Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje, lep dober dan vsem! Pričenjam nadaljevanje 48. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Gospoda predsednika vlade in predstavnike vlade Republike Slovenije med nami prav lepo pozdravljam! Obveščena sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Roberto Battelli, Mihael Brejc, Anton Butolen, Ivan Kebrič in Alojz Peterle. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA PREDSEDNIKA VLADE REPUBLIKE SLOVENIJE ZA IMENOVANJE GOSPODA IVA VAJGLA ZA MINISTRA ZA ZUNANJE ZADEVE. Predsednik vlade Republike Slovenije mag. Anton Rop je državnemu zboru 24.6.2004 predlagal, da za ministra za zunanje zadeve imenuje gospoda Iva Vajgla. K besedi vabim predsednika vlade mag. Antona Ropa za dodatno obrazložitev predloga. Izvolite.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Pred vami je predlog za imenovanje ministra za zunanje zadeve. Kandidat, ki ga predlagam, ima dolgoletne izkušnje v zunanji politiki, in prepričan sem, da je pravi. Do sedaj je vseskozi opravljal pomembne naloge v okviru ministrstva za zunanje zadeve, kjer je bil državni sekretar za multilateralo in bilateralo. V svoji dolgoletni karieri je opravljal mnoge pomembne naloge. Med drugim je bil veleposlanikRepublike Slovenije na Švedskem in akreditiran v vseh osmih nordijskih in baltskih državah, bil je tudi veleposlanik Republike Slovenije v Avstriji. Zelo pomembno je, da je v obdobju do leta 2000 opravljal tudi funkcijo vodje misije Republike Slovenije pri OVSE na Dunaju, akreditiran tudi kot veleposlanik pri mednarodni agenciji za atomsko energijo na Dunaju. To, da je opravljal funkcijo vodje misije pri OVSE, je pomembno, ker, kot veste, se Slovenija pripravlja na funkcijo predsedujoče znotraj OVSE, in bodočemu ministru oziroma kandidatu za ministra seveda ne bo težko učinkovito koordinirati dela pri pripravi na to odgovorno nalogo. Od leta 2002 pa do danes pa opravlja funkcijo veleposlanika Republike Slovenije v Nemčiji. Gre več kot očitno za enega od najbolj izkušenih slovenskih diplomatov. Ne nazadnje velja ob tem tudi posebej povedati in poudariti, da je ob tem, ko je služboval v številnih evropskih državah, vseskozi skrbel za promocijo kulturne identitete Slovenije v svetu. In kar je tudi izjemnega pomena, posebno pozornost je vseskozi posvečal tudi uveljavljanju slovenskih gospodarskih interesov v Evropi in v svetu. Glede na njegovo izkušenost, glede na vse to, kar je do sedaj opravljal, in seveda tudi sposobnosti, sem prepričan, da bo lahko nemudoma, da bo lahko takoj učinkovito in kvalitetno prevzel funkcijo slovenskega zunanjega ministra. Prepričan sem, da bo to funkcijo opravljal učinkovito in dobro, zato vam predlagam, da to kandidaturo podprete. Hvala.
Hvala lepa. V skladu z 230. členom poslovnika zbora se je kandidat predstavil matičnemu odboru za zunanjo politiko ter odgovarjal na vprašanja članov odbora. Iz mnenja odbora izhaja, da je bila predstavitev kandidata ustrezna. Mnenja odbora ste prejeli. Besedo pa dajem poročevalcu odbora, predsedniku gospodu Jelku Kacinu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! Gospod predsednik vlade! Spoštovani gospod kandidat! Predstavniki javnosti! Delo odbora za zunanjo politiko ni bilo zastonj. Ministra smo razrešili, zato je naše mnenje v predstavitvi predlaganega kandidata za ministra za zunanje zadeve, kot smo rekli na zalogo, dobrodošlo in primerno. Kandidat za ministra za zunanje zadeve Ivo Vajgl je v svoji uvodni predstavitvi povedal, da je z zunanjepolitičnim odborom že sodeloval kot državni sekretar ministrstva za zunanje zadeve v letih 1992, 1998 in 2002 in se nam predstavil tudi v vlogi kandidata za veleposlanika Republike Slovenije na Švedskem, v Avstriji in tudi v Nemčiji. Dejal je, da je vabilo za današnje zasedanje odbora, se pravi takratno zasedanje odbora, prišlo nepričakovano sredi njegovega mandata veleposlanika Republike Slovenije v Nemčiji, pomembni partnerski državi, članici EU in Nato, s katero imamo najrazvitejše gospodarske odnose insodelovanje na različnih drugih področjih. Poudaril je, da se kot kandidat za ministra za zunanje zadeve, za kar ga je predlagal predsednik vlade Republike Slovenije, zaveda odgovornosti, ki si jo je pripravljen naložiti in časti, ki jo predstavljanje Republiki Sloveniji tudi prinaša. V nadaljevanju je poudaril, da bo izhodišče za njegovo delo kot ministra za zunanje zadeve, če bo potrjena kontinuiteta zunanjepolitičnega delovanja, ki je v trinajstih letih obstoja Slovenijo pripeljala do članstva v Evropski uniji in Natu in je utemeljena na dokumentih državnega zbora, katerih bistvena komponenta je bila vseskozi enotnost o strateških ciljih naše države na zunanjepolitičnem področju. Povedal je, da namerava posebno pozornost posvetiti delovanju Slovenije v EU in Natu ter razvijanju čim tesnejšega sodelovanja s strateškimi partnerji v svetu in pri tem posebej navedel ZDA, Rusko federacijo in Ljudsko republiko Kitajsko. V središču pozornosti pa še naprej ostajajo tudi odnosi s sosednjimi državami kot stalnica vsake učinkovite in razumne diplomacije. Poudaril je, da bodo v prihajajočem obdobju v delu ministrstva za zunanje zadeve prednostne naloge tiste, ki izvirajo iz našega članstva v EU. Izpostavil je, da Evropska unija potrebuje Slovenijo predvsem v odnosih z zahodnim Balkanom. Slednjemu Evropska unija še vedno pripisuje posebno pozornost kot področju s potencialom novih kriz in zaostrovanj, vzporedno z začetki demokratičnih procesov pa tudi evropeizacije celotne regije. Kot bistven prispevek Slovenije k skupnim naporom za dokončno stabilizacijo zahodnega Balkana Evropska unija pričakuje, da pomaga predvsem pri politični analizi zbranih informacij na podlagi kontaktov, ki jih imamo z voditelji držav, predstavniki civilne družbe in mnenjskimi voditelji v regiji da daje iniciative in predlaga ustrezne politične projekte za stabilizacijo miru na Balkanu ter da deluje kot povezovalec med državami zahodnega Balkana in Evropsko unijo. Menil je, da lahko Slovenija tudi z organizacijo različnih mednarodnih srečanj in konferenc postane referenčna točka za vse, ki želijo prispevati k miru, prosperiteti, krepitvi človekovih pravic in multi etičnemu sožitju v regiji. Kljub omejenosti človeških resursov v Sloveniji si je potrebno prizadevati za vključitev večjega števila slovenskih strokovnjakov v dejavnost Evropske unije in ostalih organizacij na področju zahodnega Balkana. Pri tem se bomo morali še bolj naslanjati na kadre, ki lahko pridejo bodisi iz gospodarstva, civilne družbe in institutov. Na ministrstvu za zunanje zadeve je potrebno vzpostaviti učinkovito organizacijo notranjih organizacijskih enot, ki se ukvarjajo z zahodnim Balkanom in se tesneje povezovati z raziskovalnimi institucijami in organizacijami civilne družbe, ki sodelujejo s partnerskimi organizacijami držav tega področja. Članstvo Slovenije v EU in Nato in tudi odnose s sosednjimi državami kot tradicionalno prioriteto slovenske zunanje politike postavlja v nov kontekst in tudi skrbi za položaj slovenskih manjšin, ki ostaja stalna naloga zunanje politike ministrstva za zunanje zadeve ter del strategije dobrega sosedstva. Zaključil je željo po tesnejšem sodelovanju tako z državnim zborom kot celoto kot tudi vsemi poslanci ter posebej z odborom za zunanjo politiko kot matičnem delovnim telesom, s katerim se kreira in potrjuje naša zunanja politika. Po končani razpravi so člani odbora za zunanjo politiko s trinajstimi glasovi za in nobenem proti sprejeli naslednji sklep: Odbor za zunanjo politiko meni, da je bila predstavitev pogledov kandidatov za ministra za zunanje zadeve Iva Vajgla ustrezna. Zato vam v imenu odbora za zunanjo politiko kandidata priporočam v naklonjenost in za glasovanje v njegovo podporo. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim predstavnike poslanskih skupin. Najprej nam bo stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke predstavil gospod Janez Podobnik. Izvolite.
Hvala, podpredsednica. Spoštovani predsednik vlade, spoštovani kandidat za ministra, gospod Vajgel. Zelo na kratko bom predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke predloga predsednika vlade, da se za zunanjega ministra imenuje gospoda Iva Vajgla, ne bo podprla. V poslanski skupini smo nasprotovali odločitvi predsednika vlade, da nekaj mesecev pred volitvami na tako pomembnem vladnem resorju, kot je zunanjepolitični, predlaga zamenjavo. Ko se je in ker se je to zgodilo, pa smo pričakovali oziroma bi pričakovali, da bi predsednik vlade tudi v skladu s prakso v nekaterih drugih evropskih državah za ta kratek čas sam prevzel vodenje tega resorja. Zato poslanska skupina predloga za imenovanje gospoda Vajgla ne bo podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije nam bo predstavil gospod Franc Lenko. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsenica. Spoštovani predsednik vlade, spoštovani kandidat za ministra, kolegice in kolegi poslanci! Naša poslanska skupina bo za razliko od Slovenske ljudske stranke predlog za imenovanje gospoda Vajgla za ministra za zunanje zadeve podprla, saj meni, da bo kandidat zaradi svojih dosedanjih strokovno političnih izkušenj uspešno opravljal funkcijo zunanjega ministra do izteka tega mandata. Iz njegove predstavitve na seji odbora za zunanjo politiko izhaja, da bo njegovo izhodišče za delo kontinuiteta dosedanjega zunanjepolitičnega delovanja, ki je našo državo v preteklih 13 letih uvrstila v EU in zvezo Nato. Takšna politika je utemeljena tudi v dokumentih našega parlamenta, s čimer je državni zbor po našem mnenju prispeval bistvene elemente glede enotnosti strateških ciljev naše države. Strinjamo se z ugotovitvami kandidata, da je potrebno poleg posebne pozornosti, ki ji posvečamo delovanje EU in Nata, razvijati tudi čim tesnejše sodelovanje s strateškimi partnerji in drugimi državami, kot so ZDA, Rusija, Kitajska, Indija in tako dalje. Soglašamo tudi z mnenjem, da morajo biti v središču naše zunanje politike tudi odnosi s sosednjimi državami, predvsem pa z državami zahodnega Balkana. S tako orientacijo zunanjepolitičnih odnosov z Balkanom soglašamo, saj bi lahko na ta način naša država pripomogla pri razreševanju težav ob morebitnih novih krizah. In prav je, da naša država pomaga pri vzpostavljanju takih demokratičnih procesov, ki bodo pripomogli k evropizaciji celotne regije. K temu nas vodijo tako varnostni, gospodarski in kulturno politični razlogi. V poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev menimo, da je prav, da se naša zunanja politika aktivira tudi v tej smeri, da naša država postane nosilec različnih mednarodnih srečanj in konferenc, ki bi poleg našega interesa izražale tudi interes EU in naše države v tej regiji. Večkrat se je slišalo, da na ministrstvu zunanjih zadev vse službe ne funkcionirajo tako, kot bi bilo potrebno. Zato bo potrebno čim prej vzpostaviti učinkovito organizacijo vseh notranjih organizacijskih enot, s poudarkom na bolj sistematičnem in analitičnem delu pri ustvarjanju temeljev za učinkovitejšo zunanjo politiko. Prav tako pa menimo, da mora ministrstvo za zunanje zadeve v tem obdobju skupaj s parlamentom vzpostaviti takšno obliko sodelovanja, ki bo našemu parlamentu omogočil, da učinkoviteje izrazi svojo vlogo pri oblikovanju evropskih predpisov. Zaradi vsega navedenega bomo v poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev podprli predlog predsednika vlade Republike Slovenije za imenovanje gospoda Vajgla za ministra za zunanje zadeve, saj smo prepričani, da je kandidat ustrezna oseba za opravljanje te funkcije. Njegove velike strokovno-politične reference, njegov značaj in način dela pa dodatno kažejo na to, da bo uspešno opravljal funkcijo zunanjega ministra ter da se ob tem ne bo po nepotrebnem izpostavil politični javnosti. Skratka, da je po svoji naravi oseba, ki bo delovala kot most k vsem skupinam, ki bodo oziroma so zainteresirane za uspešno politično podobo naše države. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov nam bo predstavil gospod Samo Bevk. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor. Poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov bo podprla predlog predsednika vlade za imenovanje Iva Vajgla za ministra za zunanje zadeve. Naj že na začetku povem, da opozicija očitno ni imela nobenih vsebinskih pripomb in argumentov zoper izbiro predsednika vlade magistra Ropa, da za zunanjega ministra predlaga Iva Vajgla, razen poslovniških, ki so jih predstavili na seji odbora za zunanjo politiko. Zaslišanje kandidata za ministra je bilo opravljeno v narekovajih, da rečem, "na zalogo", nič spornega po tolmačenju zakonodajno-pravne službe. Poleg tega pa je svojo odločitev na seji pojasnil tudi predsednik državnega zbora Borut Pahor, toda o tem bo tako ali drugače sodila državnozborska komisija za poslovnik, kajti to je tudi njega pristojnost. Konec koncev je kandidata pred dvema letoma za veleposlanika v Berlinu na odboru za zunanjo politiko podprla tudi opozicija. Nobenih vsebinskih pripomb torej na delo diplomata Iva Vajgla, in to vse do takrat, dokler ni v javnost prišel predlog za razrešitev dr. Dimitrija Rupla in se je ime veleposlanika Republike Slovenije v Berlinu Vajgla pojavilo kot alternativna rešitev. Tako se je kot obremenjujoče dejstvo pojavilo njegovo službovanje v jugoslovanski diplomaciji. Toda več ali manj so vsi karierni diplomati na našem zunanjem ministrstvu imeli krajšo ali daljšo službeno izkušnjo v diplomaciji SFRJ. Če bi šteli samo leta, opravljena v slovenski diplomaciji, bi slovenski diplomat z najdaljšimi delovnimi izkušnjami imel danes komaj 13 let delovne dobe. Ne bom našteval vrsto kariernih diplomatov, ki so s svojimi bogatimi izkušnjami pripomogli k uspehom slovenske zunanje politike, ker to tudi ni moj namen.Konec koncev je prav Ivo Vajgl junija 1991 postal svetovalec ministra za zunanje zadeve Republike Slovenije in tiskovni predstavnik ministrstva za zunanje zadeve. Takrat in tudi kasneje mu je dr. Dimitrij Rupel očitno zaupal. Kasneje je bil veleposlanik na Švedskem, v Avstriji in v Nemčiji, kjer je zelo uspešno opravljal svoje delo. Ne samo to, diplomat Ivo Vajgl je bil tudi dvakrat kandidat za zunanjega ministra Republike Slovenije, prvič leta 1997 in drugič leta 2000. V časopisu smo lahko prebrali kratko in jedrnato oceno, da je bila izbira predsednika vlade Antona Ropa, da je na položaj novega zunanjega ministra predlagal enega najbolj rutiniranih slovenskih diplomatov, predvidljiva in logična. S tem se lahko strinjamo. Poleg tega je kandidat za zunanjega ministra Ivo Vajgl, kot eden najizkušenejših diplomatov, sodeloval pri vseh pomembnih projektih slovenske zunanje politike v zadnjih letih, posebno pri vključevanju Slovenije v Evropsko unijo in Zveze Nato. Kot rečeno, bo poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov imenovanje Iva Vajgla za zunanjega ministra Republike Slovenije podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije nam bo predstavil mag. Janez Drobnič. Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki vlade. Najprej moram v imenu poslanske skupine povedati, da poročilo, ki ga je dal predsednik matičnega odbora, je nepopolno, vsaj glede izražanja stališč Nove Slovenije in ostalih opozicijskih strank. Zgodilo se je to, da je Nova Slovenija v bistvu obstruirala, ker se ni strinjala z zamenjavo ministra oziroma ker premier ni navedel utemeljenih razlogov za zamenjavo ministra. Ker je pravzaprav šlo za izrazito notranje strankarske probleme oziroma slabo osebno razumevanje med premierjem in pa zunanjim ministrom. To pa zagotovo niso takšni razlogi, da bi zamenjevali zunanjega ministra tri ali dva meseca pred volitvami, in to še v času pravzaprav počitnic. Iz tega razloga, če se že gospod premier ne razume dobro po osebnostni liniji z zunanjim ministrom, sedaj že bivšim ministrom, bi torej lahko prišlo do razrešitve, vendar bi lahko ta posel zunanjega ministrstva opravljal sam. Premier tudi vodi zunanjo politiko države, tako ni nobenega razloga, da bi imenovali novega človeka. Zato se moramo pred tem imenovanjem vprašati, kakšne nove usmeritve pa lahko pričakujemo od zunanjega ministra. Kaj se bo pa vendarle spremenilo? Iz obrazložitve, iz analize, iz predstavitve ugotavljamo, da nič posebnega. Torej ni ne vem kakšnih razlogov za zamenjavo, razen osebnostnega nerazumevanja med prejšnjima sodelovcema, torej vodjem vlade, predsednikom vlade in pa zunanjim ministrom. Če je bil samo osebnostni profil tisti, bi seveda predlagal premieru, da naredi potem osebnostni profil kandidata za ministra in ugotovi, če se mu morda ne bo spet kaj zapletno. Kaj lahko pričakujemov zvezi z zunanjo politiko, kaj je morda z imenovanjem diplomatov? Ta vprašanja so bila namreč postavljena včeraj. V zvezi s tem bi bilo potrebno odgovoriti. In kaj v zvezi kandidatom, ki ga predlaga premier, lahko rečemo? Gospod predsedujoči oziroma gospa predsedujoča! Mislim, da je težko karkoli govoriti, ker teče v tem avditoriju izredno živahna razprava, čeprav sedaj razprave nimamo.
Lepo prosim za mir! Hvala lepa. Izvolite.
Torej kandidat je deloval v času pred osamosvojitvijo na strani starih preizkušenih struktur. To je diplomat, ki je za druge čase, za nekdanjo Jugoslavijo, po katerim se nekaterim tudi kolca. Prihaja iz tako imenovane družbe beograjskih časov, ki nadaljujejo tradicijo v drugačni preobleki, nekateri tudi preko Foruma 21, ki ga je skozi stranska vrata obiskal tudi premier Rop. Kaj naj počne minister, ko bo vstopil za dva meseca na ministrski položaj? Bo morda imel drugačno usmeritev glede na Nato, glede na EU? V tem osamosvojitvenem obdobju je bil tudi dejaven član Markovičeve stranke za Jugoslavijo. Tako lahko tudi skozi ta vidik presojamo človeka. To pa je za zunanjo politiko vsekakor tudi potrebno upoštevati. Ravno tako se razmeroma dobro pozna z nekdanjimi varnostnimi službami v prejšnjem sistemu in je dosti dobro sodeloval. Namesto da bi se ukvarjali z zakonodajo, ki je potrebna zaradi uskladitve z Evropsko unijo, se seveda opravljajo zamenjave zaradi notranjih strankarskih problemov. To seveda niso resne zadeve in izgubljamo čas. Predloga, ki ga je predložil premier državnemu zboru v poslanski skupini Nove Slovenije ne bomo podprli. V tem času, če je že prišlo do razrešitve zunanjega ministra, katerega predloga nismo podprli, pa bi lahko predsednik vlade v tem kratkem času v času počitnic opravljal zunanjepolitične zadeve.
Hvala lepa. Stališče Stranke mladih Slovenije nam bo predstavil gospod Peter Levič. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. V tej nenavadni situaciji, tri mesece pred volitvami in pred poletjem je verjetno zelo vseeno, kdo bo zunanji minister, zato nasprotovati kandidatu ni smiselno. To velja tudi za gospoda Vajgla, ki nam ga je v izvolitev predlagal predsednik vlade kot novega zunanjega ministra. Njegovo preteklo delovanje je večino ocenjevalcev ocenila kot dobro in strokovno. V Stranki mladih Slovenije predvsem računamo na njegovo strokovnost. Glede na situacijo, zaradi katere bo danes verjetno potrjen, mu kakšno ukvarjanje z notranjo politiko odsvetujemo v čim večji meri. Tu mislimo na zaplet s predlogom za razrešitev doktorja Dimitrija Rupla z vsemi utemeljenimi in neutemeljenimi komentarji, stališči in medsebojnim obtoževanjem na vseh verjetnih in neverjetnih situacijah znotraj vladne koalicije, kot smo slišali včeraj. Spoštovani kandidat za zunanjega ministra! Stranka mladih Slovenije bo podprla vašo kandidaturo, upamo, da boste vodili modro politiko v danih okvirih do poteka mandata te vlade. Slovenija postaja država, ki je vse bolj priznana tudi v mednarodnem okolju. Porodni krči so že zdavnaj mimo in mednarodna javnost pričakuje zrele politične reakcije ob še tako nesprejemljivih ravnanjih sosednjih držav. V Stranki mladih Slovenije poudarjamo dialog strpnosti, ki pa ne sme iti na rovaš izgubljenih priložnosti ali poslabšanja položaja za Slovenijo. Slovenija se mora kot mlada država, ki je tudi formalno postala del Evropske unije, čim intenzivneje vključevati v mednarodne institucije in konstruktivno sodelovati pri ureditvi mednarodnega okolja. V Stranki mladih Slovenije smo mnenja, da mora Slovenija delovati na vseh področjih, zlasti Evropske unije in Združenih narodov, na katerih sodobna Evropa tudi temelji. Predvsem je potrebno povrniti moč in ugled, ki ne bo odvisen od trenutnih ekonomskih in političnih pogledov največjih svetovnih sil. Nujno je tudi, da se pogajanja s Hrvaško o mejnih zadevah, kot tudi drugih spornih vprašanjih nadaljujejo in tudi čim hitreje rešijo, saj dušijo sicer zdrave medsebojne odnose. Ne gre le za vprašanja nasledstva oziroma usode vprašanja Ljubljanske banke in problemov na meji, temveč tudi za vprašanje gospodarskih, prometnih, energetskih in drugih povezovanj. Slovenija se mora prizadevati za to, da se razrešena vprašanja ne bodo vedno znova odpirala, če kateri strani odločitve niso najbolj po godu. S Hrvaško se je treba pogovarjati tudi o projektih na področju turizma in unovčiti izgradnjo boljših prometnih povezav do hrvaškega ozemlja. Seveda pa niso pomembni le odnosi z južno sosedo, ampak tudi z ostalimi. Italija je po nekaj letih slabših odnosov postala dobra zunanjepolitična partnerica. Slovenija mora te stike ohraniti tudi zaradi slovenske manjšine v Italiji. Pričakuje pa tudi podporo pri reševanju ključnih vprašanj znotraj Evropske unije. Avstrija sicer zaradi politične strukture predvsem koroške regije v zadnjih letih morda ni bila tako blizu Sloveniji kot Italija, vendar ocenjujemo, da so odnosi med državama primerni. Slovenija postaja del mednarodnega okolja tudi na formalni ravni. Po priznanju neodvisne in suverene Republike Slovenije in vključitvi v Združene narode Slovenija z vstopom v dve novi mednarodni instituciji, Evropsko unijo in Nato, postaja polnopravna članica mednarodne skupnosti na različnih ravneh zunanjepolitičnega odločanja. Vendar z vstopom se je trdo delo Slovenije šele dobro začelo. V Stranki mladih Slovenije smo mnenja, da se bo uspešnost naše mlade države pokazala šele z dejanskim vključevanjem v navedene mednarodne institucije. Če ne bomo tega znali izkoristiti tudi v sosedskih odnosih, so bila vsa prizadevanja Slovenije v zadnjih letih zaman. Gospod Vajgl, verjamemo, da ste v vseh letih diplomatskega dela pridobili dovolj izkušenj za vodenje zunanjega ministrstva, čeprav menimo, da se v teh nekaj počitniških mesecih kaj dosti ne da spremeniti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije nam bo predstavil gospod Roman Jakič. Izvolite.
Hvala za besedo spoštovana podpredsednica. Predsednik vlade, generalni sekretar, kandidat. Imenovanje novega ministra za zunanje zadeve poteka v napetem ozračju. Na to seveda kaže poskus opozicije, da bi preprečila imenovanje novega ministra in s tem oslabila Vlado Republike Slovenije. Opozicijske stranke so namreč poskušala preprečiti že samo predstavitev novega kandidata za ministra in tako protestirale zaradi, po njihovem mnenju, neupravičene predstavitve kandidata za novega zunanjega ministra gospoda Iva Vajgla, še preden je državni zbor končal postopke za razrešitev sedanjega ministra Dimitrija Rupla. Pri tem ravnanju so vztrajale kljub pojasnilu vodstva državnega zbora, da postopek razrešitve ministra za zunanje zadeve in postopek imenovanja v državnem zboru poteka v skladu z določili poslovnika in dosedanjo prakso in kljub odločitvi predsednika državnega zbora gospoda Pahorja, da je predlog za predstavitev kandidata matičnemu delovnemu telesu dodelil, upoštevaje dosedanjo prakso, po kateri je postopek za razrešitev ministra in postopek za imenovanje novega ministra potekal sočasno. Predstavniki opozicijskih strank so trdili, da predstavitev ni smiselna, saj ni zagotovil, da bo državni zbor dosedanjega ministra za zunanje zadeve razrešil. Seveda je včerajšnje glasovanje pokazalo, da so njihovi očitki neupravičeni in da so njihove namere spodletele. Državni zbor bo danes na plenarnem zasedanju, ko je sedanji minister razrešen, odločal o imenovanju novega ministra za zunanje zadeve. In v tem kontekstu naj povem, da ne želim videti gospoda Vajgla kot talca dr. Dimitrija Rupla. Gospod Vajgl se je osebno izpostavil s tem, da je bil zaslišan, medtem ko še dr. Rupel ni bil razrešen in s tem seveda pokazal določeno mejo hrabrosti v političnem prostoru. Vlada in s tem vladajoča koalicija želi pokazati, da je trdna in da je politične spletke, v katere se je vpletel dosedanji zunanji minister, ne morejo spodkopati. Z imenovanjem novega ministra želi tudi pokazati, da ima v primeru, če se eden od ministrov odloči, da ne želi več sodelovati v tej vladi, za vsako mesto v vladi ustreznega kandidata, ki lahko odgovorno in strokovno opravlja ministrsko funkcijo. Nihče v tej državi ni nezamenljiv. Ta vlada bo tako končala ta mandat v polni sestavi in do volitev, dokončala tudi še vse preostale neizvršene naloge. Gospod Vajgl ima že dolgo politično kariero, trenutno pa je slovenski veleposlanik v Nemčiji. Svoje politično udejstvovanje je začel kot generalni konzul tedanje SFRJ v Clevelandu v letih 1984, 1988. Vemo njegovo pot in vemo tudi, da je bil predstavnik ministrstva za zunanje zadeve oziroma tiskovni predstavnik takratne Jugoslavije. Ampak zanimivo, da mu to oporekate, če ravno vsi vemo, da je na dan slovenskega plebiscita o neodvisnosti odstopil z mesta tiskovnega predstavnika ministrstva za zunanje zadeve SFRJ in da je po dogovoru s slovensko vlado ostal na ministrstvu in na njem deloval za Slovenijo, za njeno neodvisnost in njeno prihodnost. In zato seveda tudi potem prešel na ministrstvo za zunanje zadeve Republike Slovenije, ker je deloval kot svetovalec ministra za zunanje zadeve. Seveda njegov "curriculum vitae" je dostopen in je, kar se tiče diplomatskih izkušenj, zelo bogat. Se pravi, gospod Ivo Vajgl ni užival tolikšnega soja žarometov kot dosedanji minister, kar pa ne pomeni, da ne gre za zaslužnega in kompetentnega strokovnjaka. Po našem mnenju oziroma prepričanju gre za enega od mnogih zaslužnih in skromnih Slovencev, ki so veliko prispevali k temu, da je Slovenija suverena in spoštovana članica mednarodne skupnosti in članica EU ter Nata. Pa zato niso zahtevali odlikovanj ali si neskromno lastili zaslug. Poslanska skupina LDS od novega ministra za zunanje zadeve pričakuje poudarek na področju evropskih zadev. Po vstopu Slovenije v EU je potrebno večjo vsebinsko in kadrovsko pozornost posvetiti sektorju za EU, ki naj se ukvarja s širšim spektrom vprašanj. Potrebna je krepitev gospodarskega sodelovanja, zlasti sodelovanja z državami Balkana, kjer lahko postane ob pomanjkanju drugih neposrednih tujih naložb slovenski delež bistveno bolj opazen. Pri vprašanju širitve EU se mora posebej posvetiti Hrvaški in se z njo ob njenem približevanju EU pogajati tudi s stališča naših konkretnih interesov do te države. Seveda pa ne sme pozabiti tudi na druge zunanjepolitičen akterje in v tem kontekstu vidimo možnost, da bi se oziroma moramo se posvečati tudi vprašanjem, ki zadevajo varnostnisvet in pa seveda samo Organizacijo združenih narodov. Republika Slovenija je uresničila vse velike zunanjepolitične cilje, EU in Nato, sedaj je čas za politiko majhnih, premišljenih korakov. V LDS smo prepričani, da je za to nalogo primeren gospod Vajgl in zato bomo predlog predsednika vlade v naši poslanski skupini soglasno podprli. Hvala.
Hvala lepa. stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke nam bo predstavil gospod Bogdan Barovič, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Kolegice, kolegi, premier, gospod kandidat! Jaz sem upal, govorim seveda kot član Slovenske nacionalne stranke, da ne bo toliko politizacije ob obrazložitvi, kot smo jo na začetku spet slišali. Ni nam všeč, 114. in 112. člen pač obstaja, daje pravico mandatarju, da uporabi, tako se je premier odločil in dejstvo je, da se moramo v tem državnem zboru konstruktivno odločati. Dejstvo je tudi, da ni prav, da govorijo eni ali drugi, da je to ne vem, metanje polen pod noge, preprečevanje tega ali onega. V Slovenski nacionalni stranki menimo, da je vsebina tistega, kar kandidat za zunanjega ministra ponuja, bistvo vsega, ne pa to, kaj reče desnica ali levica, kdo komu želi nagajati in zakaj. Dejstvo je, da država Republika Slovenija potrebuje zunanjega ministra, res je, da bi lahko to delo tudi lahko opravljal predsednik vlade, res pa je, da se je predsednik vlade na osnovi ustavnih določil odločil, da bomo danes izbrali novega ali pa ne izbrali novega zunanjega ministra. In da ne bom govoril, bom šel k dejstvom, k tistemu, kar sem ravnokar povedal. Gospod Ivo Vajgl se je predstavil in podal vsebino. O tej vsebini bom v imenu Slovenske nacionalne stranke govoril in povedal, s čim se in s čim se ne strinjamo. Kandidat za zunanjega ministra gospod Vajgl je največ pozornosti namenil vlogi in delovanju Slovenije v Evropski uniji. To dejstvo sodi na pozitivno stran, saj je Slovenija z odločitvijo, da vstopa v Evropsko unijo, sprejela veliko pravic, še več pa dolžnosti. Prav je da se zunanje ministrstvo tej vlogi posveča maksimalno. Prav tako je prav, da bo Slovenija pomagala pri vključitvi pri tako imenovanih balkanskih držav v Evropsko unijo, že zaradi ohranjanja miru, ki je po mnenju Slovenske nacionalne stranke edini opravičljiv razlog za obstoj Evropske unije. Prav je, torej tudi na pozitivni strani, da bo gospod Vajgl, če bo imenovan, posvetil sektorju za Evropsko unijo posebno pozornost, posvetil pozornost koordinaciji med ministrstvom za zunanje zadeve, službo vlade za evropske zadeve in ministrstvom za evropske zadeve. Prvi minus, ki ga bom v imenu Slovenske nacionalne stranke in predvsem v svojem imenu dal, da pri tej trditvi, spoštovani gospoda kandidat, mogoče niste za nalašč, ampak niste pač dali največji poudarek odnosa z državnim zborom, parlamentom. Tu pač vidim neko pomanjkljivost, ker se mi zdi, da je predvsem vloga parlamenta, še posebej sedaj, ko se določene odločitve sprejemajo zgolj in samo na evropskem nivoju, je še toliko bolj pomembna predvsem vloga nadzora in sodelovanja z vladnimi predstavniki, z ministrskimi predstavniki v Evropskem svetu. Gospod Vajgl kot kandidat tudi podpira prioritete nizozemskega predsedstva Evropske unije in je seveda povedal tudi nekaj o ratifikaciji evropske ustavne pogodbe. Mogoče bom slišal kasneje odgovor; gospod Vajgl je dejal, da pričakuje, da bo ratificirana v nekem normalnem roku. Po mnenju Slovenske nacionalne stranke in po mojem mnenju bi bilo prav, da na področju zunanje politike točno povemo, da bi bilo dobro in prav in da moramo narediti vse, da bo ratificirana v dogovorjenih dveh letih, ne pa v nekem določenem normalnem roku. Seveda pa je to vprašanje izida referendumov ob sprejemanju evropske ustave in pa seveda mnenjem gospoda Vajgla, češ, da se strinja z gospodom Fischerjem, da je potrebno čakati na razvoj dogodkov in iskati rešitve. Mislim, da ni dovolj, in Slovenska nacionalna stranka misli, da ni dovolj čakati na razvoj dogodkov, temveč da je potrebno, če smo že v veliki državi, ki združuje 25 manjših in večjih držav, da je potrebno poiskati rešitev, da bo ustavna pogodba ratificirana in veljavna za vseh 25 držav v najkrajšem možnem času, saj bo predstavljala akt, na osnovi katerega bomo enakopravno, poudarjam, enakopravno, tudi Slovenci delovali v Evropski uniji Prav tako bi v imenu Slovenske nacionalne stranke in svojem imenu dal na tisto stran plus trditev, še posebej plus gospoda Vajgla, da Slovenija mora sama sprejemati svoja stališča, povezano s članstvom Slovenije v Natu. To je zelo pozitivno in zato upam, spoštovani gospod kandidat, če boste izbrani, da bomo pri tem tudi vztrajali. Poudaril ste nacionalne interese, ki jih mora Slovenija uveljavljati v Natu. Prav tako je pozitivno, da je kandidat opozoril na pomembno vlogo predsedovanja Slovenije odboru za varnost in sodelovanje v Evropi, ki se začne drugo leto, in da je poudaril, da bo dal še posebno pozornost tej vsebini, če bo seveda izvoljen. Glede na to, - spoštovani gospod kandidat, da je Slovenska nacionalna stranka tista, ki jih je svet edino interes slovenskega naroda, pa moram reči, da je vsaj po mnenju Slovenske nacionalne stranke in po mojem mnenju pod velikim minusom vaše stališče in navdušenje, citiral vas bom, v zvezi s Hrvaško: "Vse bomo naredili, da bomo svoji sosedi stali ob strani, nanjoprenašali svoje znanje in ji pomagali v meri, kot bo želela." Dovolite mi, spoštovani gospod kandidat, "zakaj velik minus, zato, ker ima Slovenija s Hrvaško absolutno nerešena vsa vprašanja, ker Slovenija samo govori, kaj bi, Hrvaška pa ima jasna stališča in jih je uveljavila do Slovenije in pri tem pridobila 10 korak prednosti. Zunanja politika, ki smo ji v Slovenski nacionalni stranki včeraj nasprotovali, je sicer trdila, da bo Slovenija v času, ko bo vstopila v Evropsko unijo, ravnala enako, kot je ravnala Italija do Slovenija leta 1994 do 1996 v bilateralnih odnosih, da je Slovenija sploh lahko postala pristopna ali pa kandidatka za vstop v Evropsko unijo. Mi smo pričakovali, da bo imela Slovenija enkrat vendarle stoičen, trden, jasen odnos do sosednjeHrvaške, kajti po mnenju Slovenske nacionalne stranke mi od Hrvaške ne zahtevamo popolnoma ničesar, kar ni našega, popolnoma ničesar, kar ni našega. In tudi s strani Slovenske nacionalne stranke, spoštovani gospod kandidat, ne bi bilo pošteno, da bi šli mimo vašega stališča. Jaz upam in želim, da boste trdni in stoični pri iskanju zahtev in pravic, ki gredo Sloveniji v odnosu do sosednje Hrvaške. Nihče ne želi nikakršnih sporov, želimo pa, da imamo stališča in pravice, ki jih imamo, jasno določene in opredeljene. V Slovenski nacionalni stranki velja dogovor, spoštovani gospod kandidat, da vašemu imenovanju ne bomo nasprotovali. Sam osebno, Bogdan Barovič, član Slovenske nacionalne stranke pa vam povem, da ravno zaradi stališča in zaradi vztrajnosti pri tem stališču do Hrvaške bom stisnil gumb "kvorum". To vam povem jasno in glasno, nasprotoval ne bom, pritisnil bom kvorum. Želim vam, če boste spoštovani gospod kandidat postali zunanji minister, da bo vaše stališče do prioritet v zunanji politiki te države Republike Slovenije trdno, jasno in stoično in takrat boste imeli v Slovenski nacionalni stranki vedno absolutno podporo.
Hvala lepa. Stališče Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Janez Janša. Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani kandidat za zunanjega ministra, spoštovani predsednik vlade v odsotnosti, kar je že običajno v tem državnem zboru. Toliko nespoštovanja do državnega zbora še doslej noben predlagatelj na tem mestu še ni izkazal, kot ravno sedanji predsednik vlade, ki pač pove svoje in odide, nikoli ne zagovarja predloga oziroma prebere referate in potem si lahko vsak misli, kar hoče. Včeraj smo glasovali o njegovem predlogu brez njegove prisotnosti in tudi brez prisotnosti ministra, ki ga je zamenjaval. Saj res ne vem, zakaj je bil tisti tukaj, če predsednika vlade, ki je to predlagal, ni bilo.Ne vem, če je še kje kakšen parlament, ki ga tako malo spoštuje lastna vlada, kot je to v Sloveniji. Predlog, ki ga imamo danes pred seboj, ne bo podprt s strani Slovenske demokratske stranke. Po našem mnenju gre za neprimerno zamenjavo. Imamo praktično nadaljevanje neke scene, ki se je začela lansko leto. Dva dni se državni zbor ukvarja z notranjimi težavami največje vladne stranke. Na začetku teh dogajanj v lanskem letu smo morali tukaj sedeti in trošiti čas, ko je vladna koalicija sklicevala izredne seje za izbrisane, sedaj rešuje notranjepolitične težave. Namesto da bi danes državni zbor obravnaval zakon o izravnalnih shemah, s katerim bi rešili ta zaplet v zvezi s povišanimi premijami v zdravstveni zavarovalnici, ki bodo udarile po žepu več kot 300.000 slovenskih upokojencev, rešujemo tukaj notranje težave največje vladne stranke. Po našem mnenju je bil tako predlog za zamenjavo dosedanjega ministra za zunanje zadeve neprimeren in neprimeren je tudi predlog za njegovo nadomestitev. Glede na glasovalni stroj, ki ga premore vladajoča koalicija, ki za potrebe važnih glasovanj nakupi še nekaj glasov v tako imenovanih manjših opozicijskih strankah, ne dvomimo, da bo ta predlog predsednika vlade potrjen. V primeru, če bo gospod Vajgl imenovan na mesto zunanjega ministra, ga bomo kot opozicija podpirali v tistih korakih, ki jih bo delal v dobro Slovenije. Če bomo ocenili, da ne dela takšnih korakov, bomo temu nasprotovali, tako kot tudi doslej. Toliko v zvezi z načeli in stališčem. Pričakujemo, da se bo pač trudil v tej smeri. Opozarjamo pa na to, da včerajšnja izkušnja, še posebej obrazložitev predsednika vlade za zamenjavo dosedanjega zunanjega ministra, kaže, da enostavno ni dovolj ali pa da sploh ni pomembno, ali je minister delal dobro ali ne. Se pravi, gospod Vajgl, to, kar ste našteli kot prioritete na odboru za zunanjo politiko, boste lahko 100% uresničili, lahko boste dobili 100% podporo tega državnega zbora, lahko boste na politbarometru, ki ga plačuje vlada, ocenjeni kot najboljše ministrstvo, vendar vas lahko kljub temu septembra zamenjajo. Nobene garancije ni, da vas ne bodo zamenjali, kljub temu, da boste delali dobro. Nauk včerajšnje zgodbe namreč je, da ni važno, ali minister dela dobro, važno je, da se ne zameri predsedniku vlade, ali morda Gregorju Golobiču, ali Slavku Gabru, ali, bog ne daj, kakšni vplivni gospe dvora okoli predsednika vlade. To je ključno za ocenjevanje ministra, kajti vašega predhodnika včeraj vaši kolegi iz vladnih strank niso zamenjali zato, ker bi delal slabo ali pa v škodo Sloveniji, ampak zato, ker se je zameril predsedniku vlade. Čeprav noben minister ne priseže predsedniku vlade, ampak priseže, da bo spoštoval ustavo in delal za blaginjo Slovenije. Nauk včerajšnje zgodbe je torej slab. Predsednik vlade brani najslabše ministre v svoji ekipi in odstavlja najboljše. Ne samo po mnenju opozicije, ampak po mnenju javnosti in po mnenju raziskav, ki jih plačuje ta sama vlada in tudi po mnenju vladnih poslancev, ki so rekli, da minister ni delal slabo, vendar pa da se je sprl s predsednikom vlade. Torej nauk je jasen. Lahko delate tudi slabo, tudi v škodo države, ne smete pa se zameriti predsedniku vlade. In tega ni bilo v vaših usmeritvah na odboru za zunanjo politiko, zato je veliko vprašanje, če tudi za vaše mesto ni kje kakšen kandidat na zalogo, ki ga bodo potegnili čez dvameseca iz rokava in vas bodo zamenjali. Formula je popolnoma enostavna. Tako jaz ne bi bil tako vesel v zvezi z ugotovitvami, kako je dobro imeti kandidate na zalogo. Nastopate v neki druščini oblastne paradigme, ki ima kandidate na zalogo. Če se nekdo, ki sicer dela dobro in v korist države, zameri nekaterim v vrhu oblasti, ga lahko brez problema zamenjajo. Poslanci, ki naj bi glasovali po svoji vesti iz vladnih strank, to seveda 100% potrdijo. Ni rečeno, da tisto, kar je gospod Kacin včeraj govoril o vašem predhodniku, ne bo čez dva meseca povedal o vas, ali pa se bo javil kakšen drug iz vladne koalicije, ki je navajen plezati preko trupel, političnih trupel in bo obračunal z vami. Tako nobenih garancij, glede na kriterije, ki so bili včeraj postavljeni, nimate, da bo dobro delo dejansko tisto, na podlagi česar vas bodo vaši kolegi ocenjevali. Dejstvo je, da predsednik vlade ima pravico, da predlaga zamenjavo ministra, državni zbor o tem odloča, predsednik vlade ima pravico, da predlaga novega ministra in državni zbor o tem odloča, vendar pa so sporne obrazložitve in sporni so kriteriji in sporni so moralni nauki te zgodbe, ki smo jo doživljali včeraj. Jaz mislim, da se morate tudi vi, gospod Vajgl, zamisliti nad tem. Enako, kot ste vi ravnali s svojim predhodnikom, bodo ravnali vaši podrejeni v zunanjem ministrstvu in diplomaciji, ker ste jim dali takšen vzgled. Mimo vas bodo poročali predsedniku vlade, po domače rečeno vas bodo tožarili, tako kot so nekateri ali pa ste nekateri vašega predhodnika. Takšno delovanje, takšno razdiralno delovanje razžre vsak sistem, kaj šele zelo občutljiv sistem zunanje politike in diplomacije. Mandat bo sicer kratek, ampak kot je bilo včeraj rečeno s strani predsednika vlade, če bi bilo treba zamenjati ministra, ki se mu je zameril, dva tedna pred volitvami, potem bi to naredil. Mislim, da ste v teh usmeritvah, ki ste jih predstavili pred matičnim delovnim telesom, pozabili omeniti ključno stvar, ki se je včeraj izkazala za najbolj pomembno za obstoj nekoga na ministrskem položaju. Niste napisali, da se ne boste zamerili predsedniku vlade s kakšno zasebno dejavnostjo, politično dejavnostjo. Vse ostalo je manj pomembno, kar je bilo tukaj napisano. Dejstvo je pač, da stopate v prevelike čevlje na način, ki je moralno sporen, ki daje slab zgled celotni državi. Nekdo, ki dobro dela, bo razrešen, nekdo, ki bo pa ponižen, ki ne bo imel svojih stališč, ki ne bo delal za dobro države, se pa ne bo zameril predsedniku vlade, bo pa napredoval. Formula ni dobra, spominja na ravnanje v rimskem cesarstvu v zadnji fazi razpadanja. Mislim, da je slovenska oblast zelo blizu temu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo stališča poslanskih skupin. Zdaj vabim k besedi poslanke in poslance. Gospod Juri, vi ste na vrsti. Izvolite.
Hvala podpredsednica. Sodim med tiste, gospod Vajgl, ki trdijo, da zlasti kot novopečena članica Evropske unije Slovenija lahko in mora odigrati ključno, osrednjo vlogo, vlogo najbolj kvalificirane kandidatke oziroma članice Evropske unije pri urejevanju in stabiliziranju razmer na prostoru bivše Jugoslavije oziroma na zahodnem Balkanu. In ker vidim, da vaši pogledi gredo v to smer, si kot kandidat mojo podporo zaslužite, kar sem vam jo izrekel že na seji odbora za zunanjo politiko. Dodatno zato, ker na sami predstavitvi v odboru za zunanjo politiko ste povedali, seveda zelo diplomatsko, da se vendarle zavedate zmotnosti ameriške zavezniške agresije na Irak in nuje,da se pri izgradnji stabilnega okolja, kot ste se izrazili, v povojnem Iraku upoštevajo tako osrednja vloga Združenih narodov, kot tudi tesneje sodeluje s tistimi državami, zlasti Evropske unije, ki so bile do intervencije v Iraku zadržane. Zlasti me pomirja to, da se ne mislite zavzemati za kakšno večjo vlogo Slovenije kot članice Evropske unije in Nato, kot to, kar danes v bistvu že počne, in sicer s tem, da nudi pomoč pri usposabljanju varnostnih sil oziroma varnostnih služb Iraka. To se mi zdi zelo pomemben poudarek, na ozemlju tretjih držav. Ne boste se zavzemali za to, da bi mi pošiljali naše vojake oziroma policiste v sam Irak, in ste soglašali s tem, da mora Slovenija nekako večjo vlogo odigrati pri nudenju gospodarske, organizacijske, humanitarne pomoči Iraka, in to seveda pod okriljem organizacije Združenih narodov in v dogovoru z iraškimi oblastmi. To so razlogi, zaradi katerih bom danes z veseljem podprl vašo kandidaturo. Še beseda, dve o Hrvaški. Soglašam z vašo oceno, da je treba gojiti dobre sosedske odnose, podpirati prizadevanja Hrvaške, da vstopi v EU pod enakimi pogoji, kot smo vstopili mi in vse ostale članice. Veste, kaj si mislim o urejevanju zgodbe o meji na morju. Veste, da ne vidim izhoda, to že skoraj drugo leto poudarjam, iz tega zapleta brez mednarodne arbitraže in da opozarjam, da če meja ne bo določena in mednarodno verificirana do trenutka, ko naj bi vstopili v schengenski prostor, zadali smo si letnico 2006 in delamo v to smer, da bi do tega trenutka vse pogoje za priključitev k schengenskemu sporazumu izpolnili, tvegamo tudi nadaljnji odmik tega vstopa. Če ne bo meja na morju določena, se lahko najdejo razlogi, da mi v Schengen ne vstopimo in to bo velika žalost vseh nas. Zato od vas pričakujem, gospod kandidat, da se boste do tega tveganja odgovorneje postavili, kot vaš predhodnik, in računam, da se bo to tudi zgodilo. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim dr. Bernika, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Gospod kandidat, kolegice in kolegi! Ko sem prebiral poročilo o seji odbora za zunanjo politiko, na kateri se je predstavil gospod Vajgl, kot kandidat za zunanjega ministra, sem opazil to, da predsednik tega odbora govori, da se je kandidat pripravljen spoprijeti s tem ministrstvom z vso odgovornostjo in častjo. O teh dveh stvareh bom govoril še kasneje. Trenutno bi pa šel nazaj na tisti rek, ki sem ga včeraj omenil, da se je v zunanjem ministrstvu "zgodil Rop", danes pa vidim, je "ta Rop že popravljen" in je gospod kandidat tukaj. Gospoda kandidata sem srečal že pred več leti, ko je bil veleposlanik na Dunaju, in moram reči, da sva se kar dobro pogovorila. Vendar o gospodu kandidatu sem pa seveda slišal kar nekaj drugih stvari, to pa še v času, ko sem bil slovenski izbrisanec 50 let. Ta kvalifikacija "slovenski izbrisanec" je bila pridobitev revolucije za vse, ki smo bili zunaj slovenske države in prostora. Pregledal sem kar dosti gradiva o tem imenovanju itd., govor je o velikih problemih slovenske države, ki jih je treba zasledovati itd. In tudi mnogo teh prijateljstev, ki jih moramo vzdrževati, pa naša skrb za nekatere sosede, kot je Makedonija, Hrvaška in podobno. To je pravzaprav lepo, vendar v poročilu ni niti enkrat omenjeno, niti v vprašanjih poslancev, niti v govorih danes ni niti enkrat omenjeno nekaj, čemur bi se lahko reklo, da je velika luknja v poročilu in razmišljanju. To je pravzaprav cela "ozonska luknja"; kajti to ministrstvo ima pod seboj tudi urad za Slovence v zamejstvu in po svetu, kot da bi bil ta urad del tega ministrstva, sicer je bolj "švoh" del - če smem tako reči -, ampak kdo bi mislil, da ko govorimo o odgovornosti in časti, da bi vsa ta stvar prišla v fokus in bi bilo tudi kaj rečeno o tem. Saj tudi člani koalicije, ki imajo v odboru, v komisiji nekaj ljudi - ni prišlo do tega, da bi se spomnili na to zadevo. Veste kaj, že dolgo imam vtis, da so naši veleposlaniki, tukaj ne mislim na vas, ampak splošno, nekaki človeški avtomatiki, ki jih nekdo v ministrstvu, kakšen politkomisar ali kdorkoli programira v iste politične uniforme in pa miselne vzorce. Poleg tega pa ima ministrstvo svojo lastno gojišče za mlade diplomate tako, da bodo ja šli v smeri te programitizacije, in sicer za svoje lastne kadre in to prek sklada, ki ni dosti poznan, ima pa bogate vire, to se pravi, iz proračuna, in to je institut "ad kultura". Morda gospod minister, boste lahko to pogledali. Gospod kandidat, upam, da boste po prevzemu odgovornosti, časti tudi pogledali v veljavno kadrovsko politiko, vendar se bojim, da se v naši vladi ni dobro zameriti predsedniku vlade, in vam pač želim, da boste naredili to, kar mislite, da je treba za slovensko državo, ne pa za predsednika vlade. Še nekaj drugega stoji na poti kot ovira. Gotovo se spomnite, bili ste 1984. ali 1988. generalni konzul v Clevelandu starega komunističnega, jugoslovanskega režima. Ne vem, če veste, če vam je kdo kdaj to povedal, ampak to je splošno veljalo in to smo vsi emigranti oziroma tako imenovani izbrisani po celi Ameriki vedeli, da ste vi bili najboljzagrizeni, najbolj Jugoslovan in sovražni do slovenskih emigrantov; tistih, ki nismo bili prave barve." To vam povem zato, da nimam posebnega zaupanja, da boste morali nekatere stvari spremeniti v svojem gledanju in v delovanju. Torej, Slovenci po svetu in v zamejstvu so del vašega resorja in treba je nekaj narediti s tem ministrstvom. Reči moram, da prejšnji minister tega ni delal, ali ni mogel ali karkoli. Začeli smo z ministrom brez resorja za Slovence po svetu in z nekim gotovim proračunom, potem pa gre dol in dol in dol, tako v denarnih sredstvih kot tudi v zasedbi tega urada. To je bila čakalnica za ljudi, ki so hoteli priti na druga mesta, od njih pa ni bili včasih absolutno nič. Za konec naj omenim še to, če imate kakšne dobre povezave še vedno z Beogradom. Naša komisija je obiskala Beograd pred nekaj meseci in tam smo obiskali tudi nekaj ministrstev. Lahko povem vsem, da imata Srbija in Črna gora dve ministrstvi za Srbe po svetu. Eno je na federalni ravni, drugo je na srbski ravni - ne vem, kako to imenujejo. Dve ministrstvi, seveda jih je več, mi bi lahko imeli vsaj eno. In za to se jaz zavzemam. Gospod kandidat, jaz vam osebno želim veliko uspeha in zadovoljstva, vendar upam, da boste imeli toliko odgovornosti in časti, da se boste spomnili Slovencev po svetu in zanje tudi nekaj naredili; to se pravi, da postanejo živi del našega narodnega telesa. Torej, veliko uspeha in hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospo Širca, izvolite.
Hvala lepa. Dovolite mi, gospod kandidat in ostali, da navedem nekaj svojih opažanj, ki so mogoče neke vrste osebna izkaznica vašega dosedanjega dela, ampak se mi zdijo pri nadaljnjem vašem predvidenem poslanstvu zelo pomembna. To kar sem - seveda, bolj posredno - opažala pri vašem dosedanjem delu, ne samo kot državnem sekretarju, predvsem v diplomaciji, in to, kar spoštujem, je velika sistematičnost. Vidim, da so pri vašem dosedanjem diplomatskem delu vaše odločitve bile zelo sistematične, bile so mirne, tihe in zelo timske, kar se mi zdi v smislu diplomatskega udejstvovanja in razmišljanja zelo pomembno. Mogoče temu pristopu botruje nek imanenten talent, ki ni nepomemben v diplomaciji, zagotovo pa je, če je ta talent oplemeniten s posebnim analitičnim pristopom, potemdelo diplomata zelo zelo pomembno. Naj razložim, kaj mislim s tem analitičnim pristopom. Pomembna je zagotovo študioznost. Študioznost, ampak kot vem je bil vaš pristop pri delu v smislu tega analitičnega dela izražen na ta način, da se s problemom niste soočili na površen način, ampak ste problem vedno analizirali z vseh možnih zornih kotov. Se pravi, da ni šlo samo za prisluhniti nekemu faktu, temveč ta fakt videti v vseh njegovih aspektih. To pomeni, da ste zahtevali originalne materiale, da ste analizirali ne posredne, ampak izvirne tekste, in šele na osnovi tega ste lahko - in seveda tudi svetovalcev - prišli do stališč. Tak pristop - pa ne samo v diplomaciji, ampak v diplomaciji še posebej zagotovo - je lastnost dobrih diplomatov. Znano mi je, da ste se nadpovprečno angažirali pri podpisu kulturnega sporazuma med Avstrijo in Slovenijo, to vemo vsi, kakšna velika rak rana je bila oziroma koliko časa se je ta sporazum pripravljal, koliko let je potreboval, je nedvomno pomemben dosežek, saj na nek način razbremenjuje kopico odprtih vprašanj na tem področju, posebej vprašanja manjšin med Avstrijo in Slovenijo. Skratka, kot vem, vaše delovanje ni bilo zgolj oficialno, se pravi, na način, ko se lahko diplomat, in marsikje je tako, udeležuje zgolj proslav in teh končnih protokolarnih predstavitev, temveč ste se z ljudmi pogovarjali. Takšne so moje informacije in takšni so moji podatki in tudi izkušnje. In s tem, ko ste se pogovarjali pomeni, da ste se srečevali z njihovimi resničnimi problemi. V tem smislu, vem so vas tako avstrijski sogovorniki kot tudi predstavniki naših manjšin cenili in to ne glede na to, iz kakšnih političnih opcij so prihajali. Naj poudarim še eno plast, še en pristop, ki je z mojega vidika zelo pomemben za delovanje zunanjega ministra, seveda je pa osnovan že v vaši preteklosti; se pravi v diplomaciji, da ne govorim še o prejšnjem novinarskem delu. Konec koncev v 80-ih letih, kot vem, so vas tuji novinarji dvakrat izvolili za predsednika združenja tujega tiska, imeli ste izjemno dobre osebne in sicer kontakte, pri tem kontaktu tujih novinarjev z, bom rekla, ambasadorstvom in prepoznavanjem Slovenije v tujini. No, ampak to, kar sem hotela še posebej poudariti in kar mi je ljubo, je vaša dosedanja vloga pri prezentaciji Slovenije na kulturnem področju. Postavljali ste tako na Švedskem, da ne omenjam Dunaja oziroma Berlina, Slovenijo v luč javnosti skozi tisto opcijo, skozi kulturno udejstvovanje oziroma skozi njeno prezentacijo njene, danes slišimo vse prevečkrat ogrožene, kulturne identitete. Ampak ne na način organiziranja oziroma stimuliranja, se opravičujem, nekih protokolarnih slavnostnih dogodkov, ampak na način združevanja tako imenovane kulturne diplomacije z gospodarsko diplomacijo. Mi vemo, da ministrstvo za zunanje zadeve ne razpolaga, sploh pa veleposlaništva, več z nikoli velikimi, ampak vsaj relativnimi vsotami, ki bi stimulirale to prezentacijo, zaradi tega je toliko bolj pomembno, da se v take projekte vključuje tudi gospodarstvo. In to je bila ena vaših večjih prednosti, ko ste, kamorkoli ste pač prišli, poskušali delovati v imenu države Slovenije seveda kot njen ambasador v njeni prepoznavnosti. Ko ste bili na Švedskem, se o Sloveniji ni dosti vedelo - še v tistih časih - ali pa se je manj govorilo o naši deželi, predvsem pao njenih potencialih in sami ste to seveda zelo uspešno prezentirali. Mogoče je iskati določene vzroke tudi v vašem poznavanju glasbe, s čimer se sicer ne hvalite kot mogoče kdo drugi ki zna tudi kakšen inštrument, vi ga znate, pa tega nekako ne nosite s seboj. Naj zaključim: kaj je pomembno v diplomaciji? Pomembno je to, da diplomat - in seveda govorim o vaših preteklih izkušnjah zaradi tega, ker te bodo osnova za delovanje znotraj ministrstva -, da kot diplomat znaš prisluhniti, ne samo okolju, v katerem si, temveč, da znaš svojemu, v preteklosti, nadrejenemu predlagati tudi rešitve. In kot mi je znano, vi ste to počeli, kar pomeni, da je to zelo razbremenjevalo delo ministrstev, ker so pač rešitve že imeli na mizi, hkrati pa ste tudi stimulirali, take kontakte, ki so se vedno dogajali na način predhodnih pogovorov, ko je šlo za mednarodno diplomatsko sodelovanje. Kakorkoli že, mislim, da bo vaše delovanje uravnoteženo do mednarodnih vprašanj, seveda s posebnim poudarkom na, bom rekla, na ambasadarstvu naše dežele v tujini. Še posebej pa mislim, da se bodo mogoče z vašo prisotnostjo uravnotežila tudi tista razmerja znotraj določenih evropskih držav, ki so bila eventualno v zadnjem času nekoliko pomanjkljivo ali pa površno izpeljana. Kot vem, bodo to že prve vaše delovne izkušnje, ko se boste srečali z nekaterimi ministri evropskih držav, s katerimi smo se mogoče do sedaj premalo. Zato vam ob današnji, upam, izvolitvi želim dobro delo. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Cukjatija, izvolite.
Hvala za besedo. Glede na to, da bo ob zaključku razprave imel gospod kandidat kar dovolj časa za razpravo in odgovore, dovolite, da postavim nekaj vprašanj, za katere me zanima, kako se boste odzvali v podobnih situacijah. Namreč, v teh treh mesecih, kolikor je pred vami ministrovanja, gotovo ne boste naredili velikih revolucionarnih sprememb v zunanji politiki. Zagotovo pa se boste srečali s številnimi zunanjimi ministri drugih dežel in verjetno vas bodo vprašali, kje pa je gospod Rupel, zakaj je bil zamenjan. Zagotovo bodo taka vprašanja padla. Glede na to, da ni bilo izraženih ne tukaj, ne na zaslišanju, ne pri pismeni obrazložitvi premiera nobeno krivdno dejanje, noben krivdni razlog za razrešitev, me zanima- kaj boste odgovorili? Ali: zameril se je premieru. Ja, kako zameril, s čim? Ja, šel je na neko tribuno, ki jo je sklicala civilna družba, in je tam govoril neke svoje stvari. Ali boste rekli: preveč se je pogovarjal z opozicijo, preveč je simpatiziral z njimi? No, zagotovo bodo to vprašanja in me zanima, kaj boste odgovorili na ta vprašanja. Druga stvar, kar je seveda drugo področje vprašanj. Ne bi se spuščal in tudi osebno nimam nič pripomniti ali kakšnih očitkov rojevati glede na vaše diplomatsko delo v nekdanjem režimu v nekdanji SFRJ. Tudi glede vaše dejavnosti pred 20-imi leti v Clevelandu, kamor ste bili verjetno poslani tudi z nekaterimi navodili in določenimi nalogami prejšnjega režima, predvsem glede naših političnih emigrantov, slovenskih. Tudise ne bi spuščal, kako dosledno in navdušeno ste izpolnjevali te naloge. Dopuščam možnost, iskreno dopuščam možnost, da se človek z leti spreminja, da njegov svetovni nazor in njegovo življenjsko stališče zori v pozitivnem smislu. Tako glede preteklosti nimam nobenih ovir glede vašega dela, vsaj zaenkrat ne. Imam pa vprašanje, zelo konkretno, glede sedanjega vašega stališča, glede sedanjih odnosov do politične situacije tudi v Sloveniji. Če bi, recimo, ne civilna družba, opozicija, sklicala javno tribuno v Cankarjevem domu na temu zunanje politike Slovenije, na temo, kaj Slovenija sedaj pomeni v Evropi in v svetu, njeno mesto v svetu, kako naj se opredeli in zavzame glede posameznih vprašanj v svetu. Ali bi prišli na to tribuno, če bi bili povabljeni? Nadaljnje vprašanje. Ali boste pripravljeni se pogovarjati tudi z opozicijo, kot opozicijo glede posameznih vprašanj? Bojim se, da če bo tako, potem se vam slabo piše, slabo piše, gospod kandidat! In verjetno boste potem šli po neki poti, ki je bila usojena tudi gospodu Ruplu. Vi ste vedeli, zakaj je gospod Rupel razrešen, verjetno ste tudi seznanjeni z vsemi prefinjenimi vzroki, ki so v ozadju. Vi ste, ko ste sprejeli kandidaturo, na nek način soglašali s tem načinom dela v tej vladi, ki je seveda drugačen, kot je bil pred štirimi leti, ko je ta vlada nastopila. Vi verjetno tudi veste, da se ta politični kalup delovanja v tej vladi zožuje, vi ste pristali na to, pristali, da boste imeli z opozicijo slabe kontakte, nek, bi rekel, odnos do opozicije, češ, kaj paje tega treba bilo, čemu ta opozicija, samo moti nas. Zagotovo boste morali popraviti napake oziroma ne boste smeli delati napak, ki jih je delal Rupel, in sicer boste morali delati v smeri privatizacije zunanje politike, strankarske privatizacije zunanjepolitike. Ne iskati širokega konsenza glede zunanje politike, ker nekako v Evropi je navada, da je zunanja politika ena od tistih tem, ki ne sme biti strankarsko preveč obarvana in podvržena strankarskim spremembam v deželi, ampak mora vladati nek konsenz nek dogovor, nek višji nivo politične kulture pri oblikovanju zunanje politike. Seveda vprašanje glede tribune je simbolično, skriva pa to vprašanje vso paleto teh drobnih vprašanj, ki se bodo javljala. Same zamenjave ne podpiramo in tudi jaz, ne podpiram, čeprav, kot sem rekel, proti vam kot kandidatu, nimam nič osebnega, tudi vaši preteklosti nimam kaj očitati, stvari iz preteklosti se pozabljajo oziroma se gradi na novih stališčih in ta stališča, sedanja stališča, so pomembna. Prosil bi seveda, če potem v zaključku odgovorite na ta vprašanja.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Božiča. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Lepo pozdravljeni, gospod kandidat, kolegice in kolegi. Če bi nadaljevali včerajšnjo razpravo, bi lahko rekli pač tako, da bi se predsednik lahko odločil, da bi za tri mesece sam vodil resor zunanjega ministrstva. Ampak tako, kot je predlagal, pač je in danes govorimo o kandidatu. Seveda bi tako kot drugi, tudi sam postavil samo dve vprašanji našemu kandidatu. In sicer: Kaj mislite o naših diplomatskih predstavništvih v članicah Evropske unije? Kajti v Evropski uniji, sedaj petindvajseterici, bomo imeli veliko skupnega. In: Ali bodo naša predstavništva še tako velika, kot so bila do sedaj? Kajti, v zakonu o zunanjih zadevah, diplomacija, mednarodne pogodbe in ministrstva v 14. členu piše: "Pri odločanju o odprtju in zaprtju predstavništa se upoštevajo intenzivnost bilateralnih odnosov, gospodarsko sodelovanje, prisotnost slovenske narodne manjšine ter slovenskih izseljencev in zdomcev oziroma drugi razlogi." Mislim, da v EU imamo veliko stvari urejenih, vsaj tu v tem državnem zboru smo veliko zakonov sprejeli, ki te zadeve urejajo. Drugo vprašanje pa imam okoli zakona o spodbujanju tujih neposrednih investicij in internacionalizacij podjetij. Imeli bomo drugo obravnavo. Namreč, na predzadnji seji državnega zbora je Slovenska ljudska stranka zagovorajala, da pri ministrstvu za gospodarstvo ni potrebna javna agencija za neposredne tuje investicije, da naj bi to opravljali naši predstavniki na diplomatskih predstavništvih v tujih državah, torej v državah, kjer so. Kajti 15. člen prej že citiranega zakona pravi tako: "V predstavništvih delajo tudi zaposleni, ki jih je minister za zunanje zadeve na podlagi pisnega sporazuma s predstojniki državnih in drugih organov in organizacij imenoval za določen čas za opravljanje nalog na gospodarskem, obrambnem, kulturnem, znanstvenem informativnem in drugih področjih." Gospodarsko področje - zakaj imeti zaposlene že na diplomatskem predstavništvu, hkati pa imeti pri ministrstvu za gospodarstvo posebno agencijo? Pred dvema mesecema smo rekli, da je to nepravilno. Bilo je tudi veliko pomislekov na odboru za gospodarstvo, 9., 11. in 14. člen tega citiranega zakona pa o tem govorijo. Rad bi slišal vaše mnenje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Pohorec, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod kandidat Ivo Vajgel, kandidat za ministra za zunanje zadeve. Naša poslanska skupina je že izrazila v svojem stališču svojo podporo vašemu imenovanju, ker vas pač poznamo kot dobrega diplomata, sposobnega človeka, ki pozna razmere v svetu in še posebej v Evropi, pa na tem prostoru, kjer se Slovenija posebej angažira v svoje okolju, in da boste to svojo funkcijo lahko dostojno, kvalitetno opravili, četudi je mandat, pač, do naslednjih volitev krajši. Tudi za en dan je treba imeti človeka na svojem mestu, da opravi naloge. Tako imamo ustavo in take imamo zakone, da bi si lahko tudi predsednik vlade tudi to pooblastilo vzel k sebi, kot prav tako daje možnost ustave. Pa je predsednik vlade imel, kot je sicer tukajnegativno ocenjeno, "človeka na zalogi", da zamenja dosedanjega zunanjega ministra. Sam ne vidim v tem nič slabega, ampak vidim dobro, da imamo tudi druge sposobne ljudi, ki so v stanju mesto kateregakoli od ministrskih položajev prevzeti. To se mi zdi pozitivno. Saj tudi opozicija že ima "vlado na zalogi", čeprav je še ne upa pokazati, ker bi mogoče potem bilo daleč slabše razpoloženje pred volitvami. Nekaj jih celo usposablja v sedanjih vladnih krogih, sedanjih ministrstvih, da koristijo te izkušnje, ki jih sedanja vlada pač ima. Hočem reči, da nihče ni nenadomestljiv, kot se je mogoče kdaj v preteklosti počutil in se obnašal gospod dr. Dimitrij Rupel. Pogosto. Tudi na naših sestankih, na raznih odborih za zunanjo politiko in podobno, je včasih deloval tako nervozno na neka vprašanja, kot da, pustite mi pri miru, tukaj sem jaz suveren. Ne. Tudi naš državni zbor, naši organi državnega zbora oziroma odbori in komisije imajo svoje pristojnosti in imajo pravico postavljati vprašanja, ki jim pač gredo in morajo dobiti takšen odgovor, kot se ga tudi pričakuje. Velikokrat je bilo doslej poudarjeno, da je Slovenija te svoje velike cilje v zunanji politiki dosegla, Evropska unija in Nato in druge asociacije. Zdaj je pa treba v teh seveda živeti in iz teh asociacij potegniti kar se da najboljši položaj za nadaljnje življenje. Predvsem se mi zdijo pomembni gospodarski odnosi tako z Evropsko unijo, državami, ki so članice tukaj, z ostalim svetom, kot ste navedli te velike države, kot je Ruska federacija, Kitajska in druge, ne nazadnje Mediteran, Afrika, kjer se bodo trgi odpirali. Bližnji vzhod. Ta prostor bivše Jugoslavije, kjer nas na nekaterih področjih celo v teh novih nastalih državah kličejo Slovence, posebej, pridite k nam in vložitev več kapitala v naš razvoj, ampak tudi za našo slovensko korist. Nedolgo tega sem bil v Makedoniji, so nam rekli: v neposredni bližini Skopja, več kot polmilijonskega mesta, in letališča in avtoceste, vam ponujamo terme, pa jih nihče noče. Hočem pa "sunčani Hvar", recimo. Ali res ni perspektiva tudi tam, pa Ohrid, kjer ponujajo velike stvari? In bo to naša bodoča možnost ekspanzije, predvsem te turistične industrije Slovenije. Treba bo prisluhniti temu, kajti naša diplomatska služba, kjer sem bil, pa govoril, ponuja in zbira informacije, daje slovenskemu gospodarstvu, daje slovenski gospodarski zbornici, ampak tukaj, izgleda, ni dovolj posluha za to dobro sodelovanje. Zdi se mi, da bi na tem področju morali kaj več v naši skupni politiki, diplomacija, ki te zadeve zunaj pozna, raziskuje, informira, pa naši domači akterji, gospodarstvo, zbornice, vlada, da bi te možnosti izkoristili. Živeli bomo samo od tega, kar bomo ustvarili doma in kar bomo lahko koristili v tem mednarodnem prostoru. Jaz sem prepričan, da boste svojo vlogo opravili vestno, pošteno, kvalitetno, kot mož, ki je to že dokazal v preteklosti, in vam želim seveda veliko uspeha pri tem delu. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Bajuka, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovani gospod kandidat. Slovenija je mlada država in seveda se tudi trudi, da bo ustvarila, kar je najtežje ustvariti, neko dolgotrajno, močno zunanjo službo, in to je pa del naše stvarnosti. Ker to se ne da čez noč ustvariti inmoramo računati tudi na neko dolgoročno politiko vzgajanja kadrov, tudi na močno delovanje neke stabilne diplomatske kariere. O teh stvareh - vi dobro veste, da je tako - imate prav gotovo tudi svoje poglede, kako naj bi se to dolgoročno še bolje napravilo, kot se je v tem obdobju do sedaj. Vendar vas ne bom o tej stvari spraševal, ker v prihodnjih dveh ali treh mesecih, ko boste imeli to odgovornost, če vas bo ta državni zbor tudi danes potrdil, ne boste mogli zelo veliko na tem področju napraviti. Lahko pa potegnete eno zelo pomembno potezo, ki jo kot izkušen diplomat prav gotovo tudi razumete. Dobro veste, gospod kandidat, ker ste bili tudi v imenu naše države veleposlanik v normalnih parlamentarnih demokracijah, da so naši dvomi glede zamenjave zunanjega ministra v takšnih okoliščinah, kot se je ravno zdaj dogajalo v Sloveniji, da to ni nevarno, da to ni normalno, predvsem pa ni normalno, da se predsednik vlade ni izrazil na jasen način, ali se je za ta korak odločil na podlagi notranjih političnih problemov v svoji lastni stranki in strukturi, marveč je tu pustil odprto vprašanje, ali gre za neko nesoglasje ali nesporazum z bivšim zunanjim ministrom na podlagi zunanje politike. Mislim, da je ta korak, ki ga pričakujemo od vas - in to je vprašanje, ki vamsedaj bom tudi zastavil. Imate to možnost, da pojasnite: Ali ste v svojih pogovorih z gospodom predsednikom vlade vi osebno lahko zaznali neko spremembo v slovenski zunanji politiki? Kje so tiste novosti, ki jih od vas pričakuje predsednik vlade? To ni samo vprašanje tega državnega zbora ali te poslanske skupine, opozicije v državnem zboru, marveč vprašanje celotne javnosti, ki gleda Slovenijo v teh dneh z nekim začudenjem, ravno zaradi tega, kar sem že omenil in vi dobro razumete, da je to nenavadna stvar Jaz vas ne bom prosil, da boste komentirali, če je to navadno, nenavadno, ker vem, da to veste in ne bi rad povzročil kakšno malodušje med vami in gospodom predsednikom vlade, ker vemo, kakšne posledice lahko ima. Prosim vas pa, gospod minister, da tukajpojasnite: "Ali ste seznanjeni s katerokoli potezo ali dejanjem bivšega zunanjega ministra, ki je bila v očeh predsednika napaka in ki vam je bila predstavljena kot tista ključna zadeva, ki jo boste vi v teh dveh ali treh mesecih morali popraviti? Ponavljam, to ni vprašanje samo tega državnega zbora, to je vprašanje normalnega sveta, ki gleda to našo Slovenijo in hoče vedeti, ali imajo opravka z nekim presukom, z neko spremembo v smeri slovenske zunanje politike, ali pa je to res le tako, kot je zvenelo do sedaj na podlagi vseh intervencij gospoda predsednika vlade včeraj in seveda tudi danes. Ker tudi danes ni čudil potrebe, da bi nam tukaj obrazložil, kaj vas je prosil, v čem bo vaše delovanje različno in gre za zunanjo politiko države, ki jo imamo pa vsi radi, prav gotovo, vi tudi. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Kremžarja. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovani kandidat za ministra, kolegice in kolegi. Nekaj tez - tri vsaj so se pojavile danes v tej razpravi, četudi razprava ima nekaj nostalgičnega in bolj teče v smeri, kaj je bilo včeraj kot, kaj je danes in kaj bo jutri. Ampak vendar. Ena teza je, da predsednik vodi zunanjo politiko. Zakaj torej potrebujemo ta hip zunanjega ministra, saj predsednik vlade vodi tudi gospodarsko politiko pa prometno itd. In skozi to tezo bi lahko zožili vlado pač na nekega predsednika - kar seveda ni v redu, ni dobro in s to tezo nima smisla, po moje, preveč polemizirati, je preveč enostavna. Druga teza: Ni se dobro zameriti predsedniku vlade. Torej, kandidat za ministra je sedaj poslušen in zato slab. Seveda, tu se zamenjujejo reči. Korektnost ni nujno poslušnost, tu ni enačaja in seveda od ministra, tudi od gospoda Vajgla, se pričakuje v odnosih v vladi tudi korektnost, ne poslušnost. Nikakor, to je podteza te teza, ni zožen prostor za zunanjega ministra in za zunanje ministrstvo, nikakor ne. S tem, da bomo dobili novega zunanjega ministra, se ne zožuje prostor, prostor je popolnoma enak in gospod Vajgl bo po moji sodbi dobro opravil in zapolnil ta prostor, ki ga moramo zapolniti. Tretja teza: Bil je diplomat nekega preteklega obdobja, torej je za neke druge čase. Nihče od nas se ni rodil leta 1991, ampak kolikor vem, smo vsi malce starejši in smo nekaj počenjali tudi prej. Seveda, med tiste, ki je počenjal nekaj prej, sodi tudi Ivo Vajgel, ki je zelo uspešno počenjal nekaj prej in to zelo uspešno na področju, za katerega si želimo, da bi imeli dobrega in uspešnega zunanjega ministra tudi vnaprej. Zato je to kvečjemu lahko referenca in ne slabost: Ne diplomat za neke druge čase, ampak uspešen sposoben diplomat. Diplomacija je poklic in tam je nekdo dober ali ni dober. In ocene so, da je bil gospod Ivo Vajgl dober diplomat. Samo področje, ki ga mogoče nekoliko bliže poznam - Avstrija, kjer je bil veleposlanik. V času njegovega uspešnega udejstvovanja so mnoga vprašanja depolitizirana tudi, ali predvsem z njegovo pomočjo - recimo, zelo pomembna vprašanja jedrska problematika, nemško govoreča etnična skupina, trdno zagovarjanje manjšin, uveljavljanje Slovenije kot enakovrednega partnerja in še bi lahko našteval. To so pomembne reči in to so reference za nekoga, ki nekaj počne. Jaz sem prepričan, da bo gospod Ivo Vajgl zelo uspešno opravljal delo zunanjega ministra. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Pukšič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi, gospod kandidat za zunanjega ministra! Jaz se bom nekoliko osredotočil na tisti del, katerega sem tudi v tem mandatu pokrival kot predsednik komisije za Slovence v zamejstvu in po svetu. Iz magnetograma, ki ga imam, ko ste se predstavljali na odboru za zunanjo politiko, ste temu področju sicer namenili izredno malo časa, pa vendar se mi zdi bistven stavek, ki ste ga povedali: "Bistveni dokument, ki opredeljuje odnose Slovenije za Slovence po svetu, je in ostaja resolucija o odnosih Slovenije s Slovenci po svetu, ki je bila sprejeta v državnem zboru januarja 2002." Popolnoma se strinjam z vami. Podlaga seveda za delo s Slovenci v zamejstvu je tudi resolucija iz leta 1996 in tako kot tista resolucija iz 1996 leta kot ta iz leta 2002 nista bili realizirani. Možnost realizacije je seveda v zakonu. Zakon je bil pripravljen zelo dobro, zunanje ministrstvo je sodelovalo pri njem. Potem je prišel na urad, na uradu so se žal v tem mandatu zamenjali sekretarji kar tako, po tekočem traku, ampak kljub temu da so se menjavali, nam je uspelo držati kontinuirano dobro sodelovanje - ne samo formalno, ampak resnično vsebinsko. V zadnjem času, ko urad več nima državnega sekretarja, ampak ima direktorja oziroma direktorico, pa je to sodelovanje pravzaprav, ne bom rekel, zamrlo, ampak pognalo kolesje pravzaprav v nasprotno smer. Pa ne samo s komisijo, tudi s Slovenci v zamejstvu in po svetu. Da bom zelo konkreten, te dni sem dobil glasilo Slovencev v Kanadi in med drugim pišejo takole v svojem glasilu. Nek zelo užaljen in ogorčen bralec glasila svetuje, da ji pošljemo sledeče - govori o direktorici urada gospe Jadranki Šturm. "Draga mačeha Jadranka, z vašimi objavljenimi nazori o Slovencih v diasfori bi bilo najbolje, da preimenujete naziv vašega vladnega urada v urad za odtujevanje Slovencev v zamejstvu in po svetu." Skratka, huda obtožba, zelo huda obtožba. Gospod kandidat! Če boste izvoljeni za ministra danes, potem seveda verjamem, da boste obveznosti in dogovore, ki so tekli prej z ministrom, tudi osebno kot novi minister za zunanje zadeve tudi izpolnili. V četrtek imamo vseslovensko srečanje in ob desetih je predvideno, da bo nagovoril Slovence iz zamejstva in po svetu minister za zunanje zadeve Slovenije. Upam, da se boste opredelili tudi do tega, zakaj do danes, čeprav so pred dvema mesecema napovedovali,da bodo v roku enega meseca vložili nov zakon - ministrstvo, vlada - za Slovence v zamejstvu in po svetu, pa nič od tega ni. Upam, da mi boste v ponedeljek, če boste minister, odgovorili na poslansko vprašanje bivšemu kolegu ministru, ki sem ga postavil tukaj, pa je bil v tujini opravičeno odsoten, kjer je gospa direktorica Šturmova na komisiji za Slovencev v zamejstvu in po svetu na parlamentarni komisiji jasno povedala, da je bil izbor tistih, ki bodo delali revijo za Slovence po svetu, drugačen, kot je bil predlog strokovne komisije. Ampak to ne bi bilo nič spornega, če ne bi v razpisnih pogojih pisalo, kakšni so pogoji, da izberejo uredništvo za revijo Slovenci po svetu. Skratka, kršila je 602. točko svojega lastnega razpisa. In do danes, po dveh mesecih nismo dobili v parlament, čeprav smo zahtevali na zadnji seji komisije, tudi vlado pozvali, ker pač prek urada na gre, direktorica nam ne da, pravi, da so to zaupni dokumenti - v redu, ampak poslanke in poslanci tega državnega zbora in tudi prejšnjih, znamo ravnati z dokumenti zaupne narave. Torej, da bomo tudi to dobili, če boste izvoljeni minister. Upam, da se boste odzvali in mi pisno odgovorili tudi na dopis, ki je bil na ministra naslovljen v zvezi z gospo veleposlanico Stabejevo v Kanadi in njenim spodrsljajem. Vsekakor pa pričakujem, da boste, če boste izvoljeni za ministra, spodbudili veleposlaništvo v Budimpešti. Glede na obisk, ki ga je naša komisija naredila v zvezi z izpolnjevanjem mednarodnega sporazuma med Republiko Slovenijo in Madžarsko, ker Madžarska sploh ne izpolnjuje niti črke iz tega sporazuma, Slovenija pa seveda še več kot to. Potem je bil na ministrstvu za manjšine na Madžarskem z njihovim državnim sekretarjem v prisotnosti našega veleposlanika dogovorjeno, da bomo 25. junija imeli ponovni obisk v Monoštru in si ogledali tako eno šolo na madžarski strani, na monoštrski strani, in eno na naši strani. Potem se bo ugotovilo, kdaj kdo in česa kdo ne naredi. Ne nazadnje tam ne funkcionira niti radio niti časopis oziroma radio eno uro na dan - v primerjavi s tem, kar ima madžarska manjšina na naši strani. S tem seveda ne želim reči, da ima kaj preveč: slovenska manjšina na Madžarskem nima nič, v tem je problem. Upam, da boste jasno zastopali stališča Republike Slovenije, državnega zbora Republike Slovenije in seveda tudi naše komisije, da Republika Avstrija resnično mora spoštovati sprejeta odločitve svojega lastnega ustavnega sodišča v zvezi s topografijo in uporabo jezika. In seveda, je že čas, da tudi Italija začne spoštovati sprejeti zakon o zaščiti slovenske manjšine v Italiji. Za konec našega mandata, in seveda tudi vašega, ker s koncem in volitvami bo prenehal vsem mandat, pa vendar pred koncem bomo obiskali še Republiko Hrvaško, takšen je sklep naše komisije, ter vas zaprosili za izhodišča v zvezi s Hrvaško, kdaj, kako in na kakšen način bo vrnila nazaj v svojo ustavo, kar je tudi sama napovedala, slovensko manjšino, ki jo je iz nekih razlogov izbrisala. Ti razlogi pa seveda niso jasni oziroma niso bili nikoli nam niti predstavljeni. Mislim, da je ob tem primerno Hrvatom povedati, da je pač treba te zadeve, če so torej naredili napako, ki se pač naredi v politiki, priznati in seveda potem tudi popraviti. Tako upam, da bomo na tem področju še kaj lahko naredili skupaj. Predvsem pa bi bil vesel, če boste izvoljeni za ministra, da bi se še v tem mandatu, torej proti koncu - ne zato, da bi bilo sprejeto -, da bi šel zakon v proceduro. Sam ne verjamem, žal ne verjamem tisto, kar smo pravzaprav delali tri in pol leta, resnično 99,9% soglasno sprejemali odločitve, kjer smo izločali dnevno in strankarsko politiko, zato da smo čim več in čim bolje lahko naredili za Slovence v zamejstvu in po svetu, in to je bil tudi produkt te resolucije iz leta 2002. Seveda, nadgradnja je bila v zakonu, ker je tudi v resoluciji iz leta 1996 tudi odnos, kako bo vlada uresničevala odnos do Slovencev po svetu, zapisano, da bo to prek ministrstva. Sedaj ni niti prek sekretarja več, ampak je šlo na nek uradniški nivo. Rezultati so, žal, v zadnjih treh mesecih pravzaprav postali porazni in tudi vse skupaj se je zreduciralo na to, komu in koliko bo kdo dal tega denarja iz proračuna, ko pa vprašamo za konkretne programe, pa pošljejo na takšno pomembno sejo komisije nepristojne ljudi iz ministrstva, gospa se pa udeleži pač- tako je bilo rečeno -, pomembnega političnega sestanka stranke, ki pa seveda ne more biti nobeno opravičilo - najprej je služba, potem so pa ostale zadeve. Upam, da boste našli čas za tako pomembna vprašanja, saj oba veva, da je ogromno ljudi razseljenih, da ogromno Slovenk in Slovencev živi po svetu, da so veliko doprinesli k temu, da imamo že 13 let samostojno državo, da smo uspeli v vseh teh integracijah in seveda sedaj naslednja faza, o kateri smo se tudi veliko pogovarjali ob obiskih Slovenk in Slovencev po svetu, z gospodarstveniki. Tudi na tem področju se da odpirati marsikatero poglavje. Ne pa tako, da pridejo iz Kanade in po letu dni morajo ponovno delati vozniški izpit, kar je nepojmljivo, ampak to samo zaradi tega, gospod kandidat, ker minister za zunanje zadeve v svoji odredbi ne napiše, da tega ne rabijo delati tudi iz države Kanade. Vemo pa, kakšni so pogoji, ali pa tisti, ki se s tem strokovno ukvarjajo. Pridobitev vozniškega, recimo, to je samo majhen segment, ki sem ga omenil. Tudi na to je seveda naša komisija opozorila in tudi ministra za notranje zadeve je še posebej na to opozorila. Vesel bom, če bom dobil tudi kakšen vaš odgovor danes. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Kanglerja, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani kandidat, gospod Ivo Vajgl! Spoštovane poslanke in poslanci! Predsedujoča, mene osebno moti klepetanje mojih poslanskih kolegov in se ne morem skoncentrirati za svojo razpravo. Prosim, če jih pomirite. Moje stališče je podobno stališče in tudi moja odločitev bo takšna, kot je napovedal vodja poslanske skupine, gospod Janez Podobnik. Gospodu kandidatu za zunanjega ministra - nedvomno bo tudi danes, po vsem tem, kar se je dogajalo včeraj, tudi gospod Vajgl dobil podporo - bi težko lahko kaj očital, kot to, da v tistih časih, ko je bil profesionalni diplomat v bivši državi, ni verjel v osamosvojitev. Da bi naj nagovarjal v svojih krogih, svoje prijatelje, da naj glasujejo proti plebiscitu in osamosvojitvi Vendar sem prepričan, da gospod Ivo Vajgl danes verjame v to našo slovensko državo in da je tudi kot veleposlanik v Zvezni republiki Nemčiji lojalen naši novi državi, samostojni Sloveniji in da tudi zastopa stališče vlade Republike Slovenije. Seveda se mi ob takšni kadrovski politiki, ki danes je prisotna s strani predsednika vlade in s strani vrha Liberalne demokracije Slovenije, postavlja več vprašanj, ki so zelo zanimiva predvsem v zadnjem obdobju tega dogajanja v notranjepolitičnih razmerah Republike Slovenije. Temeljito sem tudi prebral mnenje o predstaviti predlaganega kandidata za ministra za zunanje zadeve, vas gospod Vajgl, da je tudi vabilo za današnje zasedanje zbora prišlo nepričakovano sredi vašega mandata kot veleposlanika Republike Slovenije v Namčiji, pomembni partnerski državi članici EU in Nato, s katero imamo najrazvitejše gospodarske odnose in sodelovanje na različnih drugih področjih. Namreč, zdi se nenormalno, da ste se na pol poti, ki ste jo prehodili kot veleposlanik, o pomembni vlogi, ki ste jo opravili kot veleposlanik, pri tranziciji Republike Slovenije v mednarodne integracije, kot je EU in Nato, tudi kot piše v mnenju, odločili in sprejeli povabilo predsednika vlade, da se vračate v Republiko Slovenijo in prevzamete mandat ministra za zunanje zadeve dva meseca oziroma tri mesece pred iztekom mandata oziroma pred državnozborskimi volitvami. Poklicni diplomat opravlja svoje delo profesionalno in pričakoval bi, da bi vi ta mandat v Zvezni republiki Nemčiji tudi zaključili. Tudi vaše navedbe so bile, da je Zvezna republika Nemčija zelo pomembna država, naša zelo pomembna partnerica. Bojim se, da gre spet za eno izmed kadrovanj tako vladujoče stranke LDS-a, kot je bilo pri kadrovanju ministrice za pravosodje, kjer je bilo treba sprostiti generalno državno tožilstvo na ta način, da se za en mandat podaljša mesto drugemu tožilcu. Namreč, iz kuloarjev smo tudi posamezni poslanci dobili namig, da so veliki apetiti po tem delovnem mestu - biti veleposlanik v Zvezni republiki Nemčiji, daje treba gospoda Vajgla odpoklicati na ta način, da mu za obdobje treh mesecev ponudiš funkcijo zunanjega ministra, na to mesto pa predlagaš nekoga drugega, ki si želi na to mesto priti. Takšna priča smo bili pri kadrovanju za ministrico za pravosodje, z vsem spoštovanjem do ministrice. Tudi malo pred mojo razpravo me je tudi gospod iz samega vrha LDS-a malo izzval, ko mi je dejal, da verjetno bom zadovoljen, ker sam prihajam iz Maribora in glede na to, da ste tudi vi rojeni pri Mariboru, mišljeno je, da zunanjo politiko je treba voditi na ta način, da je to politika celotne države, res pa je, da sem velikokrat zagovornik, da je potrebno v tej državi nekatere stvari decentralizirati, enakomerno, regionalno tudi porazdeliti te funkcije, in prav gotovo to dejstvo in ti namigi, ki so prišli do mene, da bi bilo potrebno tudi na mesto veleposlanika Zvezne republike Nemčije sprostiti na ta način, da se vas spoštovani gospod Vajgl odpokliče na ta način, da se vam za obdobje treh mesecev dodeli funkcija zunanjega ministra in nedvomno boste tudi danes izvoljeni. Me preseneča pa to, da je nedavno končal svoj mandat bivši zunanji minister in tudi veleposlanik v Združenih državah Amerike, ki prav tako prihaja tudi iz Maribora, dr. Kračun, da se tudi dr. Kračuna, ki trenutno nima takšnega mesta za to obdobje treh mesecev, ni povabilo k tej funkciji in vas pustilo, da bi to funkcijo do konca svojega mandata opravili. To mi potrjujejo ti indici, ki so prišli k meni, mi dali ta namig, da dejansko gre za kadrovsko reševanje znotraj vladajoče stranke. Verjetno kdo z mojo razpravo ne bo zadovoljen, vendar priča smo, kot smo tudi bili priča včerajšnji razpravi, da v zadnjem času so bili v slovenski politiki medijski napadi, neki konstrukti zoper nekatere vidne slovenske politike, nedvomno tudi zoper gospoda Rupla. Dejstvo je, da dobro poznam nekatere medijske linčne ali konstrukte in tudi tiste posameznike, ki jih v danem trenutku ni v tej dvorani, ki so sposobni takšne konstrukte izvršiti in tudi narediti v škodo posamezne osebe, ne glede na to, ali je kriv ali ne. Če se spomnim samo nazaj na mariborskega rektorja gospoda Toplaka in tudi sam sem si želel, ko sem videl te medijske konstrukte in tudi politične konstrukte zoper njega, da bo novi rektor, ki prihaja na njegovo mesto, imel malo mirnejše deloin manj problemov z mediji in napadi, se te zgodbe ponavljajo in ti medijski linči se vršijo naprej. Skoraj me nihče ne bo prepričal, da ne gre za posameznike, ki imajo takšne ali drugačne ali tudi politične interese, da za temi medijskimi linči ali konstrukti tudi stojijo in nedvomno v zadnjem času so pri vašem predhodniku, ki bo v naslednjem tednu tudi postal naš poslanski kolega, gospodu Ruplu, so bili kakšni konstrukti. Takšni konstrukti, gospod kandidat, so velika škoda za naš zunanji ogled in mednarodno aktivnost zunanjega ministra in vse slovenske diplomacije. Jaz sem prepričan, da boste vi danes podporo tu dobili, z moje strani, če bo vaša aktivnost v dobrobit naše države na mednarodnem področju boste mojo podporo tudi imeli in tudi podporo poslanske skupine. Danes v danem trenutku, kot je vodja poslanske skupine gospod Janez Podobnik povedal razloge, zakaj vas ne moremo podpreti, bo naše stališče takšno. Vendar dovolite mi, da zaključim svojo razpravo z nekaterimi vprašanji, na katera bi želel, da mi odgovorite v vašem zadnjem nastopu. Nedavno smo v državnem zboru imenovali kar nekaj ministrov, ki so bili po izjavah samega vrha LDS-a in nekaterih drugih političnih funkcionarjev apolitični. Danes smo lahko priča, da so "prostovoljno", pod narekovaji, vsi razen ministra za kmetijstvo vstopili v stranko LDS, če me moje informacije ne zavajajo. Zanima me, ali ste tudi vi član LDS-a, ali ste morali vstopiti v stranko LDS tako kot vsi predhodniki, razen ministra za kmetijstvo. Kolega Jakič, to je vprašanje, ki je na mestu, in mislim, da danes se nihče ne rabi sramovati, ali je član LDS-a ali je član Slovenske ljudske stranke ali v Novi Sloveniji. Konec koncev biti minister za zunanje zadeve je politična funkcija in biti minister kateregakoli resorja je politična funkcija in odgovarja politično predsedniku vlade. Moje vprašanje je korektno in na mesto do gospoda Vajgla. Zadnje vprašanje, gospod Vajgl, pa je, kaj je bilo tisto, da ste se odločili, da končate na pol poti kot veleposlanik v Zvezni republiki Nemčiji in da ste se odločili, da sprejmete ta izziv, da za obdobje treh mesecev postanete zunanji minister Republike Slovenije. Vam bom zelo hvaležen za temeljite odgovore.
Hvala kolega Kangler. Alojz Sok dobi besedo.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsedujoči, spoštovani kandidat za ministra, kolegice poslanke in poslanci! Danes je tukaj v parlamentu manj naelektreno ozračje, kot je bilo včeraj. Razprave so bistveno drugačne, gospoda kandidata opozicija v glavnem sprašuje, želi dobiti njegove odgovore, pozicija pa ga seveda ne žali, kot smo bili priča včerajšnjemu dogajanju. In to je pravzaprav za začetek vašega mandata, spoštovani gospod Ivo Vajgl, dobro. Vseeno pa ostaja v zraku neko nerazrešeno vprašanje včerajšnje razrešitve. Gospodu Ruplu se je očitalo, da je razrešen zaradi tega, ko sem še enkrat pogledal celotni magnetogram, takole na hitro, da je pač občasno kritizal vlado in pa predsednika vlade. Seveda vsi vemo, da je bil odstavljen definitivno v končni fazi zaradi nekega drugega svojega dejanja, zaradi udeležbe na javni tribuni. Tukaj je gospod evro poslanec včeraj izjavil, da mora zunanji minister, ki je druga najpomembnejša funkcija v vladi, takoj za predsednikom vlade, podpirati vse odločitve vlade, ne glede na to, ali se z njimi strinja ali ne. Moram reči, da gospodu Ruplu ni bilo očitano, da ne izvaja sklepov vlade. Mene zelo, spoštovani kandidat, zanima, ali boste res tako ravnali, kot je bil včeraj nasvet s strani največje stranke, da boste podpirali vse odločitve vlade, ne glede na to, ali se z njimi strinjate, ali pa boste vendarle kot drugi najbolj odgovoren v vladi včasih pač v tem času, kolikor vam ostane, dosti ga ni, le povedali, da pa mogoče se s kakšnim dejanjem predsednika vlade, s kakšno potezo ne strinjate? Konstruktivna kritika je seveda vedno na mestu, ne pa da se slepo izvaja vse, kar se pač predsednik vlade zamisli oziroma izpolnjujejo njegove želje. Gospodu Ruplu se je včeraj tukaj očitala nenačelnost, spraševalo se ga je po morali, govorilo se mu je, da je "zdrahar" v vladi. Podpredsednica parlamenta je celo izrekla, da se strinja s časopisnim člankom, češ, da je gospod Rupel velik mož z majhnimi načeli. Tudi sam sem slišal na vaši predstavitvi, da ste se zelo pozitivno izrekli do gospoda Rupla in to je tudi dobro in sam pozitivno ocenjujem to vaše stališče do zunanjega ministra. Nekaj je bilo izrečeno tudi cvetk, eno sem si, dve, tri sem si zapisal. Tukaj je en poslanski kolega rekel, da je gospod Rupel začel nekako z odklonom od sporazuma Drnovšek-Račan in sicer zaradi udinjanja slovenski desnici. Tega pravzaprav niti si ne vem povsem razložiti, kaj naj bi to pomenilo. Rad bi vas vprašal, kakšno je vaše stališče danes do tega sporazuma oziroma kaj boste na tem področju ukrenili. Bilo je rečeno tudi, kar me je posebej zabolelo, in sicer gospod Lavrinc je rekel, da je gospod Rupel, da gre za ljubljanskega "pamža", ki se igra toliko časa, dokler se vsi igrajo, takoj, ko tega ni, pa to igro zapusti. To je nekaj zadev, ki seveda jih sam s strani dovčerajšnjih prijateljev ali pa morebiti še danes nisem pričakoval. In zakaj to povem? To povem zato, ker danes, ko vas kolegi iz vladajoče koalicije pretirano hvalijo, lahko kot minister seveda računate tudi s tem, da vas v nekem trenutku ne bodo tako močno hvalili, če boste seveda potegnili kakšno potezo, s katero se ne strinjate. Če nekdo tako nemočno poudarja neke vrline, potem človek dobi občutek, če se lahko tako izrazim da hoče nekomu nekam lesti. Pred vami, gospod minister, je odgovorno obdobje. Slovenija bo naslednje leto predsedovala organizaciji OVSE. Tu je 55 držav, med njimi tudi takšne, kot ZDA, Rusija. To bo verjetno eno zelo naporno in pa odgovorno obdobje, ko bo potrebno usklajevati te medsebojne odnose, ki so lahko v tem času oziroma sedaj in pa seveda tudi v prihodnje občasno zelo zapleteni in pa napeti. Zato bi me zelo zanimalo kako si vi zamišljate, kako boste kot zunanji minister, kako bo Slovenija odigrala to funkcijo v tej odgovorni vlogi, ki jo čaka. Področje naših odnosov s Hrvaško, to, kar je bilo danes že večkrat načeto. Jaz sem si včeraj zapisal, gospod Juri iz stranke Združene liste je rekel, da se je v odnosih med Slovenijo in Hrvaško premaknilo, ko je politiko na tem segmentu prevzel v roke dr. Drnovšek. Vsi poznamo to v nekem obdobju, ampak če pogledamo dejansko, ti odnosi Slovenije s Hrvaško v ničemer pravzaprav niso rešeni. Sprejeli smo sporazum o jedrski elektrarni, ampak zadeve se na tem področju zapletajo naprej. Opozicija je takrat temu sporazumu nasprotovala. Nasprotovala predvsem zato, ker ne rešuje ta sporazum enega od največjih problemov na tem področju, ne rešuje vprašanja odlaganja jedrskih odpadkov. S tem sporazumom smo dejansko ta del hrvaškega prevzema odpadkov preložili na neko obdobje, ko bo jedrska elektrarna nehala obratovati. Zato bi me zanimalo, kaj boste vi naredili na tem področju, da bi se to vprašanje razrešilo prej. Vseskozi se vleče tudi vprašanje hrvaških varčevalcev, razen nekaj posameznikov. Vemo, da je ta zgodba povsem na začetku, da pa so posamezniki, ki so tudi s pomočjo predsednika države gospoda Kučana, bivšega predsednika, prišli do svojih prihrankov, še bolj otežili neko definitivno in pa pošteno rešitev tega vprašanja. Drugo je vprašanje meje na morju. Jaz o tem ne bi veliko govoril. Želel pa bi vas ob tej priliki opozoriti na dilemo, ki me lokalno zelo zaposluje. Sam prihajam iz Ormoža. Ta sporazum Drnovšek-Račan je seveda definiral mejo v celotnem področju med Slovenijo in Hrvaško. Rad bi vas opozoril, da je za časa bivše Jugoslavije v bližini Ormoža bilo zgrajeno akumulacijsko jezero, in sicer za hidroelektrarno Varaždin. To akumulacijsko jezero je približno dve tretjini na slovenskem področju in eno tretjino na hrvaškem področju in se z imenom imenuje Ormoško jezero. S tem sporazumom je celotno Ormoško jezero bilo prepuščeno Hrvaški. So pa v tem jezeru potopljena kmetijska zemljišča, bivši agrarni skupnosti, mislim, da gre za tri: Pušenci, Frankovci in pa Obrež. Predstavniki teh agrarnih skupnosti se s tem dejanjem počutijo na nek način izigrane, niso namreč dobili v ničemer teh zemljišč povrnjenih, država pa se je enostavno Ormoškemu jezeru odpovedala. Je pa v bodoči perspektivi želja, da bi ob tem jezeru v naši občini ustanovili krajinski park. Sam kot lokalni poslanec mislim, da ta rešitev in ta prepustitev Ormoškega jezera v celoti državi Hrvaški ni dobra in da se bo na tem področju treba na novo dogovoriti. Danes vas kot najverjetneje bodočega ministra tudi s tem problemom in pa nezadovoljstvom lokalnega prebivalstva seznanjam. Jaz vam, gospod minister, želim, da bi uspešno opravljali svoje delo. Ne dvomim o tem, da boste izvoljeni. Vabim vas, da tako kot vaš predhodnik minister Rupel v nekaterih nacionalnih projektih, ki so za državo seveda pomembni, in meja vsekakor to je, povabite k sodelovanju tudi opozicijo, kot je to bilo za projekt Evropske unije in pa Nata, kajti le tako lahko kot zunanji minister tudi uspete, tako lahko, kot zunanji minister pridobite naklonjenost opozicije. Vaš predhodnik dr. Rupel je nedvomno, in to je tudi včerajšnja razprava pokazala, to podporo opozicije imel. Zato je tudi vstop v Evropsko unijo in pa vstop v zvezo Nato bil tako uspešen. Da zaključim. Obilo uspeha vam želim in upam, da boste to napotilo vzeli zares. Hvala lepa.
Hvala, kolega Sok. Roman Jakič, dobi besedo za pravo. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Jaz moram povedati, da je zanimivo spremljati današnjo diskusijo ob predlogu za imenovanje novega zunanjega ministra. Presenetil me je, na primer, nastop gospoda Pukšiča, ki je govoril ali pa citiral pismo, ki se začne z žalitvami direktorice urada za Slovence po svetu. Jaz mislim, da je to nekorektno in meče slabo luč in na nek način ustvarja neko slabo klimo tudi ne nazadnje davkoplačevalcem, ki plačujejo za aktivnosti, ki jo Vlada Republike Slovenije in pa ministrstvo za zunanje zadeve vodi glede Slovencev v zamejstvu in po svetu. Jaz moram reči, da če bi se gospod Pukšič odpovedal vsem tem potovanjem, ko potuje po svetu na račun davkoplačevalcev, da bi tudi kakšna ura radijskega programa naših zamejcev bila več lahko sfinancirana s strani naše države, zato bi se bilo treba v naslednjem mandatu o tem malo zamisliti. Poleg tega sem poslušal spoštovanega kolega Kanglerja, ko je govoril o tem, kaj bi bilo bolje, kdo naj bi prevzel ministrstvo, ali dr. Kračun, ki se mu je iztekel mandat, ali gospod Vajgl, ki je sredi svojega mandata kot veleposlanik prišel v Republiko Slovenijo. Stvar je selektorja. In v tem primeru je to predsednik vlade. On pa se je odločil, da zaupa gospodu Vajglu. Gospodu Vajglu pa jaz ne bi očital, da se je sredi mandata vrnil in želi postati minister, ampak bi mu čestital, da je upal sredi mandata se vrniti in se postaviti na kritiko in nekritiko tega državnega zbora in javnosti, ker bi lahko ne nazadnje tako kot večina ali pa eden del politike, ko je zelo vroče in vroče, so ponavadi volitve, raje ostane. Gospod Vajgl bi lahko užival še dve leti na ambasadi in potem se vrnil v ministrstvo za zunanje zadeve in seveda čakal, kaj se bo zgodilo na naslednjih državnozborskih volitvah. Zato dajem na nek način priznanje gospodu Vajglu, da je bil hraber, da je izpostavil svoje ime, izpostavil svojo kariero, izpostavil tudi svojo družino, da je postal oziroma da bo postal zunanji minister. Ampak gospod Vajgl nima nič s tem, kar se je danes govorilo o 1. točki, o kateri smo razpravljali včeraj. Zakaj bi gospod Vajgl moral odgovarjati na vprašanje, zakaj je dr. Rupel bil zamenjan? Saj ga ni zamenjal on, ampak smo ga zamenjali v državnem zboru Republike Slovenije na predlog predsednika vlade. In tisti, ki ne veste, naj vam povem, da se v diplomaciji novega ministra ne sprašuje, zakaj je bil prejšnji razrešen, ker ni higienično, predvsem pa ni to neka stalnica v diplomaciji. Nasprotno, o tem se ne sprašuje. In moram reči, že včeraj sem poudaril, da vsi tisti, s katerimi sem jaz govoril, seveda vedo, da predsednik vlade lahko zamenja ministra, ker je to evropsko, evropski standard. Nekatere države, in velika večina teh je, ima seveda tudi zapisano, da minister to dela brez potrditve državnega zbora Republike Slovenije. Gospoda Vajgla jaz poznam od leta 1992, ko je bil ambasador na Švedskem. Ena kvaliteta poleg drugih, o katerih je bilo danes govora, me je seveda pri njem najbolj pozitivno presenetila. In to je kvaliteta dialoga. Kvaliteta dialoga v smislu, da mu ni bilo težko razpravljati o velikih državnih temah ali pa o lokalnih temah. Mimogrede, če grem nazaj na kritiko in pozive glede Slovencev v zamejstvu in v tujini, je ravno gospod Vajgl, ko je bilo najbolj vroče vprašanje Radia2, pomagal, da smo lahko pregovorili avstrijsko oblast, da je ta Radio2 ponovno zaživel, če hočete. Bil sem pa prisoten na sestankih, ravno z njim, z gospodom Klestilom in pa seveda s predsednikom odbora za zunanjo politiko Petrom Schiederjem, ki je tudi predsednik parlamentarne skupščine Sveta Evrope, kjer je zelona trdo postavljal vprašanje pravic Slovenk in Slovencev, živečih v Avstriji. Zelo na trdo ga je postavljal. Moram reči, da se mi je zato dopadel, da ni zgolj diplomatski, ko gre za interese Slovenije, ampak zna biti oster, ko gre za slovenske interese. Zato v tem kontekstu vidim delovanje gospoda Vajgla tudi za voljo teh treh mesecev, in upam, da tudi v naslednjem mandatu, kot pozitivno spremembo na ministrstvu za zunanje zadeve. Gospod Vajgl bo tudi zelo korektno sodeloval s poslanci v odboru, tako v odboru za zunanjo politiko kot seveda v samem državnem zboru, to ker je to že dokazal, da vsi poslanci, ne glede na funkcije, ki smo jih imeli, ki smo hodili na Švedsko, Avstrijo ali Nemčijo, smo bili sprejeti in suportirani, če hočete, z njegove strani popolno. Vsaj moja osebna izkušnja je taka, da gospod Vajgl mi je vedno pripravil in mi sugeriral, katere teme je potrebno še posebno izpostaviti pri razgovorih ali dogovorih s tujimi parlamentarci, tujimi predsedniki parlamentov, tujimi predsedniki odborov. In v tem kontekstu vidim gospoda Vajgla kot zelo dobrega kandidata za funkcijo zunanjega ministra. Kot sem rekel že danes v uvodu, žal ni užival takšnega soja žarometov kot dosedanji minister in ni zahteval odlikovanj ali si neskromno lastil zaslug za vse, kar je za to Slovenijo naredil. Zato je grdo, da ga imamo za talca dr. Dimitrja Rupla. Gospod Vajgl je kandidat, ki ga s prejšnjim ministrom veže prijateljstvo, o katerem je na zelo strpen način govoril, ga pa je seveda predsednik vlade Republike Slovenije povabil v vlado. In jaz mu čestitam na hrabrosti, ki jo je imel, da je sredi svojega mandata, kjer bi lahko užival v funkciji veleposlanika z vsemi bonitetami, ki mu gre do, užival lagodno še, kot nekateri pravijo, lagodno za veleposlanike še dve leti, da je zbral ta pogum, to hrabrost, izpostavil svoje ime in prišel sem za kandidata za bodočega zunanjega ministra. Jaz bom seveda gospoda Vajgla z velikim veseljem podprl za bodočega novega ministra Republike Slovenije za zunanje zadeve.
Hvala lepa. Kolega Kangler dovolim vam repliko. Bili ste izzvani, imenovani,
Točno tako je. Hvala za besedo. Kolega Jakič, kar v veliki meri se strinjam z vami in je ta vaš slavospev gospodu Vajglu na tem mestu danes bil odveč. Mislim, da je iz razprave vseh mojih predhodnikov in tudi poslancev iz opozicije, da imajo korekten, spoštljiv odnos do gospoda Vajgla in tudi cenijo njegovo dosedanje delo. Mislim, da bi razprava bila popolnoma drugačna, če ne bi bilo takšnega zaupanja in dosedanjega spoštljivega odnosa do gospoda Vajgla s strani nas opozicijskih poslancev. Res pa je, da sem omenil v svoji razpravi dr. Kračuna. Res je tudi to, da imam pravico kot poslanec postaviti vprašanje, zakaj se je gospod Vajgl odločil za to funkcijo zakaj je na polovici poti kot veleposlanik sprejel izziv, da kandidira za zunanjega ministra. Tretja resnica, kolega Jakič, pa je tudi ta, da me je pa vaš kolega izzval, da bom jaz zadovoljen, glede na to, da kolega Vajgl prihaja iz Maribora. Prav gotovo sem tudi sam omenil in sem tudi vesel, če bo lojalen zunanji politiki in politiki Republike Slovenije, da bo tudi imel podporo s strani opozicije. In tudi sem bil seznanjen, na tem mestu se upam in drznem tudi pohvaliti gospoda Vajgla, da je eden redkih veleposlanikov, ki ima spoštljiv odnos, odnos do poslancev, ko pridejo ti v tisto državo, kjer pač posamezni diplomati delajo, da je tudi spoštljiv njegov odnos do nas, ki kakorkoli potujemo po tujini in tudi njegov sprejem je nekoliko drugačen od sprejemov ostalih posameznih veleposlanikov. In velikokrat smo poslanci bili razočarani nad takimi sprejemi. Pri gospodu Vajglu, kolikor je meni znano in kolikor sem dobil informacije, so bili ti sprejemi korektni, tudi s svojo osebnostjo je na teh sprejemih svojo pozornost polagal tisti problematiki, ki smo jo pač bili poslanci deležni. Tako da ta replika, ki je bila z vaše strani dana meni, je bila nekorektna, netočna in navedbe niso točne. In če bi si prebral magnetogram mojega nastopa, bi lahko ugotovil, da, ne samo moj, ampak tudi vseh ostalih, da imamo nek spoštljiv odnos do tega kandidata. Kar se patiče gospoda Kračuna, res je, če je opravljal funkcijo veleposlanika v Združenih državah Amerike, ima ugled, je spoštovanja vreden. Problem je v tem, da je osebno odločitev predsednika vlade, zakaj tega gospoda ni povabil za to funkcijo oziroma zakaj mu je ni ponudil. Glede na to, ker ste velikokrat dejali in tudi v medijih je bilo, kolega Jakič, izrečeno, da imate veliko apolitičnih kandidatov, kot so bili tudi nekateri apolitični ministri imenovani na eni izmed prejšnjih sej, danes lahko ugotovimo, da teapolitičnosti pri teh kandidatih ni in da so politični. In moje vprašanje gospodu kandidatu je bilo na mestu. Če ga sprašuje po tem, ali je član LDS-a, ali je vstopil v stranko in kaj je tisto bilo, da se je odločil, da na polovici poti kot uspešen veleposlanik v Zvezni Republiki Nemčiji prevzame funkcijo za obdobje treh mesecev funkcijo zunanjega ministra. Mislim, da je vaša replika oziroma vaše navedbe, kar se tiče mojih navedb, so bile netočne in tudi po svoje nekorektne, kolega Jakič.
Kolega Jakič.
Spoštovani podpredsednik, ker beseda ni konj bom še enkrat povedal to, kar sem rekel, in sicer, da je predsednik vlade Republike Slovenije tisti, ki se odloča, ali doktor Kračun ali gospod Vajgl. In le predsednik vlade ve, zakaj je povabil gospoda Vajgla. Druga netočnost je, da se kar tako lahko postavljajo vprašanja. Sprašujem: Zakaj pa Slovenska ljudska stranka tovrstnih vprašanj ni postavila tam, kjer jim je mesto? Kandidat za bodočega zunanjega ministra se je predstavljal na odboru za zunanjo politiko, kjer je bil tako imenovani hearing, v katerem bi ga lahko vprašali tudi to. Čeravno mislim, da je seveda politična pripadnost [[...]]
Prosim, dovolite, jaz sem dovolil nastop.
Vsakega posameznika, seveda bo pa gospod Vajgl sam presodil, ali bo na to vprašanje odgovoril. Še enkrat poudarjam, da ste imeli možnost ga mnogo več vprašati, mnogo bolj detajlno, pa tega niste izkoristili , ker seveda želite izkoristiti priložnost neposrednega TV prenosa, ne pa dela v delovnih telesih.
Gospod Pukšič, jaz vas nisem videl, ko je Roman Jakič razpravljal. Nisem vas videl tu v dvorani. Niste bili v dvorani sploh, da [[...]]Zdaj, mogoče je kdo na službenem potovanju, pa je prišel [[...]]Dobro, imate besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Kar se tiče obiskov Slovenk in Slovencev po svetu, to kar je navajal gospod Roman Jakič, so navedbe netočne. Resnica je prav nasprotna. Tako odbor za zunanjo politiko kot naša komisija so po vseh obiskih dobivali poročila s strani veleposlaništev v Republiko Slovenijo in seveda tudi zunanje ministrstvo. Komisija, ki je sestavljena iz 10-ih članov parlamenta, iz vsake politične stranke po en član, razen Liberalne demokracije, ki je imela dva člana, v tej komisiji so bila vsa poročila sprejeta soglasno. Ni bilo nobene odločitve komisije za Slovence v zamejstvu in po svetu, ki bi ji poslanci Liberalne demokracije, Združene liste ali DeSUS-a nasprotovali. Tudi to je bilo v dogovoru in soglasno. Zato so navedbe kolega Romana Jakiča netočne. Res pa je, da je Roman Jakič v tem mandatu veliko potoval, vendar Slovenke in Slovenci niso zaznali njegovega potovanja v preferenčnih glasovih na volitvah. Jaz sem prepričan, da je bilo naše delo ne samo izraženo, ampak tudi v pisni obliki in z odobravanjem ter seveda premalo aktiviranosti in premalo aktivnim delom v prejšnjem času do Slovenk in Slovencev po svetu zelo temeljito in koristno predvsem za Slovenijo kot tako. Hvala lepa.
Kolega Jakič, dve minuti še imate časa.
Gospod podpredsednik, gospodu Pukšiču ste dali besedo, pa ga ni bilo v dvorani. Sploh ne ve več, o čem je govoril oziroma o čem sem jaz govoril. Kljub vsemu bi rad povedal, samo opozoril, da je polemiziral oziroma odprl je vprašanje, da on je podal poročila parlamentarna delegacija v parlamentarni skupščini Sveta Evrope pa ne. Jaz seveda verjamem, da bo kolega Pukšič, če seveda zna angleško to prebral v vseh zapisnikih, ki so redno pošiljani na državni zbor in kjer so zapisani vsi nastopi in ne nazadnje tudi obravnavane na odboru za zunanjo politiko aktivnosti parlamentarne skupščine Sveta Evrope, kjer sem jaz vodja delegacije. Trdim pa in se da izračunati, da je predsednik komisije za Slovence po svetu in v zamejstvu porabil več sredstev, kot sem jih jaz uporabil za svoje poti. In moja polemika je bila samo ta, da bi za ta denar lahko kakšna ura več programa bila namenjena našim Slovencem v zamejstvu, kot pa je namenjena.
Oddaljujemo se iz razprave o predmetu, ki ga imamo na dnevnem redu. Kolega Jožef Jerovšek, dobi besedo. Sedaj vas ni imenoval. Kolega Jerovšek, imate besedo. Dobro, izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala lepa. Kolegice in kolegi. To, kar je kolega Roman Jakič navajal, ni točno. Prvič ni točno, da nisem poslušal razprave. On, če je bil v tej dvorani, seveda ne more vedeti, kje sem se nahajal in v katerem prostoru sem to delal. Ampak drugo, kar ni točno, da bi lahko iz tega naslova, niti enega samcatega tolarja ne bi bilo moč "prišparati", ker so postavke v proračunu opredeljene, tisto, kar je za program dela Slovencev v zamejstvu, tisto, kar je za program dela Slovencev po svetu. Res pa je, da je naša komisija soglasno vedno sprejela amandmaje, ki pa potem niso bili sprejeti v državnem zboru. To pa zato, žal, ker poslanci koalicije niso imeli mandata svojih poslanskih skupin, ampak seveda svoja osebna stališča, ki so bila bistveno bolj plemenita, kot so pač bila stališča poslanske skupine in takšnih poslancev, kot je Roman Jakič, ne glede na to, kar je v angleščini zapisano. Dejstvo je, da očitno tega tvojega dela Slovenke in Slovenci pač niso zaznali in ga ne zaznavajo.
Jože Jerovšek, beseda za razpravo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovani gospod kandidat! Sami ste na hearingu omenili, da vaš nastop na odboru za zunanjo politiko poteka pod emotivnimi okoliščinami, ki so obžalovanja vredne. Očitno ste se zamislili nad potrebami predsednika vlade in nad namero vladnih poslancev, da s kršitvijo poslovnika sprožijo proces imenovanja zunanjega ministra že pred razrešitvijo prejšnjega ministra, na zalogo, kot se reče. Jaz mislim, da bi si morali na zalogo morda predsednika vlade potrditi, ker tam so večje napake. Tudi sam obžalujem, da se je s tem rušila vaša diplomatska in osebnostna integriteta, ker vas poznam kot sposobnega diplomata, zelo izkušenega in mi ni težko vas v tem pohvaliti. Vendar opozarjam, da bo vaš mandat potekal ne samo znotraj emotivnih in populističnih potreb vlade, ampak tudi v času predvolilnih strasti. In vladajoča večina bo očitno brez zadreg skušala zlorabljati zunanjo politiko za svoje politične cilje. Tole se tu danes dogaja. Gospod Jakič napada predsednika komisije za Slovence po svetu, neutemeljeno, z natolcevanjem. Številni drugi primeri zlorabe zunanje politike. Nekaj jih bom še potem naštel. Ampak zaradi teh zlorab vas sprašujem, kako mislite, da boste lahko ulovili ravnotežje med tem, za kar vas obvezuje v državnem zboru sprejeta politika vlade in med tem, kar očitno pričakuje predsednik vlade, ki se nikakor ne more osamosvojiti pred drugim centrom moči, ki zastopa predvsem interese slovenske buržoazije. Včeraj se je pokazalo, da ne uklanjanje tem diktatom v slovenski vladi lahko pomeni znak za odstrel ministra. Če vam navedem en primer, kako se tudi v Sloveniji manipulira in dela. Glejte, vedelo se je, da državni zbor skoraj enotno podpira vključitev v Nato. Minister je to politiko z žarom in diplomatsko spretnostjo uspešno izvajal. Hkrati pa je velik del njegove stranke zakulisno nasprotoval odločitvi in skozi vplive in pritiske na medije širil natoskepticizem, in to borbeni natoskepticizem. O obstoju takega manevra manipulacije, innavajam primer in bom citiral je govoril urednik Dela Damjan Košir na Intelekti 15.06. 2004 v svoji radijski oddaji Intelekta. Ta dokaz je gospod Košir, kar sam ponudil in to s strani časnika, ki je na začetku gonje zoper bivšega ministra Rupla objavil očitno naročen pamflet: Veliki mož majhnih načel, na katerega so se včeraj sklicevali vladni poslanci in s tem kazali na politično popkovino z uredniško politiko. In ta citat se je glasil, glede vplivanja na volivce, pravi: "...in kako lahko na to vplivamo, se je pokazalo v trenutku pristopanja Natu, ko smo načrtno zasejali seme dvoma in se je natoskepticizem začel zelo širiti in je bil izid referenduma nekaj časa zelo negotov. Nakar smo ponovno pretehtali položaje in smo rekli, smo za. "To se je zgodilo takrat, ko so se nekateri vplivni politiki končno se opredelili tudi za Nato. In je bil gotovo poziv. Doktor Tone Kramberger, ki je sodeloval v isti oddaji, je to komentiral tako: "To je pa tipični primer angažiranega medija v političnih opcijah, ko so alternative še odprte. Ravno ta vloga medijev kaže, da mediji sodelujejo v oblasti neposredno in da lahko načrtujejo izide. Te manipulacije se mi zdijo perverzne." Tudi meni. In v takih okoliščinah, s takimi vzvodi, s takimi ozadji, gospod kandidat, boste morali v tem predvolilnem vročem času voditi zunanjo politiko. Predsednik vlade se ni odločil, da bi sam vodil to premostitveno obdobje, kar bi bilo najbolj logično, čeprav je v preteklosti že vodil prometno ministrstvo, pa ne vem kaj vse, ko je bil minister ljudske stranke na bolniški. In jaz vas sprašujem, če se zavedate tega položaja, kajti takšna je domača stvarnost vodenja sredinske politike na zunanjem področju. Ob taki vpetosti medijev in akterjev, rušitev bivšega ministra, mislim, da bo zelo težko vzpostaviti zopet to diplomatsko, se pravi strokovno držo zunanje politike slovenske, kajti skoraj povsem jasno je, da se bo hotelo olastniniti na nek način to, kar je napravil bivši minister, za kar ga je bilo treba odstreliti. Glejte, ni samo to. Ko je prejšnji minister Rupel na hearingu zamenjeval predhodnika, gospoda Frleca, sem ga vprašal, koliko zunanjih ministrov bo imela Slovenija po njegovem prevzemu. Kajti takrat se je v vseh medijih govorilo, da ima Slovenija vsaj tri zunanje ministre, bivšega predsednika države, takratnega predsednika vlade, ki se je zelo angažiral na zunanjepolitičnem področju, in takratnega zunanjega ministra. In gospod Rupel je, zavedajoč se, da ni enostavno voditi resor, rekel "vsi smo zunanji ministri", da se je diplomatsko izvlekel. In dejansko se je izkazalo, da so slovenski politiki zunanji ministri v ozadju, ki rušijo zunanje ministre, da je predsednik vlade včasih transmisija teh interesov iz ozadja. Ob teh zlorabah, po mojem mnenju, zunanje politike bi vas še nekaj vprašal. Zadnjič, ko je nizozemski veleposlanik predstavljal prednostne naloge nizozemskega predsedstva, je prišlo s strani dveh vplivnih poslancev LDS do, po mojem mnenju, nevljudnega, nesolidnega problematiziranja političnega profila bodočega predsednika evropske komisije, gospoda Barossa. Tu se je navajalo njegove negativne karakterizacije, da so bili na mizi pred njim bistveno boljši kandidati in tako naprej, kljub temu, da je že pred tem nastopom predsednik Rop dvignil roko za gospoda Barossa. Ta dvojnost, ta dvoličnost pred domačo publiko, ki se jo gredo v vladajoči politiki; in me zanima, kakšno imate vi mnenje o tem, da potem, ko se predsednik vlade opredeli za nekega politika, ki prihaja iz srednje države, kar je za nas, Slovence, po moje ugodno - ti poslanci so navijali, da bi moral biti iz Anglije ali pa iz neke močne države. Mislim, da bi bilo to za nas bistveno slabše. In tako polivati dobesedno z gnojnico že skoraj postavljenega predsednika evropske komisije, mislim, da gre na škodo slovenskih interesov. Tu bodo letele diplomatske depeše, prav gotovo. In ne vem, ali je edini interes škodovati slovenski poziciji. Potem bi vas vprašal, če mi lahko odgovorite, kako bi ocenili implikacije, trditve poslanca Battellija, ki je glasoval za vlado gospoda Ropa, ko je med obiskom zunanjepolitičnega odbora trdil, da se o vrnitvi umetnin v minoritski samostan v Piranu lahko pogajajo samo Vatikan, Sveti sedež in Republika Italija, da se o tem nima Slovenija kaj pogajati. Ali ni to očitno eklatantno zanikanje suverenosti Slovenije nad slovensko obalo? Ali boste kot zunanji minister za kupovanje teh manjšinskih glasov mirno gledali, kot se je kljub mojim opozorilom gledalo na takšne politike oziroma se je zadnjič celo hotelo izglasovati, da bi za celotno Primorsko izglasovali pokrajino s posebnim statusom z asociacijami na svobodno tržaško ozemlje, ki ni bilo pod suverenostjo ne Jugoslavije in ne tedanje Slovenije. In to se je mirno gledalo na takšne pomembne povezovalne politične implikacije nekaterih dokumentov. Tu se napada zavzemanje komisije gospoda Pukšiča za zamejce in hkrati pa niti bivši minister, niti ni bilo v tej vladi posluha, da bi lahko izposloval uresničevanje zakona o slišnosti slovenskih medijev. Zavestno se v tem mandatu pa že v prejšnjem ni izvajal izglasovan zakon. Zanima me, ali se boste vi zavzeli, vam je gospod Rop kaj obljubil, da boste lahko na tem področju kaj naredili. Da boste za slovenski patriotizem, za slovensko domoljubnost za slovensko čutenje zamejcev nekaj storili. Ali jih bomo odpisovali in prekriževali tako, kot se je dogajalo doslej? Bili ste že vprašanji glede morebitnih pritiskov po strankarski liniji za vstop v LDS. Mene to zanima, kaj predsednik vlade bodočemu kandidatu govori, glede, na takojšnji vstop teh mladih ministrov, ki so se predstavljali, kot nestrankarski strokovnjaki in sedaj so na vrat na nos, bi rekel, tudi z nepoznavanjem po mojem notranjih strankarskih razmer skočili v bazen brez vode. Ja, poglejte, kako naj drugače komentiram, če dr. Matej Lahovnik pravi, filozofine morajo pisati strategij. Pa ravno v tej stranki diplomirani filozof piše vse kadrovske strategije že ves čas, že 10 let. On pa govori, da filozofi ne morejo pripisati strategij. To je kontradikcija. Prav tako bi vas gospod kandidat za ministra, s katerim moram povedati, da sva se dostikrat strinjala v zunanjepolitičnih pogledih in v vaše zunanje politične poglede ne dvomim, vprašal glede na današnji nastop kolegice Širca, ko je omenjala vaše poznavanje glasbe, znanja igranja na glasbeni inštrument in je ob tem kontekstu z negativno konotacijo, kot vedno, omenila obvladovanje igranja orglic drugega zunanjepolitično uspešnega slovenskega politika, gospoda Peterleta. Ni ga omenila. Konotacija je bila ta, čet, "tudi vi bi lahko zaigrali, če to ne bi bilo nedostojno. Sedaj vas pa, ker ste bili preko soproge tudi kulturni ambasador Slovenije, me zanima vaše mnenje o kulturnem nivoju tovrstnega stalnega diskreditiranja nekdanjega zunanjega ministra gospoda Peterleta, ki je nedvomno uspešen ambasador Slovenije v tujini, v Evropski uniji. Spomnil bi na izjavo, ki je bila pred začetkom volilne kampanje povedana, "za evropskega poslanca je potrebno znati kaj več, kot znati igrati na orglice." Te stalne izjave dogmatskih levičarjev, s takimi izjavami, bi se vprašal, ali bodo ti diplomatski slovenski levičarji tudi danes, ko vidim tukaj sliko kandidata za predsednika s kitaro izjavili, "za bodočega ameriškega predsednika bo potrebno znati kaj več, kot igrati tudi na kitaro". To bi bila analogija. Ali se bodo tudi tako vmešavali in diskreditirali tudi ameriške politike. Res me zanima dostojnost takšnih nastopov vplivnih slovenskih politikov, in celo kulturnih, tistih, ki se prodajajo, kot da se spoznajo na kulturo. Gospod kandidat, vsem tem lahko zatrdim, da je očiten načrt, ki ga vi verjetno ne poznate, ker ste malo bili distancirani, da bi v tej državi bila zunanja politika dekla notranje politike, da bi se notranjipolitični neuspehi sedanje garniture zakrivali z uspešno zunanjo politiko v preteklosti. To je nedvoumno jasno. S tem manevrom zamenjave uspešnega zunanjega ministra se je prav gotovo zgodila diskreditacija slovenske diplomacije in poskus strankarskega ideološkega discipliniranja diplomacije, kar je v nasprotju z bistvom diplomacije kot servisa države. Jaz se čudim tem argumentacijam vsa ta natolcevanja, ki so se včeraj zgodila, zaradi tega, ker se je minister udeležil neke javne tribune. Glejte, gospod kandidat, še enkrat pravim, verjamem v vašo izkušenost, jo poznam, poznam vaše sposobnosti, vendar bom zaradi tega, da zaščitim vašo diplomatsko, politično in osebnostno integriteto, glasoval proti, da ne greste v to vlado, ki se poslužuje takšnih metod. Hvala lepa.
Hvala kolega Jerovšek. Po vrsti prijavljenih in prisotnih, Zoran Gračner ima besedo.
Spoštovani prisotni, spoštovani kandidat za ministra. Vsekakor bom glasoval za vašo izvolitev na mesto ministra, to pa zaradi tega, ker sem se tudi sam osebno lahko prepričal, da gre za enega najresnejših in najizkušenejših slovenskih diplomatov, ki je vse svoje službovanje izkoristil tudi zato, da je bil resnično kulturni ambasador Slovenije po vseh državah, kjer je deloval kot veleposlanik. Mogoče ob kritikah, ki sem jih poslušal tukaj, se mi je ponovno zbudila ista misel kot že včeraj. Na eni strani kolegi, ki so na odboru za zunanjo politiko ves čas napadali zunanjega ministra, so ga včeraj vsi branili. Na drugi strani pa bi rad povedal en podatek, morda zelo pomemben, in sicer da je gospod kandidat bil veleposlanik v 10 državah današnje razširjene EU in da smo ga tudi tukaj na odboru za zunanjo politiko, katerega član sem tudi sam, zasliševali. In lahko rečem, da je edini kandidat, ki do sedaj ni dobil glasu protisvoji izvolitvi. Tako da vse tisto, kar ste mu prej očitali, ne vem kje ste bili takrat, ko bi to lahko, [[....]] [[Oglašanje iz klopi.]] so pa vaši prejšnji kolegi [[...]]
Prosim!
[[...]]vse tisto, kar ste očitali, kar je vaš vodja poslanske skupine, kar ste prej očitali, bi lahko že očitali na odboru za zunanjo politiko. To je [[...]]
Prosim za mir! [[...]]
[[...]]edini kandidat, ki se lahko pohvali, da je vse mandate za veleposlanika prešel z vsemi glasovi podpore, niti enega ni bilo proti. Zato iz vseh teh navedb vsekakor bom svoj glas dal [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]tudi sam k tej izvolitvi, pa tudi sam lahko rečem, da dvakrat ko sem bil v njegovi družbi v tujini, tako enkrat z delegacijo na Dunaju, kot enkrat v Berlinu, lahko zagotovim, da tudi sam izredno spoštujem in cenim, kajti po mojem mnenju in po mojem prepričanju je to resnično kandidat, ki si zasluži vso podporo.
Franci Rokavec ima besedo.
Hvala za besedo. Odkrito povedano menim, da je dobre dva meseca in pol pred volitvami to početje v državnem zboru, ki se ga gremo danes, smešno. Običajno zunanjo politiko v svetu in tudi pri nas predstavljajo v prvi vrsti predsednik vlade in seveda s predsednikom vlade tudi zunanji minister. Zato ne vidim drugega vzroka za ta predlog predsednika vlade, da se za novega zunanjega ministra imenuje gospoda Iva Vajgla, kot poskus dodatnega kadrovskega čiščenja na veleposlaništvih in seveda še v tem mandatu popolniti za naslednje mandatno obdobje novega kandidata na veleposlaništvu v Nemčiji. Menim pa, da je od gospoda kandidata, ki pač prevzema to funkcijo zunanjega ministra po prejšnjem ministru, zelo nehvaležna vloga. Nehvaležna vloga zaradi tega, ker je bil zunanji minister razrešen zaradi izražanja svojih drugačnih stališč, političnih mnenj glede oblikovanja možne nove še boljše koalicije v tej državi. Menim, da gre za nezaslišan poskus razvrednotenja enih temeljnih demokratičnih vrednot, ki bi tudi po naši ustavi moralo biti, da ima vsak državljan seveda pravico svobodno izražati svoja politična mnenja, pa tudi minister vlade, kadar to opravlja v zasebnih zadevah, ne kot minister vlade. Seveda nič od tega kar bi bilo prekoračeno v vlogi bivšega ministra, mu ni možno očitati, zato je seveda ta vloga, ki jo gospod kandidat prevzema, zelo nehvaležna. Menim pa, da so očitki s strani pozicije, predvsem Liberalne demokracije, absolutno neutemeljeni na račun opozicije, češ, da je opozicija že v dosedanjem obdobju na odboru za zunanjo politiko kritizirala politiko in pa delo bivšega ministra za zunanje zadeve. To v celoti ni res. Verjetno gre zasluga opoziciji, predvsem opoziciji, pa tudi takrat še Slovenski ljudski stranki, ko je bila v vladi, da je za bran ključnih nacionalnih interesov vedno tudi ščitila ministra za zunanje zadeve takrat, ko je seveda ta zagovarjal izvajanje ključnih nacionalnih prioritet, ki so bile: vstop Slovenije v Evropsko unijo, vstop Slovenije v Nato. Zato so kakršnakoli takšna natolcevanja milo rečeno tudi žaljiva. Žaljiva ne do opozicije, ampak predvsem do ključnih nacionalnih ciljev, ki smo si jih v tej državi seveda že zdavnaj pred leti tudi zadali. Seveda danes smo v tej situaciji, kakršni smo. Menim, da je tudi nepotrebno izgubljati veliko besed ob tem početju, ker menim, da so pred nami še mnogo bolj pomembne naloge. Menim, da je pa žalostno predvsem to spoznanje, ki je bilo ugotovljeno prek včerajšnjega in današnjega dneva, da so v tej državi načete temeljne demokratične norme, kadar gre tudi za dosego posebnih ciljev in pa, da tisto deklerativno razmišljanje tudi predsednika vlade, da ta vlada izvaja antibirokratski program, da poskuša zmanjševati število zaposlenih v upravi, zmanjšati porabo javne uprave, je samo floskula. Ko pa na drugi strani vidimo poskuse v vsaki kadrovski zapolnitvi, kako čim prej zapolniti manjkajoče delovno mesto v državni upravi ali na funkcijah in pririniti svoje kadrovske potrebe in tudi na ta način dodatno trošiti davkoplačevalski denar; to pa mislim, da je zaskrbljujoče. Še zlasti ob tem, ko smo bili včeraj priča zelo pompoznemu in populističnemu nastopu predsednika vlade, ko pa na drugi strani vsakodnevno smo lahko priča, kako se po nepotrebnem troši davkoplačevalski denar. Samo pričakujem, da bodo takšni dogodki, ki se odvijajo že kar nekaj časa, počasi tudi izbistrili odločitev volivk in volivcev ter da se bodo odločili za bolj racionalno vlado takrat, ko bodo imeli priložnost. Hvala lepa.
Hvala. S tem smo končali razpravo prijavljenih kandidatov, ki so bili v času, ko bi bili na vrsti, v dvorani. Sedaj dajem besedo kandidatu za ministra gospodu Ivu Vajglu.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovane gospe poslanke, gospodje poslanci! Najprej bi se vam zahvalil za zelo visoko raven te današnje razprave, za to, da ste mnogi med vami naredili napor, da ste presegli tisto, o čemer smo, tudi jaz sem rekel, kar je bila neka emotivna karektaristika tega postopka. Dejansko bi lahko ostal še dve leti v Berlinu kot veleposlanik na relativno ugodnem zasebnem položaju in dovolj zanimivem profesionalnem izzivu. Vendar, ko mi je predsednik vlade ponudil, da se potegujem za mesto ministra za zunanje zadeve Republike Slovenije, sem to sprejel takorekoč brez premisleka. Gospod Kangler, odgovoril bom na vaše vprašanje v tem kontekstu in takoj. Jaz sem član Liberalne demokratske stranke že 10 let in seveda tudi funkcioniram kot član stranke in sem zainteresiran za njen program in sem se pripravljen tudi angažirati za ta program. Mislim sedaj tudi na volilni čas. Vendar pa je res tudi to, da nikoli nisem bil predvsem strankarsko razmišljujoč človek in ko sem šel v diplomacijo, sem strankarsko pripadnost in strankarsko obnašanje dal v drugi plan in sem se vedno obnašal - in me veseli, da ste nekateri med vami to tudi ugotovili - sem se obnašal kot uradnik in predstavnik države, ki sem jo predstavljal, predvsem, in je bil pri meni vedno dobrodošel, in ne samo dobrodošel, vsak ki je prišel z nekim mandatom, z neko nalogo v državo, v kateri sem služboval. Rekel bi, odgovoril bi na eno vprašanje, ki je bilo danes večkrat postavljeno. Vprašanje, kako si jaz kot možni zunanji minister predstavljam nadaljevanje slovenske zunanje politike v tem času, v tem mandatu, kolikor bo trajal. Na odboru za zunanje zadeve sem zelo eksplicitno povedal, da je bila slovenska zunanja politika tako konsistentna, da nas je pripeljala v Evropsko unijo in Nato kot ugledno članico. In zato mislim, da lahko kot minister, če me boste imenovali, nadaljujem in zagotavljam kontinuiteto takšne zunanje politike. Se pravi, mislim, da je ni treba spreminjati, in jaz vsekakor nimam te ambicije. Seveda, vsak človek opravlja svoje delo na svoj način in je pravzaprav stvar stila in temperamenta, tudi izkušenj, tudi neke življenjske filozofije, kako reagiraš na določeno situacijo. Mislim, da je pomembno za diplomacijo to, kar meni nekateri očitajo, da sem dolgočasen, da sem siv [[sive lase imam res]] , da ne govorim vedno jasno. Z mano imajo novinarji včasih težave, zato ker odgovorim na vprašanje tisto, kar hočem jaz odgovoriti, ne čisto tisto, kar me je novinar vprašal. Tako bo ostalo tudi naprej, kajti vsak odgovor, zlasti kadar gre za zunanjo politiko in kadar gre zaodgovornost, ki je na plečih zunanjega ministra, je pomembno, da ne reče vsega, da ne reče takoj, da ne odgovori takoj; da se razmisli. Ker izjava zunanjega ministra pomeni vezilo za državo in za obvezo v odnosu na druge države. Se pravi, nameravam delovati premišljeno in nameravam delovati diskretno in, če hočete, tudi tiho, in ne bom tega nikoli smatral za svojo slabost. Druga stvar, ki bi jo rad povedal, je naslednje. Z veseljem sem pogledal v opozicijske klopi, klopi mojih političnih prijateljev me tako ali tako zmeraj veselijo, ampak posebej me je veselilo, ko sem pogledal v klopi opozicije, ker sem tu med vami srečal zelo veliko članov parlamenta, s katerimi sem se srečeval v tujini, sem se srečeval kot državni sekretar in vzpostavil dobre in koristne odnose, tudi iskrene odnose. Jaz nisem taktiziral v teh pogovorih, ki smo jih imeli, ko smo se srečevali, ker sem vedno imel pred očmi interese naše države. Seveda se obvezujem, da bo moj odnos do opozicije, če me boste izvolili, če me boste podprli, tudi če me ne boste, ostal takšen, kot je bil doslej. Sem človek, ki išče konsenz, ki išče soglasje, ki išče dogovor, kreativen dogovor. Sleherna sugestija - in tu sem hvaležen kolegici Majdi, ki je to rekla -, dejansko gledam na kreiranje neke zamisli kot na nek mozaik, ki mora sproti nastajati, ki je odprt, ki se bogati in zato bom odprt za sleherno sodelovanje opozicije, za sleherno idejo. Navsezadnje je pomembno tudi to, tudi disonantni toni so pomembni v parlamentu, ker odpirajo področje in interese države, tudi kot rečejo v Nemčiji: "Links aus" in "recht aus", tudi skrajno levo krilo in skrajno desno krilo lahko odpira vprašanja, ki so za interese države izredno pomembna in kažejo potem v pozitivni luči tistega in tisto silo centra v državi, ki uspe formirati neko sredinsko politiko, neko politiko, ki tudi partnerjem daje vtis, da imajo solidnega partnerja. Zdaj sem, recimo, pri vprašanju, kako najprej. Natančno sem prisluhnil vašim vprašanjem v zvezi z odnosi s Hrvaško in odprtimi vprašanji, ki jih imamo. Normalno je, takšnih vprašanj nimajo države, ki niso sosednje države. V primeru sosednjih držav so vedno neka specifična vprašanja. Nekatera so težak in se jih rešuje skozi daljše obdobje. V tem kratkem času do volitev se jaz nameravam ukvarjati z nekaterimi od teh vprašanj. Mogoče vsaj, da se zastavi nek naslednji korak, ki ga bo mogoče napraviti šele po volitvah. Ampak na vsak način mislim temu vprašanju, če me boste izvolili, posvetiti posebno pozornost. Če dovolite, bi jaz zdaj skozi nekatere in mogoče se najprej opravičim, ker verjetno ne bom odgovoril na vsa vprašanja, ker tudi včasih ni bilo povsem jasno, ali je mišljeno kot vprašanje, ali je mišljeno kot komentar, ali je mišljeno preprosto kot izražanje neke sugestije, nekega napotila. Kar je bilo mišljeno kot napotilo, bom v maksimalni meri poskušal upoštevati, prebral bom stenogram tudi in če je kakšno vprašanje, ki zasluži pisni odgovor ali je bolje, da se pisno odgovori nanj, bom gledal, da odgovorimo nanj pisno. Zdaj bi šel na konkretna vprašanja. Ne zamerite mi [[...]]Sedaj sem našel. Jaz sem imel namreč zapisek tukaj še, nadaljeval sem zapiske z odbora za zunanjo politiko. Gospodu Podobniku sem v bistvu odgovoril s tem, ko sem rekel, da kot članica Evropske unije in Nata imamo trasirano zunanjo politiko, imamo deklaracijo državnega zbora in imamo seveda cilje, ki so enaki in vedno znova potrjeni v Evropski uniji. Evropska unija je organizacija, ki išče konsenz, ki je zgrajena na predpostavki, da se vselej najde konsenz, ker si ga članice tudi želijo. Mislim, da je za nas pomembno, da prihajamo v Evropsko unijo s konkretnimi svojimi pobudami in s svojimi stališči in da seveda pričakujemo, da bomo pridobili prijatelje in podporo v Evropski uniji, ne pa, da bomo nujno vsak svoj predlog v resnici tam tudi uveljavili. Gospod Drobnič me je vprašal, kaj se bo spremenilo v teh kratkih dveh, treh mesecih, v katerih naj bi se realiziral moj mandat. Mislim, da sem mu s tem odgovoril že prej, da ne gre za to, da spreminjamo zunanjo politiko. Gre za to, da znotraj dogovorjene zunanje politike razvijamo stalno aktivnost, da iščemo neke opore za to, da Slovenija dinamično brani svoje interese in jih predstavlja v svetu. Predstavnik Stranke mladih je opozoril na vprašanje narodnostnih manjšin. Na to vprašanje je opozoril tudi gospod Bernik, na to vprašanje je opozoril gospod Pukšič. Žal mi je, da v odboru za zunanje zadeve tej temi nismo mogli posvetiti nekaj več pozornosti. Jaz sem jo skiciral v svoji predstavitvi ravno zaradi tega, ker ji sam posvečujem posebno pozornost in sem pričakoval, da se bomo o tem več pogovarjali. Mene je moja profesionalna pot vodila skozi številne države, v katerih so bili Slovenci v različnih svojstvih, da tako rečem. Najprej sem deloval kot novinar v Italiji in spoznaval vprašanja slovenske manjšine v Italiji. Potem sem bil v Clevelandu, kjer sem spoznaval slovensko izseljeništvo, potem sem bil na Švedskem, kjer sem spoznaval evropsko izseljeništvo, ki je nastalo iz delavcev na začasnem delu v tujini, potem sem imel v Avstriji tipično zelo razvito slovensko manjšino na Koroškem in potem navsezadnje v Nemčiji sem se ponovno srečal z vprašanji naših zdomcev. Jaz bi rekel to, da vam zagotavljam, da če bom dobil mandat, da se tem vprašanjem nameravam posvečati zelo intenzivno, tudi če je treba tudi zelo jasno in zelo ostro. Brez zamere, dobro sosedstvo mora prenesti tudi kakšno malo ostrejše opozorilo, kadar imamo občutke, da se pravice naših narodnostnih manjšin kršijo. S tem v zvezi se pridružujem pripombi, ki je bila izrečena v zvezi z uresničevanjem avstrijske državne pogodbe in razsodbe avstrijskega ustavnega sodišča. Mislim, da bomo naše odnose s sosednjo Avstrijo, ki so izredno razviti in bistveno pomembni in za katere sem si tudi jaz zelo prizadeval, ko sem bi v Avstriji, da bodo še boljši, še bolj transparentni, še bolj pozitivni, če se bomo tudi o teh vprašanjih lahko pogovarjali kot dobri sosedi; na primer na način, kot se predstavniki avstrijskega političnega javnega življenja pogovarjajo o položaju nemško govoreče manjšine v Italiji na južnem Tirolskem. Tako da: da, Slovenci po svetu so del slovenskega naroda, del našega narodnega telesa, del naše narodne kulture in del našega aktualnega interesa, ko gre za gospodarsko povezovanje, ko gre za kulturno povezovanje, ko gre za povezovanje z intelektualnim potencialom, ki ga imajo naši ljudje. Jaz tudi mislim, da zakon, ki je bil predložen o Slovencih po svetu in v zamejstvu, da je zelo pomemben dokument in da ga je na vsak način treba dokončati in tudi sprejeti. Zdi se mi pa, da bo to verjetno težko v tem mandatu storiti. Če bo sodelovanje vseh dovolj intenzivno, dovolj izraženo, jaz ne bom ovira, da se na tem zakonu dela na način, da bo lahko sprejet, če ne, pa tudi se obvezujem, da bomo pripravili ta dokument tako, da bo lahko sprejet v naslednjem mandatu. Gospod Barovič je govoril o moji tezi, da je nizozemsko predsedstvo predstavilo pred sebe, ampak s tem tudi pred nas, neko nalogo, da v naslednjem obdobju do ratifikacije, ki je predvidena do leta 2006, agitiramo za ratifikacijo tega pomembnega dokumenta evropske ustave. Izrazil sem samo bojazen, ki je precej razširjena, da utegne veliko število napovedanih referendumov nekoliko zavleči proces ratificiranja ustave v celoti. Da pa je prepričanje v evropskih demokratičnih krogih, da se bo tudi ta zgodba razpletla, tako kot so se vendar razpletle vse evropske zgodbe, s kompromisom in da se ne bo razpletla na način, da se bo nekdo hotel izločiti iz takšne integrirane Evrope. Nihče doslej še ni izstopil iz Evropske unije in tudinajbrž nihče nikoli ne bo izstopil iz takšne unije; skratka, iskal se bo kompromis. Vloga Slovenije na Balkanu. Gospod Juri je govoril o tem, in jaz sem to izpostavil v svojih tezah, da se v iskanju nekega posebnega poudarka, neke posebne dodane vrednosti, ki jo Slovenija lahko pomeni za evropsko politiko, najbrž logično ustavimo pri tej niši, pri tem področju. Evropska unija pričakuje od nas, da se bomo angažirali na tem področju, da bomo neko svoje prejšnje vedenje o tem področju lahko uporabili [[jezikin tako naprej]] in ogromno število človeških povezav, ki so ostale zlasti na gospodarskem področju, pa tudi na drugih; neko zaupanje, ki ga imamo, ki ga Slovenija uživa na tem področju. Mislim, da je posebno razveseljivo dejstvo, da se je to zaupanje z vstopom Slovenije v Evropsko unijo in Nato očitno povečalo; da je Slovenija ne glede na relativno pravzaprav majhnost tudi na tem področju, da se je afirmirala in da v njej vidijo že precej pomembnega in velikega igralca. Zato mislim, da je pomembno, da v tem vidimo svojo prioriteto. Kar zadeva politiko in tega, kar se je zgodilo v Iraku, kot je gospod Juri apostrofiral. Rekel bi: iz Iraka in situacije, ki je danes tam, je pravzaprav cela svetovna javnost, mednarodna javnost, potegnila določene zaključke; določene zaključke, ki peljejo naprej, ki so bazirani na splošnem zadovoljstvu, da je en diktator manj na svetu in da se odpira možnost za nek stabilnejši in bolj demokratičen, našim vrednotam tudi bližji razvoj Iraka in cele regije. Vendar pa je dejstvo tudi to, da je obrazec, da je mogoče na hitro in z dovolj vojaškega pritiska rešiti problem, ta obrazec je nekaj izgubil na svojem sijaju. Ker je očitno vojno mogoče dobiti, mir je pa veliko težje vzpostaviti, zlasti je pa težko vzpostaviti nek nov državotvorni proces ob upoštevanju tradicionalnih vrednot določenega kraja in vrednot, ki jih prinašajo države s tradicionalnimi parlamentarnimi demokracijami in spoštovanjem človekovih pravic in tako naprej. In jaz mislim, da je prav in da je naša politika naše vlade in stališče, ki ga imamo do iraškega konflikta in povojne izgradnje in demokratizacije Iraka, ta, da sodelujemo maksimalno kot članica Nato in Evropske unije pri vseh nišah, po katerih se doseže soglasje v okviru Nata in Evropske unije. Da pa je našesodelovanje pri usposabljanju varnostnih sil striktno omejeno na teritorij tretjih držav. Meni je bilo tukaj nekajkrat postavljeno vprašanje, kako bom odgovoril na vprašanje, kaj se je zgodilo in zakaj je odšel minister Rupel s svojega mesta. Jaz sem te dni bral precej medijev v različnih državah, in so poročali o tem dogodku. Niso ga opisovali kot nek emotiven in travmatične dogodek, oni se sicer reducirajo na dejstva. In v dejstvih piše to, da sta se razšla predsednik vlade in zunanji minister na vprašanjih, ki so vprašanja notranje politike, ne zunanje politike. In moram reči, da imam vtis, da se potem prav veliko naslednjih vprašanj več ne bo pojavljalo. Zdaj, kar zadeva moj osebni odnos do tega, jaz sem ga povedal in vi ste videli, da so ga tudi mediji prinesli, jaz ne nameravam sodelovati v kakršnikoli polemiki, ki bi zmanjševala rezultate in ugled dela dr. Dimitrija Rupla. Bil sem njegov sodelavec v časih, ki so nas zbližali, zato ker so bili dramatični, ker so bili pomembni za Slovenijo, ker so bilikreativni, ker so zahtevali od vseh nas nek maksimum. Gospod Bernik, ki ga na žalost ni, se je dotaknil vprašanja, ki je njemu blizu - mojega dela kot generalnega konzula v Clevelandu. Tudi gospod Cukjati je o tem rekel nekaj besed. Moram reči, da je biloto obdobje 1984-1988 izredno komplicirano obdobje že razpada tiste države in kofliktov, ki so se kazali v najbolj zaostreni obliki najprej zunaj, preden so se prenesli navznoter. Moje razumevanje tistega časa in možnosti, ki so se mi odpirale, je bilo, daje treba že tam delovati na nek način, da ljudi različnih prepričanj, različnih usod združuješ. Nekajkrat sem pri tem kršil stroge predpise, za katere pravite, da so obvezovale tedanje diplomate tedanje države. Vključeval sem v pobude, ki smo jih imeli, kot je, recimo, bila poletna šola biznisa, ki smo jo imeli s Cleveland State University, kot predavatelje tudi predavatelje iz vrste te skupine, ki jo je gospod Bernik imenoval kot izbrisane. Nisem se oziral na to, kdo ima prepoved potovanja v tedanjo Jugoslavijo, dajal sem vize ljudem, ki jih ne bi smel dajati in tako naprej. Mislim, da kar zadeva moje delovanje tam, ni ostala nobena senca in bi težko sprejel to kvalifikacijo nekega človeka trde roke. To jaz nisem bil in tudi po naravi nisem tak. Kar zadeva, gospod Božič, vaše vprašanje o agenciji in o tem, ali lahko ekonomski svetniki pokrijejo v celoti to zadevo in zahtevo po informiranju potencialnih investitorjev in tako naprej. Na prvi pogled mislim, da je takšna agencija pomembna. Tudi zato, ker je mreža naših zunanje ekonomskih svetovalcev v bistvu še vedno nek "torzo", mi je nimamo razvite. Mi imamo vsega skupaj nekaj več kot ducat ekonomskih svetovalcev in ponavadi so to ljudje, ki so sami, ki nimajo logistične podpore, ki lahko spremlja, recimo, makroekonomske procese v svojih državah, lahko zbira informacije, lahko posreduje včasih kakšno informacijo, ampak globlje ne more iti. Recimo, ekonomski svetnik v veleposlaništvu v Berlinu. On sedi v Berlinu. Večina naših gospodarskih odnosov se odvija z Bavarsko, z Baden Württemberg, s temi južnimi predeli Zvezne Republike Nemčije, kamor on praktično ne pride. Enako velja za druge velike države, Francijo, ne vem, ostale, Poljska. Tako mislim, da ekonomski svetovalec ima svojo specifično funkcijo, drugi del infrastrukture, ki pa z njim korespondira, pa mora biti tukaj. To je tako, na prvi pogled moje mnenje, ampak, kot rečeno, se bom pozanimal o tem v gospodarskem ministrstvu in mogoče bom lahko kaj koristnega predlagal oziroma tudi vašo sugestijo upošteval Gospod Kangler, vi ste bolj komentirali, bolj razmišljali, kot mene spraševali. Tudi mene veseli, da nas bo več Mariborčanov tukaj v tem državnem zboru. To je moje mesto in ko ste govorili o decentralizaciji, se mi zdi tudi dobra ideja, da se kakšen zunanjepolitičen dogodek tudi decentralizira in zagotovo bom poskušal to nekako pravično decentralizirati po Sloveniji. Slovenija je v bistvu tako majhna, da je lahko eno samo prizorišče nekih dogajanj, kjer prihajamo v stik s svetom. Zlasti mislim to tudi za kulturo. Nimam časa več, da bi o tem govoril, ampak zelo sem prepričan promotor in organizator kulture in verjamem v to, da bo Slovenija verjetno najbolj razpoznavna postala v svetu in v Evropi, če bomo znali svojo kulturo odpirati in ponujati temu svetu. Kar zadeva - ne vem, če je bilo to vprašanje moje glasbene kulture in orglic itn. - moram reči, da sva se z gospodom Peterletom velikokrat dobila in na Dunaju in v Berlinu in imela zelo dobre odmore, da sem se sam tudi prepričal, da ima kot politik v svojem političnem spektru izredno velik ugled in to se je navsezadnje tudi pokazalo tako na volitvah tukaj kot na volitvah zunaj in naj mi bo dovoljeno, da to povem. Ne vem, če sem odgovoril na vsa vaša vprašanja. Moram reči, da je bilo zelo težko si pisati in nekako poskušati rezimirati. Na koncu se vam še enkrat zahvaljujem za vašo pozornost, za vašo ljubeznivost, za vašo dobronamernost in ponovno zagotavljam, da bom odprt za sleherno pobudo, če mi boste izkazali zaupanje, in da bomo, kot rečeno, nadaljevali z zunanjo politiko, ki je prinesla ugled in pravzaprav zadovoljstvo tudi državljanom Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Ivo Vajgel. Predsednik vlade je v tem času zaseden z obiskom predsednika države Romunije, zato ne more priti na našo sejo v tem času. Seznanil bi vas s potekom dela še naprej, da bi se potem lažje odločali za izrabo tega časa. Po končani tej točki, torej, po glasovanju in če bo kandidat za ministra potrjen, se bomo seznanili z dvema ugotovitvenima sklepoma, nato pa bomo delo za 45 minut prekinili, da bi tehnične službe pripravile potrebno spremembo glasovalne naprave za vrnitev razrešenega ministra dr. Rupla, ki se vrne v poslansko klop. Ko bomo tudi to končali, imeli napravo urejeno, bomo šli na 3. točko dnevnega reda. Zato vas sedaj sprašujem, ali želi še kdo razpravljati v skladu s 1. odstavkom 71. člena poslovnika? Hvala lepa, imam še štiri zapisane kandidate za razpravo po pet minut. Gospod Cukjati, imate besedo.
Hvala za besedo. Gospod kandidat je odgovoril kar na nekaj vprašanj, na enega pa ni odgovoril, pa bi ga rad ponovil. Predlagam, da mu tudi date pet minut, da bo lahko odgovoril. In sicer, konkreten primer, da ne bomo preveč filozofirali. Če bi, ne bom rekel civilna družba, ampak kar opozicija organizirala javno tribuno v Cankarjevem domu na temo Slovenija in njeno mesto v Evropi in v svetu in bi povabili tudi gospoda ministra za zunanje zadeve, da poda neke informacije, mnenje, referat: ali bi se on udeležil te tribune - poudarjam, kljub temu, da jo organizira opozicija in kljub temu, če bi negodoval, recimo, gospod Gaber. Ali bi se udeležil te tribune in tvegal isto usodo, kot je doletela gospoda Rupla?
Kolega Jerovšek.
Spoštovani gospod kandidat, glede na to, da se na zaslišanju jasno nastopili proti slovenski medijski manipulaciji, ki širi glas, da parlament po vstopu v Evropsko unijo ne bo imel več pomembne vloge, ampak ste dejali, da bo in mora biti osrednja hiša informiranja politike, s čimer se jaz v celoti strinjam, me nekoliko čudi, da ste v odgovoru na poslansko vprašanje pa nastopili v skladu s svojo maksimo, kako ste nastopali do novinarjev kot "portparol" oziroma diplomat, da ste odgovarjali vedno tisto, kar ste hoteli odgovoriti, ne tega, kar so novinarji vprašali. Mislim, da bi v tej relaciji politik proti politiku, kandidat proti poslancu, bilo dobro, na kar je opozoril že kolega Cukjati, neposredno odgovorili. Morda je za odgovore na moja vprašanja zmanjkalo časa. Zaradi tega pričakujem, da bi morda še o tem, ali je o povolilnih frustracijah Liberalne demokracije govoriti skozi prizmo tega hudega poraza negativno o kandidatu za evropskega komisarja, ali je to za Slovenijo pametno, koristno. To je vprašanje, ki sem ga že postavil. Kot drugo bi se pa želel še nekoliko osredotočiti, kar sem prej pozabil, na politiko do sosednje Hrvaške. Tu so danes številni poslanci nastopali s svojimi pogledi na uresničevanje slovenske politike do sosednje Hrvaške. Upam, da se je kolegu Baroviču zgodil "lapsus lingue", ko je govoril, da mora biti naše stališče stoično, trikrat je ponovil besedo stoično. Sam ravno mislim, da je edino na tem področju Slovenija dejansko doslej delovala preveč stoično. Da je to področje, kjer bivši zunanji minister pravzaprav ni imel odločilne vloge, ker so se na to področje spuščali tako bivši predsednik vlade, gospod Drnovšek, kot sedanji predsednik vlade, gospod Rop, in to zaradi izrednih ideoloških, političnih povezav, politične enakosti s sosednjo Hrvaško pod prejšnjo vlado, in so se čutili domače, da je to njihov bazen. Zaradi tega me ne čudi oziroma se moram vprašati, kaj pomeni, da je v časniku, ki sem ga prej navedel, odgovorni urednik na nek način svojo politično popkovino, povezavo s temi centri moči, nakazal, s strani katerih je gospod Ruper rekel, da je prišlo povelje za njegovo razrešitev - da se tu zapiše, da je imel nekdanji minister oziroma da imate vi bistveno drugačno taktiko in stališče ter politiko do izsiljevalske in populistične politike do Hrvaške, ki bi jo naj vodil prejšnji minister. Menim, da ravno na tem področju Slovenija ni bila nikoli niti malo izsiljevalska, pa bi morala biti; morala bi svoje komparativne prednosti glede na položaj v Evropi in Natu izkoristiti, to je legitimno. Ampak tu se zdaj očita, kot da smo mi nekaj izsiljevali Hrvate. Kakšna politika se potem obeta, če pripisujejo vam, gospod kandidat, da boste pa zdaj bistveno bolj popustljivi? Ne vem, kje je to zraslo. Jaz imam do te politične potence do te novinarke določen odnos, ker je pač bila 10 dni skupaj z nami na obisku na Kitajskem, pa se na tiskovnih konferencah ni oglasila, žal ne. In zaradi tega me res zanima, kaj vse to pomeni. Glede na to,da je pa ta časnik izredno dobro obveščen, kot sem že rekel, s tem "podpalubjem" oblasti, pa me res zanima, kaj se tu predvideva. Hvala lepa.
Kolega Janša.
Kandidat za zunanjega ministra je tudi v tem zadnjem nastopu veliko govoril o zunanjepolitičnih usmeritvah s tem, ko je odgovarjal na nekatera vprašanja, vendar pa je to za mesto za ministra za zunanje zadeve očitno popolnoma nepomembna zadeva. Včeraj smo govorili o sedaj že bivšem zunanjem ministru, ki je bil dober pri izvajanju teh zunanjepolitičnih usmeritev, verjetno celo boljši, kot boste vi lahko kadarkoli, ampak je predsednik vlade vseeno predlagal zamenjavo zaradi tega, ker mu osebno ni bil všeč, ker je šel na neko zborovanje v Cankarjev dom, zato predlagam, da v te svoje smernice dodate tudi, da se boste izogibali Cankarjevega doma, ker je to za ministra za zunanje zadeve bolj nevarno, kot pa če ne izvaja usmeritev državnega zbora. Dejstvo je, da je vladajoča koalicija iz zamenjave in imenovanje novega zunanjega ministra naredila farso, kjer argumenti ne veljajo nič in je tudi to pogovarjanje o teh zunanjepolitičnih usmeritvah več ali manj neka fasada, za katero pa se skrivajo povsem drugačni razlogi, pa tudi ocene uspešnosti dela v različnih vladnih resorjih. Tako da, kot že rečeno, za vašo usodo ali kateregakoli ministra v vladi, ki jo vodi gospod Rop, je popolnoma nepomembno, ali dela dobro ali dela slabo, važno je, da se mu ne zameri, pa tudi tistim ne okoli njega. In očitno je takšna politika, ki ne temelji na argumentih, temelji na neki realni presoji, ali nekdo dela za blaginjo Slovenije ali ne, moto dela sedanje vladne koalicije, ki se na srečo izteka. Prej je v enem od svojih nastopom nekdo od poslancev DeSUS-a izkoristil to priložnost in je govoril o strokovnem svetu Slovenske demokratske stranke, češ, da ga ni. Očitno ta poslanec ni vešč sodobnih tehnologij. Na naši spletni strani je že kar nekaj časa objavljena celotna struktura strokovnega sveta Slovenske demokratske stranke. Osem odborov za osem resorjev je imelo predstavitve doslej, javne predstavitve, ki so bile v glavnem tudi prezentirane v medijih, razen tistih najbolj trdorežimskih, in sem upal, da je to prišlo tudi do poslancev DeSUS-a. Ampak glede na to, da v štirih letih niso ugotovili, kaj piše v koalicijski pogodbi glede potrebe po izravnalnih shemah in niso zahtevali od lastnega ministra, da predlaga ta zakon, se ne čudim tudi temu, da niso ugotovili, da strokovni svet Slovenske demokratske stranke obstaja že nekaj časa, da so vsi predsedniki teh odborov predstavljeni, in da je bilo osem javnih predstavitev programa, ki so se začela bistveno prej, preden je vlada pripravila strategijo, tako imenovano strategijo razvoja Slovenije v prihodnje, ki je sedaj v javni razpravi, za katero smo plačali, bomo plačali vsi davkoplačevalci, s to strategijo pa se kiti največja vladna stranka. Vsaka stran - odgovarjam na to, kar je bilo v razpravi enega od poslancev DeSUS-a, mislim, da je o tem ravno predsedujoči govoril, in če je on lahko govoril, jaz lahko na to odgovarjam v času, ki mi je seveda na razpolago. Skratka, kar se tega tiče, ta program obstaja. Če poslanci DeSUS-a tega ne vedo, lahko še vedno to preberejo na naši spletni strani. 15. julija bo v Cankarjevem domu tudi predstavitev celotnega programa strokovnega sveta Slovenske demokratske stranke za naslednji mandat in toplo vabljeni tudi vsi štirje oziroma trije prisotni poslanci DeSUS-a. Torej, nikoli ne bom pristal na to, da je v tem državnem zboru dovoljeno o nekih stvareh govoriti samo poslance vladne stranke, pa tudi če je to DeSUS, stranka ki se "kao" zavzema za upokojence, v štirih letih pa ni uspela prepričati lastnega ministra v vladi, da predlaga zakon o izravnalnih shemah.
Jaša Zlobec.
Hvala. "Kaj, Fanst, ki z Mefistom brusi nebeške parkete, žebelj v mojem v čevlju bolj je močan, kot vsa poezija, ki zmore jo Goethe. Zato so pa diplomatski parketi diskretni, sicer ne bi bili učinkoviti. Zato so ministri za zunanje zadeve, ki hočejo biti glavni plesalec, edini plesalec in zaradi tega svojega samopaštva in samoljubja pozabljajo, kaj je njihova naloga. In prepričan sem, kot poznam diskretnost novega zunanjega ministra, se ta ne bo polakomnil, da bi on sam bil veliki igralec in vsi ostali samo njegova senca. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Juri, izvolite.
Hvala. Zelo zanimivo je bilo poslušati nekaj razprav s tistega konca dvorane, ki so bile danes zelo kritične do naše diplomacije oziroma do naše zunanje politike, včeraj pa je s tistega konca prihajala vrsta pohval za ministra za zunanje zadeve, ki je prvi odgovorni za izvajanje te politike. Sicer bi jaz samo opomnil nekaj v zvezi z odgovori, ki jih je dal gospod kandidat, gospod Vajgl. Ko govorimo o Iraku in o vojni in o krizi - soglašam z vašo oceno, da je z vojaško silo lažje zmagati v vojni kot vzpostaviti mir kasneje. Problem je v tej krizi tudi pri tem, da tisti, ki je uporabil silo, je to uporabil mimo mandata edine avtoritete sveta, ki ga lahko podeli, to so Združeni narodi, in je uporabil to silo tudi z lažmi, kajti, vsi se veselimo, da tega diktatorja ni več, Sadama Huseina, ampak ni bil to razlog seveda za agresijo. Agresija je temeljila na domnevnem obstoju orožja za množično uničevanje in iz tega naslova je bilo zlagano vse od samega začetka. Svet je to spoznal, soglašam z vami, da je to v poduk svetu, svetovni skupnosti, ampak imeli smo že neko tako zgodbo z Vietnamom svoj čas in upam, da so spoznali tudi v Združenih državah Amerike, da potrebujejo neko prenovo v Beli hiši in da se tovrstne zadeve ne bodo ponavljale. Toliko, hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda kandidata, gospod Vajgl, izvolite.
Spoštovani, gospod Cukjati, odgovoril na vaše eksplicitno vprašanje. Če bom dobil povabilo od kakršnekoli civilne družbe, politične stranke na pogovor o zunanji politiki o načelnih stvareh, načelnih problemih zunanje politike, bom takšno povabilo seveda sprejel. Ne bi ga pa bil sprejel povabila na zbor, kakor je bil sklican in kakor je bil formuliran, zato ker je bil formuliran tudi po mojem mnenju in po moji oceni kot iskanje alternative za to vlado in politično stranko, ki ji tudi jaz pripadam, tako da, sedaj sem vam volontiral z dvema odgovoroma. Ampak, v principu sem vselej za pogovor in za pogovor ne glede na to, kaj vemo drugo o drugemu in kakšna so naša politična izhodišča.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, zaključujem razpravo. Prešli bom na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Za ministra za zunanje zadeve se imenuje gospod Ivo Vajgl". Obrazložitev glasu. Gospod Merlo, izvolite.
Spoštovane kolegi poslanci, lepo vas še enkrat pozdravljam. Dovolite, da se vam še zadnjič oglasim kot poslanec, preden se posvetim predvsem moji stroki. Včeraj sem skupaj z vami sodeloval praktično pri svojem tako rekoč zadnjem poslanskem opravilu. Kot zahteva normalna demokratična procedura, danes vračam to mesto v državnem zboru kolegu dr. Ruplu in ob tem naj mi bo dovoljeno, da mu izrečem najboljše želje pri delu v poslanskih klopih, ne glede nato, da je zapustil našo stranko. Želim mu, da bo nekoč našel tisto politično opcijo, v kateri bo končno dosegel izpolnitev svojih političnih ambicij. Danes bo tukaj teklo glasovanje o novem zunanjem ministru, ki pa ga tistim, ki jim slovenska diplomacija ni tuja, ni treba posebej predstavljati. Namreč, gospod Vajgl je poklicni diplomat, torej človek, ki si je za svoj poklicni in življenjski cilj zadal nalogo služiti Sloveniji pri njenem uveljavljanju v svetu, zlati pa pri zaščiti njenih interesov. Ne glede na to, kako težko je to včasih bilo, se nikoli ne sklicuje na pretekle zasluge, ampak je pripravljen poprijeti vsepovsod tam, kjer meni, da bo s svojim znanjem in izkušnjami lahko koristil svoji državi. O tem ne bi lahko pričali le kolegi diplomati, o tem lahko kaj povedo Slovenci po svetu, še zlasti pa naša slovenska manjšina. S tem je mag. Rop predlagal tako izkušenega in cenjenega diplomata, da mu vodi ministrstvo za zunanje zadeve, in je s tem pokazal, da ne ceni le njega osebno, ampak da spoštuje in ceni napore profesionalne diplomacije. Kolegi poslanci, zahvaljujem se svojim kolegom v Liberalni demokraciji za podporo, sodelovanje v teh skoraj osmih letih in v veliko čast mi je bilo delati z vami za [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ideje in cilje, v katere tudi sam globoko verjamem. Nasploh pa, spoštovani kolegi, vsi po vrsti, ne glede na barve, stranke in podobno, mislim, da smo v teh letih sodelovali korektno in s tem imeli en enoten cilj, in to je dobrobit države. Mislim, da to lahko vsi rečemo, ne glede na pripadnost strankarstvu. Vsem skupaj bi vam pri vašem delu želel še naprej uspešno delo in še zadnji tak medklic: lepo mi je bilo med vami. Hvala. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]
Gospod Partljič, izvolite.
Nisem se oglašal ne včeraj ne danes, ker se mi na nek način ni zdelo korektno, kajti prejšnjega zunanjega ministra in bodočega poznam že dobrih 40 let, z enim sem vsaj pisateljski tovariš, če tako rečem, za gospoda Iva Vajgla pač rečem, mislim, da sva tudi prijatelja. In bi se mizdelo nekorektno še tukaj dodati. Rekel bi pa samo to, da ocenjujem to, kar je bilo v diskusiji večkrat imenovano kot druga možnost ali pa slaba izbira, mislim, da je odlična, da je premier se odločil postaviti oziroma predlagali zunanjega ministra. Meni bi bilo, čeprav veste, da gospoda Ropa spoštujem in je na mnogih področjih tudi odličen strokovnjak, saj je bil tudi minister za razna področja, bi mi bilo malo tesno pri srcu, če bi mislil, da nimamo zunanjega ministra. Pred nami so trije meseci, ampak v zunanji politiki in sploh se lahko zgodi hitro kakšna celo incidentalna reč in mislim, da potrebujemo profesionalca in strokovnjaka. Izbira je prava. Mislim, da pravzaprav, če sem rekel, da o nekaterih ne bom govoril, da smo izbrali najboljšega diplomata, ki ga imamo, upam, da bo izvoljen, in mislim, da je bila takšna poteza koristna za državo bolj, kot če bi si premier za ta čas prisvojil ta resor.
Hvala lepa. K besedi vabim gospo Mrzel. Izvolite.
Hvala, gospa predsedujoča. Spoštovani gospod kandidat Ivo Vajgl, poslanke in poslanci, ljubi ljudje! Zelo pozorno sem poslušala včerajšnjo in tudi današnjo razpravo in moram reči, da me je, odkar nas je doletela sreča, da smo se osamosvojili in dobili samostojno Slovenijo, preganjala samo ena skrb: da bi se nam zgodila protireformacija, ki se nam je že zgodila v zgodovini in za katero tako malokdo ve. Moram reči, da vse, kar se je dogajalo včeraj in v zvezi z Zborom za republiko, je pravzaprav neka prozorna maska prav za nekakšno protireformacijo; pa pustimo zdaj to ob strani. Moram reči, da me je presenetila predstavitev gospoda Vajgal. Prvi je omenil kulturni in intelektualni potencial. Njegova predstavitev je bila mirna in kulturna. Mislim, da politika nikakor ne more brez kulture in brez poznavanja kreativnega napora. Verjamem, da bo zelo dobro vodil ta resor, in glasovala bom za gospoda Vajgla. In se mu tudi zahvaljujem, da je v tako težkem času sprejel to kandidaturo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo obrazložitve glasov. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa: "Za ministra za zunanje zadeve imenuje gospod Ivo Vajgl." Glasujemo. Navzočih nas je 72, za je glasovalo 47 poslank in poslancev, proti 23. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 23.]] Glede na izid glasovanja ugotavljam, da je gospod Ivo Vajgl imenovan za ministra za zunanje zadeve. Ministru vlade Republike Slovenije iskreno čestitam k imenovanju in mu želim uspešno opravljanje dolžnosti! Prosim novoimenovanega ministra, da v skladu s 113. členom ustave Republike Slovenije priseže pred državnim zborom.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Spoštovani gospod minister, sprašujem vas, ker imate priložnost, ali želite morda spregovoriti pred državnim zborom? Izvolite.
To priložnost, spoštovane gospe in gospodje poslanci, bi izkoristil samo za to, da se vam še enkrat zahvalim za zaupanje, tistim, ki ste me podprli, in se priporočam za dobro sodelovanje s tistimi, ki me niste podprli. Ponovno bi se vam pa zahvalil za zelo prijazno, korektno in vsebinsko obravnavo; poskušal se vam bom oddolžiti. Hvala lepa. [[Aplavz.]]
Preden preidemo na obravnavo naslednje točke dnevnega reda, spoštovani državni zbor seznanjam tudi z naslednjima ugotovitvenima sklepoma. Prvič, v skladu s 14. členom zakona o poslancih doktor Dimitrij Rupel z današnjim dnem ponovno opravlja funkcijo poslanca. Ob tej priložnosti mu izrekam iskreno dobrodošlico. Upam, da se bo med nami dobro počutil. In drugi sklep, v skladu s 14. členom zakona o poslancih preneha opravljati funkcijo poslanca Aleksander Merlo, ki jo je opravljal namesto poslanca doktorja Dimitrija Rupla v času, ko je ta opravlja funkcijo ministra. Spoštovani poslanski kolega, gospod Merlo, dovoli, da se ti v imenu državnega zbora Republike Slovenije, vseh poslank in poslancev iskreno zahvalim za sodelovanje. Mislim, da delim v svojih besedah misli vseh nas, res nam je lepo, da si bil naš sodelavec. In spoštovani kolega Merlo, predvsem ženskemu delu poslank bo iskreno žal, da zapuščaš naše vrste. Še enkrat, kolegaMerlo najlepša hvala za tvoje sodelovanje. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. In kot je bilo že napovedano, ob 15. uri bomo nadaljevali z obravnavo 3. točke dnevnega reda - s potrditvijo izvolitve poslancev iz Republike Slovenije v evropski parlament. Do takrat sejo prekinjam.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Nadaljujemo z delom, in sicer prehajamo na obravnavo 3. TOČKE DNEVNEGA REDA - POTRDITEV IZVOLITVE POSLANCEV IZ REPUBLIKE SLOVENIJE V EVROPSKI PARLAMENT. Med nami prav lepo pozdravljam tajnika republiške volilne komisije, gospoda Marka Golobiča in mu ob tej priložnosti izrekam zahvalo nas vseh za ponovno korektno in dobro izpeljane volitve. Zbor bo pod to točko obravnaval predlog sklepa, ki ga je zboru predložila mandatno-volilna komisija. Želi poročevalec mandatno-volilne komisije besedo? [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Janez Podobnik. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo zelo kratko. Namreč pomeni predvsem čestitko vsem sedmim izvoljenim poslancem v Evropskem parlamentu. Slovenske volivke in volivci so izvolili dobro ekipo za Evropski parlament in z naše strani velja še posebna čestitka našim štirim poslanskim kolegom, ki so v državnem zboru opravljali zelo pomembne vloge: predsednik državnega zbora, podpredsednik, predsednik odbora za zunanjo politiko in pa predsednik dosedanje komisije za evropske zadeve. To se pravi, da je državni zbor dal zelo dobro ekipo v Evropski parlament. Želimo jim uspešno delo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Janez Drobnič nam bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovana predsedujoča. Seveda bomo v poslanski skupini Nove Slovenije podprli vseh sedem kandidatov, ki so bili izvoljeni na prvih volitvah v Evropski parlament. Prepričan sem, da bodo dobro zastopali Slovenijo, tako da bo Slovenija si utrdila dostojno svoj položaj. Seveda se ob tej priložnosti zahvaljujem volivkam in volivcem Republike Slovenije, ki so tako v redu podprli Novo Slovenijo na teh volitvah. Seveda pa čestitam tudi ostalim kandidatom k izvolitvi.
Hvala lepa. Spoštovani, spoštovane! Dovolite, da izrečem dobrodošlico našemu novemu poslanskemu kolegu dr. Dimitriju Ruplu. Dobrodošlica vam je bila izrečena že dopoldne, ampak sedaj ste med nami. Lep pozdrav! Upam, da se boste med nami dobro počutili. Stališče poslanske skupine Stranke mladih Slovenije bo predstavil mag. Marko Diaci. Izvolite.
Hvala za besedo. V poslanski skupini Stranke mladih Slovenije bomo seveda podprli to zadevo. Naj izrazim še enkrat vse čestitke vsem izvoljenim in upam, da bomo lahko na njih ponosni kot država. Želim jim uspešno delo še naprej in pa seveda lep pozdrav v Sloveniji čez 5 let. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije [[...]]Ne bo. In stališče Slovenske nacionalne stranke, gospod Bogdan Barovič. Izvolite.
Hvala lepa. Dovolite mi, da iskreno čestitam še enkrat vsem tistim, ki so bili izvoljeni. Želim jim uspešno delo in v imenu Slovenske nacionalne stranke jih tudi prosim, da bodo dostojno in stoično zastopali interese Slovencev in slovenskega naroda, pa veliko veliko uspehov na delu v Bruslju.
Hvala lepa. Nekaj poslank in poslancev se je prijavilo k besedi. Gospod Rokavec, želite besedo? [[Ne.]] Dr. Bernik, želite besedo? [[Ne.]] Gospod Diaci? [[Tudi ne.]] Gospod Barovič, želite besedo? [[Ne.]] Gospod Kangler? [[Tudi ne.]] Gospod Podobnik? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Nekaj več časa je bilo predvidenega za razpravo, zato v skladu s poslovnikom, glede na to, da čas, prijavljen za razpravo, določen za to točko dnevnega reda še ni potekel, morebiti kdo drug želi besedo? [[Ne.]] Samo eno roko vidim. Gospa Majda Širca, izvolite.
Hvala lepa. Mislim, da je potrebno pri izvoljenih predstavnikih Slovenije v evropskem parlamentu vendarle poudariti eno dejstvo, ki mogoče se je v zadnjem času zapisalo ali marsikomu zareklo kot nepomembno dejstvo. Namreč, Slovenija je s temi volitvami v evropski parlament zagotovila več kot 40% prisotnost žensk, kar nas uvršča v zgornjo plast evropskih držav, ki bodo poslale svoje predstavnike v evropski parlament. Nedvomno se ob tej priliki velja zahvaliti pomembni odločitvi, ki smo jo sprejeli v državnem zboru s skupnimi močmi in z občim konsenzom, to se pravi s spremembo zakona, popravkom zakona o volitvah v evropski parlament. Zagotovo velja tudi poudariti, da gre za spoštljive kandidatke in tudi ob tej priliki velja to dejstvo poudariti, še posebej v luči mogoče ne dovolj videnega dejstva oziroma razumevanja, da je do takega rezultata prišlo zgolj zaradi umnega razporejanja in volje političnih strank. Velja opozoriti tudi na zakon, ki pa ni vendarle, in to nam je tudi lahko v ponos, zgolj ali pa posledica kakršnekoli evropske direktive. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Prešli bomo na odločanje o predlogu naslednjega sklepa: Mandatno-volilna komisija državnega zbora predlaga Državnemu zboru Republike Slovenije, da na podlagi prvega odstavka 23. člena zakona o volitvah poslancev v evropski parlament sprejme naslednji sklep: "Ob upoštevanju poročila republiške volilne komisije o izidu volitev poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament dne 13. junija 2004 Državni zbor Republike Slovenije potrjuje izvolitev naslednjih poslank in poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament: dr. Mihael Brejc, mag. Mojca Drčar Murko, dr. Romana Jordan Cizelj, Jelko Kacin, Ljudmila Novak, Borut Pahor in Alojz Peterle." Vsem še enkrat iskrene čestitke v imenu državnega zbora. O tem predlogu sklepa glasujemo. Glasujemo. Navzočih nas je 66, za je glasovalo 66 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S predlaganim sklepom bom seznanila predsednika evropskega parlamenta. V zvezi s tako odločitvijo zbora ter v skladu z 9.členom zakona o poslancih zbor seznanjam tudi z naslednjim ugotovitvenim sklepom: "Z dnem potrditve mandata poslancem iz Republike Slovenije v evropskem parlamentu preneha poslancem doktorju Mihaelu Brejcu, Jelku Kacinu, Borutu Pahorju in Alojzu Peterletu mandat poslanca državnega zbora. Istočasno gospodu Borutu Pahorju preneha funkcija predsednika državnega zbora in doktorju Mihaelu Brejcu funkcija podpredsednika državnega zbora." Na tej podlagi bom zaprosila republiško volilno komisijo, da na podlagi 17. člena zakona o volitvah v državni zbor obvesti državni zbor, kateri kandidati z liste kandidatov postanejo poslanci oziroma poslanke za preostanek mandata. Vsem še enkrat najlepša hvala. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in zaključujem tudi 48. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije. Hvala lepa in na svidenje.