5. Vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 218/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech a o změně některých souvisejících zákonů (rozpočtová pravidla), ve znění pozdějších předpisů /sněmovní tisk 295/ - druhé čtení I zde požádám, aby z pověření vlády předložený návrh uvedl místopředseda vlády a ministr financí pan Andrej Babiš. Pane místopředsedo, prosím, ujměte se slova.
Děkuju, pane předsedající. Vážené dámy, vážení pánové, při prvním čtení jsem zde vyjmenoval sedm hlavních změn, které návrh novely přináší. Teď se omezím na dvě nejdůležitější. Je to za prvé posílení úlohy poskytovatelů dotací při zjišťování nesprávností, kterých se během jeho používání nebo souvislosti s nimi dopouštějí jejich příjemci, a při nápravě těchto nesprávností a jejich postihování. Za druhé zmocnění Ministerstva financí k vydávání státních dluhopisů a ke krytí rozpočtovaného schodku státního rozpočtu a ke splácení jistin státního dluhu. U druhého bodu bych se chtěl krátce zastavit. Je jasné, že když zákon o státním rozpočtu každý rok stanoví, že schodek státního rozpočtu se vypořádá zvýšením stavu státních dluhopisů do té a té výše, není nutné stanovit novým zákonem, že se v této výši skutečně vydají. Domnívám se však, že zákonem není nutné povolovat Ministerstvu financí vydání státních dluhopisů ani v ostatních případech, kromě případů, kdy se překročí rozpočtovaný schodek státního rozpočtu a částku překročení je třeba uhradit penězi získanými z prodeje státních dluhopisů, čímž se dlouhodobě zvyšuje státní dluh. Krátkodobě může být toto zvýšení schodku pokryto zapojením peněžních prostředků státní pokladny. Vydáním a prodejem dluhopisů za účelem splácení jistin státního dluhu se státní dluh zvýší jen do doby, než se penězi z tohoto prodeje jistin uhradí. Pak se zase vrátí na původní výši. Důvěryhodný stát své dluhy platit musí bez ohledu na legislativní procesy. A kdyby nepřijetí zákona vydání státních dluhopisů mu splacení některých z nich znemožnilo, dostal by se do postavení nespolehlivého dlužníka a musel by příště platit vyšší úroky, resp. by měl vůbec problém s financováním svých potřeb samotným při jakékoliv výši úroků. Rozhodnutí, že se mají vydat dluhopisy k pokrytí splátek státního dluhu a souvisejících potřeb, není nutné přijímat zákonem, tedy jinak než vydáním nového dluhu, protože jiný zdroj než v takovém případě není k dispozici. A do doby dosažení přebytkových státních rozpočtů tomu ani nemůže být jinak. V podrobné rozpravě navrhnu zkrácení lhůty mezi druhým a třetím čtením na 48 hodin. Děkuji vám za pozornost.
Já vám děkuji, pane vicepremiére. Návrh jsme v prvém čtení přikázali k projednání rozpočtovému výboru a iniciativně tento návrh projednal i výbor pro veřejnou správu a regionální rozvoj. Usnesení výboru byla doručena jako sněmovní tisky 295/1 až 4. Nyní prosím, aby se slova ujal zpravodaj rozpočtového výboru pan poslanec Roman Kubíček.
Dobrý den, pane předsedající. Dobrý den, dámy a pánové. První čtení bylo projednáno 1. 10. 2014 na 17. schůzi a bylo přikázáno výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj a rozpočtovému výboru. Dovolím si přečíst usnesení rozpočtového výboru č. 149 ze 14. schůze ze dne 23. října 2014 k vládnímu návrhu zákona, kterým se mění zákon č. 218/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech a o změně některých souvisejících zákonů [[rozpočtová pravidla]], ve znění pozdějších předpisů, sněmovní tisk 295. Po úvodním slově náměstka financí Jana Gregora, zpravodajské zprávě poslance Romana Kubíčka a po rozpravě rozpočtový výbor Poslanecké sněmovny Parlamentu: I. doporučuje Poslanecké sněmovně Parlamentu, aby vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 218/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech a o změně některých souvisejících zákonů [[rozpočtová pravidla]], ve znění pozdějších předpisů, sněmovní tisk 295, schválila ve znění těchto pozměňovacích návrhů - pozměňovací návrhy jsou obsahem tohoto usnesení, nebudu citovat. II. zmocňuje zpravodaje, aby s tímto usnesením seznámil Poslaneckou sněmovnu Parlamentu České republiky. Děkuji.
Já vám děkuji, pane zpravodaji. Nyní prosím, aby se ujal slova zástupce výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj, protože pan poslanec Bendl se omlouvá. Takže pan poslanec Petrů.
Děkuji, vážený pane předsedající. Dámy a pánové, dovolte, abych vás seznámil s usnesením číslo 68 výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj ze dne 23. října 2014. Výbor pro veřejnou správu doporučuje Poslanecké sněmovně sněmovní tisk 295 projednat a schválit ve znění příslušného pozměňovacího návrhu a ten zní: k novelizačnímu bodu č. 11 § 14f odst. 1 se slova "pokud se na základě kontrolního zjištění domnívá" nahrazují slovy "zjistili na základě kontroly". Dále pak zmocňuje zpravodaje výboru, aby s usnesením seznámil Poslaneckou sněmovnu. A za třetí pověřuje předsedkyni výboru, aby usnesení zaslala předsedovi Poslanecké sněmovny. To je usnesení výboru pro veřejnou správu. Děkuji za pozornost.
Já vám děkuji. Nyní otevírám obecnou rozpravu, do které eviduji dva přihlášené. Prvním z nich je pan poslanec Vilímec a jako druhý pan poslanec Klučka. Požádám pana poslance Vilímce o jeho příspěvek do rozpravy.
Vážený pane místopředsedo, vážené kolegyně a kolegové, já navážu na své vystoupení v prvním čtení k tomuto tisku a na druhý důvod předložení tohoto návrhu zákona, který zde rozebíral pan ministr financí, a to snahu vlády odebrat Poslanecké sněmovně a vůbec Parlamentu České republiky kontrolní pravomoc při vydávání státních dluhopisů. Jak víme, zatímco současná legislativní praxe vyžaduje k vydávání státních dluhopisů zmocnění přijetím zvláštního zákona, vláda v tomto sněmovním tisku 295 navrhuje s jednou jedinou výjimkou, to je vydání státních dluhopisů na krytí v případě vyššího schodku, jinak obecné předání zmocnění k vydání státních dluhopisů jednou provždy Ministerstvu financí. [[(17.20 hodin)]] Přiznám se, že teď nemám ambici kritizovat postup ministra financí nebo Ministerstva financí. Snaží se v logice asi zkušeností pana ministra ze soukromé sféry rozšířit si manévrovací prostor na úkor moci zákonodárné. Na druhé straně musím také konstatovat, že soukromé prostředky nejsou veřejné prostředky a že vydání státních dluhopisů, ať již vede k dlouhodobějšímu, nebo krátkodobému zvýšení státního dluhu, si určitě vyžaduje pravomoc, minimálně kontrolní pravomoc, Parlamentu ČR. Koneckonců v přerušené 19. schůzi Poslanecké sněmovny je také možná naposledy návrh, kde vláda žádá o zmocnění k vydání státních dluhopisů v celkové výši 674 mld. korun, a jedná se o vydání státních dluhopisů s lhůtou splatnosti jistiny 105 let. Tento sněmovní tisk nechci rozebírat, on je neobvyklý již proto, že v sobě zahrnuje několikerý účel vydání dluhopisů. Dámy a pánové, jsem přesvědčen, že by Sněmovna měla velmi vážit, zda si dobrovolně odebere kontrolní pravomoc a v zásadě veškeré kompetence k vydání státních dluhopisů, a tím i jakoukoliv kontrolní pravomoc ve vztahu ke zvyšování ať už krátkodobému, nebo dlouhodobému státního dluhu. Z mého pohledu, z pohledu poslance, který by měl usilovat o to, aby nedocházelo ke snižování pravomocí Parlamentu ve prospěch moci výkonné, považuji takové ukrajování kontrolních pravomocí za velmi nebezpečné a nerozumné. Proto načtu v podrobné rozpravě návrh ve dvou variantách. Jednu variantu jsem již načítal v rozpočtovém výboru, tu kompromisnější, ale v první variantě, kterou také načtu, se vypuštěním bodu 23 tohoto návrhu ponechává pravomoc Poslanecké sněmovně v současném rozsahu. Ve druhé variantě se zmocnění Ministerstva financí podle rozpočtových pravidel vztahuje toliko na krytí rozpočtovaného schodku státního rozpočtu, který se schvaluje v Poslanecké sněmovně, nikoliv k dalším účelům. Vážené kolegyně a kolegové, rozhodnutí o těchto pozměňovacích návrzích ve třetím čtení je také osobním rozhodnutím každého jednoho poslance o tom, zda Poslanecká sněmovna, a v zásadě nejen Poslanecká sněmovna, ale celý Parlament ČR si má ponechat kontrolní pravomoc, kterou v minulosti Parlament získal a dle mého soudu efektivně dosud uplatňoval, nebo se této pravomoci dobrovolně vzdá, a sníží tak váhu moci zákonodárné. Děkuji za pozornost.
Já vám také děkuji, pane poslanče, a požádám pana poslance Klučku, který je přihlášen řádně do rozpravy.
Děkuji, pane místopředsedo. Kolegyně, kolegové, má role je teď docela zvláštní, protože to bude role omluvná. Já se musím omluvit za to, že jsem vcelku předčasně dal do systému k tomuto zákonu jeden pozměňovací návrh pod číslem 1537, aniž bych si uvědomil, že usnesení rozpočtového výboru obsah tohoto pozměňovacího návrhu již akceptuje a že je to pouze rozděleno do jednotlivých částí. Takže já se chci prosím za to velmi omluvit a pro stenozáznam teď říkám, že se nebudu k tomuto pozměňovacímu návrhu v podrobné rozpravě hlásit. Děkuji vám.
Já vám děkuji, pane poslanče. Táži se, zda se ještě někdo hlásí do obecné rozpravy. Není tomu tak. V tom případě končím obecnou rozpravu a táži se, zda si chcete vzít závěrečné slovo - pane vicepremiére? [[Ne.]] Pane zpravodaji? Také ne. V tom případě zahajuji podrobnou rozpravu, do které eviduji dva přihlášené poslance. Prvním z nich je pan poslanec Kubíček a druhým pan poslanec Vilímec. Pan poslanec Kubíček ruší svou přihlášku, v tom případě pan poslanec Vilímec.
Vážený pane místopředsedo, vážené kolegyně a kolegové, dovolte mi, abych se v podrobné rozpravě přihlásil k pozměňovacímu návrhu, který jsem odůvodnil v obecné rozpravě, a tento pozměňovací návrh je vložen do elektronického systému pod číslem 1549.
Já vám děkuji. Nyní se hlásí pan vicepremiér a ministr financí Andrej Babiš.
Děkuji, pane předsedo. Já bych chtěl navrhnout zkrácení lhůty mezi druhým a třetím čtením na 48 hodin. Děkuji.
Děkuji vám. Táži se, zda se někdo hlásí ještě do podrobné rozpravy. Pan předseda Kalousek.
Děkuji za slovo. Já si dovolím mít připomínku nebo povzdech na to, jaký je to obrovský rozpor mezi slovy a tím, co se opravdu dělá. Krátce poté, co se ustanovila tato Sněmovna, tak zejména noví kolegové říkali: dělali jste to špatně, my to budeme dělat jinak a lépe, a chceme proto nový jednací řád této Sněmovny. My jsme říkali: proč ne? V rámci toho, že jsme to dělali špatně a vy to chcete dělat jinak a lépe, jste zdůrazňovali, a já doufám, že to také Sněmovna schválí, že mezi druhým a třetím čtením právě proto, abychom měli čas na pozměňovací návrhy, bude moci být nejméně týden, že 72 hodin je málo, protože vy chcete jednat odpovědně. A teď chodí ministr financí jeden bod za druhým a říká v souladu se stále ještě platným jednacím řádem: navrhuji zkrátit na 48 hodin, navrhuji zkrátit na 48 hodin, navrhuji zkrátit na 48 hodin. Tak proč současně kritizujete všechny bývalé Sněmovny, že to dělaly špatně, a vy to chcete dělat lépe? Tohle nejsou jednoduché materie. Při novele zákona o státním rozpočtu pan ministr jednoznačně prokázal, že vůbec netuší, co předkládá a o čem je řeč, a přesto to chcete zkrátit na 48 hodin, i když padají pozměňovací návrhy. Máte na to právo, protože máte většinu, ale je to zcela v rozporu s tím, co jste vždycky kritizovali a co jste si prosadili do jednacího řádu. Obávám se, že takhle postupujete v celé řadě dalších případů.
Já vám děkuji. Žádný pozměňovací návrh nezazněl. Táži se, zda se ještě někdo hlásí do podrobné rozpravy. Není tomu tak. Dobře, děkuji. Končím podrobnou rozpravu a táži se, zda si chce pan zpravodaj nebo pan vicepremiér vzít závěrečné slovo. Není tomu tak. V tom případě přistoupíme k hlasování. Zazněl zde návrh na zkrácení lhůty na projednání mezi druhým a třetím čtením na 48 hodin. Opět eviduji žádost o odhlášení, takže já vás všechny odhlásím a požádám vás, abyste se přihlásili. Zahajuji hlasování a táži se, kdo je pro zkrácení lhůty na projednání na 48 hodin, nechť zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti tomuto návrhu? Je to hlasování číslo 7, přítomných poslankyň a poslanců je 136, pro návrh bylo 82. Návrh byl přijat. Končím druhé čtení tohoto návrhu a zahajuji další bod, a tím je