', na ''Sremskoj'' TV tog istog Berluskonija naziva – ''najglupljim Italijanom''. O uspešnosti Ješića najbolje vidimo iz podataka od aprila 2007. godine, kada je Izvršno veće Vojvodine Inđiju svrstalo, u Izvršnom veću DS vrši vlast, u red nedovoljno razvijenih opština. Postavljanje Ješića za savetnika i njegovo uvođenje u Vladu Srbije na najbolji mogući način govori o prirodi koalicije novog-starog DOS-a. Tako će Ješić sedeti u Vladi čijeg je predsednika, Vojislava Koštunicu, u magazinu ''Standard'', evo, ovde imam magazin ''Standard'', nazvao – ''lokalni džiber'', a za ministra u Vladi, Velimira Ilića, tvrdi da je Velja Ilić dokaz da u Srbiji svaka budala može postati ministar. (Predsedavajući: Gospodine Vukeliću, molim vas, da birate termine za skupštinskom govornicom) Ja citiram izjave vašeg koalicionog partnera. Evo, kada insistirate i pročitaću vam. Na pitanje novinara kako ocenjuje približavanje DS i DSS, Ješić odgovara: ''Da se ja pitam, sa DSS nikada ne bih pravio koaliciju, ali se ne pitam. Kada neko vidi Velimira Ilića svaka budala u Srbiji može da kaže – mogao bih i ja da budem ministar. I u pravu je.'' Opet se ispunila ona narodna izreka da se sličan sličnom raduje, pa je tako vojvoda od ''Meridijan'' banke, Božidar Đelić, sada zaista dobio veliko pojačanje, a Vlada DOS-a, koja je inače skrpljena s koca i konopca, ulaskom Ješića u Vladu zaista je dodirnula dno. Evo, pošto me Albijanić opominje, zadržaću se na ovome.
Gospodine Vukeliću, molim vas, da više ne reklamirate gospodina Ješića, a istovremeno vas molim da vodite računa o terminima za skupštinskom govornicom koje izgovarate. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Albijaniću, vi se valjda još uvek niste dovoljno probudili pa se zbog toga ponašate na način na koji se ponašate ili mislite što je naš kolega, gospodin Vukelić, mlađi da vam to daje za pravo da se ponašate na taj način na koji ste se ponašali. Vaša je obaveza bila da se, u skladu sa članom 27. Poslovnika o radu Narodne skupštine, starate između ostalog i o redu u ovoj sali. Pripadnici vladajuće koalicije sve vreme su izuzetno glasno pričali, niko od njih nije ni slušao, ne znam zašto su i negodovali posle, verovatno zbog vaših sugestija, nisu ni slušali gospodina Vukelića. Mi smo vas opominjali iz skupštinskih klupa da probate zvonom da umirite svoje poslanike. Umesto toga, gospodine Albijaniću, vi ste prekidali govornika, na šta nemate pravo, jer to nije bio slučaj koji je predviđen Poslovnikom i vi ste morali sačekati kraj izlaganja gospodina Vukelića, da biste možda shvatili ono o čemu je on govorio. Dakle, kompletna ova diskusija bila je povezana sa tačkom dnevnog reda i sa amandmanom gospodina Vukelića. On je govorio o povezanosti politike i sporta, govorio je o tome na koji način je DS uništila kako klupski tako i reprezentativni sport u Srbiji. U koji god klub da ste ušli vi ste taj klub uništili, od košarkaškog kluba ''Crvena Zvezda'', pogledajte rukometni savez, ko je predsednik – član DS. Gde nam je rukomet? Ne postojimo više na rukometnoj mapi ni sveta, ni Evrope, a nekada smo bili svetska velesila. Pogledajte košarku, ko je preuzeo košarku? ''Žuto'' preduzeće. Gde je košarka? Ne postojimo više, ni tu nećemo učestvovati ni na olimpijadi, a nekada smo sa lakoćom tri medalje na olimpijadi osvajali. Pogledajte druge sportove, dakle gde god ste se umešali vi ste u potpunosti uništili te grane sporta. Prema tome, gospodine Albijaniću, sledeći put pre nego što prekinete nekoga od poslanika SRS, pokušajte, znam da to nije lako, da shvatite domašaj naših reči. Hvala.
Narodni poslanik Čedomir Jovanović po Poslovniku, šef poslaničke grupe LDP. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Jočiću, moraću i prisiljen sam da preusmerim našu raspravu u drugom pravcu od onog kojim je ona krenula, nakon prethodne diskusije. Naime, ja sam kao šef naše poslaničke grupe dobio od sekretara Skupštine dopis koji je upućen svim poslaničkim grupama u ime štrajkačkog odbora Kuršumlije i cele Toplice. Reč je, naime, o zahtevu pod naslovom ''Hoćemo pravdu'', u kome se sve poslaničke grupe mole da krajnje ozbiljno sagledaju problem i da imaju na umu odakle dolaze štrajkači. Kuršumlija, Prokuplje, Blace, Brus, Aleksandrovac, Žitorađa čekaju na vas da konačno rešite našproblem i dokažete da pravda postoji i da smo svi jednaki pred zakonom. Situacija sa kojom se naše društvo suočava je, u ovom trenutku, više nego ozbiljno. Puno je problema koji su preokupirali našu dnevnu politiku, ali ja bih, pre svega, vas gospodine Jočiću zamolio da se, kao predstavnik Vlade, malo više angažujete po ovom pitanju, ne samo kao resorni ministar, a potom bih zamolio i rukovodstvo Skupštine, pošto ovde nema predsednika Odbora za odbranu i bezbednost, da nam omogući raspravu pred nadležnim skupštinskim odborom, kako bi se definisao neki odgovor na problem sa kojim se naše društvo suočava. Mi smo svedoci štrajka koji traje više od nedelju dana, svedoci smo jedne intervencije policije, svedoci smo eskalacije tog štrajka koji je u ovom trenutku više nego dramatičan. Štrajkački odbijaju lekarsku pomoć, zabarikadirali su se u skupštini opštine i na sve to nema nikakve zvanične reakcije, osim ukoliko zvanična reakcija nije ideja Vlade da formira radnu grupu. Mi insistiramo na efikasnijem odgovoru i na raspravi o ovom pitanju, imajući u vidu, između ostalog, i potpuno drugačiju reakciju na jedan ne tako davno završen štrajk glađu jednog crkvenog velikodostojnika, prema kome je Vlada zauzela potpuno drugačiji stav od onog koji zauzima prema protestu više stotina ljudi. Ukoliko ti ljudi nisu u pravu, onda im to treba reći na jedan razuman i jasan način, a ako su u pravu, onda tu agoniju treba prekinuti što pre i mi bismo želeli da se to desi već danas. Dakle, tražim od vas, gospodine Albijaniću, kao i od vas, gospodine Jočiću, da Vlada i Parlament o ovom pitanju što pre raspravljaju, u okviru nadležnog odbora, naravno, a da potom delegacija Parlamenta, a ne samo radna grupa Vlade, uzme aktivno učešće u rešavanju ovog problema. Mi smo svi u toku izborne kampanje obilazili ova mesta. Vrlo dobro znate kakva je atmosfera u tim sredinama, znate koliko je, i bez ovog protesta, život u Kuršumliji, Brusu, Aleksandrovcu, Blacu, Prokuplju, Žitorađi težak. Štrajkači su, između ostalog, odlučili da njihovu decu zadrže u kućama, odnosno da se i deca uključe u protest kroz bojkot školske nastave. Parlament o tome ne može da ćuti. Neuverljiva su objašnjenja koja nam nudi Ministarstvo odbrane. Ona su konfuzna i ona moraju biti mnogo konkretnija. Parlament postoji da bi, između ostalog, i ovakve probleme rešavao. Dakle, očekujem od Parlamenta i od Vlade kvalitetniji odgovor. Radna grupa nije dovoljna, pogotovu ne, imajući u vidu, ponavljam još jedanput, reakciju Vlade na pre dve nedelje završeni štrajk glađu vladike Filareta. Ministri su ga obilazili, poremećeni su međudržavni odnosi, to je bila politička tema kojoj se poklonilo puno pažnje. Ne kažem da to nije bilo potrebno, ali ovde nekoliko stotina ljudi štrajkuje dve nedelje i taj štrajk je ušao u fazu koja će u potpunosti izmaći kontroli, ukoliko se brzo ne reaguje. Dakle, tražimo reakciju.
Zahtev ćemo proslediti, ako sam dobro razumeo, da se održi sednica Odbora za odbranu i bezbednost, pri čemu vas molim da i formalno podnesete zahtev za održavanje sednice, kao poslanička grupa. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, potpredsednik Narodne skupštine, o amandmanu. Preostalo vreme je tri minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, dovoljno je za tri minuta još nešto da dodam u prilog ovog izuzetno smislenog amandmana, kao i svega što je rekao uvaženi mladi kolega Nikola Vukelić. Mogli ste vi iz DS da vidite kakvi se sve kriminalci nalaze u vašim redovima, ali vam je bilo smešno, šta jedan čovek, koji vedri i oblači u jednoj sremskoj opštini, može da uradi, a da za kratko vreme stekne ogromno bogatstvo, da zloupotrebljava zakon, da nesmetano vršlja i radi u državi šta hoće. Trebalo bi, gospodine ministre, da se pozabavite tim pitanjem, jer on nije lokalni šerif, to nije zabranjena zona gde ne treba da dođu organi MUP-a i da prekontrolišu kakvo je sve to leglo, da li samo kriminala ili se tamo vrši promet svega i svačega, naročito na manifestacijama karaktera o čemu je govorio kolega Vukelić. Sa razlogom je SRS i on u naše ime podneo amandman da se briše tačka 3) člana 7. Zakona, jer je besmislena i ova koju ste dodali izmenom člana 7, u pravom smislu te reči. Naime, član se odnosi, da bi kolegama poslanicima i javnosti bilo jasnije, na ono šta treba sportski klubovi i organizacije da urade u pripremnom delu, pre nego što navijačke grupe i organizacije odu na gostujuće utakmice. Članom je to lepo zamišljeno, to je idealistički, kada bi to moglo, gospodine Jočiću, ali ne može i vi znate da u praksi to nije moguće. Dakle, afirmacija sporta, korektno navijanje, bodrenje svog kluba, reprezentacije, učestvovanje na najpozitivniji način, u nacionalnom duhu, kako to rade srpski navijači, jeste nešto što se podrazumeva. Onda je bilo sasvim bespredmetno da to ulazi u član zakona, a onda kažete – da se podstiču na pozitivno navijanje, to valjda svaki navijač zna, ne ide tamo niko sa predumišljajem da krši, da lomi. Sada se stvara takav utisak u javnosti da tu dolaze poremećeni ljudi, koji ne znaju šta će sa sobom. Naravno, uvek ima izgrednika. Vi znate da je SRS jedina politička stranka na čijim se manifestacijama nikada nijedan incident nije desio i uvek pozivamo ljude, javnost, sada i navijače, na korektnost, na sportsko navijanje. Kako ćete vi, gospodine Jočiću, da objasnite bilo kome u bilo kom klubu u Srbiji, da li je to "Partizan", "Zvezda", "Hajduk" iz Kule, "Vojvodina", "Napredak", koji je sada ušao u prvu ligu, kako ćete da objasnite vi tim navijačima i klubovima, sve i da naprave najidealniji dogovor, kako će da spreče da im se desi to što se desilo Fudbalskom klubu "Partizan" na utakmici Zrinjski-Partizan. Ako se poštuje ova tačka, a ona je besmislena, jer ne možete da utičete na to, prvo, nekada se dešava da navijačke grupe, to zna i gospodin Tomić, ne žele da komuniciraju, neke od njih, sa upravom kluba, iz razloga što postoji nerazumevanje, a naročito zbog toga što se DS, o čemu je govorio i kolega Šarović, infiltrirala u sve pore našeg sporta. Niste ni vi iz DSS imuni i za upravne odbore i za sve na šta ste stavili šapu. Mi smo za to da se izvrši potpuna depolitizacija sporta. Ako mi dozvolite još samo minut, gospodine Albijaniću, time ću završiti, citiraću tačku koju kolega Vukelić traži da se briše. Dakle, on traži da se briše tačka: ''3) koordiniraju aktivnosti sa klubovima svojih navijača prilikom organizovanog odlaska na sportske priredbe na kojima su te sportske organizacije – klubovi i njihovi navijači gostujući". Jesu, bili su gostujući. Otišli su u Mostar, prešli sa srpske strane, iz Nevesinja ljudi, nekoliko autobusa sa mlađim ljudima. Struktura tih ljudi je, za vašu informaciju, ne asocijalnog karaktera, tu su bili ljudi koji su magistri nauka, ljudi koji su preduzetnici, mladi ljudi, studenti, ljudi koji su odlični učenici u srednjim školama, pošli su da bodre srpski klub, koji igra utakmicu protiv kluba koji u svojim prostorijama ima slike ustaša Franje Tuđmana, Bobetka i ostalih. Sačekani su na krv i nož, i ničim izazvani, samo zato što su bodrili svoj klub, prošli kroz neverovatne strahote, sa prostrelnim ranama, sa gelerima u rukama, sa takvim mlaćenjem i onim što se sve desilo, što je nezapamćeno i nezabeleženo. Zapravo, jeste, ali ne na utakmicama koje se dešavaju u Evropi, nego na utakmici na kojoj jedan srpski klub igra protiv kluba iz Hrvatske, gde postoji neverovatna mržnja koja je vekovima tako i usmeravana prema srpskom narodu, da ubijaju, da kolju, da nas proganjaju i da sve to rade. Sada vi kažete da oni tamo treba da idu, ali da budu korektni i fer i da navijaju. I pošli su, uzvikivali su parole srpskih junaka, uzvikivali su ono što bodri njihov klub i šta su doživeli? Znači, besmislen je ovaj član i zato je kolega Vukelić tražio da se briše. Iz same ove odredbe, gospodine Jočiću, ako ste pratili ovih poslednjih sedam dana, da se kao kriminalci najgoreg ranga gone navijači za nešto što učine na stadionu, da dobijaju takve zatvorske kazne, zato su i osvanuli svi oni natpisi i zato vam svi navijači, bez obzira za koji klub navijaju, poručuju "vi u fotelje, mi u mardelje". E, hajde malo to da promenimo, pa u zatvore, kako žargonski kažu navijači "mardelje", da idu Ješić i ostali kriminalci iz DS koje vi štitite, a ljudi da idu slobodno na utakmice i da navijaju.
Reč ima ministar unutrašnjih poslova, gospodin Dragan Jočić.
Naravno, poslanici mogu da govore i uže i šire, ali samo radi preciziranja stvari, ovde su se čule do sada, verovatno i tokom današnjeg dana, one primedbe, dati su oni amandmani koji se odnose na postojeći Zakon, koji je donet 2003. godine. Međutim, čini mi se da amandmani i diskusija treba da budu samo na ono što je pred vama, a to je Predlog zakon o izmenama i dopunama Zakona. Znači on može amandmanski da se menja i da se amandmanski interveniše. Međutim, ono što je bilo doneto 2003. godine ovim povodom ne može da se briše. Pazite, jednostavno sam u situaciji da sam predmet opozicionog napada za onaj Zakon koji nisam ni donosio 2003. godine i čija rešenja nisam predvideo. Normalno, ja bih vas zamolio povodom ovog amandman, jer nijednom rečju nije bilo konstatacije u vezi ovih izmena koje mi donosimo zakonom. To treba da bude predmet diskusije, o reči kao što je pojam ''gledalište'', proširivanje pojma ''gledalište'' i drugo. Vi prebacujete i govorite o stavu 3. Zakona iz 2003. godine. Međutim, pred nama su izmene i dopune Zakona i na njih treba reagovati. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Čedomir Jovanović, po Poslovniku, predsednik poslaničke grupe LDP. Zatim, repliku ima Nataša Jovanović, prepoznala se u vašoj diskusiji ministre.
Gospodine predsedavajući, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ne može da bude rasprava na ovakav način gospodine Jočiću, pogotovo ne nakon prethodne tačke dnevnog reda. Vrlo je zanimljivo to vaše tumačenje poslaničkog prava i slobode da kroz amandmane menjaju Zakon o kome raspravljaju. Podsetiću vas da ste vi prvi prekršili pravilo o kojem sada govorite. Mi smo pre ove tačke raspravljali, između ostalog, i o izmenama i dopunama Zakona o državljanstvu, da li sam u pravu? Vrlo precizno je Vlada navela razloge za hitnost i obrazloženje izmene i dopune Zakona. Isključivo se izmena i dopuna Zakona o državljanstvu gradila na činjenici da je prestankom, odnosno razlazom državne zajednice Srbija i Crna Gora izvestan broj građana ostao bez državljanstva, te je stoga država Srbija dužna da im omogući sticanje državljanstva pod određenim uslovima. Vi ste, na predlog vašeg poslanika, usvojili amandman koji je postao sastavni deo Zakona, koji nema nikakve veze sa izmenama i dopunama Zakona koji se nalazi na dnevnom redu. Podsećam vas da je to onaj amandman kojim je omogućeno svakome da dobije državljanstvo Republike Srbije, bez obzira na prebivalište, a uz vrlo rastegljive kriterijume poput onog kojim se dokazuje poslovna sposobnost ili spremnost da se neko deklariše kao pripadnik srpskog naroda. Dakle, obrazloženje koje vi ovde nudite nije koegzistentno i to što vi radite ne može naići na razumevanje u Parlamentu. Naravno da poslanici imaju pravo da izmene i dopune zakona tretiraju i na način koji je širi od onog na koji je mislio predlagač, s obzirom da je to suština naše rasprave. Parlamentarna većina i Vlada su tu da se sa tim slože ili ne, a podsećam vas da ste već jednom prekršili pravilo na koje se danas pozivate, te stoga vaše pravilo ne mora da bude poštovano i uvaženo tokom ove rasprave.
Ima reč narodni poslanik Nataša Jovanović – replika, zatim, po Poslovniku Božidar Delić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin ministar, jednostavno, nije u pravu. Mene zaista zapanjuje takva vaša reakcija, gospodine ministre, s obzirom na to da ste diplomirani pravnik i da ste najmanje 10 godina bili narodni poslanik. Odredba Poslovnika, reći će vam svaki narodni poslanik u sali iz vaše političke stranke, mogu kasnije da vam dam da pogledate, da se podsetite, član 145. Poslovnika definiše kada narodni poslanik može da podnese amandman i u kojoj formi. Kolega Nikola Vukelić je reagovao i dao ovaj smisleni amandman, koji treba da prihvatite, kojim se briše tačka 3), koja je, doduše, definisana donošenjem Zakona pre tri godine, zato što je u vezi sa tačkom 6), koju vi sada tražite da se dopuni u Zakonu, pa uz sve ovo što sam rekla da su u obavezi, što je nemoguće, da se ispuni čitava ta forma, sportske organizacije da podstiču organizovanje i dobro ponašanje svojih navijača i njihovih klubova, mogao je i to da briše, ali ajde, ostavljeno pro forma radi, tako, to se podrazumeva, dakle, da će jedan navijački klub da radi. Da treba da ostvaruje informisanje svojih navijača, sastanci sa navijačima, izdavanje biltena i drugo – to je jedna zakonska obaveza koja je, takođe, besmislena. Neki klub to može da radi, drugi neće. Postoje bilteni koji nemaju nikakve veze sa samim sportskim klubom, nego ga nekada same navijačke grupe izdaju, publikuju i imaju svoj način oglašavanja. Tako je besmisleno da ste i za to obavezali sportski klub. Ova tačka 3), koju sam malopre citirala, a kolega Vukelić traži da se briše, skoro je potpuno identična sa 1) i 2), odnosno vi sada dodajete tačku 6). Otišao je gospodin ministar, a sada moram vama, gospodine Todoroviću, da se obratim. Kaže se – ''podstiču pozitivno ponašanje i delovanje igrača i službenih lica pre, za vreme i nakon održavanja sportske priredbe''. Svaki igrač će pozitivno da se ponaša, jer je to u prirodi njegove sportske aktivnosti. I gospodin Dragutinović, uvaženi reprezentativac Srbije, sportski se ponašao, ali nije on kriv što ga napadne na licu mesta selektor jedne reprezentacije. Šta, treba da stoji i da prima udarce u glavu! Dakle, postoje stvari koje vi ne možete da predvidite, a koje se same po sebi podrazumevaju kao nešto što nije afirmativno, što niko normalan i pri zdravoj pameti neće da radi, a to stavljate u zakon i obavezujete jedan klub. Nemoguće je da se to uradi. Gospodine Jočiću, dakle, kada je u pitanju jedan član zakona, bez obzira na to što su izmene i dopune, ako vi reagujete na taj član, dakle, mi smo mogli, hipotetički, da podnesemo amandman i da tražimo da se briše tačka 1), tačka 2) i tačka 5), razumete, samo je bilo bitno da postoji taj član koji se menja. Menja se član 7. osnovnog Zakona. (Predsedavajući: Vreme.) Evo, sada završavam. Niste u pravu, jer da ste vi u pravu, gospodine Jočiću, Zakonodavni odbor, koji je pre toga razmatrao ovaj amandman, obavestio bi kolegu Nikolu Vukelića da amandman nije pravno moguć. Amandman je pravno moguć zato što je on reagovao na tačku 3) koja, doduše, nije predmet izmene ovog člana Zakona, ali je to podneo u skladu sa Poslovnikom. Da nije moguće bio bi odbačen i rekli bi da pravno nije moguć. Vi sada hoćete da kažete da poslanička grupa SRS nije znala kako treba da se podnese amandman i da smo mi reagovali na nešto što ne postoji. Mi smo reagovali na ceo član Zakona, gospodin Vukelić je kao poslanik ispunio formu koju traži Poslovnik, i pravno je moguć, a nije prihvaćen. U protivnom, njegov amandman, gospodine Jočiću, zamalo da vam kažem kolega, setila sam se kad ste bili poslanik, ne bi mogao da se nađe uopšte u skupštinskoj proceduri. Da li razumete? Nema razloga uopšte da se ljutite zbog toga. (Predsedavajući: Vreme.) Evo završavam, što je on reagovao na taj član. Eto, pogledajte i videćete u članu 145. Poslovnika. Hvala.
Možemo da razrešimo dilemu. Prosto, Zakonodavni odbor je rekao da je amandman pravno moguć. Narodni poslanici imaju pravo da podnose amandmane u skladu sa Poslovnikom. Reč ima ministar Jočić. Izvolite.
Samo da kažem da su u pravu gospodin Jovanović i gospođa Nataša.
Hvala, gospodine ministre. Ima reč narodni poslanik Božidar Delić, potpredsednik Narodne skupštine Republike Srbije, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, predsedništvo, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kada bismo mi mogli doneti jedan amandman da kažemo da nam je ovaj zakon nepotreban – to je trebalo uraditi još na samom početku. Gospodo narodni poslanici, ovaj zakon je donet 2003. godine. Ja bih postavio pitanje za Vladu, jer na njega ne može da odgovori samo ministar – koliko je podneto krivičnih prijava po ovom sadašnjem Zakonu, koliko je ljudi tužilaštvo procesuiralo kod sudova za prekršaje, i, na kraju krajeva, koliko lica je pravosnažno osuđeno ili kažnjeno? Odmah mogu sam da vam dam odgovor za ovo treće– nula. Znači, nije stvar u tome da ovaj prethodni Zakon nije valjao, nego nije ni primenjivan. Gospodo, ovo je set zakona koji je vezan za Ministarstvo unutrašnjih poslova. Ovde postoji Zakon o javnom redu i miru, Zakon o okupljanjima građana. Takođe, Zakon o sportu i postoji Krivični zakon. Sva ova problematika je trebalo da bude regulisana u ta četiri zakona. Ovaj zakon dođe kao neki lex specialis u odnosu na Zakon o javnom redu i miru i Zakon o okupljanju građana. Kada povučemo jednu paralelu, gospodine ministre, ovim zakonom vršite diskriminaciju skupova, jer postoje drugi skupovi koji su regulisani kroz ovaj zakon. Postoje politički skupovi, postoje sindikalni skupovi, postoje verski skupovi. Vi ste odvojili samo sportske priredbe i sportske skupove. Recimo, u Zakonu o javnom redu i miru, takođe, smatram nekom sportskom manifestacijom, regulisane su bakljade. Zašto u tom Zakonu nije dodato i određeni broj članova, vezano za sport. Znači, nedolično ponašanje građana, regulisano Zakonom o javnom redu i miru, po mom mišljenju, apsolutno nije problem u lošem Zakonu, već u tome što se on ne primenjuje. Ovde je pomenut ''Partizan'' i njegovo ponašanje u Mostaru. Da li je klub ''Partizan'' kaznila država, gospodo? Da li je on kažnjen po nekom zakonu? Nije. Postoje udruženja, postoje savezi, postoje njihova pravila. ''Partizan'' je odgovarao po pravilima nekog međunarodnog udruženja. To je, takođe, nešto, kada bude zakon o udruženjima, o čemu treba da se razmišlja, ne može se sve prebaciti na policiju. Gospodine ministre, morate razmišljati o tome da policija treba da bude zaštićena, iako je kroz ovaj zakon data organizatorima znatno veća odgovornost. Zašto na ''Partizanovoj'' utakmici u Beogradu nije bio nijedan propust? Zbog toga što su pet dana pripremali navijače i preduzeli sve mere po pitanju redarske službe i ostalih. Gospodine ministre, trebalo bi razmišljati da, kada angažujete policiju, onaj ko angažuje policiju preko vaših procena ili procena vaših službi plaća policiju. Svi na tom stadionu, igrači igraju za pare, gledaoci plaćaju iz zadovoljstva, redari dobijaju plate, svi drugi dobijaju određene naknade, samo vaši policajci besplatno rade na tim priredbama. Dobro, možete da se smejete, ali mislim da bi o ovome trebalo da razmislite.
Da li se još neko od narodnih poslanika javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Vlado Sekulić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Vlado Sekulić.
Dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 145. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije podnosim amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama. Amandman kaže da se u članu 3. posle stava 1. dodaje stav 2. koji glasi: ''U tački 5) posle reči ''mržnja'' zapeta se zamenjuje tačkom, a preostali deo teksta se briše.'' Ono što me je inspirisalo da ovaj amandman napišem ovako jeste to što je U Predlogu član 20. i ovo što je rekao ministar, gospodin Jočić, da se mi nismo, poslanici SRS, pridržavali Predloga zakona, nego da smo se... (Dragan Jočić: Priznali smo.) Priznali ste? Dobro, ko priznaje, pola mu se prašta, gospodine ministre. Mi smo se pridržavali ovog predloga zakona. Baš smo obratili pažnju na Predlog zakona o dopunama ovog zakona i evo zašto sam insistirao na ovom amandmanu, onako kako ste ga vi dali glasi – ko svojim ponašanjem ili parolama izaziva rasnu, versku, nacionalnu ili drugu netrpeljivost i mržnju, odnosno čiji je sadržaj uvredljiv, zato sam u amandmanu stavio da glasi ovako – ko svojim ponašanjem ili parolama izaziva rasnu, versku, nacionalnu netrpeljivost ili mržnju, tu da bude tačka. Zašto? Po Ustavu vi znate da je zabranjeno izazivati versku, nacionalnu i rasnu mržnju. Mi smo se pridržavali Ustava i stavili smo tačku iza ovoga što je poenta celog ovog amandmana, koji ste vi dali. Gospodine ministre, prisustvovao sam Odboru za bezbednost, kojim je predsedavao Dačić u jednom periodu, u drugom delu je gospodin Šormaz i evo, gospodin Todorović je bio, videlo se da je SRS stvarno imala dobre predloge, dobre stavove, dobre amandmane. Mi smo apostrofirali ovaj amandman, posebno zato što je izuzetno teško formulisati šta je netrpeljivost. Postavio sam gospodinu Todoroviću pitanje šta će se desiti ako bude igrala reprezentacija Srbije sa reprezentacijom Hrvatske ako naši navijači jednostavno protestuju protiv himne ili uzvikuju parole protiv Hrvata, da li će se onda pohapsiti svi navijači koji na stadionu navijaju za Srbiju, a dozvoliće se navijačima Hrvatske da mogu da uzvikuju parole – Srbe na vrbe i drugo. Netrpeljivost je nešto što je dosta problematično. Zakonom je predviđeno čak osam do deset godina, možda će se ići u zatvor po tom članu, a u suprotnom, da pođem od nekog drugog zakona, za silovanje se dobije tri godine. Kako ćete vi oceniti ko je to u grupi izazivao netrpeljivost ili bilo šta drugo? Evo, obrazložiću i nastavak mog amandmana: ''Stav. 2. Predloga briše se. Posle stava 2. dodaje se stav 3. koji glasi: U članu 8. stav 3. menja se i glasi: Kada gledalac ili grupa gledalaca postupi suprotno nalozima redarske službe ili fizički napadne njene pripadnike, ovlašćeno lice Ministarstva će bez odlaganja postupiti u skladu sa Zakonom o javnom redu i miru.'' Znači, ovo što je bilo pre toga, da iz jednog dela gledališta namenjen navijačima – ''i spreči njihov prelazak iz jednog dela gledališta namenjen navijačima jednog kluba u drugi'', podrazumeva se da redarska služba mora da obavlja svoj posao, ali da Ministarstvo unutrašnjih poslova, snage milicije koje su uvek prisutne na stadionu, moraju da intervenišu u onom trenutku kada dođe do jedne kritične situacije ili da oni spreče i da svojim delovanjem, za koje su oni i nadležni, spreče da dolazi do bliskog susreta grupe navijača ili prelaska, ulaženja na stadion, na igralište, napad na fudbalere i ostalo. Na sportske terene se dolazi da se navija i nema potrebe navijanje pretvarati u komemorativni skup. Nadležni državni organi treba da rade svoj posao, što znači da policija treba da vodi računa o javnom redu i miru na svakom mestu, pa i na sportskim terenima. Ovaj predlog zakona o navijačima, koji sada razmatramo, ima dosta propusta. Prvo, uočeni su propusti u onom delu kada se navodi šta se sve sme doneti na stadion, po ovom vašem Predlogu, samo sme kačket, šal i obeležena majica, dresovi. Znači, ako neko dođe u duksu, ako ima logo navijačke grupe, neće moći da uđe. Drugo, zastave. To je naknadno, kada smo mi na našem odboru dali predlog da smeju da se unose zastave, onda je dat amandmana da se dozvoli da se unesu zastave. Tu je problematično koje veličine iz kojih razloga smeju da se unose na stadion. Gospođa Samardžić i gospodin Senić, kada su učestvovali, pričali su da će se primeniti rigorozni zakon iz Engleske, koji je stupio na snagu posle nemilog događaja na utakmici Juventus-Liverpul, kada je tragično nastradalo 36 italijanskih navijača. Tada je gospođa Margaret Tačer bila premijer i ona je uvela rigorozni zakon prema engleskim navijačima. Znamo da su engleski navijači pre toga bili kolevka huligana i da su uvek pravili nerede. Kada je uveden taj zakon, a mnogi koji nisu bili na utakmici nisu videli, ne znaju da telop koji sa ove strane ide i piše – ko uđe na stadion platiće hiljadu funti sterlinga ili tri godine zatvora, od godinu i po do tri godine zatvora. E sad, pogledajte vi kako engleski navijači ulaze na stadion, ne donose zastave, ali čim izađu iz Engleske, najveći neredi sa ljudskim žrtvama se dešavaju gde su engleski navijači. Ko malo prati sport, video sam da je gospodin Dačić pratio, zna da su i sada ''Milvolovi'' navijači i navijači ''Vest Hema'' najgori navijači na svetu, u smislu nereda i svega ostalog. Sada kada uporedimo ''Milvolove'' navijače, ''Vest Hem'' navijače, znači ''Liverpul'', ''Mančester'', ''Čelzi'', to su mirne fudbalske ekipe. Kad bismo mi uporedili sa ''Partizanom'', ''Zvezdom'', bukvalno ni ''Partizan'' ni ''Zvezda'' nisu ni blizu tih ostalih grupa. Pogledajte u Italiji i Nemačkoj, imate pravo da unesete zastave, sva obeležja kluba za koji navijate. To je problem onog ko je pisao, oni ne shvataju šta je Zakon o sprečavanju nasilja na sportskim priredbama. On misli da samo postoji ''Zvezda'', ''Partizan'' i možda ako znaju za još jedan klub. Gospođa Samardžić je bila u Norveškoj, to sam pratio. Ona više preferira te nordijske discipline, skijanje, ali su i tamo zastave dozvoljene, čak i navijačima na skijaškim stazama, skakaonicama i svim ostalim. Evo, pogledajte, u Engleskoj je zakon rigidan i čim navijači negde odu nešto se napravi. Znači, nama je važna preventiva. U Italiji je dozvoljeno i baklje i zastave, ali nema nereda. Pogledajte Nemačku, zemlju koja možda igra, ili Španiju, najbolje fudbal. Sve je to dozvoljeno, a kod nas je to bilo zabranjeno, jer je gospođa Samardžić dala obrazloženje da će se naši navijači kriti iza zastava. To je elementarno nepoznavanje navijača. Navijači se nikad ne kriju iza zastava i ujedno, evo, tu je i ministar, vi znate da su kamere postavljene na stadionu, znači, vi možete da snimite svakoga ko je uzročnik bilo kakvih nereda. SRS se zalaže da nema nereda, da nema ljudskih žrtava, uništavanja osnovnih sredstava na stadionu, ali je i protiv ovog represivnog zakona, izuzetno represivnog. Evo, čitao sam i gospodin Senić šta je izjavio – da će se tu strogo mere primenjivati, pa ćete ako viknete na utakmici Srbija-Hrvatska "ustaše", otići možda i 10 godina u zatvor. To vi nećete njih da uvredite, oni će da budu i ponosni, ko se još tamo vređa na povik, ali zato će naša publika morati da ćuti da ne bi išla u zatvor, a oni će vikati "Srbe na vrbe" i sve ostalo, pa ćemo doći u situaciju da neće moći ništa povoljnije da se uradi. Evo, kada sam se spremao za ovo ja sam ušao i gledao šta je ministarka pisala, o čemu se radi, kako je ona zamislila taj zakon. Čak je navela da će mnogi poznati sportisti edukovati naše navijače i, normalno, apostrofirala, nisam ni sumnjao da ću ovde videti, ime Divca. Vidim da vi spremate kampanju za gospodina Divca, za gradonačelnika ili ne znam šta već, možda će da zameni gospodina Tadića. Gospodin Divac je sve tu, ali me ubedite, evo, ministar je tu, znači, on će zastupati interese, kad gospodin Divac ode među navijače "Zvezde",znate kako će on njih tamo edukovati i objasniti im – šta će on da im objasni? On je izjavio da je najveća sramota što je igrao za košarkaški klub "Crvena zvezda", kada je bio slobodan agent, kada još nije potpisao ugovor između "Šarlota" i "Sakramento Kingsa", ali je zato patriotski uzeo za četiri utakmice koje je odigrao tada u ligi šampiona 1,4 miliona maraka. Samo to da se zna. Znači, sad će gospodin Divac ići tamo, ili Gurović. Gurović je igrao u "Zvezdi" i "Partizanu", ali je sada više naklonjen "Zvezdi". Da ode u "Partizan", i ovi koji odu sa njim verujem da neće živi izići odatle. Jednostavno, kampanja je kao da će se gospodin Divac tu pojavljivati i da će on nešto pomoći. Evo, osnovno je na šta sam imao zamerku, da li steikada razmišljali o tome da se čuje i glas navijača? Evo, sada ću vam pročitati šta navijači kažu o ovom predlogu zakona, a mislim da je logično da čujemo i njihovu stranu, jednostavno, ne može samo jedna strana da primenjuje rigidne i represivne mere, a druga ništa. Sajt "Tribina", pa se priča o ogradi od pola metra, zakon u Engleskoj i kako se engleski navijači ponašaju. Evo, samo ću dva segmenta i završiću, da bi moje kolege mogle da nastave. Prvi segment – država se raspada dok oni donose zakon o navijačima, kao i uvek navijači su problem broj jedan u ovoj raspaloj zemlji. Izabrao sam baš ovaj, a možda će i pokazati zašto su navijači toliko agresivni na utakmicama, zna se, po statistici Ministarstva unutrašnjih poslova, da je prosek godina navijača 22 godine, to su oni momci koji su najžešći na utakmicama. Kažu ovako – a vi političari, pioni, njihove državne marionete i ostala gospodo draga, i dalje ćete da pljačkate državu uzduž i popreko, da perete i skupljate pokradene pare po vašim bankovnim računima u egzotičnim zemljama, da šmrčete ''belo'' po vašim brifinzima, da vozate najbolja kola koja vam je narod kupio, da letujete tamo gde vas hlade palminim listom iznad glava, da švercujete kamione cigara preko kanala sa vrha, da prodate "ispod žita" sve što se u ovoj zemlji prodati može, ne bi li pokupili kajmak i procenat, dok drugi za vas da idu u zatvor. E, pa, neće moći, gospodo draga, malo ste se prevarili u proračunu! Svaki normalni čovek će znati na koga se odnosila ova izjava navijača, a zna se na koga se odnosi, baš na one koji su sada na vlasti, koji se bave ovim kriminalima i svim ostalim stvarima.
Narodni poslanik Vladan Batić, po Poslovniku, a zatim Milosav Miličković, pa Zoran Krasić.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, član 226. Poslovnika. Koristim priliku i prisustvo ministra unutrašnjih poslova da zatražim par obaveštenja i objašnjenja. Prvo je vezano, donekle, sa ovom tačkom dnevnog reda, a to je – da li su rasvetljena ubistva nekih od ljudi koji su bili vlasnici fudbalskih klubova, pre svega i ubistvo bivšeg sekretara Fudbalskog saveza Branka Bulatovića, ubistvo vlasnika "Bežanije", "Zvezdare" i nekih drugih klubova? To je jedno pitanje. Nažalost, manje-više kriminal i kriminalci vladaju našim fudbalom. Ograničiću se samo na fudbal. Drugo pitanje, odnosno molba za obaveštenje ili objašnjenje, takođe, sa nekom temom koja je danas aktuelna, a to je – da li je zvaničan stav MUP, zna se iz razloga sigurnosti ili bezbednosti,da se pojedini ljudi, koji su pritvorenici u Centralnom zatvoru, drže i dalje u Okružnom zatvoru u Beogradu ili u Centralnom zatvoru, iako su pravosnažnim sudskim presudama osuđeni na izdržavanje dugogodišnje kazne zatvora i trebalo bi da se nalaze, recimo, u "Zabeli" ili "Mitrovici", iz razloga što, navodno, zbog postupaka u drugim predmetima treba da budu dovođeni na sud, pa to može izazvati bezbednosne probleme, da li je to stav MUP? Isti ti ljudi imaju veoma privilegovan status u Centralnom zatvoru, pišu tamo eseje, romane itd, slave rođendane, čak su neki od njih odlazili kući na proslavu rođendana članova porodice, pa samo da vidim da li je to stav MUP ili stav uprave ili ustanove za izvršenje krivičnih sankcija, odnosno Ministarstva pravde. Hvala.
Ministar unutrašnjih poslova, gospodin Dragan Jočić.
Potpuno je ispravna konstatacija poslanika Batića da u našem fudbalu dominira kriminal. Velika količina novca, velika količina moći, povezanost organizovanog kriminala sa tim strukturama sigurno je donela posledice kao što su ubistva koja su navedena. Naravno, vi znate da nije lako otkriti takva ubistva koja su ciljana, organizovana i, verovatno, izvršioci se ne nalaze ni u Srbiji. Međutim, MUP temeljno radi i temeljno proučava i prikuplja činjenice u vezi svih ubistava. Znači, i svih ovih ubistava koja ste vi pomenuli. Naravno, rešenje, opet ponavljam, nije lako, ali sigurno će u jednom momentu biti ne samo prioritetan zadatak nego će se stvoriti uslovi da se zadre i uđe i u ovu vrstu organizovanog kriminala koju ste vi pomenuli. Opet ponavljam, to nimalo nije lako, jer se radi o velikim količinama novca, o jednom društvenom sloju koji je dosta zatvoren i o vrlo velikim interesima. To je odgovor na prvo pitanje. Odgovor na drugo pitanje je van MUP. Ono što MUP sada radi je da pomaže u spoljnom obezbeđenju zatvora u Bačvanskoj. Ne znam, procesno ili po Zakonu o izdržavanju kazni da li bi trebalo, kada je neko već osuđen pravosnažno, da ode na izdržavanje te kazne, bez obzira što ima druge predmete koji su u krivičnom postupku, ali tu treba procenti. Isto tako, ne znam ni koji je zatvor bezbedniji. Da li je ovaj u Bačvanskoj? Koliko znam nije baš bezbedan u celosti, ili je bezbedan ovaj u Požarevcu, odnosno specijalno odeljenje tog zatvora, koji je. U svakom slučaju, adresa je Ministarstvo pravde i ona organizaciona jedinica koja se bavi izvršavanjem zavodskih sankcija.
Po amandmanu, narodni poslanik Milosav Miličković, zatim Zoran Krasić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u vezi amandmana koji je podneo kolega Sekulić, želim par reči da kažem, a u svom uvodu govorim sledeće. Osnovna ideja i ovog zakona iz 2003. godine, a naročito predloženih izmena Zakona, jeste snažna težnja da se nepravedno skine odgovornost sa nadležnih državnih organa, koji su plaćeni da često sredstvima prinude održavaju red i poštovanje zakona. Ti organi su ovlašćeni da, prema potrebi i trenutnim događanjima, koriste sva sredstva prinude. Ovim predloženim izmenama se pretežno deo odgovornosti prenosi na sportske organizacije, odnosno klubove, čije obezbeđenje, redari, nemaju nikakvih ovlašćenja, čak im nije dozvoljena ni upotreba palica. Pre petnaestak godina su u Beogradu bile organizovane zaista masovno posećene fudbalske utakmice, već smo čuli primer Crvena Zvezda-Bajern itd. i sa više od 100 hiljada prisutnih gledalaca, bez značajnih incidenata. Do često ozbiljnih incidenata je dolazilo prilikom lokalnih derbija Crvena Zvezda – Partizan, ali su tada kvalifikovane policijske snage uspešno rešavale sve relativno malom upotrebom sile, prinude. Treba koristiti iskustva iz tog vremena. Nije baš sve tada bilo tako loše i nije baš sve odlično posle terorističko-mafijaškog puča izvršenog 2000. godine. Veoma je čudno predviđeno sankcionisanje prekršilaca. Za nanošenje lakših i težih telesnih povreda već su predviđene sankcije u postojećem Krivičnom zakonu i zašto uvoditi diskriminaciju paralelnim zakonom. Blaže oblike prekršaja treba odraditi postojećim propisima po prekršajima, kao što su moje kolege pre toga govorile. Na svim televizijskim prenosima utakmica odigranih u inostranstvu se vidi da se toleriše razumno korišćenje pirotehničkih sredstava, naročito se poštuje teren, odnosno borilište. Zbog toga je nelogično da se sankcioniše čak i posedovanje pirotehničkih sredstava, pa se sankcioniše i razumno korišćenje pirotehnike. Treba oštro sankcionisati samo bezobzirno korišćenje pirotehničkih sredstava, koje može da dovede do prekida utakmica ili do povređivanja prisutnih gledalaca, odnosno igrača. U predloženim izmenama Zakona se očigledno, ponovo na mala vrata, uvodi sankcionisanje verbalnog delikta, a ta praksa je odavno ukinuta u celom civilizovanom svetu. Ukratko rečeno, po postojećem, osnovnom Zakonu i još više predloženim izmenama Zakona je, očigledno, osnovna želja da se plaćena profesionalna služba policije oslobodi od odgovornosti i da se pretežni deo odgovornosti prebaci na sportske organizacije, odnosno klubove koji, po postojećim propisima, ne mogu imati ni najobičnije odgovarajuće obezbeđenje koje bi imalo neophodno ovlašćenje i sredstva. Možda je to deo događanja pred predstojeću seriju izbora na svim nivoima, da se izbegne intervencija policije, jer se, prema pozorišnim komadima besmrtnog Nušića, tada uvek viče – dole vlada. Hvala. [[Aplauz.]]
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne.) Po Poslovniku, narodni poslanik Zoran Krasić.
Gospodine Albijaniću, to su čl. 136, 225. i 226. našeg Poslovnika. Smatram da predlagač ovog zakona treba da izađe za ovu govornicu, predstavnik predlagača zakona, da ako treba napravi elaborat, da neki uvod, 20 minuta, pola sata, 45 minuta i da nam detaljno objasni o čemu se radi. O čemu se radi, gospodine Jočiću? Mi ovde ne pričamo o fizičkoj kulturi, ne pričamo o nečemu što se zove normalni sport. Ne pričamo o razvoju tela i duha naše dece, omladine i nečemu po čemu je bila stara Grčka prepoznatljiva itd. Mi ovde pričamo o privrednoj delatnosti koja se zove – profesionalni sport. Pošto pričamo o toj delatnosti koja je prepuna devijantnosti, jer se u osnovi toga nalazi novac, onda svi akteri i učesnici u tome su neki koji na neki način stiču, klubovi stiču sredstva, igrači stiču slavu, sredstva i potencijalnu mogućnost da se prodaju, oni su gladijatorski deo ovoga, a publika, to su oni koji su željni krvi, nasilja, problema itd. S obzirom na to kako smo došli do ovog zakona, a gospodine Jočiću, moram da vas podsetim kako smo došli do ovog zakona. Otprilike, dve nedelje pre nego što je neko ubio Zorana Đinđića bila je jedna košarkaška utakmica "Zvezda" – "Zagreb" u "Pioniru". Tada je na jednoj tribini, sve vreme dok je trajala ta utakmica, bila jedna velika grupa navijača koja je nosila neke transparente koji su bili jasno usmereni protiv Čedomira Jovanovića, Dragana Šutanovca i nekih drugih, pa su čak i neki od njih i bili u sali. To su bile poruke koje su, otprilike, rekle – doveli smo vas na vlast, nismo vas doveli da radite to i to. Onda se naljutio ''Lutra'' i rekao da će da zavede red. Doneto je nešto što nije ni zakon, ne znam kako da definišem ovo. Ako navijam za neki klub, ako navijam za svoju državu, onda neću da idem na utakmice po ovom zakonu. Zašto neću da idem? Zato što, po ovom zakonu, svako je već optužen kada dođe na fudbalsku utakmicu. Da li će biti podignuta optužnica, zavisi od policajca, zavisi od redara, zavisi od nekog ovlašćenog službenog lica, ali teoretski svako može da bude kažnjen po ovom zakonu. Preporučujem građanima da uopšte ne idu na fudbalske utakmice, na košarkaške ... (Predsedavajući: Hvala, gospodine Krasiću.) Samo još jedna sekunda, gospodine Albijaniću, ništa nećete da izgubite. (Predsedavajući: Prošlo je dve-tri sekunde.) Dobro, javiću se ponovo.
Na član 3. stav 2. amandman je podneo Odbor za odbranu i bezbednost. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Hvala. Na član 4. amandman je podneo poslanik Slaviša Topalović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, potpredsednik Narodne skupštine Republike Srbije.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Jočiću, ovaj amandman je u tesnoj vezi sa onim o čemu je govorio kolega Vukelić i mi zajedno sa njim kada smo raspravljali o članu 2. Besmislica, koja je sada proširena u osnovnom Zakonu Dušana Mihajlovića i tadašnje DOS-ovske vlasti, koja nikada ne može da se sprovede u delo, a koja je, do sada po osnovu nekoliko tačaka člana 16. i člana 2. Zakona, koštala sportske klubove u našoj zemlji. Zato što ste, verovatno zbog punjenja budžeta ili zbog neznanja ili nerealnosti u sagledavanju situacije kako dolaze i odlaze navijači, navijačke grupe i posetioci, obavezali sportske klubove, zamislite sada, izmenom člana 16. tačka 2) koja se menja i u vezi je sa onim o čemu je govorio kolega Vukelić na početku – ostvari saradnju sa klubom svojih navijača i učestvuje u organizaciji njihovog dolaska i odlaska sa sportske priredbe. Najpre, gospodine Jočiću, vi vrlo dobro znate da nije slučaj prilikom dolaska, govori se o gostovanjima, na utakmicu na koju idu navijači nekog sportskog kluba, da oni imaju saradnju sa klubom. Nekad ih klub uopšte ne konstatuje. Oni dođu i kažu – spremni smo da idemo na finale kupa ''Radivoja Koraća'' u košarci, koji se prošle godine igrao u Kragujevcu, pa pošto je KK "Partizan" igrao sa ovim Čovićevim klubom, gde je inače sve mafijaška družina, u finalu tog kupa, došlo je 10-12 autobusa navijača, vi mislite da oni svi imaju veze sa sportskim klubom. Nisu imali veze, u jednom delu možda, ali postoje ljudi koji organizuju, plate i skupe novac i idu. Imaju svoje organizacije i poznaju se, čuju se telefonima i krenu na put da navijaju za svoj klub. Što je najgore, gospodine Jočiću, vi sada ovim zakonom želite da potvrdite da su oni u stalnoj vezi, a nisu, sa svojim sportskim klubovima i da oni moraju, kao poslušni đačići na ekskurziji, da se vrate kući. Objasnite mi, molim vas, koji će to sportski klub, ovo je stvarno smešno, da natera te klubove navijača i ljude koji idu o svom trošku, skupe novac i plaćaju, da se vrate – tako što će da vode evidenciju. Hoćete da se vodi evidencija, kao na turističkom putovanju, kad se pravi spisak putnika, kako je ovaj seo na mesto broj tri, a ovaj ne može, nego je promenio sedište, ovo je stvarno besmisleno. Ne bi bila ni tolika šteta da to samo stoji reda radi, nego zbog ovoga se kažnjavaju sportske organizacije. Novčana kazna više nije od 300.000 do pola miliona dinara, nego 300.000 do milion dinara. Kako ste vi mogli, gospodine Jočiću, kao ministar, da predvidite, a mnogi navijači su jedva živu glavu izvukli, opet pominjem, jer je to najveći incident na gostujućem terenu koji se desio pre skoro tri meseca, da će navijači ''Partizana'' da se vrate i kako da se vrate iz ustaškog legla, iz Mostara, protiv utakmice koju su igrali sa otvorenim ustaškim i antisrpskim klubom ''Zrinski''. Kako ste mogli sada da obavežete taj klub, da kažete, slušajte, vi morate da vodite evidenciju i da potpišete tamo ko je ušao u autobus ili kombi, oni ljudi bežali glavom bez obzira jer su ih ustaše, policija, jurili da ih besomučno tuku i vatrenim oružjem napali na goloruke ljude. Ispričala sam vam, možda ste zapamtili ili niste, dobili ste zvanični izveštaj, gospodine ministere, da se jednom povučemo, i mirnom detetu iz Kaća, kod Novog Sada, desilo se da ga geler pogodi u rame, ni krivog ni dužnog. Otišao je jer voli da navija za svoj klub, pošao sa šalom, kapom, u dresu i desilo mu se to što se desilo. Vi tražite od kluba da skuplja ove koji su, ne daj bože, po bolnici, koji su tako završili, da kažete da morate da se vratite na to odredište gde ste došli i gde ste se parkirali i odakle da krenete, ovo je smešno, i ako nisu svi na okupu i na broju, klub mora da plati do milion dinara, što se često dešavalo. Znate šta je najgore od svega? Morate da imate operativno saznanje službi koje to rade, naročito kada je u pitanju uloga žandarmerije na utakmicama visokog rizika. Dešava se, gospodine Jočiću, da se krivicom navijača, ali i policije, desio taj događaj, post festum se ide po kućama i privodi se na stotine ljudi da bi se utvrdio krivac i onda je to besmisleno. Ne možete da optužite potencijalnih ne znam koliko hiljada ili stotine učesnika da su oni uradili to i to. Naravno, postoje kamere i vaše službe i lica koja nisu samo u uniformama, nego i inspektori u civilu koji sve to prate, ali veoma veliki su propusti i što kaže, malopre, general Delić, svako mora da radi svoj posao i svi su plaćeni za to. A ovi ljudi nisu plaćeni, oni su platili karte za put i oni su se organizovali i posle toga klub treba da plati zato što svi oni nisu na broju. Može jako široko da se tumači i neću da izvrgavam, baš, potpunom ruglu ovaj član koji je smešan, ali neko može da ostane kod rođaka i prijatelja, pošao je na neku utakmicu u neki grad i zadržao se, i kako onda klub da utiče na to, da se oni organizovano vrate ili su okrenuli na drugu stranu i idu recimo u Solun, idu u Atinu i posle toga imaju ugovoreno da ostanu dva-tri dana na moru, hoće ljudi i platili su sve, klub nema nikakve veze sa tim. Znate, kada bi to moglo, ovaj član bi mogao da ostane samo ako bi se striktno klubovi uključivali u to od početka do kraja, da sve plate i organizuju, da imaju listu putnika i vodiče u autobusima, da znaju kada se ide i da imaju utvrđenu satnicu. Ovako, ovo je potpuno besmisleno, jer time kršite prava i slobodu po Ustavu čoveka, odnosno građana naše zemlje, da se oni slobodno kreću. Vi im kažete, kao da idu u geto, aha, izvolite, došli ste na utakmicu, a sada svi da se vratite. Ne može ovo da opstane, gospodine ministre, jer tako se ne čuva javni red i mir i na taj način ne možete da utičete na kretanje ljudi. Zato je najbolje da prihvatite ovaj amandman i tako biste morali da izvršite korekciju, kao u amandmanu gospodina Vukelića i da rešimo taj problem, i da sutra klubovi nemaju problem ničim izazvan.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku, a zatim Momir Marković, po amandmanu.
Gospodine Albijaniću, da bih dokazao besmislenost ovog zakona, moram da imam sagovornika u ime predlagača zakona i cenim to što gospodin Jočić beleži ove stvari, ali nama su potrebna razjašnjenja. Gospodine Jočiću, juče je bio teniski meč u Areni. Po ovom zakonu, ko god je bio u Areni, morao bi da ide u zatvor. Za one koji nisu bili, to ne bih mogao da garantujem, ali to vi iz ''Otpora'' verovatno, imate snimljeno već u scenariju, to je vaš problem. Zašto? Jer, pored šalova i kapa, dresova i onoga tamo je bila i naša zastava, pa su se drznula dva igrača da zastavu stave na teren.
Izvolite, gospodine Krasiću, nastavite.
Ne znam zašto vam smeta zastava, gospodine Albijaniću.
Taman posla da mi smeta.
Srpska zastava ne treba vama da smeta. I vi po zakonu morate da je volite, bez obzira na vaš ukus. Bez obzira na ukus, morate da volite zastavu koja je iznad vaše glave, a iznenađuje me da to prigovarate. Šal, kapa, dres, zastava ne sme, pogotovu ako je većih dimenzija. A, ko je ovlašćen da procenjuje da li je to odgovarajuća dimenzija? Obezbeđenje Vračar, koje je bilo tamo, ne znam. Imamo takvu situaciju i sinoć smo mogli da gledamo odbojkašice koje su pobedile 3:2. Samo da vam skrenem pažnju, gospodine Jočiću. Tamo je zvanični spiker, na dve sekunde, pre serviranja naše odbojkašice govorio Belgija, Belgija, da ih malo pobudi – navijače. Oni onakvi, Belgijanci, mrtvi, uhvatili zastavicu i mlataraju zastavicama. Šta je poenta ovog zakona. Po ovom zakonu, vi ne činite krivično delo ni prekršaj, ako nosite kapu, šal ili dresove na kojima piše "Samsung", izaberite još neke firme, "Bet and win", možete i "Next", možete i "Voda-voda", sve možete, ali ako stavite Srbija, biće opasno. Objasnite mi, da li to znači kada dođu neki navijači iz inostranstva, zbog neke međunarodne lige ili međunarodnog susreta i kada kažu naziv svoje države, da li će njih da hapsite. Objasnite mi, velike demokrate, zar nije velika uvreda za uši građana Republike Srbije, koja je sadržana u ovom zakonu, ako se peva Marseljeza. Da li vi znate šta je u tekstu Marseljeze? ''Teći će potoci krvi'' itd. Nema razlike između onoga – ubij, zakolji, da ustaša ne postoji. Razlika je u tome što je ovo postala zvanična himna, a ovo ovamo je neprikladno. Gospodine Jočiću, objasnite nam, jer ovo nije fizička kultura, ovo je biznis? Ovde se vrte velike pare, u estradi, u ovome, u zabavama, u video igricama, milijarde i milijarde se vrte. Zašto? Zato što treba neka psiha ljudi da se zadovolji, potrebni su novi koloseumi, nove žrtve, potrebna je krv. To se gura građanima da bi se podigli iz neke letargije i da ne bi obratili pažnju o dvojcu Koštunica-Tadić.
Vreme, gospodine Krasiću, a i pripazite na teške reči, molim vas. Po Poslovniku, reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Javljam se na osnovu člana 226, vama pitanje gospodine ministre, isti je slučaj i sa obrascem za pasoš, vi ste rekli da je po Zakonu o državnoj upravi vaše diskreciono pravo, pa da se nadovežem na ovo o čemu je govorio uvaženi kolega Krasić, ko je taj koji će da procenjuje kakva je veličina transparenta i zastave. Da li su juče zaista naši teniseri mogli da budu kažnjeni zbog toga što srpska trobojka nije te dimenzije i da li je po vama normalno, a to će da vam kažu ljudi iz redarske službe, kazaće vam žandarmerija, kazaće vam ljudi koji su na terenu, da navijači moraju da sakrivaju i da uvijaju srpsku trobojku ili, recimo, zastavu SRS, koja se često pojavljuje i u hali "Pionir" i na našim sportskim manifestacijama, kada ljudi skandiraju vojvodi Šešelju i kada skandiraju drugim srpskim junacima, i sada treba da se kriju i da to negde muljaju, i ne znam šta sa tim da rade, a to je obeležje jedne države, govori se o zastavi, ili političke stranke za koju glasa preko milion građana. To nije zloupotreba političkog skupa. Tamo dolaze ljudi, neko će da skandira, ali u najvećem delu svi skandiraju, i pozdravljaju, i kažu, ''branićemo generala od Haškog tribunala'' i ostale nacionalne povike, koje imaju u najsvetlijoj tradiciji i u našem duhu, kao što pevaju četničke pesme, kao što pevaju druge srpske pesme. Na utakmicama naših najvećih klubova, opet je gospodin Tomić tu i to zna, znaju da pevaju pesme koje se odnose upravo na poziv na viteško navijanje. Niko tamo ne dolazi a priori da bi pravio nekakve incidente. Gospodine ministre, zato vas pitam, i time ću završiti, to ste dužni da kažete ljudima koji gledaju ovaj prenos, jer nas čekaju uspesi naših reprezentacija, takva ista zastava je mogla juče da se nađe u Beogradskoj areni, tzv. ''šetalica'', koja je dimenzije, otprilike, 30 h 35 metara. To može da bude srpska trobojka, koja može da bude preko cele jedne strane tribine, i svi mi koji dođemo na sportsku utakmicu učesnici smo u razvijanju, u toj koreografiji, koja na najbolji mogući način može da se osmisli kada igra reprezentacija, neki naš fudbalski ili košarkaški klub, svi smo učesnici. Desilo se i meni, i svakom od vas, kada smo igrali dosadašnje utakmice kvalifikacija naše fudbalske reprezentacije, da nas na stadionu, bez obzira na to gde se nalazimo, da li na zapadnoj ili istočnoj strani, na jugu ili severu, ali obično su na ove dve strane, čeka karton crvene ili plave ili bele boje. Tamo vam sve lepo piše, još su se dosetili, s obzirom na činjenicu da mnogi ljudi nisu znali tekst himne ''Bože pravde'', pa su napisali i tekst himne. Onda imate karton, koji vam pripadne, crvene, plave ili bele boje i lepo vam piše da u tom i tom trenutku treba da podignete karton i još vam je omogućeno, ako ne znate tekst himne, i mala deca dolaze, svojim očima sam videla na svim ovim kvalifikacionim utakmicama, po nekoliko njih, mladići, devojke, mladi bračni parovi, dolaze svim srcem da navijaju za našu reprezentaciju. Mi to treba sada da onemogućimo, da zabranimo i da kažemo može da bude zastava te i te dimenzije, a ostalo ne može da se unese. To je stvarno smešno i to nigde ne postoji. Navedite mi u kojoj državi u svetu to postoji, da ne možete da razvijete državnu zastavu i zastavu kluba. To, takođe, gospodin Tomić zna, imate te velike zastave na kojima piše – "Alkatraz", ''Strah'', "Ofanziva", to nisu nikakve pretnje, to su navijačke grupe koje se tako nazivaju, i kojima je ponos, i svako od njih se takmiči da ima što lepšu, ulažu novac i u materijal i u kvalitet, i obično imaju neku pozitivnu poruku. Nije problem uopšte u tome, nego u činjenici da se organizuje služba, da se na vreme to prijavi, da redari budu spremni za takav posao i sve će da bude u redu. Zato to ne treba, gospodine ministre, zakonom zabranjivati. Hvala.
Reč ima ministar unutrašnjih poslova gospodin Dragan Jočić.
Hoću da kažem da se prihvata amandman Odbora za odbranu i bezbednost na član 3. stav 2. Samo konstatacija što se tiče većih dimenzija, svedoci smo da se donose zastave dimenzija 70 h 50 metara, 50 h 30 metara, tako da ispod tih zastava policija ne može da kontroliše šta se dešava. Takođe, kada se unose ovolike količine materijala, tekstila, unutar tih zastava mogu da se sakriju i baklje, i motke i sve ono što može da se upotrebi u neredima. Naravno, usvojili smo da, pored ovih obeležja kluba, bude i zastava i zastave će se moći unositi.
Hvala, ministre. Po Poslovniku narodni poslanik Vlado Sekulić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo što je ministar sad rekao to je nešto što, gospodine ministre, uopšte nije tačno, jer u praksi tako nije. Kako vi to mislite, ako neko donese zastavu, pa će i baklju, pa valjda se pretresa...
Gospodine Sekuliću, koristite pravo na repliku, a nemate pravo po Poslovniku.
... obaveštenje; gospodin Krasić je lepo rekao, zato sam se i javio, bio sam na Odboru za bezbednost, gospodin Todorović je bio, mislim da je gospodin Mamula dao ovaj amandman da se ispravi i da se sada doda zastava uz ovo što piše – onemogući unošenje u sportski objekat i isticanje navijačkih simbola koji su većih dimenzija i mogu ometati rad službenih lica, osim šalova, kapa i dresova sa obeležjem kluba i sada je dodata zastava. Tada sam i rekao na Odboru, da uopšte nije definisano šta je zastava i ovo što je gospodin Krasić rekao, to je ispravno. Zastave u praksi, ovo što je rekao gospodin ministar, bukvalno su od tri do 50 metara zastave, kakve ne mogu da budu, a rečeno je da neće imati tzv. motku. To su zastave sa obeležjima, rekla je gospođica Nataša Jovanović, to su obeležja navijačkih grupa. Navijačke grupe su pripadnici kluba. Oni ne moraju da imaju grb na navijačkoj zastavi i navijačka grupa ne mora da ima grb kluba. Šta ćete vi onda reći ako se pojavi, evo, "Alkatraz" ili "Pingvin Bojsi" "OFK Beograda", da ne forsiramo samo "Partizan" i "Zvezdu", evo u "Zemunu" ''Taurunum bojsi'', kako ćete kada tu nema grb "Zemuna". Sada vi možete da proglasite da je to nešto što nije prikladno ovome. Drugo, iza tih velikih zastava, gospodine ministre, vi kažete da će se uneti baklje i ovo, pa kako to, vi sada sami priznajete da redarska služba i oni koji treba da rade ne odrade dobro posao. Primer Italije, Komisija za sport, ali kada sam rekao Italija, Italija je zemlja gde se dosta ulaže u sport i fudbal i puni su im stadioni, a ovim zakonom ako hoćete da napravite da samo vi i vaša elita gledaju utakmice u VIP loži i da nema uopšte gledalaca, onda će biti mir, to je onda nešto drugo. U Italiji da bi ušli sa velikom zastavom vođa navijača dolazi do kluba i inspekcija za sport, inspekcija za fudbal procenjuje da li je to ispravno i da li će to nekog da vređa, ili kakva je poruka na zastavi. Ovo što je ostalo, gospodine, vi ste rekli za zastave, šta će se desiti, a piše dresove, vi znate da navijači imaju svoje dukseve sa logotipom svoje navijačke grupe. Šta? Nećemo moći da uđemo?! Reći ću vam primer zašto je ovaj rigidan zakon. Sećate se, evo gospodin Albijanić je bio naš kapiten na ovoj utakmici sa Rusijom, a onda je gospodin Čeda Jovanović rekao – bolje da ste ih jurili da potpišemo sporazum, nego što ste se jurili sa njima za loptom. Gospodine Jovanoviću, da su bili Amerikanci stigli bismo mi njih i razbili bismo ih začas, ovako u fudbalu, ali Rusi su Rusi, četiri reprezentativca su doveli, igraju ljudi fudbal i mi nismo mogli neki bolji otpor da napravimo. I, kako smo igrali, kakav nam je bio trener Kosanović i odmah posle toga je "Zvezda" ispala iz kvalifikacija, mi smo se stvarno trudili. Reći ću vam zašto sam to spomenuo...
Gospodine Sekuliću, zloupotrebili ste Poslovnik.
Samo sekund i gotovo. Apostrofirao sam tu utakmicu, znate zašto? Bilo je objavljeno u medijima da će biti utakmica, to je stvarno bio sportski događaj, lep događaj na Marakani, uz intoniranje himni, zastave i reprezentativni dresovi. Ali, znate šta je tu bila poenta, svi smo svedoci, bilo je zabranjeno gledaocima da uđu na stadion, iako su gledaoci bili ispred stadiona, na insistiranje gospodina Aleksandra Vučića, kada rekao – ako se ne budu pustili gledaoci mi nećemo igrati, svi smo se mi kao drugovi, prijatelji, sportski drugovi, složili da se ne igra bez publike. Pa, znači, na toj utakmici nije bilo potrebe da se izbegavaju navijači. Šta, da li je neko pomislio da će se doneti neki transparent? Evo, završavam sa rečenicom, šta će se desiti kada naši navijači donesu, što bih i ja doneo i bio bih uz taj transparent, ''Kosovo je srce Srbije''? Šta će, možda će neko da nas uhapsi sve po stadionu, da li će to kod nekoga da izazove neku nacionalnu uvredu ili nešto drugo? Da vam kažem, kada se igrala ta značajna utakmica i tada su želeli da izbegnu da ima gledalaca, ali na insistiranje gospodina Vučića i svih nas, gledaoci su ušli, ali tragično je bilo što su samo 50 propustili od njih 500 koji su čekaliispred stadiona. Čega su se plašili, protiv Rusa, da će možda biti neki incident? Hvala.
Gospodine Sekuliću, zloupotrebili ste Poslovnik, bez osnova ste koristili govornicu prethodna tri minuta. Molim vas, da se zaista držimo dnevnog reda. Po Poslovniku narodni poslanik Nataša Jovanović. Izvolite.
Kolega Markoviću, izvinite, ali tražila sam repliku, prepoznala sam se u govoru ministra [[Predsedavajući: Niste imali prava na repliku.]] Dobro, gospodine Albijaniću, vi sada možete da dajete vaše slobodno tumačenje. Ja kažem da jesam, vi kažete da nisam, i u redu je. Sada se javljam po Poslovniku, opet se pozivam na član 226. i postavljam vam pitanje, gospodine Jočiću, kako možete da budete kontradiktorni, kada ste malopre govorili o dimenzijama zastava, onda sami sebi, što bi naš narod rekao, uskačete u usta, jer ste u članu 2. i u članu 16., odnosno 7. i 16. Zakona vi obavezali ove navijačke grupe da sarađuju sa klubovima prilikom priprema i da podstiču pozitivno navijanje. Pa, niste valjda mislili, gospodine Jočiću, da neko dolazi sa zastavom dimenzije 30h35 metara, na njoj je obično srpska trobojka ili boje kluba za koji ti ljudi navijaju, da su to stavili u neku torbu i došli na ulaz, gde ulazi desetine hiljada ljudi, da kažu – dobar dan, došli smo, evo, tu je torba i unutra je zastava. Najpre, ta zastava, odnosno taj transparent je nešto što mnogo košta, to sam vam malopre rekla. U kontekstu organizovanja jedne takve manifestacije, da bi se ona ulepšala, da bi sve to izgledalo pompezno, da bi izgledalo lepo, da bi kamere mogle to da slikaju ljudi dolaze, upravo po članu Zakona koji ste vi propisali, po tački 1) člana 16., koji kaže da ih klubovi podstiču da afirmišu klub i da navijaju, oni to rade, dođu i prijave se. Dođu tamo, zna se ko je šef obezbeđenja na stadionu, pre toga dođu kod nekoga iz kluba, dogovore se, sve to odlično zna gospodin Tomić, vaš kolega i saradnik. Pa, vama je milo, zato vas ipominjem, jer se smeškate zato što znate da je to tako. Onda se oni lepo prijave i kažu – mi imamo nameru da u jednom trenutku kada padne gol ili na samom početku napravimo jednu manifestaciju, da razvijemo naš barjak i da to uradimo. Niko neće da dođe na ulaz, a da je poneo torbu, to je naivno da kažete nesposobni redari, nesposobna policija, a unutra da su stavili baklje i motke. To je zaista neverovatno. Dakle, to sve treba da se dozvoli, ali uz strogu kontrolu redara, redarske službe na stadionu i, naravno, uz učešće kluba, odnosno našeg Fudbalskog saveza. Veoma često se dešava, u stvari gotovo uvek, evo malopre sam vam rekla to sa kartonima, ali možda padne na pamet ili bi ideja bila FSS, ranije je to bio slučaj, da oni to urade. Pa kada gostuje naša reprezentacija u inostranstvu, takođe, postoji ta velika zastava, odnosno transparent. Treba da razmislite o tome, nije kasno, gospodine Jočiću, još uvek da se to promeni, zato što ćete samim tim i da osiromašite u tom estetskom smislu jednu sportsku manifestaciju i događaj. Onda to više neće da izgleda tako. Znači, svima je cilj, takmiče se reprezentacije i klubovi svuda u svetu, kako će da izgleda ta koreografija. Kao što je i na mitinzima vaše stranke. Naši stranački barjaci su najlepši, grb SRS i lik našeg predsednika dr Vojislava Šešelja, kad se razvije na 30, 40, 50 hiljada ljudi, pa to je fantastično. Ali, imate i vi one vaše stranačke, doduše vi plaćate ove vaše što idu da mašu, vodate ih tako da nose barjake zato što to neće da rade srcem kao SRS. Hvala.
Narodni poslanik Momir Marković o amandmanu. Izvolite.
Evo, konačno, negde 45 minuta pošto me je prvi put pozvao predsedavajući, stigao sam da branim amandman narodnog poslanika Slaviše Topalovića. Gospodine ministre, kada je nešto grbavo napravljeno, a takav je Zakon napravljen u startu, teško da mogu da ga isprave i amandmani, i Predlog o izmeni i dopuni Zakona i sve ostalo. Narodni poslanik Slaviša Topalović traži da se u članu 16. tačka 2) briše. Član 16, to je član 4. ovog predloga zakona, reči ''na sportsku priredbu'' zamenjuju se rečima ''i odlaska sa sportske priredbe''.Koliko sam razumeo ovaj član 16, odnosno ovaj član 4. o izmeni i dopuni Zakona, policija reguliše dolazak na sportsku priredbu, zadržavanje na sportskoj priredbi i odlazak sa sportske priredbe. Sve ste rekli, ali kao što rekoh, kad je zakon grbav teško ga je popraviti, niste rekli dokle. Da li je dolazak na sportsku priredbu 5 km do sportskog terena, da li je to 110 km do Paraćina, odnosno do Batočine, da li je 210 km do Aleksinca, odakle ćete vi da kontrolišete navijače koji dolaze i koji odlaze. Drugo, on mora da dođe u određeno vreme da odgleda utakmicu, a može da pođe još prekjuče pa da svrati kod prijatelja. Kako ćete njega da kontrolišete? Može odavde da krene, pa posle nedelju dana da stigne. Možda bi valjalo da Vlada napravi amandman pa da kažete: ''Sve navijače od Niša pa naovamo policija će u maricama dovoziti na sportske terenei posle utakmice vraćati sa sportskih terena''. Zato smatram da amandman gospodina Topalovića treba prihvatiti. Kada sam se već javio, molim predsedavajućeg da mi sada zaustavi vreme jer imam nekoliko poslaničkih pitanja. To je vreme o amandmanu koje će koristiti neki poslanik SRS. Dobio sam od gospodina ministra odgovor na poslaničko pitanje, koje sam postavio pre godišnjih odmora. Vezano je za "Trizon grupu", odnosno Trifunović Zorana i Papulin Borislava. Tražio sam da mi se objasni da li su pokrenute krivične prijave i koje su mere preduzete protiv ove dvojice, kao i protiv komercijalnog direktora NIS ''Rafinerije Novi Sad'' i odgovornog lica u ''Rafineriji Novi Sad'' pod prezimenom Balać. Građani Srbije zaposleni u NIS-u su mi dostavili određene podatke. Dobio sam odgovor da je protiv ove dvojice pokrenut postupak, međutim ''Trizon'' otišao do WC, sa suđenja, pa izašao lepo na vrata iz suda u Novom Sadu i od onda mu ni policija oči nije videla. Da nemaju poternicu za njim verovatno ga ne bi mogli ni prepoznati. Za ovo drugo lice ne znam šta je sa njim, a podsećam vas, to je onaj ''Trizon'' koji je svojevremeno oštetio NIS, odnosno državu Srbiju za 27 miliona evra. Dobio sam od zaposlenih u NIS-u molbu da postavim još nekoliko pitanja. Molim da služba rasporedi kome će od ministara koje pitanje biti upućeno. Kaže: "Poštovani gospodine, javljamo vam se u skladu sa razgovorom. Situacija u NIS-u nije onakva kakvu prikazuju mediji, već se namešta rezultat poslovanja, da bi ostali direktori i dalje. U NIS-u vlada organizovani kriminal, a direktori su profesionalni mafijaši". Valjda ih najbolje poznaju oni koji rade sa njima. "Nazovite direktora NIS-a Bošnjakovića, pa mu postavite sledeća pitanja..." Postavljam ministru energetike, jer nemam nameru da budem poštar Bošnjakoviću, pa će ministar energetike postaviti Bošnjakoviću ova pitanja, a onda odgovoriti meni, u skladu sa Poslovnikom, jer sam ipak ja narodni poslanik. ''Kakva je struktura dobiti oko šest milijardi dinara? Kursne razlike su tri i po milijarde, a dve i po milijarde deo od četiri milijarde na godišnjem nivou, koji ostane kada se domaća sirova nafta prizna po 22 dolara, a na svetskoj berzi je oko 70 dolara.'' U čemu je suština? Kaže, NIS ima oko 6 milijarde dobiti. Nije samo domaća nafta proizvedena u Srbiji, nego je i domaća nafta koja je proizvedena iz naših bušotina, u Africi, u Angoli, u Kongu. Sve se tretira kao domaća nafta. Ta domaća nafta ide 22 dolara po barelu, u vreme kada je nafta na svetskom tržištu 70 dolara po barelu. Onda tih 50 dolara računaju kao dobit i smatraju "mi smo uspešno preduzeće" itd. Oko 700.000 tona je te domaće nafte. Drugo, po kojoj ceni NIS uvozi mazut, jer se uveze oko 100.000 tona? Da vam kažem da je 40% skuplji od domaćeg mazuta. Treće pitanje, po kojoj ceni NIS izvozi mazut i ostale derivate? Po 40% jeftinijoj od svetske cene. Po kojoj ceni NIS prodaje mazut "MK Komercu", odnosno Miodragu Kostiću za šećerane, sada "Sunoko"? Tu ima jedna posebna priča koju bih morao da ispričam narodnim poslanicima. Višak mazuta se stvorio u ''Rafineriji'' na volšeban način i treba ga uskladištiti. Šećerane se pripremaju za kampanju i rezervoari za mazut su im prazni. Umesto da, kao dobri domaćini, direktori NIS-a prodaju taj mazut šećeranama, tačnije Mikiju Kostiću, firmi "Sunoko", da se i ona pripremi za kampanju, oni šalju mazut na uskladištenje u rezervoare firme "Sunoko". To traje četiri meseca i plaća se firmi "Sunoko" ležarina za taj mazut u tim rezervoarima, a kada dođe kampanja, firma "Sunoko" potroši taj mazut i plaća ga NIS-u umanjen za cenu ležarine, odnosno skladištenje. (Predsedavajući: Gospodine Markoviću, vreme je isteklo.) Imam deset pitanja, računajte po pet minuta za svako pitanje. Znam da je vama jako stalo da građani Srbije ne znaju koji sve mafijaši okružuju ovu Vladu i na koji način se posluje.
Hvala vam, gospodine Markoviću.
Po Poslovniku, član 226.
Gospodine Markoviću, morate se udaljiti sa govornice. Moraćete ići na mesto, pa ćete lepo da sednete i da se javite. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Reč ima ministar unutrašnjih poslova, gospodin Dragan Jočić, pa gospodin Zoran Krasić, pa gospodin Momir Marković.
Vama je odgovoreno 18. juna 2007. godine, odnosno odgovor je krenuo od MUP-a i dali smo podatak da su policijski službenici MUP-a Opštinskom javnom tužiocu u Novom Sadu, protiv vlasnika i odgovornog lica preduzeća "Trizon-grup" Beograd, Trifunović Zorana i samostalnog referenta za izvoz Papulin Borislava, podneli dve krivične prijave. Postavili ste pitanje i odgovorio sam.
Narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku.
Gospodine Albijaniću, član 136. Poslovnika o radu Narodne skupštine. O čemu se radi? Ovde imamo Zakon gde MUP postaje alfa i omega vrhunskog sporta Republike Srbije. Znači, ne primenjuju se sportski propisi, pravila takmičenja itd, već je specifična situacija da od našeg sporta treba da se napravi karikatura Lige šampiona, nečega bezličnog, tako da ćemo u nekoj varijanti, kada bude igrala naša reprezentacija, onda slušati pozdravnu pesmu Lige šampiona, naravno, tu će da ide reklama za ''Plazma'' televizore, za ''Ford'' itd. To je najbolje – bezlično i onda nema državnih i nacionalnih simbola i sve je posvećeno vrhunskom sportu, iza koga se krije kriminal, velike pare. Znači, pričamo o toj oblasti, ne pričamo o fizičkoj kulturi, ne pričamo u zdravom telu postoji zdrav duh, nego pričamo da u zdravom telu postoje velike pare, pošto se ti ljudi prodaju, preprodaju, kao robovi i tu postoji neki specijalni interes države. On naročito dolazi do izražaja kada treba da se pojave nacionalni simboli, navodno, mi smo pobedili nekog i to je vrlo značajno. Potpuno promašen Zakon. Da bi se suzbio nemir na bilo kom mestu, zna se kako se radi, zna se ko je nadležan, zna se šta treba da primeni. Ali, ovde je nešto sve specifično. Zašto? Zato što je žaba videla da se negde konji potkivaju, pa je rešila da digne obe noge, da se potkuje, da bi ona malo izgledala kao konj. Potpuno nepotreban Zakon. Napravio sam vam jedan uvod kako se došlo do ovog zakona. Naravno, gledaoci svake sportske manifestacije kada vide neki nered, oni, po logici stvari, prozivaju državu, prozivaju nadležne organe, osuđuju jedno takvo ponašanje i ljudi ne greše, ali ne znaju da su sve te pojave rezultat jedne velike manipulacije iza koje stoje neki delovi države i neke interesne grupe. Tako imamo nekoga ko je nezadovoljan, pa on kaže "vi navijači ima da rušite upravu ovog kluba, pa ako treba, ima da bude i tuče i svega i svačega". To ministar Jočić može lepo da reši, uhvati za uvce njih trojicu koji su se posvađali i kaže – prekinite više sa tim, ubacio sam u vaše redove moje ljude koji mi kažu šta je uzrok svega toga. Da li sam pogrešio? Jesam? Gospodine Tomiću, treba da znate jednu stvar, jedini izveštaj Državne bezbednosti za koji bih digao ruku da je ispravan i da sadrži potpunu informaciju o njihovom radu, jeste onaj izveštaj gde biste me obavestili da nema droge na ulicama Republike Srbije. Dokle god ima droge, oni diluju drogu, oni – BIA. (Predsedavajući: Vreme, gospodine Krasiću.) Kako uvek kada pomenem BIA, vreme?
Narodni poslanik Momir Marković, po Poslovniku, a zatim Zdravko Topalović.
Da nastavimo tamo gde smo stali. Kakav je kvalitet uvozne sirove nafte? Radi se o sirijskoj nafti "Sirian blend", "JANAF", nekadašnji jugoslovenski naftovod koji smo debelo mi iz Srbije finansirali, a sada ga eksploatišu Hrvati. Ali šta ćete, tako se to zalomilo, obaveštava NIS da će, zbog uvoza sirijske nafte koja je daleko lošijeg kvaliteta, trpeti posledice i država i partneri, a čak i ako se pojave štetne posledice po druge države u okruženju, koje koriste usluge JANAF, odgovoran će biti NIS. Dame i gospodo, ovo je dokaz koliko se i kako ubrzano NIS uništava, ne bi li joj se debelo srozala cena i ne bi li je sutra neko od ovih tajkuna, koji su podupirači, šprajcevi, Vlade Srbije, mogao za jeftine pare kupiti. Sledeće pitanje: ko su treća lica koja vrše uslužnu preradu u NIS-u i da li plaćaju preradu? Sada da vam pokažem jedan papir koji kaže da je samo ovaj ''Trizon'', maločas pomenuti, dužan NIS-u 63 miliona i 148 hiljada za uslužnu preradu i tri miliona kamate, pa onda "Petrohemikal", pa onda AD "Nafta", pa "Petrobart", pa "Hipo", pa "Jugoktan", "NIS nafta" itd, što je ukupno milijardu i 200 miliona dinara. Pitam, koliko predsednik Upravnog odbora i direktor NIS troše na donacije, na sportske klubove i političke partije, reprezentaciju? Da vas obavestim da nisu u pitanju milioni, da nisu u pitanju desetine milina, da nisu u pitanju stotine miliona, nego su u pitanju milijarde. Takođe, postavljam pitanje, koliko je NIS kreditno zadužen pojedinačno kod banaka? I na to pitanje teško da će moći bilo ko da odgovor da, jer debelo kriju, upravo kako maločas reče gospodin Krasić, kao zmija noge. Sledeće pitanje, da li je policija otkrila ko je za novogodišnje praznike ukrao više od 200 hiljada litara benzina sa instalacija i sipao isto toliko vode? U novinama je to lepo pisalo, ''Politika'', čini mi se. Policija ni posle više od dva i po meseca nije dala odgovor. (Predsedavajući: Vreme.) Evo, završavam, ni posle dva i po meseca nije dala. Naravno, nije mogla da dođe do podataka. Prvo su ovi podaci skrivani, da je ukraden benzin a da je ubačena voda. Ko može doći do instalacija da istoči benzin i da sipa vodu? Dvesta hiljada to je 200 tona, a to je 20 cisterni, dame i gospodo, to se ne može u džepu izneti. Policija je došla do podataka da je to urađeno. Unutra su lopovi, počev od Bošnjakovića pa nadalje. Očekujem da će policija barem ovde pokazati, kao što je uvek pokazala, dobru volju da završi posao, da Bošnjakovića ne hvalimo više, nego da se nađe tamo, jer se sada sprema izbor novog direktora ''Naftne industrije Srbije''.
Reč ima narodni poslanik Zdravko Topalović, po Poslovniku.
Gospodine Albijaniću, to su članovi 225. i 226. Poslovnika. Gospodine ministre, jedno pitanje za vas. Šta se dešava sa istragom protiv gospodina Danilovića koji je, zapravo, grubo prekršio Zakon? Jer ovde stalno pričamo o navijačima, a ne o rukovodstvu klubova u koje je ušla DS i DSS. Šta se desilo sa napadom na zvanična službena lica na utakmici u Vršcu? Ovde stalno pričamo o navijačima i vaša rasprava ide u tom pravcu da, u stvari, bukvalno pravite jedan rov između navijača i policije. Navijači i policija treba da sarađuju. Ja sam danas čuo od vas, za ovom govornicom, kako vi niste učestvovali u donošenju ovog zakona 2003. godine. Ali, sada ste mogli da predložite mnogo kvalitetnije amandmane, da se otklone bitne razlike u saradnji između navijača i policije. Naime, ovde ima još jedna vrlo opasna situacija, koja nije otklonjena, po bezbednost učesnika, zapravo, navijača, na sportskim priredbama, to je član 15. stav 2, a odnosi se na odgovarajuće ograde za sprečavanje ulaska gledalaca na sportski teren. Ja bih vas podsetio na nemile događaje i nesreće na sportskim stadionima tipa "Hejsel" i stadion "Liverpula", pre 20 godina, kada je UEFA naložila svim organizatorima velikih fudbalskih manifestacija da se te ograde bezbednosno prilagode navijačima. Vidi se da su ovaj zakon i amandmane, nažalost, pisali ljudi, koji nikada nisu bili na sportskim terenima i utakmicama. Podsetiću vas i na ovaj član 4. o kojem se raspravljalo, za transparente, da na svakoj međunarodnoj utakmici fudbalskog kluba ''Barselona'', možete videti veliki transparent preko cele jedne tribine, ispisan na engleskom jeziku da Katalonija nije Španija i ne smatra se uvredljivim. Podsetiću vas na slična dešavanja kada igra i "Atletik-Bilbao", znači, baskijski klubovi i da ovaj amandman mog kolege Slaviše Topalovića treba prihvatiti, hteo sam i to da vam kažem. Znate i sami da sportske federacije ili konfederacije tipa UEFA ili FIFA propisuju da gostujući timovi treba da dobiju 10% ulaznica za svoje navijače. Evo vam primer. U regionu FK ''Partizan'' je politički kažnjen, to moramo da naglasimo. Treba reći da nije jedna velika grupa navijača došla iz Beograda, da je dosta navijača došlo iz Republike Srpske. Znači, klub ne može biti odgovoran za ponašanje navijača koji dolaze neorganizovani na utakmicu. Druga stvar, znate i sami da je nemoguće da na toj utakmici hiljadu navijača ''Partizana'' izazove nered protiv 10 hiljada navijača ''Zrinjskog''. (Predsedavajući: Vreme.) Izgleda da je jedini motiv i ono što se plašim, završavam, hvala, jeste da se provlačenjem ovih članova koji se tiču transparenata, uvreda i mržnje, provlači i zabrana skandiranja imena sadašnjih haških optuženika i srpskih heroja.
Na član 5. je podneo amandman narodni poslanik Radoslav Jevremović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Radoslav Jevremović. Odmah ćete dobiti reč posle govornika. Ne možete zloupotrebljavati Poslovnik, tako što će se jedan isti narodni poslanik u isto vreme javljati odmah iza sebe. Izvolite. Zahvaljujem na razumevanju.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama, amandman glasi – član 5. se briše. Brisanje člana 5. predlažem iz razloga što je rešenje u osnovnom Zakonu dovoljno i sveobuhvatno. Dame i gospodo narodni poslanici, ja, kao predsednik Odbora za omladinu i sport moram da obavestim Narodnu skupštinu i građane Srbije da ovaj predlog zakona nije prošao kroz Odbor za omladinu i sport, iako je to bilo potrebno. Odbor za omladinu i sport zakazivan je dva puta, znači 10. septembra 2007. godine u 13,00 sati i 17. septembra 2007. godine u 14,00 sati. Ali, vladajuća koalicija ni za jednu sednicu Odbora nije uspela da obezbedi potreban kvorum, tako da se Odbor nije održao i nije se raspravljalo o Predlogu zakona. Zakon o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama je stupio na snagu jula 2003. godine, a očigledno je da se ovaj zakon nije primenjivao na način na koji je trebalo, a u slučajevima kada je primenjivan bilo je selektivno. Navešću vam sada citat iz otvorenog pisma FK ''Partizan'', koje je upućeno predsedniku PSS Zvezdanu Terziću; kaže – ''Pre četiri godine Skupština Republike Srbije usvojila je Zakon o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama i s obzirom na to da u proteklom periodu ponašanje gledalaca u sportskim arenama u Srbiji ne samo da nije poboljšano, već je i drastično pogoršano, moramo da se složimo da nadležni državni organi pomenuti Zakon ne primenjuju ili ga ne primenjuju podjednako dosledno prema svim prekršiocima. Samim Zakonom pokušano je da se, po ugledu i uzoru na Englesku, na sportskim terenima stvori pristojna pozorišna atmosfera. Ali, vidljivo je da to nije uspelo. Na stadionima u Engleskoj postoji od 13 do 14 kamera, od kojih svaka pokriva po jedan segment tribina, i policija tačno zna ko je krivac. Kod nas to nije slučaj. Policija kod nas hapsi koga stigne, pa čak budu uhapšeni i ljudi koji nisu bili na sportskoj priredbi, koji su se slučajno našli tu. Kod nas policija krene u akciju, pokupi prvih 10 do 15 ljudi, uopšte ih ne interesuje da li su krivi ili ne, a u stanici će razjasniti ko je kriv, a ko nije. Na ovakav način se primenjuje Zakon kod nas.'' Dame i gospodo narodni poslanici, stanje na sportskim terenima i priredbama je realan odraz stanja u društvu. I vi iz vladajuće koalicije ste odgovorni za to stanje. Dana 15. juna 2006. godine, iz izvora, znači, vaše televizije B92 navodi se da je došlo do sukoba navijača i policije na košarkaškoj utakmici Partizan – Crvena Zvezda. Ministar tadašnji i sadašnji, Dragan Jočić, odbacio je tvrdnje da je policija upotrebila prekomernu silu, iako je ograda u hali pukla pod pritiskom sabijenih navijača, iako je veći broj osoba pao sa visine od četiri metra, a policija je nastavljala da tuče navijače. Situacija se smirila tek posle intervencije igrača ''Crvene Zvezde''. Posle te utakmice oglasila se i DS sa sledećim saopštenjem: ''DS smatra da su nemili događaji još jedan od razloga da ministar unutrašnjih poslova, Dragan Jočić, podnese ostavku.'' Dalje u tekstu se navodi, ova stranka je podsetila, dok je ona imala vodeću ulogu u Vladi Srbije, da je donet moderan, evropski Zakon o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim terenima, koji se ne primenjuje. Da je Zakon sprovođen na sportskim priredbama ne bi bilo incidenata, izgrednici bi odavno došli pod udar Zakona i ne bi dolazili na utakmice. Ovako, sportski tereni u Srbiji nisu mesta na kojima su građani bezbedni i na koje se dolazi samo zbog sportske igre. Iz ovog saopštenja se vidi sve o vama iz ''žutog'' preduzeća. Šta se to promenilo u radu bivšeg, odnosno sadašnjeg ministra, Dragana Jočića, pa ste vi glasali za njega da on i dalje bude ministar policije? Nije se ništa promenilo. Rad ministra je ostao isti, ravan je nuli. Ali, vi ste ispunili vaše želje, dobili ste fotelje, zaposlili rođake, prijatelje, pa možete da trpite i nekog čiju ste ostavku pre tražili. Dame i gospodo narodni poslanici, sam zamenik načelnika Uprave policije Beograd, Slobodan Luković, istakao je da sudovi treba da odrade najveći deo posla, ali postupci tapkaju u mestu zbog sporosti sudova. Ovo sve nam govori da ni Ministarstvo pravde, a ni Ministarstvo policije ne rade svoj posao kako treba. Ovim izmenama Zakona pokušavate da izjednačite paljenje baklje na sportskim terenima sa silovanjem, tuču na sportskim terenima sa rasturanjem droge, a same navijače sa ubicama. Očekujete da ćete ovim izmenama Zakona učiniti nešto dobro, da više neće biti nereda na sportskim terenima, ali imaćete takav efekat da više ljudi neće ni dolaziti na sportske manifestacije i priredbe. Postavlja se pitanje zašto bi bilo ko išao na sportsku utakmicu kada postoji mogućnost da samo iz razloga ako se u određenom trenutku nađe u jednoj grupi ljudi koja pravi nerede može da dobije kaznu zatvora do osam godina. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Momčilo Duvnjak.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman narodnog poslanika SRS, Radoslava Jevremovića, na član 5. treba podržati kao i sve amandmane poslanika SRS na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama. Ovaj predlog zakona vam je loš. Imate još vremena da ga povučete, jer se sve ovo rešava u skladu sa Zakonom o javnom redu i miru i okupljanjem građana. Ne znam ko je ministra Jočića nagovorio da bude ovlašćeni predlagač ovog zakona, kada je ovde trebalo da bude ministra za sport. Ovde je trebalo da raspravljamo o izmenama Zakona o sportu, pa da u tim izmenama imamo nešto što je najbitnije za zdravlje naše dece i unučića, da od prvog razreda u osnovnim školama časove fizičkog vaspitanja predaju profesori DIF-a i to dva puta nedeljno, onda ne bismo imali našu decu sa bolesnom kičmom, krivom kičmom, ravnim tabanima i ostalim. Da imamo ovakav predlog zakona gde profesori DIF-a predaju od prvog razreda osnovne škole časove fizičkog, mi bismo u našim salama u osnovnim školama imali razne sekcije. Sada ih nemamo. Znate, u poslednjih 15 godina nemamo ni u jednoj osnovnoj školi nikakve sekcije, od košarkaške, rukometne, odbojkaške, karate, boks, da ne nabrajam ostale sekcije. A sada je u našim školama puno rekreativaca. Sve ovo se moglo rešiti ovim zakonom o sportu i posle ovog predloga zakona o sportu sigurno da bismo u našem sportu imali više talenata. Kada deca od sedme do 12 godina imaju sve ovo rešeno, onda bismo imali najveće talente, imaćemo i vratićemo naš sport tamo gde mu je i mesto. Gospodine ministre, kada donosite ove izmene i dopune Zakona onda morate imati primere zašto se ovo donosi. Ovde je jedina istina i prava istina da su ove izmene i dopune Zakona donete posle fudbalske utakmice Partizan – Zrinjski. To vam je naredila UEFA. Ovo je prvi primer da jedan fudbalski klub u dve utakmice dobije rezultatom 11:1 i da ne ide dalje u Kup UEFA. Ovde je sve unapred dogovoreno između UEFA i rukovodstva ''Zrinjskog''. Pet dana unapred se znalo da je naređenje da se unesu džakovi sa kamenicama na stadion pod Bjelim bregom, kada je sve to odrađeno i kada je počela utakmica, posle 15 minuta utakmice navijači ''Zrinjskog'' su počeli kamenicama gađati navijače ''Partizana''. Šta se desilo? Milicija, po naređenju, stupa u akciju i bije navijače ''Partizana''. Ovde u raspravi sam čuo, govorili su neki poslanici, da treba da se ugledamo na neke zemlje u Evropi, kao što su Engleska, Nemačka, Italija. Pitam vas, zašto mi treba da se ugledamo ili naši navijači na te zemlje. Kada igra engleska reprezentacija i njihovi klubovi u Evropi, nemački klubovi u Evropi, znate šta se dešava posle tih utakmica? Prava pustoš je u tim gradovima. Šta naprave ti navijači? Da li su neke druge zemlje menjale svoje zakone posle ovih incidenata? Nisu. Ovo je jedan najsvežiji primer kojeg vi iz vladajuće koalicije nećete da se setite, a možda i ne znate, verovatno da ne znate, Liga šampiona, Roma – Dinamo Kijev, 15. septembar 2004. godine, sudija Fiska, pogođen u glavu, prekinuta utakmica, posekotina na glavi, sav krvav sudija! Znate koja je kazna? Dve utakmice igranja ''Rome'' pred praznim tribinama. Da li bi ''Zvezda'' i ''Partizan'' dobili istu kaznu? Ne bi. Deset godina zabrane, čak bi pokrenuli pred Haškim tribunalom i postupak za genocid. To vam garantujem. Da li je Fudbalski savez, na čelu sa Zvezdanom Terzićem i Vlada Republike Srbije zaštitila ''Partizan''? Ne. Nisam partizanovac, odmah da vam kažem. Ovo su samo činjenice. Da se vratimo unazad, još ranije, 29. maja 1985. godine, finale Kupa šampiona, ''Juventus – Liverpul''. Šta se desilo na stadionu – 39 mrtvih, 400 povređenih! Da li je neko menjao zakon od tih država? Ne. Gospodo iz vladajuće koalicije, pitao bih vas da li se vi sećate teniskog turnira u Hamburgu, Monika Seleš i Magdalena Maleeva, 30. aprila 1993. godine, šta se desilo? Ulazi strastveni navijač Štefi Graf, nanosi nožem povrede Moniki Seleš! A Monika Seleš je tada bila na vrhuncu svoje forme, bila je najbolja, trebalo je da bude broj jedan nosilac liste. Posle toga, Monika Seleš se nije vratila na teren dve godine. Karijeru je završila, nije se vratila. Znate šta se desilo sa napadačem? Nije ni osuđen. Kažnjen je dve godine uslovno da se leči, pošto su ga proglasili psihičkim bolesnikom. Ovo su samo neki od primera šta se sve radi u svetu, a da te države ne menjaju svoje zakone. Svi smo mi protiv nedoličnog ponašanja i nasilja na sportskim terenima, ali se to ne rešava ovim izmenama i dopunama Zakona, to se rešava, kao što sam rekao, Zakonom o javnom redu i miru. Mi ovde moramo da se pitamo šta su posledice ponašanja naših navijača, najviše na fudbalskim i košarkaškim utakmicama. Jedino je i osnovno, gospodo, kada ste vi došli na vlast posle 5. oktobra, umislili ste da ste vi izmislili i sport, i muziku i kulturu. Pre vas je bio i sport i sve ovo ostalo što sam naveo. Da li sam u pravu? Reći ću neke činjenice. Jedina smo država na svetu u kojoj je ubijen naš bivši generalni sekretar Branko Bulatović, pa vi se ne možete setiti. Posle treninga, u decembru 2000. godine, ubijen je košarkaš Haris Brkić. Zašto? Da li se neko pitao zašto je ubijen taj momak. Nije se niko od vas setio, vi to i ne znate, vi ste to sve zaboravili, jer se to vas ne tiče. Šta je ovde problem? U sve saveze, u sve klubove u Srbiji umešali ste se vi iz DS, iz G17 plus i DSS. Da ne navodim poslednji primer, Košarkaški savez i šta se desilo sa našom košarkaškom reprezentacijom. Doveli ste Kapičića, kao da je on izmislio košarku. Da li pre Kapičića postoji još neko? Zaboravili ste Simonovića, on vam ne odgovara jer je mnogo pametniji, više je znao od Kapičića i verovatno će bolje napraviti od njega i Košarkaški savez i reprezentaciju, ali vama ne odgovara ništa, vi hoćete da stavite vaše ljude. Šta ste uradili sa Rukometnim savezom kad ste doveli Mićovića? Unakazili ste rukomet. Doveli ste Mićovića, on je po naređenju doveo i svog prijatelja Vujovića za selektora. Sastavljali ste reprezentaciju kako je vama odgovaralo. Pogledajte šta se dešava u poslednjem slučaju. Znate li ko je u Skijaškom savezu? Predsednik G17 plus - Mlađan Dinkić, potpredsednik Goran Pitić - DS, izvršni odbor čine članovi Saša Vitošević - G17 plus i Siniša Nikolić - DS. Šta nam ovo govori? Da li ovo vi preuzimate kompletan sport u Srbiji? Nemojte da vas iznenadi, gospodo poslanici, da sutra-prekosutra u novinama izađe da je Dinkić vozio slalom ili veleslalom za bivšu Jugoslaviju, nastupao u toj reprezentaciji sa Bojanom Križajem jedno 85 puta. Sve je ovde moguće. Šta se desilo kada ste došli na vlast posle 5. oktobra? Da li se jedan od funkcionera DOS odjednom zaljubio u konjički sport? Dobio je na poklon i konje. Znate li kada se slikao između ona dva konja šta je napisao pozadi slike? Ovo sam ja u sredini. Hvala vam.
Molim vas, pazite na vreme. Da li se neko iz drugih poslaničkih grupa javlja za reč o amandmanu? (Ne.) Narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku.
Gospodine Albijaniću, o primeni Poslovnika trebalo bi malo više da obratite pažnje, ovako vrlo selektivno primenjujete Poslovnik.
Gospodine Krasiću, vratiću vam vreme, ali vas molim i vas i sve druge za kolegijalnost, pa da imamo neki red, javljanje o amandmanu, pa Poslovnik...
Kako da ne. Evo, držimo mi po pola sata ruku sa Poslovnikom, ali šta vredi kada vi ne vidite. Naravno, 136, 225. i 226. našeg Poslovnika. Nama predstavnik predlagača treba da objasni neke detalje, pošto smo u toku današnje rasprave videli da ovo nema veze sa fizičkom kulturom, da ovo nema sa krilaticom "u zdravom telu zdrav duh", nego u "zdravom telu prljave pare", ne onoga koji je sportista, nego onoga koji finansira taj sportski klub. Inače, nemam ništa protiv, pošto sve ljudske sposobnosti mogu da budu na tržištu, pa zašto da ne budu i virtuoznost, umešnost, nadarenost nekoga da se bavi nekim sportom, da bude na nekom tržištu. I treba da bude na tržištu, neka ljudi zarade, jer su uveseljavali i toliko dobrih trenutaka dali gledaocima povodom njihove virtuoznosti. Samo bih skrenuo pažnju, gospodine Jočiću, da sa ovakvim Zakonom vi idete toliko daleko da menjate propise šta je gledalište, a šta je sportski teren, čudi me da niste ušli u to šta je ''ofsajd'', šta je ''korner'', šta je ''penal'', verovatno u tom smislu i razmišljate da izvršite sledeću promenu ovog zakona, da bi to bilo sve kako treba i kako to može da bude propisano. Zar vam se ne čini da ovim članom, o amandmanu mi danas pričamo na član 5, postoji mogućnost da se izvrši zloupotreba. O čemu se radi? Ako je predstavnik ministarstva zadužen za red povodom nekog susreta, navijač nekog sportskog tima koji je gostujući tim, može da iskoristi ovo ovlašćenje i da zabrani utakmicu i da gosti pobede. Deluje vam čudno, niste obratili pažnju. Poslednji stav tog člana 17, posle ove izmene, glasi ovako: ''Ako organizator sportske priredbe ne postupi po nalozima Ministarstva, a zbog uočenih nedostataka u značajnoj meri može biti ugrožena bezbednost učesnika sportske priredbe, Ministarstvo može zabraniti održavanje sportske priredbe.'' Znači, ministar može da utiče na izgled naše lige, ko će da bude prvi, ko će da ispadne, jer, videli ste sami, u ovom stavu je sve – ukoliko, ako, proceni se, zaključi se, primeti se, bude osnovano ili postoji neka verovatnoća ili neka sumnja. Zašto sve ovo pričam? Pričam iz jednog prostog razloga što želim da napravim neki kontinuitet od prvog javljanja gde sam objasnio zašto je 2003. godine donet ovaj zakon. Koji je cilj? Da ćemo ubuduće da navijamo za sponzora, a ne za svoje klubove. Suština je u tome što je sad sport u tim vodama gde, jednostavno, ekipa mora da pobedi i tu nema viteštva. To samo nas neko vara kada priča – bila je viteška borba, bilo je to, bilo je to. Viteška borba može da bude u boksu, može da bude u ovim drugim, kako vi kažete, prljavim sportovima, ali prilikom tih susreta nikad nije došlo do incidenata, to moram da vam kažem. Ring, pljušti krv na sve strane, biju se dvojica u ringu, publika navija, skandira, ali nema sukoba među publikom. Onda imamo jedan, hajde bilo koji, neki susret, uzećemo taj fudbalski, krv do kolena na fudbalskoj utakmici. Šta je razlog? Šta je uzrok svemu tome? Ovaj zakon se ne tiče uzroka, ovaj zakon pokušava da nam kaže da svako ko ode na fudbalsku utakmicu ili utakmicu visokog rizika itd. jeste patološki slučaj, jer, po odredbama ovog zakona, on je kriv čim se našao tamo. Zato malo deluje čudno ono na početku što sam rekao. Ovaj zakon kaže – gledaoci, ne idite na utakmicu. Zašto? Svi ste okrivljeni, osumnjičeni, možete uvek da padnete pod dejstvo ovog zakona. Nama nisu potrebna takva objašnjenja. Naravno, niko nije za to da se ljudi na stadionu, tribinama i oko igrališta biju, nanose bol nekome, ne daj bože povrede, itd. Ali, pazite, vi ovim zakonom ne možete nijednog navijača "Zvezde" da naterate da za navijače "Partizana" ne kažu da su "grobari", kao što nijednom navijaču "Partizana" ne možete ovim zakonom da zabranite da kaže za ove druge da su "cigani", jer tu postoji ta navijačka tradicionalna mržnja. Takvo je navijanje. To je tako napravljeno, to je podsticano godinama. Veliki derbi, 150. ili ne znam koji derbi, ovo, ono. Podgrejavana klima od strane novinara, klubova itd. Nadam se da ću imati prilike da se još neki put javim da vam objasnim. Gospodine Jočiću, ako niste rešili svojinska pitanja u sportu, čemu onda ovo?
Na član 6 amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Stefanović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost predlažu da se amandman ne prihvati. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Nebojša Stefanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, vama je dobro poznato, kao i javnosti Srbije, da se SRS tokom svog političkog delovanja uvek suprotstavila svim vidovima nemira, nereda, nasilja i da zaista na našim demonstracijama od početka naše političke borbe u Srbiji nije bilo povređenih. Takođe, mi smo i u svojoj stranačkoj organizaciji Statutom stranke najoštrije i najrigoroznije predvideli kažnjavanje za svaki vid upotrebe alkohola, znači isključenje iz stranke, i mi ovim zaista želimo da kažemo da se svim srcem borimo za suzbijanje ovakvih pojava. Međutim, član na koji sam podneo amandman postoji mogućnost da bude selektivno primenjen, odnosno zloupotrebljen, zbog same prirode ovog člana. On kaže: ''Zabranjena je prodaja i konzumiranje alkoholnih pića u sportskom objektu i na udaljenosti do jedan km od njega u Beogradu, Kragujevcu, Nišu i Novom Sadu, a u ostalim mestima do 300 m, za vreme održavanja sportske priredbe i tri časa pre i posle njenog završetka.'' Daću primer Beograda i na njemu objasniti zbog čega je moguća zloupotreba, odnosno selektivna primena Zakona u ovom slučaju. Prvo, nije jasno kada kaže – jedan kilometar, odnosno 300 metara. Da li se to odnosi na udaljenost koja se meri vazdušnom linijom ili putem kojim se dolazi do sportskog objekta. Drugo, ono što je, takođe, veoma važno, dosadašnji Zakon je predviđao da se radi o manifestacijama povišenog rizika. Sada imate situaciju da kada se radi o nekim kadetskim takmičenjima, juniorskim, školskim, koji isto po ovom zakonu moraju da se tretiraju kao sportska takmičenja, jedan kilometar od ovog objekta, sve prodavnice, restorani, dragstori tri sata pre, tokom takmičenja i tri sata posle neće moći da prodaju alkoholna pića. Drugo, ko će da formira službu? Ko će da bude nadležan da obavesti sve te dragstore, restorane, prodavnice da se tog i tog dana u to vreme održava sportsko takmičenje i da oni u tom periodu ne smeju da prodaju alkohol, te da će time kršiti Zakon. Je l' treba svakog dana neko da ide u halu sportova ili neki sportski objekat da pita – dobar dan, da li se možda danas održava neko takmičenje, kad ja neću moći da prodajem alkohol. Znači, ljudi će imati velikih poteškoća. Znam da u praksi to neće biti tako rigorozno, ali mi onda dolazimo u situaciju da se Zakon ne poštuje. Da li će neko u "Interkontinentalu" ili u restoranu "Đorđe" koji se nalazi neposredno uz stadion, svakodnevno da kontroliše kada se odigravaju neka takmičenja, jer ovde ne piše – takmičenje povišenog rizika. Vi znate koja su to takmičenja, kada dolaze velike grupe navijača, kada policija to kontroliše. To mogu biti i obična atletska takmičenja, da bude po 50 takmičara, možda ne bude navijača, ali Zakon se primenjuje i u tom slučaju, jer on ne kaže drugačije. Mojim amandmanom predvideo sam da član 18. glasi: ''Zabranjena je prodaja alkoholnih pića u sportskom objektu u kome se održava sportska priredba tri časa pre i po završetku, kao i za vreme održavanja sportske priredbe.'' Smatramo da je ovo primereno realnosti, jer svi znate da oni koji koriste alkohol, dolaze u takvom stanju na sportska takmičenja, oni neće svratiti u restoran ili kafić, oni će poneti iz svog okruženja i svoje okoline, kupiće u nekom dragstoru alkoholno piće i usput će sebe dovesti u to alkoholisano stanje. To je suštinski problem. Time što ćemo, faktički, onemogućiti privredno delovanje subjekata o kojima pričam, ovo govorim zbog njih, kao što sam rekao na početku, mi smo zaista protiv svakog vida takvog ponašanja i delovanja. Međutim, dovešćemo te ljude, privredne subjekte u loš položaj, da ćemo ometati njihovu privrednu delatnost, što se može upotrebiti u svakom trenutku kada je neka vrsta takmičenja u toku. Mislim da je zbog toga ovo pogrešno. Govoreći o ovom zakonu, ovo je jedan deo na koji smo se mi osvrnuli, smatrali smo, govoreći o svim nedostacima iz iskrene želje, da možemo da pomognemo da ovaj zakon bude nešto što će koristiti građanima Srbije. Govorili smo o svim nedostacima koji se odnose i na neke situacije koje su neprimerene, u smislu kažnjavanja. Da kaznite nekog 10 godina zbog navijanja, odnosno ostaviti takav raspon, takvu mogućnost donošenja kazni koju će neko moći da zloupotrebi, uvek je štetno. Imate situaciju, samo ću vam opisati jedan kratak primer, tačnije dva, bile su utakmice između "Zvezde" i "Intera" iz Zaprešića. Hrvatska policija nije dozvolila unošenje transparenta – "Delije" zato što je bio ispisan ćiriličkim pismom. Onda je neko rekao – to će da vređa nekoga i nije dozvoljeno unošenje. Takođe, pre dva dana je prošla vest, skoro neprimetno, kroz medije. U Čikagu su igrale reprezentacije "United Serbs", koju su predstavljali srpski iseljenici u Čikagu i "Adria"-e, koju su predstavljali hrvatski iseljenici, a vest je krenula iz medija, neredi i sukobi između srpskih i albanskih navijača. Šta kaže vest – izgredi su počeli skandiranjem: ''Srbija'', ''Srbija''. Pa za koga je trebalo srpski navijači da navijaju na utakmici između "Serbian United" i "Adrie", je li trebalo da viču:''Hrvatska'', ''Hrvatska''. Da vam kažem kako su se završili izgredi, kako oni kažu – pogođen je srpski fudbaler flašom u glavu. Inače, u toku izgreda albanski navijači, koji su se tu stvorili i koji su slučajno u tom trenutku isprovocirani skandiranjem ''Srbija'', ''Srbija'', između srpskog i hrvatskog tima, razvili su transparent – ''Kosovo je nezavisno'' i to su skandirali. Našao se tu transparent, tu su ga priručno napravili, na brzinu itd, pripremljeno, naravno. Ali, to nije problem. Problem je skandiranje – ''Srbija'', ''Srbija''. Zbog čega to kažem? Ostavljamo mogućnost da neko zlonameran, bilo kada u bilo kom trenutku, zloupotrebi odredbe ovog zakona i jednog dana možda bude kažnjen zato što je na stadionu skandirao – ''Kosovo je Srbija'' ili ''Volim Srbiju''. Ili, zato što će doći u dresu na kome piše ''Srbija'' ćiriličkim pismom, pa ćemo imati situaciju da ga neko tuži, da neko zlonameran to prihvati i da ga kazni visokom kaznom. Sve je to moguće ovim zakonom, zloupotrebom ovog zakona. Sve ovo što smo vam govorili svih ovih dana i ovo što vam govorimo danas, govorimo zato što volimo svoju zemlju, zato što volimo Srbiju i zato što želimo da ona zaista bude dobra za sve svoje građane. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, potpredsednik Narodne skupštine Republike Srbije.
Dame i gospodo narodni poslanici, kratko ću, da bi i kolegi Stošiću ostavila vremena da govori o ovom amandmanu. Ustavno je neodrživ ovaj amandman, gospodine ministre. Država će morati da trpi veliku odštetu od strane ljudi koji su vlasnici STR-a, ugostiteljskih objekata, kafana, nazovite ih kako hoćete, zato što vi po članu 60. Ustava Republike Srbije ne možete nikome da zabranite pravo na rad. Vi ste se upustili u odredbu kršenja, ne samo Ustava, nego i Zakona o radu, po kome je svakome dozvoljeno da radi i da obavlja delatnost u skladu sa zakonom. Kako ćete ovim lex specialis, gde ste odredili koliko je to metara, odnosno kilometar i 300 metara u drugim gradovima van Beograda, Kragujevca, Novog Sada i Niša, da zabranite da se toči alkohol tri sata pre i tri sata po završetku sportske manifestacije, odnosno utakmice, kada vrlo dobro znate da je to nemoguće i da ne znam sa kojom službom raspolažete i koliko policajaca i inspektora da je tu, ne možete da uđete u svaku kafanu, u svaki objekat. Znači, ovo pišete samo da biste pisali. Drugo, to nigde ne postoji i vi ćete sada da kažete ljudima koji su vlasnici restorana oko stadiona "Partizana" ili "Crvene Zvezde" u Beogradu ili "Čika Dača" u Kragujevcu, sada ću da vam dam primer, održava se utakmica nedeljom, derbi u Beogradu, neko unapred zakupi restoran da bi obavio krštenje, venčanje, u već poznatim restoranima koji su oko stadiona, naravno da te ljude tog dana uopšte ne zanima derbi koji se odigrava, vi ćete sada da kažete tom vlasniku – ti unapred moraš da znaš, pogledaj u kalendarsku godinu za prvu ligu ili za kvalifikacije reprezentacije i tog dana nemoj da ugovaraš nikakvu večeru, nikakav ručak. To je neverovatno. Ti ljudi zaista imaju pravo da tuže državu i zbog kršenja Ustava i Zakona o radu, i kako ćete baš da izmerite tih 1.300 metara? Objasnite mi onda, zašto samo u tim gradovima i kakva je razlika u tih 700 metara u drugom gradu? Zbog gustine ugostiteljskih objekata ili udaljenosti od stadiona? Neka Duvnjak kaže gde se nalazi stadion "Napretka" u Kragujevcu i da li je onda logično da tu bude samo 300 metara, a nije hiljadu dalje do nekog drugog restorana. Imala bih, molim vas da ovde zaustavite vreme, još pitanja za gospodina ministra, kao poslaničko ili po Poslovniku, član 226. ali da bi kolega Stošić nastavio o ovom amandmanu, odnosno po članu koji je neprihvatljiv, jer je mnogo smislenije ovo što je napisao kolega Stefanović – samo unutar objekta tri sata pre i posle utakmice. Gospodine ministre, kakva su vaša saznanja povodom dešavanja, o tome je govorio malopre kolega Zdravko, a tiče se nemira koji su indukovani na stadionima, od strane DOS-ovskog režima, pre svega Demokratske stranke i tadašnje vrhuške posle 5. oktobra? Da li ste se raspitivali, da li ste vi vrlo brzo, kasnije, navodno, napustili tu koaliciju, pa kada ste došli za ministra policije, zašto nekoliko dana posle tog petooktobarskog mafijaškog puča na utakmici ''Zvezda''-''Partizan'' nije bilo policije, zašto su navijači tada krenuli jedni na druge, kome je to bilo u interesu i zašto se to uopšte desilo? Kako je onda moguće da post festum bivši ministar policije, pomenuti Dušan Mihajlović, misli o tome kako treba da se uredi ova oblast zakonom. Da li ste dobili saznanja kao ministar i to se desilo u vaše vreme, zašto je oficir koji je kršeći pravila službe naredio da se na onakav zverski način nasrne na mladiće i devojku u hali Pionir kada se igrala košarkaška utakmica ''Partizan-Zvezda'' i kada su navijači ''Partizana'' krenuli da brane mlade ljude koji su tada povređeni? Kako je moguće da je taj oficir koji je prekoračio svoja ovlašćenja, dakle, koji nije procenio situaciju u trenutku i nedužni ljudi su stradali, da je samo dobio premeštaj u Lazarevac i ništa dalje?! To i mnoga druga pitanja iz oblasti bezbednosti zemlje i svega onoga što treba da sadrži ozbiljan Izveštaj Ministarstva unutrašnjih poslova želimo da vas pitamo, ali već je 24. septembar, a Odbor za odbranu i bezbednost nije do dana današnjeg razmotrio Izveštaj o radu MUP-a i BIA za prvih šeste meseci ove godine.
Reč ima narodni poslanik Predrag Stošić. Preostalo vreme je minut i po.
Narodni poslanici, donošenje Zakona o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama i njegovo sprovođenje, što u Srbiji nije čest slučaj kada su zakoni u pitanju, i nije rešenje problema. Naime, ova vlada pokušava da se bavi posledicama, a nedolično ponašanje pojedinih navijača na sportskim priredbama proizilazi iz lošeg odnosa države prema mladima. Rešenje problema nije kažnjavanje navijača, već bavljenje države suštinskim problemima koji dovode do takvog ponašanja. Nedolično ponašanje pojedinih navijača predstavlja izduvni ventil mladih, koji u masovnim okupljanjima ispoljavaju svoju agresivnost. Jedan od glavnih uzroka tih problema je porast alkoholizma i narkomanije kod mladih, koji je sve prisutniji u poslednjih nekoliko godina. Glavni krivac za ovu situaciju je pored države i Ministarstvo unutrašnjih poslova, koji ne preduzimaju ništa u cilju sprečavanja datih problema. Narko-dileri se ne hapse već slobodno šetaju, a neki od njih rade kao saradnici policijskih službi i prikupljaju informacije o glavnim dilerima. Ne pamti se kada je izvršena veća zaplena opojnih sredstava i kada je priveden neko od krupnih dilera u Srbiji. Pri tome, ne mislim na granične prelaze, jer je ta zaplenjena droga uglavnom u tranzitu kroz našu zemlju. To ukazuje da glavni narko-dileri uživaju zaštitu određenih struktura vlasti, što dovodi do toga, da se do doping sredstava dolazi na lak način. Još jedan, ne manje značajan, problem je alkoholizam kod mladih i kada pogledate istraživanja videćete koliko je smanjena starosna granica kod dece koja koriste alkohol, a zakonom je zabranjeno da se deci mlađoj od 18 godina prodaju alkohol i cigarete. Međutim, i o ovome država i nadležni organi ne vode računa, niti bilo ko snosi odgovornost zbog toga. Prateći ove primere možemo samo da zamislimo kako će država sprovoditi ovaj zakon o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama. Prema tome, krajnje je vreme da se počne baviti odgovornim uzrocima problema u Srbiji, a ne njihovim posledicama. Ako ovako nastavite, bojim se da će problemi samo dobijati šire razmere. Na kraju, prihvatanjem ovog amandmana Nebojše Stefanovića, kao i ostalih koji su došli iz redova SRS svakako će to mnogo poboljšati ovaj zakon koji je pred nama. Hvala vam.
Da li se neko iz drugih poslaničkih grupa javlja za reč? Ne. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku.
Gospodine Albijaniću, opet se čudno ponašate. Upozoravam vas da imate Poslovnik pre sobom i da gledate ispred sebe šta piše. Kada poslanik reklamira povredu Poslovnika, on dobija reč. Moram da se borim za moje pravo, a vi onda pravite neke grimase i ne znam, ali grimase nisu sastavni deo Poslovnika, pogotovu ne odredbe koje regulišu šta treba predsednik da radi; da se krevelji i da pravi neke grimase, to znam da obično radite kada se podigne prst, ali budite uvereni, ako menjam redosled prstiju, kada dignem treći put prst, biće bezobrazno, a ja nisam bezobrazan čovek.
Gospodine Krasiću, trošite vreme.
Ne trošim ja vreme, nego vi demonstrirate nervozu. To što je vaš predsednik stranke na čelu Skijaškog saveza, ne daje vam za pravo da nas danas nasankavate sve redom. Hajde nas, nego i državu i narod ste nasankali i sve redom. Gospodine Jočiću, nastavljam ozbiljnu diskusiju i vidite da sva moja javljanja do sada imaju kontinuitet. Malopre sam govor završio rečju ''privatizacija''. Da li se iza ovakvog zakona i svega onoga što nam se predstavlja u javnosti, kao nedolično itd, povećana briga društva i povećana uloga države da interveniše, da li se ne krije nešto drugo i ono u šta sam siguran jeste da ovo treba da bude neka legitimacija za civilizovani deo Evropske unije. Kažem vam, da to nije nikakva legitimacija. Prepoznajem poruku koja kreće od 2003. godine i da se kaže – poštovani građani Republike Srbije, ako "Marakana" ima svog vlasnika, vlasnik neće dozvoliti lomljenje stolica, jer pogađa njega i njegov džep. Pošto ovo nije definisano, može da lomi ko šta hoće i stvara se negativna slika o Srbiji i o Beogradu i o Srbima i potrebno je da to sve policija onako sredi i reši, ali rešenja svih problema biće u privatizaciji. Da vam kažem nešto – kod skijaških sportova nikada nije bilo problema i nikada nisu zabranjivali upotrebu alkohola. Da oni ne piju, jadnici bi se smrzli na terenu. Jeste, ali piše u Zakonu – oni ljudi koji nemaju veze sa mozgom. Međutim, stičem utisak da se neki savezi pripremaju za privatizaciju i neko je oteo "Geneksu" žičare. Pa, smejte se sada. Neko se priprema da kupi "Marakanu" i svi znamo, kada je kupi neće biti nereda. Zašto? Šteta, njega pogađa i zavlači mu se u džep. Vidite, kako je to koaliciono dejstvo u kontinuitetu i kako se narodu pere mozak i nedolično ponašanje, niko normalan neće da podrži ono što se dešava na nekim fudbalskim utakmicama, ono neprijateljstvo, tuča itd. Oni nam podgrejavaju to i dok se to ne privatizuje, evo ''Čelzi'' igra, sve je privatno i fino: 450 miliona je čovek uložio, otkupio i oprao pare. Mi ne pričamo o fizičkoj kulturi i zdravom duhu, nego o nečemu što se zove da se ''u zdravom telu nalaze prljave pare'' i još prljaviji ljudi, a neko traži da država štiti prljave pare i prljave ljude i onda se marketinški bira, neki put je zastava, neki put je nedolično ponašanje, neki put je ovo, neki put je ono, što znači, gospodine Jočiću, sve to BIA može da reši.
Vreme, gospodine Krasiću.
Sećam se fudbalskih utakmica gde policija u civilu dođe i prozove čoveka iz reda koji čeka na ulazu i kaže – Pero, znaš da znamo ko si i šta si. Na ovoj utakmici ima da budeš manji od makovog zrna. I bude miran Pera, svi ga prate, svi su uznemireni i problem je rešen.
A, ko je Pera? Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime SRS podneo sam amandman na član 7. sa obrazloženjem, a u tom pravcu ja ću pokušati da skrenem vašu pažnju na odredbe koje se predlažu, a s druge strane pozivajući se i na odredbe koje su propisane u Zakonu o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama, koji je objavljen u "Službenom glasniku Republike Srbije", broj 67/2003. Kada su u pitanju odredbe koje se predlažu u ovom članu, radi se o modifikaciji skoro istog sadržaja i skoro istih činjenica i skoro istih inkriminisanih radnji ukoliko ih neko učini. Iz člana 7. vidi se da su odredbama u Glavi 31 Krivičnog zakonika Republike Srbije predviđene i sankcije, a i predviđena dela, ukoliko neko na sportskim priredbama počini bilo koju radnju koju propisuje norma člana 343. Krivičnog zakonika Republike Srbije. Dame i gospodo, 2000. godine SRS je u Saveznoj vladi pokušala i založila se da se izvrši kodifikacija krivičnog zakonodavstva. U tom cilju, ja sam formirao, kao savezni ministar pravde SRJ, jednu komisiju i grupu stručnjaka, stručnjaka sa pravnih fakulteta, stručnjaka iz MUP-a, i Republičkog i tada Saveznog, zatim iz Saveznog suda, Republičkog Vrhovnog suda, Republičkog tužilaštva i Saveznog tužilaštva, pa čak i iz okružnih tužilaštava i okružnih sudova. Bila nam je namera, ministrima iz SRS u Saveznoj vladi, jer je došlo vreme, pošto je naše krivično zakonodavstvo bilo prevaziđeno u nekim odredbama, s druge strane nije bilo usklađeno sa međunarodnim standardima, mi smo želeli da krivično-procesno i krivično-materijalno pravo kodifikujemo i da sve to bude u jedom zakoniku kada je u pitanju materijalno pravo, Krivični zakonik, a s druge strane da se donese i novi zakonik o krivičnom postupku. Ranije su imali nazive Krivični zakon SRJ, a još ranije SFRJ i bio je Zakon o krivičnom postupku. Bila nam je namera u Saveznoj vladi da izvršimo kodifikaciju, da sve što je demokratsko i sve što danas prihvata međunarodna zajednica i međunarodni standardi, na nivou međunarodnih standarda mi smo pokušali da krivično zakonodavstvo objedinimo kako bi se lakše moglo primenjivati. U tu svrhu, dame i gospodo narodni poslanici, nijedan predlog zakona u Saveznoj vladi nisam želeo da predložim da ide na Vladu, ni na Saveznu skupštinu, dok nisam imao urađen projekat preko Instituta za uporedno pravo. Mogu vam reći da Institut za uporedno pravo predstavlja jednu instituciju koja može mnogo pomoći nama kada se predlažu i donose određeni zakoni. Dame i gospodo, na to sam želeo da vam skrenem pažnju, a pogotovo kada je u pitanju Zakonik o krivičnom postupku, verujte da je naša država tada, da smo u Saveznoj vladi tada pripremali predlog najdemokratskijeg zakonika o krivičnom postupku u Evropi. Išli smo čak korak ispred Francuske, Engleske i Nemačke, pogotovo kada smo želeli da se izvrši zaštita sloboda i prava naših građana. Ako u jednoj državi želite da vidite kakva je demokratija, pogledajte i pročitajte njihove odredbe koje se odnose na zakonik o krivičnom postupku, a isto tako i na prekršajni postupak. Dame i gospodo, u članu 344. Krivičnog zakonika je normirano – ko grubim vređanjem ili zlostavljanjem drugog, vršenjem nasilja prema drugom, izazivanjem tuče ili drskim ili bezobzirnim ponašanjem značajnije ugrožava spokojstvo građana ili teže remeti javni red i mir. Imate jednu dispoziciju, kratku, jasnu definiciju norme koja se u svakom slučaju može i prepoznati, može se primeniti i na taj način obuhvatiti sve ono što predstavlja i prekršaj i krivično delo kada su u pitanju sportske manifestacije. Za ova dela i ove radnje zakonodavac predviđa da će se kazniti zatvorom do tri godine. Imamo normu. Dakle, već imamo propisano u Krivičnom zakoniku. Stav 2. kao teži oblik krivične odgovornosti – ako je delo iz stava 1. ovog člana izvršeno u grupi ili je pri izvršenju dela nekom licu nanesena laka telesna povreda ili je došlo do teškog ponižavanja građana, učinilac će se kazniti zatvorom od šest meseci do pet godina. Dogovor za izvršenje krivičnog dela, to bi se možda moglo analogno, logički, da se primeni i na one grupe i kolovođe koje se dogovaraju da na sportskim manifestacijama mogu da izvrše krivična dela ili prekršaje. "Ko se sa drugim dogovori da izvrši određeno krivično delo za koje se može izreći pet godina zatvora ili teža kazna, kazniće se novčanom kaznom ili zatvorom do jedne godine". Dakle, imate samo i dogovor propisan u Krivičnom zakoniku, što je norma jasna, kratka i definisana i za primenu je apsolutno odlična. U članu 348. Krivičnog zakonika Republike Srbije je propisano – ko neovlašćeno izrađuje, prodaje, nabavlja, vrši razmenu, nosi ili drži vatreno oružje, municiju ili eksplozivne materije. Predlog zakona sadrži eksplozivne materije, imamo eksplozivne materije već u Krivičnom zakoniku. ''Ako je predmet dela iz stava 1, ovog člana, vatreno oružje, municija, eksplozivne materije ili sredstvo na bazi te materije, rasprskavajuće ili gasno oružje čija izrada, prodaja, nabavljanje, razmena, nošenje ili držanje nije dozvoljena, kazniće se zatvorom od šest meseci do pet godina.'' Teži oblik krivične odgovornosti, Krivični zakonik kako normira, u stavu 3 – ''Ako je predmet dela iz stava 1. i 2. ovog člana, veća količina oružja, municije ili sredstava ili je u pitanju oružje ili druga sredstva velike razorne moći, učinilac će se kazniti zatvorom od jedne do osam godina.'' Dame i gospodo narodni poslanici, samo sam želeo kroz ove primere da navedem i da istaknem da imamo norme propisane u Krivičnom zakoniku, a reći ću na kraju ko je kriv što se te norme ne primenjuju. Ne bih oduzimao vreme, samo bih skrenuo pažnju na odredbu člana 20. U obrazloženju na strani 2 predlagač obrazlaže zašto se ova norma predlaže, a istovremeno predlagač konstatuje i predlaže, odnosno on samo konstatuje da se iz odredbi predloženih normi izostavlja namera jer je sudska praksa, kako predlagač kaže, ta koja će tražiti da se utvrdi u toku postupka namera nečija koji učini bilo koju radnju koja je zabranjena i koja se zabranjuje. Dame i gospodo, nijedan sudija, nijedno sudsko veće neće smeti da donese odluku ukoliko ne utvrdi nameru učinioca krivičnog dela. Ona mora biti utvrđena. Postoje krivična dela koja se mogu učiniti iz nehata, krivična dela koja se mogu učiniti iz svesnog nehata i krivična dela koja se mogu izvršiti iz nesvesnog nehata. Sve je to različito, različito normirano, različito se primenjuje Krivični zakonik i različiti su oblici krivične odgovornosti. Ovo, što kaže moj uvaženi kolega, sa mesta, narodni poslanik Krasić, ovo se samo može izvršiti direktnim umišljajem, nema ovde eventualnog umišljaja. Meni je dobro poznato, jer sam učestvovao na hiljade obezbeđenja i kao organizator obezbeđenja i neposredni učesnik., MUP ima veliku odgovornost da zaštiti javni red i mir i da obezbedi da se ove sportske manifestacije održavaju pod normalnim uslovima, da se obezbedi zaštita naših građana i onih koji dolaze da gledaju utakmice i da učestvuju na sportskim manifestacijama. Dame i gospodo, u ranijem Zakonu iz 2003. godine propisano je kada su u pitanju troškovi obezbeđenja, što je napomenuo i narodni poslanik SRS, general Delić, u važećem Zakonu i to u članu 19 – Troškovi sprovođenja mera, od 7. do 15. člana. Gospodine ministre, samo malo vaše pažnje za jednu stvar, vi ćete sada reći da li je to u praksi moguće ili nije – organizator može sa Republikom Srbijom zaključiti ugovor o obavljanju određenih poslova obezbeđenja. Ja pitam vas, gospodine ministre, da li ste vi imali priliku da zaključite u ime Republike Srbije i jedan ugovor sa organizatorom da plati troškove obezbeđenja i da na taj način ta sredstva, kako je ovde i predviđeno u ovom članu, uđu u budžet Republike Srbije? Greška je ovde i nedostatak u zakonu, pogledaćete u članu 19, nije ovde trebalo da stoji ''može'', nego ''ministar unutrašnjih poslova zaključuje ugovor sa organizatorom''. Onda biste vi imali veća ovlašćenja, nema alternative ''može'' i ''ne mora'', nego ''mora'', zaključiće ugovor sa organizatorom ida se utvrde troškovi za obezbeđenja, da ta sredstva idu u budžet Republike. Zbog toga je i u ovom zakonu nedostatak koji je važeći, bar u ovom članu – Obezbeđenje sportskih utakmica i drugih priredbi, određene norme nisu baš precizne. Narodni poslanici SRS su sa logikom tumačili predložene norme, dovodili ih u vezu sa važećim Zakonom, a drugo, procenjivali sa svoje strane da li je to moguće u praksi izvršiti. Ono što iz svog životnog iskustva mogu da kažem, to je, da MUP ima određena ovlašćenja kada pojedini izgrednici, pogotovu povratnici, dođu na ''Marakanu'' ili ''Partizanov'' stadion i po drugi put učine prekršaj ili krivično delo, e onda policija mora da reaguje. A policija ima ovlašćenja i ima određena sredstva. Još nešto, general Delić je postavio pitanje koliko je podneto krivičnih ili prekršajnih prijava i šta je bilo sa onima koji su činili nerede. Dame i gospodo narodni poslanici, sve dotle dok neko ne bude osuđen od 5 do 10 godina kada je neko lice lišeno života na sportskoj utakmici, dok se ne budu preduzimale određene mere i ne budu sredstva informisanja uključena nećemo lako moći da se obračunamo sa onim povratnicima. Nije sada greh, slučajni je izvršilac nekog dela, neovlašćeno ušao na stadion, ali ako je neko poginuo, kao što je ono dete iz Opova poginulo pre par godina na stadionu, molim vas, to je opasna stvar. Zato prema povratnicima policija mora da preduzima određene mere, ima sredstva prinude i ovlašćenja, ali isto tako, gospodine ministre, izvršite jednu analizu, pitajte tužilaštvo i sudije zašto ne izriču adekvatne sankcije onima protiv kojih je MUP podneo krivične prijave, a pogotovo protiv povratnika. Hvala vam.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Ne, hvala. Po Poslovniku, narodni poslanik Zoran Krasić.
Gospodine Albijaniću, znači član 136. i 226. Gospodine Jočiću, neki zakon ima nekog smisla ukoliko se primenjuje, zakoni se donose da bi se primenjivali, da bi se rešio neki društveni odnos, neka pravila itd. Podsećam vas na jedan novinski članak objavljen 21. marta 2005. godine, kaže ovako, ''Džihad u drugoj ligi'', podnaslov ''Navijači Novog Pazara na utakmici u Nišu skandirali: Ovo je Turska, Nikad Srbija, Ubijte Srbina, Hašim Tači'', u Nišu, u Nišu to skandirali. Tekst je napisao moj prijatelj Doderović. Niti je on uhapšen, niti ja imam informacije da li je povodom ovog novinskog teksta neko odgovarao ili nije odgovarao, ali to ćete vi meni da odgovorite. Međutim, zaprepastio sam se kada sam video šta je napisao predsednik Fudbalskog saveza, dao je neku izjavu i kaže: "Iskorenićemo nacionalizam". Ovo nije nacionalizam, ovi tekstovi. Ovo je šovinizam. Znate, održite im nastavu šta je nacionalizam, šta je šovinizam, da bi znali da ne lupaju gluposti. Ja sam nacionalista, imam lepa osećanja prema svom narodu i prema drugim narodima, ali ove parole nisu lepa osećanja, one su prilično rasističke i rekao bih da je ovo klasičan primer šovinizma. Pretpostavljam da je nešto urađeno. Ako je nešto urađeno, dobro je. Ako ništa nije urađeno, opet je dobro. Deluje vam čudno. Zašto je opet dobro? Zato što to pokazuje da je zakon radi reda. Marković je jurio 280, da postigne rekord, da to bude više nego što je Đinđićeva Vlada uspela da donese zakona itd. Javio sam se i zbog drugih stvari za koje mislim da treba da nam date neko objašnjenje. Mislim da ovo krivično delo, bez obzira što je dato tako omnibus, zbog stepena društvene opasnosti, zbog načina izvršenja, ono ne bi moglo da bude nehatno, to bi moralo da bude samo direktni umišljaj. Znači, svest o delu, želja o delu, želja da nastupe te posledice koje bi mogle da nastanu izvršenjem tog dela. Vi ste upravo to izbacili iz originalne formulacije ovog člana, da bi, navodno, olakšali sudovima da nešto rade, a sudovi ništa nisu radili, nisu ni vođeni postupci. Vi ste na početku ove rasprave, mislim pre nedelju dana, dali neke statističke podatke o brojevima pokrenutih prekršaja itd. Međutim, sa gledišta krajnjeg efekta koji treba da Zakon da, to je stvarno marginalno, mali su rezultati, što znači da je pogrešan put kojim ste vi krenuli. Ne vi, "Lutra", prvi je on krenuo, Mihajlović. Čeda ga je nagovorio, nego je sada Čeda video da mu se ne isplati diskusija, pa je pobegao. Pogrešan zakon. Apsolutno sam siguran, kada se privatizuju fudbalski stadioni, hale itd, neće biti nereda. To je kamen temeljac današnje rasprave – ko će da kupi sportske klubova, ko će da bude vlasnik sportskog kluba. Videli ste i ministra, a i gospodin Batić je jutros pričao da se u sportu nalazi najveći kriminal. Tako ste rekli, gospodine Batiću. Znači, svi znamo šta je uzrok i svi se pravimo da smo slepi do očiju. To ne ide. Ako nam nudite ovakav zakon, onda je ovo bezobrazluk, jer se vi ne borite protiv kriminala u klubu, nego se borite protiv nekih čauša, nekih jadnih navijača, onih koje za pet evra, za dve čaše piva ili ne znam šta, neko zloupotrebi. To je tako marginalni broj ljudi zbog kojih vi pravite celu aparaturu, policajci kao marsovci obezbeđuju stadione. Znate šta, kad vidim pripremu neke fudbalske utakmice, meni prvo prođe kroz mozak da možda Tadić ne ide. On je bio životno ugrožen od onog irskog setera, kad ga je kuče napalo. Čim vidim policiju u onim uniformama, Tadić se šeta. Zašto to? Zna se ko je na čelu kog saveza, koliko ima njegovih igrača. Mi se nerviramo što reprezentacija slabo igra, kako su ubacili u tim onoga, a on ne zna ni da šutne loptu. Zato što je on igrač od nekog funkcionera Fudbalskog saveza. Taj funkcioner mu je menadžer, njemu je stalo da proknjiži 16 puta da je igrao za reprezentaciju i bolja je cena kada ga prodaje nekome. (Predsedavajući: Gospodine Krasiću, vreme.) Gospodine Albijaniću, samo malo prikočite, ovo je tema o kojoj se priča. Ne pričam o bubamarama, nego pričam o temi. Sledeća etapa u koju vi nas uvlačite jeste da će pola timova da bude u vlasništvu policije, a pola u vlasništvu vojske, pa ćemo imati "Steaua" i imaćemo CSK-a, imaćemo "Steaua" i imaćemo "Dinamo", i to će sigurno da bude pod kontrolom. Znate, malo inovirajte u odnosu na 1945. Tada je bio Franjo Tuđman, a ovamo je bio Tempo. Razmrdajte se malo, vidite šta je razlog. I dalje mislim da je razlog svih ovih nemira u tome kako koja interesna grupa, koja rukovodi delom Državne bezbednosti, procenjuje šta treba da se radi. Ako je Tadić napravio neku glupost, odmah naprave tuču na fudbalskom igralištu. Zašto? Onda kada krenu mediji tamo – Pera udario Đoku, Mika udario Lazu, to je nedolično, a kada uhvate ove nevladine organizacije, što nam morališu, onda mi samo pričamo o fudbalskoj utakmici na kojoj je bilo 500 ljudi. Kod nas na fudbalskim utakmicama ima 500 ljudi. Nije kod nas 100.000 ljudi na utakmici, pa neki veliki nemiri. Videli ste sada, teniseri dobro igraju, napunili su halu tri dana, veselili su se ljudi, sve je lepo proteklo, dizali su parole, navijali za Srbiju. Drugo, gospodine Jočiću, po ovom zakonu, ja mogu da idem odmah u zatvor. Mene na mobilni telefon Fudbalski savez poziva i kaže: "Dođite da glasamo za Orlove" i ja pođem da glasam za ''Orlove'' sa zastavom SRS na kojoj su ''Orlovi'' i vi mene uhapsite. Da li vidite kako je Zakon besmislen? Svaka čast strankama, neki imaju tačku, ali tačka i ''Orlovi'' nemaju nikakve veze. Onu ''žutu'' tačku, pa, jeste. Taj njihov sistematski hendikep ne mogu da rešim. (Predsedavajući: Gospodine Krasiću, kršite Poslovnik.) Gospodine Jočiću, nama su potrebni odgovori na ova pitanja, da bismo znali zašto menjate ovaj zakon.
Na član 7. amandman je podneo Odbor za odbranu i bezbednost. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Ministar prihvata amandman. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 9. Zakona o sprečavanju nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama, a pre nego što prokomentarišem moj amandman, moram da istaknem sledeće: ne sumnjamo u dobre namere ministra, gospodina Jočića, i njegovih saradnika kada su želeli da predlože ovaj zakon da se spreči, ono što svakako SRS ne želi, nasilje i neredi na bilo kojoj sportskoj manifestaciji. Mi upravo želimo, o tome je govorio gospodin Duvnjak, da od rane mladosti, od rođenja, preko osnovne škole, srednje škole, pa i na fakultetu, našu decu opredeljujemo za sportske aktivnosti, kako bismo imali zdravu i sposobnu naciju. Sigurno neki sportisti u našoj zemlji u dobroj meri tome doprinose. Sada kada Novak Đoković ima ovako briljantne rezultate, mnogo je više omladine, pa čak i ljudi u srednjim godinama koji žele malo da se bave tim sportom, ako ništa, a ono rekreativno. Ovo ministarstvo, odnosno onaj ko je predložio ovaj zakon nije hteo da se uopšte bavi uzrokom, nego je krenuo da vidi šta su posledice. Reče ministar, prilikom rasprave u načelu o ovom zakonu, "mi smo izvršili analizu 2003. godine i onda smo došli do zaključka da imamo problema na sportskim manifestacijama". Nije trebalo vršiti nikakvu analizu. To je nešto što je očigledno iz dana u dan. Trebalo je izvršiti onu analizu o kojoj je malopre, završavajući svoj govor, gospodin Krasić govorio – šta je sa najvećim mafijašima koji se nalaze u rukovodstvima, u upravama sportskih klubova, u sportskim savezima. Neko je to rekao, a vi ste mogli dobro da se uverite, kada je sednica Olimpijskog fakulteta, najčešće se pomisli da je možda glavni odbor DS ili neko predsedništvo. To isto važi i za Fudbalski savez, za Košarkaški savez, za Rukometni savez, evo sada i Skijaški savez. Tu nema razlike. Gospođa Svetlana Kitić je, takođe, govorila kao istaknuti sportista, kojoj mi svakako odajemo priznanje, kako treba da se formira jedna ličnost i govorila je o onom što bi trebao da reši Zakon o sportu. Ovaj zakon, po nama, uopšte nije potreban, ali jesmo za to da imamo disciplinu na sportskim manifestacijama, da tamo uživaju i oni koji su otišli da prate te manifestacije i da se na najbolji mogući način mogu afirmisati učesnici. Videli ste da u lokalnim krugovima ekipe koje nastupaju i takmiče se žele da afirmišu svoju sredinu, a u državnoj reprezentaciji oni koji nas predstavljaju žele da nas u svetu afirmišu i popularišu. To su sportisti bezbroj puta do sada uspeli svojim aktivnostima da urade, a onda su se pojavili neki ljudi koji su videli dobru mogućnost da se preko učešća u upravama sportskih ekipa, u sportskim savezima može zaraditi i oprati veliki novac. Onda je tu nastao problem i to je ono što je trebalo neko da analizira, a u ovoj akciji sprečavanju problema koje mi sada imamo u Srbiji, na utakmicama i posle utakmica, tu treba da uzme učešće i Ministarstvo sporta, Ministarstvo prosvete, naravno, porodica i roditelji na prvom mestu. Onda bismo možda uspeli da dođemo u situaciju da odlazimo na sportske manifestacije, na sportske terene, da gledamo sportska takmičenja i da se divimo onim učesnicima, tj. direktnim akterima na sportskim terenima. Šta je predviđeno članom 9. koji je u vezi sa članom 22. postojećeg Zakona, na koji se odnose ove izmene i dopune? Član 22. predviđa da se licu koje je napravilo određeni prekršaj može izreći i mera zabrane posete sportskim utakmicama. Predlagač je želeo da precizira ovo pa je rekao u drugom stavu, da je lice kome je izrečena mera za prekršaj i obavezno zabrana odlaska na sportske utakmice dužno da se prijavi, ranije je stajalo ''Odeljenju unutrašnjih poslova'', a sada ''Područnoj policijskoj upravi''. Mi smatramo da je moglo da ostane ''Odeljenju unutrašnjih poslova'', iako je sada u Ministarstvu unutrašnjih poslova izvršena drugačija organizacija, odnosno sistematizacija. To neće bitno menjati, odnosno šta će se desiti ako se posle godinu dana ponovo promene neki nazivi, da li ćemo ponovo taj zakon ovde u Narodnoj skupštini da usvajamo zbog tih tehničkih promena i detalja? Ova odredba, i po dosadašnjem važećem Zakonu, ja ću to ilustrativno da navedem, može da se odnosi na jednu osobu koja je udaljena i do 30, 40 kilometara od mesta gde se održava određena manifestacija. Recimo, ima sela koja pripadaju ljubovićkoj opštini, odakle dolazim, koja su 40 kilometara udaljena od sedišta opštine i lice kome je izrečena mera zabrane prisustva na sportskim manifestacijama, po ovoj odredbi, mora da dođe, iako taj dan ne bi ni došao da prati sportsku utakmicu, da se javi u policijsku upravu da je tu i da odsedi sa njima dok se ta utakmica ne završi, a potom da ode u pravcu u kojem ono želi. Sada se predviđa zaštitna mera da treba da traje i može da potraje od 6 meseci do dve godine, a ranije je trajalo od 3 meseca do godinu dana. Mislimo da je taj period od 3 meseca do jedne godine sasvim dovoljan, ako bi ostala ova uredba i dalje da važi. Ali, ceo Zakon je potpun besmislen, nepotreban. Imali smo mnogo važnijih poslova u ovom periodu kojima je trebalo da se bave narodni poslanici, Skupština da donosi određen broj zakona. Kada mi ukazujemo na neke zakone da su neprimenjivi, da su nepraktični, da ne treba da postoje, onda oni koji treba da podrže Vladu i njihove predloge nemaju komentara uopšte za to. Sećam se i ranije, recimo, predsednik Vrhovnog suda, kada poslanici SRS komentarišu neke predloge zakona i kažu da nisu primenjivi, da će ih biti teško sprovesti u praksi, ona nema komentar iako je bila prisutna u ovoj sali. Kada se zakoni usvoje kaže se – nemamo dovoljno sredstava, ne mogu zakoni da se primene. Sadašnji ministar pravde kaže – ova vlada će se truditi da primenjuje one zakone koje je moguće primeniti. Mislim da ovo ništa ne znači, samo je Ministarstvo unutrašnjih poslova trebalo da predloži promene u postojećem Zakonu, koji je donet 2003. godine, u delu koji se odnosi na njih, da ljudi koji su plaćeni za određeno obavljanje poslove korektno odrađuju svoj posao, kao i da to rade i ostala ministarstva koja sam malopre naveo i rekao, da na vreme počnu sa ovim poslovima. Mislim da i sredstva informisanja u dobroj meri doprinose da dođe do ovih nereda na sportskim utakmicama, odnosno priredbama, kako pre, tako i posle. Sigurno je da na sportskim manifestacijama ima dobrih i humanih gestova, o kojima, takođe, treba pisati, pa da malo stvorimo takmičarski duh u tome što je lepo, po čemu su Srbi prepoznatljivi i ono što nas krasi kao narod. Možda bi možda mnogi izgrednici promenili način ponašanja i imali bismo na sportskim manifestacijama i priredbama sasvim drugačiju situaciju. Videli ste da SRS na član 1. ovog zakona nije imala amandman, iz razloga, što se vremenski interval povećava u odnosu na ono šta se smatra vremenom utakmice kada su utakmice visokog rizika, pa je povećano sa 90 na 120 minuta i ostaje 90 minuta po završetku te utakmice. To je nešto što je i za nas prihvatljivo. Sve ostalo, povećanje, zaoštravanje kaznene politike, jeste veoma, veoma neprihvatljivo i u krajnjoj liniji, sportisti, kao i sportski radnici, ističu da se ovaj zakon neće pozitivno odraziti na sportska takmičenja i na sport uopšte. Na ovaj način rizikujemo da nam sportski stadioni i druga mesta na kojima se održavaju sportske priredbe ostanu prazni, odnosno sa veoma malim brojem gledalaca. Ako imamo takvu situaciju, smanjiće se volja za učešće u tim sportovima kod omladine, a to bi moglo da bude veoma opasno i rizično. Zahvaljujem se na pažnji.
Ponovo ima reč narodni poslanik Nataša Jovanović, o ovom amandmanu. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Jočiću, uopšte ne znam kako ste došli na ideju da ovaj zakon, koji vam je u nasleđe ostavio Dušan Mihajlović, na ovakav način, sa tako drakonskim rigoroznim merama, bespotrebno ''unapređujete'', a ne činite da otklonite sve ovo što ne može da stoji u zakonu, što je već regulisano Zakonom o prekršajima, Krivičnim zakonikom, Zakonom o javnom redu i miru. Ja verujem da će posle, već se prijavio gospodin Krasić po Poslovniku, je l' tako gospodine Krasiću, da uđe kao vrhunski pravni stručnjak, to kaže naš predsednik Šešelj koji ga je uzeo za glavnog pravnog savetnika, boljeg od njega nema, da sa pravnog aspekta objasni, što je učinio, takođe, i gospodin Perić, kako je to moguće. Evo i ja ću ponovo da vam ukažem na to. Zaista je neverovatno, u vezi ovog 2. stava, iako je gospodin Perić tražio da se ceo član 22. briše, jer mu nije mesto u ovom zakonu, kao što i nekim drugim članovima nije mesto u Zakonu, iz vaše oblasti, pa se to dešava, ili iz neke druge. Objasnite mi, molim vas, pošto je ovo Zakon o prekršajima, to je zbirka svih tih zakona i taj deo se nije menjao, iako je ovo ovde što ja imam iz davne 1995. godine, apsolutno sam uverena da nije, a vi vrlo dobro znate da postoji vrsta kazne, da postoji način na koji se kazna propisuje, zakonitost pri izricanju kazne, kazna zatvora i novčana kazna. Ako ste ovde lepo napisali i kolega Sreto Perić vam je malopre to objasnio, da se uz kaznu za prekršaj fizičkom licu može izreći zaštitna mera zabrane prisustva određenim sportskim priredbama, pod uslovima propisanim ovim zakonom, gde ste vi našli utemeljenje za ovako nešto? Ko ste vi i kako možete licu koje je već kažnjeno po Zakonu o prekršajima, da li je on dobio novčanu kaznu ili sada povećavate raspon zatvorske kazne, dobio je, umesto, to je poslednji stav, od 6 meseci do 2 godine, a naveli ste za koje sve prekršaje. Kako je moguće, gospodine Jočiću, koja je to vrsta diktature, ne znam kako to stvarno da nazovem, i kako to fizički uopšte može da se izvede i za lice koje ima kaznu prekršaja, a tog dana uopšte ne dođe na utakmicu, o čemu je govorio gospodin Perić. On ima već izrečenu kaznu, prekršajnu, za neko delo koje je nabrojano ovde, a uradio i to se desilo, recimo juče. Igrala se utakmica juče i on je kažnjen i mora da plati novčanu kaznu, a zna se kako ide ili kaznu zatvora, da je odsluži u roku. Sada sledeće nedelje se ponovo igra neka utakmica i vi prejudicirate i kažete da to lice mora, ako je u tom gradu, da se javi najbližoj policijskoj stanici, odnosno područnoj policijskoj upravi na području na kojem se učinilac prekršaja zatekao i da boravi u njihovim prostorijama do završetka sportske priredbe. Odakle vama osnov da nešto tako uopšte radite? Vi isto tako nemate nikakvog osnova, po ovom zakonu to niste čak ni eksplicitno naveli, a to policija radi, da držite gostujuće navijače, uopšte nije važno da li su oni iz domaćih klubova ili iz inostranstva, u nekoj vrsti geta. I vi ih onda lepo držite oko stadiona, okruži ih žandarmerija i pustite ih maltene u minut pre početka utakmice. Ko ste vi da nekome ko dođe, ne znam, par stotina kilometara ili nekoliko hiljada kilometara, odredite i kažete, samo u tom trenutku, vi ste potencijalni izazivači nereda, možete da uđete? Odakle vama tako nešto? Znate, mi smo raspravljali i zato ja ponovo govorim o svim propustima do sada organa policije u kontekstu sagledavanja svih ovih nereda koji su bili i izgrednika pojedinačno. Naravno, i za to smo da se žigošu i da se kazne, ali, ajde, da pođemo od toga šta su uradili policijski organi. Je l' treba da vas podsećam na činjenicu, govorili smo danas samo o utakmici ''Zrinjski'' – ''Partizan'', a šta ćemo sa utakmicama koje su igrali kragujevački ''Radnički'' i beogradski ''Rad'' u Novom Pazaru i kako su posle toga jedva živu glavu izvukli. To danas nismo pominjali. Ili, Srbi koji su slavili uspeh naše reprezentacije, gde nam je izveštaj o tome? Ili malo pre o onom oficiru koji je naredio, pa se posle oglasio, ne znam ko od vaših saradnika, pa kaže – e, što su oni mladići i devojke padali na glavu i što su im drugi pritrčali u pomoć, nema veze, dobio je premeštaj u Lazarevac. Ovde čoveka koji se prekršajno kazni terate zakonom da se javi u policijsku stanicu, najbližu područnu jedinicu, što je zaista neodrživo, jednostavno nemate nikakav osnov za ovo, u Zakonu o prekršajima, da radite.
Hvala. Po Poslovniku, narodni poslanik Zoran Krasić.
Gospodine Duliću, član 136. Gospodine Jočiću, ovde stvarno nešto nije u redu. O čemu se radi? Prekršaje reguliše član 21, ali to se tiče pravnih lica i preduzetnika. Član 22. reguliše zaštitne mere, a ova mera se zove –zabrana prisustvovanja određenim sportskim priredbama. Ona počinje rečima – uz kaznu za prekršaj fizičkom licu se može izreći zaštitna mera zabrane prisustvovanja određenim sportskim priredbama. Međutim, prethodni član 21. nema fizičko lice. Fizičko lice se javlja tek u članu 23, ali je to potpuno izgubilo smisao, s obzirom na to da su tačke 1, 2, 3. i 6. izbačene. Sada bi se ova zaštitna mera, koja se naziva zabrana prisustvovanja određenim sportskim priredbama, mogla izreći uz prekršaj a on, recimo, glasi – ako je za vreme održavanja sportske priredbe, kao i neposredno pre ili posle održavanja sportske priredbe, neovlašćeno ušlo u službene prostorije ili službeni prolaz sportskog objekta. Neko je neovlašćeno ušao u službene prostorije, dobiće novčanu kaznu i dobiće zaštitnu meru. Gospodine ministre, zar vam to ne deluje malo smešno? Ili sledeći slučaj – za vreme održavanja sportske priredbe unosi u sportski objekat ili upotrebljava alkohol ili opojna sredstva. Pa, ako je unosio alkohol mimo ovog zakona vi ga kažnjavate, ako je unosio opojna sredstva vi ga šaljete ili u bolnicu ili u zatvor, ako ga posle primoravate da se dve godine javlja policiji i da tih 90 minuta dok traje utakmica bude u policijskoj stanici, kako sad stvari stoje, teško da ga tamo ne drogiraju. Dalje – ne postupi po nalozima službenog osoblja. Stvarno ne shvatam. U suštini ova zaštitna mera ne može da postoji. Zašto? Jer je teško da ona može da se sprovede, jer nema odgovora na elementarna pitanja: koje mesto, koja utakmica, ko je gostujući. Evo, gledaoci, slušajte šta su napisali – zabrana prisustvovanja određenim sportskim priredbama sastoji se u obavezi učinioca prekršaja. Došao pijan na utakmicu – to je taj učinilac prekršaja, da se neposredno pre početka određenih sportskih priredbi lično javi službenom licu u policiji. Znači, dva minuta pre početka utakmice on dođe, dobar dan policajac, ja sam imao ono rešenje, došao sam da se javim, odnosnoj policijskoj stanici na području na kome se počinilac prekršaja zatekao. Znači, ako je iz Beograda, učinio je prekršaj u Beogradu, on se javlja, kada je u Beloj Palanci kod svog rođaka, u vreme kada se odigrava utakmica u Beogradu. (Predsednik: Vreme.) Smirite se.
Gospodine Krasiću, neću da se smirim. Znate i sami da imate tri minuta, naravno, neću da vas prekidam dok ne završite rečenicu.
Nisam završio rečenicu, nema potrebe da budete nervozni, zato što je tema vrlo ozbiljna.
Siguran sam da ćete se javiti ponovo po Poslovniku.
Nemam nameru da se javljam, ali kada me prekidate vi me terate da se javljam ponovo.
Izvolite, završite rečenicu.
Ozbiljno vam pričam, da se ništa ne zna, neko je kažnjen tom merom u Beogradu, izrečena mu je ta zaštitna mera, otišao je kod rođaka u Belu Palanku, utakmica ''Zvezda'' – ''Partizan'', on u Beloj Palanci, kuc-kuc kod policije, dobar dan, došao sam po zaštitnoj meri. Onaj ga gleda, krsti se, kaže, šta ćeš ovde čoveče. Kaže, imam rešenje dok je utakmica moram da budem u policijskoj stanici. Ako ste njemu zabranili da bude na fudbalskom stadionu, jeste li mu zabranili da gleda televizijski prenos utakmice ili imate televizor u policijskoj stanici da on može da gleda utakmicu? Da bi se ova vlast legitimisala nekom tamo idiotu u Evropi, vi ste u stanju sve i svašta da napišete.
Hvala puno, gospodine Krasiću. Narodni poslanik Božidar Delić.
Gospodine Duliću, član 27. i 31. Poslovnika. Dozvolite mi da citiram izjavu ministra odbrane iz "Blica" od 22. septembra. "Ogroman broj ljudi se okupio u Kuršumliji nezadovoljan činjenicom da je neko zloupotrebio položaj i dobio duple dnevnice, a oni nisu. Suština je da se ljudi koji su to naplatili utuže da vrate novac državi. Očigledno, postoji politička zloupotreba tog skupa, jer nije slučajno što je general Delić bio domaćin delegacije tih rezervista u Skupštini Srbije. Nema dileme da će u ovoj priči SRS imati presudan uticaj, ali ne želi da se eksponira, jer su upravo oni ti koji su vodili državu u to vreme." Jedan školovani ministar za posao ministra odbrane je izrekao notornu laž, gospodine Duliću, jer ste vi bili domaćin toj delegaciji, a kao potpredsednik Skupštine, ja sam vam pomagao, jer je to sve obavljeno u vašem kabinetu i to treba da znaju građani Srbije. Svakako da sam lično na određen način vezan za tu 354. brigadu, jer se samo kod nje javlja ovaj problem, jer je 354. odred za vreme rata bio angažovan u mojoj zoni, njemu sam komandovao, mada nemam nikakve veze sa tim neisplaćenim dnevnicama. Ministar odbrane, koji kod sebe ima Vojno bezbednosnu agenciju i obaveštajnu službu, ipak je morao da zna, a bio je dan posle toga, kada smo primili te rezerviste zajedno, na samo 60 kilometara od Kuršumlije. Za njega je bilo važnije da primi američke kauboje i bruka naš 63. padobranski bataljon, jer rezervisti iz Ohaja ne mogu biti pandan prekaljenim ratnicima iz 63. padobranske brigade, odnosno sada 63. bataljona. Mogao je da ode do Kuršumlije gde dve nedelje štrajkuju ljudi. Svakako da iza njih stoji i SRS i svaki građanin Srbije, jer je očigledno da su zloupotrebe, kada je u pitanju štrajk rezervista, o kome se ovde govori. Jedino Ministarstvo odbrane ima podatke, postoje u njihovoj arhivi, u njihovom finansijskom centru, spiskovi sa potpisima svakog rezerviste i upravo je neodgovornost jednog ministra koji dozvoljava da ljudi ugrožavaju svoje zdravlje, umesto da se uzmu spiskovi, da se ode direktno dole na teren i da se kaže svakom pojedinačno koliko je primio novca, a koliko je trebalo da primi. Očekujem, gospodine Duliću, da ćete reagovati i da ćete ministra odbrane, koji je iz vaše stranke, obavestiti posle nekoliko dana da ste vi primili tu delegaciju, a da sam vam ja u tome samo pomagao.
Hvala puno. Istine radi, tačno je da je delegacija koja je došla iz Kuršumlije primljena u mom kabinetu, činjenica je da je general Delić, takođe, prisustvovao tom sastanku, činjenica jeste da smo se dogovorili da se taj sastanak ni na koji način ne politizuje i činjenica jeste da sam nakon toga pozvao ministra Šutanovca i da smo dobili obećanje koje je sledećeg dana realizovano, a to je da će Vlada ozbiljno da razmotri taj problem i da će formirati jedan tim ljudi koji će otići dole u Kuršumliju i sa njima razgovarati. To su sve činjenice i ukazujem javnosti na to. Po Poslovniku, Nataša Jovanović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 136. Dakle, u članu 136. Poslovnika Narodne skupštine određene su tačke, odnosno alineje šta sve jedan zakon mora da sadrži, dakle, da bude usklađen sa Ustavom, da bi mogao da bude pravno moguć, da bi mogao da opstane. Nije napisano da član zakona može da bude glup. Zaista, član zakona može da bude glup i besmislen. Gospodine Jočiću, moram da vas podsetim, opet, da ste vi upravo od takvog jednog ministra policije, bivšeg, Dušana Mihajlovića, preuzeli ovaj zakon i verovatno trebalo je da vi sednete i da pogledate, da razmislite. Vi ste tada bili opoziciona stranka kada je Dušan Mihajlović pisao ovaj zakon, to je onaj koji nam nije vratio džip, pa nam ga niste vratili ni vi, koji je imovina SRS i koji potražujemo na osnovu pravosnažne odluke Vrhovnog suda, o čemu smo više puta govorili i počinjali svaku sednicu odbora. Ali, pošto u članu 136. ne stoji, gospodine Jočiću, da član zakona ne može da bude glup, onda vi lepo priznajte da je ovo Dušan Mihajlović glupo napisao i prihvatite amandman kolege Srete Perića da se član 22. briše, jer ovo je više nego smešno. Vi ste za neki nepostojeći, imaginarni određeni sportski događaj, što kaže kolega Krasić, ne zna se gde, ni kada, ni šta, učiniocu prekršaja, fizičkom licu, koje zaista ne postoji u prethodnom članu 21. rekli su da on ne može da uradi to, to i to, odnosno da mora da se javi u policijsku stanicu, u područnu jedinicu MUP i da ga tamo zadrže do završetka utakmice. Igra se utakmica u Kragujevcu ili se igra u Novom Sadu i traje do dva sata popodne ili do četiri, svejedno, i oni ga zadrže. Završila se utakmica, on brže bolje seda u auto, na autobus, nije važno kako, polazi u Beograd u šest sati i ponavlja taj isti prekršaj zato što je to sada neko drugo mesto. On je promenio klub u jednom danu. Navijao je za "Vojvodinu", sada krenuo u Beograd, navija za "Partizan" ili za "Crvenu Zvezdu", pa posle uveče ima košarkašku utakmicu koja se igra u Nišu i pođe dole u Niš, kod Boška Ristića, i gleda košarkašku utakmicu. Dakle, neverovatno je da ovako nešto besmisleno, stvarno nemam drugi izraz nego glupo, može da postoji u zakonu. Nemoguće je da ovo uopšte primenite i zašto vam onda treba? Samo se brukate. Jeste li vi rešili da izmenama i dopunama Zakona kao nešto poboljšate? Videli ste da su to mere protiv kojih smo mi, iako želimo da sve bude u redu, da nema nikakvih izgreda, mi se zalažemo za fer sportsko navijanje i za dobro organizovane sportske manifestacije, ali ovo je jednostavno smešno. I taj, neki, potencijalni učinilac tog prekršaja, odnosno ovog dela će da vam se smeje, jer on praktično može da radi šta hoće na tom nekom događaju, da ode posle u drugi grad, da menja nekoliko utakmica u toku dana i nikom ništa. Kako ćete vi onda da ga kaznite? Lepo je onda gospodin Perić predložio da se ceo član Zakona briše, ništa neće da vam fali, a neće da vam ostane ovako nešto što je stvarno besmisleno. Hvala.
Hvala. Po Poslovniku, general Delić.
Gospodine Duliću, gospodo narodni poslanici, ministar ode, ali ostao je tu gospodin Todorović. Član je 226. Nisam pravnik, ali kao narodnog poslanika interesuje me da li ovaj zakon ide u susret toj pozitivnoj evropskoj praksi? Ako je izvršena kodifikacija zakona, kako je moguće, iako se zna da sve što je vezano za neku krivicu, da se nalazi u Krivičnom zakonu, da u ovom zakonu koji govori o neredima na sportskim manifestacijama imamo situaciju da su predviđene te krivične mere koje su čak pooštrene u odnosu na osnovni Zakon? Da li je to dobra praksa i da li je to u skladu sa preporukama Evrope da jedan zakon, koji je sporedan kada je u pitanju krivica, a ja mislim da je to apsurdno i da je suprotno pravnoj logici, a provedeno je kroz nekoliko članova ovde gde se govori upravo o tim kaznenim merama? Eto, samo me to zanima, taj odgovor. Da li ovaj zakon ide u susret evropskim preporukama i evropskoj praksi, gde iz svih zakona ono što je vezano za krivicu ipak treba da bude na jednom mestu, a mi imamo obrnutu situaciju da u jednom sporednom zakonu imamo nešto što je mnogo drastičnije rešeno nego u osnovnom zakonu. Mislim, gospodine Todoroviću, da ste me razumeli. Eto, vi ste pravnik, ja nisam, pa me interesuje odgovor na to pitanje.
Hvala. Po Poslovniku, Zoran Krasić. Izvolite.
Gospodine Duliću, ja sam mislio član 136, ali pošto nema predstavnika predlagača, onda će to biti 225, 226, mada bi bilo dobro da to dobijemo pre nego što se glasa, jer ako dobijemo posle glasanja onda kao da nisam ni pričao, kao da nisam ni postavio pitanje niti tražio neko objašnjenje. Svi moramo da se zamislimo nad činjenicom da nam neko gura ovakav zakon, jer je taj zakon praktično krenuo 2003. godine, neposredno posle ubistva Zorana Đinđića. Moramo da budemo svesni činjenice da privatizacija klubova nije završena, da se luta oko privatizacije sportskih objekata, da su "velike ribe" u igri, da će sve i svašta oni da predstave. Moramo da shvatimo da u tom vrhunskom sportu, greškom se zove vrhunski, ali hajde, koji mami pažnju najvećeg broja navijača, imamo kriminalaca koji vode neke timove, neke klubove. Vesić vodi nešto, hajde, molim vas. Dinkić vodi, Danko, kako se zvaše, iz Instituta, valjda ovaj kajakaški, Vlahović "Zvezdu" vodi, da ne pričam. Naravno, političari se umuvali, tamo i peru pare, jer zašto bi oni bili tamo. Vole da se slikaju ili ne znam šta. Tamo su, traže startnu poziciju jer će krenuti privatizacija i onda, ako su blizu, mogu da zahvate nešto, a oni se samo zbog para i bave ovim poslovima. Onda imamo paradoksalnu situaciju da je, recimo, Danilović napravio nešto kao funkcioner nekog tima, verovatno mu "puko film" zato što nije bio zadovoljan suđenjem, da li je dobio kaznu, da li nije dobio kaznu – nije bitno, faktički, moguće je da mu se izrekne i ova zaštitna mera, pa da čovek, koji se bavi na neki način sportom, dve godine kada igra njegov tim bude u policijskoj stanici. Teoretski je moguća takva situacija. Onda, imamo još jednu stvarno glupost, to je ovo krivično delo u članu 20. Takvo krivično delo ne postoji na kugli zemaljskoj. Takav način formulacije krivičnog dela nigde ne postoji. Sve je dato omnibus. Zbog čega? Niko ne zna. Ali, ono u šta sam apsolutno siguran, ovaj zakon i kad se promeni neće da se primeni. On samo treba da se koristi kao sredstvo zastrašivanja, jer je neko pametan tamo osmislio, ako damo rigorozne kazne, to će biti mera neke prevencije da oni koji tamo idu ne prave neke izgrede itd. Međutim, u suštini toga što vi zovete nemiri na sportskim utakmicama, u sportskim objektima, to je, kako da kažem, to je vrh, to je nešto, sitna čestica nečega krupnog što smrdi, što je bolesno, a zahvatilo je ceo sport... (Predsednik: Vreme.) ... te mislim da, ako ste stvarno pobornici nekog reda na tim utakmicama, onda ne treba da glasate za ovaj zakon, već treba da intervenišete kod vaših da se donese zakon o fizičkoj kulturi, kako bi nam deca bila i prava i zdrava, i treba da utičete da se ova oblast sporta uredi. Kad se ova oblast sporta budeuredila, onda ovakvi zakoni o stvaranju policijskih i vojnih sportskih timova, neće nam biti ni potrebni.
Hvala. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Koprivica. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Pre nego što pređem na odbranu amandmana, samo nekoliko reči: danas je bilo jedno javno okupljanje izvesnih poslanika, naime, vezano je za štrajk taksista pred Skupštinom Grada i mogu da vam kažem da vas pominju. Neki pominju samo vas, nosioce gradske vlasti, neki pominju i majku i familiju i tako redom. Narodni poslanik Božidar Koprivica podneo je amandman na član 10. Predloga zakona koji se odnosi na član 23. osnovnog Zakona i traži da se član 23. briše. Odgovor Vlade Srbije glasi: ''Vlada ne prihvata amandman jer je praksa ukazala da treba ostati pri postojećem rešenju iz člana 23. Zakona, uz odgovarajuću izmenu'' itd. Sam član 23. Zakona u ovom predlogu su drastično skresali, pa kaže: ''Kaznom zatvora do šezdeset dana ili novčanom kaznom od 30.000 do 50.000 dinara kazniće se za prekršaj fizičko lice ako: 1) oštećuje sportski objekat na kome se odvija sportska priredba'' itd, to su izbrisali. Kada se usvoje ove izmene Zakona, lice može da oštećuje sportski objekat jer nema tačke u ovom članu po kojoj će biti kažnjeno. Dalje kaže, ''2) baca bilo kakav predmet na sportski teren ili ometa odvijanje sportske priredbe'' itd. ili, ''3) neovlašćeno ulazi u sportski teren,'' i to je izbrisano. Može da se desi da utakmica krene, pa onda navijači siđu da izgrle svoje miljenike dole na sportskom terenu, nema tačke Zakona jer je u članu 23. to izbrisano. Ima jedna stvar koja je dodata i koja nije nelogična, pa moram da je pročitam. Iza tačke 7) člana 23. dodaje se tačka 7a) i kaže da će se kazniti kaznom od 60 dana zatvora i 30 do 50 hiljada onaj ko ''konzumira alkoholna pića suprotno zabrani (član 18. ovog zakona)''. Da pogledamo sada član 18. Kaže: ''Zabranjena je prodaja i konzumiranje alkoholnih pića u sportskom objektu i na udaljenosti do 1 km od njega u Beogradu, Kragujevcu, Nišu i Novom Sadu, a u ostalim mestima do 300 m, za vreme održavanja sportske priredbe i tri časa pre i posle njenog završetka.'' Na 301. metru od sportskog terena u manjim mestima može da pije koliko god hoće i da pijan dođe na sportski teren, ili na kilometar, za Beograd nije mnogo kilometar kada se ide na velike terene, uglavnom navijači idu pešice, pojaviće se megamarketi Miškovićevi, "Maksi", jer na kilometru i prvom metru može da se pije do mile volje i ne važi ono tri sata pre i tri sata posle. Kako ćete postupiti sa onim koji se napio na 301. metru, kako ćete njega kazniti? Moraće neko da meri, jer je napisano – na 300 metara. Hoćete da napravite agenciju za merenje dužine od sportskih objekata, s obzirom na to da ste napravili agencije za sve i svašta i smestili svakog ko je u vašoj stranci. Agencija, pa cela piramida, pa pomoćnik šefa za agencije, pa držač metra za merenje – 300 metara i kilometar itd. Prema tome, ovaj zakon je neprimenjiv, pa ni ove izmene i dopune Zakona ništa ne popravljaju i ničemu neće služiti. Usvojite amandmane SRS, bar operite političku čast. Pošto imam dosta vremena, imam još jedno pitanje, da nastavim, s obzirom na to da me je predsedavajući prekinuo u postavljanju poslaničkih pitanja vezanih za NIS. Koliko direktora u NIS-u ima menadžerski ugovor i zašto? Još jedno pitanje koje sam postavio svojevremeno, vezano je za firmu "Moil Koal". Dobio sam odgovor – znate, gospodine Markoviću, nije "Moil Koil", mi ne znamo da takva firma postoji, ali ako ste mislili na firmu "Moil Koal", onda je ona u Kipru, direktor joj neki Grk itd. Moje pitanje nije bilo takvo. Pitao sam ko je vlasnik firme i očekivao sam da mi se kaže – vlasnik je Novaković, onaj ekspert što ste ga doveli posle "buldožer revolucije" u pocepanim patikama, a sad pun ko brod. Da bi potkrepio to što mi nisu odgovorili, samo u 2006. godini NIS je uvezao 1.819.058 tona nafte preko firme "Moil Koal", 1.734.671 tonu i jedan tanker od 84 tone preko firme "Glenor". Za januar i februar 2007. godine uvezeno je 380.000 tona, 325.000 tona firma "Moil Koal". Ne zanima mene da li se zove "Moil Koal" ili "Moil Koil" i gde joj je sedište, na Kipru, i ko joj je direktor, ko je izvršni direktor, zanima me ko je vlasnik. Da li je tačno da su vlasnici većinskog dela kapitala u firmi "Moil Koal" i da li je moguće da NIS može ni preko jedne firme da kupuje naftu, jedini ino-dobavljači moraju da budu "Moil Koal" i "Glenor"; uleteo mučenik kad im je baš trebalo nafte, a ovaj je verovatno bio u situaciji da nije mogao da nabavi ili je već isporučivao. Preko ove firme je obezbeđena i ona sirijska nafta, koja nas je onako debelo koštala i koja će tek koštati, jer je prošla kroz onaj jugoslovenski bivši naftovod JANAF i zaprljala naftovod. Dobili smo upozorenje, ukoliko štete budu nastale i korisnicima širom Evrope, da će NIS trpeti štetu. Dame i gospodo narodni poslanici, NIS obezvređuju, dovoljno sam upoznat, jedino ne znam da li će Hamović ili Lazarević, ko će NIS posle toga da kupi za sitne pare. Uostalom, navikli ste. Tako ste Mikiju Kostiću za tri evra prodavali šećerane još u ono vreme, to vam je bio diplomski rad da krenete dalje u privatizaciju. Naravno da će to biti uvijeno, pa će se opet pojavljivati neki izvršni direktori koji će podizati onu lopaticu, eventualno, kad bude aukcija. Glavni vlasnici su vaši tajkuni, odnosno vi preko njih.
Hvala. O ovom amandmanu javila se narodni poslanik Lidija Vukićević, izvolite. Posle, Vladan Batić, po Poslovniku.
Samo sam kratko htela da prokomentarišem ovaj zakon o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja. Čini mi se, gospodine Todoroviću, a mislim da je sa tim upoznat i ministar policije, Jočić, da je ovaj zakon nemoguće primenjivati prema svim navijačima, zato što su i članovima PTJ, i SAJ-a i Žandarmerije veoma dobro poznati zaštićeni navijači na našim utakmicama. Zaštićeni navijači su grupa ljudi kojoj Žandarmerija, specijalne snage PTJ i SAJ-a ne mogu ništa, koji su slobodni da se suprotstave Žandarmeriji, koji su slobodni da udaraju policiju koja obezbeđuje utakmicu, i na jednoj strani ćemo imati nekog navijača koji neće biti prijateljski raspoložen prema timu Hrvatske koji u tom trenutku igra, ili slovenačkom, ili nekom drugom, možda će reći neku ružnu reč, onako kako to u duhu navijača ide, on će dobiti, verovatno, 12 puta rigorozniju kaznu, nego neko ko može da uradi svašta, ko će da udari policajca, da ga ometa u njegovom radu, on je prosto zaštićen i njemu niko ne može ništa. Predmeti postoje o tim ljudima i policiji su dobro poznati, pa eto, samo bih htela prosto, kada već govorimo o ovom zakonu, o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja, da se taj Zakon ne primenjuje selektivno, nego ako treba da se primenjuje na taj način na koji ste vi odredili onda da se primenjuje prema svima isto. Hvala vam.
Hvala, reč ima narodni poslanik Vladan Batić, po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 226. Tražim objašnjenje od vas predsedniče, da li ste vi pozvali predstavnike crnogorske opozicije u zgradu Skupštine Srbije, oni drže nekakav miting ovde, ordiniraju, ne znam da li je to povodom Zakona o izmenama i dopunama Zakona o državljanstvu ili je to nastavak priče o velikoj Srbiji ili nastavak takmičenja u patriotizmu ili lažnom patriotizmu ili kriptopatriotizmu, jer vidim da će to biti tajni državljani Srbije. To je scenario za drugu verziju ''Balkanskog špijuna'' i to je Ilija Čvorović, ali koliko sam obavešten, gospodine predsedniče, sprema se neka stranačka konferencija za štampu pod krovom Skupštine od strane jedne stranke iz Srbije, ne znam kako se zove, Srpska narodna stranka gospodina Andrije Mandića. Nemam ništa protiv toga, ali da li vi o tome nešto znate i da li je to u nekoj parlamentarnoj praksi uobičajeno, da dve stranke pod krovom Narodne skupštine drže neku marketinšku konferenciju za štampu. Možda skupljaju priloge za crkvu "Filareticu" ili kako se već zove. Samo tražim od vas obaveštenje, čak me ni ne interesuje niti imam išta protiv i razmislite da li bi neka stranka iz Srbije mogla da ode u crnogorski ili bilo koji drugi parlament neke ozbiljne države i da tamo sa nekom strankom u zgradi parlamenta drži konferenciju za štampu. Dužni ste odgovor, gospodine predsedniče, i narodnim poslanicima i građanima Srbije, jer nam je dosta takvog marketinga. On nas je i doveo dovde gde se Srbija danas nalazi.
Hvala puno. Sve poslaničke grupe imaju pravo da održe konferenciju za štampu i o tome treba da obaveste sekretara Službe. Pretpostavljam da je poslanička grupa koja drži konferenciju za štampu obavestila i sekretara i informativnu službu. Što se tiče pozivanja gostiju, svaki poslanik ima pravo da pozove nekoga u goste. Nisam obavešten da konkretno danas neko dolazi u goste, ali mislim da i ne treba da budem obavešten jer svaki poslanik svakog dana ima sastanke, što sa građanima, što sa predsednicima različitih političkih grupa i prosto ne mogu u to da se mešam. Izvolite, niste zadovoljni odgovorom. Ne možete da ne budete zadovoljni odgovorom. Onda možete da tražite samo da se glasa, ali pretpostavljam da to nećete, nego izvolite još jedanput, po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, objasnili ste mi nešto što svi znaju, da svaka poslanička grupa može da drži konferenciju za štampu i to nije sporno. Svaki poslanik može da ima goste i to nije sporno, ali mi niste odgovorili na osnovno pitanje – da li jedna politička stranka koja ima svoju poslaničku grupu ili nema, nego ima deo poslanika u okviru zajedničke poslaničke grupe, svejedno, nije bitno, u goste može da zove drugu političku stranu i iz druge države i da onda drže zajedničku konferenciju za štampu i to nije ni prvi ni drugi vaš odgovor. To je nešto potpuno treće. To ima implikacije i po odnose Srbije sa Crnom Gorom ili sutra sa nekom trećom državom. Vi omogućujete jednu novu praksu. Ne može nijedna poslanička grupa da zove pripadnike stranke iz neke druge države i da onda, zajedno ovde, pod krovom Narodne skupštine drže konferenciju za štampu. Recite mi, gde to piše u Poslovniku.
Hvala puno. Zaključujem pretres Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i celini. S obzirom na to da je Narodna skupština obavila pretres po svim tačka dnevnog reda, na osnovu člana 85. stav 3. Poslovnika, određujem 24. septembar 2007. godine, u 15,00 časova, kao dan za glasanje o svim tačkama dnevnog reda sednice Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godine. Hvala vam puno. [[Posle pauze – 15,20]] Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Molim vas da utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O DRŽAVLjANSTVU REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državljanstvu Republike Srbije, u načelu. Za 178, protiv pet, nije glasalo 17, od 200 poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, podsećam vas da je u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima konstatovano da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani narodnog poslanika Miroslava Petkovića, kojim se posle člana 7. dodaje novi član 7a, amandman na član 14. i amandman kojim se posle člana 16. dodaje novi član 16a. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 8. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 65, protiv 130, nije glasalo 8, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. stav 2. amandman je podnela Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 67, protiv 129, nije glasalo 7, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. stav 2. amandman je podneo poslanik Ivica Dačić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 68, protiv 128, nije glasalo 7, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. stav 2. amandman je podneo dr Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 5, protiv 128, nije glasalo 70, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. stav 3. amandman je podneo Dejan Mirović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 66, protiv 128, nije glasalo 9, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državljanstvu Republike Srbije, u celini. Za 197, protiv 5, nije glasao jedan, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državljanstvu Republike Srbije. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA O IZMENI I PRISTUPANjU SPORAZUMU O SLOBODNOJ TRGOVINI U CENTRALNOJ EVROPI - CEFTA 2006 Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu zakona, a pre prelaska na odlučivanje podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuje zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora većinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o izmeni i pristupanju Sporazumu o slobodnoj trgovini u Centralnoj Evropi - CEFTA 2006, u načelu. Za 137, nije glasao jedan, od 138 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 4. amandman je podnela poslanik Suzana Grubješić Vlada predlaže da se amandman prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 135, nije glasalo 5, od 140 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanu, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o izmeni i pristupanju Sporazumu o slobodnoj trgovini u Centralnoj Evropi - CEFTA 2006, u celini. Za 137, nije glasalo troje, od 140 narodnih poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o izmeni i pristupanju Sporazumu o slobodnoj trgovini u Centralnoj Evropi - CEFTA 2006. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O DUVANU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o duvanu, u načelu. Za 128, protiv 18, nije glasalo troje, od 149 poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 66, protiv 127, uzdržan jedan, nije glasalo 11, od 205 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo poslanik Nebojša Stefanović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 64, protiv 128, nije glasalo 12, od 204 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za je glasalo 64, protiv 127, nije glasalo 13, od 204 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo poslanik Veroljub Arsić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za je glasalo 64, protiv 125, nije glasalo 15, od 204 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Srboljub Živanović podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 3. doda novi član 3a. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 64, protiv 127, nije glasalo 13, od 204 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Milorad Krstin podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 3. doda novi član 3a. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za je glasalo 66, protiv 126, nije glasalo 12, od 204 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Zoran Krasić podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 3. doda novi član 3a. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za je glasalo 63, protiv 128, nije glasalo 13, od 204 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Slavko Jerković podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 3. doda novi član 3a. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za je glasalo 64, protiv 128, nije glasalo 11, od 203 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Jadranko Vuković podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 3. doda novi član 3a. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za je glasalo 65, protiv 127, nije glasalo 11, od 203 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podnela poslanik Marina Raguš. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za je glasalo 63, protiv 128, nije glasalo 13, od 203 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Saša Valjarević podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 4. doda novi član 4a. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za je glasalo 62, protiv 128, nije glasalo 13, od 204 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo poslanik Vitomir Plužarević. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za je glasalo 63, protiv 128, nije glasalo 12, od 203 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Momir Marković podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 5. doda novi član 5a. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 61, protiv 129, nije glasalo 13, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Jorgovanka Tabaković podnela je amandman kojim je predloženo da se posle člana 5. doda novi član 5a. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 64, protiv 126, nije glasalo 12, od 202 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 64, protiv 128, nije glasalo 10, od 202 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podnela poslanik Nataša Jovanović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 62, protiv 128, nije glasalo 13, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 64, protiv 128, nije glasalo 11, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 64, protiv 128, nije glasalo 11, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Radiša Ilić podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 7. doda novi član 7a. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 64, protiv 129, nije glasalo 10, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 65, protiv 129, nije glasalo 9, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Zoran Antić podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 8. doda novi član 8a. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 63, protiv 129, nije glasalo 11, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo poslanik Veroljub Arsić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 63, protiv 128, nije glasalo 12, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podnela Vlada. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 128, protiv 6, uzdržan jedan, nije glasalo 16, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o duvanu, u celini. Za 128, protiv 20, nisu glasala tri, od 151 poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o duvanu. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU KJOTO PROTOKOLA UZ OKVIRNU KONVENCIJU UJEDINjENIH NACIJA O PROMENI KLIME Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu zakona, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema članu 105. stav 3. tačka 6) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuje zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora većinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Kjoto Protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih nacija o promeni klime, u načelu. Za 151, nije glasao jedan, od 152 narodna poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto na Predlog ovog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo o glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Kjoto Protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih nacija o promeni klime, u celini. Za 151, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o potvrđivanju Kjoto Protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih nacija o promeni klime. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O PUTNIM ISPRAVAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o putnim ispravama, u načelu. Za 148, nije glasalo dvoje, od 150 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da je sastavni deo Predloga zakona postao amandman na član 26. koji su zajedno podneli poslanici: Laslo Varga, Balint Pastor i Elvira Kovač. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 9. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 127, nije glasalo 22, od 201 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo poslanik Momir Marković. U toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima predstavnik predlagača je prihvatio ovaj amandman. Odbor za odbranu i bezbednost nije prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 194, protiv jedan, nisu glasala četiri, od 199 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman je podneo poslanik Zlatan Jovanović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 60, protiv 129, nije glasalo 10, od 199 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podneo poslanik Nemanja Šarović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 130, nije glasalo 17, od 199 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na osnovu člana 140. stav 5. Poslovnika, na član 25. amandman je podneo Odbor za odbranu i bezbednost. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 130, nije glasalo 70, od 200 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman je podneo poslanik Božidar Delić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 129, nije glasalo 19, od 200 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici: Laslo Varga, Balint Pastor i Elvira Kovač. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 10, protiv 125, uzdržan jedan, nije glasalo 63, od 199 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 30. amandman je podneo poslanik Slavko Jerković. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 129, nije glasalo 19, od 199 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 59, protiv 126, nije glasalo 14, od 199 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 127, nije glasao 21, od 205 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman je podneo poslanik Božidar Koprivica. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 129, nije glasalo 17, od 198 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 39. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 53, protiv 127, nije glasalo 19, od 199 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 45. amandman je podnela poslanik Nataša Jovanović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 128, nije glasalo 15, od 199 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 49. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 129, nije glasalo 18, od 199 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 50. amandman je podneo poslanik Veroljub Arsić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 128, nije glasalo 18, od 198 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 51. amandman je podneo Nebojša Stefanović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 54, protiv 127, nije glasalo 19, od 200 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 54. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 51, protiv 128, nije glasao 21, od 200 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 55. amandman je podneo Milovan Radovanović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 54, protiv 129, nije glasalo 17, od 200 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 57. amandman je podnela Vesna Nikolić-Vukajlović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 128, nije glasalo 20, od 200 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o putnim ispravama, u celini. Za 148, od 148 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona o putnim ispravama. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O SPREČAVANjU NASILjA I NEDOLIČNOG PONAŠANjA NA SPORTSKIM PRIREDBAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predlog zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama, u načelu. Za 134, nije glasalo 12, od 146 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu prelazimo na odlučivanje po amandmanima. Na član 2. amandman je podneo poslanik Nikola Vukelić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 131, nije glasalo 16, od 159 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo poslanik Vlado Sekulić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ova amandman. Za 52, protiv 129, nije glasalo 18, od 199 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. stav 2. amandman je podneo Odbor za odbranu i bezbednost. Predstavnik predlagača prihvatio je ovaj amandman u toku pretresa u pojedinostima, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 127, protiv četiri, nije glasalo 68, od 199 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo poslanik Slaviša Topalović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 130, nije glasalo 17, od 199 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo poslanik Radoslav Jevremović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 53, protiv 128, nije glasalo 18, od 199 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo poslanik Nebojša Stefanović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 50, protiv 129, nije glasalo 20, od 199 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 128, nije glasalo 19, od 199 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo Odbor za odbranu i bezbednost. Predstavnik predlagača prihvatio je ovaj amandman u toku pretresa u pojedinostima, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 132, protiv dva, nije glasalo 64, od 198 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 53, protiv 129, nije glasalo 16, od 198 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo poslanik Božidar Koprivica. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 54, protiv 128, nije glasalo 17, od 199 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama, u celini. Za 134, nije glasalo 14, od 148 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda: – IZBOR PREDSEDNIKA, POTPREDSEDNIKA I ČLANOVA SAVETA DRŽAVNE REVIZORSKE INSTITUCIJE, SA LISTE KOJU JE PODNEO ODBOR ZA FINANSIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre nego što pređemo na glasanje, podsećam vas na odredbe Zakona o Državnoj revizorskoj instituciji. Prema članu 13. stav 3. Zakona, Savet ima pet članova, i to: predsednika, potpredsednika i tri člana; Prema članu 16. stav 2. i 3. Zakona, najmanje dva člana Saveta moraju biti diplomirani ekonomisti sa odgovarajućim revizorskim ili računovodstvenim zvanjem, a najmanje jedan od članova Saveta mora biti diplomirani pravnik sa položenim pravosudnim ispitom; Prema članu 19. stav 1. Zakona, predsednika, potpredsednika i članove Saveta bira i razrešava Skupština većinom glasova svih narodnih poslanika, na predlog nadležnog radnog tela Skupštine koje utvrđuje listu kandidata i dostavlja je Skupštini. Stavljam na glasanje predlog da se za predsednika Saveta Državne revizorske institucije izabere Radoslav Sretenović, diplomirani ekonomista. Za 132 narodna poslanika, protiv 14, nije glasao jedan, od 147 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Radoslava Sretenovića, diplomiranog ekonomistu, za predsednika Saveta. Stavljam na glasanje predlog da se za potpredsednika Saveta Državne revizorske institucije izabere Ljubica Nedeljković, diplomirani ekonomista. Za 131, protiv 14, nije glasalo dvoje, od 147 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Ljubicu Nedeljković, diplomiranog ekonomistu, za potpredsednika Saveta. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta Državne revizorske institucije izabere Zoran Tamaš, diplomirani ekonomista. Za 132, protiv 14, nije glasao jedan, od 147 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Zorana Tamaša, diplomiranog ekonomistu, za člana Saveta. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta Državne revizorske institucije izabere prof. dr Ljiljana Dmitrović-Šaponja, diplomirani ekonomista. Za 132, protiv 15, od 147 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala prof. dr Ljiljanu Dmitrović-Šaponja, diplomiranog ekonomistu, za člana Saveta. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta Državne revizorske institucije izabere Natalija Ćatović, diplomirani pravnik. Za 128, protiv 18, nije glasao jedan, od 147 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Nataliju Ćatović, diplomiranog pravnika, za člana Saveta. Dozvolite mi da u vaše i u svoje ime čestitam članovima Saveta državne revizorske institucije na izboru. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZMENI ODLUKE O UTVRĐIVANjU SASTAVA STALNIH DELEGACIJA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE U MEĐUNARODNIM PARLAMENTARNIM INSTITUCIJAMA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmeni Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Za 198, nije glasao jedan, od 199 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o izmeni Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZMENI ODLUKE O IZBORU ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da Narodna skupština prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, o izboru članova odbora odlučuje većinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Za 197, nisu glasala dva, od 199 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Prelazimo na odlučivanje Narodne skupštine o povredama Poslovnika na koje su u toku sednice ukazali narodni poslanici. Pošto je u toku sednice ukazano na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 100. stav 4. Poslovnika, prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine narodni poslanik ostane pri tvrdnji da je Poslovnik povređen, Narodna skupština će, bez pretresa, odlučiti o tom pitanju u danu za glasanje. Saglasno navedenoj odredbi Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Zoran Krasić, na sednici 12. septembra 2007. godine u 12,40 časova, ukazao je na povredu člana 194. Poslovnika. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Protiv 125, nije glasalo 12, od 137 narodnih poslanika. Narodna skupština je odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Zoran Krasić, na sednici 12. septembra 2007. godine u 12,55 časova, ukazao je na povredu člana 27. Poslovnika. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Protiv 127, nije glasalo 8, od 135 narodnih poslanika. Narodna skupština je odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Dame i gospodo narodni poslanici, pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 99. Poslovnika, zaključujem sednicu Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Hvala. Sutra u 14,00 časova je nova sednica.