Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 48. izredne seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Nada Brinovšek, Franc Kramar, Jože Tanko, Karmen Furman, Samo Bevk do 16. ure in Franc Jurša. Do roka, ki ga je na podlagi tretjega odstavka 93.a člena Poslovnika Državnega zbora določil kolegij, sodelovanje na seji izven sedeža Državnega zbora z uporabo aplikacije za seje na daljavo ni najavil noben poslanec oziroma poslanka. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 2. IN 3. TOČKO DNEVNEGA REDA. Državni zbor bo v okviru 2. in 3. točke dnevnega reda najprej opravil skupne uvodne predstavitve in skupne predstavitve stališč poslanskih skupin o PREDLOGU SPREMEMB PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2021 in o DOPOLNJENEM PREDLOGU PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2022. Predloga aktov je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev obeh predlogov aktov dajem besedo najprej predsedniku Vlade Janezu Janši.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani zbor! Na kratko o predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za naslednje leto in o dopolnjenem proračunu za leto 2022. Delno smo o teh aktih v zadnjih tednih že govorili, vendar je pač potrebno ob tem drugem uvodu poudariti, da so razmere, kar se tiče javnofinančnega položaja tako Slovenije kot ostalih držav članic Evropske unije, še vedno nestabilne, kljub temu pa je danes možno bolj realno načrtovati prihodke in izdatke, kot je bilo to še možno na začetku prvega vala epidemije. Domače in mednarodne institucije, ki napovedujejo rast oziroma padec bruto domačega proizvoda, bruto domačih proizvodov po Evropi, sicer mesečno ali pa vsaj trimesečno spreminjajo te napovedi, kljub temu pa niso bistveno drugačne, kot so bile, ko smo najprej predstavljali proračunske dokumente. Slovenija nekje obstaja v okvirih, ki so napovedani za celotno Evropsko unijo, nekoliko boljše od napovedi za evroobmočje, katerega del smo, in precej boljše, kar se tiče napovedi glede zadolžitve. Tako je recimo povprečna napovedana zadolžitev v naslednjih treh letih, kar se tiče dolga sektorja država, v Evropski uniji precej višja, kot je naše povprečje ali pa kot so naše napovedi. Dolg sektorja država v državah članicah Evropske unije, ki je napovedan, je bistveno višji od tega, kar je napovedano za Slovenijo, preko 100 % bruto domačega proizvoda, ko gre za Evropsko unijo, preko 90 oziroma 95 % v naslednjih treh letih, in Slovenija ostaja v teh treh letih nekje na 80 %, v zadnjem letu celo nekoliko pod tem. Ta relativno ugoden javnofinančni položaj države vpliva seveda tudi na naš položaj na finančnih trgih. Zaradi pravočasnih ukrepov, ki smo jih sprejemali v okviru dosedanjih protikoronaukrepov, so se naše rejting ocene pri praktično vseh rejting agencijah – in te ocene so seveda ključne, ko gre za ceno zadolževanja, za ceno doseganja likvidnosti v modernem finančnem svetu – ali stabilizirale ali popravile navzgor, kar Slovenijo uvršča med tiste države članice Evropske unije z najbolj stabilno javnofinančno sliko. Tako da recimo lahko navajam številne podatke ali pa primerjave. Najbolj nazoren podatek, ki pove o tem, da smo naš javnofinančni položaj tudi v odnosu do mednarodnih finančnih trgov popravili, je dejstvo, da bomo letos, ko je leto krize, za obresti, za dolgove plačali manj, kot smo plačali v lanskem letu. Kar pomeni, da je minister za finance oziroma da je zakladnica uspešno refinancirala nekatere dolgove iz preteklosti, da smo jih odplačal s tistimi, ki smo jih najeli za nižje obrestne mere, in da je strošek servisiranja dolga v letošnjem letu, ko pač cela Evropa, in tudi mi z njo, beleži padec bruto domačega proizvoda, ki je praktično neprimerljiv z normalnimi časi kadarkoli v zgodovini Evropske unije, cena zadolževanja nižja, kot je bila v lanskem letu, ko pandemije in teh drastičnih padcev ni bilo nikjer na vidiku. Z robustnim pristopom k obvladovanju javnofinančnih posledic epidemije ali pa, lahko bi rekli, ekonomskih in socialnih posledic epidemije bomo nadaljevali tudi v naslednjih dveh letih. Tukaj gre tako za kazalce, ki govorijo o bruto investicijah, ki bodo v Sloveniji znatne v naslednjih dveh letih, in sicer okrog 6-odstotne v letu 2021 in preko 4-odstotne v letu 2022. Ko gre za javne investicije, pa jih bomo povečevali. Če bodo znašale, primerjalno gledano, v letošnjem letu okrog 4 % in pol, potem bodo v naslednjem letu narasle na 5,8 % in leto kasneje na 6 %. Tukaj bomo šli lahko tudi čez, odvisno od tega, kako bomo sposobni izboljšati okolje, ki omogoča investiranje evropskih sredstev tako iz Sklada za okrevanje in odpornost kot tudi iz naslednjega sedemletnega finančnega okvira Evropske unije. Ta paket, ki je bil izpogajan na julijski seji, je še vedno v fazi potrjevanja. Pogodba o Evropski uniji določa, da je potrebno odločitev Evropskega sveta uskladiti s Parlamentom in na koncu sprejeti nek združen, enoten predlog proračuna. Iz dosedanjih izkušenj – že dvakrat smo se pogajali in bili del tega postopka – je izhajalo, da je bila to običajno neka formalnost, kjer se je za določene programe, ki jih je Evropski parlament še dodatno forsiral, zagotovilo še nekaj milijard iz rezerv, in tako smo potem prišli do skupnega predloga, ki je bil na koncu soglasno potrjen tako v Evropskem parlamentu kot v Svetu. Letos je žal prišlo do zapletov, ki so posledica dejstva, da je v nadaljevanju postopkov od julija, ko je Evropski svet soglasno določil finančne okvire za oba ključna instrumenta, vključno z možnostjo lastnih virov Evropske unije in skupnega zadolževanja prek Evropske komisije [[…]]Ta dogovor se je v pogajanjih z vodstvom Evropskega parlamenta deloma dopolnil v smer, ki je pozitivna, se pravi, več sredstev je namenjenih za nekatere skupne programe, od varovanja zunanjih meja do več sredstev za Erasmus in za nekatere druge projekte, ki pač niso bili toliko v fokusu Evropskega sveta, takrat ko se je govorilo o tisoč milijardah. Gre pa tukaj za manjše vsote, ki jih je možno zagotoviti iz ostankov črpanja proračunov na letni ravni in iz določenih rezerv, ki vedno ostanejo pri takšnih vsotah. Zakompliciralo se je pa pri pogojevanju. Mediji vam govorijo o tem, da nekatere države ne sprejemajo načela vladavine prava in da zaradi tega grozi blokada tega dogovora. Tukaj bo treba zadevo nekoliko pojasniti, ker dvomim, da boste pravo sliko izvedeli iz medijev. O tem, da je vladavina prava temelj obstoja Evropske unije, je bil na julijskem Evropskem svetu dosežen popoln konsenz, popolno soglasje. Pravzaprav je dejstvo, da država, ki ne prisega na vladavino prava, ki nima svojega delovanja usklajenega z vladavino prava, po pogodbi sploh ne more biti članica Evropske unije. Zaradi tega pogodba o Evropi, Lizbonska pogodba, vsebuje tudi določbo, v kateri piše, da je samo po sebi umevno, da država članica temelji na vladavini prava in da nihče drug tega ne more zlorabljati na ta način, da se katerokoli državo članico s političnimi motivi tako ali drugače izsiljuje, da kaj počne mimo tega, kar določa Pogodba o Evropski uniji. In je potem tudi razdelano, kaj se zgodi, če določena država krši to pogodbo. Znotraj teh pravil je tudi ta famozni 7. člen, ki na koncu omogoča celo odvzem glasovalnih pravic posamični državi članici, če se vse ostale države strinjajo, in tista država, ki je pač tarča, tega ne more ustaviti z vetom. Vendar je ta procedura izpeljana tako, da o tem, ali nekdo krši pravo, odloča sodišče. Lizbonska pogodba, pogodba o Evropski uniji, določa proceduro in na koncu v tej proceduri odloča sodišče, neodvisni organ, ki je ustanovljen ravno zato, da odloča v primeru takšnih sporov. V zvezi s tem je bilo po štirih dneh in štirih nočeh razprav na julijskem Evropskem svetu na koncu doseženo soglasje, to je pač pravni okvir, tisti, ki smo člani Evropske unije, ga moramo upoštevati in spoštovati, in v zvezi s tem ni bilo nikakršnih zadržkov. V teh pogajanjih kasneje – med vodstvom Evropskega parlamenta, Evropski parlament še ni sprejel tega predloga, gre za nek tehnični dogovor med vodstvom Evropskega parlamenta in predsedujočo državo oziroma predsedstvom Sveta Evropske unije – pa je bil na koncu sprejet nek pogojevalnik, ki določa, da o tem, ali nekdo krši pravo in pogodbo, ne odloča sodišče, ampak odloča večina. Se pravi večina, politična večina v okviru Evropske unije, različnih institucij, precej zapleten mehanizem je predlagan. Ta mehanizem lahko sproži ne samo neka kvalificirana institucija Evropske unije, ampak tudi različne nevladne organizacije, recimo v primeru Slovenije znani Mirovni inštitut, o katerem vsi vemo, kako deluje. In na koncu potem lahko z glasovanjem kvalificirana večina neki državi zaustavi financiranje iz evropskih sredstev. Glejte, ta inštrument je glede na vse razlage, ki smo jih slišali julija, z vidika Lizbonske pogodbe sporen. Vladavina prava pomeni, da na koncu odloča neodvisen organ, nepolitični organ. Se pravi, če mi tukaj v slovenskem parlamentu ali pa nekje v Evropskem parlamentu sprejmemo nekaj z večino, je to pač politična odločitev, je to odločitev zakonodajnega telesa, v evropskem primeru zakonodajno-posvetovalnega telesa, tak je status Evropskega parlamenta, ni pa to odločitev neodvisnega sodišča. Na ta način lahko kadarkoli v prihodnje kdorkoli katerokoli državo postavi v položaj, ko se bo zaustavilo financiranje pomembnih evropskih projektov. Vprašam vas, kakšno bo vzdušje in kakšen bo odnos v tisti državi do Evropske unije nasploh in recimo do države članice, ki bo to zahtevala, ali do evropske institucije. Predstavljajte si, da, ne vem, mi dobimo neke informacije, da se obvoznica okrog Amsterdama financira na nekoliko čuden način, in predlagamo, da se to financiranje zaustavi, Slovenija. Predstavljajte si reakcijo na Nizozemskem. Ne glede na to, kaj se bo zgodilo potem na koncu tega postopka, jaz vam zagotavljam, da bo v roku enega leta potem Nizozemska sprožila nek postopek glede financiranja nekega projekta v Sloveniji samo zaradi tega, ker bo to javnost zahtevala. To je konec Evropske unije, kot jo poznamo in kot smo si jo predstavljali, kot smo glasovali zanjo na referendumu in kot smo se ne nazadnje strinjali z njo in z njenim pravnim okvirom s podpisom Lizbonske pogodbe. Jaz sem jo lastnoročno podpisal, zato vem, kaj piše v njej, in veliko napora je Slovenija med predsedovanjem vložila v to, da bi se ta pogodba ratificirala. Se pravi to, kar je zdaj nekje na mizi, ne bo pilo vode. Mediji so danes polni tega, kako dve državi to blokirata. Prej so bili mediji polni informacij, da je to pravilo sprejeto ali pa da bo sprejeto s kvalificirano večino, zato da se disciplinira Poljsko in Madžarsko, ob tem, da vsi vemo, da morajo dele tega paketa ratificirati vsi parlamenti. Kdo pri zdravi pameti verjame, da bo poljski ali pa madžarski parlament ratificiral nek paket, za katerega se govori, da vsebuje inštrumente, na podlagi katerih se bo zaustavilo financiranje evropskih projektov v teh dveh državah? In to ne po tem, ko bo to odločilo sodišče, kar je možno že danes, ampak po tem, ko bo o tem odločila večina v Evropskem parlamentu. Na srečo stvar še ni takšna, kot jo prikazujejo mediji, do nobene blokade še ni prišlo, ker o tem še ni odločal niti Evropski parlament niti Svet Evropske unije in o tem ni odločal še noben nacionalni parlament, ki bi to eventualno lahko blokiral. Bile so samo izkazane namere, kar pa seveda spravlja postopek v časovno stisko. Predstavljate si obsežen, robusten administrativni zalogaj, ki ga predstavlja ta finančni paket skoraj 2 tisoč milijard evrov z vso proceduro ratifikacije prek nacionalnih parlamentov, Evropskega parlamenta, Sveta Evropske unije in tako naprej. Običajno smo porabili za to dobro leto, zdaj imamo do konca leta še dober mesec. Tukaj se bo še veliko dogajalo. S tega vidika mislim, da je prav, da ste obveščeni, zakaj tukaj pravzaprav gre. Moje stališče je, da je dogovor, ki smo ga dosegli julija na Evropskem svetu po tem, ko je bilo vse na mizi, ko se je pod vprašaj postavljalo nadaljnji obstanek Evropske unije in ko je bil soglasno sprejet nek okvir, treba spoštovati. Če tega ne bomo spoštovali, potem se lahko dogovorimo za nekaj drugega pa se bo nekdo spomnil, da to ni v redu, in bomo šli naprej. Smo sredi drugega vala epidemije, Evropa je močno prizadeta, ne samo Slovenija, vsi. Vplivalo bo to na marsikaj, če ne bo prišlo do pravočasne ratifikacije teh paketov, do tega pa lahko pride zgolj, če bo končni dogovor temeljil na dogovoru iz julija, ki je bil zelo težko dosežen s kompromisi z vseh strani, z, bom rekel, veliko drame. Potem bo to vplivalo na gospodarski in finančni optimizem v Evropski uniji in širše, na trdnost evra, tudi na bonitetne ocene, na ceno zadolževanja, na napovedi, ki so zaenkrat še optimistične ali pa vsaj zmerno optimistične, in Evropa se lahko na začetku naslednjega leta zbudi v situaciji, ki bo slaba, ki bo popolnoma nepotrebna in ki si jo je zakuhala sama. Tako da mi bomo naredili vse, kar je v naši moči – smo tudi v triu prihodnjih in sedanjega predsedstva – za to, da se dogovor iz julija ohrani, da se ravna racionalno, da se ne razbije Evropske unije, da se ne slabi evra in da se reagira razumno v času, ko pravzaprav še ne vemo dokončno, kakšna bo cena drugega vala, in še niti dokončno ne vemo, ali se bomo lahko zaradi optimističnih napovedi glede cepiv za covid tretjemu valu sploh izognili. Torej toliko. Minister za finance bo predstavil še nekatere dodatne številke. Naj povem še to, da ob pripravi sedmega protikoronapaketa, ki ga moramo sprejeti do konca naslednjega meseca, iščemo tudi rezerve za to, da tudi v času drugega vala pomagamo nekaterim, ki so najbolj prizadeti, še posebej 100 tisoč upokojencem z nizkimi pokojninami, ki dodatno v teh časih, mogoče še bolj kot spomladi, čutijo draginjske pritiske in nasploh situacijo, ki jo imamo glede vseh omejitev zaradi korone. S tega vidika iščemo tudi notranje rezerve glede tega, da se zagotovijo dodatna sredstva, da se vsaj za tisto najbolj prizadeto kategorijo lajšajo socialne posledice epidemije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za dopolnilno obrazložitev obeh predlogov aktov dajem besedo še ministru za finance mag. Andreju Širclju.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani predsednik Vlade, cenjene poslanke, spoštovani poslanci! Proračun za leto 2021 ter proračun za leto 2022 sta bila pripravljena v negotovih razmerah, verjetno v preteklosti, v zadnjih desetletjih taki proračuni niso bili vsakdanji. Negotove razmere so nastale zaradi epidemije, predvsem zaradi tega, ker se je pojavil drugi val, zaradi tega, ker smo ugotovili, da pri prvem valu nismo dokončno izkoreninili virusa in da se je enostavno ta ponovil. Zaradi tega je tveganje tako na javnofinančnem področju kot seveda tudi v gospodarstvu večje. Epidemiološka slika se hitro in nepredvidljivo spreminja. Ne glede na to smo proračuna za leti 2021 in 2022 načrtovali ambiciozno. Glede na to, da je upadla potrošnja prebivalstva v letu 2020, smo povečali potrošnjo države, kar se kaže predvsem na večjih investicijah države. Skratka, gre za proračuna, ki sta na eni strani investicijska in na drugi strani skrbita za blaginjo ljudi, se pravi, da sta tudi socialna. Za proračun za leto 2021 ne velja fiskalno pravilo. Evropska komisija je sporočila, da bo v letu 2021 še naprej veljala splošna odstopna klavzula. Podobno izjavo, podobno stališče je dal tudi Fiskalni svet. To bo v letu 2021 in tudi v letu 2022 omogočilo uporabo takšnih fiskalnih ukrepov, ki bodo pripeljali državo k okrevanju. Za leto 2022 še ne moremo govoriti o podaljšanju odstopne klavzule, zato smo prihodke in odhodke načrtovali tako, kot da te odstopne klavzule dejansko ne bi bilo. Glede na to, da se epidemija, drugi val podaljšuje, ostaja to vprašanje še odprto. Okrevanje gospodarstva se bo podaljšalo v konec leta 2021 in začetek, prvo polovico leta 2022. Ne glede na to je iz proračunov jasno razvidno, da se primanjkljaj znižuje. Primanjkljaj se znižuje z 9,2 % BDP, kot je načrtovano v letu 2020, na 5,6-odstotni primanjkljaj v letu 2021 in na 3,1-odstotni primanjkljaj v letu 2022. V skladu s fiskalnim pravilom, v skladu z 12. členom bomo Fiskalnemu svetu predložili načrt, kako in v kolikšnem času bo država javne finance pripeljala v normalno stanje, ki ga določa fiskalni okvir. Spremembe proračuna za leto 2021 predvidevajo prihodke v višini 10,7 milijarde evrov in so v primerjavi z rebalansom 2020 višji za 1,5 milijarde oziroma za približno 17 %. V proračunu za leto 2022 bodo prihodki glede na spremembe proračuna v letu 2021 še nekoliko višji, in sicer bodo znašali 11 milijard oziroma 2,6 % več kot v letu 2021. Ob tem naj poudarim, da je na strani odhodkov zagotovljena dvojna evidenca odhodkov, se pravi tistih odhodkov, ki so povezani s covidom, in ostalih odhodkov. Tudi odhodki bodo v letu 2021 načrtovani v obsegu 13,5 milijarde, kar je nekako primerljivo z obsegom odhodkov v rebalansu za leto 2020. Glede na to, da je ta proračun za leto 2021 predvsem investicijski, naj omenim, da se bosta za investicijo vsako leto namenili približno 2 milijardi evrov. Toliko Slovenija do sedaj še ni investirala. Pri tem računam, da bodo pri tem aktivni vsi, tudi občine, saj je občinam namenjen povečan transfer za investicije v znesku 350 milijonov evrov. To z drugimi besedami pomeni, da računamo na to, da se bodo pomembne investicije dogajale na ravni občin, to je tam, kjer so najbližje ljudem. S tem seveda računam tudi na realno načrtovanje izvedbe in aktivno pripravo projektov, tudi zaradi tega, ker se za te namene lahko uporabljajo, in bi bilo prav, da se v čim večji meri uporabljajo evropska sredstva. Če omenim nekatera povečanja po posameznih ministrstvih, potem lahko rečemo, da se za Ministrstvo za infrastrukturo namenja 143 milijonov več kot v letu 2019. Govorim za leto 2021. Ministrstvu za zdravje se namenja 345 milijonov več kot v letu 2019 in znaša ta transfer več kot 500 milijonov, v letu 2021. Pretežni del odhodkov se nanaša na covid, vendar ne glede na to menimo, da bo v prihodnje treba predvsem povečati delež bruto družbenega proizvoda, ki je namenjen za zdravje. Investicije ne bodo le v infrastrukturo, kar je bilo že omenjeno na odboru, kot na primer v železniško infrastrukturo, cestno infrastrukturo, ampak tudi v zdravstvo, domove za starejše. Večino ali pa veliko investicij lahko opravimo prek reform, reform zdravstvenega sistema, reform pokojninskega sistema, reform skrbi za starejše, in temu bodo namenjena ta sredstva v proračunu. Pri infrastrukturi bomo investirali predvsem v železniško in cestno infrastrukturo. Tukaj lahko govorimo o 3. razvojni osi, posodobitvi železnic. Na področju zdravstva izgradnja novih bolnišnic v Celju, Ljubljani. Tako da s tega zornega kota računamo na to, da bo ta denar porabljen čim bolj učinkovito in seveda tudi čim bolj transparentno. Če se s strani odhodkov obrnemo na zadolževanje, potem lahko ugotovim, da v letu 2021 in letu 2022 bo zadolževanje, tudi v zakonu o izvrševanju proračunov je predvideno zadolževanje za nekaj manj kot 7 milijard, ob tem da bomo plačali nekaj več kot 3 milijarde dolga v letu 2021. Če pogledamo zadolžitev v primerjavi z drugimi državami, potem lahko ugotovim, da smo na zgornji polovici držav Evropske unije po zadolžitvi, to se pravi tistih držav, ki se zadolžujejo manj glede na višino bruto družbenega proizvoda. Letos naj bi bila zadolžitev 82,4 % bruto družbenega proizvoda, v letu 2022 naj bi padla na nekaj več kot 79 % bruto družbenega proizvoda. Zadolžitev je bila potrebna za financiranje odhodkov, povezanih s preprečevanjem širjenja covida, in zdravljenja ljudi. Ob tem naj omenim tudi področje monetarne politike. Monetarna politika v Evropi deluje, lahko rečemo danes, z roko v roki s fiskalno politiko. Pri proračunu je upoštevana ekspanzivna fiskalna politika, delujemo prociklično in po drugi strani Evropska centralna banka zagotavlja likvidnost poslovnih bank. Pričakuje se, da bodo evropske inštitucije v decembru še povečale možnost za povečanje likvidnosti poslovnih bank, tako da s tega zornega kota ne vidim nekih težav glede zagotavljanja likvidnosti. Poslovne banke so stabilne, likvidne in robustne. V proračunih ostaja tudi izrazita socialna komponenta. Pravice iz socialne in družinske politike so visoko na prioritetni listi in sredstva za socialno politiko se prav tako povečujejo. In predvsem je socialna politika ciljana k tistim, ki ta denar najbolj potrebujejo. Iz proračuna bomo še naprej financirali zdravstveno infrastrukturo, testiranja, cepiva in osebno varovalno opremo, poleg tega je za potrebe kritja stroškov bolnic in drugih javnih zavodov na področju zdravstva in socialnega varstva, povezanih z epidemijo, namenjenih še 200 milijonov evrov. Naj se na koncu še enkrat vrnem k negotovosti. Nihče ne ve zagotovo, kako se bodo razmere odvijale in kako globoke bodo posledice za gospodarstvo in za ljudi. Vlada si že od začetka krize prizadeva predvsem, da bi ohranila delovna mesta in pomagala podjetjem ohranjati aktivnost. Pomoč je bila namenjena najbolj ranljivim skupinam prebivalstva in tako bo tudi v prihodnje. Peti in šesti paket protikoronskih ukrepov sledita istemu cilju, podobnemu cilju bo sledil tudi sedmi paket protikoronskih ukrepov. Za izvajanje teh bomo koristili rezerve, to se pravi proračunske rezerve. Proračunska rezerva je dovolj velika za kritje vseh stroškov v povezavi z epidemijo. S tem smo in bomo vsaj delno ublažili posledice krize in padec bruto družbenega proizvoda. Največ pa k ublažitvi posledic in hitremu okrevanju prispevamo sami kot posamezniki z odgovornim obnašanjem in solidarnostjo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predloga aktov je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za finance. Za predstavitev poročil odbora dajem besedo predsedniku odbora Robertu Polnarju.
Hvala za besedo, gospod predsednik Državnega zbora. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Odbor za finance je na 48. nujni seji 14. novembra letos kot matično delovno telo obravnaval Predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2021. V poslovniškem roku so kvalificirani predlagatelji vložili 71 amandmajev, od tega je bil en amandma umaknjen, trije pa nepravilno vloženi. Odbor se je tako opredelil do 67 amandmajev. V uvodu je minister za finance povedal, da je predlog spremembe nastal ob upoštevanju okoliščin glede epidemije covida-19, ob upoštevanju mednarodnih okoliščin in na podlagi jesenske napovedi Umarja. Predstavil je ukrepe Evropske komisije in Evropske centralne banke. Opozoril je, da je kriza sektorska, zato so ukrepi Vlade usmerjeni v posamezne sektorje, tiste, ki so najbolj prizadeti. Povedal je, da je zaradi negotovosti razvoja epidemije ter socialnih in ekonomskih posledic Evropska komisija tudi za leto 2021 sporočila, da bo še naprej veljala splošna odstopna klavzula od fiskalnih pravil. V nadaljevanju je natančno predstavil ekonomske kazalce za naslednje leto ter predstavil prioritete Vlade Republike Slovenije, ki so razvidne tudi iz predloga sprememb proračuna. Predsednik Fiskalnega sveta je v uvodu povedal, da niso prejeli nobenih novih dokumentov Vlade v oceno, da so še vedno izpolnjena merila iz 12. člena Zakona o fiskalnem pravilu, ki zaradi izjemnih okoliščin omogočajo začasen odstop od dolgoročne uravnoteženosti javnih financ. Glede visokih načrtovanih odhodkov je povedal, da je načrtovanje sicer smiselno, vendar tudi tvegano, saj je lahko problem učinkovita poraba teh sredstev. Minister za finance je v odzivu na oceno Fiskalnega sveta pojasnil, da Vlada z vso resnostjo upošteva napotke ter da redno v obliki poročil seznanja Državni zbor. Glede visokih odhodkov je pojasnil, da se državne investicije res povečujejo, njihov namen pa je kompenzacijski učinek zmanjševanja povpraševanja gospodinjstev. Direktorica Urada za makroekonomske analize in razvoj je jesensko napoved dopolnilna z najnovejšimi ocenami in podatki, ki so trenutno na razpolago. Glede tretjega četrtletja v letošnjem letu razpoložljivi podatki kažejo, da je bilo okrevanje v mnogo aktivnostih boljše, kot se je pričakovalo. Opozorila je, da bodo posledice velike predvsem za storitveni sektor, ki je tudi najbolj prizadet. Kar zadeva leto 2021, je napoved Umarja enaka napovedi Evropske komisije, in sicer je predvidena 5,1-odsotna gospodarska rast. V razpravi so članice in člani odbora izpostavili kot problematično strukturo predloga sprememb proračuna, zato ker niso razvidni njegovi vizija in cilji. Opozorili so na veliko porabo sredstev ter velik primanjkljaj in državni dolg. Nadalje je bilo opozorjeno na število brezposelnih, ki narašča, ter na potrebne reforme, ki bodo omogočile učinkovito črpanje sredstev Evropske unije. Nekateri člani so izpostavili tudi vlogo lokalnih skupnosti pri črpanju evropskih sredstev ter menili, da je potrebno selektivno dvigniti prag zadolževanja občin tam, kjer je to smiselno. V nadaljevanju so se dotaknili različnih področij in izpostavili, da na primer Ministrstvo za zdravje res dobi veliko sredstev, vendar je njihova poraba že vnaprej določena. Opozorili so tudi na nejasnosti, ki prihajajo zaradi hitrih sprememb ukrepov, kar je še posebej težko za majhna podjetja. Izraženo je bilo tudi prepričanje, da je predlog sprememb proračuna razvojno in ciljno usmerjen. Izpostavljena so bila področja, kjer se sredstva povečujejo, in sicer so to področja zdravja, sociale, infrastrukture, šolstva, gospodarstva. Opozorili so na veliko negotovost trenutnega kriznega položaja in na njegovo časovno neopredeljivost. Med razpravo in ob koncu razprave so minister za finance, predsednik Fiskalnega sveta in predstavniki Vlade odgovorili na vprašanja in dileme, izpostavljene v razpravi, ter podali dodatna pojasnila. Odbor se je po koncu razprave opredelil do vloženih amandmajev kvalificiranih predlagateljev in je podprl štiri amandmaje, tri predlagatelja Slovenske nacionalne stranke in enega predlagateljev poslanskih skupin koalicije. Ostalih amandmajev odbor ni podprl. Po razpravi je odbor sprejel naslednji sklep: Odbor za finance se je seznanil s Predlogom sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2021 in ga podpira. Gospe in gospodje, Odbor za finance je en dan prej na 47. nujni seji 13. novembra kot matično delovno telo obravnaval tudi Dopolnjen predlog proračuna Republike Slovenije za leto 2022. Posredovanih je bilo 37 amandmajev kvalificiranih predlagateljev. V uvodu je minister za finance predstavil dopolnjen predlog proračuna in njegovo edino spremembo, ki je namenjena Ministrstvu za kulturo za projekt muzeja osamosvojitve Slovenije. Tudi za leto 2022 je minister razložil, da je proračun oziroma njegov predlog nastal v izredno negotovih razmerah, predstavil je jesensko napoved Umarja in pojasnil, da tako Umar kot Evropska komisija napovedujeta postopno okrevanje gospodarstva v prihodnjih letih, vendar pa bo to okrevanje vezano predvsem na ukrepe posameznih držav in izvedbo dogovora Next Generation EU. Predsednik Fiskalnega sveta je navedel, da je Fiskalni svet že podal celovito oceno proračunskih dokumentov, ki so mu bili posredovani. Poudaril je, da v tem trenutku ni mogoče potrditi, ali bo tudi v letu 2022 možen začasen odstop od srednjeročne uravnoteženosti javnih financ po Zakonu o fiskalnem pravilu. Opozoril je, da v tem trenutku kaže na uresničitev bolj pesimističnih scenarijev, tako da verjetno tudi v letu 2022 še ne bo dosežena predkrizna raven gospodarske aktivnosti. Direktorica Urada za makroekonomske analize in razvoj je predstavila jesensko napoved, in sicer je za leto 2022 napovedana 3,7-odstotna gospodarska rast. V razpravi so članice in člani odbora predstavili svoja stališča do Dopolnjenega predloga proračuna Republike Slovenije za leto 2022 in do nekaterih vloženih amandmajev. Posamezni člani so izpostavili potrebo po transparentnosti in jasnem razločevanju med izdatki, ki so namenjeni ukrepom za blažitev posledic epidemije, in ostalimi izdatki. Izraženi so bili pomisleki glede naraščanja javnega dolga, nekateri člani pa so opozorili, da alternative zadolževanju s strani države ni ter da je to ob izpolnjenosti določenih pogojev nujno. Razprava je posegla tudi na področje javnega zdravstva. V tem okviru je bilo izpostavljeno oziroma opozorjeno na rast sredstev, ki so na voljo zdravstvenemu sistemu, kot problematična pa je bila izražena racionalnost njihove porabe. V razpravi je bilo poudarjeno tudi, da je potrebno ohraniti stabilnost zdravstvenega sistema. Del razprave je potekal tudi pri obravnavi posameznih amandmajev, pri čemer so se razpravljavci osredotočili predvsem na področje dolgotrajne oskrbe, raziskovalnih programov in projektov ter na problematiko financiranja lokalnih skupnosti. Minister je podal dodatna pojasnila na pomisleke in vprašanja, izražena v razpravi, predvsem glede obsega zadolževanja, likvidnosti gospodarstva ter ohranjanja delovnih mest. Po zaključeni razpravi o dopolnjenem predlogu državnega proračuna za leto 2022 se je odbor opredelil do vloženih amandmajev in ni podprl nobenega amandmaja. Po razpravi je odbor sprejel naslednji sklep: Odbor za finance podpira Dopolnjen predlog proračuna Republike Slovenije za leto 2022. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Matjaž Han bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani minister, kolegice in kolegi, spoštovani predsednik Državnega zbora! Nestabilne in sila negotove okoliščine, ki jih je prinesla epidemija nove bolezni, niso več muha enodnevnica. Imele bodo dolgoročni vpliv. Zaradi epidemije je bil z rebalansom v celoti predrugačen že letošnji proračun. Enako bo s proračunoma za prihodnji dve leti, ki ju seveda obravnavamo danes. To so trije proračuni, ki ne bodo zgodovinski le po višini, ampak bodo zgodovinski tudi po zadolževanju. Pa vendarle naj takoj na začetku ponovim, kar smo v Socialnih demokratih povedali že večkrat, tudi ob sprejetju rebalansa – da vsi razumemo trošenje in zadolževanje države. Celo Fiskalni svet v takih okoliščinah temu ne nasprotuje. Vsi v tej dvorani in v državi razumemo, da je to edini način, da se odzovemo na zdravstveno, gospodarsko in socialno situacijo, ki ni zajela samo naše države, ampak je zajela cel svet. Vlada namerava trošiti in se v ta namen zadolževati, to vidimo in to je nesporno in pri tem ji nihče ne nasprotuje. Jasno je, da proračunov prihodnjih let ne bo mogoče primerjati s tistimi iz leta 2019, katerega zaključni račun bomo obravnavali tudi na tej seji. Jasno pa je tudi, da vse to delamo zato, da bodo spet nekoč nastopile normalne razmere, da bomo nekoč lahko imeli spet normalne javne finance in da bomo živeli v normalno delujoči državi. Če smo pri rebalansu še govorili o odzivu na epidemijo, gre pri proračunih za prihodnji dve leti za vprašanje, kako dobro se bomo prilagodili novim razmeram. Če ne prej, bo ob koncu tega dvoletnega obdobja treba imeti odgovor na vprašanje, kako bomo plačali to porabo. Zato nam, prosimo, ne zamerite, minister, če bomo v tej razpravi to vprašanje postavili tudi mi. Kritike in predloge, ki jih dajemo v opoziciji, bi morali razumeti kot predlog za izboljšave, za večjo preglednost, varnost in učinkovitost te ogromne ogromne operacije, ker ne gre več samo za zaščito zdravja ljudi, okrepitev zdravstvenega sistema, zavarovanja delovnih mest, gre tudi za to, v kakšni državi bomo živeli čez dve leti, in tudi, ker je dve leti veliko dalje kot teh 14 dni, kako bomo preživeli do takrat. Cilj je torej prebroditi težke čase in poskrbeti, da čim prej spet nastopi normalnost, zato je pomembno, da v uvodu te razprave izpostavim dvoje. Z nastopom normalnosti se bodo zopet, ponovno aktivirala pravila, ki omejujejo porabo in zahtevajo vračanje dolgov. O tem, kdaj nastopi ta normalnost, bodo žal odločile tako imenovane varčne države v Evropi. Kot nas opozarjajo nekateri ekonomisti, je seveda smiselno z enim očesom pogledovati tudi proti tem časom in se zavedati, da bo treba današnjo potrošnjo tudi plačati. Če danes sredstev ne bomo pametno izkoristili, nam bodo čez leto, dve, tri lahko pomenila veliko breme. In to ni ne vem kako velika ekonomska doktrina, treba se je postaviti samo v domače javne finance. In drugič. Vlada velik del trošenja želi financirati iz evropskih virov. Pomembno je poudariti, da tudi o tej porabi odloča Evropa in ne mi. Dostopnost denarja, na katerega se v proračunu zanaša Vlada, pa je odvisna tudi od naše pozicije v Evropski uniji. Jasno je, da nihče ne zmore sam, vendar je pomembno poudariti, da imajo vladne odločitve in dejanja velik vpliv tudi na našo pozicijo v Evropi in na to, kakšen denar bomo iz te Evrope dobili. Žal smo odvisni tudi od drugih držav. Če na kratko strnem naše stališče, smo v zvezi s predlogoma proračunov v Poslanski skupini SD kritični do naslednjega: nizke preglednosti načrtovane visoke porabe, nejasnih prioritet, ker se poraba dviga po vseh resorjih, in trhlih virov financiranja, za katere že zdaj vemo, da so v veliki meri povratni, dobili pa jih bomo samo ob uspešnem črpanju programov Evropske unije. Če se najprej dotaknem preglednosti. Po rekordnem proračunu, ki kljub zmanjšanim davčnim prihodkom skupno porabo poveča na preko 13 milijard in dvigne proračune praktično vsem proračunskim uporabnikom, se ne moremo kot običajno sprehoditi skozi številne postavke in ugotoviti, da se nekje jemlje in nekje drugje daje. Ker se sredstva povišujejo vsepovsod, se je treba dokopati globoko v proračunske vrstice in ugotoviti, kakšni so vladni načrti. V proračunu za leto 2021 se ohranja podprogram z naslovom Sredstva za financiranje epidemije covid-19. Sicer so na ta podprogram res razporejena velikanska sredstva, a poslanke in poslanci in tudi javnost imamo že ves čas trajanja te vlade težave s transparentnostjo njihove porabe. Pri povišani porabi je ogrožena preglednost in pričakovali bi, da se vlada tega zaveda, če ne drugače zaradi tega, da zagotovi vsem, da delajo transparentno. Namesto tega globoko v posebnem delu proračuna ugotovimo, zanimivo, da se znižujejo sredstva za nadzor proračuna. To je slab signal, minister. Mnogi amandmaji, ki so bili vloženi na predlog proračunov, so tu zato, ker predlagatelji le tako lahko izvemo, ali so za ljudi pomembni projekti sploh vključeni v vladne proračunske načrte. Glede na to, da je vladajoča koalicija zavrnila vse predloge, ki jih je dala opozicija, nas skrbi, da Vlada opozicijskih predlogov ne dojema kot konstruktivno pomoč. Če kaj, si namreč ne želimo – in za kar je sedaj skrajno neprimeren čas – da proračuna za naslednji dve leti postaneta politično orodje koalicije za realizacijo njenih političnih načrtov, medtem ko bo okrevanje celotne države postavljeno pod nekaj nejasnih postavk, tako imenovanih covid-19. Žal se je tudi tukaj izkazalo, da so besede o prepotrebnem sodelovanju, s katerimi tako rada postreže koalicija, ter dejanja na drugi strani še kako narazen. Socialni demokrati smo k obema proračunoma pripravili amandmaje, ki bi z racionalno prerazporeditvijo omogočili realizacijo tistih projektov, katerih razvojna priložnost bo prav zaradi krize v naslednjih letih močno ogrožena, posamična območja pa se bodo zaradi njihovega zastoja znašla v velikanskem razvojnem deficitu. Torej lahko na nek način sklenem, da sta proračuna sicer polna, ponavljam, zadolženih sredstev, ki jih bo seveda treba vrniti. Vprašanje, ki ostaja nejasno pri vsem pa je, ali bo vložek vseh teh sredstev targetiral tiste vsebine, ki bodo lahko sprožile največ možnosti za okrevanje, za rast in za razvoj, in kaj bomo na koncu koncev s temi ukrepi počeli tudi čez dve leti. Kot omenjeno nas skrbi učinkovitost te izjemno povišane porabe, ki jo bomo financirali s posojili, ki pa zaenkrat še niso odobrena. Nahajamo se v izjemno nestabilnih okoliščinah, ki jih ne znajo analizirati niti najboljše ekonomske ustanove. S tem se vsi strinjamo. Vlada predloži proračun, ki ima v letu 2021 5,6 primanjkljaja BDP, v letu 2022 pa, mislim da, 1,6 primanjkljaja BDP, kar povečuje porabo praktično povsod. Pri tem pa pri istem proračunu odkrijemo zmanjšanje sredstev za Statistični urad in pa za Umar, ki skrbita za točnost ekonomskih napovedi. Tega enostavno ne morem razumeti. Ta signal dati tem inštitucijam je po mojem zelo slabo. Sam ob zadnjem mesecu vzporedno s proračunskimi razpravami pogrešam to, da te razprave premalo vpletamo v sprejetje tako imenovanih protikoronskih ukrepov, ki bodo šele leta po tem, še posebej z aktualnima proračunoma, ki sta danes na mizi, dali poseben in po mojem usoden pečat. Tako žal lahko vidimo ta proračuna samo kot neko grobo orodje, vsebino njega pa vsak mesec posebej, lahko rečem rokohitrsko, prek protikoronskih paketov sprejema Vlada. Pa ne toliko kot pripravo na negotovo prihodnost, temveč kot površen odziv na aktualne razmere. Je pa Vlada vsaj deloma v petih, kmalu tudi v šestem poizkusu sedaj dodala vsaj nekaj več življenjskosti protikoronskim paketom. Proračuna pa za moje pojme še vedno ostajata rigidna in imata zelo veliko zadolženost. Bojazen, da bo veselje ob vseh teh visokih postavkah hitro zamajala težka fiskalna realnost, je tako več kot upravičena. Torej, vprašanje, ali bi bilo mogoče ta rebalans in ta proračun sestaviti drugače, je vsakokrat na mestu. Vlada in koalicija bosta sicer v obravnavi trdili, da sta lahko proračuna 2021 in 2022 samo takšna, kot sta, glede na vsesplošno negotovost, ki smo ji priča, pa se s tem ni mogoče do konca strinjati, zato Socialni demokrati pa tudi opozicija želimo s svojimi amandmaji vsaj nekoliko spremeniti smer, v katero so zaplule te naše javne finance. Naši amandmaji niso nerazumni, minister, niso tudi pretirano visoki, zahtevamo le nekaj enostavnih, pomembnih rešitev. Prvič: da ohranimo transparentnost; da večstomilijonska sredstva, s katerimi naj bi prvič v zgodovini razpolagalo Ministrstvo za finance, vrnejo resornim ministrom za znanost, za raziskovalno dejavnost, v tehnološki razvoj, za upravljanje z vodami in prilagajanje podnebnim spremembam. Drugič: da epidemije ne izkoriščamo kot priložnost za varčevanje. Vlada na primer predlaga krčenje proračunskih sredstev za znanost, enako je naredila na področju šolstva, ker so bile šole zaprte, Vlada neporabljena sredstva za šolsko prehrano in štipendije vidi kot prihranek. Temu nasprotujemo in seveda predlagamo tudi amandmaje. Tretjič: da se v proračunu zagotovijo tudi sredstva za pomoč nekaterim od krize prizadetim skupinam, ki so jih dosedanji vladni paketi izpustili. Teh je žal vsak dan več, vendar ne samo zaradi vaše krivde, minister, zaradi situacije. Da ne pozabimo na financiranje nekaterih temeljnih projektov, pomembnih za vso državo, na primer začetek gradnje Narodne univerzitetne knjižnice v Ljubljani. Petič: da se zagotovijo zadostna sredstva za projekte, ki so nujni za okrevanje in odpornost, mislim pri tem na zdravstveni sistem, dolgotrajno oskrbo in seveda ustvarjanje novih delovnih mest. Šestič: da se v proračun vključijo zagotovila o financiranju nujnih projektov za določena lokalna območja, saj iz proračunskih načrtov ni jasno, ali bodo financirani, med drugim razvojne osi preko območij, ki so dandanes zaradi infrastrukturnega deficita v neprimerno slabšem položaju, kot bi lahko bila. Po seji Odbora za finance, dragi moji, si seveda ne delamo utvar, da bi lahko bili naši amandmaji sprejeti na tej seji zbora. Še več, odbor nam je glede proračunov namesto neke razvojne vizije, o kateri smo poslušali in nam je žal ni uspelo najti v teh dokumentih, pokazal nekaj drugega. Pokazal je neko svojevrstno politično dinamiko, ki z razumevanjem potreb ljudi, področij in težav, s katerimi se soočamo, nimajo veliko skupnega. Ima pa seveda prednost za utrjevanje te koalicije, kar je tudi na neki način normalno, vendar živimo v zelo težkih časih. Ampak ker so časi preveč resni, da bi lahko tudi ob jasnih stranpoteh, ki jih ta proračun ubira kar nekaj, samo kritizirali, moramo tudi v opoziciji sprejeti odgovornost, da poskušamo zavoljo ljudi narediti tudi nekaj dobrega. Ker je dolžnost vsake opozicije, da v danih razmerah podpira prizadevanje Vlade za hiter odziv na posledice epidemije, da država troši z jasnim ciljem ohranjanja gospodarske dejavnosti in seveda tudi zaposlenosti. To podpiramo tudi mi, zato tudi danes še enkrat, znova pričakujemo, da bo koalicija vsaj deloma sprejela in na nek način naše amandmaje tudi vzela kot konstruktivne in jih v bistvu potrdila. To seveda ne pomeni, da bomo v prvi vrsti zadovoljni zgolj s podporo naših amandmajev, ki so, še enkrat – in to znamo tudi jasno zagovarjati – amandmaji za vsaj ohranjanje, prvič, transparentnosti tega proračuna, se pravi, kar se tiče agencij, ki bdijo nad porabo proračuna, in tudi drugih zgodb, ki jih boste v naših amandmajih videli v sami razpravi. V Poslanski skupini Socialnih demokratov si želimo in verjamemo, da lahko ob obravnavi proračunov najdemo prostore za izboljšave. S tem bi koalicija pokazala, da vsaj sedaj, ko gre dobesedno za utiranje nadaljnje finančne perspektive, sigurnosti in trdnosti naše države ne samo za dve leti, temveč tudi za mnogo let, sliši konstruktivne predloge. Pravzaprav je to na vseh nas. Če bomo danes tukaj v tej dvorani prepoznali, da ne gre več samo za nas ali vas, temveč za našo državo, bomo seveda vsi lažje zadihali in ravnali, kot je prav, ne pa kot od nas pričakuje koalicijska ali opozicijska vloga. Morda je to lažni optimizem, ampak resnično si želim, da sprejmemo dobra proračunska dokumenta, ki bosta odsevala razumevanje, da je časa za merjenje političnih moči nepreklicno konec. Hvala.
Hvala lepa. Monika Gregorčič bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Spoštovani predsednik, poslanke in poslanci, spoštovani minister za finance! Sprememba proračuna države za leto 2021 in dopolnjen predlog proračuna za leto 2022 predstavljata odziv na zaostrene ekonomske in zdravstvene razmere, hkrati pa sta s sredstvi, ki si jih je Slovenija izpogajala na ravni EU, tudi priložnost za gospodarsko okrevanje. Proračuna sta podlaga tudi za izvajanje tako imenovanih protikoronskih zakonov oziroma ukrepov za zagotovitev ustreznega nivoja socialne varnosti in gospodarske aktivnosti. Nastala gospodarska kriza je posledica zunanjega dejavnika v obliki pandemije covida-19. Prišla je nenadno, a globalno in je tako Slovenijo kot vse ostale članice EU prizadela sektorsko zelo neenakomerno. Njena intenzivnost je posledica skoraj nekajtedenske popolne ustavitve javnega življenja in gospodarstva. Nenaden padec povpraševanja je posledično povzročil občuten upad proračunskih prihodkov. Vladne intervencije z ukrepi za omilitev posledic krize in za ohranitev gospodarskih aktivnosti ter spodbude povpraševanju pa te javne izdatke še povečujejo. Ker posledično tako visokega javnofinančnega primanjkljaja žal ni moč pokriti na hitro, predlagana proračuna zato izkazujeta deficit. Oba predloga proračunov sta bila že v zgodnjih jesenskih mesecih pripravljena v negotovih razmerah, a žal drugi val epidemije, ki je v vsej Evropi mnogo intenzivnejši kot prvi, povzroča še večjo negotovost in znižuje upanje na hitro okrevanje evropskega gospodarstva. Zato se ne glede na sprva optimistične napovedi za leto 2021 ocenjuje, da gospodarstva pred letom 2022 ne bodo okrevala na raven pred pandemijo, in to kljub prvim optimističnim napovedim o razvoju in uporabi cepiva. Kljub vsemu so napovedi tako Evropske komisije kot Nacionalnega urada za makroekonomske analize in razvoj dokaj pozitivne za našo državo. Obe instituciji napovedujeta, da bo Slovenija za razliko od več kot polovice drugih držav članic EU raven ustvarjenega BDP iz obdobja pred pričetkom epidemije dosegla nekako sredi leta 2022. To pomeni, da so trenutni ukrepi pravi in že dajejo pričakovane učinke ter da bodo tudi načrtovani ciljani ukrepi, ki so zajeti v oba proračunska dokumenta, da so ti ukrepi realni in da je realno, da bodo v naslednjih dveh letih dosegli cilj gospodarskega okrevanja. Zato bosta ključna krepitev izvoznih in investicijskih aktivnosti, zlasti na področju infrastrukture in drugih gradbenih investicij, ter pospešeno črpanje evropskih finančnih sredstev. Nedvomno pa so že letos izvedeni ukrepi preprečili hujši padec gospodarske aktivnosti in pomagali ohraniti po nekaterih grobih ocenah skoraj 300 tisoč delovnih mest. Za okrevanje in odpornost gospodarstva ima Slovenija v naslednjih letih na voljo dodatna evropska sredstva v okviru instrumenta Next Generation EU. Gre za program pomoči, namenjene izboljšanju zdravstvene infrastrukture, sistemu oskrbe starejših in ohranjanju delovnih mest. Slovenija pa bo tudi na podlagi Načrta za okrevanje in odpornost lahko skupno koristila še 1,6 milijarde evrov nepovratnih sredstev. Od tega zneska je 900 milijonov evrov načrtovanih že v danes obravnavanih proračunih za prihodnji dve leti. Proračuna vsebujeta izrazito razvojno komponento tudi na področju investicij v zdravstvo, institucionalno varstvo starejših, digitalizacijo, znanost ter na področju investicij, ki bodo pripomogle h gospodarskemu okrevanju, k odpiranju novih delovnih mest, dvigu produktivnosti ter k okoljskim in energetskim projektom. Okrevanje našega gospodarstva bo vsekakor trajalo več let in zaradi blažitve posledic epidemije bo proračunski primanjkljaj visok – letos celo več kot 4 milijarde, prihodnje leto okoli 2,7 milijarde in leta 2022 okoli 1,6 milijarde evrov. Zavedamo se, da tako povečan proračunski primanjkljaj pomeni odstop od fiskalnega pravila. A prav zaradi tako izjemnih okoliščin, ki jih predstavlja epidemija, je temu zeleno luč na nacionalni ravni že prižgal Fiskalni svet in pri tem sledil tudi začasnemu odstopu od pravil Pakta za stabilnost in rast na ravni celotne Evropske unije, ki ga je že letos spomladi odobrila Evropska komisija. Tudi vse ključne mednarodne finančne institucije, Evropska centralna banka in Mednarodni denarni sklad pritrjujejo, da je pri odzivu na to krizo nujna hitra in fiskalno izdatna reakcija države. Mednarodni denarni sklad ob svoji zadnji napovedi poudarja, da se je tokrat potrebno odzvati drugače kot pred dobrim desetletjem v finančni krizi, ko so bila priporočila prehitro usmerjena v fiskalno konsolidacijo. Tokrat je javnofinančna politika zastavljena ekspanzivno in proticiklično s ciljem omejitve upada BDP. Takšna usmeritev fiskalne politike pa seveda terja visoka dodatna finančna sredstva, ki jih bodo omogočili prej omenjeni visoki proračunski deficiti. V danih razmerah druge alternative za zagotovitev ustreznega nivoja socialne varnosti in za ekonomsko okrevanje pravzaprav ni, ne glede na doslej številna, verjamem, da dobronamerna, opozorila iz opozicije. Med članicami Evropske unije namreč ni nobene države, ki v prihodnjih letih ne bi načrtovala proračunskega deficita. Za primer, Avstrija za leto 2021 načrtuje 6,3-odstotni primanjkljaj, naša največja izvozna partnerica Nemčija 4,25-odstotni in celo bogata Norveška po 25 letih načrtuje proračunski primanjkljaj. Glede na to, da je ta država do sedaj beležila velikokrat celo 10-odstotne presežke, je to zelo pomemben podatek. Seveda je na mestu vprašanje, kako bomo takšen deficit lahko financirali. Država se bo zadolžila za skoraj 7 milijard, a od tega bo šlo 3,5 milijarde za poplačilo zapadlega dolga. Tudi tu smo soočeni s kritikami, da bo skupni javni dolg presegel 80 % BDP. A pozitivna stran je, da so obresti na slovenske državne obveznice nizke, zato se delež izdatkov za obresti v BDP še naprej znižuje. Ključne bonitetne hiše naši državi kljub dvigu zadolževanja zaupajo, saj bonitetne ocene ostajajo visoke oziroma se celo izboljšujejo. Vodilni svetovni ekonomisti celo menijo, da naj nas do izhoda iz pandemije obseg državnih dolgov ne skrbi preveč, saj nas lahko le povečana državna poraba prek proračunskih deficitov in s povečanim državnim zadolževanjem reši pred hujšo ekonomsko krizo. A zavedamo se, da bo odločilno, kaj bomo s temi sredstvi naredili, za kaj jih bomo porabili. Preudarnost in racionalnost sta pri tem še kako pomembni. V Poslanski skupini Stranke modernega centra ugotavljamo, da sta proračuna za leti 2021 in 2022 naravnana tako, da si bomo od šoka epidemije lahko čim prej opomogli in se čim prej vrnili v normalne življenjske okvire. Hkrati pa sta proračuna tudi naravnana optimistično, usmerjena v prihodnost, razvojna in trajnostna. Prihodnjih dogodkov, seveda tudi kratkoročno, glede na okoliščine nihče ne more napovedovati z veliko mero zanesljivosti, a z vso odgovornostjo lahko rečemo, da sta proračuna v danih razmerah najboljši možni odgovor na epidemijo ter da predstavljata tudi ustrezen instrument za gospodarsko okrevanje in za nadaljnji razvoj države. Zaradi vsega navedenega bomo poslanci Stranke modernega centra oba proračunska akta potrdili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Luka Mesec bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Najlepša hvala in lep pozdrav! Ta proračun je treba jemati ali pa brati dvojno. Po eni strani je to proračun Republike Slovenije, po drugi strani pa to, kar ta proračun prinaša, pomeni ali pa odzvanja predvsem neke tektonske premike, ki so se zgodili v Evropski uniji glede pogledov na monetarne, predvsem pa fiskalne politike v zadnjem letu. Glede na to, da sem včeraj imel s premierjem Janezom Janšo neko polemiko in zvečer se je tudi na Twitterju ponovno oglasil glede evra in pogleda ekonomista Jožeta P. Damijana nanj, sem razbral, da premier, kljub temu da je dvakrat med krizo evra v bistvu vodil državo, še vedno ne razume, v čem je evro problematičen, tako da bom mogoče začel s tega vidila. Se pravi, zakaj to, kar imamo danes, tudi v našem proračunu pomeni tektonski premik glede na dozdajšnje upravljanje kriz v Evropi, sploh po uvedbi evra. Zgodba je na kratko tale. Po propadu Bretton Woodsa, se pravi režima dogovorjenih vrednosti valut, sta bila v Evropi dva poskusa, da bi uvedli skupen monetarni sistem oziroma da bi uvedli usklajevanje med vrednostmi valut. Najprej tako imenovani snake in the tunnel oziroma kača v tunelu v 70. letih, v 80. letih pa evropski monetarni sistem. Oba sta zelo hitro propadla, in sicer zaradi tega, ker takrat Italija in Francija nista zmogli slediti tempu nemške marke in sta iz teh valutnih režimov zelo hitro izstopili in svoje vrednosti razvrednotili. Razlog je pa tale. Zaradi različnih zgodovinskih pogojev ali pa ekonomskih pogojev v teh državah je po eni strani Nemčija imela tradicionalno trdno marko, po drugi strani pa so Italija in Francija in druge države periferije svojo konkurenčnost zasledovale s tem, da so svoje valute ves čas malo razvrednotile napram marki. Se pravi, če so v Italiji zrasle plače, je Italija malo razvrednotila svojo liro, zato da so njeni izdelki ostali konkurenčni na mednarodnem trgu. V skupnem monetarnem režimu ali pa dogovorjenem monetarnem režimu, kjer je bila marka pripeta na liro, pa se tega ni več dalo in je bilo treba plače posekati ali pa posekati pokojnine. To je bilo tudi glavno svarilo, zakaj evro kot tak ne more v Evropi delovati. Kljub temu sta predvsem takratni francoski predsednik Mitterrand in nemški kancler Kohl vztrajala na evru. Mitterrand po eni strani zaradi tega, ker je mislil, da bo s tem Nemcem zbil puško iz rok, češ, potem bo francoski frank enako vreden kot nemška marka in Francija bo gospodarsko tako uspešna kot Nemčija, kar je bil seveda popoln ekonomski nesmisel. Kohl na drugi strani pa je po združitvi Nemčije to videl kot nek svoj velik osebni projekt, se pravi, po združitvi Nemčije bom z evrom združil še Evropo. Proti temu so bili praktično vsi. Milton Friedman je govoril, da evru da od pet do 10 let, potem bo stvar propadla, s sabo pa odnesla še Evropsko unijo. Nasprotovali so francoski komunisti, italijanski sindikati in nemška gospodarska zbornica. Konec koncev so nasprotovali celo v nemški centralni banki. Skratka, nasprotnikov evra je bilo ravno zaradi izkušenj v 70. in 80., ko se je izkazalo, da skupna valuta ne more delovati, ogromno, se je pa v evropskem vodstvu razvilo neko razmišljanje, ki je šlo proti toku in proti ekonomski logiki, in so postavili ta sistem v nekem upanju, da ko pride do krize, se bodo voditelji Evropske unije usedli skupaj in Evropa bo, kot je rekel Jean Monnet, eden izmed ustanovnih očetov Evropske skupnosti, v krizi padla naprej, se pravi integracija se bo poglobila. Zakaj evro ne bi mogel delovati? Problem je bil ta, da so države zelo različne in da jim je v bistvu z enotno skupno valuto odvzeta možnost, da z razvrednotenjem svojih valut lovijo mednarodno konkurenčnost. Po drugi strani pa v Evropi ni pogojev, da bi vzpostavili, recimo tako, kot so v Ameriki, enotno valuto v popolnem valutnem območju, ker po eni strani delovna sila v Evropi ni tako mobilna kot v Ameriki, v Ameriki je bilo vsaj do zdaj vseeno, če recimo Detroit propade, nikomur pa v Evropi ni vseeno, če se izprazni Latvija ali pa če se preseli pol prebivalcev Aten. Po drugi strani pa evropske države za razliko od ameriških cenijo svojo suverenost in niso bile pripravljene nikoli predati svoje fiskalne suverenosti Evropski uniji. To sta bili dve omejitvi, na kateri so bili evropski voditelji opozorjeni, ampak ju niso upoštevali. Zdaj pa če primerjam dve krizi, kako se je zgodba odvila. Ko je usekala prva kriza leta 2008 [[…]]Sicer v ZDA in se potem prek transatlantskih financ hitro prelila v Evropo, ker niso bile samo ameriške banke tiste, ki so špekulirale, ampak so bile evropske vpletene v isti sistem, konec koncev je bila ena od največjih bank na Wall Streetu pred letom 2008, in še vedno je, Deutsche Bank. V Evropi se je pa kriza zares začela, ko so se pokazale težave Grčije. Leta 2009 je bila v Grčiji izvoljena nova vlada pod vodstvom socialista Papandreouja, ki je razkril, da se je prejšnja konservativna vlada v bistvu grobo zlagala o višini njihovega deficita, da ta ni 6-odstoten, ampak ga je ocenil na vsaj 12-odstotnega, kasneje se je izkazalo, da je kar 15-odstoten, kar je bil prvi strel ali pa prvi znak za popoln preplah na evropskih finančnih trgih, ki ni pod gladino spravil samo Grčije, ampak tudi Italijo, in kriza se je počasi prelila še v Španijo, Portugalsko in Irsko. V Evropi predvsem Nemci niso trzali. Oni so rekli, mi se bomo oklepali svoje finančne suverenosti, državam v krizi ne bomo pomagali, enako trda je bila Evropska centralna banka. Jean-Claude Trichet, ki je bil takrat guverner Evropske centralne banke, in francoski predsednik Sarkozy sta večkrat pred drugimi gosti v francoščini kričala drug na drugega zaradi toliko različnih pogledov na to, kakšna bi morala biti politika Evropske centralne banke. To je eskaliralo leta 2011, ko je bila Evropa v težki krizi, Jean-Claude Trichet pa je razsodil, da je v bistvu problem nek znak inflacije v Nemčiji in je dvignil obrestno mero, kar je pod gladino spravilo celoten evropski jug, konec koncev. In zato pravim, da je čudno, da recimo človek, ki je bil takrat premier, tega ne ve. Tudi Slovenija je bila del tega cikla, tega šoka po dvigu obrestnih mer leta 2011, ki je Evropo v bistvu potegnil v drugo recesijo, ki smo jo tudi mi drago plačali. Vsi se, mislim da, dobro spomnimo leta 2012. To so bili odzivi po prejšnji krizi, se pravi fiskalno varčevanje, discipliniranje držav, trda monetarna politika in vsaka država je bila prepuščena sama sebi, da se pač reši, kakor ve in zna. To, kar se je zgodilo letos, je na meji čudeža. Sicer je Christine Lagarde še na začetku marca govorila, da ne vidi potrebe po novih monetarnih pristopih in tako naprej, ampak ko je prišla ekonomska kriza s protikoronskimi ukrepi zares v Evropo, so si vsi po vrsti premislili. Naenkrat smo imeli na mizi debato o evroobveznicah, ki je bila prej 10 let zatirana, naenkrat smo imeli centralno banko, ki je šla nekako v smeri whatever it takes, da bomo rešili to, in naenkrat smo imeli suspenz fiskalnih pravil v Evropi, kar se odraža tudi v našem proračunu. To, da je lahko proračun naslednje leto tako obsežen, kot je, je v resnici vzrok ne premika v Sloveniji, ampak premika v Evropi. Prvič po več kot 10 letih nimamo nad sabo tnala fiskalnih pravil, ampak je cilj fiskalne politike rešiti krizo in pognati investicije. Zato pravim, da je to tektonski premik. In v tem smislu je tudi treba presojati uspešnost te vlade oziroma ustreznost predloga, ki ga je pripravila. Moj pogled je nekako tak. Glede na to, kakšno zgodovinsko priložnost imamo in tudi kako poceni je v bistvu trenutno denar, bi moral biti cilj fiskalne politike za naslednji dve leti pognati tiste investicije, ki so bile prej 10 let v vsakem proračunu postavljene na stran zaradi tega, ker smo morali loviti fiskalna pravila in se niso premaknila nikamor. V Levici ves čas naštevamo, katere so to: znanost in raziskovanje, dolgotrajna oskrba, zdravstvo, stanovanjska politika, če jih omenim samo nekaj, in konec koncev priprava države na razogljičenje oziroma na polovično razogljičenje do leta 2030, k čemur smo zavezani po Pariškem sporazumu. Ampak če se zdaj vprašamo, v kolikšni meri je država te cilje dosegla, bomo pa videli naslednje. Jaz se ne morem strinjati s predhodnico, ki je rekla, da je izrazito razvojno naravnan ta proračun, in omenila v bistvu zelo podobne sektorje, kot sem jih jaz zdajle. Ampak številke so naslednje. Na Ministrstvu za zdravje bo v naslednjem letu sicer 520 milijonov evrov, kar je bistveno več kot letos, ko jih je bilo 336, ampak je treba vedeti, da jih bomo 200 takoj odšteli za poravnavo izgube Zavoda za zdravstveno zavarovanje in 77 jih bomo odšteli za covidukrepe. Se pravi, denarja bo ostalo manj kot letos, striktno za investicije, ki so v zdravstvu nujno potrebne, pa ga bo pičlih 69 milijonov evrov. Se pravi, v proračunu, ko nimamo nad sabo fiskalnih pravil in nismo zavezani k fiskalni disciplini, in v zdravstvu, ki je eden izmed najbolj problematičnih sektorjev v Sloveniji, bomo imeli 69 milijonov evrov investicij. Ali lahko s tem denarjem obnovimo UKC, izgradimo kakšno novo bolnišnico, si najbrž lahko odgovorite sami. Bom pa povedal to, da je trenutno naše zdravstvo v takem stanju: zadnjič mi je kolega, ki dela na onkologiji, povedal, da so recimo imeli nedavno primer bolnika z diagnosticiranim rakom na ledvicah, ki ga je treba najkasneje v štirih tednih od diagnoze operirati, da bi človeku omogočili normalno okrevanje in možnosti preživetja – no, ta človek je dobil oktobra 2020 na napotnici rok za operacijo julij 2021. To je slika slovenskega zdravstva, proračun pa odgovarja na ta problem z 69 milijoni investicij. Potem dolgotrajna oskrba. Tudi smo slišali, da je to eden izmed prioritetnih segmentov, ki naj bi bil naslovljen v tem proračunu. Številke so take. Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti pravi, da bi, če hočemo urediti dolgotrajno oskrbo, potrebovali 300 milijonov evrov na leto. To je rekel minister NSi. V proračunu za 2021 je 23 milijonov evrov. Se pravi, nekje v 12, 13 letih bomo ob taki investicijski dejavnosti države prišli do 300 milijonov, se pravi do tega, kar naj bi država na letni ravni zagotovila za dolgotrajno oskrbo, če jo hočemo urediti. Opominjam pa, da tam manjka 12 tisoč postelj in da najbrž kriza, ki jo trenutno imamo v DSO-jih – nedavno sem prebral, da jih je od 18 tisoč stanovalcev okuženih kar tisoč 500 oziroma skoraj 10 % – ni nepovezana s tem, kako slaba ali pa kako šibka je bila investicijska dejavnost v domove za starejše v zadnjih letih. Potem so tu stanovanja, spet. Mladi so zaradi visokih cen najemnin na eni strani, na drugi pa zaradi izgube dela in dohodka morali množično zapustiti svoje domove in se trenutno vračajo k staršem. Že dolga leta opozarjajo v Sloveniji različne organizacije, da manjka 10 tisoč javnih najemnih stanovanj, v naslednjem proračunu, kljub temu da nimamo nobenih fiskalnih pravil ali pa zavez k fiskalni disciplini, je za to dejavnost namenjenih 6 milijonov evrov. Da o podnebni politiki ne izgubljam besed. Edina stvar ali pa dve stvari, kjer denar je, pa sta vojska, kjer je za šest let predvidenih 780 milijonov evrov, to je tudi edina dejavnost, kjer je čisto jasno, kako bo v šestih letih stekla investicijska dejavnost, in pa v naslednjem letu na Ministrstvu za finance 500 milijonov evrov na neki nejasni postavki za covid, zakaj ali pa v kakšne namene jih bo ta vlada uporabljala, vesta samo gospod Šircelj in gospod Janša. Kar pa mislim, da nas lahko vse upravičeno skrbi, je, da jih bo ta vlada uporabljala predvsem za neko predvolilno kampanjo vodilne stranke SDS, saj to ne nazadnje že ves čas počne oziroma se k temu, zdaj ko ji oblast polzi iz rok, vse bolj zateka. Skratka, za covid oziroma mogoče predvolilno kampanjo SDS 500 milijonov evrov, za vojsko 780 milijonov evrov, za stanovanje, dolgotrajno oskrbo, zdravstvo, podnebno krizo pa denarja ni. Zakaj ga ni? O tem boste v petek, ko sprejmete zakon o investiciji za 780 milijonov evrov, najverjetneje odgovarjali ljudem na referendumu, za danes pa zaključujem samo, da smo poskušali še enkrat z našimi amandmaji. Ne verjamem, glede na izkušnje iz sobote, da bo kakšen sprejet, se pa nikakor s takim proračunom ne morem strinjati.
Hvala lepa. Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov.
Hvala za besedo, gospod predsednik Državnega zbora. Spoštovani gospod minister mag. Šircelj, drage kolegice in kolegi! Namesto uvoda. Številke so tiste, ki govorijo resnico. Prej smo slišali nekaj laži, vojska ni vzela, vojska je v tem letu dala zdravstvu, in to 30 milijonov. Spoštovane kolegice in kolegi, proračuna Republike Slovenije za leti 2021 in 2022 določata usmeritve za delovanje vladne koalicije pri upravljanju javnih financ ter vodenju ekonomske in razvojne politike naše države. Prvič v zgodovini samostojne Slovenije sprejemanje proračunskih dokumentov poleg zakonsko določenih obveznih okvirov in parametrov spremljata velika nepredvidljivost in velika negotovost. Ta nepredvidljivost je posledica pandemije ali bolj točno: sindemije. To pomeni, da ne gre zgolj za nalezljivo bolezen, da ne gre zgolj za pandemijo, vzporedno gre za veliko problemov. Lahko govorimo o več sočasnih epidemijah težav, s katerimi se sooča človeštvo, torej tudi slovenska družba. Nepredvidljivost je tako pri proračunskem načrtovanju največja neznanka, ker kljub velikim naporom intelektualcev, znanosti, različnih vej znanosti, ne samo medicinske, ne vemo, kdaj bomo lahko zaživeli v novi normalnosti. Ta gotovo ne bo takšna, kot jo poznamo iz preteklosti. Ocena Nove Slovenije je, da so spremembe proračuna Republike Slovenije za naslednje leto in proračuna za leto 2022 korektno pripravljene in v danih okoliščinah dobro domišljene. V teh okoliščinah je snovanje proračunskih dokumentov izjemno težko. Dejstvo je, da imamo bistveno več neznank kot v normalnih, lahko rečemo mirnodobnih okoliščinah. Koalicija si je zadala nalogo, da morajo proračunski dokumenti kljub vsemu izražati optimizem. Optimizem za gospodarstvo, optimizem za vsakega našega državljana. Optimizem nas navdaja tudi zato, ker danes velika večina ljudi razume situacijo, v kateri se je znašla slovenska družba, danes velika večina ljudi v strpnosti in dosledno spoštuje priporočila zdravniške stroke in posledično odloke Vlade in zakonske določbe, ki jih je sprejel Državni zbor. Zato smo vsem tem ljudem iskreno hvaležni. Ti ljudje prispevajo, znatno prispevajo k zmanjšanju tudi proračunske nepredvidljivosti. V imenu Nove Slovenije pa se vsem slovenskim državljankam in državljanom tudi opravičujem, če je kdaj v komunikaciji z javnostjo prišlo do komunikacijskih šumov. Ukrepov pač ne najdemo v učbenikih, ukrepati pa moramo hitro in učinkovito. Nimamo časa za dolga neproduktivna filozofiranja, virus ga ima na pretek. Žal pa obstajajo tudi sicer redki posamezniki in redke skupine, ki novi koronavirus razumejo kot politično vprašanje. Še več, ki nošenje zaščitnih mask, higieno rok in uporabo aplikacije Ostani zdrav obravnavajo kot politično vprašanje. Takšna ravnanja ostro zavračamo. Iz te krize bi se po zgledu mnogih držav, ki so jim blizu evropske vrednote solidarnosti, morali vsaj nekaj naučiti, in sicer, pri reševanju te krize bi morali preseči različne, tudi politične poglede. Boj za oblast preko trupel ni slovenska pot. Ekonomska in javnofinančna ter razvojna politika za leti 2021 in 2022 predstavljata odziv in ukrepanje na zaostrene razmere, ki zaznamujejo letošnje leto. Predvsem sta usmerjeni najprej v okrevanje in krepitev odpornosti gospodarstva, ob hkratni skrbi za blaginjo slehernega posameznika. Zaostrene razmere v letu 2020, torej letos, so odraz posledic sindemije, ki je nenadoma in v velikem obsegu prekinila in omejila gospodarsko aktivnost in družbeno življenje in s tem povzročila upad ključnih elementov gospodarske rasti, potrošnje gospodinjstev, investicij in izvoza. Vlada se je na te razmere od marca 2020 dalje odzivala s takojšnjim ukrepanjem in iz državnega proračuna zagotovila izdatna finančna sredstva za omejitev širitve epidemije ter za ohranitev gospodarske aktivnosti in pomoč najbolj ranljivim skupinam našega prebivalstva. Za ukrepe je bilo iz državnega proračuna za leto 2020 tudi z dodatno zadolžitvijo do začetka proračunskih razprav neposredno namenjenih 2,6 milijarde evrov. Izvedeni ukrepi ekonomske politike v letu 2020 so preprečili hujši padec gospodarske aktivnosti in so po naši oceni pomagali ohraniti približno 300 tisoč delovnih mest. To predstavlja razmeroma ugodno izhodišče za okrevanje v letih 2021 in 2022. Okrevanje in odpornost gospodarstva, gospe in gospodje, sta ključni vodili pri pripravi proračunov ter ekonomskih politik za naslednje leto in leto 2022. Slovenija ima v naslednjih letih v okviru instrumenta Next Generation EU na voljo dodatna evropska sredstva, ki jih lahko izkoristi za namene obvladovanja epidemije in okrevanje gospodarstva. Prav včeraj smo direktno s strani predsednice Evropske komisije gospe Ursule von der Leyen dobili za Slovenijo zelo optimistično, spodbudno sporočilo. Gre za program pomoči pri okrevanju za kohezijo in območja Evrope oziroma REACT-EU. Hkrati, gospe in gospodje, se izteka tudi finančna perspektiva od 2014 do 2020, v okviru katere so se v preteklih letih nabrale velike zamude pri črpanju sredstev, zato je v letih 2021 in 2022 načrtovana mnogo obsežnejša poraba kohezijskih sredstev kot v preteklih letih. Hitrost črpanja in tudi pozitiven vpliv na gospodarsko rast in ohranjanje razpoložljivega dohodka državljanov pomembno vplivajo na oblikovanje fiskalne in ekonomske politike. Vsako prehitro zniževanje spodbud v naslednjih letih bi lahko ogrozilo okrevanje, rast in socialni položaj posameznika v družbi. Okrevanje bo trajalo več let, zato se mora fiskalna politika temu tudi prilagajati. Na to opozarjajo vse mednarodne institucije, Evropska centralna banka, Evropska komisija, Monetarni denarni sklad, in vse države članice Evropske unije. Razvojna komponenta proračuna je izrazita tudi pri načrtovanju integralnih sredstev, kjer so na področju investicij in investicijskih transferjev okrepljena sredstva predvsem na področjih, kjer je financiranje v manjši meri predvideno iz dodatnih evropskih sredstev. Tako integralni del kot del EU pa se povečujeta tudi za investicije v prometno infrastrukturo ter vlaganja na področju kulture, okolja in, podčrtujem, zdravja. V programski strukturi državnega proračuna se v primerjavi s sprejetim proračunom za leto 2021 najbolj povečujejo sredstva na politiki Zdravstveno varstvo, za dobrih 257 milijonov evrov, na politiki Promet in prometna infrastruktura za dobrih 254 milijonov evrov ter Varovanje okolja in okoljska infrastruktura za dobrih 251 milijonov evrov. Za več kot tretjino se v letu 2021 povečujejo tudi sredstva na politiki Znanost in informacijska družba ter na politiki Podjetništvo in konkurenčnost. Ob izraziti razvojni naravnanosti in možnosti za koriščenje sredstev iz evropskih virov pa načrtovana ekonomska politika prek proračuna ohranja tudi socialno naravnanost. Socialna in družinska politika se uresničujeta prek transferjev in zagotavljata povečanje blaginje predvsem za najbolj ranljive skupine prebivalstva. V primerjavi s sprejetim proračunom za leto 2021 se sredstva na politiki Socialna varnost povečujejo za dobrih 20 % in med drugim vključujejo sredstva za družinsko politiko, osebno asistenco in socialne pomoči. Glede fiskalnega pravila. Kolegice in kolegi, poznate stališče Nove Slovenije, poznate naš konservativni pogled na javne finance, ampak po epidemiji, po pandemiji smo se dejansko znašli v situaciji, kjer imajo odgovor tudi evropske institucije, ali bolj točno – fiskalno pravilo. Želim spomniti, da je Evropska komisija 20. marca letos kot del svoje strategije za hiter, odločen in usklajen odziv na pandemijo koronavirusa predlagala aktivacijo splošne odstopne klavzule v Paktu za stabilnost in rast, ki smo ga podpisali marca leta 2012. Svet je to aktivacijo splošne odstopne klavzule podprl in državam članicam omogočil sprejetje ukrepov za učinkovito obvladovanje krize. Mi smo prvi za to, da vsak evro javnega denarja dvakrat obrnemo, preden ga potrošimo, in smo zelo za to, da se spoštuje fiskalno pravilo, seveda v normalnih ekonomskih okoliščinah. Bili smo zraven kot opozicijska stranka in konstruktivno sodelovali pri sprejetju Zakona o fiskalnem pravilu, ki je zahteval v parlamentu dvotretjinsko večino. Naši glasovi so bili zraven. Spoštovane kolegice in kolegi, v nadaljevanju razprave bomo tudi prikazali primerjavo na eni strani med realizacijo Proračuna Republike Slovenije za leto 2019 in na drugi strani med načrtovanimi odhodki za leto 2021 in leto 2022. Morda je res najlažje zagotoviti finančna sredstva na določeni postavki, na določenem programu. Realizacija v letu 2019 kaže, da na mnogih postavkah denar ni bil izkoriščen, ni bil porabljen. To kaže na to, da imamo v tej državi velik problem. Prvi so gotovo preveč zbirokratizirani, komplicirani postopki črpanja evropskih sredstev ali sredstev iz nacionalnega proračuna. Tudi to na nek način spada k proračunskim razpravam. To je naša naloga. Kot veste, smo v to problematiko močno zagrizli. Želimo v čim krajšem času debirokratizirati postopke, ker smo jih v zadnjih desetih, morda več letih preveč zavozlali. Torej, sredstva, ki so načrtovana na določenem programu, na določeni postavki, želimo tudi maksimalno izkoristiti. Spoštovane kolegice in kolegi, mi poslanke in poslanci moramo biti tisti, ki dajemo optimistični signal slovenski javnosti, davkoplačevalcem, podjetjem in vsem, za katere sprejemamo ta proračun. Nihče v tem proračunu ne sme biti pozabljen. Zato, gospod minister, državljanke in državljani, na podlagi predlaganih proračunskih dokumentov za leto 2021 in leto 2022 tukaj izražam podporo Nove Slovenije vsem proračunskim dokumentom, ki so danes na dnevnem redu seje Državnega zbora. Hvala lepa za vašo pozornost.
Hvala lepa. Marko Bandelli bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovane kolegice in kolegi! Lahko bi rekli, da je epidemija covida-19 vladarica proračuna za naslednji dve leti. V tem letu je še vedno možen začasen odstop od dolgoročne uravnoteženosti javnih financ, česar za leto 2022 še ne moremo trditi. Leto 2022 prepoznavamo kot leto, v katerem se bo kriza, povzročena zaradi epidemije covida, v vsej svoji razsežnosti šele pokazala. Drugi val epidemije je odložil pričakovano dinamiko okrevanja in povečal negotovost. Okrevanje in pričakovana finančna slika države sta v pretežni meri odvisna od ustreznosti projektov, na podlagi katerih bo Sloveniji Evropska komisija odobrila črpanje evropskih sredstev finančnega paketa. Številni sprejeti ukrepi za zajezitev epidemije covida-19 imajo znaten vpliv na javne finance, zato mora imeti vsak tak ukrep spremljajočo oceno svojega učinka, torej v kolikšni meri je posamezen ukrep preprečil padec gospodarske aktivnosti in izgubo delovnih mest. Razpolagamo s podatkom, da naj bi ukrepi ob prvem valu epidemije ublažili padec gospodarske rasti za 15 %. Glede na odzive storitvenega sektorja, katerega delovanje je drugi val zopet ustavil, se upravičeno sprašujemo, ali bodo ukrepi dejansko obvarovali te sektorske panoge in posledično naše državljanke in državljane pred izgubo zaposlitve. V SAB obžalujemo, da v Vladi in koaliciji ni bilo posluha za dopolnilo, ki bi zagotovilo upokojencem brezplačen prevoz v mestnem prometu, in dopolnilo, s katerim smo dodatna sredstva namenili programu Starejši za starejše. V koaliciji ni bilo posluha niti za dopolnilo, s katerim bi vsem osnovnošolcem in dijakom zagotovili brezplačne tablične računalnike in kartico s povezavo do mobilnega interneta in bi na tak način tudi otrokom iz socialno šibkejših družin omogočili šolanje na daljavo. Prav tako ni bilo posluha za dopolnilo, ki bi zagotavljalo brezplačne zaščitne maske. Dopolnjeni proračun za leto 2022 vsebuje le eno spremembo, in sicer spremembo, s katero se namenja 4 milijone evrov proračunskega denarja za Muzej slovenske osamosvojitve. V SAB tega projekta ne ocenjujemo kot prioriteto, zaradi česar smo predlagali amandma, ki bi ta sredstva namenil za projekt, ki je že več let v remisiji, in to je Mariborska knjižnica. Z dopolnilom smo prav tako skušali doseči, da se zagotovijo vsa potrebna sredstva za zahodno mariborsko obvoznico, saj sedaj zagotovljena sredstva pokrivajo zgolj pripravljalna dela. V SAB menimo, da bi v proračunu za naslednji dve leti morali največ sredstev nameniti tja, kjer so obremenitve največje, in to je zdravstvo. Javno zdravstvo ima največji deficit in tukaj Vlada več kot očitno nima rešitev. Če Vlada ob 13 milijard težkem proračunu zdravstvu nameni le dodatnih 100 milijonov, ne moremo trditi, da je slednja svojo nalogo na področju zdravstva opravila. Stanje v našem zdravstvu je že dlje časa v krizi, epidemija pa jo le še poglablja, zato bi zdravstvu morali nameniti veliko več sredstev. Dejstvo je, da ob rekordni zadolžitvi in proračunskem primanjkljaju sprejeti ukrepi našemu zdravstvenemu sistemu niso prinesli pričakovane odpornosti v boju proti epidemiji. V SAB ne kritiziramo visoko načrtovanih odhodkov, katerih cilj je pomagati gospodarstvu in ljudem, vendar na tem mestu obstaja zelo visoko tveganje, da razdeljena sredstva ne bodo imela učinka, kakršnega zasledujejo, in da nad porabo teh sredstev ne bo izveden ustrezen nadzor. Tak nadzor bi bil realiziran z ustanovitvijo posebnega proračunskega sklada, ki bi beležil vsak cent porabljenega javnega denarja za konkreten namen. Glede na negotove čase pred nami v SAB menimo, da bi morala Vlada zmanjšati odhodke, ki z epidemijo niso povezani. Med te odhodke štejemo urad za demografijo, ki se mu namenja 1,5 milijona javnega denarja, čeprav bi lahko takšen urad z bistveno manjšimi stroški deloval znotraj obstoječega resornega ministrstva. Nekontrolirana in nepotrebna rast odhodkov predstavlja tveganje za srednjeročno stabilnost javnih financ, ki jo bo morala reševati naslednja vlada. V SAB nismo ne kritični ne pesimistični, temveč zgolj objektivni. Pozivamo k treznemu zavedanju, da se javna sredstva morajo porabiti preudarno, učinkovito in predvsem za razvoj, ki bo zmožen reaktivirati oslabljeno gospodarsko aktivnost in potrošnjo prebivalstva. Zavedati se moramo, da bo vsa ta sredstva potrebno nekoč vrniti in da danes z rekordnim zadolževanjem obremenjujemo naslednje generacije. V Poslanski skupini SAB predlogu proračuna ne bomo nasprotovali. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Robert Polnar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, gospe poslanke, gospodje poslanci! Odgovorno javnofinančno načrtovanje je temelj stabilne ekonomske politike države, vendar tudi ta ni sama sebi namen. Zagotovi naj smotrno porabo javnih sredstev v skladu z ekonomsko močjo države in na najvišji ravni postavljenimi prioritetami, zato je Vlada dolžna zagotoviti odgovorno izvajanje javnofinančne politike v kontekstu tudi vseh ostalih prioritet. Slovenska država organizira obrambo v obdobju pandemičnega šoka. Proračuna za prihodnji dve leti sta glavni fiskalni oporišči za uresničevanje ciljev v prid prebivalcev in prebivalk Slovenije. Ustvarjalci teh ukrepov razumejo naravo tekoče krize, ki se jo samo nekoliko da primerjati s krizo evra pred 10 leti. Danes tako kot takrat ni problem podjetij in gospodinjstev pomanjkanje likvidnosti, marveč kriza solventnosti. Zato morajo vlade, da bi zaustavile krizo, iti do konca z zgodovinsko še ne zabeleženimi ukrepi fiskalne ekspanzije, vprašanje pa je, kajpada, do kod. Znanje o ekonomskem razvoju je zelo omejeno. Priporočljiva je torej skromnost pri oblikovanju politik in previdnost pri prevelikem posploševanju. Naloga države je, da uporablja proračun za uravnoteženje ekonomije. Proračun se lahko projektira za deficit ali pa za suficit, odvisno od pričakovanj recesije ali konjunkture. Državnega proračuna ne smemo obravnavati samo knjigovodsko, marveč tudi v smislu organiziranja povpraševanja nacionalne kohezije in rasti produktivnosti. Proračun nikakor ni samo računovodski dokument, ni samo bilanca državnih prihodkov in odhodkov, to se pravi ni predvsem to. Proračun je v bistvu ogledalo ekonomske politike določene vlade oziroma oblasti. Izkazuje njene ekonomsko-politične prioritete, kaj je za vlado najpomembnejše, čemu bo v prihodnje posvečala največ pozornosti. Podrobnosti proračunske strukture razkrivajo posledice, ki bodo dolgoročno vplivale na gospodarski razvoj in kvaliteto življenja državljanov v najširšem pomenu. Pandemija nas je potisnila v neizogibno recesijo. Označila je konec monetaristične fantazije z neprestanim zniževanjem referenčnih obrestnih mer in prehod na politiko fiskalne ekspanzije. Fiskalna politika lahko načelno odgovori zahtevam ekonomske stabilizacije, medtem ko so izgledi centralnih bank, da bi uspele na tem področju, zanemarljivi. Kakšni fiskalni ukrepi bi torej bili najučinkovitejši za doseganje ekonomske stabilnosti? Najbolj nas mora biti strah povratka v slabe stare čase, ko se je fiskalna pipa odpirala in zapirala v trenutkih panike ali pa iz političnih razlogov. Izhodiščna točka vsake veljavne fiskalne politike je obseg javne potrošnje, tega obsega pa ne določajo potrebe fiskalne politike same po sebi, ampak ga določajo potrebe družbe po javnih službah in storitvah. Ko se na tak način ugotovi obseg javne potrošnje, se pravzaprav ugotovi, koliko sredstev je potrebno zagotoviti z obdavčenjem ali pa, širše rečeno, s proračunskimi prihodki. Moramo razlikovati dolgoročne kapitalne investicije in kratkoročne politike stabilizacije. Kapitalne investicije morajo zagotoviti stabilen dotok investicijskih projektov neodvisno od poslovnih ciklov. Kratkoročne politike pa morajo okrepiti stabilnost z zagotavljanjem poslov v javnem sektorju. Eno in drugo pa ima cilj zagotoviti določeno mero avtomatizma v upravljanju dolgoročnega in kratkoročnega povpraševanja. Kredit in dolg sama po sebi nista problem. Problem je, na kakšen način in za kateri namen sta porabljena. Zapletenost epidemije se kaže v tem, da je vselej področje izraženosti med naravnimi in družbenimi opredelitvami. Med družbenimi opredelitvami ni mogoče zaobiti ekonomske podstati, katere temelj so gospodarske dejavnosti. Na tem mestu pa se soočimo z neizogibno očitnim, toda vsesplošno prezrtim dejstvom. To je v tem, da je nemogoče napovedati bodoče ekonomsko stanje v gospodarstvu, prehod iz dobih časov v recesijo in iz recesije v dobre čase. Obstaja obilje prognoz, ni pa trdno oprijemljive vednosti. Vsi tekmujejo z različnimi kombinacijami negotovih vladnih aktivnosti, z neznanim obnašanjem podjetij in posameznikov, tudi z nepredvidljivostjo epidemiološkega položaja, odzivom potrošnikov in investitorjev. Tu so še različni učinki izvoza, uvoza, gibanja kapitala in odzivi javnosti, korporacij in Vlade nanje. Zato je preveč očitno naslednje: ne more biti znano nekaj, kar je rezultat kombinacij neznanega. Prihodki državnega proračuna za leto 2021 so po predlogu sprememb proračuna ocenjeni na 10 milijard in 721 milijonov evrov, kar je 390 milijonov evrov manj od prvotnega predloga. Za leto 2022 so prihodki ocenjeni na 11 milijard in 5 milijonov evrov. Struktura prihodkov v obeh proračunskih letih kaže značilno slovensko neizogibnost. Samo štiri davčne vrste, dohodnina, davek od dohodkov pravnih oseb, davek na dodano vrednost in trošarine, predstavljajo 70 % ne samo davčnih, ampak tudi celotnih prihodkov proračuna. Leta 2021 je ta odstotek 70,4, za leto 2022 pa je ta odstotek 71,9. Poslanci Poslanske skupine Desus smo prepričani, da sta ta dva podatka dovolj zgovorna za pomen državnih financ, zato je potrebno v temelju odkloniti vsakršna avanturistična eksperimentiranja, denimo z zniževanjem davčnih stopenj omenjenih davčnih vrst. Odhodki proračuna za leto 2021 se povečujejo glede na prvotni predlog za 3 milijarde in 13 milijonov evrov in so določeni v višini 13 milijard in 468 milijonov evrov. V letu 2022 so ocenjeni na 12 milijard in 598 milijonov evrov. Tako da imamo načrtovani proračunski primanjkljaj v letu 2021 2 milijardi in 746 milijonov evrov, v letu 2022 pa milijardo in 593 milijonov evrov. Razvojna naravnanost proračuna se kaže skozi različne parametre. Najpomembnejši med njimi pa je višina sredstev, namenjenih za investicije, se pravi za seštevek investicijskih odhodkov in investicijskih transferjev. Seštevek obeh vrst proračunskih odhodkov za leto 2021 je milijarda in 973 milijonov evrov. Govorim samo za eno, 2021. proračunsko leto, kar je za 980 milijonov več, kot je bilo določeno s prvotno sprejetim proračunom. V letu 2022 je načrtovano še dodatno povišanje za 100 milijonov evrov in bo skupni obseg znašal 2 milijardi in 74 milijonov evrov. Struktura odhodkov v posebnem delu proračuna za leto 2021 izkazuje glede na sprejeti proračun najvišji porast na področju petih ministrstev. Na Ministrstvu za zdravje za 334 milijonov evrov, na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti za 308 milijonov evrov, na Ministrstvu za infrastrukturo za 269 milijonov evrov, na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport za 192 milijonov evrov in na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo za 122 milijonov evrov. Če k temu prištejemo še povišanje na Ministrstvu za finance za milijardo in 264 milijonov evrov kot tistemu ministrstvu, ki je ključno za izvedbeno operativno dejavnost izvajanja državnega proračuna, dobimo skupno vrednost 2 milijardi in 451 milijonov evrov in na ta način dobimo tudi neposredni odgovor o namenih uporabe sposojenega tujega varčevanja. Želim posebej izpostaviti eno ministrstvo po odhodkovni plati, to je Ministrstvo za zdravje. V spremembah proračuna za leto 2021 mu je namenjenih 528 milijonov evrov odhodkov. Za primerjavo, gospe in gospodje, leta 2016 so bili odhodki na tem ministrstvu v celotnem letu vredni 82 milijonov evrov, leta 2019 so narastli na 183 milijonov evrov, za leto 2021, se pravi v prihodnjem proračunskem letu, so predvideni v višini 528 milijonov evrov. Od 2016 do 2021, v petih letih torej, z 82 milijonov evrov na 528 milijonov evrov. Kdor hoče videti, ta bo videl. Programske prioritete sprememb proračuna za prihodnje leto pa kažejo povečanje deleža odhodkov, namenjenih vlaganjem na področjih posameznih proračunskih politik. Najbolj izstopajo politike pokojninskega varstva, prometa in prometne infrastrukture, socialne varnosti, zdravstvenega varstva in varovanja okolja in okoljske infrastrukture. Poslanci Poslanske skupine Desus posebej izpostavljamo vrednost sofinanciranja pokojninske blagajne, ki se povečuje v letu 2021 za 403 milijone, na milijardo in 337 milijonov evrov. Odhodki na politiki Promet in prometna infrastruktura ravno tako presegajo milijardo evrov, milijardo in 26 milijonov evrov, in so za 285 milijonov evrov višji, kot je bilo prvotno planirano. Vlaganja v prometno infrastrukturo so med ključnimi generatorji gospodarske rasti. Cilj te vrste investicij je zagotoviti zmogljivejšo javno železniško infrastrukturo in prevoznost cest ter izboljšati stanje cest z visoko stopnjo izrabljenosti, prometno varnost in dvigniti standarde rednega vzdrževanja. Povečujejo se tudi odhodki na področju politike Zdravstveno varstvo. Tukaj ne gre samo za financiranje prek Ministrstva za zdravje. Načrtovani so v višini 446 milijonov evrov, kar je za 256 milijonov več od prvotnega predloga. Politika Socialna varnost je višja za 260 milijonov evrov. Odhodki na tem področju bodo obsegali milijardo in 481 milijonov evrov. Politika Varovanje okolje in okoljska infrastruktura je bila deležna vznemirljive, nepotrebne propagandne brutalnosti nasprotnikov sedanje vlade izven vseh razumljivih proporcev. V spremenjenem proračunu za leto 2021 ji je namenjeno 528 milijonov evrov, kar je za 251 milijonov evrov več kot v osnovnem predlogu. Vlada in minister, ki je obdolžen za protiekološko ravnanje, namenjata varovanju okolja in okoljski infrastrukturi za 250 milijonov evrov več denarja kot tisti pred njim, ki je bojda bil ekološko osveščen. V predlogu sprememb proračuna za leto 2021 se ekspanzivna fiskalna politika države odraža v povečanih odhodkih pri vseh proračunskih politikah. Za namen današnje predstavitve navajam samo še tiste politike, kjer je povišanje več kot 100-milijonsko, to so: Izobraževanje in šport, skupaj 2 milijardi in 36 milijonov, povečanje za 127 milijonov; Znanost in informacijska družba, 493 milijonov celotnih odhodkov, povečanje za 120 milijonov in pa politika Podjetništvo in konkurenčnost, skupno 652 milijonov evrov, povečanje za 113 milijonov. V okviru Podjetništva in konkurenčnosti se sredstva, na to je potrebno opozoriti, poleg bilance prihodkov in odhodkov namenjajo tudi v okviru računa finančnih terjatev in naložb, predvsem za področje prestrukturiranja nefinančnih in finančnih družb. Spoštovane gospe poslanke, gospodje poslanci, za razliko od monetarne politike in njenih kompliciranih mehanizmov je fiskalno politiko nekoliko lažje razumeti. Toda to ni pripomoglo k razgaljenju zablod, ki so s fiskalno politiko povezane. Prva zabloda fiskalne politike je, da mora biti proračun v okviru posameznega gospodarskega cikla uravnotežen in da je deficit proračuna največje zlo. Zabloda je prevzeta od najrazvitejših držav, ki že imajo visok nivo javnih storitev in služb, prav tako pa imajo razvito infrastrukturo. Kadar slabše razvite države, tudi Slovenija je med njimi, prevzemajo tovrstno mitologijo, obsojajo same sebe na sprijaznjenje s slabo infrastrukturo in z nizkim nivojem javne potrošnje, zlasti na področjih šolstva, zdravstva in socialne zaščite. Če se vztraja, da mora biti proračun uravnotežen, pa se kljub temu vlaga v infrastrukturo, potem ogromno breme stroškov njene drage izgradnje pade na eno samo generacijo, čeprav bodo koristi zgrajene infrastrukture uporabljale tudi bodoče generacije. Take vrste velikodušna medgeneracijska darila niso samo nepotrebna, temveč so predvsem nesmiselna. Druga zabloda fiskalne politike je povezana z limitiranjem javnega dolga na višino bruto domačega proizvoda. Popularna omejitev, ustanovljena v evroobmočju, je, da javni dolg ne sme presegati 60 % bruto domačega proizvoda. Nerodnost pri tej omejitvi je, da ignorira stvarnost in ekonomske krize. Predvsem pa ignorira različne potrebe različno razvitih držav. Nikakršne empirične podlage ni, ki bi lahko upravičevala takšno omejevanje javne potrošnje. In ne obstaja formula, s katero bi se dalo pokazati, na kateri ravni je potrebno javni dolg omejiti, da bi se zagotovila finančna stabilnost. Izkustvo dokazuje, da lahko države normalno funkcionirajo tudi z višino javnega dolga preko 100 %. Italija tako denimo funkcionira že desetletja. Ali celo z višino javnega dolga, višjo kot 230 % bruto domačega proizvoda, za kar je primer Japonska. Države pa lahko na drugi strani padejo v težko finančno krizo tudi na nivoju javnega dolga 10 % bruto domačega proizvoda, za kar je primer visoko razvita Južna Koreja iz leta 1997. Višina javnega dolga nikakor ni ključni dejavnik tveganja. Ključni dejavnik tveganja je vezan na tujo komponento javnega dolga, večji kot je delež javnega dolga v rokah inozemskih kreditodajalcev, večje je tudi tveganje za povzročitev finančne krize. Toda temu dejstvu navkljub nihče in nikoli ne predlaga omejevanja zadolževanja pri tujih kreditorjih. Tretja zabloda fiskalne politike je, da se proračun ne sme financirati z denarjem centralne banke, ker to neizogibno vodi v povečanje proračunske porabe in do inflacije, zato je pomembno, da se proračuni financirajo z denarjem zasebnega sektorja, predvsem finančnega, ker to zagotavlja racionalnost javne porabe. Od tod sledi, da je zasebni finančni sektor indirektni kontrolor proračunske odgovornosti, saj ne bo nikoli financiral prekomerne javne porabe in ne bo dovolil nerazumne rasti javnega dolga. Tudi ta konstrukt ni v skladu z dejstvi. Če bi finančni sektor zares funkcioniral na opisani način, ne bi nikoli prišlo do krize javnega dolga, ker države ne bi mogle preseči njegovih zadanih okvirov. Samo za primerjavo, kadar dolg države evroobmočja preseže oziroma bi presegel 60 % bruto domačega proizvoda, bi banke morale prenehati s kreditiranjem proračuna. Resnica je kajpada popolnoma drugačna. Finančni sektor nadaljuje kreditiranje proračuna ob dvigovanju obrestnih mer. Finančni sektor zainteresirano kreditira zadolžene države zato, ker so tu zaslužki največji in je take države mogoče izcejati do onemoglosti. Poenostavljeno povedano, finančni sektor ni nikakršna ovira rasti javnega dolga. Odgovorne države morajo same skrbeti za višino, strukturo in vzdržnost lastnega javnega dolga. Finančni sektor tega ne bo storil namesto njih. In sporočilo je jasno, uspešni finančni trgi zahtevajo, da država določa okvir delovanja trgov. V tekmi med državo in trgi ne sme izgubljati država, če želimo ohraniti politično in ekonomsko demokracijo pred diktaturo oligarhij. Potrebujemo vzpostavitev socialne države, več javne in zasebne potrošnje, pa tudi nekoliko več zaupanja v podjetništvo in inovativnost. Poplačilo sedanje epidemiološke krize moramo enakomerneje razdeliti med kapitalom in delom. V tej daritveni ekonomiji pa ni bolj pomembno, koliko damo, temveč kako to naredimo in kdo sodeluje. Zato je reševanje sodobne krize civilizacijsko in ne zgolj politično-ekonomsko vprašanje. Gospe in gospodje, prehajam še na odhodkovno strukturo Dopolnjenega predloga proračuna Republike Slovenije za leto 2022. Ta odhodkovna struktura kaže v primerjavi s spremembami v letu 2021, ki sem jih pravkar obravnaval, porast odhodkov na naslednjih politikah. Ponovno zvišanje na politiki Varovanje okolja in okoljska infrastruktura, kjer je predvideno 687 milijonov odhodkov, kar je še za 158 milijonov več kot v letu 2021. Drugo področje je Obramba in zaščita s 685 milijoni odhodkov, kjer gre za povečanje v odnosu do leta 2021 za malo manj kot 53 milijonov evrov. Na ta način se postopno začenja rekonstruiranje Slovenske vojske. Slovenska vojska je državna oborožena sila, ki je usposobljena in opremljena za izvajanje oboroženega boja, je najpomembnejši sestavni del sistema nacionalne varnosti. Njena velikost, oborožitev in sestava so odvisne od državne politike in vojaške doktrine. V Sloveniji je odnos do vitalnih sredstev obrambe države postal stvar diletantskih političnih odločitev in amaterizma, ki zvajata pripadnike Slovenske vojske na ubogo paramilitarno revščino. Zmotno je prepričanje, da članstvo v paktu Nato zagotavlja dolgoročno varnost, zato ker zanemarja izkustveno zakonitost organizacijske teorije, po kateri imajo vse organizacije svoj življenjski ciklus in niso neomejene v svojem trajanju. Ni nam vseeno, da smo v teh pičlih letih po finančni krizi uspeli spodkopati temelje lastne oborožene sile. Oblast se mora zadevati, da se domovina brani predvsem z obrambo vojaškega poklica. Da bi vojska preživela, mora država skrbeti za svoje vojake. Tretja pomembna politika v odhodkovni strukturi proračuna za leto 2022, kjer gre za povišanje glede na predlog v letu 2021, je politika Znanost in informacijska družba. Tukaj so odhodki predvideni v višini 517 milijonov evrov, kar pomeni za 24 milijonov evrov več, kot je to predvideno v letu 2021. Tisto, česar ni mogoče spregledati v pregledu posebnega dela proračuna za leto 2022 in odhodkovne strukture po posameznih ministrstvih in politikah, je, da na krizno visokih nivojih tudi v letu 2022 ostajajo odhodki na naslednjih politikah: Izobraževanje in šport 2 milijardi in 30 milijonov evrov; Socialna varnost milijarda in 486 milijonov evrov; Pokojninsko varstvo milijarda in 291 milijonov evrov; Promet in prometna infrastruktura 947 milijonov evrov, pomeni spet okrog milijarde, in pa Podjetništvo in konkurenčnost 573 milijonov evrov. Gospe in gospodje, poslanci Poslanske skupine Desus zastopamo stališče, da praktična logika in zdrav razum zahtevata, da se družba povezuje z uresničljivimi cilji, ne pa razdeljuje s posebnimi interesi. Kriznega položaja ne bomo razrešili s čudeži. Lahko se zgodi, da bo dolgo trajal, toda družba v kriznih časih potrebuje vodstvo, ne pa priprav na obračun in kalkulacij. Kriza, ki jo je izzval virus, je zaustavila gospodarsko rast na popolnoma nov način, s kakršnim nimamo nobenih izkušenj, zato država mora prevzeti nadzor nad ekonomijo, zato da bi se primerno odzvala na krizo. Če upoštevamo mogoča tveganja, potem ne moremo vedeti, ali so ukrepi zadostni. Potrebne so nam težke odločitve. Kako in koliko težke, bomo začeli razumevati šele po tem, ko si bomo priznali, da dosedanja pravila, po katerih smo igrali, ne veljajo več. Javne finance naj bi potrdile ekonomsko uspešnost vladne administracije, toda ali sta proračuna razvojno naravnana ali pa pomenita zgolj fiskalno vrečo za polnjenje uzakonjenih in dogovorjenih postavk proračunskih uporabnikov? Težko je konceptualno združiti nasprotne usmeritve, kot sta fiskalna stabilnost in socialna kohezivnost ali pa okoljska učinkovitost in gospodarska konkurenčnost. Težko je kratkoročne in dolgoročne ukrepe ter prilagoditve vzdržnosti proračuna predvideti glede na ocenjena in načrtovana gospodarska gibanja. In kakorkoli obrnemo stvari, težava ni v papirju, težava ni v usmeritvah, težava je predvsem v sposobnosti njihovega operativnega udejanjanja. Gospe in gospodje, poslanci Poslanske skupine Desus bomo podprli Predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2021 in Dopolnjen predlog proračuna Republike Slovenije za leto 2022. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti bo predstavil Felice Žiža. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Egregio Vicepresidente della Camera di Stato, grazie per la parola. Egregi deputati! Tisztet Hölgyeim és Uraim! Živimo v času velike negotovosti. Virus covid-19 je v tem trenutku naš največji nasprotnik, ne ogroža le našega zdravja, ampak je spet ustavil naša življenja, posledično je še poglobil gospodarsko in socialno krizo in pospešil druge tektonske procese, kot je na primer hitrejši razvoj sodobnih tehnologij. Po petih paketih protikoronskih ukrepov in rebalansu državnega proračuna za letos imamo pred sabo Predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2021 in Dopolnjen predlog proračuna Republike Slovenije za leto 2022 ter sveženj zakonskih aktov, povezanih z njunim izvrševanjem. Poslanska skupina italijanske in madžarske narodne skupnosti bo omenjena predloga proračunskih zakonskih aktov podprla. Z normalizacijo življenja bo potrebno poskrbeti predvsem za okrevanje domačega gospodarstva in povečanje njegove odpornosti ter za blaginjo vseh državljank in državljanov Republike Slovenije, ob tem pa omogočiti nadaljnji razvoj države in skupnosti v času in po času pandemije. Za vse omenjeno in za slovensko predsedovanje Svetu Evropske unije v drugi polovici naslednjega leta so v predlogih proračunskih zakonskih aktov namenjena sredstva, za kar bo treba računati tudi na sredstva, ki bodo zagotovljena s strani Bruslja. Ker je ustrezno proračunsko financiranje temeljno za uresničevanje ustavnih in zakonskih zavez ter področnih politik o varstvu avtohtone italijanske in madžarske narodne skupnosti ter za njun obstoj in razvoj, pozdravljamo predlagana sredstva za javno in enakopravno rabo italijanskega in madžarskega jezika na narodnostno mešanih območjih, za vzgojo in izobraževanje, za informacijske, založniške ter kulturne dejavnosti v maternem jeziku ter za razvoj gospodarske osnove avtohtonih narodnih skupnosti. Kot smo že omenili, bo naša poslanska skupina vse predlagane proračunske zakonske akte podprla. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Marko Pogačnik. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Spoštovani minister, kolegice, kolegi! Pred nami je sprejetje predloga sprememb državnega proračuna za leto 2021 in predlog državnega proračuna za leto 2022. Oba proračuna sta pripravljena v precej nepredvidljivih okoliščinah, vendar sta po prepričanju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke oba dokumenta razvojno naravnana, hkrati pa ohranjata skrb za blaginjo ljudi. Pri načrtovanju proračunov je Vlada Republike Slovenije upoštevala jesensko napoved Urada za makroekonomske analize in razvoj, Umar. Pričakuje se postopno okrevanje gospodarstva, ki pa še vedno ne bo na ravni pred epidemiološko krizo. Proračuna tako za leto 2021 kot za leto 2022 predstavljata odziv na zaostrene razmere, ki zaznamujejo letošnje leto, hkrati pa sta usmerjena v okrevanje in krepitev odpornosti gospodarstva. V obeh dokumentih proračunov, tako za leto 2021 kot za leto 2022, se krepijo predvsem investicije na področju prometne infrastrukture, zdravstva, socialnega varstva in okolja. Hkrati lahko za oba dokumenta rečemo, da skrbita za blaginjo posameznikov. V predlogu proračuna za leto 2021 se načrtujejo prihodki v višini približno 10,72 milijarde evrov, kar je 3 cela odstotka manj kot v sprejetem proračunu za naslednje leto. Odhodki bodo v načrtih dosegli približno 13,47 milijard evrov oziroma 28 % več kot v sprejetem proračunu za leto 2021. Proračunski primanjkljaj bo po načrtih tako dosegel nekaj manj kot 2,75 milijarde evrov oziroma 5,6 % bruto domačega proizvoda. V predlogu proračuna za leto 2022 pa se načrtujejo prihodki v višini nekaj manj kot 11 milijard evrov, kar je 2,6 % več kot v predlogu sprememb proračuna za leto 2021. Odhodki se načrtujejo v višini nekaj manj kot 12,60 milijarde evrov, kar je za 870 milijonov evrov manj od odhodkov, načrtovanih v predlogih sprememb proračuna za leto 2021. Primanjkljaj pa bo po načrtih dosegel približno 1,59 milijarde evrov ali 3,1 % bruto domačega proizvoda. Pri presoji izpolnjevanja fiskalnih pravil za leto 2020 veljajo izjemne okoliščine. Evropska komisija je v luči negotovosti glede razvoja epidemije ter socialnih in ekonomskih posledic že sporočila, da bo tako tudi v letu 2021. To bo omogočilo uporabo obsežnih fiskalnih ukrepov za podporo okrevanju. Hkrati tudi Zakon o fiskalnem pravilu določa izjemne okoliščine, v katerih je omogočen odstop od srednjeročne uravnoteženosti javnih financ. Z epidemijo covida-19 se je dejansko čez noč zaustavilo življenje in gospodarstvo v Republiki Sloveniji in posledično so se s tem znižali glavni prihodki proračuna, kot so trošarina, davek na dodano vrednost, dohodnina in davek od dobička pravnih oseb. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ocenjujemo, da je bistveno, da se tako v predlogu sprememb proračuna za leto 2021 kot v proračunu za leto 2022 bistveno dvigujejo investicije v infrastrukturo, tudi za prometne povezave, za zdravstveno varstvo, varovanje okolja ter znanost, informacijsko družbo, podjetništvo in konkurenčnost. Za leto 2021 bo za investicijske odhodke namenjenih 972 milijonov evrov. Investicijski transferji bodo leta 2021 znašali 431 milijonov evrov, sredstva za zdravstvo se bodo prihodnje leto povečala za 257,4 milijona evrov, za varovanje okolja in okoljsko infrastrukturo pa za 251 milijona. Več kot tretjina sredstev se namenja za znanost in informacijsko družbo, podjetništvo in konkurenčnost. Predvidena je tudi višja povprečnina za občine, in sicer za obe leti v višini 628 evrov. Letni dodatek za upokojence, ki se v primerjavi z letom 2020 zvišuje, bo v petih višinah, pokojnine pa se bodo januarja 2021 tudi redno uskladile v višini 2,5 %. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da se je Vlada odločno odzvala na to krizo in jo tudi uspešno obvladuje. Sprejetih je bilo že pet paketov, tako imenovanih protikoronapaketov, v Državnem zboru pa je v obravnavi še šesti paket, protikoronapaket, in njegova vrednost je višja kot 1 milijarda evrov. V vseh teh paketih, ki jih pripravlja Vlada in potrjuje Državni zbor, so predvsem ukrepi, ki se tičejo pomoči za ljudi, za ljudi, za gospodarstvo in za ohranitev delovnih mest. V vseh teh ukrepih se je denar dal dejansko tistemu, ki ga najbolj potrebuje, torej ljudem. Za razliko od prejšnjih kriz se tokrat ni reševalo finančnih institucij. Pomembno sporočilo Vlade Republike Slovenije je tudi, da se pripravlja že paket sedem. Pomembno za Poslansko skupino Slovenske demokratske stranke je, da so vse te ukrepe več kot pozitivno ocenili tudi gospodarstveniki. Do sedaj smo lahko spoznali, da virus covid ni grožnja samo zdravstvu, ampak da je virus covid-19 grožnja predvsem ekonomiji, gospodarstvu in delovnim mestom. Eden izmed pomembnejših dogodkov, ki so se zgodili, je, da je bonitetna agencija Moody's za eno stopnjo zvišala bonitetno ceno Republiki Sloveniji. To se je zgodilo v mesecu oktobru. Bonitetna ocena Slovenije se je zvišala na oceno A3 in ji prispevala stabilne obete. Bonitetna agencija je s tem potrdila, da Slovenija za investitorje tudi v teh zahtevnih časih ostaja zaupanja vredna država. Bonitetna agencija je ugotavljala, da bo pandemija covida-19 vplivala na javnofinančno stanje držav članic Evropske unije. Moody's pričakuje, da bodo javnofinančni in gospodarski temelji, ki jih je Slovenija gradila pred krizo covida, ostali odporni na vplive krize in da bodo javne finance ostale stabilne in banke likvidne. To je vsekakor pomembno sporočilo, ki v prihodnost vliva pozitiven odziv. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da so ukrepi, ki jih je pripravila Vlada, dobri, uspešni ter učinkoviti. Da so bili ukrepi uspešni, nedvomno kaže tudi primerjava padca bruto domačega proizvoda držav Evropske unije, Evrope v primerjavi s Slovenijo. Slovenija je bila pri padcu bruto domačega proizvoda v letu 2021 boljša kot druge države in je nad povprečjem. Razlog za to so seveda ukrepi, ki so bili sprejeti. Pozitivna pa je tudi ocena za rast bruto domačega proizvoda, ki se predvideva za leto 2021. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ocenjujemo, da je pomembno sporočilo na Odboru za finance, ki je obravnaval predloga sprememb proračuna za leto 2021 in za leto 2022, tudi izjava ministra za finance, ki je dejal, da se v letu 2021 davki ne bodo zvišali, tudi se ne bodo uvedli novi davki, načrtovano pa je, da se bodo nekateri davki znižali. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da je to pomembno sporočilo tako za državljane Republike Slovenije kot za gospodarstvenike. Prepričani smo, da sta predlog sprememb proračuna za leto 2021 in proračun za leto 2022 pripravljena ustrezno. Oba dokumenta sta ciljno in razvojno naravnana. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da uspešno realizacijo proračuna v letih 2021 in 2022 predstavljajo evropska sredstva. Tukaj mora Vlada Republike Slovenije nadaljevati z odločnim ukrepanjem in pripraviti kvalitetne programe za črpanje evropskega denarja, ki je Sloveniji na voljo. Slovenija je zaprosila za 1,1 milijarde evrov sredstev iz sheme SURE, od danes je na voljo iz tega programa za črpanje že 200 milijonov evrov. Sklad za okrevanje in odpornost, pomemben sklad, ki Sloveniji v tem okviru namenja 5,2 milijarde evrov, od tega 1,6 milijarde nepovratnih sredstev in 3,6 milijarde evrov povratnih sredstev. Pomembna je priprava Načrta za okrevanje in odpornost. V Slovenski demokratski stranki pričakujemo, da bo Vlada Republike Slovenije pripravila takšen program, ki bo imel razvojni učinek in multiplikativni učinek na proračun. V Slovenski demokratski stranki pričakujemo, da bo priprava tega programa temeljila predvsem na pripravi okolja, ki bo omogočal prihod tujih vlagateljev, kajti če tuji vlagatelji ne bodo prišli v Slovenijo, bodo prišli k sosedom. Priprava okolja, ki bo omogočilo vstop novih podjetij. Samo ohranitev delovnih mest ne bo dovolj za premaganje te krize. Pomembno je pripraviti okolje, ki bo omogočalo vstop novih podjetij. Nujno je potrebno dvigniti produktivnost. Za dvig produktivnosti pa je potrebna ureditev in modernizacija trga dela, kar je ena izmed osnov za dvig produktivnosti. Danes in v preteklosti je Slovenija predvsem izvažala visokokvalificirane delavce, uvažala pa delavce z nizkokvalificiranimi izobrazbami. S tem vsekakor produktivnosti ne bomo zvišali. Pomembna je davčna razbremenitev, nujna je davčna reforma, vsekakor pa bo potrebno biti bolj racionalen pri politiki socialnih transferjev in imeti socialne transferje, ki ne spodbujajo socialnega turizma. Narediti je potrebno jasno demografsko politiko. Spremembe na tem področju so nujne. Ob zaključku bi dejal, pomembno je, da imamo delujoče in uspešno gospodarstvo in stabilen zdravstveni sistem. V obeh dokumentih, tako v spremembi v proračuna za leto 2021 kot v proračunu za leto 2022, se zagotavljajo bistveno višja sredstva za najbolj ranljiva področja – gospodarstvo, socialo in zdravstvo. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo predlog sprememb proračuna za leto 2021 in proračun za leto 2022 soglasno podprli.
Hvala lepa. Stališča Poslanske skupine Liste Marjana Šarca bo predstavil Brane Golubović. Izvolite.
Prav lepo pozdravljeni vsi skupaj! Čeprav so luči medijskih žarometov trenutno usmerjene v druge, tudi življenjsko pomembne oziroma pomembnejše zadeve, pa sta danes pred nami dva akta, ki bosta imela izjemen vpliv na prihodnost naše države. To sta proračuna za prihodnji dve leti. In če k temu dodamo še nacionalni Načrt za okrevanje in odpornost ter aktualni in prihodnji večletni evropski finančni okvir, dobimo temeljne dokumente za reševanje gospodarske in socialne škode, ki je posledica covid krize, ter temelje za razvojni preboj države po krizi. V Listi Marjana Šarca smo upali, da se tega Vlada zaveda in bo pripravila dokumente, ki bodo konkretno začrtali smer gospodarskega in družbenega razvoja za naslednjih 10 let. Tukaj ne bi smelo biti napak, a glede na videno smo upali zaman. Pričakovanja so bila prevelika. Kakšna je realnost? Ne ravno svetla. Časa je namreč ostalo zelo malo, proračuna, ki ju obravnavamo danes, pa nista dobra. Na prvi pogled sta dobra, dobro zastavljena, vsa ministrstva in občine dobijo več. Sredstev je res veliko, v dveh letih 26 milijard, a pod to lepo proračunsko fasado se skriva nestrukturirana in tudi nesistemska razdelitev javnih sredstev brez jasne slike, kako doseči usklajen razvoj naše države ter na srednji in dolgi rok stabilizirati javne finance. A nista samo proračuna problem naše države. Problemi so nastali tudi pri pripravi nacionalnega Načrta za okrevanje in odpornost, prek katerega Evropa Sloveniji, sicer pod določenimi pogoji, namenja 5,2 milijarde evrov sredstev. Dejstvo je, da je Evropska komisija nacionalni načrt, ki ga je Vlada pripravljala od začetka poletja naprej in ga oktobra poslala v Bruselj, ocenila kot neustrezen, saj ni sledil njenim smernicam. Če povzamem, česa vse ni imel nacionalni načrt oziroma v katerih delih je bil pomanjkljiv: vladni načrt je bil nestrukturiran, pomanjkljiv, površen, presplošen, ni bilo jasno, kako bo načrt prispeval k zeleni in digitalni preobrazbi Slovenije, ter reforme in investicije niso povezane v smiselno celoto, kar je nujno za razvoj vseh segmentov družbe. Lahko rečemo, da je bil vladni načrt, od katerega je odvisno, ali bomo lahko v naslednjih letih koristili 5,2 milijarde evrov, bolj podoben nakupovalnemu seznamu vladajoče garniture in njihovih podpornikov kot pa načrtu za odpravljanje gospodarskih in socialnih posledic covid krize. Slabo in neodgovorno je, da ob sprejemanju proračunskih dokumentov za prihodnji dve leti zaradi nesposobnosti vlade Janeza Janše nismo oziroma nimamo določenih prioritetnih projektov in reform iz nacionalnega načrta. To je resnično zamujena priložnost. Vlada je sicer dobila možnost popravnega izpita, kar je dobro, a škoda je narejena in Vlada še naprej ponavlja iste oziroma enake napake. Kljub priporočilom Evropske komisije, da naj Vlada v pripravo vključi stroko in zainteresirano javnost ter socialne partnerje, tega še niso storili. Nacionalni načrt Vlada pripravlja sama, samozadostna je. Nihče ne ve, ali se upoštevajo priporočila Evropske komisije, usmeritve Evropske komisije ter kakšne razvojne projekte in reforme bo Vlada umestila v nacionalni načrt. V Listi Marjana Šarca že od poletja pozivamo in opozarjamo, da je potrebno v pripravo dokumentov vključiti vse, ki kaj znajo v naši državi, ne glede na njihovo politično pripadnost oziroma nepripadnost, ter zelo jasno v tem dokumentu opredeliti prioritete naše države za razvojni preboj po covidu. Na podlagi teh prioritet pa je potrebno izdelati nacionalne in regijske javne naložbene projekte, ki bodo skupaj z reformami imeli multiplikativne učinke oziroma bodo pozitivno vplivali na vse segmente naše družbe. Prioritete, ki se morajo medsebojno dopolnjevati in biti povezane v smiselno celoto ter morajo izkazovati visoko stopnjo družbenega konsenza. Za nas v Listi Marjana Šarca so te prioritete zelo jasne. Zagovarjamo: močno okrepitev javnega zdravstva, zagotoviti spodbude za mikro, mala in srednja podjetja, povezati raziskovalne inštitute in gospodarstvo, okrepiti javni izobraževalni sistem, vlagati v razvoj zelenih tehnologij, v čisto energijo in energijsko učinkovitost, investirati v javne infrastrukturne projekte, nadaljevati digitalno preobrazbo družbe ter sprejemati solidarnostni model dolgotrajne oskrbe in nadgraditi pokojninski sistem, da bo stabilen tudi v prihodnosti. Za vse te prioritete so na voljo evropska sredstva, saj sledijo usmeritvam Evropske komisije za izhod iz gospodarske in socialne krize, ki je posledica pandemije. Prepričani smo – to še enkrat poudarjamo – da do razvoja lahko pridemo samo prek vključevanja vseh potencialov, ki jih ta država ima. In ta država ima na voljo veliko potenciala v ljudeh in v inštitucijah. Na žalost tega vlada ne vidi. Izključevanje, ki ga je izbrala ta vlada, je pot v stagnacijo in povečanje zaostanka za najrazvitejšimi, v neenakost na vseh področjih doma. Na žalost se vlada še naprej obnaša, kot da bodo te prioritete, te usmeritve Evropske komisije same od sebe izginile, če bodo večkrat silili s svojim razpršenim investiranjem. Priložnost je še vedno, denarja je iz različnih evropskih mehanizmov in instrumentov resnično dovolj, a kot smo že večkrat omenili: pod določenimi pogoji, in eden izmed pogojev je tudi vključujoča družba. Poleg evropskih sredstev pa se bo Vlada letos in prihodnji dve leti tudi visoko zadolžila. Logično je, da v teh kriznih časih proračun temelji tudi na zadolževanju, nismo izjema, vse države po Evropi se zadolžujejo. A ta vlada oziroma njeno zadolževanje v višini dobrih 10 milijard evrov oziroma 9,3 milijona evrov na dan v treh letih ima dve težavi. Prvič, da je to zadolževanje izredno visoko, in drugič, da ni jasno, zakaj bodo najeta sredstva porabljena in kako jih bomo vračali. Na to je opozarjal Fiskalni svet že pri rebalansu proračuna 2020 in na to opozarja tudi pri obeh teh proračunih. A na Vladi še vedno delujejo brezbrižno, delujejo, kot da se ta opozorila njih ne tičejo. Zmerno zadolževanje je v teh časih nujno, o tem se v LMŠ strinjamo. Je pa pomembno, da Vlada ve, za koliko se lahko zadolži, v katere investicijske projekte in programe bo sredstva usmerila, kakšni bodo učinki le-teh, kako bo dolg vplival na vse segmente družbe, kako ga bomo vrnili oziroma ali bodo investicije in spodbude posredno ali neposredno pokrivale stroške zadolževanja. Kolikšna bi morala biti zadolžitev v naslednjih treh letih, če bi Vlada želela pripraviti realen in smel proračun, je v veliki meri odvisno od nacionalnega Načrta za okrevanje in odpornost, ki pa na žalost še ni pripravljen. Tukaj je Vlada resnično zamudila. Ker oba proračuna in nacionalni Načrt za okrevanje in odpornost morajo biti medsebojno povezani, dopolnjevati se morajo, nadgrajevati. To, da se zadolžujemo, ne da bi vedeli, zakaj točno se bodo sredstva porabila in kako bomo ta sredstva vračali, to, da še vedno nimamo nacionalnega načrta, da bi lahko koristili evropska sredstva, je zelo neodgovorno. Neodgovorno do države, neodgovorno do ljudi in predvsem neodgovorno do prihodnosti. V Listi Marjana Šarca nad tem nedelom Vlade nismo presenečeni. Vse to je že videno, gre za način delovanja Janeza Janše in njegovih vlad. Na kratko se spomnimo prve in druge Janševe vlade. Po prvi Janševi vladi se je pri finančni krizi izkazalo, da je prva njegova vlada sprejemala napačne in škodljive odločitve, neodgovorno ravnala z javnimi financami in državnim premoženjem ter močno pregrela naše gospodarstvo. Vse to je imelo za posledico sesutje gospodarstva ob nastopu svetovne finančne krize. Nič bolje ni bilo v času reševanja finančne in gospodarske krize v letih 2012 in 2013, ko je druga Janševa vlada s krizo upravljala povsem neprimerno – spomnimo se samo hudih varčevalnih ukrepov – in so kasneje morale vlade vse to popravljati. Če damo na stran slabo upravljanje z javnimi financami in državnim premoženjem ter sprejemanje nepremišljenih in škodljivih ukrepov v času prve in druge Janševe vlade, pa lahko vidimo, da so bila škodljiva, nepremišljena ravnanja tudi v tem mandatu, tako v opoziciji kot tudi, ko je SDS prišla na Vlado. Jaz verjamem, da se kolegice in kolegi vsi še spomnite, da je bil ravno sedanji minister za finance glavni protagonist tega, da je rebalans proračuna za leto 2019, ki ga je sprejela in izvajala vlada Marjana Šarca, neustaven. Danes vemo, da se je minister Šircelj močno zmotil. Osramoti se je, bi lahko rekli. Z njim so se zmotili tudi kolegice in kolegi iz SDS in Nove Slovenije. Naj samo spomnim, kako je vodja poslancev Nove Slovenije razlagal, da je rebalans proračuna za 2019 moralni hazard Šarčeve vlade, da bomo dolg vračali 100 let, živeli na račun naših otrok in njihovih otrok, na račun potomcev. In to, ko je vlada Marjana Šarca dejansko znižala javni dolg in zadolženost Slovenije, s proračunom ustvarila presežek in v veliki večini ukinila varčevalne ukrepe prejšnjih vlad, predvsem vlade Janeza Janše, začela z davčnim prestrukturiranjem in še in še bi lahko naštevali. Kljub temu je sedanji finančni minister, in nekateri poslanci in poslanke, ki sedijo danes v koaliciji, trdil, da je rebalans proračuna neustaven, in s tem šel na Ustavno sodišče. In Ustavno sodišče jim je letos nalilo čistega vina in zelo jasno povedalo, da rebalans proračuna vlade Marjana Šarca, ki je imel cirka 225 milijonov evrov presežka, ni protiustaven. Da ne omenjam, da je Računsko sodišče izreklo pozitivno mnenje na ta rebalans proračuna, za katerega današnji minister in marsikdo iz koalicije zmotno trdi oziroma je trdil, da je neustaven. Opravičila za to veliko finančno zmoto do danes še ni bilo. Je to strokovnost, ki bi jo pričakovali od ekipe na Vladi, od ekipe na finančnem ministrstvu? So to zaupanja vredni ljudje? Je minister za finance skupaj s predsednikom Vlade varuh javnih blagajn? Ni. V Listi Marjana Šarca jim ne moremo zaupati, da znajo načrtovati in upravljati z javnimi financami, če so samo leto dni nazaj tako močno zamočili, se tako močno zmotili, ušteli pri ključnem dokumentu države, dokumentih, ki jih danes predstavljajo in ki so jih pripravili in trdijo, da so okej. Da jim ne moremo zaupati, kažejo tudi njihova dejanja in ravnanja v zadnjih osmih mesecih, ko vodijo Vlado. Nakup zaščitne in medicinske opreme je bil s strani Vlade katastrofalno in nepregledno voden, prestreljen s korupcijskimi tveganji in nekvalitetnimi nakupi, kar je potrdila tudi Komisija za preprečevanje korupcije, ki preiskuje sumljive posle te vlade. Zadevo pa preiskujejo tudi policija, tožilstvo ter Računsko sodišče. Še danes se ventilatorji, kupljeni pred poletjem, ne uporabljajo. Slab in prepočasen je tudi odziv na drugi val, kar je splošno znano. Celo predsednik republike je to povedal pred dnevi. In na žalost so zaradi zamude, prepočasnega ukrepanja posledice bistveno hujše, kot bi bile, če bi Vlada ukrepala pravočasno in v skladu s priporočili stroke. Če samo omenim domove za starostnike. Na žalost so ostali nepripravljeni na drugi val in prepuščeni sami sebi, pa niso edini. Porasla je tudi zunanja politika te vlade, ki je postala strankarska zunanja politika, imamo zelo napete odnose z Brusljem, s Kitajsko, od sedaj naprej tudi z Združenimi državami Amerike. Naj spomnim tudi na vse protikoronapakete in ukrepe za pomoč prebivalstvu in podjetjem, kjer je bila realizacija izjemno slaba. Nizko učinkovitost ukrepov je ugotovil tudi Fiskalni svet. Vse to je posledica slabega načrtovanja, slabega vodenja in upravljanja z zadevami, ki jih pokriva Vlada Republike Slovenije, in vse to so stvari, zaradi katerih zelo težko zaupamo tej vladni ekipi. Človek dobi občutek, da je ta vlada dobra predvsem pri piarovski politiki, ki jo izvaja, pri delanju vtisa, da delajo in ukrepajo, in pri brezglavem trošenju javnega denarja, s čimer si kupujejo javnomnenjsko podporo, a obenem ogrožajo prihodnost naše države. Naj zaključim. Zaradi vsega povedanega v Listi Marjana Šarca obeh proračunov ne bomo podprli. Še enkrat. Ni nepomembno, resnično ni nepomembno, kaj bo Vlada s SDS na čelu v naslednjih dveh letih naredila z vsemi temi milijardami evrov, zato bianko menice za 26 milijard evrov Vladi v Listi Marjana Šarca preprosto ne moremo dati.
Hvala lepa. Končali smo s skupno uvodno predstavitvijo ter predstavitvijo stališč poslanskih skupin k obema predlogoma aktov. Prehajamo na razpravo o vsakem predlogu akta posebej. Nadaljujemo z 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2021. Prehajamo na razpravo o predlogu sprememb proračuna. Razpravljali bomo o posameznih delih predloga sprememb proračuna in vloženih amandmajih. Kot posamezni del se šteje splošni del, posebni del in načrt razvojnih programov. Prehajamo na obravnavo splošnega dela predloga sprememb proračuna. Izvolite, postopkovno.
Spoštovani podpredsednik! Seja bo danes dolga, zato je zelo pomembno, kako je vodena. Jaz vam sicer nič ne očitam, kako jo vodite, daleč od tega, da se ne boste ustrašili, ampak jaz vas čisto nič ne slišim in ne razumem, kaj govorite. Imate masko gori, prislonite se na mikrofon, tehnikom sporočite, da naj dajo glasneje ali kakorkoli, ampak jaz vas moram slišati. Jaz vas ne slišim. Zato prosim tudi vse kolege in kolegice, jaz vas razumem, nobeden noče na glas govoriti, ker ima občutek, da se dere, ampak mi se s temi maskami zelo slabo slišimo, zato dajte nekaj narediti – ali tehniko ali mi glasneje ali kakorkoli. Lepo vas prosim, ker drugače se ne bomo slišali, kaj sploh govorimo. Na televiziji se krasno sliši, ampak mi tukaj v tej dvorani ne slišimo nič.
Hvala lepa. Prosim, da se potrudimo, da govorimo malo glasneje. Najprej ima besedo minister. Gospod minister, beseda je vaša, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Dovolite mi, da se ozrem na nekatera stališča poslanskih skupin, ki so bila tukaj povedana, in da dam pojasnila in odgovore. Najprej bi rad govoril glede pripombe ali pa mnenja o manjši preglednosti porabe odhodkov za covid. V zvezi s tem bi še enkrat rad ponovil, prvič, da Ministrstvo za finance oziroma Vlada ločeno obravnava in evidentira odhodke, ki so povezani s covidom, tiste, ki so neposredno povezani, in tiste, ki so posredno povezani, in da poroča Državnemu zboru o tem, koliko odhodkov je bilo dejansko porabljenih za covid. Državni zbor oziroma odbori oziroma komisije dobivajo poročila, ki jih potem tudi obravnavajo. To je bilo tudi povedano že na Odboru za finance v zvezi s tem. Če Državni zbor želi še kakšna dodatna poročila, smo seveda na razpolago. Tako da v zvezi s tem bi rad še enkrat opozoril na tisto, kar je enostavno dejstvo – da ministrstvo poroča Komisiji za nadzor javnih financ. Drugo, kar bi rad rekel, je glede prioritet. Bilo je več vprašanj oziroma dilem v zvezi s prioritetami tega proračuna. Prioritete so razvidne v proračunu. Prioritete so tudi razvidne v nacionalnem programu in v tretjem delu proračuna. Nekaj je bilo omenjenih. Gre za investicije, omenili smo dve investiciji v višini 2 milijard za leto 2021 in podobno za leto 2022. Govorimo o infrastrukturnih projektih, o železnici, o cestah, govorimo o različnih projektih na področju okolja. Seveda so vsi projekti prilagojeni glede na kriterije oziroma glede na merila, ki jih je dala Evropska komisija, se pravi, da vključujejo zeleno, da vključujejo digitalno in dolgoročnost. Glede posameznih projektov, predvsem na področju infrastrukture, če govorimo o učinkovitosti, ker je bilo ravno tako poudarjeno, da je premalo poudarka v proračunih glede zagotavljanja učinkovitosti. Ti projekti se vodijo v skladu z vsemi pravili, ki jih zahtevajo javne finance in tudi Evropska komisija ter tudi banke, glede na to, da gre za mešana sredstva ali pa da se financirajo iz različnih sredstev, da lepše povem. V skladu s tem se pri določenih projektih donosnost oziroma učinkovitost in njihova multiplikativnost izrazi kasneje. To je verjetno jasno tukaj vsem in tudi ostalim. Na primer železnica, izgradnja, modernizacija železnice ima multiplikativen učinek in donosnost se izrazi v kasnejšem obdobju, ne takrat, ko se gradi. Podobno je s cestami in tako naprej. Omenjeno je bilo tudi zdravstvo. Omenjeno je bilo, da ni čisto res, koliko se daje za zdravstvo, ker naj bi od tega že pokrili izgube zdravstvene zavarovalnice. Te izgube zdravstvene zavarovalnice za leto 2020 je treba najprej seveda ugotoviti. Poleg tega, da je treba ugotoviti, jo je treba tudi oceniti, neodvisno, in seveda ugotoviti tudi razloge, zakaj je to prišlo. Dejstvo pa je, da se sredstva za zdravstvo v proračunu povečujejo za nekaj 100 milijonov glede na leto 2019 in da to niso edina sredstva. Namreč, Zavod za zdravstveno zavarovanje dobiva neposredno sredstva iz prispevka za zdravstveno zavarovanje v znesku 3,6 milijarde. Tako da ta sredstva iz proračuna je treba prišteti k tistim sredstvom, ki jih dobi zavarovalnica neposredno. Nekateri uradi in tako naprej imajo manj denarja ali pa je predvideno, da bodo imeli manj denarja, kot so ga imeli v preteklem letu oziroma v letu 2020. Tukaj bi želel poudariti, da tudi če imajo strokovni uradi, ne vem, Umar, statistika in tako naprej, manj denarja načrtovanega za leto 2021, je to zaradi tega, ker so ga sami tako načrtovali. Sami so pač ocenili, da bodo zaradi različnih razlogov imeli manj denarja, in ne pomeni to ničesar, da bi zdaj želeli nekatere inštitucije manj plačati ali karkoli drugega. Tukaj glede, bom rekel, zgodovinskega pregleda monetarne unije, ki je bil tudi v enem izmed stališč podan, in o tem, da naj bi evro propadel in tako naprej, da ni prava valuta. Evro je danes plačilno sredstvo, evro je danes valuta, evro je danes tudi sredstvo, ki se ga varčuje, in tukaj se seveda v zvezi s tem zgodovinskim pregledom monetarne teorije, ki ga je predstavil poslanec Mesec, s temi zaključki vsekakor jaz ne morem strinjati. Evro je danes valuta, ki je v svetu, ima določeno vrednost, ima pomembno vrednost, tako da zaradi tega se seveda z evrom ne bo nič zgodilo. Je pa kot nadgradnja temu zagotovljen enoten sistem za nadzor nad bankami. Če govorimo še enkrat o investicijah, je treba povedati, da se v tem proračunu načrtujejo tudi investicije v zdravstvu, gradnja bolnišnic ali dogradnja, modernizacija bolnišnic, tudi skrb za starejše, tudi iz evropskih sredstev, tako da s tega zornega kota so določena sredstva ali pa določeni projekti tudi, bom rekel, vpeljani v same reforme, reforme zdravstvenega zavarovanja. Če govorimo o reformi, mora biti ta digitalna, podprta z digitalizacijo, zdaj dobimo evropska sredstva, hkrati pa lahko vključuje tudi določene objekte oziroma bolnice kot, bom rekel, tisto osnovo, kjer se dejansko zdravstvena dejavnost opravlja. To, neka trditev, da so rezervna sredstva sredstva za – kot je bilo rečeno, da je to predvolilni denar SDS, jaz mislim, da nihče v tej dvorani temu ne verjame in so to popolnoma tendenciozne izjave. Tukaj ne gre za to, gre za to, da smo še vedno v drugem valu in da ta drugi val še traja. Zaradi tega je tveganje večje in se povečujejo. Tista svetla luč, o kateri govorijo tudi nekateri epidemiologi, je cepivo. Tukaj smo tudi ekonomija, gospodarstvo, tudi družbeno, socialno življenje v največji meri po mojem osebnem prepričanju odvisni od cepiva. Po drugi strani pa z ukrepi od PKP1 do PKP6 in tako naprej rešujemo delovna mesta in predvsem zagotavljamo to, da gospodarstvo ne potone, da podjetja živijo. Je pa dejstvo, in to je bilo tudi že povedano, da ta kriza ni primerljiva s krizo iz leta 2009 ali pa iz let 2012 in 2013 in tako naprej. Ta kriza je sektorska, z drugimi besedami, storitveni sektor je veliko bolj prizadet kot ostali sektorji, mislim predvsem na turizem, gostinstvo, transport. Zaradi tega so tudi ukrepi ciljani tako, da se ohrani tudi te sektorje in te dejavnosti. Nikoli ali pa jaz mislim, da ne bo prišlo do tega, da bi se na teh sektorjih zelo hitro začeli primerjati tudi z letom 2019, da bomo rekli, poglejte, v letu 2022 pa bo mednarodni turizem takšen, kot je bil v letu 2019. Mislim, da se to še dolgo časa ne bo zgodilo. Zgodile se bodo tudi strukturne spremembe, kar z drugimi besedami pomeni: tudi način življenja se bo spremenil zaradi tega. V zvezi s tem proračunom in nacionalnim načrtom naj povem, kar sem že večkrat povedal – da Slovenija ni tukaj nič zamudila, ta vlada ni nič zamudila. Ta nacionalni načrt se pripravlja in naj bi bil pripravljen do konca leta. Enostavno naj bi takrat bil tudi uradno poslan v Evropsko komisijo. Tako da nič ni zamujenega. Glede zadolževanja, zakaj se zadolžujemo. V tem trenutku se zadolžujemo za plačevanje storitev zdravstva v največji meri, pa skoraj izključno za to. Zaradi tega, ker imamo zaradi povečanih odhodkov na področju zdravstva deficit oziroma primanjkljaj. Odgovarjam na to, da ne vemo, zakaj se zadolžujemo. Zato se zadolžujemo. In zato je na razpolago vsak račun, ki je porabljen za zdravstvo na Ministrstvu za finance. Tudi projekti so točno navedeni, podobno kot ste jih nekateri predvsem iz opozicijskih strank navajali. Ti projekti so dejansko v proračunu. Tudi ni res, da ne vemo, do kdaj se bomo zadolževali. Točno imamo za vsako leto do leta 2050 izračunano, koliko bomo morali plačati glavnice oziroma obresti, predvsem glavnice. Zakaj sem omenil leto 2050? Zaradi tega, ker smo pred nekaj tedni izdali 30-letno obveznico, ki jo bomo morali povrniti v znesku 1 milijarde leta 2050. To samo dokazuje to, da je bilo povpraševanje po tej obveznici veliko večje, kar pomeni, da mednarodni trgi zaupajo Sloveniji, zaupajo v Slovenijo, v državo, da bo vrnila ta kredit tudi čez 30 let. To dejansko to pomeni. Naj tukaj omenim, da nekatere države imajo tudi stoletne obveznice. Morda nekoliko simbolično, ampak to kaže na to, da mednarodni trgi verjamejo v stabilnost držav in tudi v stabilnost Slovenije. Toliko zaenkrat. Hvala.
Hvala lepa. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ja. Prosim za prijavo. Besedo ima Jani Möderndorfer. Izvolite.
Hvala lepa. Po tem dolgem uvodu ministra in seveda vseh stališč bomo pričeli z razpravo, ki verjamem, da marsikomu ne bo všeč, še najmanj ministru. Težko je sedeti na stolu, kjer so pravzaprav vsi ministri do danes bolj ali manj vedno imeli eno osnovno in temeljno funkcijo, to pa je biti ključar proračuna, varuh proračuna. Z vsakokratnim ministrom v vseh vladah je bil vedno križ, ko smo ga vsi tako v Vladi kot v Državnem zboru morali prepričevati, da je treba vlagati v ljudi, v infrastrukturo in narediti neke določene miselne preboje. Žal, brez zamere, minister, v tej situaciji jaz ne vidim nobenega ključarja, nobenega varuha, vidim pa nekoga, ki bo pravzaprav na široko odprl denarnico. Ampak kar je najbolj grozno – ko bi jo vsaj odprl na široko – ni jasnih ciljev in ni jasnih strategij in ni jasnih končnih posledic, kaj vse se bo pravzaprav zgodilo. Jaz sicer ne bom razpravljal tako kot kolega iz Nove Slovenije pred enim letom, ko je napovedoval, da bomo v tej državi še 100 let odplačevali dolgove na podlagi rebalansa, ki smo ga delali lansko leto v tej dvorani. Daleč od tega. Zagotovo bo pa težko pojasniti Slovencem in Slovenkam, državljanom in državljankam, za kaj točno bomo porabili še dodatnih 10 milijard, ki jih pravzaprav bomo nekam dobesedno vložili, pa še ne vemo niti, ali bo to beton ali bo to asfalt ali bo to znanje ali bo to razvoj. Ne znamo tega povedati. Predvsem – ne mi v opoziciji, ampak – minister, vi ne znate tega razložiti. Ves čas sicer ponavljate – jaz vas poslušam že od petka, sobote in danes seveda zelo jasno – strategija je jasna, prioritete so jasne, ampak da bi pa našteli te prioritete, pa nikoli ne slišim. Tega pravzaprav ni. Zna pa povedati nekaj drugega. Zna povedati, da je ta kriza pa malce drugačna od tistih kriz, ki smo jih bili vajeni iz 2009 pa 2012. Zna povedati celo ime, naslov te krize, da je to sektorska kriza. Ne mi zameriti, minister, ampak delavca, ki bo izgubil službo, prav malo briga, ali je to sektorska ali je to dolžniška ali je to kakršnakoli druga kriza. In kar je še bolj grozno, kar sem poslušal v soboto, grozno je to, da ste povedali, da bo pravzaprav samo mogoče, delno žrtev storitvena, kar pa ni tako grozno, ker je pač posledica takšna, kakršna je, da proizvodnje in vse ostalo bomo pa nekako uspeli zadržati, in potem se še pohvalite, »s tem denarjem, ki prihaja, bomo reševali delovna mesta«. Ampak kako naj, minister, jaz zaupam tej vladi, če pa ta vlada ni znala od ustanovitve sklada 2 milijard za posojila, premostitvene kredite gospodarstvu niti – oziroma, ne, je zagotovila denar, seveda je, zakomplicirala pa do skrajnosti, da je do danes porabljenih samo 35 milijonov. Dajte to ljudem razložiti, zaboga, vi, ki nonstop ponavljate – ne mislim vi kot minister, ampak vlada kot celota – da boste pravzaprav naredili ogromno in vse pri skrajševanju birokratskih ovir. Potem pa naredite iz tega umetnost in čokolado, ki je sicer na koncu neužitna, da pravzaprav gospodarstvo niti pomisli več ne, da bi šlo po kakšen kredit, zaradi tega ker se že prej ugasne, preden bodo sploh ta sredstva dobili, ker ste zakomplicirali do konca. Da ne govorim o tem, kako ste se dolgo časa preganjali s komercialnimi bankami, da ste pravzaprav rajši načrtovali, da boste vse skupaj spravili v obveznice, dolgoletne obveznice, namesto da bi pokrivali kredit, keš za kešem, tako kot to delajo v vseh evropskih državah in kjer so na ta način to seveda tudi naredili in tam to ni problem. Pri nas v Sloveniji je pa to problem. Problem pa je seveda, ker bo ogromno ljudi ostalo zopet brez službe. In to predvsem profili – to ste že vse slišali, minister – ki jih bo težko zaposliti. Če smo še eno leto nazaj govorili o tem, da je v storitveni dejavnosti zelo težko dobiti ljudi, zelo težko dobiti kuharje, zelo težko dobiti natakarje, zelo težko je dobiti skratka vse tiste, ki opravljajo storitveno dejavnost, in je to nujno potrebno zaradi tega, da bo lahko ta dejavnost opravljala svojo delo, jim zdaj na široko odpiramo in ustvarjamo pogoje, da gredo na cesto. In se bodo znašli na nekem drugem sektorju, kot vi radi rečete tej krizi, sektorska kriza. Šli bodo na sektor pomoči, socialnih transferjev, za katere jih vi danes napovedujete, da jih bo treba zmanjšati. Dajte mi za božjo voljo povedati, kakšen proračun je potem to. Vi dobro veste, da je proračun v bistvu temeljni akt, s katerim vsaka vlada napove svoje prioritete. Jaz sem včeraj poslušal tukaj predsednika Vlade, ki se je v odgovoru pohvalil, da je ta vlada v petih, šestih mesecih naredila spremembe v stotinah in stotinah zakonov, česar prejšnja vlada v celem svojem mandatu pravzaprav sploh ni uspela narediti. Ni pa povedal, da je naredila toliko sprememb samo na način, ki ga seveda Janez Janša zna, in to je tako imenovano paketno spreminjanje, z enim paketom, z enim aktom narediti rošado in masaker po številnih zakonih, da jih danes uradniki sploh več ne razumejo. In potem se istočasno seveda zraven doda, »veste, kdor dela, se tudi moti, dela napake, treba je to pač razumeti, delamo hitro, učinkovito, vendar brez rezultatov«. To je seveda rezultat vseh teh sprememb. Namreč, ta proračun, ki ga imamo danes na mizi in o katerem bomo odločali, bo zaradi koalicijske večine, ki vlada v tem državnem zboru, sprejet. Ampak nekaj drugega se bo zgodilo, tako kot se dogaja po vsaki Janševi vladi, če je po Janševi vladi potem kasneje morala naslednja vlada popravljati zaradi tega, ker je bilo nerazumno gospodarjenje in je bilo več kot jasno, da smo šli v totalni minus, tako v 2009 kot tudi kasneje v 2012, ko smo z logiko zmanjševanja in pa, bom rekel, nore politike rezanja in krčenja vsega mogočega spravili dobesedno državo na kant. In smo to zopet popravljali naslednjih pet, osem let, zato da smo lahko prišli do situacije, ki se ji reče, da smo stabilizirali finance, omogočili pogoje za gospodarsko rast, prišli do situacije, ki je sicer nobeni vladi ne privoščim, nobeni vladi, da se ne bomo narobe razumeli. In tudi bi bilo nesramno, da bi rekel, da ste jo vi ustvarili, ker je niste. Ampak kako odreagirati v situaciji, no, to je pa seveda druga zgodba. In ta proračun več kot jasno govori, da iz te moke kruha ne bo. Ne, da bo slab kruh, sploh ga ne bo. To je problem. Tisto, kar je za nas vse skupaj zelo pomembno, je predvsem to, da se zavedamo, kaj bomo naredili z načrti. Načrti. Denarja [[…]]Kot vidite, je na začetku, tega stavka jaz preprosto ne morem nikoli pozabiti, Janez Janša rekel: »Denarja bo dovolj.« Danes vemo, kako bo denarja dovolj – tako, da se bomo do amena zadolžili. Do amena in dali naslednjim rodovom več kot jasno vedeti, da bodo za to delali in se dvigovali na noge še kar nekaj časa. To je zdaj ta vzpodbuda. Že to, 10 milijard, mislim, to so nore številke. Jaz se spomnim, smo se pogovarjali o zadolženosti Slovenije na 24 milijardah pa potem na 25, danes si sploh ne upam izreči številke, kakšne bodo te milijarde zadolženosti. Povprečen državljan si tega sploh ne zna predstavljati, ampak da pa minister ne zna povedati, kam bomo dali 10 milijard, no, tega pa je mene v bistvu najbolj strah. Mi smo o marsičem že razpravljali v zadnjih mesecih, razpravljali smo predvsem tudi o tem, da bomo razbremenili vse postopke, da bomo razbremenili občine, skratka denar bomo na veliko odprli. Se spomnite moje razprave ob prvem PKP, kjer ste velikodušno – in seveda nihče ni želel takrat odgovoriti – namenili denar, za katerega nihče ni znal razložiti, zakaj in zakaj to potrebujejo, upokojencem in študentom? Danes teh predlogov ni več. Zakaj danes ni teh predlogov? Pa saj imamo isto situacijo, še slabšo situacijo imamo kot spomladi. Zakaj ni tega denarja za upokojence pa za študente? Zakaj ni tega denarja? Kot vidimo v proračunu, bo denarja dovolj, ali ne? Zaradi tega ker ste enostavno delali na pamet in bojim se, da delate na pamet še danes. Bojim se, da [[…]]Ne, nič se več ne bojim, prepričan sem o tem: nimate projektov, ne veste, kaj hočete, delate pa strašanske rezervacije. Že vidim drugo leto, če boste seveda še minister, rebalans, kaj vse boste popravljali. Ker bo nujen, ker to, kar danes gledamo – ne bo logike, to sploh ne bo preživelo nobene pametne razlage. In če bomo vsi skupaj prišli do te točke, do tega rebalansa, vas bom jaz spomnil na to in vas bom spomnil tudi na to, da ste bili popolnoma tiho. Ob tem da veliko govorite, nobenih odgovorov ne daste, nobenih odgovorov. Ponavljate se kot pokvarjena plošča. Jaz se spomnim razprave, ki ste jo imeli na enem odboru, kjer ste vehementno rekli, ko ste bil še opozicijski poslanec: »Opozicija je zato, da zruši to vlado.« Samo zdaj niste več opozicija, zdaj ste minister, zdaj ste ključar tega proračuna, varuh tega proračuna. V imenu državljanov vas sprašujem, povejte mi točno, kam bodo šle zadolžitve 10 milijard – ne tistih 8 milijard, ki bodo šle za zapiranje dolga – od 18 milijard, nove zadolžitve, ki jih napovedujete v proračunu. 10 milijard, povejte mi sistematično, da bomo vedeli poslanci in poslanke, kam bo šel ta denar. Da si bomo to lahko zapisali iz vaših ust na naš papir in da bomo videli v rebalansu naslednje leto realizacijo, kaj ste naredili s temi 10 milijardami v naslednjih letih. Saj nekaj milijard bo do takrat že potrošenih. In druga stvar, kar je še bolj pomembno, danes vas tudi sprašujem – glede na to, da bo denarja dovolj, upam, da ne boste zaprli proračuna že meseca junija, ga zaklenili, ker potem ne vem, zakaj sploh sprejemamo proračun. Veliko in dobro se je vedno hvaliti. Jaz se spomnim tudi razprav, ko smo nujno morali spremeniti ustavo, potem pa še sprejeti zakon o fiskalnem svetu, zdaj imamo pa hudiča v podrobnostih. Fiskalna pravilna za vas več ne veljajo, saj vsi vemo, koliko je in kakšne debate smo takrat imeli in kaj vse, koliko enega zgražanja je bilo ob sprejemanju proračuna zaradi Fiskalnega sveta, zdaj pa pač preprosto imamo vsega dovolj. Mene je v resnici res samo ene stvari strah: kdo bo za vami moral kidati in popravljati to, kar se bo včasih zafuralo in kar bo za dobršen del delovnih mest tudi ireverzibilno, nepovratno? Namreč, gre za strukturo zaposlenih ljudi, ki bodo v storitveni dejavnosti izgubljali delovna mesta. Z vsem spoštovanjem, z vsem spoštovanjem do vseh ostalih zaposlenih, ki so nizko kvalificirani, težko zaposljivi, in težko jih bo prekvalificirati in spraviti v neke druge branže, neke druge sfere, zato da jim bomo lahko ohranili delovna mesta. Kajti edino ta delovna mesta bodo tista, ki bodo seveda tudi prinašala denar v proračun, ki vam ga bo zdaj, kot sami ugotavljate, še kako primanjkovalo. Sam trdim, da bodo vaše napovedi ob davčnih prilivih seveda bistveno nižje v prihodnosti, kot jih napovedujete. Spomnim se tudi vaših besed, iz stranke SDS, kako je treba DDV znižati. Zdaj ste končno priznali, da DDV ne boste spreminjali. Koliko enega vpitja in dretja je bilo po odborih za finance pa na komisijah za javne finance, kjer ste nonstop kričali, da je DDV previsok in da ga je treba znižati. Kje so zdaj ti vaši ukrepi? To je hudič – ko prideš na oblast, je pa vsega konec. Napovedujete pa seveda, da boste nekje drugje znižali določene davke, davščine, takse, bogsigavedi kaj vse, ampak DDV pa ne boste. To, da ste se odrekli nepremičninskemu davku, je sicer slabo, pa ne zaradi tega, ker sem jaz zagovornik, da je treba ljudi obdavčiti, daleč od tega, ampak zaradi tega, ker bo slej ko prej treba narediti carski rez in urediti davčno politiko na področju nepremičnin, tako kot jo imajo vse demokratične države, urejene države in imajo ključ in formulo, ki je preprosto več ne spreminjajo in postaja to stabilen in varen vir tudi za tiste čase, ko nam gre slabo. Sam sicer nisem zagovornik uvajanja davščin takrat, kadar gre vsem slabo. To je edini plus, ki vam ga štejem. Ampak sem pa zagotovo zagovornik, da je to vprašanje potrebno urediti. In nenazadnje urediti predvsem tisti zakon, ki bi pomagal tudi temu proračunu, ki ste ga sami zafurali in ga je Ustavno sodišče dobesedno raztrgalo, na podlagi katerega je pa seveda padel zakon o nepremičninskem davku. Govorim o zakonu o vrednotenju, ta je bil raztrgan, pripravljen pa je bil v vaši vladi. Zakon o nepremičninah pa je bil zakon od Alenke Bratušek in je potem posledično moral pasti, ker ni imel realne osnove v prejšnjem zakonu. To je kopica, bom rekel, nekih določenih vprašanj, ki jih je treba znova in znova ponavljati, če ne drugega že zaradi zgodovine. Ker prišel bo račun obračuna, kdo je odgovoren za to, da je to državo zadolžil do nezavesti. Slej ko prej boste zopet v opoziciji. Hvala lepa, ker me tako lepo slikate, kolegica [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Mislim, neverjetno [[…]]Ja, ja, ja, seveda, seveda [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Enkrat smo se že zmenili v tem državnem zboru, da se ne bomo slikali po klopeh, no, lepo prosim. Kolegica Eva Irgl, odložite telefon vsaj takrat in ne dajajte občutka, da imam občutek, da zdaj slikate vsepovsod. Skratka tisto, kar je za mene [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Boste urgirali, predsednik?
Lepo prosim, gospa poslanka, da spoštujemo poslovnik in da ne motimo govorca, ko govori. Hvala lepa. Izvolite, gospod.
Hvala lepa, podpredsednik.Včasih je treba red narediti tudi pri ženskah. Kakorkoli. Sam seveda moram reči, da takšnega proračuna ne podpiram. Podpiral bom vsakršen ukrep te vlade, ki bo šel v razvojno smer in ki bo šel tudi v smer, da bo zagotavljal ohranjanje delovnih mest. Tega v tem proračunu in ne nazadnje tudi v zadnjih dejanjih, v zadnjih mesecih ne vidim. Ne vidim, vidim pa zgrožena pisma, telefonske klice samostojnih podjetnikov, gospodarstvenikov in seveda tako imenovanih malih ljudi, na katere ste se leta in leta sklicevali. Vsak večer lahko po medijih, ko odpremo ekrane, vidimo samo to, da bodo ljudje masovno zapirali. Denar, ki ste ga še spomladi razdeljevali kot pomoč, zdaj od določenih podjetij zahtevate celo nazaj. Kakšen ukrep je to pravzaprav bil, na veliko denar deliti, potem pa nazaj pobirati? To so tista vprašanja, ki ljudi zanimajo tudi ob tem proračunu. Bom nadaljeval v razpravi.
Hvala lepa. Besedo ima Andreja Zabret. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani minister, kolegice, kolegi! Veliko je bilo že povedanega danes o proračunu, govorimo o proračunu za leto 2021. Seveda govorimo o zelo pomembnem dokumentu, vendar glede na to, da so že danes drugačne napovedi Umarja in da je bil dokument pripravljan še v času, ko še nismo bili v drugem lockdownu, v katerem smo zdaj, so stvari vedno bolj zaskrbljujoče. Predvsem pa tudi zaradi tega, ker Vlada ravna zelo stihijsko, kar smo danes že lahko slišali, in je brez kakršnihkoli idej. Vlada pripravo dokumentov pospremi z dejstvom, da je proračun pripravljen v času negotovih makroekonomskih razmer in da obstajajo izjemne okoliščine. Fiskalni svet in EU sta dala zeleno luč, da je dovoljeno začasno odstopanje od fiskalnih pravil tudi za leto 2021, kar po domače pomeni, da lahko porabimo več, kot ustvarimo. Vse to drži, ampak to velja le za odhodke, ki so povezani z epidemijo covida-19 in so posledica izjemnih okoliščin. To ne pomeni, da Vlada lahko, na čelu z vladajočo stranko SDS, z javnimi financami počne, karkoli hoče, in se obnaša, kot da se to vseh ostalih ne tiče. Načrtovanje prihodnosti je ena od dejavnosti, ki so v davni preteklosti povzročile pomemben preskok v našem razvoju. Ljudje smo se v imenu boljšega jutri sposobni odrekati užitkom v sedanjosti, pa naj bo to sečnja drv za zimo ali pa zbiranje denarja za novo investicijo v podjetju. Vsak od nas se je že znašel pred dilemo, kako naj financira kakšen večji nakup, se bo odločil za takojšnje varčevanje in nakup izvedel kasneje ali pa bo zadevo kupil že danes in v prihodnosti varčeval za poplačilo posojila. Za osebne nakupe je odločitev popolnoma naša, za naložbe v podjetju je treba račune polagati lastniku, pri državni potrošnji pa, kot kaže, ni potrebno polagati računov nikomur. Tako se namreč obnaša trenutna vlada, ko z javnimi financami ravna negospodarno, neodgovorno in netransparentno. To ni zgolj moje mnenje, na to opozarja tudi Fiskalni svet praktično že od samega rebalansa naprej. Fiskalni svet je strokovni organ in menim, da je potrebno vsa njegova opozorila jemati zelo resno in odgovorno. V svojem mnenju je Fiskalni svet že marca, ko so ugotovili, da so izpolnjeni zakonski pogoji za uveljavitev izjemnih okoliščin, kar pomeni, da lahko odstopamo od fiskalnega pravila, opozoril, da se bo pri presoji proračunskih dokumentov osredotočil na načrtovana javnofinančna gibanja brez upoštevanja učinkov ukrepov covid-19. Analiza predvidenih proračunskih gibanj tako pokaže, da se bo primanjkljaj državnega proračuna brez upoštevanja teh ukrepov v letu 2021 dodatno občutno povečal, in sicer z 1,3 milijarde evrov v letu 2020 na 2 milijardi oziroma za okoli 700 milijonov evrov. Eden izmed razlogov povečanja odhodkov v višini 17,4 % so predvideni stroški za investicije, kar seveda pozdravljam. Vendar me tu zanima, za katere investicije gre. Namreč če želimo vse te investicije, o katerih ste, minister, danes že nekaj razlagali, realizirati v letu 2021, to pomeni, da morajo biti že danes pripravljene. Namreč, vemo koliko časa traja, da se določen projekt lahko začne izvajati, od samih razpisov do priprave dokumentacij in tako dalje. Glede na pretekle izkušnje z načrtovanjem javnih investicij mislim, da je Vlada preoptimistična. In povrh vsega, če bi bil proračun transparenten, bi bili morda lahko tudi malo manj zaskrbljeni, ko bi videli, za kakšne investicije pravzaprav gre. Kar pa je najbolj zaskrbljujoče pri proračunu 2021, je tudi, da je visoka, skupaj več kot 10-odstotna rast ostalih prihodkov, ki niso povezani z epidemijo, in med njimi so večji del stroški dela in izdatki za blago in storitve. Takšna rast predstavlja tveganje za srednjeročno stabilnost javnih financ, na kar opozarja Fiskalni svet. Minister za finance je pri obravnavi proračuna na sobotni seji Odbora za finance povedal, bom citirala: »Prihodki državnega proračuna naj bi se v letu 2021 normalizirali v višini 10,7 milijarde evrov. Računamo na povečanje davčnih prihodkov ter koriščenja kohezijskih sredstev ter Sklada za okrevanje in odpornost. Slovenija bo prihodke iz tega naslova lahko prejela le na podlagi odobrenih projektov, ki se bodo izvajali skladno z zastavljenimi mejniki.« Konec navedka. Iz tega me predvsem veseli, da je minister priznal, ko je povedal, kako pomemben je nacionalni Načrt za okrevanje in odpornost, ki ga je Vlada kot osnutek poslala v Bruselj, a ga je le-ta praktično raztrgal: presplošen, površno sestavljen, vrednosti projektov pa da bistveno presegajo znesek, ki je Sloveniji na voljo. Tako je bil ocenjen vaš načrt. Minister pravi, da to ni bil osnutek, ampak je bilo le delovno gradivo, ki je obravnavano na strokovni delovni ravni med uslužbenci Evropske komisije in uslužbenci pristojnega ministrstva. Vendar menim – tudi po vseh medijih in povsod je bilo – da je šlo za osnutek in da gre pravzaprav za izogibanje odgovornosti. In da bo Vlada obravnavala to gradivo in ga poslala Evropski komisiji v skladu s časovnico, kar pravi minister – ga verjetno bo, da bo v skladu s standardi, ki so za to dejansko potrebni, pa ne vem, če ravno. Namreč, že zdaj so v načrt vključeni projekti, ki se ne bodo mogli financirati iz sklada RRF. Poleg tega predsednik Vlade zavaja, da bomo lahko krili deficit oziroma minus v državni blagajni, ki ga boste samo za leto 2020 pridelali za 4,2 milijarde, da ne govorimo, kakšni minusi bodo v letih 2021 in 2022 in za koliko nas bo ta vlada zadolžila v naslednjih treh letih. Slišali smo že večkrat danes, za 18,2 milijarde v treh letih, vendar če odštejemo vračilo dolga, pride zadolžitev za dodatnih 10,2 milijarde evrov. Težko si predstavljam – če bi bili mi trenutno v vaši koži in da bi se naša vlada zadolžila za take enormne milijarde, si ne predstavljam, kaj bi vi počeli. Namreč, v prejšnji vladi, ko smo imeli presežek proračuna oziroma rebalansa proračuna, ste stranki SDS in NSi vložili ustavno presojo za presežek, za kar se je ugotovilo, da dokumenti niso v neskladju z ustavo, in tudi danes smo že slišali izjave, kot jih ima trenutni vodja Poslanske skupine NSi, da je šlo pri presežku proračuna za ustavni hazard, socialni hazard in moralni hazard in da bomo dolg vračali še 100 let. Res si ne predstavljam, kako bi to bilo, če bi se mi toliko zadolževali, poleg tega pa se glede na te številke, ki zdaj kažejo, koliko nas bo ta vlada zadolžila v prihodnjih treh letih, tudi mi potem lahko vprašamo, koliko časa bomo ta dolg vračali. In če nadaljujem. Minusa v proračunu, za katerega je predsednik Vlade rekel, da ga bomo lahko vračali iz sredstev EU, ne bomo mogli pokrivati s sredstvi EU, namreč kriteriji za pridobitev sredstev EU so zelo strogi. Zato bi bilo prav, da se za denar državljank in državljanov Slovenije opravi javna razprava in se ugotovi, kateri so smiselni projekti za Slovenijo. Saj vemo, za katere prioritete gre: podporno okolje za podjetja, digitalna Slovenija, trajnostni in zeleni prehod, na znanju temelječa družba, turizem in kultura. Predvsem pa je koriščenje teh sredstev, ki so po večini povratna, v obliki posojil, namreč, od 5,7 milijarde je nepovratnih le 1,6 milijarde. Pogoj za koriščenje teh sredstev, evropskih sredstev, so predvsem reforme, in to reforme na trgu dela, dolgotrajna oskrba, zdravstveni sistem, finančni in fiskalni sistem in zmanjšanje administrativnih ovir. Sprašujem vas, minister, ali imate te reforme za ljudi, ali razmišljate o tem. Namreč, videti je, da se bolj ukvarjate z vsem drugim kot s tem, od samega kadrovanja do razdvajanja ljudi, v zakone pišete, kako bi ljudi še bolj kaznovali, kot recimo družino, ki je pojedla rogljiček na prostem in so dobili kazen, zato ker so jedli rogljiček brez maske. In edino, kar vas očitno zanima glede reform, je debirokratizacija, ki jo pripravlja famozna vladna skupina z gospodom Simičem na čelu. Vendar samo ta reforma ne bo dovolj. Poleg tega je že zdaj znano, da veliko teh ukrepov, ki so bili predstavljeni, ni smiselnih in upravičenih. Skrbi me, da se ta vlada ne zaveda ali pa jemlje preveč zlahka, »ja, bomo že nekako«. Gre za izjemno pomemben dokument, ki je osnova za črpanje sredstev EU, in od tega je v veliki meri odvisno, koliko se bo res potrebno zadolževati v naslednjih letih. In predvsem kako bo vse to vplivalo na našo družbo v gospodarskem in socialnem smislu. Zato pozivam to vlado in vas, minister, da ste pametni in da v Načrt za okrevanje in odpornost uvrstite projekte, ki bodo v prihodnjih letih prinašali multiplikativnost in nam pomagali, da si bomo hitreje opomogli, ki bodo prinašali tudi gospodarsko rast. Na žalost nič ne vemo o tem načrtu, ker je interne narave. Tako pravi Vlada. V neki točki se seveda strinjamo, da je trenutno reševanje krize z nizom nestandardnih ukrepov in intervencionizem države vsekakor potreben, prav je, da se pomaga ljudem in tudi gospodarstvu. Tudi PKP-ji so potrebni, vendar če bi Vlada poslušala dobronamerne predloge in dopolnila, ki jih vse od prvega PKP naprej vlagamo v opoziciji, sem prepričana, da bi bil lahko kakšen PKP manj. Vendar vsakič, ko dobimo nov PKP na mizo, vidimo, da vam pravzaprav pride prav, da jih imamo toliko, ker vanje tlačite še ogromno drugih stvari, ki niso povezane s covidom. Tudi zdaj, pri PKP6, ki nas čaka za obravnavo, se niste izneverili samim sebi. Predlagali ste strožje kazni za protestnike, izenačitev vpisnih pogojev med dijaki poklicne in splošne mature, skupščine političnih strank in tako dalje. Poleg tega smo tudi slišali, da ni bilo nobenega usklajevanja z ESS, kar ponovno pomeni, da bo kup pomanjkljivosti in da bodo zopet pozabljene določene ciljne skupine ali ranljive skupine. Ponavljam še enkrat, da ne problematiziramo zadolževanja, ki pa mora biti, na to pa tudi ponovno opozarjam, premišljeno in v nobenem primeru prekomerno. Ampak poudarjamo predvsem to, da je potrebno denar, za katerega se bomo zadolžili, koristno uporabiti in vložiti v projekte, ki nam bodo v prihodnosti prinašali multiplikativni učinek in omogočali gospodarsko rast. Tudi glede zadolževanja je Fiskalni svet opozarjal že pri rebalansu in tako opozarja tudi sedaj, citiram: »Fiskalni svet poziva Vlado k previdnosti pri dodatnem zadolževanju, saj izkušnja preteklega občutnega povišanja dolga v obdobju 2009 do 2013 kaže, da je znižanje dolga zahtevno.« Konec citata. Zato vas v LMŠ tudi vseskozi opozarjamo na štiri ključne zadeve: premišljenost, odgovornost, učinkovitost in transparentnost. Pa ne vem, ali želite slišati, ali pa morda ne znate. Trenutno kaže, da ukrepi po PKP-jih le niso tako učinkoviti, kot jih Vlada želi razlagati. Če bi bil ukrep likvidnosti tako učinkovit, kot pravi minister za finance, verjetno ne bi zdaj v PKP6 spreminjali pogojev za pridobitev. In če je bila do danes likvidnost gospodarstva dobra, se bojim, da v bližnji prihodnosti ne bo več tako. Tako stihijsko ravnanje Vlade, danes nekaj odpremo, jutri zapremo pa spet odpremo, ne bo več dolgo. Prav tako nezaposlenost in stečaji podjetij. Vsak dan poslušamo, kako ljudje pravijo, da ne zmorejo več in da bodo zaprli. In trenutno se tudi kaže, da solidarnost do zaposlenih, kot je bila v prvem valu, ni več tako intenzivna. Namreč, podjetnikom je zmanjkalo zalog, ukrepi so zelo nepredvidljivi, spreminjajo se skoraj iz ure v uro, in v tako nestabilnem okolju je pač težko funkcionirati. In naj ponovim, da je zato pomembno, za kaj in za koliko se zadolžujemo, kam bomo dali ta denar. Podpreti je treba raziskave, razvoj, naložbe, ki bodo vodile do večje produktivnosti in konkurenčnosti. Tako bomo vsi imeli nekaj od tega. Leto 2020 je leto, ko je šlo in še gre veliko narobe. A če nočemo, da nas bodo posledice tega, lahko rečem, norega leta teple še dolgo v prihodnosti, moramo del pozornosti poleg boja proti virusu posvetiti tudi načrtovanju prihodnosti, kakršno si želimo, ko bomo v tem boju zmagali. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Gospod minister, vesel sem, da ste z nami! In tudi vsem ostalim prijazen pozdrav! Včeraj – verjetno se vsaj nekateri, ki ste bili prisotni, spominjate – se je zgodilo nekaj neobičajnega v tej dvorani. Vaš predsednik Vlade, to rečem vaš, na desni strani, se je poslancu opozicije, meni, zahvalil, ker sem zelo jasno pozval vse državljane in državljanke, držite se ukrepov za preprečevanje in obvladovanje epidemije, saj le skupaj lahko epidemijo tudi premagamo. Mene so celo vprašali, kaj je sedaj tole, da se je predsednik Vlade zahvalil kakšnemu poslancu z leve strani, ampak jaz mislim, da je to nekaj normalnega. To je neka normalna gesta, in če bi teh gest bilo nekoliko več, bi mogoče življenje v tej državi bilo nekoliko bolj prijazno. Zato želim tudi sam začeti pozitivno. Gospod minister, usmeritev proračuna, torej da se gre tudi v leto 2021 in kasneje v 2022 s proračunsko luknjo, zato da se pomaga ljudem, gospodarstvu, inštitucijam in družbi, je pravilna. To je pravilno. Če bi s tako usmeritvijo šli že tudi leta 2007, 2006, 2008, bi bilo mogoče še lažje živeti v naši Sloveniji. Torej, usmeritev je pravilna in jo pozdravljam. Ob tem pa je le potrebno povedati zaradi naših državljank in državljanov, da luknja, ki nastaja, ni luknja, ki jo bodo poravnali nekje z Marsa ali od kod drugod, to luknjo bomo mi sami kot državljanke in državljani nekoč morali poravnavati. Jaz upam, da takrat ne bo želja po poravnavanju takšna: dajmo poseči v javno šolstvo, v javno zdravstvo in karkoli podobnega. Ampak da se bo vedelo, več dodane vrednosti, hitrejši razvoj in potem bomo lažje rešili tudi proračunsko luknjo, ki jo sedaj ustvarjamo. Torej, usmeritev je takšna, da jo pozdravljam. Včeraj mi je zelo ostalo v spominu, kako je vaš predsednik, pa tudi marsikdo od vas, ki ste vladajoči, pogosto – sploh zadnje tedne, ko so številke o umrlih nemogoče; vsako smrt obžalujemo, res so veliko previsoke – začel še glasneje govoriti, dajmo, bodimo skupaj. Skupaj bodimo in premagajmo. Dajmo sodelovati vsaj v času epidemije. Jaz se s tem v celoti strinjam in ves čas to zagovarjam. Ampak veste, pozivi, za katerimi so potem dejanja, so samo piarakcije. Pozivati nas, ki smo na tej strani in smo v opoziciji in nimamo orodij moči v svojih rokah, dajmo delati skupaj, in ne potem prisluhniti našim predlogom, to enostavno ni fer. To vam govorim zato, spoštovani minister, ker sedaj pa res od vas pričakujem, sploh ker je vaš predsednik včeraj tako jasno povedal, dajmo sodelovati, da bomo pa sodelovali. Poglejte v proračun, ki je sedaj pred nami. Zato da bi nekatere za nas pomembne stvari – za nas pomembne pa zato, ker mislimo, da so za državljane pomembne – lažje realizirali, smo Socialni demokrati sami vložili 15 priporočil, amandmajev in skupaj z ostalimi strankami iz opozicije še 35. Torej imamo na mizi 50 amandmajev. Pa da vas mogoče gospod minister – ker res potrebujem tukaj vašo pomoč in vašo pomoč potrebujejo tudi invalidi v Sloveniji, sploh tisti, ki so brezposelni, in teh je 12 tisoč 500. Poglejte, pred nekaj dnevi smo v opoziciji vložili v obravnavo spremembo Zakona o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlitvi invalidov. To je zakon, ki je nastal zato, ker je bila ena majhna skupina ljudi, ki gre v poklicno rehabilitacijo, zaradi napake v zakonu, ki pa se ni hitro ugotovila, ker je bilo ljudem nerodno povedati, močno prikrajšana. Imamo tudi primere v Sloveniji, da ljudje, ki so v zaposlitveni rehabilitaciji pa delajo tudi do osem ur na dan, ne dobijo izplačanih več kot 200 ali 300 evrov, pa delajo, pa so invalidi. Na to je opozarjal tudi Varuh človekovih pravic. Kar je zanimivo, ko sem o tem povprašal tudi pristojnega ministra gospoda Janeza Kralja, je prav tako povedal: »Ja, res je napaka, ko bomo naslednjič spreminjali zakon, česar pa še ne načrtujemo, bomo popravili.« In zato smo potem sami v opoziciji prejšnji teden vložili ta zakon. Ampak je pa težava, gospod minister. Ko smo zakon vložili, smo ga dobili nazaj, ker ta zakon pomeni približno 5 milijonov evrov več obremenitve za državni proračun. In mi kot opozicija nimamo te pravice, da bi za naslednje leto vložili, in smo morali datum uveljavitve napisati za leto 2022. Če se boste pa vi strinjali jutri, ko bomo glasovali, z amandmajem, da invalidom – 12 tisoč 500 jih je brezposelnih, okrog 2 tisoč jih gre na leto v zaposlitveno rehabilitacijo – omogočimo lažjo zaposlitveno rehabilitacijo, pa bomo lahko ta zakon tudi z vašo pomočjo naredili tako, da bo veljal že naslednje leto. To je recimo ena od teh prošenj. Lepo, da si, gospa poslanka, to tudi zapisujete, ker od vas smo sedaj v opoziciji odvisni. Ena od teh prošenj, dajte sedaj v praksi pokazati, da resno mislite s sodelovanjem. Naslednja stvar. Že več kot eno leto, leto in pol se borim recimo tudi za primer večjih investicij v zdravstvu. Gre seveda za mariborski klinični center, gre tudi za ljubljanskega, ki potrebuje nove investicije, pa še za nekatere druge. Na žalost teh investicij v proračunu za leto 2021 ponovno ni. Čeprav ko smo se pogovarjali o rebalansu za leto 2020, sem vsaj jaz razumel državno sekretarko za zdravstvo takole: da se bodo potrudili. Zato kot opozicija, kot posamezne stranke opozicije za leto 2021 vlagamo amandmaje, kako vsaj z interventnimi investicijami pomagati slovenskemu zdravstvenemu sistemu, ker sedaj, spoštovani minister, tako zelo radi visoki predstavniki Vlade hodijo dan za dnem, jih pohvalijo, »kako ste pridni, zdravstveni delavci, zdravnice, zdravniki, medicinske sestre in ostali«, ampak to jim moramo pokazati tudi skozi konkretna dejanja. Tudi na tem področju vas prosim, spoštovani minister, spoštovana koalicija, dajte sedaj v praksi pokazati, kako razumete sodelovanje. Ne morete drugače, kakor da kakšen naš predlog tudi sprejmete – samo dovolite, da si masko nekoliko popravim, hvala – ko gledamo za nazaj, boste ugotovili, da kdorkoli je bil na Vladi, je vsaj v preteklosti bila navada, da se vsaj nekaj predlogov opozicije sprejme. Vsaj neki pogovori so ves čas potekali, v tem trenutku pa nobeni tovrstni pogovori ne potekajo. Pa bi morali. Zato ker se skupaj borimo proti covidu-19. Več teh pogovorov in več posluha bi moralo biti. Zato vas, spoštovani minister, spoštovana koalicija, pozivam, ko se bomo pogovarjali o naših 50 amandmajih in še več, jih ne gledati skozi očala opozicija – koalicija, levi – desni, takšne in drugačne politične barve, ampak skozi očala ponujene roke, sodelovanja, ki ga je potrebno pokazati v praksi. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Naslednja za razpravo je na vrsti gospa Monika Gregorčič, pripravi naj se dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica, za besedo. Na začetku svoje razprave bi samo osvetlila ta finančni del ali pa številke predlaganega proračuna za leto 2021. Namreč, Umar nam napoveduje 5,1-odstotno rast BDP in na teh predpostavkah je ta proračun oziroma rebalans proračuna za leto 2021 tudi narejen. Predvideva oziroma vkalkuliran ima deficit, primanjkljaj v višini 5,6 % BDP, nominalno to predstavlja višino 2,75 milijarde evrov. In skupni dolg naše države bo potem narasel oziroma glede na predhodno leto bo padel za nekaj odstotnih točk, skupni dolg bo tako malo pod 81 % celotnega BDP. To so ta izhodišča, katerih temelje je pač postavila prognoza Umarja. Je pa Umar tudi na seji Odbora za finance, njegova direktorica je kljub vsemu opozorila na to, česar se seveda zavedamo danes že zelo močno tudi sami – da nas je kljub vkalkulirani previdnosti in veliki konservativnosti te jesenske napovedi ta drugi val, intenzivnost drugega vala epidemije nekako vseeno presenetila. Seveda ni presenetila samo Slovenije, bilo bi res nepošteno, da bi kdo trdil kaj takega, celotna Evropa je v velikem primežu nepričakovane intenzivnosti tega drugega vala epidemije. Zato je prihodnost vseeno bolj negotova in po moji oceni, kljub temu da sprejemamo danes proračun, ki bo stopil v veljavo ali pa se začel porabljati že čez nekaj mesecev, niti ni vprašanje, ali bo ta proračun predmet rebalansa, ampak samo, kdaj bo. To je pač neko moje predvidevanje glede na trenutno aktualne razmere. Povedano je bilo tudi že, da je v ta namen, namen, ki bo omogočal višje zadolževanje, tudi sproščeno fiskalno pravilo na podlagi ugotovitve izrednih, izjemnih okoliščin. Ni pa naša država edina, ki je odstopila od svojega lastnega, nacionalnega fiskalnega pravila. S tem je samo sledila usmeritvi Evropske unije oziroma Evropske komisije, ki je na ravni EU odstopila oziroma sprostila pakte za stabilnost in rast. Jaz vidim zelo pozitivno odigrano vlogo Evropske unije v tem odzivu na zdravstveno oziroma posledično gospodarsko krizo, predvsem če jo primerjamo z odzivom izpred 10 let, ko nas je vse skupaj prizadela močna, velika finančna kriza. Kljub nekemu prvemu šoku tudi na ravni EU, spomnimo se res nemogočih razmer in pomanjkanja zaščitne opreme, nekoordiniranih odzivov posameznih držav članic z zapiranjem posameznih meja, se je pa vseeno potem v nadaljnjih mesecih Evropski uniji uspelo zavedati, da je ključen koordiniran odziv na to krizo, ki jo je pač, kot rečeno, povzročila epidemija. Torej nek zunanji šok. Kar se tiče samega vladnega načrta, je bilo danes tudi ponovno veliko govora o dokumentu, ki je bil ali pa naj bi bil poslan v Bruselj, da je bil neustrezen, da je bil zavrnjen. Ne vem, zakaj, minister je to zelo natančno in tehtno, mislim, da dvakrat ali trikrat, v predhodnih obravnavah na sejah Odbora za finance argumentirano ovrgel oziroma pojasnil, da je šlo za delovni dokument, za interno korespondenco med uslužbenci ministrstva in Evropske komisije oziroma kabineta evropskega komisarja. Tako da ne vem, zakaj se tukaj potem kljub vsemu ponavlja in ponavlja neresnica, kajti vseeno, tudi če jo stokrat ponovite, ne more postati, laž ne more postati resnica. Dejstvo je, da pač prihaja do nekih odtekanj raznoraznih korespondenc ali pa internih dokumentov, lahko na strani naše vlade ali pa tudi na strani uslužbencev Evropske komisije, ampak vemo, da so tudi v Evropski komisiji zaposleni nekateri naši državljani z raznoraznimi političnimi ali pa medijskimi povezavami. Vseeno bi apelirala na vse, zavedajte se, da s tem delate škodo lastni državi, bodite bolj prizanesljivi do nje, in ni še vsak politični aktivizem tudi žvižgaštvo. Kar se tiče same usmerjenosti proračuna za leto 2021. Prav gotovo, da je razvojno naravnan. Prioriteta je zdravstvo, infrastruktura, investicije, vse s ciljem in namenom, da se doseže gospodarsko okrevanje. Seveda lahko ali pa moramo vse te razmere uporabiti tudi za nujno razvojno prestrukturiranje našega gospodarstva, da bomo dvignili konkurenčnost, da se bomo prilagodili novim razmeram, kajti jaz sem prepričana, da tako imenovane postcovid gospodarske ali pa družbene razmere nasploh ne bodo enake, kot so bile do zdaj, da bo gospodarstvo funkcioniralo drugače. Povpraševanje in nakupne navade se bodo kljub vsemu spremenile, skrajšale se bodo dobavne verige, državnega protekcionizma zna biti več in manj globalizacije oziroma lahko da se bo zmanjšala vsaj v tistih prvih obdobjih po epidemiji. Vse to moramo izkoristiti za to, da bomo naše gospodarstvo ali pa naše tehnologije posodobili v smer digitalizacije. Potem tukaj ne smemo pozabiti na ekološko ozaveščenost, debirokratizacijo in pa seveda dvig inovativnosti, zato da bomo dvignili dodano vrednost. Nekaj je bilo že povedanega, kako so v tej krizi zelo prizadeti določeni specifični sektorji, predvsem ti, vezani na turizem, trgovino, gostinstvo. Jaz bi tukaj vse skupaj dala na malce širši imenovalec, poseben poudarek ali pa pozornost potrebuje malo gospodarstvo. To so vsi tisti mali podjetniki, espeji, družinska podjetja, ki so vse življenje nekaj ustvarjali, delali, sedaj pa, ko jim je preprečeno, da bi poslovali, ali pa so zaradi vseh teh okoliščin in manjšega povpraševanja utrpeli velik upad prometa, vsi ti danes zelo zaskrbljeno gledajo na svojo prihodnost. V skrbi so za svoje zaposlene, najbrž bodo morali tudi odpuščati, konec koncev je njihovo preživetje ali pa preživetje tudi celih družin lahko na kocki. Jaz verjamem, da so to velike osebne stiske, za katere upam, da jih bodo uspeli prebroditi, in potrebujejo našo pomoč oziroma pomoč s strani ukrepov, ki jih ta vlada pripravlja. Želim si, da bi bili ti ukrepi tako ciljno targetirani, sploh tudi v naslednjih protikoronskih paketih, da bodo omogočili preživetje tudi malemu gospodarstvu, podjetnikom, ki danes – tisti, ki še lahko delajo, ne delajo zato, da bodo ustvarjali ne vem kakšne profite in so razredni sovražniki kolegov iz Levice, ampak delajo zato, da minimizirajo svojo izgubo. To je pač zelo žalostno. Še en segment bi želela posebej izpostaviti za leto 2021, naša zunanja politika oziroma naše predsedovanje Svetu Evropske unije. V ta namen je proračun Ministrstva za zunanje zadeve kar bistveno povečan. Pozdravljam to, vemo pa, da bomo poleg projekta predsedovanja okrepili tudi ali pa se vrnili na nekatere trge z diplomatsko-konzularnimi predstavništvi. Obžalujem, da je v letih finančne krize pred 10 leti prišlo do krčenja naših veleposlaništev, tudi v Evropi, tudi v državah, ki so lahko zelo pomembna gospodarska in politična partnerica naše države, na primer v Skandinaviji. Pri tem se je treba zavedati, da velikostni red enega povprečno velikega veleposlaništva predstavlja letni strošek okrog pol milijona evrov, posredni in neposredni učinki, ki jih takšno veleposlaništvo lahko prinese za dobrobit države v vseh merilih, pa se merijo v večkratnikih. Tako da pozdravljam to namero po ponovnem odprtju veleposlaništev na nekaterih lokacijah. Še posebej bo to pomembno tudi z vidika našega predsedovanja, ki bo osrednji projekt prihodnjega leta, in to bo velik organizacijski, kadrovski in logistični zalogaj. Še posebej zaradi tega, ker se danes ne ve, ali bo lahko izveden v živo ali bo to pretežno virtualno dogajanje. Če ne bodo epidemiološke razmere omogočale, da bo izveden v živo, pa bo to vsekakor – ja, nek prihranek na sredstvih bo, ampak po drugi strani pa bo velik diplomatski manko. Diplomacija je namreč ena od tistih dejavnosti, ki so zaradi aktualnih razmer utrpele veliko škodo, ni nekih neformalnih pogovorov, izmenjave mnenj, informacij, medosebnih kontaktov. Konec koncev bo to tudi izpad za naše gospodarstvo. Tukaj gre namreč za en del visokega kongresnega turizma, ki bi lahko pomagal k temu, da bi naše gospodarstvo hitreje okrevalo, ali pa da se v turizmu vsaj malo omilijo nastale izgube. Sklenila bom z razmišljanjem, da po epidemiji po moji oceni ne bo nič več tako, kot je bilo, ne v gospodarstvu niti v družbi nasploh. Temu se očitno nekateri posamezniki ali pa družbene skupine malce težje prilagajajo, težko se s tem sprijaznijo. Mogoče tudi iz tega izvira nek upor ali pa nasprotovanje ukrepom ali pa nasprotovanje nekim omejitvam. Ker je pač veliko bolj preprosto zanikati neke potrebe po spremembah pa si želeti, da vse ostane tako, kot je bilo. Žal se to pri nas, v naši državi odraža tudi v neki nestrpni želji po tem, da se vzpostavi neka nova vlada, ali pa jaz ji bom rekla kar novo-stara vlada. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Gospod dr. Franc Trček ima naslednji besedo, pripravi se gospod Jani Prednik. Izvolite.
Hvala za besedo. Ker očitno nisem toliko pameten kot drugi, sem danes zjutraj poslušal zadnje poglavje zelo zanimive knjige, ki jo tudi priporočam ministru, če je še ni bral, je kar obsežna, 656 strani ima, njen naslov bi lahko prevedli v slovenščino kot Stroški miru ali Cena miru, napisal jo je Zachary Carter, velja pa za najboljšo monografijo o Keynesu in o keynesijanstvu, tudi po Keynesovi smrti po drugi svetovni vojni, skoraj vse do današnjih dni. Kaj je neka bistvena ugotovitev Keynesa? To, da je to, kar jaz imenujem penezi, denar in trg, zadeva politike, ne neke nevidne roke trga, o kateri bi na vulgarno friedmanovski način ubesedoval še pred kratkim moj soimenjak Breznik iz SDS. Zakaj sem rekel, da nisem toliko pameten kot drugi? Kaj in kako bo, bomo mi izvedeli tam nekje v jeseni naslednje leto, če se bomo dosti bolj odgovorno vedli, kot se je vlada. Janša je včeraj rekel, mi se s statistikami ne ukvarjamo. Če bi se, bi kakšnih 10, 12 dni prej šli v neke ukrepe konec avgusta in tudi na začetku oktobra in bi epidemiologi lahko še spremljali, kaj se nam dogaja s pandemijo. Če se bomo zelo odgovorno vedli, ne glede na to, katera vlada bo ali ne bo okrog novoletno-božičnih praznikov, se nam bo zadeva nekje do marca, aprila umirila, tako bomo malo videli, kako bo z gospodarstvom. Neke prve resne preliminarne ocene bodo pred dopusti, če se bo dalo na njih iti, dejansko pa bomo videli v jeseni 2021, koliko je ura. Iz tega, kar je bilo danes povedano, tudi izhaja, da bosta naš vnukec, ki bo čez 10 dni star tri mesece, in tudi Bakotova vnukinja, ki je pikico starejša, kot 30-letnika, če bo vse v redu z njima, odplačevala te zadolžitve, ki jih zdaj imamo tukaj. Jaz se tudi nekako ne strinjam, pa ne zaradi tega, ker je Dejan rekel, ki mi je malo skakal v Maribor danes, zdaj ste vi vladajoči. V slovenščini se reče izvršilna oblast. Mi imamo neki ta veliki problem prikoritništva. Tudi v ustavi piše, da je Vlada odgovorna Državnemu zboru. Tudi nobenega dokumenta jaz nisem videl ali zakonske podlage v Sloveniji, ki bi govorila, da smo poslanci opozicije nekaj drugega kot poslanci koalicije, vsi smo enako odgovorni in soodgovorni. In potem, kolegica, ki je bila pred menoj, mogoče ne bi bilo tega, kar upravičeno imenuješ neko odtekanje dokumentov, pa se tudi delno strinjam s tabo, če bi na teh dokumentih delali skupaj. Bom malo nediskreten, včeraj sem bivšega poslanca Černača srečal zunaj in je rekel: »Ej, kolega, potem ko bo kljukica, potem to ne bo Černačev nacionalni načrt ali program.« V tem ima prav, veste. Pa jaz tulim tukaj že sedmo leto, da bi morali te evropske zadeve končno dosti bolj resno in odgovorno delati skupaj, recimo kot to znajo delati Estonci, ki tudi dosti boljše hendlajo problem epidemije. Ker kolikor sem se jaz pozanimal v Bruslju, gre zgodba nekako takole, to se že resno govori po hodnikih: tista država, ki bo imela preveč b-jev, c-jev, bo dobila obvezno tehnično pomoč. Jaz si ne želim, da bo spet neki Szekely ali gospod podobnega ranga, srednjega ranga bruseljske birokracije nam ukazoval, kako naj se mi razvijamo. Ta epidemija, ki nam je žal ušla v pandemijo, je pokazala strukturne probleme slovenskega gospodarstva, ki ni bilo ravno razvojno premišljeno naravnano v zadnjem ducatu ali še več let. In to je neki veliki problem. Ampak veste, da bomo mi tukaj kot papige ponavljali, »ja, pa moramo biti zeleni, pa moramo se digitalizirati, pa moramo se debirokratizirati« – debirokratizacija v praksi pomeni več zakonov, ne manj zakonov. Doktoriral sem na, če hočete, deregulaciji IKT, lahko bi šli gledat, kako so Bella razbijali v Ameriki na baby-Bella. Mi moramo skozi nacionalni načrt priti, če se izrazim tako, da bomo vsi razumeli, do nišnih ekonomij. Če hočemo priti do nišnih ekonomij, se moramo ukvarjati s tem, na kar nas je včeraj opozorila v intervjuju trenutna predsednica Evropske komisije – socialni dialog. Socialni dialog, ki ga ta vlada nekako izrecno zavrača. Pa mogoče to komu na Gospodarski zbornici odgovarja, čeprav se ne zaveda, da si s tem razvojno kopljemo jamo in da čez 30 let mogoče zaradi tega tisti krediti ne bodo tako ugodni, kot zdaj ubeseduje trenutni finančni minister, da so. To so neke zadeve, o katerih bi morali razmišljati, o katerih bi se morali pogovarjati. Mi smo še vedno preveč v neki paradigmi betoniranja. Veste, betoniranje ni nujno razvoj, betoniranje je lahko zgolj zid, ob katerega se razvojno zabiješ, pa če ni v redu narejeno, boš kmalu imel previsoke stroške z amortizacijo. Spomnimo se tistih trojanskih predorov, ko je potem nekdo prodajal bučke, da se pač to zgodi, da jih je treba čez 2, 3 leta takoj popravljati. To so neke te zadeve, ki jih jaz v teh naših bevskajočih razmislekih – sedmo leto je naporno, tega imam malo res že overdose v Državnem zboru. In Vlada se vede vedno bolj agresivno. Včeraj sem slučajno poslušal eno psihoterapevtko, zdi se mi, da je Melita Kuhar, ki je rekla, da ima agresija dva izvora – strah pa nevednost. Pa so težki časi, jaz to priznavam, ampak veste, imeti na Twitter accountu neki res krasen most tam čez Sočo, sočasno pa se vesti, tako kot se je vedel predsednik Vlade včeraj – pa ne bom rekel, da na tej strani ulice ni takih, jaz rečem, vsak ima svojega Kordiša, naj mi Miha oprosti, ampak – s tem nekako ne bomo daleč naprej prišli. Navsezadnje nas ljudje tudi ne plačujejo, da visimo cele dneve na nekih twitterjih kot nekateri, pa tam lajate eni na druge, ne morem drugega reči. Da ne bom predolg v tem uvodu. Tukaj imam vladno stran: Vlada potrdila predloga državnih proračunov, bla bla, upoštevala je jesensko napoved Umarja. Potem grem gledat razrez proračunov in se zmanjšuje na postavkah Statističnega urada Republike Slovenije, zmanjšuje se na postavkah Umarja – kaj, a bomo preko palca potem gledali, kje smo pa rebalansirali proračun? Potem bodo prišli trgovci z novci, ki bodo hoteli kaj pokupiti [[…]]Zmanjšuje se tudi na postavki Sove. Mislim, dobro jutro. Veste, neka ključna orodja, ključni atributi države, neki ključni tool box, ki ga mora država imeti, tukaj bomo zmanjševali postavke. Če malo v šali rečem, SDS, pa ti trije milijoni, tukaj za mano SNS pa ta bolj esdeesovski del SMC tega proračuna tudi ne bi smeli podpreti, če bi bili striktni sami do sebe, ker se pa povečuje, sicer nekaj malenkostno, na postavki azilna politika. Če bi to katera druga vlada predlagala, bi tam mag. Branko Grims že skakal gor pa dol. Ampak ne, zdaj ko ste vi, je to okej. Toliko o nekih dvoličnostih. Tudi, veste, ni okej, da se tam pusti neka postavka na Ministrstvu za finance, to je pač covid postavka, potem jo bomo pa nekako, ne vem, malo talali, ali bomo zdaj Zdravcu dali, da bo kupil Sava hotele ali ne, in tako naprej, da ne karikiram. To je dejansko skrajno neresno. Skrajno neresne so seveda tudi te postavke, kar je prej Dejan omenjal, okrog nekih razvojnih prioritet. Tukaj imam naslovnico Večera: denarja za zdaj ni. Jaz sem v teh opozicijskih predlogih seveda skrbel za to, s čimer se največ zadnji dve leti ukvarjam, za področje neke zdravstvene infrastrukture. In seveda, tukaj so amandmaji, ki jih potrebujemo, če se je nekdo nekoč odločil, da bomo imeli univerzitetni klinični center v Mariboru in tudi medicinsko fakulteto, ki ne more delovati brez ustreznega UKC in obratno, da si verjetno tudi v štajerski prestolnici in okolici zaslužimo kako zdravstveno postajo. Navsezadnje lahko na predvolilnih soočenjih tam skupaj padete pa boste tja morali iti pa boste videli, kakšno je stanje, pa nisem zgolj lokalpatriot. In da je stanje na gastro v Ljubljani [[…]]Mislim, tisto je za muzej, tista stavba razvoja medicine, ne pa za gastro. To so neke postavke, veste, in razredni sovražnik, če parafraziram kolegico pred menoj, največji, je neumnost politike. Verjetno, če bi se, ne vem, gospod, ki ste ga obiskali, kolegica, ki je državni sekretar za varnost, res ukvarjal z varnostjo, bi se pogovarjali člani koalicije, da podprejo te amandmaje, ki sem jih v imenu opozicije in tudi v dogovoru z ostalimi opozicijskimi mariborskimi poslanci in poslanko pripravil. Gre v osnovi za neke prioritete in za neko resnost. Tisto lahko imenujem odtekajoči dokument, ali če hočete, draft nacionalnega načrta je slab. In za to ne krivim zgolj trenutne konstelacije vlade, slab je zaradi tega, ker se za razliko od kakih baltov ne ukvarjamo resno z evropskimi politikami. Mi se še vedno vedemo skoraj, kot da nismo članica EU. Razen tega, da bo nekdo tam malo se važil drugo polovico naslednjega leta. To ni neka poanta. Veste, jaz bi si želel en kvaliteten nacionalni načrt, ki bi šel onkraj teh občih mest, kjer bi imeli jasno vidno, kakšni bodo resni izračunani multiplikatorji. Želel bi se delujočo Sovo, ki ščiti tudi slovensko gospodarstvo. Slučajno sem ta vikend šel gledat, kakšna je kadrovska sestava prvih ključnih ljudi nemške obveščevalne službe. Dajte si to pogledati tako v tej vladi kot tudi kdorkoli bo naslednjo vlado sestavljal. Z vsem dolžnim spoštovanjem do nekega odvetnika, ne padeš kar tako notri. Pa tisti gospod Bruno definitivno ne bi s svojega mobija nečesa poslal Merklovi pa Merklova ne bi tega tako objavila. Po 30 letih države, da bodo vnuki in vnukinje lažje čez 30 let plačevali dolgove, moramo absolutno dosti bolj resni ratati. In ta resnost se mora videti tudi v proračunu, ki je, kot jaz vedno rečem, družbena pogodba, izražena v univerzalnem ekvivalentu. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Jani Prednik, pripravi se gospod Jure Ferjan. Izvolite.
Podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Takoj na začetku naj se na nek način odzovem na eno izmed koalicijskih poslank, ki je v razpravi dejala, da je državo drugi val epidemije presenetil. Poglejte, drugi val epidemije ste koalicijski poslanci in Vlada napovedovali že na začetku poletja. In sedaj iskati izgovore za ta drugi val oziroma da vas je presenetil, je [[…]]Najmanj, kar je, je to norčevanje, pa ne iz nas v opoziciji, to je v bistvu norčevanje iz državljank in državljanov. Na nek način pa to razumem, ker iščete izgovore, zakaj ste prišli v ta drugi val popolnoma nepripravljeni, kar se seveda izkazuje tudi skozi številke. Kolega Trček je v svoji razpravi dejal, da smo koalicijski in opozicijski poslanci enaki oziroma naj bi bili. Jaz imam občutek, da smo opozicijski poslanci krivi za ta drugi val, vsaj po komunikaciji Vlade in koalicijskih poslancev iz dneva v dan je to jasno razvidno. Je pa treba jasno povedati, da ima koalicija v tem državnem zboru 38 oziroma 39 glasov. Janez Janša ima ugodno večino v tem državnem zboru. Zakonodajo lahko spravi skozi parlament, kadar želi. In iskati krivca v opoziciji je ne samo sprenevedanje, ampak enostavno, lahko rečemo, tudi laž. Sedaj pa naj grem na ta proračun. Pri obeh proračunih, tako za 2021 kot za 2022, čeprav imamo sedaj v obravnavi 2021, vlada kaže na nek način podobno usmeritev, kot jo je kazala takoj po prevzemu oblasti, in sicer se je vlada odločila, da se za spopad z epidemijo veliko troši. Tu lahko rečem, da se sam s tem načinom strinjam. Kajti samo odločna reakcija države je tista, ki lahko ublaži posledice epidemije, s katero se srečujemo. Je pa še nekaj treba tu povedati. Ta denar, ki ga vi namenjate za raznorazne ukrepe, je denar nas vseh, vseh državljank in državljanov. Vem, da Vlada komunicira na način, »smo dali, smo dali«. Nič niste dali. Nič ni dal ne SMC ne SDS ne Desus ne Nova Slovenija, tudi Socialni demokrati nismo nič dali. Vsi skupaj dajemo. To je naš skupni denar. In luknjo v proračunu oziroma v proračunih tudi v prihodnjih letih bomo odplačevali vsi, starejše generacije, srednja generacija, mlajša generacija in tudi naši otroci, vnuki in pravnuki. Ampak še enkrat ponavljam, odločili ste se za trošenje in jaz mislim, da ste se odločili v dani situaciji pravilno. Bolj vprašljiva pa je transparentnost in učinkovitost tega trošenja in ukrepov, ki jih sprejemate. Pri proračunu za leto 2021, pa tudi za leto 2022, ampak to pride pri naslednji točki, me skrbi dolgoročna vzdržnost, in sicer kdo, kako in do kdaj bomo odplačevali ta dolg, ki bo seveda ustvarjen s tem povišanim trošenjem, ter koliko fiskalnega prostora si Vlada sploh namerava pustiti za prihajajoča leta? Kot rečeno, skrbi nas transparentnost. Skrbi nas tudi učinkovitost sprejetih ukrepov. Moramo se vprašati, ali sploh financiramo prave stvari. Seveda je bil pojav epidemije pred pol leta oziroma pred tri četrt leta nekaj novega. S tem se strinjam. To je bila nova situacija tudi za takratno, vašo, desno vlado, ko ste prevzemali oblast. Ne bom se spuščal zdaj v to, da ste valili krivdo na prejšnjo oblast, ki ni bila kriva nič, ampak okej, to je bil nov pojav. Zamerim pa vladi na tem mestu to, da ste sedaj po pol leta, po sedmih, osmih mesecih trajajoče epidemije na drugi val, kot sem rekel, prišli popolnoma nepripravljeni. To pa zamerim vladi. Seveda je vprašljiva tudi usmerjenost in ciljanost teh ukrepov, ampak verjetno bomo vse to ocenjevali v prihodnjih mesecih. Fiskalni svet je v svojem mnenju jasno opozoril, s tem se tudi sami večkrat pohvalite, da je začasni odstop od fiskalnega pravila zaradi epidemije dopusten. Se strinjamo, vendar pozabite pa potem nadaljevati, da v tem istem poročilu Fiskalni svet ne zaključi svojega mnenja s tem, ampak nadaljuje, in sicer jasno izpostavi še, da morajo biti krizne postavke povezane z reševanjem krize, da začasno odstopanje od pravil ne sme dodatno poslabševati strukturnega salda. Fiskalni svet tudi svari, da je proračun zastavljen nepregledno in da številne postavke dodatno ovirajo transparentnost, da ni mogoče potrditi, da bo denar res porabljen za to, za kar ga namenjate, dodatno pa Fiskalni svet opozarja, da velikih vsot, namenjenih za investicije, gospodarstvo ne bo sposobno absorbirati, pojavile se bodo lahko težave v obliki pregrevanja gospodarstva, inflacije in dodatne strukturne brezposelnosti. Na to ne opozarjamo Socialni demokrati, na to opozarja Fiskalni svet. V času sprejemanja fiskalnega pravila je takratni predsednik Socialdemokratov Dejan Židan v enem stavku pojasnil, zakaj ga v SD podpiramo, in takrat smo ga podpirali. In sicer je dejal, citiram: »Mi nimamo pravice živeti na up prihodnjih generacij.« Se pa bojimo, da danes Vlada počne točno to. Stroške, ali so upravičeni ali pa niso upravičeni, preprosto preklada na prihodnje rodove. V mnenju Fiskalnega sveta je razbrati tudi tisto, kar danes lahko slišimo iz Evrope, in sicer Evropa opozarja, da so slovenski osnutki načrtov za okrevanje in odpornost preveč razpršeni in brez pravega fokusa. V bistvu Evropa opozarja enako, kot opozarjamo Socialni demokrati pri vseh dokumentih, ki smo jih oziroma ste jih v zadnjega pol leta sprejeli. Socialni demokrati, pa tudi stranka LMŠ, Levica in ostala opozicija smo seveda pripravili amandmaje, tako kot to delamo vedno. Jaz si ne delam utvar, da bi bil katerikoli od amandmajev, ki smo jih vložili, sprejet. To me učijo izkušnje zadnjega pol leta. Pri nobenem PKP niste sprejeli niti enega amandmaja opozicije, pri rebalansu niti enega amandmaja opozicije, na odboru v petek in soboto niti enega amandmaja opozicije, zato nisem optimist, da bi na glasovanju pri proračunih 2021 in 2022 koalicija podprla kakršenkoli amandma, pa ti amandmaji niso nerazumni, niso pretirano visoki, imamo samo nekaj zahtev oziroma prošenj. V tej konstelaciji vlade, koalicije in opozicije nam v opoziciji ne preostane kaj drugega, kot da vas v bistvu prosimo, da kakšno dopolnilo na dokumente sprejmete. Jaz sem prepričan, da bi, če bi v preteklega pol leta poslušali opozicijo in opozicijske stranke pri sprejemanjih PKP 1, 2, 3, 4 in bi sprejeli kakšen amandma, bila kakšna več rešena, ampak ste šli kot valjar, povozili vse. Zato pravim, da tudi pri sprejemanju teh oziroma pri glasovanju o teh amandmajih nisem optimist. Morda me presenetite. Nekateri amandmaji so, bom rekel, tudi življenjska pomena. Pa ni nujno, da podprete naše amandmaje, vi imate še vedno možnost, da te amandmaje, ki smo jih vložile opozicijske stranke, enostavno vložite sami, lahko si tudi s tega vidika naredite piar in rečete, ja, smo mi vložili in smo mi sprejeli. Ni potrebno naših sprejemati oziroma glasovati za njih. Ampak, dajte no, vzemite to v roke, preglejte, dogovorite se tudi znotraj Vlade, dogovorite se ministri med sabo, dogovorite se s finančnim ministrom in dajte katerega od teh amandmajev na glasovanju v sredo oziroma četrtek, kadarkoli že bo, sprejeti. Jaz ne morem mimo dejstva – minister, ko ste bili še v opoziciji, ste še kot opozicijski poslanec prihajali v parlament z zakoni, kot je nižji DDV, sedaj nič od tega. Organizirali ste po Sloveniji okrogle mize, kako imate rešitve za tako imenovano dvojno obdavčitev delavcev migrantov. Jaz sem pač občutljiv na to, ker prihajam iz Koroške in imamo ogromno teh delavcev, ki migrirajo v Avstrijo. Takrat se imeli, ko sem bil še jaz koalicijski poslanec, vse rešitve na mizi, zdaj so te rešitve nekako potihnile. Pa me zanima, kako je s tem. Sami pa ste dejali, da zaključim, da je proračun zelo investicijsko naravnan. Upam, da je res in da se bo to v praksi tudi izkazalo, kajti v preteklosti je bila v vladi Boruta Pahorja storjena ena po mojem mnenju velika napaka, in to je, da so se v času tiste krize, ki je bila do takrat največja, ustavili vsi večji investicijski projekti. To je bila napaka Pahorjeve vlade, to se pravi predsednika moje stranke. In veličina politikov je tudi v tem, da priznajo napake iz preteklosti in se na njih učijo. Upam, da investicij ne boste ustavili, kajti samo to lahko obdrži del gospodarstva na nogah. In upam, da se te vaše napovedi o investicijskem proračunu uresničijo in da bomo šli skozi to krizo čim manj prizadeti. Jaz vam pri tem, spoštovana koalicija in Vlada, želim tudi zdravorazumskega razmišljanja in veliko sreče.
Hvala lepa. Najprej imamo repliko. Gospa Gregorčič, izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Samo na nekaj stavkov svojega predhodnika bi se želela navezati oziroma pojasniti, ker me je očitno narobe razumel. Dopuščam pa možnost, da sem se tudi jaz v svoji razpravi nejasno izrazila. Glede drugega vala epidemije bi želela poudariti svojo trditev, da želim povedati, da je intenzivnost drugega vala presenetila tako našo državo kot tudi vse druge evropske države. Namreč, celotna Evropa je danes rdeča, to je dejstvo. Slovenija pač ni osamljen otok, tako da se temu ni bilo moč izogniti. Intenzivnost je tista, ki je nas vse presenetila. Kar pa se tiče vaše krivde, nikakor ne mislim, da ste vi oziroma opozicija krivi za drugi val epidemije, nikakor ne. Mislim pa, da nosite v opoziciji en del odgovornosti za to, da niste pripomogli k osveščanju javnosti. Namreč kampanje, na primer za šolo brez mask, niso pripomogle k temu, da bi ljudje vzeli situacijo resno. In nekako ste vseskozi opozarjali ali pa trdili, da ta Vlada uvaja prehitro preveč restriktivne ukrepe, ki posegajo v svoboščine, kratijo človekove pravice, da so to totalitarne metode, po drugi strani pa danes pravite, da so bili ti ukrepi uvedeni prepozno. Tako da jaz v tem neustreznem odzivu vidim vaš del odgovornosti, opozicije, da ni doprinesla k temu, da bi pomagala osveščati ljudi, kako resna je situacija. Hvala.
Hvala lepa. Zdaj se je k besedi prijavil gospod minister. Izvolite.
Hvala lepa. Nekaj razprav je bilo, jaz sem si nekatere stvari zapisal in je prav, da odgovorim oziroma da podam mišljenje. Če govorimo o drugem valu, potem lahko rečemo, situacija je težka. Nihče v Evropi ni pričakoval drugega vala in zaradi tega se je povečalo tveganje in povečalo se je to, da je večja nesigurnost, kako naprej. Edino, kar nam daje neko sigurnost, neko varnost v prihodnosti, je cepivo. To je moje osebno mnenje. In s tega zornega kota je to varnost, ki, bom rekel, je lahko popolna ali vsaj toliko popolna, kolikor to cepivo dejansko ohrani ljudi zdrave. Drugi val je povzročil predvsem to, da so se odhodki za zdravljenje povečali, to po celi Evropi, in povečali so se dolgovi, tudi po celi Evropi in po celem svetu. Jaz sem to že povedal, v vseh državah je padel bruto družbeni proizvod, je padla gospodarska rast, razen v Kitajski. Zdaj, ne me čisto za vsako državo, bom rekel, vleči za jezik, ampak bom vsaj rekel, če želimo, Indija, ZDA, Evropa, Francija v Evropi, Nemčija, Kanada, Avstralija, te razvite države so vse doživele padec gospodarske rasti, tiste največje. In dolgovi so večji. Edino, kar je treba in se mi zdi pomembno pri reševanju te epidemije, je, da vztrajamo, da vztrajamo z ukrepi, ki preprečujejo širjenje epidemije, širjenje virusa, in da vztrajamo tudi z ukrepi, ki pomenijo dodatne odhodke v proračunu, dodaten primanjkljaj, zato da ohranjamo delovna mesta in da ohranjamo podjetja pri življenju. Nikoli ne bom rekel, da bomo s tem ohranili vsa delovna mesta in vsa podjetja. Lahko pa rečem, da je danes manjša nezaposlenost v državi, kot je bila v mesecu marcu oziroma v mesecu aprilu in maju. To kaže statistika. Ne morem tudi reči, da je statistika vsebinsko popolna, ker so lahko tudi med temi ljudmi zaradi ukrepov nekateri, ki so danes zaposleni in bodo jutri lahko nezaposleni. Ampak življenje se bo spremenilo in tudi dejavnosti, tiste, ki so bile v časih pred krizo, pred epidemijo zelo propulzivne, so imele zelo velik donos, veliko gospodarsko rast, danes oziroma jutri ne bodo več takšne dejavnosti. Bodo pa nekatere druge dejavnosti tiste, ki bodo bolj propulzivne. Tako da s tega zornega kota so se povečali dolgovi in povečali so se primanjkljaji, tako v Evropi kot pri nas. In tukaj je prvič fiskalna politika odreagirala, s tem, da je dopustila, da obstajajo primanjkljaji v državi, s tem, da je dopustila, da ne velja več fiskalno pravilo, in s tem, da se dodaten denar daje, kot sem že rekel, za delovna mesta in za ohranjanje podjetij. Na drugi strani je monetarna politika. Tukaj je bilo tudi vprašanje – na to vprašanje sem že odgovarjal večkrat pa bom še enkrat ponovil – glede jamstvene sheme, vprašanje v povezavi z likvidnostjo. Ja, jamstvena shema se ne izvaja v Sloveniji. Zelo malo podjetij je, ki jo izvajajo, 30. Prvič. Podjetja niso tista, ki bi prišla po jamstvo, ampak poslovna banka, ki da podjetju kredit, prenese ta kredit na razvojno banko, na SID banko, in teh prenosov je relativno malo. Ampak likvidnost je pa dobra. In po podatkih, ki jih imam, po podatkih Banke Slovenije, dajejo banke, poslovne banke precej kreditov. Likvidnost gospodarstva je boljša, kot je bila spomladi. Da ne govorimo o likvidnosti prebivalstva, ki je še večja, imajo veliko depozitov. In tukaj lahko rečemo tudi tako: da smo veseli in zadovoljni, da obstaja zaupanje med podjetji in bankami, da ne koristijo jamstva. Imamo pa jamstvo na razpolago za prihodnost, če bo treba. Tako da s tega zornega kota seveda ti očitki, ki stalno prihajajo, kako nekaj ne deluje – enostavno je tako, ta ukrep je bil narejen verjetno na zalogo. Ker če pogledate javne podatke o tem, koliko likvidnostnih kreditov dajejo banke, če pogledajo, koliko odlogov kreditov je bilo dejansko odobrenih, potem vidite, da je finančni sistem, finančni trg v Sloveniji popolnoma stabilen in da je likvidnost zadovoljiva in v redu. Potem je seveda vprašanje, na katerega bom tudi večkrat odgovoril, davek na dodano vrednost in predlogi glede davka na dodano vrednost. V tem trenutku ni nobene potrebe po znižanju davka na dodano vrednost, ker davek na dodano vrednost ne bo prinesel nobenega znižanja cen. Cene se še vedno določajo tržno. In nekatere države, tudi Nemčija, so znižale davek na dodano vrednost. Mi smo se osredotočili na neposredne pomoči podjetjem in posameznikom – neposredne, ne posredna pomoč, da naj bi bila cena zaradi tega nižja, ampak neposredna – s številnimi ukrepi v šestih paketih. Ta način pomoči je bil v Evropi ocenjen kot dober. Mislim, da sem že omenil, katera mesta, ko so rangirali države, nekatere mednarodne inštitucije, je Slovenija zasedala v okviru vseh držav na svetu – med prvih 10, pa tudi med prvih pet glede učinkovitosti ukrepov. Pa ni to zdaj neka hvala ali samohvala, daleč od tega, ampak želim povedati, da podjetjem lahko pomagamo na posreden način tako, da jim znižamo stroške, kar smo tudi naredili s tem, da smo znižali trošarine in da so naftni derivati po ceni 1 evro že devet ali 10 mesecev. To je posreden način. Ali neposreden: da daš podjetju, posamezniku denar. In ta je veliko bolj učinkovit po mojem mnenju in jaz mislim, da tudi po mnenju številnih ekonomistov. Omenjeni so bili tudi neki drugi davki in tako naprej, kaj se bo dogajalo na davčnem področju. Vsekakor se davki ne bodo povečevali, vsekakor pa so določeni davki, s katerimi se lahko tudi poveča določena potrošnja, na primer davek na motorna vozila, če se zniža. Ker ta potrošnja je zastala, in tudi če pogledam podatke o prodaji avtomobilov – in sem jih pogledal in sem ugotovil, da je glede na lansko leto, predlansko leto in tako naprej enostavno potrošnja tovrstnih dobrin zastala. Tukaj se da in tukaj bo tudi Vlada še kaj naredila. V povezavi z davki je bilo tudi vprašanje v zvezi z delavci migranti. Tudi na tem področju delamo in nismo nič pozabili. Tako da v zvezi s tem lahko povem, prvič, da nismo popolnoma nič pozabili. Naslednje vprašanje, kjer se bom najbrž malo ponavljal, pa je o projektih, o katerih govorimo. Prvič imamo v Sloveniji, po novem, bomo imeli, dobili smo že prvo plačilo za program SURE, to je bilo včeraj povedano, od evropskih sredstev imamo še sklad za okrevanje. Vendar za te projekte, sklad za okrevanje je treba dejansko narediti projekte. To pomeni, da je treba narediti projekte v skladu s smernicami, ki jih določa Evropska komisija. V okviru tega projekta se lahko zgradi tudi bolnica. V okviru tega projekta se lahko zgradi tudi dom za starejše. Gre pa v bistvu tukaj za projekt, ne gre za samo stavbo kot tako. In tudi taki projekti oziroma denar za take projekte je v proračunu rezerviran. Ko pravite, kaj bomo delali – jaz sem že naštel nekatere investicije, na področju zdravstva na primer, omenil sem modernizacijo kliničnega centra v Ljubljani, splošne bolnice v Celju, pa bi lahko našel še katero, omenil sem 3. razvojno os. Jaz ne vem, kaj naj več rečem o projektu, o modernizaciji železniškega prometa, da gremo od odseka do odseka. Vse to imate napisano v proračunu, v tretjem delu proračuna. Lahko vzamemo in beremo, ampak potem bomo pač govorili o tistih zadevah, ki so v bistvu napisane. In vi ne morete narediti proračuna, ne da bi imeli zadaj projekt. Ne morete niti črpati denarja ne morete niti postaviti projekta, če nimate nekih osnovnih dokumentov o tem, kako bo ta projekt dejansko izgledal. Tehnično se to ne da. In zaradi tega govorim o 2 milijardah, dodatnih investicijah v vsakem od teh let. Je pa res in se strinjam, da morajo biti transparentne, financirane morajo biti transparentno in morata biti učinkovitost in donosnost. Ta donosnost se za cesto, to velja za vse, ali železnico ne more meriti v času izgradnje, ampak ta donosnost bo verjetno takrat, ko bo ta cesta zgrajena, ko bodo tudi multiplikativni učinki ceste, železnice, bolnice, doma za starejše, šole, vrtca. Vse to piše v proračunu. Ni to tako, kot da bi bil to nek milni mehurček in da ne bi bilo teh projektov, o katerih pravite, da jih dejansko ni. So pa težki časi. In tudi okoliščine in okolje je nepredvidljivo, tukaj se pa strinjamo. Ampak tudi v takih okoliščinah je treba narediti optimalno tisto, kar se lahko naredi. In treba je biti optimističen, da ko se bo nehala kriza, bo čim hitrejši zagon gospodarstva in se bo Slovenija čim hitreje, bom rekel, otresla te krize in začela poslovati. In tako je narejen in tako je namenjen tudi ta proračun. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Gospod Jure Ferjan ima besedo, pripravi pa se gospa Elena Zavadlav Ušaj. Izvolite.
Gospa podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi in seveda vsi, ki nas spremljate, prav lepo pozdravljeni! Pred nami so pomembnejši, mislim, da se lahko strinjamo, da celo eni izmed najpomembnejših dokumentov, ki jih sprejemamo v Državnem zboru Republike Slovenije. Zato konec koncev po eni strani lahko razumem besede opozicije, ki smo jih v zadnjih dveh urah, kolikor traja današnja razprava, in pred nami je še kar nekaj ur, slišali – da so zaskrbljeni. Situacija, v kateri se nahajamo, je težka, je kompleksna, prav tako pa se, kot vidimo, iz dneva v dan ali pa iz tedna v teden spreminja. In zato je v takšni situaciji planiranje javne porabe javnih sredstev in načrtovanje še toliko težje, še toliko bolj zahtevno. Se pa na tem mestu vprašam, ali so bili oziroma kako bi bilo, če bi bili kolegice in kolegi iz opozicije tako zaskrbljeni tudi, ko so njihovi poslanski kolegi zavračali nošenje maske, tudi v tem državnem zboru, ko so njihovi poslanski kolegi in kolegice, strankarski kolegi in kolegice pozivali k neregistriranim oziroma neprijavljenim in s tem tudi nezakonitim protestom, se jih celo udeleževali. Kako zaskrbljeni so bili takrat? Seveda, da sploh ne nadaljujem, ko rečem, da so celo pozivali k temu, da se ukrepov Vlade in priporočil stroke ne upošteva. Kako zaskrbljeni so bili takrat? In če bi bili tako zaskrbljeni, kot so nad tem proračunom, koliko manj okuženih na eni strani in koliko na desetine mrtvih na drugi strani manj bi lahko danes imeli? Dotaknil se bom, preden vsebinsko nadaljujem na osrednjo temo, torej na proračun, tudi še – govora je bilo kar nekaj o sodelovanju. Včeraj je predsednik Vlade ponovno povedal, da je roka sodelovanja opoziciji še vedno ponujena, in spoštovane kolegice in kolegi v opoziciji, maja letos ste prejeli sporazum o sodelovanju. Toliko o besedah na eni strani in dejanjih na drugi strani. In seveda, nekateri, del opozicije se je na to odzval, večina pa žal žal ne. Veseli me, da je pred nami ambiciozen dokument, da proračun oziroma predlog sprememb proračuna za leto 2021 prinaša ambiciozno zastavljene cilje, to pa se odraža v tem, da če primerjamo določene številke pri posameznih ministrstvih, pri posameznih resorjih, denimo realizacijo v letu 2019 v primerjavi s predlogom sprememb v letu 2021, se je ta na kar številnih ministrstvih bistveno povečala. Pa bom izpostavil samo nekatera. Zagotovo je v tem času najbolj pereče Ministrstvo za zdravje, ki ima po predlogu proračuna za leto 2021 kar 345 milijonov evrov več sredstev. Za konkretno primerjavo: leta 2019 jih je imelo na razpolago 183, za prihodnje leto pa jih bo imelo več kot pol milijarde, torej 528 milijonov evrov, in seveda to niso sredstva iz zdravstvene blagajne, ampak dodatna sredstva, ki so za to namenjena, torej za investicije in razne stvari, ki jih je v slovenskem zdravstvu potrebno urediti. Naslednje področje, ministrstvo za kmetijstvo, 200 dodatnih milijonov evrov, pa ministrstvo za infrastrukturo 143 milijonov dodatnih sredstev, potem ministrstvo za gospodarstvo z 72 milijoni dodatnih sredstev, pa ministrstvo za kulturo s 65 milijoni dodatnih sredstev. Torej kot izhaja iz tega, lahko vidimo, da je proračun za leto 2021 razvojno naravnan in pa seveda tudi ciljno usmerjen. Ob tem me izredno veseli tudi dejstvo, da se Vlada Republike Slovenije zaveda pomembnosti razvoja na lokalnem področju in da ta proračunski dokument vsebuje tudi sredstva v skupni višini kar 350 milijonov evrov za posamezne investicije v občinah, torej v lokalni skupnosti. Ob tem gre seveda dodati, da se z dvigom povprečnine za slovenske občine v skupni vsoti namenja še dodatnih 84 milijonov evrov, prav tako pa, kot dobro vemo, je pred nami tudi Predlog zakona o finančni razbremenitvi občin, ki je tudi predmet obravnave pri eni izmed točk te izredne seje. Torej, cel kup ukrepov, ki bodo spodbudili tudi investicije na lokalni ravni, in prepričan sem, da se vsi dobro zavedamo, da ravno te investicije pomenijo še večjo dodano vrednost, predvsem za slehernega izmed nas, torej za vsakega prebivalca in prebivalko naše lepe države. In ko govorimo o investicijah, kar 2 milijardi evrov je v tem proračunu Republike Slovenije, v letu 2021, namenjenih za investicije. Tukaj lahko govorimo o prometni infrastrukturi, tako cestni kot železniški, izpostaviti gre 3. razvojno os, potem dodatne investicije v zdravstvo, tako kar se tiče UKC Ljubljana kot splošne bolnišnice Celje, potem seveda tudi dodatne investicije v kulturi in športni infrastrukturi, kot vemo, je to eden izmed pomembnih gradnikov, pomembnih elementov v slovenski družbi. Želel bi izpostaviti, da se več kot očitno aktualna vlada zaveda, da je preventiva boljša in konec koncev tudi cenejša kot kurativa in blaženje posledic. To se konkretno kaže v dodatnih sredstvih na področju čiščenja voda in protipoplavne infrastrukture. Kot smo v preteklosti videli, je na tem področju treba marsikaj urediti in prav je, da se to uredi, preden nas narava ponovno preseneti. Gradnja domov za ostarele, 11 milijonov evrov je zagotovljenih. Tukaj gre za dokončanje gradnje dveh domov in za začetek gradnje petih. To je seveda izjemo pomembno področje v Sloveniji, ki je zelo starajoča se družba. S posameznimi postavkami in projekti se nudi tudi podpora podjetjem in podjetništvu, slovenskemu turizmu in se prav tako tudi v prihodnjem letu še vedno vlaga v znanost, ki je v teh časih, kot vidimo, tudi izjemno pomembna. Prav tako sredstva v proračunu omogočajo izvajanje domačih razvojnih programov in ukrepov ter inštrumentov Evropske unije za okrevanje in odpornost, kar je seveda izjemno pomembno. V teh negotovih časih je zagotovo zelo spodbudna zaveza Ministrstva za finance, da v letu 2021 ne bo dviga davkov in da tudi Vlada ne bo uvedla novih davkov. Mislim, da je ta zaveza izjemno pomembna, lahko rečemo tako za gospodarstvo kot ne nazadnje tudi za prebivalstvo. Na tem področju pravzaprav ravno nasprotno od povišanja – načrtuje se, seveda v sklopu določenih fiskalnih politik, tudi najverjetneje posamezno znižanje določenih davkov, ki bo blagodejno vplivalo na posameznike, in skozi oči te ekonomske politike v nekem srednjeročnem obdobju verjamem, da tudi pri boljšem izkupičku in boljšem in tudi konec koncev bolj pravičnem pobiranju davkov države. Dotaknil se bom ob tej priliki tudi javnega dolga Republike Slovenije. Dejstvo je, da se v letu 2020 javni dolg Slovenije močno povečuje. Dejstvo pa je tudi, da se javni dolg Republike Slovenije v letu 2020 povečuje zaradi tega, ker se je Vlada odločila, da bo blažila posledice epidemije tako, da bo pomagala gospodarstvu in da bo pomagala slovenskemu prebivalstvu. In to se dogaja. Sprejeli smo že pet protikoronapaketov, na mizi imamo šestega, prihodnji teden ga bomo obravnavali, do konca leta jih bo verjetno že sedem. Skratka, na tem področju se res res zelo učinkovito dela. Prav tako je potrebno poudariti, da bo v letu 2021 za odplačilo aktualnega dolga, ki ga Republika Slovenija ima, namenjenih kar 3,7 milijarde evrov, in seveda s tem lahko pričakujemo, da se bo javni dolg zmanjšal za 2 odstotni točki, torej da bomo najverjetneje ponovno prišli pod 80 % bruto domačega proizvoda. Torej javni dolg pod 80 % BDP. Seveda je ključno, kar je tukaj pomembno, to, da se Slovenija zadolžuje v času, ko ima odlično bonitetno oceno in posledično seveda tudi bistveno bolj ugodne pogoje zadolževanja, tako kar se tiče obrestne mere kot ostalih dejavnikov, ki v končni fazi potem vplivajo na višino stroška, ko gledamo pod črto. In zato je prav, da je Vlada Republike Slovenije k reševanju tega problema pristopila na ta način. Tudi če pogledamo po večini držav članic Evropske unije, je ta kriza in soočenje s to krizo bistveno drugačno, kot je bilo v preteklosti, recimo v zadnjem desetletju ali pa dveh desetletjih, ko smo se tako ali drugače tudi soočali predvsem z ekonomsko in socialno oziroma ekonomsko-gospodarsko krizo, ki je tokrat v prvi veri najprej zdravstvena, se pa seveda tudi odraža v ekonomiji in gospodarstvu. Oziroma čisto preprosto – kdaj se je najbolje zadolževati in zakaj? Torej takrat, kadar je bonitetna ocena najvišja in so obrestne mere najnižje. In pa seveda zato, da se spodbudi investicije, da se ohranja tisti zdravi temelj, tisto jedro gospodarstva, in seveda tudi, da se blaži posledice pri prebivalstvu. Kot smo videli v preteklosti, žal so bila sredstva, za katere se je Slovenija tudi zadolžila, takrat v prvi meri namenjena bankam in posameznim elitam. Veseli me, da je odraz tega, da je Vlada sprejela dobre ukrepe, da se znižuje javni dolg oziroma da se bo zniževal, kot je predvideno v kontekstu napovedane gospodarske rasti in predloga zadolževanja, da je tudi slovenski bančni sistem likviden, da je stabilen, in seveda, da je likvidno slovensko gospodarstvo in tudi prebivalstvo. In to je odraz dobrega ukrepanja Vlade Republike Slovenije in nenazadnje tudi tega državnega zbora, ki je potrdil te protikoronapakete in še nekaj drugih zakonodajah okvirov, ki smo jih sprejeli v zadnjih mesecih. Predvsem je tukaj treba tudi dodati, da je vsak doprinos, ki ga kdorkoli izmed nas naredi, da zajezimo to krizo, to epidemijo, izjemno pomemben. Zato mi dovolite ob tej priložnosti, da se še enkrat zahvalim vsem tistim, še posebej vsem tistim, ki ste v prvih vrstah, v prvih bojnih linijah in se soočate z epidemijo, s pandemijo koronavirusa – res iskrena vam hvala. Hvala pa seveda tudi vsem državljankam in državljanom, ki se držite priporočil stroke in ukrepov Vlade in ste s tem v prvi vrsti najbolj odgovorni do sebe in do svojih bližnjih, neposredno pa s tem tudi do javnega zdravja in do vseh nas. Tukaj bi besedo, dve namenil samo še temu, kar je bilo sicer pred nekaj 10 minutami povedano, kar se tiče drugega vala. Epidemija koronavirusa, koronavirus covid-19 je nov virus, še vedno je nov virus. Tukaj gre za to, da nas je vse skupaj zagotovo presenetila njegova intenzivnost, njegova razsežnost. Če govorimo pa o pripravljenosti aktualne oblasti in če to primerjamo s prvim valom in danes ali pa pred nekaj tedni z drugim valom, si poglejte kapacitete bolnišničnih postelj, poglejte si kapacitete opreme. Za en konkreten primer pa lahko pogledamo dogajanje v UKC Ljubljana, kjer se prej nekje v obdobju desetletja ni spremenilo nič, pa se sedaj očitno da. V 10 dneh se je uredilo veliko veliko dodatnih postelj. Mislim, da tam okrog 100. Torej če je volja, če je politična volja, če je znanje in interes, potem se marsikaj da urediti. In ta vlada dela. Spoštovane in spoštovani, proračun oziroma predlog sprememb proračuna za leto 2021 je razvojno naravnan, je ciljno usmerjen. Veseli me, da ohranja in neguje tudi socialno komponento, hkrati pa predstavlja odziv na pandemijo, na epidemijo in odgovarja na številne izzive, pred katerimi se je znašlo slovensko gospodarstvo. Hkrati pa tudi skrbi za blaginjo posameznika. Zato bom proračunske dokumente tako za leto 2021 kot za leto 2022 z vso odgovornostjo podprl.
Hvala lepa. Gospod Prednik ima repliko. Izvolite.
Podpredsednica, hvala. Na kratko se bom samo odzval na kolega Ferjana, ki ga spoštujem, in bom samo opozoril, da imamo na mizi proračun, v svoji razpravi pa je obračunaval z opozicijo. In ne samo obračunaval, to je še nekako sprejemljivo, ampak celo krivil opozicijo, da je opozicija kriva za porast števila okužb in tudi smrti. Mislim, to, najmanj, kar je, je pritlehno. Navsezadnje imate svojo vlado, vi, na žalost koalicijski poslanci, ste resda samo podaljšana roka Vlade, ne upate spreminjati nobenih ukrepov. S temi ukrepi, spoštovani kolega Ferjan, je vaša vlada zamujala. Že v razpravi sem jasno povedal, da tega nisem zameril vaši vladi marca, ker je bil to nov pojav, zamerim pa ji zdaj, ker ni nov pojav. In drugi val ste napovedovali sami. Vem pa, po kakšnem principu deluje vaša stranka in vaša vlada, in sicer po principu, da vedno mora imeti nekega sovražnika, na katerega seveda vali krivdo, kajti sami niste krivi za nič. Pa ne obtožujem vas, da ste krivi za to, za tisto in tretje, ampak lepo bi bilo, če bi včasih pač priznali, da ste s kakšno zadevo zamudili ali pa zgrešili. V svoji razpravi sem povedal, da je moja stranka zgrešila v preteklosti, pa ne samo pri eni stvari, pri več zadevah. In ko boste enkrat to priznali, boste na dobri poti. Vaša odgovornost je, vi ste koalicija, vi imate udobno večino v tem parlamentu. Preglasujete lahko opozicijo kadarkoli, in to tudi delate. In če ne bi vedno v zadnjega pol leta preglasovali opozicije, verjemite mi, marsikakšna težava ne bi bila tako zelo pereča, kot je. Tudi aplikacijo Ostani zdrav – sam jo imam, da ne bo pomote, imam jo – ste propagirali kot edino zveličavno, da bo rešila vse, pa izgleda ni tako. Tudi vaši ministri, ki so tudi v preteklosti, pa ne dolgo nazaj, hodili brez mask okoli, vam ne bom kazal slik, ker smo jih videli vsi, so se okužili, kljub temu da so to aplikacijo imeli. Tako da malo samokritičnosti in nehajte obračunavati z opozicijo. Najmanj, kar je, pa nehajte obtoževati opozicijo za smrti in število okužb. Na oblasti ste od meseca marca naprej, vse imate v svojih rokah in marsikje ste zavozili. To je treba pa jasno in glasno povedati.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Gospa Elena Zavadlav Ušaj ima besedo, pripravi pa se gospod Željko Cigler.
Hvala, gospa podpredsednica, za besedo. Prav lepo pozdravljena državna sekretarka, kolegice in kolegi in vsi, ki nas spremljate za TV-ekrani! Najprej bi se navezala na besede kolega Prednika, kajti verjetno je izhajal iz takega stališča, kot ga imajo oni, kadar vodijo Vlado. Težko je, vem, težko je poslušati to, da so državljani in državljanke zadovoljni z ukrepi in da so ukrepi tudi učinkoviti in da je to proračun, iz katerega je videti razvoj in kaj bo ta vlada naredila, težko je to priznati in si povedati. Vlada se je tudi zavedala, da bo prišel drugi val, in se je na to pripravila, v kakšni meri bo prišel drugi val, pa ni nobeden vedel. Toliko za uvod. Sedaj bom pa prešla na samo temo. Danes imamo pred seboj Predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2021, ki vsekakor ni običajen in se tudi ne sprejema v običajnih razmerah, pač pa se sprejema v času epidemije virusa covid-19 in z velikimi vplivi le-te na sestavljanje sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2021. Spremembe so se zapisovale z veliko previdnostjo in upoštevanjem stanja tako v Sloveniji kot tudi v Evropi in v svetu, kar kaže na to, da so bile upoštevane mednarodne okoliščine. Pa tudi ni zanemarljiv podatek, da se ponekod že napoveduje tudi recesija. Vsekakor je že prvi val epidemije močno zaznamoval tako življenje in navade ljudi kot tudi gospodarstvo. Trenutno se nahajamo sredi drugega vala, kar pa ne pomeni, da se kljub napovedanemu cepivu, ki naj bi ga države dobivale postopoma in enakomerno od decembra dalje, ne bo pojavil tudi tretji val, saj se precepljenost prebivalstva ne bo zgodila v enem mesecu. Ravno zato je sestava sprememb proračuna za leto 2021 še toliko bolj upoštevala dejstvo, da bo vpliv epidemije tudi v prihodnjem obdobju velik in se bo po vsej verjetnosti okrevanje tako gospodarstva kot tudi prebivalstva preneslo na še kasneje, kot je bilo predvideno. Tako makroekonomske ocene in napovedi, ki jih je pripravil Umar v jesenski napovedi, kar pa ne pomeni, da se ne bodo te ocene v prihodnje spreminjale, in sicer na podlagi teh ocen bi po padcu gospodarske aktivnosti v višini 6,7 % bruto družbenega proizvoda v letu 2020 v naslednjem letu lahko računali na 5,1-procentno rast bruto družbenega proizvoda. Poleg teh ocen je upoštevan tudi odstop od fiskalnih pravil, saj je Fiskalni svet povedal, da obstajajo pogoji za začasno odstopanje od srednjeročne uravnoteženosti javnih financ in so izpolnjeni tudi v letu 2021. Seveda se bodo ti pogoji spreminjali glede na posledice epidemije, zato bo njihov obstoj Fiskalni svet redno spremljal in preverjal, kar je seveda tudi pravilno. Je pa to v tem trenutku zelo pomembno zaradi tega, da se lahko poveča število dodatnih ukrepov za okrevanje. V sled temu je poudarek sprememb proračuna za leto 2021 usmerjen v povečanje investicij na vseh področjih, predvsem pa na področju zdravstva, skrbi za starejše, kulture, gospodarstva, železniške in cestne infrastrukture, pa tudi v investicije na področju okoljske problematike. Za ta namen je kar 2 milijardi več sredstev. Pohvalno je, da je Vlada Republike Slovenije zagotovila več sredstev za vlaganje v investicije, ki bodo pomagale pognati potrošnjo, saj se bo le-ta na strani prebivalcev precej zmanjšala. Kar ni zanemarljivo in bo imelo velik vpliv v lokalni skupnosti, je tudi podatek, da se v proračunu povečuje investicijski transfer za občine v višini 350 milijonov evrov. Tako bodo občine poleg povišanja povprečnine, ki je tudi veliko pripomogla k blaženju primanjkljaja v občinskih proračunih, dobile še dodatna sredstva namensko za investicije. To pa so sredstva, namenjena direktno prebivalstvu, saj so občine enote, ki so najbližje ljudem. Ta vlada je pokazala tako skrb za ranljive skupine kot tudi za gospodarstvo, še posebej pa za tiste dejavnosti, ki bodo najbolj prizadete, kot so na primer gostinstvo in turizem pa tudi vse ostale storitvene dejavnosti, katerih novembrski upad bo kar 80-procenten. Nekoliko manjši upad bo v razvedrilnih storitvah. V trgovinskem delu bo upad po vrstah dejavnosti zelo različen, v skupnem seštevku bodo posledice v tej dejavnosti manjše. Veliko večje posledice je imel na trgovine prvi val epidemije. Pri blaženju epidemije in sestavljanju tega proračuna je tudi bistven podatek, da je Evropska centralna banka zagotovila dodatno finančno pomoč. Tako je Evropska centralna banka zagotovila poslovnim bankam dodatno likvidnost, pa tudi ugodni pogoji za zadolževanje so pripomogli k temu, da se bo pokrilo nekaj več kot 3 milijarde preteklega dolga in zmanjšalo obrestne mere. Iz vsega tega je moč razbrati, da vlada Janeza Janše pristopa k reševanju posledic epidemije celostno in premisli vsako proračunsko postavko, da je maksimalno izkoriščena in ne sprejema ter umešča v proračun projektov, ki niso premišljeni in bi bili sprejeti samo zaradi všečnosti, pač pa je Predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2021 sestavljen tako, da se bodo učinki posameznih proračunskih postavk v okolju odražali z večjo vrednostjo in vplivom, kot pa je bil njihov začetni vložek. V spremembah proračuna tudi ne boste našli postavke, ki bi bila zapisana samo zato, da bi bil nekdo zadovoljen, ker je tam zapisana, kot bi nekatere opozicijske stranke želele, da bi kakšen njihov amandma na tak način vrinili. Ampak zato je zapisana, ker je izvedljiva in nima škodljivih posledic ne za državo ne za gospodarstvo. Sicer pa ne razumem, da niso nekaterih svojih investicijskih predlogov vključili v proračun, ko so bili sami na Vladi, kot na primer na Odboru za finance večkrat izpostavljena knjižnica v Mariboru. To ni problem od začetka te vlade, ampak že vrsto let in takih predlogov je bilo še nekaj. Seveda se Vlada Republike Slovenije zaveda, da bodo posledice epidemije posegle v vse pore življenja, gospodarstvo bo prizadeto, marsikatera družina bo v krizi, posamezniki ne bodo videli izhoda pa še bi lahko naštevala. Ampak ker se z enakimi težavami srečuje celoten svet, se lahko slovenska Vlada pohvali z učinkovitimi ukrepi, ki so bili sprejeti v protikoronskih paketih, ki so bili v veliko pomoč pri blaženju posledic epidemije tako v gospodarstvu kot tudi med prebivalstvom, predvsem na socialnem področju. Odraz tega je, da je Slovenija na zgornjem delu lestvice držav, ki jih je epidemija manj prizadela, in tudi bonitetne ocene ima zelo dobre. Zato za konec lahko rečem, da je Vlada Republike Slovenije pri sestavljanju sprememb predloga proračuna za leto 2021 upoštevala vse predloge, ki so jih zaznali kot dobre in imajo pozitivne učinke na javne finance in bodo v slovenskem okolju v veliko pomoč pri premagovanju posledic epidemije. Zato hvala vladi Janeza Janše, da je sestavila razvojno naravnan Predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2021, in ji želim uspešno delo po začrtani poti, ki pa vsekakor ni lahka, kot to želijo nekateri prikazati. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji razpravljavec je gospod Željko Cigler, pripravi se gospa Suzana Lep Šimenko. Izvolite.
Hvala lepa. Kolegice, kolegi, spoštovana predsedujoča, gospa državna sekretarka! Pred sabo imamo proračun, ki ga državljanke in državljani Slovenije ne bodo ocenjevali po tem, ali ga je izglasovala koalicija ali ima predloge opozicije notri, amandmaje, ampak predvsem po tem, ker to je proračun Republike Slovenije, kako bo odgovarjal na odprta vprašanja, kako bo odgovarjal na probleme in vizije njihovega konkretnega življenja, torej na blagostanje. In ko smo v Levici predlagani proračun pregledovali, smo ugotovili, da je kar nekaj točk, o katerih smo v preteklih mesecih ali pa že dveh letih našega mandata razpravljali, pa ni ponujenih odgovorov, ki so nujno potrebni, bodisi na področju domov za ostarele, zdravstva, kulture, šolstva, vrtcev, znanosti bodisi gospodarstva, da ne naštevam naprej. Zaradi tega nameravamo zdajle v okviru razprave podati kar nekaj predlogov za izboljšavo tega proračuna, konkretno v obliki amandmajev, tako vsebinsko kot tudi s številkami, kje sredstva dodati in kje ta sredstva odvzeti. Ob tem se zavedamo, da je situacija zdajle, da so, kot je prej finančni minister gospod Šircelj zelo jasno povedal, okoliščine in okolje zelo nepredvidljivi, in vprašanje je, kako dolgo bo ta nepredvidljivost vztrajala. Temu primerno moramo pripraviti proračun za leto 2021 – proračun, ki je namenjen ljudem. Pri tem bi še tole povedal. Ta državni zbor – ne želim zdaj odpirati diskusije orožje – Maslow, ampak ta državni zbor – je sprejel konkreten proračunski investicijski program samo za Slovensko vojsko, ko pa govorimo o problematiki pomanjkanja domov za ostarele, neobstoju mreže dolgotrajne pomoči, nujno potrebnih investicijah v zdravstvo ali šolstvo, pa nam minister, tako kot je prejle v zadnji diskusiji povedal, odgovori, da tukaj res ni še nobenih investicijskih programov, pove, kam se želi investirati, kaj se želi graditi, sredstva za te namene, bodisi za infekcijsko kliniko v Mariboru pa v Ljubljani bodisi za karkoli drugega, če rečem, bomo pa dobili iz programa evropske skupnosti, ko bomo ta sredstva dobili oziroma denar bomo dobili iz naslova prihodnje finančne perspektive, za to je pa treba pripraviti projekte. Jaz mislim, da mora biti Vlada tukaj bistveno bistveno bolj konkretna. Ko nam je nedolgo tega v Državnem zboru tudi minister za zdravstvo našteval investicije na področju zdravstva, ki jih je nujno izpeljati, zato da se bo vsaj ohranil obstoječi nivo zdravstvenega varstva pa dostopnosti zdravstvene oskrbe v Sloveniji, je naštel kup stvari. Ne oblikuje pa tega svojega govora minister za zdravje gospod Gantar v investicijski program Ministrstva za zdravje Republike Slovenije, ki je predstavljen v proračunu, tako kot je to naredil gospod Tonin za orožje. Zdaj jaz ne vem, kaj bolj rabimo [[…]]Mislim, da rabimo najprej živega pa zdravega vojaka, šele potem pa mu damo puško v roke. Pri tem bi rad povedal tole, tri konkretne stvari. V Levici opozarjamo, da je izbruh – če se dotaknem najprej področja Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, področja dolgotrajna oskrba, mi predlagamo, da se na tem področju povečajo sredstva za 50 milijonov evrov, in sicer na način, da se v predlogu državnega proračuna za leto 2021 od skupaj predvidenih 800 milijonov evrov odhodkov za omejitev posledic covida, od katerih je 500 milijonov evrov razporejenih na postavki Ministrstva za finance in sploh ni pojasnjeno, za kaj bodo uporabljeni, ni konkretizirana ta zadeva, 50 milijonov vzame iz tega zneska. Zakaj? Izbruh epidemije covida-19 je namreč zaradi kadrovske pa tudi finančne stiske na področju domov za ostarele, zlasti pa zaradi neobstoja dolgotrajne oskrbe, rezultiral v enem prekomernem številu žrtev in škode, zlasti smrti pri tej najbolj ranljivi in socialno ogroženi populaciji v Sloveniji, to je pri starejših občanih. Meni je bilo prej všeč, ko je kolega iz Slovenske demokratske stranke povedal, da se bosta končali po proračunu dve že začeti gradnji domov za ostarele in da se bo začelo pet novih graditi. Vendar v Levici opozarjamo na revizijsko poročilo Računskega sodišča, ki je pokazalo ceno oskrbe v domu za ostarele, ki je v koncesionarskem upravljanju, in v domu za ostarele, ki je javna last v Republiki Sloveniji, javni zavod – zaradi tega mislimo, da če se začne graditi pet dodatnih domov za ostarele, jih mora graditi država z namenskimi sredstvi in za to je potrebno zagotoviti sredstva. Zato v Levici z amandmajem predlagamo, da se 50 milijonov, kot sem povedal prej, tega denarja pridobi iz nedefinirane postavke financiranja epidemije covid, ki je na področju finančnega ministrstva pripravljena za okrepitev obstoječih in izgradnjo novih domov za ostarele. Ta denar je tako za kadrovsko pojačenje kot tudi za finančno pojačenje. Vidimo, da je danes v domovih za ostarele zelo velik problem pomanjkanje kadra, ki dela s starejšimi, še posebej kvalificiranega. In eden od pomembnih problemov tukaj je to, da je ta kader odločno premalo nagrajen za svoje zelo zahtevno delo, ki ga opravlja. Druga stvar, ki jo v Levici predlagamo, je amandma na področju Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport. Moram reči, da ko smo v letu 2019 obravnavali nujno potrebo po dodatnih šolskih prostorih za izvajanje zakonsko obveznega osnovnošolskega izobraževanja, smo se takrat vse stranke, ki smo bile ali pa so bile, kakorkoli želite, v opoziciji, tako Nova Slovenija kot Slovenska demokratska stranka, strinjale, da je treba v slovensko šolstvo, v zagotovitev dodatnih prostorov nameniti, vložiti bistveno več denarja, kot je zdaj predvideno. Ta denar država zagotavlja skozi sofinanciranje občin za izgradnjo osnovnošolskih in vrtčevskih prostorov. Takrat smo izhajali iz podatkov, ki temeljijo na bazi podatkov Sursa, statističnega urada, in to je, da bomo do leta 2023 v Sloveniji potrebovali 14 tisoč 251 dodatnih mest v osnovnih šolah. Zlasti bodo te potrebe skoncentrirane v mestnih občinah. Ministrstvo za izobraževanje je to dejansko potrdilo in povedalo, da se bo do leta 2023 potrebovalo cirka 750 novih oddelkov oziroma da se za to rabi 75 milijonov denarja. Tega zneska, tega bremena ne moremo prepustiti samo občinam, zato smo se nekoč skupaj s prejšnjo opozicijo strinjali, in upam, da bomo dosegli v Državnem zboru to soglasje, da je treba lokalnim skupnostim zagotoviti dodaten denar za financiranje v nujno potrebne osnovnošolske prostore. V Levici predlagamo, da je tega denarja 15 milijonov v letu 2021 in da se tudi ta denar pridobi iz nedefinirane postavke financiranje epidemije covida-19 na postavki Ministrstva za finance. Torej da se v predlogu državnega proračuna za 2021, skupaj je predvidenih 800 milijonov, od teh 800 milijonov od ministrstva, od katerih jih je 50 razporejenih za omejitve posledic covida, od katerih je 500 razporejenih na postavki Ministrstva za finance, dobi dodatnih 15 milijonov, odvzame. Prav tako predlagamo, da se enako na postavki Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport poveča podprogram Povečanje vključenosti otrok v predšolsko vzgojo, in sicer na ta način, da vzamemo 10 milijonov iz postavke, ki sem jo že prej omenil in od koder jemljemo tudi denar za finančno krepitev in krepitev za izgradnjo domov za ostarele, 10 milijonov za dodatno zagotavljanje prostorov za vrtce. Namreč, prostore za vrtce, zlasti notranjo igralno površino na otroka ureja pri vrtcih v Sloveniji Pravilnik o normativih in minimalnih tehničnih pogojih za prostor in opremo vrtcev. Ta pravilnik pa ima člen, prehodni člen, ki je določil, da se ta velikost igralne površine otroka mora zagotoviti do 1. septembra 2023. Mnoge občine oziroma skoraj v večini vrtcev, kjer tega ne bodo mogli zagotoviti, ker so preprosto premajhni, otrok je pa dosti vključenih v javne vrtce, bodo morali zmanjšati število otrok, ki so lahko vključeni v javno otroško varstvo. Zaradi tega dajemo v Levici predlog, da se postavka za investicije v vrtce poveča v letu 2021 za 10 milijonov in se potem skozi razpis, ki ga razpiše država, torej Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport, naredi dostopnega za lokalne skupnosti, ki so seveda ustanovitelji javnih vrtcev in ta denar potrebujejo. Hvala.
Hvala lepa. Naslednja razpravljavka je gospa Suzana Lep Šimenko, s tem pa tudi zaključujemo ta krog. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Proračun za leto 2021 je bil sprejet pod eno drugo vlado v času, ko se nam niti sanjalo ni, da nas lahko doleti epidemija koronavirusa. Če bi v tistem jesenskem času lanskega leta nekdo rekel, da bo naslednje leto prišel virus, ki bo popolnoma spremenil naš vsakdan, bi verjetno vsi rekli, da je to zgolj ena znanstvena fantastika in da nekdo pač malo preveč gleda televizijo. Ampak žal, to je naša realnost že vse od spomladi in resnično lahko rečemo, da gre za izredno situacijo, situacijo, ki je težka tako za posameznike, ker so številni ostali doma, nekateri čuvajo otroke, jim pomagajo pri šoli na daljavo, številni gospodarstveniki so morali zapreti za nekaj časa svoja vrata, a na drugi strani imamo preobremenjeno zdravstvo, zelo težke situacije in težke izpovedi ljudi, ki so dejansko za koronavirusom zboleli. Ko vsak dan spremljamo številke mrtvih v Sloveniji, pa nas lahko ob tem seveda še bolj, bom rekla, kar na nek način zmrazi. Situacija je več kot resna in temu primerno je potrebno prilagoditi tudi proračun za prihajajoče leto. Ključno pri vsem tem pa je, da maksimalno ohranimo obstoječa delovna mesta, in ne samo to, tudi da nekako zagotovimo več bolje plačanih delovnih mest in s tem tudi večjo blaginjo državljank in državljanov. Če si pogledamo splošni del proračuna za leto 2021, ki je pred nami, vidimo, da so se glede na tega, ki je bil sprejet v lanskem letu, bistveno zmanjšali prihodki, skoraj za 1,2 milijarde evrov, največ na postavki Dohodnina, Davek od dohodkov pravnih oseb in seveda pri Davku na dodano vrednost. Povečuje se zgolj postavka pri evropskih sredstvih. Jaz verjamem, da trenutna vlada dela vse, da bodo vsa evropska sredstva do potankosti počrpana iz obstoječe in tudi prihodnje finančne perspektive, in zato je to povečanje na prihodkovni strani na nek način logična posledica. Tisto, kar se bistveno povečuje, so pa seveda tudi odhodki. Veliko odhodkov gre za, bom rekla, tekoče zadeve, to so tekoči odhodki, ti se nekako sorazmerno povečujejo. Veseli pa me, da se zelo povečujejo tudi investicijski odhodki. Saj rečejo, ja, kako nas lahko veseli, da se povečujejo odhodi – ne nazadnje dolgoročno, četudi se je država zaradi nastale situacije morala dodatno zadolžiti, lahko s tem, če sredstva pravilno usmerimo, na dolgi rok vseeno veliko pridobimo, še posebej če imamo kot država dobro bonitetno oceno v svetu in se lahko na nek način vseeno ugodno zadolžujemo. In če se primerjamo z ostalimi evropskimi državami, mislim, da nam gre še vseeno zelo dobro in da stvari dobro obvladujemo. Investicijski odhodki bodo tako povečani glede na plan za leto 2021 skoraj za pol milijarde evrov. Gre v največji meri za nakup opreme, za novogradnje, rekonstrukcije, adaptacije, skratka investicije v nova osnovna sredstva in tudi v vzdrževanje in obnove. Povečujejo se tudi investicijski transferi pravnim osebam, fizičnim osebam, gre predvsem za javna podjetja in družbe, ki so v lasti države oziroma občin, in tudi investicijski transferi proračunskim uporabnikom, tukaj se najbolj povečujeta postavki Investicijski transferi občinam in Investicijski transferi javnim zavodom. Moram reči, da me na nek način veseli, da se trenutna vlada zelo zaveda, da Slovenija le ni samo Ljubljana in da so gonilo razvoja občine, lokalne skupnosti. V preteklosti so bile vse preveč zapostavljene zlasti manjše občine, občine z obrobja Slovenije, obmejne občine, in jaz mislim, da bodo tudi z dvigom povprečnin in z vsemi ostalimi ukrepi vse občine pridobile, veliko pa tudi te, ki so vseskozi bile v nekem deprivilegiranih položaju. Kaj to konkretno pomeni, če pogledamo samo, kaj pomeni dvig povprečnin za recimo te malo manjše občine? To za njih dejansko pomeni na letni ravni nekje od 100 do 200 tisoč evrov. Za eno občino, ki ima tam 3, 4 tisoč prebivalcev, so to že kar neke konkretne investicije, ki jih ne nazadnje občutimo čisto vsi, ker smo tudi vsi mi občanke in občani v Republiki Sloveniji. S tem seveda izboljšamo življenje vseh nas. Kot zelo pozitivno ocenjujem to, da se veliko sredstev ne glede na nastalo situacijo usmerja v same investicije, saj to ne nazadnje pomeni, da bomo na tak način tudi zagnali gospodarstvo, da bomo ohranili številna delovna mesta, in jaz upam, da v naslednjem oziroma še potem v letu 2022 pridobili več novih delovnih mest, predvsem z višjo dodano vrednostjo. Veliko vlaganj si lahko že v naslednjem letu obetamo v infrastrukturo. Pa reče vsak, ja, saj investicije v infrastrukturo, to se skozi ponavlja, ampak poglejte, kakorkoli, to je tisto, kar je izjemno pomembno. V preteklih letih, lahko rečemo že kar desetletje, so bila vlaganja tako v cestno kot v železniško infrastrukturo bistveno bistveno podhranjena. Če samo pogledam v okolje, v katerem sama bivam, lahko rečem, da bo končno prišlo do premikov pri izgradnji hitre ceste Ptuj – Ormož, da bo končno prišlo do sanacije regionalne ceste Ptuj –Slovenska Bistrica, da bo končno prišlo do izgradnje obvoznice Kidričevo, in da potem ostalih, manjši projektov tukaj niti ne naštevam. Tisto, kar se mi zdi izjemnega pomena pa se je v preteklosti tudi premalo naredilo, je na področju poplavne varnosti. Predvsem prebivalci ob reki Dravi ob vsakokratnih nalivih in ko vodostaj Drave narašča v Avstriji, bom rekla, z enim takim strahom spremljajo, kaj se bo zgodilo, in končno si lahko obetamo izboljšanje poplavne varnosti struge Drave tudi od Ptuja proti Ormožu, in tudi v manjših vodotokih, kot je recimo Dravinja v Majšperku, ureditev Polskave v občinah Videm in Kidričevo in še bi lahko naštevala. Da na drugi strani ne govorim o plazovih. Morda marsikdo, ki živi v mestu, nima predstave, ampak za eno majhno občino, ki ima, ne vem, manj kot 2 tisoč prebivalcev in se ji ob vsaki naravni nesreči zgodi kar nekaj plazov, sanacija enega plaza pa je nekje 300, 400, 500 tisoč – ja ne vem, verjetno si lahko predstavljate, kako velik zalogaj je to za te majhne občine. In ne nazadnje, s tem je ogroženo tudi življenje marsikaterega državljana. V proračunih za leto 2021 in tudi za leto 2022 imamo kar nekaj možnosti za sofinanciranje takšnih plazov, tako da bodo tudi občine, ki so na takšnem območju, ki se s to problematiko soočajo, lahko nekaj na tem področju storile. Veseli me, moj predhodnik je omenil potrebe po izgradnji vrtcev, po nekih vzdrževalnih delih, po širitvah osnovnih šol, tudi za to področje imamo sredstva zagotovljena že v prihodnjem letu. Na Odboru za finance v petek in soboto je bilo zagotovljeno, da sredstva bodo in da bo država tudi sofinancirala same vrtce in sanacije in dograditve osnovnih šol. Tako da si lahko tudi na tem področju obetamo spremembe. Izpostavljeno je bilo varstvo starejših – tudi tukaj si lahko obetamo spremembe. Največ bo pa verjetno glede na situacijo, v kateri smo, potrebno nameniti zdravstvu, in tudi tja gre kar lep del proračunske pogače, če se smem tako izraziti. Tisto, kar je ob investicijah ključno, da ohranimo delovna mesta, je pa tudi, da na nek način zmanjšamo vso nepotrebno birokracijo. In veseli me to, kar sem danes slišala tukaj s strani ministra – da si v naslednjem letu ne obetamo novih davkov, kvečjemu lahko pričakujemo zmanjšanje katerega od davkov, kar je seveda zelo spodbudno. Če razbremenimo naše zakone vse nepotrebne birokratske navlake in če še zmanjšamo davke, če imamo čim več investicij, jaz mislim, da smo potem resnično na dobri poti. Seveda je pa potem ključno, da uspešno zajezimo epidemijo koronavirusa, in za vsa sredstva na drugi strani še, da uspešno počrpamo vsa sredstva, ki so nam na voljo. Sama proračun za leto 2021 podpiram in bom seveda z veseljem glasovala za. Hvala.
Hvala lepa. Dolžna sem opravičilo, spregledala sem še zadnjega prijavljenega razpravljavca. Gospod Igor Peček, imate besedo. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Ne glede na to, kako blizu je leto 2021, si verjetno vsi, ki sodelujemo, pregledujemo, še najbolj pa tisti, ki so najbolj odgovorni, s pripravo teh dokumentov, zastavljamo ključno vprašanje: kako natančno in kakšna je zanesljivost predvidenih oziroma navedenih postavk? V okoliščinah, v kateri smo, je to sigurno predpostavljati oziroma načrtovati zelo težko, tukaj moramo biti pošteni eni do drugih, predvsem, kar se tiče planiranih prihodkov bolj kot odhodkov. Odhodki so oziroma bodo bolj ali manj določeni. In če pogledamo samo prihodke v letu 2021, so ti manjši za več kot 1 milijardo kot v letu 2019, pa bojim se, da je ta ocena mogoče še preveč optimistična. Ampak ko pogledamo načrtovane prihodke in odhodke v letu 2021, v bilanci prihodkov in odhodkov razberemo primanjkljaj v višini 2,75 milijarde evrov oziroma kar 5,6 % BDP. Za financiranje načrtovanega primanjkljaja pa iz te iste bilance, če ji dodamo še račun finančnih terjatev in naložb, ter za odplačilo dolga potrebujemo zadolžitev, novo zadolžitev v višini 6,7 milijarde evrov. Zniževanje dolga je težka in zahtevna naloga. Na to je ves čas dokaj glasno opozarjal tudi finančni minister prejšnje, Šarčeve vlade dr. Bertoncelj. Ne smemo pozabiti, da smo v zadnjih 10 letih javni dolg nominalno, nominalno govorim, nominalno poudarjam, znižali samo dvakrat – v letu 2016 in v letu 2019 za kar 620 milijonov. Pri tem ne smemo pozabiti, da smo za financiranje oziroma za obresti manjšega dolga v letu 2019 plačali 780 milijonov. Danes smo slišali predsednika Vlade, ki napoveduje, da bomo za financiranje novega nastalega, precej višjega dolga plačevali manj, in jaz si silno želim, in verjamem, da tudi vsi ostali, da bo res tako. Vendar težava zadolževanja nastane predvsem takrat, kadar se oziroma če se zadolžujemo prekomerno, ko ne vemo natančno, zakaj bomo ta denar trošili. Pri tem pa se pojavlja še vprašanje, ki je težje: kako ga bomo potem v prihodnosti tudi vračali? Na to je opozarjal že Fiskalni svet pri rebalansu in tako opozarja tudi sedaj. Pa bom tukaj kar citiral Fiskalni svet: »Fiskalni svet poziva Vlado k previdnosti pri dodatnem zadolževanju, saj izkušnja preteklega občutnega povišanja dolga v obdobju od 2009 do 2013 kaže, da je nižanje dolga zahtevno.« Konec navedka. Če povzamem, bomo obstoječemu dolgu dodali 10,2 milijarde novega dolga v treh letih oziroma vsako leto se bo Vlada zadolžila za 3,4 milijarde. Če malo poenostavim oziroma če rečem malo bolj po domače, bo v naslednjih treh letih vsak državljan zadolžen za dodatnih tisoč 600 evrov na leto oziroma v treh letih, vključno z letom 2020, za 5 tisoč evrov. Trajanje epidemije je negotovo, tudi virus sam dela po svoje, kot smo tudi slišali v tej hiši že, ne ve se, kdaj bo na voljo ustrezno cepivo, in se pač obnaša, kot se obnaša. In s to negotovostjo in obnašanjem tega virusa so povezani na eni strani stroški, predvsem pa tisto, kar me bolj skrbi – izpad prihodkov na drugi strani. Za našo državo oziroma predvsem s kondicijo naše države in pa tako socialnega kot gospodarskega stanja v naši družbi je pomembno ključno vprašanje oziroma naslednje vprašanje: ali se bo ta proračunski primanjkljaj v naslednjih letih res zmanjševal tako in v takšnem obsegu, kot je predvideno? Ali bomo s 4,2 milijarde uspeli v dveh letih priti na 1,6? Sigurno smo si enotni, da bo na obseg zadolževanja in tudi zmanjševanja proračunskega primanjkljaj vplivala v veliki meri uspešnost črpanja evropskih sredstev, kako pridobiti in kako ustrezno porabiti sredstva v višini dobrih 10 milijard, s kakšnimi reformami in s kakšnimi programi, kateri so tisti projekti, kako jih nasloviti, da bodo imeli res pričakovano dodano vrednost in ustrezne multiplikativne učinke. Tukaj pa moram reči, da se mi ravnanje Vlade zdi malce zgrešeno. Zakaj? V letu 2021 pričakujemo iz proračuna Evropske unije milijardo 631 milijonov evrov. Po mojem mnenju je to zelo veliko, vsaj po izkušnjah, ki jih imamo, oziroma si upam to trditi. Naredili smo sicer nek delovni program, vendar po mojem mnenju ni dovolj, da imamo delovni program ali osnutek načrta, ta načrt bo treba formulirati tako, da ga bo Evropska komisija potrdila, predvsem ga bo pa potrebno potem še udejanjiti. 1,6 milijarde pomeni 15 % vseh prihodkov in to ni malo. Iz perspektive 2014–2020 imamo na voljo še malo manj kot 1,8 milijarde, pogoji za večletni finančni okvir še niso dogovorjeni, tudi to smo danes slišali, da bo še kar nekaj usklajevanj potrebnih znotraj Evropske komisije, Parlamenta in potem tudi držav članic, zato da bo ta program potrjen. Ostane nam Sklad za okrevanje in odpornost, ki bo oziroma jaz si močno želim in upam, da bo res na voljo nekje v drugi polovici leta 2021. 5,2 milijarde evrov, ki nam ostanejo v Skladu za okrevanje in razvoj, bo absolutno treba pametno razporediti. To so razvojna sredstva. Jaz jih ne vidim kot sredstva, ki bodo porabljena za programe v tem delovnem gradivu oziroma osnutku, ki ga je že dobila tudi ali v pregled ali v dopolnitev, kakorkoli temu rečemo, Evropska komisija, vendar 80 % izmed 127 investicij oziroma 314 projektov je projektov, ki so namenjeni infrastrukturi. Ravno zaradi tega je bila kritika Evropske komisije tako obsežna. Jaz si želim, da ta kritika oziroma to dejstvo ne bo negativno vplivalo na naše zmožnosti črpanja in da je odziv Evropske komisije navodilo, ali pa če lahko temu rečem poduk Vladi oziroma vsem nam, da bo treba ta razvojna sredstva za zagon in okrevanje porabiti bolj smotrno. Tukaj bi bolj za šalo kot zares to povedal v vladnem jeziku: da bi več tvitov o teh temah doseglo večji učinek kot pa tviti o kakšnih drugih. Kaj bi, vsaj po mojem mnenju, sam menim tako, bilo potrebno spremeniti oziroma kako bi morali ravnati drugače oziroma kaj upoštevati, da bi naša razvojna strategija sledila usmeritvam Evropske komisije? Pomembno je dejstvo, da bi moral nacionalni Načrt za okrevanje in odpornost sloneti predvsem na projektih, ki imajo multiplikativne učinke, pri tem je pomembno upoštevati dejstvo, da bo 40 % teh sredstev namenjenih zelenemu programu in 20 % sredstev za digitalizacijo, se pravi več kot polovica denarja. Pri tem bi si morali zastaviti osnovno vodilo oziroma temeljno vodilo, da bomo ta sredstva res znali porabiti razvojno, da bomo tudi dan po tem dnevu še vedno lahko govorili o razvojno naravnani, perspektivni družbi, ki bo lahko ponudila vsem dostopno javno zdravstvo in javno šolstvo, in da bi z manj nezaupanja in z manj polarizacije, s širšo strokovno javnostjo, z objavami analiz tudi v medijih znali definirati skupaj tiste ključne prioritete, ki so nujno potrebne za razvoj naše države. Samo ohranjanje zatečenega stanja ni dovolj, potrebujemo razvoj. En Bruselj je lahko zelo blizu, lahko je malo bolj daleč, predvsem je pa pomembno, da ni Bruselj odtujen od nas oziroma da mi nismo odtujeni od Bruslja. Ne nazadnje mislim, da v delovnem okolju zaznavam oziroma lahko rečem razberem premalo spodbud podjetjem, mogoče malo več lokalnim skupnostim, k najavljanju določenih projektov in iniciativ. Zato se mi zdi, da ta okvirni nabor projektov, o katerem se pogovarjamo in za katerega imamo še en mesec časa – lahko ga bomo sicer potem v januarju in februarju še usklajevali, vendar če že na začetku ne bo zastavljen pravilno, se bojim, da bodo popravki potem še slabši. Vsekakor si pa ne želim samo krpanja neke komunalne infrastrukture. Pa da se razumemo pravilno, nisem proti temu, da se ureja komunalna infrastruktura, vendar v tem delu gre za druge stvari. Danes gospoda ministra ni, zato nimam vprašanj, ampak glede na to, da sem že zadnjič zastavil dve enaki vprašanji, pa nisem dobil odgovora, danes vprašanj ne bom imel, bom pa v prihodnje izpostavil še nekaj vprašanj, vezanih na oba proračuna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ali je še želja po razpravi? Je. Prijave potekajo. Prva ima besedo Eva Irgl.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovana gospa državna sekretarka! Najprej moram reči, da sem zelo pozorno poslušala vse dosedanje razprave poslank in poslancev, pa tudi razprave oziroma odgovore ministra Širclja, ko je zelo potrpežljivo pa tudi, mislim da, zelo argumentirano odgovarjal na vprašanja, ki so bila zastavljena s strani opozicijskih poslancev. Lahko rečem, da sem vendarle glede na situacijo, v kateri se vsi skupaj nahajamo, pričakovala nekoliko več razumevanja s strani opozicijskih poslanskih skupin in tudi nekoliko več konstruktivne razprave. Sploh ob vedenju, da gre za na eni strani zelo investicijsko naravnan proračun oziroma za oba proračuna, za leti 2021 in 2022, na drugi strani pa za socialno naravnan proračun. Mislim, da v zgodovini Slovenije še nismo imeli tako socialno naravnanega proračuna, niti takrat, ko so bile leve vlade. Tako da tukaj bi verjetno bilo dobro, da bi opozicija vendarle pristopila in tudi pohvalila te rešitve, ki so narejene znotraj obeh proračunov. Rekla sem, da sem zelo pozorno poslušala razprave poslank in poslancev do sedaj, in moram reči, da sem posebej pozorno poslušala tudi razpravo kolega Židana. Moram reči, da če je mislil iskreno, če je bila njegova razprava iskrena, potem sem jaz zadovoljna. Vendar moram reči, da mi je žal, da ni več on predsednik Socialnih demokratov. Mogoče bi danes lahko bistveno bolje sodelovali, glede na to, kar je povedal, in glede na to, da je Socialnim demokratom tako kot tudi ostalim opozicijskim poslanskim skupinam bilo ponujeno že takoj na začetku, da skupaj sodelujemo in oblikujemo ukrepe, in tudi, da pristopite k nekim dobrim rešitvam v dobro ljudi in v dobro Slovenije. Že takoj na začetku, tako kot so Socialni demokrati recimo sodelovali že prej, tudi v Partnerstvu za razvoj v letih 2004–2008. In jaz lahko pohvalim, da je bilo tisto sodelovanje zelo dobro, zelo korektno. Tudi sama sem kot takratna poslanka, prvič sem bila takrat izvoljena v parlament, zelo dobro sodelovala s poslanci Socialnih demokratov na različnih področjih, ki sem jih pokrivala. In tudi marsikaj smo uspeli skupaj uskladiti. To bi danes jaz osebno tudi pričakovala od vseh, ki sedite v opozicijskih poslanskih klopeh. Se pravi, tukaj je potrebno narediti neko nujno distinkcijo, da je nekaj govorjenje, drugo je pa potem udejanjanje. Mi to udejanjamo, na drugi strani se pa veliko govori. Kar zadeva proračuna za leti 2021 in 2022. Kot sem že rekla, sta nastajala v zelo zahtevnem obdobju, zahtevni situaciji. Nihče ni pričakoval česa takega, ves svet se sooča z zadevami, ki jih do sedaj nismo poznali. Vlada je po mojem mnenju zelo dobro načrtovala ta dva proračuna glede na to, v kakšni situaciji smo. Ko je načrtovala, kam bo razporejala sredstva v proračunskih postavkah, je izhajala seveda tudi iz napovedi Umarja, se pravi Urada za makroekonomske analize in razvoj, ki je med drugim napovedal postopno okrevanje gospodarstva, ki pa seveda ne bo na ravni izpred epidemije, vsaj še ne takoj. Ampak to so vse posledice, ki jih ima ta epidemija na družbo. Ampak zaradi tega je potrebno vlagati, kot sem že prej povedala, v investicije, in ravno to dosega med drugim ta proračun. Mi smo v tem državnem zboru v obdobju od marca, aprila naprej obravnavali do sedaj že pet tako imenovanih protikoronapaketov. Državni zbor bo, mislim, da v ponedeljek, najprej na odboru obravnaval šesti protikoronapaket, v pripravi je že sedmi protikoronapaket, vse z namenom, da se čim bolj zajezi in čim bolj omili posledice, ki jih ima epidemija na družbo kot celoto. Še posebej se ta vlada zagotovo zaveda, in upam oziroma verjamem, da se zavedamo tudi tukaj v Državnem zboru, da je potrebno vse narediti, da se omilijo posledice, ki so zelo velike na gospodarstvo, na posameznike, na turizem, na kmetijstvo. Vse to smo skušali zajeziti prav v teh paketih. Naj spomnim, da so bili ukrepi iz teh paketov pozitivno sprejeti pri gospodarstvu, da so socialni partnerji ves čas sodelovali v Ekonomsko-socialnem svetu, da je bil vedno dosežen visok konsenz soglasja pri socialnih partnerjih za ukrepe, seveda pa je jasno, da se vsega ne da stlačiti čisto v vsak paket. Vendar pa se je delalo vse v smeri, da se čim bolj zadosti čim širšim skupinam ljudi in da se ne pozabi predvsem na tiste najbolj ranljive. Glede na to, da sem jaz v tem državnem zboru tudi predsednica Odbora za delo, družino, socialne zadeve in invalide, sem seveda še posebej zadovoljna, da je v proračunih več sredstev namenjenih za najbolj ranljiva področja, torej za področje socialne varnosti. Že prej sem rekla, da še nikoli ni bil proračun tako socialno naravnan, se pravi, še nikoli ni bilo toliko sredstev danih za socialno varnost ljudi, za najbolj ranljive, za skrb za starejše, za vlaganje v nov kader, ki je nujno potreben v različnih oblikah institucionalnega varstva, v zdravstvu. Pod nobeno levo vlado ni bilo toliko sredstev namenjenih za to postavko, torej za Socialno varnost. Da pa ne bom govorila na pamet, bom sedaj tudi povedala, kaj to pomeni v številkah. Če pogledamo realizacijo glede postavke Socialna varnost v letu 2019, lahko vidimo, da je bila realizacija milijarda in okoli 280 milijonov evrov. Ocena realizacije za leto 2020 je milijardo in 369 milijonov. Predlog, ki ga imamo danes pred seboj, torej proračuna za leto 2021, pa pomeni povečanje od 2020 za kar 110 milijonov evrov na tej postavki. Če pogledamo proračun za leto 2022, pa še za dodatnih 5 milijonov in pol. Skratka, to so realne številke, to je realnost, to ni neka fikcija, nekaj abstraktnega. Prav je, da se to pove na glas, ker se mi zdi, da mi nekih stvari mogoče včasih tukaj, pa bom rekla, ne skomuniciramo ravno dobro. Nimamo tudi zaledja tako imenovanih večinskih medijev za seboj, da bi potem mogoče tudi popravljali te napake, kot to lahko počnejo za drugo stran. Ampak zato pa imamo tukaj priložnost, da nekatere stvari povemo na glas in da nas državljanke in državljani lahko tudi slišijo. To je bila torej Socialna varnost. Ta se mi zdi zelo pomembna in nujna, zato sem tudi omenila posebej te postavke. Če pogledamo področje zdravstva, lahko vidimo, da se povečujejo sredstva za kar 345 milijonov evrov – vsekakor nujno potrebna in dobrodošla sredstva – ravno za vse tisto, kar je omenjal prej tudi kolega iz Levice. Ta sredstva bodo šla tudi za te namene. Torej postavka povišana za 345 milijonov evrov. Moram omeniti, da glede na to, da je vsak poslanec izvoljen na določenem območju – jaz recimo prihajam iz Občine Vipava, sem izvoljena v občinah Vipava in Ajdovščina, na tem območju – se mi zdi prav tukaj povedati, zato da prebivalci vedo, da vedo tudi župani, da bodo občine v letu 2021 dobile transfer za investicije v višini 350 milijonov evrov. Lahko izračunate, kaj to pomeni za neko lokalno skupnost. Veliko. In pomembno je, da gredo sredstva za prave namene, zlasti investicijske, čemur so namenjena. Jaz mislim, da je Vlada zelo dobro zastavila ta proračun, da rešujemo v luči tega, kar se danes dogaja, tudi s proračunom, poleg že omenjenih šestih paketov in priprave sedmega, omiljujemo neke posledice, ki jim ima epidemija covida-19 na vse nas, obenem pa skušamo ponovno okrepiti gospodarstvo. To je pomembno. In se mi zdi, da včasih kakšne stvari pač niso slišane, zato jih je treba večkrat ponoviti. Pomembno je, da se vlaga v investicije, zato sem jaz vesela recimo, da se bo tudi na področju občine, od koder jaz prihajam, gradilo, da se bo veliko vlagalo v investicije. Ne bom tukaj zdaj naštevala vsega, za to bo zagotovo še kdaj priložnost, ampak tukaj se vidi, da je ta proračun zagotovo naravnan v prihodnost, da ima pred seboj cilje, ki so nujni in bistveni za našo družbo v tem trenutku. Pomembno je, da se vse to razvija in da naredimo vse, še enkrat, da v tem trenutku čim bolj omilimo posledice, ki jih ima epidemija na vse nas. V tej luči in v tem duhu je ta proračun danes tudi narejen. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Marko Bandelli.
Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Tukaj govorimo na splošno o proračunih let 2021 pa 2022, ampak veste, ko govorimo o proračunu, govorimo o zakonu, govorimo o enem dokumentu, ki nam praktično pokaže, v kakšno smer bomo peljali to državo. In tu, že prav na začetku, je problem. Jaz osebno tudi razumem, da tisti, ki ne vedo, in tisti, ki verjamejo, tisti verniki ploskajo, ampak resnica in realnost sta pa popolnoma drugačni. Prej je omenil gospod kolega Ferjan dve zadevi, omenil je, da so banke likvidne in da je gospodarstvo likvidno. Danes je to binom, ki ne gre več skupaj. Banke so seveda likvidne, ker drugega ne morejo biti, kot da so likvidne, ampak gospodarstvo je popolnoma na tleh. In s tem, kar smo sedaj naredili, ko smo drugič zaplombirali državo, zablokirali delovanje države, smo dali pa po mojem mnenju glavni udarec gospodarstvu. Posledice ne bodo vidne takoj, posledice bodo vidne jutri, po novem letu, in bodo res vidne. To lahko povem iz prve roke, iz lastnih izkušenj. Ker prvi val smo dali skozi, smo zdržali, gospodarstvo je zdržalo, ampak drugi val bo verjetno usoden za marsikoga. Zakaj? Ker so bili določeni ukrepi popolnoma neučinkoviti, kot sem že večkrat povedal tudi ministru, predvsem za mikro in mala podjetja, ki so tista, ki zaposlujejo 70 % našega prebivalstva. Tam je največji problem, ker ta podjetja, ki imajo od pet do sedem, do osem zaposlenih, teh je največ, ne morejo koristiti popolnoma nobenega od teh ukrepov. Pripravljen je bil zakon o likvidnosti, in če se dobro spomnite, ko sem jaz govoril pred šestimi meseci [[…]]Ta zakon o likvidnosti je crknil, ni niti zaživel. Točno tako, kot sem jaz takrat napovedoval in govoril o zakonu o likvidnosti – da je to popolnoma neumen zakon, ni možno, da se ga uveljavlja, ker so pogoji taki, da ne morejo biti realizirani, nemogoče. In kot takšen se je tudi izkazal. Kot sem govoril tudi takrat o tem, koliko se lahko zadolžijo podjetja, kakšne razlike so med trgovinskimi podjetji in kakšna so storitvena podjetja, to verjetno ni bilo jasno, ker določeni ljudje ne delajo v teh branžah in ne razumejo, kakšna je razlika. Sem videl – se mi zdi, da je v PKP6, očitno, nisem še prepričan – da bodo dvignili tisto mejo zadolževanja z 10 na 25 %, kar je osnova sploh, da preživi eno podjetje. Mene izredno žalosti, ko vidim, da se absolutno nekontrolirano uporablja naš denar. Veliko veliko ukrepov je neučinkovitih. Namenjeni so samo kot politična kampanja. Verjemite, so samo čista politična kampanja. Naj mi eden pove, kateri ukrepi so bili učinkoviti za vse. Samo določeni za določena velika podjetja, ker so lahko delovala na tak način. Na tak način, kot so si predstavljali, ampak tisto je samo manjši del vsega. S tem da je blindirana država, kot sem že povedal, in to je en resen resen problem. Potem na koncu pa sprejmete neke PKP 1, 2, 3, 4, 5 in 6, zdaj se dela že sedmi, po vrsti enega za drugim, in to je samo pesek v oči. Samo pesek v oči. Če gremo na proračunsko zadevo. Jaz tukaj ne bom govoril spet vsega tistega, kar smo govorili na vseh zainteresiranih telesih, če bi tako rekel, ali pa na odborih, povsod, kjer smo, ker je brez smisla. Ampak so določene točke, ki bi jih rad obravnaval tukaj. Tukaj mi skozi govorite, spoštovani kolegi, predvsem tisti, ki hvalite ta proračun, napovedi rasti BDP. Vse ocene rasti so generalno vezane na obljubljena sredstva EU, od tod izhaja vse. Od tod izhaja vse. In vemo sami, kaj se je danes zgodilo, bila so blokirana prav s strani vaših prijateljev višegrajcev. Tako da zdaj lahko mi in lahko vi hvalite in se približujete njihovim ideologijam, mišljenju, razmišljanju, delovanju, ampak dejstvo je, da so vam tisto, na kar ste najbolj upali, in upali ste na evropska sredstva, zablokirali prav vaši prijatelji. Vaši prijatelji, na katere se ozirate. Namesto da bi se ozirali po drugih državah, se ozirate prav po teh. Kot sem že omenil, napoved rasti BDP, prihodki, zmanjšanje primanjkljaja in tako dalje, vse bazira, popolnoma vse na teh evropskih sredstvih, ki naj bi jih – dajmo reči tako, če bi rekli – Slovenija prejela iz Evrope. Vendar, vse to je še toliko negotovo v luči tega, kar se je danes zgodilo, kar sem ravno omenil. Toliko časa, dokler ne bo dosežen dogovor, ki nekako je bil, okvirni dogovor je bil nekako dosežen od začetka, ampak ko smo prišli zdaj do kraja s temi sredstvi, zdaj bi morali to doreči. In prav tukaj, in prav tukaj je zdaj ratal velik problem. Sistem Evrope, sistem veta, sistem nestrinjanja, sistem desnih vlad v določenih državah so pripeljali do tega, kar imamo dejansko sedaj. Veste, včeraj smo imeli poslanska vprašanja ministrom in sem imel poslansko vprašanje prav za ministra Černača, več vprašanj sem mu dal in zastavil. Izredno se je nekaj hvalil, koliko so bili uspešni in kaj vse so naredili, v resnici je samo pisano na papirju, kar so oni zdaj govorili, dejansko ni narejeno še popolnoma nič. In bom tudi povedal zakaj. Evropska komisija je izhodišča našega nacionalnega Načrta za okrevanje oziroma načrta za črpanje sredstev ocenila kot neprimerna, to veste, to vemo vsi. Nabite so bile gori neke investicije, nabite so bile gori neke cifre, popolnoma ne v skladu s tistim, kar so bile dane smernice. Ker je treba delati nekako po razmišljanju višegrajcev, po njihovem modelu in ne razumete, da to ne gre več v tistem dokumentu oziroma načrtu, ki je pomemben načrt za našo prihodnost, ker je to tisto, po čemer ste vi nastavili praktično cel proračun za leto 2021 in tudi 2022. V tistem načrtu, ki uradno ni bil sprejet in nič, ampak ste ga že poslali gor, so bili projekti, neovrednoteni projekti, nobene jasne zavezanosti k ciljem, kot je na primer zelena, kot je digitalna prihodnost. Absolutno nič od tega. In da ne govorim o projektih, ki so bili popolnoma razdrobljeni. Prav ta razdrobljenost, če tako gledamo, je v preteklosti povzročala slabo črpanje. Razdrobljenost projektov je bila posledica tega, da smo v preteklosti slabo črpali. Veste, zanimivo je, interesantno, da so pripravljali ta projekt praktično ravno tisti ljudje, ki so imeli vsa ta leta polna usta kritik. Polna usta kritik za svoje predhodnike seveda, ne za zdaj, za tiste, ki so prej delali, in so jim seveda očitali nesposobnost črpanja sredstev in ne vem, kaj še: »Ko bomo mi na Vladi, bo vse drugače, bomo mi vedeli, kako se to naredi.« Zdaj pa je glavna stranka SDS, ki je imela celo jumbo plakate na to temo obešene po Sloveniji, jumbo plakati so bili, kako evropska sredstva in na kakšen način bodo oni vse to naredili. Saj je vse lahko napisati na papir in izkazovati na bilančnem stanju, na proračunu na prihodkovni strani milijardo in 600, in se samo napiše in se potem s tistim izenači, da pride potem proračun s prihodki in odhodki tako, kot mora biti. Ampak [[…]]Ampak ali bomo sposobni v Sloveniji res to počrpati na tak način, kakor je kazal Černač včeraj? Ker včeraj ni nič pokazal, mi je zelo žal. Samo inkompetenco, nič drugega. Veste, ogromno družb, če bi tako rekel, organizacij je tudi meni povedalo, da so nekako pozvale, da bi rade sodelovale in na kakšen način, kako kandidirati za ta sredstva, ampak od ministrstva, SVRK oziroma od ministra Černača niso dobili nobenega odgovora. Pa zdaj vi pomislite, kadar je največja prioriteta v tem, da se črpa, človek ne odgovori, jih ne sprejema, jih ne posluša in ne da možnosti, da jim razloži. Ker to je tisto, kar sem jaz vedno pravil: SVRK mora biti reorganiziran, popolnoma. Tako, v taki fazi, kakor je sedaj sestavljen, ne more delati. Jaz sem upal, da boste vi, velika SDS, to naredili, ker ste vedno bili polni samohvale, polni same kritike do vseh ostalih. Zdaj ste prišli na pozicijo – pa veste, kaj vam dajo v dobro? Edino dobro, kar je, je, da imate na svoji strani še vedno Fiskalni svet, ki mu za vsako milijardo, ki jo rabite, poveste, zdaj je nujno potrebna, se je treba ponovno zakreditirati, in vam to potem nekako odobri. In potem pridete sem s predlogom, z novim odlokom ali z novimi rečmi, da mi sprejemamo tukaj to ponovno zakreditiranje. Jaz govorim zelo enostavno, da ljudje, ki nas gledajo – je dosti ljudi, ki nas gledajo, verjemite mi – razumejo, za kaj gre. Da ni to pokazano samo v lepi luči, smo dali študentom 150 evrov, smo dali penzionistom 300 evrov, smo dali vsem, kar je treba, in delamo volilno kampanjo za naprej in vse to, kar je treba. Ampak veste, kakšne so pa posledice, kaj bo to pustilo za sabo? Saj to vas ne briga! Ker jaz sem že šestkrat vprašal ministra, naj mi pove izhodne strategije iz te faze. Izhodna strategija so tudi evropska sredstva. Ali mislite, da je strategija to, da spet ustanovimo, ne vem, letalsko firmo? Ker tudi to je pisalo notri v dokumentu. Ali mislite, da je evropska strategija to, da bomo delali kanalizacije in da bomo delali, ne vem, še ceste in kar je bilo treba, kar ste pošiljali tja gor? Meni je zelo žal, ampak to ni nobena razvojna strategija, nobena. Veste, ko so se pri meni oglašala tudi podjetja in razne inštitucije, organizacije, take in drugačne, en mesec, en mesec ni bilo nobenega odgovora, ne duha ne sluha. Kako je to možno, če mi sami vemo, da gre za največji investicijski evropski program v naši državi? Kako je to možno, povejte. Veste, te težave nimajo zgolj, če bi tako rekli, ta podjetja, temveč celo ministrstva. Celo ministrstva. Ker veste, hočeš nočeš poznamo ljudi, ki so na ministrstvih, ki nam povedo. Ne vem, kdo je prej, en poslanec je govoril o evropskih poslancih ali da ne vem kdo dela kje, da naj se držijo nazaj, da ni treba, da govorijo, da so žvižgači ali nežvižgači ali ne vem, kar je treba. Seveda, da se govori, saj to je čisto normalno. Eni so bolj priljubljeni na eni strani, eni na drugi in potem ti povedo, kaj se dogaja. Če so neumnosti, ti povedo vse. Saj je čisto prav, saj je čisto pošteno. Saj je čisto pošteno. In potem pridejo ven informacije. Niti ministrstva niso bila deležna določenih informacij, predvsem pa tista, ki ne spadajo pod SDS. In zato pravim jaz, da gre iz tega nekako, bi človek rekel, sklepati, da SDS hoče na vsak način popolnoma nadzorovati in usmerjati porabo na primer tistih 2,1 milijarde nepovratnih evropskih sredstev. Seveda! Vam povem samo en primer, v Avstriji so poklicali vse, popolnoma vse interesente zraven, zbornice, inštitute, vse, da so naredili generalni program razvoja po covidu. Niso se zaprli vase in naredili potem to strategijo, kar govorijo Poljaki in Madžari, ki so pokazali danes, česa so zmožni, kakšno brco v rit so dali Sloveniji. Dobesedno brco v rit in vi jih hvalite in čakate in jim boste dajali zdaj, ne vem, še Luko Koper, drugi tir, prodali, jih spet povlekli noter na drugi tir, prodajali Češki železnice, ne vem, kaj še vse. Kaj si boste še izmislili? Saj verjetno se mi tudi kakšenkrat vprašamo, veste, ali ni to vaša strategija – spraviti na kolena državo, da boste potem rekli, da jo lahko prodajamo, ker nimamo denarja. Tudi to je. Samo vi se ne zavedate tega, ampak tisti, ki so nad vami, se zelo dobro zavedajo tega. Kadar dobite opozorilo od Evrope, da ima Slovenija v načrtu predvsem projekte za urejanje komunalne infrastrukture [[…]]Kaj je to važno?! Je to izhod iz krize? Z dogovorjenimi cilji Evropske unije dobesedno nimajo popolnoma nič skupnega. Jaz mislim, da je čisto podtaknila na Evropsko komisijo Slovenija kot taka en predvolilni program SDS. Čisti, ker točno vse to ste pisali gor. Vsi ti plakati, ki so gori, ki jih vidimo še zdaj kakšenkrat in ki so bili, jih imam tudi preslikane – točno to je napisano v teh vaših programih, ker si mislite, da to funkcionira na tak način, da vi lahko delate tako, kakor delate z nami tukaj, kar hočete, dobesedno povedano, tudi v Evropi. Ampak žal, spoštovani, ni tako. Veste, včeraj mi je bilo zelo zanimivo poslušati Černača, ministra, toliko polnega samega sebe, koliko teh odločitev o podpori so podpisali, na 3 milijarde in toliko glede proračuna. Zdaj vam bom jaz povedal. V prejšnji, naši vladi je bilo za 2 milijardi 200 odločitev o podpori že podpisanih. Ampak odločitve o podpori niso nič, zaključeni projekti in koliko denarja je iz Evrope prišlo spet v našo državo, to je podatek! In tega mi ni dal. To sem jaz hotel vedeti – koliko je počrpanih sredstev realno, resnično. Ampak to še ne pomeni, da so projekti odobreni. To nas ne zanima. Ker lahko se na papir napiše na hitro 3 milijarde projektov. Na papirju, kako bodo realizirani, to pa zanima vsakega. Koliko je bilo resnično črpanega? Ker tudi če v proračunu piše 1 milijardo 600, da je treba predvideti, počrpati sredstev iz Evrope – od kod, na kakšen način? Na takšen način, kakor vi delate zdaj v tem trenutku, ne bo ratalo. Jaz sem točno povedal prejšnjič, ko smo govorili glede občin. Navezal se bom na to črpanje in na to, kar je omenila tudi kolegica Irglova, ki se je hvalila o 350 milijonih, ki jih bodo dobile občine. Teh 350 milijonov je samo 40 milijonov več, kolikor bi dobile občine, in je tudi prav, da dobijo, in jaz sem vedno zadovoljen, da občine dobijo ta denar. Pravilno, zadnji čas. Ostalo je vse vezano na evropska sredstva. Dajte se zavedati tega in ne farbati ljudi. Vse je vezano na evropska sredstva! Kako bodo realizirale občine te projekte, če še same ne morejo plačevati tiste razlike od projekta, ki je 15 %, ker so prezadolžene? Ampak lahko plačujejo. Večina občin lahko plačuje te novitete, če bi tako imenovali. In to je tisto, kar sem rekel tudi ministru – da je treba dvigniti tisti prag zadolžitve. Treba je občinam omogočiti, da se dvigne prag zadolževanja, da lahko z zadolževanjem realizirajo projekte, ki jih imajo v predalu. Za ogromno projektov so bile odločitve o podpori in niso realizirani. Niso realizirani. Govorimo o milijardi in več. In če se tega ne zavedate, potem je popolnoma brez zveze, da smo tukaj, da obravnavamo nek proračun, ki je vedno proračun, ponavljam, na papirju. Ni dejanski proračun. Jaz vam govorim te zadeve, ker sem jaz delal proračune, manjše v občinah, ampak je popolnoma isti princip, popolnoma enak princip. Isti. Od tu ne moreš iti dalje. Je prihodkovna stran in odhodkovna stran in to mora priti eno z drugim. Ampak če ti napišeš na prihodkovni strani, da imaš 1 milijardo 600 evropskih sredstev, za katere ne veš, kako jih boš pokasiral in kako jih boš unovčil in za kakšne projekte in kam boš to ciljal, enostavno ta proračun ni v redu, zmanjka 15 %. To morate razumeti. Jaz upam, da toliko razumete. Občine so pa glavni razvojni kanal naše države. To je regionalni razvoj, glavni kanal, so tisti, ki dajejo ideje na mizo. Mene bi zanimalo, kolikokrat je šel minister od občine do občine pogledat, kakšni so realni programi občin, ampak ne esdeesovskih županov, vseh županov, ker imajo vsi dobre programe. Vsi imajo dobre programe in bi rad vedel. Jaz se spomnim, da obstaja tudi ena Excelova tabela, koliko je bilo odločitev o podpori, kateri so bili realizirani, kateri niso bili realizirani in vzrok, zakaj ni bil realiziran projekt. In veste, kateri je eden glavnih vzrokov? To, kar sem prej omenil – nesposobnost financiranja razlike projekta med evropskimi sredstvi in lastnimi sredstvi. Če tega ne bomo razumeli, lahko tisto milijardo in 600 mi pozabimo, in vse tisto, s čimer se je hvalil včeraj, koliko da je podpisal. In potem še nekaj. Potem se hvali, da podpiše odločitev o podpori za približno 7 % ali 10 ali ne vem, koliko je rekel, več. Če bo to realizirano, od kod bo prišel denar? Če slučajno pride do te realizacije. 10 % od 3 milijard – govorimo o 300 milijonih. To ni mala malica, to je denar! Tukaj se pokaže popolna inkompetenca človeka na tistem mestu. Oprostite, tako je. In mi govori o odločitvi o podpori. Mene je zanimalo, koliko sredstev smo dejansko počrpali in koliko denarja je Evropa vrnila v blagajno Sloveniji. To je. To, enostavno povedano. Seveda imamo časa še tri leta, seveda imamo, ampak podpisovati še vedno odločitve o podpori v tem trenutku, ko vemo, kakšna je situacija – kdo si bo upal investirati, s tem da se straši ljudi, da se ustrahuje narod? Nihče ne bo šel v investicije, najmanj eno leto ne. Tako da za ta proračun ne verjamem in absolutno v njega ne verjamem. In da ne bi kdo slučajno mislil, resnično, razen tistih vaših vernikov, da ne bi kakšen res mislil, da ste uspešni in učinkoviti v tem mandatu – glejte, niste. Veste, kako na Primorskem rečemo temu? Hoditi v sekret s polno ritjo je zelo enostavno in lahko. Ampak ta rit se bo počasi izpraznila in potem bomo videli, kako boste hodili v sekret [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ja, glej, oprosti, tako je. Tako je [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ne, nisem, ne. Sem zelo pošten človek in zelo realen. In govorim realne zadeve, ker vem, za kaj gre, in točno hočem povedati, za kaj gre. Vi se hvalite z nekimi 10 in pol milijardami proračuna. Ali vi razumete, za kaj gre? Saj ni problem, čez 14 dni boste prišli sem, da je spet problem, bo prišla spet kriza, boste šli na Fiskalni svet in boste spet potrdili 1 milijardo novega kredita, se bomo spet zadolžili za 1 milijardo. Saj se zgodi, imate večino notri, delate, kar hočete. Edino naše orodje je to, kar imam jaz zdaj tukaj – da ljudem povem, kakšne neumnosti se dogajajo. Kdo bo vse to plačal? Kdo bo vse to plačal? In veste, kaj je največji paradoks vsega tega? Da v končni fazi podpirate vojno dobičkarstvo. Veste, kaj vam bom povedal? Niti se ne zavedate nečesa – ali veste, kdo je eden od glavnih vojnih dobičkarjev v tem trenutku v Sloveniji? Lekarništvo, lekarne. Lekarne kasirajo na vse načine, na vse možne načine. Zdaj je prišlo ven, da je vitamin D dober proti koronavirusu, češ da si odporen. Sam sem bil v lekarni, ko sem šel iskat neke zadeve, ki jih pač rabim – en vitamin D 15 evrov. 15 evrov vitamin D! Oni se toliko izživljajo in kje je kontrola tukaj? Kje je tukaj kontrola?! Ljudje, ki so ostali brez služb, ljudje, ki nimajo več nič, ki so v strahu, ki bi za vsak denar kupovali, kar je [[…]]Tudi če bi rekli 30 evrov, bi tisti človek kupil, ker se boji, ker ga ustrahujete tukaj! »Toliko mrtvih [[…]]« Koliko mrtvih? Koliko mrtvih pa res zaradi covida ali pa s covidom? Tudi to je treba enkrat povedati. Saj nihče ne minimizira problema s tem virusom, saj se vsi pazimo, saj vsi spoštujemo, maske, distance, skupnost, vse. Vsi spoštujemo, vsi! Razen nekateri, predvsem vladajoči, vlada in ministri. Ampak smo že govorili o tem. Pa niso kaznovani, kaznovan je ubogi revež, ki je bil z rogljičkom, tisti je bil kaznovan. Ali pa mož od Wolta, ki je dajal hrano, ki se je usedel, ki je pojedel sendvič ali ne vem, burek je pojedel, tisti je bil kaznovan. Sram naj vas bo. Še enkrat bom ponavljal. Kdaj se bo končala ta hvala in samohvala in vaši uspehi, ki niso uspehi? Dokler vam bo Fiskalni svet držal štango, po domače povedano. Oni. Oni, enostavno povedano. Ko vam bo enkrat Fiskalni svet rekel, zdaj je konec tega, ne moremo več, ker ni. Od kod? In da bi Fiskalni svet po treh odlokih, ki smo jih sprejeli, enkrat prišel sem in bi rekel, dajte mi sanacijski program, dajte mi sanacijsko strategijo. Jaz osebno kot poslanec bi jo rad imel. Nisem je videl, niti nakazano še ni bilo, komu bomo dali, kdo bo dobil, na kakšen način bo to. Zapremo vse, potem pa vidiš v proračunu, koliko manjka DDV, koliko firm se je zaprlo, koliko je brezposelnih. Pa se hvalite, da ni brezposelnih. Vam povem jaz, koliko je brezposelnih – ogromno jih je. Ker tisti, ki so na čakanju, bodo jutri vsi brezposelni. Dosti jih bo takih. Ker bodo na čakanju – veste, koliko časa? Dokler jim bo država dala možnost biti na čakanju. Ko bo konec tega čakanja, bodo vsi tisti brezposelni pa bo še višji strošek za državo, kakor je zdaj. In tega se dajte zavedati. Zdaj bom jaz kmalu zaključil, predsednik. Veste, najbolj hudo je meni osebno, ker čustveno vidim, kakšen problem smo in v kakšni državi mi živimo zdaj in kakšna je ta vladajoča stvar v tem trenutku. V ozadju mahinira in manevrira in dela vse reči v luči te pandemije v zakulisju, če bi tako rekli, in kar je. In kdo bo potem realno nastradal? Vemo, kdo bo, mi vsi državljani bomo nastradali. Predvsem pa, veste, kdo bo nastradal najbolj? Tisti, ki bo vladal za vami, kar verjetno ne boste vi. Upam, da ne. Tisti bo nastradal najbolj, ker bo podedoval katastrofalen način predstavitev, rešitev problemov in ukrepov, ki jih vi zdaj dajete na mizo. Tisti, ki bodo pa še najbolj nastradali, bodo pa naši rodovi. Tisto bo pa najslabše in boste videli, kako se bo iz te krize, kako se bo iz te krize komaj prišlo ven. In resnično bo. Ta proračun tukaj – ne vem, no. Jaz napovedujem sigurno slabo letino, slabih sedem let, kakor vi, ki hodite k maši, sedem suhih krav, to bo sigurno. In se minister Šircelj še zmeraj hvali, na kakšen način je on to naredil. In veste, kaj je absurd od absurda, prav tisti, ki je maksimalno, kar je? Maksimalno, kar je, je, da danes zjutraj slišimo predsednika Vlade, predsednika Vlade danes zjutraj slišimo, kako opravičuje, kako opravičuje Madžare in Poljake, da imajo prav. Donald Tusk, Donald Tusk, to je predsednik EPP, pa napiše: »Kdor je proti načelu pravne države, je proti Evropi. Pričakujem jasno stališče glede tega od vseh strank EPP. Nasprotnikov naših temeljnih vrednot ne sme nihče več zaščititi.« Ali je jasno napisal? In veste, kaj se zgodi potem? Potem na Twitterju dobimo še odgovor od ministra Černača: »Tisti, ki resnično zagovarja vladavino prava, ne bo nikoli dopustil, da o tem presojajo politična telesa, ne Evropski parlament, še manj Evropska komisija. Sta v Evropi res samo še dve zdravorazumni državi?« In ti zdravorazumni državi bi bili Madžarska in Poljska, ki sta blokirali ta naš proračun! Te države so danes dobesedno blokirale ta naš proračun. Spoštovana državna sekretarka, jaz ne verjamem, da ste toliko mirni, kot sedite vedno tako na miru tam in poslušate. Jaz ne verjamem, da ste v svojem srcu tako mirni. Odgovornost boste vi imeli, veste. Vi in vaš minister v glavnem. V glavnem. Ker ta proračun ne bo realiziran, vam povem. Spoštujem ukrepe, spoštujem reči, ki ste jih naredili, spoštujem vse, kar je treba, ampak ta proračun, verjemite meni, ne bo realiziran iz enostavnega razloga – zaradi črpanja, ki ne bo doseglo tistega, kar vi pričakujete. In to mi boste znali povedati čez šest mesecev, če boste še vedno na Vladi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Violeta Tomić.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Zelo težko je poslušati hvalisanje koalicijskih poslancev, kako krasen proračun imamo pred sabo, ob tem, da so dejstva povsem drugačna. Vsi vemo in vsi, ki želimo sploh kaj videti, to vidimo. Skratka, proračun ni niti investicijsko niti socialno naravnan. Vedno rečemo, da je proračun ideologija, prelita v številke, ampak tukaj je še nekaj hujšega od ideologije. Ta proračunski dokument ne odraža zgolj zgrešenih politik in napačnih prioritet tretje vlade Janeza Janše, ampak odraža tudi avtoritaren in konspirativen način vladanja. Zakaj to pravim? Zato, ker kar 11 % celotne proračunske porabe spada pod neko postavko obvladovanje epidemije, kjer na Ministrstvu za finance ostane 500 milijonov evrov, na MGRT 50 milijonov evrov. Skratka, Vlada si je zagotovila ekskluzivno pravico do porabe naših skupnih proračunskih sredstev, kot da je to njihova zasebna lastnina. Popolnoma brez odobritve parlamenta, brez kakršnihkoli omejitev si je v letu 2020/2021 zagotovila 2,2 milijarde evrov. In to, vidite, je zaskrbljujoče. Kajti videli smo, kot je govoril moj predhodnik, da gre v veliki meri za vojno dobičkarstvo. Videli smo, kaj se je dogajalo s pomočjo prijateljskim firmam in z nabavo zaščitne opreme – 2,2 milijarde evrov si je Vlada spravila zase, da bo razpolagala z njimi tako, kot se jim bo zdelo. Kljub temu da imamo zdaj zgodovinsko priložnost – glede na to, da nimamo fiskalnega pravila in da se nam obetajo ugodni mednarodni krediti in pomoč Evropske unije – imamo enkratno priložnost, da bi končno zagnali projekte, ki so utrpeli največje reze v prejšnji krizi. Tega je že kar 10 let, od leta 2012, ko vemo, da so največje reze utrpeli ravno kultura, zdravstvo, sociala, mladi so bili ob stanovanja, starostniki ob dolgotrajno oskrbo. Namesto da bi tukaj začeli, mi tukaj sprejemamo in očitno boste sprejeli proračun s popolnoma napačnimi prioritetami. 10,2 milijarde dolga si bomo nakopali v treh letih, kar, kot so že povedali, je 5 tisoč evrov za vsakega državljana in državljanko. To je nekaj, česar se jaz zelo bojim in kar bodo plačevali tudi naši vnuki. Katerakoli vlada bo prišla za tretjo vlado Janeza Janše, bo imela res nemogoče in težko delo, kajti tokrat ta vlada dela po sistemu požgane zemlje. Govorite o investicijah. Investicija je nekaj, v kar investiraš, da se ti izplača. Vojska recimo ni nobena investicija, je pa 780 milijonov za orožje, ki ga boste verjetno kupili pri nikomer drugem kot pri prijatelju Orbanu, vračilo za kampanjo SDS. Kajti vemo, da je Orban dal neomejeno količino denarja za zadnjo kampanjo SDS. Ohranjamo delovna mesta. S čim? Včeraj smo imeli poslanska vprašanja in gospod Počivalšek je razlagal, da je treba minimalno plačo zmanjšati, zato da zadržimo delodajalce, ker bodo drugače šli drugam. Kapital je plaha ptica pa rada odfrči. Se pravi, naši delavci bodo delali za še bolj mizerne mezde samo zato, da bi – kaj? Ohranili delovna mesta. Ali se sploh zavedamo, da po zdravstveni krizi sledi težka gospodarska kriza? In s to se sploh še nismo soočili. Tako da prioritete, kot smo rekli, so popolnoma napačne. Tukaj nam je pa predsednik Vlade zjutraj razlagal, skoraj 90 % svojega govora je posvetil obrambi Madžarske in Poljske, češ, da so mediji skušali disciplinirati Madžarsko in Poljsko, kamor se prišteva očitno kot tretjo državo na žalost tudi nas. In na našo veliko nesrečo in sramoto, ki nam jo počne v tujini. Vladavina prava je temelj Evropske unije, je rekel, vendar ga moti, da je evropska pomoč pogojena s spoštovanjem vladavine prava, kajti zaveda se, da se vladavina prava v Sloveniji od začetka nastopa njegove vlade nikakor ne spoštuje. Skratka, problem je, da se soočamo z epidemijo, zdravstveno epidemijo, ampak da pa ni nobenih sredstev za investiranje v zdravstvo, nobenih sredstev za izgradnjo nujno potrebnih infekcijskih klinik v Ljubljani in v Mariboru. Tukaj je nek znesek, ki je za več kot pol manjši kot za oboroževanje. Kaj nam sledi? Sledi nam krčenje košarice zdravstvenih storitev in privatizacija. Ni sredstev za stanovanja. Naši mladi, ki so tako in tako vsi prekarizirani in brezposelni, ne morejo priti do njih, kaj šele do kredita ali stanovanja, manjka jih. Po nekaterih izračunih jih manjka 9 tisoč 100, jaz bi rekla, da manjka precej več najemnih stanovanj. Radi bi bili Švica, primerjali bi se z Avstrijo – tam je sistem najemniških stanovanj zelo dobro razvejan in ni težko priti do ugodnega najema. Zelo malo je lastniških stanovanj ravno zato, ker obstajajo stanovanjske zadruge, obstaja solidarnostna mreža, kjer lahko vsaka mlada družina najame adekvatno stanovanje. Pri nas je v postavki proračuna 6 milijonov, kar ni niti za 100 najemniških stanovanj. 680 milijonov za orožje, Madžaru Orbanu za plačilo kampanje SDS, 6 milijonov za stanovanja, ki jih bodo najemali naši otroci. Znižala so se tudi sredstva za nadomestila za brezposelnost. Znižala so se za 13 milijonov leta 2021 in še 25 milijonov za 2022. Se vi sploh zavedate, da bo brezposelnost naraščala in ne padala? Da nas čaka huda streznitev, ko nas udari gospodarska kriza? Ali pa bo, tako kot pravi Počivalšek, moral delavec delati še za nižjo minimalno plačo pa bo mogoče delodajalec potem ostal? Mogoče, če bi delali zastonj, bi jim bilo še najbolj prav. Kar 12 tisoč upokojencev čaka na posteljo v domovih za starejše občane, ki so tako in tako finančno in kadrovsko podhranjeni. Tega se je Vlada zavedala. Zavedala se je, da prihaja tudi drugi val epidemije, in enostavno niti enega preventivnega koraka v tej smeri niso storili. Revščina med upokojenci. Naslednje. Mi smo naglo starajoča se družba – ne, prioriteta je seveda orožje ali pa odpustki bogatim. Ob tem, da imamo 46 % upokojencev, ki dobivajo pokojnine, nižje od 600 evrov. Dobro, 1 % jih ima nad 2 tisoč, kar je tudi svojevrsten unikum, mislim ta razlika. 69 tisoč starostnikov živi pod pragom revščine, od tega kar 48 tisoč upokojenih žensk. Ženske smo celo življenje slabše plačane kot moški kolegi in seveda imamo tudi nižje pokojnine, ko pride do upokojitve. Skratka, Vlada pa se v tem času ukvarja – Janez Janša, to je njemu vse postranskega pomena, njega skrbi predvsem usoda peščice lastnikov luksuznih vozil, zato predlaga ukinitev luksuznega davka. Da bo lahko tistih nekaj prijateljčkov, ki lahko vozijo blazno luksuzne avtomobile, dobilo davčne odpustke in da bodo dodatno osiromašili državni proračun. Seveda, SDS je imel slogan, kot je rekel prej kolega Bandelli na jumbo plakatih: Manj za davke, več za vas! Ja, samo ne za reveže. Revež bo mogoče dobil nekaj evrov več davčnega odpustka, ampak si bo moral sam plačati zdravnika, ko bo prišel na pregled. Kajti če nam sledi ta privatizacija, potem smo res v zelo zelo slabi koži. Naslednja stvar, ki mene zelo skrbi in sem včeraj tudi postavila poslansko vprašanje, je, koliko mi letno damo RKC in vsem povezanim ustanovam. Ta informacija bi mene zelo zanimala. Koliko izgubljamo letno z neplačevanjem davkov na dobiček, z DDV, z neplačevanjem davka na nepremičnine, rabo stavbnih zemljišč, z davkom na dediščine in darila? Koliko tu izgubljamo? In potem si ta vlada dovoli, glede na to, da je ta proračun čista ideologija, vse verske uslužbence izenačiti s samozaposlenimi. Pa lepo vas prosim! Samozaposleni, ki lahko dela kot podjetnik, obrtnik, kulturnik, kdorkoli, je delal, dokler mu Vlada ni onemogočila, da dela. Od svojega dela in faktur je izstavljal račune in plačeval je davke. In iz teh davkov je ta vlada dolžna poskrbeti za njega, da bo premagal obdobje, ko ne more delati, da bo spet lahko delal in plačeval davke. Kaj imajo verski uslužbenci podobnega, skupnega s samozaposlenimi? V čem je duhovniku, cerkovniku, zvonarju, kuharici življenje kaj drugačno? Mislim, res [[…]]To so umetnosti, ki si jih ta vlada izmisli. In potem minister za kulturo včeraj izjavi, da je plačevanje prispevkov samozaposlenim v kulturi privilegij. S tem da mora samozaposleni v kulturi dokazovati petletno odličnost, vrhunskost. Dokazovati. Na drugi strani pa nekdo, ki je popoln privilegiranec, ne rabi niti plačevati davkov niti dokazovati, karkoli počne, je odličen ali je slab, že s tem, da obstaja, ima vse te pravice. In potem si dovolite in drznete napadati nevladnike in organizacije! Ob tem, da Zavod svetega Stanislava dobi največ denarja med nevladniki, tam 67 milijonov, Slomškova ustanova 33 in 530. Erar si poglejte. Dajmo začeti govoriti resnico tukaj. Dovolj je svetih krav, ki se jih nihče ne sme dotakniti. V tej državi imamo vse več revnih, pa ne samo starostnikov! Imam prijateljico, ki dela v pekarni, in kolikor kruha ne prodajo, lahko dobiš vrečo za 1 evro – vrsta pred pekarno, preden se zapre, je vse daljša. Ljudje čakajo v vrsti, da dobijo vrečo starega kruha, in mi dajemo milijone privilegiranim in bogatim ustanovam, ki celo nimajo sedeža v Sloveniji. Ko bo požgano zemljo zapustila vlada Janeza Janše in ko bo vse sprivatizirala in razprodala in ko ne bo več koščka slovenske zemlje niti nobenega podjetja in ko ne bomo imeli brezplačnega šolstva, zdravstva, kaj se bo zgodilo? Ti privilegiranci bodo odšli v svoje vile v tujino, ki jih imajo že zdaj, narod pa bo živel s temi milijardami dolga, res ne vem, kako. Financiranje ideologije. Muzej osamosvojitve se bo pa delal, ali ne? Za to pa je v proračunu denar. Za slovenski film ga ni, za kulturo ga ni, za tisto, kar Slovence dela Slovence in ohranja skozi stoletja, ni, je pa za diktatorja, ki bo, upam, dobil še dvajsetmetrski kip, magari doprsni, nimam nič proti. Skratka, vojno dobičkarstvo in požgana zemlja, to je to, kar nas čaka. In ne nam hvaliti tegale proračuna, prosim. Ni denarja za javno znanstveno in raziskovalno dejavnost. Okej. V proračunu za leto 2021 se povečuje za 21 milijonov evrov, vendar je treba upoštevati, da je Vlada z rebalansom proračuna za leto 2020 prav na tej postavki odvzela 23 milijonov. Torej se sredstva ne povečujejo, ampak jih je manj. Poleg tega je treba upoštevati tudi to, da se dobršen del teh sredstev namesto v javno znanstveno dejavnost neupravičeno pretaka v raziskovalne projekte za potrebe zasebnega kapitala. Zato je pomenljivo, da se v letu 2021 nova postavka za znanstvenoraziskovalno dejavnost v višini 47 milijonov evrov odpira na Ministrstvu za finance, zopet, poleg tistih 500 milijonov za ne vemo koga. Za to dejavnost Ministrstvo za finance preprosto ni pristojno. Zato smo v Levici pripravili dva amandmaja in smo predlagali, da se teh 47 milijonov s postavke Raziskovalni programi in projekti na Ministrstvu za finance preusmeri na postavko Raziskovalni projekti na pristojno Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport. Predlagamo tudi, da se dodatnih 10 milijonov evrov za znanstvenoraziskovalno dejavnost zagotovi iz postavke Učinkovito trženje in promocija Slovenije, spet na Ministrstvu za finance, seveda. Tako da dva amandmaja imamo v tej smeri in mislim, da so to zadeve, ki samo pomagajo razrešiti velike zagate, ki se dogajajo, in predvsem nepreglednost tega proračuna. V drugem amandmaju pa ravno tako predlagamo, da se 94 milijonov s postavke Raziskovalni programi in projekti na Ministrstvu za finance preusmeri na postavko Raziskovalni programi in projekti na pristojno Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport, in tudi predlagamo, da se dodatnih 20 milijonov evrov iz znanstvenoraziskovalne dejavnosti zagotovi iz postavke Učinkovito trženje in promocija Slovenije, se pravi za 2020 in 2021 enako. Proračun je nepregleden. Zaskrbljujoče je to, da je konspirativen in da enostavno parlament lahko samo to, kar imamo možnost danes – opozorimo, spregovorimo. Kajti potem ko se bo denar delil, ne bomo imeli več nobene besede, imeli bomo pa seveda možnost in dolžnost vsi mi ter naši otroci in vnuki plačevati ta zapitek te vlade. Zato vas prosim, dajte vendarle razmisliti, kaj delate, kajti desetletje ne bo dovolj, da bi popravili škodo, ki bo narejena. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Odkar je vajeti oblasti v tej državi prevzela vlada Janeza Janše, praktično dnevno lahko v Državnem zboru, ko ta obratuje, spremljamo naslednje linije: ta vlada je najboljša, ta vlada je najbolj učinkovita, kriv za takšno ali drugačno napako je oni, drugi, tretji. Seveda je resnica slej ko prej obratna, ne le takrat, ko vlado branijo koalicijski poslanci, pač pa tudi takrat, ko sami vladni predstavniki stopijo pred televizijske kamere. Na enak način moramo razumeti tudi današnjo retoriko o tem, kako silno investicijski in socialen proračun za leto 2021 in leto 2022 imamo na mizi. Gospe in gospodje iz SDS, če drži, da je ta proračun tako zelo investicijski in tako zelo socialen, kot se vi zaklinjate, potem je to socialistični proračun. Potem ste pripravili, gospe in gospodje, socialistični proračun. Kako se torej odzivate na posledice in izpeljave svojih lastnih trditev? Seveda nimamo opravka s socialističnim proračunom. Opravka nimamo niti z resno socialno, kaj šele z resnim investicijskim proračunom. Razen seveda če si ti neko orožarsko podjetje. Potem pa je ta proračun zate zelo investicijski. Če si infekcijska klinika, na drugi strani, potem te investicije v letih 2021, 2022 v proračunu ne boste našli. Še več, sočasno s sprejetjem proračuna lahko poslušam razprave iz koalicijske vrste, kako je potrebno zmanjševanje davkov, oziroma celo, da lahko pričakujemo zmanjševanje davkov, v isti sapi pa potem koalicijski poslanci zatrjujejo, da oni bi pa imeli investicije in je prav, da so investicije. Ja, ljube duše, od kod pa mislite, da se investicije financirajo? Glavni prihodek države so ravno davki. Pri tem, da vi davkov ne bi niti rezali za vsepovprek ali pa tako, da bi bilo za delavsko večino v tej državi to ugodno. Tako kot davek na luksuz bi vi rezali obdavčitev za bogate. Pa bržčas tudi za kapital. Veliko očitkov sta ta dva proračuna deležna tudi zaradi napovedi zadolževanja. Mene samo golo zadolževanje ne moti. In samo informacija, da se bo Slovenija zadolžila za toliko in toliko in da se je že zadolžila za toliko in toliko, sama po sebi ni problem. Država tudi ne vrača svojih kreditov v takem tradicionalnem pomenu, kot ga razumejo gospodinjstva, ampak jih refinancira. Da pa jih lahko refinancira, je potrebno sredstva, pridobljena z zadolževanjem, seveda pametno investirati. V družbenem smislu ta investicija pomeni infrastrukturo ne le kot to, kar zabetoniramo, se pravi ceste, železnice in podobno, ampak tudi infrastrukturo družbene solidarnosti: javne bolnišnice, pomoč za socialno ogrožene, razvoj javnih ustanov, šol, fakultet, univerz in tako naprej. Če se država zadolži, zato da vlaga v znanost, zato da vlaga v razvoj, zato da okrepi svoje ključne podsisteme, ki prispevajo k blaginji državljank in državljanov, je to v redu porabljen denar, ki bo prej ali slej izkazal tudi svojo vrednost. Ampak po osmih mesecih vlade Janeza Janše bolj izgleda, da ta zadolžuje državo za izplačevanje provizij sami sebi in svojim lastnim prijateljem. Bodisi v obliki nelegalne korupcije, kot jo lahko spremljamo pa smo jo lahko spremljali pri nakupih zaščitnih mask, ventilatorjev in tako naprej, bodisi tudi v obliki čisto legalnih intervencij, s katerimi z našim skupnim javnim denarjem, za katerega se država še zadolži, kapitalizira dobičke lastnikov proizvodnih sredstev, se pravi kapitalistov. Samo iz začetnih sklopov zakonov PKP se je v likvidnostne rezerve podjetij prelilo 600 milijonov evrov. Več kot pol milijarde evrov, še enkrat ponavljam, našega javnega denarja, za katerega je vlada Janeza Janše državo zadolžila. Se kdo spomni kakšnega posebnega ukrepa iz preteklih protikoronazakonov, v katerem je pisalo, povečali bomo likvidnostne rezerve podjetij z javnimi sredstvi? Ne? Jaz tudi ne. Imeli so menda pomoč podjetjem za ohranjanje delovnih mest, za delavce na čakanju in tako naprej, ampak kako zaboga se je potem denar iz vseh teh ukrepov namesto v delovna mesta prelil v likvidnostne rezerve? To je zelo očitna dvojna strategija vlade Janeza Janše. Ta dvojna strategija bazira na siromašenju javnih sredstev, državne blagajne, zato da a) nahrani kapitalistični razred kot celoto v tej državi in b) še posebej pretovori javna sredstva v kroge okoli vladajoče koalicije. Tukaj imamo takšne in drugačne interesne lobije. Prej sem že omenjal nabave zaščitne opreme, to je bil recimo en tak eklatanten primer, kjer se direktno poji povezane strukture v gospodarstvu in drugod s posamezniki oziroma strankami v vladajoči koaliciji. Na podoben kritičen način moramo pogledati tudi trditve, da gre za ne vem kak socialni proračun, in utemeljitve, ja pa saj, poglejte, saj izdatki za socialo se pa dvigujejo. Seveda da se dvigujejo, pa ne zaradi tega, ker bi se dvignila denarna socialna pomoč ali karkoli takega, ampak zaradi tega, ker bo prosilcev za denarno socialno pomoč in za kakšne druge socialne transferje več. Ker bo več revščine, bo več socialne bede, in to po tem, ko ste s preteklimi protikoronazakoni ne vem koliko stotin milijonov in milijard zmetali v gospodarstvo za ohranjanje delovnih mest. Ta dvig socialnega proračuna za naslednji dve leti ne izhaja iz ne vem kakšne socialne zaveze vlade Janeza Janše, ampak izhaja iz njene nesposobnosti, da ohrani delovna mesta. Vsa sredstva, za katera se te postavke dvigujejo, se dvigujejo iz zakonskih obveznosti, ker jih je država po trenutni zakonodaji dolžna izplačevati ljudem, ki so se znašli v socialni stiski. Te manipulacije, celo laži, ki jih poslušamo, »ja poglejte, kako socialen proračun je, saj gredo pa sredstva gor«, izkazujejo ravno nasprotno kot to, kar nas vladni govorci in koalicijski govorci poskušajo prepričati. To ni testament socialnosti vlade, to je testament njene absolutne nesposobnosti, da kakorkoli vodi družbo v razmerah epidemije covida-19. Sicer pa, saj, poglejmo, kakšne prioritete ta vlada izkazuje na čisto dnevnopolitični ravni v zadnjih nekaj mesecih. Privatizacija Slovenskih železnic – Tovornega prometa. Najbolj rentabilna družba v skupini Slovenske železnice, slabo polovico je je Vlada odprodala češkemu oligarhu Kretinskemu, ki se sicer ukvarja z monopoliziranjem medijev, seveda gre za skrajno desnega oligarha, prijatelja ideologij skrajne desnice, kot jih je oženila Slovenska demokratska stranka sočasno s tem, ko se je oženila z madžarskim diktatorjem Viktorjem Orbanom. Pa med tem, ko nam javno zdravstvo poka po šivih, ko je v javni zdravstveni blagajni huda poč, 50 milijonov evrov mimo vseh pravil, ki veljajo za poplačevanje storitev, materiala v javnem zdravstvu, namenja menda za skrajševanje čakalnih dob med zasebniki. To je vojno dobičkarstvo, to so vse obrazi vojnega dobičkarstva: kapitalizacija zasebnega zdravstva, razprodaja Slovenskih železnic – Tovornega prometa, nabave zaščitne opreme, tovorjenje javnih sredstev kot subvencije kapitalističnih dobičkov in tako naprej. Samo različni obrazi vojnega dobičkarstva. In vlada Janeza Janše je to vojno dobičkarstvo spremenila v umetnost, umetnost vsem na očeh. Saj tega, kar počno, niti ne skrivajo, ampak v obsegu, v katerem se to plenjenje javnega dobrega dogaja – ja, to pa je obseg, ki mu lahko rečemo umetnost. In potem še upa, upa žugati delavcem na minimalni plači v tej državi, da ne bodo dobili zakonske povišice, kot smo jo v Levici uspeli izboriti s spremembo Zakona o minimalni plači. Ker ubogi ubogi gospodarstveniki, ker tistih 600 milijonov evrov, kolikor je šlo v likvidnostne rezerve podjetij poleg vseh ostalih sredstev, očitno še ni bilo zadosti, dajmo zdaj še ljudem, ki so na minimalnih plačah, ki že tako ne morejo preživeti, še tule povišico odškrtniti. To so prioritete vlade Janeza Janše, kot jih lahko sledimo tudi v tem proračunu. In oni, ki sami zase pravijo, da so najboljši, da so najbolj sposobni, da so oh in sploh – veste, kaj najbolje povzema zadnjih osem mesecev in obete, ki jih izrisujeta proračuna za 2021 in 2022? Tale naslov, ki sem ga danes prebral na portalu Radiotelevizije Slovenija MMC: Med epidemijo strmo narasla poraba antidepresivov. Boljšega naslova, ki bi povzel, kako vlada Janeza Janše celo državo in dvemilijonski narod spreminja v psihiatrično bolnišnico, si ne bi mogel izmisliti, pa če bi ga nasanjal. Zelo zgovoren je namreč tudi prvi odstavek tega članka, če ga gremo prebrat. Notri najdemo tale citat: »»Psihiatrija ni v službi oblasti, ampak seveda oblast še kako vpliva na to, kdo in kako in s kakšnimi simptomi prihaja v psihiatrijo,« pojasnjuje psihiatrija in psihoterapevtka Breda Jelen Sobočan.« Tu ne gre za neposredne posledice epidemije covida-19 kot take, ampak gre za to, kaj v razmerah epidemije vlada Janeza Janše z ljudmi v tej državi in z državo samo počne. In seveda imamo potem takle podatek: aprila je bilo izdanih za 21 % več receptov za antidepresive kot enakega meseca lani, maja kar za 41. Pa kako je to mogoče, če imamo menda tako zelo silno socialen proračun in je ljudem pod to vlado tako fino?! In samo še hujše bo. Temeljni družbeni podsistemi ostajajo podhranjeni, denar pa se meče za mednarodne vojaškoindustrijske komplekse, kot da bi rastel na drevesih. Ta vlada se obnaša, kot da denar raste na drevesih. Ironično, ravno to nam socialistom tako zelo rada očita. Pufi za vse, dobički za kapitaliste in vladne prijatelje, denar pa naj zraste na drevesu. V konceptu se tega proračuna nikakor ne da popraviti. Smo pa v Levici tudi v sodelovanju z drugimi opozicijskimi strankami to poskusili storiti vsaj na nekaterih točkah, kjer se pa morda še kaj da zakrpati. Tako recimo namenjamo sredstva za investicije v zdravstvenem sistemu v dodatnem obsegu 25 milijonov evrov, ta sredstva pa jemljemo z Ministrstva za obrambo, ne iz postavk Slovenke vojske, kot bi se Vlada izrekla, ampak iz postavk, iz katerih se kupuje orožje. Namesto da gre 25 milijonov v orožje, socialisti želimo, da gre teh 25 milijonov evrov v investicije zdravstvenega sistema, ki je silno podhranjen, ne samo pri tekočih stroških, ampak je zelo opazen deficit vlaganj v zadnjem desetletju in še kaj več. Vlada očitno tega deficita ne vidi oziroma ga vidi le toliko, da mu namenja ubornih 18 milijonov evrov za dokončanje obstoječih investicij na sekundarni in terciarni ravni. Sočasno pa, bom še enkrat povedal, 50 milijonov evrov kobajagi za skrajševanje čakalnih dob meni nič, tebi nič zasebnikom. Pa je javno zdravstvo tisto, ki nas je pripeljalo čez epidemijo. Javne bolnišnice so tiste, ki pokajo po šivih, se jim podirajo strehe, jim okna ne tesnijo, ne morejo postelj notri obrniti in ne vem, kaj še vse, ker so tako zelo podhranjene. 18 milijonov evrov, kolikor jih v to svrho Vlada namenja, je pljunek v morje. Mi poskušamo temu dopridati dodatnih 25 milijonov evrov, s tem da pravimo, namesto za orožje naj gre za zdravje državljank in državljanov. Še ena točka, ki jo poskušamo naslavljati, je manko sredstev za znanost in raziskovanje. Pa se že zdaj iz te malhe, kolikor je sploh velika – to pa, je treba povedati, ni fenomen, ki bi bil omejen na vlado Janeza Janše, ampak nas spremlja že kar nekaj časa – neka javna sredstva, ki naj bi poganjala raziskave, razvoj v obče družbeno dobro, prelivajo v neke partikularne raziskave za posamezne kapitaliste in na tak način neupravičeno pretakajo posredno ali neposredno v dobičke teh kapitalistov. Za te dobičke ljudje v tej državi zagotovo ne plačujemo davkov. Davke plačujemo, ker si želimo solidarnosti in ker si želimo, da vsi skupaj bolje živimo, ne pa da bo imel nekdo še tretji vikend na Karibih pa peto jahto parkirano v kakšni davčni oazi. Tu pravimo, da naj gre za znanstvenoraziskovalno dejavnost 47 milijonov evrov. To je teh 47 milijonov evrov, ki so že zavedeni na Ministrstvu za finance, in sicer kot rezervacija. To smo lahko izvedeli na proračunski obravnavi pristojnega odbora, češ, to je rezervacija za sredstva, če pridobimo sofinanciranje. Mi pa pravimo, da če smo resni v tem, da želimo podpirati znanost, da želimo podpirati raziskovanje, teh 47 milijonov evrov ne more sedeti na Ministrstvu za finance, ki itak ni pristojno za te zadeve, ampak naj se neposredno prenesejo na Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport kot resorno ministrstvo in naj se ta sredstva tudi uporabijo dejansko za znanstvenoraziskovalno dejavnost, ne pa da na njih sedi minister Šircelj, ki bo z njimi delal bogsigavedi kaj. Dodatno to številko krepimo še z 10 milijoni evrov. Se pravi skupni znesek, skupna krepitev znanstvenoraziskovalne dejavnosti, ki jo z amandmaji predlagamo, je 57 milijonov evrov. Zakaj je to tako zelo pomembno, vam bom pa navedel še na malo drugačen način, mogoče malo bolj barvit način, ki ga bo kdo lažje razumel. Epidemija covida-19 – kdo razvija cepivo? Kdo razvija cepivo v Sloveniji, na svetu? Kdo razvija cepivo? Northrop Grumman, Lockheed Martin? Ne. Pri nas recimo to počne Kemijski inštitut, vi bi pa 780 milijonov evrov radi zapravili za orožje. Dalje. Še en zelo pomemben amandma je dodatno financiranje domov za starejše. Temu želimo nameniti 50 milijonov evrov. Sama vlada Janeza Janše je ocenila, da je za dolgotrajno oskrbo potrebnih 300 milijonov evrov, pa na tej postavki najdemo borih 23 milijonov evrov, ne glede na to, kakšne predvolilne jumbo plakate o tem, kako so pa oni ful super za upokojence, je stranka SDS imela. Na začetku vlade Janeza Janše smo poslušali nekaj gori, doli, kako bomo dobili zagotovo pet novih domov za starejše. Jaz ostajam skeptičen do tega, da bomo dobili pet novih domov za starejše, pri tem, da ne potrebujemo pet domov, potrebujemo jih 50. Ja, potrebujemo jih 50, imamo 12 tisoč ljudi, ki čakajo v vrsti na posteljo ta hip, ki trpijo, ker ne morejo priti do oskrbe v domovih starejših občanov. Skrbstvo starejših in varna starost tudi za pretekle vlade ni bila kakšna huda prioriteta. Vsa akutnost tega problema se je pa pokazala ravno v razmerah epidemije, ker so starejši ogrožena skupina in zato še posebej na udaru koronavirusa. Dodatno je potrebno poskrbeti ne zgolj za investiranje v prostorske kapacitete, dodatno je potrebno poskrbeti tudi za investicije v kadrovske kapacitete. Ministrstvo za obrambo vodi nekaj milijonov težko propagandno kampanjo, s katero kliče ljudi, naj oblečejo uniformo Slovenske vojske in naj primejo za orožje. Proračun ne odraža, da bi karkoli podobnega, neko akcijo lahko sprožili za pridobivanje družinskih zdravnikov, medicinskih sester ali karkoli podobnega. Še več. Zakaj v jeseni ni bila že zdavnaj razglašena epidemija tudi formalno, čeprav smo vsi vedeli, da epidemija je? Zaradi tega, ker je v kolektivni pogodbi zapisano, da bi zaposleni v razmerah epidemije, ko je ta tudi razglašena, medicinske sestre in tako naprej, prejeli 65-odstotni dodatek na svojo plačo. Vlada Janeza Janše epidemije ni razglasila, ker je šparala na bolničarjih, na medicinskih sestrah, na zdravstvenem osebju, da ja oni ne bi prišli do teh dodatkov, da bo v proračunu ja ostalo dovolj denarja, da vi, gospe in gospodje, kupite orožje od tujih vojaškoindustrijskih kompleksov. In v teh mesecih med prvim in drugim valom niste poskrbeli niti za eno dodatno posteljo na infekcijski kliniki niti za dislocirane oddelke v domovih starejših. Pa smo v Levici že marca oziroma aprila sklicevali seje s priporočili, da za boga svetega lahko ukrepate, dajmo vzpostaviti bolnišnično oskrbo tam, kjer je pač to možno, za obolele oziroma okužene s covidom-19. Če že ne, pa dajmo najti vsaj dislocirane kapacitete. Pa se niti za to niste zmigali. Seveda se potem niste zmigali niti z razglasitvijo epidemije, zaradi tega ker vam je bilo škoda denarja za medicinske delavce. Smo pa nekaj mesecev prej gledali in slišali prelete vojaških letal, ki so slavili zmago nad epidemijo, ki to ni bila in s katero vlada Janeza Janše tako ali tako ni imela nič kaj dosti drugega, kot da je pobrala provizije na dobavljenih maskah in ventilatorjih, ki so bili za samo uporabo na bolnikih s covidom-19 itak neuporabni in so končali v kleteh UKC in še kje drugje. Potem je bilo pa potrebno za drugi val na vrat na nos nabavljati nove. Ampak za to vlado je to vse okej, dokler bodo njeni prijatelji dobro zaslužili. Dodatno predlagamo tudi, da se naslovi še en kritičen podsistem, ki je podobno kot zdravstvo, podobno kot skrbstvo starejših na direktnem udaru vladne nesposobnosti, to je podsistem šolstva, celotne šolske vertikale, ki se je izkazala kljub trudu in garanju vseh zaposlenih kot obupno nepripravljena na to, da jo vlada Janeza Janše iz dneva v dan sprehaja v takšne ali drugačne režime dela, in da nima pripravljene ne tehnološke infrastrukture ne organizacijskega zaledja, zato da bi lahko znotraj epidemije delovala. Vlada se je pa na to požvižgala enako, kot se je šolska ministrica Kustec Lipicer požvižgala na nošenje maske. Ti amandmaji, cel sklop jih je, ki naslavljajo tegobe šolstva, skupaj združujejo več različnih problemov v znesku 90 milijonov evrov. S tem počnemo naslednje. Ta denar gre za dodatne začasne zaposlitve administrativnega, tehničnega in strokovnega osebja po celotni vertikali. Iz tega se financira tudi delo študentov, drugih sodelavcev, ki so nujno potrebni za kadrovsko okrepitev šolskega sistema v epidemičnih razmerah. To bi prišlo okrog 50 milijonov evrov. Vprašanje informacijske infrastrukture, nakup računalnikov, kamer, programske opreme, to, da imajo učenci internetne povezave, da imajo dijaki in študenti sploh možnost kakršnegakoli študija od doma – 22 milijonov evrov. Osebna varnostna oprema, obrazne maske, razkužila, vezirji in drugo za vse učence, dijake, študente, za vse zaposlene, od vrtcev do univerz – 12 milijonov evrov. In za dodatno strokovno pomoč učencem in dijakom, ki zaradi slabših materialnih in socialnih pogojev v družini nimajo nekih možnosti, da bi zares karkoli pametnega potegnili ven iz prilagojenega izobraževalnega procesa, za to se nameni 6 milijonov evrov. V tem trenutku je recimo po socialnih omrežjih, na Facebooku lahko berem vsak dan neko novo objavo in neko novo informacijo, da to ali ono dobrodelno društvo zbira rabljene računalnike za tega ali onega otroka v osnovni šoli, v srednji šoli, tudi prošnje za študente sem že videl. Ampak to vlade Janeza Janše ne briga. In za to ignoranco do ključnega podsistema v državi, do takega ključnega podsistema v državi, kot je šolstvo, poskušamo poskrbeti združeni v opoziciji s serijo amandmajev in to področje okrepiti z 90 milijoni evrov. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Vojko Starović.
Hvala za besedo, predsednik. V predlogu proračuna, ki je pred nami, Vlada predlaga znatno povečanje izdatkov države. Moram povedati, da podpiram reševanje te krize s pomočjo države. Zdaj se je država izkazala kot potrebna institucija. To pomeni odmik od nekdanjega, od vere v neoliberalno ekonomsko sveto trojico – privatizacija, deregulacija in manj države. Pač v stilu teološke svete trojice. In ta sveta trojica se je izkazala v krizi po letu 2008 za slepo ulico in zgrešeno. Takrat je šlo za to, da mora država čim manj porabiti, in se je šparalo, če po domače povem, na socialnih transferjih, na plačah, na penzijah, kar je vodilo v recesijo. Vendar se pa moramo zavedati, da vsako povečanje izdatkov brez hkratnega povečanja prihodkov pomeni dodatno zadolževanje, in to se nam dogaja. Danes je bilo že večkrat opozorjeno, da so prihodki, ki jih pričakujemo od Evrope v proračun, v zraku. Dejanski izračun je izkazal, da je teh prihodkov, ki bodo nepovratni, največ 2,2 milijarde. Ampak se izkazuje zdaj trenutno, da so v zraku. Tudi projekcije za naslednji dve leti sicer nakazujejo zmanjšanje primanjkljaja, a te projekcije, kolikor vidimo, so na zelo trhlih, majavih nogah. Mi dejansko zdaj beležimo rekordni primanjkljaj, že zdaj, državnega proračuna in rekordni primanjkljaj javnega dolga. S tem je pa problem. Kolikor nam narašča, če je zadolževanje v velikem delu v tujini, nas to dela odvisne. Vedeti morate, v svetu, v novejši dobi ni več zavzemanja držav ali podrejanja držav s pomočjo vojske, zavzemanja ozemlja, ampak se to dela na finančni način, države se finančno podredijo in izčrpavajo. Jaz sem malo starejši tu in doživljam zdaj že tretje zadolževanje države oziroma dežele Slovenije, Republike Slovenije. Prejšnje – nekoč pred tem, preden smo šli v osamosvojitev, smo živeli tudi v neki skupnosti Jugoslaviji, kjer smo imeli svojo samostojnost, ampak ne monetarne, delno fiskalno, ampak nismo bili samostojni. Tista država takrat se je zadolžila. Da je dobila denar, da je lahko prolongirala dolgove, je morala poslušati mednarodni fond, morala je določene poteze delati, vse to je privedlo državo v krizo. V krizi so narasli nacionalizmi in se razrasla nasprotja, kar je pripeljalo do precej krvavega razpada. Mi smo šli prvi ven, še srečni, vsi smo se veselili, optimistično naprej, kako bomo lepo vozili, samo ostalo pa ni lepo. Ampak, veste, koliko dolga smo mi podedovali od Jugoslavije, ko se je razdelil, ker je bila toliko prezadolžena? Ve kdo? Zanimiv podatek: 4,2 milijarde dolarjev, kar je pomenilo 15 % na GDP, na naš bruto družbeni proizvod. Zdaj smo na 82 %. Mi smo pa pobrali od tiste, bi rekli, gnile družbe, kot se včasih rado govori čez naše starše, mame, očete, ki smo gradili neko skupnost tudi takrat – smo gradili, smo postavili fond, smo naredili zadeve – in je bilo v bistvu samo, bilo je izpod 15 % zadolženosti. Ta zadolženost je potem v Sloveniji malo narasla, tisto, tretje, ampak nikakor nismo šli v prvih letih, ko je še stara struktura vodila, stari direktorji, je bil star način upravljanja, čez 30 %. Kljub vojni, kljub temu da smo izgubili trge, kljub vsemu temu smo se tako lepo prebili. Poglejte, nekaj bi se lahko iz tega naučili. Resno. Jaz vem, takrat ko smo se ločevali od Jugoslavije, smo bili prekleto veseli, vsi optimistični, ampak na žalost smo izpadli, ko smo šli ven, smo se na žalost ravnali po navodilih tujega finančnega sveta. In ob pomoči domačih kompradorjev, ki po definiciji delajo korist tujcem, smo recimo podelili upraviteljska upravičenja PDU-jem, tem pooblaščenim družbam za upravljanje, ki so šle vse v maloro. Zdaj so neki holdingi nastali, neke stvari, ampak se je razrastla špekulacija. Ko so prevzeli ta novi način oblike delanja neke družbe, vodenja gospodarstva, ko so prevzeli ta, bom rekel, špekulantski – špekulantstvo je pač tisto, da nekaj nabaviš, osvojiš podjetje, postaneš lastnik in potem ga za večji denar naprej prodaš. To se nam dogaja dnevno, to lahko preberete, tudi nedavno je bil članek, kam se je selil Tuš, kakšno usodo so doživljala posamezna podjetja, kam bo šlo to, kam bo šlo to. Pač te preprodaje se dogajajo, lastništva se menjajo. Ampak ko je ta špekulacija zavladala – zopet jaz pravim, to je malo moja bolečina – smo se zadolžili, Slovenija kot celota. V dobi prve vlade Janeza Janše, torej 2004–2008, smo se zadolžili, skupna zadolžitev s 17 milijard na 43 milijard. In potem je bilo to treba nekako socializirati, sanirati, drugače bi še več bank propadlo. Banke smo morali prodajati, podjetja smo bili prisiljeni prodajati, one stvari. En kup se je [[…]]Sledilo je torej kar sedem let obdobje suhih krav, preden se je zopet proračun naprej nadaljeval. In zdaj smo zopet v zadolžitvi. Zdaj zopet povečujemo zadolžitev in zato moramo biti [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Pa kaj je? Sem te jaz kaj motil? Predsednik, lahko govorim ali ne smem? Ali me lahko on ustavlja? [[oglašanje iz dvorane]] Nisem jaz, jaz ne nažigam veliko. Naj povem, jaz samo neka dejstva hočem povedati in da v dolgove iti je huda zadeva. Ker glejte, saj to se nam dogaja, da tujci prevzemajo dominacijo, tudi nad gradnjo različnih objektov. Ker doma ne smejo imeti frackinga, ga bodo imeli v Prekmurju. Trgovine, banke, zavarovalnice, ki so dodobra v tujih rokah, nam tudi določajo svoje kriterije, diktirajo svoje pogoje. To se nam res dogaja in mi se moramo res zamisliti nad svojo suverenostjo in moramo prenehati, moramo paziti, koliko se zadolžujemo, pri kom se zadolžujemo. Ko je stranka SAB predlagala za infrastrukturne investicije, da se gremo zadolževat, da naredimo infrastrukturni sklad, torej da bi se zadolževali doma, kar je veliko bolj varno – saj vemo, Slovenci imamo v nekih depozitih 24 milijard, toliko se zdaj nahaja, če bi jim ponudili neko minimalno donosnost, bi tudi tu lahko šli naprej. Ampak zopet rečem tako, kot sem na začetku rekel: pozdravljam to zadolževanje in reševanje tako sociale kot gospodarstva, kot firm. Čeprav, neke zadeve so zgrešene, smo narobe naredili, tudi niste poslušali opozicije, vladajoča koalicija. Ampak je prava smer. Država, vloga države je to, da ko se zadeve zalomijo, se lahko tudi zadolži. Ampak bolj pametno se je zadolževati na domačem trgu kakor na tujem. Danes mi debata ni bila všeč. Mislim, da smo že tako in tako v krizi, neka huda agresivna komunikacija in prekinitev govornikov in napadanje enih, drugih, tudi mene zdaj v tem trenutku, ker sem prave številke govoril, ki jih lahko zmerom podprem, ni v redu. Ker to povzroča še dodatne frustracije in nas vodi namesto k ustvarjalnemu dialogu h konfliktom in navijaški mentaliteti, da navijamo za svoje in pri drugih vidimo vse narobe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa državna sekretarka, želite morda besedo? [[Da.]] Imate besedo, gospa Šteblaj.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni! Sicer mi je malo žal, da večine poslancev, ki so zdaj postavljali vprašanja, ni tukaj, zato bi začela kar pri gospodu Ciglerju oziroma z nekaj konkretnimi podatki o tem, kar je bilo skozi razpravo izpostavljeno, ne vem, premalo financiranje osnovnega šolstva, predšolske vzgoje. Jaz mislim, da je iz teh številk, ki so v tem proračunu, vidno, da naraščajo ta sredstva. Recimo konkretno na področju osnovnega šolstva je bilo v rebalansu proračuna predvidenih 958 milijonov, s spremembami proračuna za leto 2021 ta znesek narašča na preko milijarde in se potem v letu 2022 še nekoliko povečuje. Podobno pri predšolski vzgoji, seveda v bistveno manjših okvirih, ampak recimo tudi v rebalansu je bilo predvidenih malo manj kot 24 milijonov, medtem ko je s spremembami proračuna za leto 2021 že predvidenih približno 29, nekaj čez 29 milijonov evrov. Seveda je večina investicij tukaj na občinski ravni, kar se tega tiče, je pa izdatno povečanje tudi sofinanciranja z državne ravni. Potem če se morda samo še navežem [[…]]Sicer niste tega direktno vi izpostavljali, so ostali poslanci, ampak ker sem ravno pri področju osnovnega šolstva. Izpostavljeno je bilo tudi na primer, da se financira, ne vem, Zavod svetega Stanislava, Slomškova ustanova. Jaz bi tukaj rada samo poudarila, da sta ti dve ustanovi, in še nekaj ostalih, recimo Montessori inštitut in podobne zgodbe, del javne mreže osnovnega šolstva. In želela bi povedati – dobro, številke verjetno držijo, če so v erarju objavljene, nisem jih šla zdaj preverjat, ampak – dejstvo je, da recimo konkretno te ustanove dobivajo plačilo za 85 % njihovega programa dela, ne dobijo pa ničesar za investicije, kar pomeni, da pač dobijo 85 % javno veljavnega programa, ki je potrjen s strani države in ki je seveda v skladu z vsemi usmeritvami, ki jih ta država daje na področju šolstvo. Toliko mogoče na tem segmentu. Potem je bilo kar nekaj vprašanj glede načrta za okrevanje. Mislim, da je bilo danes to že povedano, pa morda vseeno še enkrat poudarjam. To, kar je bilo zdaj skomunicirano z Evropsko komisijo, je bilo komunicirano na tehnični ravni. To so bili delovni osnutki, tukaj ne gre za nikakršno zavrnitev s strani Evropske komisije, ker dokument seveda še ni tako daleč. To je morda primerljivo, če rečem, z usklajevanjem predlogov zakonov znotraj vladne procedure. Seveda to ni čisto isto, ampak recimo to je [[…]]Seveda se krešejo mnenja, seveda se pili dokument, vedeti pa morate, da ni Slovenija edina, ki ni dala popolnega dokumenta od sebe, daleč od tega. Sklad za okrevanje in odpornost ima povsem drugačna pravila oziroma tudi še niso popolnoma dorečena, se pa zdaj že v glavnem kristalizira, kakšna bodo. In seveda se večina držav, da ne rečem kar vse po vrsti, nekako lovi, kako zdaj ta dokument pripraviti. To ni enako, kot so bili dosedanji okviri za porabo kohezijskih sredstev, pravila so nekoliko drugačna in temu primerno tudi usklajevanja potekajo zelo intenzivno na čisto tehnični ravni. Zato v povezavi s tem še enkrat poudarek, zakaj je pri Ministrstvu za finance toliko sredstev rezerviranih za, ne vem, politiko znanosti, podjetništva, varovanja okolja – iz podobnega razloga, kot je bilo tudi v preteklosti. Običajno so bila sredstva za kohezijsko politiko planirana pri Službi Vlade RS za razvoj in kohezijsko politiko. Dokler so to samo plani, dokler so to, če želite, kar vam je verjetno tudi bližje, neke prednostne osi pri kohezijski politiki, so te zadeve planirane večinoma v okviru SVRK. Pri Skladu za okrevanje in odpornost je bila odločitev sprejeta znotraj Vlade, da se bodo te, da tako rečem, prednostne smeri planirale pri Ministrstvu za finance. Zato so te ključne usmeritve, ki naj bi izhajale tudi iz tega dokumenta, se pravi podpora znanosti, zelenemu, ne vem, tehnološkemu razvoju, samo neke okvirne številke, ki so zdaj seveda predvidene, ampak se še ne da točno razdeliti. Če želite, to so neki evidenčni projekti. Kar se tiče netransparentnosti. Izpostavljeno je bilo, da se ne ve, za kaj bo Vlada porabila neki 2 milijardi 200. Jaz mislim, da je bilo tudi o teh številkah že velikokrat komunicirano. Ravno danes smo spet neke podatke pošiljali novinarjem in sem prepričana, da ste jih že tudi zasledili, ampak vseeno, za vse te protikoronske pakete, ki smo jih že letos sprejemali, je bilo izplačanih preko milijarde 700 evrov, od tega 300 milijonov začasno čakanje na delo, okoli 600 milijonov prispevkov za socialno varnost in invalidsko zavarovanje, tako od tistih, ki so bili na čakanju, kot od tistih, ki so bili na delu. Potem okrog 200 milijonov dodatka za nevarnost. Seveda so večino tega dodatka dobili zaposleni v zdravstvu in v domovih za ostarele, tako da jaz mislim, da tukaj res ne bi smelo biti nobene dileme, da ta denar ni bil pravilno porabljen. Potem ne vem, turistični boni, približno 128 milijonov je bilo že tega denarja. Samo te večje številke, ne vem, 67 milijonov solidarnostnega dodatka za upokojence, ne bom brala vseh številk, ker sem prepričana, da ste jih tudi že zasledili v medijih, ampak želim samo to povedati, da pač ne drži povsem, da je to netransparentna poraba. Poleg vsega smo v letošnjem letu poročali tudi o vseh prerazporeditvah. Meni je žal in je bilo zadnjič kar malo presenečenja na Odboru za finance, ko smo prinesli zadnji dve poročili, za meseca avgust in september, da ni bilo debate. Ampak jaz samo upam, da to pomeni, da je bilo dovolj jasno prikazano, ker so bili sklepi Vlade priloženi, zakaj so se ta sredstva porabljala. Tudi v bodoče, glejte, teh 500 milijonov, ki jih je še predvidenih v letu 2021 v sklopu Ministrstva za finance – logika je podobna kot za vse ostale rezerve. Tudi tako imenovana tekoča proračunska rezerva je predvidena pri Ministrstvu za finance. Gre za to, da je zdaj pač neka ocena, koliko bodo ti protikoronski paketi še, da rečem tako, težki, ne ve se pa povsem, kateri ukrepi se bodo hitreje izvajali, kateri počasneje. Zato je pač to tukaj. In jaz mislim, da se bo iz vseh poročil, ki jih bomo podajali, tudi točno videlo – sem prepričana, da bodo to tudi novinarji približno tako kot zdaj mesečno spraševali – koliko denarja je porabljenega za posamezne ukrepe. Jaz mislim, da s transparentnostjo porabe res ne bi smelo biti težav. Toliko morda samo okrog teh konkretnih številk. Aja, še domovi za ostarele so bili izpostavljeni. Tudi tukaj mislim, da se jasno vidi v tretjem delu proračuna, če drugje ne, da recimo z 8 milijonov pa pol, kolikor jih je za dolgotrajno oskrbo namenjenih v letošnjem letu – veste, da v letošnjem letu določenih investicij ni bilo možno izvesti zaradi situacije, ki je bila, in se zato v letu 2021 namenja preko 24 milijonov za dolgotrajno oskrbo. Prvenstveno za določene investicije na tem področju, za katere vemo, da so res nujne. Morda samo toliko, v podkrepitev še nekaj številk. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Lidija Divjak Mirnik.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Lep pozdrav, spoštovana gospa državna sekretarka, kolegice, kolegi! Proceduralno, gospod predsednik, bi mogoče samo vam, če lahko malce glasneje govorite, ker se vas zelo slabo sliši v dvorani. Zdaj pa na debato o proračunu 2021. Jaz sama podpiram reševanje krize s pomočjo države, saj ne nazadnje zato državo imamo. Definitivno je proračun temeljni akt, temeljni načrt, kam bomo v tej državi denar dali. Isto kot ga imamo doma, v domačem gospodinjstvu, načrt, kaj bomo katero leto kupili. In to je v bistvu to. Dejstvo je, da se bomo zadolžili. In če smo odkriti, bodo te dolgove plačevali moji vnuki. Tako pač je in to je dejstvo. O tem je pač treba tudi na glas spregovoriti. Proračuna oziroma proračun 2021 oziroma 2022 pač ni dober. Tako menimo v opoziciji, zato smo v opoziciji na oba proračuna vložili reci in piši 99 amandmajev. 99 amandmajev. Pa očitno nobeden pri teh milijardah pufa ni dovolj dober, žal. To je nekaj, kar mene zelo žalosti. Zakaj? Zato ker je še včeraj tukaj predsednik Vlade gospod Janez Janša govoril o sodelovanju, o tem, da moramo stopiti skupaj, da moramo v teh težkih časih skupaj držati, s čimer se jaz popolnoma strinjam. Ampak veste, kaj je problem? Da koalicija, ki jo sestavljate SDS, SMC, Desus in NSi, kot valjar povozi čisto vse, ampak čisto vse, kar opozicija predlaga. To mene žalosti. Pri tem vašem dejanju so tiste besede gospoda Janeza Janše kot posmeh vsem nam, ki tukaj sedimo, vsem nam, ki se trudimo izboljšati te proračune, vsem našim strokovnim sodelavcem, ki dneve in dneve in vikende delajo, zato da bi bila ta proračuna, ta načrta, kako bomo porabili denar, ki ga vsi dajemo v isto malho, boljša. Torej so tiste besede navaden blef. To je bilo za uvod. Kot veste, jaz prihajam iz Maribora. V Mariboru, v drugem največjem mestu v Sloveniji imamo mestno občino, ki je podfinancirana, kar po domače pomeni, da ji država naloži za skoraj 30 milijonov letno več nalog, kot ji da denarja. Mestna občina Maribor pač te obvezne naloge mora narediti in jih tudi sfinancirati. Kako jih pa lahko sfinancira? Ja tako, da nima za svoje investicije, ker mora denar, ki bi ga drugače porabila za investicije, dati za tiste obvezne naloge, ki ji jih naloži država. In potem zmanjka za investicije. Saj to je zelo preprosto, to vsak človek razume. Treba je pač dati drugam, ne tja, kjer bi bilo bolj potrebno. Zato sem tudi sama računala na to, da bo Vlada nekatere vitalne projekte za Maribor sama uvrstila v ta dva proračuna. No, pa sem se seveda zmotila. In potem se je zgodil Odbor za finance, kjer je koalicijski valjar povozil vseh 99 amandmajev, z lahkoto. In ko človek prebere obrazložitve, se lahko razjoče. Ampak ker smo v opoziciji povezani in ker skupaj držimo, bomo seveda še enkrat o teh 99 amandmajih glasovali. Ker pač nismo bili presenečeni, ko je koalicijski valjar vse amandmaje povozil. Katere amandmaje, ki so za Maribor zelo zelo pomembni, sem vložila sama oziroma s pomočjo vseh opozicijskih partneric? Prvi je amandma za prenovo športne dvorane Tabor, za povečanje števila sedežev, nove garderobe, nove sanitarije, tribune, poslovne prostore in celovito energetsko sanacijo. Namreč, Maribor kot drugo največje slovensko mesto ne premore, poslušajte to zdaj zelo dobro, ne premore niti ene same dvorane, ki bi zadostila evropskim normativom za tekme na najvišjem nivoju. Maribor je drugo največje mesto v tej državi. Zato sem upala, da bo ta projekt Vlada uvrstila med pomembnejše projekte, vendar sem se žal zmotila. Potem je tukaj naslednji projekt. To je tako imenovana Mariborska knjižnica oziroma Center Rotovž, kot se po novem imenuje. Gre za inovativni center, usmerjen k promociji knjige, izobraževanja, kulture in digitalizacije. Gre namreč za to, da če hočemo imeti izobražene ljudi, jim seveda moramo dati tudi ustrezno infrastrukturo. V Mariboru želimo imeti izobražene ljudi in v Mariboru želimo, da tudi mladi ostanejo. Vendar je tudi ta projekt žal koalicija zavrnila. Je pa potrebno biti korekten in povedati, da mora pri tem projektu tudi Mestna občina Maribor oziroma župan Maribora svoj del posla oddelati. Tudi to je potrebno povedati. Vendar bi jaz kljub temu želela, da država kot takšna ta projekt prepozna kot pomemben projekt za Maribor. Potem je tukaj še tretji projekt. Gre za ureditev prometne turistične infrastrukture na turistični destinaciji Ribniško Pohorje, konkretno za izgradnjo žičniške povezave med Ribnico na Pohorju in Pesnikom. O Pohorju mi verjetno ni treba razlagati. Pohorje zavzema 16 občin, vse tja gor do Koroške. V Sloveniji smo se odločili, da se bomo šli turizem, da se bomo šli butični, zeleni turizem. Vendar za to potrebujemo žičniško, cestno in kolesarsko infrastrukturo, če ne se pač tega ne moremo iti. In tukaj je pač potrebna pomoč države. Zato namreč državo imamo. Kaj se je zgodilo? Tudi tega projekta koalicija ni podprla. Potem nadalje. Vložili so se tudi amandmaji za Zdravstveno postajo Tezno. Jaz sem že v rebalansu govorila o teh projektih. Mi imamo trenutno največjo zdravstveno krizo v zgodovini te države, na Zdravstveni postaji Tezno pa se je čas ustavil 1980. leta in ljudje pred vrati stojijo v razpadajoči stavbi, kjer jih seveda zdravijo prijazni zdravniki iz javnega sektorja v popolnoma neustreznih prostorih. In ker ta vlada dosti govori o tej zdravstveni krizi, sem pričakovala, da bo ta projekt na seznamu, ker je za vlado pomemben. Vendar sem se žal zmotila, ker tudi tega projekta koalicija ni podprla na finančnem odboru. UKC Maribor, druga največja bolnišnica v tej državi. Ne bom začela razlagati o tem, koliko denarja se namenja UKC Ljubljana in koliko UKC Maribor, vam pa moram povedati, da se v severovzhodnem delu Slovenije počutimo drugorazredne in to s številkami zlahka dokažemo. Jaz upam, da bo vsaj infekcijska bolnišnica prenesena, da se bodo stvari, ki smo jih v vladi Marjana Šarca začeli, nadaljevale. Jaz to srčno upam. Jaz sama – da zaključim počasi, da ne bom preveč časa porabila kolegom – nimam popolnoma nič proti novim muzejem, ki jih bomo dobili v Sloveniji, vendar bi bilo zelo fajn, da bi Maribor dobil to, kar Mariboru pripada. In da bi severovzhodna Slovenija dobila to, kar ljudem, ki živimo v severovzhodni Sloveniji, pripada. Ker vsi plačujemo v isti proračun. Identično. Vendar nekateri dobijo več, nekateri pa nič. In če to predlaga opozicija, očitno tisti ne dobimo nič. Zato, spoštovana koalicija, SDS, SMC, Desus in NSi, jaz vas pozivam, da preidete od besed k dejanjem. Ker od besed nihče ne bo sit. In sicer k dejanjem o tako imenovani decentralizaciji, o kateri govorite. Vendar od besed k dejanjem. Ker žal proračuni, ki ste jih predlagali, teh besed o decentralizaciji ne odražajo. Želim si, da me slišijo vsaj poslanci iz Maribora, ki prihajajo in ki so v koaliciji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dušan Verbič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Prav lep pozdrav, državna sekretarka! Poslanke in poslanci, tudi vam! Svojo razpravo bom bolj usmeril v tako imenovani splošni del proračuna. Samo nekaj besed za uvod, potem se bom pa vseeno malo vrnil na ta uvodni del. Ampak ker se pogovarjamo o proračunu za leto 2021, menim, da je res za uvod potrebno povedati samo bistvo. Proračun za leto 2021, posledično tudi 2022, bom sam opredelil zgolj v štirih točkah. Prva so tako imenovana investicijska vlaganja, in ta investicijska vlaganja obsegajo tako državne infrastrukturne projekte kot tudi občinske. Druga kategorija je skrb za ljudi. To pomeni, da je proračun bolj ali manj socialno naravnan. Tretja je skrb za gospodarstvo, ki je še kako pomembno. In četrta, odstopanje od fiskalnega pravila. Sam sem na stališču, da so to temelji, na katerih res, kot uvodoma rečeno, temelji proračun 2021, 2022. Več o tem prav gotovo v nadaljevanju moje razprave. Prav gotovo, tisti, ki smo poslušali razpravo do sedaj, vemo, da se je velikokrat omenjalo zadolževanje in tudi Fiskalni svet oziroma s tem povezano fiskalno pravilo, in tudi tema dvema področjema bom v nadaljevanju posvetil nekaj besed. Ampak tisto, kar sem že takoj na začetku rekel, nekaj tako imenovanih uvodnih besed. Vsakokratni vladi je zaupano voditi državo. Upam, da se s to, če temu lahko tako rečem, dikcijo ali definicijo strinjamo vsi člani tega spoštovanega državnega zbora. Dejstvo je, da je proračun, v tem primeru Republike Slovenije, praktično pravni akt ali eden od najpomembnejših aktov države, ki ga pripravi Vlada in nakazuje smer oziroma politiko njene aktivnosti, ki je praviloma skladna z njeno aktivnostjo v prihajajočem obdobju in ki je praviloma skladna s koalicijsko pogodbo strank koalicije. Ob tem pa je potrebno zelo jasno omeniti, da je predlog proračuna za leto 2021, in seveda posledično, ker se navezuje, tudi za 2022, zaznamovan s tako imenovano izjemno okoliščino, ki je prisotna med nami in jo poznamo kot covid-19. Dejstvo je, da ima opozicija legitimno pravico očitati proračunu, v tem primeru za leto 2021, da nima prave poti oziroma da bi sami drugače postavili strukturo in prioritete za naslednje leto. Tule ni nobenega očitka, za to je opozicija. Vendar je dejstvo in se preprosto moramo zavedati, da imamo ta hip vlado Janeza Janše, in s tem se moramo vsi sprijazniti. Kar se tiče dosedanjih razprav. Vsaj v nekaterih je bilo zelo jasno očitano, da ni postelj v domovih za starejše, ni bolnišničnih kapacitet in tako dalje. Vendar moram v tem kontekstu zelo jasno povedati: od leta 2012 do danes, 2020, osem let, bi lahko rekel, da ni bilo nobene koalicije Janeza Janše in marsikaj bi te koalicije v 10 letih ali osmih letih lahko postorile, vendar niso. Da se pa sedaj, v času te epidemije, pričakuje in je očitano vse to pomanjkanje na teh sila pomembnih elementih za družbo, pa mislim, da ni najbolj prav. Kajti te stvari niso bile storjene desetletja. Zato lahko skromno rečem, kakorkoli se sliši, priročna politična retorika temu primernemu času. Da se nekako vrnem k sami razpravi, kar se tiče proračuna Republike Slovenije. Pri sestavi proračuna za leto 2021 prav gotovo nanj vpliva tudi mnenje Evropske komisije. V današnji razpravi ni bilo tega skoraj nič omenjenega, zato si bom dovolil nekaj besed. Evropska komisija se zaveda finančnih in gospodarskih razmer, v katerih so se od epidemije tega novega koronavirusa znašle dobesedno vse države članice Evropske unije, in tudi vseh negativnih posledic, ki jih je ta epidemija povzročila. Zato Evropska komisija ni tako striktna pri nadzoru nad članicami Evropske unije glede spoštovanja finančnih smernic in dovoljuje članicam, da začasno odstopajo od finančnih pravil oziroma od srednjeročne uravnoteženosti financ, ki velja na ravni Evropske unije. V teh izrednih situacijah namreč fiskalna pravila, ki izhajajo iz Pakta za stabilnost in rast, na evropskounijski ravni omogočajo odstopanje od fiskalnih pravil z namenom hitrega odzivanja na nastalo situacijo. Tukaj moram priznati, da sem vesel, da se s takim stališčem ali z zelo podobnim strinja tudi Fiskalni svet Republike Slovenije. Če sem še pri Evropski komisiji. V obdobju spopadanja s težavami, ki jih povzroča ta epidemija, se dovoljuje članicam, da s finančnimi injekcijami in izrednimi ukrepi pomagajo svojemu gospodarstvu, da preživi ta nenapovedani gospodarski šok, tudi s povečanjem finančnega dolga državam, če je to potrebno. Prav gotovo je v zvezi s tem potrebnih tudi nekaj besed glede fiskalnega pravila, s katerim smo bili člani Odbora za finance prav gotovo veliko bolj seznanjeni kot ostali prisotni, ki niso člani Odbora za finance. Fiskalni svet Republike Slovenije ugotavlja, da sta glede na znane podatke in razpoložljive napovedi tudi v času priprave proračuna za leto 2021, pa se bom navezal tudi na 2022, izpolnjena oba pogoja po 12. členu Zakona o fiskalnem pravilu, ki omogočata uveljavljanje izjemnih okoliščin in s tem začasno odstopanje od srednjeročne uravnoteženosti javnih financ. Za leto 2021 je bilo jasno povedano s strani predsednika Fiskalnega sveta, da je bil izpolnjen vsaj eden od obeh zakonsko določenih pogojev, za leto 2022 pa je precej negotovosti in je težko kakorkoli napovedovati. Kar se tiče teh neznank in jasno tudi s tem povezanega tveganja. Dosledna ločitev stroškov za covid in ostalih dohodkov v državi, o čemer je bila polemična razprava na matičnem odboru. Tudi sam sem na stališču, da je to smiselno, vendar se za uspešno zajezitev covida-19 pojavljajo – in to je bilo s strani ministra za finance zelo jasno povedano – tako imenovani neposredni in posredni stroški. Zlasti slednji, se pravi posredni stroški, so v marsikaterem primeru zelo prepleteni z raznimi ukrepi Vlade pri pomoči ali zajezitvi pri tej epidemiji. Tukaj moram priznati, da sem bil zadovoljen in sledim izjavi ministra za finance, ki je v svoji razpravi dejal, da se na tem področju res dela in da bo še bolj pregledno ter se bo vzpostavilo prikazovanje vseh odhodkov na strani stroškov za reševanje krize iz naslova covida-19. Moram priznati, da sem tudi sam velik zagovornik fiskalnega pravila. Kot je znano, smo ga v Državnem zboru pred leti tudi poslanci sprejeli. Vendar se vsi tisti, ki smo zagovorniki tega fiskalnega pravila, zavedamo trenutne situacije ali dejstva, na katerega vplivajo te spremenjene in neobičajne okoliščine, in kot že velikokrat omenjeno, sama epidemija. In kot sem že tudi prej omenil, ne samo Fiskalni svet, tudi Evropska komisija dovoljuje odstopanje od tega strogega fiskalnega pravila, to izvira iz 12. člena in je izraženo tudi v paktu stabilnosti. Kar se tiče tistega, kar sem uvodoma omenil, zadolževanja. Kar nekaj besed ali veliko jih je bilo izrečenih, vsaj s strani opozicije, zakaj je potrebno takšno zadolževanje in v tolikšnem obsegu. Sam to zadolževanje nekako strukturiram v tri skupine. Prva je tako imenovana investicijska aktivnost v Republiki Sloveniji, vesel sem, da je tudi s strani opozicijskih poslank in poslancev naklonjenost, da se je država, v tem primeru Vlada, Ministrstvo za finance odločilo, da je na prvem mestu pri tako imenovani strukturi proračunov za leti 2021 in 2022. Druga skupina je odplačevanje dolga in tretja skupina oblikovanje proračunske rezerve. Tukaj se moram malce ponoviti, o tej temi sem razpravljal tudi na matičnem Odboru za finance. Odlična boniteta Republike Slovenije na svetovnih kapitalskih trgih dobesedno prav sili, če lahko temu v dobri veri tako rečem, Republiko Slovenijo, da se zadolžuje, ob tako ugodnih pogojih zadolževanja. Sam sem trdno na stališču, da se dober gospodar zadolži takrat, ko za to na svetovnem finančnem trgu, kot sem omenil, obstajajo najugodnejši pogoji. Tisto, kar bi s tem v zvezi rad omenil, je še naslednje. Kot sem omenil, zadolževanje, predvsem za oblikovanje proračunske rezerve – zelo malo besed je bilo s strani razpravljavcev o tem, zato je prav, da tudi to omenim. Vlada Republike Slovenije je oblikovala dovolj veliko proračunsko rezervo tudi iz naslova zadolževanja, ki bo omogočala soočenje z morebitnimi poslabšanimi razmerami in sprejetje vseh potrebnih ukrepov, da se preprečita gospodarska škoda in poslabšanje položaja ljudi. V tej razpravi, ki je vezana na proračun Republike Slovenije, se moram dotakniti še ene zadeve, in sicer, pravilnost in učinkovitost vladnih ukrepov Republike Slovenije potrjuje ugoden položaj Slovenije na svetovnih gospodarskih trgih. To izhaja iz naslednjih dejstev. Kot prvo: donos desetletne obveznice Republike Slovenije na finančnih trgih je negativen. Pravilnost in učinkovitost vladnih ukrepov za ohranjanje delovnih mest in za spodbujanje investicij dobesedno potrjuje ugoden položaj, kot sem že omenil, na tako imenovanih kapitalskih trgih. Kot drugo, kar je sila pomembno za Republiko Slovenijo ta hip: zaupanje investitorjev v Republiko Slovenijo in pripravljenost za investiranje v državne obveznice po izjemno nizkih donosih sta posledica učinkovitih ukrepov Vlade Republike Slovenije v boju proti epidemiji covida-19. In tretje, kar se premalokrat sliši v tem državnem zboru: ugoden položaj na kapitalskih trgih utrjuje tudi potrditev bonitetnih ocen, kot sem že prej omenil, bonitetnih agencij. Če sem konkreten. Bonitetna agencija Moody's je v mesecu oktobru zvišala bonitetno oceno Slovenije na A3 in ji pripisala stabilne obete. Ta agencija je s tem potrdila, da Slovenija za investitorja tudi v teh zahtevnih časih ostaja zaupanja vredna država. Ker bonitetne agencije v teh časih državam bonitetne ocene nižajo ali pa ohranjajo, se Slovenija z zvišanjem ocene uvršča med najbolj zanesljive države tudi za tuje investitorje in to je še kako pomembno. Na podlagi navedenih, če temu lahko tako rečem, dokazljivih dejstev razprave opozicijskih poslancev kar zvodenijo, v posameznih primerih pa moram priznati, da so bile celo zavajajoče. Kajti opozicija v tem državnem zboru vseskozi trdi, da Vlada Republike Slovenije v teh nestabilnih časih, ki trajajo že vse od marca tega leta, ni uspešna, ravno bonitetne ocene bonitetnih agencij govorijo drugače, se pravi, da se Vlada Republike Slovenije uspešno odziva na te negotove razmere, pogojene s covidom-19. In ravno bonitetna ocena Republike Slovenije je dejanski pokazatelj spopadanja, če lahko temu tako rečem, z gospodarsko krizo. Svetovni finančni trgi so relevantni pokazatelj, kakšno je zaupanje investitorjev, tujih in domačih, v Republiko Slovenijo. In če nekako ponovim. Bonitetne agencije, ki dajejo bonitetne ocene, so ključni faktor pri zadolževanju države, pa naj bo v tem primeru Republike Slovenije ali katerekoli države na svetu. Zato menim, da je prav, da je bilo to posebno izpostavljeno, kajti marsikdaj se v političnih razpravah ne želi povedati tisto, kar je dobro za Republiko Slovenijo. V zaključnem delu se moram dotakniti še tega, kar se tiče področja samih investicij. Državni proračun za leto 2021 in tudi 2022 praktično krepi predvsem tudi investicijsko porabo. In to na področjih, kot je bilo že nekajkrat omenjeno, cestne, železniške infrastrukture, zdravstva, dolgotrajne oskrbe, okolja. In treba je tudi nadomestiti tako imenovane razvojne zaostanke ter omogočiti čim bolj enakomeren razvoj cele države. Zakaj to izpostavljam? Predvsem zato, ker je investicijska aktivnost res eden od pomembnih elementov okrevanja in krepitve odgovornosti gospodarstva, posledično to pomeni tudi ustvarjanja delovnih mest. Zato menim, da je proračun za leto 2021 primeren za sprejetje. Tukaj moram priznati, kar se v tem državnem zboru do sedaj sploh še ni omenilo, temu se pridružuje tudi mnenje Državnega sveta Republike Slovenije. Hvala zaenkrat.
Hvala lepa. Besedo ima Jože Lenart. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Ko sem danes ministra poslušal oziroma smo ga poslušali ob predstavitvi proračunskih dokumentov oziroma proračuna 2021, sem bil nekako presenečen, ker sem zasledil ene spremembe v zadnjem trenutku. Ob številnih opozorilih na vzdržnost proračunskih dokumentov za dolgoročno uravnoteženost javnih financ je najprej Fiskalni svet postopoma v svojih proračunih zaostroval svojo retoriko in na koncu le jasno podal zahtevo Vladi, da mora pripraviti načrt za dolgoročno vzdržnost in uravnoteženje javnih financ. Na to smo seveda tudi Fiskalni svet opozarjali prek sej, ki smo jih imeli oziroma na katerih je bil prisoten. Spodbudno je za ministra za finance, da je danes nam v Državnem zboru in seveda javnosti povedal, da boste takšen dokument pripravili. Ja, zelo ga pričakujemo, na koncu koncev bi moral biti že danes tu na mizi in bi ga morali vzporedno obravnavati. Na drugi strani me pa preseneča naslednje. V stališču o dopolnitvi proračuna 2021, 2022 sem poslušal kolega Roberta Polnarja, ki je govoril o treh zablodah Fiskalnega sveta. Poslušajte – zablodah. Glede zablode javnofinančne vzdržnosti, zablode Fiskalnega sveta glede limitiranja javnega dolga s tako imenovanim zlatim finančnim pravilom in pa tudi o zablodah glede notranjega zadolževanja države. To se pravi, za predsednika Odbora za finance so to, na kar opozarja Fiskalni svet, zablode. In pri tem daje za vzgled najbolj zadolžene države v Evropi, Italijo, Španijo, Francijo, Portugalsko, Grčijo. Dvema od teh držav smo celo, Slovenija, morali finančno pomagati, da so preživeli, da niso šle v bankrot. Če je Fiskalni svet označil za zablodo, je po mojem mnenju – moje mnenje, poudarjam – primerjava kolega Polnarja najmanj neprimerna in po mojem neresna. Tako kot je pomembno za osebni dolg, dolg družine, dolg podjetja, dolg občine, je pomembno tudi za državo, da vidi luč v tunelu, da bo nekoč lahko vrnila dolg vsaj sorazmerno z zmožnostjo zagotavljanja rasti, da ne bo vse rasti realnih prihodkov nad odhodki potrebno namenjati samo vračanju dolga. To mislim, da je tako pomembno, ker vemo, kaj se dogaja s podjetji, zasebniki in tudi občinami, če tega pravila ne spoštujejo. Spoštovane kolegice in kolegi, resno me skrbi tole zadolževanje sektorja država, samega proračuna in tudi pokojninske, zdravstvene blagajne in blagajne občin. Popolnoma razumljivo mi je, da smo v času epidemije in ukrepov, ki hromijo gospodarstvo, ekonomijo, priča danes nižjim prihodkom v državno zdravstveno, pokojninsko blagajno in pa blagajno občin. Razumljivo mi je, da moramo izvajati ciljne ukrepe, da pomagamo prebivalstvu, ki je ostalo brez dela in prihodkov, da moramo pomagati gospodarstvu in tudi javnim zavodom in vsem ostalim, ki jim zaradi epidemije niso bili oziroma jim v tem trenutku niso zagotovljeni prihodki. Predvsem pa mi je jasno, da moramo v tej situaciji okrepiti zdravstvo, ki je epidemijo pričakalo že tako podhranjeno, tako s potrebno opremo kot kadrovsko. Posredno je na mestu tudi vprašanje izpostavljanja večjemu obsegu dela in tudi izpostavljanja sami nevarnosti, predvsem v zdravstvu in še kje. Tako se sprašujem, zakaj je tudi v letu 2021 prikazan takšen primanjkljaj, zakaj ste načrtovali tako, če pa na drugi strani iz vaših dokumentov, iz odloka vidimo, da je v letu 2021 BDP že višji, to se pravi, predstavlja že 48 milijard 818, dosežen 2019 pa je bil 48 milijard 007. To se pravi, je že bistven dvig in tudi prihodki bi nekako morali temu slediti. Vem, dobro, kakšen davek od dohodka pravnih oseb je lahko v zaostanku, vse ostalo je pa nekako le vezano na sam promet, ki ga tudi ustvarjamo z BDP. Raven bruto dolga pa je narastla z 31 milijard 744 na 39 milijard 495. Na drugi strani pa tudi iz istega odloka lahko preberemo – dobro, imamo podatek samo do 23. septembra 2020 – da je sedaj za te ukrepe covid-19 bila porabljena milijarda in 596 milijonov. Seveda, tedensko ali celo dnevno se te cifre potem tudi spreminjajo, ampak iz tega govorim, da je človek zaskrbljen, zakaj potem tak dolg, pa bom tudi določene zadeve v nadaljevanju povedal. To se pravi, zakaj potem takšen primanjkljaj, če so pa prihodki načrtovani višje, kot so bili doseženi v letu 2019, odhodki pa seveda vsi višje, pri vseh ministrstvih. Bistveno več je tudi investicij, ki pa bi morale biti po vaših obrazložitvah pokrite s sredstvi iz skladov Evropske unije v višini kar 12 milijard v naslednjih sedmih letih. Verjetno tudi investicije za oborožitev vojske in še nekatere, ki so po moji oceni sedaj nepotrebne oziroma jih sploh ne bi smeli planirati v takšni krizni situaciji, kot je ta, v kateri se nahajamo. Pri vsem tem pa je treba tudi pripomniti, da sredstva iz mehanizmov Evropske unije ne padajo kar tako v državno blagajno. Tako nekako ljudje razumejo glede na spine, ki jih dajete v javnosti – da ste v zgodovini dosegli največji izplen, kar se tiče teh sredstev iz Evropske unije. Seveda pa pozabite povedati, da so vse države dosegle več, ampak od teh sredstev niti polovica ni nepovratna, in tudi pozabite potem povedati, da je treba v blagajno Evropske unije potem tudi vplačati, to se pravi, potem neto izplen nepovratnih sredstev ni niti 3 milijarde v teh sedmih letih. Potrebni so pa seveda, da se ta sredstva koristijo, tudi konkretni programi za dolgoročno usklajeno vizijo razvoja države, kar je zelo pomembno. Temu mora slediti tudi gospodarstvo kot javni sektor in vsi moramo vleči voz približno v eno smer. Ali imamo to vizijo, dolgoročno, seveda? To vprašanje je bilo danes že velikokrat postavljeno od ostalih poslancev, tudi Fiskalni svet je nekako opozoril na to. Če gledamo, če je ta vizija samo kratkoročna, za obdobje kratkotrajnega vladanja, potem ob vsaki taki menjavi vlade izgubljamo smer vožnje in seveda takšna sredstva potem ne dajo takšnih učinkov, kot bi jih pričakovali. Zakaj torej takšen primanjkljaj? Ali gre za neuravnotežen proračun, kjer tekoči, poudarjam, tekoči prihodki ne pokrivajo tekočih odhodkov, zaradi tega ker so pač dobili vsi več, ne samo zaradi covida? Seveda, saj ste jasno povedali ničkolikokrat, da so v teh proračunih vsi dobili več. Števec ste postavili bistveno višje. Kaj pa prihodki, sprašujem. Zakaj prihodki temu ne sledijo? Kajti to je bistvo nekega usklajenega proračuna oziroma javnih financ. Ob tako postavljenem števcu je seveda jasno, da bo proračunski primanjkljaj spremljal Slovenijo še leta, in to do takrat, da gospodarstvo z rastjo dodane vrednosti – kajti iz tega nastajajo davki za proračune, blagajne – dohiti odhodke oziroma izdatke. Zdaj bom šel pa malo na politično področje pa ne mi zameriti, če bom koga tudi malo omenil. Ampak danes je bilo tolikokrat rečeno, kako da ta opozicija napada Vlado, ne sodeluje. Moram, glejte, nekako so mi prišle iz ozadja določene zadeve, ki jih nikakor ne morem pozabiti. Toliko ste vlado Marjana Šarca za proračun 2018, 2019 in tudi za načrtovane proračune, ki so bili sprejeti za leti 2020 in 2021, opozarjali na dolgoročno vzdržnost javnih financ, na potreben presežek, na potrebo po zniževanju zadolženosti. Spisali ste celo ustavno obtožbo, in to za zgodovinsko najbolj uspešen proračun Slovenije. Tudi takrat so vsi tisti, ki so po Zujfu izgubljali, dobili več. Ne še sicer vsega, pač toliko, kolikor je gospodarstvo ustvarjalo in priteklo denarja v državne blagajne. Dobili so več upokojenci, javni uslužbenci, tudi občine, dvignili smo minimalno plačo za dvig praga revščine, da bi živeli solidno, in pa seveda tudi, da bi ljudje po malo višji plači kasneje uživali malo višjo pokojnino. Dvignili smo neobdavčen regres in poskrbeli smo za znižanje javnega dolga, celo za 620 milijonov, in ustvarjali celo presežek, 0,5 % BDP ali 225 milijonov za leto 2019. Kljub temu so bile takrat hude kritike in takratna opozicija s prvopodpisanim sedanjim ministrom za finance vloži celo ustavno obsodbo. [[Lapsus linguae. Ustavna obsodba namesto ustavna obtožba, na kar se v nadaljevanju odzove Jožef Horvat.]] Nisem prvi, ki sem to povedal, ampak glejte, takih stvari ne moreš pozabiti, tudi glede na današnje dogajanje. Zdaj pa želim povedati en primer, ki mi še vedno zvoni v ušesih, na razpravo sicer mojega cenjenega kolega Jožefa Horvata. Pa ne mi zameriti, kolega, da bom zdaj en vaš citat prebral, ki se glasi takole. Mimogrede, potegnil sem ga tudi z vaše spletne strani, iz tistega časa, bolj kot opravičilo, ker nam danes toliko očitate, da mi ne sodelujemo, da kritiziramo, pa če se tole sliši, mislim, da bo potem kar upravičeno to, na kar mi opozarjamo. Glejte, rekli ste takole: »Na tem mestu želim opozoriti še na dolg centralne države, ki na dan 31. 1. 2019 znaša 30 milijard 681 milijonov evrov. To je milijarda 500 milijonov evrov več kot 31. 12. 2018 oziroma predstavlja 63,2 % BDP.« Nadaljujete takole: »Dolg bomo vračali še 100 let. Preprosta ugotovitev je, da živimo na račun naših potomcev. Kdaj bo Slovenija sposobna poplačati dobrih 30 milijard evrov glavnice in še obresti povrhu? Pri Šarec & Levica dinamiki čez 100 let! In ko se zavemo, da živimo na račun naših otrok in otrok naših otrok, trčimo na vprašanje morale. Brezglavo trošenje javnega denarja in na ta način kupovanje javnomnenjske podpore, ki se bo kmalu razpočila kot milni mehurček, pa kaže na ekonomski hazard, na ustavni hazard, na socialni hazard in na moralni hazard Šarčevega peterčka in Levice«. Konec citata. Oprostite, kolega Jože, niste edini, pač ta primer mi je najbolj ostal in mi je padel na pamet vmes danes med sejo, ko je bilo toliko te kritike, pa sem ga izpostavil, seveda bi pa lahko tudi katerega drugega. Govorim zato, ker, seveda, takrat ste nas vi kritizirali in ste tako populistično govorili, danes je situacija popolnoma drugačna. Jaz osebno razumem, tako kot sem tudi uvodoma povedal, da se neke zadolžitve povečujejo, ampak kot opozicija moramo tudi dajati kritiko. Ampak kritika mora biti konstruktivna, mora biti jasno povedana, tudi z določenimi rešitvami. In jih bom tudi jaz nekako poskušal podati, če boste seveda tako razumeli. Seveda je takrat pomagala ta vaša kritika, če tako vzamem malo v žargonu, in je tisto leto, kot sem že prej rekel, veliko tistih z najmanjšimi dohodki dobilo več in tudi del javnega dolga, točno 620 milijonov, smo vrnili. Bili so pa seveda neki drugi časi in tudi rast gospodarstva in vsega. Ampak vemo, takrat ko ti gre dobro, moraš hraniti, prihraniti in tudi z nekim občutkom dajati več, seveda v cilju javnofinančno vzdržnega. In to mislim, da smo v letih 2018, 2019 in tudi, kolikor smo bili še 2020, počeli. Mislim, da tu nima kdo česa očitati, čeprav tu z vaše strani je kar nekaj očitkov v tem smislu. Ja, kako zdaj, kolegice in kolegi, spoštovana sekretarka? Ministra ni tukaj, seveda je vlada, saj verjetno bo tudi kdo še slišal te moje besede. Sedaj je pa res čas, ko opozicija to vlado lahko opozarja s takšno retoriko. Kakorkoli, jaz osebno ne bom na takšen način, ampak bom poskušal vsako zadevo nekako utemeljiti, kolikor se da. Dolg se z 31 milijard v 2019 povečuje v treh letih na 41 milijard, dobrih 10 milijard do 2022, če bi bili optimistično postavljeni proračunski dokumenti sploh uresničljivi – glede na napovedi pa vemo, da težko – drugače bo pač ta dolg še višji. Zato sem prej opozoril, koliko smo letos izdatkov za covid že dali. Nekako mi ne gre v glavo, da je potrebna zadolžitev v višini teh 11 milijard. Zato, spoštovani minister, vlada – kako, kdaj in kdo bo vračal ta javni dolg? To vprašanje sem tudi ministru včeraj ustno podal. Kje je vaša projekcija vračanja dolgov v proračunskih dokumentih? Prelagate morda to na naslednjo vlado, morda na naslednje generacije? Sicer je minister danes odgovoril, da bo, kar se tega tiče, tudi na poziv same komisije, dr. Kračuna, ta zadeva podana. Upam, da čim prej, da bomo bolj mirno spali, kaj nam prinaša prihodnost. Če nadaljujem. Zadnji dolg iz časov Avstro-Ogrske je Slovenija odplačala šele v tem tisočletju, nekaj let nazaj. To nam je tudi – ne vem točno, katero leto, ampak – spomnim se ministra Andreja Bertonclja, da nam je tudi, ko smo proračunske dokumente, mislim, da za 2020, 2021, sprejemali, to takrat predočil. Če gospodar na kmetiji svoje gospodarstvo ves čas zadolžuje in takšno prenese na mladega gospodarja, je seveda vprašanje, ali bo mladi gospodar takšno gospodarstvo prevzel ali se ne bo raje odločil in šel iskat boljše pogoje za življenje drugam. In to se dogaja. Tako je tudi v Sloveniji. Mladi se sprašujejo, ali je ob takšnem gospodarjenju, vladni politiki, ki ne zagotavlja prave prihodnosti, prinaša negotovost, vredno vztrajati, če pa je svet tako širok in prinaša popolnoma druge izzive. Ne govorim samo o tej vladi, tudi širše, dolgoročno, ker vemo, da mladi odhajajo. Ampak govorim zato, ker bi morali to prakso prekiniti in biti, kar se tega tiče, bolj transparentni, da bi nam tudi mladi bolj zaupali, več zaupali. Veste, spoštovani minister in celotna vlada, mladi so seveda izobraženi, razgledani, imajo vse informacije, in ko spremljajo sedanjo vlado, te netransparentnosti, sprenevedanje, že otroško zavajanje – sami prepiri so nas, obtoževanja, in na koncu koncev gre tudi za nespoštovanje Ustave Republike Slovenije, da ne govorimo o ostalih zadevah, ki smo jih doživljali v tem državnem zboru, kar seveda vse skupaj ruši to demokracijo – je seveda velika verjetnost, da bodo številni mladi kadri tudi v prihodnje zapuščali našo lepo deželo in ustvarjali tam, kjer to cenijo in spoštujejo. Tisti, ki ostajajo, nemo opazujejo starše, politike, ki odločajo v njihovem imenu in bijejo bitko prevlade med dvema stranema in za še več vrtičkov znotraj tega. Nove bančne luknje in javni dolg pa rastejo, spoštovana vlada, in to je tisto dejstvo, ki bi ga morali čim prej prekiniti. Zdaj bom poskušal še o enem drugem področju, ki me tudi zelo zanima in ki ga malo bolje poznam. Sedaj že dobri dve leti spremljam področje zdravstva, s strani zakonodajalca, ali če rečem politika, če se to širše sliši, želim povedati tudi naslednje. Zavedam se, da so pri 45-procentnem doseganju dodane vrednosti glede na našo sosednjo državo Avstrijo, ki dosega dodano vrednost kar 103 tisoč evrov na zaposlenega – pri nas vemo, da je okrog 47 tisoč – za toliko tudi plače v zdravstvu nižje in toliko v zdravstveno blagajno manj priteče. Vendar, to se nekako še pokrije, na drugi strani pa vemo, če moramo zgraditi bolnišnice, kupiti drago opremo za zdravstvo, če hočemo kupiti zdravila, so pa cene podobne, in če ustvarimo več kot polovico manj, potem si vsega tega ne moremo privoščiti. Jaz se tega osebno zavedam in včasih, ko poslušam tudi tisto, oprostite izrazu, v narekovajih, kot rečemo politiki, »nabijanje«, me to zelo moti, ker to je tista realnost, ki jo moramo poznati, ampak to je hudo, to je grozno. Države, ki pa recimo še polovico manj dodane vrednosti ustvarjajo kot mi, recimo Makedonija, Srbija, Bosna in tako naprej, pa si verjetno lahko privoščijo še manj in je ta standard še nižji. Ampak s tem hočem opozoriti na nekaj drugega: zakaj v zdravstvu ne znamo izkoristiti boljše organizacije, zakaj ne znamo iskati notranjih rezerv? In s tem apeliram na Vlado oziroma na pristojno ministrstvo, da pristopi k problematiki in jo uredi celovito, kar se tiče notranje organizacije, in sicer želim pri tem dati v razmislek kot nujno nadgradnjo in povezljivost informacijskih sistemov v zdravstvu, ki bo seveda funkcionira, centralno. Za dober pregled nad mrežo zdravstvene opreme in kadrov je potreben sodben informacijski sistem, ki temelji na centralnem upravljanju. Slovenija že ima do določene mere razvit takšen informacijski sistem, za eZdravje vemo, da smo dali cirka 35 ali 38 milijonov pred leti – ki ga že uporabljamo, in ta eNapotnica je v zdravstvu prava evolucija, ki smo jo dosegli – in imamo tudi postavljen dragocen CRPP, Centralni register podatkov o pacientu, kot temelj podatkovne baze za učinkovit centralni informacijski sistem. Na tem bi morali graditi že včeraj, ne samo v prihodnje, da bi dosegli racionalizacijo in preglednost nad razpoložljivimi kapacitetami zdravstva, odpravljali ozka grla oziroma jih zapolnjevali, spremljali obremenitve po javnih zdravstvenih zavodih, dejavnostih, oddelkih in tudi posameznih javnih zdravstvenih delavcev ter koncesionarjev, vse v cilju dviga učinkovitosti zdravstva. Tako bi dosegali finančne prihranke, ki bi jih morali namenjati sodobni opremi, potrebnim investicijam in nagrajevanju zdravstvenega osebja. Pomembno pri vsem tem pa je, da bi lahko pripomogli k razbremenitvi zdravstvenega osebja, kar je ključno, s prerazporeditvami pacientov, racionalno izkoriščali kapacitete, in kot bistveno za paciente, s tem skrajševali čakalne vrste. To je pogoj, da zadržimo zdravstveni kader doma. In pomembno, poglejte, zato sem to navajal – zakaj to govorim? Evropska komisija za večjo produktivnost priporoča in opozarja, da so na vseh področjih, tudi zdravstvenem, potrebne reforme, ki bodo z racionalizacijami in boljšo organizacijo dela, zeleno in digitalno tehnologijo šle naproti dvigu produktivnosti gospodarstva. Torej, ne pričakujmo samo gospodarstva, tudi sami čim več napravimo. In to zagotavlja financiranje vseh sistemov družbene nadgradnje. Ob izzivu vse večjih demografskih sprememb bo v prihodnje zelo pomembna dobra dostopnost javnih storitev, seveda z vzdržnim financiranjem. To je tista pot, po kateri gredo države, ki imajo danes bolje zgrajeno racionalno zdravstveno mrežo, bolj pregleden in učinkovit zdravstveni sistem ter tudi zadovoljstvo pacientov in zaposlenih v zdravstvu. Pri nas tega žal ne znamo. Delamo parcialno in to mene osebno moti, ker ne znamo izkoristiti tega, kar že imamo. Primer bom dal, da ne boste rekli, da samo teorijo zganjam. Ta primer je Zdravstveni dom Kranj, ki smo ga prejšnji mesec spremljali v javnosti. Jaz ne morem reči, da je to res, ampak žal je res. Imajo ultrazvok, ki se že skoraj dve leti ne uporablja. In na to mora opozoriti celo pacientka, ki je zaradi, oprostite, razlitega slepiča, tako je bilo tudi javno povedano, skoraj umrla. Ja, v februarju letos je vodstvo zdravstvenega doma uspelo dobiti zdravnico specialistko, ki s takim ultrazvokom zna delati, iz Srbije, ki je pripravljena priti živet in delat v Slovenijo. A poglejte naš benigen sistem, od februarja do danes se na Ministrstvu za zdravje ni mogla sestati komisija, ki odloča o tem, ali ima zdravnica iz Srbije vse potrebne sposobnosti in dovoljenja, tudi znanje slovenskega jezika seveda, da lahko dela v Sloveniji. Od februarja do danes se ni mogla sestati kljub vsem odlokom in ne vem kakšnim hitrim ukrepom. Celo sedaj ste nekje pokazali – čeprav jaz vem, da so tovornjaki že 14 dni prej čakali, da se je tisti oddelek v teh 10 ali 14 dneh zgradil, pač za javnost se je to pokazalo, ampak enega kadra za eno takšno mašino v zdravstvu, če se tako izrazim, pa ne moremo pripeljati v nekaj mesecih. To je obup. Kljub temu da so v tem času pacienti v nevarnosti, ultrazvok je tam, v Kranju, ki je – katero? – tretje, četrto, peto največje mesto v Sloveniji. In navsezadnje, koliko je še teh primerov, za katere minister oziroma ministrstvo ne ve, da so kapacitete neizkoriščene. Tega ni tako malo, da bomo vedeli. Samo v teh treh tednih sem ugotovil veliko teh primerov, ki so še, in bi, če bi minister ali ministrstvo imelo tak centralni informacijski sistem, take zadeve morale biti vse pregledne, vse bi se moralo sproti ugotoviti in sproti ukrepati. Ves čas nas pozivate k sodelovanju. Ja pa saj ves čas vas tudi opozarjamo, dajemo predloge, te slišite, nas pa ne. In vlagate tudi neke zakone, za katere, bom rekel, sploh ne vemo, nimamo možnosti razprav, in v zadnjem času jih moramo potem na hitro sprejemati oziroma nesprejemati. Samo še en primer bom povedal. Tudi za leto 2021 – s tem pa potem končam – sem jaz našel en dober primer in sem vložil amandma za bolnišnico Slovenj Gradec, gre za gama kamero, ki je stara že 31 let. To se pravi, kot bi se vozil s starim fičotom. Danes bolnišnica napotuje te paciente – to se pravi, ta gama kamera lahko 36 različnih preiskav dela, sodobna seveda, ta stara, zastarela ne – v Maribor, v Celje, v Ljubljano in s tem se ustvarjajo čakalne vrste. 2,5 milijona bi bilo treba vložiti v to in Koroška bi imela to gama kamero in koliko čakalnih vrst bi samo s takšno zadevo lahko skrajšali. Ta amandma seveda Odbor za finance enostavno zavrne, ker je pač koalicija tako dogovorjena, da nič koristnega ne bo sprejela. In take stvari nas žalostijo. Toliko zaenkrat. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovana gospa državna sekretarka Kristina Šteblaj, drage kolegice in kolegi! Najprej dovolite, da odgovorim svojemu cenjenemu kolegu Jožetu Lenartu, ki ga izjemno cenim, ker ima zelo korektne razprave. V tem primeru je zelo korektno citiral magnetogram moje razprave, natančno ga je prebral, za razliko od nekaterih njegovih, ki pa ravno te dni v neki blaznosti manipulirajo z mojimi izjavami, ko sem citiral nekega nekdanjega jugopolitika iz Slovenije. No, moram se zahvaliti, meni je bila to super reklama, dober štos, vsi tisti, ki so zdravorazumski, pa so razumeli, za kaj gre. Kolega Jožeta cenim, ker predvsem ko gre za proračunske razprave, jih dejansko tudi strokovno utemeljuje. Na tem mestu lahko nadaljujem samo s tem, da sem pred kratkim imel tudi zelo prijeten pogovor tęte-ŕ-tęte z dr. Andrejem Bertoncljem, ki je bil avtor proračunskih dokumentov za leto 2020, 2021. Seveda, to, kar sva se midva pogovarjala, sva se midva pogovarjala, samo lahko povem, da je bil zame izjemno prijeten pogovor. Tudi on je povedal, da vedno, ko sva se srečala, sva se zelo korektno pogovarjala. Saj glejte, ne nazadnje se tudi politiki različnih političnih pogledov moramo spoštovati. Ne nazadnje smo najprej in samo ljudje. Lahko bi tukaj nadaljeval glede sodelovanja. Mi smo ponudili in so še vedno odprta vrata za nek sporazum o sodelovanju, kakorkoli že zdaj temu rečemo, in če bi do tega sporazuma s katerokoli od opozicijskih strank prišlo, verjemite, da bi se to odražalo tudi v proračunskih dokumentih. Verjemite. To dokazuje ne nazadnje stranka SNS, ki ima podpisan z Vlado oziroma s koalicijo sporazum, in zato smo tudi bili pozorni do njihovih amandmajev in smo jih tudi podprli na odboru in bomo glasovali za njihove amandmaje na seji Državnega zbora. Jaz sem pa nekako v tej razpravi vesel, da smo danes, torej 17. novembra, gotovo vsi v tej dvorani na tej točki, da ne razumemo več, kar pred kratkim ni bilo tako, da je epidemija politično vprašanje. Ne, epidemija ni politično vprašanje, maske niso politično vprašanje. Še pred časom je bilo tudi v tej dvorani prezentirano, da so nekateri to razumeli kot politično vprašanje. Zadeva je strahovito resna, in če bi bilo malo več sodelovanja, ja, se strinjam, če bi skupaj stopili, kot je povedal dr. Anton Trstenjak, bi bilo gotovo tudi manj smrti. O tem se danes pogovarjamo. Mene so pretresli matematični modeli, ki sem jih poslušal s strani strokovnjakov ljubljanske in mariborske univerze, in samo bojim se, da se bodo te napovedi, ki jih njihovi matematični modeli prikazujejo, tudi uresničile. Morda samo še en stavek glede zahteve za presojo ustavnosti. Ni bila ustavna obsodba, vam se je zgodil lapsus, kolega Jože Lenart. Bila je zahteva za presojo ustavnosti. Čisto iskreno smo jo vložili in imamo zdaj vsaj neko ustavnopravno prakso, kot se temu reče, da vemo, da takšni primeri, kot smo jih mi izpostavili, so v skladu z ustavo. Fiskalno pravilo je seveda nekaj novega, in če kdo, potem smo mi konservativci, Nova Slovenija –krščanski demokrati, tudi glede javnih financ konservativni. Poslušamo vaše očitke in vašo zaskrbljenost glede povečanja dolga sektorja država, nihče pa ni povedal, da se ne bi smeli zadolžiti, da ne bi smeli financirati vseh PKP, protikoronapaketov, ta, ki prihaja naslednji teden na odbor, je težak približno 1 milijardo. Potem je pač treba povedati, da tega ne bi smelo biti, da je pač treba prepustiti gospodarstvo in ljudi, da se znajdejo. Nihče med nami, kolegice in kolegi, se gotovo s tem ne strinja. Država je tu narejena, tu pa je država narejena zato, da v takšnih nesrečah ljudem, gospodarstvu pomaga. Pomaga. Meni se tudi vedno trga srce, če tako rečem, ko se država zadolžuje, ampak kdo se lažje zadolži, ali posameznik ali gospodarski subjekt, podjetje ali država? Smo pa seveda, bodite brez skrbi, tukaj zelo pozorni, da se ves ta denar, ki si ga izposodimo, čim bolj učinkovito usmeri dejansko v pomoč ljudem in pomoč gospodarstvu. Glede fiskalnega pravila še enkrat. Mi bi lahko bili kot opozicija neodgovorni in bi rekli, nas ne zanima, ne bomo sodelovali – pa smo. Vprašajte dr. Mramorja, velikokrat smo skupaj sedeli v naši poslanski skupini in namesto neke švicarske formule naredili evropsko, kot je on povedal, in smo prispevali naše glasove k Zakonu o fiskalnem pravilu, ki glede na ustavo zahteva 60 glasov. Kaj se je zdaj zgodilo z izbruhom epidemije? Morda najprej en evropski pogled, evropski kontekst na nacionalne proračune. Evropska komisija, gospe in gospodje, je marca letos, torej en teden po tem, ko je prisegla naša vlada, kot del svoje strategije za hiter, odločen in usklajen odziv na pandemijo koronavirusa predlagala aktivacijo splošne odstopne klavzule Pakta za stabilnost in rast. Pakt za stabilnost in rast, ta meddržavni sporazum je Republika Slovenija podpisala med prvimi, bili smo takrat v Vladi, bil je 2. marec 2012. Svet je aktivacijo potrdil in klavzula državam članicam, torej tudi Republiki Sloveniji, omogoča sprejetje ukrepov za učinkovito obvladovanje krize, pri čemer bodo lahko odstopale od proračunskih zahtev, ki se običajno uporabljajo v okviru evropskega fiskalnega okvira. Predlog je pomemben korak pri izpolnjevanju zaveze Komisije, da bo uporabila vse razpoložljive instrumente ekonomske politike za podporo državam članicam pri zaščiti njihovih državljanov in državljank ter blaženju izredno negativnih socialno-ekonomskih posledic pandemije. Iz tega konteksta je zelo pomemben ta, kot sem povedal, evropski aspekt reševanja krize, v kateri smo se znašli dobesedno čez noč. Naj samo spomnim na takratno misel predsednice Evropske komisije gospe Ursule von der Leyen, ki je povedala, citiram: »Danes predlagamo največjo možno prožnost pravil, ki bo nacionalnim vladam omogočila, da podprejo vse svoje sisteme zdravstvenega varstva, osebje in ljudi, ki so zaradi krize tako močno prizadeti. Zagotoviti želim, da se bodo na človeško in socialno-ekonomsko razsežnost pandemije koronavirusa odzvali na najboljši možen način.« Konec citata. In zdaj še naprej. Priznam, da sem bil tudi sam in mi poslanci Nove Slovenije smo bili na začetku razočarani nad Evropsko unijo, generalno rečeno. Vemo, da so jo očetje Evrope, po večini krščanski demokrati, postavili na močne stebre, eden najmočnejših stebrov je prav solidarnost. In ko se je že zdelo, da je ta evropska solidarnost mrtva, so se kljub temu, hvala bogu, Evropska unija, voditelji držav članic zbudili in predstavili in sprejeli, izpogajali instrumente, o katerih pravzaprav mi zdaj že ves čas govorimo. Prav včerajšnji dan, lahko rečem, da je dober za našo državo, za naše ljudi. Evropska komisija je na včerajšnji dan devetim državam članicam EU, med njimi tudi Sloveniji, v okviru instrumenta EU za zaščito delovnih mest SURE izplačala 14 milijard evrov finančne podpore. Ja, vemo vsi, to niso nepovratna sredstva, so pa sredstva oziroma posojilo, ki je zelo poceni. Slovenija je prejela 200 milijonov evrov, skupno pa je za državo v okviru instrumenta rezerviranih 1,1 milijarde evrov. To so dobre informacije za Slovenijo, dobre informacije za Evropsko unijo. Je pa seveda veliko ukrepov za soočenje z izbruhom koronavirusa na ravni Evropske unije. Next Generation EU je podpora gospodarstvu Evropske unije. Evropski parlament in Svet Evropske unije, v katerem so zastopane države članice unije, sta 10. novembra, torej pred enim tednom, dosegla politični dogovor o večletnem finančnem okviru Evropske unije za obdobje od 2021 do 2027. Gre za tisoč 74 milijard evrov. In še o novem instrumentu za okrevanje, to je Next Generation EU, 750 milijard evrov. Seveda ta denar ne bo kar tako dan na pladnju vsaki državi članici, tu ne bo šlo in ne gre in ne sme iti za samopostrežno trgovino. Jaz sem vesel, da danes predvsem iz opozicijskih vrst pozivam k reformam, različnim. Ja, tudi to smo mi govorili, ponavljali: reforme, reforme, reforme. Na različnih sistemih, zdravstvo, različni podsistemi, dolgotrajna oskrba in tako dalje. Zakaj? Mi praktično zadnjih 10, morda več let dejansko nismo naredili niti ene reforme prav na nobenem tem družbenem podsistemu. Niti ene reforme. Predvsem na področju zdravstva, predvsem na področju dolgotrajne oskrbe nas Evropska komisija, ta ista, opozarja že nekaj let. Vse vlade so pogledale vstran. Ja, v teh osmih mesecih tudi mi še nismo naredili niti ene reforme, res je, nismo. V teh osmih mesecih mi še nismo zgradili niti enega doma starejših občanov, res je. Nazadnje smo ga zgradili leta 2008 v tej državi, ko je ta resor, pristojni resor vodila Nova Slovenija. Našo zavezo iz koalicijske pogodbe poznate, najmanj pet jih bomo zgradili. Ne bo pa enostavno, seveda ne. Zakaj ne? Zato, ker je politika domov za starejše, gradnja domov za starejše, če hočete, v Evropi povsem drugačna kot v Sloveniji, ker v razvitih demokracijah, starih demokracijah to dela zasebni kapital. Ali se bomo uspeli izpogajati, je veliko vprašanje. Tako da mi ne govorimo, da smo že kar zmagovalci, sploh ne. Zdaj omenjate, da so neki naši dokumenti šli v Bruselj in da so bili tam raztrgani in tako dalje. Glejte, pogajanja še tečejo, tako da jaz ne bi zdaj takšnih zaključkov sprejemal in ljudi spravljal v depresijo. Dejstvo je, da bomo znali ta sredstva, ki so na razpolago – in upam, da bodo na razpolago, sami vemo, da jih lahko kakšna država v neki fazi tudi blokira – res zelo učinkovito uporabiti. Ne kritiziram proračuna, kot ga je predstavil, sestavil dr. Andrej Bertoncelj. Seveda so bile okoliščine povsem druge, povsem drugačne. Gotovo bi bil proračun, ki ga je sprejel ta državni zbor, bistveno drugačen, če bi se takrat že nakazovale hude posledice koronavirusne epidemije. Na nekatere očitke ne bom odgovarjal populistično, ampak s številkami ob tem, ko bom govoril o realizaciji za leto 2019. Te podatke imamo, saj je Komisija za nadzor javnih financ že obravnavala Zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2019 in tam dejansko vidimo, koliko so bile določene proračunske postavke tudi realizirane. Občutek je, in dejstvo, da pravzaprav morda za kakšno postavko niti ni takšen problem zagotoviti dovolj denarja. Včasih je problem vzpostaviti dovolj veliko absorpcijsko sposobnost, da se ta postavka dejansko tudi počrpa. Zastonj je neka postavka za gradnjo nečesa, česarkoli, če nimate dokumentacije, če še okoljevarstveniki niso svojega rekli, niso rekli zadnje besede in tako dalje in tako dalje. Potem je zastonj na tej postavki, ne vem, izmišljujem si, nekaj 10 milijonov. Ampak gremo zdaj po vrsti. Res je, kar zadeva bilanco odhodkov, je bila realizacija leta 2019 9,9 milijarde. Spremenjen proračun je slabih 13 milijard in pol. Razlika, povečanje, to, kar bomo zdaj sprejemali, kar obravnavamo, je 36 %. Najbrž ni potrebna razlaga, zakaj tako velika razlika, zakaj tako velik, 36-odstotni porast glede na realizacijo v 2019. Ja vsakdo, ki vsaj majčkeno razume posledice epidemije, bo to, če bo le hotel, razumel. Veliko se nam je očitalo, da ne maramo nevladnih proračunskih uporabnikov. Za 8 % dvigujemo proračunske odhodke glede na realizacijo. To je za skoraj 5 milijonov. Veliko se nam je očitalo, da ne maramo Zagovornika načela enakosti. Kdor je danes to sejo v celoti poslušal, je to lahko slišal, ravno tako tudi na odboru, za 42 % povečujemo sredstva, za več kot 430 tisoč. Ministrstvo za zunanje zadeve – ves ta svoj čas, odkar sem v parlamentu, sem si prizadeval, da bi Ministrstvo za zunanje zadeve dobro delovalo, da bi, kar zadeva proračun, imelo dovolj denarja za svojo dejavnost. Še danes trdim, da najbrž ni optimalno, da so na postavkah Ministrstva za zunanje zadeve tudi neke članarine za naše mednarodne organizacije in tako naprej. To ni dejavnost Ministrstva za zunanje zadeve. Jaz bi si želel, da so v proračunu Ministrstva za zunanje zadeve izključno postavke, ki jih ministrstvo potrebuje za svoje delovanje. Res je, da naslednje leto predsedujemo Svetu Evropske unije, in to je tudi razlog, da se sredstva glede na realizacijo v 2019 povečujejo za 48 % oziroma za dobrih 44 milijonov. Ministrstvo za pravosodje. Če želimo pravno državo, in mi si za to prizadevamo, je potrebno, da imamo tudi dobro infrastrukturo. Infrastrukturo. Zato povečujemo sredstva z 31 % glede na realizacijo v 2019. Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo. Če kdo, potem si mi v Novi Sloveniji želimo in razumemo, da je gospodarstvo, dobro delujoče gospodarstvo pravzaprav ključ za delovanje vseh ostalih družbenih podsistemov. Zato postavko glede na realizacijo v 2019 povečujemo za 97 %, na 402 milijona evrov. Znotraj tega za lokalno razvojno infrastrukturo sredstva povečujemo za 62 milijonov. Ker nam je mar za lokalno samoupravo, ker razumemo načelo subsidiarnosti, eno od ključnih načel tudi v Evropski uniji. Za gospodarsko infrastrukturo in za razvojne centre povečujemo sredstva za faktor 7 in pol, to je 750 %, oziroma za dobrih 25 milijonov. Najbrž je težko to kritizirati, takšno proračunsko početje. Ministrstvo za infrastrukturo je v proračunu na nek način, če smem tako reči, prebilo magično mejo 1 milijardo, sredstva povečujemo skoraj za eno četrtino oziroma za 203 milijone, skupaj 1 milijarda in 66 milijonov. Najbrž nikomur ni potrebno razlagati, kaj pomeni gradnja prometne, cestne, železniške in druge infrastrukture in kakšni so tukaj multiplikativni učinki. Ministrstvo za okolje in prostor. Sredstva povečujemo glede na realizacijo 2019 za 95 milijonov oziroma 32 %. Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, sredstva povečujemo glede na realizacijo za 15 % in smo blizu 2 milijard. Za socialno varnost sredstva povečujemo za 16 % ali za dobrih 200 milijonov. To posebej podčrtujem, ker se nam toliko očita, da nismo socialni in tako naprej. Ministrstvo za zdravje. Če se malo vrnem na rebalans proračuna za 2020, za letošnje leto in Ministrstvo za zdravje povežem z Ministrstvom za obrambo. Toliko populističnih in toliko neresničnih zadev poslušamo, dejstvo je ali vsaj ena od resnic je, da je Ministrstvo za obrambo v letošnjem rebalansu dalo, ne vzelo, dalo Ministrstvu za zdravje za zdravje 30 milijonov evrov. Jaz sem bil na nacionalni televiziji vprašan, kako pa to sprejemamo, da je obramba izgubila 30 milijonov, obrambo vodi naš predsednik. Ne, ni izgubila, obramba je dala Ministrstvu za zdravje 30 milijonov evrov. In sredstva na Ministrstvu za zdravje povečujemo za 188 % ali za 345 milijonov glede na realizacijo v 2019. Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport. Za 16 % ali za 314 milijonov povečujemo sredstva. Tukaj je bilo veliko govora o vrtčevski in osnovnošolski infrastrukturi. Jaz sem bil hvaležen, da je tudi en del prejšnje koalicije podprl naš amandma. Zdaj imamo teh sredstev za štiriletni razpis 40 milijonov evrov, to je bilo povedano na sobotnem Odboru za finance. 40 milijonov za vrtčevsko in osnovnošolsko infrastrukturo, štiriletni razpis. Znanost in informacijska družba, znotraj ministrstva za izobraževanje, povečujemo za 33 %. Ministrstvo za kulturo. Ne bom našteval očitkov, ker bi rabil najbrž pol ure ali več, kaj vse se nam prav za to področje očita. Za Ministrstvo za kulturo povečujemo sredstva za naslednje leto za 38 % oziroma za 65 milijonov, torej za 38 % glede na realizacijo v 2019. Skupaj ima to ministrstvo slabih 240 milijonov evrov zagotovljenih sredstev. In kar se tiče še pokojnin, povečujemo sredstva za 44 % ali za skoraj 410 milijonov evrov. Mi smo, ko smo bili v opoziciji, tudi za postavko Podpora tehnološkim razvojnim projektom dajali kar veliko amandmajev, ker razumemo in vemo, da brez razvoja, brez vlaganja v razvoj preprosto ni napredka. In če združimo sredstva za postavko Podpora tehnološkim razvojnim projektom, za leto 2022 na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo in Ministrstvu za finance znašajo ta sredstva dobrih 72 milijonov evrov oziroma krepko več, kot dvakratni znesek realizacije za leto 2019. Za leto 2021, kar zdaj obravnavamo, pa ta sredstva skupaj znašajo 91,5 milijona evrov oziroma skoraj trikrat toliko, kot realizacija v 2019. Saj vem, da so številke suhoparne, so pa eksaktne. In v teh številkah se dejansko vidi tudi usmeritev naše ekonomske politike. Če kdo, spoštovane kolegice in kolegi, potem moramo biti prav mi poslanke in poslanci tisti, ki iz te dvorane v teh težkih časih dajemo tudi neke pozitivne signale vsem našim državljankam in državljanom. Tistim, ki v neki strpnosti in ponižnosti spoštujejo prav vsa priporočila zdravniške stroke, ki jih aplicira Vlada v formo vladnih odlokov ali pa ki jih sprejemamo tukaj v Državnem zboru. Kar zadeva proračunske dokumente za leto 2021, lahko zagotovim, da jih bo Nova Slovenija podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod, replika [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Je, je Prednik, v prvem delu. Izvolite.
Hvala za besedo. Samo za razlago. S kolegom Jožefom Horvatom se strinjava, da ni bilo zgrajenega nobenega doma za ostarele, ampak ker se to venomer ponavlja v tem državnem zboru, je treba tudi povedati, zakaj ne. In sicer, v zadnji finančni perspektivi, 2014–2020, ta izgradnja ni bila mogoča iz sredstev EU, ker se je tako odločila Evropska unija. Nazadnje je bila iz sredstev EU izgradnja mogoča 2007–2014, a pozor, ob sprejemanju OP-jev se je vaša vlada, se pravi prva Janševa vlada, odločila, da boste šli v sistem koncesij. Potem pa je prišla kriza. In zakaj se izgradnja ni financirala iz integrale, iz tistega dela, ki naj bi bil takrat mogoč, pa ni bil mogoč? Zaradi fiskalnih omejitev, ki ste jih s klicanjem trojke, neodgovornimi sporočili mednarodnim finančnim trgom in tudi z zujfi povzročili prav vi, ki ste sodelovali v drugi Janševi vladi. Tako da je treba osvetliti tudi določeno ozadje, se pa strinjava, da je treba tu narediti korake naprej, in jaz upam, da vam bo sedaj uspelo ali iz sredstev EU ali pa iz integrale zgraditi kakšen nov dom za starejše.
Hvala lepa. Sprašujem, ali želi še kdo razpravljati. Ugotavljam, da ja. Prosim za prijavo. Prva ima besedo Bojana Muršič. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Po dobrih devetih urah obravnave proračunskih dokumentov se še nismo premaknili niti do naslednjega amandmaja, kar posledično pomeni, da govorimo o izjemno pomembnem dokumentu, ki pa ga spremlja za leto 2021 velika negotovost, kljub temu da se predvideva 5,1-procentna gospodarska rast. Negotovost je velika in se ji, kot kaže, pa sploh ne bomo mogli izogniti niti prihodnje leto, pa vprašanje, ali tudi v letu 2022, saj na dinamiko močno vplivajo epidemiološke razmere. Seveda pa bo okrevanje našega gospodarstva odvisno od učinkovitosti ukrepov, ki jih sprejemamo v zadnjem času s PKP-ji, v naslednjem tednu je že PKP6 na vrsti, napoveduje se že PKP7. Ne vem, pri katerem bomo sploh potem tudi končali. V uvodu je minister za finance napovedal, da gre za sektorsko krizo. Ja, vsi sektorji so prizadeti. Ne vem, na kateri sektor je sicer mislil, ampak ne glede na vse ukrepe, ki se sprejemajo v Državnem zboru, so zaskrbljujoče napovedi glede propadanja podjetij, kar se v tem trenutku kaže predvsem na Štajerskem. Zapiranje oziroma opuščanje proizvodnje podjetja Cimos v Mariboru – to je le eno izmed velikih podjetij, kjer so presežni delavci oziroma bodo v mesecu decembru prejeli odpovedi. Nekateri bodo sicer imeli možnost preiti v drugi obrat v Vuzenici, vendar Maribor–Vuzenica [[…]]Ne vem, koliko jih bo lahko takšno delo sploh sprejelo ob sedanji krizi, ko celo nimamo javnega prevoza in marsikateri izmed zaposlenih sploh nima osebnega prevoza. Na mariborskem koncu, moram reči, pa tudi po celotni Sloveniji se napovedujejo zapiranja gostinskih lokalov, manjših trgovin, obračajo se tudi samostojni podjetniki, kako preživeti, predvsem frizerke, pedikerji, manikerji, kako živeti. Kljub temu da so vsi ti ukrepi, ki so, jim rešujejo zdaj v tem danem trenutku situacijo, fiksni stroški ostajajo. Za fiksne stroške se napoveduje, da se bodo nekateri pokrivali s PKP6, vendar tudi to jih ne bo rešilo. Pa naj bodo to krediti – kredite je potrebno odplačati. In marsikateri si je najel kredite, prometa danes ni oziroma država jih je ustavila pri tem, da bi lahko delali. Težko bo, verjamem. Ne želim biti absolutno pesimistična, ampak ob vseh teh napovedih, ki se napovedujejo, in tudi ko poslušamo Gospodarsko zbornico, se mi postavlja vprašanje, ko zaslediš v proračunu zmanjšanje sredstev za brezposelnost. Sicer gre za napovedi, ampak kot kaže, že danes vemo, da bo to, da se zmanjšujejo sredstva za brezposelnost, treba z rebalansom popraviti. Rebalans v letu 2021 je torej že danes neobhodno potreben. Ne vem, zakaj se ne planirajo sredstva bolj realno, vsaj na tej postavki, kjer so res zaskrbljujoči podatki. Zaskrbljujoč je tudi podatek, ki sem ga včeraj dobila od ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Ta mi je ob vprašanju, koliko brezposelnih oseb bo vključenih v aktivno politiko javna dela v letu 2021, povedal, da se načrtuje vključitev 2 tisoč brezposelnih oseb. V obdobju od 1 do 10, se pravi januar–oktober 2020, je vključenih 3 tisoč 177 oseb, ob bistveno boljši situaciji, kot bo prihodnje leto. Zato se mi utemeljeno postavlja vprašanje, kam to pelje. Ali bomo res imeli socialno bombo? Tako ji velikokrat rečemo. Imeli bomo absolutno več nezadovoljstva, več nezaposlenih, žal, kar bo najbolj skrb vzbujajoče, več duševnih stisk. In tukaj imamo resnično veliko težavo. Ker ko imamo duševne stiske, ko so ljudje razdraženi, imamo pa še drugi problem na zdravstveni strani, kajti te bolezni bo potrebno zdraviti. In kako jih bomo zdravili? Jaz verjamem, da se vsi ljudje zavedajo in zavedamo, da je situacija, v kateri smo se znašli, izjemno zahtevna. Po zdravstveni krizi, ki seveda je, imamo že gospodarsko krizo in imeli bomo tudi socialno krizo. Denarja nam bo v prihodnjih letih zmanjkalo. Absolutno so še kako pomembni vsi ti ukrepi za okrevanje gospodarstva, ki pomenijo dodatno zagotavljanje virov, vendar vse to stane. Dolgovi nastajajo, dolgovi se večajo in dolgove bo potrebno odplačevati. Kdo jih bo odplačeval do leta 2050? Naši otroci, naši vnuki in vprašanje, če ne še kakšna generacija za temi. Ja, trenutno razpolagamo z enormnim primanjkljajem, pri katerem pa moram reči, da ni zaznati premišljenosti, odgovornosti in učinkovitosti, pa tudi ne transparentnosti, kljub temu da je bilo danes že nekajkrat s strani ministrstva pojasnjeno, da se trudijo, da bo transparentnost zagotovljena. Sicer bomo pa videli, kaj nas čaka, do sedaj te transparentnosti ni bilo zaslediti. Ja, za leto 2021 ne velja pravilo fiskalnega pravila, zato je seveda pohvalno, da vsa ministrstva pridobivajo, ampak ob tem, ko sem prebirala proračun, si ne morem zatiskati oči pred tem, da s tem proračunom ne bo šlo za enakomeren regionalni razvoj, ampak se zgolj pokaže, kdo je močnejši, kdo je bolj lobiral za posamezno okolje, in tisti projekti so v proračunu. Saj je tudi danes v razpravi že bilo nekajkrat povedano, da so bili amandmaji SNS podprti celo na Odboru za finance, ker pač ima SNS podpisan sporazum z Vlado. Ja, nadkoalicijska stranka, kot smo imeli v prejšnjem sklicu Levico, tako se je pač govorilo. Kljub temu, SNS je res posebna stranka v našem Državnem zboru, ampak ne želim govoriti o njej, to je stvar koalicije in njihovega sporazuma. Na področju zdravstva se sredstva za investicije na terciarni in sekundarni ravni povečujejo, kar absolutno pozdravljam, je dobro, če natančno pogledam, kje se predvidevajo posodobitve, moram pa žal reči, ugotavljam, da je severovzhodni del Slovenije zapostavljen. In tako kot je kolegica Lidija Divjak Mirnik rekla, Štajerska, severovzhodna Slovenija je drugorazredna Slovenija oziroma v njej živijo drugorazredni državljani. Ponovno ugotavljam, da je razdelitev sredstev za ta naš zdravstveni sistem, vezanih na investicije in razvoj ustanov, nesorazmerna, ne upošteva se enakopravne zastopanosti med javnimi zdravstvenimi zavodi, njihovega poslanstva in pomena. Pa da ne bom napačno razumljena, absolutno ne nasprotujem temu, da se javnim zdravstvenim zavodom povečujejo sredstva oziroma da pridobivajo posodobitve. Absolutno imamo investicijsko izjemno izjemno podhranjen zdravstveni sistem, se mi zdi, da bi že končno enkrat v državi morali narediti en dolgoročni plan, pogledati, katere so prioritete, jih postaviti, in ne glede na to, katera vlada bi bila, leva, desna, oranžna, zelena, da bi se po tem planu delalo. Zdaj pa kar nekako parcialno skačejo sami posamezni projekti noter, ne glede na to, da je pa mogoče že kateri drugi projekt tako dotrajan in potreben obnove in tega, da se ga pač vključi, ampak dejansko izpade. Treba je dajati sredstva in narediti pravičen razrez. Zakaj to govorim? Najbolj me moti neenakopravnost med obema najpomembnejšima terciarnima ustanovama, med UKC Ljubljana in UKC Maribor. Geografsko UKC Ljubljana nekako pokriva dve tretjini Slovenije, drugo pa Maribor, ki pokriva eno tretjino. Tudi zaposlenost se giblje med 1 in 2,5. Ob tem moram izpostaviti, da je vladajoča stranka, SDS, vedno podpirala decentralizacijo Slovenije, zato me res zanima, postavljam vprašanje, kje so besede danes. Resnično se pozablja na ta konec. In če nadaljujem s Štajersko. Nekako se bom osredotočila na ta štajerski konec. Ta naša nesrečna Mariborska knjižnica oziroma, kot se sedaj tudi imenuje, Center Rotovž, ki ni pomemben zgolj samo in za Maribor, pomemben je tudi za vse ostale občine ob Mariboru, Ruše, Selnico, Lovrenc, Hoče, Slivnico, Kamnico, Bresternico in še vse ostale, pomembno je, da bi že končno enkrat dobil svoj prostor tudi v proračunu. Seveda, absolutno, tudi Mestna občina Maribor mora narediti svoje. Kolegica Divjakova je danes v svoji razpravi povedala, da če želimo imeti izobražene ljudi, potem jim je potrebno zagotoviti ustrezno infrastrukturo. Ampak glede na to, da se nekako ta projekt ne prepoznava, se sprašujem, ali si sploh želimo oziroma ali vladajoča koalicija želi bolj izobražen kader. Ne vem, mogoče jim bolj ustreza manj izobražen kader, ki se lažje vodi, kajti nimajo toliko vpogleda. To se bo tudi pokazalo s časom. Tudi pri zahodni obvoznici Maribora želim izpostaviti, da je potrebno zaključiti in ne zgolj nastaviti in ne dokončati. Pomembno je, da se zagotovi dovolj sredstev, da se bo to še kako pomembno investicijo zaključilo in da bo omogočen čim hitrejši dostop do avtoceste za občane, ki prihajajo ali pa prihajamo iz teh oddaljenih krajev. Kajti pot, preden prideš na avtocesto, je kar dolga. Tudi preselitev oddelka za pljučne bolezni je izjemno pomemben projekt, pa ne samo za Mariborčane, tudi za vse ostale. Pričakovala bi, da se bodo zagotovila sredstva iz Evropske unije, da končno do tega pride. Kot je minister za finance na začetku v uvodu prav lepo povedal, v letu 2021 ne velja fiskalno pravilo, gre za odstop od fiskalnega pravila, prav bi bilo, da se prisluhne prav temu zaostalemu delu Slovenije. Vsi smo bili ponosni takrat, ko smo se osamosvajali. Zakaj? Ker takrat, ko smo še bili v Jugoslaviji, je ves denar letel v Beograd. Zdaj se dogaja ravno obratno vse skupaj, nekako se pa bolj razvija ta zahodni del, osrednja Slovenija. Želela bi si, da bomo skrbeli za celosten in enakomeren razvoj celotne Slovenije, ampak žal dokumenti, ki jih imamo na mizi, ne sledijo temu. Tudi minister za finance je v uvodu lepo povedal, da je proračun naravnavan tako, da se bo z ukrepi, ki so vključeni v proračun, državo popeljalo v okrevanje. Ali bo res prišlo do tega, bova videla in se bova pogovarjala o tem po vsej verjetnosti konec prihodnjega leta. Ampak da ne bom samo grajala, minister, tudi pohvala vam gre. Omenili ste, da ste prepoznali, da je izredno pomembno, da se zagotovi več sredstev za lokalno samoupravo, za občine, ki pridobivajo 350 milijonov evrov za investicije. In prav je, prepoznavate to, da bodo občine ta sredstva lahko porabile za investicijske projekte, kajti le občine vedo, katere investicijske projekte – ne le one, ampak bistveno bolj in lažje vedo, kaj ljudje na njihovem koncu potrebujejo, in to je izjemno pohvalno. Seveda, saj so občine edini in glavni motor razvoja lokalnih skupnosti. Pri investicijah v domove za starejše, to je bilo danes že tudi nekajkrat povedano, še vedno ne vemo, kje, kdaj se bodo začele te investicije. Vemo sicer vsi, da bi morali imeti nove prostore. Tudi priznam, krivda bi lahko bila ali pa je tudi na naši strani, da nismo zgradili v vsem tem času nobenega doma. Kot je kolega Jani že povedal, v finančni perspektivi 2007–2014 se je to dalo delati, ampak smo bili v letih 2010–2012, 2013 v krizi, se pravi, se takrat niso gradili domovi, v 2014–2020 pa finančna perspektiva Evropske unije tega ni dovoljevala oziroma ne dovoljuje. Ampak želim povedati, da se je v tem času pa kljub temu delalo na področju domov za starejše. Saj niso vse samo gradnje, ampak so tudi dograditve, zamenjave kritin, sanacije posameznih prostorov, sanacije kotlovnic, potrebno je zagotoviti novo opremo, tudi ogrevalne sisteme je potrebno rekonstruirati, tudi sanacije kritin so potrebne, obnove kopalnic. Ne smemo pozabiti, da so domovi, ki so bili zgrajeni, bom rekla, leta 1970, potrebni prenove. Veliko teh projektov je bilo v vsem tem času narejenih. Tako da brez sredstev za domove za starejše kljub temu Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti le ni bilo, vlagalo se je v domove za starejše. Res pa se niso gradili novi domovi. So se pa dogradili in odprle nove enote, na to pa ne smete pozabiti ali pa ne smemo pozabiti. In to je ključno. Tako da sredstva so bila nekje, bom rekla, če se še malo poigram s številkami, v letu 2010 kar 5 milijonov, več kot 5 milijonov 700 evrov porabljenih sredstev, ki smo jih dali v domove za starejše, v letu 2011 2 milijona, 2012 slaba 2 milijona, 2013 tudi nekje tako, pa 2014 tako, pa 2015 slabe 4 milijone. V bistvu se je nekaj le delalo na tem področju. Vedno govorimo, nobenega doma se ni zgradilo – ja enote so se pa zgradile, rekonstrukcije so pa bile. Tako da tega ne smemo spregledati. In to tudi stane, žal. To stane. Minister je danes omenil na začetku, da bodo sredstva iz proračuna namenjena tudi za zajezitev širjenja virusa covid-19 in zdravljenje ljudi. Ob tem se želim kljub temu dotakniti področja nakupovanja hitrih testov. Z nakupi hitrih testov bi bili učinkoviti vsaj pri tistih delavcih, ki so zaposleni v zdravstvu, v socialnovarstvenih zavodih, kjer morajo dnevno vedeti, ali je posameznik okužen ali ne, da ta virus ne seže oziroma se ne razširi po posameznem objektu in potem posledično prenese na bolnike. A glej ga zlomka, po zadnjih informacijah je vsaka bolnišnica nabavljala te teste po svoji poti, po svojih kanalih, ko strokovna javnost še sploh ni dala jasnega mnenja, testi od katerega proizvajalca so najbolj zanesljivi, in še kaj. Kar pa me najbolj jezi in bode v oči, je, da je recimo Splošna bolnišnica Celje kupila hitre teste po ceni 7,12 evra, Splošna bolnišnica dr. Franca Derganca Nova Gorica po ceni 11,50 evra, UKC Ljubljana pa, ne boste verjeli, kar 35 evrov. Ne vem sicer, od katerega proizvajalca, ampak govorimo o hitrih testih. In kje je tu gospodarnost, se sprašujem. Ali ministrstvo namerava pokrivati te stroške? Ali res nismo sposobni narediti tega, da bi jih ena bolnišnica, če vidimo, da je Splošna bolnišnica Celje imela možnost kupiti hitre teste po ceni 7,12 evra, kupila večjo količino in jih potem prerazporedila, oziroma če že bolnišnice tega ne morejo prodajati, da bi nekako skompenzirali te teste. Pa to so, to so take cene, to so nenormalne razlike v cenah! In če se bo ministrstvo odločilo, da bo pokrivalo te stroške, se sprašujem, ali bomo postavili standard ali jih bomo, če je pač Maribor plačal hitre teste po 35 evrov, kar plačali po 35? Jaz mislim, da pa že moramo gospodarno ravnati z javnim denarjem. Da počasi zaključim, ker vidim, da sem kar dolga. Opozicija vlaga amandmaje, kot vedno, ker si želimo izboljšati ta proračun. In kot sem povedala, želimo poskrbeti za enakomeren razvoj celotne Slovenije. Zato na tem mestu upam, da se bodo koalicijski poslanci zamislili nad mojimi besedami, ki jih uporabljam in podajam svojim otrokom, ko jim vedno pravim: »Ne uporabljaj besed, ne morem, ampak reci, poskusil bom.« Zato pričakujem tudi, da bodo poslanci koalicije sledili temu motu in se bodo otresli strahu, da potrdijo kakšen amandma, in vseeno ukrepajte. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Jani Möderndorfer. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Malo sem čakal, malo sem poslušal, odgovorov na vprašanja, ki sem jih danes že enkrat postavil, pa seveda nisem dobil, vsaj ne na tista, ki pravzaprav ljudi zanimajo. Je bilo pa zanimivo poslušati v razpravi koalicijske poslance v branjenju tega proračuna. Moram reči, da sem sicer vesel, da si je kolega Jožef Horvat vzel čas in je prebiral številke skupnih zneskov. Istočasno pa je ugotavljal naslednje: da vrsta vlad ni izvedla reform, sam pa ni omenil, ali bo ta vlada kakšno reformo sploh izvedla. Istočasno je z navdušenjem razlagal, kako se pravzaprav malodane na vseh postavkah povečujejo sredstva, ampak proračun vedno, na vsak način izraža politike, ki jih bo pravzaprav s proračunom ta vlada ali pa vsakokratna vlada, kadarkoli predlaga proračun, izvajala, določene politike. In seveda o vsebini teh številk ni govoril, govoril je samo o tem, kako namenjajo v dobrobit in tako naprej. Če gremo pogledat, bom najprej začel s socialnim delom, tam, kjer je omenil domove za starejše. Omenil je, da se je zadnji dom zgradil leta 2008, in to še v času, ko je ta resor vodila Nova Slovenija. Moj namen ni, daleč od tega, da bi polemiziral, ali je to prav ali ne, ampak bom nekako z vsem spoštovanjem ocenil, da se kolega Horvat s to politiko res nikoli ni ukvarjal, pa je mogoče zato zelo površno navrgel ta podatek, da se pravzaprav niso več gradili domovi za starejše, istočasno je šel pa v svojevrsten paradoks. Rekel je: »Niste več gradili domov in ni bilo več nobenega novega doma.« Po drugi strani pa pravi: »Veste, tako kot povsod v svetu, v vseh demokratičnih državah, razvitih državah domove gradi zasebni sektor.« Saj točno to se je dogajalo od leta 2008. Od 2008 naprej je zasebni sektor v glavnem gradil domove v Sloveniji. Kar je pa najbolj grozen podatek, pa ga nihče noče slišati: prostora v domovih je premalo, ampak po številu na prebivalce imamo pa domov že danes v bistvu nad povprečjem. Torej če bi hoteli zgraditi toliko domov, kot imamo potrebe, potrebe je pa za najmanj 2 tisoč in več postelj, potem bi prišli v samo špico v svetu domov. To se pravi, ni problem v domovih, problem je predvsem nekje drugje. In o tem, kolega Horvat, in o tem ta proračun ne govori. To pa je, kakšna bo nova politika na področju oskrbe starejših, varstva starejših in pomoči starejšim. Omenil je dolgotrajno oskrbo, ki je rakrana, in zadnjih 10 let pravzaprav o njej govorimo, je pa nikakor ne spravimo skozi. Ampak v tem proračunu jaz ne vidim nobenih zametkov in nobenih napotil, da se bo ta zakon res zgodil. Ker bi morala biti rezervirana sredstva, ker to pomeni toliko in toliko dodatnih sredstev oziroma vsaj prikaz, kako se bo to uredilo. Rekel je, da ne bo nobenih novih davkov, ampak če bo ta vlada hotela urediti dolgotrajno oskrbo, bo morala obvezni prispevek zapeljati. Ker v proračunu tega denarja ne vidim za dve leti. Torej, v čem je pravzaprav problem? Jaz verjamem, da cenjeni kolega Horvat to spremlja iz svoje pisarne, in fajn je, da ni polna dvorana, in bo mogoče kdaj kasneje kaj pokomentiral. Toliko samo v razmislek, zakaj te stvari ne gredo. Tudi ta proračun nič ne pove, ali bo končno tako, kot se je že začelo, in ali se bo nadaljevalo s tem, da se bo zdravstvena blagajna čistila tistih sredstev, recimo bolj pravilno, razbremenila tistih sredstev, za katere nima smisla, da jih zdravstvena blagajna plačuje, ker za to ni bila ustanovljena. Mi smo specializacije že prestavili na proračun, kje so še ostali koraki? Rekli smo zelo jasno, z dinamiko dveh let nazaj, da bomo počasi začeli čistiti to zdravstveno blagajno. Je že lepo in prav, da bomo mi skrajševali čakalne vrste, ampak istočasno pa ne pove, da bomo z načinom, kot si ga je zamislila ta vlada, v bistvu začeli z razgradnjo javnega zdravstvenega sistema, ker bomo denar kar tako delili vsepovprek, vsem, tudi tistim, ki niso v javni zdravstveni mreži. Tukaj predvsem mislim, da se bo obšlo javne zavode in koncesionarje. Vse lepo in prav, jaz bi se s tem tudi strinjal, če bi jaz videl neko vizijo in program ali pa neko reformo, da bi vsaj vedel, na čem sloni ta politika, ampak te politike ni. Moram reči, da sem bil malo razočaran predvsem v tem kontekstu, ko je odgovoril mojemu cenjenemu kolegu Jožetu, češ, da je bil edini, ki je korektno povzel in komentiral, vse ostale pa ošvrknil, češ, da niso bili korektni pri povzemanju tega, kar je pravzaprav napisal leta 2019 na svoji strani, kjer govori v naslovu: »Šarec & Levica – generatorji neustavnosti.« In potem seveda reče naslednje, zdaj bom pa citiral, da ne bo rekel, da sem bil nekorekten: »Dolgo bomo vračali še ta dolg, 100 let. Preprosta ugotovitev je, da živimo na račun naših potomcev. Kdaj bo Slovenija sposobna plačati dobrih 30 milijard evrov glavnice in še obresti povrh? Pri Šarec & Levica dinamiki čez 100 let! In ko se zavemo, da živimo na račun naših otrok in otrok naših otrok, trčimo na vprašanje morale. Brezglavo trošenje javnega denarja, in to na način kupovanja javnomnenjske podpore, ki se bo kmalu razpočila kot milni mehurček, pa kaže na ekonomski hazard, na ustavni hazard, na socialni hazard in na moralni hazard Šarčevega peterčka.« To je zapisal on in govori o 30 milijardah dolga. Mi bomo s tem proračunom povečali dolg na čez 40 milijard! In zdaj je pa kolega Horvat tiho. Se pravi, ne za tri generacije, za pet generacij po njegovi razlagi, pa jaz tega ne govorim, daleč od tega. V vsakem primeru pa me zanima, če se zadolžujemo zelo korektno, in to sprašujem: za kaj za boga bomo zapravili ta denar? Samo to sprašujem. Dajmo državljanom in državljankam vedeti, za kaj bomo porabili ta denar. Ker govoriti o tem to, kar je govoril danes na začetku predsednik Vlade, ko je govoril, da ne smemo verjeti medijem, ampak dajmo verjeti njemu – citiram, ko je rekel naslednje: »Mediji vam govorijo o tem, da nekatere države ne sprejemajo načela vladavine prava in da zaradi tega grozi blokada tega dogovora. Tukaj bo treba zadevo nekoliko pojasniti, ker dvomim, da boste pravo sliko izvedeli iz medijev. O tem, da je vladavina prava temelj obstoja Evropske unije, je bil na julijskem Evropskem svetu dosežen popoln konsenz, popolno soglasje,« in tako naprej, da ne berem kompletnega njegovega nastopa. Seveda, hudič je v podrobnostih, vedno. Zaradi tega ker kadarkoli mi reče, ne poslušajte medijev, in to reče predsednik Vlade, jaz zastrižem z ušesi: »Ja, hudiča, kaj pa je potem prav?! Torej naši mediji lažejo!« In grem gledat in gledam izjavo nemškega državnega sekretarja za evropske zadeve Michaela Rotha, ki reče: »Ni čas za veto, temveč za hitro ukrepanje v duhu solidarnosti.« »Veto bodo ljudje zelo drago plačali,« je poudaril pred virtualnim zasedanjem ministrov EU za evropske zadeve. Jaz mislim, da če tega gospod ne bi rekel, bi verjetno že zdavnaj bil demanti in bi imeli veliko zgodbo, češ, kako potvarjamo neko izjavo. Komu zdaj verjeti in kaj je pravzaprav hotel povedati predsednik Vlade? In na kaj želim jaz opozoriti? Predvsem želim opozoriti – ker v tem svojem nastopu je povedal naslednje, češ, ne gre tukaj zdaj za to, da bomo mi vsaki nacionalni vladi oporekali, kaj bo ona sprejela ne na podlagi nekih dogovorov v EU, ampak na podlagi nekega večinskega odločanja bodisi na referendumu bodisi v parlamentu ali kjerkoli drugje. In omeni neko obvoznico na Nizozemskem, češ, zdaj bo neka nevladna organizacija Mirovni inštitut – jo fino, spretno zaplete noter, ker itak mu gre na živce, ker bi jo že zdavnaj rad ukinil – in reče naslednji stavek: »In potem bomo mi zdaj zaradi tega blokirali neke določene zadeve,« in tako naprej in tako naprej. Oprostite, ne gre za obvoznice na Nizozemskem. Vladavina prava, gre za dve državi, ki ne spoštujeta vladavine prava. In potem reče, veste, saj to je temelj pogodbe, 7. člena. Sam osebno jo je podpisal in on ve, kaj tam notri piše! Oprostite, vsi vemo, zakaj je Poljska problem. Problem je zaradi tega, ker je hotela v bistvu skozi diktaturo menjati drugo vejo oblasti in upokojiti ustavne sodnike, ki ji niso bili po volji. Zakaj je to pomembno, pa vidimo kasneje, eno leto po tistem, ko je to Poljska počela – zaradi tega, da so lahko uveljavljene pravice v demokratičnih državah dvignili na neko normo, ki je Evropska unija že zdavnaj ne pozna več, to pa je, da ženskam odvzamejo pravico do splava in da odločajo o svojem lastnem telesu. In Madžarska, ki pravzaprav ukinja medije, prav tako. In vidimo, da gre Slovenija zelo blizu temu, da bo šla po isti poti. O tem govorimo. Zakaj pa jaz danes sploh odpiram to vprašanje? Zaradi tega, ker mi sprejemamo proračun in se hvalimo z nekim sredstvi, za katera niti ne vemo, ali jih bomo dobili ali ne oziroma ali jih bomo deležni v naslednjih letih. Govorimo o tisoč 824 milijardah za celo Evropo in tistem delu razreza, ki pade na Slovenijo, et cetera, et cetera. Komu zdaj verjeti? Predsedniku Vlade, medijem, ki nam govorijo nekaj drugega, ali kaj? Ali je predsednik Vlade edini, ki zdaj tolmači Lizbonsko pogodbo in kako jo on razume? Ja, saj v tem je problem. Jaz se strinjam, da je v tem problem. Saj nima problema samo naš predsednik vlade, problem ima tudi madžarski predsednik vlade, problem ima tudi poljski predsednik vlade, ki si vsak malo po svoje tolmačijo 7. člen. Vladavino prava si pa vsak spet razlaga po svoje. In vesel sem, hvala bogu, vsa čast, da Slovenija ni nasprotovala procesu vladavine prava, da ga bomo spoštovali in tako naprej in tako naprej. Zato res, minister za finance, povejte mi, kaj od tega zdaj res drži in kako bomo mi prišli do tega denarja, o katerem vsi sanjamo in se hvalite, kako bo prišel in da je bil dobro izpogajan. Čeprav vsi dobro vemo, da bomo te silne milijarde, ki bodo prišle, videli mogoče takrat, ko te vlade sploh ne bo več, ali pa sploh ne. In kar je najbolj pomembno, mi imamo še en drug problem, ki ga je treba odpreti ob tem proračunu – naš SVRK. Vsi veste, kaj je bilo mesca septembra. V Bruslju so debelo gledali in se čudili, kaj smo tja poslali. In zato mi še danes v bistvu sploh ne vemo, na katere projekte bomo štartali. Kaj dela ta SVRK? Mi bi danes morali imeti na mizi dokument, o katerem bi se pogovarjali. Saj ne pomeni, da se bomo vsi s tem strinjali, kje pa! Saj se v tej državi še nikoli nismo 100 % o nobeni zadevi strinjali. Tudi ne pričakujem nekega enoumja, daleč od tega. Vsak ima seveda pravico imeti svoj pogled in svoj prav. In če mi je kakšna stvar bila danes všeč pri kolegu Horvatu, mi je bilo všeč to, ko je rekel: ne ena resnica, ena izmed resnic je, da je obramba dala 30 milijonov zdravstvu. Ne, da ji je bilo odvzeto ali karkoli drugega, če abstrahiram to, kar je želel povedati. Ena od resnic. In hudič je spet v podrobnostih. Kateri resnici naj verjamem? Ta proračun ima en resen problem, to pa je, da ima eno veliko pomanjkljivost. Fiskalni svet je jasno povedal naslednje: Vlada mora bolj natančno opredeliti izdatke v višini 1 milijarde. Tega nisem jaz rekel, to je rekel Fiskalni svet, da ne bo pomote. Tega ni opozicija rekla. Rekla je tudi naslednje: zaradi drugega vala so pričakovanja na strani prihodkov bolj pesimistična kot v dokumentih. Spet razkorak. Že zdaj bodo prihodki nižji od predvidenih v rebalansu 2020, kaj šele to, kar napovedujejo za 2021 in 2022. To je Fiskalni svet rekel, ne opozicija. Da ne bo nesporazumov. Ali jim povejte, da nimajo prav, ali povejte, da ne vedo, kaj gledajo [[…]]Primanjkljaj brez ukrepov covida-19 bo poskočil z 1,3 milijarde leta 2020 na 2 milijardi. Gre za izrazito, 17,4-procentno povečanje odhodkov, in sicer gre za investicije. Zraven opozori na nujnost učinkovito investirati nepovratna sredstva EU, kar ni razvidno, in seveda, kar je pa najbolj pomembno, ne smemo kopičiti dolga za financiranje neučinkovitih projektov, morda bodo kasneje pogoji refinanciranja manj ugodni. Bom tudi zaključil s tem, ko reče Janez Janša, predsednik Vlade: zahvaliti se moramo ministru za finance, ker je uspel izpogajati zelo ugodne kredite, s katerimi smo reprogramirali in zaprli stare kredite. Hvala lepa, minister, ampak to ni edini mister, ki je to počel. Vsi ministri po letu 2013 so vedno dobili ugodnejše kredite, s katerim so reprogramirali stare ali pa zapadle kredite. Nič novega. Hudič je, kaj bomo naredili, na to pa zdaj opozarjam, kaj bomo naredili, ko si bomo zdaj izposodili silne denarje, s kakšnimi 8 milijardami bomo zapirali stare dolgove, s temi 10 milijardami, ko bomo [[…]]? Ker ne vemo, kaj bo čez dve, tri leta, in nas vsi opozarjajo, da so zelo težki časi pred nami – kako bomo potem reprogramirali? Ker spomnim se pa leta 2012, kaj je bilo, kako težko smo reprogramirali in dobivali denar, ki je bil drag denar, ker ga nikjer nismo mogli dobiti. Ne bom pozabil dneva, ko si Čufer pravzaprav sploh ni upal povedati, da si je izposodil denar, in je bil tiho, ker se je bal, da bodo že na debelo vsi začeli trošiti. Pa je bil drag denar, ampak še vedno cenejši od tistega, kakor so zapadle obveznosti. In o tem se je treba pogovarjati. Ne samo o številkah, kako nekaj raste. In na koncu. Glede na to, da imamo slabe izkušnje s SVRK, glede na to, da imamo slabe izkušnje s črpanjem proračuna že takoj na začetku s 1. 1. in da se potem vse mudi junija, septembra, oktobra in stvari začnejo zapadati in so neporabljena sredstva, se bojim, da bomo imeli resen problem. Posebej pa v državi, kjer vsako javno naročilo, ki ima več kot milijon vrednosti, vsaj dvakrat ali trikrat ponovimo, vmes pa še nekateri forsirajo svoje in potem se začnejo interesni lobiji, interesi in bolj kot smo blizu volitev, bolj nekateri delajo usluge drug drugemu. In to so pasti. To so pasti. To ne leti na vas, minister, ampak so pasti na vse tiste, ki seveda rokujejo in imajo pravico delati s tem sprejetim denarjem. Minister je po navadi tisti, ki gori glavo plača, zaradi tega ker ga lomijo vsi ostali. Vsakokratni. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Hvala lepa spoštovanemu kolegu Janiju Möderndorferju, da je opazil, da sem bil iz zdravstvenih razlogov v svoji pisarni in seveda spremljal to razpravo, ki me je nekoliko razočarala. Ker kolega Jani Möderndorfer ima bistveno večji potencial, kot pa da trga vsako besedo in secira, kar nekdo pove. Jaz se tudi strinjam in izjemno cenim njegove napore že v LDS za dolgotrajno oskrbo, potem v Pozitivni Sloveniji za dolgotrajno oskrbo, v Stranki Alenke Bratušek za dolgotrajno oskrbo, v stranki SMC za dolgotrajno oskrbo, v stranki LMŠ za dolgotrajno oskrbo, pa mu ni uspelo. Verjamem, da nam bo skupaj uspelo. Težko je, mislim, da tudi ni v skladu z zakonom, da bi imeli kar nekih 300 ali pa 500 milijonov na neki postavki, ni pa še zakona. Zakon je najbrž podlaga, konkretno zakon o dolgotrajni oskrbi, da se potem tudi formira postavka. Sem pa presrečen, da – tega nisem izrekel, ampak ko me Jani vidi, že ve, da sem jaz rekel, pa nisem rekel, samo mislim – ne bo nobenih novih davkov, in res jih ne bo. Se strinjam, zdravstveno blagajno je treba očistiti. Tu sva skupaj. Pa ne samo tu, v mnogo točkah. Zakaj zaboga bomo zapravili ta denar? 40 milijard smo dolžni, se bomo zadolžili. Ja zakaj zaboga, kolega Jani, ne pridete na Odbor za finance in zakaj zaboga ne razpravljate o poročilu, kjer je natančno napisano, kam so prerazporejena sredstva? Niti ene besede razprave ni bilo, niti ene. Tako da sem vesel, vedno sem vesel tega najinega konstruktivnega dialoga. Ostanite zdravi še naprej.
Hvala lepa. K besedi se je javil minister. Izvolite.
Hvala lepa. Rad bi dal nekaj pojasnil. Tudi o tistem, kar je govorila gospa Muršič, in kar je zdaj govoril gospod Möderndorfer. Odgovarjal bom na izzive oziroma na vprašanja, ki so bila tukaj podana. Večkrat se je tukaj pojavilo vprašanje o trenutnem stanju in o trenutnih potrebah zdravstva, in vprašanje, kaj je navedeno v proračunskih dokumentih za leto 2021 in leto 2022. Mi imamo že sedaj posebno obarvane odhodke, ki se nanašajo na covid in na preprečevanje covidepidemije. V zvezi s tem proračun krije vse stroške. Z drugimi besedami, tekoče se rešujejo težave v zdravstvu, tekoče se nabavljajo materiali, tekoče se nabavlja oprema, gradi se, kot ste videli, klinični center oziroma zgradil se je pač nek del kliničnega centra zelo hitro in tako naprej. Ministrstvo za finance tega ne dela neposredno, to dela prek Ministrstva za zdravje, ki je za to pristojno. Tukaj bi rad povedal, da je denar zagotovljen za vse zdravstvene potrebe, ki jih trenutno zahteva nastala situacija v okviru rebalansa proračuna za leto 2020. In tudi za, če želite, širitev nekaterih bolnišničnih prostorov. Tukaj je lep primer, kako se je to zgradilo, klinični center. Kajti smo v situaciji, ko je treba reagirati hitro. Jaz se strinjam, da mora tudi ta denar biti porabljen učinkovito, mora biti nad njim nadzor. In to se tudi opravlja, da so vsi postopki in tako naprej – to Vlada dela prek Ministrstva za zdravje – takšni, kakršni morajo biti. Tukaj je tudi tisto, kar je govorila gospa poslanka Muršič v zvezi s trenutnimi potrebami in tako naprej. Ampak tukaj ne moremo reči danes, da za zdravje ali pa za zdravstvo ni denarja. To je financirano tudi z evropskimi sredstvi, to je financirano tudi s skladom za okrevanje, z različnimi drugimi skladi, kakorkoli že, in zato se tudi zadolžujemo. Tako da s tega zornega kota država oziroma Vlada zagotavlja ta sredstva. Drugo je, kar so proračunski dokumenti. Govorim zaradi tega, ker tudi ta razprava tukaj nastaja v trenutni situaciji, ker so proračunski dokumenti. V teh proračunskih dokumentih so zagotovljena tudi evropska sredstva – mislim, da je bilo to že povedano s strani državne sekretarke – ki se nanašajo na covid, tako se reče tudi v teh proračunskih delovnih dokumentih, in ta sredstva so zagotovljena tako za opremo kot tudi za izboljšanje zdravstvenega sistema. Seveda ko govorimo o oskrbi starejših in ko govorimo, ali bo nov prispevek ali ne bo novega prispevka in tako naprej in da ni tukaj neke strategije – zakon se pripravlja, zakon o dolgotrajni oskrbi se pripravlja. Da bo zakon zaživel, da rečem, v polni vsebini, ki jo določa, bo verjetno zahtevalo nekaj časa. Ne govorim tukaj o letih, govorim pač o tednih, mesecih in tako naprej. Viri financiranja za dolgotrajno oskrbo so različni. Med drugim so tudi že navedeni, eden izmed virov v zakonu o demografskem skladu. Govorim o enem izmed virov. Drugi viri so lahko tudi iz naslova evropskih sredstev, kajti tudi tam je možno dobiti denar za dolgotrajno oskrbo. Govorimo o projektu dolgotrajne oskrbe, ki bo seveda vključeval tudi vsa merila oziroma vse kriterije, ki jih zahteva v zvezi s tem Evropska komisija oziroma različni skladi, iz katerih bo financirana dolgotrajna oskrba. Podobno je z zdravstvom. Govorimo za proračun za leto 2021 in leto 2022. Projekti se v zvezi s tem pripravljajo. Večkrat je bilo tudi vprašanje glede tega oziroma jaz sem že enkrat danes odgovarjal na to, za kaj se bo porabil denar, tisti denar, ki je vir zadolžitev. Ta denar se v bistvu že porablja. Porablja se največ za zdravstvo. Tukaj tudi ne moremo kar sešteti 10 milijard, tako kot sem pač tukaj večkrat slišal. Lahko se vse skupaj sešteva, ampak tukaj je treba pač pogledati, koliko je v zakonu o izvrševanju proračuna obseg zadolžitve in koliko imamo napovedanega vračila v posameznih letih. To je javno in transparentno. V letu 2021 bo vračila nekaj čez 3 milijarde evrov, okoli 3 milijarde in pol. Takšen je načrt, več ga dejansko ne bo. In imamo tukaj načrtovano za vsak evro. Tudi ni res, da se bo Slovenija v tem obdobju zadolžila za 40 milijard, to je bilo tudi rečeno. Stanje dolga bo v tem obdobju okoli 40 milijard, govorim zdaj na pamet. V letu 2019 mislim, da je bilo stanje okrog 32 milijard. Tako da s tega zornega kota je seveda treba biti realen. In podatek, ki je pomemben, je, da se stroški financiranja tega dolga zmanjšujejo. Podatek, ki je, če gledamo primerjalno – jaz se s tem dolgom, daleč od tega, da bi rekel, da je to načeloma dobro, nekateri pravite, da to je. Tukaj je seveda vprašanje meje. Mi govorimo o 80 % bruto družbenega proizvoda. Malo sem zaokrožil, 82 v letu 2020, 79 v letu 2022 in tako naprej. To je tukaj nekje. Tukaj smo v prvi polovici držav Evropske unije, se pravi tisti, ki so najmanj zadolženi. Vsi pa so zadolženi. Tukaj jaz ne mislim zdaj razpravljati, ali je boljše, da smo zadolženi 60 %, kakor je maastrichtski kriterij, za katerega verjetno danes v Evropski uniji ni več ljudi, ki bi rekli, da to pa mora biti tisti kriterij, ki bo pomemben za to, da nekdo stopi na primer v evro, zaradi tega ker je v vseh državah ta dolg porastel. Takšno je stanje, tukaj nismo nič drugačni. Pa v nekaterih državah veliko bolj kot pri nas, ampak to nas spet ne upravičuje. Ampak za to, da plačujemo večje odhodke zaradi epidemije, v tem trenutku ni drugega, boljšega načina pridobivanja odhodkov. Teoretično sicer obstajajo še, ampak se verjetno nihče ne bo strinjal, da recimo zmanjšujemo državno premoženje na račun tega. Govorim teoretično, nisem rekel – govorim samo, kaj še obstaja, tisto, kjer bi lahko še dobili denar. Lahko govorimo o novih davkih, vendar v tem trenutku, oprostite – kaj naj obdavčujemo? Zelo enostavno: dobičkov ni, če ni dobičkov, ne moreš povečevati davka od dobičkov. Plače plačuje država v veliki meri, ne more zaradi tega povečevati davkov na plače ali pa prispevkov na plače. Potrošnja potrošnikov pada, fizičnih oseb, ne more zaradi tega povečevati davka na dodano vrednost. Govorim o možnostih, ki sploh obstajajo. In obstajajo krediti, kjer je obrestna mera v primerjavi s preteklostjo, kakorkoli že, ali pa v primerjavi s tem, kako smo se primerjali v preteklosti, relativno ugodna za desetletno obveznico, tudi za tridesetletno obveznico. Tako da tukaj ni to zdaj na pamet. Ko nekdo proučuje ali pa razmišlja o tem, kaj so prednosti in pomanjkljivosti različnih virov financiranja, smo prišli do tega, tako kot mnoge druge države. Za kaj bo porabljeno? Še enkrat, tukaj govorimo o investicijah. Seveda bomo zahtevali učinkovitost izvajanja investicij, učinkovitost rabe investicij in tako naprej, vendar če investiraš v infrastrukturo, ali cestno ali železniško, dajem primer, potem ne moreš pričakovati, da bo železniška investicija ali pa investicija v cesto dala že prvi trenutek tudi ta učinek, ta donos. Kot vsi vemo, takšna investicija ima relativno nizko stopnjo donosa, v primerjavi z drugimi govorim, ima pa določene sinergijske učinke. In seveda učinke ne samo na ekonomijo, ki s tem postaja bolj konkurenčna, ki s tem bolj približa kraje in so bolj konkurenčni, ampak seveda tudi na ljudi, na blaginjo ljudi, na kvaliteto življenja ljudi in tako naprej. Tukaj to vemo in to delamo zato. Situacija, v kateri smo, v kateri vsak dan beremo o številu obolelih, o številu mrtvih, vsekakor ni lahka, ampak tudi v teh trenutkih mislim, da mora proračun pokazati ambicioznost, in pokazati mora dejansko to, da moramo z denarjem, ki danes obstaja v Evropi tudi zaradi delovanja Evropske centralne banke in sprostitve teh fiskalnih okvirov, v tem trenutku razmišljati o prihodnosti, o investicijah, o času, ko epidemije ne bo več. Ker če bomo razmišljali samo o tem, kako je bilo včeraj, in ne, kako bo jutri, potem bomo vsekakor zamudili tisti trenutek, ko je potrebno enostavno narediti vse, da bo ta jutrišnji trenutek boljši in da bomo hitrejši in da bom takrat lahko enostavno postavili ekonomijo, postavili gospodarstvo v takšen položaj, da bosta hitro zaživela in da bosta dejansko hitro delala. To je tudi ta odboj, o katerem se govori in o katerem smo govorili in sem jaz govoril po prvem valu. Sedaj je drugi val, ta odboj bo verjetno počasnejši, ampak moramo zdržati in moramo vztrajati glede izhoda iz te krize. In ta proračun za leto 2021 to omogoča. Hvala lepa.
Hvala lepa. Imamo repliko. Dr. Trček, izvolite.
Hvala. Prvi del replike. Upam, da se z ministrom strinjava, da so razlike, kdo je zadolžen in za koliko je zadolžen. Eno je, koliko je zadolžena Japonska, drugo je, koliko sta zadolženi Nemčija in Italija, tretje je, koliko smo zadolženi mi. To je tisto, kar sem zjutraj o Keynesu govoril – da so penezi zadeva politike, ne neke nevidne čudežne roke. Kar zadeva zdravstvo, je v zdravstvu, ni v zdravstvu. Sam Janez Janša je čivknil, da pač en zamujen teden v zdravstvu [[…]]Tri pike naprej. Mi imamo več kot pol leta zamujenega, mi imamo 20 let zamujenega, od kod bomo financirali zdravstveno infrastrukturo, od kod bomo financirali neko resno kadrovsko politiko in od kod bomo financirali informatiko slovenskega javnega zdravstva? Ko sem se jaz takrat še v Levici srečal z vašim predhodnikom, sem rekel: »Gospod Bertoncelj, kje boste našli 1 milijardo?« Pa me je tako zabodeno gledal, sem rekel: »Toliko v sedmih, osmih letih potrebujemo za te zadeve.« Mi bom zdaj pač s te postavke za zdravstvo flikali zdravstveno blagajno, infrastrukturno nekaj UKC Ljubljana, nekaj bolnišnica Celje. Če bi bila neka situacija drugačna, če bi, ne vem, moja soproga delala v bolnišnici Celje, bi verjetno nekdo očital, da smo to zaradi tega uštimali. Pa Celje te peneze potrebuje, veste. Ampak mi, ali bomo gastro naredili, ne vem, leta x ali leta x + 7, pomeni toliko pa toliko rakov, pomeni toliko pa toliko izdatkov blagajne, gor in dol, pomeni toliko in toliko družinskih trpljenj, bolezni, sem in tja. Veste, ne gre za tisto zgodbo maslo ali topovi, gre za zgodbo infekcijski, gastro oddelek ali pa, ne vem, Toninovi osemkolesniki. Skratka, v tej luči, kar zadeva, veste, če gledamo kot sociologi, kar je najbolj pomembno, zdravje, družina, so ti proračuni premalo naravnani v tej smeri, ki je tudi v imenu našega ministrstva, Ministrstvo za zdravje. Toliko čisto na kratko. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Gospod Robert Pavšič ima besedo, pripravi pa se gospod Tomaž Lisec. Izvolite.
Hvala. Dober večer vsem skupaj! Najprej dva neposredna odziva na razpravo oziroma na repliko gospoda Horvata in tudi na odgovor gospoda Širclja. Slišal sem, da ima gospod Horvat zdravstvene razloge, da je v svoji pisarni. Če je kolega zbolel, naj gre domov, ker ravno takšno neodgovorno ravnanje nas je pripeljalo v stanje, kjer smo danes. Kar se pa tiče novih davkov, gospod Šircelj, saj ste, obdavčili ste zrak, 2 evra moramo plačati za masko, če maske nimamo, plačamo zrak 400 evrov, obdavčili ste rogljičke, tudi plačamo 400 evrov, obdavčili ste burek, tudi plačamo 400 evrov, če ga pojemo na ulici. Tako malo za medklic. In tole sklicevanje na aktualno stanje, to je danes, sploh v tej razpravi, že prav neka rdeča nit. Slišali smo: epidemija ni politično vprašanje, maske niso politično vprašanje. Ne, epidemija res ni politično vprašanje, je zdravstveno vprašanje, ampak obvladovanje epidemije, to pa je politično vprašanje. Kdo predlaga ukrepe? Vlada. Ene sprejme tudi sama, ne da bi jih obravnaval parlament. Kdo te ukrepe sprejme? Koalicija. Po navadi zelo nekritično. Kdo potem te ukrepe izvršuje? Vlada. Koalicija in Vlada sta obe neki politični strukturi, tako da epidemija je še prekleto politično vprašanje. Maske. Te res niso politično vprašanje, nabava mask pa je postala pri nas politično vprašanje. Vlada je pooblastila ministra Počivalška in je pooblastila ministra Tonina za nabavo zaščitne opreme. Eden je izgubil tovornjak in vzporedno s tem tudi vso kredibilnost na tem področju nabav, rezultate drugega, torej ministra Počivalška, pa vidimo pa jih bomo spremljali verjetno še zelo dolgo. In kaj sta Tonin in Počivalšek trenutno po poklicu? Oba sta politična funkcionarja. Torej, tudi maske so pri nas še prekleto postale politično vprašanje. In potem mi prosim ne iz koalicije ali pa iz Vlade polagati neke odgovornosti, vi ste to počeli tako skozi ukrepe kot tudi skozi nabave in vi ste odgovorni za nastalo stanje in noben drug, ne ljudje ne mediji. Kar pa se proračuna tiče. Učinkovitost proračuna se meri, ko je proračun izvršen, ko je na mizi poročilo o njegovi realizaciji. Tako da je prav boleče poslušati to nenehno hvalisanje, koliko več bo kdo dobil, koliko več je kdo komu dal in tako naprej. Za zdaj je jasno in faktografsko samo to, da je vlada Marjana Šarca v letu 2019 ustvarila 250 milijonov evrov proračunskega presežka, da ste vi ta presežek v nekaj tednih vaše vlade zafrčkali za preplačano, in kot se je izkazalo, neuporabno medicinsko opremo. K tem 250 milijonom ste – pa sem slišal, da se številke spreminjajo – dodali še 4,2 milijarde evrov primanjkljaja. Torej še 4 tisoč 200 milijonov evrov. Zdaj pa z dokumenti, ki jih obravnavamo, nameravate v naslednjih letih, 3 letih teh 4,2 milijarde evrov primanjkljaja okrepiti in oplemenititi na 10 milijard evrov. Torej, 10 tisoč milijonov evrov novih pufov, novih primanjkljajev. Lahko, da se ti strukturno, pravite, znižujejo – seveda, če bo višji BDP, bo strukturno manjša zadolženost, ampak še vedno bomo enako količino denarja dolžni oziroma z vsakim dnem več, ker je potrebno plačevati obresti. Ampak je očitno, da je priprava teh proračunskih dokumentov tako preprosta, kot da bi zlagali neke kocke. Ampak dovolj je celofana, dovolj je bilo nekega olepševanja, to, kar danes spremljamo, je skrajno blefersko, pokroviteljsko na trenutke. Ker mi nič ne štekamo, mi smo vsi glupi. Brez odgovornosti, temu smo mi priča danes. Skozi vse dopolnilne obrazložitve, stališča, razprave so samo razlage, kako smo danes v specifičnih razmerah in predvsem v nestabilnih razmerah, kot da tega mi ne vemo. Baje smo pa celo v teh razmerah odlični, sploh kar se tiče bonitetnih ocen in tega. Krasno, ampak posameznik, če ga vzamemo iz naše države, tega niti ne vidi, še manj pa občuti. In bojim se, da bo še dolgo tako, saj javne finance po mojem mnenju dolgoročno uničujete, ta vlada in ta koalicija. Večkrat smo slišali danes, proračun je razvojen, je namenjen dobrobiti ljudi – ja, seveda. To je po mojem prozorna in ena šibka domneva oziroma želja. Tega pa vsakič ne boste pozabili zraven dodati, ker to je pa zelo pomembno in to je vaše izhodišče. Občutek imam, da se že vnaprej opravičujete, da je ta spisek želja, ki mu rečete proračun, pravzaprav nerealen, zavajajoč in predvsem popolnoma mimo dejanskega stanja, predvsem pa pričakovanj in potreb te države, države in ljudi. Takšno vizijo, na osnovah, ki jih je ta država sama sooblikovala in potrdila, smo poslali Evropski komisiji. Kakšna je bila reakcija? Da pač ta država ni upoštevala vseh teh usmeritev, ki jih je sama sooblikovala in sama potrdila, in da pričakovanja te države krepko presegajo razpoložljiva sredstva. Torej je, vlečemo zaključek, ta vlada diletantsko in samoglavo solirala v dokumentu in ga tudi poslala v Evropo. In potem slišimo razlago: pogajanja še tečejo, to so izhodišča. Ja potem pa ste v paradoksu, ker če so pogajanja in izhodišča, vi pa ste ta sredstva upoštevali v proračunu, potem tukaj nekaj prekleto ne štima in je samo še dodaten dokaz, da je to spisek želja. Takšen enostavni princip priprave teh dokumentov se seveda odraža tudi v proračunih. Takšen je bil konec koncev tudi rebalans letošnjega proračuna, kjer je popolnoma vseeno, kako se bo denar porabil, vseeno je tudi, kakšno vlogo ima opozicija v tem procesu. Ne v smislu sprejetja kakšnega amandmaja, tukaj smo že dejansko vrgli puško v koruzo, ampak v ustavnem smislu kontrole te vlade tega ali pa kateregakoli drugega proračuna. Na drugi strani poslušamo iz opozicijskih vrst utemeljene skrbi, skrbi, ki so se rodile v izkušnjah pri delu z vami, v izkušnjah s to vlado in izkušnjah s koalicijskimi poslanci. Govorjena in izvršena beseda sta namreč med seboj bistveno različni, sploh pa se razlikujeta od dejstev in realnosti. In če gremo najprej po vrsti. Danes smo že marsikaj slišali. V začetnem ekspozeju predsednika Vlade Janeza Janše smo poslušali predvsem o statusu vladavine prava v relaciji posameznih držav z Evropsko unijo. Takšne relativizacije vladavine prava iz ust predsednika Vlade ne bi smeli slišati, pa smo jo. Ali smo presenečeni? Pravzaprav niti ne. Je pa zanimivo, da se predsednik Vlade, torej Janez Janša, sklicuje na vladavino prava, ampak v napačnem kontekstu. To pa pravzaprav kaže na to, da predsednik Vlade ne razume razlike med vladavino prava in samim pravom. Šel sem malo pogledat, ker se želim prepričati, preden kaj rečem. Vladavina prava zajema vse veje oblasti, je neposredno povezana tudi z ljudmi, spoštovanjem in izvajanjem aktivnosti vseh sistemov, tudi pravnega. Trije so konstitutivni elementi vladavine prava: zakonitost, demokracija in človekove pravice. Kar se zakonitosti tiče, je pomembno, da politiki javno sprejemajo in spoštujejo neodvisnost ter nepristranskost pravosodja. Politiki na primer ne smejo podajati mnenja o tem, kakšen naj bi bil po njihovem mnenju zaželen izid neke zadeve, ki je v obravnavi pred sodiščem, preden sodišče sprejme odločitev. To bi lahko namreč sodnik in splošna javnost razumeli kot pritisk, kot zunanji pritisk z namenom vplivati na izid zadeve. To je v definiciji vladavine prava. Politiki se morajo vzdržati tudi komentarjev o podrobnostih izida posameznih zadev ali mnenja, da je bila odločitev napačna. To seveda ne pomeni, da politiki ne smejo reči ničesar o sodnih primerih, morebiti bodo predlagali dopolnitve zakonov ali nove zakone zaradi neke sodne odločitve ali več odločitev, za katere menijo, da niso v skladu s sodobnimi pravnimi standardi, in tako naprej. Pa se spomnimo na vse te besede v relaciji z definicijo, ki sem jo povedal, pa se spomnimo na besede Vlade ali pa koalicije, ko slišimo vsake toliko, ne vsake toliko časa, skoraj vsak dan: krivosodje, pristranski sodniki, udbomafija v policiji in na preiskovalnem uradu. Pa spomnimo se vseh zborovanj, skandiranj, demonstracij, ki jih je organizirala politika te vlade, ne bom rekel ta vlada, ampak politika te vlade. Spomnimo se depeš Urada Vlade RS za komuniciranje, spomnimo se depeš ministra za zunanje zadeve s temi vsebinami. In zdaj čisto sveža zadeva, spomnimo se aktualnih čivkov predsednika Vlade, ki pa so namenjeni pravosodnemu sistemu najbolj vplivne države na tem svetu. Je to spoštovanje vladavine prava? Je to vloga politika v vladavini prava? Je to prav? Odgovorili si boste tako ali tako sami, ker mi nič ne razumemo, ker mediji nič ne razumejo in seveda poročajo vedno napačno. Pri vladavini prava gre za discipliniranje izvrševanja oblasti Vlade, tako da je ta podvržena pravu. To pomeni, da oblast izvajajo samo tisti, ki imajo pravno pooblastilo za to, in da se oblast izvršuje skladno z zakoni. Ravno ta definicija je največji strah te vlade – da bo morala delovati znotraj pravnih okvirov. To je namreč vladavina prava. In potem se Janez Janša, ker mediji ne poročajo pravilno, oksimoronsko sklicuje na to, da lahko ustrezanje Vlade vladavini prava presoja le sodišče [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ja. Da ne govorimo o spoštovanju odločb sodišč te vlade. Sploh zdajle vidimo, kaj se dogaja z direktorjem NPU, danes so sveže novice. In kaj pove človek? Spet nov pravni manever, zjutraj dobi človek, da se je njegov postopek revidiral oziroma opravil še enkrat, in zraven tudi sklep, da v bistvu ni bil izbran, čeprav je bil izbran že ulala časa nazaj. Retroaktivnost. Mislim, tukaj vam je ob tej pravni bravuri mogoče res samo čestitati, razen smejanja tukaj pravzaprav človek ne more ničesar dodati. In to je vaš uspeh danes – da ljudje ne zaupajo več politiki, ne zaupajo več politikom! Zakaj pa tudi bi? Ukrepov, ki jih sami sprejmete, ne upoštevate. Hojs je skušal tukaj hojsati brez maske, v parlamentu, pa smo ga poslanci opozorili, da tega pač ne sme početi, Logar je okužil celo serijo svojih kolegov diplomatov, snemal je promocijski film brez maske v Galeriji, vladni predstavniki so parodirali ob Kolpi brez distance in mask, Koritnik si je v karanteni privoščil manikuro nohtov, Krek je utrujen točil gorivo brez maske pa so ga ujeli, čeprav ga v bistvu ne bi smeli, Kacin je grozil z zaprtjem mej, potem pa je zadnji hip skočil čez mejo in očistil bazen. In potem imate vi obraz očitati ljudem, da se niso držali ukrepov. To je ta skrajna dvoličnost. Pa so se jih! Sem vam že povedal. Če dobiš na cesti državljana ali pa državljanko, ki poje rogljiček ali burek, mu zakasiraš 400 evrov, če pa dobiš vladnega predstavnika, potem – ga pač ne smeš dobiti! Pa tudi če ga dobiš, se nič ne zgodi, ker nezakonitih zadev pa se ja ne sme dajati v javnost. Glede na vse to in predvsem to, kar smo doživeli, dokazano, je pač dejstvo, da ste nezanesljivi, da ste nekredibilni in da ste izrazito oportunistični. Ko ste v Vladi, minister Šircelj, pozabljate, kakšna je vloga parlamenta. Vloga parlamenta je, da bdi nad izvršno vejo oblasti, pa ste nam to vzeli, sploh letos. Še več, zavestno kršite lastno zakonodajo, ki ste jo sami sprejeli. Še več, to ste tudi priznali oziroma vaša državna sekretarka je to priznala. Pa se nič ne zgodi. In zdaj držite roko nad najtežjim proračunom v zgodovini Slovenije, zdaj se odločate o zgodovinski zadolžitvi v zgodovini Slovenije. In ker je tukaj korona, ker je tukaj epidemija, ki pač ni politično vprašanje, naj vam verjamemo. Tako enostavno ne bo šlo. Še enkrat bomo citirali kolego Horvata: »Brezglavo trošenje javnega denarja in na ta način kupovanje javnomnenjske podpore, ki se bo kmalu razpočila kot milni mehurček, pa kaže na ekonomski hazard, na ustavni hazard in na moralni hazard Šarčevega peterčka in Levice.« Takšne je grmel poslanski kolega Horvat. Oba sta grmela, tudi vi, gospod Šircelj, da je bil letošnji proračun, ki ste ga itak povozili z rebalansom, protiustaven. Ampak je dokazano, da ste se kapitalno zmotili. Kapitalno. Ustavno sodišče je reklo, da proračun ni bil protiustaven. Ali ste zmogli vsaj toliko, da bi rekli, smo se zmotili, smo imeli napačne predpostavke? Ne, danes sem slišal, da se je ustvarjal ustavni precedens za kasnejše rodove! In zdajle vam bomo pa s temi milijardami in milijardami evrov verjeli, da ste nezmotljivi, da imate pa zdaj prav, da ste pripravili fenomenalen proračun, razvojen, za dobrobit ljudi – veste, kaj bi rekli mladi? Pajade, malo morgen, forget it! In ja, kolega Horvat, ki vem, da nas spremlja v pisarni, novembra leta 2018, ko ste se že pogovarjali z nekaterimi takrat koalicijskimi strankami o novi vladi, je bila javnomnenjska podpora vladi Marjana Šarca vrhunska, vsekakor pa krepko višja od današnje. Vam pa kljub neizmernemu in brezglavemu zapravljanju javnega denarja podpora strmoglavo pada, ob strmoglavem naraščanju okuženih. Vse, kar znate, je zavajanje, spreobračanje in unovčevanje svoje pozicije v Vladi, z nekritičnim podpiranjem vsega, kar vam ta vlada posreduje v potrditev, ste dobili poleg treh resorjev, govorim za Novo Slovenijo, kjer se obrača ogromno denarja, še Dars, kamor ste postavili svojega podpredsednika stranke. To je isto, kot da bi mi dali Jerco Korče za predsednico uprave Telekoma in vi bi bili tiho in vi bi se s tem strinjali. Pa zraven še agencijo za varnost v cestnem prometu, pa še kaj se bo našlo, zagotovo. Pa ustvarili ste novo delovno mesto za Travnarja pa tako naprej. In takšni dvoličneži, ki so mirno prestopali iz vlade v vlado, takšni, ki so nam v tej stavbi večkrat lagali v obraz, takšni, ki naj bi jim po nalogu sledili in celo prisluškovali, nam zdaj zatrjujete, da je ta proračun razvojno naravnan in v skrbi za blaginjo ljudi! Zavajate in to zavajanje nenehno opravičujete s krizo. Proračun je razvojen samo za vaše politične prijatelje, blaginja ljudi pa vam je zadnja briga. Tako da ne poslancev Liste Marjana Šarca ne mene osebno niste prepričali. Pravzaprav si boste morali zaupanje nazaj prigarati, ker ga nimate več. In res je, smo v krizi, ampak ne v zdravstveni in ekonomski krizi, smo v politični krizi, ki ji vsakodnevno dodajate toksičnost. Z lastnim ravnanjem razdvajate narod, nam nenehno solite pamet in nas skušate disciplinirati. Zaključil bom z besedami, s katerimi ste vi oziroma vaš uradni vladni govorec začeli ta brutalni pohod z roko v roki z epidemijo: uživajte, dokler lahko.
Hvala lepa. Naslednji razpravljavec je gospod Tomaž Lisec, pripravi pa se gospod Aleksander Reberšek. Izvolite.
Hvala, spoštovana podpredsednica, za dano besedo. Saj se je težko zbrati po takšni razpravi predhodnika, ki pa je le dokaz, kako globoko bi zabredli, če na srečo Slovenije ne bi 27. januarja čudežno, pa hvala bogu, odrešil gospod Marjan Šarec in vrgel puške tja daleč v koruzo. In ja, vsi upamo, da je nikoli več ne bo našel. Ker to, kar je bilo v zadnji razpravi, je ravno ta politika, ki je 27. januarja vrgla puško v koruzo. Populizem, nepoznavanje zadev, žaljenje, strašenje, zagrenjenost, potem pa odhod s političnega prizorišča ali pa iz dvorane Državnega zbora, da ne poslušajo zadev, ki niso kul. Ki nikakor niso kul, in tudi upam, da kul nikoli ne bodo. Toliko za začetek in pa za tiste, ki so izgubljeni v času, kraju oziroma prostoru, pa na žalost so tudi izgubljeni zašli v politiko. Za razliko od predhodnika, ki dve leti pametuje in je pozabil, da je bil del koalicije, ki je naredila veliko problemov pa skoraj nič rešitev, dovolite, da se za razliko od njega obrnem na to, da smo 17. novembra leta 2020, ko se cela Evropa sooči s pojmom, za katerega očitno predhodnik ni slišal in je glavni vir problema ne samo v letu 2020, ampak bo to tudi odpravljanje njegovih posledic v letu 2021, to pa je epidemija. In ravno ta predlog proračuna skuša z nekaterimi drugimi segmenti, o katerih morda malo več kasneje, predstavljati odziv in ukrepe na to epidemijo, za katero na žalost še ne vemo, kako globoko bo zadela ne samo Slovenijo, ampak tudi druge države. In medtem ko predhodnik v svojem izgubljenem času in kraju govori, da ne verjame proračunu, bi ga spomnil, da so podlaga za pripravo proračuna makroekonomske ocene in napovedi, ki jih pripravi Umar v svoji jesenski napovedi. Tako je bilo za proračune leta 2020, 2019, 2018 in tako nazaj v zgodovino. Je pa dejstvo, ja, da se mora posamezna koalicija skupaj z vladnimi predstavniki odločiti, kaj so prioritete. Medtem ko eni ne vedo, kaj so prioritete, in jih iščejo tudi v tem gradivu proračuna, drugi vidimo, kaj so prioritete te vlade. Saj če pogledamo samo tole: sprejeti proračun in pa razlika v proračunu, ki ga je pripravila prejšnja, tako imenovana Šarčeva vlada, pove, kaj so prioritete, kdo vse pridobiva – ministrstvo za gospodarski razvoj, ministrstvo za kmetijstvo, ministrstvo za infrastrukturo, ministrstvo za okolje, ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport. Skratka, za razliko od tistih vlad, ki so milijarde metale v banke in posledično potem nazaj dobivale prek svojih bančnih prijateljev denar v svoje politične opcije in njihove podsisteme, za razliko od tistih izgubljenih milijard ta vlada daje milijarde v investicije. V investicije, ki v zadnji fazi prek ministrstev pridejo do ljudi. In zato verjamem, da nekatere boli, ker so se raje zaganjali v milijarde, v bančni sistem, v tiste banke, ki jih moramo sanirati, njihovi šefi pa se izognejo sodnemu sistemu oziroma dobijo smešne kazni, kakšne pogojne kazni, medtem ko so nekje v žrelu globoke države namerno izgubili s soglasjem posameznih opcij veliko, na desetine milijonov. Pa če gremo najprej po vrsti. Prioritete, so rekli. Služba Vlade Republike Slovenije za razvoj in evropsko kohezijsko politiko 130 milijonov več sredstev. Jaz sem v parlamentu že kar nekaj časa in vem, kako dobro se je končala tista evropska perspektiva 2007–2014, ki jo je v zadnjem letu reševala Janševa vlada na nočnih sejah Vlade in na nočnih sestankih koalicijskih poslancev, ko smo izumljali ne samo zakone, ampak tudi ukrepe, kako spodbuditi zadeve. Potem smo imeli drugo vlado, ki je dobila dober osnutek evropskega programa 2014–2020 in je bolj kot ne – kar kažejo evropske in ne slovenske evidence, 25-procentna poraba – sanjala tja do konca leta 2019. Sedaj zopet to rešujemo. Morda samo medklic. Medtem ko leve vlade niso imele pojma, kaj narediti z evropskimi sredstvi, je na nekem ožjem sestanku – tukaj sta dva poslanska kolega, ki sta bila, mislim da, takrat skupaj za mano na kavi – ko smo razmišljali, kako narediti modernejše šole, ne da bodo 50 in 100 let stare šole propadale v posameznih občinah, prišel takratni minister Zvone Černač z idejo. Čeprav je najprej rekel, fantje, jaz ne morem reševati šol, to ne spada pod moj resor, je prišlo sporočilo, mislim, da v nekaj dneh: spoštovani strankarski kolegi, naredili bomo energetsko sanacijo stavb v lasti lokalnih skupnosti. Takoj smo dobili iz Evrope pozitivno mnenje. Mislim, da v prvem razpisu 52 milijonov za energetsko sanacijo stavb v lasti lokalnih skupnosti, ko so se potem občine prijavile, in s 100-procentno soudeležbo oziroma udeležbo evropskih sredstev. Potem je minister Černač naredil drugi razpis. In kaj se je s tistim razpisom hotelo narediti? Prišla je leva vlada in tedanji minister, ki je nadomestil ministra Černača na ministrstvu za infrastrukturo, je naredil – kaj? Hotel je razveljaviti tisti razpis in mislim, da spet podobno 50 milijonov vreči – kam? V Stožice, da zakrpajo zgrešeno investicijo lastnega županskega sokandidata, ki so ga prej prav te iste stranke podpirale. To je razlika. Eni dajemo za ljudi investicije, eni dajejo pa investicije v banke in za zgrešene investicije svojih političnih prijateljev. Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo 122 milijonov več. Pa spet ta nesrečna opozicija ni zadovoljna. Vseskozi govorijo, razen seveda ene stranke, ki bolj sanja venezuelski model, kako je potrebno dati gospodarskemu razvoju in tehnologiji dodatne spodbude. 122 milijonov evrov samo iz državnega proračuna, pa spet ta nesrečna opozicija ni srečna. Jaz sam sem tretji mandat član Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano in še nikoli ta resor ni imel tako bogate proračunske pogače. Ne samo, ko smo na odboru razpravljali, kaj bo kmetijstvo dobilo, predvsem pa smo dobili pobude od Sindikata kmetov, Kmetijsko gozdarske zbornice, Zadružne zveze in še ostalih deležnikov, ki imajo probleme, na žalost prevečkrat zaradi podnebja in ne zaradi svojega nedela – Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano 60 milijonov evrov več denarja. Ministrstvo za infrastrukturo. To je tisto ministrstvo, na katerega verjetno vsi najbolj pritiskamo ne glede na to, ali smo kot poslanci del koalicije ali opozicije ali celo tisti, ki imamo srečo, da smo občinski svetniki in vemo, kako naporno je županom ne samo zakrpati krajevne in občinske ceste, ampak tudi pridobiti kakšno državno investicijo v obliki križišč, krožišč, kolesarskih steza, mostov ali še kaj drugega, železnice. 270 milijonov več denarja v proračunu, pa spet ta nesrečna opozicija ni zadovoljna, ker očitno ne bodo oni delili, ker bomo mi delili ljudem in občinam in ne bomo delili bankam. Ministrstvo za okolje in prostor, po mojem mnenju eno najbolj problematičnih ministrstev skozi mojo perspektivo petnajstletnega dela tukaj v Državnem zboru. Pride minister, na srečo zamenja kar nekaj deset ne nepolitičnih, ampak nesposobnih višjih in nižjih uradnikov in zadeve se začno dogajati. Zato tak minister rabi več kot 95 milijonov novih sredstev, da se bo vse tisto, kar se je na tem ministrstvu nakopičilo v zadnjih letih nenarejenega, končno naredilo. Pa spet ta nesrečna opozicija ni srečna. Verjetno prihajajo poslanci opozicije le iz tistih občin, kjer se cedita med in mleko in kjer imajo rešeno vodooskrbo in nimajo problema s kanalizacijami, vodotoki ali pa še čim. Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dobi 308 milijonov ali nekaj podobnega več sredstev. Vsi govorimo, kriza je, kriza je, dajmo ljudem – 308 milijonov več za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Za vse od tistih najmlajših do najstarejših ljudi v naši državi bomo skušali s temi sredstvi poskrbeti. Narediti tudi tisto, kar so nekateri samo govorili pa postavili morda temeljni kamen, potem pa odšli ali v pozabo na političnem prizorišču ali pa v pozabo s svojimi obljubami. Mi bomo to naredili ne samo zato, ker imamo več teh sredstev, ampak ker za razliko od marsikatere vlade spoštujemo in želimo delati po programu, ki se mu reče koalicijska pogodba. Ministrstvo za zdravje 335 milijonov več sredstev. Toliko je govora, ko govorijo, več denarja v zdravstvo, več denarja v zdravstvo, več denarja v zdravstvo – evo, ta vlada da 335 milijonov več v zdravje na primarni, sekundarni in tudi terciarni mreži, pa je ta nesrečna opozicija spet žalostna, jezna in zagrenjena. Nikakor tej opoziciji ni prav, da se tudi na zdravstvu kaj naredi. In ko smo prej poslušali o decentralizaciji, očitno je Splošna bolnišnica Celje za nekatere center. Tisti, ki pa gravitiramo nekako med splošno bolnišnico Celje, Novo Mesto in pa Brežice, vemo, da so vse tri splošne bolnišnice podhranjene, in glej ga zlomka, leve vlade vzamejo tem bolnicam programe, desne pa dajo program in želijo tudi boljše prostore, ne samo za boljše delovanje zdravstvenega osebja, predvsem tudi za paciente. Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport 150 milijonov več sredstev. Od vrtcev, osnovnih šol, srednjih šol, športne vzgoje do tistega, o čemer predvsem ena ali dve levi stranki veliko govorita, znanosti in tehnologije. Ampak ko desna vlada da 150 milijonov več, spet jokanje in škripanje z zobmi. Ministrstvo za kulturo 45 milijonov evrov več. Jaz osebno trdim, da morda celo preveč, da je tu, pa tudi na marsikaterem drugem ministrstvu še preveč balasta in se preveč radodarno deli. Ampak ko poslušam o tem, kako se kulturi jemlje, verjetno nobenemu, ki obiskuje vsaj tretji razred osnovne šole ne gre skupaj, kako se jemlje, torej daje minus, če pa je na koncu plus 46 milijonov evrov. 46 milijonov evrov več, jokanje in škripanje z zobmi levih opozicijskih strank. In če vsa ta dodatna sredstva, torej investicije v ljudi in ne v banke, povežemo s koncem evropske perspektive 2014–2020, kjer nam je po eni strani na srečo leva oblast pustila veliko manevrskega prostora, da lahko naredimo veliko več, kot so oni samo sanjali, ne pa tudi naredili, in če imamo vmes, jaz ji pravim tako imenovano korona perspektivo, potem lahko vemo, da lahko veliko naredimo. Ampak za to rabimo sposobne ministre, sposobne uradnike in pa ne nazadnje tudi sposobne občane. In ko smo ravno pri občanih. V Občini Sevnica imamo jutri sejo občinskega sveta – sicer ne vem, če bom prisoten, morda bom zjutraj priletel v Ljubljano, potem nazaj v Sevnico, in potem v Ljubljano – in pred sabo bomo imeli predlog proračuna Občine Sevnica za leto 2021. V tem proračunu bo skoraj milijon pa pol več sredstev, kot bi jih bilo, če ne bi 27. januarja predsednik vlade Marjan Šarec na srečo vrgel puške v koruzo. In to samo na podlagi dveh dejstev. Eno je to, kar je tako imenovana Šarčeva vlada zapisala kot številko za povprečnino, in drugo je, kar je Janševa vlada zapisala v povprečnino, ob tem pa ne smemo pozabiti, da je v zaključku oziroma pred sprejetjem tudi zakon o finančni razbremenitvi občin, ki je po zadnjih podatkih vreden okoli 75 milijonov evrov. Ampak nesrečna opozicija spet ni srečna, ker se daje občinam in se očitno ne daje bankam. Skratka, samo če pogledamo te stroške po ministrstvih in povezave na evropska sredstva in na sodelovanje z občinami, vidimo, da lahko z nekim pozitivizmom gledamo v leto 2021. Ampak ja, jaz verjamem, da tisti, ki so zagrenjeni in ne znajo videti dobrih številk, raje strašijo. Morda še nekaj zadev. Poslušali smo 10 minut jokanja o tem, kako Maribor nič ne dobi. Oglašala se je mariborska poslanka, ki pa je pozabila povedati, da je bila dve leti članica koalicije, ki Mariboru ni nič dala. Prejle pa mi je poslanski kolega Dejan Kaloh poslal seznam, kaj dobi Maribor v proračunu in kaj dobi prek evropskih sredstev, ki bodo ali samostojna ali pa vezana na evropska sredstva. In napisal je: »Maribor bo precej dobil.« Skratka, eni pozabijo, da so bili del koalicije, ki ni nič naredila, in so spet žalostni in jezni, ker eni drugi dajejo. Je pa dejstvo, da če hočeš kaj narediti, moraš znati ne samo pogovarjati se, ampak tudi dejansko kaj narediti. Zato bom tukaj izpostavil, da je Posavje kar nekaj dobilo. Pa ne samo v proračunu za leto 2021, tudi v proračunu za leto 2022. In da smo posavski poslanci, štirje smo, dva iz koalicije, dva iz opozicije, vse tiste projekte oziroma večino tistih projektov, ki so se prej v zadnjih petih, šestih letih vseskozi pomikali z vsakim NRP bolj v prihodnost – pa naj smo bili leta 2015 ali pa leta 2019, vedno je bilo še pet let do tega projekta – oziroma jih bomo leta 2021 ali spravili v samo realizacijo ali v dokončanje prostorskih, gradbenih in izvedbenih planov ali pa smo jih iz tam nekje globoko po letu 2024 spravili realizacijo v letu 2022 oziroma 2023. Skratka, jaz upam, da proračun za leto 2021 ne bo kljub epidemiji doživel preveliko rebalansov, je pa dejstvo, da ne samo to, kar nam kaže Umar, predvsem tudi to, kar nam kažejo evropske institucije, ki se ukvarjajo s temi napovedmi, kaže dve zadevi. Prvič. Da smo med boljšimi zmagovalci spopadanja s koronavirusom leta 2020, ne glede na to, kaj kriči naša opozicija. In da bomo očitno tudi v letu 2021 ravno zaradi teh ukrepov, ne samo v PKP 1, 2, 3, 4, 5, 6, ampak predvsem s tem proračunom, naredili, da bomo izšli kot tisti, ki so na strani zmagovalcev. Zato verjamem, da so lahko ta proračun plus evropska sredstva plus več sodelovanja z občinami plus dajanje denarja za ljudi in ne za banke zmagovita matematika, in zato bom ta proračun podprl. Hvala.
Hvala lepa. Imamo tri replike. Najprej dobi besedo gospod Pavšič. Izvolite.
Kolega Lisec je eksemplaričen primer retorike SDS in tega, da se operira z denarjem, ki je v oblakih. Nihče vam ne očita tega, da bi komu dali, ampak vi ne boste dali nikomur nič, ker ne bo česa deliti! To je to, na kar vas opozicija opozarja nenehno – da ste nerealni, da pričakujete denar iz Evropske unije, ki ga ni. Oziroma pričakujete več denarja, kot ga je na razpolago. Na to nas je tudi Evropska komisija opozorila, ampak na to vi pozabite, to sploh ni pomembno. Je pa očitno, da ste občinski svetniki, ki ste hkrati tudi poslanci, zelo dobro zlobirali svoja križišča pa svoja krožišča za skrbno negovanje svojih volilnih okrajev. In to je tudi edini razlog, zakaj vztrajate pri volilnih okrajih in samo kozmetičnih [[…]] [[oglašanje iz dvorane]]
Samo trenutek, gospod Pavšič. Jaz prosim kolege iz SDS, da se umirite in da se ne derete, ko poslanec razpravlja. Hvala lepa. Nadaljujte.
Ja, ker ljudje ne slišijo, kako se vsaka kritika, ki zadene v bistvo, sprevrže v nekaj, kar v tem prostoru sploh ne bi smelo imeti prostora. Očitno je torej, da je to vaše lobiranje v proračunu samo skrben manever za skrbno negovanje svojih volilnih okrajev in za to, da se boste lahko v svojem trkali po prsih. Jaz pa svoje poslanstvo poslanca jemljem na nacionalnem nivoju. To ne pomeni, da ne pomagam svoji občini, ampak se s tem tudi ne hvalim, ker to ni higienično, ker to ni prav. Mi moramo poskrbeti za vse enako in to je tisto, na kar je kolegica Divjakova tudi opozarjala – da ni uravnoteženega razvoja. In potem, ta »nesrečna opozicija« – ne, ta opozicija ni nesrečna, nesrečna, prekleto nesrečna bo pa naslednja koalicija, ki bo morala prevzeti to opustošenje, ki ga boste pustili za sabo z brezglavim zadolževanjem, brez vizije, brez tega, da bi nam povedali, kaj boste jutri naredili! Najlažje se je hvaliti danes: čez sedem let bomo mi postavili avtocesto od Postojne do Jelšan. Ta projekt se mimogrede kuha že dobrih 10 let [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Samo povem. In kadarkoli ste bili dejansko ta desni na oblasti, vedno je za vami ostalo popolno opustošenje.
Hvala lepa. Preden nadaljujemo z replikami, jaz vas res, gospodje, lepo prosim, večina vas je gospodov, da se vzdržite komentarjev in dretja enega čez drugega, medtem ko nekdo drug razpravlja, ker to ni kulturno [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Gospod, a lahko? S tem kažete svojo kulturo, ne česa drugega, in vas vljudno prosim, da se vzdržite. Postopkovno imate, izvolite.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Ko spremljam to razpravo, vam posledično predlagam, da kolega Roberta opozorite, ker kar se dogaja v zadnjem času, je povzročil on, posledično pa tudi vi. On je obračunaval z našim poslanskim kolegom v svoji razpravi [[…]]
Kolega Podkrajšek, to ni postopkovni predlog, ampak je replika na repliko. Prosim, da poveste, kaj je vaš postopkovni predlog.
Bom na koncu povedal, kaj predlagam. On je obračunaval z našim poslanskim kolegom Jožefom Horvatom, ki je več mandatov v Državnem zboru, pa je vedno korekten in nikoli ni bil žaljiv. Ni pošteno, da poslanec obračunava s kolegom, ki ga ni v dvorani. Nihče od nas ni zdravnik, da bi vedel, ali je on bolan ali ni bolan. To ve gospod Jožef. Jaz mu želim, da je zdrav. In spoštovana podpredsednica, ko vodite to sejo, ne glede na to, da vaš kolega prihaja iz vaše stranke, prosim, da ga opozorite. Jaz vas vedno spoštujem, ko opozarjate nas, tako na levi kot na desni. Danes ste molčali, ko je žalil cel državni zbor, ko je žalil gospoda Jožefa, ko je žalil Slovensko demokratsko stranko. Je pa točka proračun za leto 2021. Zato predlagam, da vašega kolega opozorite, da ne žali nas poslancev in poslank.
To ni postopkovni predlog in vem, da se zavedate tega, da to ni postopkovni predlog. Jaz sem že večkrat povedala pa bom še enkrat. Do vseh poskušam biti korektna in nikogar ne omejujem v njegovi razpravi in v njegovih stališčih in se z mesta podpredsednice ne bom vtikala v nobeno vsebinsko razpravo. Nisem zasledila nobenih žalitev s strani poslanca Pavšiča, je pa res, da je razlagal svoja stališča, ki so evidentno različna od vaših. Jaz tega ne smatram kot žalitev, ampak pač podajanje različnega mnenja. In to, kar ste zdaj storili vi, ste zlorabili postopkovni predlog. In gospod Ljubo Žnidar, ves čas se oglašate. Jaz vas vljudno prosim, da nehate bevskati, počakajte na svojo razpravo, ker to je pa zdaj že preveč. Na začetku sem vas vljudno prosila, da se vzdržite teh komentarjev. Na televiziji se jih ne sliši, ampak v tej dvorani, ki je zelo akustična, se pa zelo sliši to vaše glasno govorjenje, na trenutke tudi vpitje [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] In če zdaj ne boste dali, gospod Ljubo Žnidar, postopkovnega predloga, vam že vnaprej povem, da vam bom izrekla v skladu s poslovnikom opomin. Zdaj pa imate na voljo tri minute, da obrazložite svoj postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica, za dano besedo. Moj postopkovni predlog je, da vi kot podpredsednica vodite sejo do vseh poslancev enako, ne glede na to, s katere politične opcije prihajajo, ali je to iz vaše stranke, ali je to iz koalicijske ali opozicijske. Predlagam, da ste do vseh enako pošteni in da vodite v skladu s poslovnikom. Hvala.
Hvala lepa. Jaz ocenjujem, da vodim sejo v skladu s poslovnikom. In tako kot predhodne razprave vaših poslanskih kolegov iz Poslanske skupine SDS niso bile samo o proračunu, govorili ste o maskah, o protestih, o ne vem, čem še vse, pa vas nisem prekinjala, nisem se vtikala v vaše razprave in se ne bom, tako se ne bom vtikala v razprave opozicijskih poslancev, če seveda to ne bo potrebno. In do zdaj sem ocenila, da te moje intervencije ni bilo potrebno storiti. Zdaj pa imamo še en postopkovni predlog. Gospod Nik Prebil, izvolite.
Najlepša hvala, spoštovana podpredsednica. Jaz bom dal zelo konkreten postopkovni predlog kolegom z desne strani, pa mi dovolite, da ga samo na kratko utemeljim. Ves čas v tem državnem zboru, ko nekdo iz opozicije razpravlja, ki kritizira aktualno oblast, se, pa ne samo na tej seji, tudi na drugih, slišijo komentarji in napadi. 75. člen Poslovnika govori o tem, da sejo vodi tisti, ki sedi tam gori – pa se ne bi zdaj spuščal v vodenje vašega podpredsednika – in v točkah tega člena jasno piše, da govornika pri besedi ne moti nihče. To vaše glasno nastopanje zoper kolega Pavšiča jaz eksplicitno razumem kot kršenje 75. člena. Zato vas, spoštovana podpredsednica, v skladu s 76. in 77. členom Poslovnika prosim, da kolegom iz stranke SDS, ki so v dvorani, izrečete opomin zaradi kršenja reda in skakanja v besedo kolegu poslancu. Hvala.
Hvala lepa za vaš postopkovni predlog. Opomina ne bom izrekla, sem jih izrekla opozorilo in verjamem, da bo to v tej fazi zadostovalo, da smo se vsi malo umirili in lahko nadaljujemo z razpravo. Imamo še dve repliki. Najprej dobi besedo za repliko dr. Trček. Izvolite.
Hvala za besedo. Po 11 urah sem mislil, da bomo končno prišli do amandmajev – ker kot odgovorna opozicija seveda predlagamo amandmaje, glede na težavnost situacije lahko tudi sedanja koalicija in Vlada kaj spregledata – ampak imamo neko relativno sproščeno, žal splošno razpravo. V nekih resnih parlamentih vodja poslanske poda pogled na proračun, dva, trije ključniki se ukvarjajo z makroekonomiko in gospodarstvom, temu kaj dodajo in se gre potem v amandmaje. Bil sem gori v pisarni, kolega Lisec, ne vem, po šestih letih imam pa že poln one tega. Jebenti, vi veste, ali sem srečen ali sem nesrečen, ali sem tak ali sem drugačen – nobeden od nas 90 ni niti psihoanalitik niti psihoterapevt. Jaz ne vem, ne vidim v vašo glavo, kakšni ste, v kakšnem agregatnem stanju ste. Zbodlo me je predvsem to: dajemo ovo, dajemo ono, dajemo vsem, mi smo najboljši v vesolju, gor in dol. Minister je lepo povedal, zadolžujemo se, še bolj se bomo zadolževali. Kolega Tomaž, zdi se mi, da imaš tri sinove, upam, da so krasni, da so zdravi, verjamem v to, jaz imam tudi tri otroke, dva sem še zraven dobil, najini vnuki bodo to odplačevali. Nehajmo se toliko napihovati, ljubi bog. Katerakoli vlada je vlada vseh državljank in državljanov. To prepucavanje, mislim [[…]]Umirajo nam ljudje, kmalu bomo imeli tisoč mrtvih, mi se bomo pa tukaj, se opravičujem, drkali, kdo ima lepšo lopatico v političnem peskovniku. Pa dajmo se zbuditi že enkrat vsi skupaj, kljub pozni uri. Hvala.
Hvala lepa. Še zadnja replika, kolegica Lidija Divjak Mirnik.
Hvala lepa za repliko, spoštovana gospa podpredsednica. Z gospodom Liscem načeloma ne mislim kaj preveč debatirati, kljub temu pa se bom odzvala na eno zadevo. In sicer tole: da smo v Listi Marjana Šarca leva stranka. Mimogrede, mi smo sredinska stranka, če do zdaj še niste opazili. In tudi na to se odzivam: da smo tako ali tako vsi nesposobni, mislim, čisti brezveznjakoviči, nesposobni eden bolj kot drugi, samo SDS, tam so pa sami sposobni. No, to vidimo danes po številu umrlih. Nekdo, ki je glasoval proti hrani za vse učence osnovnih šol v času izobraževanja na daljavo, meni v tem parlamentu ne bo solil pameti. Zdaj pa še o tem, koliko je en poslanec SDS naredil za Maribor. Tega pač v proračunu ni nikjer. Če je nekje v oblakih, bomo pa še videli, če iz tega kaj bo. Jaz si sicer srčno želim, da iz tega kaj bo. Pa mimogrede, notri je pač tisto, kar je že vlada Marjana Šarca dala v proračun, če pogledate NRP-je, če ste seveda uspeli proračun pogledati. Lahko pa ta poslanec iz Maribora jutri dokaže, kako mu je mar za Maribor, z glasovanjem za amandmaje. Ker do zdaj ste pač v koaliciji pokazali pri vseh 99 amandmajih, da vam ni mar. Tako preprosto je to. Pa še mimogrede, jaz tu že 11 ur sedim, tega poslanca pa še danes v tej dvorani nisem videla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Postopkovni predlog ima gospod Tomaž Lisec. Izvolite.
Najprej morda samo opredelitev. Nobeden ni nobenemu rekel, da je kak brezveznjakovič ali kaj podobnega, to je pač verjetno nek nov mariborski izraz. Bi pa opozoril na 70. člen Poslovnika: vsak razpravljavec ima pravico do odgovora na razpravo drugega razpravljavca, v kolikor se ta razprava nanaša na njegovo razpravo, če meni, da je bila njegova razprava napačno razumljena ali napačno interpretirana. In to, kar sta si privoščila zadnja dva poslanca, nikakor ni replika, nikakor ni replika, ampak je to nova razprava. Gospa predsedujoča, prosim, da jih opozorite, da poslanci ne izrabljajo replike, ampak imajo v tej fazi možnost ponovno prijaviti se k razpravi in zagovarjati svoje interese. Ker vse ostalo, kar o tem poslanci govorijo, ni replika, ampak je samo širjenje polja razprave.
Hvala lepa za vaš postopkovni predlog. Načeloma se strinjam z vsem, kar ste povedali in prebrali, je pa res, da je današnja razprava vseh poslancev do sedaj, ki ste razpravljali, zelo široka in ste praktično vsi govorili o vsem. In jaz dovoljujem možnost, da se vsak poslanec prepozna in oceni, da je bila njegova razprava napačno razumljena in da je zato poslanec, na katerega replicira, pač tako razpravljal, kot je razpravljal. Zato bom tovrstne replike vendarle dovolila. Imamo pa še en postopkovni predlog. Dr. Trček, izvolite.
Tako vi, predsedujoča, kot kolega Tomaž prosim, da se mi opravičita. Jaz sem med pol eno in eno razpravljal, razpravljal sem izključno o proračunu, verjetno me nista poslušala. To, kar je gospod ubesedoval, gre v kontro tega, kar sem jaz takrat o proračunu razpravljal. In to, kar sem zdaj povedal, je šolski primer replike. Hvala. Predhodno, seveda.
Hvala lepa. Gospod Trček, saj sem ravno to, kar ste vi zdaj povedali, samo z malo drugačnimi besedami, odgovorila gospodu Liscu. Jaz ocenjujem, da so bile vse tri replike korektne, zato je moja intervencija tu končana. Zdaj pa, če dovolite, nadaljujemo z razpravo. Gospod Aleksander Reberšek ima besedo, pripravi se gospa Nataša Sukič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovana predsedujoča. Vse poslanke in poslance obveščam, da je Jožef Horvat v vrhunski življenjski formi, da je popolnoma zdrav. Poslanca Pavšiča pa sprašujem, ali mu podarim sliko od Jožefa Horvata, da si jo bo dal na svojo nočno omarico. Polovico svoje razprave je namenil poslancu Jožefu Horvatu, prav tako celotna Poslanska skupina LMŠ. In kot da to še ni dovolj, ste aktivni še na Facebooku in na Twitterju, kjer uporabljate fejk profile za blatenje imena Jožefa Horvata. Vse to pa se je zgodilo samo zato, ker niste bili sposobni vladati, ker ste vrgli puško v koruzo in zdaj vlada vlada Janeza Janše. Čisto preprosto in verjemite, da je tako bolje. Verjemite, da je tako bolje, pustite, da strokovnjaki opravljajo svoje delo, medtem pa vi bodite v opoziciji. Verjamem, da vas prizadene, ko spremljate, ko se bolnišnica recimo zgradi v 10 dneh, verjamem, da vas prizadene, ko dobijo občine več denarja, verjamemo, da vas prizadenejo ukrepi, ki izboljšajo standard vseh naših državljanov. Pa vendar. Proračun, ki je danes pred nami, ta proračun je pripravila aktualna vlada. Jaz ne bom govoril veliko o številkah, ker je bilo veliko o številkah že povedano, bi pa izpostavil eno težavo, in tej težavi se reče prazen populizem. V besedah smo si ljudje podobni, v dejanjih se razlikujemo. Bi pa pozval in prosil vse državljane, da ocenjujejo stranke in poslance Državnega zbora takrat, ko so na oblasti, in ne takrat, ko so v opoziciji in vlagajo všečno zakonodajo, ko vlagajo všečne amandmaje. Med tem, da dejansko ljudem daješ, in med tem, da ljudem veliko obljubljaš, je resnično ena velika razlika. Danes in jutri bomo namreč obravnavali proračun za naslednji dve leti, se pravi, bomo z glasovanjem jutri to na nek način tudi zabetonirali. Opozicija pa verjamem, da ne bo zabetonirala svojih populističnih idej in bo vlagala všečno zakonodajo še naprej – brezplačni mestni promet za upokojence, brezplačni obroki za otroke v šoli, čeprav smo mi to prvi vnesli v PKP6, podaljšanje vinjet, brezplačne tablice za otroke in še in še in še. Sami všečni predlogi s strani opozicije, tudi amandmaji, ki ste jih vložili k temu proračunu. To danes poslušam praktično že cel dan. Gospe in gospodje iz opozicije, imate kup všečnih predlogov. Jaz se sprašujem, kje ste bili 10 mesecev nazaj, ko ste bili na oblasti. Kaj ste takrat, spali ali kaj ste delali? Kje je bil takrat ta vaš čut za sočloveka, vas sprašujem. Za upokojence recimo delaš takrat, ko si na oblasti, in ne, ko si v opoziciji in z vlaganjem neke všečne zakonodaje in všečnih amandmajev. Igraš takrat, ko imaš karte v rokah, in ne, ko imaš v rokah slabe karte in blefiraš – in točno to vi sedaj tudi počnete. Zato dajmo naliti Slovencem čistega vina. Vsi v tej dvorani točno veste, da vladna koalicija predlaga ta proračun in ga bomo koalicijski poslanci tudi podprli, takšnega, kot so ga na Vladi pripravili. In vi, točno veste, ste pa vložili 99 všečnih amandmajev, katerih namen je en sam, in to je vaš strankarski in osebni piar. O tem sem trdno prepričan. Proračun pač ni vreča brez dna. Če imaš 100 enot in če jih razdeliš enakomerno na 10 uporabnikov, lahko daš vsakemu uporabniku 10 enot. Lahko daš nekomu več, samo potem moraš nekomu tudi vzeti. Verjetno imam prav. Tudi jaz bi dal vsem toliko, kot je prag revščine, upokojencem bi dal seveda večje pokojnine, mladim štipendije, zaposlenim večje plače, tudi jaz si želim, da bi v tej državi zgradili več cest, več železnic, da bi zgradili še več domov za starejše in da bi mladi hitreje prišli do stanovanja. Draga opozicija, iskreno povedano, tako enostavno to ne gre. Toliko časa sem pa že v Državnem zboru, da vas dobro poznam in da točno vem, da se vi tega zavedate. Danes sem velikokrat slišal, predvsem s strani poslanca, ki ima rdečo zvezdo na svoji maski, kako bomo dali za vojsko 780 milijonov, ni pa denarja za zdravstvo, za domove za starejše. Resnica pa je, da je Ministrstvo za obrambo dalo 30 milijonov evrov za zdravstvo. Danes je prav tako zdravstvo dobilo že več kot 30 milijonov za covidzadeve. V prihodnjih letih bo zdravstvo seveda dobilo še mnogo več. In če potegnem črto, gre za vojsko nekje 100 milijonov na leto, kar je 1 % proračuna, za zdravstvo pa gre 3 tisoč 500 milijonov evrov, in če dodate še 350 milijonov, ki jih je zdravstvo tudi dobilo v tem času, gre za zdravstvo torej 38 % državnega proračuna, za obrambo pa, še enkrat, en sam procent. Če nekdo trdi, da je to preveč, enostavno, resnično enostavno ne razume te situacije. Varnost v naši državi pač nekaj stane in odločitev za vstop v zvezo Nato tudi. Vsekakor ni problem denar za vojsko in ne denar za zdravstvo, niti ne denar za domove za starejše, niti ne denar za bolnišnice, problem v tej državi je sistemska korupcija. Tukaj je velik problem. Ne izbiramo med domovi za starejše, med zdravstvom in obrambo, problem je v tem, da bolnišnice in domovi za starejše niso bili zgrajeni, ker je namenski denar skozi vsa ta desetletja namensko izginjal, vojska pa pravzaprav s tem nima čisto nič oziroma popolnoma nič. Problem je torej v kraji tega davkoplačevalskega denarja. In kdor želi delati v korist bolnih in starejših, naj se neposredno začne boriti proti sistemski korupciji in pomaga obsoditi tiste, ki so jih našli s prstom v marmeladi. Socialna ogroženost naj se ne rešuje z jemanjem sredstev varnostnim organom, višanjem davkov in še čim, pač pa s preprečevanjem kriminala v zdravstvu, socialnih projektih, bančništvu, infrastrukturi in še kje. Je stranka Levica že to poskusila? Jaz se ne spomnim. Še kako se pa spomnim vaših pompoznih nastopov v Državnem zboru. Takšna razprava, več denarja za zdravstvo namesto za vojsko, pade seveda na plodna tla, ker ljudje to podpirajo, ljudje to radi slišijo. In Levica to ve in to govori enostavno, ker je to pač všečno. Če bi si Levica želela sprememb, bi šla v Vlado. Vse stranke od leve sredine ste imele večino, pa Levica ni želela iti v Vlado. Dajte se vprašati, zakaj. Zaradi tega, ker je veliko lažje govoriti, populistično nastopati kakor delati. Saj odgovor je preprost. Pa tako dobro, da niste šli v Vlado. Miha Kordiš je tudi rekel prej, da potrebujemo 50 domov za starejše. Koliko ste jih zgradili, vas sprašujem. Koliko domov za starejše ste zgradili, ko ste bili nadkoalicijska stranka? Še en populizem, od katerega ljudje, roko na srce, nimajo čisto nič. Morate se tudi vprašati, zakaj v stranki Levica nonstop govorite o minimalni plači, pacientih, revežih. Poslanke in poslanci Levice, če želite delati tisto, kar govorite, pojdite v Vlado. Enostavno in preprosto. Tam se odloča. To, kar vi počnete v opoziciji, je pa mlatenje prazne slame. Cel dan že to tudi poslušam, dejanja štejejo, ne pa lepe besede in večurni govori. Ljudje nimajo enostavno čisto nič od tega. Rad bi povedal samo še tole. Opozicija, se pravi LMŠ, SD, Levica in seveda SAB, je pred dvema mesecema interpelirala predsednika SMC in ministra Zdravka Počivalška zaradi očitkov slabega dela v Vladi, prav tako ste mu očitali še kup drugih nepravilnosti. Cel dan sem takrat moral tukaj sedeti in poslušati, koliko ste mu očitali. Danes pa taista opozicija tega istega gospoda vabi v svojo novo vlado. Razumi, kdor more. Ko gre za prevzem oblasti in ohranitev starih privilegijev, je pa dobro vse, karkoli, da se pride do tistih 46 glasov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Imamo dve repliki, še prej pa postopkovni predlog gospoda Trčka. Izvolite.
Zdaj ne vem, ali je to še razprava o proračunu za naslednji dve leti ali o čem. Zdaj pa tudi ne vem, ali je kolega v Levici ali ne, ker če je definicija Levice nakladanje, je to šolski primer poslanca Levice. Potem bom imel pa še repliko. Mislim, dajte vseeno malo usmerjati razpravo. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Trček, se strinjam z vami, razprava je bila zelo široka. Ampak kot sem že na začetku povedala, je že cel dan razprava zelo široka, tako da če bi zdaj začela omejevati, ne bi bilo korektno do razpravljavcev, ker so imeli pa prej možnost široko razpravljati. Gospa Sukič, imate postopkovni predlog, izvolite.
Prosim, da poslancu nekako poveste, naj se opraviči Levici za te svoje nebuloze, ki jih je pravkar streljal vsepovprek po nas. In to v okviru razprave o proračunu, lepo vas prosim, no. Naj se lepo opraviči in se obnaša tako, kot gre. Hvala.
Hvala lepa. Po poslovniku žal ne morem zahtevati opravičila od nobenega poslanca, tako da tudi to ni bil postopkovni predlog in ga kot takega ne moremo obravnavati. Dve repliki imamo. Najprej se je k repliki prijavil gospod Pavšič. Izvolite.
Kolega Reberšek, ne rabite prav nič skrbeti, fotografijo Jožefa Horvata lahko kar obdržite na svoji nočni omarici. Na očitke o žaljenju, ki sem jih slišal s te strani [[pokaže z gesto]] in s te strani [[pokaže z gesto]] , pa samo tole. Očitno je, da sedite na ušesih in ne slišite prav nič, kar se spregovori v tem parlamentu. Vam bom prebral magnetogram: »Jožef Horvat (PS NSi): Hvala lepa, gospod podpredsednik. Hvala lepa spoštovanemu kolegu Janiju Möderndorferju, da je opazil, da sem bil iz zdravstvenih razlogov v svoji pisarni in seveda spremljal to razpravo,« in tako naprej. Torej, kolega Horvat je sam povedal, da ima zdravstvene razloge, da je v pisarni, in jaz sem samo na to opozoril, da če je kolega zbolel, naj gre raje domov. Če je to žaljenje, potem ste ravnokar užalili vso Slovenijo. Ampak vi, ne jaz. Očitno je, očitno, da sedite na ušesih in ne slišite prav nobene besede, ki je spregovorjena v tem parlamentu, ampak samo tiste, ki jih želite.
Hvala lepa. Še replika gospoda Bandellija. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Glede na to, da je omenil tudi delo SAB, in ker se tako nesramno, gospod Reberšek, dobesedno nesramno se vedno spravljate na opozicijo, ki pošteno dela tukaj in mislim, da samo opozarja na to, kar je prav in kaj ne. Ja, res je, ko smo bili mi na vladi, smo dobesedno zagotovili brezplačen prevoz za upokojence v medkrajevnem prometu, odmerni odstotek smo dvignili s 57 % na 63 %, redno usklajevanje pokojnin in še marsikaj. V redu? To morate vedeti, kar je. In veste, kaj je iz vaših ust? Toliko ste bili glasni, skozi ste bili glasni glede zaustavitve 3. razvojne osi, zdaj pa imate možnost, postavili ste svojega podpredsednika stranke kot direktorja Darsa in imate ministra. Zdaj pa vam ni to interes, da ustavite 3. razvojno os. Vsak dan ste govoril to, govorili o teh baronih, kdo zdaj to dela, česa ne dela. Zdaj imate možnost, dajte, poskusite! Bomo videli, kako boste na naslednjih volitvah uspeli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Imamo repliko, še prej postopkovni predlog. Gospod Šiško, izvolite.
Hvala, predsedujoča. Spoštovani kolegi! Danes je ura 20.31. Tukaj notri poslušam, ste kot eni otroci v otroškem vrtcu. Namesto da bi se držali točke, ki je na sporedu 13 ur, ste sedaj z replikami, postopkovnimi, proceduralnimi, ne vem, čim vse, začeli metati vse v en kup. Dajmo se zresniti. Danes je ta točka 13 ur, ob desetih se konča, jutri bomo nadaljevali z novo točko, ki bo trajala 11 ur, in še tri točke imamo. Ali vi mislite, da bomo tule notri ne vem kaj prijeli? Ne bomo. Držimo se teme točke in gremo naprej s tem programom ali pa se zmenimo pa bomo vsi začeli s postopkovnim, proceduralnim predlogom pa bo ta točka in seja trajala ne do petka, ampak mogoče še v ponedeljek. Zato predlagam, predsedujoča, da resnično veste, kdaj je meja in da prekinete razpravljavca in da se držimo te točke dnevnega reda. Ne da bomo kot otroci jokali pa metali eden drugemu polena pod noge. Mislim, da je čas, da se zresnimo in začnemo razmišljati. Hvala.
Hvala lepa, gospod Šiško. Se strinjam, točka dnevnega reda je obravnava splošnega dela programa sprememb proračuna, sem že večkrat poudarila pa bom še enkrat, apeliram na vse razpravljavce, da se držite teme, pa bo verjetno tudi manj replik in manj postopkovnih predlogov. Zdaj pa še replika, dr. Trček. Izvolite.
Prvič, ne biti žaljivi do otrok iz vrtcev, drugič, jaz sem ves čas resen in ves čas razmišljam, tretjič, ta debata, mi smo dali, vi ste dali – nobeden ni dal, državljanke in državljani polnijo blagajne. Konkretne vlade in koalicije s figo do opozicije kvečjemu to prerazporejajo, ob tem se pa še zadolžujemo. Druga zgodba. Če nekdo hoče biti sredinska stranka, kolega Aleksander, ne more tako lagati. Vi ste rekli: »38 % proračuna gre za zdravstvo.« To ni res. Sešteli ste zdravstveno blagajno plus proračunski del, ki je relativno zelo majhen v primerjavi z drugimi državami. Veste, avstrijska Štajerska na deželni ravni da pol milijarde, iz deželnega proračuna več, kot mi damo iz proračuna. Dajmo biti tule konsistentni, ker to je pa zavajanje preko vsake meje. To je isto, kot da bi jaz rekel, iz proračuna damo toliko pokojnine, pa seštel še pokojninsko blagajno pa rekel, iz proračuna gre pa toliko za penzije. Mislim, neko minimalno resnost pa dajmo ohraniti, kar zadeva številke. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Gospa Sukič ima besedo, pripravi pa se mag. Marko Pogačnik. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Ta nesramnost malo prej priča o tem, ali so vas nesramne besede ali pa sladke besede, samo to dvoje je možno. Pač, rojeni zlatousti, ves čas se hvalisate in sprenevedate, kako ste opoziciji ponudili partnersko sodelovanje, in grda grda opozicija ga je seveda zavrnila. Ampak če bi bilo to res, potem ne bi ta grda grda opozicija pri protikoronskih ukrepih predlagala najmanj 100 amandmajev, od katerih ste sprejeli natanko enega. Tokrat predlagamo 50 amandmajev [[…]]Aja, dva ste, no, dva. Tokrat predlagamo 50 amandmajev in po tej logiki boste – kaj? Sprejeli pol amandmaja, mogoče enega in se temu reče sodelovanje. Toliko uvodoma, da se ne boste toliko hvalisali na vse pretege. Hvalisate se seveda tudi okrog tega predloga sprememb proračuna, na vsa usta se na široko hvalite, kako je socialen, kako je razvojen, kako je zelen, celo zelen je, in transparenten. No, nič kaj od tega ni zares res, pa bom potem to zelo razčlenila, da ne boste rekli, da govorim kar nekaj v tri dni. Ker bomo malo pogledali v drobovje tega proračuna pa bomo videli, kako stojijo stvari. Imate pa res dobro naoljen piar in to so pač predstave za javnost, kakopak, kaj pa drugega. Zbodlo me je denimo, kar je rekel kolega Horvat – meni je žal, da ga ta trenutek ni tukaj, upam, da nas spremlja po televiziji – da ni res, da ta vlada ne mara nevladnih organizacij. To je rekel. Češ, koliko sredstev jim namenja. No ampak jaz bom pa k temu dodala: kakor komu. Ko je na primer Zavod svetega Stanislava največji prejemnik javnih sredstev med civilnodružbenimi organizacijami ali pa ko ima Zavod Antona Martina Slomška od države več finančnih sredstev kot Smučarska zveza Slovenije, potem verjamem, da se to kolegu Horvatu zdi fino in fajn. Da ne omenjam, da je največja civilnodružbena organizacija v državi, to je Rimokatoliška cerkev, oproščena davkov, in država celo plačuje socialne prispevke duhovnikom. Tako. Da ne boste rekli, da si izmišljujem, to piše v podatkovni bazi Erar, poglejte si, če ne verjamete. In ko na primer minister Simoniti na dan razglasitve epidemije in policijske ure hkrati ledeno hladno sredi najhujše zdravstvene krize na cesto meče več kot 20 nekih drugih nevladnih organizacij s področja kulture, ki so slučajno vrhunske umetniške in produkcijske organizacije, ampak ki pa seveda niso blizu vašemu miljeju, je pa seveda slika popolnoma drugačna. In ta isti minister tudi pravi, da ima diskrecijsko pravico, da kot božanstvo odloča o usodi samozaposlenih v kulturi, o usodi slovenskih filmarjev in s tem o usodi ali pa o prihodnosti slovenskega filma. Torej, spoštovani, kakor za koga se bo našel denar v tem glomaznem proračunu, pač skladno z diskrecijskimi pravicami naših ministrov. In adijo, stroka. To pa itak gledamo, to je pa itak vseprisoten pojav, vsepočez od nastopa te vlade. Pa poglejmo zdaj pobliže strukturo proračuna. Kaj je tisto, kar v tem proračunu po našem mnenju ni v redu? V oči bode izrazito povečanje sredstev za vojsko, čeprav mi je prej kolega razlagal o nekem 1 % in tako naprej. Smešno. Bom zdaj malo demantirala te njegove navedbe. Vlada Janeza Janše v posmeh vsem mladim in upokojencem brez strehe nad glavo, v posmeh vsem brezposelnim, tudi tem, ki jih je na novo prizadela covidkriza in so zaradi tega ostali brez dela, skratka ljudem v hudih socialnih stiskah, kljub temu načrtuje ogromno povečanje proračunskih sredstev za orožje. Letos bo za vojsko porabila 516 milijonov evrov, v letu 2021 636 milijonov evrov, kar je 120 milijonov evrov več. V letu 2022 se bo proračun za vojsko dodatno okrepil na 688 milijonov evrov oziroma na še dodatnih 52 milijonov evrov. V dveh letih se bo tako proračun za vojsko povečal za eno tretjino glede na prej. Toliko o tem ubogem, skromnem, malem procentu. Sredstev za dolgotrajno oskrbo v resnici ni. Tudi zakon o dolgotrajni oskrbi, ki zaenkrat ni usklajen niti med koalicijskimi strankami niti med ministrstvi, Vlada očitno piše s figo v žepu. Po eni strani razglaša, da je končno pripravila neko sistemsko rešitev, po drugi strani pa te rešitve noče financirati niti s prispevki, ker temu nasprotujejo delodajalci, niti s proračunskimi sredstvi, ker jih bo raje porabila za nakup orožja in podeljevanje koncesij zasebnikom. Vlada je na proračunski postavki Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti za dolgotrajno oskrbo, za katero po oceni prav te vlade na letni ravni potrebujemo 300 milijonov evrov, za leto 2021 namenila pičlih 23 milijonov evrov, za leto 2022 pa le 22 milijonov evrov. Toliko. Da se razumemo. Da ne bomo samo govoričili nekih puhlic v tri dni, to so konkretne številke pa naj mi potem minister pove, če se motim. Pravite, da boste končno zgradili tudi kakšen dom za starejše. V skladu z idejami Bojane Beović, kandidatke za predsednico Zdravniške zbornice – ne vem, ali je medtem že postala to, ker zdajle ne sledim – in vaše strokovnjakinje za covid, o tem, da bi morali zdravniki za svoje ostarele kolege poskrbeti z organizacijo doma za onemogle zdravnike, lahko verjetno pričakujemo en tak elitni dom za ostarele zdravnike. Ali kaj lahko pričakujemo? Ne vemo, ker je vse v zraku, ker so vse samo neke obljube, ki zaenkrat niso prav oprijemljive narave. Ni tudi krvavo potrebnih sredstev za investicije v zdravstvu, čeprav ves čas zavajate, da so. Pa poglejmo. Ob načrtovanju ogromnih izdatkov za investicije v Slovenski vojski v zdravstvu v resnici ni načrtovanih praktično nobenih novih investicij, le dodatnih 30 milijonov evrov za dokončanje obstoječih investicij. V proračunih za leti 2021 in 2022 ni zagotovljenih niti sredstev za izgradnjo nujno potrebnih infekcijskih klinik v Ljubljani in v Mariboru. Za vse investicije v zdravstvu je v proračunu namenjenih zgolj 60 milijonov evrov za leto 2021 in 61 milijonov evrov za leto 2022. To je letno več kot pol manj, kot se v obdobju med letoma 2021 in 2027 v povprečju načrtuje za oboroževanje, kjer bo letno namenjenih 130 milijonov evrov. Ali se vam to zdi v redu razmerje? Investicije v prepotrebno infrastrukturo v zdravstvu polovico manjše kot investicije v orožje, ki bo nekoč, v nekaj letih zarjavelo obležalo nekje na nekih odpadih. Ni sredstev za neprofitna stanovanja. Na smešno nizki ravni ostajajo tudi številne druge postavke, ki bi jih bilo nujno treba okrepiti. Recimo za stanovanja je v proračunu za leto 2021 namenjenih 6 milijonov evrov, za leto 2022 pa 7 milijonov evrov. Po podatkih Stanovanjskega sklada za najbolj ogrožene ta trenutek primanjkuje 9 tisoč 100 javnih najemnih stanovanj. Od tega samo v Ljubljani, mislim da, nekih 4 tisoč. Ni dovolj sredstev za javno znanstveno in raziskovalno dejavnosti, čeprav tudi tu zavajate, da so. Pa poglejmo. Na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport sicer postavko za znanstvenoraziskovalno dejavnost glede na sprejeti proračun za leto 2021 povečujete za 21 milijonov, pri tem pa ste nekaj pozabili povedati. Treba je upoštevati, da je Vlada z rebalansom proračuna za leto 2020 prav tej postavki odvzela 23 milijonov evrov. Kaj torej sledi, če malo to seštejemo? Sredstev za znanstvenoraziskovalno dejavnost torej ne bo več, ampak v resnici manj. Poleg tega pa je treba upoštevati tudi to, da se dobršen del teh sredstev namesto v javno znanstveno dejavnost neupravičeno pretaka v raziskovalne projekte za potrebe zasebnega kapitala. V tem kontekstu je pomenljivo, da se naslednje leto nova postavka za znanstvenoraziskovalno dejavnost v višini 43 milijonov evrov odpira na Ministrstvu za finance, ki za to dejavnost sploh ni v resnici pristojno, spoštovani minister. Ne vem, kako boste to komentirali. Skratka, vlada Janeza Janše znanost žal pojmuje kot finančno investicijo ter sredstvo komercializacije v službi kapitala, ne pa kot dejavnost kritične refleksije družbe in raziskovanja v javnem interesu. Zdaj pa gre spoštovani kolega Reberšek ven, ker verjetno govorim takšne neumnosti, da jih ne more poslušati. Znižanje sredstev za nadomestila brezposelnim. Poglejmo, kaj je pri tem. Zaskrbljujoče je tudi načrtovano znižanje proračunskih sredstev Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti – poslušajte to – za nadomestila brezposelnim, in to v situaciji, v kakršni smo. Glede na oceno letošnje realizacije se bodo v letu 2021 sredstva za ta namen znižala za 13 milijonov evrov, leta 2022 za dodatnih 25 milijonov evrov. A se vi hecate? V situaciji, ko bo brezposelnih več zaradi covid krize, vi radikalno režete sredstva za nadomestila za transferje brezposelnim. Pa to je norčevanje iz ljudi! In vi boste govorili, da delate za ljudi, kako ste dobri do ljudi? Mislim, to je sramota, dobesedno, kar si privoščite. Kar pa je najbolj zaskrbljujoče, pa je: pred nami sta 2 milijardi nepojasnjenih sredstev na postavki covid-19 in v bistvu privatizacija državnega proračuna. Vlada si je z zakonom o interventnih ukrepih na javnofinančnem področju že marca letos podelila dobesedno absolutno pravico samovoljnega prerazporejanja pravic porabe brez odobritve parlamenta in brez vsakršnih omejitev. Ker o porabi proračunskih sredstev ni več odločal parlament, ampak Vlada, je de facto prišlo do privatizacije proračuna. Pa recite, kar hočete, to je to. Ni šlo več za javno porabo javnih sredstev, ker je po novem vladajoči politični razred z javnimi sredstvi razpolagal kot s svojo zasebno lastnino. Zato smo bili priča kanalizaciji sredstev iz proračunske rezervacije in drugih proračunskih postavk na Zavod za blagovne rezerve, od koder se je javni denar pretakal v žepe zasebnih posrednikov blizu vrha vlade Janeza Janše, ki so zdravstveno in gospodarsko krizo pač izkoristili tudi za kakšne dobičke, kajne? Proračunski dokumenti niso zgolj odraz zgrešenih političnih prioritet te vlade, temveč odražajo tudi avtoritaren in konspirativen način njenega vladanja. Že v rebalansu proračuna za leto 2020 si je na postavki Ministrstvo za finance zagotovilo kar 1,6 milijarde evrov sredstev, to je 11 % celotne načrtovane proračunske porabe, za obvladovanje epidemije. Pri čemer niti Državnemu zboru niti širši [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Prosim, da me ne motite, kolegi, no. Poglejte, jaz nisem nikogar motila, sem vse poslušala. Niti širši javnosti ni pojasnila, za kaj in kako točno bo ta sredstva porabila. S to prakso torej nadaljujete še naprej, saj si tudi za leto 2021 na vsebinsko nedefinirani postavki za obvladovanje epidemije na Ministrstvu za finance zagotavljate dodatnih 500 milijonov evrov, na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo pa še dodatnih 50 milijonov evrov. Ves čas se hvalite, kako ste uspešni in učinkoviti in kako je tudi vaš proračun naravnan v to smer. Ali je to res? Pa poglejmo primer tako imenovane uspešnosti in učinkovitosti te vlade, hvalisanja vlade, utemeljenega na laži. Na uradnem profilu, recimo, Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti ste 9. novembra, pred nekaj dnevi, tvitnili, da so rezultati vaših ukrepov vidni, saj se brezposelnost od začetka epidemije zmanjšuje. V objavi ste delili grafični prikaz števila registriranih brezposelnih od konca maja do konca oktobra letos. Od konca maja do konca oktobra letos – takrat se je število registriranih brezposelnih sicer nekaj malega res postopoma zniževalo, pozabili pa ste, da se to število ne zmanjšuje od začetka epidemije, torej od 12. marca. In to seveda prikrivate, kajti meseca maja smo imeli situacijo, ko je bila brezposelnost, mislim da, za več kot 20 % večja kot v istem obdobju prejšnje leto. Tako da ne se hecati, no. Po podatkih Zavoda za zaposlovanje je bilo letos število registriranih brezposelnih, ki vključuje tiste, ki so na Zavodu prijavljeni kot aktivni iskalci zaposlitve, najvišja konec maja, od julija pa torej pada. Kljub temu je bilo konec oktobra na Zavodu prijavljenih 83 tisoč 654 iskalcev zaposlitve, kar je skoraj 5 tisoč 800 več kot ob začetku epidemije. In tako naprej. Lahko bi se spuščala še v strukturo teh ljudi in tako naprej, recimo lahko povem, da je bil med gospodarskimi panogami upad zaposlenosti v primerjavi s preteklim letom največji v dejavnosti poslovanja z nepremičninami, kjer je bilo avgusta zaposlenih nekaj več kot 4 tisoč 600 ljudi, kar je za skoraj 30 % manj kot v istem obdobju lani, v drugih poslovnih dejavnostih, med katere se denimo uvrščajo zaposlovalne in turistične agencije, je bilo znižanje 11,6-odstotno, v gostinstvu je delalo 6,2 % manj ljudi in tako naprej. Vi bi pa zdaj še radikalno zmanjševali socialne transfere za brezposelne, ko vidite, v kakšni krizi smo. Zdaj smo v drugem valu, lahko bo sledil tretji val in ne vemo, kaj to pomeni, koliko ljudi bo še izgubilo delo. Ampak ne, vi ste se odločili, kljub vašim neverjetnim, težkim milijonom na postavki, ki je nedefinirana, boste to naredili in boste ljudem, ne vem, popolnoma uničili življenja, če že niso uničena. No, upam, da bodo mogoče vsaj dotoki denarja iz novega instrumenta SURE, namenjenega financiranju, ohranjanju delovnih mest in podpori ljudem, ki jim grozi brezposelnost, malo pomagali to krivuljo obrniti ali pa olajšati te zadeve. Vrnimo se k zavajanjem, ki sem jih malo prej ilustrirala. Torej, vi govorite o učinkovitosti, vi govorite o naravnanosti proračuna za ljudi. Mislim, lepo vas prosim, no. V predlogih proračunov za leti 2021 in 2022 jaz pač ne vidim dovolj sredstev ne za okrepitev javnega zdravstva ne dolgotrajne oskrbe in ne drugih stebrov socialne države. Vidim pa načrte za absurdno visoke izdatke, za povsem nepotrebno orožje, ki ne služi varnosti državljanov, temveč interesom tujih orožarskih korporacij. To je res res žalostno. In vi se mrtvo hladno tu sprenevedate še naprej in prodajate dobesedno buče tukaj. V času največje zdravstvene, gospodarske krize v zgodovini samostojne Slovenije namreč bolnišnice dejansko ogroža podhranjeno financiranje, starejše ogroža manko postelj v domovih za starejše, mlade manko stanovanj, delavce pa manko zaposlitev in nizke plače. Ampak to je seveda za Janeza Janšo vse postranskega pomena. V času, ko Slovenija ni niti najmanj vojaško ogrožena in ko beleži rekordne proračunske primanjkljaje, bo obrambnemu ministru Mateju Toninu priskrbel 780 milijonov evrov. In kolega Reberšek bo rekel: 1 %, kaj pa je to? Za nakupe oklepnikov, streliva in z orožjem obteženih helikopterjev. V isti sapi pa bi recimo minister za gospodarstvo zamrznil minimalno plačo, ki je že uzakonjena in dogovorjena. No, upam, da se vsem tem briljantnim Počivalškovim domislicam – da vsaj temu ne boste sledili. Če boste pa še to naredili, potem ste pa sploh zmagovalci. V opoziciji se torej ves čas trudimo, vlagamo amandmaje, zdaj že res na desetine, stotine amandmajev, vi pa preprosto nič. In potem boste tukaj kričali in se drli, kako mi ne sodelujemo. Lepo vas prosim, no! Po vsem tem vašem šopirjenju in brezvestnosti se vam seveda naši predlogi verjetno zdijo povsem irelevantni – itak, seveda, ker vi ste edini, ki vse veste – sploh če se dotikajo na videz recimo malih, a za vsakdanje življenje ljudi še kako pomembnih stvari. Ki bi bile ob takem proračunu, ob tem, da trenutno niti fiskalnemu pravilu nismo zavezani, zlahka izvedljive, če bi vi le hoteli ali imeli posluh. Kajti življenja ne ogroža, spoštovani, samo covid ta trenutek, ogrožajo nas številne druge bolezni. Mene skrbi podatek, da je ena tretjina manj diagnosticiranih onkoloških obolenj. Ta trenutek v državi to ne pomeni, da je ena tretjina manj ljudi zbolela za rakom, to samo pomeni, da sistem več ne dohaja in da enostavno ne more več diagnosticirati vseh teh ljudi. In namesto da bi vlagali v to – ne, mi raje vlagamo v orožje. Življenje ogrožajo navsezadnje tudi nesreče, recimo požari, zato imamo gasilce, ki se žrtvujejo za nas. Ampak kaj pa vi naredite? V vsem svojem epohalnem proračunu ne najdete ubornih 252 tisoč evrov za sofinanciranje izgradnje recimo gasilsko-reševalnega centra v Postojni. Pa čeprav bi morali ta drobiž, dobesedno drobiž najti že zdavnaj. Vem, da vam je smešno tole, ampak v Levici dejansko vztrajamo, da je to zgodbo treba zapreti, zato skupaj s Socialnimi demokrati in LMŠ predlagamo naslednji amandma. In sicer zahtevamo, da se Ministrstvo za obrambo drži dogovorov glede gasilsko-reševalnega centra v Postojni, da se ne bo držalo samo dogovorov glede svojih obveznosti do Nata. Predlagamo torej, da naj država zagotovi sredstva v višini 252 tisoč evrov za izplačilo obljubljenega sofinanciranja gasilsko-reševalnega centra, ki bi jih moralo ministrstvo že zdavnaj zagotoviti Občini Postojna, in sicer že do konca koledarskega leta 2020, najmanj pa zdaj. Ministrstvo za obrambo namreč tega denarja noče nakazati, se izgovarja, da nima pravnih podlag, dokler seveda Občina Postojna z ministrstvom naj ne bi sklenila novega sodelovanja. V resnici pa gre za golo izsiljevanje, s katerim želi ministrstvo od občine dobiti pristanek za nadaljnje vojaške aktivnosti na Počku. In to je tisto, čemur pa tam lokalno prebivalstvo nasprotuje, in vi imate seveda na ministrstvu problem in ne boste pomagali tem gasilcem, nikakor ne. Pa čeprav gre za drobiž. Ampak Odbor za obrambo je na svoji peti redni seji 16. maja 2019 s 13 glasovi za in nobenim proti sprejel sklep, da Odbor za obrambo pozove ministrstvo k poravnavi obveznosti. Sklep je v vlogi poslanca, zanimivo, podprl tudi trenutni državni sekretar za nacionalno varnost v kabinetu predsednika Vlade Žan Mahnič, rekoč, citiram: »Moram reči, da bom podprl tretji sklep Levice, da se pozove Ministrstvo za obrambo, da poravna vse finančne obveznosti, ki so bile do Občine Postojna in niso bile poravnane.« Konec navedka. Zdaj je sekretar Mahnič v opoziciji pa me zanima, ali boste vi, njegovi kolegi, in on še stali za temi besedami. Predlagamo torej, da se teh 252 tisoč evrov za sofinanciranje izgradnje gasilsko-reševalnega centra v Postojni zagotovi, spoštovani minister, iz vaše nedefinirane postavke za financiranje epidemije covid-19 na Ministrstvu za finance. Kajti vaša vlada si je že v rebalansu proračuna za leto 2020 na postavki Ministrstva za finance parkirala kar 1,6 milijarde evrov sredstev, to se pravi 11 % celotne načrtovane proračunske porabe za financiranje covid-19, pri čemer niti Državnemu zboru niti širši javnosti niste nikdar zares pojasnili, zakaj in kako točno boste ta sredstva porabili. Niste. Pa lahko se stokrat zdajle tukaj sprenevedate, niste. In s to prakso nadaljujete, očitno nameravate nadaljevati tudi prihodnje leto. In seveda, kot sem prej že povedala, v predlogu državnega proračuna je za leto 2021 skupaj predvidenih okoli 800 milijonov evrov odhodkov za omejitev posledic covida-19, od tega kar 500 milijonov na postavki Ministrstva za finance, pri čemer niste prav nič konkretizirali in obrazložili porabe, tako da boste z lahkoto vzeli, minister, teh 252 tisoč evrčkov in jih končno vložili tja, kamor bi jih že zdavnaj morali. Verjemite, ne bo se poznalo. Pa tudi malo boste pripomogli k urejanju covidkrize, navsezadnje. Kot rečeno, ni smrtno nevaren samo virus pa covid, ampak nas ogroža še marsikaj drugega, tudi požari. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi se je javil minister. Gospod Šircelj, izvolite.
Hvala lepa. Jaz sem se javil zaradi tega, ker je bilo v tej zadnji razpravi veliko netočnosti. Veliko netočnosti že na podlagi tega, kar je bilo dejansko prebrano, kakor razumem vse prebrano, tudi glede sredstev. Če pogledam, ogromno številk je bilo navedenih, predvsem za tiste, ki se nanašajo na znanost, ki se nanašajo na socialo in tako naprej, bi rad dal dejanske podatke o tem, koliko sredstev se namenja za posamezne programske usmeritve proračuna. Jaz se bom osredotočil predvsem na socialo, na znanost, kar bo tudi povedano. Lahko pa tudi na katerokoli drugo področje. Gledamo po programskih sklopih. Najprej naj se obrazložim, zakaj so nekatera sredstva na Ministrstvu za finance tudi za druge namene. Zaradi tega, ker govorimo o evropskih sredstvih in o Skladu za okrevanje. Prek tega sklada se bodo financirali različni projekti. To je bilo danes tukaj že povedano, gre za čisto tehnično zadevo, preverljivo. Tako da tukaj je treba pač to upoštevati, ta sredstva so nova in ta sredstva so, glede na to, da bo tudi Ministrstvo za finance imelo določeno vlogo, predvsem glede plačil, tukaj navedena, tukaj so ta sredstva tudi za druge namene, ne samo za Ministrstvo za finance. In to je bilo danes že povedano. Če govorimo o programskem proračunu, pa dajmo o znanosti in informacijski tehnologiji. Primerjava. Leto 2019 279,8 milijona, rebalans proračuna leta 2020 353 milijonov 734 tisoč 936. Predlog proračuna 2021 493 milijonov 497 tisoč in tako naprej. To je programski del proračuna, ki ga je seveda treba brati, ker znanost in tehnologija je na različnih postavkah. V okviru znanosti in informacijske družbe znanstvenoraziskovalna dejavnost, realizacija leta 2019 236 milijonov, rebalans proračuna 2020 272 milijonov. Predlog proračuna 2021 359,8 milijona, dopolnjen predlog proračuna leta 2022 411 milijonov. To so drugi podatki, kot jih vi navajate. Mislim, tukaj je tudi nekoliko, se opravičujem, gospa poslanka, nekoliko žaljivo je izgledalo vse, kako nekaj dajemo sem ali drugam. Podpora tehnološkim razvojnim projektom v okviru znanosti, informacijske družbe. Realizacija leta 2019 33 milijonov 758, rebalans proračuna 2020 67 milijonov, predlog proračuna 2021 95 milijonov. Zdaj te številke, glejte 67, 95, 33, 67 – sami si lahko računate odstotke tukaj oziroma ali se to podvoji in koliko se zdaj dejansko daje za te namene. Samo treba je pač pogledati po programih ta proračun. Lahko vam katerokoli programsko usmeritev, če zahtevate, dam. Zdaj bom šel na [[…]]Kultura in civilna družba. Realizacija leta 2019 202 milijona, rebalans 2020 220 milijonov. Predlog proračuna 2021 268 milijonov. Razlika med letom 2019 in predlogom proračuna za leto 2021 je 66 milijonov. Če gremo naprej. Programi v kulturi in mediji. Potem imam še razdeljeno po posameznih področjih navzdol. Realizacija 2019 104 milijone, rebalans 2020 115 milijonov, predlog proračuna 151 milijonov. Socialna varnost, o tem, koliko dajemo za socialno varnost. Celotna socialna varnost, realizacija leta 2019 milijarda 279 milijonov, rebalans proračuna 2020 milijarda 370, predlog proračuna 2021 milijarda 481, za leto 2022 milijarda 486. Se pravi, od milijarde 279 do milijarde 481, 200 milijonov več v dveh letih za celotno socialno varnost po programu. Socialne pomoči, v okviru socialne varnosti socialne pomoči. Realizacija 2019 441 milijonov, rebalans proračuna 455 milijonov, predlog proračuna 2021 470,9 milijona in tako naprej. Denarna socialna pomoč, o kateri ste tudi govorili. Realizacija 2019, to je bil takrat proračun neke druge vlade, 321 milijonov, rebalans 332 leta 2020, predlog proračuna 2021 346 milijonov. Tako da ti podatki kažejo neko drugo sliko za ta področja, ki sem jih zdaj namenil, o katerih ste tudi vi govorili. Vi ste govorili tudi o drugih področjih, lahko gremo čez vsa področja, številk je veliko. Ampak to je tisto, kar govorimo o programih in o tem, ko pravite, da ni strategije, ko govorite o tem, da to ni socialno naravnan proračun, ko pravite, kako smo v krizi in se manj daje za socialo, s tega zornega kota dejansko to govorim. Številke kažejo samo vsebino, ne rečem, da je to vse, da je to brez vsebine. Ampak tukaj bi vseeno opozoril, da se te številke bere programsko, se pravi, da se dejansko združuje in da se pogleda celoten proračun, vse, tretji del, skratka tudi celoten programski del, da se pač potem operira dejansko s tistimi številkami, ki držijo. Potem tudi ne pride do, po mojem skromnem mnenju, tendencioznih zaključkov. Zelo lepo sem povedal, tendencioznih zaključkov, nisem rekel, da so nepravilni ali kakršnikoli, ki kažejo v določeno smer. Toliko, spoštovana gospa poslanka, samo v pojasnilo in informacijo, s stopnjo strpnosti, ampak da se pogovarjamo o pravilnih številkah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospa Sukič. Izvolite.
Spoštovani minister! Če ste me dobro poslušali, rekla sem: glede na oceno letošnje realizacije se bodo v letu 2021 sredstva za nadomestila brezposelnim znižala za 13 milijonov evrov, leta 2022 še za dodanih 25 milijonov evrov. Naj vam povem, da Umar ocenjuje, da bo registrirana brezposelnost naraščala in da se bo dvignila z 9,1 % na 9,5 %. Treba je pogledati trend, ki se dogaja, treba je razumeti, da bo kriza povzročila dodatno brezposelnost, in v tem smislu se bodo sredstva očitno zmanjševala glede na te projekcije. To je ena stvar. Druga stvar, Ministrstvo za kulturo, ko ste rekli. Poglejte, jaz sem na lastna ušesa slišala ministra Simonitija [[…]]Ali me slišite? [[oglašanje iz dvorane]] Na lastna ušesa sem slišala ministra Simonitija govoriti o njegovih diskrecijskih pravicah. On bo razporejal sredstva kakor komu. Saj sem rekla kakor komu, jaz nisem oporekala, da je na kulturi sredstev manj, samo povedala sem, da so pa te diskrecijske pravice izjemo problematične [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Čas se vam je iztekel. Nadaljujemo z razpravo. Zadnji v tem krogu ima besedo mag. Marko Pogačnik. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, hvala za dano besedo. Spoštovani minister, kolegice, kolegi! Vlada Janeza Janše in koalicija strank Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije, Stranke modernega centra in Desusa je že v tem letu pokazala, da deluje predvsem za ljudi in da sprejema ukrepe za ljudi. Jaz sem prepričan, da je tudi iz sprememb proračuna za leto 2021 in v proračunu za leto 2022 jasno razvidno, da ukrepi in številke govorijo v prid ukrepov za ljudi. Če smo v prejšnjih krizah reševali finančne institucije, sem prepričan, da se tako iz dokumenta sprememb proračuna za leto 2021 kot za proračun leta 2022 vidi, da tukaj sprejemamo ukrepe, ki se tičejo ljudi. Virus covid je pokazal, da to ni grožnja samo zdravstvu, zdravju, ampak da je covid tudi kriza za gospodarstvo, ekonomijo in ohranjanje delovnih mest. Jaz sem prepričan, da so ukrepi, ki jih je že do sedaj sprejela ta vlada, potrdil Državni zbor, da so protikoronski paketi od ena do pet tisti, ki zagotavljajo, da se gospodarstvo ni sesulo in da se gospodarstvo tudi v prihodnosti ne bo sesulo. Tako sprememba proračuna za leto 2021 kot proračun za leto 2022 govorita, da bomo imeli delujoče in uspešno gospodarstvo in da bomo imeli stabilen zdravstveni sistem. Ne glede na vse, kar je bilo danes povedano, imam jaz občutek, da v opoziciji nastopa precejšnja nervoza in da poskušate predvsem z določenimi zavajanji zmanjšati uspešnost in učinkovitost vlade Janeza Janše, ki se izkazuje predvsem na terenu. Danes smo lahko tukaj poslušali vrsto zavajanj. Vrsta zavajanj je bila tudi s strani moje predhodne govornice. Minister za finance ji je povedal številke, zavajate predvsem s številkami. Tudi recimo kolegica Violeta Tomić si je privoščila skozi današnjo razpravo, da Ministrstvo za kulturo ne bo dobilo nobenega denarja. Ministrstvo za kulturo bo dobilo v primerjavi s proračunom 2021, ki je bil sprejet pod vlado Marjana Šarca in takratnim finančnim ministrom Bertoncljem, 46 milijonov evrov več in Ministrstvo za kulturo v celoti bo s spremembo proračuna za leto 2021 dobilo 237,9 milijona evrov. 237,9 milijona evrov. Vrsto zavajanj smo danes poslušali in jaz imam res občutek, da se ta nervoza s strani opozicijskih poslancev dviga iz dneva v dan. Tudi druga zavajanja, kar smo jih slišali – kolegica Divjak Mirnik, Maribor je obstajal verjetno tudi v lanskem letu. In ta proračun, o katerem se danes pogovarjamo, je bil pripravljen s strani vaše vlade, s strani finančnega ministra Bertonclja. Danes imamo pa na mizi to spremembo in tudi takrat tega Maribora ni bilo notri. Za Maribor je pa znala poskrbeti tudi ta vlada z dvigom povprečnin. PKP2, protikoronski paket 2, je dvignil povprečnine občinam. Samo iz tega naslova je Maribor dobil približno 3,3 milijona evrov več. Dvig povprečnin se pričakuje in predvideva tudi sprememba proračuna za leto 2021 in za leto 2022. Ta vlada se zaveda, da morajo občine prejeti višja sredstva, da lahko izpolnjujejo tudi vse tiste naloge, ki jim jih da Vlada. Prejšnja vlada se tega ni zavedala, ni hotela slišati. Lokalna skupnost je za to vlado pomembna in zato ji namenjamo precejšnja sredstva, tudi s povišanjem povprečnin. In še enkrat odgovarjam kolegici Mirnik, iz naslova protikoronskega paketa 2, povišanje povprečnin občin, je Maribor dobil 3,3 milijona evrov več. Približno 400 milijonov več bo za upokojence. Jaz sem prepričan, da ta vlada najbolj poskrbi za tiste najbolj ranljive skupine: upokojenci, zaposleni, gospodarstvo, zdravstvo. In dejansko bodo vsi porabniki proračunskega denarja upravičeni do višjih sredstev. Zavedamo se, da je lahko samo delujoče in uspešno gospodarstvo izhod iz te krize, v katero ni padla samo Slovenija, ampak celotni svet. Jaz sem prepričan, da o uspešnosti ukrepov vlade Janeza Janše govori padec bruto domačega proizvoda v Sloveniji v letošnjem letu v primerjavi z drugimi državami Evropske unije in Evrope. Ta padec je bistveno manjši. In da ta padec ni tako drastičen, da ni tako globok, kot je v ostalih državah, je predvsem zasluga teh sprejetih ukrepov. Samo za intermezzo. Naslednji teden bo Državni zbor obravnaval že protikoronski paket številka 6. In ta protikoronski paket številka 6 je vreden 1 milijardo. 1 milijardo evrov se bo ponovno namenilo za – koga? Za zajezitev virusa covid, za ohranitev delovnih mest, za najbolj ranljive skupine in za zdravstvo. Tukaj pa danes prek dneva poslušamo s strani opozicije, da ta vlada ne naredi nič. Ta vlada je opoziciji, opozicijskim strankam v mesecu maju ponudila roko sodelovanja, podpis sporazuma. Ta sporazum je podpisala samo ena stranka, Slovenska nacionalna stranka, vse ostale stranke ste ta sporazum odklonile – Lista Marjana Šarca, Socialni demokrati, Levica. Odklonili ste. Ampak kljub temu da ste to sodelovanje odklonili, smo precejšen del vaših predlogov v protikoronskih paketih od 1 do 5 upoštevali. Dejstvo pa je, proračun je pa, bi rekel, vladni dokument. Vladni dokument, ki narekuje, za kakšno pot se je ta vlada odločila. In jaz sem prepričan, da ima vlada to pravico, da razmišlja drugače, kot razmišlja opozicija, in da je vladi dovoljeno, da da del sredstev drugam, kot misli, da ga bo dala opozicija. Spoštovani, imeli ste to možnost, pred enim letom smo sprejemali še vaš proračun, potem je pa prišel mesec januar, ko ste pa odstopili oziroma odstopil je predsednik Vlade. Ta sprememba proračuna – težko sprejmem kritiko, da ni socialno naravnan in da ni razvojno naravnan. Glejte, proračun za leto 2021 je minister za finance Bertoncelj v lanskem letu ocenil, da je izrazito socialno naravnan in tudi razvojno. Potrjen je bil s strani 49 poslancev in poslank LMŠ, SD, SAB in mislim, da ga je takrat podprl tudi SNS. Danes se v spremembi proračuna namenja bistveno več sredstev za socialo in bistveno več sredstev za razvoj. In vi isti poslanci pravite, da ta proračun ni socialno naravnan in da ni razvojno naravnan. Težko razumem. Poglejte si razprave, ki ste jih izrekali pri sprejetju proračuna za leto 2021, in izjave, ki jih je dal takratni minister Bertoncelj. Jaz sem prepričan, da je pot, ki si jo je izbrala ta vlada, ta koalicija, ustrezna, da je prava. Ne nazadnje so bili predlogi opozicije pri protikoronskih paketih dobrodošli, bili so tudi upoštevani in sem prepričan, da bodo upoštevani tudi v prihodnosti. Proračun, ki ga imamo na mizi, je pa dokument Vlade. Na Odboru za finance smo argumentirali, zakaj se ti vaši amandmaji niso podprli. Jaz sem prepričan, da bo za uresničitev in za realizacijo tega predlaganega, spremembe proračuna za leto 2021 in leto 2022, zelo pomembno učinkovito črpanje evropskih sredstev. Slovenija ima na voljo iz programa SURE 1,1 milijarde evrov, to so sredstva, ki so namenjena za podjetja, za ohranitev delovnih mest. Od danes naprej Slovenija lahko črpa 200 milijonov evrov. Jaz sem prepričan, da bosta vlada Janeza Janše in ta koalicija ta sredstva uporabili učinkovito, prav tako pa, da bosta učinkovito, kvalitetno pripravili Načrt za okrevanje in odpornost, kjer je na voljo 5,2 milijarde evrov, od tega 1,6 milijarde nepovratnih in 3,6 milijarde evrov povratnih sredstev. Jaz tudi ne razumem napadanja s strani dveh opozicijskih strank, predvsem SAB in LMŠ, da Vlada nacionalnega Načrta za okrevanje in odpornost ni pripravila. Ta načrt se pripravlja, nobeden od rokov ni zamujen, Vlada je jasno povedala, da bo ta načrt pripravljen do 1. decembra, in ne nazadnje, rok za oddajo tega dokumenta je naslednje leto, aprila 2021. Jaz sem prepričan, da tukaj opozicija ne igra korektne igre, zavaja javnost. In ne nazadnje, če je bila vlada Marjana Šarca in tiste koalicije po čem znana, je bila znana po tem, da ste pri črpanju evropskih sredstev pogrnili na celotni črti in da tako slabega črpanja evropskih sredstev, kot je bilo pod vašo vlado, ni bilo še nikoli. Ne nazadnje se to pozna tudi v tem, da ste na tem področju zamenjali tri ministre v malo več kot enem letu vladanja. Jaz sem prepričan, da je ena izmed prioritetnih nalog te vlade – poleg zajezitve virusa covid-19, pomoči gospodarstvu, pomoči zaposlenim – vsekakor tudi črpanje evropskih sredstev. Ne nazadnje bo morala Slovenija poskrbeti za bistveno višjo produktivnost, kot jo ima. Sam sem prepričan, da bomo dvig produktivnosti lahko izvedli s temeljito reorganizacijo trga dela, z davčno reformo, brez tega bo šlo težko. In jaz sem prepričan, da je ta vlada, ta koalicija sposobna te premike narediti. In ne nazadnje, vlada Marjana Šarca – kljub temu da ste imeli vse pogoje gospodarske rasti, obilja, se niste odločili za izvedbo niti ene reforme, ki bi bila verjetno bistveno lažja, bistveno enostavnejša v pogojih oblasti, kot ste jih imeli. Vsekakor pred to vlado obstaja še potreba po jasni demografski politiki. Tu so spremembe nujne in jaz sem prepričan, da se tako iz sprememb proračuna za leto 2021 kot iz proračuna za leto 2022 vidijo usmeritve, kam se zastavlja demografska politika te vlade. Ta vlada bo morala poskrbeti tudi za prihod tujih vlagateljev, če ne k nam, bodo tuji vlagatelji odšli k sosedom, in pripraviti bo morala tudi okolje za vstop novih podjetij. Jaz sem prepričan, da samo ohranitev delovnih mest ne bo dovolj in da je absolutno potrebno dvigniti prihodke v tem proračunu. Dejstvo je, da je situacija nestabilna, da so tveganja precejšnja, da se s covidom-19 ne sooča samo Slovenija, ampak da se z njim sooča celotna Evropa, celotni svet, in ne nazadnje, vrsta držav je povzela tudi ukrepe, ki jih je sprejela Republika Slovenija. Še enkrat, jaz sem prepričan, da sta dokument spremembe proračuna za leto 2021 in proračun za leto 2022 naravnana v pravo smer. Naravnava sta predvsem za zajezitev virusa covid-19, namenjena sta za delujoče in uspešno gospodarstvo, za stabilen zdravstveni sistem in vsi ukrepi, ki se sprejemajo, so namenjeni predvsem ljudem.
Hvala lepa. Imamo dve repliki. Najprej gospod Jože Lenart. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovani kolega Marko Pogačnik! Nekajkrat ste omenili, koliko je Maribor dobil več. Sicer nisem iz Maribora, ampak navezujem na občine. Tu moramo biti dosledni. Vse občine so z enakim razrezom dobile več. Če bi mariborska občina dobila recimo enkrat več kot recimo moja Mestna občina Slovenj Gradec, potem bi se vi lahko hvalili, da ste Mariboru dali nekoliko več. Tako da to. Seveda so pa vse občine dobile večjo povprečnino, to je dejstvo. Kar ste očitali opoziciji – da niste dali več. Seveda ste dali. Jaz osebno trdim oziroma tudi LMŠ, da ste dali preveč glede na vzdržnost javnega proračuna. Kajti prihodki ne sledijo odhodkom v tem javnem delu, če odmislimo zdaj investicije in izdatke za covid. To je tista zadeva, ki jo mi očitamo – da preveč zapravljamo na vseh koncih. Kajti če covida ne bo – to kaže že proračun leta 2022, ampak danes ga še ne obravnavamo, o tem se bomo jutri pogovarjali – bi bilo jasno razvidno, da je potem primanjkljaj iz tega. Ko ste očitali, vlada Marjana Šarca, kako smo takrat poslovali. Mi smo takrat z neko drugo formulo poslovali. Zelo dobra je bila rast gospodarstva, dvakrat hitrejša, kot je v Evropski uniji, oziroma trikrat hitrejša kot v Nemčiji po letu 2014, in se je to dogajalo vse do leta 2019. Govoriti zdaj o tem, da vlada Marjana Šarca ni dajala – vsako leto je bila rast, dajali smo pa toliko, kolikor je gospodarstvo ustvarilo, in skrbeli smo za javno vzdržen proračun, spoštovali vzdržnost zadolženosti, maastrichtski kriterij, in se samo dobro približali, kot je takrat tudi bil dogovor, oziroma Evropska komisija, kaj je zahtevala od te zadolžitve. Za vse to smo skrbeli in tudi vrnili smo po dolgih letih nominalno dolg Slovenije, znižali smo ga za 620 milijonov. To so dejstva. In prosim, ne smemo zavajati. Jaz sem za to, da govorimo odkrito. Kar je bilo, je bilo, kar pa ni, pač ni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še replika Gospod Marko Bandelli, izvolite.
Hvala, predsedujoča. Spoštovani kolega Pogačnik! Največje zavajanje Slovenije, res največje zavajanje na nacionalni ravni, če bi tako rekel, je to, da se hvalite z enim proračunom, ki temelji na zadolževanju. Je v redu? In vi se lahko hvalite, kako pomagate vsakemu tukaj v državi, ampak temelji čisto in izključno samo na zadolževanju. Na zadolževanju, ker se lahko zadolžite zaradi takih in drugačnih posledic, ki jih je covid dal, ker lahko prekoračite in ne spoštujete več zlatega pravila, če bi tako rekli. Na tak način lahko vsak pripravi tak proračun in se hvali. Delate volilno kampanjo. Ker vi delate čisto volilno kampanjo, nič drugega. In je zelo zanimivo pogledati v investicijah, v infrastrukturi, resnično, kako ste vsa krožišča, kjer vam paše, dali noter v plan, povsod, kjer je treba, slučajno točno tam, kjer ste vi v svojih okrajih. Tudi to je zelo zanimivo. In veste, kaj je zdaj s tistimi vašimi 10 in pol milijardami, s katerimi se toliko hvalite? 2 milijardi in toliko je nepovratnih, vse ostalo ni nič, so povratna sredstva, so krediti in je toliko, kolikor moramo tudi mi v Evropo plačati. Tako da ne mi govoriti, ne zavajati, tako nesramno zavajati ljudi, ker nismo vsi idioti. Mi vemo, kaj delamo tukaj! Me razumete ali ne? Gospod Pogačnik, vi lepo, umirjeno govorite, kar je treba, in potem vam ljudje skoraj verjamejo, veste? Samo mi ne. In vse to bazira na zadolževanju. In kar smo mi naredili, kar smo pa mi črpali – s 14 % na 34. Vi pa ste v devetih mesecih 9 % več naredili. Hvalil se je včeraj vaš minister, da konec leta bo 50, zdaj je pa 44. To je dejstvo. To je dejstvo, to so številke. In s čim se je še hvalil? Da je podpisal odločitve o podpori. Veste, kaj so odločitve o podpori? Nič, če projekti niso narejeni. Popolnoma nič. To se pravi, naredili ste en velik nič. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s tem krogom razpravljavcev. Če je še interes, odpiram nov krog prijav. [[Da.]] Prosim, prijavite se. Imamo dva razpravljavca. Prvi dobi besedo gospod Andrej Černigoj, pripravi se mag. Marko Pogačnik. Izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovani gospod minister, spoštovane kolegice in kolegi! Še enkrat se vam zahvaljujem za besedo po kar nekajurni razpravi. Nevidni sovražnik virus covid-19, ki je dodobra spremenil naša življenja, je korenito spremenil tudi cilje proračuna Republike Slovenije za leto 2020, 2021. Nevidnega sovražnika, ki je tudi nepredvidljiv, izrablja opozicija in poskuša predstaviti proračun te vlade v slabi luči. Jaz menim oziroma verjamem, da danes obravnavani proračun za 2020, 2021 izraža optimizem za gospodarstvo, izraža optimizem za vsako družino in izraža optimizem za vsakega posameznika. Preden grem naprej, se zavedam, da so pomemben del vsakega proračuna tudi evropska sredstva, in zelo sem vesel današnjega tvita predsednice Evropske komisije Ursule von der Leyen, zaradi tega ga bom tudi citiral in prebral, napisala je v slovenščini, česar sem zelo vesel: »Slovenija bo danes prejela 200 milijonov evrov v obliki posojil iz instrumenta SURE, ki pomaga pri ohranjanju zaposlitev med pandemijo. Podpora bo pomagala ohraniti delovna mesta v teh težkih časih. Skupno bo Slovenija prejela več kot 1 milijardo evrov v okviru instrumenta SURE. Evropa vam stoji ob strani.« Jaz sem zelo vesel tega tvita in moram tudi povedati, da sem vesel, da je bil minister Janez Cigler Kralj, minister, katerega področje pokriva kar štiri komisarska mesta v Bruslju, v Bruslju in je se v redu izpogajal. Predvsem me pa veseli to, da je rad šel v Bruselj, česar marsikateri naš minister v preteklosti ni naredil. Tako da izgleda, da se je tam tudi uspešno izpogajal. Vlada je s predlogom sprememb proračuna za 2020, 2021 dokazala, da je blizu ljudem. To je tudi naš slogan, Nove Slovenije – krščanskih demokratov, ki se je izkazal za zelo pomemben člen v tej vladi. Kar se tiče proračuna. Še nikoli v zgodovini Slovenije ni nobena vlada v času gospodarskega krča zaradi epidemije nastopila s tako obsežnim programom spodbud. V preteklosti smo imeli samo eno spodbudo. Ta denar je šel – vsi vemo, kam, v banke, ker smo reševali bančni sistem. Mi, po drugi strani, smo tokrat dokazali, da znamo prisluhniti ljudem in podjetjem, ko je to potrebno. Država res ne more rešiti vsakega človeka in vsake težave, smo pa s temi paketi in tudi s proračunom ukrepov za omilitev posledic epidemije zajeli večje skupine ljudi. Statistični podatki kažejo, da smo do sedaj ohranili že preko 300 tisoč delovnih mest, številna podjetja, obvarovali družine in z veliko ukrepi poskrbeli tudi za najranljivejše. To se pravi, z ukrepi smo znali in bili kos epidemiji. V Novi Sloveniji – krščanskih demokratih verjamemo v potenciale vsakega izmed nas. Ljudje za razvoj svojih talentov potrebujemo prostor in svobodo in država v to ne sme posegati. Mi vidimo državo kot subjekt, ki ga potrebujemo za varnost, kot varnostno mrežo, v katero se ujamemo, če pademo, nato pa spet odskočimo. To je naloga države in mi menimo, da je ta proračun odraz tega, zato smo pristali na tako široke programe spodbud. V tej krizi vidimo ključno vlogo države, ki mora vsem ljudem zagotoviti učinkovito in delujočo varnostno mrežo. Če deluje gospodarstvo, je to pozitivno za vse nas, zato smo na strani ljudi in na strani uspešne in ustvarjalne Slovenije. V Novi Sloveniji smo prepričani, da ljudem lahko povrnemo dostojanstvo le, če jim bomo omogočili delo in dodatne zaposlitve. Zdaj bom pa tako. Danes so bile že ogromnokrat omenjene številke. Veseli me, da je to tako, ker govorimo o proračunu in to ni debatni krožek. Ker pa je bilo kar nekaj spodrsljajev pri navajanju številk, si bom dovolil in bom nekatere številke navedel ponovno. V proračunu Republike Slovenije za 2020, 2021 na izpostavi glede na proračun prejšnje vlade zagotavljamo dodatnih 54 milijonov za programe socialnega varstva, invalide, skupaj 85 milijonov. Gremo naprej. Zagotavljamo 244 milijonov za urejanje razvoja na področju zdravstva, se pravi, zdravstvu dajemo dodatna sredstva. Gremo naprej. 19 milijonov za investicijska vlaganja v zdravstvo, vsega skupaj 53 milijonov evrov. 35 milijonov za ravnanje z odpadnimi vodami, vsega skupaj 53 milijonov. V proračunu Republike Slovenije za 2020, 2021 nismo pozabili in smo dodatnih 5 milijonov namenili za spodbude za zaposlovanje, skupaj smo namenili 60 milijonov. Dodatnih 10 milijonov za izobraževanje in usposabljanje zdravstvenih delavcev, dodatnih 19 milijonov za podporne aktivnosti na področju izobraževanja in športa in dodatnih 35 milijonov za razvoj širokopasovnih omrežij. Jaz upam, da takih člankov, da države, kot kaže, ne gane kaj prida, da je več kot 800 gospodinjstev v spletni kameni dobi, ne bo več, da bo teh 35 milijonov šlo v prave roke in da se bodo te regije, ti kraji, ki so v tako imenovani spletni kameni dobi, tudi razvili. Gremo naprej. Dodatnih 15 milijonov za sistem za zaščito, reševanje in pomoč, 34 milijonov za razvoj podeželja. Mene veseli, sam prihaja iz Ilirske Bistrice, iz občine ob slovensko-hrvaški meji in me sredstva v razvoj podeželja zelo veselijo in tako naravnan proračun zelo podpiram. 46 milijonov za kulturo. Imamo tudi kulturo, sredstva za kulturo se ne režejo, ampak se povečujejo. 10 milijonov za osebno asistenco, 40 milijonov za raziskave in razvoj. Vsega skupaj 250 milijonov. In 39 milijonov za novonastala podjetja in njihovo rast. In tukaj nismo končali. V proračunu Republike Slovenije za 2020, 2021 zagotavljamo dodatnih 62 milijonov za infrastrukturo in opremljenost Slovenske vojske, 15 milijonov za učinkovito rabo energije in obnovljive vire energije, 11 milijonov za dokončanje dveh in začetek izgradnje petih domov za starejše. Glejte, jaz sem cel dan danes poslušal in poskušal sem biti zelo miren in vsakega sogovornika sem poslušal z vsem spoštovanjem. Ampak zadnji dom, ki je bil zgrajen v državi, je bil 2008., kar nekaj let nazaj. Kolega iz skrajne Levice, ki se trudi predstaviti, da ta vlada ni nič naredila v tej smeri, je takrat, ko je bil zadnji dom zgrajen, pravkar maturiral. Ta vlada ja lokalni samoupravi namenila ogromno sredstev. Naj povem samo dva podatka. 84 milijonov več za višje povprečnine občin. To se bo – recimo en primer, prej so kolegi omenili občino Maribor, naj povem samo za Občino Ilirska Bistrica, Ilirska Bistrica bo dobila 600 tisoč evrov več v proračunu in to je ogromno denarja in občina bo s tem denarjem lahko ogromno naredila za občanke in občane. Poleg tega smo pa dodali še 350 milijonov iz državnega proračuna za občinske investicije. Jaz imam tukaj še kar nekaj napisanega. Jaz se res opravičujem, ampak gospoda Roberta Pavšiča, mojega kolega ni tukaj, jaz upam, da se vozi domov po avtocesti in posluša to razpravo prek radia. V svoji razpravi me je omenil, da se mu moram zahvaliti, ker me je pohvalil, da sem nekako avtocesto Postojna–Jelšane iz nekih omar, ki so bile prašne, dvignil in spet postavil v vladne predale. In o njem govorimo, tako se mu moram tukaj zelo zahvaliti. Bi bil pa zelo vesel, jaz sem poslanec šele sedem mesecev, če bi on mogoče na tem projektu delal še dve leti prej. Tako da mogoče mu bom rekel samo en tak lep citat: ora et labora. Po slovensko: moli in delaj. Ta citat je večkrat izrekel tudi dr. Andrej Capuder, prvi minister za kulturo in veleposlanik. Čisto za zaključek. V Novi Sloveniji – krščanskih demokratih gledamo v prihodnost in želimo Sloveniji uspešen gospodarski razvoj. Znanje, ki smo ga zapisali v najboljši gospodarski program političnih strank v Sloveniji, vključujemo v delo Vlade, proračun 2021, v gospodarstvo ter slehernega posameznika. Verjamem, da je s tem našim proračunom prihodnost Slovenije svetla, zato bom predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2021 z velikim veseljem podprl. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Najprej imamo postopkovni predlog gospe Sukič, ki jo že vnaprej opozarjam, da naj ne zlorabi postopkovnega predloga. Glede na to, da nimate več časa za repliko, prosim, bodite korektni.
Se bom potrudila. To je moj postopkovni predlog. Predsedujoča, prosim, da opomnite, da spomnite poslanca, da obstaja etični kodeks, ki ga je verjetno tudi sam podprl, sprejetje tega kodeksa, in da ga uporablja pri svojem izvajanju, ne pa da žali odsotnega poslanca Levice, češ, da je bil maturant. Mislim, kaj potem, če je bil maturant? Mislim, kar nekaj. Skratka, zelo žaljiv pristop in prosim, da ga opomnite na neki etični kodeks, da se že končno začnemo držati tudi nekih [[…]]Jaz recimo nisem žalila nikogar izmed njih, oni pa ves čas žalijo Levico. Hvala.
Hvala lepa, gospa Sukič. Nisem ocenila, da bi bila razprava predhodnika kakorkoli žaljiva, tudi glede te etikete maturanta. Tako da vaš postopkovni predlog ni na mestu. Imamo pa repliko. Gospod Peček, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani kolega Černigoj! Veseli me, da ste cel dan poslušali razpravo, vendar med poslušati in razumeti obstaja razlika. To, o čemer sem jaz govoril v svoji razpravi, sem govoril o črpanju evropskih sredstev, o povratnih in nepovratnih sredstvih. Mislim, da si je treba določene pojme tukaj razjasniti, očitno me niste razumeli. Za program SURE so nepovratna sredstva, Republika Slovenija jih ni dobila, ampak je za to dala poroštvo. Toliko, hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Mag. Marko Pogačnik ima besedo.
Spoštovana predsedujoča, še enkrat hvala za dano besedo. Zdaj bom teh zadnjih 15 minut izkoristil predvsem, da se navežem na ti dve razpravi, ki sta jih kot repliko izvajala kolega Bandelli in kolega Lenart. Kolega Bandelli, mi se s temi proračuni, spremembo 2021 in pa za leto 2022, ne hvalimo, ampak samo sporočamo, sporočamo državljankam in državljanom Republike Slovenije in gospodarstvu, kaj nameravamo narediti. Kaj je ta vlada naredila, pa je nekako delno razvidno iz rebalansa proračuna za leto 2020 in, bi rekel, zame dveh zelo pomembnih dogodkov. In sicer, en dogodek je zvišanje bonitetnih ocen, ki jih je bila deležna Slovenija s strani agencije Moody's. S tem je bil dan jasen signal, da je Slovenija vredna zaupanja, to je bil signal za investitorje, da ima Slovenija stabilne javne finance in da bodo javne finance ostale stabilne tudi v prihodnosti, da ima Slovenija stabilen bančni sistem in da Slovenija v teh zahtevnih časih ostaja zaupanja vredna država. S tem se pa lahko deloma pohvali, bi rekel, je tudi zasluga te vlade, da so ukrepi prepričali bonitetno agencijo Moody's, da dvigne bonitetno oceno Slovenije za eno oceno, in sicer na A3. Drugi pomemben argument ali pa benchmark, kakor temu lahko rečemo, je pa seveda primerjava padca bruto domačega proizvoda v letu 2020. Slovenija beleži manjši bruto domači padec od večine držav Evropske unije, Evrope, sveta, in to je vsekakor podatek, da ta vlada dela uspešno in da so ukrepi, ki so bili sprejeti, uspešni, in jih pozdravlja, bi rekel, tudi gospodarstvo. In ne nazadnje, pri vseh teh ukrepih je en del pripomogla tudi opozicija. Kajti en del predlogov je bil dan tudi s strani opozicije. Sprememba proračuna za leto 2021 pa proračun 2020 pa kažejo predvsem pot, ki si jo je zamislila ta koalicija in ta vlada. Iz teh dveh dokumentov je pa jasno razvidno, da bo ta vlada naredila vse za zajezitev virusa covid-19, da bomo imeli delujoče in uspešno gospodarstvo, da bomo imeli stabilen zdravstveni sistem in da bomo pomagali najbolj ranljivim skupinam. Vsi ti ukrepi, ki se sprejemajo, se sprejemajo za ljudi in za gospodarstvo. Pet protikriznih paketov korone je bilo sprejetih v tem parlamentu. Naslednji teden se sprejema šesti z vrednostjo 1 milijarde evrov in Vlada je že poudarila, da se pripravlja novi, sedmi paket, ki je nujen v teh razmerah, ki so. In to so številke. Jaz upam, da nam bo tudi s pomočjo opozicije te cilje, ki so zastavljeni v spremembi proračuna za leto 2021 in v proračunu leta 2022, uspelo doseči. Kajti vsi ti cilji so usmerjeni v višji standard vseh državljank in državljanov Republike Slovenije, ne samo te vlade pa te koalicije, ampak gre za višji standard in boljše življenje vseh. Danes smo imeli razpravo. Razprava, kakršnakoli je bila – jaz sem prepričan, da ima vsak pravico do svojega mnenja, Vlada, koalicija je pa odgovorna za pripravo tega dokumenta. In iz teh dveh dokumentov za leto 2021 in 2022 se jasno vidi, kakšne so prioritete te vlade, te koalicije. Z vsemi močmi se trudimo premagati ta covid-19, vendar jaz sem prepričan, da se samo z ukrepi covida-19 ne bo dalo premagati. Te ukrepe bo potrebno spoštovati, upoštevati in jaz sem prepričan, da tukaj lahko pripomoremo vsi državljanke in državljani Republike Slovenije, da se iz tega problema, v katerega smo padli, rešimo skupaj. In zato jaz pozivam: upoštevajmo, poskušajmo narediti, da se ta covid premaga.
Hvala lepa. Sprašujem, ali je še interes za razpravo. [[Ne.]] Če ne, potem bomo zaključili razpravo. Glasovanje o splošnem delu predloga sprememb proračuna bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v sredo, 18. novembra, v okviru glasovanj. Ker smo tik pred končanjem seje, predlagam, da na tej točki končamo in jutri nadaljujemo ob 9. uri. Lep večer vsem!