Etter ønske fra finanskomiteen vil presidenten foreslå at taletiden blir begrenset til 5 minutter til hver gruppe og 5 minutter til statsråden. Videre vil presidenten foreslå at det ikke blir gitt anledning til replikker etter de enkelte innlegg, og at de som måtte tegne seg på talerlisten utover den fordelte taletid, får en taletid på inntil 3 minutter. – Det anses vedtatt.
Vi har til handsaming Ot.prp. nr. 68 for 2004-2005, som i hovudsak handlar om to ting: pensjonskasselovgiving og endring i innskottspensjonslova. Regjeringa får tilslutnad frå komiteen til alle sine forslag, men i tillegg fremjar ein samla komite eit viktig forslag for å få ned utgiftene som bedriftene vert påførte ved obligatorisk tenestepensjon. Vidare ligg det to mindretalsframlegg i innstillinga, som eg òg vil omtale. Etter gjeldande rett er regelverket for livsforsikringsselskapa og pensjonskassene i store trekk samanfallande. Viktige element i reglane er krav til fondering av framtidige forpliktingar, krav om å ha ansvarleg kapital og krav til korleis midlane skal forvaltast. Mens viktige reglar for livselskapa er fastsette i lov, har pensjonskassene til no i hovudsak vore regulerte i forskrift. Både den viktige rolla til pensjonskassene og likskapen mellom pensjonskassene og livselskapa tilseier at viktige reglar for pensjonskasser vert fastsette i lov, og det er det Odelstinget gjer i dag. I samband med handsaminga av Ot.prp. nr. 11 for 2003-2004 bad komiteen om at arbeidet med utgreiing av interkommunale pensjonskasser skulle prioriterast. Regjeringa har gjort det og foreslår no at ei pensjonskasse kan forvalte separate pensjonsordningar for fleire kommunar, og får tilslutnad til det frå ein samla komite. Komiteen vil derimot gi private verksemder same anledning til å opprette felles pensjonskasse, noko som er svært viktig i forhold til at vi på torsdag, under handsaminga av pensjonsreforma, vil vedta å innføre obligatorisk tenestepensjon. Obligatorisk tenestepensjon vil føre til at svært mange føretak, i hovudsak små og mellomstore, som i dag ikkje har pensjonsordning, vil måtte opprette det. Rammevilkåra må difor liggje til rette for at pensjonsmidlane kan forvaltast på ein sikker måte, og med lågast moglege kostnader. Felles pensjonskasse for fleire føretak er eit viktig forslag for å få ned kostnadene. Dette forslaget har òg støtte frå eit mindretal i Banklovkommisjonen, som m.a. viser til at driftskostnadene i ei pensjonskasse er på det halve av kostnadene i livsforsikring. Komiteen ber Regjeringa snarast fremje lovforslag som opnar for dette, slik vi i dag opnar for interkommunale pensjonskasser. Mindretalet, Framstegspartiet og Senterpartiet, tek opp forslag om at premiefondet òg bør kunne brukast til å dekkje tap for ordinære ytingar, og likeeins at tilleggsavsetjingar skal kunne dekkje negativ avkasting. Eg er glad for at det framleis er eit breitt fleirtal i komiteen som avviser dette. Komiteen handsama så seint som i fjor det same spørsmålet og avviste det òg den gongen. Å bruke tilleggsavsetjingar til å dekkje tap vil vere ei klar omlegging av risikofordelinga mellom kunden og finansinstitusjonen. I lovgivinga må det vere ei klar avgrensing mellom kundekapitalen og eigarkapitalen i pensjonsinnretninga. Det er eigarkapitalen i form av ansvarleg kapital som skal kunne dekkje tap. Det er viktig at skattefrie ordningar, som dessutan skal nyttast til fordel for kundane, ikkje overtek denne rolla til den ansvarlege kapitalen. Så til det som vedkjem endringar i lov om innskottspensjon. Vi opnar i denne lova for at vi òg skal kunne ha innskott frå arbeidstakar, i tråd med ynsket frå organisasjonane i samband med lønnsoppgjeret for 2004. Regjeringa legg opp til at innbetalingane både frå føretaket og frå arbeidstakar skal førast på same konto. Det vil føre til at kostnadar ved ordninga òg vil bli trekte frå innskotta til dei tilsette i føretaket. Fleirtalet i komiteen, alle unnateke Arbeidarpartiet og Sosialistisk Venstreparti, vedtok i Innst. O. nr. 2 for 2000-2001 òg å opne opp for at føretaket får fleksible moglegheiter til å variere innskotta frå år til år, med inntil 25 pst. høgare eller lågare innskott enn fastsett i innskottsplanen. Det vil føre til at det i år der føretaket betaler lågare innskott, vil verte ein endå større del av arbeidstakaren sitt innskott som faktisk vil gå til administrasjonskostnader framfor til eiga pensjonssparing. Eit mindretal, SV, Arbeidarpartiet og Senterpartiet, meiner difor at det ikkje må vere tvil om at det innskottet dei tilsette sjølve betaler inn til pensjonsordninga, gir ein tilsvarande høgare pensjon. Vi vil difor understreke at dei tilsette sine innskott ikkje skal nyttast til å dekkje administrasjonskostnader, og fremjar forslag i tråd med det. Med det vil eg tilrå innstillinga. Eg tek også opp forslaget frå Arbeidarpartiet, SV og Senterpartiet og tilrår sjølvsagt òg dette.
Representanten Heidi Grande Røys har tatt opp det forslaget hun viste til.
Saksordføreren har redegjort greit for saken, hvor det ikke er stor uenighet i komiteen om Regjeringens forslag. På ett område har jeg imidlertid behov for å redegjøre for regjeringspartienes noe mer nyanserte begrunnelser og særmerknader, og det gjelder forslaget om at det skal fremmes lovforslag om felles pensjonskasser for private foretak. Også vi slutter oss til forslaget, men vi har funnet det nødvendig å si litt om de utfordringene vi tror man vil stå overfor i arbeidet med et slikt forslag. Banklovkommisjonen var ikke helt enig seg imellom om dette spørsmålet. Et mindretall mente at det burde åpnes opp for en generell adgang til at to eller flere foretak kan avtale å ha felles pensjonsordning. Flertallet i Banklovkommisjonen fant også at det burde legges til grunn at det blir anledning til å opprette en felles pensjonskasse for foretak som, vel å merke, inngår i samme konsern eller i samme gruppe basert på gjensidig eierforhold. Det var et viktig prinsipielt skille som ble trukket opp av Banklovkommisjonen mellom selskap som var i eller utenfor samme konsern. Banklovkommisjonens mindretall tok derfor, slik jeg oppfatter det, til orde for en vesentlig omlegging av ett av hovedprinsippene i foretakspensjonsloven og innskuddspensjonsloven om at en pensjonsordning skal være knyttet til ett foretak eller til flere innen samme konsern, noe flertallet i kommisjonen altså avviste. Et annet viktig spørsmål i denne forbindelse er om én enkelt pensjonskasse skal kunne administrere flere pensjonsordninger for flere uavhengige foretak. Spørsmålet blir hvor en skal trekke skillet mellom et livsforsikringsselskap og en pensjonskasse. Det er godt belyst i proposisjonen og nærmere utdypet av departementet i brev til komiteen. For det er forskjell mellom reglene for en pensjonskasse og reglene for et livselskap, nettopp fordi en pensjonskasse administrerer en ordning for ett foretak, mens et livselskap håndterer mange ulike ordninger for flere uavhengige foretak. Vi slutter oss som sagt likevel til forslaget om at Regjeringen skal fremme forslag om en felles pensjonskasse for flere private foretak, men mener her, og har pekt på, at eventuelle forslag som gir pensjonskassen mulighet til å administrere mange ulike pensjonsordninger for uavhengige foretak, vil by på betydelige utfordringer i forhold til de lovmessige forskjellene som nå eksisterer mellom pensjonskasse og livselskap, så jeg kan jo bare slutte med å ønske departementet lykke til med utredningen.
Saksordføreren har gitt en grundig redegjørelse for innstillingen, så jeg har bare behov for å orientere kort om Fremskrittspartiets mindretallssynspunkter og forslag. Norske Pensjonskassers Forening har tatt til orde for at pensjonskassene bør få anledning til å benytte premiefondet til å dekke tap, også for ordinære ytelsesordninger. Dette vil, kombinert med en adgang til å kunne benytte tilleggsavsetningene til å dekke negativ avkastning, øke pensjonskassenes bufferkapital og risikobærende evne og dermed gi grunnlag for høyere avkastning over tid og reduserte pensjonskostnader. Etter Fremskrittspartiets vurdering er det vanskelig å se at hensynet til konkurranselikhet kan begrunne at pensjonskasser ikke kan benytte premiefondet og tilleggsavsetningene til dekning av underskuddet i forbindelse med forvaltningen. Videre er kapitaldekningskravet i forslag til § 6-3 overflødig sett i sammenheng med forslag til § 6-4 vedrørende krav til solvensmarginkapital og de krav til bufferkapital som allerede finnes. Fremskrittspartiet vil derfor stemme imot § 6-3. Flere høringsinstanser tar til orde for å fjerne kravet til eksternt styremedlem og fjerne kravet om at ansvarshavende aktuar og revisor skal møte sammen to ganger pr. år i styremøte. Vi kan ikke se at det er noen grunn til å detaljregulere styrets sammensetning. Vi kan heller ikke se at vesentlige hensyn sikres ivaretatt ved å kreve at aktuar og revisor har pliktig fremmøte i styremøtene. En pensjonskasses styre vil ha representanter fra foretakene som står bak pensjonskassen, og fra medlemmer av pensjonsordningen. Derfor fremstår det heller ikke som godt begrunnet at eksterne styrerepresentanter vil være nødvendig for å tilføre styrearbeidet bedre innhold. § 7-11 gir pålegg om at pensjonskasser hvert år skal gi informasjon til medlemmene om nivået på opptjente rettigheter. Dette fremstår som en lite egnet ordlyd i forhold til innskuddspensjonsordninger og kommunale pensjonsordninger, fordi det i disse ordningene ikke kan foreligge noen eksakt informasjon om et slikt nivå. Fremskrittspartiet vil derfor understreke at forskriftsadgangen må benyttes av departementet for å klargjøre at informasjon om opptjente rettigheter ikke kan foreligge i ordninger hvor disse rettighetene ikke klart kan defineres. Jeg tar med dette opp Fremskrittspartiets mindretallsforslag.
Siv Jensen har tatt opp det forslaget hun viste til.
Senterpartiet synes det er positivt at vi nå får lovendringer som bl.a. fører til økt konkurranse om å tilby innskuddspensjonsordninger uten forsikringselement. Det åpnes for å opprette innskuddspensjonsforetak eid av livselskap, bank eller forvaltningsselskap for verdipapirfond. Det åpnes for interkommunale pensjonskasser som forvalter pensjonsordninger for flere kommuner. Komiteen har kommet til at tilsvarende felles pensjonskasseordning kan opprettes av foretak i privat sektor. Dette er alt sammen positivt. At vilkårene for pensjonskasser forbedres, er svært viktig. De har lavere kostnader til forvaltning. Mange små og mellomstore bedrifter som fra nyttår pålegges tjenestepensjon, bør kunne velge å opprette en felles pensjonskasse. Banklovkommisjonens mindretall mener at driftskostnadene i pensjonskassen ligger på det halve av kostnadene i livsforsikring. Det er viktig at også departementet nå bidrar til å gjøre en slik ny kostnadsbesparende mulighet kjent, og at ordningen raskt blir operativ. I det hele tatt bør departementet vurdere en informasjonskampanje om pensjonsreformen. Det kan ikke være slik at det bare er If og Storebrand som skal ta seg av den informasjonen. Senterpartiet og Fremskrittspartiet støtter Norske Pensjonskassers Forenings forslag, som kan redusere pensjonskostnadene i pensjonskassen ytterligere. Ettersom kundene og eierne er de samme i pensjonskassene, bør ikke krav om konkurranselikhet med aksjonæreide forsikringsselskap gjelde f.eks. bruk av premiefondets midler. Senterpartiet har felles merknader og forslag med Arbeiderpartiet, SV og Kystpartiet om at innskudd fra arbeidstakere skal gå uavkortet til å øke pensjonsutbetalingene og ikke belastes med administrasjonskostnader. Senterpartiet har i forbindelse med denne innstillingen vært fristet til å ta opp et par andre spørsmål som er sentrale. Kjønnsnøytrale pensjonspremier i tjenestepensjonene kunne nå ha vært drøftet. I Sverige er dette et ufravikelig krav. Det bør det bli også i Norge. Også et krav om at pensjonsrettigheter uavkortet flyttes med ved jobbskifte, gjelder i Sverige. Det bør også vi få. Det burde ha vært tid og anledning til å drøfte disse prinsippene i denne innstillingen, men Senterpartiet vil i alle fall komme tilbake til disse temaene.
Både spørsmålet om det bør gis adgang for uavhengige foretak som har hver sin pensjonsordning, til å gå sammen om å opprette en felles pensjonskasse, og spørsmålet om det bør gis adgang til at flere uavhengige foretak går sammen om å opprette én felles pensjonsordning, er etter departementets syn spørsmål som naturlig bør vurderes i forlengelsen av utredningen om og deretter Stortingets behandling av obligatoriske supplerende pensjonsordninger, altså tjenestepensjonsordninger. Vi tar altså først sikte på en utredning av dette. I og med at det neppe vil være noen forskjell mellom et livselskap som bare tilbyr pensjonsforsikring til forskjellige uavhengige foretak, og en pensjonskasse som gjør det samme, vil et mulig svar på dette kunne være å foreslå at reglene for pensjonskasser som skal kunne administrere flere pensjonsordninger for flere uavhengige foretak, må gjøres identiske med lovreglene for livselskap, f.eks. ved at det blir to konsesjonsklasser for pensjonskasser, henholdsvis konsesjon som vanlig kasse og konsesjon som det vi må kunne kalle livselskapskasse. Det viktige ved disse reglene er at man sikrer innskyter. Den problemstillingen som er der når private foretak går sammen i én pensjonskasse, er jo at et foretak kan gå konkurs og sette pensjonskassen og andres innskudd i fare. Det må sikres bl.a. gjennom et lovverk og et regelverk. Banklovkommisjonen kommer for sin del nå til å være opptatt med utredning av obligatorisk supplerende pensjon, slik jeg ser et mulig forslag til vedtak i finanskomiteens innstilling om pensjonsreformen nå på torsdag denne uken. Det spørsmålet må utredes i sommer. Jeg har allerede på fredag, etter stortingsdebatten, innkalt svært mange av partene i arbeidslivet til et høringsmøte om den videre behandling av tjenestepensjonsspørsmålet. Banklovkommisjonen er for sin del beredt til å ta opp spørsmålet samme dag til videre arbeid, slik at ikke unødig tid brukes på denne utredningen. Men det er klart at når Banklovkommisjonen, der for øvrig partene er representert, kommer med sin innstilling, krever det en høring. Vi tar sikte på å avtale med partene en fremdrift her som gjør det mulig for Stortinget å få seg forelagt det nødvendige lovverk om tjenestepensjonsordninger så tidlig som mulig til høsten. Da gir jo Stortingets sammentreden egentlig svar på når man kan begynne å behandle de spørsmålene. I kjølvannet av dette vil spørsmålet om bl.a. felles pensjonskasser bli utredet av Banklovkommisjonen, men jeg gir uttrykk for at Banklovkommisjonen nå av hensyn til Stortingets ventede vedtak må prioritere tjenestepensjonsordninger og dernest felles pensjonskasseregler. Det kan jeg si om fremdriften. Det skal ikke ta unødig tid, men jeg ser det, på bakgrunn av partenes sterke ønske om å få tjenestepensjonsordninger opp å gå – for å si det litt upresist – så raskt som mulig, som nødvendig å prioritere det spørsmålet foran det spørsmålet som det er bedt om utredning av i denne innstillingen.
De talerne som heretter får ordet, har en taletid på inntil 3 minutter.
Eg vil rose statsråden for den konkrete og konsise framgangsmåten som han no legg opp til. Det er vel litt å ta resultatet på torsdag på forskott, men vi trur jo at eit meir eller mindre samla storting vil vedta obligatorisk tenestepensjon. Men for at det skal verte eit reelt alternativ for dei selskapa som no må opprette ordningar som dei pr. i dag ikkje har, er det klårt at viss vi ikkje har på plass eit alternativt regelverk for å kunne velje pensjonskasse som alternativ til livselskap frå nyttår av, vil dei selskapa som ikkje har pensjonsavtale i dag, måtte gå via livselskap. Skal pensjonskassa då vere eit alternativ, får ein i verste fall doble utgifter i løpet av kort tid viss bedrifta set seg føre å bruke pensjonskassealternativet. Eg skjøner at Banklovkommisjonen skal prioritere det viktigaste, det overordna, fyrst, men eg vil berre presisere at det er viktig for valet til desse bedriftene at dei har alternativ, og at vi òg får presentert den løysinga før jul, slik at vi har moglegheit til å vise bedriftene eit alternativ etter jul.
Jeg kan ikke uten videre love at vedtak i dette spørsmålet kan være fattet i Stortinget før jul. Det er altså ikke utredet tidligere. Banklovkommisjonen har den kapasitet at den tross alt må ta en sak av gangen. Det er en hovedregel, av hensyn til kvaliteten i lovarbeidet og av hensyn til partene, at høringstiden normalt er tre måneder. Vi kan gjøre unntak slik at den blir seks uker. Jeg kan vel allerede nevne at i den første saken, tjenestepensjonsordningene i bedrifter som ikke har det, tar jeg sikte på å foreslå for partene at høringstiden blir enda noe kortere av hensyn til fremdriften. Hvis det er forståelse og aksept for det, betyr det at vi kan få en større fremdrift også i de andre sakene. Men det er ganske viktig i slike spørsmål at partene får fornuftig tid til å uttale seg, for det er tross alt arbeidslivets parter som skal bruke ordningene. Så høringstiden er på en måte den begrensende faktor her. Jeg kan vel si det slik at det er gjort et betydelig forberedende arbeid i påvente av Stortingets vedtak i dette spørsmålet, og det gjør at vi nå kan ha en fremdrift som er raskere enn tidligere. Jeg kan også nevne at vi har orientert Kontaktutvalgets medlemmer på et tidlig tidspunkt om denne fremdriften, slik at de allerede har begynt arbeidet med å forberede sine synspunkter på tjenestepensjonsordningene.
For Arbeidarpartiet er det veldig viktig at vi får det samrøysta vedtaket som vert fatta seinare i Odelstinget i dag, og at regjeringspartia er med på det. Det er klårt at vi har vore innforstått med at det tek tid, når noko skal utgreiast. Det viktigaste er at ein får tenestepensjonen på plass frå 1. januar neste år. Men sjølv om vi er utolmodige – og det er vi, for vi har hatt forslag om dette før og ikkje fått det igjennom – innser vi sjølvsagt at det må ta tid. Eg er difor tilfreds med at finansministeren seier at han er oppteken av at arbeidet skal skje så raskt det går an. Det vedtaket som vert gjort i dag, er viktig. Eg er i alle fall veldig glad for at alle partia går inn for dette. Sjølv om representanten frå Høgre var litt reservert, så er dei med på dette, og det er eg glad for.
Flere har ikke bedt om ordet til sak nr. 8.[[Votering, se side 648]]
Eg skal på vegner av saksordføraren, Audun Bjørlo Lysbakken, som er medlem av Lagtinget, kort gjere greie for saka. Endringane i verdipapirhandellova som i dag vert vedtekne, kjem på bakgrunn av eit EØS-direktiv om utforminga av prospekt. Eit fleirtal i finanskomiteen, alle partia utanom Senterpartiet og Kystpartiet, har slutta seg til Regjeringas forslag til endringar i beløpsgrensene når det gjeld prospektplikta. Forslaget går ut på at denne plikta skal gjerast gjeldande ved tilbod som gjeld beløp over 100 000 euro, og som vert retta til 100 personar eller fleire. På eit anna vesentleg punkt i innstillinga er komiteen delt. Eit fleirtal, regjeringspartia og Framstegspartiet, vil at Oslo Børs skal ha det operative ansvaret for kontroll og godkjenning av prospekt. Mindretalet, Arbeidarpartiet, SV, Senterpartiet og Kystpartiet, vil leggje så vel det operative som det overordna ansvaret til Kredittilsynet. Forslaget om nye reglar for når prospektplikta skal gjelde, inneber ei liberalisering i forhold til dei noverande grensene. SV har likevel funne å kunne støtte desse endringane. Regjeringa har valt å leggje seg på ei så omfattande plikt som mogleg innanfor direktivet sine rammer, og har òg valt å bruke moglegheita til å innføre prospektplikt for såkalla nasjonale prospekt. Dette støttar vi. Utan å ta i bruk denne ordninga, ville prospektplikta fyrst gjelde ved tilbod om kjøp eller teikning på beløp på 2,5 millionar euro eller meir, noko som ville betydd ei vesentlig svekking av informasjonstilgangen i verdipapirmarknaden, både for aktørane, myndigheitene og allmenta. Det er òg viktig å streke under at grensa på 100 000 euro er vesentleg lågare enn den som låg til grunn i norsk lovverk før EØS-medlemskapen. SV er misfornøgd med at Regjeringa har valt Oslo Børs som kontrollinstans, og med at ho får støtte for dette i dag frå eit knapt fleirtal. Ei rekkje høyringsinstansar har gått inn for at Kredittilsynet skal ha det operative så vel som det overordna ansvaret for kontroll og godkjenning av prospekt. Også prospektdirektivet legg stor vekt på at myndigheitsorganet skal vere fullstendig uavhengig av aktørane i marknaden. Vi deler det synet. Vi meiner Kredittilsynet er det organet som best tilfredsstiller kravet om slik fullstendig uavhengigheit. Spørsmålet om operativt ansvar for prospektkontrollen bør sjåast i samanheng med ansvaret for rekneskapskontrollen. Dette ansvaret har Stortinget allereie lagt til Kredittilsynet. Det er ikkje berre SV som meiner det. Fleire høyringsinstansar, bl.a. Kredittilsynet og Noregs Bank, har lagt vekt på at ei samordning av prospekt- og rekneskapskontrollen vil kunne gi synergieffektar og meir rasjonell bruk av ressursar. Mindretalet her i dag er òg einig med Noregs Bank og tilsynet i at det er viktig at prinsippa for prospekt- og rekneskapskontrollen vert sett i samanheng og handheva på lik måte. Vi meiner difor det ville vore ei ryddigare og meir effektiv løysing å leggje kontrolloppgåvene til Kredittilsynet i denne saka.
Dette er én av flere saker på finansmarkedsområdet som harmoniserer og tilpasser det norske regelverket til utviklingen internasjonalt. For Høyre er det viktig at næringslivet har et regelverk som legger til rette for verdiskaping. På finansmarkedsområdet må regelverket bidra til et effektivt kapitalmarked der aktørene kan ha tillit til hverandre, der informasjonen er relevant og troverdig, og der forholdene er til stede for god kapitaltilgang for bedriftene. Representanten Grande Røys har på vegne av saksordføreren redegjort for innstillingen, og det er med få unntak en samlet komite bak forslagene i proposisjonen. Når det gjelder grensen for prospektplikt, legger Høyre vekt på at tilbud som går bredt ut i markedet, skal holde et godt kvalitetsnivå og være troverdig. Derfor legges grensen for prospektplikt på minstekravet i direktivet. Dette er noe høyere enn nåværende norske grense, men tilstrekkelig i forhold til behovet. Høyre er glad for at det er et flertall som slutter seg til forslaget om å gi det overordnede kontrollansvaret til Kredittilsynet, men delegere den operative kontrollen til Oslo Børs. Oslo Børs har i dag kontrollansvaret for prospekter, og en rekke markedsaktører har pekt på at dette fungerer godt. Prospektkontrollen har klare paralleller til kontrollen med informasjonsflyt generelt, som er en sentral oppgave for Oslo Børs. For markedet er det viktig at denne funksjonen fungerer effektivt og profesjonelt, slik at transaksjoner ikke møter unødvendige hindringer. Tilbakemeldinger viser at Oslo Børs har høy kompetanse og tillit og lang praksis med slikt arbeid. Da er det liten grunn til å legge om praksis – tvert imot. Det er grunn til å registrere at en rekke aktører, deriblant NHO og Finansnæringens Hovedorganisasjon, anbefaler at børsen viderefører dette arbeidet, og understreker at dette er en integrert funksjon i børsens kontrolloppgaver. For norske bedrifter er det viktig at børsen opprettholder sin tyngde som omsetningssted og gir muligheter for god kapitaltilgang.
Framstegspartiet er einig i dei fleste av forslaga som er fremma i denne saka. Når det gjeld prospektplikt for nasjonale prospekt på mellom 100 000 og 2,5 mill. euro, stør vi også det. Men vi har ein merknad om at vi synest det er veldig viktig og vesentleg at det må vere ein samanheng mellom kostnaden ved å utarbeide prospekta og det emisjonsbeløpet som ein trekkjer inn. Dersom det blir for store kostnader i forhold til emisjonsbeløpet, trur vi at det vil verke stimulerande til at ein prøver å komme seg unna prospektplikta. Vi meiner derfor at nasjonale prospekt ikkje må vere unødvendig omfattande, og at det vil vere tilstrekkeleg at ein i stor grad byggjer på eksisterande økonomiske tall og forventa økonomisk utvikling. I tillegg til at prospektplikta er viktig, meiner vi at det ikkje er nok. Det er òg peikt på at det er viktig at prospekta også blir kontrollerte på ein fagleg god måte. Ein må minne om at eit selskap som The 5 Percent Community hadde flotte prospekt, men det blei altså ikkje avslørt at dei lovnadene som blei gitt, ikkje heldt mål. Derfor har vi i lag med Senterpartiet fremma merknader og forslag om at ein burde vurdere eit uavhengig aksjetilsyn som ein burde byggje opp med tilstrekkeleg kompetanse og etter kvart erfaring til å vurdere både innhaldet i og kvaliteten på dei ulike prospekta. Vi meiner at eit uavhengig aksjetilsyn, som skulle vore heilt frittståande, ville vore eit godt bidrag til å byggje opp tilliten i aksjemarknaden til at investorar kunne stole på den informasjonen som blei gitt. Dessverre er det berre Senterpartiet som har stødd oss i det. Det er synd at ikkje fleire gjorde det, men det er sjølvsagt bra at vi iallfall fekk med oss Senterpartiet. Eg vil berre som avslutning ta opp forslaget frå Framstegspartiet, Senterpartiet og Kystpartiet.
Representanten Gjermund Hagesæter har teke opp det forslaget han refererte til.
Et EØS-direktiv om prospekt som skal legges fram når verdipapirer tilbys offentligheten eller opptas til handel, pålegger oss å la prospektplikten omfatte færre enn i dag. Senterpartiet foreslår at dagens grenser for prospektplikt skal beholdes, det vil si alle tilbud som gjelder beløp over 40 000 euro. Det er god grunn til å tro at omfanget av aksjesvindel er medvirkende til at antallet små private aksjonærer på Oslo Børs og i gråmarkedet er sterkt redusert de siste årene. Ikke minst synes kontrollbehovet ved de mindre kapitalinvitasjonene å være stort. Senterpartiets forslag innebærer at antall prospekt som skal kontrolleres, blir som i dag. Regjeringens forslag innebærer at kontrollbehovet blir mindre, og Senterpartiet mener at dette er en uheldig og samfunnsmessig ulønnsom innsparing. Kontroll med at alle aktørene gis korrekt, tilstrekkelig og samtidig informasjon, er avgjørende viktig for tilliten til verdipapirhandelen. For at informasjonen i prospektet skal bli like tilgjengelig for alle, fremmer Senterpartiet og Kystpartiet et forslag om at i det minste sammendraget i prospektet skal foreligge på norsk. Jeg synes det er merkelig at ikke flere er opptatt av det temaet. Senterpartiet mener, som SV, Arbeiderpartiet og Kystpartiet, at Oslo Børs ikke kan være det uavhengige kontrollorgan i forhold til markedsaktørene som direktivet krever. Vi går inn for at den operative kontrollmyndigheten ikke delegeres fra Kredittilsynet til Oslo Børs. Så foreslår Senterpartiet, sammen med Fremskrittspartiet og Kystpartiet, at det utredes å få opprettet et eget aksjetilsyn – i første omgang for å kontrollere nasjonale prospekt, senere, fra 2012, når overgangsordningen er slutt, for å overta all kontroll. Senterpartiet mener dette er en viktig sak. Det handler om tilliten til aksjemarkedet, og det er synd at Regjeringen ikke har lagt ned mer arbeid i å få fram en slik utredning tidligere. Finanskomiteen bad om at et aksjetilsyn ble utredet allerede i 2000, i innstillingen om børsloven. Det vil være svært positivt om de som utgjorde flertallet den gangen, også denne gangen vil stemme for det forslaget som ligger her. Jeg vil fremme forslaget fra Kystpartiet og Senterpartiet.
Representanten Morten Lund har teke opp det forslaget han refererte til.
Jeg er glad for at det er bred oppslutning om disse lovreglene som nå forslås. De vil bidra til å gi oss et sunnere og mer åpent marked. I det spørsmålet hvor komiteen deler seg – om det overordnede ansvar for prospektkontroll og det operative ansvar skal ligge sammen i Kredittilsynet eller deles mellom Kredittilsynet og Oslo Børs, altså legge det operative ansvar til Oslo Børs – er det mulig å ha begge syn. Jeg ser godt at det er argumenter som går i begge retninger. Det er i grunnen mitt hovedsynspunkt at man iallfall ikke bør opprette nye organer, når man har tilstrekkelige organer med kompetanse til å føre tilsyn. Det vil egentlig være mitt svar til spørsmålet om et nytt aksjekontrollorgan. Det er å bygge opp ny kompetanse der vi allerede har den. Det ser jeg liten grunn til. Jeg er litt overrasket over at de som ellers taler mot byråkrati, akkurat her har funnet at dette er en genial idé. Når vi har valgt å dele det operative ansvaret og kontrollen, er det fordi kontrollen med prospektene ligner veldig på den kontroll med informasjonsflyt som Oslo Børs utøver til daglig og har uavhengighet nok til å gjøre til alle parters tilfredshet. Det er også noe som uttrykkes i høringene, at alle parter er tilfreds med Oslo Børs’ kompetanse når det gjelder utførelsen av prospektkontrollen slik den gjøres i dag. Så reiser man da spørsmålet: Har de uavhengighet nok til å kontrollere dette, og til å komme med korrigeringer? De har iallfall uavhengighet nok til å gjøre den kanskje enda alvorligere oppgave daglig, pr. time, å følge med i informasjonsflyten, og sågar gå til det alvorlige skritt å stanse omsetningen av en aksje dersom man har mistanke om at det er manipulasjon. Med dagens datasystemer skjer dette meget effektivt, og det har gitt oss et mye bedre marked. Det er en oppgave som virkelig krever uavhengighet, for økonomisk kan jo det få betydning for selskapene langt utover akkurat det en prospektkontroll i seg selv kan ha. Jeg mener det er en god løsning man her har funnet, at det operative ansvaret ligger i Oslo Børs og det overordnede i Kredittilsynet. Vi har god tillit til begge institusjonene.
Fleire har ikkje bedt om ordet til sak nr. 9.[[Votering, sjå side 671]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, sjå side 675]]
Odelstinget skal votere i sakene nr. 1–10.
Under debatten er det satt fram 18 forslag. Det er forslagene nr. 1–3, fra Jan Arild Ellingsen på vegne av Fremskrittspartietforslagene nr. 4–18, fra Inga Marte Thorkildsen på vegne av Sosialistisk Venstreparti Presidenten vil først la votere over forslag nr. 1, fra Fremskrittspartiet. Forslaget lyder: «Odelstinget bifaller ikke Ot.prp. nr 53[[2002- 2003]] om lov om rettsforhold og forvaltning av grunn og naturressurser i Finnmark fylke[[finnmarksloven]]
Presidenten vil her la votere over forslagene nr. 4–15, fra Sosialistisk Venstreparti.
Først voteres det over de paragrafer som Sosialistisk Venstreparti under debatten har varslet at de vil gå imot. Fremskrittspartiet går også imot. Presidenten refererer de paragrafer dette gjelder: under kapittel 1: §§ 1, 3, 4 og 5under kapittel 2: §§ 7–10 samt §§ 15 og 19under kapittel 3: §§ 23, 25 og 27under kapittel 5: § 29 til og med § 47under kapittel 6: § 50 Endringer i annen lovgivning, punkt 2, lov 30. juni 1972 om bergverk §§ 7 a og 22 a
Det voteres over innstillingens øvrige kapittel og paragrafer. Her har Sosialistisk Venstreparti varslet at de støtter innstillingen. Fremskrittspartiet går imot.
President! Presidenten må notere seg at Kystpartiet stemte imot.
Stemte representanten Bastesen feil?
Nei, men presidenten unnlot å nevne at Kystpartiet ønsket å stemme imot.
OK. Da er det notert. Det voteres over lovens overskrift og loven i sin helhet. Her går Fremskrittspartiet og Kystpartiet imot. Sosialistisk Venstreparti støtter.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
B blir i samsvar med forretningsordenens § 30 fjerde ledd å sende Stortinget.
Fremskrittspartiet har varslet at de vil stemme imot endringene.
Det voteres over lovens overskrift og loven i sin helhet. Også her har Fremskrittspartiet varslet at de går imot.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Det voteres over lovens overskrift og loven i sin helhet.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Det voteres over lovens overskrift og loven i sin helhet.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Det voteres over lovens overskrift og loven i sin helhet.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Det voteres over lovens overskrift og loven i sin helhet.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Det voteres over lovens overskrift og loven i sin helhet.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Under debatten er det satt fram to forslag. Det er forslag nr. 1, fra Heidi Grande Røys på vegne av Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti, Senterpartiet og Kystpartietforslag nr. 2, fra Siv Jensen på vegne av Fremskrittspartiet og Senterpartiet
Det skal så voteres over forslag nr. 1, fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti, Senterpartiet og Kystpartiet. Forslaget lyder: «I forsikringslova vert det gjort følgjande endring:§ 5-6 nytt fjerde ledd skal lyde:Administrasjonskostnader kan ikke belastes arbeidstakers innskudd.»
Fremskrittspartiet og Senterpartiet har varslet at de vil stemme imot.
Presidenten har forstått det slik at Fremskrittspartiet ønsker å stemme imot § 7-6 første ledd tredje og fjerde punktum og fjerde ledd.
Det voteres over lovenes overskrifter og lovene i sin helhet.
Lovvedtakene vil bli sendt Lagtinget.
C blir i samsvar med forretningsordenens § 30 fjerde ledd å sende Stortinget.
Under debatten er det satt fram to forslag. Det er forslag nr. 1, fra Gjermund Hagesæter på vegne av Fremskrittspartiet, Senterpartiet og Kystpartietforslag nr. 2, fra Morten Lund på vegne av Senterpartiet og Kystpartiet Forslag nr. 1, fra Fremskrittspartiet, Senterpartiet og Kystpartiet, lyder: «Stortinget ber Regjeringen utrede en ordning med et eget aksjetilsyn for å ivareta prospektkontroll og andre kontrolloppgaver for å styrke tilliten til aksjemarkedet.» Dette forslaget blir i samsvar med forretningsordenens § 30 fjerde ledd å sende Stortinget.
Her foreligger det et avvikende forslag, nr. 2, fra Senterpartiet og Kystpartiet. Forslaget lyder: «I verdipapirhandelloven gjøres følgende endringer:§ 5-2 skal lyde:§ 5-2. Prospektplikt ved tilbud om tegning eller kjøpVed tilbud om tegning eller kjøp av omsettelige verdipapirer som rettes til 100 personer eller flere i det norske verdipapirmarkedet og gjelder et beløp på minst 40 000 euro beregnet over en periode på 12 måneder, skal det utarbeides prospekt etter reglene i dette kapittelet. Det samme gjelder der en tilbyder hjemmehørende i Norge fremsetter tilbud i en annen EØS-stat og prospektet skal godkjennes etter bestemmelsene i § 5-7.
Presidenten har forstått det slik at Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti, Senterpartiet og Kystpartiet ønsker å stemme imot § 5-8 siste ledd.
Her foreligger det et avvikende forslag, nr. 2, fra Senterpartiet og Kystpartiet. Forslaget lyder:
Det voteres over lovens overskrift og loven i sin helhet.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Det voteres over lovens overskrift og loven i sin helhet.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.