Dobro jutro, dober dan, spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 20. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Roberto Battelli, Samo Bevk, mag. Milan M. Cvikl, Geza Džuban, dr. Slavko Gaber, Feri Horvat, mag. Janez Kramberger, Jožef Školč, Aurelio Juri od 12. ure dalje, Franc Kangler, Bojan Kontič, Drago Koren, Breda Pečan, Rudolf Petan, Milan Petek, Jakob Presečnik od 13.30 ure naprej, Vili Rezman, Dr. Mitja Slavinec, Majda Širca in Davorin Terčon. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA RESOLUCIJE O NACIONALNEM PROGRAMU ZA KEMIJSKO VARNOST Z AKCIJSKIMI NAČRTI ZA PREDNOSTNA PODROČJA V OBDOBJU 2006-2010. Za skupen čas razprave je predvidenih eno uro in dvajset minut. Predlog resolucije je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, zato besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev predloga resolucije. Izvolite, prosim. Hvala.
Spoštovani podpredsednik, cenjene poslanke in poslanci. Naj na hitro rečem, predlog resolucije o nacionalnem programu za kemijsko varnost z akcijskimi načrti za prednostna področja v obdobju 2006-2010. Nacionalni program za kemijsko varnost je strateški dokument, ki obravnava nacionalno politiko razvoja kemijske varnosti v Sloveniji v obdobju od leta 2006-2010. Zakonsko podlago za pripravo nacionalnega programa predstavlja 56a. člen zakona o kemikalijah, ki določa, da za učinkovito in usklajeno izvajanje nacionalne politike na področju kemijske varnosti državni zbor Republike Slovenije na predlog vlade Republike Slovenije sprejme nacionalni program kemijske varnosti. Nacionalni program, ki je pred vami, temelji na predhodni celoviti medresorski oceni stanja, na podlagi katere so vsi pomembnejši udeleženci, tako na strani vlade kot na strani nevladnih resorjev, na nacionalni delavnici izbrali tista prednostna področja, ki so jih vključili tudi v program. Tako program poleg splošni ciljev in ukrepov za razvoj kemijske varnosti v Sloveniji podaja tudi vizijo, ukrepe in dejavnosti, ki jih morajo za učinkovitejše varovanje zdravja človeka in okolja pred negativnimi učniki kemikalij resorji skupaj izvesti na prednostnih področjih. Ta pa so: celovita medresorska zakonodaja s področja kemijske varnost, celovita kemijska inšpekcija, varnosti in zdravje pri delu s kemikalijami, odpadki kemikalij, kemijske nesreče, celoviti monitoring onesnaženja s kemikalijami. Sprejetja in izvajanje nacionalnega programa bo hkrati pomenilo tudi prispevek k izvajanju mednarodne strategije za ravnanje s kemikalijami, ki je bil sprejet februarja letos v Dubaju in zavezuje tudi Slovenijo. Program je pripravljen s pomočjo projektov Phare, ki jo je financirala Evropska komisija, ker tovrstnih programov v svetu še, ni je bila priprava programa vključena v mednarodni pilotni projekt z inštitutom Združenih narodov za izobraževanje in raziskave in medorganizacijskim programom za varno ravnanje s kemikalijami. Pri pripravi so poleg tujih strokovnjakov sodelovali številni predstavniki pristojnih vladnih in zainteresiranih nevladnih resorjev, ti so glede na stanje v Sloveniji in prakso v drugih primerljivih državah Evropske unije pretehtali možnosti in zbrali primerne ukrepe, ki bi jih bilo smiselno izvesti v Sloveniji. Nacionalni program kemijske varnosti horizontalno zajema področja, kjer se resorji v pristojnosti delijo, zato je eden izmed njegovih pomembnih vzporednih ciljev uskladiti njihove delovanje in izboljšati sodelovanje. S tem predstavlja nacionalni program skupno zavezo slediti skupni viziji. Hvala, za te uvodne minute, upam da bo nacionalni program tudi podprt. Hvala.
Hvala, vam. Predlog resolucije je obravnaval odbor za zdravstvo kot matično delovno telo, prosim podpredsednika odbora, gospoda Franca Jazbeca, da predstavi poročilo odbora. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani. Odbor državnega zbora Republike Slovenije za zdravstvo je na svoji 18. redni seji dne 14.9.2006 obravnaval predlog resolucije o nacionalnem programu za kemijsko varnost v obdobju 2006-2010, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo in sprejem predložila vlada Republike Slovenije. Členi odbora so za odločanje na seji odbora poleg besedila predloga resolucije o nacionalnem programu za kemijsko varnost v obdobju 2006-2010, ki je objavljen v Poročevalcu številka 61/2006, prejeli še mnenje zakonodajno-pravne službe z dne 28.8.2006 in mnenje državnega sveta Republike Slovenije, komisije za družbene dejavnosti z dne 11.9.2006. Uvodno obrazložitev k predlogu resolucije je v imenu predlagatelja podal minister za zdravje, gospod Andrej Bručan. Poudaril je, da se s programski cilji resolucije želi zagotavljanje kemijske varnosti, izboljšati zdravje prebivalstva in kakovost okolja. Zagotoviti pogoje za izvajanje in nadzor ukrepov in aktivnosti za izboljšanje kemijske varnosti ter ukrep krepiti vlogo Sloveniji pri zagotavljanju kemijske varnosti na mednarodni ravni. V nadaljevanju so člani odbora prešli na odločanje o posameznih poglavjih predloga resolucije. V roku, ki ga določa 129. člen poslovnika, so bili k predlogu resolucije vloženi amandmaji poslanskih skupin SDS, NSi in DeSUS. Člani odbora so amandmaje podprli poslanskih skupin SDS, NSi in DeSUS k poglavju 1, poglavju 2, poglavju 3, prvemu poglavju priloge in drugemu poglavju priloge. Razprave k predlogu resolucije ni bilo. Na podlagi prvega odstavka 133. člena poslovnika je glede na sprejete amandmaje na seji odbora pripravljen dopolnjen predlog resolucije o nacionalnem programu za kemijsko varnost z akcijskimi načrti za prednostna področja v obdobju 2006-2010. Člani odbora so sprejeli naslednji sklep: "Odbor za zdravstvo predlaga državnemu zboru Republike Slovenije, da dopolnjeni predlog resolucije o nacionalnem programu za kemijsko varnost z akcijskimi načrti za prednostna področja v obdobju 2006-2010 obravnava in sprejme." Hvala lepa.
Hvala vam. O predlogu resolucije dajem besedo predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Poslanka Mojca Kucler Dolinar bo predstavila stališče v imenu Nove Slovenije. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Lep pozdrav predstavnikom ministrstva, kolegom poslancem in kolegicama poslankama. Pri Novi Sloveniji podpiramo cilje resolucije, s katerim se želi zagotoviti kemijsko varnost in s tem posledično tudi izboljšati zdravje prebivalstva in kakovost okolja; seveda pa tudi zagotoviti pogoje za izvajanje, predvsem pa tudi učinkovit nadzor ukrepov in aktivnosti za izboljšanje kemijske varnosti ter krepiti vlogo Slovenije pri zagotavljanju kemijske varnosti na mednarodni ravni. Resolucija tako vsebuje program splošnih ukrepov do leta 2010, za katere menimo pri Novi Sloveniji, da so ustrezni. Predvideni ukrepi so v prvi vrsti namenjeni prav varovanju zdravja človeka in okolja, zato pri NSi pričakujemo, da naj bi se z njihovo uvedbo tveganje zaradi kemikalij v programskem obdobju postopno zmanjševalo. Seveda pa je ta trend potrebno nadaljevati tudi po koncu tega programskega obdobja in s tem še naprej prispevati k uresničevanju mednarodne strategije ravnanja s kemikalijami, ki jo je podpisala tudi naša država in katere cilj je predvsem v svetovnem merilu do leta 2020 doseči, da bi se kemikalije varno uporabljale in da ne bi predstavljale pomembnih negativnih učinkov na zdravje človeka in pa na naše okolje. Ključno pri tem pa, kot je bilo že poudarjeno, je medresorsko sodelovanje vseh pristojnih organov. Tudi če bi se po oceni nekaterih lahko posamezne cene izdelkov podražile, pri Novi Sloveniji ocenjujemo, da je to daleč manj pomembno kot tisti pozitivni vidik, ko bi se zaradi zamenjave bolj nevarnih kemikalij z manj nevarnimi ta pozitiven učinek bil tako na varovanje zdravja kakor tudi na varovanje okolja. Tako bomo v poslanski skupini Nove Slovenije navedeno, akcijski načrt in pa program, resolucijo brez zadržkov tudi podprli.
Hvala. Poslanski kolega Mihael Prevc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo sprejem nacionalnega programa za kemijsko varnost in predvsem njegov namen, to je izboljšati zdravje prebivalstva in kakovost okolja, v katerem živimo, ter ga ohraniti tudi našim potomcem. Zato se nam zdi zelo pomembno, da je treba natančno določiti pogoje za izvajanje in nadzor ukrepov. Predlog resolucije je sicer pripravljen zelo pregledno, mogoče malo nenavadno je, da so razlogi in izvajanje, namen in cilji obrazloženi le v prilogi in ne v sami resoluciji. Podpiramo splošne cilje nacionalnega programa, ki so: izboljšati zdravje prebivalstva in kakovost okolja, zagotoviti pogoje in izboljšanje kemijske varnosti in okrepiti vlogo Slovenije pri zagotavljanju le-te na mednarodni ravni. Pozdravljamo način izbire in sam izbor prioritet, ki jih obravnava nacionalni program, saj je s tem zagotovljen dovolj širok pristop k najbolj občutljivim in pomembnim temam za vse prebivalce, kot so: varna prehrana brez škodljivih kemikalij, varnost pri delu s kemikalijami in varovanje okolja v katerem živimo. V največji možni meri je potrebno uporabiti sredstva evropskih skladov ter drugih mednarodnih in domačih finančnih virov, kot so: projekti dvostranska ali večstranska pomoč in podobno za uvajanje varnejših zamenjav za nevarne kemikalije, čistejše in varnejše tehnologije ter za nakup opreme za kemijsko varnost. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da moramo v Sloveniji s pravočasnimi ukrepi ohraniti okolje, ki je v primerjavi z nekaterimi državami ostalo bolj ohranjeno, in preprečiti, da bi zaradi uvoza poceni, vendar slabe, nekvalitetne hrane in tehnologije ogrozili zdravje naših prebivalcev. Zato je nujno: Prvič, pravočasno uskladiti medresorsko zakonodajo, nadalje, ozaveščati prebivalce in proizvajalce in določiti omejitve in pogoje za ravnanje z nevarnimi kemikalijami, zagotoviti ustrezen nadzor in kaznovanje kršiteljev, zahtevati dosledno navedbo opozorila na neprimerne in nevarne sestavine hrane, kot na primer raznih emulgatorjev v otroški hrani in podobno. Treba je natančno urediti in dosledno kontrolirati proizvodnjo in prodajo živil, ki vsebujejo zdravju nevarne snovi. Potrebno je obveščati javnost o uporabi in o delu z nevarnimi kemijskimi snovmi. Prav tako je potrebno usposobiti inšpekcijske službe, da bodo pravočasno in strokovno nadzorovale ter sankcionirale neustrezno uporabo nevarnih kemijskih snovi. Zdi se nam smiselno in celo nujno preučiti in po potrebi izboljšati medsebojno horizontalno skladnost oziroma celovitost predpisov, nastalih v obdobju uspešnega prilagajanja slovenske zakonodaje pravnemu redu Evropske unije. Prav tako je potrebno uskladiti delovanje analitskih laboratorijev, ki jih je po uradnih ocenah Evropske komisije v Sloveniji preveč. Njihovo delo se podvaja, aparature niso racionalno izkoriščene, zato morajo laboratoriji izdelati načrt reorganizacije in se odločiti za spekter analiz, za katere menijo, da bo dovolj povpraševanje, temu pa prilagoditi svoje človeške in tehnične zmogljivosti, poskrbeti za zagotavljanje kakovosti in pa pridobiti akreditacije. Nacionalni program za kemijsko varnost določa torej prednostna področja kemijske varnosti, čeprav opredelitev tega pojma v mednarodnem merilu še ni poenotena in v celoti izdelana. Zavedamo se, da je kemijska industrija eden od stebrov svetovnega gospodarstva, saj predstavlja 9% letne svetovne trgovine in kar 7% svetovnega prihodka. Zato se nam zdi zelo ambiciozen cilj oziroma ukrep, ki v programu splošnih ukrepov določa do leta 2010 uvrstiti pravico do kemijske varnosti med osnovne človekove pravice. Seveda je popolnoma jasno, da za poslance Slovenske ljudske stranke pomeni zdravje in zdravo okolje osnovno pravico vsakogar, zdi pa se nam potrebno obrazložiti tak ukrep, da ne bo postal samo črka na papirju. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je nacionalni program nujno sprejeti in ga pričeti izvajati, zato ga bomo seveda tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala, vam. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine SDS. Kolega Franc Jazbec.
Hvala lepa. Spoštovani. Predlog resolucije o nacionalnem programu za kemijsko varnost je strateški dokument, ki obravnava nacionalno politiko razvoja kemijske varnosti v obdobju 2006-2010 in ga bomo poslanci Slovenske demokratske stranke podprli. V letošnjem letu smo že obravnavali in sprejeli zakon o biocidnih proizvodih, ki se navezuje na področje kemijske varnosti. Resolucije, ki je pred nami, je predlog nacionalnega programa, temelji na predhodni celoviti medresorski oceni stanja, na podlagi katere so vsi najpomembnejši deležniki vladni in nevladni, na nacionalni delavnici izbrali 6 nacionalnih prednostnih področij. Ta so: celoviti medresorska zakonodaja s področja kemijske varnosti, celovita kemijska inšpekcija, varnost in zdravje pri delu s kemikalijami, odpadki kemikalij, kemijske nesreče, celovit monitoring. Sam nacionalni program kemijska varnosti podaja vizijo in cilje, za prednostna področja pa določa tudi ukrepe in dejavnost, ki jih je treba izvesti za učinkovitejše varovanja zdravja človeka in okolja pred negativnimi učinki kemikalij v različnih fazah njihovega življenjskega kroga. Pri pripravi programa so poleg tujih strokovnjakov sodelovali številni predstavniki pristojnih vladnih in zainteresiranih nevladnih resorjev, ki so glede na stanje v Sloveniji in prakso v drugih primerljivih državah Evropske unije pretehtali možnosti in izbrali primerne ukrepe, ki bi jih bilo smiselno izvesti v Sloveniji. Nacionalni program kemijske varnosti horizontalno zajema področja, kjer se pristojni resorji delijo, zato je eden izmed njegovih pomembnih vzporednih ciljev uskladiti njihovo delovanja in izboljšati sodelovanje. Projekta Phare, kemijska varnosti 1 in Phare, nadaljnji razvoj kemijske varnosti, ki jo je financirala komisija Evropske unije sta bila temelj za pripravo programa. Ker tovrstnih programov v svetu še ni je bila njegova priprava vključena v mednarodni pilotni projekt z institutom Združenih narodov za izobraževanje in raziskave med organizacijskim programom za varno ravnanje s kemikalijami. Sprejem nacionalnega programa je bistven tudi zaradi njegovih učinkov na naslednjih segmentih. Gospodarstvo. Gre za pomoč pravnim in fizičnim osebam, ki kemikalije proizvajajo in uporabijo ali z njimi kako drugače poklicno ravnajo. Okolje. Gre za varovanje zdravja človeka in okolja, zato se pričakuje, da bi se s predvidenimi ukrepi tveganje zaradi kemikalij v programskem obdobju postopno zmanjševalo. Cilj resolucije je svetovno merilo do leta 2020 doseči, da bi se kemikalije varno uporabljale in da ne bi predstavljale pomembnih negativnih učinkov na zdravje človeka in okolja. Socialni položaj posameznikov. Sama zamenjava nekaterih nevarnih kemikalij z manj nevarnimi in uvajanje varnejših ter čistejših tehnologij bo na primer predhodno lahko vplivalo na ceno izdelkov. Kot že rečeno, poslanci Slovenske demokratske stranke bomo predlagano resolucijo podprli. Hvala.
Hvala vam. Končali smo s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev o predlogu resolucije. Besedo dajem poslancu dr. Pavlu Gantarju. Ga ni. Besedo ima poslanec Franc Jazbec. Se odpovedujete. Besedo ima poslanec Martin Mikolič. Ga ni. Besedo ima poslanka Mojca Kucler Dolinar. Je ni. In besedo dajem predstavniku vlade. Se odpovedujte. Glede na to, da so vsi razpravljavci, ki so hoteli besedo, to tudi dobili, čas pa nam je še zmeraj ostal, sprašujem, ali želi na podlagi 71. člena poslovnika še kdo razpravljati. Jaz sem dolžan odpreti začetek preverjanja. Začenjamo. Ni želje po razpravi, zato tudi zaključujem razpravo. Ker k dopolnjenemu predlogu resolucije ni bilo vloženih amandmajev, bo zbor odločanje o resoluciji v skladu s časovnim potekom seje opravil danes v okviru točke glasovanj pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 17. uri in pet minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Predstavnikom vlade se zahvaljujem z udeležbo. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ODLOKA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ODLOKA O PROGRAMU PRODAJE DRŽAVNEGA FINANČNEGA IN STVARNEGA PREMOŽENJA ZA LETO 2006 IN 2007. Seznanjam vas, da je za skupen čas razprave predvidenih štiri ure in deset minut. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, zato besedo dajem predstavniku vlade ministru za finance dr. Andreju Bajuku. Izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenije je skladno z določili zakona o javnih financah pripravila predlog dopolnitev programa prodaje finančnega in stvarnega premoženja države. O tej dopolnitvi v skladu s tem zakonom mora odločati državni zbor. Po razpoložljivih podatkih je bila kapitalska naložba, ki jo ima Republika Slovenija v NKBM uvrščena v program prodaje že za leto 2001. V ta namen je vlada 31. maja 2001 sprejela program prodaje, v juliju 2001 pa imenovala komisijo za nadzor in izvedbo postopka prodaje. Zaradi neustreznih ponudb je vlada s sklepom dne 25.4.2002 postopek prodaje ustavila in zadolžila ministrstvo za finance in nadzorni svet in upravo banke, da pripravijo nov program prodaje za izvajanje strategije razvoja banke s poudarkom na zagotavljanju doseganja strateških ciljev z dokapitalizacijo in delno privatizacijo državnega deleža. Program naj bi poleg privatizacije vseboval tudi vse možne oblike dokapitalizacije banke, in sicer v obliki vlaganj ali združitev gospodarskih družb, ki so v večinski lasti države. NKBM d.d. je bila uvrščena za leti 2003 in 2004 ter v program prodaje za leti 2004 in 2005, vendar postopek prodaje ni bil začet, saj novi program prodaje ni bil sprejet, niti ni bila imenovana komisija. Ministrstvo za finance je v letu 2003 imenovalo delavno skupino za vodenje in nadzor nad postopkom združevanja NKBM d.d. in Poštne banke Slovenije ter Pozavarovalnice Sava in Zavarovalnice Maribor d.d. Vlada Republike Slovenije je s sklepom z dne 15.7.2004 vložila delnice Poštne banke Slovenije v NKBM in v ta namen prejela 119 tisoč 748 SIT. Program prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za leti 2006 in 2007 je vlada Republike Slovenije sprejela na seji 30.9.2005 in še istega dne kot prilogo proračuna za leti 2006 in 2007 posredovala državnemu zboru. Ker do takrat še ni bila znana nadaljnja strategija prodaje, ministrstvo za finance le-te ni moglo uvrstiti v program prodaje. Vlada je namreč kasneje, in sicer 10.11. sprejela sklep o ustanovitvi in sestavi organizacije in nalogah svetovalnih in privatizacijskih skupin ter imenovala svetovalno skupino za Novo kreditno banko Maribor. Kot sem že omenil, zakon o javnih financah v 80.č. členu omogoča, da se program prodaje državnega premoženja tudi med izvrševanjem proračuna lahko dopolni ali spremeni, zato se je ministrstvo za finance odločilo, da bo program dopolnilo, ko bo znan model privatizacije. Vlada Republike Slovenije je 11.5.2006 sprejela predlog strateških usmeritev glede privatizacije NKBM, ministrstvo za finance pa je pripravilo predlog sprememb in dopolnitev programa prodaje za leti 2006 in 2007, ki ga je vlada sprejela 6. julija tega leta in ga posredovala državnemu zboru v sprejem. Kot ste verjetno seznanjeni, je vlada v ta okvir gospodarskih in socialnih reform za povečanje blaginje Slovenije vključila tudi privatizacijo te ustanove. V sklopu ukrepov za razvoj finančnega sistema je predvidena usklajena privatizacija največjih gospodarskih družb v lasti države. Cilja privatizacije te banke sta maksimiranje prodajne cene in vzpostavitev lastniške strukture, ki bo dolgoročno zagotavljala učinkovito upravljanje, konkurenčnost ter uspešen razvoj banke na pregleden način. Ob pripravi osnovnega prodaja prodaje, kot sem že omenil, strategija prodaje Nove Kreditne banke še ni mogla biti znana, zato takrat banka ni bila uvrščena v ta program, vendar je pomembno, da se postopek prodaje banke začne izvajati že v letu 2006. Sama izvedba prodaje je predvidena v letu 2007, ko naj bi se zaključila prva faza. Poleg banke se v program dodatno uvrščajo še druge kapitalske naložbe. Gre za naložbe, ki jih država tekoče pridobiva na podlagi zakona o dedovanju po zapustnikih brez dedičev ali ko so zapuščine obremenjene in se dediči taki zapuščini odpovedo. V takih primerih je treba poplačati upnike, zato je treba čim prej tudi pristopiti k prodaji zapuščine. Spoštovane poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenije predlaga, da se v skladu z 80. členom zakona o javnih financah ta predlog dopolnitve programa dejansko tudi sprejme. Hvala lepa.
Predlog odloka je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Bojana Starmana, da predstavi poročilo odbora. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Vse skupaj prav lepo pozdravljam. Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 20. seji dne 14.9. obravnaval tudi predlog o spremembah in dopolnitvah odloka o prodaji državnega finančnega in stvarnega premoženja za leti 2006 in 2007. Predlog je pripravila vlada Republike Slovenije. Na seji je prisostvovala tudi zakonodajno-pravna služba, kot ponavadi. Dala je nekatere pripombe, nekatere so bile upoštevane že v fazi priprave gradiva, pripombe k 4. in 5. členu pa je potem pripravil oziroma so bili oblikovani tudi predlogi za amandmaje, ki so bili kasneje tudi sprejeti. Veliko je bilo razprave na temo predvsem vrednotenja tega stvarnega premoženja, vendar je v vseh primerih, tudi v primerih, kjer je bila cena vrednosti nula, z odgovori, da je to pripravljeno za zamenjavo. Skratka, ugotovilo se je na sami seji, da te cene take ali ocene take ali drugačne, niso bistvene, ker postopek zagotavlja, sam način prodaje zagotavlja, da vedno država iztrži optimalen znesek oziroma toliko, kolikor so kupci pripravljeni za to zadevo plačati. Precej smo razpravljali tudi o prodaji Kreditne banke Maribor, ki je tudi na spisku, sprejeli tudi dodaten sklep, da se program posreduje tudi na odbor oziroma državni zbor. Na nek način se iz razprave in iz obrazložitve vlade da ugotoviti, da je praktično to le spisek tistega, kar država želi prodati oziroma če je ta spisek potrjen, potem se za posamezni del tega spiska lahko začne postopek odprodaje. Kaj drugega pa ni, tako da smo potem ugotovili, da bi lahko veliko in neskončno razpravljali o samih vrednostih, ocenjenih vrednostnih, takih pa takih. Je dejstvo, da so predstavniki vlade povedali, da želijo to premoženje prodati stvarno ali finančno še v letošnjem letu, zato je prav, da potrdimo ta predlog in ta spisek. Smatrali smo, da je pač tisto, kar država želi odprodati in ne potrebuje, več potrebno čim prej to realizirati in s tem zapolniti proračunske postavke. Sprejeli smo sklep, sprejete amandmaje smo vključili v predlog zakona in predlagamo, da se predlog tudi sprejme v državnem zboru. Predlagali smo seveda posebej sklep, da se tudi ta točka uvrsti v predlog dnevnega reda 20. seje državne zbora, ker bi bila drugače ta sprememba zakona nesmiselna, ker ne bi bilo možno v tem letu realizirati nobene odprodaje. Vemo pa, da je že v pripravljanju, nekje že v izdelavi oziroma že prihaja predlog predloga o programu prodaje državnega finančne in stvarnega premoženja za leto 2007 in 2008, ki ga bomo obravnavali v naslednjih dneh. Hvala lepa.
Hvala, vam. O predlogu odloku dajem besedo predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališče. Kolega Mihael Prevc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. O predlogu odloka o spremembah in dopolnitvah odloka o programu prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja je med drugim vključena tudi Nova Kreditna banka Maribor. Ker gre za posebej pomembno problematiko, se bom v tej predstavitvi stališča posvetil zlasti privatizaciji te banke. Menimo, da je vlada Republike Slovenije, ki sprejema odločitev o privatizaciji v imenu največjega lastnika, državljanov Republike Slovenije, dolžna upoštevati naslednja dejstva. Prvič. Z vzornega kota izboljšanje konkurenčne sposobnosti ni nobenega dvoma, da je za izboljšanje konkurenčne sposobnosti banke delna privatizacija banke smiselna. Pri tej trditvi izhajam iz argumentov strokovne javnosti in iz temeljnih konceptov ekonomskih in socialnih reform, ki so napovedane za naslednja obdobja. Drugič. Postavlja se nam vprašanje o obsegu privatizacije in o dinamiki. Prepričani smo, da ni smiselno preveč hiteti s prodajo prevelikega deleža. Smo zagovorniki postopne privatizacije, pri tem pa izhajamo iz naslednjih argumentov. Banka je bila v obdobju tranzicije uspešno sanirana. Lastnica Banke Republike Slovenije je finančno breme sanacije pokrila s sredstvi proračuna, zbranimi od državljanov in slovenskega gospodarstva. Kot dober gospodar bo največji delež prodajala takrat, ko bodo doseženi cilji na področju konkurenčnosti in povečanja učinkovitosti bančnega sistema. Ocenjujemo, da banko na tem področju čaka še veliko neuresničenih ciljev. Obseg vseh produktov, ki jih ponuja skupina Nove Kreditne banke Maribor, bo potrebno povečati, njihovo kakovost pa izboljšati. Banka bo morala čim prej odpraviti težave, ki jih ima na področju informacijske tehnologije. Za uresničitev teh ciljev bo potrebno še precej truda in energije, vendar bistveno manj kot v času sanacije in v času do danes, ko začenjamo privatizacijo. Dober gospodar prodaja premoženje zato, da doseže čim večje donose. Prodajmo ali povabimo strateške partnerje s svežimi kapitalom in se odpovejmo samo tolikšnemu deležu, kot je potreben za vstop novih idej, nove organizacije in pa novega nadzora. In šele ko se bo z uresničenimi strateškimi cilji povečala cena delnice, prodajmo pomembnejši delež. Prihodke od prodaje državnega premoženja bo Republika Slovenija za uspešno izvedbo reform in za plačilo dolgov v prihodnjih letih po oceni Slovenske ljudske stranke zelo potrebovala. Dober gospodar mora razmišljati dolgoročno, zato od vlade Republike Slovenije pričakujemo premišljene in postopne korake. Vlada Republike Slovenije in predvsem finančni minister so pred odgovorno in zahtevno nalogo. Pričakujemo, da bodo pri odločitvah upoštevani predvsem strokovni argumenti za to, da bodo doseženi politični cilji, ki smo jih obljubili našim državljanom; da bodo pri sprejemanju odločitev tankočutni in odgovorni do njih in da bodo s prodajo srebrnine iz naše skupne blagajne vsaj nekoliko razbremenili z uspešno izvedbo reform in zmanjšanjem davčnih bremen. Da bodo pri odločanju previdni in ne bodo tako kot prejšnje vlade ponavljali napak pri privatizaciji. V Slovenski ljudski stranki podpiramo premišljeno postopno privatizacijo, izvedeno v skladu s predpisi, pravili stroke in izkušnjami dobrih strokovnjakov. Če se že prodaja 50% Nove Kreditne banke Maribor, se to ne sme izvesti nikakor ne na tak način, da bi to prodali samo enemu kupcu. Prodajo je treba izvesti razpršeno in nikakor ne tujcem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče v imenu poslanske skupine SNS. Prosim.
Spoštovani prisotni! Po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke odlok, ki je danes pred nami, nakazuje na nepremišljeno in dokaj netransparentno delo vlade Republike Slovenije, predvsem pa še enkrat poudarjam na nepremišljeno delo. Dovolite, da se z besedami vrnem v obdobje izpred nekaj let. Bilo je leto 1994, ko so v tem državnem zboru sprejemali akt z dvotretjinsko večino, šlo je za ustavno listino, akt, ki je najpomembnejši v naši državi, in akt skozi, katerega se je preoblikovala nekdanja banka v Mariboru in nekdanja banka v Ljubljani. Ob sprejemanju tega akta, sprejemanje pa je potekalo za zaprtimi vrati brez navzočnosti javnosti, se je tedanji guverner narodne banke odločil, da podpre predlog sklepa, ki je prišel z naslova enega od poslancev, to je, da bo potekala privatizacija bank v naši državi, predvsem Nove Ljubljanske Banke in Nove Kreditne banke Maribor, na podlagi zakona. Prav tako je bil sprejet drugi sklep, drugi sklep z zelo kvalitetno vsebino, in ta sklep je predlagala tedaj Slovenska ljudska stranka. Sklep, ki je govoril, da bodo pri privatizaciji morali biti udeleženi državljanke in državljani. Zakaj? Zaradi tega, ker se je potem tri oziroma štiri leta odvijala sanacija bančnega sistema v naši državi. Sanacija, ki je to državo stala nekaj 100 milijard slovenskih tolarjev, in skozi višino te sanacije se je v Sloveniji dejansko začel povečevati javni dolg. Kje pa smo danes? Ne duha ne sluha o privatizacijskem zakonu, pa ne krivim samo te vlade, v prejšnjem mandatu sem osebno predlagal zakon o privatizaciji. Ni ga podprla ne prejšnja vlada ne nobena stranka v prejšnji vladi. V tem mandatu smo prav tako predlagali isti zakon in prav tako ni bil podprt s strani nobene stranke. Hočem samo to, da veste, da namenoma, namerno kršite slovenske predpise, sprejete v tem državnem zboru. Državni zbor Republike Slovenije ne bi smel sprejeti omenjenega odloka danes in tukaj. Ne bi smel. S tem delamo nepopravljivo škodo, kot je bila storjena v obdobju izpred nekaj let, ko smo prodajali belgijskemu KBC-ju Novo Ljubljansko banko. Te napake so se danes pokazale, da so bile storjene. Ne smemo narediti iste zadeve. Ker pa sem, žal, o tovrstnem početju vlade, te in prejšnje, že prevečkrat govoril in verjamem, da vsi tisti, ki ste hoteli o tem slišati, zgodbo poznate, je danes samo odločitev. Državni zbor po moji oceni ne bi smel pristati na tovrstno vladno strategijo. Državni zbor bi morali sprejeti zakon o privatizaciji bank, zakon, ki bi vsebinsko določal korake, postopke in bodočega lastnika. Ne manjka nam dosti, zelo malo truda je potrebno za kaj takega. Potem bi vedeli, na čem smo in zakaj se sploh prodaja. Kakor pa rečeno, v Nacionalni stranki omenjenega predloga oddaje, prodaje, ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. France Žnidaršič, v imenu poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Pri oblikovanju stališča poslanske skupine DeSUS izhajamo iz naslednjih dejstev. Že pred podpisom koalicijske pogodbe je DeSUS vztrajal pri pospeševanju regionalnega razvoja, postopnem umiku države iz gospodarstva, postopni premišljeni privatizaciji, povečanju tržne konkurenčne sposobnosti, oblikovanju zemljiških fondov, ki se bodo oblikovali v lokalnih skupnostih za izvajanje razvojnih projektov. S tem v zvezi smo podpirali tudi sprejem ustrezne zakonodaje. Tako zakon o spodbujanju regionalnega razvoja v svojem 36. in 37. členu govori o prenosu državnega premoženja v last, posest in upravljanje občin z namenom uporabe premoženja v razvojne namene. O tem, da se lahko to premoženje prenese lokalnim skupnostim brezplačno in z namenom vlaganj v razvojne programe. Odlok o programu prodaje državnega premoženja je eden od pomembnih inštrumentov za doseganje tega cilja, predvideva tako prodajo kot brezplačne prenose. Nekateri predlogi za brezplačne prenose pa niso bili sprejeti. Tako so bili zavrnjeni nekateri predlogi s področja občine Ruše, češ da se bodo upoštevali pri naslednjih odlokih, na ta način pa se odlagajo rešitve problemov, povečuje propadanje in škoda na objektih, po nepotrebnem zavira razvojne ambicije občini. Tako v primeru koče Šumnik, ki je bila pomembna turistična točka, pa je po krivdi zavoda za gozdove že več let zaprta, propada zaradi več neuspelih razpisov za oddajo v najem, občini Ruše pa je bila zavrnjena ponudba, da jo brezplačno prevzame in vrne v funkcijo s potrebno investicijo in vložkom. Po mnogih protestih in dopisih se je šele pred kratkim začela obnova, zahteva prenos v upravljanje ali last občine pa ponovno zavrnila. Podobno je tudi v primeru zahteve po brezplačnem prenosu dela zapuščenih, poslovno nepotrebnih zemljišč Slovenskih železnic in agencije za železniški promet. Ta zemljišča so v razvojnih načrtih občine namenjena javnim interesom in gradnji stanovanjskih ter poslovnih objektov, tudi ta zahteva je bila zavrnjena, čeprav so bila o njej informirana tako pristojna ministrstva in tamkajšnji sodelavci. Bolj racionalno se obnašajo nekatere druge paradržavne institucije, ki se razbremenjujejo poslovno nepotrebnega premoženja ali so se vsaj pripravljene vključiti v razvojne projekte občin, na primer: družba za svetovanje in upravljanje, sklad kmetijskih zemljišč in gozdov. Poslanska skupina DeSUS bo kljub tem slabostim podprla odlok, ker je kljub naštetim pomanjkljivostim sledil koalicijski pogodbi, programu reform in kaže na pripravljenost umikanja vpliva države iz gospodarstva ter gospodarnejšega ravnanja z državnim premoženjem. Hvala.
Hvala. Poslanka Maria Pozsonec naj bi predstavila stališče poslanske skupine narodne skupnosti oziroma narodne skupnosti, je ni. Poslanec Bojan Starman bo predstavil stališče poslanske skupine SDS. Izvolite.
Še enkrat hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Poslanci Slovenske demokratske stranke, bomo predlog zakona podprli. Podprli ga bomo, ker smatramo in mislimo, da so pač ustrezni vladni organi se pravilno odločili glede premoženja, stvarnega in finančnega, ki je potreben za prodajo. Mislimo, da je to praktično neka nujnost, birokratska ovira, da se sploh postopek prodaje začne, če ni na spisku odprodaje, potem se to ne more odrealizirati. Mislim pa, da smo vsaj štirikrat že v kratkem času obravnavali ta predlog, predlog zakona o prodaji državnega finančnega in stvarnega premoženja, da je tukaj nujno potrebno nekaj doreči sistemskega, na kakšen način naj se prodaja državno-finančno premoženje, verjetno malo drugače kot po postopkih, drugačnih kot stvarno premoženje in tukaj dejansko potrebujemo sistemski pristop, ki bo to uredil in tudi način, kako se dopolnjuje ta spisek oziroma predlog. To bi moralo biti na nek način usklajeno. Vidimo, da se v določenih lokalnih skupnostih, ki bi želele pridobiti določena državna premoženja - nekatere niti ne poznajo postopkov, nekatere se niti ne lotevajo teh postopkov, to bi moralo biti zelo transparentno in jasno. Če govorimo o prodaji Nove Kreditne banke tudi odbor je potrdil, da naj se pripravi program. V primeru prodaje večjih, kjer bi bilo potrebno tudi določiti, kakšne so te vrednosti, bi bilo potrebno dejansko za vsakega posebej pripraviti poseben program in tudi strategijo, kako bo država ravnala s svojim premoženjem, ker če bi pa vso svojo zlatnino in srebrnino po hitrem postopku prodali, to ne bi bilo dobro. Mislim, da je tukaj treba ravnati razsodno in nekje to naj bi urejal nek zakon, ki bi to področje celovito sistemsko obdelal, da bi potem s posameznimi dejanji se lahko usmerjali k enemu in jasnemu cilju, ki ga želimo s tem doseči. Dejstvo je, da je nepotrebno, vsak dober gospodar se nepotrebnega premoženja mora čim hitreje znebiti, ga odprodati, ker vemo, da je premoženje, posebno pa nepotrebno premoženje tudi nepotreben strošek naših proračunov in države. Še enkrat, poslanci Slovenske demokratske stranke bomo ta predlog kot spisek premoženja, ki ga želimo prodati, podprli. Hvala lepa.
Hvala, vam. Poslanec, dr. Matej Lahovnik bo predstavil stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani poslanci, poslanke ne vidim nobene v državnem zboru v tem trenutku. V poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije tega odloka o prodaji državnega premoženja ne moremo podpreti. Mi smo že na odboru za finance in monetarno politiko opozorili na celo vrsto slabosti, tudi kar se tiče pripisanih vrednosti, ki jih imamo v tej prilogi. Ne govorim tukaj samo o Novi Kreditni banki Maribor, kjer je vrednost navedena po knjigovodski vrednosti, in imam odtis, da danes govorimo o 33-ih oziroma 34-ih milijardah slovenskih tolarjev. To ne drži. Knjigovodska vrednost je res nekaj več kot 33 milijard slovenskih tolarjev, ampak verjetno dejanska tržna vrednost bo tja do trikrat višja in bomo nazadnje govorili o 100 milijardah slovenskih tolarjev. Tako da je prav, da najprej razčistimo, da danes ne govorimo o teh 33-ih milijardah, ampak je verjetni izplen tja do trikrat višji, 100 milijard slovenskih tolarjev. To je prva ugotovitev, ker je popolnoma jasno, da tudi dosedanja praksa kaže, izkušnje iz NLB in prodaj drugih bank, da dejanska tržna vrednost doseže tja do trikratnik knjigovodske vrednosti, v primeru NLB-ja je bilo to, Nove Ljubljanske banke 2,7-kratnik. Druga stvar, na katero bi v povezavi s tem želel opozoriti je, da bi bilo prav - jaz se zavedam, da je možnost vlade, da lahko na ta način pristopi, da poda knjigovodske vrednosti in neke pripisane vrednosti. Ampak, menim, da ni odgovorno, da ta državni zbor vsaj v prilogi ne dobi nekih drugih cenitev, ki so bistveno bližje tržni vrednosti. Omenil sem Novo Kreditno banko Maribor, kjer zdaj nimamo pravega občutka, za kakšno dejansko vrednost gre. In drugič, tudi ostale vrednosti, ki jih imamo v prilogah. Poglejte samo na strani 12, stavbno zemljišče na Dobu pri Domžalah je ocenjeno kot 4,2 milijona tolarjev, v Tacnu stavbno zemljišče 5,9 milijonov tolarjev in tudi na odboru smo poslanci Liberalne demokracije Slovenije opozorili, da je to neresno. Jaz ne vem, kdo je takšne vrednosti določal, kdo lahko reče, da je neko zazidljivo stavbno zemljišče v Tacnu pri Ljubljani, ki je na trgu vredno 30 do 40 milijonov tolarjev, tukaj v tej prilogi je pa navedena vrednost, ki je pet ali šestkrat nižja. Kaj se gremo? Kdo lahko takšne vrednosti zapiše notri, kdo je tisti državni uradnik, ki jih je lahko zapisal? Res me zanima! Vsaka državljanka ali državljan, ki kupi nepremičninski oglasnik, zna bolje oceniti vrednost tega premoženja. Argument, češ, saj bo prišlo še do ponovne cenitve, pa bodo dražbe, lahko do neke mere drži. Se pa bojim, kakšna bo kasnejša cenitev, če so že te cenitve ali ocene vrednosti tako slabo pripravljene. Menimo, da to ni dobro, da to kaže nek neresen odnos in da bi bilo vendarle prav, da se zavedamo, da gre za bistveno višje vrednosti v praksi, kot pa so navedene v teh prilogah. Toliko glede teh blago rečeno tehničnih detajlov, s katerimi pojasnjujem, zakaj tega odloka ne moremo podpreti. Kar se tiče tiste bistvene točke, ki govorimo o Novi Kreditni banki Maribor, pa vas želimo, spoštovane poslanke in poslanci, opozoriti na dejstvo, da v tem državnem zboru nikoli nismo razpravljali o modelu privatizacije Nove Kreditne banke Maribor, nikoli. Danes imamo na mizi odlok o prodaji premoženja, v bistvu ta odlok vsebuje tudi model privatizacije Nove Kreditne banke Maribor, mi pa v tem državnem zboru niti besedice nismo rekli o teh zadevah niti na odboru za gospodarstvo niti na odboru za monetarno politiko in finance. Dobili smo v vednost kakšen je načrt. Samo v vednost smo informirani - in to je to! In danes lahko potrdimo ali ne potrdimo ta model, posredno. Sprašujem se, ali je to res pravi način, ali ne bi bilo korektno, minimalna korektnost do državnega zbora, da bi tista komisija, ki je pripravila model privatizacije Nove Kreditne banke Maribor, prišla na odbor za gospodarstvo ali na odbor za monetarno politiko in finance in pojasnila razloge za tako uporabljen model. V tem primeru bi se danes tudi lažje odločali, ampak te razprave enostavno ni bilo in se jo poskuša pomesti pod preprogo. Celo nekateri eminentni finančni strokovnjaki opozarjajo na slabosti uporabljenega modela. Dr. France Arhar, tako imenovani neodvisni kandidat, tako imenovanih pomladnih strank opozarja, da predlagani model ni dober. Opozarja na slabosti, še več, opozarja na zgodbo Nove Ljubljanske banke, kjer se je z umikom KBC-ja sedaj postavila dilema za vse potencialne vlagatelje. V kolikšni meri je slovenska država sploh še verodostojna, ko govori o nekih privatizacijskih načrtih finančnih institucij? To so besede, kot sem dejal, nekdanjega guvernerja Banke Slovenije, ki so povzete v enem izmed poslovnih dnevnikov bile pred časom, še preden je najavil to, kar je najavil v Ljubljani. Skratka, v poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije vas želimo opozoriti na nekatere pasti tega pristopa, ki se ga gremo danes. Danes bomo enostavno, boste verjetno predstavniki koalicije potrdili odlok o prodaji državnega premoženja, ne da bi predhodno razpravljali o modelu privatizacije ali ne da bi bili predhodno vsaj korektno seznanjeni z modelom privatizacije. Mi moramo v odloku o prodaji državnega premoženja brskati notri, da najdemo potem, kakšen je dejanski model privatizacije. Kakšen pristop je to, kaj se gre slovenska vlada na takšen način!? Kakšen je odnos do državnega zbora, do delovnih teles?! Tudi o tem se sprašujemo v poslanski skupini Liberalne demokracije. In ob koncu bi želel poudariti tudi ključno dejstvo, zakaj ne moremo podpreti tega načina posredne privatizacije Nove kreditne banke Maribor skozi ta odlok o prodaji državnega premoženja. Preprosto zato, ker nikjer ni govora o najboljšem možnem modelu privatizacije, ki bi bil z dokapitalizacijo. Na ta način bi banka pridobila svež kapital, na ta način bi se Nova Kreditna banka Maribor lahko preoblikovala v pomembnega regionalnega igralca. V lanskem letu je imela 10% tržni delež v Sloveniji in ta tržni delež izgublja. Na njen račun pridobivajo tudi tuje banke, o katerih je tukaj govora, in njeno konkurenčno sposobnost je mogoče izboljšati predvsem ali, če hočete, samo z dokapitalizacije banke. Svež kapital nujno potrebuje za svojo širitev in treba se je zavedati, da v skupino Nove kreditne banke Maribor spada tudi zavarovalnica Maribor in da gre za eno najpomembnejših slovenskih finančnih skupin. Nikjer ni govora o kakršnikoli dokapitalizaciji! Seveda ne more biti, ker je to odlok o prodaji državnega premoženja! Ampak tudi v modelu, ki je predviden, kot lahko razberemo iz teh gradiv, to ni predvideno. In to je zelo slabo, to je v nasprotju s pristopi, ki se v zadnjem času uporabljajo v zvezi s privatizacijo na področju finančnih institucij. Najustreznejši način je preko dokapitalizacije, ker na ta način se poveča tudi konkurenčna sposobnost banke. In zakaj ne bi nek potencialni vlagatelj, domači ali tuji, prišel do nekega svojega lastniškega deleža z dokapitalizacijo, v kateri bi pridobili vsi, tudi država, ker bi njen lastniški delež na ta način postal več vreden. To so nekatera pomembna vprašanja, na katere smo želeli opozoriti, na katere nismo dobili odgovora in zato seveda na takšen način ne moremo podpreti tega odloka o prodaji državnega premoženja. Hvala lepa.
Hvala. Stališče poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil poslanec Dušan Kumer. Izvolite.
Hvala za besedo! Spoštovani minister, sodelavci! Da ne bi bil občutek, da je v tem odloku samo Nova kreditna banka Maribor, je še cela vrsta drugih, predvsem nepremičninskih postavk, ki so ravno tako pomembni kot Nova kreditna banka Maribor. Zato moram najprej ponovno v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov izraziti nezadovoljstvo s pristopom in načinom priprave odloka oziroma dopolnitve odprodaje državnega premoženja. Tega ne počnemo prvič, temveč tretjič v tem zadnjem letu. Predvsem je neresno in nedopustno, da odlok ponovno spreminjamo v zadnjem četrtletju leta in ponovno se v njem zavezujemo, da bomo nekatere stvari odprodali še do konca letošnjega leta - ista zgodba kot ob koncu lanskega leta! Namreč, procedure niso tako časovno kratke, kot izgledajo na prvi pogled, če seveda držijo, kot nas prepričujejo državni uradniki. Prav tako je bilo v razpravah v preteklosti izrečeno veliko stvari, danih predlogov in prav toliko danih obljub s strani predlagatelja, da se bodo stvari izboljšale. Nič od tega se ni zgodilo, dobili smo podoben papir kot vedno do sedaj. Zato bomo kot izhodišče in napotek predlagatelju v zvezi z odlokom o prodaji stvarnega in finančnega državnega premoženja izkoristil popravek, ki je bil včeraj objavljen v enem od slovenskih časopisov. Namreč, novinarka se je javno opravičila enemu od ministrov slovenske vlade, ki poleg plače prejme tudi pokojnino, ki je v lanskem letu znašala 25 milijonov in ne 25,6 milijona, kot je napačno navedla novinarka v svojem prispevku. In na podoben način, na podoben način in korekten način bi moral predlagatelj te dopolnitve odloka pripraviti s posebno prilogo, s pregledom in realizacijo že prodanega državnega premoženja iz odloka, ki smo ga sprejemali nazadnje. Torej, da bi danes imeli na mizi dejanske številke že odprodanega premoženje, kajti številke v odloku, ki ga poslanci sprejemamo, niso prave, so le po večini knjigovodstev, tako kot nam zatrjujete. Naj spomnim, kaj je državni sekretar dejal na mojo pripombo, da poslanci dajemo soglasje na smešno nizke cene ob zadnji podobni razpravi. Citiram: "Torej ta ocenjena vrednost v odloku je samo približek. To ni tista vrednost, za katero bi vi poslanci dajali soglasje, da se premoženje proda, ampak se bo ta ugotovila na javni dražbi." Torej, človek bi upravičeno pričakoval, da imamo ob tej dopolnitvi odloka tudi poročilo o rezultatih teh pesimističnih približkov. Konkretne številke o doseženih cenah na javnih dražbah. In prav zaradi teh in še drugih pripomb je bilo tudi s strani predlagatelja povedano, da se bo spremenila zakonodaja, da se bodo spremenile zakonske osnove, ko poslanci sprejemamo odloke s konkretnimi številkami, ki niso prave. Tudi v tem odloku govorimo o precej visokih zneskih premoženja in zapisane številke v odloku so res zavajajoče, predvsem pri prodaji tistih kapitalskih deležev, ki niso preverjeni tekoče, sproti, na trgu. V konkretnem primeru, tako kot je že bilo danes večkrat izpostavljeno, izstopa prodaja deleža Nove Kreditne banke Maribor, pa tudi na drugi strani gre za cel spisek nepremičnin, kjer se v posameznih primerih vrednosti prav smešne. Prav bi bilo, da bi poslanci skupaj s tem novim odlokom dobili na pogled realizacijo in konkreten finančen izplen o prodaji premoženja iz prejšnjega odloka. Ker tega ni, se ustvarja vrsta dvomom in sumom, ali prodaja zares poteka po za to določeni proceduri, kot nas verbalno, ustno prepričujejo predstavniki vlade. Večji poznavalci stvari od blizu znajo povedati, da predvsem pri odprodaji državnega premoženja, ki je vezano na nepremičninske postavke, je vpleten tudi tako imenovan - večkrat govorimo v državnem zboru - klientelizem. Skratka, popravek v tem primeru bi bilo poročilo o realizaciji za nazaj. Še boljši popravek pa bi seveda bil, če bi predlagatelj ob navedbi knjigovodske vrednosti že o tem predlogu, ki ga imamo danes, zapisal tudi približek predvidene tržne cene, toda to je očitno preveč zahtevno opravilo. Zato argument, ki ga predlagatelj ponavlja od odloka do odloka, da je vedno lahko navedena le knjigovodska vrednost na določen dan in da bo natančnejša vrednost, mogoče - ne veste, šele takrat, ko bo narejeno vrednotenje, ko bo imenovana komisija, ki bo pripravila program odprodaje, ki ga bo potrdila vlada, in nato sama odprodaja, je nezadovoljiv. Zato v poslanski skupini Socialnih demokratov predlagamo, da razpršimo to meglo, da ob vsakokratnem sprejemanju ali dopolnjevanju odloka vlada pripravi natančno poročilo in pregled realizacije odprodaje za nazaj oziroma da vlada polletno obvešča državni zbor oziroma odbor za finance o poteku in iztržku odprodaje državnega premoženja. Pri prodaji večjih finančnih nalog, kot je na primer v tem odloku odprodaja večinskega deleža pri Novi Kreditni banki Maribor, pa bi bilo smotrno, pošteno in korektno, da program odprodaje dobi v presojo tudi državni zbor, saj nenazadnje smo mi poslanci oziroma državni zbor tisti, ki bo dal bianco menico za zakonsko podlago prodaje tega deleža s tem, ko bo sprejel ta odlok. In nenazadnje, v poslanski skupini Socialnih demokratov ponovno izpostavljamo nujnost sprememb zakonodaje. Prav tako predlagatelj še vedno noče upoštevati jasno zapisanih določil v zakonu o javnih financah, ki določajo, da se kupnina, najemnina in odškodnina za državno oziroma občinsko stvarno premoženje uporabi le za izgradnjo, nakup in vzdrževanje stvarnega premoženja države. Torej manjka ponovno širša obrazložitev porabe teh sredstev, ki se bodo pridobila s prodajo državnega premoženja. To je še posebej pomembno, ker predloženi akt in postopek poteka izven postopkov sprejemanja državnega proračuna. Še najbolje bi seveda bilo, da bi mogoče osvojili prakso, da podobne odloke sprejemamo ob proračunski razpravi. Skratka, da zaključim, na podlagi teh pripomb in pripomb, ki smo jih v poslanski skupini Socialnih demokratov dali že v preteklosti in ni nobena od teh bila upoštevana in uresničena, tudi tega odloka ne bomo podprli.
Hvala. Poslanec Ciril Testen bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Poslanke, spoštovani gospod minister s sodelavci! V Novi Sloveniji smo se in se bomo zavzemali za umik države iz gospodarstva, če to pomeni večjo učinkovitost podjetij, izboljšanje kakovost storitev, znižanje cen za potrošnike oziroma uporabnike storitev in če s tem rečemo konkurenčnost gospodarstva. Študije kažejo, da so podjetja v državni lasti manj učinkovita in s tem preprečujejo višjo gospodarsko rast. Privatizacija Nove Kreditne banke Maribor d.d. je v sklopu ukrepov za privatizacijo, ki ga je v okviru gospodarskih in socialnih reform za povečanje blaginje Slovenije sprejela vlada Republike Slovenije. S spremembo odloka o spremembah in dopolnitvah odloka o programu prodaje državnega finančnega premoženja za leti 2006 in 2007 tako sledi ciljem, ki si jih je zadala. V Novi Sloveniji podpiramo dolgoročne cilje privatizacije, ki bodo Novi Kreditni banki Maribor zagotavljali učinkovito upravljanje, konkurenčnost in uspešen razvoj. Vlada je konec prejšnjega leto imenovala svetovalno skupino za Novo Kreditno banko Maribor, ki je pripravila predlog strateških usmeritev glede privatizacije, ki se kaže v postopni prodaji deleža države. V prvi fazi gre za prodajo 50% lastniškega deleža minus 1 delnica, v drugi fazi pa se proda še preostali delež tako, da ohrani država 25% delež, povečan za eno delnico, kar ji še omogoča vpliv na ključne strateške odločitve Nove Kreditne banke Maribor. V predlog odloka je vlada uvrstila tudi stvarno premoženje, za katerega državni upravni organi ocenjujejo, da je poslovno nepotrebno in da ga je racionalno odprodati, in finančno premoženje, ki nastane med letom zaradi tega, ker Republika Slovenija pridobiva na podlagi zakona o dedovanju po zapustnikih, katerih dediči so se zaradi obremenjenosti dediščini odpovedali. To premoženje je smotrno čim prej prodati in z izkupičkom poplačati upnike. Zato je poleg prodaje Nove Kreditne banke Maribor v predlogu odloka o spremembah in dopolnitvah odloka o programu prodaje državnega finančnega premoženja za leti 2006 in 2007 uvrščeno tudi stvarno premoženje, ki je poslovno nepotrebno, in finančno premoženje, s prodajo katerega se želi začeti izvajati že v letu 2006. Ker je za državo in za njene državljane koristno, da se odlok dopolni z navedenimi spremembami in da se nepotrebno premoženje čim prej odproda, Nova Slovenija podpira predlog odloka o spremembah in dopolnitvah odloka o programu prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za leto 2006 in 2007.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Prvi bo dobil besedo poslanec Vili Rezman. Ga ni. Besedo ima poslanec Srečko Hvauc. Izvolite.
Hvala lepa. To pa res gre hitro. Ko razpravljamo na nekem splošnem nivoju, poslušamo kritike, da država se preveč vmešava v gospodarstvo, v javno upravo, sodstvo in tako naprej, medije, da politika preveč vpliva na to sfero in s tem tudi ta vladajoča koalicija. Država je slab gospodar, zavira razvoj in tako naprej. Ko pa pridemo do nekih konkretnih primerov, ko se začnemo pogovarjati o konkretnih podjetjih, deležih in tako naprej, potem pa ta logika pri nekaterih odpove, potem bi pa vsi branili, ne vem, deleže države v teh organizacijah in vse je narobe, kar ta vlada pripravi. Taka dvojna merila mene osebno kar precej motijo. Kar se pa tiče konkretno tega programa, pa smo že na obravnavi na odboru za finance, tudi danes se je že pokazalo, največ besed namenili ravno Novi Kreditni banki Maribor. Okrog tega je tudi precej nekega čustvenega naboja. Res je sicer, da je banka nastala tudi s sredstvi gospodarstva in lokalnega okolja, zato jo mi iz Maribora ali pa iz bližine jemljemo nekako kot svojo, svojo po sedežu, po imenu, po neki tradiciji, po načinu nastanka. Če razmišljamo racionalno, je seveda potrebno poudariti, da je bila banka v 90-ih letih, v prvi polovici, v zelo slabem stanju in da je bila kasneje uspešno sanirana, seveda z državnimi sredstvi, z državnimi vložki oziroma to pomeni tudi s sredstvi davkoplačevalcev. V ta namen je bila v banko vložena kar lepa številka milijard slovenskih tolarjev. Kljub zagotovilu vlade oziroma finančnega ministrstva, da bo v primeru privatizacije Nove Kreditne banke Maribor šlo za neko postopno, premišljeno privatizacijo, ki bo banko naredila še bolj konkurenčno, bolj močno, pa vseeno obstaja nek strah, da bo Maribor izgubil še eno pomembno inštitucijo. Spomnimo se samo elektrogospodarstva, ko so pač tisti, ki so takrat o tem odločali, nam iz Maribora enostavno ta sedež prenesli in danes je v Ljubljani. Poleg tega pa se kaže še to, da bo se nekaj podobnega začelo dogajati tudi z Dravskimi elektrarnami in tako naprej, jaz pač kot poslanec iz tistega področja takih pristopov enostavno ne morem podpirati in imam okrog tega velike pomisleke. Bi pa povedal še nekaj okrog knjigovodske vrednosti oziroma vrednosti, ki je v tem dokumentu, ki ga danes sprejemamo, tudi navedena kot neka izhodiščna vrednost. Jaz druge možnosti kot to, da se tukaj navede knjigovodska vrednost, enostavno ne vidim, ker ne gre za program prodaje, ampak dejansko neki spisek tistih deležev, ki bi se naj prodajali, in edina prava osnova je, dokler se ne naredi neka strokovna ocenitev dejanske tržne vrednosti, da operiramo s knjigovodsko vrednostjo. Drugo vprašanje pa je seveda, zakaj je knjigovodska vrednost tako nizka. Ko smo mi prevzeli v upravljanje tudi državno premoženje, smo pač dobili neko zatečeno stanje in tako zatečeno stanje je tudi knjigovodska vrednost. Možnosti sta seveda dve, da tisti, ki so prej skrbeli za to premoženje, niso poskrbeli, da bi v računovodskih izkazih imeli pravo vrednost, ali pa druga, da se je v teh dveh letih, odkar mi skrbimo za državno premoženje, to premoženje toliko povečalo, da smo tako dobro gospodarili, da je dejansko tržna vrednost te banke 100 milijard in ne 32, kot je v računovodskih izkazih. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Janko Veber.
Hvala. Glede prodaje državnega premoženja lahko vedno govorimo o tem, da je to neke vrste mehanizem za zapiranje lukenj, tudi v proračunu, ko poskušaš zagotoviti določene vire s prodajo, in kot smo že opozorili v imenu poslanske skupine, je pa zelo malo informacij, kaj se potem v končni fazi s to prodajo dejansko tudi zgodi. Samo prodajo državnega premoženja zagotovo bi morali spremljati na bolj učinkovit način in tudi na bolj transparenten način med [[...]] [[nerazumljivo]] [[...]]vse postopke in pravzaprav ocene, ali gre resnično za to, da se proračun nekako lažje zapre, spremljaš neko prodajo in jo potem izvedeš ali jo ne izvedeš in med letom se potem prilagajaš nekim trenutnim situacijam, položajem, ki nastanejo. Seveda je zadeva nekoliko bolj vprašljiva pri tistih prodajah, kot je Nova Kreditna banka Maribor, ko vendarle, kot smo slišali, lahko tudi neka regija, neko območje ugotavlja, da lahko ostane brez pomembnega vpliva na razvoj tega območja, kajti interes lastnikov je lahko povsem drugačen, kot pa recimo je bil namen same ustanovitve neke družbe v tistem okolju. Tudi po tej plati je prodaja državnega premoženja izjemno pomembna za tako imenovani regionalni razvoj, ne samo za to, da nekdo kupuje, prihaja v neko okolje, ampak dejansko ni teh informacij, kako in na kakšen način se je najbolj v tem regionalnem okolju taka prodaja odrazila. Gre pa za zelo velike, tudi cenovne razlike v posameznih regijah. Ni vseeno, ali imaš premoženje v Mariboru, Ljubljani, Kopru, ali ga imaš nekje ob meji. In tudi to je eden od pokazateljev, da bi v vladi pravzaprav morali razmišljati o tem, da določene programe, ki se lahko izvajajo v objektih, ki so v državni lasti ali na zemljiščih, ki so v državni lasti, na območjih, kjer imajo ti objekti manjšo tržno vrednost, bi potem s prodajo objektov, ki pa so recimo zopet v Ljubljani, Mariboru ali Kopru, država iztržila s tem premoženjem bistveno več, sama dejavnost in sama naloga, ki se izvaja v tem premoženju, pa bi seveda lahko po mojem mnenju na enaki kvalitetni ravni potekala tudi na teh območjih, ker pa to premoženje ni toliko vredno. Mislim, da bi te odloke in vse te postopke dejansko morali nadgraditi tudi še s tem vplivom na regionalni razvoj, in mislim, da bi potem dobili učinkovitejši način in program prodaje državnega premoženja, ki bi bil sprejemljivejši dejansko za vse. Tako pa je izjemno težko povedati, da je to tisti program, ki ga želiš podpreti, ker pravzaprav ni predstavljenih nekih učinkov na posledice v proračunu ali tudi na sam enakomernejši regionalni razvoj. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Vili Trofenik. Ga ni. Besedo ima poslanec dr. Pavel Gantar.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Jaz sem pogledal ta dopolnjeni predlog odloka o sprejemu in dopolnitvah o programu prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja. Jaz moram povedati, da sam normativni del tega odloka je kot običajno kratek in ustaven. S tem jaz pravzaprav nimam težav, težave pa imam s prilogo. Namreč, pri nekaterih zadevah so informacije skrajno skope in pravzaprav ne vemo, kaj država zares prodaja oziroma vemo, kaj prodaja, ne vemo pa, pod kakšnimi pogoji, kako prodaja in kaj pravzaprav gre. Pri tem imam predvsem v mislih na strani 12, delno tudi še na strani 13, pod postavko ministrstvo za okolje in prostor, celo vrsto prodaje stavbnih zemljišč, praviloma stavbnih zemljišč, ki so nastala iz zapuščenega vodnega zemljišča. Ker vemo, da pri takih zadevah lahko gre za številne špekulacije in okoriščanje tako javnih kot tudi zasebnih, privatnih subjektov. Bi potreboval za te postavke malo podrobnejšo obrazložitev. Kdaj in zakaj je prišlo do opustitve vodnega zemljišča, kako je prišlo do spremembe v stavbno zemljišče in pravzaprav pod kakšnimi pogoji in kako se ta stavbna zemljišča potem tudi prodajajo, ali so "kupci" vnaprej znani ali ne, skratka potrebovali bi nekaj več. Recimo pri ministru za promet imate prodajo tudi določenih zemljišč ob cestah, kjer je po načelu "copy/paste" ena obrazložitev potem navedena za vse ostale, tudi tu so možne nepravilnosti, pa vendarle bi pričakoval, da bi tisti, ki so to predlagali, predvsem pri ministru za okolje in prostor znali nekoliko bolj pojasniti, za kaj gre. Če zna to minister, mu bom hvaležen, vendar ne pričakujem, da bo to lahko on povedal ali kdorkoli drugi, ki je tu prisoten. Če teh pojasnil ne bo, potem jaz za ta odlok seveda ne bom mogel glasovati. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima poslanec mag. Borut Sajovic. Besedo ima poslanec Milan Petek. Ga ni. Besedo ima poslanec Martin Mikolič.
Hvala, predsedujoči. Lepo pozdravljeni. Spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi. Sam bom predlog odloka podprl. Ker je pa res na matičnem telesu bilo največ razprave glede privatizacije oziroma prodaje Nove Kreditne banke Maribor, bi tudi sam dodal, da podpiram cilj privatizacije predvsem z namenom vzpostavitve lastniške strukture, ki bo dolgoročno zagotavljala učinkovito upravljanje, konkurenčnost ter uspešen razvoj. O tem smo veliko govorili, seveda smo veliko govorili tudi o še enem cilju, ki je bil vnešen, maksimirane prodajne cene. Meni je popolnoma logično, da se to mora doseči, in imam popolno zaupanje v vlado, da bo to tudi dosegla. Vemo, da je res, da so se pred desetletjem sanirale banke, kjer je bilo, kot smo že prej slišali, vloženega res veliko davkoplačevalskega denarja, če govorimo o nekih sto milijardah, in vsekakor bi ta denar lahko namenili za druge projekte. Poglejte, jaz si tudi predstavljam tako kot dober gospodar lokalnih skupnosti, tako bo vsekakor tudi država ta sredstva namensko porabila, ker to pa je področje za namensko porabo sredstev in pravzaprav so to neke obveznosti, ki - morda lahko danes rečemo - so še posledica teh zadev iz preteklosti; in nekako smatram, da bodo namensko porabljena za poplačilo kreditov ali pa zmanjšanje primanjkljaja. In če bo tako tudi to izpeljano, potem je ta odločitev v tem trenutku prava, predvsem pa iz vidika umika države iz gospodarstva, da ta projekt speljemo. Kar se tiče prodaje ostalega premoženja, bi rad opozoril na to, kar je bilo tudi povedano na odboru glede ocenjenih vrednosti in dejanskih vrednosti. Vsi poznamo uredbo, ki predpisuje, koliko je lahko stara cenitev, in cenitev se izvede na osnovi sodno zapriseženega cenilca, ki jo izvede, jaz sem prepričan, da bodo te cenitve tudi narejene in da bo na osnovi teh cenitev vse ostalo premoženje prodano. Tako da je res, da v tistih tabelah so samo ocenjene vrednosti. Jaz bom vesel, če bo res tako, kot je bilo rečeno, vse tisto aktualno premoženje prodano v planiranem roku. Kot sem že uvodoma povedal, predlagan odlok bom podprl. Hvala.
Besedo ima poslanec Jožef Školč. Besedo ima poslanec Zvonko Černač. Ga ni. Besedo dajem poslancu Dušanu Kumru. Izvolite.
Hvala za besedo. Imam še samo dva stavka, tisto, kar sem prej, še enkrat bom ponovil. Mislim na tisti del, moje uvodne besede, ko sem govoril o tem, da je predlagatelj oziroma vlada že pred letom dni obljubila, da bo spremenila zakonodajo na tem področju, in sicer v tej smeri, da bo odnos do poslancev in poslank in tega državnega zbora bolj korekten, da ne bomo mi odločali, obravnavali odprodajo državnega premoženja v vrednosti nekaj 100.000 SIT za avtomobile in tako dalje, na drugi strani pa ne samo, da ne odločamo, ampak da tudi nimamo niti vpogleda, niti nismo informirani, niti ne dobimo informacije o milijardnih transakcijah odprodaje državnega premoženja, ki se seveda vrši preko dveh paradržavnih skladov, to je KAD-a in SOD-a. Mislim, da bi bilo korektno, da v tej smeri kljub temu se na zakonodaji nekaj naredi, če zares mislimo, tudi tako kot danes govorite, z umikom države iz gospodarstva. In druga zadeva, ki je vezana na poročila o realizaciji odprodanega nazaj, za natančne številke, za koliko so stvari bile odprodane. Upravičeni so sumi in dvomi in bom samo na enem primeru dal, da je pri teh odprodajah prisoten klientalizem. Še danes na moje vprašanje izpred leta pa pol nikjer ne morem zaslediti, v nobenih vladnih gradivih, informacije, ali sta dve počitniški kapaciteti v Umagu bili dejansko prodani za 6 milijonov, tako kot sem takrat opozarjal. Tudi danes je ena počitniška kapaciteta v tem odloku, ki je ocenjena na 8 milijonov, to je vrednost garaže, ne pa hiše ali stanovanja. In preprosto si zaslužimo poslanci, če smo že sprejeli ta odlok, da dobimo, ali ni bilo prodano do sedaj, če pa je bilo, za koliko denarja je bilo prodano.
Hvala. Besedo ima poslanec Ciril Testen. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav še enkrat. Jaz bi samo par besed dodal v zvezi z debato, ki smo jo imeli na odboru za finance. Na načelnem nivoju se vsi strinjamo, da se mora država čim prej umakniti iz gospodarstva in s tem omogočiti boljše poslovanje gospodarskim subjektom. Tu smo si enotni, ko pridemo pa do konkretnih primerov, kot smo zdaj prišli do Nove Kreditne banke Maribor, pa mislim, da te enotnosti ni več in da s figo v žepu poskušamo na vse mogoče načine spremembe onemogočiti. Drugače si jaz ne morem razlagati debate in tudi predlogov, ki so bili na odboru za finance, od tega, da se priloži sklepanje o prodaji, do tega, da se pridobi pravo ceno, ki da ta ni, pa do vse mogočih drugih izgovorov. Jaz mislim, da je tukaj neko drugo ozadje. Jaz pravega odgovora ne poznam, bi pa rad vedel razlog, da zlasti opozicija močno nasprotuje vsem velikim ali večjim prodajam in da nastane iz vsake take prodaje velika politična zgodba. Mislim, da je to temeljno vprašanje, na katerega direktno noče nobeden odgovoriti. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima poslanec dr. Matej Lahovnik. [[Ga ni.]] Besedo dajem predstavniku vlade. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Rad bi nekaj pojasnil, kar se tiče vprašanj, ki so bila danes tukaj podana. Najprej vprašanje, ki se tiče poročila. Mislim, da je to legitimno vprašanje, in temu državnemu zboru bi rad zagotovil, da dokumentacijo, ki je bila pripravljena in ki je del proračunskega predloga, boste dobili v prihodnjih dneh. Če sem pravilno obveščen, je že na spletnih straneh. Poročilo je zelo podrobno o izvajanju vseh teh odlokov. Poročilo je veliko bolj podrobno, kot je bilo kadarkoli poprej. Gotovo bo tu in tam nastalo še kakšno vprašanje. Možnost, da se bo o teh stvareh konkretno vprašalo, pa obstaja, ko bomo razpravljali o celotni dokumentaciji, ki je del predloga proračuna za leti 2007 in 2008. Potem pa še komentar, ki se tiče, da naj bi pač prodaja premoženja, predvsem finančnega, bila tudi podlaga za zapiranje raznoraznih proračunskih lukenj. Bi rad opozoril spoštovanega gospoda poslanca, ki je to omenil, da skladno s 74. členom zakona o javnih financah, ki je bil sprejet 1999 leta, se kupnina primarno porabi za odplačilo dolgov, računov financiranja. In zato tako tudi mora delovati. In kar se tiče sedanjega ministra za finance, jaz ne bom nikdar predlagal kakšno spremembo, kar se tega tiče. Je pa možnost v tem istem zakonu navedena, in to je v 74. členu, da se lahko uporabi v skladu s posebnim zakonom, to se pravi posebni zakon mora biti sprejet, da se ta sredstva lahko namenijo za kakšen drug cilj ali kakšen drug namen, in to pa je seveda odločitev državnega zbora. Kolikor mi je znano, se je to naredilo samo enkrat, in to je pri prodaji telekomunikacijskega omrežja, kjer se je po zakonu odločilo, da del tega mora iti investitorjem, to se pravi tistim, ki so v te stvari vlagali v preteklosti. V zakonu za izvrševanje proračuna se to lahko tudi, ni potreben poseben zakon, lahko je tudi v vsakoletnem ZIPR-u. Lahko vam tudi zagotovim, da v predlogu zakona za izvrševanje proračuna za leto 2006 in 2007 ne predlagamo nikakršne izjeme, kar se tega načelnega stališča tiče. Sredstva, ki jih bo država pridobila na tem področju, če bodo dejansko tudi izvršena, se bodo namenila za to, kar je v zakonu o javnih financah že določeno - in to je, da gre za plačilo dolga. Sedaj, kar se tiče procedure. Jaz bi samo rad govoril, kar se tiče mariborske banke. V svoji uvodni predstavitvi sem tudi že povedal, da prodaja, takšen odlok je bil sprejet v tem državnem zboru že v preteklosti, v letih 2001 in 2003, a sicer do tega ni prišlo, do končne uresničitve ni prišlo. V letu 2005 še nismo imeli na vladi nekega dokončnega stališča, kakšna naj bi bila ta strategija, veste, da je to bilo sprejeto nekje septembra 2005 kot pristop, dokončna odobritev je bila na podlagi dela posebne komisije, ki se je sestavila v sklopu strokovnih skupin, ki so delale na področju reform; in da šele potem, ko je bil ZIPRO sprejet, nismo mogli predstaviti tega odloka. Ko je pa dokončna vlada se odločila, kakšen naj bi bil pristop, kar se tiče konkretno Nove Kreditne banke Maribor, smo pa to v skladu z zakonom tudi predlagali v državnem zboru, o tem sedaj razpravljamo. Kaj razpravljamo? Če državni zbor ta odlok sprejme, potem lahko začnemo s proceduro, ki pa je določena v uredbi za prodajo finančnega premoženja. Mi imamo lahko na vladi raznorazne delovne skupine, takšne ali drugačne, ko se pa začne resno delo, tako imenovana [[..]] [[Nerazumljivo.]] [[..]], ko hočemo pregledati, koliko pa dejansko je danes vredno, to je pa tudi povezano z določenimi stroški, ki se pa samo lahko izvajajo v skladu z uredbo, ki pa je sedaj veljavna. Torej, brez tega dovoljenja komisija se ne more sestati, imamo lahko delovne skupine, ne morejo resno delati na tem področju, hočemo pa to začeti že v letu 2006 in zato v polni odprtosti, preglednosti prihajamo v ta državni zbor in vas prosimo, da ta odlok sprejmete, da bomo lahko začeli delati. Kako bomo o teh stvareh poročali? Mislim, da bo zgled tega, kakšen je pristop te vlade kar se tiče teh poročil, ki jih legitimno lahko pričakujete, to je že v dokumentaciji, ki bo prišla v ta državni zbor v skladu skupaj z celotno dokumentacijo predloga proračuna za leto 2006 in 2007, v kolikor so tam še določeni popravki, določena vprašanja je pa, mislim, da je naša dolžnost, da bomo odgovarjali in pa tudi dopolnili ali pa še bolje, še bolj konkretno informirali državni zbor, ker končno to je naša dolžnost, seveda je pa tudi vaša pravica, da to sprašujete. Kar pa se tiče zadeve, da naj bi v letu 1994, če sem pravilno razumel, da je zakon določil, da se mora prodaja finančnih institucij napraviti preko zakona, bi pa rad opozoril, da od leta 1999, ko je bil sprejet zakon o javnih financah, je prenehal veljati zakon o začasni prepovedi privatizacij pravnih oseb in premoženja v lasti Republike Slovenije iz leta 1995. Ta sklep, ne vem, če je sklep, če je ta zakon, kar smo danes slišali, potem je bil ta razveljavljen od tistega trenutka, ko je zakon o javnih financah bil sprejet. V ZIPR, to se pravi vsakoleten zakon o izvrševanju proračuna, se pa ti postopki prodaje dejansko tudi izvajajo ali pa se začenjajo, to je procedura, ki je predvidena v zakonu o javnih financah. Rad bi pa še nekaj povedal, kar se tiče privatizacije Nove Kreditne banke Maribor. Namen vlade je, da gremo v dvofazni postopek v tej fazi, ki naj bi se začela, in sicer na podlagi resne analize, koliko je to vredno, gremo do prodaje k nekemu ključnemu investitorju, ki ga še ni, ponudb še ni, saj procedura se še sploh ni začela, do 20%, potem obstaja tudi domača tranša, to se pravi, namen vlade je, da se odpre možnost, da bodo tudi slovenski državljani in državljanke lahko to izvajali, in to v višini od 5 do 10%, potem pa tako imenovana institucionalna tranša od 20 do 25%. Prva faza bo obdržala v lasti države 50 plus 1 delnico, potem bomo pa šli šele v drugo fazo, ko bomo videli, kako bo stvar dejansko se tudi izvajala. Zavestno se je vlada odločila, da ne bomo šli, da ne bomo pogojevali začetka te procedure z neko konsolidacijo sistema Nove Kreditne banke Maribor. V letu 2004, kot sem tudi že omenil v svoji uvodni predstavitvi, je prišlo do pripojitve poštne banke in še prej novogoriške banke, dejansko ta proces še ni bil v celoti izveden. Tukaj še nimamo, ne stojimo pred neko integrirano ustanovo, to je treba še doseči, a vendar ta procedura, kako se bo vse to izvedlo, bo pa potekala istočasno, ko gremo v to prvo fazo. Druga faza pa se ne bi smela pričeti, če to ne bo uresničeno, ker samo tako bomo lahko optimizirali to, kar imamo. Sicer pa vidimo v Novi Kreditni banki Maribor kot neko vseslovensko banko, še vedno s sedežem v Mariboru, ki ima na razpolago zelo dobro omrežje po celi Sloveniji s tem, da je pripojena k njej Poštna banka in pa novogoriška, da lahko postane neka vseslovenska, banka, ki bo dejansko delovala na področju servisiranja na slovenskem teritoriju, ne bomo jim prepovedovali, vsaj v tej naši viziji tega ni, lahko delajo kje drugod po svetu, a vendar naj bi to bila to, kar se v angleščini reče en dober [[...]] [[nerazumljivo.]] bank, ki ga pa v Sloveniji še pogrešamo. V prihodnjih letih, ravno pritisk konkurence v evropskem območju zelo močen, kar se tega tiče. Mi moramo s to proceduro nadaljevati, da bomo to tudi čim prej izvedli. Dolgoročni cilj pa je, tako kot je bilo sprejeto v dokumentu teh ukrepov reform, da bi v mariborski banki slovenska država obdržala 25% plus 1 delnico, drugo bi pa šlo bodisi k večjemu deležu nekega strateškega, pardon, ključnemu investitorju, tako smo ga imenovali, domače tranše in institucionalnim investitorjem. Tudi imamo večje upanje kar se tiče institucionalnih investitorjev. V prihodnjih tednih, morda par mesecih, na vsak način pa še letos bo državni zbor dobil v obravnavo tudi zelo pomemben zakon, v katerem bomo skušali dokončno urediti in normalizirati pogoje za razvoj našega domačega kapitalskega trga. To je naša velika skrb, da danes varčevanje Slovenk in Slovencev, naših državljank in državljanov zaradi neurejenega sistema uhaja v tujino in ne odigra v našem gospodarstvu tisto vlogo, ki jo mi vsi pričakujemo. To je velika pomanjkljivost preteklosti. Ne bi sedaj rad odpiral zgodbe o raznih PID-ih pa ZIZDU, ker dobre veste, kako je to dalo legalno podlago za eno največjih prevar v naši skupni zgodovini. Torej, ko bomo to uredili, ko bo državni zbor končno tudi dal svojo besedo in dovoljenje, da bomo uredili kapitalski trg v Republiki Sloveniji, potem tudi lahko pričakujemo, da bodo institucionalni investitorji, slovenski institucionalni investitorji veliko bolj prisotni v teh ustanovah in da ne bo državi, neposredno tej vladi ali pa katerikoli drugi vladi treba dejansko ukvarjati z operativnim delom bančnih ustanov. To ni posel države, nimamo nič za opraviti na tem področju. Moramo pa zagotoviti, da bodo te ustanove dejansko odigrale v službi našega gospodarstva tisto vlogo, ki pa legitimno lahko pričakujemo od slovenskih varčevalcev in varčevalk. Hvala.
Hvala. Ker nam je uspelo ali pa vam bo uspelo banko prodati v 90-ih minutah, nam je ostal še čas. Zato sprašujem, kdo želi na podlagi 71. člena še razpravo. Odpiram postopek prijave. Trije prijavljeni poslanci in predstavnik vlade. Besedo ima poslanec Dušan Kumer. Izvolite.
Hvala lepa. Samo v pojasnilo. Mogoče en predlog poslanke skupine, ki smo ga dali za odprodajo teh večjih finančnih naložb. Ko smo predlagali, da bi državni zbor bil seznanjen, ne na plenarnem zasedanju, vsaj odbor za finance, s programom odprodaje, ko ga bo vlada potrdila. Zakaj o tem govorim? Če že državni zbor daje zakonsko podlago vladi, ker drugače ni možno, s tem odlokom, da lahko pristopi v proceduro od prodaje nekega državnega premoženja, in še enkrat poudarjam, dajemo bianko menice, ker ne vemo pravih vrednosti, in potem vlada ustanovi komisijo, ta komisija opravi s pooblaščenimi institucijami vrednotenje, pripravi program in potem se gre v prodajo. Bi na nek način bilo "fer" in korektno, če že to bianko menico dajemo s tem odlokom za to zakonsko podlago vladi, da nam ona vrne to nazaj in da dobimo, preden gre v transakcijo, ta program v državni zbor, da vidimo realizacijo tiste bianko menice, ki smo jo dali. Še enkrat poudarjam, da gre za nek korekten odnos sodelovanja, takšni zakonodaji kot je sedaj, med vlado in državnim zborom. Lahko pa, in to je bil naš drugi predlog, predlagamo, da se v tej smeri spremeni zakonodaja in da se stvari drugače uredijo, da v državnem zboru več ne dajemo teh bianko menic, če je to seveda možno.
Hvala. Besedo ima poslanec Bojan Starman.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani. Mislim, da sem dolžan glede na moje prejšnje razprave in razpravo, ki sem jo poslušal, še enkrat poudariti nekaj tipičnih značilnosti tega predlaganega zakona. Dejstvo je, da je to le tisti spisek stvarnega in finančnega premoženja države, za katerega država smatra, da je primeren za odprodajo. To je samo možnost oziroma s tem dajemo začetek postopka, da se sam postopek odprodaje izpelje. Bi pa rad poudaril, da za vsako kapitalsko naložbo je potrebno pripraviti program privatizacije, ki mora izhajati iz analize panoge in potreb podjetja glede nadaljnjega razvoja, ter na osnovi tega predlagati ustrezno kombinacijo privatizacijskih metod. To velja sedaj. Metode in postopki prodaje kapitalskih naložb države morajo biti določeni tako, da omogočajo hkratno doseganje ključnih ciljev prodaje državnega premoženja, ki so poleg maksimiranja prodajne cene in s tem proračunskih prihodkov še vzpostavitev lastniške strukture, ki bo dolgoročno zagotavljala učinkovito upravljanje, konkurenčnost, ter uspešen razvoj. Metode prodaje so natančneje opredeljene v določilih zakona o javnih financah ter uredbi o prodaji in drugih oblikah razpolaganja s finančnim premoženjem države in občin, Uradni list Republike Slovenije 123/3. Če želimo te postopke spremeniti, moramo spremeniti to določbo ter uredbi o pridobivanju, razpolaganju in upravljanju s stvarnim premoženjem države in občin; Uradni list Republike Slovenije št. 12/3. Iz obrazložitve v letnem programu prodaje posamezni kapitalski naložbi so samo okvirne. Z vsako posamezno vrsto kapitalske naložbe pred končno odločitvijo o prodaji mora biti izdelan posamezen program prodaje te kapitalske družbe. V posameznem programu prodaje kapitalske naložbe, o sprejemu katere odloča vlada to je, gospod Kumer, mislim, da se bi moralo določiti, da se nekatere stvari tudi dajo v vednost državnemu zboru predvsem večje naložbe - bodo na podlagi ustreznih strokovnih podlag opredeljeni konkretni cilji prodaje te kapitalske naložbe, konkretne metode, ki bodo uporabljene pri prodaji, ter postopki in roki za izvedbo teh metod. V okviru priprave posameznega programa prodaje kapitalske naložbe bodo opredeljena tudi vsa potrebna pripravljalna dejanja, skrbni finančni, organizacijski in pravni pregled, ocenitev premoženja in tako naprej. Mislim, da sem dolžan to pojasniti, ker je bilo veliko razprave namenjeno v drugo smer, v smer, ki ni predmet tega odloka. Tukaj dajemo in se odločamo o tem, kaj bomo dali. Kar hočemo spremeniti v sistemski zakonodaji, moramo poseči na te zakone, ki to urejajo, oziroma spremeniti. Samo toliko. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Rudolf Moge, izvolite.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Gospod minister, spoštovane kolegice in koleg prav lep pozdrav! Mislim, če ne bi imeli denarja, potem bi še teritorija, pa lastnino, eno drugega osvajali kot nekdaj v zgodovini - z orožjem. In najmočnejše orožje za prisvajanje določenih stvari, od vpliva pa do konkretnih reči, je dandanes denar in pri denarju je treba biti zelo previden, sploh če človek živi v tako majhni državi, kot je Slovenija. Ljudje, ki upravljajo z denarjem, imajo veliko odgovornost pred ljudmi, so nekateri, ki si jih bodo ljudje zapomnili, da so bili odlični, so pa drugi, katere bodo ljudje preklinjali celo življenje, da so jih spravili na beraško palico. Jaz bi, pa nima z vami, dr. Bajuk, nobene zveze, ampak govorim iz lastnih izkušenj, ko sem v 60-ih letih bil prvič v Argentini z motorno ladjo Bohinj, je ta cvetela, je bila gospodarsko uspešna, mi smo vozili 3500 ton samo kož od govedi nazaj, da o drugih reči ne govorim. Ko sem dve desetletji kasneje prišel tja, so imeli pa tako hudo inflacijo, da so imeli dopoldne en tečaj, popoldne pa drug tečaj. Ljudje tega niso naredili, bila je politika, ki jo je država vodila, da jo je spravila v takšen položaj. In zaradi tega mora biti človek pri teh stvareh izredno, izredno previden. Maribor se je opekel pri lastninjenju, recimo tovarne Zlatorog. Kje je zdaj? Nikjer je ni, pa je desetletja dajala kruh in mleko ljudem v tem okolju. Mislim pa tudi da, dr. Bajuk, ne smete zameriti, tudi vam kot vladi prav nič ne verjamem. Bom samo dva primera navedel. Prvi primer je zakon o planinskih poteh, kjer ste v januarju obljubili, da boste dali amandmaje na njih, da bomo imeli en zakon, ki bo v določeni meri tudi preprečil neštevilne smrti v naših gorah. Meni ljudje telefonirajo, ampak do danes, veste, kdaj je januar že, iz tega ni bilo ničesar narejeno. Toda ljudje me sprašujejo, ali je tej vladi res vseeno, če ljudje umirajo ali ne, ali imajo res toliko dela, da se tega ne more lotiti. Druga stvar. Ni konkretno to za vas, ampak leti na vlado v celoti, je zakon o skladnem in regionalnem razvoju. Ta zakon o skladnem in regionalnem razvoju je dal vladi, da sama uredi z odloki kohezijske regije, ki bodo ta glavni generator razvoja. Vas sprašujem, kaj je sedaj s temi kohezijskimi regijami, vi ste takrat obljubili drugo kohezijsko regijo, kje je sedaj sedež te, kaj dela, kaj se počenja, nič od tega ni. Zaradi tega, ker sem opozicijski poslanec, vam jaz to, kar v prihodnosti govorite, da se bo zgodilo, oprostite, ne verjamem in imam raje "vrabca v roki kot goloba na strehi". Jaz, gospod predsedujoči, ker imamo dovolj časa, se bom v nadaljevanjih pač enkrat prijavil, ne morem povedati tega, kar bi rad, saj bo še več krogov. Bo, bo, brez skrbi, ker pač imate tak sistem. Rad bi pa nekaj povedal. Da je osamosvojitev bila pač v tem, da so imeli lastno državo in v kateri smo solznih oči živeli, živimo in nekako poskušamo "na tej svoji zemlji" sami odločati. Pri prodaji take banke, kot je Nova Kreditna banka Maribor, v kateri ste zapisali, da bo njena prodaja povečala blaginjo, pa jaz mislim, ko poslušam, kaj se bo zgodilo, ne vem pa, če se bo to zgodilo oziroma kako se bo zgodilo oziroma kaj je, ne vem pa nič o tem, jaz o tem dvomim in se mi zdi tak način prodajanja pa sprejemanja odloka tukaj, tam je menda nekako čez 30 milijard, tu je pa za 221 milijard, na tak bianco način se mi zdi popolnoma neodgovorno od poslancev, ki danes tukaj sedimo. Zdi se mi, da je to popolnoma neodgovorno. Ker me pač časa preganja, vam bom povedal argumentirano, zakaj je to neodgovorno, in vam bom pač naslikal cel scenarij, ki ga vidim, če ne bo to, kar vi trdite, zares izvedeno. Garancij, da bo pa to zares izvedeno, pa iz dela, ki ste ga doslej imeli zares še nisem mogel dobiti. Zato je moj dvom in skepsa, da gre v tem primeru za velik nacionalni interes, ki ga je Slovenska ljudska stranke vedno podpirala, ampak izgleda "tempora mutantur et nos mutamur in illis" danes je čisto nekako drugega mnenja, kot je bila takrat, ko je bila še nami.
Hvala. K besedi je prijavljen tudi predstavnik vlade. Gospod minister, boste vi? Izvolite.
Hvala lepa. Zelo na kratko. Seveda nimamo odgovora, kaj se je zgodilo s temi obljubami, ki ste jih sedaj omenili, o gorskih poteh, se bom tudi zanimal in zahteval, da dobite umestni odgovor. Rad bi samo opozoril na eno stvar, in to je glede predloga s strani spoštovanega gospoda poslanca. Rad bi opozoril samo na to, zakon o javnih financah je bil sprejet leta 1999, uredba, ki to izvaja, je bila tudi sprejeta takrat, mi delamo v skladu s tem zakonom in s to sedaj veljavno uredbo. Res pa je, da bo možno ta vaš predlog dati v razpravo, ko bomo še letos v drugi polovici leta prinesli v obravnavo v državni zbor spremembo zakona o javnih financah. To, kar vi predlagate, da bi bila večja preglednost. Dejstvo je, da zakon ne zahteva in tudi uredba, ki je bila takrat sprejeta. Te uredbe si ni izmislila ta vlada, tudi zakona ne. Mi bomo to stvar pregledali in zelo resno vzeli na znanje tudi vaš predlog, ker vsaj kar se osebno mene tiče, sem prepričan, da ta vlada nima kaj skrivati in bomo delovali odprto.
Hvala. Spoštovane poslanke, gospodje poslanci! Kratka obrazložitev, kar se tiče stvarnega premoženja. Kot je bilo že večkrat povedano, okoli cen bi vseeno želel še enkrat opozoriti, da po sprejemu odloka bo vsaka nepremičnina uradno ocenjena s strani pooblaščenega cenilca, kar bo šele izhodišče za nadaljnji postopek prodaje, kjer pa vlada sledi cilju, da se vsaka taka nepremičnina čim ugodneje proda na javni dražbi oziroma po drugih predvidenih postopkih, kot jih zakon tudi sam predvideva. Zakon jasno opredeljuje, da je treba v samem odloku oziroma v vsebini odloka opredeliti vrsto in obseg, če govorim konkretno o nepremičnini, ki se prodaja. Vlada je začela takrat, ko je začela pripravljati prvi odlok, se lotila celovitega urejanja tega področja in je tudi pripravila ustrezno informacijsko podporo. Danes odloke imajo lahko samo tiste nepremičnine, ki so seveda zemljiškoknjižno urejene, ki imajo za seboj neko pravno celoto urejeno. Še dodatno, kot ste tudi iz samega odloka videli, pri vsaki nepremičnini poskušamo vnesti kratko obrazložitev, kakšno je stanje oziroma kaj je razlog za prodajo oziroma dodatno opredelili tudi zemljiškoknjižni vložek, parcelno številko in tako naprej. Se pravi, da bi bila zadeva čim bolj transparentna. Nenazadnje bi za konec rad opozoril, da pripravljamo tudi zakon o stvarnem premoženju, ki bo v naslednjih tednih tudi šel v širšo obravnavo, in seveda bomo tudi številne pripombe oziroma predloge tudi pri tej pripravi upoštevali in sledili nekim še boljšim rešitvam. Hvala.
Hvala vam. Kolega Moge, besede vam ne morem dati, dam vam lahko samo proceduralno. Izvolite.
Gospod predsedujoči, jaz bi vas poprosil, če lahko glede na odgovore, ki smo jih sedaj slišali, pojavila so se dodatna vprašanja, državni zbor odloči o tem, da bi še nadaljevali s to razpravo. Lahko pa tudi sami odredite. Mislim, da smo na polovici tega. 2 uri 33 minut je še časa, dosti nas ni tu, niti ena tretjina, niti predsednik, ki sklicuje državni zbor zjutraj ob 9. uri, ne pride sem. Jaz bi vas lepo prosil v interesu te države, gre za 220 milijard tolarjev, da dovolite, da se še enkrat prijavimo.
Tega ne bom dal na glasovanje, ampak bom to naredil. Ker imamo na razpolago 2 uri 32 minut, toliko je bilo na začetku prijavljenega časa, ki ga nismo izkoristili, bi prosil, če lahko posamezne poslanske skupine samo najavijo čas, ki ga bodo imele, da ga pravilno razdelimo v dve uri in 32 minut. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Predlog, kolega Anderlič?
[[...]] [[Ni vključen.]] Povprašajte, če želi kdo diskutirati, pa potem se odločite.
To bo boljše. Bom začel s postopkom za zbiranje prijav. Začenjam. Bo kolega Moge, zdaj pa bova midva v zagati, niti en se ni prijavil k razpravi. [[...]] [[Vmesno govorjenje.]] [[...]]Napačno tipko ste pritisnil. Zdaj vas sprašujem, ponovimo vse skupaj? Kolega Moge imate besedo, za vami pa bo še minister.
Počasi deluje to, ne vem, kaj je. Torej, če nadaljujem, končal sem pri nacionalnem interesu. Druga stvar je, to ni stvar samo ekonomskih odnosov, ampak je prodaja banke v takem obsegu tudi prvovrstno politično vprašanje, kar so že nekateri kolegi iz Nove Slovenije omenili. Zakaj? Banka kot taka ima v Mariboru samo sedež pa ime, lastnik je pa država in država je delegirala vodstvene strukture in vse reči v to banko in tudi vodila politiko te banke. In moram reči, da je država vsaj v tem smislu bila še kar znosen, če ne rečem skoraj dober lastnik, ker je modro vplivala na odločanje, v katere projekte se bo šlo, modro je vplivala na kadrovsko politiko v teh podjetjih, ki so bila pri banki zadolžena, in modro je vplivala na življenje v Mariboru, od zavarovalnice, Večera, do vsega ostalega. Gre se pa zdaj za naslednje, v kolikor bi pa izgubili v tem deležu Slovenci kot takšni velik delež, bi se pa vplivi oziroma odločanje in odliv dobička popolnoma po drugih poteh odvijal, kot se zdaj odvija, ampak smo v tržnem gospodarstvu, nič ne rečem. Tretja stvar, ki jo je ta banka igrala v tem prostoru, je sploh ne gre zanemariti, je pa njena vloga na kulturnem, raziskovalnem in na športnem področju. Če ne bi bilo Nove Kreditne banke Maribor, mi nikoli ne bi imeli festivala Lent. Glavni sponzor Slovenskega narodnega gledališča v Mariboru je Nova Kreditna banka Maribor in tako naprej vam lahko naštevam. Zgubiti tako firmo, ne vem, najhujše bi bilo, če bi nazadnje bila ena tretjerazredna, Sparkasse, banka, pomeni tudi kar se tiče, v pogledu, ogromna, ogromna škoda. Zato je mene strah tako z levo roko, da bi pritisnil na ta gumb in da bi zapravil vse to, kar imamo zdaj v svoji lasti. Poglejte, mi bomo tudi verjetno prišli slej ko prej do dveh kohezijskih regij. Kajti tudi s političnega in ekonomskega pogleda za črpanje kohezijskih sredstev je to nujno. In bi bilo dobro tudi, če nihče ne razmišlja, ko se delijo zdaj in se razmišlja o prihodnosti teh bank, tudi povedati, kako bodo banke v tem kosu pogače, ki bo sestavljen iz Evropske unije in iz te, udeležene pri delitvi tega. Kolegi, mislim, da za takšen zalogaj, kot ga imamo danes, s tako malo informacijami oziroma za naprej povedanega, ko bomo glasovali "za", igramo v bistvu kot v kakšni "kockarnici" in hazardiramo, ne da bi približno vedeli, kakšen dobiček nam bo to na koncu prineslo. Jaz bi še enkrat rad poudaril, da jaz odloka z informacijami, ki sem jih dobil, in s tem, da bi nekomu na besedo verjel, ne morem podpreti. Mislim pa na to, gospod minister, na koncu, ko bomo umrli, pa bomo imeli tisti spomenik, bo na koncu vedno pisalo, [[...]] [[nerazumljivo]] [[...]]"naj ti bo lahka zemlja". Samo če se bomo tako nepremišljeno lotevali teh projektov, je vprašanje, v kateri zemlji bom jaz nazadnje ležal. Ko sem se rodil, mi piše v krstnem listu Josef Fimental numer 2, Marburg, leta 44. In zaradi tega morate razumeti to bolečino onega dela navzgor in s lepo prosim, če bo pač vaš glasovalni stroj to izglasoval, da tudi ta del moje razprave vključite v kasnejše reševanje. Ne bi vam pa priporočal, da na tak lahek način to spravite skozi proceduro, kot je to, če se bodo težave pojavile, bo to letelo samo na vas. Jaz bi bil zelo vesel, da to, o čemer danes govorimo, ne bi bila "uvertura za rekviem" Nove Kreditne banke Maribor.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Rad bi začel tudi z neko osebno noto, še kako vas razumem, ker jaz sicer se nisem rodil v "Marburg", ampak v "eibach". In se dobro zavedam, da živimo v enem svetu, v katerem sicer zdaj gremo v bolj človeško smer, kot pa je bila ta naša zemlja in naši predniki navajeni. Ponosen sem in hvaležen, da lahko v takem času živim, ko mi ni treba se skrivati in izpovedati svojo pripadnost Sloveniji. Razumem te dvome in vem, da se pač te stvari tudi dogajajo. In ravno zato je predvideno v programu, ki ga je vlada sprejela, da bo država obdržala 25 plus eno delnico, z to da bo lahko branila in preprečila tiste spremembe, ki so lahko usodnega značaja za obstoj neke institucije, ali pa spremembo svojih ključnih pravnih podlag statuta v skladu z zakonom o gospodarskih družbah. Sicer pa morda v tem je ta razlika, pa sploh ne vem, če razlika je, ko mi govorimo o naših dvomih, kaj se nam lahko zgodi, se vedno naslonimo samo na vlogo, ki naj bi jo imela država na tem področju. Jaz mislim, da je že prišel čas in predvsem, ko živimo v tržnem gospodarstvu, da takšno odgovornost prevzame tudi celotna družba, slovenski investitorji, ne pa samo država, preko države. Če je to samo na ramah države, potem imamo vse te težave, s katerimi smo se večkrat soočali in se pogovarjamo, ne samo v tem državnem zboru, tudi v širšem političnem prostoru, vloga države v upravljanju teh ustanov, tako pa dobro vemo, da država kot takšna ni najboljši, še zdaleč pa ne ustrezen upravljavec finančnih institucij. Torej, odgovornost celotne družbe, bo treba tudi začeti poudarjati in tudi ustvariti to možnost, če resnično hočemo, da neka določena ustanova ostane v slovenskih rokah, bo to odvisno tudi od slovenskih odločitev, ne pa samo političnih odločitev Slovenije. Torej, zagotoviti, da so ključne odločitve vedno ostale v slovenskih rokah, to se doseže s 25 plus 1, a vendar se moramo boriti tudi za to, da bomo ustvarili takšne pogoje, da bodo Slovenci lahko zaupali in vlagali v svoje lastne ustanove; in to je tisti zakon o razvoju kapitalskega trga, ki ga na žalost še nimamo, a vendar bomo v drugi polovici leta ga imeli, vsaj z obravnavo. Upam, da ga bomo tudi sprejeli, da bo prišlo do nekega političnega soglasja, da bomo ta del uredili. Dokler mi ne bomo zagotovili pravne varnost malim delničarjem v Sloveniji, so zaman vsi govori, kako naj bi obdržali določene stvari v slovenskih rokah. Tudi jaz bi bil silno, silno žalosten, če bi neka tretjerazredna Sparkasse dejansko prevzela to odgovornost, ker vemo, da ne bo nadomestila tudi vloge mecena za kulturne in bolj splošne namene kot jo odigravajo takšne ustanove, kot je NKBM. Treba je tudi ustvariti zakonsko podlago za to in predlog spremembe davka pravnih oseb, v katerem se poveča za 0,2% možnosti olajšave, za kulturne in širše namene. Mislim, da je tudi korak v pravo smer. Torej, jaz vam lahko zagotavljam, da v svojem bistvu se strinjava, in mislim, da vlada nima drugačnega pristopa, kot ga je razvideti iz vašega nastopa, vaše predstavitve, tudi mi imamo te dvome, smo jih imeli in zato, ker jih ravno tako imamo, smo tudi za takšen model se odločili, neko postopno privatizacijo, ki nam ne bo ustvarjala potem takšnih položajev, od katerih ni več prave vrnitve. Preveč je ta družba vložila, da imamo te ustanove, nesmiselno bi bilo, če bi jih zapravili brez prave presoje. Hvala.
Hvala vam. S tem zaključujem razpravo. Ker k dopolnjenemu predlogu odloka ni bilo vloženih amandmajev, bo zbor odločanje o odloku v skladu s časovnim potekom seje opravil danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 17.05. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O JAVNEM NAROČANJU NA VODNEM, ENERGETSKEM, TRANSPORTNEM PODROČJU IN PODROČJU POŠTNIH STORITEV. Seznanjam vas, da za skupen čas razprave sta predvideni 2 uri in 35 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. V zvezi s tem zakonom je skupina 10-ih poslank in poslancev s prvopodpisanim dr. Pavlom Gantarjem zahtevala, da državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku vlade, ministru Bajuku, za dodatno obrazložitev predloga zakona. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci. Pred vami je predlog zakona o javnem naročanju na vodnem, energetskem, transportnem področju in področju poštnih storitev. Vlada Republike Slovenije ga je sprejela 11. avgusta 2006. Ta predlog v slovenski pravni red prinaša direktivo 2004/17 o koordinaciji postopkov za oddajo javnih naročil na vodnem, energetskem, transportnem in poštnem področju. Zakon upošteva dosedanje izkušnje, ki smo jih pridobili v Sloveniji v zadnjem obdobju, ter nekatere novosti, ki bodo prispevale k izboljšanju, vsaj tako upamo javnega naročanja, ki ga še kako potrebujemo. Specifična narava infrastrukturnega sektorja ter povezave države z njim zahteva ureditev javnega naročanja v tem segmentu v posebnem zakonu. Subjekti v tem sektorju delujejo na trgih, za katere je značilen obstoj posebnih in izključnih pravic, ki jih podeljuje država v zvezi z dobavami v omrežje, njihovo oskrbo ali njihovem upravljanjem. To področje ne more biti prepuščeno delovanju tržnih sil, zato je konkurenca omejena. Novost zakona je posebna ureditev na področju poštnih storitev, ker se pri teh storitvah trg odpira, zato so pravila klasičnega javnega naročanja za to področje prenormirana. Pravila javnega naročanja se za naročnike, ki delujejo na infrastrukturnem področju, na določenih področjih razlikujejo od pravil, ki veljajo za tako imenovana klasična javna naročila, določena pravila pa so enaka. O zakonu o javnem naročanju je državni zbor razpravljal ravno včeraj. Zakon o javnem naročanju in zakon o javnem naročanju na vodnem, energetskem in transportnem področju in področju poštnih storitev enotno urejata pridržana naročila, vezana na zaposlovanje invalidnih oseb, uporabo tako imenovanih okoljskih meril in tehničnih specifikacij "in house" naročila, to so naročila znotraj hiše, elektronska dražba, portal javnih naročil, okvirni sporazum in dinamični nabavni sistem kot nova postopka javnega naročanja, ki jih dopušča in normira pravni red Evropske unije. Plačilno disciplino, ko ponudnik nastopa s podizvajalci, javno naročanje pod evropskimi mejnimi vrednostni. Pri pojmovanju naročnika v uporabi postopkov in načinov naročanja, izjemah in podobno. Z razliko tako imenovanega klasičnega naročanja je po tem zakonu splošno uporabljiv postopek tudi postopek s pogajanji o predhodni objavi. Ta zakon, ki je danes pred vami, odpravlja nepotrebne formalizme v postopkih javnega naročanja tako, da dopušča najširšo konkurenco, pri javnem naročanju pa je potrebno upoštevati ekonomičnost, učinkovitost in gospodarnost. Ob večji transparentnosti porabe javnih sredstev so v predlog zakona vključene tudi socialne in okoljevarstvene komponente. Predlog zakona spoštuje in vključuje na evropski ravni dogovorjena pravila nad evropskimi mejnimi vrednostmi, pod mejnimi vrednostmi so postopki javnega naročanja poenostavljeni in zato naročnikom in ponudnikom prijaznejši, vsaj upamo, a kljub temu transparenti, da je gospodarnost porabe javnih sredstev tudi pri naročilih manjše vrednosti zagotovljena. Tudi s tem zakonom, tako kot z zakonom o javnem naročanju, v slovenski pravni red vnašamo nekatere novosti, ki bodo prispevale k izboljšanju javnega naročanja, in sicer uvajanje elektronskega naročanja za elektronsko dražbo, zajeti so posebni načini naročanja in izdelava tehničnih specifikacij. Zakon jasno razmejuje subjekte, ki so naročniki in izvajajo javno naročanje po pravilih zakona o javnem naročanju, ter naročniki, ki izvajajo javno naročanje po pravilih zakona o javnem naročanju v vodnem, energetskem in transportnem področju poštnih storitev. Če je naročnik, ki je po tem zakonu naročnik tudi po zakonu, o javnem naročanju, izvaja javno naročanje na področjih iz tega zakona samo v skladu s tem zakonom. Zakon skladno z direktivam uvaja postopek za ugotavljanje, ali je določena dejavnost iz katerega od sektorja neposredno izpostavljena konkurenci, in so izpolnjeni pogoji, da se izključi iz zakona. Neposredno izpostavljenost konkurenci bo potrebno oceniti na podlagi objektivnih meril, ob upoštevanju posebnih značilnosti posameznega sektorja in sprožiti postopek pred evropsko komisijo. Spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami je drugi od dveh zakonov o javnem naročanju. Upam, da bodo morebitni posegi v zakonsko besedilo v okviru parlamentarnega postopka prispevali k izboljšanju pravil za čim bolj učinkovito in transparentno javno naročanje in porabo javnih sredstev. Hvala lepa.
Hvala. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Kolega Vili Rezman naj bi predstavil stališče poslanske skupine DeSUS. Nadaljujemo. Kolega Bojan Starman bo predstavil stališče poslanske skupine SDS. Tudi ne. Kolega Pavle Gantar bo predstavil stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Predlog zakona o javnem naročanju na vodnem, energetskem in transportnem področju in na področju poštnih storitev ureja javna naročila na področjih, ki so po svoje specifična in zahtevajo drugačno regulacijo postopkov javnega naročanja, kot to velja za dobavo blaga in storitev, ki so prosto dostopne na trgu. Katere so te posebnosti? Prvič, kot opažamo, so to dejavnosti, ki imajo pretežno oziroma izključno omrežni oziroma mrežni značaj izvajanja dejavnosti ali storitev, je torej povezano z izgradnjo in upravljanjem omrežij, na katerih je razmeroma težko, v nekaterih primerih pa sploh nemogoče zagotavljati konkurenco ponudnikov na istem omrežju. Podvajanje omrežij pa je v nekaterih primerih ekonomsko in tehnično nesmiselno. Izjema iz tega pravila so elektronske komunikacije, ki so prav zato izvzete iz tega zakona. Drugič, v nekaterih primerih gre za dejavnosti in storitve, ki so povezane z "naravnimi monopoli", kot recimo pitna voda, ali pa so to dejavnosti, ki jih je pod enakimi pogoji potrebno zagotavljati vsem ali pa je upravljanje te dejavnosti obveza, ki je naložena uporabnikom in izvajalcem, kot je na primer odvajanje in čiščenje odpadnih voda. Zato v teh primerih trg ne more delovati perfektno ali pa sploh ne more delovati. Te dejavnosti pri nas običajno opredeljujemo s pojmom gospodarske javne službe, ki bi ga prav tako morali spremeniti. Je pa res, da ta zakon že spreminja nekatere neživljenjske določbe iz zakona o gospodarskih javnih službah, predvsem kar zadeva postopke naročanja. Sam se v predstavitvi stališča poslanskega kluba LDS ne bom podrobneje spuščal v prepisovanje in ponavljanje ciljev zakona in poglavitnih rešitev, vendar bi želel opozoriti na nekaj stvari ob tem zakonu. Naslov zakona v celoti ne ustreza materiji, ki jo obravnava, vodno področje je opredeljeno preširoko, saj se zakon nanaša samo na vodooskrbo ter odvajanje in čiščenje odpadnih voda. Na vodne inženirske objekte, kot to imenuje direktiva, pa le tedaj, kadar ti objekti poleg drugih namenov zagotavljajo tudi pitno vodo. Postavljeno je pravilo, kadar gre za več kot 20% celotne vode za vodooskrbo, ki se zagotavlja s temi objekti, gre za objekte po tem zakonu. Torej vodnogospodarski objekti, kot jih poznamo pri nas ali kot jim pravi direktiva - vodni inženirski objekti, kot so jezovi, protipoplavni nasipi, mokri in suhi zadrževalniki, današnji sistemi, ukrepi in objekti za zadrževanje voda, ne sodijo med predmet tega zakona, se pa pri nas razume, kot da gre za vodno področje. Zato predlagam, da predlagatelj, to je vlada, za drugo branje razmisli o spremembi naslova zakona, da ne bo zmede v zvezi s predmetom, ki ga zakon zajema. Uvodno besedilo, tu mislim na predhodno obrazložitev, pa tudi samo besedilo členov bi potrebovalo temeljito lekturo, saj je razvidno, da so sestavljalci prepisovalci iz obrazložitev direktive, pri tem pa niso imeli posebnega posluha za jezik, ki je mestoma tudi slabo razumljiv. Sicer pa v poslanskem klubu LDS menimo, da je posebna ureditev javnega naročanja na področju, ki ga pokriva zakon, potrebna in zakon v načelu podpiramo. Zakon naj bi prispeval k večji transparentnosti, učinkovitosti in ekonomičnosti javnih naročil na tem področju in s tem tudi k večji kvaliteti storitev. Poleg že znanih postopkov javnega naročanja podpiramo uvedbo javnega naročanja po tako imenovanem okvirnem sporazumu za ponavljajoče se dobave vnaprej določljivega in opredeljivega blaga ob kriterijih in določbah, kot so zakon, bo to gotovo po našem mnenju omejilo možnosti razbijanja naročil na manjše vsote in izogibanje poem postopkom javnega naročanja. Podpiramo tudi uvedbo dinamičnega nabavnega sistema s pomočjo elektronskega naročanja za ponavljajoče dobave. Upamo, da bo ministrstvo ta sistem lahko vzpostavilo v predvidenem roku. Seveda podpiramo tudi kriterije, ki so tu običajni in so praviloma že veljali tudi do sedaj, se pravi, da se pred naročanjem upošteva predvsem okoljske, pa tudi socialne standarde in kriterije. Ob tem bi posebej omenil tudi to, da izražamo podporo tistim določbam in ureditvam, ki se nanašajo na javna naročila gradenj in storitev. Ta naročila imajo vrsto posebnosti, posebej v primeru gradenj gre za značilno, recimo temu sestavljeno dejavnost, torej z več izvajalci in podizvajalci, zajema projektivno dejavnost, projektiranje, samo izvedbo del, pri izvedbi del pa številne raznovrstne dejavnosti. Ker še ne razpolagamo s seznamom dejavnosti na področju gradenj, kar zakon predvideva, ne moremo razbrati, ali bo po uveljavitvi zakona tudi Dars moral preiti na javno naročanje po tem zakonu. Po določenih kriterijih iz tega zakona da, po določenih pa seveda ne. Zato bi želel odgovor na to vprašanje. Ali bodo tudi ta podjetja prešla na ta sistem? Dobro je, posebej bi poudaril, da je dobro, da je v 35. členu, ki ureja javno naročilo po postopku s pogajanji brez predhodne objave, v 3. točki omogočena oddaja naročila po tem postopku zaradi varovanja tehničnih ali umetniških zahtev pri izvedbi javnega naročila. Mi smo imeli v preteklosti kar nekaj komičnih situacij, ko je izbrani avtor na arhitekturnem natečaju bil že vnaprej izločen iz kandidiranja za izdelavo projektne dokumentacije, recimo, za pridobitev gradbenega dovoljenja, saj je natečaj za pridobitev te dokumentacije temeljil prav na njegovem projektu in je torej prav tisti, ki mu je bila zaupana idejna in konceptualna rešitev objekta, bil potem izločen, da ta objekt pripelje tudi do konca. Ta zakon na tem področju to ureja in upam, da ureja to tudi zakon o javnih naročilih, ki smo ga včeraj obravnavali. Sicer pa od predlagatelja zakona za drugo branje pričakujemo, da bo tudi predlagal osnutek uredbe iz sprejetega člena zakona, ki ga izda vlada in navaja seznam naročnikov po tem zakonu, da bo predlagal osnutek seznama storitev A in seznama storitev B, ki jih navaja 25. člen zakona. Predlog zakona v poslanskem klubu podpiramo. Želimo odgovore na vprašanja, ki smo jih postavili, in predvsem nas tudi zanima, ali so se sestavljavci zakona, ki jih še posebej pozdravljam, ampak so že odšli, posvetovali tudi s tistimi izvajalci in naročniki, ki imajo izkušnje na področju naročanja in izvajanja takšnih storitev in opravili in del, prav glede praktičnih problemov pri izvajanju zakona. Tega v tem trenutku ne znamo dobro presoditi. Hvala lepa.
Hvala. Nadaljujemo s predstavitvami. Poslanec Janko Veber bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Lep pozdrav kolegicam in kolegom! Predlog zakona o javnem naročanju na vodnem, energetskem, transportnem področju in področju poštnih storitev je zagotovo eden od zakonov, ki ga potrebujemo, saj gre za dejavnosti, ki jih ne moremo uvrstiti v enak rang kot vse ostale, ki jih rešujemo skozi klasičen zakon o javnem naročanju. Vendar ugotavljamo, da se pri pripravi tega zakona, nekako kot vse kaže, ne zavedamo razmer, ki jih imamo v Sloveniji, saj pri oceni stanja in razlogov za sprejem zakona lahko ugotovimo, da sta dva razloga sicer jasno zapisana. Prvi razlog za sprejem zakona je sama direktiva in prenos teh predpisov v naš pravni red, naslednji glavni razlog pa je zagotovo tudi zelo jasen, saj gre za sektor, gre za zaprtost trgov, na katerih delujejo ta podjetja, in seveda gre tudi za izključne in posebne pravice, ki jih podelijo ali države ali lokalne skupnosti, in nenazadnje gre tudi za javnost podatkov, določenih, o stanju omrežja in objektov, ki jih potrebujemo za to, da se energetika, vodno gospodarstvo, predvsem to dvoje, opravlja na učinkovit in kvaliteten način. Seveda pa ti podatki ne morejo biti vedno javno dostopni vsakemu, tako da je potrebno za to predpisati poseben zakon. Manjka pa pri opisovanju tega zakona predvsem v prvem poglavju že ocena stanja. Da bi lažje in učinkoviteje oblikovali rešitve v tem zakonu, bi nujno potrebovali prikaz stanja omrežja in upravljavcev v Sloveniji. Kajti imamo zelo različno urejeno predvsem področje pri vodooskrbi in upravljanje z vodovodnim omrežjem, imamo tudi izjemno različne oblikovane občine v našem okolju in to prinaša za seboj nujnost analize tega stanja in pravzaprav potem tudi pričakovati ukrepe skozi zakon o javnem naročanju na tem področju. Nekoliko lažje se mi zdi, da bo mogoče ta zakon in direktivo uvajati na področju plina in toplote in tudi električne energije. Gre vendarle za omrežje, ki kolikokrat poteka kot daljinsko omrežje in je prepredeno po vsej državi ali pa vsaj po kakšni regiji. Nimamo pa podatka o tem, koliko dobaviteljev ali toplote ali plina ali vode bi se lahko vključevalo v javni razpis za dobavo enega od teh asortimentov, seveda v posamezno mesto, v posamezno regijo. Pa predvsem verjetno so zanimiva na tem področju mesta, kajti zakon in evropska direktiva tudi omejuje višino oziroma postavlja limite, za katere zneske se zakon uporablja in za katere ne, tako da gre recimo tudi za zneske, ki so nad 32 milijonov in podobno, ali pa za zneske pri drugem področju višji od milijard in 260 milijonov. Skratka, tudi ta kaže samo limitiranje uporabe tega zakona na te zneske, da v Sloveniji resnično potrebujemo v okviru tega zakona dober opis obstoječega stanja na celotnem omrežju in seveda predvsem možnih upravljavcev s temi omrežji oziroma s temi javnimi storitvami. Ko bomo imeli ta prikaz narejen, bomo lahko govorili o tem, da zakon ni zgolj prepisovanje direktive, ampak je dejansko prenos direktive na slovensko ozemlje in s tem tudi izboljšanje, vsaj upajmo tako v naši poslanski skupini, razmer na tem javnem sektorju. Hvala.
Hvala vam. Poslanec Martin Mikolič bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa. Prisrčno pozdravljeni! Zahteva naročnikov in ponudnikov po večji preglednosti javnih naročil je v poslanski skupini Nove Slovenije našla podporo. Predlog zakona o javnem naročanju na vodnem, energetskem in transportnem področju in področju poštnih storitev tej zahtevi še dodatno sledi. Zaradi posebnega razmerja države do subjektov teh sektorjev, na primer podeljevanje izključnih pravic in posledične zaprtosti tega trga, je ureditev javnih naročanj na infrastrukturnih sektorjih izvzeta iz splošnega zakona o javnih naročilih. Predlog zakona natančno opredeli, za katere dejavnosti se uporablja, kateri subjekti so ga dolžni uporabljati in za katera javna naročila gre. Pri tem velja omeniti postopno liberalizacijo trga javnih naročil. Namreč, če je neka dejavnost enkrat izpostavljena konkurenci na trgu, do katerih dostop ni omejen, preneha biti predmet urejanja po tem zakonu in če se za neko dejavnost izkaže, da zanjo velja ne samo prost vstop, ampak da tudi deluje v pogojih učinkovite konkurence, je mogoče omejitve, ki jih določa zakon tudi ukiniti. Izhajajoč iz sprejetih direktiv oba predloga zakonov o javnem naročanju uvajata uporabo elektronskih sredstev, kar znatno pripomore k skrajšanju postopkov. Tudi v tem predlogu zakona v poslanski skupini Nove Slovenije izpostavljamo urejanje finančne discipline v primerih, ko ponudniki nastopajo s podizvajalci. Težav, ki jih je prinesla praksa, ni mogoče rešiti zgolj z visoko obrestno mero, saj podizvajalci nastopajo iz finančno šibkejše pozicije, ko jih nelikvidnost lahko prisili v zaprtje dejavnosti, postopki izterjave pa so predragi in predolgotrajni. Naša poslanska skupina predlog zakona podpira tudi zaradi poenostavitve togih pravil v okviru naročanja, kar odpravlja administrativne ovire. Med njimi še posebej uvedbo enostavnega sistema za objavo na portalu javnih naročil. Javna naročila v Republiki Sloveniji so v letu 2005 presegla, kot smo že včeraj slišali, 441.3 milijarde tolarjev brez DDV-ja oziroma 1,8 milijard evrov letno, kar znaša 25,6% odhodkov proračuna Republike Slovenije za preteklo leto. Torej, v lanskem letu je bil delež javnih naročil 6,7% točk bruto družbenega proizvoda. Kot smo v poslanski skupini Nove Slovenije že poudarili, je prav zaradi takšnega obsega javnih naročil potrebno razmisliti o limitih, nad katerimi je potrebno javno naročilo objaviti na portalu. Zagotoviti je namreč potrebno ustrezno kakovost zbranih podatkov, da bodo sevali realno sliko oddaje javnih naročil. Vsekakor v poslanski skupini predlog zakona podpiramo.
Hvala. Kolega Josip Bajc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovana predstavnika ministrstva za finance, kolegice in kolegi, ki vztrajate kljub petku in opoldanski uri, da nas poslušate, ko predstavljamo bodisi v svojem imenu bodisi stališča strank, zastopanih v tem parlamentu. Predlog zakona o javnem naročanju na vodnem, energetskem, transportnem področju in področju poštnih storitev sledi istim ciljem kot predlog zakona o javnem naročanju, ki smo ga včeraj obravnavali in ob njegovi predstaviti stališč Slovenske ljudske stranke smo izrazili tudi nekaj bistvenih pripomb na nekatera določila. Ob tem pa ta zakon, ki ga danes obravnavamo, ureja posebnosti, ki so značilne za javna naročila na področjih, ki izhajajo iz samega naslova zakona. Zakon je pripravljen v skladu z načeli in določbami direktive evropskega parlamenta in sveta iz leta 2004. Za področje javnega naročanja, ki jih ureja ta zakon, je značilna zaprtost trga, zato je zanj potrebna posebna obravnava. Včeraj smo pri obravnavi predloga zakona o javnem naročanju opozorili na nekatere pomanjkljivosti in podnormiranost predloga zakona glede določenih postopkov izvedbe javnih naročil. Tudi pri tem zakonu se nekatere pomanjkljivosti ponavljajo. Vendar, kot smo poudarili, jih je možno do druge obravnave ustrezno popraviti. V skladu z direktivo zakon prinaša široko sproščanje konkurence brez omejevanja vstopa zainteresiranih ponudnikov posameznih storitev. Konkurenca na področju energije, transportnih in poštnih storitev je nemogoča in pogosto tudi omejena. Menimo, da bo predlagani zakon doprinesel k bolj intenzivnemu razvoju trga na področjih, kjer je zaenkrat, vsaj pri nas, trg relativno zaprt. Večja konkurenca različnih ponudnikov pa prinaša vrsto prednosti tako za javna naročila oziroma naročnike kot tudi za uporabnike posameznih storitev, ki jih ureja ta zakon. V Slovenski ljudski stranki bomo predlog zakona podprli kot primerno podlago za nadaljnjo obravnavo, pri čemer še enkrat ponavljam, da je potrebno podrobno proučiti področja, na katere smo imeli pripombo ob obravnavi včeraj obravnavanega zakona o javnem naročanju in ki se ponavljajo tudi v predlogu zakona o javnem naročanju na vodnem, energetskem, transportnem področju in področju poštnih storitev. Hvala lepa.
Hvala vam. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. In kot ponavadi prehajamo na splošno razpravo poslank in poslancev. Prvi ima besedo kolega Kristijan Janc.
Hvala lepa za besedo. Jaz sem ta predlog zakona o javnem naročanju, ki nekako nadaljuje včerajšnjo razpravo, ki je bila zelo podobna, gre danes bolj za uskladitve za določbo in direktive, pa za neko specifično področje, ki je zelo sicer pomembno za državo kot tako, kot investitorja, in se mi zdijo te dosedanje izkušnje, ki so na tem področju bile in so, da se to vnese v ta nov predlog zakona o javnem naročanju, ki je s strani države predvsem bolj poenostavljen, bolj jasen, bolj pregleden, in to posebno področje poštnih storitev, ki je bilo doslej res zelo omejeno kar se tiče konkurence in teh dostopov. Ta korak se mi zdi pozitiven, ne nazadnje tudi postopek s pogajanji, ki je pomembna stvar, kajti kot naročnik ima to možnost, da se lahko tudi pogodi za bolj ugodno ceno, da poenostavlja postopke, da dopušča konkurenco, transparentnost. To so stvari, ki gredo v pravo smer javnega naročanja. Verjamem, da bo prva splošna razprava, ki je sicer v teku, dala še kakšne nove, morda pozitivne korake predlagatelju, kaj naj še popravlja. Zagotovo tisto, o čemer smo govorili včeraj, elektronsko naročanje, dražba, to so koraki naprej v to smer, da se tudi ta tehnologija upošteva v tem javnem naročanju. Včeraj sem jasno poudaril, da bi vendarle vzeli tiste gole formalnosti malo na stran in malo bolj pogledali vsebino ponudbe. To se mi zdi zelo ključnega pomena. Da se ne lovimo na vejicah, klicajih, vprašajih, ampak na vsebini ponudbe, na tistem, kaj ponuja ponudnik s ceno, kvaliteto in tako naprej. In tukaj mislim, da ta zakon temu sledi in da je cilj, da se na tak način izboljša uporaba javnih sredstev, kajti tukaj je ključni problem. Tukaj se vrtijo tudi velika sredstva letnega proračuna, državnega pa tudi lokalnega. Verjamem, da bo ta zakon temu sledil in omogočil, zato ga bom tudi sam z veseljem podprl, ker gre v pravo smer javnega naročanja. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo dajem poslancu mag. Tomažu Štebetu.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Jaz sem v tem zakonu pravzaprav poiskal samo temo iz nekje 44., 45. člena. Gre namreč za velik problem, ki ga vidim, da se pri izločilnih pogojih oziroma referencah zahtevajo vedno tehnični ali ekonomski kriteriji in podobni kriteriji, ki se nanašajo na subjekt, na ponudnika, na bodočega izvajalca. Na ta način na primer z limitiranjem oziroma pogojevanjem oziroma izločanjem tistih ponudnikov, ki nimajo referenc poslov v višini recimo 200 milijonov za razpisan posel, ki je recimo tudi 200 milijonski, enostavno novi ponudniki, ki bi na trg prišli in želeli konkurirati za take posle, nikoli ne morejo pridobiti te reference, nova firma. Menim, da je taka referenca, tudi tehnični pogoj, itd., odvisna od ljudi, ki sodelujejo kot izvajalci ali podizvajalci pri konkuriranju oziroma kasnejši izvedbi. Tak način, ki je še vedno v tem predlogu zakona koncipiran, je tudi do sedaj splošna praksa, enostavno pomeni, da nova podjetja, novi izvajalci ne uspejo nikakor prebiti te blokade. S tem zaviramo liberalizacijo in konkurenčnost na trgu. Predlagam, da se členi korigirajo v tem smislu, da se zahtevajo ustrezne reference in se nanašajo na izvajalce kot osebe pri ponudniku ali podizvajalce. Na ta način preprosto povedano, strokovnjaki iz velike firme lahko preidejo v svoja lastna podjetja in z referencami kot ljudje, kot strokovnjaki tako z zneskovnimi kot tehničnimi pogoji lahko konkurirajo v tej novi firmi enakovredno na takih razpisih. S tem bi na neki način nujno morali povečati število možnih ponudnikov na razpisih, ki niso vezani na že etablirane firme. S takim načinom, ki ga do sedaj v praksi pogosto uporabljamo, enostavno preprečujemo, da bi novi izvajalci lahko pri takih ponudbah sodelovali, ker so enostavno izločeni, ker nova firma nikoli ne more priti do take reference, enostavno, ker jih že naši razpisi omejujejo. Jaz iz svoje prakse vem, da smo še pred, ne vem, 10-imi leti pogosto in jaz tudi sam zahtevam v svoji občini, da take pogoje ne postavljamo in da morajo ljudje z lastnimi osebnimi referencami dokazovati tovrstne usposobljenosti, seveda resnost posla garancija za resnost posla, garancija za izvedbo posla, so zadeve, ki jih mora pridobiti taka firma od ustreznih bank. Tako da naročnik nikakor ni izpostavljen tveganjem, da ekipa ljudi, ki dokazuje take reference, ne pa podjetje, ker jih še ni pridobilo in jih ni moglo pridobiti, če so vedno take omejitve, lahko v bistvu postanejo in pridobijo reference tudi v tem smislu, kot je klasično zahtevano. Jaz bi prosil, da se v tem smislu stvar liberalizira in da na ta način lahko "new kameri" - novi poslovni subjekti enakovredno sodelujejo na takih razpisih. Drugače pa zelo podpiram načine licitacije, elektronskih licitacij in vsega tega, celo bi si želel licitacijo v smislu za zelo običajne izvedbe, pri katerih je treba spoštovati samo ustrezne standarde, da se licitira praktično brez kompliciranih razpisov, ampak se samo navede tema razpisa, količine in potem licitatorji pridejo in konkurirajo za razna enostavnejša, obsežnejša sicer vzdrževalna dela, zamenjave opreme ali česarkoli, kjer zadeve niso vezane na zahtevnost projekta, ampak samo na neke količine ali obnove določenih javnih površin ali nabave avtomobilov ali kakšnih predmetov, se to zadevo spelje preko enostavnih licitacij, v današnjem času tudi elektronskih. Toliko. Hvala lepa.
Hvala vam. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima poslanec Zvonko Černač. Ga ni. Minister, lahko na koncu, lahko pa vmes. Na koncu. Dogovorjeno. Naslednji na seznamu prijavljenih je poslanec Vili Trofenik. Ga ni. Besedo pa dajem dr. Pavlu Gantarju. Izvolite.
Hvala. Jaz imam še eno vprašanje oziroma pomislek v zvezi z oblikovanjem tega 103. člena, ki se nanaša na odločitve žirije, kadar gre za natečaj. Moram reči, da mi ni uspelo pregledati in primerjati tega člena z direktivo, ker je verjetno prepisan z direktive. Ampak gre za to, da se upošteva anonimnost. Drugi odstavek govori, da mora žirija pregledati načrte, projekte, upoštevaje anonimnost. In potem četrti odstavek govori, da mora žirija spoštovati anonimnost udeležencev natečaja, da sprejema mnenja ali odločitve. In peti, da po potrebi lahko povabi kandidate zaradi pojasnitve katerihkoli vidikov projektov, da odgovorijo na vprašanja. Sedaj, tukaj ni povsem doti dobro jasno, ali je anonimnost vezana na to, da so kandidati žiriji znani, pa ona spoštuje in mora varovati njihovo anonimnost do konca natečaja, ali pa gre za anonimne natečaje, kjer se kandidati pojavijo pod šifro in žiriji niso znani, in če žiriji niso znani, seveda tudi jih ne more povabiti na razgovor. Zdaj - ali eno ali drugo. In bi prosil, da to dobro pregledate, ker sta oba sistema možna in oba imata prednosti in slabosti, je pa prav, da gre za reguliranje te zadeve, bi pa prosil, da to natančno preverite, ali je točno tako kot je v direktivi, da se razčisti ta nejasnost. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo dajem poslancu Jožefu Jerovšku. Ga ni. In besedo ima kolega Bojan Starman.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Rad bi izrabil to priliko, da bi povedal tudi mnenje Slovenske ljudske stranke glede predlaganega zakona.
Katere stranke?
Slovenske demokratske stranke. Na vsak način bomo predlagani zakon podprli. Prinaša veliko stvari, ki bodo izboljšale konkurenčnost, dostop konkurence do tega trga, in s tem seveda upamo, da bo tudi doprinesel k temu, da bodo ta naročila cenejša in da bomo kaj prihranili na naši javni porabi. Že pri naročilih zakonov o javnem naročanju sem podal eno misel, da je mogoče potrebno v zakonu nekje najti eno klavzulo oziroma nek dodatek, ki bi na nek način omejeval oziroma dopuščal možnost - ali v prekrškovni strani ali kjerkoli že - da kljub vsem predpisom in vsem, kar je definirano v samih postopkih, nekdo sklene za državo oziroma za naročnika škodljivo pogodbo, kar je na nek način iz tega možno narediti, če izbere tako imenovani ekonomski kriterij, ki ne more biti natančno definiran. Mislim, da je to ena od zelo pomembnih stvari, da se na nek način zagotovi vsaj neka kontrola oziroma neka možnost sankcioniranja tega, ki bi neracionalno trošil sredstva. V vseh zakonih je ta zadeva enaka. Še enkrat - poslanci Slovenske demokratske stranke, ne kakršnekoli druge, bomo ta zakon podprli in želimo, da ga bomo čim hitreje tudi lahko začeli uporabljati. Hvala lepa.
Hvala vam. In na koncu še minister Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani! Najprej bi se vam res lahko iz srca zahvalil za vse te komentarje in opozorila. Določene stvari so resnično pomembne, da jih moramo še pregledati. Res je, če grem konkretno na 103. člen, kot ste sami ugotavljali, je prevedeno v slovenščino to, kar je v direktivi sami, in že samo branje odpira to možnost neke nedorečenosti med petim odstavkom in pa prvim in drugim. Prav gotovo bomo to tudi proučili in to razjasnili pred drugim branjem. Rad bi tudi omenil ta dvom, ki se tiče tako imenovanega razbijanja naročil. Tudi ta možnost je odprta v evropski direktivi. Tega načela prej nismo imeli. Rad bi opozoril, da 18. člen, tako kot je predlagan, v svojem prvem odstavku nalaga dolžnost naročniku, da mora izračunati ocenjeno vrednost javnega naročila in upoštevaje celotno skupno vrednost plačil brez DDV-ja in vključno z možnostjo povečanja obsega naročila in katerokoli povečano vrednosti pogodbe zaradi izbire pravilnega postopka javnega naročanja. Torej, postopek javnega naročanja je določen na podlagi celote, brez DDV-ja, plus morebitni razni aneksi, ki se pojavljajo potem. Saj veste, kaj se nam dogaja na področju javnih naročil. Ne rečejo tej vladi, naši družbi v celoti. To načelo je vpisano tako, da se postopek določa na podlagi celote brez DDV-ja, vključujoč morebitna povečanja, ravno zato, da ne bi prišlo do tega, česar se vi bojite. Mislim, da je to legitimno vprašanje. Upamo, da je pravilno rešeno tako, kot je. Na vsak način bomo še enkrat pregledali, da bomo to izpopolnili, če bo to potrebno. Delitev na sklope je pa ravno zato, da ne bomo imeli takšnih javnih naročil, ki zagotovijo posle samo velikim monopolom. Realnost naše družbe je, da smo en agregat zelo veliko manjših podjetij, za katere bi morala tudi vlada ustvarjati možnost in javni sektor, da lahko sodelujejo, ne pa samo znani velikani, predvsem na področju infrastrukture. Kar se pa tiče seznama. V 111. členu je določeno, da bo to šlo prek uredbe, prek podzakonskega akta. Dejansko pa je seznam v sami direktivi tudi določen kot nek dodatek direktive. Nimamo nobenega problema, da vam to ne bi dali v vednost in v pregled pred drugim branjem. Nimamo kaj skrivati na tem področju. Kar pa se tiče sodelovanja pri pripravi projekta in izvedbi. Ja, to je možnost, ki jo odpira direktiva. Ima svoje pasti, prav gotovo jih ima. Mislim, da moramo to tudi pregledati, če bo do drugega branja prišlo, da bi se tem pastem skušali izogniti. Na vsak način je pa ta možnost kot taka odprta. Končno pa so vprašanja, ki se tičejo 32. člena. O tem mislim, da bomo zelo veliko razpravljali. Mislim, da smo skušali na vsak način prilagoditi realnost našega gospodarstva. Ena stvar so, kakšna so merila, da morajo veljati evropska načela. Kaj pa lahko naredimo na podlagi tako imenovanih manjših naročil, ki jih je v našem sistemu zelo veliko in največ. Mislim, da je to dobro premišljena zadeva. Če bodo še kakšni boljši predlogi prišli, smo pripravljeni tudi to pregledati in še kako vzeti na znanje. Zaenkrat bi vztrajali na tem, kar imamo. Če bodo pa dopolnila, bomo pa z veseljem tudi sprejeli. To je vse za enkrat, gospod predsedujoči. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker nam je tudi pri tej točki ostal na razpolago še čas sprašujem, kdo želi na podlagi prvega odstavka 71. člena poslovnika državnega zbora še razpravljati v povezavi z omenjeno točko? Odpiram postopek prijav. Imamo enega prijavljenega, poslanec Pavel Gantar. Izvolite, prosim.
Hvala. Ne bo potrebe imeti 5 minut. Mene veseli, da je gospod minister vzel te naše pripombe resno in da jih bo poskušal preveriti. Tudi sami ne vemo, vsaj jaz, kaj natančneje je mišljeno, in je treba pač to v neki strokovni diskusiji pač preveriti, ampak vseeno bi želel odgovor na vprašanje. Jaz sem že prej v uvodnih besedah omenil, kaj je potem z javnimi naročili na področju cestne infrastrukture, predvsem avtocest pa tudi drugih? Nekatera določila kažejo na to, da bodo ta naročila šla po tem zakonu, nekatere lastnosti cest in cestne infrastrukture pa kažejo, da ne. Kaj torej menite, ali bo torej DARS in Družba Republike Slovenije za ceste sedaj oddajala javna naročila po tem zakonu ali pa s splošnim zakonom o javnih naročilih?
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Odgovor na to vprašanje je pač takšen, kakršen je. V tem sektorju se ne vključujejo dejavnosti DARS-a, ker to je zakon, ki gre za energetiko, transport, vode pa poštne storitve. Gre po tistem zakonu, o katerem ste razpravljali včeraj, to je pa, globalno o javnih naročilih, ker pretežno delo tja spada.
Hvala. S tem tudi zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje odločali danes v okviru glasovanj, to je čez pol ure, ob 12.30 uri. S tem prekinjam tudi to točko, prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali, kot povedano, ob 12.30.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Prosim, da zasedete svoja mesta. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalne naprave. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda - to je z obravnavo predloga resolucije o nacionalnem programu za kemijsko varnost z akcijskimi načrti za prednostna področja v obdobju 2006-2010. Prehajamo na odločanje o resoluciji. Ob tem vas obveščam, da me vlada oziroma zakonodajno-pravna služba nista obvestili, da bi bila zaradi sprejetih amandmajev na matičnem delovnem telesu resolucija neusklajena. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda - to je z obravnavo predloga odloka o spremembah in dopolnitvah odloka o programu prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za leto 2006 in 2007. Prehajamo na odločanje o odloku. Ob tem vas obveščam, da me vlada oziroma zakonodajno-pravna služba nista obvestili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev na matičnem delovnem telesu odlok neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 36, proti 17. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda - to je s prvo obravnavo predloga zakona o javnem naročanju na vodnem, energetskem, transportnem področju in področju poštnih storitev. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Predlog zakona o javnem naročanju na vodnem, energetskem, transportnem področju in področju poštnih storitev, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo zakona dodeljen v drugo obravnavo matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA O MEDNARODNEM PROGRAMU ZA OHRANJANJE DELFINOV. Predlog zakon je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, nihče proti. [[Za je glasovalo 55.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI EVROPSKE KONVENCIJE ZA ZAŠČITO VRETENČARJEV, KI SE UPORABLJAJO V POSKUSNE IN DRUGE ZNANSTVENE NAMENE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predlog zakon je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, nihče proti. [[Za je glasovalo 57.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE HRVAŠKE O MEDSEBOJNI POMOČI PRI CARINSKIH ZADEVAH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, nihče proti. [[Za je glasovalo 58.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE POLJSKE O SODELOVANJU IN MEDSEBOJNI POMOČI PRI CARINSKIH ZADEVAH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 26. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJE KONVENCIJE MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN BOSNO IN HERCEGOVINO O IZOGIBANJU DVOJNEGA OBDAVČEVANJA IN PREPREČEVANJA DAVČNIH UTAJ V ZVEZI Z DAVKI OD DOHODKA IN PREMOŽENJA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 27. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI OPCIJSKEGA PROTOKOLA H KONVENCIJI PROTI MUČENJU IN DRUGIM KRUTIM, NEČLOVEŠKIM ALI PONIŽEVALNIM KAZNIM ALI RAVNANJU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Besedo dajem mag. Majdi Potrata za predstavitev stališča poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Republika Slovenija je pristopila h konvenciji proti mučenju in drugim krutim, nečloveškim ali poniževalnim kaznim ali ravnanju leta 1993. Njena dopolnitev z opcijskim protokolom pa je za poslansko skupino Socialnih demokratov pomembna potrditev pripravljenosti Republike Slovenije, da dejavno in učinkovito zagotavlja človekove pravice in svoboščine. S tem protokolom se namreč vzpostavlja sistem rednih obiskov neodvisnih mednarodnih in državnih organov vseh krajev, kjer je ljudem odvzeta prostost, tako da se prepreči mučenje in druge oblike okrutnega, nečloveškega ali poniževalnega ravnanja ali kaznovanja. To je po vedenju o tem, kaj se je dogajalo v iraških zaporni, Guantanamu ali v skrivnih zaporih, še toliko bolj pomembno. Protokol omogoča ustanovitev nove mednarodne nadzorne institucije, to je pododbora za preprečevanje mučenja in drugega okrutnega nečloveškega ali poniževalnega ravnanja in kaznovanja Združenih narodov in določa njegove naloge in pooblastila. Prav tako določa konkretne pristojnosti državnih preventivnih mehanizmnov preprečevanja mučenja in drugih nedopustnih ravnanj in kaznovanj za pogodbenice protokola. Pri tem je posebej pomembno zagotavljanje in omogočanje dostopa do informacij, posredovanja informacij pododboru in zaščita pred sankcijami proti osebi ali organizaciji, ker je državnemu preventivnemu mehanizmu dala resnične ali neresnične informacije, povezane z vsebino opcijskega protokola. Nadzorne pristojnosti državnega preventivnega mehanizma po opcijskem protokolu so v pristojnosti varuha človekovih pravic, njegov del pa so tudi nevladne in humanitarne organizacije. V poslanski skupini Socialnih demokratov pričakujemo, da bodo delegacije državnega preventivnega mehanizma, ki bodo izvajale nadzor nad prostori, kjer so osebe, ki jim je odvzeta prostost, pluralne, multidisciplinarne in bodo vključevale tudi predstavnike nevladnih organizacij, ker Amnesty International opozarja, da nobena slovenska nevladna organizacija v tak nadzor do sedaj ni vključena. To pa je pa povezano tudi z dodelitvijo sredstev za opravljanje nadzora nevladnim organizacijam. Zato bomo v poslanski skupini Socialnih demokratov zelo natančno pregledali zlasti predlog rebalansa proračuna za leto 2007 in pogledali, ali so zagotovljena dodatna sredstva za delovanje varuha človekovih pravic in za financiranje nevladnih organizacij upoštevana. Pri varuhu človekovih pravic bi bilo namreč treba zagotoviti dve novi zaposlitvi, povezani z novimi nalogami. Mi bomo seveda ta protokol podprli. Hvala.
Hvala. Drugih prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 28. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE MOLDOVE O IZOGIBANJU DVOJNEGA OBDAVČEVANJA IN PREPREČEVANJU DAVČNIH UTAJ V ZVEZI Z DAVKI OD DOHODKA IN PREMOŽENJA, S PROTOKOLOM. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Za obrazložitev glasu.
Hvala, gospod predsednik. Jaz se že nekaj časa trudim dokazati ministrstvu za zunanje zadeve, da je v slovenskem jeziku korektno poimenovati državo, ki je omenjena v tej ratifikaciji, Moldavija. To bom drugič zdaj naredila, da ne bom podprla te ratifikacije iz protesta, ker se to ne upošteva. Hvala.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 50, proti 3. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 29. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI MEDNARODNE KONVENCIJE O NADZORU ŠKODLJIVIH SISTEMOV PROTI OBRAŠČANJU NA LADJAH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 31. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPREMEMB IN DOPOLNITEV AKTOV SVETOVNE POŠTNE ZVEZE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, razprave o členih in amandmajih ni, zato prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Ob tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev na matičnem delovnem telesu zakon neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 32. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA POTRDITEV URADNIH PREČIŠČENIH BESEDIL ZAKONOV. Pri tem vas sprašujem, ali kdo nasprotuje, da bi vseh 22 zakonov sprejeli v paketu. Kdo nasprotuje temu? [[Nihče.]] Potem dovolite naslednji uvod. Uradna prečiščena besedila je pripravila zakonodajno-pravna služba zbora in jih zbor potrdi brez razprave. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Potrdijo se uradna prečiščena besedila naslednjih zakonov: zakon o obveznih zavarovanjih v prometu, zakon o ustanovitvi občin ter o določitvi njihovih območij, zakon o plačilnem prometu, pomorski zakonik, zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, zakon o medijih, zakon o varstvu novih sort rastlin, zakon o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje, zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, zakon o izobraževanju odraslih, zakon o izvrševanju kazenskih sankcij, zakon o izvršbi in zavarovanju, zakon o sistemu plač v javnem sektorju, zakon o nadzoru državne meje, zakon o tujcih, zakon o spodbujanju tujih neposrednih investicij in internacionalizacija podjetij, zakon o letalstvu, zakon o policiji, zakon o Kobilarni Lipica, zakon o volitvah v državni zbor, zakon o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti, zakon o zavarovalništvu. Gradiva so objavljena v programskem okolju Lotus Notes. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, nihče proti. [[Za je glasovalo 56.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je zbor navedena uradna prečiščena besedila navedenih zakonov potrdil. S tem zaključujem to točko. Prehajamo na 33. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Zbor bo v okviru te točke obravnaval predlog predsednika Republike Slovenije za izvolitev kandidata za sodnika sodišča prve stopnje v Luksemburgu, 12 predlogov sodnega sveta za izvolitev v sodniško funkcijo ter predlog sveta fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji za soglasje k imenovanju direktorja FIHO. Prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih predlogih. Najprej predlog predsednika Republike Slovenije za izvolite kandidata za sodnika sodišča prve stopnje v Luksemburgu. Predsednik Republike Slovenije dr. Janez Drnovšek je na podlagi 6. člena zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč državnemu zboru posredoval predlog za izvolite gospoda Mira Preka za kandidata za sodnika sodišča prve stopnje v Luksemburgu. Predlog je obravnavala mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Školč. Se tudi odpoveduje. Sledi razprava poslank in poslancev. Besedo ima gospod Sajovic, ki je odstoten. S tem zaključujem razpravo. Prehajamo na izvedbo glasovanja. V skladu s prvim odstavkom 7. člena zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč o izvolitvi državni zbor odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena poslovnika vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli državni zbor. Poslanske skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so: Franc Jazbec, Rudolf Moge, Matjaž Han, Jožef Horvat. Član te komisije sem tudi jaz kot predsedujoči. Ali kdo temu predlogu nasprotuje? Ne. Prehajamo na odločanje o taki sestavi komisije. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, nihče proti. [[Za je glasovalo 55.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je komisija o predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena poslovnika državnega zbora bo poslankam in poslancem vročena glasovnica tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži "za" ali "proti". V skladu s petim odstavkom 91. člena poslovnika državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanke oziroma poslanca ni jasno razvidna. V skladu z drugim odstavkom 7. člena zakona o predlaganem kandidatu iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč bo predlagani kandidat izvoljen, če bo zanj glasovala večna vseh poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci bodo izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim, poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasijo v sobi 217, kjer bomo prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 13.05 ter bo trajalo do 13.20 uri. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se zberejo v sobi 217. S sejo bomo nadaljevali ob 13.30 uri. Do takrat prekinjam sejo in točko.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prosim, da zasedete svoja mesta. Nadaljujemo s sejo. Nadaljujemo s prekinjeno obravnavo 26.a točke - predlog predsednika Republike Slovenije za izvolite kandidata za sodnika sodišča prve stopnje v Luksemburgu. Iz zapisnika o ugotovitvi izida glasovanja za kandidata za sodnika sodišča prve stopnje v Luksemburgu. Glasovanje je bilo v prostorih državnega zbora Republike Slovenije dne 29. septembra 2006. Razdeljenih je bilo 55 glasovnic. Oddanih je bilo 55 glasovnic. Neveljavni sta bili dve glasovnici. Veljavnih je bilo 53 glasovnic. Za je glasovalo 51 poslancev proti sta glasovala 2 poslanca. Na podlagi izida glasovanja je bil z večino glasov vseh poslancev izvoljen kandidat za sodnika sodišča prve stopnje v Luksemburgu gospod Miro Prek. Iskreno mu čestitam k tej funkciji. Prehajamo na predlog sklepov o izvolitvi v sodniško funkcijo. Sodni svet je državnemu zboru predložil 12 predlogov za izvolitev kandidatk in kandidatov v sodniško funkcijo na sodniška mesta petih okrajnih sodnic in dveh okrajnih sodnikov na okrajnem sodišču v Lenartu, Ljubljani, Šentjurju pri Celju in Celju; dveh okrožnih sodnic in okrožnega sodnika na okrožnem sodišču v Novem mestu in Ljubljani in dveh medokrajnih sodnic na okrajnem sodišču v Novi Gorici. Želi sekretarka sodnega sveta besedo? Ne. Predloge je obravnavala mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo ter zboru predložila predloge sklepov. Prijavljenih k razpravi ni, zato prehajamo na odločanje o predlogih sklepov. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Simone Čuš Zamude na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Lenartu. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Sabine Lavrič na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Tanje Kobal Orož na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Andreje Fašun na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospoda Dušana Bariča na sodniško mesto okrožnega sodnika na Okrožnem sodišču v Novem mestu. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Alenke Gregorčič na sodniško mesto okrožne sodnice na Okrožnem sodišču v Novem mestu. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Jasminke Jaša Trklja na sodniško mesto okrožne sodnice na Okrožnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Lidije Zidanšek na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Šentjurju pri Celju. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Janje Ipavec na sodniško mesto medokrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Novi Gorici. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Urške Jazbar na sodniško mesto medokrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Novi Gorici. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Mateje Kikelj na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Celju. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospoda Gorazda Kocjančiča na sodniško mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Celju. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na predlog sklepa o soglasju k imenovanju direktorja Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji. Predlog je v soglasju zboru predložil svet Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij Republike Slovenije, in sicer k imenovanju mag. Janeza Juga za predsednika Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji. Predlog je obravnavala mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo ter zboru predložila predlog sklepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Jožef Školč.
Hvala lepa, gospod predsednik. Poslanska skupina LDS bo kandidaturo gospoda Juga za predsednika, pardon, za šefe te fundacije podprla. Podprla bo iz razloga, ker je slišala veliko pozitivnega ob njegovi predložitvi in nobenega pomisleka, da bi bil primeren za opravljanje te funkcije. Ob tej priliki bi vas, predsednik, in tudi vse spoštovane kolegice in kolege opozoril na neko nesprejemljivo prakso, ki se dogaja v državnem zboru, da posamezne kandidature na glasovanjih padajo, ne da bi bila izrečena ena sama beseda zoper primernost kandidata, ne da bi bil izrečen en sam pomislek in ob tem, da izpolnjujejo vse formalne pogoje. Ta praksa je nesprejemljiva in za državni zbor, bom rekel, tudi zelo nerodna. Državni zbor ima res pravico, da se suvereno odloča o vseh stvareh, ki so na dnevnem redu. Je pa, kadar zavrača take kandidature, po moji presoji dolžan predlagateljem sporočiti razloge za zavrnitev. Tega ne dela. Tega ni naredil ne v primeru te kandidature za FIHO, tega včasih ne naredi, ko posamezne kandidate predlaga predsednik republike. Lahko se bo nek dan zgodilo, da se bo enako zgodilo s kandidati, ki jih predlaga sodni svet in tako naprej. Odgovornost državnega zbora je, da zagotavlja nemoteno funkcioniranje inštitucij tam, kjer je njegova pristojnost ta, da imenuje odgovorne osebe. Če nima pomislekov, je po moji presoji dolžan to potrditi. Če ima s kom politične račune, to ne sodi, bom rekel, v prostor tega, kar je odločanje v državnem zboru. Zato, gospod predsednik, vas opozarjam, da koalicije s svojimi listki, mahinacijami in tako naprej znižuje ugled državnega zbora, ko zavrača kandidature, ne da bi bilo jasno, kaj je s posameznimi kandidati narobe. Mi kot LDS moramo na to opozarjati in moramo na nek način priti do tega, da državni zbor začne svoje naloge opravljati. Če ima pomisleke proti komu, jih je dolžan sporočiti. Pred kratkim smo imeli težavo z namestniki, ki jih je predlagal varuh človekovih pravic, danes imamo težave s človekom, ki naj bi vodil razdaljevanje denarja za invalide, na mizo niti nismo dobili predloga za svet za radiodifuzijo itn. Tisto, s čimer končujem, državni zbor ne bi smel sedaj spet s pritiskom na gumb blagosloviti dogovorov v koaliciji, ker s tem znižuje ugled te ustanove. Hvala lepa.
Hvala. Sledi razprava poslank in poslancev. Gospa Cvetka Zalokar Oražem. Se odpoveduje. Drugih prijavljenih ni k razpravi, zato jo zaključujem. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor Republike Slovenije daje soglasje k imenovanju mag. Janeza Juga za direktorja Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji." Odpiram prijavo za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Gospod Potrč, izvolite. Imate besedo. V imenu poslanske skupine.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini bomo predlog za imenovanje direktorja Fiha gospoda Juga, podprli. Gospod Jug izpolnjuje vse pogoje, bil je drugič na razpis prijavljen in drugič predlagan tudi v imenovanje v državni zbor. Nobenega argumenta nismo slišali, da ne bi mogel biti direktor. Opravlja funkcijo vršilca dolžnosti. Soglašam, da naj in mora državni zbor, kadar se odloča o kandidatih, kjer razpisuje vsa mesta, ne pa, kjer mu jih drugi predlagajo, opravljati svoje naloge korektno, mora imeti možnost in dolžnost, da pove, zakaj nekoga predlaga in zakaj nekoga ne predlaga in zaradi tega menimo, da je nesprejemljivo in nedostojno za državni zbor do kandidatov, če brez ene besede, brez argumentov, ne imenuje ali imenuje nekoga na funkcijo, ki je razpisana in za katero izpolnjuje pogoje. Vi veste, da smo ne v zvezi s to točko, ampak naslednjo točko mandatno-volilne komisije prejšnje seje predlagali tudi razpravo na seji kolegija. Jaz pričakujem, da bo, kot ste obljubili na prvi naslednji seji ta razprava opravljena. Izražam pa priložnost, da tudi pri tej točki to naše nestrinjanje povem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Švagan. Se odpoveduje. Gospod Bajc. Ne, bom odprl prijavo za vse tiste, ki želijo obrazložiti svoj glas. Prijava teče. Gospa Zalokar Oražem.
Hvala lepa. Jaz bom kandidaturo podprla, kajti mislim, da gospod Jug že kot vršilec dolžnosti je fundacijo FIHO, za katero smo v preteklosti slišali tudi marsikatero kritično besedo, v zadnjem času postavil na svoje mesto in prav gotovo področje, ki ga pokriva in ki naj bi pokrival, zelo zelo dobro pozna. Ne nazadnje bi pa kolege in kolegice poslanke rada opozorila tudi na to, da je gospod Jug ob 15-letnici naše države s strani državnega zbora prejel tudi posebno zahvalo za sodelovanje pri sprejemanju temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije. Prepričana sem, da takšnemu človeku prav gotovo lahko ta državni zbor da svoje priznanje tudi s tem, da mu omogočimo opravljati funkcijo, ki si jo pravzaprav tudi želi opravljati na področju invalidskih organizacij, in prav gotovo je tudi zaupanja vredna oseba, drugače bomo pravzaprav negirali tudi to priznanje, ki ga je za svoje delo prejel prav od tega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bajc, izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, da ne bom, tako kot sem bil na komisiji za mandatna in volilna vprašanja okarakteriziran kot "pajac" s strani kolega Školča, zaradi tega, ker se nisem opredelil oziroma ker nisem utemeljil, zakaj sem glasoval s praznim listkom, povem in mislil sem, da do danes ni potrebno, da se opredeljuješ, ko reče "za" ali "proti" in da ni potrebno za to utemeljevati svoj glas oziroma se opredeljevati, da ne bom tudi tokrat podprl kandidature gospoda Juga. Mislim, da je nekaj časa že opravljal, tudi uspešno, svojo funkcijo in mislim, da je tudi čas, da tudi to fundacijo prevzame nekdo drug, ki bo verjetno enako dobro lahko opravljal, kot je gospod Jug, ali pa mogoče še boljše. Samo zaradi sem se javil, da povem, kaj se je zgodilo na Kviazu in kako nas nekateri kolegi obdelujejo in titulirajo.
Hvala, gospod Školč.
Hvala lepa. Spoštovani kolegi, spoštovane kolegice! Če je nekdo že nekaj časa opravljal svojo funkcijo in to še uspešno, kot smo ravnokar slišali, potem sem jaz do sedaj mislil, da je to razlog za to, da se tako osebo podpre za delo tudi naprej, posebej, če se tisti, ki ga iščejo, s tem strinjajo. Zato toliko manj verjamem v to, da obstajajo kakšni resni argumenti, razen političnih, za nasprotovanje gospodu Jugu. Zato pač ne predgovorniku ne drugim ne verjamem, da so neki razlogi, o katerih bi bilo nespodobno govoriti oziroma da se vsi odločajo po čisti vesti. Kolegi, čista vest je hkrati uniformirana in na mandatno-volilni komisiji šteje natančno število članov koalicije. Tukaj se bo pa spet enako, spet verjetno enako zgodilo - v tako čisto vest ni mogoče verjeti. To je, bom rekel, res svetovni unicum, ki ga lahko vaša koalicija patentira in izvaža naokoli in predlaga tudi ljudem, ki se ukvarjajo z vprašanji vesti in vprašanjem morale v proučitev. Mislim, da bodo presenečeni, kako se lahko čista vest naenkrat naseli v tri stranke, vse druge, kot po naključju, zapusti.
Ne vem, kaj bi rekel, ampak gospod Školč, že drugič ste popolnoma zašli iz točke. Niste obrazložili svojega glasu, ste se zopet spustili v polemiko, tudi prej pri razpravi in prosim, da se držite dnevnega reda. Razprava je bila o kandidaturi mag. Janeza Juga. Vi ste vse drugo razpravljali in sedaj tudi obrazložitev glasu. Prosim poslanke in poslance, da vendarle vedo, o čem je govora. Želi še kdo razpravljati, je še kakšen interes? Izvolite, gospod Anderlič.
Glasoval bom za kandidaturo. In to iz preprostega razloga, ker ne smem biti proti nečemu, kar so odločili drugi organi in imajo zakonska pooblastila, da o tem odločajo. In so določili kandidata za direktorja, ki je zdaj sicer v.d. direktor te institucije. Mi dajemo soglasje oziroma smo dolžni sporočiti tem, ki imajo originalno pristojnost, zakaj k tej kandidaturi ne damo soglasja. Ne pa, da s svojo diskretnostjo, s svojo intimno voljo se v sebi odločimo, ali bomo to soglasje dali ali ne. Ali bomo določili za direktorja gospoda Juga ali ne. Ni to naša vloga niti naša pristojnost. Jaz nisem dobil nobene zavračilne potrditve te kandidature, nobenih argumentov nisem slišal ne na komisiji, ki je bila javna, ne danes tukaj. In zato nimam druge izbire, kot da pritisnem "za" pri tej kandidaturi. In seveda obžalujem, da se v tej fazi, ko je bil opravljen razpis, ko je bil opravljen izbor tistih, ki so za to pooblaščeni, da se v tej fazi, ko bi morali dati samo soglasje, pravi naj imajo tudi drugo možnost. Saj konec koncev nobene možnosti državni zbor temu gospodu Jugu ni dal, ker mu do sedaj kljub temu, da je bil dvakrat v.d., ni dal možnosti, da to funkcijo opravlja. Zakaj? Pravite pa, da verjetno je, opravljal je dobro in da so tisti, ki so za to pristojni, odločili, da jo naj pa tudi v rednem mandatu opravlja, ne samo v v.d.-jevstvu, sedaj pa pravite, da naj ima še kdo drug prilike. Saj niti enkrat mu jo niste dali.
Hvala. Gospod Veber. Se odpoveduje. Menim, da ni več interesa za obrazložitev. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 34. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem 20. sejo Državnega zbora Republike Slovenije in vam želim lep vikend.