5. Návrh zákona, kterým se mění zákon č. 166/1993 Sb., o Nejvyšším kontrolním úřadu, ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony /sněmovní tisk 610/7/ - zamítnutý Senátem Zákon Senát zamítl. Usnesení, jímž to Senát učinil, bylo doručeno jako sněmovní tisk 610/8. Vítám mezi námi senátora Miloše Vystrčila a prosím, aby se za navrhovatele k usnesení Senátu o zamítnutí tohoto návrhu vyjádřil ministr Jiří Dienstbier. Pane ministře, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, vážené paní poslankyně, páni poslanci, Senát návrh tohoto zákona zamítl v návaznosti na to, že neschválil novelu Ústavy předtím schválenou Poslaneckou sněmovnou a zaslanou do Senátu už někdy zkraje tohoto volebního období. Poté vlastně nezbylo nic jiného než neschválit i návrh prováděcího zákona. Byť mě to mrzí, tak musím konstatovat, že nelze schválit bez ústavní novely tento zákon, a doporučoval bych těm, kteří souhlasili s rozšířením pravomocí, zdržet se v tomto případě hlasování a tímto způsobem návrh neschválit. Více k tomu nemohu říci. Je to prostě tak.
Děkuji panu ministru Dienstbierovi a ptám se, jestli se chtějí k usnesení Senátu postupně vyjádřit zpravodajové, a to nejdříve za garanční výbor pan poslanec Štěpán Stupčuk - nemá zájem, zpravodaj ústavněprávního výboru pan poslanec Jan Chvojka - nemá zájem a zpravodaj výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj pan poslanec Jiří Petrů - také nemá zájem. Otevírám rozpravu, do které nemám žádnou písemnou přihlášku. Hlásí se pan senátor Miloš Vystrčil. Prosím, pane senátore, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, vážené poslankyně, vážení poslanci, byť tady pan ministr a senátor Jiří Dienstbier základní podstatu návrhu řekl, tak já si dovolím doplnit ještě návrh o několik informací. Ta základní je o tom, že v rámci jednání o ústavním zákoně, který nakonec nebyl Senátem schválen, došlo k tomu, že Senát měl dvě podmínky, za kterých byl ochoten ústavní návrh zákona o rozšíření NKÚ projednat a případně schválit. Ta první byla, aby znal obsah doprovodného zákona, což se stalo tím, že ten doprovodný zákon do Senátu, byť s velkým zpožděním, doputoval. A ta druhá byla naplnění slibu vlády, který je dokonce obsažen i v programovém prohlášení vlády, a to je, že současně - a to slovo současně je tam napsáno - s návrhem rozšíření pravomocí NKÚ bude předložen návrh na snížení, resp. zjednodušení systému kontrol samospráv. Toto se nestalo, a tudíž Senát pouze dodržel slovo - opakuji, pouze dodržel slovo -, a proto neodsouhlasil ústavní návrh zákona, čímž jsme se dostali do situace, kterou tady popisoval již pan senátor Dienstbier, a to je, že nemá v tomto okamžiku smysl hlasovat pro doprovodný zákon, protože ten doprovodný zákon bez schválení ústavního zákona by nebyl aplikovatelný a dostali bychom se do patové situace.
Pane senátore, já vás na chvilku přeruším a požádám kolegy ve sněmovně o klid!
Já jsem ani nepočítal s tím, že tady bude klid, ale děkuji vám za to, pane místopředsedo. Proto si vás dovoluji požádat, abyste v rámci zachování nějaké logiky a legislativní čistoty odsouhlasili nebo podpořili návrh Senátu a zákon zamítli. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu senátorovi Vystrčilovi. Nyní v rozpravě pan poslanec Marek Benda. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, vážený pane ministře, vážený pane senátore, dámy a pánové, já jenom chci poukázat na skutečnost, že je to tak asi měsíc a půl, co jsem stál u tohohle pultíku a přesvědčoval pana ministra Dienstbiera a celou tuto Sněmovnu, abychom jednání o tomto bodě přerušili před závěrečným hlasováním. Říkal jsem vám: schvalme všechny pozměňovací návrhy, ať Senát ví, co je v Poslanecké sněmovně, a nechoďme k závěrečnému hlasování, počkejme, jak se Senát vypořádá s návrhem ústavního zákona. Pan ministr Dienstbier se mi tehdy poškleboval a vykládal, že to je snaha o moji obstrukci slavné vládní snahy o rozšíření kompetencí Nejvyššího kontrolního úřadu. A dopadlo to přesně tak, jak jsem očekával. Senát neschválil novelu Ústavy a jsme v situaci, že máme hlasovat o zákoně, se kterým většina této Sněmovny souhlasí, ale současně ví, že pro něj hlasovat nemůže, protože takové hlasování by bylo protiústavní. Jenom upozorňuji na to, že jste se zachovali před měsícem a půl pod tlakem pana ministra Dienstbiera jako blázni, že jste mu na to všichni skočili a že příště poslouchejte raději mě než pana ministra Dienstbiera. Děkuji za pozornost.
Tak to byl pan poslanec Marek Benda. S faktickou poznámkou pan kolega Sklenák. Prosím, pane předsedo, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji za slovo. Já mám takový pocit, že někteří z nás vždycky mají potřebu svoji myšlenku zopakovat v prvním čtení, ve druhém, ve třetím, pak ještě jednou... Ano, to, co pan kolega Benda zde říkal, je pravdou. A také je pravdou, že jsem na to reagoval já vysvětlením, že kdybychom učinili to, co navrhoval pan kolega Benda, tak bychom ničemu nepomohli, protože senátorům leží návrh změny Ústavy v Senátu už řadu měsíců či let a čekají právě na to, až jim pošleme tento zákon. A dokud jim ho nepošleme, tak se Ústavou nebudou zabývat. Takže to je začarovaný kruh. A už jsme si to tady vysvětlili, no tak si to můžeme vysvětlovat znovu a znovu, ale prostě je to tak.
Děkuji panu poslanci Sklenákovi za dodržení času k faktické poznámce. Nyní faktická poznámka pana poslance Františka Laudáta, potom s přednostním právem pan předseda klubu ODS Zbyněk Stanjura. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Já hodně rychle. Že to tam leží... Přece jste měli domluvit, že buď senátoři schválí novelu Ústavy, nebo neschválí. A že to tam leží... Vy tam máte senátory, my je tam nemáme. Děkuji.
Děkuji. Nyní tedy přednostní právo pana poslance Zbyňka Stanjury. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Tak teprve teď jsem pochopil rafinovanou taktiku svého ctěného kolegy Romana Sklenáka. On díky tomu, že tak sveřepě prosazoval nelogický postup, dosáhl toho, že změna Ústavy nebyla přijata, a já mu tímto děkuji. My jsme to říkali rovnou, že jsme proti, my jsme takový rafinovaný postup nevolili. Já chci jenom připomenout všem poslancům a poslankyním, že mají hlasovat podle svého nejlepšího vědomí a svědomí. A myslím, že ti, kteří pro to byli jednou, pokud budou postupovat podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, tak pro to budou podruhé. To, že to je totální neúspěch ministra Dienstbiera, to si přesně můžeme říct. A já za to chci poděkovat Senátu jako celku. A chci připomenout, že vládní koalice má v Senátu ústavní většinu. Není to tak, že každá komora má jinou ústavní většinu. Není to tak. Ale ta arogance a ta lehkost bytí, se kterou to valí před sebou pan ministr Dienstbier - a teď narazil a je to dobře... A až budeme hlasovat tento týden o ombudsmanovi, tak si vzpomeňte, jak dopadají jeho návrhy zákona. A myslím, že budeme taky hlasovat proti, protože v Senátu stejně neprojde, tak můžeme i kolegům v Senátu ušetřit práci. Kdybyste nás totiž poslouchali, tak jste teď trapně nemuseli hlasovat - ti, kteří jste byli pro - proti. A vy takhle hlasovat musíte. Nebo nemusíte? Já nevím. To je otázka na vás. My jsme byli proti, jsme proti. A když Marek Benda něco rozumného navrhoval, tak pan ministr Dienstbier - si pamatuji - obstrukce! Vzpomeňte si, díky obstrukci ODS jsme jednali a schválili to o hodinu později. Nebo možná o dvě. Nebo možná o den. Ale výsledek je výborný. A já vám děkuju, protože my jsme si nepřáli tuto změnu Ústavy a díky rafinovanému postupu předsedy klubu a ministra Dienstbiera to neprošlo. To musím ocenit. A našli jsme možná nechtěné spojence, ale ti spojenci byli účinní. [[(18.10 hodin)]] Doufám, že v tomto volebním období máme pokoj, že zase vláda neřekne pozítří, že je skandální rozhodnutí Poslanecké sněmovny, a proto posílá pozměňující návrh... posílá nový návrh zákona s pozměňujícími návrhy všemi kromě Bendova znova. A soudruzi znova a lépe. Tak já doufám, že máme klid a pan ministr Dienstbier nás se svými legislativními nápady už nebude příliš obtěžovat. Děkuji vám.
Děkuji. Nyní ještě pan senátor Miloš Vystrčil. Máte slovo, pane senátore.
Vážený pane místopředsedo, vážené poslankyně a poslanci, já jenom velmi stručně, protože mně tady připadá, že vždycky jako by někdo poslouchal jenom jedním uchem nebo jednu část. K tomu, co tady zaznělo, tak zaprvé: Já si dovedu představit, neříkám, že to vím, ale dovedu si představit, že senátoři jsou schopni poté, co Poslanecká sněmovna v podstatě téměř projedná doprovodný zákon, jak to navrhoval Marek Benda, že si ho přečtou a tím pádem se dozvědí, co v něm asi tak zhruba je a bude, a dokážou s tou věcí pracovat a třeba i potom jednat o ústavním zákoně, aniž by ho tam ještě měli. To opravdu takhle inteligentní jsme! To je první věc. A druhá věc, co je pravda a co se nestalo, je, že tam byla ještě druhá podmínka a druhý slib, o kterém pan poslanec Sklenák, který mě stejně neposlouchá, na což jsem byl upozorněn, že se stane, nemluvil. A to je, že ještě měla vláda předložit zároveň - "současně" je napsáno v programovém prohlášení vlády - i návrh na zjednodušení systému kontrol. Což se nestalo. A já upozorňuji, že pokud se to nestane, tak pokud Senát bude dál chtít být kontinuální a konzistentní, tak nebude hlasovat pro změnu Ústavy, protože chce, aby změna Ústavy byla schválena až v okamžiku, kdy dojde ke zjednodušení kontrol. A protože se někdy stává, že vlivem některých nepozorných nebo jinak zaujatých poslanců se tady dějí potom věci, nad kterými jenom my otvíráme ústa, jako například schválení zákona o podpoře sportu s tím, že bude muset být tady 6 253 plánů rozvoje sportu a budou muset býti kontrolovány, tak naší jedinou možností, jak dosáhnout racionálního postupu v případě rozšíření kontrolní pravomoci NKÚ a doprovodného zákona, je držet ústavní zákon do té doby v horní sněmovně, dokud nebude jasné, co se bude dít dál, a dokud nedojde k tomu, že ten chaos, který dneska vládne v případě systému kontrol, který dopadá na naše samosprávy, někdo neodstraní. A to musí udělat vláda. A pokud to neudělá, tak Senát, doufám, bude držet své slovo.
Děkuji panu senátorovi Vystrčilovi. Byl poslední v rozpravě. A ještě vidím pana poslance Hovorku. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo, vážený pane místopředsedo. Vážení ministři, vážené kolegyně, kolegové, rád bych se vyjádřil k tomu, co proběhlo v Senátu, to znamená zamítnutí ústavního zákona o rozšíření kompetencí NKÚ a potom zamítnutí tohoto sněmovního tisku 610. Osobně se domnívám, že to je velmi špatný signál směrem k veřejnosti. Signál toho, že není zájem v Parlamentu jako celku prosadit větší transparentnost v oblasti kontroly veřejných prostředků a že to bude také náležitě oceněno. Problém, na který se redukují námitky, to znamená příliš mnoho kontrol na samosprávy, podle mě nemůže obstát. Všichni vědí, proč rozšíření kompetencí NKÚ směrem k samosprávám bylo. Proč se navrhovalo. Byly to velké podvody, které se děly na těch největších městech a zejména v oblasti hospodaření v organizacích zřizovaných těmito obcemi, jako byla Opencard apod. To byl pravý smysl, proč se šlo cestou rozšíření kompetencí NKÚ. Jestliže toto senátoři neviděli a zamítli jak novelu ústavního zákona, nebo neschválili ústavní zákon, tak zamítli tento sněmovní tisk, je to velmi špatný signál. A já se přimlouvám a žádám i kolegy, aby případně, pokud vláda nepředloží příslušnou novelu zákona, která by možná nějakým způsobem řešila námitky se Senátu, tak by měla skupina předkladatelů, případně i dalších předložit tento návrh znovu. Aby znovu tento návrh byl předložen s nějakými úpravami, aby do konce volebního období mohl být schválen. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Ludvíku Hovorkovi. Ještě faktická poznámka pana poslance Radka Vondráčka. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Velice krátká faktická poznámka, dámy a pánové. Byl jsem ústavní zákon obhajovat v Senátu. Opakovaně tam zaznělo: Nespojujme rozšíření pravomocí NKÚ se systémem kontrol. Nesouvisí to přímo věcně, je to umělé spojení. Dejme šanci větší transparentnosti a rozšiřme působnost NKÚ. Bylo to marný, marný, marný. Páni senátoři moc dobře vědí, že zákon o řízení a kontrole veřejných financí se připravuje. Že se na Ministerstvu financí sešlo 2 600 zásadních připomínek a byly vypořádány. Hlavně ze strany obcí. Prostě intenzivně se na tom pracuje, je zájem. Ale když není vůle spolupracovat vůbec, tak se to zkrátka nepodaří. A je prostě pravda, že se nám stalo, že tyto dva zákony nešly společně Sněmovnou a Senátem. Kdybychom to mohli vrátit a udělat to znovu, udělali bychom to lépe. Ale myslím, že byla šance se nějakým způsobem dohodnout, a to se nám nepodařilo. Takže snad příště. Jenom na doplnění toho, že jsme nezaspali a na tom, aby se omezily duplicity a multiplicity kontrol, se i nadále pracuje.
Děkuji panu poslanci Radku Vondráčkovi. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Ivan Adamec. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Dámy a pánové, nevím, jestli jsem se nepřeslechl - 2 600 připomínek, to tedy svědčí opravdu o kvalitě té předlohy. [[Část poslanců se baví mimo lavice, v sále je hluk.]] Já mám takový pocit, že ti, co to tady obhajovali nejvíce, tak nikdy v té komunální sféře nebyli. Protože my, co v ní pracujeme, víme, jak ty kontroly probíhají, jaká je erudice těch kontrolorů a jak funguje NKÚ. NKÚ byl zřízen za úplně jiným účelem. A to, že mu pasujeme nové pravomoce, tak samozřejmě, vytváříme nový kontrolní úřad. Opravdu nový! To není ten starý NKÚ, jak jsme ho znali, který kontroloval víceméně státní záležitosti, státní finance. Takže řekněme si to na rovinu, je to další kontrola. A skutečně tvrdím ze své zkušenosti, pokud... Já nemusím mluvit vůbec... Pane předsedající...
Rozumím vám, pane poslanče. A opravdu požádám kolegy, kolegyně, o klid! Pokud diskutujete něco jiného, než je rozšíření pravomocí podle novely zákona o NKÚ, tak v předsálí. A myslím to vážně! Jestli chcete přerušit jednání, můžeme pokračovat jistě i později, i po 19. hodině, to jistě rád někdo navrhne. Děkuji. Pokračujte.
Děkuji. Akorát jste mi nezastavil čas, jenom jako připomínka. Takže já bych to doplnil. Myslím, že je tady řada z nás, kteří mají zkušenosti z komunální politiky. A když se zeptám každého z vás, tak rozhodně nebudete jásavě říkat, že jste tento návrh zákona chtěli schválit v podobě, jak byl předložen. Myslím si, že žádný starosta, pokud to dělá správně, dlouho a z přesvědčení, se nebojí žádné kontroly. Ale prosím vás, ty kontroly, když jde jedna za druhou na to samé, neustále se to opakuje a výsledky kontrol jsou kolikrát tristní! A taky si vzpomínám, že záležitost několika tisíc korun dva kontroloři NKÚ kontrolovali půl roku! Tak co tohle je za kontroly? My přece NKÚ známe, nám na ty úřady chodili léta. [[(18.20 hodin)]] Takže bych prosil, abychom nezaměňovali tyhle pojmy. Nemám nic proti jednotné kontrole samospráv, ale pokud se neuspořádají ty kontroly tak, že prostě nebude v nich systém, bude v nich chaos a budeme přidávat další kontrolní úřady, mimochodem které na to vůbec nejsou připravené, tak je to špatně. Já jsem rád, že to takhle nedopadlo. Jako starosta si myslím, že si kolegové starostové oddechli. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji. Jistě jsem vám dal dostatek času, pane kolego, i po tom přerušení. Nyní další faktická poznámka pana poslance Vondráčka. Potom řádná přihláška pana senátora a pana poslance Pavery. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Ono to nebylo moc fér, ten argument, že to svědčí o kvalitě předlohy. To, že se sešlo přes dva tisíce připomínek z praxe, to není nekvalita toho zákona, ale že opravdu to tu praxi tíží a že je spousta připomínek. Ale musím se zastat pana pověřeného náměstka Vyhnánka, který se tím opravdu zabývá a který ty připomínky z praxe vyslyšel. A skutečně je ještě šance, že se nám v tomto volebním období podaří tento zákon přijmout s účinností od roku 2018. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Vondráčkovi. Nyní pan senátor Vystrčil, připraví se pan kolega Herbert Pavera. Prosím, pane senátore.
Vážený pane předsedající, kolegyně poslankyně a poslanci, prostřednictvím pana předsedajícího k panu poslanci Vondráčkovi. Pane poslanče, je to marný, je to marný, je to marný. Cituji z koaliční smlouvy: "Předložíme návrh na rozšíření pravomocí Nejvyššího kontrolního úřadu tak, aby mohl kontrolovat veškeré výdaje veřejných rozpočtů při současném odstranění duplicit kontrolních systémů." První, kdo spojil kontrolu NKÚ a obcí, respektive svěřených financí s rozšířením pravomocí NKÚ, je vláda. Senát na to pouze přistoupil a reagoval tak, že to je dobrý nápad. A ještě jedna věc. Naprostou většinou senátorů Senát přijal při projednávání ústavního návrhu zákona usnesení, které nevím, jestli jste všichni zaregistrovali, a to usnesení říká, že Senát doporučuje vládě České republiky předložit návrh změny Ústavy České republiky týkající se rozšíření pravomocí Nejvyššího kontrolního úřadu a návrh změny zákona č. 166/1993 Sb., o Nejvyšším kontrolním úřadu, až současně s návrhem odstranění duplicit kontrolních systémů.
Děkuji panu senátorovi Vystrčilovi. Nyní pan poslanec Herbert Pavera. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Hezký dobrý podvečer, dámy a pánové. Doufám, že nebudu mluvit dlouho. Chci reagovat na pana kolegu Hovorku, protože se mě to bytostně dotklo. A možná nejenom mě, ale všech zastupitelů samospráv. Mluvit o tom, že rozšíření pravomocí NKÚ proto, že na obcích a městech se určitě krade, protože zrovna Opencard, kterou tady vzpomněl pan Hovorka, že to tak je, je opravdu velmi falešné. A myslím si, že každý z nás, kdo pracuje na samosprávě, se musí cítit dotčen. A já si nemyslím, že v 6 250 obcích se krade. Já si nemyslím, že zastupitelé a politici na obcích a městech jsou zloději. Naopak. Kdyby některá média nedělala, jak se říká, z komára velblouda, tak by u nás nebylo povědomí lidí, že v 90 % veřejnosti si myslí, že je u nás rozběhlá korupce. Neříkám, že není. Neříkám, že někdo neudělá chybu nebo že úmyslně neudělal chybu. Ale určitě to není jiné než jinde ve světě. Jinde ve světě je korupce vnímána asi 50 % občanů. Když jsem se setkal vlastně se zástupci GRECO, což je komise proti korupci, která vyšetřuje takovéto různé věci, sleduje to i v různých zemích, jak postupují, a když byli u nás, tak především nás napadali za to, že u nás je velká korupce. A když jsem jim říkal, že to je hlavně jenom proto, že veřejnost je vlastně neustále oslovována médii tím, že tady je ta korupce rozbujelá, tak samozřejmě co si pak ta veřejnost má myslet. Kdyby se poukazovalo i na dobré věci, které se dějí na obcích a městech, kterých je mnohem víc, tak určitě by to takto nebylo vnímáno. Takže velice mě to mrzí, že se tady mluví o tom, že na samosprávách, na obcích se neustále krade. Myslím si, že si to vůbec nezasloužíme, protože spousta těch lidí, kteří tam pracují, dělá ve svém čase navíc o sobotách, nedělích pro blaho občanů, a ne proto, aby se obohacovali na úkor obcí a na úkor druhých. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Herbertu Paverovi. Ještě faktická poznámka pana poslance Ludvíka Hovorky a pan kolega Vilímec také - normální přihlášku, dobře. Faktická poznámka pana poslance Ludvíka Hovorky. A opět požádám sněmovnu o klid odleva doprava a odprava doleva taky. Ještě jednou vás požádám, abyste se ztišili. Slovo má pan poslanec Ludvík Hovorka k faktické poznámce. Prosím.
Děkuji za slovo. Vážený pane místopředsedo, vážení členové vlády, vážení poslanci, vážené poslankyně, k mému předřečníkovi prostřednictvím pana předsedajícího. Já jsem neřekl, že starostové jsou zloději. Já jsem taky dvanáct let pracoval jako starosta obce a vím, že řada starostů hospodaří velmi dobře a každou korunu obrací několikrát, než ji vydá. Ale smysl toho zákona přece nebyl jenom v tom, aby se pustil NKÚ na obce. Tam přece šlo i o další věci - rozšíření oblasti kontroly hospodaření s veřejnými prostředky. A pokud se někde ztrácejí peníze, pak zcela určitě ve velkých organizacích zřizovaných většími městy a obcemi. A o to přece šlo taky mimo jiné. A kauza Opencard - jestli si myslíte, že nebyla tunelem, že nebyla rozkrádáním veřejných prostředků, tak to řekněte. Ale to neznamenalo nějaké osočení starostů, že starostové na obcích kradou, a proto se na ně musí poslat kontrola z NKÚ. To v žádném případě takto nemělo být míněno. Ale ta zákonná novela rozšíření pravomocí, kompetencí NKÚ, ústavní zákon směřoval k rozšíření možnosti kontroly v oblasti veřejných prostředků. Vždyť se na to podívejte. Tam není nikde napsáno, že to směřuje prioritně nebo výhradně na obce. Myslím si, že toto byl hlavní smysl. A tím, že ten zákon byl v Senátu zabit stejně jako prováděcí zákon 610, sněmovní tisk, tak je to špatný signál, protože tím se říká, že nechceme rozšíření kontrol NKÚ, a to nejenom směrem k samosprávám, ale i k dalším subjektům, které byly navrhovány ke kontrole. A to je špatný signál.
Děkuji panu poslanci Hovorkovi. Ještě faktická poznámka pana poslance Michala Kučery. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Jenom velice krátce k svému předřečníkovi panu poslanci Hovorkovi z KDU-ČSL prostřednictvím pana předsedajícího. Pane poslanče, co vám ty samosprávy udělaly? Už jste jim vzali peníze. Teď tam pošlete ještě větší kontroly. Kdyby to byli kolegové tamhle zleva, tak bych to možná ještě pochopil, ale co udělali lidovcům, to skutečně nevím.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Kolega Hovorka se přihlásil k nové faktické poznámce. Kolega Vilímec je přihlášen řádně do rozpravy bez omezení času. Pan kolega Hovorka, faktická poznámka. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo, vážený pane místopředsedo. Já bych jenom krátce reagoval. Starostové nám neudělali nic špatného, nic zlého. Řekl jsem jasně, že starostové, řada z nich, jsou to poctiví lidé a hospodaří dobře s veřejnými prostředky. Není pravda, že jsme samosprávám vzali prostředky. Podívejte se na to, jak od roku 1990 narostly příjmy obcí a měst, s jakými prostředky hospodaří samosprávy dnes, s jakými hospodařily před 26 lety. To je prostě ohromný, propastný rozdíl. [[(18.30 hodin)]] A já si myslím, že tady skutečně nejde o to, aby byly kontrolovány samosprávy. Jde o rozšíření oblasti kontroly veřejných prostředků v širší oblasti, než dosud tomu bylo. To byla podstata těch dvou návrhů. Jestliže to někdo takto zúžil jenom na samosprávy, je to špatně. Je to špatně, protože to nebyl cíl těchto dvou novel. A pokud někomu vadí, že by opakovaná kontrola dopadla na menší nebo nejmenší obce, no tak nechť se udělá novela zákona a nechť se třeba vypustí obce jedničkové, dvojkové, nechť to zůstane třeba na trojkových obcích. Vždyť na tom se s tím zákonem dá pracovat. Prosím vás, neberme si pořád samosprávy jako nějaký příklad, že je chceme neustále utlačovat. Podívejte se na ty subjekty, které byly popsány ve sněmovním tisku 610. Samosprávy, to je jenom malá část toho, co se mělo kontrolovat. A mě osobně nikdo nedonutí, abych nehlasoval pro přehlasování senátního tisku, i když vím, že ten zákon bez toho -
Skončil vám čas k faktické poznámce, pane kolego.
- bez toho sněmovního zákonu nemůže být účinný. Já prostě nebudu hlasovat proti svému přesvědčení. Děkuji.
Děkuji. Nyní faktická poznámka pana poslance Laudáta, připraví se k faktické poznámce pan kolega Zahradník.
Děkuji, pane místopředsedo. Dámy a pánové, já jsem vás chtěl vyzvat, jestli už není možné k tomuto bodu ukončit diskusi. Tady je principiálně havárie toho zákona, takže nemůže platit, takže předpokládám, že zpravidla koalice by si měla odhlasovat zamítnutí, a tím to skončit. Já se domnívám, že dneska je prioritou ustavit vyšetřovací komisi, aby se poslanci a veřejnost dozvěděli, co se děje. Takže prosím moc, jestli se můžu přimluvit, aby tato diskuse skončila. Ta tady bude někdy jindy, až přijdete s novým návrhem zákona. Děkuji.
Hezký dobrý večer. Děkuji panu poslanci Laudátovi. Dalším s faktickou poznámkou je pan poslanec Jan Zahradník. Prosím, pane poslanče, vaše dvě minuty.
Vážený pane místopředsedo, kolegyně, kolegové, kolega Laudát mě skoro vyzval, abych svoji diskusní připomínku tady neuplatňoval. Já jenom velmi stručně řeknu, že tady se rozvíjí taková debata o poctivosti a nepoctivosti. No, já jsem samozřejmě u toho dá se říci od roku 1990, kdy jsem byl zvolen poprvé do městského zastupitelstva. Musím říci, že obecní samospráva je, řekl bych, ze všech těch stupňů, kterými jsem prošel, nejjednodušší, nejpoctivější, určitě nejvěcnější část, nejblíže občanům. Přesto starostové a ti radní v zastupitelstvu někdy řeší problémy, kdy samozřejmě hospodaří poctivě, ale někdy řeší problém, zdali ten dům nabídnout nějakému zájemci za vysokou cenu, anebo svému sousedovi, který dává nižší cenu, ale zase tam bude provozovat obchod nebo hospodu. A tito starostové se obávají, že na ně přijde kontrola - kdyby jenom z NKÚ, ale oni se pak většinou stávají předmětem trestního řízení. A celá řada starostů, celá řada poctivých lidí už rezignovala na to, aby tyto funkce zastávala, a v některých obcích je velký problém najít lidi ochotné podstupovat tato rizika a v obecní samosprávě fungovat. Proto se také přimlouvám za podporu senátního návrhu a zamítnutí tohoto zákona.
Děkuji panu poslanci Zahradníkovi. Ptám se, jestli se ještě někdo další hlásí do rozpravy. Pan poslanec Vilímec. Prosím, pane poslanče.
Vážený pane místopředsedo, vážené kolegyně a kolegové, budu stručný, vyslyším prosbu pana předsedy klubu Laudáta. Chtěl bych pouze poděkovat Senátu za to, že se zachoval rozumně v dané chvíli a nepřipustil, aby vznikala další kontrola ve vztahu k obcím, když ta stávající kontrola, jak všichni víme, je velmi špatně nastavená. Pokud se týká toho návrhu zákona o kontrole a řízení veřejných financí, o kterém mluvil pan kolega Vondráček, tak ano, k tomu bylo podáno mnoho připomínek, nevím, jestli 2 600, a i to číslo svědčí o tom, že ten zákon je skutečně velmi problematický a není dobře připraven. Jako předseda finanční komise Svazu měst a obcí jsem se tomu velmi věnoval. Musím říci, že ten zákon se týká spíše vnitřního auditu než odstraňování nějakých duplicitních kontrol. Také bych chtěl pouze k tomu dodat, že pokud by se ten zákon nezměnil a připomínky byly vypořádány pouze tím, že Ministerstvo financí s těmi připomínkami nesouhlasí, tak mnoho především malých obcí vůbec nebude moci ani personálně, ani administrativně další požadavky na vnitřní audit ze zákona naplnit. Nečekejme, že tento návrh, který se vlastně již jednou objevil v Legislativní radě vlády, ta to zamítla, opět se vrátil zpátky, a vím, že Ministerstvo financí si přeje, aby ten zákon byl dokončen, tak mám velké pochybnosti. A kdokoli z vás by ten zákon velmi podrobně četl, tak by seznal, že především malé obce podle něj vůbec nemohou postupovat. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu kolegovi Vilímcovi. Ptám se, jestli se ještě někdo další hlásí do rozpravy. Pokud se nikdo nehlásí, rozpravu končím. Ptám se na závěrečná slova pana navrhovatele. Prosím.
Vážený pane místopředsedo, paní poslankyně, páni poslanci, já jsem ze začátku předpokládal, že v podstatě toto projednávání zákona bude technickou záležitostí, protože se vlastně ten zákon nedá schválit bez novely Ústavy, která v Senátu neprošla. Nicméně se musím vyjádřit k některým věcem, které tady zazněly. Pan poslanec Benda říkal, že ho máte příště poslouchat. Ano, můžete ho poslouchat, pokud nechcete nikdy nic projednat. Popsal to tady Roman Sklenák. Byla to skutečně perfektní past, protože Senát měl usnesení, že nebude projednávat novelu Ústavy, dokud nedoputuje ze Sněmovny návrh prováděcího zákona. Kdyby se tady přijalo usnesení, že tady se nebude prováděcí zákon projednávat, dokud nebude schválena novela Ústavy v Senátu, tak by nikdy nenastala ani jedna ta varianta v ani jedné sněmovně. Jsem rád, že pan kolega Vystrčil tady říkal, že senátoři si umějí přečíst to, co tady bylo schváleno, nebo to, co by bylo schváleno ve Sněmovně bez finálního hlasování, ale pořád to nic nemění na existujícím usnesení Senátu, kterým přerušil projednávání do doby, než tam prováděcí návrh zákona doputuje. Pan poslanec Stanjura tady mluvil o tom, co je úspěch a co je neúspěch. Já bych tady řekl jenom tolik, že vláda tím, že předložila prováděcí návrh zákona, plnila přání Sněmovny, která sama schválila novelu Ústavy, která byla poslaneckým a nikoliv vládním návrhem. My jsme tuto Ústavu pouze naplňovali. To znamená, je-li to neúspěch, já bych spíše řekl, že to je škoda, že se to neschválilo, než že bych to hodnotil slovy úspěch či neúspěch. Co se týče provázání s duplicitami, tak i senátoři, kteří byli proti, kteří požadovali odstranění duplicit, včetně tady přítomného kolegy Vystrčila ze Senátu, tak tvrdili i na jednáních příslušného výboru, že vlastně nemají námitky proti rozšíření kontrolních oprávnění NKÚ na obce a kraje, ale že chtějí napřed ty duplicity, že to sice spolu nesouvisí, ale že to je vlastně jejich nástroj tím, že nemůže být Senát přehlasován u Ústavy, jak si vynutit odstranění těch duplicit, čili nebyla to zásadní výhrada vůči rozšíření kontrolních oprávnění Nejvyššího kontrolního úřadu. Ano, bylo to marné, bylo to marné, bylo to marné žádat, aby nečinili rozšíření pravomocí NKÚ rukojmím odstranění duplicit. Ano, ty duplicity jsou důležité. To, že to koaliční smlouva zmiňuje - já už jsem to tady také uváděl, dostalo se tam dokonce na můj návrh, ale nebylo myšleno, že se o tom bude hlasovat v jednom okamžiku, ale že jsou to dvě věci, které obě je potřeba nějakým způsobem řešit. Abych některé potěšil, tak já už mám na stole nachystanou nově připravenou novelu Ústavy a prováděcího zákona, kterým se rozšiřuje kontrolní oprávnění NKÚ na územní samosprávu. Předpokládám, že by to vláda mohla poslat společně se zákonem o kontrole a řízení veřejných financí, tak aby byl splněn i požadavek Senátu, že se ty věci budou řešit zároveň. Stačí podepsat a vypravit. Jenom tedy ještě musíme připravit řízení a kontrolu veřejných financí. Doufám, že se to podaří a že tedy i senátoři tímto budou uspokojeni, resp. že se otevře prostor k debatě i o jiných kontrolních oprávněních, která se uplatňují vůči územní samosprávě. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu ministrovi. Je to marné, je to marné, je to marné. Pan senátor žádá o závěrečné slovo. Prosím, pane senátore.
Vážený pane místopředsedo, vážené poslankyně, poslanci. Já nevím, asi bude potřeba, pane ministře, abyste ke koaliční smlouvě vydali nějakou metodiku, protože tam je napsáno, že předložíme návrh na rozšíření pravomocí Nejvyššího kontrolního úřadu tak, aby mohl kontrolovat veškeré výdaje veřejných rozpočtů při současném odstranění duplicit kontrolních systémů. To znamená, já ač to čtu zprava nebo zleva, tak to vnímám tak, že to mělo proběhnout současně, což se nestalo. A znovu opakuji, že tyto dvě věci, odstranění duplicit a rozšíření pravomocí Nejvyššího kontrolního úřadu, nespojil jako první Senát, ale jako první to spojila současná koalice ve své koaliční smlouvě. To chci, aby bylo jasné, a to, co je písemně napsáno a předkládám i podepsáno, hovoří jasně. To je první věc. Co se týká toho návrhu ústavního zákona, tak já si nejsem vůbec jistý, že to usnesení Senátu říká, že nebudeme projednávat, dokud nedoputuje doprovodný zákon do Senátu. A i kdyby tomu tak bylo, tak tady už bylo jednou řečeno, kdo vládne v Senátu ústavní většinou, a kromě toho jenom prostá většina umožňuje revokaci usnesení. A pokud by se ukázalo, že v nějakém okamžiku už je doprovodný zákon k dispozici, a zároveň by se ukázalo, že existuje návrh na odstranění duplicit, tak není důvod, například kdyby byl přijat návrh pana kolegy Bendy, aby to usnesení bylo revokováno, pokud zní, jak vy jste říkal, čímž si vůbec nejsem jistý. To jsou moje dva komentáře k tomu, co tady zaznělo. Jinak obecně si dovolím požádat ctěnou Poslaneckou sněmovnu, aby zamítnutí zákona potvrdila, to znamená, aby zákon neschválila, protože to je jediný logický a smyslný postup.
Děkuji za závěrečné slovo panu senátorovi. Přistoupíme k hlasování podle § 97 odst. 3 zákona o jednacím řádu Poslanecké sněmovny. Nejprve vás všechny odhlásím. Prosím, abyste se přihlásili svými hlasovacími kartami. Přivolám naše kolegy z předsálí. K přijetí následujícího usnesení je zapotřebí souhlasu nadpoloviční většiny všech poslanců, tedy souhlasu 101 poslance. Kvorum je již nastaveno. Přednesu návrh usnesení: "Poslanecká sněmovna schvaluje návrh zákona, kterým se mění zákon číslo 166/1993 Sb., o Nejvyšším kontrolním úřadu, ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony, podle sněmovního tisku 610/7." Zahajuji hlasování o tomto návrhu. Kdo je pro, nechť zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 31, přihlášeno je 147 poslankyň a poslanců, pro 34, proti 47. Návrh nebyl přijat. Konstatuji, že návrh zákona nebyl přijat. Děkuji panu ministrovi i panu senátorovi. Dalším bodem našeho jednání je bod 190, kterým je