Доброго ранку, шановні депутати, журналісти, представники Кабінету Міністрів, гості Верховної Ради, шановні радіослухачі і телеглядачі! Двадцять друге травня сьогодні, вівторок. Парламент продовжує свою роботу. Я прошу депутатів підготуватися до реєстрації. Проводиться поіменна реєстрація. [[10:06:49]] Зареєструвалося 258 народних депутатів. Ранкове засідання оголошується відкритим. Шановні народні депутати, 18 травня 7-ого року Центральна виборча комісія зареєструвала народного депутата України обраного 26 березня 6-ого року в багатомандатному загальнодержавному виборчому окрузі Касянюка Олександр Ростиславовича, включено до виборчого списку Партії регіонів. Відповідно до статті 79 Конституції України, перед вступом на посаду народні депутати повинні складати присягу перед Верховною Радою України. Для складання присяги на трибуну запрошується народний депутат України Касянюк Олександр Ростиславович, прошу.
Присягаю на вірність Україні, зобов’язуюсь усіма своїми діями боронити суверенітет і незалежність України, дбати про благо вітчизни і добробут українського народу. Присягаю додержуватися Конституції України та законів України, виконувати свої обов’язки в інтересах усіх співвітчизників.
Вітаємо Ростислава. Олександра Ростиславовича із таким етапом, завершенням такого етапу в його житті і початком нового етапу. Розуміємо, що він приходить у парламент в непростий в політичному відношенні час. Але сподіваємося, що йому вдасться долучатися до діяльності коаліції, вірніше, до фракції в даному випадку, а, якщо визначиться, то і до коаліції для того, щоб працювати на благо нашої держави і народу. У нас, відповідно до Регламенту є час для виголошення заяв, промов, повідомлень, тощо. Будь ласка, від фракцій, хто хотів би висловитися, запишіться. Тепер індивідуально, будь ласка. Так, ну, записалося на два дні. Але час у нас відведений. Від фракції комуністів Грач Леонід Іванович, будь ласка.
Уважаемые радиослушатели, уважаемые народные депутаты, я думаю, что когда льется повседневно грязь, клевета на свою историю, на заслуги своего народа, да еще под предводительством и практически с уст самого Президента, а это совершенно очевидно и доказательно, достаточно вспомнить все те заявления, которые в последнее время делаются им и в отношении уравнивание пособником фашистов с теми, кто победил фашизм, имея в виду ОУН-УПА, и ветеранов Великой Отечественной Войны, игнорирование подписей по проведению всенародного референдума по проведению и по выяснению настроений людей по отношению к НАТО, поддержка практически таллиннскому фашизму, снятие орденов из знаменитого, всемирно знаменитого „Артека” и многое-многое другое, что можно было бы еще к этому аргументу и ряду приводить, говорит о том, что мы действительно живем в грязное, опасное время и это время оно не может пройти просто так незамеченным, оно может породить самое страшное, то что порождает обычно такие действия. В данном случае речь идет о возрождении по сути фашизма, который собственно говоря шаг за шагом приобретает совершенно очевидные формы в нашем обществе. Я хотел бы привлечь ваше внимание на то, что не так давно в прошлую пятницу некий Эдим Керимал, который был в свое время по происхождению литовским татарином, племянником Муфтия мусульман Литвы, перед первой еще мировой войной вместе с семьей переехал на несколько лет в Крым, учился в Симферопольском педагогическом институте, а затем покинул Крым, переехал в Азербайджан, оттуда - в Иран и с 1933 года обосновался в Стамбуле. Через два года переехал к своему дяде опять в Вильнюс. С началом Великой Отечественной войны он опять возвратился в Турцию, в декабре 41-го года прибыл в Берлин, где из членов крымскотатарской миграции пытался создать национальное представительство, лояльное нацисткой Германии. В ноябре-декабре 42 года побывал в оккупационном Крыму, где был введен в состав симферопольского мусульманского комитета. В январе 43-го года официально признан нацистами в качестве председателя крымскотатарского национального центра. А 17 марта 45-го года этот же Керимал и его центр признан правительством Гитлера единственным официальным представительством крымских татар. После окончания Великой Отечественной войны он жил в Германии, там и скончался. Скажите, вот этот шаг перезахоронения с Германии в данном случае нациста, тем более в Крым, в этой ситуации и вообще, с точки зрения морали, нравственности, отношения к своей истории, не есть ли возрождением фашизма? В какой фракции состоят те, кто собственно организовывал это? И тот же Джемилев и иные? Они состоят во фракции «Нашей Украины», которая, собственно говоря, служит тому Президенту, который, по сути, служит фашизму. Я еще хотел бы к одному действию привлечь ваше внимание. Это к тому, что сегодня усиленно растаптываются все возможности, недающие того, чтобы Конституционный Суд определил свое отношения по так называемому третьему, второму указу. Идет разбой, шельмование, открытое запугивание судей Конституционного Суда тех, которые, собственно говоря, хотят выполнить высшую юридическую миссию, которая ими положена в соответствии с их мантиями. В месте с тем тем, кто нарушил присягу, в данному случае, веду речь о суде Конституционного судьи – Стецюка никакой речи со стороны президентской рати не ведется. Поэтому мы ставим от имени фракции вопрос об отставке судьи Стецюка из состава Конституционного Суда. За одно хотел бы и сказать о том, что, наверное тот, который уже один раз не состоялся, думаю, что и вторай он не состоится Конституционным Судом, я имею ввдиду Степана Гавриша, как комментатор, который не сходит из всех телеагентств, должен хотя бы этику соблюдать, если он готовится стать Конституционным Судом. Я всех вас призываю выстоять на букве закона и доказать, что указы антиконституционные. И этим самым подняться на борьбу против возроздающегося фашизма. Спасибо вам.
Спасибі. Слово має Мірошниченко від фракції регіонів, замість Фалько виступає він.
Шановні виборці! Шановні колеги! Юрій Мірошниченко фракція Партія регіонів. Партія регіонів разом із партнерами по коаліції національної єдності завжди виступала за чесний і відкритий публічний процес обговорення та прийняття рішень. Саме в такий спосіб відкритої політичної конкуренції була створена парламентська більшість, саме в такий спосіб підвищує рівень життя в Україні уряд, саме так працює сьогодні Верховна Рада. Разом з тим ми висловлюємо глибоку стурбованість ситуацією, що розгортується навколо роботи Конституційного Суду і заявляємо рішучий протест проти дій, спрямованих на розхитування конституційного правосуддя. Конституційний Суд – єдиний орган, судовий орган конституційної юрисдикції, завданням якого є гарантуванням верховенства Основного Закону на всій території України. У політичній ситуації, що склалася, саме КС має право і обов’язок виступити в ролі регулятора суспільно-політичної кризи. Це положення закріплене в Конституції та Законі „Про Конституційний Суд”. Крім того, на виняткову роль Конституційного Суду вказувала в своїй резолюції Парламентська Асамблея Ради Європи, в якій зазначено, цитую: „Влада єдиного органу конституційного правосуддя Конституційного Суду України має гарантуватися та поважатися”. Дочекатися рішення КС щодо конституційності Указу Президента – це єдиний спосіб повернення країни до правового русла. Вибори не можуть відбутися тільки на основі політичних домовленостей. Сама лише можливість такого сценарію перекреслювала б всі надії України бути правовою державою. Політичне рішення про проведення дострокових парламентських виборів прийняте і ми від нього не відмовляємося. Однак, головне питання, яке ми сьогодні ставимо і яке повинен ставити кожен громадянин України - на підставі чого ми будемо проводити ці вибори. І в цьому зв’язку надзвичайного значення набуває рішення КС щодо конституційності Указу Президента про дострокові вибори. Однак, ми стали свідками цілого ряду системних протиправних дій з боку Секретаріату Президента, спрямованих на дискредитацію Конституційного Суду. Складається враження, що президентські чиновники намагаються зробити все можливе, щоб цей суд перестав існувати, як такий. З цією метою, напередодні видання першого Указу Президента про дострокові парламентські вибори, була організована зустріч Президента із суддями Конституційного Суду. З цією ж метою було організовано системний тиск на суддів уже під час розгляду справи. Досить згадати лише надання озброєних охоронців кожному судді. Організована Секретаріатом Президента прес-конференція для ряду суддів, спроби шантажем примусити суддю-доповідача по справі, відмовитися від у часті в процесі. До намагань маніпулювати Конституційним Судом можна віднести і укази Президента про звільнення суддів. З точки зору права, Президентом було порушено ряд норм, які роблять його укази про звільнення суддів Пшеничного, Станік та Іващенка такими, що підлягають скасуванню. Так відповідно до частини другої статті 23 Закону „Про Конституційний Суд” припинення повноважень судді в разі порушення ним присяги здійснюється Верховною Радою. Наголошую, парламентом, а не Президентом. Винятково на підставі рішення Верховної Ради про припинення повноважень конкретного судді Президент може видати указ про його звільнення з посади. Таку процедуру не було дотримано. Більше того, не було встановлено юридичного факту порушення присяги. Повноваження, встановлення якого відповідно до параграфу 63 Регламенту КС покладено саме на Конституційний Суд. Таким чином, звільнення з посад одноосібним рішенням Президента суперечить законодавству. Відповідні укази мають бути скасовані, а робота Конституційного Суду повинна бути відновлена в повному обсязі на законних підставах. Заяви окремих посадових осіб, які дозволяють собі публічно ставити під сумнів легітимність Конституційного Суду, ображати його суддів, звинувачувати їх у корупційних злочинах, погрожувати їм кримінальною відповідальністю та відверто закликати до ігнорування рішень цього органу не просто порушують елементарні норми політичної та людської етики, але й передбачають відповідальність згідно статті 109 і 376 Кримінального кодексу України. В зв’язку з цим, будь-які дії Президента, його Секретаріату, що виходять за межі визначених Конституцією повноважень необхідно розглядати тільки як тиск на судову гілку влади зокрема, на Конституційний Суд. Ми звертаємось до Президента із закликом негайно припинити грубе втручання.
Закінчуйте.
Виступити гарантом Конституції та дотримання законності. Ми закликаємо також усі політичні сили зрозуміти непересічність моменту та утриматися від будь-яких спроб впливати на суддів Конституційного Суду. Заяви на зразок „лжесудді Конституційного Суду можуть приймати лише лжерішення” ставлять хрест не тільки на окремих персоналіях,вони ставлять хрест на правовій державі в Україні. Позачергові вибори пройдуть в Україні тільки після рішення Конституційного Суду з цього питання. На такому алгоритмі наполягає коаліція, до цього закликає Україну європейська спільнота, рішення Конституційного Суду повинні поважатися всіма сторонами політичного процесу і виконання цих рішень є єдиним можливим шляхом для повернення політичного, кризового протистояння у правовий простір, який стане основою і підгрунттям для проведення позачергових виборів у чесний і легітимний спосіб. Дякую за увагу.
Я прошу всіх вкладатися в Регламент. Будь ласка, Бокий Іван Сидорович від фракції соціалістів замість Баранівського виступає.
Шановні наші виборці, шановні колеги! Як на мене, нам усім уже так задурили голови достроковими виборами, що декому не сила збагнути, що відбувається. Такий собі депутат, який. з відомої екстремісткої фракції, зі святим прізвищем нашого національного пророка добалакався до того, що треба за кілька годин проголосувати пакет законів і гайда до моря. Свята простота, він думає, що всі 46 мільйонів, як і він, їдуть на моря. Моська в українській політології на прізвище Карасьов з претензією на роль баби Параски номер 2 ладен гнати віз виборів з швидкістю експреса. Як не дивно, цим двом персонажем уподібнюється і Президент Ющенко. Його зневага до Конституції і законів стала такою ж легендарною, як і недостойні главі держави і будь-якої людини постійні спізнення на призначені ним же заходи. Вчорашній руйнатор української економіки сьогодні виступає маніакальним руйнатором права і конституційного порядку в Україні, що засвідчують його маніпуляції з Конституційним Судом. Є, проте, не менш важливий аспект говорити про пустоту затії дострокових виборів, а ніж навіть очевидно кричуща невідповідність конституційним нормам. Ющенко елементарно збрехав народові на президентських виборах, коли обіцяв відділити бізнес від влади. Він цього не зробив і не міг зробити, бо є висуванцем і по суті слухняним виконавцем волі українського капіталу. Подивіться на склад фракції „Нашої України” і „Блоку Юлії Тимошенко”, у них олігархами аж кишить. Родичі, любі друзі, куми, угодники Президента з мільярдним, багатомільйонними статками складають ядро „Нашої України” і він не в силі відтрутити їх від влади, як це робиться, наприклад, в Грузії, де з парламенту нещадно виганяють депутатів, хоч якось зв’язаних із бізнесом. Тим часом олігархи, які здійснили найбільшу крадіжку економічного багатства країни, в Україні складають основу влади. Дострокові парламентські вибори в умовах олігархізації державного механізму не розв’язують головної проблеми – відділення бізнесу від влади. Нові виборчі списки Ющенка і Тимошенко переповнені тими ж олігархами і ставлениками великого капіталу. Найпідступніший із своєї антинародності політичний проект іуди Луценка – це теж цілком олігархічний, спекулятивний проект, створений з благословення Ющенка на гроші великого українського капіталу для обману розчарованих у владі людей. Український народ під фарисейськими гаслами очищення закликають по суті переобрати тих же руйнаторів власної держави. І тут постає найголовніше питання: а задля чого дострокові вибори? Якщо вони не очистять Верховну Раду і всю систему державного життя від олігархів, від шашеля, який підточує державу, то для чого вони? А вся суть у тому, що не вибори як такі цікавлять Президента. Він хоче під час виборів організувати референдум з прийняття нової Конституції і відновленням всевладності Президента по суті як імператора всєя України. Ми, соціалісти, стверджуємо, без розв’язання проблеми відлучення бізнесу від влади всілякі дострокові вибори – це афера, авантюра, в якій Ющенко, Тимошенко і їхня братія хочуть у котре обманути український народ тільки задля одного, щоб їхні олігархи і вони самі і далі сиділи на шиї українського народу, здійснити антиконституційний державний переворот із відновленням, як я говорив, всевладдя Президента як імператора. Якщо наші виборці не зрозуміють всієї підступності задуманою Ющенко авантюри і не зуміють дати їй відсіч, їм не дочекатися кращого життя в Україні. Ніяка диктатура ще не приводила жоден народ до щастя і добробуту. Дякую за увагу.
Слово має Мармазов, будь ласка.
Уважаемые коллеги, спровоцированный Президентом политический кризис, создает реальную угрозу для отечественной экономики, осуществление социальных программ и все более сказывается на авторитете нашей страны. Однако все это похоже меньше всего беспокоит Ющенка и его соратников, их волнует другое - как взять реванш, как захватить всю власть. Мы видим, что европейские структуры на обращение Верховной Рады по поводу надругательства Ющенка над Конституцией, законами страны пока что общими заявлениями, ну, вы вчера смотрели интервью Ван дер Линдена. Такую позицию можно понять, ведь Ющенко и помаранчевые – это те силы, которые Запад поддерживал в Украине. Поэтому осудить их протиправные действия вроде бы не с руки. В тоже время открыто поддержать техЖ кто растоптал Конституцию, пытался разогнать парламент, разваливает Конституционный Суд Запад не решается. Поэтому такая двойственная неопределенная позиция. Месяц тому назад Ющенко намеревался побывать в Израиле, но в приеме ему было отказано. Официальное объяснение: нехватка времени для подготовки визита, мол, все тут заняты, не до тебя. Настоящей же причиной было, как писала израильская печать, нежелание властей этой страны слышать из уст Ющенка сравнение голодомора с холокостом, чтобы не испортить отношения с Россией. Затем был отложен визит украинского Президента в Италию, предусматривавший его встречу с руководством этой страны и аудиенцию у Папы Римского. А совсем недавно был отменен, всего за день до начала визита Ющенка в Великобританию. Тони Блеер предпочел ему встречу с американским Президентом. Британская газета «Independent» назвала сложившеюся ситуацию серьезным дипломатическим оскорблением. Трудно не согласиться с теми кто считает, что недавнего своего протеже и кумира в Европе уже воспринимают как ошибку. Не напоминает ли нынешняя ситуация с Ющенко и то время, когда для Запада стал невыездным Кучма. Не помогло Кучме и то, что он продавил через Верховную Раду решение направления украинских военнослужащих в Ирак. Так и Ющенко не помогает то, что он лихорадочно пытается сгруппировать вокруг себя одержимых ненавистью к России лидеров Грузии, Польши, Прибалтийских государств. Собственно ему теперь больше и не с кем общаться. В политических домах таких деятелей приглашать не принято. А ответ на проблему нагнетания русофобской истерии дали результаты недавней встречи президентов России, Казахстана и Туркменистана. К сожалению, не чувствуется, чтобы это обстоятельство в полной мере учитывалось нашим правительством. И это может серьезно сказаться на результатах внеочередных, если не состоятся, парламентских выборах. Хотелось бы, чтобы руководители Кабинета Министров задумались над этим, вспомнили свои обещания, которые давали избирателям.
Спасибі за лаконічність. Парубок Омелян Никонович. За ним – Бульба. Баранівський.
Парубок, фракція комуністів. Шановні Олександре Олександровичу, народні депутати, гості! Я не думав виступати, але мене мої виборці заставили сказати деякі слова. Будучи на вихідних днях, я зустрічався з простим народом – вчителі, лікарі, просто труженики, які працюють на селі як раби. І запитали мене: що там твориться у Верховній Раді? Ви подивіться, катастрофа у природі. Черкащина, центр України, уже від нового року не було ні єдиного дощу, все горить, все висихає, все нічого не сходить. А ви тільки занімаєтесь тріскотнею, одні балачки: вибори, політика, власть. То коли ж ви будете думати за народ? Коли ж ви будете думати за народ? І от вони мені сказали: скажи їм, що 17 урядів за 16 років доказали те, що вони не спроможні хазяювати у державі. І вони борються не за власть, вони борються для того, щоб прикрити своє, як кажуть, минуле. Ми, кажуть, знаємо, хто продав Чорноморський флот, ми знаємо, хто вкрав наші вклади, ми знаємо, хто розграбив банк „Україна”, ми знаємо, хто за шість місяців украв вісім мільярдів з бюджету – наші кровні гроші, ми знаємо, де ділися 25 млрд. з „Криворіжсталі” – вони хотять прикрити своє прошле і цим спастися. Нам не потрібні вибори. Ви знаєте, що село довели до такої розрухи, що в 40-х роках і то легше було: тоді віра в людей була, що буде лучше, що буде краще, а на сьогоднішній день цієї віри не стало в людей. І я ще раз наголошую: пів-України поросло бур’янами, пів-України вже вимерло село. Приїжджаєш у село, де було колись мальовниче село, а там осталося дві розвалюхи, і тільки каждий день похорони й похорони і більше нічого. То вони просили мене: схаменіться! Сідайте в зал, приймайте нормальні закони, які працювали б не на вас, а на народ, а то ви тільки думаєте за себе, а за народ ви забули, і ви кровно нас просили, що проголосуйте за нас, ми вам приведем мир, спокій і добробут, то ми, кажуть, цього не бачимо. Дякую за увагу.
Спасибі. Виступає Баранівський, за ним Богачук.
Дякую. Фракція соціалістів, Олександр Баранівський. Я дякую колезі Бульбі за передане слово. Шановні народні депутати, шановні присутні, шановні наші виборці! За політичними баталіями, які сьогодні розвернулися в Україні, відвернута увага всіх нас, парламенту зокрема, від тієї проблеми, яка сьогодні виникла в сільському господарстві, про що зараз говорив мій колега Парубок. Я мав можливість цими днями відвідати Кримську, Одеську, Кіровоградську, частину Черкаської області, і те, що я побачив на полях, повірте, воно викликає надзвичайно велике занепокоєння. Озимі в надзвичайно пригніченому стані, не сходить ярина, було сказано, що нема довгий час дощу – поля вигоряють, я вже не кажу про те, що пізні культури, ярі круп’яні, вони також ще сходів не дали, і немає того цукрового буряка, про який ми з вами мріяли. Мені здається, що сьогодні треба було б звернути увагу уряду. яке потрібно провести екстрене засідання уряду і розглянути ту проблему, яка зараз виникає в селі. На наше переконання, соціалістів, треба негайно переглянути баланс зерна, треба відкинути ті всі проблемні питання, що нам ставлять окремі представники бізнесу, що, мовляв, не демократично, коли уряд притримує зерно для власних потреб України. Вивезуть зараз все останнє, що тільки є, завтра будемо знову завозити втридорога, тому кожен уряд кожної країни він, в першу чергу, дбає про продовольчу безпеку свого народу. І треба це негайно зробити – провести. перерахувати баланс, зупинити реалізацію пшениці особливо, продовольчих інших культур і щоб забезпечити себе на майбутній рік. Також треба зробити баланс по цукру, тому що вже сьогодні показує, що не буде того врожаю, який ми мали в минулі роки. Цукор ще у нас зараз є, але він знову може десь дітися, і ми знову будемо завозити бразильський, неякісний і знову ж таки підірвемо нашого, відповідно, товаровиробника. Неврожай. те, що сьогодні формується неврожай на полях він обов’язково відіб’ється на проблемах з виробництва тваринницької продукції як м’яса і молока. Я це підвожу до того, що треба. потрібне екстрене засідання уряду, щоб розглянути важливе питання і можна було ще сьогодні вжити відповідні заходи. Треба розібратися з запасами насіння, яке також сьогодні реалізовується чи то на фуражні цілі, чи ще на які інші цілі. Мабуть було б доцільно розглянути і щодо поливних земель, подивитися по розцінках по електроенергії, щоб ті полі, які у нас є на поливі, можна було збільшити подачу води і там отримати відповідно гарантований врожай. Дякую за увагу.
Спасибі. Богачук, будь ласка, Василь Степанович. А потім Кисельов.
Василь Богачук, Соціалістична партія, Тернопіль. Шановний Голово, шановні народні депутати, в той час, коли коаліція працює над прийняттям нових законів, над збільшенням надходжень до бюджету, над збільшенням видатків для заробітної плати нашим освітянам і медикам, над збільшенням видатків на пенсії пенсіонерам представники опозиції проводять рейдерські атаки на наші українські підприємства. Так, вчора відбулася рейдерська атака на харківський „Турбоатом”. А перед тим, обминаючи всі закони, у держави було забрано унікальне, специфічне підприємство „Луганський верстатобудівний завод”, на базі якого в процесі санації було створено ЗАТ „Луганський патронний завод”. Унікальний технологічний, виробничий і кадровий потенціал патронного виробництва необхідно було зберегти у вигляді державного підприємства із необхідною інфраструктурою. Але ще у 1998 році за позовом товариства „Комфорт ЛТД” було порушено справу про банкрутство Луганського верстатобудівного заводу. І з того часу так званий вітчизняний інвестор із стопроцентним іноземним капіталом, який часто пов’язують з народним депутатом Давидом Жванією, ЗАТ „Прінфорт”, що був залучений до санації підприємства, не полишав надії на захоплення патронного виробництва. Більше того, у липні 2004 року ЗАТ „Прінфорт” належні йому акції ЗАТ „Луганський патронний завод” продав чотирьом суб’єктам господарської діяльності, три з яких зареєстровані в сполучених штатах і ще один у Великій Британії. Звертаю вашу увагу: це в той час, коли нами було включено це підприємство в перелік підприємств, що не підлягають приватизації. У зв’язку з тим наголошую, що в процесі санації Луганського верстатобудівного заводу було порушено статтю п’яту Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом”. Незаконна санація державного підприємства „Луганського верстатобудівного заводу” призвела до його пограбування і переходу у приватні руки поза законом і поза прозорими механізмами відчуження майна. І при всьому цьому не відновлена платоспроможність підприємства і не повернуті борги. Звертаю увагу всіх органів влади про необхідність вжити всіх заходів аби припинити незаконну діяльність горе-інвесторів на підприємстві, відмінити незаконну його санацію і повернути підприємству державну власність. Прошу вважати мій виступ офіційним зверненням до генерального прокурора. Дякую.
Спасибі. Оформляйте звернення, а тоді, оформляйте, підпишемо. Кисельов Василь Олексійович, будь ласка, замість Бокого.
Уважаемые соотечественники, уважаемые коллеги, представители средств массовой информации, полагаю, что уже всем понятно, что без внесения изменений в конституцию Украины и законодательство о выборах не будутустранены причины, которые позволяют сегодня одной, а завтра, возможно, другой оппозиции искусственно создавать парламентско-конституционные кризисы в стране. И когда нас пытаются убедить, что в Европе досрочные парламентские выборы проводятся, чуть ли не каждый год, то это от лукавого. Потому что никто в Европе не меняет избирательное законодательство перед выборами. А у нас это обязательное условие, если мы не хотим повторения ситуации. Второе, вчерашняя истерика Тимошенко на канале УТ-1 и требование проводить выборы немедленно, объясняется очень просто: она понимает, что если будет создан реестр избирателей, то, даже используя президентский админресурс, вертикаль исполнительной власти и судей административных судов, которых в последнее время Президент назначает сотнями, оппозиция выборы не выиграет. Потому что поняла, что согласно статьи 26 и 102 Закона о выборах, при проведении досрочных парламентских выборов большинство в участковых и окружных избирательных комиссиях будет от коалиции. А мы обязательно в западных областях избирательные комиссии укомплектуем нашими соратниками с юго-восточных областей, которые не позволят проголосовать за тех, кто на заработках за границей. А таких сегодня от 5 до 7-ми миллионов. Если же оппозиция будет нагло нарушать закон, то наши представители в изберкомиссиях вынуждены будут не подписывать итоговые протоколы голосования. Категорические возражения в оппозиции против нормы 50 плюс 1, принявших участие в голосовании, тоже очень просто объясняется. И я рад, что Тимошенко вчера признала, что в марте 2006 года на парламентских выборах в АРК были массовые фальсификации результатов выборов через использование президентского админресурса, когда из-за ошибок в переводе фамилий, имен и отчеств с русского на украинский языки, ошибок в адресах, а также укрупнения избирательных участков в Крыму не смогли проголосовать около 12 процентов, имеющих право голоса. Вот почему мы настаиваем на создании реестра избирателей, и чтобы была узаконена норма принявших участие в голосовании не менее 50 процентов избирателей. Недопустимо, чтобы 5-10 процентов избирателей, которым будет позволено принять участие в досрочных парламентских выборах, решали судьбу 47 миллионов граждан Украины. Я не оговорился и повторюсь, недопустимо, чтобы 5-10 процентов решали судьбу Украины. Хочу обратить внимание, что не случайно перед тем, как досрочно прекратить полномочия Верховной Рады, Президент обязан проводить консультации с руководством Верховной Рады и не для того, чтобы объявить дату выборов, а чтобы консенсусом принять решение о порядке проведения досрочных выборов, в том числе согласовать и дату выборов, иначе выборов не провести. Кто этого еще не понял сразу, я надеюсь, понимает уже сегодня. Но если они будут продолжать.
10 секунд дайте, хай закінчить.
они будут продолжать творить беззаконие и пойдут на выборы не достигнув согласия между всеми политическими силами, в том числе и с теми, которые сегодня не прошли в парламент, по моему мнению нам не избежать, к сожалению, общенациональной стачки. Поэтому я предлагаю наработанные предложения рабочей группой оформить надлежащим образом, вносить в зал и всем составом парламента принимать поправки, чтобы без истерики и в законный способ определит дату досрочных выборов, исключив возможность фальсификации. И в заключение. Я хочу обратиться, Александр Александрович, к вам. 19 мая истек срок, когда должен был опубликован закон о внесении изменений в бюджет Украины. Согласно 94 статьи Президент обязан подписать, если он отказался подписывать, выполнять свой долг, вы обязаны через 15 дней опубликовать в газете «Голос Украины» этот закон за своей подписью. Да, я понимаю, что есть юридические нюансы, но то, что сегодня творит сегодня Президент вообще вышло за рамки Конституции. Данный закон, Сан Саныч, ждут сегодня 17 миллионов наших граждан, он должен выполняться Кабмином уже с 1 июня. Поэтому я настаиваю, чтобы вы опубликовали его за своей подписью. Спасибо за внимание.
Замість Калашникова, Фалько виступає, це останній виступ, будь ласка.
Дякую Олександр Олександрович! Шановний Голово, шановні колеги, шановні виборці! Я вийшов на високу трибуну єдиного існуючого вищого законодавчого органу єдиної, поки ще існуючої держави України, щоб застережити всіх нас від неминучої біди. Це не страшилки, і не спроба приєднатись до загальної, ганебної риторики. Я щойно повернувся з Миколаївщини на власні очі побачив ту біду, яка спіткає нас найближчим часом. Мабуть, вже дуже ми розгнівали бога, що він ні каплі дощу не дає на наші поля, що він послав таку засуху і суховій, котрі вщент знищили озимину і ярові, і корма, і соняшник. Шановні друзі! Південь хліба не дасть в цьому році, не дасть м’яса і молока, овочів і фруктів, нас чекає спека влітку і холод взимку. Пане Президент, ви настільки загралися у революції і розборки, що не помічаєте, як і чим живе народ, до якого ви так любите звертатись і покладатись, ви завжди в творчому процесі в указах і виборах. Ви повибираєтесь до того, що не буде кому на селі і обирати вже, і тоді вам, пане Президент, не треба буде шукати винних у штучному голодоморі, головним винуватцем будете ви і ваші „тимошенки”, „кириленки”, „луценки” та інше „енки” і ваша челядь. Селяни Миколаївщини запрошують вас, пане Президенте, провести виїздне засідання робочої групи і Ради нацбезпеки по дострокових виборах в полях Очаківського або Новобузького районів, де вщент знищено хліб. І, можливо, там ви, пане Президенте, приймете єдине вірне рішення – відмінити свої укази про вибори, повернете державу у правове поле і разом з урядом, і Верховною Радою почнете негайно впливати на загрози внутрішні і зовнішні, бо біда не ходить одна. Нас уже попереджають про підвищення цін на газ і вугілля і не думаю, що ЄЕС і НАТО будуть пересівати на наших полях, заготовляти корма для худоби або негайно забороняти вивозити хліб з України. Скоріше, навпаки, і тоді лишиться підвищити ціни на повіртя і щасливий український народ без хліба і тепла під помаранчевими гаслами баби Параски і піснями мега-зірки і героїні Сердючки піде на вибори. Пан Президент у полі біда, в головах і душах біда, в державі біда! Мільярд, який потрібен на вибори, віддайте селянам. Тільки на Миколаївщині збитки від засухи вже понад 300 мільйонів. Зараз ви, мабуть, в Каневі, і я вас прошу вклоніться Кобзарю, помоліться в Успенському соборі і.
Спасибі. Підібємо коротенькі підсумки обговоренню. Тут звучала інформація про те, що депутати, які відносять себе до опозиції, пишуть заяви і готуються до зїзду сьогодні, там, завтра абощо, то їхня справа, нехай проводять зїзди. Заяви про складання своїх повноважень. Я хочу нагадати їм, відповідно до процедури, передбаченої в Регламенті, і відповідно до вимог Конституції треба, щоб заяви були спочатку зареєстровані у Верховній Раді. І крім того, там є процедура, передбачена Регламентом, треба підписи завірити в Управлінні кадрів. Я нагадую депутатам, які хочуть складати свої повноваження, завірте свої підписи на заявах у Відділі кадрів. І тоді не треба буде говорити, виступати, закликати людей, бити себе в груди, а буде зрозуміло: ось людина висловила свою позицію. Майте це на увазі. І цим самим я і інформацію відповідну для громадян, які слухають телебачення, довожу, що все те, що робиться всупереч або в обхід Конституції і закону, є незаконним, воно ніде не розглядається і тому це просто тріскотня, за якою нічого не стоїть. Друге. Звучала пропозиція відносно судді Конституційного Суду Стеціюка, що ми визначилися розглядати це питання про порушення ним присяги. Я звертаюся до Григорія Олексійовича Ілляшова, голови комітету. Якщо комітет готовий доповідати з цього приводу, якщо всі процедурні моменти дотримані, бо ми не можемо повторювати приклади інших, які порушують порядок встановлений, порушують закон. Бо ви пам’ятаєте, що в статті 19 Конституції записано, що всі дії посадових осіб інститутів влади здійснюються у відповідності з Конституцією і законом. Так от якщо відповідно до закону всі процедурні моменти витримані, давайте ми це питання поставимо в четвер на розгляд Верховної Ради і розглянемо по суті. Дайте слово Ілляшову, наскільки готові ви до розгляду цього питання.
На четверг оно будет готово.
На четвер буде готове? То давайте тоді проголосуємо питання про включення цього питання до порядку дня на четвер. Немає заперечень? Будь ласка, ставлю на голосування. Але ще раз прошу, щоб комітет був готовий з усіма нюансами, які передбачені в законі. [[10:49:45]] За-255 Приймається рішення таке. Наступне. Василь Олексійович виступаючи сказав, ні, це Мірошниченко сказав, що рішення, відносно того, що вибори будуть проведені, рішення прийнято і так далі. Я хочу сказати, прийнято рішення, зміст якого зводиться до того, що коаліція і фракції, які входять в неї, партії, які створювали, які представлені фракціями не бояться дострокових виборів, готові до них, але повинні ці вибори бути законними, а не взятими зі стелі як підстави для того, щоб їх проводити. Ми готові опрацювати законодавство, готові йти на дострокові вибори, якщо буде для цього законна підстава і нехай ніхто не втокмачує людям у голови, що це рішення прийнято, бо бачите, є політичні домовленості. Політичні домовленості порівняно з Конституцією ніякого значення не мають. Я хотів би, щоб ви це знали. Політичні домовленості повинні опиратися на норми Основного закону і законодавства України взагалі. І відносно інформації, яку сказав Іван Сидорович щодо підозри, яка на мій погляд, має всі підстави, підозра щодо бажання використати вибори для проведення референдуму. Цим пояснюється і для, очевидно, глядачів зрозуміло робиться, що щось дивне робиться у світі, коли так наполягають на участі інших партій у виборах. Це не демонстрація демократії, не бажання дотримати демократію, це абсолютно зрозуміла дія, бо референдум, Закон про референдум передбачає участь у ньому більше половини виборців. А якщо ці партії, котрі представлені в коаліції не підуть на вибори, то не буде 50-ти процентів. І тоді підсунути виборам референдум не вдасться, а намагання провести через референдум Конституцію, яка є юридичним оформленням авторитаризму чи диктатури, оце є бажання тих, хто веде розмову про чесні вибори, про зміну настоїв виборців, про переформатування коаліції і про інші нісенітниці. Я хотів би, щоб ми це все розуміли, що криється за благими словами, бо, насправді, передбачається реалізація авантюри, яку ми допустити не можемо. І тому я ще раз наполягаю, щоб ми розглянули по суті зміни до Конституції, які випливають із рішення 8 лютого 2004 року і які підтверджені присутніми тут у залі близько трьомастами керівниками місцевих органів влади, що треба передавати владу на місця, а не гратися у монархію, бо в Україні монархії не буде. Я хотів би, щоб все собі, це запам’ятали добре, бо ми тоді не будемо ніколи європейською держави, ми можемо бути європейською державою тільки тоді, якщо будемо мати модель управління властиву для європейських країн. Те, що говорив Омелян Никонович і депутат Фалько, і Баранівський, і інші про ситуацію на селі. Це правда, це велика біда і треба сьогодні сконцентрувати всі зусилля на тому, щоб найти протидію такій біді, бо уже сьогодні деякі процеси в аграрному секторі пішли безповоротно з точки зору вирощування культур і перспективи одержання врожаю тощо. Це треба мати на увазі. І тому треба зараз на рівні держави сконцентрувати свої зусилля, і правильно сказав Фалько, треба засідання Ради безпеки провести у Миколаївській області на полі десь, а не примушувати Раду безпеки займатися виборами, що не є її функцією, для того є інші структури: парламент, Центральна виборча комісія, інші органи влади. Пропозиція відносно того, щоб обнародувати Закон „Про зміни до бюджету”, який передбачає поліпшення заробітних плат, пенсій для 17 мільйонів населення України. Я з дорогою душею підписав би, вірніше, обнародував би цей закон, я не маю на це право за нинішньою Конституцією. Ми вносимо пропозиції про зміни до Конституції, які спрощують порядок обнародування таких законів. Тобто, якщо за 15 днів, сьогодні пише Конституція так, Президент не наклав вето, мається на увазі, не вніс пропозиції, зауваження до цього закону, то закон вважається схваленим ним і обнародується, але за підписом Президента. А, там не сказано, за підписом Президента, але обнародується ним, я прошу вас, треба мати на увазі саме цю обставину і чітко визначається, що якщо після вето подоланого через 10 днів не підписаний Президентом закон, то тоді він обнародується за підписом Голови Верховної Ради. Я вже говорив на засіданні Погоджувальної ради, ми можемо обнародувати цей закон як той, що проголосований Верховною Радою, але не введений в дію. Нехай люди задають запитання місцевим адміністраціям, службам соціального захисту і так далі чому ці проплати не здійснюються? Гроші виділені, парламент прийняв рішення. Всі маніпуляції довкола цього зводяться до елементарних речей, до намагання показати, що парламент не працює, та є парламент, працює. І тут правильно виступив один з голів районних рад на засіданні консультативної ради, він сказав: „Я звертаюся до двічі розпущеного і тричі легітимного парламенту”. Він абсолютно правий був. Парламентська асамблея Ради Європи приїздить в Україну, в стінах парламенту, діючого парламенту проводить засідання політичного комітету – найавторитетнішого комітету Ради Європи, ми добивалися п’ять років до того, щоб нас прийняли у співтовариство європейських держав. Прийняли. Приїхали. Розглядають важливі питання. Міністра закордонних справ не можна викликати на зустріч, запросити, попередили своєчасно, і вчора ввечері представники комітету мені говорять: „Слухайте, - жінка з Франції, Голова Комітету профільного парламенту французького, яка п’ятнадцять років в Парламентській асамблеї Ради Європи знаходиться, говорить, - за п’ятнадцять років перший раз я бачу випадок, коли міністр закордонних справ не йде на зустріч з колегами!” А там представлені або колишні міністри, або майбутні міністри, або нинішні голови комітетів у парламентах Європи. Ну такої ганьби де ще можна дожитися? Виявляється, Секретаріат Президента віддав команду – нема у нас парламенту. Вони недолугі люди були, не подумали, що це не рішення парламенту України, це рішення Парламентської асамблеї Ради Європи провести в Києві засідання комітету! Ну, ганьба така, яку, ви знаєте, крізь землю провалитися. Я прийшов вчора вітати учасників цього засідання, Парламентського комітету, і слів не знаходжу, як пояснити. Не буду ж я говорити, що керує міністерством Секретаріат Президента чи хтось із чиновників потім крапки розставляє над «і», коментує Конституцію, бо, бачте, йому прийшло в голову, що парламент не існує, бо указ неконституційний виданий. То вже і нема парламенту. А ось, як видадуть указ, якщо домовляться, то дозволять зібрати парламент, провести і навіть ті, що вже склали свої повноваження прийдуть сюди, а потім через два дні знову їх розпустять і так далі. Ну де такий – я чуть не сказав нецензурне слово – найдете у світі приклад, щоб отаке щось робилося. Я думаю, що мої емоції в даному випадку всі добре розуміють. Це просто ганьба для України, що ми допускаємо до такого. Мені все хочеться якісь аналогії такі знаєте сільські. Я 8 років малим з 5 років пас корів, я знаю, що якщо заведеться у череді бичок отакий в специфічному стані знаходячись, толку не буде. Не буде толку, або треба вилучити його, або прив’язати, бо порядку не буде ніколи. [[О п л е с к и]] Те, що відбувається сьогодні в Україні, коли пачками, я ще раз повторюю, по 65 керівників судів призначається указом в супереч рішенню Конституційного Суду про те, що не може Президент цього робити, бо в Конституції у нього такого права нема, для нього не передбачено. Що це означає? Як можна звертатися до районного суду міста Києва давати за підписом керівника держави пропозицію, щоби прийняли рішення про те, що Конституційний Суд не може вводити в дію свою прийняту постанову про заборону Президенту приймати такі рішення. Якби хтось таке в світі ще привів приклад такий, то ми б сказали, ми діємо за аналогією. Так нема таких прикладів. Ми відкриття робимо юридичні, правові, конституційні для всього світу дивні, але тим не менше вони робляться. Тому я глибоко переконаний, що ми повинні лінію, яку витримуємо і дальше вести. Ми поважаємо Конституцію, поважаємо закони, парламент працює, ми не порушуємо ніяких норм закону і ми розуміємо, що готується масова фальсифікація підрахунку голосів чи-то на референдуму, чи-то на виборах. І ми хочемо сказати, що халтура не пройде, ми цього не пропустимо. Нас обирали люди, довіряючи нам відповідні права і ми цими правами скористаємося, бо ми тим самим захищаємо інтереси держави, інтереси суспільства, інтереси кожного громадянина. І нехай ніхто не нав’язує інші думки під будь-якими намірами, бо це якраз точно відповідає, сьогодні день такий, перезахоронення Тараса Шевченка. Я позавчора був там у Каневі і цитував там деякі фрази Шевченка. На щастя, я добре знаю його і люблю цього автора. Так, він там посилається, коли у вірші „Мені однаково, чи буду я жить в Україні, чи ні”, він говорить: Мені однаково, чи буде Той син молитися чи ні. Та не однаково мені, Як Україну злії люди Присплять, лукаві, і в огні Її, окрадену, розбудять. Ох, не однаково мені. Так от, це кострище розкладається сьогодні під загальні теревені про права людини, про демократію, про вірність духу Конституції, а треба бути вірним букві Конституції, якщо ми хочемо ладу у державі. Я хотів би, щоб ми на такій лінії і продовжували свою роботу. Люди нас зрозуміють, бо ми діємо у правовому полі в інтересах суспільства. Спасибі. [[О п л е с к и]] Розглядається проект Закону про Фонд земель державної власності та управління землями державної власності. Будь ласка, доповідає Зубець Михайло Васильович, народний депутат. Поки він дійде, дайте Цибенку слово з процедури.
Дякую, Олександре Олександровичу. Олександре Олександровичу, я. Фракція комуністів, Цибенко. Я хочу підняти питання формування порядку денного на тиждень і на черговий пленарний день. Вчора відбулася погоджувальна рада. Я вніс пропозицію про включення до порядку денного двох законопроектів. Погоджувальна рада прийняла, як я розумію, колегіальне рішення. Потім якійсь працівник апарату, який, знаю я і знаєте ви, одноосібно скасовує це рішення. До яких це пір буде продовжуватися? Якщо моя думка як народного депутата, як голови комітету, як члена фракції не цікава, якщо її може скасувати будь-який працівник апарату, то я перестану, власне кажучи, ходити на погоджувальну раду. Це вже не перший раз відбувається!
Дякую. Ну по-перше, перший раз. А по-друге, якщо у вас таке є обурення і пристрасть ваша цілком зрозуміла, то могли б зайти, не на сесійному засіданні, а раніше визначити суть питання. Я з’ясую, в чому справа. Я з’ясую, в чому справа, але це, хочу сказати, не воля чиновника, так за попередньою інформацією. Будь ласка, говоріть, Михайло Васильович.
Шановний Олександре Олександровичу, шановні народні депутати, у процесі земельної реформи в Україні здійснено роздержавлення і приватизацію земель державної власності, і на сьогодні більше як 51 відсоток земель перебуває у власності громадян і юридичних осіб. Разом з тим, поки що в державні власності залишається 49 відсотків земельного фонду України. А після здійснення розмежування державної власності і комунальної по прогнозам десь майже 35 відсотків земель залишиться у власності держави. Сьогодні відповідно до положень Конституції України та Земельного кодексу України управління землями державної власності здійснюють: Кабінет Міністрів України, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування різних рівнів. Окремі функції з управління земельними ресурсами України здійснюють Мінприроди України, Держземагентство України, Фонд державного майна, ряд інших міністерств та відомств. Розпорошеність управління землями державної власності між різними органами виконавчої влади і місцевого самоврядування сприяла в останні роки у зв’язку з активізацією діяльності ринку землі системним порушенням земельного законодавства.Така ситуація обумовила необхідність розробки проекту Закону України про Фонд земель державної власності та управління землями державної власності. Концептуальною ідеєю, покладеної в основу законопроекту, є зосередження управління землями державної власності в одному органі державної влади – створення Фонду земель державної власності у складі центрального органу виконавчої влади по земельних відносинах як державної госпрозрахункової установи, визначення правових і організаційних засад та механізмів функціонування спеціального фонду земель державної власності, а також створення єдиної системи державних органів з питань земельних відносин, але. але в зв’язку з тим, що Комітет з питань аграрної політики і земельних відносин на своєму засіданні прийняв рішення відправити цей законопроект на доопрацювання авторам. В зв’язку з тим, що комітет. Науково-експертне управління зробило величезну кількість зауважень і також рекомендує відправити цей законопроект на доопрацювання. І третє. І в зв’язку з тим, що основних авторів нема в залі - розробників цього недосконалого на сьогоднішній день закону – я також пропоную відкласти цей закон. відправити цей законопроект на доопрацювання авторам. Може вони колись прийдуть у Верховну Раду і внесуть цю пропозицію.
Запитання до Михайла Васильовича є, нема? Є запитання у Ткаченка і в Сухого. Будь ласка.
Спасибі. Ткаченко, фракція комуністів. Шановний Михайло Васильович, питання безперечно правильно ставиться, і ми бачимо якщо вже у державних. у державній власності останеться 30-35 процентів землі - це крах Україні, по-перше. А по-друге, як ви вважаєте, ліквідувавши Держкомзем, Кабінет Міністрів ні з ким не порадився, безграмотно вирішив це питання. Я б сказав прямо, антидержавно. Кабінет Міністрів не мав права це робить. А сьогодні вноситься пропозиція в даному законопроекті створити Фонд. Який фонд? Був Держкомзем на рівні міністерства, який керував всім. всіма земельними ресурсами держави, і Прем’єр-міністру хто-то підсунув, щоб підпорядкувать кому? Міністерству культури. Я, шутя, кажу Міністерство культ.
Шановний Олександр Миколайович, наскільки я знаю, Держкомзем, як структура, не ліквідована, і це ви знаєте. Просто його перейменували і назвали його тепер замість Держкомзему - назвали його Держземагентство. Думаю, що це явище зовсім тимчасове. Я погоджуюся з вами, що це повинно бути серйозне агентство, не агентство, а, напевно, ледь не міністерство самостійно. Тому що сьогодні безпорядки у використанні землі, у продажі землі стільки, що ми дійдемо до того, що ви сказали з самого початку. Я погоджуюся з вами.
Сухий.
Дякую. Ярослав Сухий, Партія регіонів, Запоріжжя. Шановний Михайло Васильович, у мене вузеньке питання з вашої широкої проблематики, але воно надзвичайно болюче для наших виборців, про що говорить величезна пошта із скаргами, які надходять на місцях, з місць. Щось незрозуміле коїть в Україні навколо видання державних актів на земельну ділянку, наприклад, під індивідуальну забудову. Ви знаєте, що місяцями люди стоять в чергах, там, в чергах, втрачають свідомість - і не добиваються того, щоб отримати можливість отримання цього державного акту. Скажіть, будь ласка, от хто тепер конкретно відповідає за видання таких актів, бо, наприклад, неможливо оформити право власності на ту землю, яка по спадщині досталася. Ну, просто, якщо ми кажемо про тіньову економіку, то майте на увазі, що там мільярди гривень ходять саме там: у тих оформлених акціях. І повірте, що сьогодні, я не знаю, чому ми будемо на доопрацювання цей законопроект відправляти. Я б його прийняв в першому читанні, бо нам необхідна якась структура.
Як і раніше, так і зараз, відповідальним за цю проблему залишається бувший „Держкомзем”, а тепер „Держземагентство”. Вони створили у себе підрозділи, які займаються питаннями видачі державних актів. Ви абсолютно справедливо говорите, і це я добре знаю, що сьогодні там більше безпорядку, ніж порядку. Там величезні черги, там, більше того, різних місцях по-різному плату требують. Там багато порушень, там треба наводити порядок, я з вами згоден.
Павло Гнатович, Сулковський ще запитання і. Сулковському дайте слово.
Дякую. Мої колеги тільки що виступали попереду, і пан Ярослав Сухий і, дійсно, виникає питання, чому, коли питання, дійсно, потребує сьогодні негайно втручатися, навести лад з приводу обліку земель і державних актів. Дійсно, має місце серйозних проблем в Україні, селяни стурбовані з такою роботою, які попередній Державний комітет земельних відносин натворив цих, практично, бід. А особливо два роки назад уряд Юлії Тимошенко і Єханурова дозволили непрофесійним людям від Державного земельного комітету до самого низу посадити людей бездосвідних. І вони, практично, затормозили цю роботу: і державних актів, і обліку, і так далі. Тому сьогодні уряд просить і фракція Партії регіонів, що ще довивчити це треба питання і негайно вживати заходів, щоб навести.
Це не питання, це відповідь.
Ну, я думаю, що це запитання, це, власне, пропозиція, яка збігається з моєю пропозицією. Я прошу Михайлу Васильовичу Гладію в межах функцій комітету, контрольних функцій комітету про аналізувати ситуацію сьогодні із розпорядженням землею, підготувати відповідну записку, звернення, або запит депутатський до комітету, до уряду. Нехай в цьому відношенні наведуть законний порядок. Бо, справді, таких скарг з кожного регіону поступає безліч, особливо у приміських зонах. Тому я вважаю, що це дуже серйозне питання. І в кінці кінців уряд в даному випадку повинен втрутитися в ситуацію і навести законний лад. Будь ласка, сідайте Михайло Васильовичу. Є бажаючі висловитися з цього приводу? Можна підтримати позицію комітету про те, щоб цей закон направити на доопрацювання, враховуючи ті зауваження, які висловлені у документі, авторам, авторам закону на доопрацювання? Нема інших пропозицій? Тоді я ставлю на голосування проект постанови 3037 про. реєстраційний номер, про направлення авторам на доопрацювання проекту закону. [[11:12:47]] За-254 Рішення прийнято. Розглядається Проект Закону про попередження станів, захворювань, спричинених йодною недостатністю. Голова комітету Тетяна Дмитрівна Бахтеєва робить доповідь з цього приводу.
Шановний Олександр Олександрович, шановні народні депутати, Проект Закону про попередження станів і захворювань, викликаних йодною недостатністю, 2807, розглядався на засіданнях комітету кілька разів. Під час його обговорення народними депутатами було висловлено багато зауважень, особливо гостру дискусію викликало положення про загальне, 100 відсотків, йодування всієї куховарської і кормової солі, що виробляється і імпортується до України. Серед вчених, практичних лікарів і громадськості поки немає єдиної думки щодо доцільності використання для подолання йодного дефіциту виключно йодування солі. Про це свідчить і досвід деяких країн Європи, таких, наприклад, як Німеччина, Італія, Росія, які відмовилися від йодування всієї куховарської солі. Комітет дуже ретельно підійшов до. рішення цього питання. Ми кілька разів запрошували на свої засідання представників Академії медичних наук України, провідних науковців в області ендокринології, педіатрії, гігієни харчування, практичних лікарів, представників громадських організацій і міжнародних експертів. Остання така зустріч за участю голови представництва ЮНІСЕФ в Україні пана Джеремі Хартлі відбулася 18 травня цього року. Комітет підтримує рішення, що в кожній сім’ї повинні бути однаково доступні і йодована і не йодована сіль. Щодо даного законопроекту хочу підкреслити, що при обговорюваннях на засіданнях комітету саме його низьке техніко-юридичне виконання стало основною причиною рішення про відхилення. Головне науково-експертне управління рекомендує також його відхилити, не підтримують законопроекти Комітети Верховної Ради з правової політики і бюджетний, також не підтримує закон Академія медичних наук України. Враховуючи викладене, комітет рекомендує Верховній Раді України проект 2807 відхилити. Для ліквідації наявної в деяких регіонах України йодної недостатності Кабінету Міністрів пропонується розробити і внести на затвердження відповідну державну програму. Зараз комітет також працює над новою редакцією закону. Дякую за увагу, прошу підтримати.
Чи є запитання до Тетяни Дмитрівни? Тетяна Дмитрівна, можна це зрозуміти так, хтось хоче рекламувати товар і починає, давай приймемо закон, щоб покупало саме одне, або друге. То ви, будь ласка, скористайтеся телебаченням, пишіть там, що ось якщо споживаєте таку сіль, то дітям на 98 процентів карієсу не буде. Чоловікам на 48 процентів допоможе і так далі. І тоді будуть кувати сіль, але за це заплатити треба, ні, приміть закон, а ми тоді будемо, то так давайте все будемо і зубну пасту через закон продавати. Я думаю, що це абсолютно правильна позиція комітету, треба відхилити цей проект і до тих пір, поки не буде чіткої ясності, що це таке, не буде загроз для населення, тоді можна оформляти законом.
Це вже п’ять років.
Спасибі, сідайте. Є пропозиція цілком зрозуміла так, я ставлю на голосування проект постанови з цього приводу 2807 реєстраційний номер, про відхилення закону про попередження станів захворювань, спричинених йодною недостатністю. [[11:17:07]] За-257 Рішення прийнято. Пропонується включити до порядку дня і прийняти рішення з приводу проекту Закону про наукові парки. Я ставлю на голосування пропозицію про включення до порядку дня цього питання. [[11:17:36]] За-256 Рішення прийнято. Тоді розглядається це питання і доповідає голова підкомітету з питань науки і освіти Каракай Юрій Васильович. Прошу.
Шановний Головуючий, шановні народні депутати! На ваш розгляд у першому читанні представляється законопроект про наукові парки. Зазначений законопроект підготовлений за позитивними наслідками створення пілотного наукового парку „Київська політехніка”, ми з вами голосували цей законопроект наприкінці минулого року, і домовилися, якщо запровадження наукового парку в Київській політехніці буде успішним, то ми приймемо закон, який розповсюдимо аналогічні умови для створення розвитку інноваційної та наукової діяльності на інші провідні вузи України. Сьогоднішній законопроект визначає правові, організаційні та економічні засади створення функціонування наукових парків, як науково-виробничих об’єднань вищого навчального закладу четвертого рівня акредитації та або наукової установи, які є базовими елементами наукового парку, які об’єднуються з інноваційними структурами і суб’єктами господарювання для виконання науково-технологічних та інноваційних проектів, стимулювання наукових досліджень та практичного впровадження їх результатів. Автори законопроекту впевнені, що його прийняття та подальше створення наукових парків у провідних вітчизняних університетах та провідних наукових установах дозволить стимулювати наукові інноваційні дослідження та забезпечити їх практичне впровадження. Одночасно ми зможемо скоротити надзвичайно небезпечний розрив науки та освіти, створити вже на стадії навчання для студентства ефективні умови для їх залучення до реалізації наукових та інноваційних проектів з перспективного майбутнього працевлаштування, бо ситуація з розривом науки та освіти у нас критична. Ми розглядали це питання на комітетських слуханнях наприкінці минулого року. Я наведу тільки один світовий факт. За останні 50 років 92 відсотки Нобелівських премій, за винятком літератури та зміцнення миру, вручені науковцям, до представляють університетську або пов’язану з нею науку. У нас же, за офіційною статистику, яка в мене, мені здається, що ситуація тут гірша, тільки кожен з трьох науковців поєднує наукову діяльність з викладацькою. То про який рівень вищої освіти ми можемо говорити? Одночасно, при відповідній підтримці держави, на базі науко-парків, які можуть бути створені після прийняття цього закону, я впевнений, що можуть бути створені точки інноваційного зростання і технологічного прориву, які в подальшому забезпечать перехід нашої держави до інноваційного шляху розвитку. Законопроект одержав підтримку з боку Кабінету Міністрів України, профільного Комітету з питань науки та освіти, інших комітетів Верховної Ради та підтриманий Радою коаліції. Прошу підтримати пропозиції, щодо прийняття законопроекту у першому читанні за основу. Дякую за увагу.
Чи є запитання до Юрія Васильовича? Запишіться, будь ласка. Власне тут таке запитання. Якщо це наукові парки за зразком КПІ, то треба їх запроваджувати, бо це справді центр вузівської науки чудовий. зі зразками, які не викликають сумніву.
Матвієнков, будь ласка.
Матвиенков, фракция Социалистической партии. Уважаемый докладчик, вопрос создания научных парков, без сомнения, важный и перспективный вопрос развития нашей науки, базовой науки, которая сегодня очень сильно отстает и хромает по отношению к ситуации, которая складывается на сегодняшний день,но опять же, все эти вещи на сегодняшний день связаны с налоговым полем. Все эти вещи переплетаются с акцизами. Все эти вещи переплетаются с теми льготами, которые есть. Данный законопроект к сожалению, не имеет под собой никакого экономического обґрунтування. То есть, мы реально не видим, что на сегодняшний день, какие расчеты, что это даст в реальном плане доходов и что это даст в реальном плане так сказать, потерь бюджета. Ни в коей мере не противясь так сказать, и поддерживая эту ситуацию, я все-таки хотел бы хотя бы в первом приближении услышать, есть ли предварительные хотя бы расчеты для базиса, обсчета этого закона. Спасибо.
Даний законопроект на жаль, передбачає дуже обмежену кількість пільг. Безумовно, наукова та інноваційна діяльність повинна як і в інших країнах світу мати пільги, тому що інакше вона не буде розвиватися в достатньому ступені, але мабуть, у нас суспільство не готове зараз до надання широкомасштабних пільг в тій чи іншій галузі. Даний законопроект передбачає митні пільги для ввезення наукового та дослідницького обладнання в наукопарки. Причому це обладнання буде ввозитись за дозволом, за порядком, встановленим Кабінетом Міністрів і за дозволом профільних міністерств, це те наукове обладнання, яке не виробляється в Україні. Наприклад, наномікроскоп чи щось інше. Якщо дані наукопарки будуть створені в 10 чи 15 провідних вузах [[ВУЗах]] України та можливо ще там в десяти провідних наукових установах України, то ввезення цього обладнання буде мізерним і ніякі збитки держава від цього, від сплати мита не зазнає. Що торкається.
Дайте закінчити думку, але скоріше відповідайте.
То, мабуть, це не дуже коректно, тому що наука та інновації вони є прибутковими по собі, але ж з десяти інновацій, які починають розроблятися, може бути впроваджено і дійде до кінцевого стану розробки тільки одна. Тому, безумовно, він буде мати прибуток для держави та вузів, але саме головне, ми створюємо умови для розвитку науки і залучення до цього студентства.
Бронніков.
Юрий Васильевич, депутат Бронников, Регионы, Запорожье. Слов нет, несоздания условий для работы науки у нас в Украине приведет к тому, что Украина ввалится в разряд третьесортных держав - держав-поставщиков. Мы на гране того, что последние толковые ученые выйдут работать то ли на Запад, то ли в Россию, где, как мы знаем, денег брошено немеренно. Но научный парк должен предусматривать международный обмен. И вот эти льготы для научного парка, для того, чтобы привлекать ученых, чтобы сотрудничать, ученых. всего мира в вашем законе нет. Или, вы думаете, надо доработать до второго чтения?
Ну я ще раз кажу, що питання пільг, воно не часі зараз, мабуть, в нашій державі і автори законопроекту умисно не включали широкий перелік пільг. Дана стаття, вона обговорювалася з громадськістю науковою та громадськістю вищих навчальних закладів, для вчених зараз це буде добре. Що буде далі, я теж з вами згоден, що треба розвивати цей напрямок. Можна привести приклад роботи, він тільки, тільки почав працювати наукопарк „КПІ”, але вже є пропозиції на десятки мільйонів доларів по створенню спільних лабораторій по дослідженню в галузі ІТ від східних країн.
Садовий.
Фракція соціалістів, Микола Садовий. Фракція соціалістів саму ідею про створення наукових парків підтримувала завжди, тому що це майбутнє нашого виробництва, це майбутнє нашої держави так як все це робиться в усьому світі. У нас є, наприклад, Харківський фізико-технічний інститут, де надзвичайно великі наробки є і там, по суті, уже створено науковий парк, його лише необхідно вивести на широке запровадження. У нас розпочалися нанотехнологічні розробки. Дещо зроблено із ядерного енергетичного циклу. Але у мене запитання такого порядку. Інноваційні проекти і що стосується пріоритетів розвитку. Оце узгоджено у законопроекті, передбачається розвиток, чи ні? І що стосується п’яти років до запровадження. Це обгрунтовано чи ні?
Що торкається пріоритетів розвитку, то для того, щоб державна база, бо вузи у нас і науково-дослідні установи, вони державні на сьогоднішній день, тому спеціально уповноваженим органом центральної влади, це на сьогоднішній день міністерство освіти та науки, для конкретного наукового парка передбачається затвердження пріоритетних напрямків діяльності. Що торкається вашого питання, якщо, п’ять років, це термін, який теж був погоджений з науковою громадськістю. Фактично це термін реалізації проектів для наукових та інноваційних проектів. Цього достатньо. Тому що сьогоднішній світ, він дуже швидкий. І наукові та інноваційні проекти не розробляються роками. За п’ять років вони вже устаріти можуть.
Сідайте будь ласка. Є потреба висловлюватися з приводу цього проекту? В даному випадку йдеться про підтримку в першому читанні проекту. І я гадаю, що це ні в кого не викликатиме сумнівів. Тому будем вважати, що ви погоджуєтесь, якщо підтримаєте, звичайно, голосуванням. Ставлю на голосування цю пропозицію, реєстраційний номер 3269, про прийняття Закону про наукові парки в першому читанні. [[11:28:59]] За-251 Приймається рішення. Розглядається проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України [[щодо відповідальності за випуск та продаж недоброякісних лікарських засобів]]. Федорчук Ярослав Петрович чи Тетяна Дмитрівна зразу бере на себе відповідальність. Голова Комітету з питань охорони здоров’я Бахтеєва Тетяна Дмитрівна має слово. Будь ласка.
Шановний Голово, шановні народні депутати. Комітетом з питань охорони здоров’я було розглянуто проект Закону України про внесення змін і доповнень до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за випуск та продаж недоброякісних лікарських засобів, поданим народним депутатом України Федорчуком. Проаналізувавши цей законопроект, комітет зазначає, що його положення потребують суттєвого концептуального і техніко-юридичного доопрацювання. В статті 227 Кримінального кодексу України вже передбачено кримінальну відповідальність за випуск на товарний ринок або реалізацію споживачам недоброякісної продукції. В законопроекті вживаються поняття „негативно для лікарського засобу”, „недостовірна інструкція медичного застосування лікарського засобу”, „ушкодження здоров’я”, проте їх значення в законопроекті не розкрите. Разом з тим, на нашу думку, в цьому законопроекті необхідно дати визначення таким поняттям, як „фальсифіковані лікарські засоби”, „побічно для лікарського засобу”, „тяжка побічна дія лікарського засобу”. Вважаю, що статтю 27 Закону України „Про лікарські засоби” необхідно дати у новій редакції, а не доповнювати новою статтею. Назву статті пропонуємо викласти в такій редакції „Відповідальність за шкоду, заподіяну здоров’ю внаслідок застосування лікарського засобу, порушення законодавства про лікарські засоби”. У положеннях цієї статті необхідно чітко передбачити всі випадки, коли виробник лікарських засобів чи суб’єкт їх реалізації повинен відшкодувати шкоду, заподіяну здоров’ю чи життю людини. Комітет вважає, що законодавча пропозиція щодо внесення змін до Закону України „Про лікарські засоби” потребує суттєвого техніко-юридичного доопрацювання. Враховуючи вище викладене та висновки Головного науково-експортного управління Апарату Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України про відхилення законопроекту, комітет рекомендує Верховній Раді України законопроект, поданий народним депутатом України Федорчуком відхилити. Прошу народних депутатів України підтримати рішення комітету.
Запитання до Тетяни Дмитрівни є? У Ярослава Сухого є запитання. Будь ласка.
Тетяна Дмитрівна і шановні народні депутати, я вас дуже прошу давайте ми до цього законопроекту ми віднесемося по-людські: без бігом голосуємо і негайно голосуємо. Ця проблематика турбує сьогодні кожну українську сім’ю. Так, у нас немає у Кримінальному кодексі кримінальної відповідальності за торгівлю і за те, що людям втюхують недоброякісні лікарства, зокрема вітчизняний інсулін, який потім за великі гроші сім’я змушена шукати не вітчизняний, а імпортний. Тому я, наприклад, хочу вас запитати, Тетяна Дмитрівна, як голову профільного комітету. Так ви пропонуєте відхилити чи доопрацьовувати. Тому що з вашого виступу ви вносили конкретні зауваження, у тому числі і до статті 227 Кримінального кодексу. Якщо відхилити, то це буде біда. Якщо доопрацьовувати, то тоді скажіть, чи можна його доопрацювати авторам законопроекту?
Цей законопроект треба відхилити, тому що він є повторюванням тих законопроектів і Кримінального кодексу, який я вже казала, 227, тому що є відповідальність, це стаття 364, 368, А новую редакцию такого закона. відповідно це уже комітет теж працює над таким дуже очень важно і потрібно для України. А цей никак не можна переймати.
Тобто йдеться про те, що норми, передбачені у цьому проекті відрегульовані вже є, ними треба користуватися просто. І тою ж 227 статтею КК, Кримінального кодексу мається на увазі, треба користуватися, а не.
Повторюється все. Будемо новий. працювати над новим законопроектом.
Тетяна Дмитрівна, давайте ми приймемо таке рішення. Якщо ми підтримуємо пропозицію комітету про відхилення, то даємо доручення комітету підготувати відповідний проект закону.
Обов’язково. Дякую.
Підготувати відповідний проект закону даємо доручення комітету профільному, так? Тоді я ставлю на голосування цю пропозицію про відхилення, тобто підтримується проект постанови 2843, але доповняємо: доручити профільному комітету [[відповідальна Бахтеєва Тетяна Дмитрівна]] підготувати до розгляду на засіданні Верховної Ради проект закону відповідного змісту. Ставлю на голосування цю пропозицію. [[11:34:47]] За-245 Рішення прийнято. Розглядається проект Закону про внесення змін до Закону України "Про місцеве самоврядування" [[щодо механізму прийняття рішень]]. Слово має Кузьменко Сергій Леонідович – голова підкомітету Комітету з питань державного будівництва, регіональної політики та місцевого самоврядування.
Шановні колеги, авторами закону пропонується внести зміни до Закону „Про місцеве самоврядування” в частині процедури прийняття рішень. Принципове питання звучить таким чином: сьогодні процедура прийняття рішення – це більшість від визначеного складу ради, так само, як у нас в Верховній Раді більшість від конституційного складу, пропонується – більшість від фактичного складу ради. Тобто якщо в раді неповний склад, то тоді рішення приймається відповідно більшістю від фактичного складу. Пропозиція не може бути підтримана, оскільки таким чином порушується волевиявлення громадян, які голосували за склад ради, і така пропозиція вносить різнобій в процедуру прийняття рішення для рад різних рівнів. Якщо у Верховній Раді зберігається принцип конституційної більшості від конституційного складу, то в місцевому самоврядуванні інший принцип прийняття рішення буде запроваджено. Висновок науково-експертного управління говорить: пропонується відхилити цей закон. Комітет розглянув і на засіданні комітету також була пропозиція закон відхилити. Пропоную колегам підтримати рішення комітету.
Доповідь закінчена. Запитання до Сергія Леонідовича є? Абсолютно. Є запитання? Будь ласка. Тоді запишіться ще раз. Запишіться. Бокий. Єгоренко. Будь ласка. Тетяна Василівна, здається.
Наявність кількості депутатів є звичайно визначальним в процесі приймання рішення будь-якої раді. І, маючи досвід в цій роботі, я вважаю, що підтримати доповідача на цю тему, тому що відповідь, на мою думку, може бути тільки одна - що в Верховній Раді, що в селищній повинен бути єдиний правовий підхід і на цьому, до речі, наполягає і Конституційний Суд. Залишити так, як воно було, не змінюючи цю постанову.
Беремо до уваги, що це ваше не запитання, а виступ. Так? Пропозиція. Садовий Микола Ілліч, що ви скажете?
Микола Садовий, фракція Соціалістичної партії України. Ну, напевно, по Кіровограду можна узагальнити такий величезний досвід, що стосується виборів як до місцевих рад, так і діяльності безпосередньо сесії міської ради і тих депутатів, які там обрані. Там уже протягом значного періоду часу місцевий бізнес надзвичайно, образно кажучи, товче тих депутатів, які є в тій фракції, і немає злагоди і згоди там. І цей законопроект безумовно потрібно відхилити, тому що, якщо буде невелика група людей визначати ту долю людей, виборців цілого міста чи регіону, то тоді там і так порядку нема, а так ще більше не буде порядку. Тому я так зрозумів, що комітет на правильному шляху і підтримую.
Отже, була одна пропозиція: підтримати пропозицію комітету відхилити названий проект. Тоді я ставлю на голосування цю пропозицію [[реєстраційний номер 3095]] про відхилення цього законопроекту. [[11:39:49]] За-252 Рішення прийнято. Розглядається проект Закону про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності. Ми розглядаємо цей проект за пропозицією Парламентської асамблеї Ради Європи. І слово має міністр юстиції Лавринович Олександр Володимирович. Прошу.
Шановний Олександре Олександровичу, шановні народні депутати! Проект, який вноситься на ваш розгляд, є одним з важливих зобов’язань України перед Радою Європи, але найбільшим зобов’язанням перед нашими громадянами, оскільки має на меті питання, яке є достатньо важливим з точки зору прав людини. Попонується гуманізувати систему кримінальних покарань. І вирішити це можливо шляхом часткової декриміналізації діянь, а також шляхом запровадження більш диференційованого підходу до вибору мір покарання за злочини. В основу цього проекту покладено принцип соціальної справедливості, згідно з яким кожна кримінально-правова санкція повинна не тільки відповідати ступеню суспільної небезпечності і описаного в законі діяння, але і узгоджуватися із санкціями, передбаченими за вчинення інших злочинів такого ж ступеня тяжкості, а також давати суду можливість індивідуалізувати покарання з урахуванням обставин конкретного злочину. Загалом змінами, передбаченими в проекті, передбачається вдосконалити положення 24 статей загальної частини та 72 статті особливої частини Кримінального кодексу України. В загальній частині кодексу пропонується кілька серйозних новацій. Перша, що стосується порядку реалізації принципу зворотної дії кримінального закону в часі. Друге, це стосується статті 53 щодо штрафів, де передбачається можливість виплати штрафів в розстрочку. Тобто, коли засуджена людина, за своїм матеріальним станом не в стані виплатити штраф, передбачається можливість до 3-ех років, щоб це можна було здійснити, оскільки, щоб не застосовувати більш жорстку санкцію – позбавлення, щодо позбавлення волі. Передбачаються також зміни до 65 статті, пропонується запровадити достатньо чіткий принцип призначення покарання, згідно якого більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин, призначається лише у випадку, якщо на переконання судді, менш суворий вид покарання не буде достатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Передбачається також доповнити перелік пом’якшуючих обставин, передбачених статтею 66, обставиною такою, як надання медичної. Або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину. Це, зокрема. Достатньо часто трапляється при розслідуванні кримінальних справ, щодо дорожньо-транспортних пригод. Забезпечити реалізацію рішення Конституційного Суду також в частинні розповсюдження дії статті 69, призначення більш м’якого покарання, ніж передбачено законом кримінального кодексу України на осіб, які вчинили злочини невеликої тяжкості, передбачивши можливість призначення таким особам більш м’якого покарання, ніж передбачено законом. Удосконалити норми, які регулюють особливості кримінальної відповідальності неповнолітніх. В проекті також враховані інтереси потерпілої особи щодо забезпечення відшкодування завданої їй шкоди. Так, згідно положень проекту, однієї з обов’язкових умов зняття судимості з винної особи є повне відшкодування завданих збитків, або усунення заподіяної шкоди. В особливій частині кодексу передбачається вилучити окремі норми, коли охорона відносин, на які направлено дії, цілком можлива за рахунок інших статей, або частин статей кримінального кодексу. Є ціла низка таких статей [[я не буду зараз наводити приклади]] передбачається також розширити перелік видів покарань альтернативних позбавленню волі, які застосовуються судами. Це насамперед стосується тих статей Кримінального кодексу, які передбачають відповідальність за найбільш поширені на даний час у суспільстві злочини без обтяжуючих обставин, зокрема крадіжка – 185, грабіж – 186, умисне знищення або пошкодження майна – 194, хуліганство і інші статті. Передбачається зменшити розмір санкцій у вигляді позбавлення волі у випадках необґрунтованого чи надмірного застосування кримінальної репресії. Також передбачають запровадити у статтях, які містяться у окремих розділах Кримінального кодексу України, типові санкції, які відображають ступінь суспільної небезпечності відповідних категорій злочинів в залежності від сфери та об’єкту посягання для відповідних за ступенем суспільної небезпеки злочинів застосовуватися уніфіковані підходи для визначення санкцій. Також у зв’язку з декриміналізацією окремих діянь, зокрема стаття 188 „Викрадення шляхом демонтажу та іншим засобом електричних мереж, кабельних ліній зв’язку та їх обладнання” Кримінального кодексу України, проектом передбачається внести відповідні зміни до Кримінально-процесуального кодексу України. В розробці цього проекту, який сьогодні представлений на ваш розгляд, взяли участь науковці усіх провідних юридичних шкіл України із Харкова, Києва, Одеси, Львова, а також практичні працівники правоохоронних органів, судді Верховного Суду України, представники Генеральної прокуратури України і безпосередньо представники Міністерства юстиції України. Прийняття запропонованих законопроектом змін до Кримінального кодексу забезпечить більш широкі можливості для суду, індивіалізувати покарання особам, які вчинили злочини, застосування видів покарання, що є більш м’якими порівняно з позбавленням волі, ви знаєте, що ми є країною однією з лідерів по чисельності осіб, які перебувають в місцях позбавлення волі. І це також сприятиме ефективному досягненню цілей покарання особою виправленню та попередженню вчинення нових злочинів одночасно і буде полегшувати питання повернення до життя в суспільстві. В той же час у Верховній Раді України зареєстрований ще один проект закону, який сьогодні також стоїть в порядку денному і на відміну від всіх попередніх своїх підходів я хочу сказати декілька слів про цей факт, оскільки достатньо незвично було стикнутися з тим, що зареєстрований проект закону, який практично дослівно відтворює цей проект, який є надбанням широкого кола науковців і практичних працівників, які працювали за урядовим рішення для того, щоб зробити якісний документ. Внесений він народним депутатом України, з наданням до нього безсистемних деяких доповнень, які не дають можливості оцінювати їх позитивно водночас сам факт того, що такий серйозний проект, такий підхід береться для просто для того, щоб внести його і внести на кілька днів раніше ніж той, що розроблявся протягом тривалого часу не є добрим прикладом того, як можуть працювати окремі народні депутати України з результатами праці великої кількості шановних правників України. Я прошу підтримати роботу, яка була проведена в Україні українськими науковцями і підтримана Кабінетом Міністрів України внесена в якості урядової законодавчої ініціативи на ваш розгляд. Дякую.
Чи є запитання до доповідача? Запишіться, будь ласка. У нас 7 хвилин виходить Шибко, будь ласка.
Я, дякую, Олександре Олександровичу. Шибко Соціалістична фракція. Олександре Володимировичу! Знаєте, дуже імпонує початок і зміст вашого сьогодні виступу. Особливо початок, коли ви сказали про те, що ви якраз підходили до розробки цього законопроекту з урахування пропозицій резолюції Ради Європи. Це свідчить про те, що на сьогоднішній день ми, дійсно, починаємо прискіпливо ставитися до нашого законотворчества. І ми враховуємо не тільки якісь наші сьогоденні проблеми, а й проблеми, які існують в цілому в Європі, і ми пов’язуємо себе як європейська держава. Ви знаєте, це дуже правильно і дуже високо оцінюється. А я хотів би тільки спитати вас таке питання. От там є таке поняття як штраф в розстрочку. Скажіть, будь ласка, а який буде тут стабілізаційний фонд? Тобто, як можна поручитися тій людині, яка буде зобов’язана платити цей штраф в розстрочку, що вона, дійсно, через 2 чи 3 роки, як визначить суд його виплатить. Дякую за увагу.
Тут мова не йде про запровадження стабілізаційного фонду, як ви висловилися. Мова йде про те, що, коли є особа щодо майнового стану в якого є відповідна інформація про неможливість нею виплати одноразового штрафу, який присуджується судом, суд на клопотання цієї особи може прийняти рішення про розстрочку на рік, на два на три, ну не більше 3-х років. Якщо особа, яка визнана винною в кримінальному процесі не буде виконувати вирок суду, то вона погіршить свої обставини і тоді суд повернення до іншої санкції. І це є запорука того, що цей штраф буде виплачений.
Садовий.
Микола Садовий, фракція соціалістів. Ну, от я читаю тут досить хорошо написано, я в принципі згоден із своїм колегою Шибком, соціалістом. Але читаю таке: „Не підлягають кримінальній відповідальності за диверсію, бандитизм та терористичний акт особи, які вчинили злочин у віці від 14 до 16 років”. Ми дуже добре знаємо, що багато злочинів таких як бандитизм, здійснюються у такому віці. А яка ж тоді інша відповідальність у цих осіб буде? Тому що, коли ми ідемо до побудови громадянського суспільства і коли наближаємося до нього надзвичайно, то тоді можна робити гуманізацію і це буде виправдано. А тоді, коли ми не готові до цього, то скажіть, будь ласка, наскільки ми готові до того, щоб запровадити таку широку гуманізацію щодо тих осіб, які скоюють такі тяжкі злочини. І чи це буде сприяти зменшенню?.
Дякую за запитання. Воно було предметом дуже ретельного вивчення і я можу сказати, що результати цього дослідження свідчать, що по таким статтям, як „диверсія”, „тероризм„ за всі роки в Україні, Богу дякувати, підлітки цього віку не вчинили жодного злочину. Тобто ми можемо говорити про те, що на сьогодні такої проблеми немає в Україні. Що стосується бандитизму, є засуджені, їх кількість також невелика і в даному випадку, коли проводилися дослідження, бралися до уваги також підходи медиків, психологів, які переконували, що в такому віці усвідомлення дій і наслідків від цих дій, які такі підлітки роблять, вони не є адекватними і взаємопов’язаними. І виходячи з кількості таких злочинів і наслідків їх, а ми прийшли до висновку, що ми можемо піти на те, щоб в цій частині покарання.
Дайте можливість закінчити думку, а ви скоріше відповідайте.
Щоб покарання це не передбачало обов’язкових санкцій кримінального характеру, щоб можна було відновити ті збитки, які завдані в інший спосіб і щоб такий підліток мав можливість усвідомити наслідки свого діяння.
Матвєєв, будь ласка.
Дякую, Олександре Олександровичу. Шановний Олександр Володимирович, те, що стосується перш за все законопроекту 3031. Я не почув у всякому разі вашу думку про те, яке ваше ставлення до положення його, що стосується закріплення повного відшкодування положення про закріплення повного відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди як обов’язкову умову для звільнення від кримінальної відповідальності. Як можна врахувати це, реалізуючи такий законопроект. І те, що стосується урядового законопроекту. Я маю на увазі в частині, зокрема, кримінальної відповідальності за крадіжки. Чи введення такого положення, реалізація його призведе до різкого зменшення таких страшних кримінальних злочинів, які носять масовий характер. Дякую.
Я з другої частини почну, що стосується, наскільки це вплине на рівень злочинності чи на окремі категорії злочинів. Я впевнений у тому, що ми не отримаємо збільшення в даному випадку статистики по окремим видам злочинних діянь. Але також впевнений в іншому, те, що таке пом’якшення буде працювати на покращення загального клімати в суспільстві і можливості ресоціалізації тих, хто сьогодні відбуває покарання. Ми в даному випадку дивимося на цю проблему з усіх боків і ми не повинні думати, що чим жорсткіше покарання, тим менше буде таких злочинів. Це, як показують численні дослідження, не пов’язані речі. Що стосується ставлення до другого проекту. Я про нього сказав, з моєї точки зору, це є не дуже правильно і не зовсім прийнятно, коли вноситься проект, де використані результати праці інших людей і робиться в такий спосіб, щоб внести туди деякі зміни, які скажемо, не покращують те, що взяв у руки автор.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Слово має Грицак від комітету, народний депутат. Прошу, Василь Миколайович.
Шановний Олександр Олександрович, шановні народні депутати, шановний Олександр Володимирович! Завданням вказаних законопроектів є внесення змін до Кримінального кодексу України, які б передбачали гуманізацію кримінального законодавства, що є одним із важливих зобов’язань України перед Радою Європи. Зокрема, при опрацюванні законопроекту 3031 та також проекту 3031-1 були враховані пропозиції провідних науковців як числа теоретиків кримінального права, так і тих, хто безпосередньо займається застосуванням кримінального законодавства на практиці. Законопроектом 3031 передбачається внесення змін до Кримінального кодексу 102 зміни, до, законопроектом 3031-1 – 85. Головне науково-експертне управління апарату Верховної Ради України пропонує об’єднати дані законопроекти та прийняти в першому читанні за основу з урахування висунених зауважень і пропозицій. На комітеті у нас була досить гаряча дискусія по цьому питанню і все-таки комітет підтримав законопроект 3031. Але, я вважаю, що всі ті зауваження, які є і в одному, і в другому законопроекті Верховна Рада повинна врахувати і визначитись при голосуванні в першому читанні. Дякую за увагу.
Будь ласка, запитання до Василя Миколайовича. Запишіться, хто хоче. Степан Степанович Бульба має слово.
Дякую, Олександр Олександрович. Степан Бульба, фракція соціалістів. Мені здається, що автори законопроекту хочуть боротися зі злочинністю, з рівнем злочинності, не помічаючи злочинність, при тому досить серйозно. Ну, скажімо, стосовно не залишення поза відповідальністю тих молодих, недорослих, значить, представників молоді, які скоюють злочини, в той же час нам пропонують, давайте в зв’язку з тим, що вони молоді, мовляв, не помічати цього. Як ви думаєте, це мені здається все-таки небезпечне явище і воно може мати негативний, по-перше, і вплив, і, по-друге, не буде сприйнято суспільством.
Дякую за питання. Степан Степанович, ну, це запитання, звичайно, до розробників законопроекту, як одного, так і другого. Один із розробників, я думаю, що повинен був в залі находитись і давати відповідь, але з незрозумілих причин зарплату отримують багато членів „Нашої України”, а на засідання Верховної Ради не ходять. Ваше запитання слушне. Я думаю, що це повинно буть враховано в другому читанні. Ніякого змагання не повинно буть, а повинні прийматись ті поправки до закону, які повинні служити людям і боротись якраз з кримінальними злочинами.
Шибко Віталій Якович.
Ну я дякую. Шибко, Соціалістична фракція. Василь Миколайович, я так дивлюся, в комітеті, ну, все-таки мабуть оптимістичне бачення щодо необхідності прийняття такого плану законопроекту. Тому що, ну, в цілому цим керується весь світ сьогодні, як кажуть українською мовою, не спішать у буцегарню запровадити зразу того, хто щось здіяв. Є система і штрафів, є системи публічного звинувачення і альтернативне якесь, і так дал. От є тут дуже така цікава, прийняття, що можна зразу здавати збитки компенсувати і тим самим ти не попадаєш тоді безпосередньо у в’язницю. Скажіть будь ласка, як ви гадаєте, це ефективна норма, чи, можливо, вона буде тоді все-таки діяти відкрито, для того і публічно, щоб всі бачили, що ці збитки сплачені і ці люди вже знали, ці люди знали хто цей чоловік, який зробив цей злочин. Дякую.
Ви знаєте, дякую за запитання. Питання також слушне. В окремих випадках і в окремих статтях це можна було б приміняти. Але на завжди є це ефективним. Тому що людина, яка зробила компенсацію, грошову компенсацію і вона, мабуть, буде вважати, що і за собою, за її душею немає ніякого злочину, а це мабуть неправильно. Це питання дискусійне і, я думаю, що це також потрібно враховувати при доопрацюванні, і особливо уважно до нього підійти при другому читанні цього законопроекту. Дякую.
Дякую вам, сідайте, будь ласка.Хто хотів би висловитися з цього приводу? Шибко, Садовий. Будь ласка. Можете з місця, Шибко дайте слово, а потім Садовому. Я продовжую засідання, керуючись Регламентом, на 15 хвилин.
Я дякую, Олександре Олександровичу. Шибко, соціалістична фракція. Я хочу сказати, що ми на сьогоднішній день, обговорюючи таке питання і приймаючи його позитивно, все-таки ідемо прогресивним шляхом, шляхом, яким йде все цивілізоване людство. Тобто, на сьогоднішній день, якщо ми подивимося законодавство багатьох країн, то тамдійсно не дуже поспішаючи, щоб зразу же за грати запровадити людини для того, щоби тоді вже за гратами вона каялася і вона якось дала можливість компенсувати свій злочин, який вона створила. Ось, наприклад, є на сьогоднішній день, ну, буквально свіжий приклад. Мені дзвонять з Дніпродзержинська, там людина виграла господарський суд. Їй сказали: ну, приходьте, ми компенсуємо те, що, значить, призначив господарський суд. Запросили, а потім завели в міліцію і буквально вчора, значить, її арештували і вона там знаходиться на сьогоднішній день під закритим замком. Тобто, якби ми на сьогоднішній день не робили цього, якби на сьогоднішній день мали відповідне законодавство, то ми, мабуть, би не діяли так з людиною, ну яка на сьогоднішній день не несе, практично, кримінальний злочин, але все-таки її на сьогоднішній день. їй, вірніше, створили так умови, що вона попала сьогодні за грати і тимчасово там перебуває ще невідомо, як з нею там поведуться і що з нею там вдіється. Тому що, я гадаю, всі ці заходи, які сьогодні перечислив Олександр Володимирович – це штрафи в розстрочку і більш яке покарання, і особливо, я думаю, що в нас повинно непокоїти саме те, що ми повинні застосовувати дуже жорсткі міри до неповнолітніх. Я тут хочу опонувати своєму колезі Степану Степановичу, що якщо там неповнолітній попадає туди, то вже дуже складно, щоб він вийшов повноцінною людиною, а треба все зробити, запобігти всяких там можливостей, щоб ця людина залишилася тут, щоб вона виховувалася і щоб суспільство до чогось залучалося. І я так гадаю, що оці збитки, які виплачуються, вони теж можливо будуть ефективними, але думаю, що вони повинні бути публічними для того, щоб всі люди бачили, що є такий сьогодні злодій, який сьогодні вчинив, але має можливість сплатити, його всі бачать. І це теж буде на нього діяти негативно, вірніше, позитивно як покарання для того, щоб він міг виправитися. Я думаю, що фракція пропонує взяти за основу якраз той законопроект, який був запропонований Кабінетом Міністрів. Ми його можемо приймати у першому читанні. Можливо, є раціональні якісь там пропозиції у законопроекті, який запропонував Стретович, доопрацюємо це за час другого читання і будемо приймати його в цілому. Дякую.
Садовий Микола Ілліч, ваша думка.
Микола Садовий, фракція соціалістів. Що стосується проблеми гуманізації, то вона завжди носила позитивний такий нахил, і це дуже добре, коли займаються у будь-якому суспільстві проблемою гуманізму, незаперечно. Але якщо поглянути навіть на нашу державу і подивитися на той правовий нігілізм, який сіється, починаючи від нашого Президента, то знаєте інколи аж плакати хочеться від того, коли насаджується оцей правовий нігілізм, який сприяє тим правопорушенням, навіть бандитизму, у тому числі і серед неповнолітніх. Мене надзвичайно турбує це питання, бо я сам освітянин. І нещодавно був на колегії, спільній колегії Міністерства внутрішніх справ і Міністерства освіти і науки. І там приводилися якраз ті дані, що стосуються таких злочинів, як бандитизм, у тому числі і серед неповнолітніх. І все ж таки статистика свідчить про те, що не спадає, а збільшується. Такий законопроект, про який ми говоримо сьогодні, його потрібно приймати, але приймати досить виважено, і якщо не притягується неповнолітній за скоєння бандитизму до кримінальної відповідальності, то такі випадки не повинні проходити мимо законодавства, інших заходів впливу. Заходи впливу обов’язково повинні бути, і якщо кримінальну відповідальність ми стараємося прибрати, то в цьому випадку повинна бути обов’язково інша відповідальність, в тому числі відповідальність і батьків, і інших установ, які відповідають за виховання, як організовується дозвілля, вільний час наших дітей? І зрозуміло, якщо попаде за грати неповнолітній, то він звідти майже ніколи не вийде кращою людиною, це також зрозуміло. Тому я пропоную, що давайте ми об’єднаємо ці два законопроекти, приймемо їх у першому читанні і якісно попрацюємо на доопрацюванні цих законопроектів. Спасибі.
Ми закінчили обговорення цього проекту. Шановні депутати, ви, очевидно, помітили, що до мене підходив голова комітету профільний – Володимир Миколайович Стретович і просив теж підтримати цей проект, оскільки він відповідає рекомендаціям Парламентської асамблеї Ради Європи, і він щиро хоче, щоб він був прийнятий, і він прекрасно розуміє, що парламент працює і буде розглядати, але я здогадуюся, що йому не дозволяють просто прийти на засідання. Тому це вже питання з іншої сфери відносин, але, тим не менше, беремо до уваги і міркування голови профільного комітету, бо хоч дехто вважає, що парламент не працює, але голова комітету є, і він свою думку з цього привод теж має, висловлюючи позицію комітету. Ви, очевидно, помітили, що у цьому проекті щодо гуманізації йдеться про більший набір варіантів для судів вибирати міру покарання при скоєнні тих чи інших злочинів. Бо тут звучало приблизно так у декого у запитаннях, що тепер суспільство почитає Кримінальний кодекс і буде краще його розуміти і бачитиме, що напрямок гуманізації вибраний. Кримінальний кодекс знають юристи, а люди його не читають і це, слава Богу, що не читають. Вони знають Кримінальний кодекс за практикою застосування норм кодексу, тому, якщо ми даємо більший набір і особливо, зверніть увагу, тут гарно використано такий підхід, більший набір покарань, але зберігається в основному і та міра, яка передбачалася в попередньому кодексу, тобто можна і гуманніше поставитися до людини, коли є потреба, а можна і ні. Тут сумнів викликає хіба що стаття 121, яка стосується тортур. Ось тут би я б уважно дуже підійшов до цієї статті, і якщо тортури та ще правоохоронцями, та ще із тяжкими наслідками – тут не може бути послаблення. Повинні люди знати, тим паче це юристи за освітою, як правило, або правоохоронці за своїм родом діяльності він повинен знати, що тортурами займатися не можна, тут є межі, визначені нашим законодавством і якщо написано до 15 років, то він повинен знати, що покарати. що займатися тортурами не можна. Хай би подивилися ті, хто готує цей проект до остаточного розгляду, щоб ми не помилилися. І ще позитивна сторона справи, коли ми декриміналізуємо окремі статті і переводимо, скажем, покарання у вигляді штрафів, збільшенням штрафів замість того, щоб людина сиділа. Я думаю, що це якраз той шлях при певних. при певних правопорушеннях, які треба застосовувати. Для цього більше ефекту буде і для того хто карається, і для держави в цілому. Я вже не буду говорити для відповідної системи, де зараз переповнені тими, хто краде по-дрібному, але немає тих, хто краде по-крупному. Я не зовсім точно виражаюся в лексичному сенсі, але тим не менше це треба мати на увазі. Тому було би правильно, якби ми підтримали цей проект у першому читанні і пішли назустріч і пропозиціям Ради Європи, і Міністерства юстиції, і профільного комітету, і наших депутатів. Можна поставить на голосування? Василь Миколайович Грицак не згоден із тим і просить репліку. Будь ласка.
Василь Грицак, фракція Партії регіонів. Шановний Олександр Олександрович, я дякую вам за за слово. В такій ситуації, коли один з розробників законопроекту не прийшов в зал, не ходить в зал і не підтримує, я вважаю, що з цієї ситуації вийти досить просто: підтримати – це вже я виступаю від себе, я виступав на трибуні від комітету, а зараз виступаю від себе, - підтримати сьогодні пропозиції або законопроект 3031-1 Кабінету Міністрів, але на другому читанні врахувати всі ті, ну, те краще, що було нароблено в цьому законопроекті, Стретовича, їх врахувати при другому читанні. І так ми вийдемо з ситуації. Дякую за увагу.
Я думаю, пропозиція розумна. І треба до неї схилитися. Тобто ми підтримуємо в першому читанні урядовий проект і даємо доручення комітету: при підготовці до другого читання врахувати всі позитивні моменти з проекту комітету, проекту Стретовича. Немає заперечень? Тоді я ставлю проект, реєстраційний номер 31-1, на голосування для прийняття у першому читанні. [[12:12:17]] За-250 Рішення прийнято. Шановні депутати, ще є пропозиція така. У нас час є ще, кілька хвилин. У плані в нас є проект Закону про внесення змін до Закону України „Про телебачення і радіомовлення”. Його автор – народний депутат Герасим’юк. Питання включено до порядку дня, а вона пропонує зняти його з розгляду, відкликати. Але у нас є можливість тільки шляхом голосування в сесійному залі, іншого варіанту немає. Це вимога пункту два статті 99 Регламенту. Тому я прошу зважити на цю пропозицію – і відкликати цей законопроект на основі рішення парламенту. Ставлю на голосування цей проект, 2153 реєстраційний номер. Будь ласка. [[12:13:17]] За-250 Рішення прийнято. Шановні депутати, я пропоную після перерви зосередитися над законопроектами на роботі в комітетах і фракціях. На цьому я оголошую ранкове засідання закритим. Завтра засідання відбудеться о 10-ій годині ранку. Всього доброго.