55. Vládní návrh zákona, kterým se mění volební zákony a některé další zákony /sněmovní tisk 899/ - prvé čtení Z pověření vlády předložený návrh uvede ministr vnitra Milan Chovanec. Prosím, pane ministře, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážená paní předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, dovolte mi, abych stručně uvedl vládní návrh zákona, kterým se mění volební zákony, tak jak je máte k dispozici jako sněmovní tisk 899. Cílem předkládaného návrhu je především úprava postupu při sběru podpisů na petici na podporu kandidáta, nezávislého kandidáta na pozici prezidenta České republiky, a to ve smyslu nálezů Ústavního soudu k prezidentské volbě, která se uskutečnila v roce 2013. Návrh na doporučení Ústavního soudu výrazně posiluje ověření autentické vůle projevu dané osoby, a to tak, že vedle daného jména je uvedeno i číslo občanského průkazu nebo cestovního dokladu, tedy pasu. Kromě toho jsou v novele obsaženy změny, kterými se řeší některé nedostatky v právní úpravě voleb, které je vhodné nebo nutné napravit. V některých případech se jedná o právní úpravu, na jejíž problematičnost či nedostatečnost upozornily též soudy ve své judikatuře. Jde například o zakotvení volebního práva občanů EU s registrovaným přechodným pobytem v České republice ve volbách do zastupitelstev obcí, což je reakce právě na judikaturu správních soudů. Zákon by měl nabýt účinnosti od 1. ledna 2017, aby se dotčené subjekty mohly se zákonem seznámit a aby se podle nich mohly konat volby pro prezidentskou volbu v roce 2018. Tedy s dostatečným předstihem před volbou samou. Děkuji za pozornost.
Děkuji. A nyní prosím, aby se slova ujal zpravodaj pro prvé čtení pan poslanec Jeroným Tejc. Prosím, máte slovo.
Vážená paní místopředsedkyně, dámy a pánové, jak už pan ministr uvedl, norma svým způsobem spěchá. Právě proto, že prezidentské volby budou zanedlouho a je podle zkušeností třeba upravit zákon, který jsme schvalovali v minulém období, právě proto, aby nevznikaly spory o to, jestli kandidát je skutečně kandidátem, protože má dostatek hlasů pod danou peticí. Způsobů, jak to lze upravit, je jistě celá řada, ale k tomu se určitě dostaneme na jednání výborů. Myslím, že tisk jako takový obsahuje ještě spoustu technických úprav, které vycházejí ze zkušeností ve volbách a zaslouží si pozornost výborů. Myslím, že můžeme určitě diskutovat i o věcech, které se týkají rozhodnutí soudů, která nutí naši legislativu k tomu, abychom upravili jiným způsobem otázku možnosti občana EU volit v komunálních volbách při neexistenci trvalého, resp. při neexistenci přechodného pobytu. To bude věc, které se budeme velmi poctivě věnovat, protože podle zásady a úmluv, ke kterým Česká republika přistoupila, občané EU na celém území Unie mají právo volit v komunálních volbách v případě, že mají zde bydliště. Nicméně toto právo se nevztahuje, a já bych byl pro to, aby se nevztahovalo ani v budoucnu, na neobčany EU, kteří u nás mají evropský pobyt. My jsme tady v minulosti projednávali úmluvu o účasti cizinců na veřejném životě na místní úrovni. Byli jsme kritizováni tehdy jako Sněmovna veřejnou ochránkyní práv za to, že jsme odmítli rozšířit souhlas s úmluvou na ta místa, která by nás zavázala v tom, že cizinci - neobčané EU budou mít právo volit. My jsme tehdy jejich možnost rozšíření práva odmítli. A já budu rád, když to tak zůstane dále, protože si myslím, že to není něco, co by prospělo České republice. Spíš si myslím, že by to v řadě míst, konkrétních lokalit, vyvolalo velké problémy a že podmínkou účasti ve volbách by mělo být státní občanství nebo občanství některého ze států EU. Protože o tom jsme rozhodli už vstupem do EU a tato věc už tedy na této úrovni platí, takže tady nejde o to, že bychom zaváděli cokoliv nového. Děkuji.
Děkuji. Otevírám obecnou rozpravu, do které eviduji přihlášku pana poslance Radima Fialy. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážené kolegyně, kolegové, volně navážu na kolegu Jeronýma Tejce a budu věcný. Návrh úpravy zákona, který předložila vládní koalice, znamená vytvoření podmínek pro vznik islámských zón v našich městech a obcích. Jde o to, že máme spoustu občanů EU, kteří už dneska na základě různých relokací budou migrovat i po EU a budou se v budoucnu stěhovat. Přiznáváte volební právo v komunálních volbách pro cizince s přechodným pobytem na území České republiky. Zatím pouze pro cizince ze zemí EU. Zatím. Už víme, že pan ministr Dienstbier navrhoval, aby šlo o všechny cizince z celého světa. Vznik islámských zón v naší republice bude postupným procesem, ke kterému dnes děláte první krok. Tyto zóny nevzniknou hned, ale za několik let se začnou formovat v našich městech a obcích, kde se náš občan stane cizincem. Zde budou, jako v řadě měst Francie, Německa a dalších evropských států, chodit hlídky islámského práva šaría a v mešitách se bude hlásat islám, jehož části jsou prokazatelně neslučitelné s naším pojetím svobody a demokracie. Vážené kolegyně, kolegové, berete na sebe velkou odpovědnost. Vznik těchto komunit bude znamenat také příchod teroru a násilí. Zkušenosti v tomto směru mluví jednoznačně. Naše hnutí Svoboda a přímá demokracie na nebezpečí takové situace upozorňuje opakovaně. Opakovaně zde ve Sněmovně na ně upozorňuje náš předseda Tomio Okamura i já. Zatím marně. Část z vás se bojí svých stranických šéfů, asi. Část z vás si říká, nějak to dopadne, proč si komplikovat život. Mohu vás ale ujistit, že občané této země tuto situaci vidí jinak. Je jasné, že svoboda a demokracie v Evropě čelí obrovskému nebezpečí. A čeká nás těžký zápas za tyto hodnoty. Pokud vyjádříte souhlas s tímto návrhem zákona, s tímto rozšířením volebního práva v našich obcích a městech, tak na sebe berete obrovskou odpovědnost za bezpečnost našich občanů v této zemi.
Děkuji. Nyní s přednostním právem pan ministr vnitra. Poté pan poslanec Novotný. Prosím, máte slovo.
Vážená paní předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, musím se asi omluvit. Nevysvětlil jsem to do detailů při svém úvodním slově. Prosím pěkně, nejedná se o nic nového než zavedení povinnosti, kterou jsme na sebe vzali při vstupu do EU. To znamená, jedná se čistě jenom o dva typy voleb, jsou to volby komunální a volby do Evropského parlamentu. A jedná se pouze a jenom pro občany členských států EU. Jedná se čistě a jenom o členy a občany těchto států. A je to z jednoho prostého důvodu. My jsme už v minulosti akceptovali jejich volební právo u těch, kteří měli trvalé bydliště na území České republiky. Právě správní soudy svou judikaturou toto stanovisko Ministerstva vnitra změnily a to stanovisko je v současné době, že to právo mají i lidé s tzv. přechodným pobytem, ale zdůrazňuji, že se jedná pouze a jenom o občany členských států EU. Bylo to Ministerstvo vnitra, které se dlouhodobě brání tomu, aby tady mohli cizinci v České republice hlasovat. Jsme si vědomi toho, že by to mohlo znamenat například v pohraničí vytvoření různých enkláv a mohlo by to velmi výrazně ovlivnit veřejný život. Chci jenom ubezpečit poslance a poslankyně, že toto je čistě jenom v tomto rozsahu. Dva typy voleb - volby do Evropského parlamentu, volby komunální. A jenom a jenom to, co jsme se zavázali při vstupových smlouvách pro občany členských států EU, i s přechodným pobytem nově.
Děkuji. A nyní prosím s faktickou pana poslance Šarapatku. Prosím, máte slovo.
Dobrý den, děkuji za slovo, paní předsedající. Vážené dámy a pánové, domnívám se, že právo volit a být volen je privilegiem spojeným s občanstvím. A vzhledem k tomu, že nemáme žádné evropské občanství zatím, tak s tím nesouhlasím. Děkuji vám.
Děkuji. S přednostním... Ano, pane poslanče. S přednostním právem... Dobrá. Jestli to panu poslanci Tejcovi nevadí, tak pojďte s faktickou, pane poslanče Novotný. Prosím, máte slovo.
Ano, děkuji za slovo. Já jsem to změnil na technickou, protože asi bych se dlouho nedostal ke slovu. Já tady v tom zákoně vidím dvě části. Jedna část se týká prezidentských voleb a druhá část se týká voleb vlastně lidí, kteří nemají občanství v naší republice. Proto navrhuji rozdělit tento zákon, zamítnout ho teď v prvním čtení a rozdělit ho na dvě části: na část, která by se týkala prezidentských voleb, a na část, která by se týkala toho ostatního. Protože já s tím mám velký problém. Samozřejmě. A nechci, aby tady v tuto chvíli měli možnost volit lidé, kteří nemají české občanství. Takže navrhuji zamítnutí v prvním čtení.
Tak já děkuji. Ale pane poslanče, ještě jsou tady faktické poznámky. Nyní prosím k mikrofonu pana poslance Fiedlera s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já zareaguji na to, co říkal pan ministr tady před chvilkou, že se to bude týkat pouze občanů zemí Evropské unie. Já když vidím, jak dneska členské státy Evropské unie udělují občanství různým osobám, jak dneska mají evidenci, resp. spíše neevidenci osob, které budou žádat u nich o azyl, kde jejich historie je velmi nejasná, tak mám velmi vážné obavy, že ani občanství zemí Evropské unie není zárukou toho, že se nám tady bude dít něco, co my nechceme. To je jeden zásadní fakt. Neustále tady přijímáme normy Evropské unie a já už jsem několikrát zaregistroval, že když určité státy něco nepřijaly, tak se vlastně vůbec nic nestalo. Tak já si myslím, že tady máme krásnou možnost tohle také aplikovat, a se připojuji k tomu návrhu na zamítnutí v prvním čtení.
Ano. Nyní prosím, aby se s faktickými připravili Zdeněk Soukup a po něm pan poslanec Holík. Prosím, máte slovo.
Dámy a pánové, já jsem v podstatě chtěl mluvit o tom samém, o čem kolega Fiedler. Já bych chtěl upozornit na to, že máme-li věřit tomu, o čem se nás tady včera snažil přesvědčit premiér Sobotka, tak my v podstatě nebudeme tak vstřícní k přijímání cizinců u nás. Dá se předpokládat, že při udělování trvalého občanství, nebo při udělování občanství třebas v některých zemích na západ od nás budou postupovat podle trošku jiných kritérií než my. Takže já se připojuji k těm, kteří v podstatě nesouhlasí s tímto paragrafem v té novele. Nicméně nemyslím si, že je třeba zamítat to v prvním čtení, myslím si, že je možné upravit to pozměňovacím návrhem.
Já děkuji. Prosím k mikrofonu pana poslance Holíka, připraví se pan poslanec Lank. Všechno faktické poznámky. Prosím, máte slovo.
Takže vážená paní předsedající, vážení kolegové, nevím proč, ale nějak se mi vybavila pohádka O Smolíčkovi. Jen dva prstíčky, jen co se ohřejeme... Protože pokud budeme a dáme tuto možnost volit i jiným lidem, než jsou občané České republiky, tak to budou ty první pootevřené dveře. A pak se budou roztahovat dál a dál. A z toho důvodu chci říct, že nebudu s tímto souhlasit.
Děkuji. A nyní prosím pana poslance Lanka také s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo a hezké odpoledne. Já jsem původně chtěl vystoupit řádně, ale ono tady ty podstatné věci v podstatě už zazněly. Takže budu velice stručný. Já k tomu tolik času nepotřebuji. Já si myslím a jsem o tom bytostně přesvědčen, že právo volit a být volen je prostě spojeno s tím, že má ten dotyčný občanství toho státu, kde chce kandidovat nebo kde chce případně volit. Takhle to podle mého názoru v demokratické společnosti má být. A já bych byl rád, kdyby to tak i zůstalo. Já rozumím argumentu, že se jedná jenom o občany Evropské unie. No ale co si budeme povídat, když se podíváte, co se nám v zahraničí děje, tak oni jaksi i občané Evropské unie - to není záruka, to taky dokážou být pěkní miláčkové v uvozovkách. A jestliže se jedná o pouze dva typy voleb, tak já se bojím, že zatím se jedná o dva typy voleb. A bojím se toho, že tohle je začátek takové té krásné známé salámové metody. Návrh na zamítnutí zákona už tady padl, nebudu to tady znova nutně opakovat, jenom ho jednoznačně podporuji. Děkuju.
Ano, děkuji. Nyní prosím s faktickou paní poslankyni Hnykovou. Prosím, máte slovo.
Dobré odpoledne. Pane ministře, vy jste řekl, že tuto novelu předkládáte na základě toho, že jsme se tím zavázali při vstupu do Evropské unie. Ale ona se ta Evropská unie změnila. Podívejte, vystoupila Velká Británie a ty podmínky, které jsou nyní v Evropě, jsou úplně jiné než za těch, do kterých jsme tam my vstupovali. Já navrhuji a podporuji, aby se tento návrh zamítl. A už s tou novelou v této podobě sem nechoďte!
Děkuji. A nyní prosím k mikrofonu s faktickou poznámkou paní poslankyni Lorencovou. Já poprosím sněmovnu o klid.
Dobrý den, kolegyně, kolegové, paní předsedající. Já bych chtěla jenom velmi stručně podotknout, jestli jste si všimli - nebo spíš se zeptat, jestli jste si všimli, jak krůček po krůčku ustupujeme. Jak co krok, tak to krok zpátky. A my podléháme tlakům, kterým myslím podléhat nesmíme. Vzpamatujme se, řekněme kategoricky ne! To prostě nemůže projít přece. Takové návrhy nemůžeme připustit. Děkuji za pozornost.
Děkuji. A nyní prosím s faktickou pana poslance Farského. Prosím, máte slovo.
Vážená paní předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové, já bych zvláště obchodníkům se strachem, kteří na tom stavějí svoji politickou kariéru, chtěl doporučit, aby také se dívali na fakta. A ta jsou ta, že i když ten zákon nepřijmeme, tak se vůbec nic nezmění. Ani jeho přijetím se nerozšíří žádné pravomoci. Je to ve směrnici, je to praxe, která tady už dávno funguje, a tento zákon to jenom upřesňuje a vkládá do českého právního řádu. Takže to bych chtěl vyřídit těm, kteří stavějí svoji kampaň a svoji politickou kariéru na tom, že straší lidi, a snaží se tím vydobýt politické body. Prosím respektujte fakta a čtěte předlohy, než se k nim vyjádříte. Děkuji.
Já děkuji. A nyní eviduji tři faktické poznámky. S první prosím k mikrofonu pana poslance Fiedlera, připraví se pan poslanec Černoch a po něm pan poslanec Tejc. Prosím, máte slov.
Na to prostě musím zareagovat. To se nedá. Obchodníci se strachem. My nemluvíme o tom, že to nebezpečí nám tady hrozí dnes, zítra nebo za měsíc. My mluvíme o tom, že jsme dneska v letargii, před kterou byly ty země jako Francie a Anglie a jiné podobné, kde dneska mají problémy, že byly v této letargii před dvaceti lety. A byly v klidu a nic se neděje. A my neobchodujeme se strachem. My jenom říkáme svoji vizi, kterou máme, naštěstí, možnost vidět, kam to může, já říkám - může - já neříkám, že to tak musí být - ale může dojít. A vidíme, že to tak docházelo. A mou povinností je hájit zájmy toho, co si myslí většina občanů České republiky. Proto si za tím, co tady zaznělo i od mých kolegů některých, kteří mají stejný názor, stojím. Nejde o žádný obchod se strachem, jde o hlubokou úvahu do budoucna.
Děkuji. A nyní prosím k mikrofonu pana poslance Černocha, připraví se pan poslanec Tejc. Všechno faktické poznámky. Prosím, máte slovo.
Hezké odpoledne, dámy a pánové, opravdu nejde o obchod se strachem ani vytváření si politických bodů. Je to o zodpovědnosti. A stačí se podívat do evropských zemí, jako je například Francie nebo další evropské země, jak se ta situace vyvíjí tam. Zase není to o tom, že by se změnilo něco zítra nebo za týden, ale za rok, za dva, za pět už se ty věci měnit můžou. To je ten důvod, proč celý Úsvit odmítá tento návrh zákona a podporujeme návrh na zamítnutí. Děkuji.
Děkuji. Nyní pan poslanec Tejc stahuje faktickou, hlásí se normálně. Prosím, máte slovo.
Dámy a pánové, děkuji. Já jsem už téměř nevydržel a musel jsem se také přihlásit s faktickou poznámkou, protože kdybych tak učinil na začátku a nedal přednost kolegům, tak jsem zabránil asi šest nebo možná sedmi z devíti úplně zbytečných vystoupení, která vycházejí z neznalosti věci. Chtěl jsem kolegyně a kolegy poprosit, aby nenechali neznalost cloumat jejich majestátem, protože oni tady bojují proti něčemu, co tady není navrženo, co tady není prosazeno, anebo proti něčemu, co už je tady od roku 2004 a co nemůžeme změnit. Já ani kolega Chovanec jsme nedohodli s Evropskou unií a s ostatními státy to, že bude mít občan Evropské unie, který má trvalý pobyt v daném místě, možnost volit v komunálních volbách nebo ve volbách do Evropského parlamentu. Pokud si chcete stěžovat, a mně se také to ustanovení nelíbí, tak si prosím stěžujte u těch, kteří tyto podmínky vyjednali, resp. kteří přivedli zemi do Evropské unie. Protože toto pravidlo platí ve všech státech a my si nemůžeme vybrat jinou alternativu, než buď v Unii být s tímto ustanovením, nebo bez něj. To si myslím, že je v tuto chvíli jasné. Druhá věc. Hrozí se tady, že snad ten návrh mění to, že by lidé mohli, pokud budou mít členství jiného státu než státu Evropské unie, například imigranti, azylanti, pokud by tady měli trvalé bydliště, měli mít možnost volit. Nebudou mít tu možnost, ať už schválíme ten zákon v této, nebo v upravené podobě, protože to bychom museli přistoupit na úmluvu, kterou podepsaly státy Rady Evropy, Úmluvu o účasti cizinců na veřejném životě na místní úrovni, a to ke všem bodům A, B a C. Česká republika vyslovila výhradu k bodům B a C. My jsme v této věci neratifikovali tuto úmluvu. Tento parlament, tak jak jsme tady seděli, jsme před několika měsíci hlasovali a přes výzvy veřejné ochránkyně práv, abychom umožnili cizincům třetích států hlasovat v komunálních volbách, jsme tak neučinili. My jsme to odmítli. A ten zákon, který tady je, který je předložen, na tom nic nemůže změnit. Ta jediná změna, která tam je, respektive to, co vy odmítáte, už tam je od doby, kdy ten zákon v roce 2001 vznikl, a od doby, kdy jsme vstoupili do Evropské unie. Jediné, co se na něm mění, je, že na základě rozhodnutí Krajského soudu v mém milém Brně se soudy shodují na výkladu, že nelze za pobyt trvalý u cizince, člena státu Evropské unie, občana státu Evropské unie, odmítat jeho přihlášení k přechodnému pobytu. To je věc, o které jsem už na začátku hovořil, že to je věc, o které se chceme bavit na úrovni výboru. Já se také nekloním k výkladu soudu. Myslím si, že jsou jiné cesty, jak naplnit mezinárodní úmluvy, kterými jsme vázáni, a nerozšiřovat to. Nicméně bránil bych se tomu, abychom zamítli zákon jako celek. Pojďme diskutovat o tom § 4, který nic nenavrhuje, rozšíření práva volit cizincům ze třetích zemí, nicméně pojďme o něm diskutovat, jestli je správně formulovaný. Ale pokud zákon bude zamítnut, tak směřujeme k podobné blamáži, kterou teď prožívá Rakousko v případě prezidentských voleb, protože pokud by opětovně došlo k tomu, že budou zpochybňovány petice a platnost hlasů na jednotlivých peticích, tak se dostaneme do situace, že někteří z kandidátů nebudou moci se volby zúčastnit, budou-li mít třeba 50 nebo 51 tisíc podpisů, tisíc podpisů z toho nebude uznáno podle toho systému, tak jak tady byl v minulosti nastaven. Oni podají žádost o přezkum soudu, Nejvyššího správního soudu, Ústavního soudu, ty budou konstatovat, že přestože parlament v minulosti upozornily na problémy se zákonem, nic nezměnil, a v tu chvíli velmi pravděpodobně na základě těch informací a znalostí, které mám, mohou rozhodnout o zrušení nebo odložení konání prezidentských voleb. Myslím, že to, co se děje v Rakousku by mělo být varováním, a proto si myslím, že není teď správné zamítat návrh jako celek. Propustit ho do druhého čtení a bavit se o těch konkrétních věcech. Ale prosím, nestrašte něčím, co se nenavrhuje. Já chápu, že pro řadu lidí je to nesrozumitelné. Každý máme svou práci. Ne všichni máme čas se těmi věcmi zabývat dopodrobna, tomu rozumím, ale dělejme to aspoň my, kteří jsme za to placeni ve Sněmovně. A pokud k něčemu vystupujeme, tak si ty informace ověřme, přečtěme si důvodovou zprávu, má několik desítek stránek. A to prosím neberte tak, že bych chtěl kohokoliv tady dehonestovat, ale naopak prosím, abychom se zabývali věcně tím problémem, na který máme všichni stejný názor. Ani já, ani kolega Chovanec, ani kolegové z KDU-ČSL, ani kolegové z Úsvitu nechtějí, aby tady vznikaly muslimské komunity, aby tady azylanti, migranti a kdokoliv z třetích zemí, například z Afriky, pokud zde získá trvalý pobyt nebo přechodný pobyt, mohl volit. Nic takového nikdo nenavrhuje a nic takového v tom zákoně není. Samozřejmě mohu bojovat proti něčemu, co řeknu, že v zákoně je, a pak se proti tomu vymezit, ale tohle podle mého názoru není korektní a není to správné. Děkuji.
Děkuji. Eviduji tři faktické poznámky. S první prosím k mikrofonu pana poslance Kalouska, připraví se paní poslankyně Lorencová, poté pan poslanec Lank. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, paní předsedající. Dovolte mi vaším prostřednictvím otázku na pana poslance Tejce. On vyzval oponenty, aby si stěžovali na ty, kteří přivedli naši zemi do Evropské unie. Rád bych připomněl, že naši zemi do Evropské unie přivedli občané v referendu v roce 2004, a hrdě se hlásím k tomu, že jako jeden z hlasujících pro jsem byl jeden z těch, kteří přivedli naši zemi do Evropské unie. Ocenil bych tedy, kdyby pan poslanec Tejc řekl: "Stěžujte si u mne, který jsem hlasoval pro a přivedl jsem zemi do Evropské unie, nebo stěžujte si u těch, kteří hlasovali pro, protože já jsem hlasoval proti." To vyjádření, tak jak pronesl, bylo mimořádně alibistické, mně se nelíbilo. Prosím pana poslance Tejce, zda by to nemohl upřesnit.
Děkuji. Prosím k mikrofonu paní poslankyni Lorencovou s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Já bych jenom doplnila to, s čím jsem začala před chvílí. Jsme ujišťováni neustále, že vlastně se o nic velkého nejedná a že se v podstatě nic nezmění, pokud ten zákon přijmeme. Tak proč o něm jednáme? Nechápu. A druhá poznámka. Pokud ho nepřijmeme, tak se něco strašného stane. Co se stane? Jestliže je to takhle formulováno, tak se chováme jako Turci. To je, jestli nezvednete ruku, jestli neodhlasujete, tak prostě se něco stane, s čím jsme nepočítali, nebo s čím počítejte. To přece nejde.
Děkuji. Prosím s faktickou pana poslance Lanka. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo ještě jednou. Vážené kolegyně, vážení kolegové, omlouvám se, ale já musím zareagovat na to, co tady zaznělo. Tady opět zaznělo, že my tady strašíme lidi, sbíráme politické body na tom, že varujeme před riziky migrace, terorismu, islámských radikálů. Víte, ono obecně řečeno - říkám obecně - je úsměvné, když to často slyšíte z úst lidí, kteří říkají vzápětí, že bát se máme Ruska a Číny. To není strašení a sbírání politických bodů? Nechci to nijak podceňovat, v žádném případě. Jak my, tak vy upozorňujete zkrátka na reálná rizika. Podle mého názoru je tady ale jeden podstatný rozdíl. Já jsem přesvědčen o tom, že kvůli Rusku nebo Číně tady v dohledné době pravděpodobně lidé umírat nebudou. Můžete říct o islámských radikálech to samé? Děkuji.
Děkuji. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Tejc.
Já bych možná měl dotaz na pana poslance Lanka, jak tento zákon souvisí s islámskými radikály a s tím, jestli jim umožníme, nebo neumožníme vstup na naše území. Já patřím k těm, kteří velmi tvrdě odolávají názoru, že bychom zde měli přijímat nelegální imigranty, a chtěl bych vědět, jak ten zákon s tím souvisí. Vy tady řeknete, že bojujete proti něčemu, a proto je potřeba zákon zamítnout. Ale ten zákon s tím vůbec nesouvisí. Takže já jen prosím, abychom se věnovali věcně tomu problému. Pokud tady byl návrh v minulosti, a objevil se od pana ministra Dienstbiera, že je třeba, abychom umožnili volit cizincům v komunálních volbách ze třetích zemí, tak my jsme ho tady většinově odmítali a odmítáme. Já věřím, že tato Sněmovna jej nikdy nepřijme. Ale prosím, nesměšujme dvě věci, to znamená boj, který vedeme na úrovni Evropské unie proto, aby nám např. nebyly vnuceny kvóty, a tento zákon, který s tím vůbec, ale vůbec nesouvisí.
Děkuji a nyní s přednostním právem ministr vnitra. Prosím, pane ministře, máte slovo.
Vážená paní předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, i já jsem hlasoval pro vstup do Evropské unie a nemyslím si, že by někdo měl podezřívat sociální demokracii z toho, že bychom nebyli proevropští v této věci. Na druhou stranu jsme v minulosti mnohokrát odmítli pokusy, aby cizinci ze třetích zemí měli volební právo, protože pro mě je zásadní, že integrační proces u cizince z třetích zemí končí získáním občanství a s tím spojeným právem volit. Tak to prostě má být z mého pohledu. Tady jsme v jiné situaci. Máme tady Lisabonskou smlouvu, komunitární právo se stalo právem nadřazeným při vstupu do Evropské unie. A znovu připomínám, tady se jedná čistě a jenom o dva typy voleb - volby komunální, volby do Evropského parlamentu pro občany Evropské unie, a to i s přechodným pobytem. To, že teď doplňujeme ten přechodný pobyt, je na základě judikatury českých soudů. Prioritou tohoto zákona, této novely, této změny je, abychom dořešili volbu prezidenta pro příští volební období. Ta debata o tom byla velmi dlouhá. Některé varianty, které jsme brali v potaz, byla i změna Ústavy a nakonec při té odborné debatě předtím, než vláda rozhodovala, i na vládě samotné i po debatě se členy ústavněprávního výboru, např. tady s Jeronýmem Tejcem, se došlo k názoru, že změna Ústavy není proveditelná, a vydali jsme se touto cestou. Touto cestou znamená, že vedle podpisu bude přidán i identifikační znak pro to, aby prezidentská volba byla zjevná a především byl zjevný projev vůle dané osoby, že podporuje daného prezidentského kandidáta. Vedle toho se tam novelizuje pouze a jenom ta jedna jediná věc, že cizinci z evropských zemí, které jsou součástí Evropské unie, i s přechodným pobytem - a znovu zdůrazňuji, na základě judikatury českých soudů - mají volební právo ve dvou typech voleb. Jsou to lidé žijící na území České republiky, kteří tu mají přechodný nebo trvalý pobyt, tedy Slováci, Němci, Rakušané a další lidé. Takto zní ta připravená novela. Nic jiného v tom nehledejte. Já bych toto nesměšoval s protiuprchlickou rétorikou, případně s těmito opatřeními. Toho se to naprosto netýká.
Děkuji, pane ministře. Eviduji dvě faktické poznámky, s první prosím k mikrofonu pana poslance Gabala, připraví se pan poslanec Schwarz. Prosím, máte slovo.
Děkuji, paní předsedající. Já se snažím propojit agendu těch obav. Tak si říkám, kolik kolegové znají konvertitů k islámu mezi slovenskými studenty třeba na Univerzitě Karlově, vaším prostřednictvím. Já považuji za privilegium, že můžeme nechat volit slovenské zdravotní sestry nebo pracovníky Volkswagenu, kteří nám pomáhají ve Škodovce nebo v Jablonci a jinde. 80 % našeho exportu míří do Evropské unie, ty firmy tady jsou, ti lidé tady pracují a samozřejmě jejich právo volit do Evropského parlamentu je prostě jejich právo. A vy jim ho chcete upírat? To jsou Evropané jako my. A jejich chuť volit do naší komunální politiky, no to nevím, tu neznám. Pokud by ji měli, tak já jim budu tleskat a budu je podporovat a tlačit, ať volí. Děkuji.
Já děkuji a prosím s faktickou poznámkou pana poslance Schwarze, připraví se pan poslanec Kalousek, po něm pan poslanec Benešík.
Dobré odpoledne, paní místopředsedkyně. Já bych rád využil, jestli mě pan ministr vnímá, z hlediska teď jenom praxe - já tomu rozumím, ten zákon tady je dlouho a nemá to opravdu s islámem nic společného, a kdyby náš soud, nějaký soud nerozhodl, že by chtěl zařadit i lidi s přechodným pobytem, tak bychom se o tom prostě vůbec nebavili. To je jedna z věcí. Ale mě teď zajímá a zaráží mě, jak je možné, že u nás soud rozhodl, že máme zařadit lidi, o kterých se bavíme, aby měli také v komunálních a evropských volbách do parlamentu možnost hlasovat na našem území, ale my neznáme... Naše právo, nezlobte se, já si pamatuji deset let zpátky, že to bylo zrušeno - u nás se dneska už přechodný pobyt vůbec neeviduje, nikde, v žádných evidencích. Tak já jsem rád, že to pustíme do výboru a že by mi to tam ministerští vysvětlili. To by mě strašně zajímalo. Já to nevím, poprosil bych pana ministra. Já přechodný pobyt prostě už několik let neznám. Děkuji.
Ano. Nyní prosím s faktickou poznámkou pana poslance Kalouska, po něm s faktickou pan poslanec Benešík. Prosím, máte slovo.
Moc se omlouvám, nechci být hnidopich, ale jsou některá statistická data, která je potřeba upřesnit. Pan poslanec Gabal řekl, že 80 % našeho exportu míří do Evropské unie. 80 % musíme vyvézt kamkoli, jsme-li na plné produkční křivce potenciálu, protože jenom 20 % je schopen absorbovat náš trh. 60, nikoliv 80 % vyvážíme do Evropské unie. Asi je dobře, abychom si byli těchto čísel vědomi. A v jejich kontextu si také dovolím poznamenat, že export do Ruské federaci k těm 60 % do Evropské unie činí 1,8 %.
Ano, děkuji. A nyní prosím s faktickou pana poslance Benešíka. Prosím, máte slovo.
Děkuji na slovo. Milé kolegyně, vážení kolegové, milá vládo, já si myslím, že se trochu točíme v kruhu a že si pleteme pojmy s dojmy. Volební právo občanů Evropské unie, to znamená včetně českých občanů v zahraničí, v členských státech Evropské unie, pro komunální volby a pro evropské volby tady je od vstupu do Unie roku 2004. My nezavádíme absolutně nic nového. Jestli jsem to správně pochopil, tak tuto předlohu vyvolala potřeba upřesnit si některé pojmy, které jsou podle verdiktu soudu v té současné úpravě, která tady platí už spoustu let, nebo ty pojmy nejsou vyjasněny, zejména pojem, kdo je to rezident, trvalý pobyt, přechodný pobyt. Proto prosím, přestaňme diskutovat, propusťme tuto předlohu do výborů, kde se o tomto budeme bavit. Já tedy za klub KDU-ČSL říkám, že pokud by výsledný produkt měl jít nad rámec toho, co máme dnes, tak je to pro klub KDU-ČSL nepřijatelné. Děkuji.
Děkuji a nyní s přednostním právem pan ministr vnitra. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážená paní předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, já bych vaším prostřednictvím rád odpověděl panu kolegovi Schwarzovi. Statut přechodného pobytu u cizinců existuje. To je výjimka, která je v českém právním řádu. Pro občany České republiky byl zrušen, pro cizince existuje. A já bych tady rád ubezpečil kolegy i kolegyně, že jak udělení přechodného, tak trvalého pobytu mají v gesci české úřady. To znamená o tom, kdo de facto získá to volební právo na území České republiky i v tom přechodném pobytu, i v tom modu přechodného pobytu, mají v ruce české úřady. Mě ta debata - já ji nechci nazývat účelovou, spíš je to o tom si ty věci vyjasnit. Předpokládám, že na výborech bude dost času to dodebatovat. My jsme připraveni přijít a tu věc dovysvětlit precizně. Znovu připomínám, že toto právo vzniklo v roce 2004 vstupem do Evropské unie a je součástí Lisabonské smlouvy a přechodný pobyt pro cizince na území České republiky je běžný nástroj, který se používá. O finálním udělení i přechodného pobytu rozhodují české úřady.
Děkuji. Nyní prosím k mikrofonu řádně přihlášeného pana poslance Marka Bendu. Prosím, máte slovo.
Vážená paní místopředsedkyně, vážený pane ministře, vážené dámy, vážení pánové, vždycky je trošku složité, když se člověk řádně přihlásí, před ním proběhne dvacet faktických připomínek, které směřují někam úplně jinam. Přihlásil jsem se v podstatě s několika poznámkami k panu ministrovi a k vládnímu návrhu zákona, který pokládám de facto za zcela zbytečný. Za zcela zbytečný. Jestli existují nějaké skutečné problémy ve volebním právu, tak jsou to úplně jiné problémy, než které nám přináší tahle naprosto technická a řekl bych úřednická norma. Jsme v situaci, kdy se nám volby sunou stále a stále dopředu. Příští prezidentské volby budou možná ještě na začátku ledna, ty další už budou o Vánocích. A jsem opravdu moc zvědav, kdo bude chtít jít volit o Vánocích. Příští parlamentní volby, nemluvě o krajských a senátních volbách, se nám budou sunout do konce září a následně do konce srpna. To si vůbec neuvědomujeme. To je problém skutečný, který se má řešit, o kterém by se mělo nějak přemýšlet, o kterém by se měla vést debata. A musí se samozřejmě vést napříč politickým spektrem, protože je to problém, který by si možná vyžádal i ústavní změnu. Stejně tak problém komunálního volebního systému, o kterém se mluví také mnoho let, který se tváří jako většinový. Vůči těm jednotlivým kandidujícím osobám. Jim tvrdí, že je většinový, ale ve svém výsledku je absolutně poměrný. A pak jsou lidé, kteří říkají: Jak to že já mám 300 hlasů a tady ten na druhé kandidátce má 20 a on je zvolen a já zvolen nejsem? To jsou reálné problémy českého volebního systému. A o těch by se mělo mluvit. Ale tvářit se, že hlavním problémem je petice, která, upřímně řečeno, úprava petic, jestli tam změním bydliště na rodné číslo a budu mít pocit, že mi to extra moc pomohlo? Bojím se, že mi to vytvoří situaci jenom podobnou, jenom se bude podvádět možná jiným způsobem. A jestli pan kolega Tejc říká, abychom se nedostali do situace jako v Rakousku, zrušení nebo odložení prezidentských voleb, tak vzhledem k tomu, že tady vždy otevřeně přiznávám, že přímá volba prezidenta byla největší politickou chybou, kterou jsem kdy v životě udělal, tak si myslím, že zrušení či odložení prezidentských voleb by nebyla žádná škoda pro tuto zemi a nic zásadního by se jí nestalo. A poslední poznámka k debatě, která se rozvířila. Kdyby nebylo pana ministra Dienstbiera a jeho kavárenských a z různých komisí vycházejících iniciativ, které vymýšlejí, jestli by ještě náhodou tamhle ti cizinci nemohli mít volební právo a tamhle ti s přechodným pobytem a jestli i ti, co sem přijedou na návštěvu, a pouštějí tyhle věci do éteru, tak se nikdy nad tímhle zákonem nestrhla taková vřava. Já chápu vysvětlení pana ministra vnitra i pana zpravodaje, že tady se v podstatě nic neřeší. Ale řeší se obavy, které byly ve společnosti rozpoutány v souvislosti s bláznivými - a jinak je neumím nazvat - nápady jednoho z vašich ministrů, které pouští do éteru.
Děkuji. Eviduji dvě faktické poznámky. S první prosím k mikrofonu předsedu klubu ODS Zbyňka Stanjuru. Připraví se paní poslankyně Lorencová. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Z vystoupení Marka Bendy bych chtěl podtrhnout jedno. Vždycky, když se blíží volby, tak v médiích čtu: dejte kandidátům preferenční hlas. A komunální volby jsou jediné, kde neexistují preferenční hlasy. A je to třeba říct naprosto otevřeně. Preferenční hlasy znamenají, že posouvám někoho na kandidátce. V komunálních volbách taková možnost prostě není. Já dlouhodobě říkám, že bychom měli mít komunální volby ve stejném modelu jako krajské nebo sněmovní. Bavme se o tom, kolik preferenčních hlasů může být na komunální úrovni. Klidně jich může být šest, nemusejí být čtyři. Ale nemaťme veřejnost tím, že v komunálních volbách díky tomu, že dostanou plachtu A0, že mohou dát preferenční hlasy. Nic takového v komunálních volbách není. Kdo o tom někdy přemýšlel, kandidoval, analyzoval výsledky, tak moc dobře ví, že to jsou jediné volby, ve kterých preferenční hlasy nejsou. A přitom to jsou přesně ty volby, kde preferenční hlasy mají smysl. Mají smysl! Ale bohužel nejsou možné. Veďme debatu o podstatných věcech a tohle opravdu přijímat nemusíme.
Děkuji. Prosím k mikrofonu paní poslankyni Lorencovou také s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Kolegyně, kolegové, paní místopředsedkyně. [[Řečnice stála daleko od mikrofonu, bylo ji špatně slyšet. Přistoupila blíž a upravila si výšku mikrofonu.]] Omlouvám se, možná už je to lepší. Já mám takovou otázku. Všichni asi víme, jak zní současná úprava volebního zákona. Všichni víme, že právo volit je právo občana této země, svým způsobem je to pro každého čest. Právo volit má občan této země. Nám to nestačí? Co to tady hrajeme za tanečky? K čemu se to propůjčujeme? Se mnou tedy rozhodně nepočítejte!
Děkuji. Prosím k mikrofonu pana poslance Benešíka s faktickou poznámkou. Poprosím sněmovnu o klid.
Vážená paní místopředsedkyně, dámy a pánové, krátká reakce. Znovu opakuji, tato úprava platí od roku 2004, kdy jsme vstoupili do Unie. Do Unie jsme vstupovali s tím, že budeme mít právo jako občané Evropské unie, možnost kandidovat a také volit v zahraničí, v jiných státech Evropské unie, pokud tam budeme rezidenti. A naopak rezidenti ostatních států Evropské unie mají toto právo u nás - pouze v komunálních volbách a pouze v evropských volbách. Pokud se to někomu nelíbí, tak jediná cesta je toto znovu dojednat tak, aby Česká republika měla nějakou výjimku. A já tedy doporučím, abychom se obrátili na paní eurokomisařku Jourovou, která má toto ve svém portfoliu. Je z hnutí ANO. Děkuji.
Děkuji. Táži se, zda se ještě někdo hlásí. Pan ministr vnitra. Prosím, máte slovo.
Ještě se pokusím o nějakou drobnou repliku na debatu, která tu probíhá. Víte, když byla migrační krize v největším vrcholu, tak to byl pan ministr Pelikán z hnutí ANO, který objížděl detenční zařízení a kontroloval, jestli tam s těmi lidmi je zacházeno správně. Byl to pan ministr Pelikán, který mě kritizoval za to, že jsem málo proevropský, že se bráníme kvótám. Teď hnutí ANO změnilo rétoriku a je naprosto proti migraci, to znamená to, co jsme my říkali celou dobu. Tak jsem rád, že se kolegové z hnutí ANO k tomu přidali. Ale vůbec nerozumím tomu - vy popíráte český právní řád. To znamená, pokud máte tyto návrhy, tak dalším návrhem musí být vystoupení z Evropské unie, minimálně snaha o zrušení platnosti Lisabonské smlouvy na českém území, protože nic jiného nepřipadá v úvahu. To je součástí českého právního řádu, kde jsme se sami dobrovolně... v rámci referenda se občané rozhodli vstoupit do svazku, kterým je Evropská unie. A my jediné, co napravujeme, je rozsudek českého soudu - českého soudu, který říká, a Ministerstvo vnitra ten názor do toho rozsudku nemělo, že i občané Evropské unie s přechodným pobytem - u toho trvalého to bylo zjevné - ale i s tím přechodným pobytem mají právo v těchto dvou typech voleb volit. Je naprosto automatické, že mají právo volit v evropských volbách, jsou to volby do Evropského parlamentu a oni se zdržují na území jiného členského státu. U komunálních voleb je to o tom, že se k občanům evropských států chováme stejně jako k občanům svým, a to například i tak, že pokud jste v cizině a Česká republika nemá na území tohoto státu, tedy třetí země, svůj zastupitelský úřad, můžete využít jakýkoli zastupitelský úřad kterékoli země, která je součástí Evropské unie. To jsou ta práva, která máme. To znamená, prostřednictvím paní předsedající děkuji paní poslankyni, že s ní nemůžu počítat v hlasování o přikázání do výboru, kde se teprve o té věci bude debatovat. Na druhou stranu pak je potřeba, aby hnutí ANO řeklo, že je proti Evropské unii a chce z ní vystoupit. Ta debata k ničemu jinému nesměřuje.
Děkuji a táži se, zda se ještě někdo hlásí do rozpravy. Není tomu tak, tudíž obecnou rozpravu končím. Táži se pana ministra, zda má zájem o závěrečné slovo. [[Nemá.]] Pan zpravodaj také ne. Vzhledem k tomu, že tady od tří poslanců, konkrétně dvou poslanců a jedné poslankyně, padl návrh na zamítnutí předloženého návrhu, já o něm nechám hlasovat. Svolám kolegy z předsálí. Všechny vás odhlásím. Poprosím, abyste se znovu přihlásili svými kartami. Zahajuji hlasování a táži se, kdo je pro návrh na zamítnutí předloženého návrhu, zmáčkněte tlačítko a zvedněte ruku. Proti? Hlasování končím. Je to hlasování s pořadovým číslem 192, přihlášeno je 128 přítomných, pro 43, proti 55. Konstatuji, že návrh byl zamítnut. Nyní se tedy budeme zabývat návrhem na přikázání výborům k projednání. Nejprve rozhodneme o přikázání garančnímu výboru. Organizační výbor navrhl přikázat předložený návrh k projednání ústavněprávnímu výboru jako výboru garančnímu. Navrhuje někdo přikázání jinému výboru jako garančnímu? Není tomu tak. Přistoupíme tedy k hlasování. Zahajuji hlasování. Kdo souhlasí s tím, aby předložený návrh byl přikázán k projednání ústavněprávnímu výboru jako garančnímu výboru, zmáčkněte tlačítko a zvedněte ruku. Proti? Hlasování končím. Je to hlasování s pořadovým číslem 193, do kterého je přihlášeno 132 přítomných, pro 123, proti 1. Konstatuji, že návrh byl přikázán k projednání ústavněprávnímu výboru jako výboru garančnímu. Organizační výbor nenavrhl přikázat tento návrh dalšímu výboru. Má někdo návrh na přikázání dalšímu výboru či výborům k projednání? Není tomu tak. Tudíž tímto jsme se vypořádali s prvním čtením a já končím projednávání tohoto bodu. Nyní přistoupíme k projednávání bodu