Vse skupaj lepo pozdravljam ob pričetku 18. seje Državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika državnega zbora. Najprej bi vas rad obvestil, katere kolegice in kolegi zaradi drugih obveznosti danes ne morejo sodelovati z nami. To so kolegi dr. Gaber, Kacin, Jakič, Maršič, kolega Moge bo odsoten po 17.00 uri, kolega Pucko po 16.00, kolegica Stoparjeva, kolega Zlobec, Zamernik, Trofenik, kolegica Črnugelj, kolegi Barovič, Veber, Bernik, Čeligoj, Zamernik, Fabjan in kolega Švagan. Na to sejo sem povabil predstavnike Vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda, predsednika Vlade Republike Slovenije, dr. Janeza Drnovška, k 2. točki, predstavnika Sodnega sveta pa k 23. točki dnevnega reda. Vse prisotne še enkrat lepo pozdravljam! Pred določitvijo dnevnega reda te seje bomo opravili še obravnavo zapisnikov 16. in 17. seje ter 20. in 21. izredne seje državnega zbora. V skladu z določili novega poslovnika se sicer o seji zbora zapisnik ne piše več. V navedenih primerih pa gre za seje zbora, ki so se končale še pred uveljavitvijo novega poslovnika in v skladu z doslej veljavnim. Zato predlagam, da izvedemo postopek njihovega sprejema. Zapisniki so na vpogled v računalniški mreži in sprašujem spoštovane kolegice in kolege, ali ima kdo od vas kakšno pripombo ali predlog v zvezi s temi zapisniki. Ali prav razumem, da teh pripomb in predlogov ni? Potem bomo prešli na odločanje o zapisniku 16. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Glasujemo o zapisniku 16. seje državnega zbora. V dvorani je navzočih 54 kolegic in kolegov. 47 jih je bilo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zapisnik 16. seje državnega zbora sprejet. Tudi k zapisniku 17. seje ni bilo pripomb, zato ga dajem na glasovanje. Glasujemo o zapisniku 17. seje. V dvorani je navzočih 60 kolegic in kolegov. 50 jih je bilo za, eden je nasprotoval. Ugotavljam, da je zapisnik sprejet. Tudi k zapisniku 20. izredne seje državnega zbora ni bilo pripomb, zato ga dajem na glasovanje. Glasujemo. Še enkrat. Prosim? Je, kolega Merlo, vse v redu? [[Prav.]] Ugotavljam, da je z napravami vse v redu in da lahko odločamo o zapisniku 20. izredne seje. Glasujemo. Prosim za mir v dvorani! 59 navzočih. 51 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zapisnik 20. izredne seje sprejet. In končno, sprejeli bomo še oziroma odločali o zapisniku 21. izredne seje državnega zbora. Glasujemo. Glasujemo o zapisniku 21. izredne seje. 57 navzočih, 49 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo tudi ta zapisnik sprejeli. Spoštovane kolegice in kolegi, prehajamo na določitev dnevnega reda 18. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen v skladu z 59. členom Poslovnika in ste ga prejeli s sklicem 13. septembra letos. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s 64. členom Poslovnika državnega zbora. Pri določanju dnevnega reda, kot pravi ta člen, državni zbor najprej odloča o predlogih, da se posamezne zadeve umaknejo z dnevnega reda, in nato o predlogih, da se dnevni red razširi. Rad bi vas opozoril, da v poslovniškem roku predlogov za umik in razširitev dnevnega reda nisem prejel. Zato prehajamo na glasovanje o določitvi dnevnega reda. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Glasujemo. Glasujemo o predlogu dnevnega reda, ki ste ga prejeli s sklicem. 62 navzočih, 48 za in 4 proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je dnevni red 18. seje zbora določen. Preden bomo prešli na 1. točko dnevnega reda, to je na obravnavo zahteve skupine poslancev, da o odločitvi kolegija o vrsti postopka odloči državni zbor, mi dovolite izjemoma reči samo dve misli. Začenjamo delati po novem poslovniku. Mislim, da se vsi zavedamo odgovornosti, ki jo kot institucija glede sprejemanja odločitev imamo, in zahtevnosti, ki jo pred nas v tem smislu postavlja novi poslovnik. Vsi, posebej pa vodstvo državnega zbora se je po svojih najboljših močeh pripravilo na to, da vodi sejo državnega zbora tako, da poslovnik ne bo kršen. Poskušali smo ugotoviti, ali bi bile lahko kakšne okoliščine in situacije, ki bi bile posebej zapletene, in ugotovili, da se bo morda to mestoma na tej in prihodnjih sejah zgodilo. V poslovniku ni določbe o potrpežljivosti, vendar predlagam, da smo, kolikor je le mogoče, kolegialni in potrpežljivi. Nihče od nas, ki bo na tej seji vodil državni zbor, ne bo pristranski pri svojih odločitvah. Če bodo napačne, in bomo kasneje ugotovili, da bi bilo morda primerno ravnati drugače, bomo to upoštevali pri nadaljnjem vodenju seje državnega zbora. Če bomo menili, da je kakšen problem posebej pomemben, bomo za kakšen hip prekinili sejo parlamenta in se posvetovali. Nobena od odločitev, ki jih bomo kot predsedujoči sprejemali na tej seji državnega zbora, ne bo precedenčna, in bomo torej lahko kasneje pri drugih ravnanjih morda ravnali drugače, če bomo skupaj ocenili, da je tako pravilno. Vsi smo torej zavezani poslovniku, najprej in predvsem tisti, ki državni zbor vodimo. Zaradi pristranskosti napak ne bomo delali, če se nam bodo sicer zgodile, vas prosim za razumevanje in za vnaprejšnje opravičilo. Smo pri 1. TOČKI DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA ZAHTEVE SKUPINE POSLANCEV, DA O ODLOČITVI KOLEGIJA O VRSTI POSTOPKA ODLOČI DRŽAVNI ZBOR. Kolegij predsednika je na seji dne 16. julija sklenil, da se predlog zakona o preoblikovanju in privatizaciji javnega podjetja Slovenske železnice d. d. obravnava po nujnem postopku, predlog zakona o spremembi zakona o popravi krivic obravnava po rednem postopku in predlog zakona o izjemnem znižanju davčne obveznosti po rednem postopku. V poslovniškem roku petih dni je zoper odločitev kolegija skupina 18 poslancev, s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom, zahtevala, da na podlagi 10. odstavka 21. člena poslovnika o odločitvi kolegija odloči državni zbor. Sprašujem, ali želi predstavnik predlagateljev besedo v zvezi z odločitvijo kolegija, da se predlog zakona o preoblikovanju privatizacije javnega podjetja Slovenske železnice obravnava po nujnem postopku. Ali kdo želi? Gospod kolega Kelemina, imate pet minut na voljo. Prosim.
Hvala lepa za besedo.
Prosim za mir v dvorani.
Spoštovani poslanke in poslanci, gospod predsednik, vsi prisotni! Naša poslanska skupina, Socialdemokratska stranka oziroma Koalicija Slovenija kot celota, predlaga državnemu zboru, da predloga zakona o preoblikovanju privatizacije javnega podjetja Slovenske železnice ne obravnava po nujnem postopku, ampak, da ga obravnava po normalnem postopku. Zakaj zagovarjamo takšno opredelitev? Namreč, pri preučitvi problemov v zvezi s predlogi, ki so zajeti v tem zakonu, ugotavljamo, da ni dejansko nobenih razlogov za nujni postopek oziroma, kar je še huje, ugotavljamo namreč, da vsi ti izgovori, ki jih je vlada navedla kot pogoje oziroma zahteve za nujni postopek, v bistvu ne držijo. Namreč iz same razprave in na splošno smo ugotovili, da je dosedanji sistem Slovenskih železnic že prilagojen tako rekoč večini direktiv Evropske skupnosti in da ni potrebe zaradi tega za nujni postopek. Zamujajo se tudi seveda roki, ki so že bili opredeljeni v programu sprejemanja pravnega reda v državnem zboru v zvezi z uskladitvijo s pravnim redom EU, to bi že moralo biti storjeno dejansko že koncem lanskega leta, vendar na splošno zamujamo. EU takorekoč privatizacije ne zahteva, priporoča sanacijo in razbremenitev starih dolgov. Tudi sekretariat ugotavlja, da dejansko opozarja na nedorečenost tega zakona, ker so namreč vse rešitve, ki so predlagane v tem zakonu, izredno nedorečene. Seznanjeni smo tudi, da ekonomsko-socialni svet danes, ko je obravnaval to problematiko, v celoti ni podprl predloga o nujnem postopku. Celo ministrstvo za delo podpira redni postopek, kajti ugotavlja, da rešitve, ki so v tem zakonu podane, ne rešujejo zadev celovito in transparentno, z nekim širokim družbenim konsenzom. Skratka, cela vrsta razlogov je, ki kažejo na to, da mogoče tudi v vladi zelo natančno ta predlog zakona ni usklajen in da tudi še obstajajo tudi v sami vladi oziroma v posameznih ministrstvih dvomi o tem, da predlog zakona po nujnem postopku ni primeren. Zdaj ni časa, da bi navedli vse argumente, zaradi še česa drugega smatramo, da ni potrebno, vendar menimo, oziroma mi, v Socialdemokratski stranki oziroma v Koaliciji Slovenija zagovarjamo v prvi fazi 100% sanacijo javnega podjetja Slovenske železnice d. d., kar je nekako tudi priporočilo Evropske skupnosti, potem zahtevamo analizo stanja z vsemi podatki in razlogi za nastalo situacijo v javnem podjetju Slovenske železnice d. d., opredelitev odgovornosti za nastalo situacijo vpletenih institucij in pa tudi nosilcev pooblastil, potem zahtevamo strokovna izhodišča za poslovno in kadrovsko sanacijo javnega podjetja Slovenske železnice d. d. oziroma po sprejetju tega zakona za poslovni sistem železniških družb. Namreč tega, teh strokovnih izhodišč ni. Skratka zahtevamo, da se položijo na mizo odprte karte, da se naredi program prestrukturiranja oziroma prezaposlitve presežnih delavcev, ki bodo nastali iz tega procesa preoblikovanja in privatizacije, skratka, preveč nejasnosti je, da bi lahko državni zbor prevzel to odgovornost, to veliko odgovornost, da bi tako pomemben zakon, kot je preoblikovanje in privatizacija javnega podjetja Slovenske železnice, obravnaval po nujnem postopku. Spoštovani poslanke, poslanci, naša poslanska skupina oziroma Koalicija Slovenija apelira na vse poslance, da odgovornost, ki jo boste zdajle sprejeli s tem, če boste potrdili ta predlog zakona po nujnem postopku, boste prevzeli tisti poslanci, ki boste dejansko glasovali za takšen postopek. Dobro premislite pred glasovanjem, kajti odgovornost bo na vaših ramah, in zapomnite si, da si boste tudi posledice, ki bodo iz tega sledile, pripisali sami sebi. Toliko za kratko obrazložitev. Predlagamo pač, da se ta predlog zakona sprejme po rednem postopku. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Kelemina. Govoril je v imenu predlagateljev. O tej zahtevi ni razprave, ni obrazložitve glasu, zato zboru predlagam, da odloči o naslednjem sklepu: Predlog zakona o preoblikovanju in privatizaciji javnega podjetja Slovenske železnice se obravnava po nujnem postopku. Glasujemo. Glasujemo. Mir v dvorani. Navzočih je 71 kolegic in kolegov, 42 za, 27 proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da bo zbor navedeni predlog zakona obravnaval po nujnem postopku. Zbor bo vsebinsko obravnavo te točke, v skladu s časovnim potekom seje zbora, opravil v četrtek v popoldanskem času. Želi predstavnik predlagateljev besedo v zvezi z odločitvijo kolegija, da se predlog zakona o spremembi zakona o popravi krivic obravnava po rednem postopku? Želi. Prosim, kolega Drobnič, pet minut.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav kolegicam in kolegom pa tudi predstavnikom vlade Republike Slovenije! Čisto na kratko, zakaj utemeljujemo, da naj se zakon o popravi krivic sprejema po skrajšanem postopku. Verjetno je vsem vam jasno, da glede na starost upravičencev, ki so večinoma že pred, žalibog, pred svojo smrtjo in bi bilo dostojno in prav, da čimprej sprejmemo spremembe zakona, ki so po našem mišljenju tudi ustavno problematične. Gre torej za predlog, da bi zakon o popravi krivic sprejemali po skrajšanem postopku. Gre za štiri člene, ki se nanašajo na ureditev poprave krivic tistim osebam, ki niso upravičene po tem zakonu in so utrpele krivice med 9. majem in 15. Majem. Te so namreč izpadli iz tega zakona. Drugo je natančna ureditev upravičencev do poprave krivic, ki so v sorodstvenem razmerju do žrtve, bodisi ki je bila pobita ali zaprta. Sedanji zakon pušča veliko prostih razmišljanj in prostih presoj in po našem mišljenju ni v redu, zato je treba točno določiti, katere so osebe, ki so upravičene po zakonu o popravi krivic. Naslednji, 37. člen zakona o popravi krivic, kjer sklep o priznavanju statusa bivšega političnega zapornika recimo, ali po vojni pobite osebe, ni zakonska podlaga za brisanje obsodbe iz kazenske evidence. Torej osebe, ki so pridobile ta sklep, da so bile po krivičnem obsojene v času komunističnega režima, nimajo možnosti za rehabilitacijo in jih ta slovenska javnost še vedno obravnava kot zločince. To je nedopustno in ni v redu za pravno in demokratično državo. Iz tega so seveda kršene tudi pravice do njihovega povračila premoženja, kajti v zakonu je določeno, da z odpustitvijo tega ne smejo biti prizadete pravice drugih. To pomeni, da so lahko tisti, ki so zaradi likvidacije ali ovadbe političnega zapornika, nagrajeni z njegovim premoženjem. Glede torej na starostno stanje upravičenih in glede na vsebino popravkov je po poslovniškem določilu utemeljeno, da državni zbor odloča o tem po skrajšanem postopku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ni razprave in ni obrazložitve glasu. Glasujemo o predlogu sklepa. Predlog zakona o spremembi zakona o popravi krivic se obravnava po rednem postopku. Glasujemo. Mir v dvorani! Prosim, da utišate telefone na sobno jakost. Prosim, mir! Glasovanje! Samo hipec. Prosim, kaj je bilo? [[Glas iz ozadja.]] Proceduralno? Prosim. Samo hipec. Prosim, da vidimo, za kaj gre. Prosim.
Hvala lepa. Poglejte, nekoliko zmede je zaradi tega, ker ste prvič postavili eno vprašanje, drugič drugo. Ali smo prav razumeli vprašanje, da glasujemo po rednem postopku?
Seveda.
Prosil bi vas, ker je očitno prišlo do nesporazuma, zato bi poslanci glasovali napačno. Prosim za jasno vprašanje [[...]]Mešate vprašanja. Enkrat po nujnem, drugič po rednem. Točno tako je bilo. Prvič je bilo po nujnem postopku [[...]]
Kolega Vizjak, bom pojasnil, zakaj smo najprej glasovali o nujnem postopku, potem pa zdaj o rednem postopku. Državni zbor odloča o odločitvi kolegija. Kolegij je pri prejšnjem predloga zakona sprejel odločitev, da bo obravnaval zakon po nujnem postopku. Zato je državni zbor proučil in odločil o tej zadevi. In o tem predlogu V tem primeru pa o predlogu, da po rednem postopku. In vedno državni zbor z glasovanjem stehta odločitev kolegija. Je jasno? Dobro. Prosim za pozornost. Torej na glasovanje bom dal predlog, torej sklep, da se predlog zakona o spremembi zakona o popravi krivic obravnava po rednem postopku. Glasujemo. 69 navzočih. 38 za in 27 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Zbor bo navedeni predlog zakona obravnaval po rednem postopku. Sprašujem, ali želi predstavnik predlagateljev besedo v zvezi z odločitvijo kolegija, da se predlog zakona o izjemnem znižanju davčne obveznosti obravnava po rednem postopku. Tak je bil predlog kolegija. Želi kdo besedo v zvezi s tem? Prosim, kolega Drobnič, 5 minut.
Hvala lepa. Kratko pojasnilo k temu predlogu, da se ta zakon obravnava po skrajšanem postopku. Vložil sem torej zakon o izjemnem znižanju davčne obveznosti. Z letom 2001 je namreč prenehal veljati dogovor o politiki plač za obdobje 1999-2001, na osnovi katerega je bil tudi sprejet zakon o izjemnem zmanjšanju davčnih obveznosti. Zaradi prenehanja veljavnosti tega dogovora med socialnimi partnerji pa je prišlo torej do pravne praznine. Na tej osnovi tiste osebe, zavezanci za plačevanje dohodnine, nimajo več možnosti do izjemnega znižanja davčne obveznosti. To zadene res tisti najsiromašnejši sloj, ki je v luči sedanjih razmer, podražitev, še kako udarjen. V zadnjem obdobju smo priča neprestanim podražitvam. Res pa je, da ima vlada zelo zanimive inštrumentarije za merjenje inflacije, ki ne pokažejo nič. Na tej podlagi seveda ni posebnih usklajevanj socialnih prejemkov, invalidnin, drugih prejemkov na osnovi državnih transferjev, kar te osebe pušča v zelo nezavidljivem položaju. Predlog bi že v letošnjem letu prinesel olajšave približno 150 tisočem državljanov. Tistim, z najskromnejšimi osebnimi prejemki. Zakon je preprost, enostaven, govori o treh razredih. In do teh olajšav bi imele pravico, seveda proporcionalno, tiste osebe, ki ne presegajo 45 procentov povprečne plače v Sloveniji. Finančne posledice tega zakona so enake ali bi bile enake kot v preteklih letih do sedaj. Zakaj sprejemati ta zakon po skrajšanem postopku? Zato, ker je skrajni skrajni skrajni čas, da ga sprejmemo. Kajti večina davčnih zavezancev je že prejela dohodninske odločbe in je takšen zakon, če bi ga hoteli uveljaviti že v letošnjem letu, nujno potreben. Ker gre torej za manj zahtevne zakonske uskladitve oziroma uskladitve z drugimi predpisi in glede na to, da je potrebno zaradi zagotovitve učinkov zakona še v letošnjem letu to sprejeti v septembru, predlagamo, da se ta zakon sprejema po skrajšanem postopku. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Drobnič. Zboru predlagam, da preidemo na odločanje o naslednjem sklepu: Predlog zakona o izjemnem znižanju davčne obveznosti se obravnava po rednem postopku. Glasujemo. Glasujemo, da se obravnava predlog zakona po rednem postopku. 68 navzočih. 39 za, 25 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da bo zbor navedeni predlog zakona obravnaval po rednem postopku. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. 2. točko dnevnega reda bomo v skladu z dogovorom nadaljevali točno ob 15.00 uri. Do takrat prekinjam delo državnega zbora.
Gospe in gospodje! Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV DRŽAVNEGA ZBORA, ki jih bomo zastavljali Vladi Republike Slovenije, prva štiri iz vrst treh kolegov in kolegic iz opozicije in enega iz koalicije, tudi predsedniku vlade. Prosim za mir v dvorani. Začeli smo sejo, v skladu z dogovori in poslovnikom je treba spoštovati čas. V zvezi s točko »vprašanja poslank in poslancev« sem v poslovniškem roku prejel pismene prijave vprašanj poslank in poslancev. Prosim za mir. Na prva štiri poslanska vprašanja bo podal odgovor predsednik vlade, pri čemer mu bodo poslanska vprašanja zastavili trije poslanci opozicije in poslanec vladajoče koalicije. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je v skladu z drugim odstavkom 245. člena poslovnika pripravljen tako, da je za dvema poslancema opozicije na vrsti poslanec vladajoče koalicije. Poslanec lahko postavi največ dve vprašanji, za to ima na voljo tri minute. Predsednik vlade, minister ali generalni sekretar vlade odgovorijo na vprašanje največ v petih minutah. Poslanec lahko zahteva dopolnitev odgovora, pri čemer obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora ne sme trajati več kot dve minuti, dopolnitev odgovora predsednika vlade, ministra ali generalnega sekretarja pa ne sme trajati več kot tri minute. Če na vprašanje poslanec na današnji seji ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik vlade, minister ali generalni sekretar v 30 dneh predložiti pismeni odgovor, ki bo objavljen v glasilu državnega zbora. V interesu vseh, ne glede na naše mesto v koaliciji ali opoziciji, je bilo vselej v državnem zboru, da se vlada odzove na zastavljena poslanska vprašanja. Po preteklem roku 30 dni, če vlada oziroma pristojni ne bodo dali odgovora na poslansko vprašanje, bom te primere dal v seznam, ki ga boste dobili na začetku naslednje seje državnega zbora, tako da bomo imeli vedno pred očmi, na katera vprašanja vlada ni odgovorila. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko napove, da vztraja pri ustnem odgovoru; v tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo sejo državnega zbora. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Kot že rečeno, bo na prva štiri odgovarjal predsednik vlade dr. Drnovšek, ki ga lepo pozdravljam v naši sredi. Prvo poslansko vprašanje bo postavil kolega Janez Janša. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik vlade, člani in članice vlade, kolegice in kolegi! Državni zbor je pred osmimi leti, leta 1994, dokončno izoblikoval svoje stališče do problematike varčevalcev nekdanjih podružnic Ljubljanske banke v nekdanjih republikah bivše SFRJ. Od takrat naprej je uradno stališče slovenske države, da je to problem sukcesije in da Slovenija in slovenski davkoplačevalci neposredno za te dolgove nisoodgovorni oziroma jih niso dolžni poravnati. V letošnjem letu pa je prišlo do, ne do večjega pritiska nekdanjih varčevalcev, ker je ta pač zmeraj konstanten, ampak predvsem do nekaterih izjav vplivnih ljudi v Sloveniji. Tukaj mislim predvsem na prof. Mencingerja, na predsedniškega kandidata dr. Franceta Bučarja in seveda predsednika države, gospoda Milana Kučana, ki so se postavili na stališče teh varčevalcev oziroma na stališče državljanov drugih držav in proti uradnemu stališču, ki je ne samo stališče tega parlamenta, ampak tudi vlade in vseh pristojnih institucij v tej državi, tudi Banke Slovenije. Predsednik države je ob svojem obisku v Sarajevu poleti letos eksplicitno dejal, da bi morala Slovenija oziroma da bi morali slovenski davkoplačevalci poravnati ta dolg oziroma vsaj del tega dolga. Vlado sprašujem oziroma predsednika vlade sprašujem: Zakaj vlada na vse te izjave, ki neposredno slabijo našo pogajalsko pozicijo, v zvezi s tem problemom ni bolj odločno reagirala? Zakaj praktično ni bilo nikakršnih demantijev, nikakršnih reakcij v javnosti. Zakaj se je zaradi tega tudi v tujini, kjer se ta problematika obravnava, tudi zaradi te nereakcije ustvaril vtis, kot da je Slovenija tukaj pripravljena popustiti, kot da spreminja stališča in kot da bodo morali na koncu slovenski davkoplačevalci plačati iz svojega žepa nekaj 100 milijonov evrov za dolgove, oziroma denarja, ki ga sami nismo porabili? Naj dodam samo še to, da se vsi spominjamo, da smo v Sloveniji leta 1990 po demokratičnih spremembah dobili izropane banke in da smo jih slovenski davkoplačevalci sanirali in da jih bodo sanirali še prihodnji rodovi. Se pravi, te devize v Slovenijo niso prišle. Če pa so prišle, pa naj nekdo pove, kje so oziroma za kaj so se porabile. Tisto, kar me pa zanima je, zakaj vlada ni bolj odločno reagirala [[...]] [[Pisk.]]
Hvala lepa. Gospod predsednik vlade, imate 5 minut za odgovor. Prosim.
Hvala. Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani gospod poslanec Janša! O tem vprašanju sem kot predsednik vlade odgovoril na tiskovni konferenci kakšnih 10 dni nazaj. Morda to ni dobilo ustreznega odziva v medijih, ker je bilo verjetno takrat prekrito z drugimi temami, predvsem z vprašanji odnosov s Hrvaško. Vendar je tudi to dobrodošla priložnost, da lahko povem svoja stališča, svoja in pa seveda tudi stališča vlade do tega vprašanja. Mi se o vprašanju starih deviznih vlog iz finančnega, denarnega sistema prejšnje države pogovarjamo praktično že od osamosvojitve naprej in skušamo najti rešitev. Slovenija je že takoj na začetku zavzela jasno stališče, kar je potrdila tudi z ustavnim zakonom leta 1994, namreč da gre za vprašanje sukcesije, vprašanje, ki se rešuje v okviru sukcesije nekdanje države in da je Slovenija prevzela tiste obveznosti oziroma garancije za tiste devizne vloge, ki so bile locirane na njenem teritoriju, ne pa za tiste, ki so bile locirane na teritoriju drugih republik, naslednic nekdanje Socialistične federativne republike Jugoslavije. Na tem stališču smo konsistentno vsa ta leta. In takrat je ustavni zakon predvidel, da se to vprašanje rešuje v okviru sukcesije in da so možne rešitve, sicer tudi v okviru delnih sukcesijskih pogodb, vendar ni predvidel nič drugega. Nič takšnega, kar bi opravičevalo prevzem, enostranski prevzem teh obveznosti s strani Slovenije. Mi smo večkrat utemeljevali, vsebinsko utemeljevali, da ne gre za obveznosti Republike Slovenije za devizne vloge v Zagrebu ali v Sarajevu ali v Skopju, za podružnice nekdanje Ljubljanske banke, da je za te devizne vloge garantirala federacija, takratna jugoslovanska federacija. In da je v vseh teh bankah vključena Narodna banka Jugoslavije kot subjekt v vseh medsebojnih obveznostih iz tega naslova in da za to teh vprašanj seveda ni možno razrešiti ali z enostranskimi potezami ene republike ali z bilateralnimi dogovori med dvema, pač pa v okviru sukcesije. Skratka v okviru sukcesije, kjer sodelujejo vse naslednice nekdanje federacije. V zadnjem času se je povečal pritisk s strani nekaterih od teh držav naslednic, pritisk na to, da bi Slovenija prevzela te obveznosti, izhajajoč iz tega, da so formalno bile to podružnice Ljubljanske banke, izhajajoč iz tega, da je Slovenija v boljši gospodarski situaciji in najbrž s predpostavko, da z nekim političnim pritiskomlahko izsilijo ugodnejšo rešitev, kot pa bi jo predstavljala čista strokovna, pravna rešitev na podlagi pravnih dejstev na dan osamosvojitve. Mi smo ves čas pripravljeni in smo tudi dali na mizo vse številke iz tega naslova, ves čas smo ponavljali, da te devize, ki so se zbirale v teh podružnicah, niso bile porabljene v Sloveniji, ampak da so te podružnice delovale v republikah, kjer so imele svoje sedeže, in tam plasirale svoja sredstva. In da bi bilo seveda neustrezno, neutemeljeno pričakovati, da bo Republika Slovenija prevzela potem sama obveznosti za nekaj, za kar ni garantirala, in za nekaj, kar ni bilo porabljeno za njene potrebe na njenem teritoriju. V tem našem stališču se ni nič spremenilo. Odvil se je prvi krog sukcesijskih pogajanj v Baslu pod vodstvom iz banke [[...]]
Čas je potekel, gospod predsednik.
No, da zaključim ta stavek. Ta prvi krog se je končal sicer neuspešno, vendar Slovenija je pripravljena, da nadaljuje z naslednjim krogom in bomo naprej iskali rešitve v okviru sukcesijskih pogajanj. Hvala lepa.
Hvala lepa. V okviru te seje bomo še puščali, tako smo se dogovorili, dopuščali, da se dokonča stavek. Na naslednji seji pa bo s pretekom časa tudi prenehala pravica, da ima poslanec možnost, da dokonča misel. Tako smo se dogovorili, ko smo se v vodstvu pogovarjali o tem, kako bomo vodili sejo. Kolega Janša želi dopolnilno vprašanje. Prosim.
No, najprej jaz pozdravljam to vaše pravilo, ki ste ga zdaj razložili. Ugotavljam pa, da zame to ni veljalo, ker ste mi prekinili stavek. Ampak ni važno. Rad bi dal -
Gospod Janša, kdaj sem vam prekinil? Vi ste sami končali. Samo toliko, da razčistiva. Prosim.
Vi ste izklopili mikrofon. Jaz sem sicer končal, samo vi me niste slišali. Rad bi dal predsedniku vlade vseeno priložnost s tem, da bom ponovil praktično prvo vprašanje, da mi odgovori, ker prej mi ni. To, kar je prej govoril, je povedal tudi na tiskovni konferenci, ki se je pa zgodila šele, mislim, da kakšnih 40 dni po tistem, ko je predsednik države v Sarajevu obljubljal, da bo Slovenija to vrnila. Skratka, moje vprašanje je: Zakaj vlada ni bolj odločno reagirala, če je stališče takšno, kot je bilo zdaj razloženo? In ali se v vladi zavedate, da takšna stališča največjih, najvišjih, najvišjih predstavnikov slovenske države slabijo naše pogajalske pozicije?
Hvala lepa. Gospod predsednik, ne več kot tri minute. Prosim.
Hvala. No, vlada in pa predsednik vlade seveda lahko odgovarja za svoja stališča in jih tudi ustrezno interpretira. Ne moremo odgovarjati oziroma interpretirati stališč drugih. Smo pa, kot sem že povedal, našo pozicijo jasno postavili, tudi predsedniku države sem pisno odgovoril na njegovo tovrstno pismo in mu predstavil podobne argumente, kot sem jih tudi vam sedaj v odgovoru. Skratka, Slovenija nadaljuje iskanje rešitve za ta problem, ker se zavedamo, da je to neka obremenitev v medsebojnih odnosih z republikami, naslednicami nekdanje Jugoslavije, vendar želimo iskati v tem pravno korektno rešitev, pravično rešitev in ne moremo in tudi nimamo nobene formalne osnove za to, da bi prevzemali obveznosti, ki jih nismo povzročili, ki pravzaprav nimajo nobene, ne pravne ne vsebinske osnove za to, da bi jih prevzela Republika Slovenija. In na tej točki pač branimo interese naše države na najboljši možni način. Upam, da bo naslednji krog pogajanj v okviru sukcesije, v okviru baselske banke za medsebojne poravnave, prinesel več rezultatov in da bi lahko to poglavje, ki že precej časa obremenjuje medsebojne odnose, le uspešno zaključili. Jasno pa je, da so drugačna stališča od teh, ki sem vam jih povedal, zlasti v fazi pogajanj pa seveda prej škodljiva kot pa koristna za interese Republike Slovenije. Hvala.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade. Kolega Igor Štemberger bo postavil naslednje vprašanje. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik vlade, ministrice in ministri, pa tudi ostali predstavniki vlade, kolegice in kolegi poslanci! Pokojninska reforma, ki se je leta 1996 začela s pripravo bele knjige, se je nekako klavrno končala s sprejetjem kompromisnega predloga zakona, ki je bil do sedaj že trikrat popravljen. V beli knjigi so bile predlagane določene rešitve pokojninskega sistema, ki so bile v sprejetem zakonu izvzete in so se v največji meri nanašale na izboljšanje socialnega položaja srednje in mlajše generacije. To je bilo jasno izpostavljeno tudi v javni razpravi o pokojninski reformi, ko so mladinske in študentske organizacije v večini podpirale predloge v beli knjigi. Predvsem je bila vidna podpora za uvedbo tristebrnega pokojninskega sistema. Razočaranje in ogorčenje mlade in srednje generacije je bilo, ko so uvidele, da vlada še vedno ni pripravljena reševati tekočih in bodočih problemov, na koncu izredno veliko. In ne pozabimo, prav optimistična in svetla prihodnost mladih bi morala biti razvojna prioriteta vlade, tako sedanje kot vseh prihodnjih. Kot lahko vidimo iz preteklih proračunov, se je delež transferjev v ZPIZ z leti povečeval, in kot je predvideno, se ta delež v bodoče ne bo zmanjšal oziroma bo ostal približno na enaki ravni, to je okrog 16% odhodkov iz proračuna. Iz tega lahko sklepamo, da ima država nekako neustrezen pokojninski sistem. Država ima pokojninski sistem, ki mu kronično primanjkuje denarja, in potrebuje vsako leto iz proračuna velike vsote za zagotavljanja obstoječih pravic iz pokojninskega zavarovanja. V Stranki mladih Slovenije seveda ne nasprotujemo obstoječim pravicam iz pokojninskega sistema, saj si jih današnji upokojenci zaslužijo; še več, s svojimi ne prav velikimi pokojninami pomagajo tudi mladim. Dejstvo pa je, da pokojninski sistem postaja vse večja cokla razvoja gospodarstva, vlada vedno več in več proračunskega denarja namenja za delovanje pokojninskega sistema, namesto da bi se ta denar porabil za bolj razvojne projekte in na tak način omogočil večjo gospodarsko rast in s tem tudi več denarja za pokojninski sistem. Rešitve, ki jih predlaga vlada, ne morejo vedno biti samo povečevanje starostne dobe za upokojitev, kot se to dogaja sedaj. Starostna doba ima neko zgornjo mejo, ki je ne smemo preseči. Menimo, da je ta meja že dosežena, in bi bilo potrebno poskrbeti za drugačne rešitve. Zelo pomembno je, da nadaljnjo reformo pokojninskega sistema opravimo pred vstopom v Evropsko unijo, saj menim, da jo bomo po tem bolj težko opravili. Na podlagi tega vas sprašujem: Kdaj mislite nekako nadaljevati z reformo pokojninsko-invalidskega zavarovanja v smislu uvedbe in izvajanja drugega, kapitalskega stebra pokojninskega zavarovanja, kot ga poznajo države članice Evropske unije? [[...]] [[opozorilni znak za konec]] . To vidimo kot edino možno rešitev problema pokojninskega sistema, ki bi istočasno zmanjšal [[...]]
Končajte stavek.
[[...]]transfer iz proračuna in omogočil višje pokojnine v prihodnje.
Hvala, kolega Štemberger. Prosim, gospod predsednik vlade.
Hvala. Spoštovani gospod poslanec! Vlada ocenjuje, da je bil s pokojninsko reformo, ki smo jo uveljavili z začetkom leta 2000, narejen zelo pomemben korak v iskanju neke uravnotežene rešitve v razvojnem modelu Slovenije, v iskanju tudi nekega uravnoteženega deleža pokojninskega zavarovanja v odnosu na druge porabe družbenega proizvoda. Gre za zelo zapleteno vprašanje, ki je prisotno v večini evropskih držav. Številne članice Evropske unije niso do sedaj našle kakšnih boljših rešitev, kot pa smo jih našli mi. Mi ocenjujemo, da je tudi uvajanje drugega stebra pokojninske reforme sorazmerno uspešno, da se je vanj vključilo okoli 150.000 aktivno zaposlenih državljanov Republike Slovenije, kar je približno 20% aktivnega prebivalstva, da je to glede na sorazmerno kratek čas veliko, da je to sorazmerno dober tempo uvajanja te reforme in tega stebra. Vzporedno z analizo delovanja tega sistema, to kar smo storili že v letu 2001 in pripravili in uveljavili ustrezne popravke, bomo seveda tudi v nadaljevanju vprihodnjih letih spremljali to problematiko in ustrezno reagirali. Ni pa nobene nujnosti, da bi to morali storiti že pred vstopom v Evropsko unijo. Evropska unija in nekatere njene članice, ne vse članice, ampak zlasti nekatere, se seveda sama sooča z vprašanjem, problemom staranja prebivalstva, z vedno večjimi tovrstnimi, tudi pokojninskimi obremenitvami. Verjetno bomo v njenem okviru nadaljevali skupaj z drugimi iskanje čimboljših rešitev. Prosil bi, če še minister Dimovski dopolni.
Minister bo dopolnil vaš odgovor. Prosim, gospod minister.
Hvala lepa. K temu, kar je povedal predsednik vlade, bi samo nekaj konkretnih številk pravzaprav dodal, kar se tiče dodatnega pokojninskega zavarovanja. Sama informacija, ki je bila tudi pripravljena v ekonomsko-socialnem svetu v letošnjem letu, je obravnavala vse te vidike, o katerih ste tudi vi, spoštovani poslanec, vprašali. Dejstvo je, da je bilo predvsem izpostavljeno vprašanje hitrosti uvajanja dodatnega pokojninskega zavarovanja, k čemur je najbolj pripomogla sprememba, določene spremembe zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki so bile izvedene konec leta 2001 in so v letošnjem letu povečale število vključitev za približno 80%. Po našem mnenju je bila torej usmeritev vlade kar se tiče dodatnih davčnih oprostitev za drugi pokojninski steber, upravičena. Pričakujemo, po nekaterih napovedih, da bi do konca letošnjega leta, v kolikor se bo v drugi pokojninski steber vključil tudi javni sektor, da bi ta številka od sedanjih 150.000 nekako prišla do 200.000. Po primerjavi s posameznimi izbranimi državami, recimo kot sta Nemčija in pa Češka, je ta stopnja vključevanja bistveno hitrejša, kot jo je recimo imela Češka ali kot jo je imela recimo Nemčija. Postavili sta se po našem mnenju dve vprašanji. Naj še to povem. In sicer prvo je vključevanje, predvsem v delovno intenzivnih panogah, kjer intenzivno iščemo z Agencijo za trg vrednostnih papirjev načine oziroma posamezne instrumente, ki bodo lahko omogočili tudi vključevanje zavarovancem iz teh panog, iz delovno intenzivnih panog v dodatno pokojninsko zavarovanje. In drugič, vprašanje nadzora. Po našem mnenju je to postala zelo pomembna točka. Skupaj z Banko Slovenije, Agencijo za trg vrednostnih papirjev in še nekaterimi drugimi, kot je Agencija za zavarovalni nadzor, skušamo poenostaviti postopke nadzora in pričakujemo, da bomo v kratkem tudi s pomočjo strokovnjakov prišli do ustreznih rešitev. Ne trdimo, da seveda v tem trenutku ni ustreznega nadzora. Tukaj lahko rečem, da je, vendar je smiselno, da v smislu poenostavitve posameznih postopkov delujemo v neki strokovni smeri tudi na tem področju.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora, kolega Štemberger? Ne. Želi? Da. Prosim. Dve minuti. Prosim.
Hvala. V zvezi s tem, kar je bilo povedano, bi se dotaknil mogoče tudi pokojninskih bonov. Uvedba pokojninskih bonov je ena od možnih rešitev za pokojninski sistem, vendar pa je število pokojninskih bonov, ki jih lahko ima posameznik, sedaj premajhno in to ne predstavlja neke dovolj velike pokojninske rente. Zato me zanima: Ali meni vlada, da bi bilo potrebno dodatno izdati nove pokojninske bone in s tem omogočiti večjo zamenjavo vloženih certifikatov v pide za pokojninske bone? Jaz menim, da bi bilo nujno potrebno, da vlada posveti več pozornosti, več sredstev za promocijo pokojninskih bonov, saj zlasti mlajše in srednje generacije sploh ne vedo, da kaj takega sploh obstaja, kaj šele, kako to funkcionira. To bi lahko privedlo do tega, da bodo v prihodnosti dobre pokojnine imeli samo tisti, ki so sedaj dobro informirani. Zato sprašujem predsednika vlade: Kaj misli vlada o takšnem izboljšanju pokojninskega sistema?
Hvala lepa, kolega Štemberger. Gospod predsednik vlade.
Ta zakon pripravljajo na ministrstvu za finance, pa bi prosil ministra Ropa, da poda svoj pogled.
Hvala lepa. Prosim, spoštovani gospod minister Rop, imate besedo.
Spoštovani poslanec, kar se tiče tega zakona, kot veste, je bilo nekaj poskusov, da bi ga ustrezno dopolnili. In kot sem seznanjen, je sedaj tudi pripravljen predlog sprememb tega zakona v tistem delu, kjer se tiče koncentracije pokojninskih bonov z 10 tisoč na 30 tisoč. Stvar je v proceduri. In v tem delu smo že opravili obširno diskusijo tudi v državnem zboru. Mi smo posebej opozarjali, da v tistem delu, kjer bi prihajalo do nesorazmerne koncentracije teh bonov, ne vidimo posebnega smisla za povečevanje števila bonov, v tistem delu, kjer pa to dejansko predstavlja možnost za večjo pokojnino in večjo varnost za starost, pa je to smiselno. Tako, da mi ocenjujemo, da je zdaj ta predlog, ki je dan, relativno kompromisen in da ga je možno tudi sprejeti. Seveda pa sami pokojninski boni na dolgi rok ne morejo rešiti problema dodatnega pokojninskega zavarovanja. Gre za enega od uporabljenih mehanizmov, ki so se v preteklosti uporabili zato, da bi del certifikatov in del premoženja, ki bi sicer šel na pide, na pooblaščene investicijske družbe, šel v pokojninske družbe in se preusmeril. V delu je to uspelo in v tem delu so bili izdani boni. In seveda je sedaj naša skupna skrb, da omogočimo, da bodo iz tega naslova izplačane tudi ustrezne pokojninske rente in izplačane tudi pokojnine. Gros projekta, ki se tiče dodatnega pokojninskega zavarovanja, je pa v tistem delu, o katerem sta govorila predsednik vlade in pa minister za delo, to je dodatno pokojninsko zavarovanje, ki je v Sloveniji dobro urejeno, imamo eno boljših ureditev v Evropi, z zelo velikimi davčnimi olajšavami, ki so spodbudile to zelo veliko dodatno zavarovanje. In upam, da nam bo uspelo tudi v javnem sektorju to storiti in da bomo na koncu dosegli tisto, kar smo želeli pri dodatnem pokojninskem zavarovanju to, da bomo največjemu delu ali pa večinskemu delu zaposlenih v Sloveniji omogočili dodatno pokojninsko zavarovanje, in tudi zato, da bomo lahko nadaljevanju v naslednjih letih storili dodatne korake v smeri pokojninske reforme. Hvala.
Hvala lepa. Tretji bo poslansko vprašanje predsedniku vlade zastavil kolega Bajuk. Prosim, imate besedo, kolega dr. Bajuk.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod predsednik vlade! Leta 1992 so vsi državljani dobili domov lastninski certifikat z vašim podpisom in željami, da postanejo dejanski in ne imaginarni lastniki nekdanjih družbenih podjetij. Ker kar milijon 300 tisoč državljanov ni imelo objektivnih možnosti, da bi certifikate uporabili z neposredno vložitvijo v posameznapodjetja, so jih zaupali pooblaščenim investicijskim družbam, pidom. Vlade pod vašim vodstvom so državljanom zagotavljale, da bodo pidi porazdelili tveganje njihovih naložb in dolgoročno uspešno upravljali z njihovim kapitalom po zgledu investicijskih skladov v razvitih tržnih gospodarstvih. Zgodilo se je vse kaj drugega, in to prikrito večini nepoučenih državljanov, malih investitorjev. To se z neizmerno hitrostjo tudi nadaljuje. Malim delničarjem se s pomočjo neodvisnih, tako imenovanih neodvisnih medijev prikriva, da je vaša sedanja koalicija poslala v državni zbor predlog zakona, ki bo omogočil upravam in velikim delničarjem pidov, da bodo pod pošteno ceno od malih delničarjev kar najhitreje pokupili še preostale delnice in tako zaokrožili tajno strategijo koncentracije družbenega kapitala. To se bo zgodilo v očitnem nasprotju s tistim, kar ste leta 1992 in 1994 še obljubljali s tedaj sprejeto zakonodajo. Zato vas, gospod predsednik, prosim, da pred javnostjo odgovorite na vprašanje: Zakaj ste dopuščali pri preoblikovanju pidov drugo divjo privatizacijo, ali bolj konkretno, zakaj ste dovolili, da so uprave DZU organizirale sivi trg in na njem kupovale certifikate oziroma delnice od nepoučenih državljanov s sklepanjem tako imenovanih terminskih pogodb, into v povprečju po 7% njihove knjigovodske vrednosti? Zakaj vse do danes dopuščate, da si upravljavske pravice malih delničarjev pidov prilaščajo uprave DZU prek pooblastil, ki jih pošiljajo v podpisovanje nepoučenim državljanom? Zakaj ste se leta 1999 z bypass zakonom, zakonom o prvem pokojninskem skladu in preoblikovanju pidov, odločili za to, da se pidi lahko večinsko in ne izjemoma, kot je bilo predvideno še leta 1994, preoblikujejo v navadne delniške družbe, ki tudi formalno niso pod nadzorom regulatorja in nadzornika trga kapitala? In končno: Zakaj niste junija letos, ko je Koalicija Slovenija predlagala v tem državnem zboru, želeli zaustaviti procesa preoblikovanja pidov v navadne delniške družbe, ki se nezadržno bliža koncu? Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega dr. Bajuk. Prosim, gospod predsednik vlade.
Hvala. Spoštovani gospod poslanec! Proces privatizacije je težak proces v vseh državah, kjer so se ga lotili po spremembah. Torej ob prehodu osemdesetih v devetdeseta leta, so se oziroma smo se lotili nekega procesa, ki je pa pravzaprav enkraten v zgodovini, ko se je v tako veliki meri skušala najti najboljša rešitev za privatizacijo ali prerazporeditev do takrat državnega oziroma pri nas družbenega premoženja. Iskani so bili različni vzorci, različne poti, in ko danes mednarodni analitiki ocenjujejo različne modele privatizacije, ugotavljajo, da noben ni bil idealen, kot prvo, in drugič, ugotavljajo, da najbrž tudi noben ni mogel biti idealen in da imamo samo nekoliko boljše, nekoliko slabše modele glede na učinke, ki so jih povzročili v različnih državah. In v teh mednarodnih primerjavah je slovenski model privatizacije ocenjen prej kot dober, kot pa, da bi bil slab. Skratka boljši kot v večini drugih tranzicijskih držav in državljani in pa mali delničarji so pri nas kljub vsemu, lahko dam takšno oceno, odnesli bolje kot pa v drugih tranzicijskih državah. Država si je v vseh teh letih poskušala najti optimalne rešitve, kako vzpostaviti takšne institucije in navsezadnje tudi razviti takšen finančni trg, da bi zagotavljal neka prava razmerja in tudi prave in čimbolj korektne transakcije med vsemi subjekti. Seveda takšna iskanja niso vedno uspešna že v prvem koraku, včasih potem praksa pokaže, da jih je potrebno izboljšati. In to je razumljivo, če prehajamo iz nekega povsem drugačnega sistema, socialističnega, sistema, z družbeno lastnino v kapitalski sistem in tradicija, ki se je drugje vzpostavljala skozi stoletja, se je morala pri nas vzpostaviti v nekaj letih. Če imamo vse to v vidu, mislim, da se lahko bolj pridružimo tistim ocenjevalcem, ki pač to delajo s hladno glavo in objektivno v mednarodnem merilu in ki ugotavljajo, torej, da naš model privatizacije ni bil slab oziroma vsaj ni bil slabši od tistih v drugih državah. Tudi sedaj poskušamo izboljšati rešitve, tudi tista vprašanja, o katerih ste govorili. V pripravi je predlog zakonskih rešitev, kako bi odpravili nekatere anomalije, ki smo jih tudi sami ugotovili in ki jih želimo odpraviti tako, da bi bili čimbolj zavarovani interesi malih delničarjev. Če je še čas, bi prosil, da še minister Rop [[...]]
Ne dlje kot minuto in 50 sekund. Prosim, da gospod minister nadaljuje.
[[...]]ki je pripravil ta zakon.
Torej, poslanci ste po moji oceni relativno dobro seznanjeni s tistim, kar se je pripravljalo, in ste bili tudi relativno aktivno vključeni v diskusijo. Navsezadnje se je matični odbor na temo tega zakona že sestal in je bila preložena obravnava. In sedaj seveda skrbno proučujemo vse tiste pripombe, ki so bile dane s strani vseh strank, in upam, da bomo na koncu skupaj v okviru matičnega odbora, v skladu z novim poslovnikom državnega zbora našli ustrezne in sprejemljive rešitve. Gre pa seveda za nekatere probleme, ki jih je potrebno rešiti. Po eni strani je treba to zakonodajo približati in harmonizirati tisti v Evropski uniji in v tem delu se to tiče vzajemnih skladov. Po drugi strani gre za preoblikovanje pida v tako imenovane investicijske družbe inseveda tudi za finančne holdinge v tistem delu, kjer naj bi nastajali novi ali pa so že te delniške družbe nastale. In v tem delu seveda bomo poskušali, upam, da skupaj, najti ustrezne rešitve. Kar se tiče investicijskih družb, razmišljanje na osnovi pripomb, ki so bile dane, zaenkrat gre v to smer, da bi pide v času še bolj približali vzajemnim skladom. Vzajemni skladi so namreč tisti, ki v najboljši meri izpolnjujejo kriterije transparentnosti, varnosti in pa seveda prostega vhoda in odhoda posameznih delničarjev iz posameznega sklada. V tistem delu, kjer pa gre za finančne holdinge in pa delniške družbe, pa imamo objektiven problem. Na eni strani so nekatere delniške družbe nastale, [[...]] [[Opozorilni znak za konec]] [[...]]po drugi strani pa so nekatere [[...]]
Zaključite misel, prosim.
Struktura teh papirjev je takšna, da je praktično 50% delnic, ki jih imajo netržnih. Bom še razložil, če bo potrebno.
Hvala lepa, gospod minister. Želite dopolniti vprašanje, kolega dr. Bajuk? [[Želite.]] Prosim. 2 minuti.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Rad bi vprašal gospoda predsednika, na podlagi teh dogovorov: Kakšna pa je končno želena lastniška struktura slovenskih podjetij, ki jo uresničuje vaša koalicija ali pa vaše koalicije? Sicer pa zato, ker v strategiji gospodarskega razvoja - ki smo jo dobili v državni zbor in je v Poročevalcu januarja meseca letos - smo brali, da Slovenija potrebuje - in to so besede vaše vlade - prave lastnike. To pa naj ne bi bili ne notranji delničarji in ne institucionalni delničarji. Kdo naj bi torej bili pravi lastniki nekdanjih združenih podjetij? In končno bi vas rad tudi vprašal, gospod predsednik: Ali vi soglašate z mnenjem dr. Nevena Boraka, ki ste ga pred nedavnim imenovali na čelo agencije za nadzor tujega kapitala, ki je po poročanju naših medijev izjavil in tu citiram, »da konsolidacija lastništva ne more potekati brez kraje«? Ali po vašem mnenju funkcionar, ki daje take izjave, lahko opravlja tako funkcijo? Ali se vi strinjate s takšnim pristopom? Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim za mir v dvorani. Prosim, gospod predsednik vlade, 2 minuti za odgovor.
Spoštovani gospod poslanec. Kakšno lastniško strukturo si želimo - seveda čim bolj učinkovito! Mislim, da če povem svoje mnenje ob tem: seveda, tudi čim bolj uravnoteženo, med različnimi lastniki, vrstami lastnikov, seveda s prisotnostjo, veliko prisotnostjo tudi malih delničarjev. Vendar je pri tem seveda težko dajati absolutna pravila in reči: takšna lastniška struktura je optimalna, takšna bi morala biti. Vzpostavlja se skozi življenje, skozi delovanje, skozi prakso, tudi skozi uspešnost ali neuspešnost posameznih oblik. In tako se je dogajalo pravzaprav tudi v razvitih tržnih gospodarstvih, kjer se še vedno dogaja, kljub veliki tradiciji, velikim izkušnjam, da na primer interesi malih delničarjev niso zaščetini - v veliki ameriških korporacijah, kjer smo pred kratkim videli zlome velikih korporacij, kjer smo videli zavajanje delničarjev, kjer smo videli izgubo, številne izgube na borzi, v katerih so sodelovali oziroma so bili prizadeti milijoni malih delničarjev. Skratka, tudi najbolj razvita ekonomija v svetu, z največ tradicije še ni našla dokončnih in absolutnih odgovorov na ta vprašanja in ni našla seveda vseh mehanizmov, ki bi preprečevali kakršnekoli zlorabe. Seveda si k temu prizadevamo in si moramo prizadevati tudi naprej, vendar odgovor na to nam da lahko seveda izkušnja, praksa, popravljanje tudi določenih težav, kadar se pojavijo, ali slabosti v zakonodaji ali če ugotovimo, da sistem ponekod dopušča zlorabe. In v to smer gredo sedaj tudi naša iskanja pri pripravi teh novih zakonskih rešitev, o čemer je govoril minister Rop. In upam, da bomo pri tem skupno, tudi z vami - z opozicijo, našli čim boljše rešitve. Kar se tiče pa izjav posameznih funkcionarjev, jih ne morem, ne bi želel komentirati, tudi ne poznam konteksta takšnih izjav. Svoje mnenje pa sem povedal. Hvala.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ne morete postaviti. Proceduralno, v skladu s poslovnikom. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Na podlagi 246. člena v drugem odstavku bi prosil in oblikoval sledeč predlog. Ker ob tako pomembnih vprašanjih, kot so lastniška struktura slovenskega gospodarstva, ki jo zaznamuje dokončno preoblikovanje pidov, in z njo močno povezan tudi razvoj slovenskega trga kapitala, z vašim odgovorom, spoštovani gospod predsednik, nisem zadovoljen; in zaradi - sedaj pa resničnih nacionalnih interesov - tudi ne smem biti zadovoljen. Predlagam, da se na podlagi drugega odstavka 246. člena poslovnika da na glasovanje naslednji sklep: "Državni zbor na naslednji seji državnega zbora opravi razpravo o odgovorih predsednika Vlade Republike Slovenije na zastavljena vprašanja vodje poslanske skupine Nove Slovenije." Hvala lepa, gospod.
Hvala lepa, kolega dr. Bajuk. Danes smo se posvetovali pred začetkom seje, kako bomo ravnali v primerih, ko bo dana taka pobuda, in se odločili, da bomo predlagali, da se o pobudi odloči jutri pri prvem glasovanje. Poslanec, ki je namreč postavil vprašanje, lahko zahteva v skladu z drugim odstavkom 246. člena poslovnika, da se na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade, ministra ali generalnega sekretarja - to se lahko zgodi sedaj ali pa v toku današnje seje. Menili smo, da bomo torej predlagali državnemu zboru, da odloči o tem jutri pri prvem glasovanju. To je odločitev, ki smo jo sprejeli. [[Oglašanje iz klopi.]] To je v skladu s poslovnikom. Prosim, kolega dr. Bajuk, vas lahko nekaj prosim? Prosim. Jaz tolmačim poslovnik med sejo, o tem pravilu pa smo se danes pogovarjali s podpredsednico in podpredsednikoma. Prosim. Tudi ko smo se neštetokrat pogovarjali v zadnjih dneh o teh vprašanjih, smo se odločili, da bo predsednik - to je njegova poslovniška pristojnost - tolmačil poslovnik. Če bomo ocenili, da bi lahko tolmačil tudi drugače in bi bilo pragmatično bolje, bomo drugič odločitev spremenili. Danes vztrajam pri svoji odločitvi, da bomo o vašem predlogu, kolega dr. Bajuk, odločali jutri pri prvem glasovanju. Nimate besede, kolega Jerovšek. Naslednjemu dajem besedo kolegu Francu Kanglerju, ki bo po novem poslovniku kot predstavnik koalicije postavil vprašanje predsedniku vlade. Prosim za mir v dvorani. Prosim za mir v dvorani, gospodu Kanglerju sem dal besedo. Prosim.
Spoštovani predsednik vlade, spoštovani člani vlade! Člani parlamentarne komisije za nadzor nad varnostno-obveščevalnimi službami, kakor tudi poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, beležimo v zadnjem času, da je bilo v političnem življenju povzročenih več afer, od katerih ni niti ena dobila sodnega epiloga ali razjasnitve. Prav tako beležimo, da je bilo v zadnjem času veliko politikov različnih političnih opcij oškodovanih oziroma oškodovancev pri različnih kaznivih dejanjih. Naj omenim nekaj primerov. Pri združevanju dveh parlamentarnih strank varovani osebi, podpredsedniku vlade, ukradejo audija. Tik pred kongresom Liberalne demokracije Slovenije ukradejo finančnemu ministru audija. V prejšnjem mandatu beležimo kar nekaj vlomov v stanovanja poslanca. V tem mandatu beležimo, da je bilo vlomljeno v stanovanje varovani osebi, predsedniku parlamenta. Beležimo, da je bilo vlomljeno v stanovanje ministru za promet. Beležimo, da je bilo vlomljeno v stanovanje kar nekaj poslancev, ki v tem mandat zasedajo poslanski mandat. Tudi nekateri dogodki v tej hiši so takšni, ki bi lahko imeli elemente kaznivega dejanja, vendar policija do sedaj na tem področju ni razjasnila niti enega dogodka. Pri spremljanju aktivnosti in dejavnosti nekaterih služb, ki odgovarjajo za svoje delo neposredno vladi in predsedniku vlade, je parlamentarna komisija za nadzor nad varnostno- obveščevalnimi službami naletela na hudo kršitev zakona o Sovi, po 49. členu, drugi in četrti odstavek, ker je parlamentarni komisiji bil preprečen stalni nadzor v skladu z 49. členom zakona o Sovi. Zato sprašujem: Zanima me, ali bo vlada - in vi kot predsednik vlade - obravnavala zaplet in preprečitev dejanja parlamentarni komisiji s strani Sove in povzela ukrepe? Ali so zagotovljeni vsi pravni instrumenti, da se informacije, ki se zbirajo v teh službah, ne bi zlorabljale za politična obračunavanja?
Hvala lepa. Prosim, gospod predsednik vlade, imate besedo.
Spoštovani gospod poslanec, primeri, ki ste jih navedli, ki so se dogajali, kot pravite, v prejšnjih letih, so kazniva dejanja, ki se pač dogajajo in ki jih v skladu z zakoni skuša sankcionirati naša policija in pa v tem smislu seveda tudi delovati. Sam vam njihovega delovanja, delovanja policije v teh konkretnih primerih, ne morem pojasnjevati, ker o tem tudi seveda nisem informiran in kot predsednik vlade tudi za to nimam ne odgovornosti in ne pristojnosti, da bi lahko v takšnih konkretnih primerih dajal ali kakršnekoli inpute policiji. In to se torej ne nanaša na delovanje varnostno-obveščevalne službe, o kateri ste potem govorili. Prej sem v tem državnem zboru že povedal, da ocenjujem, da Slovenska obveščevalno-varnostna služba deluje zelo solidno in da deluje korektno. Po mojih spoznanjih se je uspešno vključila v mednarodne aktivnosti, borbe proti terorizmu, ocenjevanja različnih kriznih situacij v svetu in v tem smislu daje korektne ocene in informacije vladi, ki jih ta uporablja pri svojem delovanju. Do sedaj moram ugotoviti, da nisem zaznal kot predsednik vlade najmanjšega znaka, da bi Slovenska obveščevalno-varnostna služba delovala na kakšen drug način oziroma drugače, kot to določa zakon. Njena dejavnost je usmerjena izključno v ščitenje nacionalnih interesov te države v odnosu do zunanjega sveta in se v nobenem primeru, nobenem primeru, ne ukvarja z notranjimi situacijami; z ničemer, kar bi lahko označili kot notranjo politiko. In opažam, da včasih prihaja do določenih trenj med posameznimi člani komisije za nadzor teh dejavnosti in med samo agencijo. Po moji oceni bi bilo treba vzpostaviti, najbrž, večje sodelovanje in tudi razumevanje delovanja in pa ciljev, tudi Slovenske obveščevalno-varnostne službe, v tem precej zapletenem in nevarnem svetu, ji dati ustrezno podporo pri tem, seveda pa pričakujemo vsi, da komisija opravlja tisti svoj nadzor, ki je predpisan z zakonom, v skladu z zakonom. Vendar včasih dobimo vtis, kot da bi bila to služba, ki bi delovala proti naši državi - iz vaših nastopov - ne pa kot služba, ki deluje v korist naše države in ščiti nacionalne interese nasproti številnim zunanjim interesom, ki našo državo ogrožajo. Tako sem slišal za zadnji zaplet, kar se tiče nadzora. Kot sem bil informiran, je šlo za določen nesporazum, tudi za različna tolmačenja pravil v tem primeru, ki naj bi jih izčistili skupno v državnem zboru in ta pravila tudi, seveda, bolj precizno postavili. Mislim, da se to da storiti na miren in konstruktiven način, brez povzročanja velikih medijskih dogodkov, preden se dejansko ugotovi, kaj je na stvari. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolega Kangler vam želi zastaviti dodatno vprašanje.
Spoštovani gospod predsednik. Moralna, etična in pravna načela parlametarne demokracije so ta, da komisija za nadzor nad varnostno-obveščevalnimi službami je bila ustanovljena z odlokom državnega zbora in deluje na podlagi novosprejetega poslovnika, ki je bil na novo sprejet. In na pravni podlagi zakona o Sovi, je v 49. členu jasno; govori: Sova mora omogočiti stalni nadzor komisije - članom komisije, ne posameznikom. Še enkrat poudarjam: članom komisije. In to stališče je celotne komisije, da je ugotovila, da je Sova v tem danem dogodku hudo kršila zakon o Sovi, 49. člen ter preprečila stalni nadzor komisiji za nadzor nad obveščevalnimi službami državnega zbora Republike Slovenije. Zato vas ponovno vprašam: Ali bo vlada ta zaplet obravnavala ali ne? Pri čemer vas naj dopolnim, da člani komisije, ne glede na politične opcije, kateri kdo pripada, smo bili pripravljeni in smo pripravljeni na tej komisiji zmeraj delati zakonito, zavestno in spoštovati vse tiste predpise in norme, ki se tičejo vsakega posameznika. Če pa direktor, bivši direktor, čestita nekaterim operativcem te službe, da so 25. marca preprečili nadzor nad obveščevalnimi službami parlamentarni komisiji, je pa, mislim, to vprašanje več kot dovolj jasno, da je o tem vprašanju treba spregovoriti na vladi in prav gotovo o tem tudi vas, spoštovani predsednik vlade, obvestiti - glede na to, da vi po zakonu o Sovi, predlagate direktorja Sovi.
Hvala lepa. Želite, gospod predsednik dopolnilno pojasniti svoje stališče? Prosim.
Na kratko. Seveda ima komisija svoje zakonske pristojnosti in naloge za nadzor posebnih metod, ki jih lahko uporablja Slovenska varnostno-obveščevalna agencija. To so tisti instrumenti in metode, v katere nima vpogleda niti predsednik vlade, pač pa komisija. Vendar pričakujem, če bi prišlo do kakšne ugotovitve komisije o takšni nepravilnosti, kot ste sedaj govorili, da se je sedaj zgodilo, te dni, prejšnji teden, pričakujem, da bom o tem obveščen po neki normalni uradni poti s strani komisije, najbrž ne prek poslanskih vprašanj, ampak da bomo poskušali na ustrezen način ugotoviti, kaj je na stvari, opredeliti problem in tudi, če bo potrebno, reagirati nanj. Hvala.
[[Oglašanje iz klopi.]] Prosim, nimate besede. To so bila vprašanja, ki so jih spoštovane kolegice in kolegi postavili predsedniku vlade. Kaj želite vprašati ali predlagati, kolega Jerovšek? Prosim. Prosim, da je to v skladu s poslovnikom.
Gospod predsednik, na podlagi 69. člena tega poslovnika - ne sklicujem se na kateri drug poslovnik - ugotavljam, da ste mi kršili pravico do postavitve proceduralnega vprašanja. Ugotavljam, da je to v skladu s trenutnim stanjem duha v tem parlamentu [[...]]
Kolega Jerovšek [[...]]
Oprostite, postavil bom proceduralno vprašanje in ga bom tudi obrazložil s tem, ker mislim, da je nujno. Namreč, še vedno upam, da v tem parlamentu veljajo neka pravila, da na neformalnih sestankih in delovnih skupinah ni mogoče sprejemati odločitev oziroma pravil, ki imajo postopkovno moč, ki bi morala biti sprejeta z dvotretjinsko večino v državnem zboru. V preteklih dneh se je dogajalo ravno to. Slovenskemu poslancu so kršene pravice iz 82. člena ustave, ki jasno pravi, da ni vezan na nobena navodila. Dajete nam navodila, ki niso sprejeta v poslovniku in niso sprejeta v državnem zboru!
Kolega Jerovšek, lahko pojasnim?
Vzete so osnovne pravice poslancu! Zaostrili ste nekatera poslanska določila oziroma poslovniška določila. Želim, da mi odgovorite. Ko ste omenili, da so potekali številni pogovori, kjer ste se dogovorili to in to - kateri so ti številni dogovori, ki imajo moč dvotretjinske večine državnega zbora [[...]]na podlagi katerih nam jemljete osnovne pravice v tem parlamentu? Kaj so delovne skupine? Naš poslovnik, ugotavljam, je popolnoma neživljenjski, je totalitaren. Poglejte si Hrvate! V trenutku so sprovocirali Bobetka na državnem zboru. Te možnosti v tem državnem zboru ni!
Kolega Jerovšek, prosim, ne prisilite me, da vam vzamem besedo, ker vam je nočem. Postavili ste vprašanje in prav rad in dolžan sem vam odgovoriti.
Imam pravico do obrazložitve v dveh minutah. Mislim, da mi jemljete čas, tako kot je v skladu s poslovnikom, in si ga ne dovolim vzeti. Namreč, začelo se je grozljivo. Žal ste vi prvi kršili ta poslovnik, ko mi niste dali besede v skladu z 69. členom. In te rešitve, v tem poslovniku, kar se tičejo iniciative parlamenta - ni izjave vlade in splošne razprave, na kar sem večno opozarjal. In to je sramota za ta državni zbor in za demokracijo. Dejansko avtorje tega poslovnika - nekateri od avtorjev so pred več kot 10 leti na političnih govorih govorili o avtentičnosti naše revolucije, ki še traja. In na podlagi tega poslovnika verjamem, da še dejansko traja. Hvala lepa.
Kolega gospod Jerovšek! Z enako potrpežljivostjo, kot sem poslušal jaz vas, vas prosim, da poslušate mene, ko vam bom pojasnil, zakaj sem se tako odločil. Najprej, če je zdaj to treba, storimo to še enkrat, v tem hipu velja moja prošnja, ki sem jo v imenu predsedujočega dal takoj na začetku naše seje. Povedal sem, da zdaj prvič državni zbor odloča in razpravlja po novem poslovniku in da bodo morda sem in tja na naslednjih sejah kakšne okoliščine, ko bo moral predsedujoči odločiti, kaj je po njegovem mnenju tisti hip prav v skladu s poslovnikom, in da mu ta dolžnost tudi pripada. Morda bo sem in tja odločil drugače, kot bo potem veljalo naprej. O tem se bomo posvetovali, če bo tako treba, tudi med samo sejo. Vsekakor po sejah in bomo analizirali naša ravnanja. Prosil sem za potrpežljivost, kolegice in kolege, pri takih ravnanjih. Nobeno od naših ravnanj, tudi moje prej, ne sme biti razlog pristranskosti in ni bilo. Tolmačil sem poslovnik in 82. člen. Kolega Jerovšek, gre za drugi odstavek. Drugi odstavek, torej to je tretji odstavek [[...]]Samo hipec. Gre za 86. člen, drugi odstavek 86. člena pravi: »Predsedujoči lahko določi na začetku seje ali med sejo čas, ko se opravi glasovanje o posameznih predlogih, o katerih se odloča.« Ali lahko končam, kolega Jerovšek? Kolega Jerovšek, ali me pustite, da pojasnim do konca? Danes smo se nazadnje - ne pa zadnjič - posvetovali o tem kdaj bomo dali možnost za glasovanje o vprašanju oziroma o predlogu, če bo nastopilo pri tej 2. točki dnevnega reda. Danes dopoldan sem se s kolegico podpredsednico in obema podpredsednikoma posvetoval in odločili smo se, da bom ali bo, kdor bo za mano vodil sejo, odločil v skladu z drugim odstavkom 86. člena, da bomo to storili jutri, pred ostalimi glasovanji. Tako sem tudi odločil. Gre torej za: prvič, striktno spoštovanje poslovnika. Ta pristojnost predsedniku oziroma predsedujočemu pripada. Pojasnil sem vam, zakaj smo se tako odločili. Morda bi bilo danes med to sejo oziroma to 2. točko dnevnega reda pričakovati še kakšno tako pobudo. O vseh teh bomo glasovali jutri. To je moje pojasnilo, kolega Jerovšek. Še enkrat naj vam povem, da ne jaz ne moji kolegi ne želimo seje voditi tako, da bi kdorkoli menil, da smo s kršitvijo poslovnika kratili njegove pravice. Dajem naprej besedo. Predlagam, da ne vodimo razprave, kolega Jerovšek, dajem naprej besedo kolegicam in kolegom, ki so prijavljeni za poslanska vprašanja. To je najprej kolega mag. Andrej Vizjak. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Moje vprašanje se bo nanašalo na enega najbolj perečih problemov, to je problem brezposelnosti v Republiki Sloveniji, in na način reševanja tega problema, kar se tiče vlade. Brezposelnost je prav gotovo zelo kompleksen problem, ki ne tangira nobeno ministrstvo posebej in neposredno, ampak je to, bi rekel, problem, ki ga je treba dokaj interdisciplinarno in z vseh zornih kotov reševati, zato tokrat to vprašanje predvsem zastavljam ministrstvu za gospodarstvo oziroma ministrici za gospodarstvo. Gre namreč za izredno negativne trende, kajti podobno, kot se je število prijavljenih brezposelnih lani junija krčilo, se je tudi letos, vendar z eno veliko razliko; da je bilo sezonsko dno lani nižje kot letos. Skratka, res je, da se brezposelnost giblje po neki krivulji, ki je sezonskega značaja, vendar letošnji trendi kažejo na ponoven dvig brezposelnosti. In to je ena izmed najbolj kritičnih ugotovitev glede tega. Druga zadeva, ki se mi zdi zelo pomembna, je to, da se zlasti v delovno intenzivnih panogah kopičijo problemi in priča smo tudi številnim intervencijam, tako medijev kot seveda tudi sindikatov, v zadnjih dnevih. Naj omenim, da sta tekstilna industrija intudi usnjarskopredelovalna industrija v prvih petih mesecih poslovali precej slabše kot ob istem obdobju lani. Naj omenim problem tekstilne industrije na območju Dolenjske, Bele krajine in Posavja, ki je bila ena izmed najmočnejših pred nekaj leti in je vpreteklem desetletju že izgubila več kot polovico zaposlenih. Zdaj se je začel tudi drugi krog odpuščanja, v katerem bo šlo v kratkem še cca. 750 delovnih mest. Podobno je s tekstilno industrijo drugod: v Prekmurju poznamo primere Mure, naj omenim tudi problem obutvene industrije v Peku v Tržiču. Zato zastavljam ministrstvu za gospodarstvo naslednje vprašanje! S katerimi konkretnimi ukrepi namerava ministrstvo ublažiti težave delovno intenzivnih panog, zlasti tekstilne industrije in usnjarskopredelovalne industrije, v smislu ohranjanja delovnih mest v teh panogah in tudi njihovega prestrukturiranja? In drugo vprašanje. Ali bodo deležne finančne pomoči tudi druge gospodarske družbe v Sloveniji, ki so v težavah, kot je bilo to s strani predsednika vlade obljubljeno Muri? Skratka, srečujemo se tudi z nekim fenomenom iz preteklih let, ki ni več vzdržen. To je to, da se hodi z visokimi predstavnikih vlade po podjetjih in se obljublja pomoč, hkrati pa je veliko vprašanje, ali je potem v skladu s slovensko zakonodajo to pomoč tudi možno dati. Hvala.
Hvala lepa. Najprej vabim ministra dr. Dimovskega, če želi odgovoriti na to vprašanje. Ministrica se je opravičila. Sicer pa naj pojasnim: na čas, ki vam pripada, bom pozoren. Gospod minister, če na vprašanje poslanec na današnji seji ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik vlade, minister ali generalni sekretar v 30 dneh predložiti pisni odgovor, ki bo objavljen v glasilu. Zdaj pa imate besedo, gospod minister.
Hvala lepa. Vprašanje, kot sem razumel, ni bilo neposredno nam na ministrstvo za delo zastavljeno in bo verjetno pisni odgovor ministrstva za gospodarstvo sledil, ker je, kot ste pravilno ugotovili v vašem vprašanju, zelo visoka stopnja korelacije med gospodarsko rastjo in ravnjo brezposelnosti. Naj povem, kar se brezposelnosti tiče, da je sigurno vprašanje, ki ga je treba izpostaviti: da smo ena redkih ekonomij, kjer se brezposelnost ni bistveno povečala. Povečala se je za približno 1%, tako da imamo nekje gibanje, kar se tiče registrirane stopnje brezposelnosti, zadnji podatek je 102.000 - imamo, bi rekel, neko relativno stabilnost. Vendar pa, kar se tiče pa brezposelnosti po klasifikaciji mednarodne organizacije dela, ki se objavlja vsako četrtletje, je zadnja številka celo nižja, kot je bila v prvem četrtletju, za drugo četrtletje in znaša približno 5,9% oziroma natančno 5,9. Zdaj, če mi dovolite, predsednik, bi samo na kratko odgovoril pravzaprav na zastavljeno vprašanje: tisto, kar je v neposredni pristojnosti ministrstva za delo in se nanaša pravzaprav na posamezne programe reševanja brezposelnosti za tekstilno panogo. Dva razloga za težko stanje v tekstilni industriji sta: prvo je gospodarska aktivnost oziroma gospodarska rast in drugo je selitev proizvodnje praktično iz celotne Evrope v Azijo zaradi izjemno nizkih stroškov dela in ker imajo delovni intenzivni panogi stroški dela največje deleže, je seveda potem ta selitev v smeri Evropa - Azija v največjem delu. Kljub temu pa je tudi znotraj panoge zaznati nekatere rezultate, ki so rezultati tehnoloških vlaganj. Po nekaterih podatkih bo za tehnološko posodobitev v panogo tekstila namenjeno približno milijardo sit, po različnih razpisih, ki jih v glavnem pripravlja ministrstvo za gospodarstvo. Kar se pa tiče reševanja samega problema brezposelnih, imamo pa konkretne podatke, ki jih usklajujemo zdaj dokončno tudi z gospodarsko zbornico in sindikati, s "Tupisom" kot glavnim reprezentativnim sindikatom, kjer imamo relativno natančne podatke za leto 2003. V tem primeru smo za leto 2003 predvideli: iz podatkov, ki kažejo na stopnjo zniževanja števila zaposlenih v panogi, je razvidno, da približno 700 od 1.700 v naslednjem letu, za kolikor naj bi se znižalo stanje zaposlitve, gre na račun upokojitev, od tega rednih, invalidskih in predčasnih. Te podatke vam seveda lahko tudi dostavimo zaradi tega, ker je lista relativno gosta. V aktivno politiko zaposlovanja pa bodo vključeni praktično vsi ostali, in sicer približno 1.100 zaposlenih. Od tega imamo predvidene - poleg teh programov, ki so že na voljo v letošnjem letu, za katere smo že dodatno namenili nekatera dodatna sredstva - še nekatere nove programe, ki bodo po mojem oziroma po našem omogočili normalno ali preusposobitev po eni strani, po drugi strani pa seveda neko možnost vključitve v druge programe. Če bo takšna vaša želja, vam bodo tudi ustrezno dostavili. Slejkoprej pa ostaja vprašanje, ki po mojem mnenju je pomembno - oziroma sta dve vprašanji: kar se tiče zaposlenih v posameznih tovarnah oziroma podjetjih iz tekstilne branže, je seveda vprašanje preusposabljanja tisto izmed ključnih, predvsem pri tistih, ki izgubljajo delo. Kajti praktično zmanjševanje procesa proizvodnje je seveda poslovna odločitev, da naj takoj povem. Jaz upam, da praktično vsak, ki bo vključen v te programe, ki smo jih skupaj pripravili s sindikati in gospodarsko zbornico, da bo njegova usoda pravzaprav dosti jasna. Hkrati pa naj še omenim približen obseg sredstev, ki bo namenjen iz teh naslovov, ki sem jih povedal; in to je za leto 2003 približno 1,4 milijarde. To so ocene, ki temeljijo na številkah, ki smo jih pridobili z nekimi anketnimi poizvedovanji v podjetjih. Tako računam, da so številke relativno točne, seveda se pa o natančnosti - natančnost je pa seveda lahko kljub vsemu relativna. Strinjam se pa seveda z vami, ko ste v svojem vprašanju navedli: vprašanje gospodarske rasti je tukaj ključno. Vprašanje investicije - vprašanje sektorske razporeditve investicij, tukaj pa jaz pričakujem, da bo ministrstvo za gospodarstvo dalo konkretnejše odgovore, ki jih v tem trenutku jaz nimam.
Hvala lepa. Zahtevate dopolnitev odgovora? Prosim, kolega mag. Vizjak.
Hvala lepa. Poglejte, prav to je ključni problem. Jaz namenoma nisem tega vprašanja, čeprav sodi v delovno področje ministrstvo za delo, zastavil ministru za delo, družino in socialne zadeve, kajti vem, da je tukaj nekakšna vloga ministrstva, zlasti aktivne politike, da je pa ključna in najbolj pomembna vloga tu v odpiranju in zagotavljanju novih delovnih mest in prestrukturiranju slovenskega gospodarstva. Zato sem postavil to vprašanje ministrici za gospodarstvo in bi želel od nje tudi pisni odgovor, čeprav moram, predsednik, povedati, da sem razočaran. Svoje poslansko vprašanje sem postavil v petek, v skladu z dogovorom in v pričakovanju, da bom seveda tu dobil tudi ustni odgovor. In kljub temu da je danes štiri dni ali pa tri dni po tem, tega odgovora ni - ne adekvatnega državnega sekretarja. To se mi ne zdi povsem korektno. In tu ni naš poslovnik nič naredil, očitno. Skratka, zakaj sem postavil to vprašanje. Predvsem zardi tega, kajti mi vedno capljamo za problemi. In sedaj se pojavlja tudi vprašanje slovenskega nacionalnega interesa in v čigavi lasti naj bodo podjetja. In tu me zanima. To je moje dopolnilno vprašanje. Ali je povezanost lastništva in prihod tujih investitorjev v Slovenijo povezan z učinkovitostjo teh podjetij? In tu smo v tekstilni branži veliko zamudili, kajti tu bi prav gotovo bilo možno s spodbujanjem tujih investicij in prihodom tujega kapitala lahko ohranili doma marsikatero delovno mesto, ne pa, da sedaj govorimo delovno intenzivnim panogam, naj se selijo v kraje, kjer je delovna sila cenejša in bodo zaposlovala naša podjetja tujo delovno silo. Skratka, pomanjkanje strategije, zlasti na ministrstvu za gospodarstvo, v smislu odpiranja novih delovnih mest je več kot očitno. Upam pa, da le ni samo to stvar papirja, temveč da bo v bodoče tudi več denarja v smislu odpiranja novih delovnih mest.
Hvala lepa. To je bila zahteva za dopolnilni odgovor. Kot razumem, gospod minister Dimovski ne bo dal odgovora. Dolžna ga je dati ministrica v pisni obliki. Naj povem, da je gospa ministrica s predsednikom republike na službeni poti. Državni sekretar pa, kolega mag. Vizjak, ne sme odgovarjati pri tej točki dnevnega reda na vaša vprašanja. Naslednjo besedo dajem kolegu Bogomirju Vnučcu, postavil bo vprašanje ministru za zunanje zadeve. Imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani člani vlade! Moje vprašanje je namenjeno cenjenemu ministru za zunanje zadeve, dr. Dimitriju Ruplu. Letos je na podlagi matematičnih zakonitosti zelo pestro volilno leto, tako da imamo poleg županskih volitev, volitev za občinske svetnike, krajevne in četrtne skupnosti, tudi volitve za državne svetnike in seveda za predsednika države. Ob dejstvu, da so v letošnjem letu tudi volitve za predsednika države, se obeta tudi temu primerna višja volilna udeležba. Priče pa smo bili v preteklih letih - o tem smo se lahko seznanili tudi pred nekaj meseci v državnem zboru -, da pa imajo naši zdomci in državljani, ki živijo širom po svetu, številne težave, ko želijo izraziti svojo državljansko pravico in tudi sami prispevati k izboru kandidatov oziroma izvoljenih predstavnikov naše države. Tako - da ni pravih informacij, da glasovnice zamujajo in drugi problemi. Zato me seveda zanima: Ali je zunanje ministrstvo sprožilo ustrezne ukrepe, dalo navodila diplomatsko-konzularnim predstavništvom, da bodo te volitve glede na širino oziroma množico, ki bo v letošnjem letu, da bodo diplomatsko-konzularna predstavništva ustrezno informirala naše državljane po svetu in omogočila državljanom, da izrazijo svojo državljansko pravico? Zanima me tudi: Ali iz poročil teh diplomatsko-konzularnih predstavništev izhaja, da bodo pomanjkljivosti, ki smo jim bili priče do sedaj, v čim manjši meri še prisotne oziroma v celoti odpravljene? Hvala.
Hvala lepa. Gospod zunanji minister, imate besedo.
Spoštovani gospod poslanec! Torej, rad bi povedal, da so volivci, ki so vpisani v volilni imenik, že prejeli oziroma prejemajo v teh dneh na svoje naslove obvestilo z informacijami o možnostih udeležbe na volitvah. Volivci s stalnim bivališčem v tujini bodo praviloma glasovali na diplomatsko-konzularnih predstavništvih Republike Slovenije v posamezni državi in tam se bodo izkazali z osebnim dokumentom, na volišču pa bodo prejeli volilni material ter oddali glasovnico. Če ne bodo mogli glasovati na diplomatsko-konzularnem predstavništvu, ampak želijo glasovati po pošti v Sloveniji, morajo pa to v skladu z navodili, ki so jih prejeli, do 11. oktobra sporočiti republiški volilni komisiji. V skladu z dogovorom z republiško volilno komisijo bodo volitve potekale na diplomatsko-konzularnih predstavništvih v tistih državah, kjer prebiva največ državljanov Republike Slovenije. V zvezi s tem je republiška volilna komisija tudi objavila obvestilo državljanom Republike Slovenije, ki začasno ali stalno prebivajo v tujini. Ta predstavništva so: Buenos Aires, Canberra, Dunaj, Celovec, Bruselj, Sarajevo, Praga, Podgorica, Helsinki, Kopenhagen, Pariz, Atene, Zagreb, Rim, vključno s Svetim sedežem, Trst, Tel Aviv, Tokio, Ottawa, Toronto, Budimpešta, Skopje, Varšava, Moskva, Bratislava, Madrid, Stockholm, Bern, London, Washington, New York, Cleveland, Berlin, Muenchen, Beograd. Skupaj torej 34 diplomatsko konzularnih predstavništev. Na teh predstavništvih bodo lahko glasovali tudi državljani Republike Slovenije z začasnim bivališčem v tujini, če bodo to v skladu z navodili do 11. oktobra sporočili republiški volilni komisiji. V času med 11. septembrom in 12. oktobrom poteka razgrnitev volilnih imenikov na pristojnih diplomatsko - konzularnih predstavništvih. Državljani Republike Slovenije lahko volilne imenike pregledajo ter v primeru pomanjkljivih ali netočnih podatkov zahtevajo popravek. Pa še to. Konzularni sektor našega ministrstva in urad za Slovence v zamejstvu in po svetu namenjata veliko pozornosti obveščanju tako diplomatsko-konzularnih predstavništev kot tudi slovenskih društev in organizacij po svetu. Urad je informacijo o možnosti udeležbe na volitvah posredoval tudi revijam, ki so namenjene izseljencem in zdomcem - recimo: Rodna gruda, Naša Slovenija - ter še posebej priporočil volilnim upravičencem po svetu, da preverijo svoje podatke v volilnih imenikih, da ne bi prihajalo do nesporazumov in težav, kot se je dogodilo v preteklih letih. V zvezi z volitvami za predsednika republike naše ministrstvo, tako konzularni sektor kot urad za Slovence po svetu, že vse od sprejetja zakona o evidenci volilne pravice uspešno sodeluje z republiško volilno komisijo in s pristojnimi službami ministrstva za notranje zadeve, tako da tudi naša diplomatsko-konzularna predstavništva tekoče instruirana o volilnih opravilih, ki se nanašajo na volitve v tujini. Še enkrat, informacije o volitvah so na razpolago v časniški objavi in tudi na spletnih straneh republiške volilne komisije ter na spletnih straneh ministrstva za zunanje zadeve oziroma urada za Slovence v zamejstvu in po svetu in teh podatkov ni težko dobiti. Verjamem, da je v preteklosti prihajalo do težav. Letos na podlagi izkušenj iz preteklih let skušamo te težave odpraviti. Zagotavljam vam, da te volitve, priprave nanje zelo skrbno spremljamo in bomo jih spremljali, dokler ne bodo končane. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilno? Prosim.
Hvala za odgovor, spoštovani gospod minister. To vprašanje sem naslovil tudi iz tega razloga, ker je zelo pomembna ta informacija med diplomatsko-konzularnimi predstavništvi, ki seveda so v določeni državi, in seveda zunanjim ministrstvom, ker me tudi zanima: Ali je res, da prihaja do nekaterih odstopanj, predvsem v državah, kjer je koncentracija državljanov oziroma tistih,ki imajo volilno pravico, predvsem v Avstraliji, Kanadi in Argentini, da so razlike med volilnimi imeniki in med tistimi, ki imajo volilno pravico? Nekaj ste že odgovorili. Tako bi mogoče samo apeliral oziroma če mi boste lahko še dodatno povedali za ta medsebojna usklajevanja med notranjim ministrstvom in zunanjim ministrstvom, da bo tem državljanom omogočeno, da seveda svojo volilno pravico izrazijo pravočasno, da ne bi potem prihajalo na samih volitvah do nepotrebnih težav oziroma da je to tudi odraz odnosa naše države do državljanov izven meja. Hvala.
Želite dodatno pojasniti, gospod zunanji minister? Prosim.
Hvala lepa. Tole bi rad rekel. Prav gotovo obstaja razlika med številom volilnih upravičencev in številom, ki to pravico izrabijo. Zdaj na pamet govorim, vem slučajno številko za Cleveland, tam živi veliko število Slovencev in tudi veliko število naših državljanov, pa vendar se je prejšnjih volitev udeležilo samo 240 tistih, ki so imeli pač to pravico Tako je najbrž mogoče z dodatnim informiranjem, predvsem pa z razprševnjem in razblinjanjem različnih strahov, ki obstajajo med našim izseljenstvom, je mogoče to številko - namreč številko volivcev - dejansko dvigniti in oziroma povečati. Z našega ministrstva smo vse, kar je bilo formalno mogoče, kar je bilo mogoče storiti v smislu dopisov, obveščanja in tako naprej, storili. Mislim pa, da bi neka javna razprava pri nas ali pa morda, kaj jaz vem, tu pa tam kakšen članek ali pa kakšna predstavitev v medijih lahko pripomogla k temu, da bi se ljudje, ki imajo pravico voliti, znebili strahu, ki jih morda ovira, da bi to pravico izkoristili. Zavedam se tega razkoraka in verjamem, da je mogoče rezultate, ki jih poznamo iz prejšnjih let in ki niso bili, da tako rečem, bleščeči, da jih je mogoče izboljšati. Hvala lepa.
Hvala lepa, spoštovani gospod minister. Ministru za okolje, prostor in energijo ter ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano bo postavila poslansko vprašanje kolegica Maria Pozsonec. Imate besedo. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani vsi prisotni. Sprašujem ministra Buta: V kolikšnem času bo ukrenil kaj v zvezi s tem, da kmetje ne bi morali iskati svojih pravic na cesti? Kajti, zadnji kmečki punt je razkril nekatere simptome v našem kmetijstvu in je bila velika sramota za našo kmetijsko politiko. Ti simptomi so pa; simptomi nesposobnosti, brezupnosti, brezpravnosti in ogroženosti kmetov. V kmetijstvu razmere niso takšne, da bi bil kmet sposoben preživljati sebe in svojo družino. Dnevno mora moledovati za drobtinice in s tem je kot človek in proizvajalec v skrajno ponižnem in ponižanem položaju. Kdaj bo stroka začela delati na alternativnih možnosti proizvodnje? Kdaj bosta ministrstvo za kmetijstvo in vlada pripomogla k zavarovanju kmečkih proizvodov, namesto tega da pozneje plačujeta visoke zneske za škodo, nastalo zaradi elementarnih nesreč? Kdaj bo država omogočila neboleče posestno prestrukturiranje? Kdaj bo sklad kmetijskih zemljišč odigral svojo vlogo pri prestrukturiranju kmetijstva? Brez teh ukrepov se namreč prelivajo ogromne količine denarja samo v porabo in preživetje, ne pa v razvoj in nove investicije, ki bi ustvarile v kmetijstvu kvalitetna delovna mesta. Agonija se tako samo podaljšuje in ni kvalitetnih razvojnih komponent. Predlagam ministru Butu in ministru Kopaču, da še enkrat pregledata delo državnega komisije za sušo, kajti delo ni bilo pravilno in korektno opravljeno. Sklepi niso bili pravični, stanje na terenu ni bilo realno ocenjeno. Dejanska situacija na terenu je bila namreč čisto drugačna kot v pisarnah v Ljubljani. In če je potrebna sprememba zakona za pravičnejšo določitev škode, predlagam, da to tudi storimo. Hvala.
Hvala lepa, kolegica Pozsonec. Kateri od vaju, gospoda ministra, bo prvi odgovarjal. Vi, prosim, mag. But, minister za kmetijstvo.
Hvala lepa gospe poslanki za vprašanje. V bistvu zadeva je izjemno kompleksna in široka in se nanaša na večino aktivnostmi, s katerimi se ukvarjamo v slovenskem prostoru na tem področju, hkrati se pa s tem seveda ukvarja tudi celoten evropski prostor, ko išče odgovore na to, v kakšno smer naj bi ta sektor bil v bodoče razvijan. Nesporno je, da se je v Sloveniji pač sektor kmetijstva srečal z realnimi razmerami trga, potem ko je prišlo do uvedbe tržnega gospodarstva, ko smo z uvedbo demokracije uvedli tudi ta element in prekinili s planskim gospodarstvom, ko je nesporno bilo vse lažje in ko je bilo vse dorečeno; ko so s strani države bile določenemarže, razmerja, kaj pripada trgovini, kaj pripada živilski industriji. Seveda temu nič več ni tako in ne more tako biti, ker tudi nikjer v demokratičnih zahodnih družbah tako ni bilo. Tudi tam so se kmetje izjemno težko prilagajale in se še vedno težko prilagajajo. In nekega najbolj idealnega odgovora na vsa ta vprašanja, seveda, nobena družba v celoti še ni dala. Tisto, kar v Sloveniji poskušamo storiti, je pravzaprav prilagoditi se temu, s čimer se zahodnoevropsko kmetijstvo, to je kmetijstvo Evropskeunije, poskuša upirati globalizaciji in zaradi česar evropski proračun plačuje tudi polovico sredstev temu sektorju. Z velikimi napori, velikimi finančnimi obveznostmi, kar je verjetno znano in kar bo znano tudi v naslednjih nekaj tednih, ko bo v državni zbor prišel osnutek sprememb proračuna oziroma predlog sprememb proračuna 2003 do proračuna 2004 - govorim o teh dveh proračunih, ki sta ključna za vstop v Evropsko unijo. Tukaj bi stvar razdelil na tri dele: eno so neposredna plačila. Neposredna plačila so v Sloveniji edina uvedena med vsemi kandidatkami za vstop. To so plačila na hektar, EKO-0 imenovana. In trenutno so v letošnjem letu na nivoju približno 54 odstotkov tistega, kar prejemajo kmetje v Evropski uniji. Dosegli smo že dogovor, da bo v letu 2003 ta višina 75-odstotna v primerjavi z Evropsko unijo, v letu 2004 pa je razpisana v višini 100 odstotkov. O tem smo se ravno še danes dogovorili. Na ta način si omogočamo maksimalno možen pogajalski izplen, kot ga je pač mogoče dobiti. Kar pa je še bolj pomembno, zagotavljamo si eno redkih možnosti, da smo po prehodnem obdobju - upamo, da bo čim krajše, ko bomo že člani Evropske unije - vendarle neto prejemnik sredstev. Skratka, od letos do leta 2004 se bodo ta neposredna plačila Eko-0 praktično skorajda podvojila. To je tisto, kar lahko največ storimo, več od tega tudi teoretično ne smemo storiti, zaradi tega, ker velja gornja omejitev teh plačil. Kdaj bo stroka začela delati na alternativnih možnostih proizvodnje. Tudi tu je pravzaprav odgovor moč najti v tem: država je ponudila alternativno možnost podpor, to so podpore kmetijsko-okoljskim programom, ekološkemu sonaravnemu kmetovanju. Zaenkrat je sicer v kmetijsko-okoljski program vključenih 40% kmetij, vendar v ekološko kmetovanje pa samo 2% kmetij. Seveda, ekološko kmetovanje zahteva visoke standarde, normative, zahteva visok nadzor, dokumente in tudi posebno obliko trženja, ker če plačujemo ekološko podporo, s tem da pa je cena na trgu potem enaka, je pa seveda pravzaprav nekaj, kar je vprašanje smisla. Zagotovo, osebno sem prepričan, da je v kmetijsko-okoljskem programu in raznih oblikah kmetij okolju bolj prijaznih načinov proizvodnje hrane moč iskati določeno tržno nišo in rešitev. In celo menim, da bi v Sloveniji morali neke vrste misijo ali spremembo misije poslanstva kmetijstva iskati v tem. To, da kmetijstvo opravlja tudi dodatne, za družbo koristne oziroma nujne funkcije - to so vzdrževanje kulturne krajine in podobno - to je pa tisto, zaradi česar v državi plačujemo podpore tako imenovanim območjem z omejenimi dejavniki in kmetijsko-okoljske programe; ob tem, da želimo podpreti bolj zdravo in okolju bolj prijazno hrano. Plačujemo v višini, kolikor je pač mogoče, v tem letu približno v višini 6 milijard teh doplačil. Kar je pa najpomembnejše - in mislim, da smo tudi danes dosegli dogovor, ki ga bo morala potrditi še vlada in potem državni zbor - da bomo v letu [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]]
Zaključite misel.
Da. V letu 2004 bomo v proračunu zagotovili obvezno udeležbo države v višini, kot je mogoče maksimalno iztržiti v tako imenovanem stebru II. ali razvoju podeželja - sofinanciranje Bruslja; eno četrtino prispevamo sami, ostalo pa pričakujemo od tam. Na drugi del pa, žal, nisem uspel odgovoriti, ker je preobširen odgovor, lahko pa še kasneje.
Hvala, gospod minister. Kot sem prej pojasnil, mi poslovnik ne omogoča, da bi zdaj dal besedo tudi ministru Kopaču, pet minut za odgovor vlade je poteklo; razen, če želi kolegica Pozsonec zastaviti vprašanje. Ima zahtevo za dopolnitev odgovora - samo v tem primeru boste imeli to možnost. Prosim.
Govorila sem tudi o tem, da delo državne komisije ni bilo korektno, sklepi niso bili pravični in kmetje so bili izigrani. Torej, mogoče bi gospod Kopač, ker je v njegovem ministrstvu ta komisija, lahko podal odgovor na to.
Ja, tri minute ima na voljo minister Kopač za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Državna komisija za sanacijo je sicer medresorska komisija, v njej ima ministrstvo za okolje, prostor in energijo samo manjši del članov, pa kljub temu lahko odgovorim na vaše vprašanje. Pri delu komisije je bilo treba upoštevati to, da smo najprej imeli izjemno veliko število vlog, skorajda 50.000 vlog je morala pregledati komisija. Pri tem je bilo veliko težav zato, ker smo dobili neustrezne podatke iz občin. Podatki niso bili posredovani v digitalni obliki. Izjemno veliko je bilo število zahtevkov za dopolnitev vlog. Tolikšno število, da so se na koncu potem z zahtevki za dopolnitev vlog sploh nehali ukvarjati in so pač avtomatično - ali pa so stvari poskušali z dobro voljo poenostaviti, da ne bi zavezancev sploh več spraševali. Uvedli smo za pojasnitev brezplačno telefonsko linijo, kjer je vsakdo lahko dobil podatke o konkretno svoji vlogi. Zaposlili smo pogodbeno sodelavko, ki je ves čas, vse dneve odgovarjala prav na tej brezplačni liniji. Mislim pa, da je pri vsem delu komisije največ nerazumevanja izhajalo iz določb, ki se nanašajo na izračun povprečne stopnje poškodovanosti. Namreč, verificirana povprečna stopnja poškodovanosti posamezne kmetijske rastline se za posamezno geografsko zaokroženo območje izračuna kot povprečje verificiranih podatkov o stopnjah poškodovanosti kmetijske rastline na tem območju, ne pa več kot verificirana stopnja poškodovanosti, kot je bilo to določeno z interventnimi zakoni prejšnjih let, na kar so ljudje tudi v resnici najbolj navajeni. Pri tem je treba samo še povedati, da smo bili deležni predlogov za spremembo in dopolnitev upoštevanja cene kmetijskih kultur, predvsem pri koruzi. Predlog za dopolnitev je bil dan tudi za krmna žita in to je še v presoji komisije. Zaenkrat je bilo nakazil s tega naslova 3 milijarde 660 milijonov tolarjev. Toliko na kratko. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister Kopač. Vprašanje predsedniku vlade želi zastaviti kolega Zmago Jelinčič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Slovenija se bliža evroatlantskim skupnostim. Ob tem bližanju vidimo iz dneva v dan več propadanj podjetij, uničevanje slovenskega gosdarskega potenciala, uničevanje – namerno uničevanje slovenskih podjetij in, po domače rečeno, metanje denarja skozi okno. Zdaj je že znano, da bomo morali že prvo leto ob vstopu v Evropsko unijo plačati približno 130 milijonov evrov in vendar so to samo začetni podatki. Nazaj bomo dobili največ 70 milijonov evrov. Sprašujem, kako je mogoče, da je Slovenija imela tako slabe, nekompetentne in protislovensko, protidržavno usmerjene pogajalce, ki so izpogajali takšno grozljivo pozicijo za našo državo! Ob vstopanju v Nato se priklanjamo na vse konce in kraje. Gospod Rupel si je komaj pozdravil hrbtenico, da zopet hodi pokonci, verjetno ima kosmodisk, drugače bi ostal v predklonjenem položaju zaradi klanjanja Američanov v Združenih državah ob zadnjem obisku.
Prosim za spoštljiv ton.
Gospod Potočnik je nekaj podobnega počel s pogajanji z Evropsko unijo. Pristali smo na vse, kar so od nas zahtevali, in dobili ne bomo nič. Edini, ki je pokazal malo pokončnosti, je bil minister Grizold. Vsi ostali so nekako s pol bedastimi nasmeški na obrazih hodili okrog in pristajali in govorili samo: yes, yes, yes. Sprašujem. Ali je res, da moramo Slovenci za svoje pogajalce pri vstopanju v takšne integracije izbrati najslabše od najslabšega ali najbolj kupljivo od kupljivega? Ali je res, da moramo izničiti vse, kar so naši predhodniki, kar so naši starši in stari starši zgradili v naši domovini, zato da bo 300 ljudi odlično živelo v Bruslju [[...]]v institucijah Evropske unije in Nato pakta? Ali je res, da moramo vse to pretrpeti in stihoma in brez možnosti kakršnegakoli nasprotovanja pogoltniti vse skupaj? In ali je res, da ne bo referenduma o Evropski uniji in da ne bo referenduma o Natu, vse dotlej, dokler ne bo vse skupaj že zabetonirano in nemogoče spremeniti? Sprašujem: Zakaj in kako se izbira take ljudi, ki dejansko delujejo proti Sloveniji, proti interesom slovenskega naroda?
Hvala lepa, kolega Jelinčič. Naj še enkrat ponovim - to velja za vse nas - da menim, da je navkljub izrecnemu nestrinjanju z našimi stališči do stališč in ravnanjem vlade mogoče postaviti vprašanje v zvezi s temi ravnanji, na spoštljiv način, da smo k temu obvezani vsi. In vas opozorim, kolega Jelinčič, vprašanje ste zastavili predsedniku vlade. V skladu z 247. členom poslovnika danes predsednik vlade ni dolžan odgovoriti na vaše vprašanje. Torej ne boste dobili odgovora. Mora pa vam v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Če boste danes napovedali, da vztrajate pri ustnem odgovoru, bom to vprašanje uvrstil na naslednjo sejo državnega zbora. Prosim, kolega Jelinčič.
Hvala lepa, gospod predsednik. V skladu z obstoječim poslovnikom, ki onemogoča delovanje parlamentarcev v državnem zboru, bom odgovoril to. Da bom razmislil, kajti ravno v skladu s poslovnikom, mi ni treba zdaj in ta hip odgovoriti, kaj bom naredil s tem vprašanjem. Konec koncev, gre za zadevo, ki je zelo problematična, in gre za denar, ki ga moramo plačati v Evropsko unijo, ki je enak kompletnemu proračunu ministrstva za gospodarstvo - celoletnemu. In mislim, da zadeva je prekratka, da bi se kar takole žogali z njo in preveč zgoča. Zato sodim, da bomo zadevo premislili in bomo videli, kako bomo zadevo uredili. Sicer pa, glede nespoštovanja poslovnika: gospod predsednik, tudi vi ga niste spoštovali, ko ste predsedniku vlade dovolili, da je govoril čez rok, ki je bil določen, kakor tudi, ko je gospod But govoril čez rok, ki je bil določen za odgovor. Hvala.
Kolega Jelinčič, razumem, da vztrajate pri tem, da to vprašanje uvrstim na naslednjo redno sejo državnega zbora. Kar se tiče omejevanje besede s strani predsedujočega, naj vam povem, da smo se tudi o teh stvareh v kontekstu uveljavitve novega poslovnika pogovarjali vrstokrat, ker želimo ravnati vsi, ki vodimo sejo nepristransko in po enakih merilih. Glede vprašanja, kdaj naj vzamemo poslancu besedo, ko mu preteče čas, smo imeli dve stališči. Eno, da mu vzamemo besedo takoj, ko se mu izteče čas, in drugo, prevladalo je za to sejo državnega zbora, da mu omogočimo, da konča misel, potem pa mu vzamemo besedo. Problem je čisto tehničen. Vrsta kolegov, ki seveda skoncentriranorazpravlja o temi, ne more tako nazorno slediti času, ki se mu izteka na displeju. V prihodnje bomo zato našli rešitev, se že išče, to bo luč, ki bo dovolj jasno in transparentno, tako kot v drugih parlamentih, opozorila govornika, da se bliža čas, ko mora zaključiti misel. Torej ravnamo pragmatično, nisem imel dveh kriterijev. Kolega Janša je, bom rekel, zelo korektno, ko je opazil, da se mu je iztekel čas, prekinil svojo misel. Predsednik je prosil, da misel konča, in dal sem mu to možnost. Tako sem storil tudi pri ostalih, ki so želeli končati misel. Če so želeli nadaljevati s stavkom, pa sem jih tudi prekinil. Tako bom skupaj s svojimi kolegi in kolegicami, ki bodo vodili sejo, ravnal tudi poslej. Kolega Peterle bo postavil vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik! V skladu z 242. členom bom postavil dve ustni vprašanji, kot je bilo to tudi najavljeno. Najprej ministru za delo, družino in socialne zadeve, dr. Vladu Dimovskemu. Zveza društev civilnih invalidov vojn Slovenije je na predlog sorodnih zvez iz več evropskih držav prevzela pobudo za organizacijo ustanovne skupščine Evropske zveze civilnih invalidov vojn. Glede na šibko finančno stanje zveze in glede na humanitarni pomen in namen tega projekta sprašujem ministra, če bi vlada lahko finančno pomagala pri tem projektu oziroma dajem pobudo, da to stori. Število civilnih invalidov vojn se še naprej veča zaradi le delno izvedenega razminiranja, ki ga v nekaj državah uspešno opravlja - od Slovenije inicirani projekt - mednarodni sklad za razminiranje. Vprašanje gospodu ministru Kopaču pa se nanaša na naslednjo stvar. V sredo naj bi rušili na Dobrči v občini Radovljica menda nelegalno zgrajeni objekt, svetovno znanemu in priznanemu izumitelju s področja alternativne rabe energije in podjetniku gospodu Francu Stroju, ki v tem objektu laboratoriju opravlja pomemben del svoje raziskovalne dejavnosti. Zanima me, kakšen je odnos ministrstva do te namere? Koliko nelegalnih gradenj je bilo na Dobrči ugotovljenih, koliko doslej porušenih in koliko legaliziranih? Da bi se izognili vsakršnemu dvomu, ali gre tukaj bolj za odnos do neke konkretne osebe ali bolj za odnos do zakonsko vprašljive stvari, dajem pobudo oziroma izražam pričakovanje, da bo ministrstvo to vprašanje še enkrat natančno proučilo. Hvala lepa.
Kolega Peterle, preden da besedo ministru, da vam odgovori, naj spomnim, da ima 242. člen v prvem odstavku zapisano, da se lahko postavi ta del vprašanja, kar ste tudi storili, toda obe morata biti najavljeni v prijavi. Vi ste najavili eno. No, naj prosim to ostane v našem spominu. To je poslovniško določilo, ki ga je potrebno spoštovati. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa za vprašanje. Z zvezo civilnih invalidov vojn ministrstvo seveda sodeluje zelo konstruktivno. Imamo tudi letno pogodbo iz naslova sofinanciranja določenih dejavnosti zveze civilnih invalidov vojn. Vsekakor pa bomo pobudo, če bo naslovljena na ministrstvo - do tega trenutka še ni bila formalno naslovljena pobuda - obravnavali in če obstajajo neke možnosti, bomo tudi konstruktivno sodelovali pri izvajanju take aktivnosti zveze civilnih invalidov vojne.
Kolega Peterle? [[Ne.]] Hvala lepa. Kolega Samo Bevk želi zastaviti vprašanje ministru za okolje, prostor in energijo ter ministru za finance. Prosim. Oprostite, nisem vas videl. Kolega Peterle, ste želeli dopolnilno vprašanje? Ja, bom dal ministru Kopaču besedo za odgovor - to vprašanje ni bilo najavljeno - če bo minister Kopač pristal, da odgovori. Pristanete na to? Prosim.
Hvala lepa. Bom čisto kratek. Črna gradnja na Dobrči je pač šla skozi vse postopke. Inšpekcijska odločba o odstranitvi je bila tako rekoč že zdavnaj izdana. Dejstvo je, da je investitor, gospod Stroj, poskušal z vsemi mogočimi postopki to čim dlje zavleči, pa tudi, da je poskušal spremeniti prostorski akt občine, na podlagi česar bi se to lahko legaliziralo. Z vsemi temi pobudami ni uspel, lahko rečem tudi, žal ni uspel, kajti tudi mi nismo pretirano srečni, če je treba črne gradnje rušiti. Tako da vsekakor inšpekcija pelje postopke naprej in mislim, da je resnična trditev, kot ste omenili - tudi sam sem že slišal informacijo - da naj bi bila izvršba opravljena v tem tednu. Vašo poslansko pobudo sem vzel na znanje kot pobudo. Vem, da je bil prav danes sprožen še en postopek ugotavljanja lastništva sosednje parcele, prek katere naj bi bil prehod. Mislim, da inšpekcija ta hip ugotavlja še pravilnost navedb gospoda Stroja, ki se seveda poskuša okleniti vsake rešilne bilke, da bi do izvršbe ne prišlo.
Hvala lepa, gospod minister. Bilo je postavljeno dodatno vprašanje. Ali želite proceduralno? Razumel sem, da je gospod minister že odgovarjal na vašo zahtevo, da dopolni odgovor. Prosim, kolega Peterle, da vidimo, za kaj gre.
Žal se ne razumemo. Gospod minister, niste mi odgovorili na vprašanje, ki je bilo zelo konkretno, koliko nelegalnih gradenj je bilo na Dobrči ugotovljenih, koliko jih je bilo legaliziranih in koliko podrtih. Če se na to ne da odgovoriti zdajle, bi predlagal oziroma pričakoval, da pismeno odgovorite. Me pa zanima, ali je to edina črna gradnja na Dobrči in ali se ravna tako samo v tem primeru.
Hvala lepa. Dobili boste pisni odgovor. Naprej bo dobil besedo kolega Samo Bevk. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Državni zbor Republike Slovenije je konec maja sprejel zakon o državni upravi. Za tretjo obravnavo je bila v 83. členu predvidena rešitev, da bi najkasneje v treh letih od uveljavitve tega zakona upravne enote sprejele naloge sprejemanja vlog, informiranja, izdajanja podatkov strankam in opravljanja posameznih dejanj o upravnih postopkih, kiso povezana z neposrednim stikom s stranko na področju davčne in geodetske uprave oziroma službe. Ker je že sama vlada za tretjo obravnavo sprejela amandma, s katerim iz 83. člena črta davčno službo, in je torej ugotovila nesmotrnost predlagane rešitve, je bil na seji sprejet tudi amandma skupine poslancev, ki je v celoti zavrnil predlagani člen in s tem tudi prenos geodetskih izpostav. Argumentov, s katerimi smo poslanci - predlagatelji amandmaja prepričali državni zbor za črtanje 83. člena zakona o državni upravi, ne mislim ponavljati. Imam pa zato vprašanje za ministrstvo za okolje in ministrstvo za finance. Ali je res, da se proces ukinjanja davčnih in geodetskih izpostav in zmanjševanje njihovih pristojnosti in zaposlenih kljub temu nadaljuje? Zanima me tudi, ali je res, da se uresničujejo tudi rešitve iz izhodišč za reorganizacijo geodetske uprave Republike Slovenije z dne 12. marca 2002, ki za leto 2003 ukinja geodetske izpostave v Brežicah, Tolminu, Logatcu, Vrhniki in Cerknici in do leta 2005 postopoma tudi povsod drugod po državi. Najlepša hvala za odgovor.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Ta člen predloga zakona o državni upravi res ni bil sprejet, čeprav mislim, da je bila polemika v glavnem glede izpostav davčne uprave, ne glede izpostav geodetske uprave. Pa kljub temu. Mi torej ne moremo zdaj združiti izpostav geodetske uprave in upravnih enot, ker mislim, da sicer ni dobro za racionalnost delovanja te države. Vsekakor pa smo dolžni racionalizirati delo geodetske uprave in to tudi počnemo. Ta proces se nadaljuje. Zaradi uvajanja digitalnega poslovanja, zaradi elektronskega dostopa do podatkov, zaradi manjše potrebe po fizičnem delu nadaljujemo z reorganizacijo znotraj geodetske uprave, ne v povezavi z upravnimi enotami. Naš namen je v nekaj prihodnjih letih prenesti določene funkcije na območne geodetske uprave, v mnogih sedanjih izpostavah pa postaviti informacijske točke, verjetno tudi kar v prostorih upravnih enot - pač po pogodbi z njimi; ne pa, da bi ta, ki bo zaposlen, ki bo opravljal funkcijo te informacijske točke pač uslužbenec upravne enote. Zakon ni bil spremenjen v tej smeri, zato bo še vedno uslužbenec geodetske uprave. To pomeni, da se za uporabnike storitev ne bo čisto nič spremenilo, imeli bodo točno tak dostop do podatkov, kot ga imajo danes. Res pa bo prišlo do krčenja nekaterih delovnih mest znotraj geodetske uprave. To seveda povzroča določeno nezadovoljstvo pri tistih, ki sedaj morda ne bodo več vodilni, ker se stvari restrukturirajo. Zaradi tega tudi poslušamo posamezne izlive nezadovoljstva. Vendar mislim, da je prav, da je naša naloga, da peljemo reorganizacijo v smeri racionalnejšega poslovanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dodatno postaviti vprašanje? Prosim, kolega Bevk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Torej so se zle slutnje uresničile. Kot izgleda, bodo na območnih izpostavah, na izpostavah geodetskih uprav na takih občinah oziroma na takih upravnih enotah, kot so Brežice, Cerknica, Idrija, Logatec, Tolmin, Vrhnika, da ne naštevam naprej, v naslednjih nekaj letih izgubili svoje delovno mesto uslužbenci. Po teh izhodiščih, ki so mi poznana, naj bi do leta 2005 ravno na teh izpostavah, ki so najbolj približane ljudem, izgubilo mesto 60 delavcev z visoko geodetsko izobrazbo. Predlagam, da bi na ministrstvu in na geodetski upravi razmislili, ali ne bi te racionalizacije iskali morda drugje, v sami centrali v Ljubljani, pa na večjih območnih izpostavah, ne pa na teh izpostavah, ki so najbolj približane vsakodnevnemu uporabniku, se pravi stranki. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister.
Hvala lepa. Omenili ste številko 60 ljudi. Moram reči, da 60 ljudi na teh izpostavah, ki ste jih omenili - morda ste jih mislili več - ampak na teh, ki ste jih omenili, niti ni. Če bi čisto vsi izgubili zaposlitev, bi jih še ne nabrali 60. [[Oglašanje iz klopi.]] Dobro, se opravičujem. No, vsekakor je pa dejstvo to, da reorganizacija pomeni zmanjševanje obsega delovnih mest oziroma ukinitev nepotrebnih delovnih mest na vseh nivojih, tudi v glavni upravi v Ljubljani, pa seveda tudi na posameznih izpostavah oziroma na območnih enotah. Dejstvo pa je, da se težko spopadamo z očitkom ali pa s predlogom, da bi na nekaterih izpostavah zadržali vse zaposlene, zato ker gre morebiti za območja, kjer je težje priti do služb, medtem ko v drugih, morda večjih mestih, bi pa pač šli v normalno reorganizacijo. Reorganizacija je proces, ki seveda zajame celotno geodetsko upravo in ima tudi kakšno posledico, ki se imenuje zmanjševanje obsega potrebnih delovnih mest.
Hvala lepa, gospod minister. Naslednji bo dobil besedo kolega Franc Sušnik. Prosim, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Moje vprašanje je namenjeno gospodu ministru za promet Jakobu Presečniku in se nanaša na izvajanje oziroma neizvajanje lokacijskih uredb pri gradnji avtocestnih odsekov, točno na kršenje uredbe v lokacijskem načrtu za avtocesto na odseku Blagovica – Šentjakob. Sprašujem, zakaj je kršeno oziroma ni spoštovano določilo 7. člena citirane uredbe, ki izrecno določa število in kraje postavitve cestninskih postaj. Dejstvo je, da dodatna cestninska postaja v naselju Lukovica ni predvidena. Tukaj naj bi bil prost izvoz in uvoz, vendar ugotavljamo, da v tem trenutku ni ne enega, ne drugega. Tako občina Lukovica oziroma Lukovica kot sedež občine Lukovica nima vstopa in izstopa na avtocesto. Kršeno je prav tako določilo 11. člena te iste uredbe, ki odreja oziroma predvideva izgradnjo nadvoza v naselju Kompolje. Kršeno in povsem nespoštovano je tudi določilo 37. člena uredbe, ki odpravlja črne točke, saj je še vedno ostalo 10 perečih odprtih črnih točk. Prav tako sprašujem, zakaj je kršeno oziroma zakaj je prišlo do kršitve uredbe o lokacijskem načrtu za avtocesto na odseku Vransko – Blagovica. Iz te iste uredbe je iz 12. člena jasno razvidna obveza investitorja po izgradnji nadomestnega vodovoda Ločica. To izgradnjo je ne nazadnje pisno potrdila tudi uprava Darsa z dopisom iz leta 1997, ki ga je uprava Darsa podpisala že takrat zaradi bojazni, da bo do kršitve odrebe prišlo. Izkazalo se je, da zaenkrat to določilo odredbe še vedno ni izpolnjeno. Dejstvo je, da v nasprotju z odredbo niso zaključena dela na izgradnji nadomestnega vodovoda Zaplanina – Ločica v celoti in v dogovorjenem obsegu, kar bi zagotavljalo nemoteno oskrbo z vodo za prebivalce naselja Ločica. Sprašujem ministra, zakaj je do teh kršitev prišlo in kdaj bodo določila iz uredbe urejena. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Sušnik. Prosim, gospod minister.
Hvala lepa za vprašanje, gospod poslanec, gospod Sušnik. Gospodu Sušniku je sigurno poznano, da ta dva avtocestna odseka, ki sta med drugim najbolj zahtevna ali pa med najbolj zahtevnimi pri izgradnji avtocestnega omrežja v Republiki Sloveniji - mogoče se kosa s tema dvema samo ta primorski odsek od Črnega Kala proti morju - še nista niti dokončana. Vsem nam je poznano, kakšno je stanje na teh dveh odsekih, Šentjakob – Blagovica, Blagovica – Vransko. Dejstvo je tudi to, da je uredba za ta dva odseka bila sprejeta že kar nekaj časa in da so od takrat nastala nekatera manjša dejstva, ki jih je potrebno pri sami izgradnji in dokončanju teh avtocestnih odsekov tudi upoštevati. Med drugim, prvič to, da je državni zbor potrdil kratkoročni program za naslednja leta glede samega cestninjenja posameznih avtocestnih odsekov in sprejel določen program, kako se bo to cestninjenje izvajalo. Drugič, pokazalo se je zaradi nekaterih sprememb, konkretno pri vašem vprašanju za nadvoz v Kompolju, kjer je potem v fazi izvajanja tega odseka bila ena kmetija, ki je prej bila povezana s tem nadvozom, torej edina kmetija, ki je bila povezana s tem nadvozom, mislim, da je to Kompolje št. 1, da je bilo potem naknadno dogovorjeno, da se ta kmetija oziroma gospodarsko poslopje in stanovanjska hiša odkupi in poruši in da je vzpostavljena sicer malo daljša cestna povezava do preostalih kmetijskih in gozdnih zemljišč, ki so na tem območju. Je še ena nejasnost, sicer je v skladu z uredbo o lokacijskem načrtu, glede odkupov posameznih, tudi stanovanjskih objektov ali gospodarskih objektov, in pa to, kar ste nazadnje omenili, tudi glede vodovoda Ločica, je po zagotovilih Darsa zgrajen ta nadomestni vodovod v skladu z uredbo. Razmišljamo in od rezultatov teh analiz bo tudi odvisno, ali bomo predlagali morebitno manjšo spremembo uredbe o lokacijskem načrtu na obeh odsekih, kjer bi seveda lahko uredili tudi te nejasnosti, seveda v sodelovanju s krajani, ki na tem območju živijo, oziroma z občinama, ki sta na tem območju. Hvala lepa.
Gospod minister, hvala lepa. Gospod Sušnik, želite dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Poglejte, nisem imel namena dodatno spraševati, vendar ta trditev Darsa oziroma aktualne uprave, da je izpolnjena uredba v smislu izgradnje nadomestnega vodovoda, je po našem mnenju izrazito sporna in v nasprotju z dopisom uprave Darsa, d.d., ki ga je podpisal takratni predsednik gospod Jože Brodnik, in kjer eksplicitno na zahtevo prizadetih krajanov v takratni krajevni skupnosti Vransko odgovarja, da, citiram, "v drugi fazi se bodo dokončala dela na vodovodu po projektu vodovod Zaplanina-Ločica." Trenutno je zgrajena prva in druga faza tega vodovoda v skladu s citiranim projektom, ni pa zgrajena tretja faza tega vodovoda, to je zajetje in magistralni vod do rezervoarja, in to kljub temu, da je takratna občina Žalec pripravilavse potrebne podatke in da smo v občini Vransko izvedli kompletni postopek za pridobitev koncesije. Odločba o podelitvi koncesije za rabo tega vodnega vira je objavljena v eni prvih številk, mislim, da v drugi številki, Uradnega lista v letu 2002. Sprašujem v imenu prizadetih ljudi, mislim, da to ni treba posebej poudarjati, ki so prepričani, da jim je kršeno tisto, kar jim je bilo obljubljeno: Kdaj bo do izgradnje tretje faze vodovoda prišlo? Zakaj do te izgradnje še ni prišlo, ker je evidentno, da je tudi v tem času bilo že več problemov [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]]v oskrbi z vodo v naselju Ločica? Hvala.
Hvala lepa. Dopolnitev odgovora, gospod minister, izvolite.
Tako na Darsu kot na ministrstvu, preverjamo ta dejstva glede same uredbe in glede eventualnih naknadnih dogovorov in glede samega sprojektiranega vodovoda Ločica in vam bomo izsledke tega tudi posredovali pisno in se tega potem držali tudi v dogovoru s prizadeto občino. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji bo ministru za zdravje postavil poslansko vprašanje gospod Peter Levič. Izvolite.
Hvala lepa. Zdaj jaz ne vem, ali bi jaz počakal ministra, da pride, ali bi kar postavljal stolom vprašanje. Zdaj ne vem.
Gospod generalni sekretar, lepo prosim, mislim, da je minister med nami, če lahko prosite, da se nam pridruži. S pisnim vprašanjem je seznanjen in mislim, da v tem času bo med nami, gospod Levič, bomo ponovno začeli s tremi minutami.
Bom kar počakal na ministra, glede na to, da smo to stvar naredili zaradi tega, da bi bile stvari bolj, ne vem kaj, tekoče ali karkoli. Mislim, da je njegova dolžnost, da je tu oziroma, da ni samo to, da pride in oddrdra svoj odgovor na moje vprašanje.
Že čakamo. Gospod minister, gospod Levič, izvolite.
Hvala lepa. Vprašanje za gospoda ministra Kebra - pediatrična klinika. Občutek imam, da ministrstvo za zdravje namerno zavlačuje z začetkom gradnje pediatrične klinike, kar nedvomno dokazujejo nove in nove revizije. Javnega razpisa za gradbena dela še ni bilo. To pomeni, da se letos ne bo še nič gradilo. Vse hiše na lokaciji, razen dveh hiš, ki naj bi bili porušeni v kratkem, so že porušene. Torej prostorskih ovir ni, gradbeno dovoljenje pa je bilo izdano že decembra. Posebej izpostavljam naslednje stvari: Zakaj se kljub obljubam ministra Kebra pediatrična klinika, ki je nesporna gradbena prioriteta, še ni začela graditi? Zakaj še ni objavljen razpis v Uradnem listu za izvajalca za prestavitev komunalnih vodov in izkop gradbene jame? V posmeh vsem otrokom in mladostnikom teh njihovim staršem pa obročno namenjena sredstva za izgradnjo nove pediatrične klinike v letu 2002 ne bodo izkoriščena. Izgradnja torej spet zamuja za najmanj eno leto. Ali bodo rezervirana sredstva prenesena v leto 2003, saj menda obstaja možnost z ustanovitvijo proračunskega sklada za investicije v zdravstvu s posebno postavko za pediatrično kliniko, ki naj bi bila odprta na ministrstvu za finance in bi tako drugo leto lahko gradnja stekla z večjo dinamiko in bo spoštovan zakon iz septembra leta 2001. Vemo, da je projekt pediatrične klinike deležen številnih revizij. Ali so bile deležne revizij tudi druge investicije na področju zdravstva oziroma večje investicije v Sloveniji? Kakšno je razmerje med prihranki zaradi revizij in povečanjem cene nove pediatrične klinike zaradi zavlačevanja s to gradnjo? Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Minister, dr. Dušan Keber, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Ker imam pač priliko, ponovno povem, da pediatrična klinika obstaja prioriteta številka 1, skupaj z onkološkim institutom, in da smo naredili vse, da bi tudi sredstva, ki morda ne bodo letos uporabljena, zavarovali. Dejansko se bo oblikoval sklad za investicije prav zaradi pediatrične klinike in morebitna neuporabljena sredstva z zagotovilom ministrstva za finance se bodo za namen gradnje pediatrične klinike prenesla v naslednja leta. Drugo, v resnici smo se srečevali v letošnjem letu s številnimi drobcenimi lastniškimi zapleti, ki so odlagali začetek gradnje. Ta hip pa smo pri urejanju zemljišča, ki pomeni določene infrastrukturne spremembe prestavitev komunalnih vodov. Tukaj bomo mi investitorji, medtem ko bo pa izvajalec mestna občina Ljubljana oziroma njeni izvajalci javnih služb, tako da bodo oni uredili vse potrebno, da pride do prestavitve tega velikega komunalnega vozlišča na tem področju in se bo delo začelo v oktobru. V tem primeru torej lahko zagotovimo, da se bodo lahko začela še ključna, še zmeraj pa začetna dela v letošnjem letu. Kar se tiče revizij. Vse investicije, ki se niso začele v petih letih od začetka postopka, je ministrstvo odločeno in tudi začenja njihove revizije, ker se je v nekaj letih pogled na bolnišnice in na ostale investicije tako močno spremenil, da bi bilo škodljivo dejanje vztrajati na predlogih, ki so stari več kot pet let. V zvezi s pediatrično kliniko lahko rečem, da ne glede na že podano gradbeno dovoljenje, je prišlo do dogovora, da še enkrat preverimo vsebino njenega programa z mednarodnimi strokovnjaki. Javnost bomo seznanili z njihovo oceno v prihodnjem mesecu. Ta ocena, če bo sprejeta, bo prinesla dodatno pocenitev pediatrične klinike, in to ne na škodo bolnikov oziroma državljanov. Resnici na ljubo je treba povedati, da bodo vse revizije od leta 1995, ko se je pediatrična klinika začela, pa do danes, najmanj razpolovile stroške pediatrične klinike, ker tedaj je bil to gigantski projekt, ki je bil skoraj podoben kliničnemu centru. Danes bo to prava bolnišnica, ki jo pač potrebujemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ste zadovoljni z odgovorom? Hvala lepa, gospod minister. Naslednji bo ministru za finance postavil poslansko vprašanje gospod Valentin Pohorec. Gospoda ministra vabim v dvorano, ravno tako naprošam ostale ministrice in ministre, upoštevaje tudi dejstvo, da imajo pred sabo pismeni vrstni red, kdaj pridejo na vrsto, da vendarle omogočijo poslankam in poslancem, da jim zastavijo vprašanja v njihovi prisotnosti. Zato lepo prosim ministra za finance, da pride v dvorano, ravno tako ostale ministre in ministrice, da so ob zastavljenem vprašanju, za katerega točno vedo, kdaj je na vrsti, v dvorani. Minister za finance, gospod Rop, lepo prosim, da pridete v dvorano, ker vam poslanec Valentin Pohorec želi postaviti poslansko vprašanje. Hvala lepa. Gospod Pohorec, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Vlada je v tem letu sprejela novo, sodobno strategijo razvoja turizma, kjer je opredelila tudi akterje ali pa nosilce nalog v tej novi strategiji razvoja turizma v Sloveniji. Med njimi je tudi tako imenovani društveni sektor, poleg zasebnega in javnega. Kot nosilec razvoja nastopa tudi Turistična zveza Slovenije s svojimi več kot 550 društvi širom po Sloveniji in območnimi zvezami. Tu nastaja problem sofinanciranja dejavnosti te krovne organizacije, ki se iz leta v leto nekako spreminja. Tako je bilo v letu 2000 v proračunu namenjenih 20 milijonov za sofinanciranje dejavnosti Turistične zveze Slovenije, v letu 2001 nič, v letu 2002 nek kompromisni dogovor, da bo financiranje prek STO, ter za leto 2003 in 2004 ne vemo, kako bo. To vprašanje se pojavlja tudi na odboru za gospodarstvo, na pododboru za turizem, in bi ga kazalo torej enkrat rešiti, tako da bi se dolgoročno zagotavljal tej organizaciji civilne družbe kot pomembni nosilki razvoja turizma stabilen vir financiranja. Ministru za finance tako zastavljam vprašanje: Ali člena 29 in 30 zakona o pospeševanju turizma omogočata sistemsko ureditev sofinanciranja redne dejavnosti Turistične zveze Slovenije? Ali so kakšne druge možnosti za dolgoročno zagotavljanje osnovnih finančnih pogojev za delovanje Turistične zveze Slovenije? Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, mag. Anton Rop, izvolite.
Lepo pozdravljeni. Jaz moram žal reči, da za to področje turizma ministrstvo za finance ni pristojno. Razumem pa seveda skrb in vprašanje. Menim, da bi bilo vprašanje bolj smiselno postaviti ministrstvu za gospodarstvo, ker ono znotraj razreza za turizem tudi določa posamezne konkretne postavke in bo tudi v tem primeru proračuna 2003 in 2004 določilo konkreten potreben obseg sredstev za te namene oziroma bo znotraj instrumentov, ki jih ima v okviru upravnega odbora slovenske turistične organizacije, lahko doseglo, da se bodo ta sredstva zagotovila. Če so sredstva bila zagotovljena v preteklih letih, je po moji oceni možno, da bodo ta sredstva zagotovljena tudi v naslednjih letih. Vendar kot sem rekel, je to v domeni samostojnega proračunskega uporabnika. To je v tem primeru ministrstva za gospodarstvo. Tega ni, zato predlagam, da ministrstvo pisno odgovori na to vprašanje. To bilo v tem primeru najbolj konsistentno. Hvala.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora, gospod Pohorec? Izvolite.
Jaz bi želel v tem smislu dopolnitev odgovora, da bi neka postavka bila v proračunu vsako leto, kdorkoli ga predlaga, katerikoli je tisti nosilec ali samostojni proračunski porabnik, če je v tem primeru ministrstvo za gospodarstvo, vendarle smatram, da ministrstvo za finance je tisto, ki postavlja strukturo proračuna. Če je enkrat postavka v enem letu v njem, drugo leto je ni, potem pa spet nek kompromisen dogovor, da to pač za eno tako organizacijo ni ene zanesljive perspektive, da bo lahko preživela. Je pa to ena najstarejših zvez civilne družbe v naši državi. Turizmu smo nekoč dajali veliko večjo težo kot danes. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednje bo postavil poslansko vprašanje ministru za pravosodje gospod Sašo Peče. Gospoda ministra ni med nami, zato žal na tej seji ne boste mogli dobiti odgovora. Bo pa tako, kot je predsednik državnega zbora že prej pojasnil, bo predložen v 30 dneh oziroma smete tudi vztrajati pri ustnem odgovoru. V tem primeru ga boste pridobili in ga bomo uvrstili na naslednjo redno sejo državnega zbora. Izvolite, gospod Peče.
Spoštovani. Razumem opravičilo oziroma vaše opravičilo za ministra. Bom pa prosil, če mi odgovori generalni sekretar vlade, ker mislim, da je to tudi njegova dolžnost, da ve, kaj dela katera roka tako imenovane vlade. Priznati si moramo, da je značilnost slovenskega sodstva, predvsem neučinkovitost in pa sodni zaostanki. Do vsega tega je prišla tudi slovenska vlada, ko je v lanskem letu naročila tako imenovano študijo "twinning", katera vsebina je govorila o analizi oziroma analizi civilnega sodstva in pa o modernizaciji sodstva in pa izobraževanja sodnikov. Iz te študije izhaja pet temeljnih resnic, ki se bodo pozneje odražale oziroma se odražajo ravno v neučinkovitosti sodstva. To so: 1. Število sodnikov v Sloveniji je v primerjavi s številom sodnikov v ekvivalentni evropski regiji za dvakrat večje, kot je v Evropi. 2. Glede kriterijev učinkovitosti moramo povedati, da za civilne postopke slovenski sodnik povprečno obravnava 200 zadev letno, sodniki s te povprečne evropske regije pa 600 do 700 zadev letno. Kar se tiče pristojnosti na področju nepravdnih postopkov je v Sloveniji praksa, da se jih naredi 450, v evropskem povprečju 3.200. Plače slovenskih sodnikov so višje kot njihovih kolegov v tujini, tudi več imajo, dva do trikrat več, strokovnih sodelavcev na sodstvu in pa boljšo opremljenost svojega delovnega mesta. Navkljub temu, torej jasnim dejstvom, da je naše sodstvo slabo sodstvo, pa vlada Republike Slovenije pripravi ustavne spremembe, v katerih, poudarjam in bom citiral, "v 129. členu določa, da bo sodniški mandat še zmeraj trajna funkcija". Torej tista funkcija, v katero ne bo moč poseči in s katerim posegom bi poskušali izboljšati sodstvo. In to navkljub temu, da je ta državni zbor pred letom dni sprejel oziroma ob sprejemanju zakona o sodniški funkciji sprejel tudi sklep, ki ga je predlagala Slovenska nacionalna stranka, da sodniška služba traja 8 let, torej še enkrat več kot navadno zahtevno delovno mesto in da se preverjanje opravi vsaki dve leti. Preverjanje v tistem smislu, da bi s sodstvom bili zadovoljni, da pogledamo, če ima sodnik preveliko število zaostankov, tega posla enostavno več ne more opravljati. Če smo se enkrat odločili v tej naši državi, da pristopimo v tržni sistem, naj se to odraža na vseh področjih. Ne pa, da navkljub sprejetemu stališču državnega zbora, in bom še povedal, sklep, sprejet 31.5.2001. leta, Vlada Republike Slovenije še zmeraj daje potuho sodstvu, kljub ugotovitvam s tega "twinning" projekta. Ne, vlada noče poslušati nikogar v tej državi. Po učinku [[...]] [[Glas iz ozadja.]] Jaz bi prosil, če se zadaj malo umirite. Hvala. Po ugotovitvah, ki se vam jih naštel, pričakujem, da bo Vlada Republike Slovenija umaknila svojo pobudo za ustavne spremembe in sprejela sklep državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Poslovnik je tu jasen. V primeru, da je minister odsoten, je dolžan posredovati pisni odgovor, ker vam zaradi zadržanosti ustno ne more odgovoriti. Lahko pa izjavite, da zahtevate ustni odgovor, in kot sem vam že pojasnila, bo uvrščen na prvo naslednjo sejo. Gospod Peče, želite podati izjavo? Izvolite.
Poglejte, ker v tej državi res nihče noče več odgovarjati na vprašanja, najsi bo to minister, pa tudi vi dajete potuho vsem po vrsti. Ustavne spremembe, med katerimi se [[...]]
Gospod Peče! Se opravičujem. Imate pravico [[...]]
[[...]]je podpisal gospod Bandelj. Zdaj pa pravite, da na njih ne rabi odgovarjati.
Gospod Peče! Naslovili ste vprašanje na ministra za pravosodje. On je odsoten in preberite si 247. člen poslovnika. Ali želite podati izjavo, da ustno odgovori minister na naslednji seji, ker vam žal danes zaradi opravičene odsotnosti ne more odgovoriti? Dolžan pa vam je dati pisni odgovor. [[Glas iz ozadja.]] Če vztrajate pri ustnem odgovoru, lahko podate izjavo in boste deležni ustnega odgovora na vaše vprašanje.
Samo vprašanje oziroma trditev: Gospa podpredsedujoča, smešni ste.
Hvala lepa. Naslednja bo postavila poslansko vprašanje ministrici za šolstvo, znanost in šport gospa Majda Zupan. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani! V poslanski pisarni je bilo zlasti v začetku septembra, ko se v osnovnih in srednjih šolah pričenja pouk in nakupovanje učbenikov, moč slišati veliko kritik staršev na račun učbenikov, zlasti na račun hitrega spreminjanja izbora učbenikov. To je velik problem za družine z več otroki, saj namreč vsak naslednji otrok, ki je le dve leti mlajšiod prvega, ne more več uporabljati učbenika svojega starejšega brata ali sestre. Na tržišču se iz leta v leto pojavlja vse večje število učbenikov in delovnih zvezkov, med katerimi lahko učitelji izbirajo tiste, po katerih bodo v okviru učnega programa poučevali. Učitelji imajo pravico do avtonomnega odločanja, vendar menim, da velika izbira ni predvsem v njihovem interesu, ampak v interesu založnikov. Izdajanje učbenikov je postalo dober posel, še posebno, ker prodajajo učbenike skupaj v paketu z delovnimi zvezki. Spreminjanje izbora učbenikov se mi zdi z uvedbo devetletke še toliko bolj nerazumljivo; učbeniki za novo uvedeno obliko šolanja namreč ne morejo biti zastareli. Poleg tega pa v katalogu učbenikov za šolsko leto 2002/2003 Zavoda Republike Slovenije za šolstvo lahko za prvi razred devetletke kot možen izbor najdemo kar štiri različne učbenike in pet delovnih zvezkov za slovenščino. Spoštovano gospo ministrico za šolstvo, znanost in šport sprašuje: Kakšni so kriteriji za potrjevanje učbenikov? Hvala lepa.
Hvala lepa, gospa Zupan. Besedo ima dr. Lucija Čok. Izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Vem, da je bilo veliko burnih razprav okrog učbenikov. Mi smo se temu posebej posvetili, tudi občilom smo posredovali nekatere odgovore. Vsekakor je izbira na trgu vsako leto bogatejša. To je seveda nekje prav, čeprav je red treba narediti. Verjemite, da smo sprejeli letos dva dodatna pravilnika na novo, in sicer pravilnik o potrjevanju učbenikov ter pravilnik o upravljanju učbeniških skladov. Kot veste, skladi precej pokrijejo tudi socialni problem; letos pokrivamo iz skladov kar za 180 milijonov obnove, se pravi, da se obnavljajo učbeniki, kar pokriva 80% za osemletko, 84% za devetletko, 53% za srednje šolstvo, poklicno in strokovno, ki črpa svoje potrebe iz učbeniških skladov. Verjamem tudi, da ste nezadovoljni s tem, kako odločajo učitelji pri izbiri učbenikov. Učbeniki gredo, če so potrebni prenove in spremembe, v strokovni svet, ki mora ugotoviti ali je res učbenik potreben, nato pa je uvrščen v katalog. To pomeni, da učitelji ne morejo izbirati neskončno število učbenikov, odločiti se morajo za učbenik, ki je na prvem mestu, potem pa dodajajo gradiva, ki pa niso vselej obvezna. Vendar izgleda, da ta interpretacija ni ustrezna, kajti potem starši kupujejo vse kot obvezno gradivo, kar seveda ni pošteno in ni prav. Kako bomo regulirali cene? Bolj težko, kajti založništvo pač ni prepuščeno nam, to so razpisi, ne določamo založnika, razen v primeru, ko je učbenik poseben, specifičen in je edini na tržišču. Zakon o kontroli cen velja za te učbenike, medtem ko za ostale učbenike pa ne more veljati, kajti tu gre vendar za neko tržno, plasiranje tudi tega področja. Strokovni svet sprejema predvsem na osnovi učnih načrtov in uvršča v kataloge, glede na obravnavo, ki je vsakič posebej v strokovnem svetu. Zato mislim, da pravilnik o potrjevanju učbenikov odgovarja na mnoga vprašanja in upam, da bo naredil red. Strinjam se z vami, da je red na tem področju nujno potreben. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora, gospa Zupan? Izvolite. Gospa ministrica, lahko izključite mikrofon? Hvala lepa.
Hvala lepa. Če dovolite, bi glede na povedano postavila še dodatno vprašanje, in sicer: Kako pa bodo ob tako široki paleti učbenikov sestavljeni eksterni testi ob zaključku devetletnega osnovnega šolanja? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala lepa. Poskusno preverjanje - eksterno, vselej pogledamo, na katere učbenike se nanašajo in na katere standarde znanj. Namreč, niso narejeni na učbenik, narejeni so na standarde znanj, ki jih mora preverjati eksterno ocenjevanje v devetletki ali v osemletki, ker ga tudi še imamo. Ne verjamem, da bi si lahko učitelj privoščil, da bi nekaj iz nekega učbenika, ki ne vključuje standardov znanj, kajti to predpisuje strokovni svet pri njegovi potrditvi. Zato mislim, da so učbeniki, ki so potrjeni v strokovnem svetu, ustrezni in tak kriterij izpolnjujejo.
Hvala lepa. Gospod Sok, se opravičujem, proceduralni -
- ugovor.
Žal, poslovnik tega pojma nima. Govori o - proceduralnega ugovora ni.
No, potem pa proceduralno vprašanje.
Tudi proceduralnega vprašanja več ni. Smisel [[...]] [[Medsebojni pogovor.]] [[...]]
Proceduralni predlog, boste potem to sprejeli?
Vprašanje o uporabi poslovnika - izvolite, gospod Sok.
Hvala za besedo. Glejte, vi ste napačno tolmačili 247. člen poslovnika, saj vendar tukaj omenja, da če zaradi časovne omejitve odsotnosti ni predsednika vlade, ministra ali generalnega sekretarja vlade, in mislim, da je gospod Peče imel povsem prav, ko je zahteval, da če ni ministra, da mu odgovori generalni sekretar vlade. Ker pa ste vi odgovarjali, pa je generalni sekretar vlade lepo takoj pokazal odnos do tega parlamenta in odšel iz te dvorane. Jaz mislim, da je takšno tolmačenje napačno in prosim vas, predsedujoča, da ne tolmačite poslovnika mimo tistega, kar je zapisano v teh členih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dovolite, da pojasnim in tolmačim poslovnik, kar sem v skladu z določili tudi dolžna. Poslanska vprašanja se naslavljajo na predsednika vlade ali pristojnega ministra ali generalnega sekretarja vlade. S tem je mišljen seveda delokrog, ki ga pokriva generalni sekretar vlade, to je organizacija vladnih služb, kadrovske zadeve in tako dalje, zato je generalni sekretar naveden, ne kot tisti, ki bi smel in moral pokrivati vsebinsko vsa področja vseh ministrstev, ampak predvsem so predlagatelji tu zasledovali cilj, ki govori o delokrogu in kadrovskih zadevah Vlade Republike Slovenije. Zato tudi v nadaljevanju, če kateri izmed treh, pa ponovno poslovnik govori o vseh treh, ali predsedniku vlade ali ministru ali generalni sekretar, ni prisoten, je dolžan v 30 dneh odgovoriti pisno oziroma če poslanka ali poslanec zahtevata ustni odgovor, le-tega lahko dobita na izrecno izjavo poslanca ali poslanke na naslednji seji. Tako tolmačim poslovnik. Prosim, da damo možnost še ostalim poslankam in poslancem, da postavijo poslanska vprašanja. Ministrici za šolstvo, znanost in šport bo postavil poslansko vprašanje gospod Janez Podobnik. Izvolite.
Hvala lepa. In še nekomu.
In ministru za finance. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Sam sicer menim, da se da drugače tolmačiti veljavni poslovnik glede vloge generalnega sekretarja, ampak to je vloga za komisijo za poslovnik. Najprej bi se obrnil na ministra za finance, mag. Ropa. Tema je lastninjenje Nove Ljubljanske banke. Sedaj smo v tako imenovani drugi fazi. Vlada je objavila javno ponudbo za nakup delnic z 9% in je v to povabila slovenske pravne osebe, sklade in tuje pravne osebe. Znano je, da je lastninjenje Nove Ljubljanske banke zelo razdelilo slovensko politično javnost. Jaz osebno nasprotujem veljavnemu modelu. Zelo je razdelila strokovno javnost. Najbolj eminentni slovenski makroekonomisti so veliki skeptiki. In tudi je razdelila slovenske ljudi, slovenske državljanke in državljane. Sprašujem ministra: Ali bi ne bila sedaj priložnost, ob tej drugi ponudbi, ob tem drugem krogu, ko se v skladu s programom iščejo kvalitetni portfeljski investitorji, da omogočimo, da v ta prostor vstopijo tudi slovenske državljanke in državljani? Zakaj številka 500 kot najnižja številka delnic, ki jo lahko kupijo v tem primeru slovenske pravne osebe? Moje osebno mnenje je, tudi nekaterih strokovnjakov, da je številka 500 nedopustna diskriminacija. Predvsem pa je nemožnost, da bi individualni vlagatelji kupili delež v največji slovenski banki, odstopanje od pravila enakosti vseh subjektov na trgu. In ne nazadnje. Jaz verjamem v stabilnost in moč te banke in veliko Slovenk in Slovencev tudi verja vanjo in bi kupili eno, dve, tri, štiri, pet, šest, deset delnic. Žal je tukaj številka 500. Prosim in predlagam, da to pomanjkljivost vlada v okviru svojih postopkov spremeni. Jaz sem prepričan, da ima možnost. Tam, kjer je volja, je tudi pot. Argument, da privatni investitorji niso portfeljski investitorji, me ne bo prepričal. Sedaj pa še vprašanje dr. Čokovi. Tukaj je pa v maniri Don Kihota. Tretjič zapored v tem mandatu: Primorski inštitut za naravoslovje in tehnologijo. Zgodil se mi je klasični "Murphy", po vsakem vprašanju, ki sem ga postavil, je tej ustanovi šlo na slabše. Odgovorni v njej pa so dobivali nove in nove udarce. Moje vprašanje bo zelo direktno. Ali boste omogočili, da v slovenski Istri preživi tudi kakšna druga intelektualna moč, ki ni zgolj samo v krogu levosredinskih sil v slovenski Istri. Dr. Marinček se je zelo prizadeval, da jo je ustanovil, potem je bilo pa ogromno razlogov, da ni bilo ne projektov, prišle so inšpekcije, potrebno je zamenjati dr. Borštnikovo kot direktorico in preprosto [[...]]Nekoč mi je bilo rečeno, naj cveti več cvetov. Naj tudi v slovenski Istri cveti več cvetov. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim oba ministra. Najprej minister za finance, mag. Anton Rop, potem ministrica, dr. Lucija Čok. Prosim, da si v okviru 5 minut pravično razdelita čas. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani poslanec, vprašali ste v zvezi z drugo fazo privatizacije Nove Ljubljanske banke. Ob tem je treba povedati, da je bila druga faza privatizacije Nove Ljubljanske banke opredeljena v programu privatizacije, ki ga je sprejela vlada Republike Slovenije že maja 2001 in tudi v dopolnjenem programu od decembra 2001. V tem programu je bilo vseskozi predvideno, da se prodajo, razpršeno lastniški deleži v naslednji fazi dobro poučenim portfeljskim investitorjem. To je tistim, ki imajo znanje, ki imajo vedenje in poznavanje v zvezi z Novo Ljubljansko banko in so pripravljeni kupiti te delnice s tem pribitkom, kot se prodajajo. To je običajna metoda, ki jo je tudi predlagala uprava Nove Ljubljanske banke. Mi smo v teh razgovorih poskušali čim bolj razpršiti to prodajo. Tako je ta končni najmanjši možni paket 500 delnic, kar pomeni, da bo skoraj 2 tisoč potencialnih pravnih oseb lahko kupilo te delnice. Omejitve v zvezi s prodajo so seveda povezane tudi z razkritjem podatkov v zvezi z Novo Ljubljansko banko. Ker je to prodaja s tovrstnim pribitkom, je običajno, da se za kupce pripravi poseben informacijski memorandum, ki izhaja iz trdnega pregleda Nove Ljubljanske banke. Lahko povem, da ta memorandum stane 200 tisoč tolarjev in da je seveda potreben tudi ustrezen podpis sporazuma o varovanju podatkov. Za te institucionalne lastnike veljajo omejitve, kar se tiče prodaje in koncentracije teh delnic. Ni dopustna prodaja in koncentracija teh delnic več kot 5 odstotkov, zato da bi lastniški deleži ostali razpršeni in da bi sledili tisti ciljni lastniški strukturi, ki smo si jo zastavili. Naj povem, da smo oglas v zvezi z zbiranjem ponudb objavili samo v domačem časopisu, ker računamo, da bodo zlasti domači institucionalni lastniki tokrat prišli v poštev. V skladu s to definicijo, ki je opredeljena v programu privatizacije, so tisti, ki pridejo v poštev, investicijski skladi. Pri nas so te vzajemni skladi in investicijske družbe, pokojninski skladi in seveda tudi zavarovalnice in v delu tudi holdinške družbe, ki želijo razpršiti svoj naložbeni portfelj, ki imajo seveda tudi ustrezno finančno moč,da bodo v času, ko bo prihajalo do odmrznitve prodaje teh delnic, z ustreznimi informacijami nastopali na trgu in prodajali v skladu s tem potem te delnice naprej in bodo pri tej prodaji tudi ustrezno previdni. Naj povem, da je običajno pri prodaji fizičnim osebam, kadar se te prodajajo prek trga vrednostnih papirjev, ključni kriterij donos na posamezno delnico. Naj povem, da je v primeru Nove Ljubljanske banke dosežena cena v primerjavi z dobičkom - to je izjemno pomemben kriterij, ta se običajno uporablja, ko se individualne osebe odločajo za nakup, se vzame, koliko je dividende v posameznem letu, in se glede na to potem oblikuje cena na sami borzi. Pri prodaji paketov se pa upoštevajo bolj detajlne informacije, strateške, kaj bo s trgom, kaj bo z razvojem banke in kaj bo tudi s potencialnim eventualnim prevzemom. No, in ta kazalec za Novo Ljubljansko banko ob prodaji je bil 43,3. Torej cena, ki je dosežena in se tudi v tem krogu ponuja in je zelo visoka, je 43-krat večja, minus 10%, se pravi, 39,3% večja od dobička. Če to ceno primerjate z drugimi tovrstnimi bankami, ki so bile prodane, sploh ni primerjave, te cene so običajno desetkrat, v ekstremnih primerih 20% večje. Mi smo pripravili posebno poročilo o privatizaciji Nove Ljubljanske banke za državni svet, za komisijo in odbor za gospodarstvo, in državni svet bo to sredo obravnaval posebej to poročilo, ki smo ga pripravili. Tam se vidijo vse te preglednice in tudi mednarodne primerjave. Iz tega boste videli, da je pravzaprav relativno malo možnosti, da bi ti posamezniki kupovali, razen morda res ekstremno dobro poučeni posamezniki, fizične osebe, ki bi to kupovale. V tistem primeru bi bila transparentnost nadaljnjih poslov bistveno manjša, zlasti prek borze. Namreč, ideja je, da do konca leta, potem ko opravimo prodajo portfeljskim investitorjem, v celoti damo vse delnice Nove Ljubljanske banke [[...]] [[opozorilni znak za konec]] na trg vrednostnih papirjev. In še nekaj [[...]]
Hvala lepa, gospod minister, se opravičujem, žal.
Samo še to povem: državljani bodo to lahko kupovali prek vzajemnih skladov, te delnice pravzaprav.
Hvala lepa. Gospod Podobnik, želite dopolnitev odgovora? Mislim, da v tem času lahko damo potem priložnost gospe ministrici, da na drugi del odgovori, ker je gospod minister porabil vseh pet minut.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje na odgovor mag. Ropa. Prepričan sem, da je v Sloveniji kar nekaj ekstremno dobro poučenih investitorjev, kar nekaj, na tisoče jih je. Zakaj? Ker verjamejo v Novo Ljubljansko banko in vedo, da je to varna dolgoročno z dobrim donosom naložba. Veliko nas je takih, omogočite nam, pa bomo tudi mi kupili. Verjamem v to banko in verjamem v ceno te delnice. Predsednik uprave je pa tako ali tako napovedal, da bodo v kratkem te delnice kotirale na ljubljanski borzi. Ponovno pobuda, apel, prošnja ali pa rotenje na vlado, naj vendarle omogoči, da bomo Slovenske in Slovenci neposredno kupili delnice Nove Ljubljanske banke. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Podobnik. Naslovili ste tudi vprašanje gospe ministrici. Mislila sem, da boste v okviru teh dveh minut izkoristili možnost, da dobite odgovor v nadaljnjih treh minutah tudi od nje. Gospa ministrica, izvolite.
Jaz res ne bi gospoda Podobnika primerjala z don Kihotom, ker mislim, da smo poskušali večkrat odgovoriti na to vprašanje, reševati to stisko. Jaz sem bila vedno kooperativna in mislim, da bi želela, da se me posluša. Namreč, tako je bilo, ko je bil ustanovljen ta institut, je 1999. leta dobil zagonska sredstva in bi se moral v nekaj letih oblikovati v institut, ki bi lahko svobodno zaživel, zato da res cvetijo vsi cvetovi, kot ste rekli. Mi smo v tem času ugotovili, da je direktorica s kup spodrsljajev vodila ta institut tako, da je revizijska komisija ugotovila veliko težav, vendar smo šli čez to, da je vodila institut iz Ljubljane, s tretjinsko obveznostjo, s čimer je nemogoče vzpostaviti trdno vodstvo in da je pravzaprav imela kup tretjincev, ki jih ni mogla spremeniti v polnozaposlene raziskovalce. Tudi ji nismo mogli dodeliti programske skupine,ker nihče ni dobil programske skupine v tem obdobju, ker se bodo šele naslednje leto spet delile. Če bo šel ta institut tako naprej, ne bo imel pogojev, da bi kandidiral na programsko skupino. Želimo, da ta Pint ostane, postavili smo novo strukturo Pinta, ki se ni posrečila. Kdor bi zdaj dodal programsko skupino v Pint, kot doto, da notri pride, bi želel Pint prevzeti, da ne bi bil več primorski institut. To smo preprečili, smo podaljšali, ta premostitvena sredstva smo našli iz presežnih sredstev, ki jih niso izkoristili raziskovalci, ker niso mogli raziskovati, ker so vsi prezaposleni v drugih ustanovah, da podaljšamo do novih razpisov možnost, da Pint ostane. Želimo ga vključiti v univerzo na Primorskem. Želimo, da pokrije tehnični naravoslovni del. Ni res, da je uspel ta Pint vzpostaviti zvezo z gospodarstvom. Sredstva, ki prihajajo iz gospodarstva, dosegajo komaj 8 do 10%. To pomeni, da je tukaj stvar vodstva. Mi smo gospo direktorico obvestili, da naj razmisli o svojem statusu, kajti tudi ljudje ne prihajajo v ta inštitut zaradi zapletenosti načina, kako ona institut vodi. To smo ji povedali. Povedal ji je to upravni odbor in mislim, da se bomo morali odločati med Pintom z dobrim vodstvom, ki ga bo popeljal naprej, z vsemi podporami ministrstva in med podporo direktorici, ki jo dajemo doslej. Vi ste dobili tudi 18. junija naš odgovor, tako kot ga je dobil predsednik države, predsednik vlade in vsi, ki so bili seznanjeni oziroma zaprošeni, da zvedo kaj več o tem problemu. Prosim, če imate kaj vpliva, pomenite se z direktorico, da je tu problem njenega vodenja. Ne bo šlo več tako naprej. Ona se pač mora posvetiti v celoti. Jaz imam nekaj izkušenj, kot direktorica ZRS-ja sem zapustila univerzo, sem se polno zaposlila z vsem rizikom na novem institutu, čeprav ni bilo denarja. Tu je neka odgovornost, ki jo mora nekdo, ki vodi na novo nastali inštitut, prevzeti. Upamo pa, da bodo ti projekti septembra, ko bodo razpisani, dovolj kvalitetni, da jih bo tudi ta Pint dobil. Mi bomo Pint ohranili, dokler se ne ustanovi univerza na Primorskem.
Hvala lepa, gospa ministrica. Naslednji bo ministru za notranje zadeve postavil poslansko vprašanje gospod Jožef Jerovšek. Izvolite. Gospa ministrica, hvala lepa.
Hvala lepa. Izredno razbohotena korupcija in kriminal belih ovratnikov postajata v Sloveniji izredno pereč družbeni problem. Poleg tega pa se povečujejo finančne malverzacije državnih organov, trošenje proračunskih sredstev mimo sprejetega proračuna je po ugotovitvah računskega sodišča prej pravilo, kot izjema. Vlada negativna poročila računskega sodišča očitno ignorira. Mislim, da so pred nekaj dnevi dali negativno mnenje za skoraj polovico ministrstev. V zadnjem letu so mediji in civilna javnost razkrili številne primere velikih finančnih afer in korupcije, ki se zažira v same vrhove oblasti. Če naštejem samo nekatere: stalne nepravilnosti in korupcijske zadeve pri kršenju pravil javnih naročil, nič se ni raziskalo v primeru diskete Dars, potem zadeva Šuštar Mirage, potem afera Planice, naročila za 100 milijonsko znižanje, potem afera toaletni papir, potem naročila in predpisovanje zdravil po vseh bolnišnicah, dvojno plačevanje, potem afera na institutu za varovanje zdravja, Rdeči križ, najbolj podjetje Slork, zavarovalnica Triglav. Glejte, pri vsaki od teh zadev je nekdo s pomočjo korupcije pospravil vsaj 50 do 100 milijonov denarja. Ob tem za večino teh afer tičijo ugledni člani najmočnejših strank v državi, ki so na oblasti. Bili so večinoma kandidati na državnozborskih volitvah ali pa državni sekretarji. Ob vsem tem pa država, bi rekel metaforično, minister Gregor - pa ne mislim na vas, gospod minister, ampak vlada kot taka - praktično ne stori nič. Ti akterji teh afer se pravzaprav sončijo v luči svoje mogočnosti, bivši direktor Rdečega križa je recimo vabljen na protokolarne sprejeme v predsedniško palačo in tako naprej. Poleg tega je gospod Drnovšek enkrat januarja govoril o klientalizmu v njegovi stranki, vendar na vladi se ne naredi nič. Zato me zanima, kdaj bo vlada končno pokazala politično voljo, da se spopade s tem problemom. Znano mi je od generalne direkcije policije, da je uprava kriminalistične službe, so nam na policiji osebno rekli, da so nemočni, ker od vlade ne dobijo strokovnjakov, da bi zaposlili strokovnjake. S takšno ekipo, kot jo imajo, ne morejo delati. Prejšnji direktor kriminalistične policije je odstopil ravno zaradi tega. [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]]
Hitro vprašanje, gospod Jerovšek.
Kdaj bo nekaj vlada storila?
Hvala lepa. Besedo ima minister dr. Rado Bohinc, izvolite.
Zahvaljujem se spoštovanemu poslancu Jerovšku za tole vprašanje. Verjetno ne pričakuje, da bom dajal poročila o preiskovalnih postopkih v konkretnih primerih, ki jih je navajal. Razumem bolj kot ilustracijo svoje ocene o obsegu korupcije v Sloveniji. Dal bom nekaj ocen glede razširjenosti tega pojava in ukrepanja policije, bolj v statističnem smislu, pa tudi sistemskih ukrepov, ki se jih je lotila v tej zvezi slovenska vlada. Najprej bi rekel, da korupcijo lahko merimo na dva načina - po stopnji razširjenosti tovrstnih kaznivih dejanj, pri čemer korupcijo lahko z vidika pravne opredelitve pojmujemo v ožjem in širšem smislu. V ožjem smislu so to le kazniva dejanja podkupovanje in dajanja podkupnine in pa sprejemanje in dajanje daril po kazenskem zakoniku. V širšem smislu so pa to še številna druga kazniva dejanja s področja kršitve uradne dolžnosti oziroma zoper javna pooblastila, kot jezloraba položaja, nevestno delo v službi in tako naprej, da jih tu ne naštevam. Drug način merjenja korupcije pa je indeks "Transparency International", ki objavlja percepcijo javnosti glede stanja koruptivnosti v posamezni državi. Kar zadeva prvega, naj rečem samo dva statistična podatka. Slovenska policija je v letu 2001 obravnavala 99 kaznivih dejanj s področja korupcije v tem širšem smislu, v letu 2002 pa 106 kaznivih dejanj, kar je 6,3% porast. To so kazniva dejanja podkupovanja, pasivnega in aktivnega, tudi prej omenjena kazniva dejanja zlorabe uradnega položaja [[teh je bilo največ, kar 42 oziroma 46]] , nevestnega dela v službi [[2 oziroma 12 v letu 2002]] , poneverba v službi [[4 oziroma 24 v letu 2002]] , neupravičene uporabe v službi, ponareditve ali uničenje uradne listine in podobno. Gre za kazniva dejanja, ki so po našem kazenskem zakoniku, in jih pravna teorija lahko uvršča v ta širši pojem korupcije. In še glede tega drugega pojmovanja. Tu bi vas seznanil oziroma vas spomnil na podatek o indeksu "Transparency International" oziroma uvrstitvi Slovenije na to lestvico najmanj koruptivnih držav. V letu 2001 je bila Slovenija na 34. mestu, v letu 2002 pa se je dvignila na 27. mesto, pri čemer je na prvem mestu Finska kot najmanj koruptivna država. In sedaj še to, kar je najbolj bistveno v poslančevem vprašanju, in sicer, kako se vlada bori zoper ta pojav. Spoznali smo njegovo razsežnost. Povedal sem, kolikšno število obravnavanih kaznivih dejanj je v policijskih postopkih. Poleg tega naj rečem, da je policija tako za leto 2002 kot za srednjeročne usmeritve od 3 do 7 korupcijo, boj proti korupciji, zoper ta kazniva dejanja, dala med prioritete, izhajajoč iz tega, da gre tu za eno od težjih področij kriminala oziroma najbolj zahtevna kazniva dejanja. Drugič, ustanovljen je bil znotraj policije poseben oddelek za boj proti korupciji, znotraj urada za kriminalistično policijo. Tretjič, ustanovljen je bil, kot vam je znano, v lanskem letu urad za boj proti korupciji, ki nima neposrednih operativnih pristojnosti, ampak je njegova dolžnost spremljanje stanja, razsežnosti tega pojava in pa priprava sistemske zakonodaje ter strategije. Zakon je v strokovnem besedilu pripravljen, prav tako slišim, da je v pripravi strategija. Še to, znotraj policije je sprejet poseben program, protikorupcijski program za policijsko delo. Oblikovana pa je posebna vladna koordinacijska skupina za boj proti korupciji. Strinjam se z oceno, ki jo navaja poslanec, da je kadrovsko stanje na področju boja zoper gospodarski kriminal nezadovoljivo. Zato sem pred nekaj meseci, to je spomladi letos, oblikoval delovno skupino, ki naj preveri možnosti za kadrovsko okrepitev in za siceršnjo okrepitev in večjo usposobitev za boj zoper gospodarski kriminal. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Želite dopolnilni odgovor? Izvolite, gospod Jerovšek, dodatno vprašanje.
Hvala lepa. Gospod minister, vaš odgovor me napeljuje na misel, da si na vladi zatiskate oči pred širino problema. Pričakoval sem, da boste postregli vsaj z nekim konkretnim podatkom, da ste v eni zadevi nekaj naredili. Če je v zadevi, recimo, Rdeči križ, par sto milijonov je država oškodovana oziroma donacije humanitarne so oškodovane, to, kar so ljudje podelili za dobrodelnost. Vendar akterji se sončijo, hodijo v predsedniško palačo na sprejeme. A ni to nezaslišano? In da državne službe ne naredijo nič. Po drugi strani politične volje ni. Gospod Penko in gospod Gorišek, ki imata nadzorno funkcijo, sta trenutno najbolj zasmehovani osebi iz sfere vlade. Proglasili so jih za mesije, pa ne vem, kakšni članki se vse pojavljajo. Dejansko mi niste postregli z enim podatkom, edino zaskrbljenost, da teh ljudi nimate, ki bi to lahko preganjali. Jaz pa mislim, da je to urgentno nujno. Naši davkoplačevalci, naši ljudje, ki se tako trpinčijo za vsakdanji kruh in za vsakdanji dinar, vendar da naj si zaslužijo, da imamo vlado, ki bo preganjala te, ki na tak način, na tak brezobziren način olastninijo milijarde in milijardna podjetja. V enemletu v svoj žep spravijo za par "falkonov" denarja. Ob tem pa vlada mirno, nič. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Strinjam se z vašo oceno oziroma izhodiščem, da gre za pojave, zoper katere se je treba boriti zelo učinkovito in korenito. Ne morem pa deliti mnenja, da se vlada ne zaveda razsežnosti in dimenzije tega pojava. Nasprotno. Aktivnosti, ki sem jih naštel, statistika, ki je dovolj zgovorna, govori v tem smislu, da se zaveda tega pojava in da organi pregona delujejo. V posamičnih primerih, ki jih navajate, v večini le teh tečejo postopki v okviru ustreznih organov. Prepričan sem, da bodo institucije, kot so policija, tožilstvo in sodišča, te postopke tudi pripeljale do konca in privedle odgovorne pred sodišče. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministru za zdravje bo postavil poslansko vprašanje gospod Franci Rokavec. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani ministrica in ministri, spoštovane poslanke in poslanci. Najprej mi dovolite, gospa predsedujoča, da izrazim protest nad sklicem te seje, danes v ponedeljek. Namreč z dogovorom [[...]]
Gospod Rokavec, lepo prosim, da ne kršite poslovnika in v okviru možnosti za postavitev poslanskega vprašanja ne tratite časa za vaše ocene. Izvolite, prosim, in postavite poslansko vprašanje. Prosim.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Bom pa v drugi obliki podal ta protest, ker mislim, da je še kako umesten.
Izvolite, gospod Rokavec.
Moje poslansko vprašanje je namenjeno ministrstvu za zdravje, konkretno tudi gospodu ministru, dr. Kebru. Gre se za spremembo in dopolnitev pravil obveznega zdravstvenega zavarovanja, ki je bilo objavljeno v Uradnem listu štev. 59. Gre pa predvsem za vprašanje oziroma problem, o katerem dejansko sprašujem gospoda ministra. Kakšni so bili razlogi za dajanje pozitivnega soglasja pri teh spremembah? Gre za pravico oziroma upravičenje do uporabe digitalnega slušnega aparata le otrokom, starim do 15 let. Pri klasičnih slušnih aparatih, ki so bili dejansko v uporabi oziroma možno je bilo te klasične slušne aparate pridobiti izključno samo do lanskega leta, so bile po 86. členuteh pravil upravičene vse zavarovane osebe. Sedaj pa se omogoča uporabe novejših digitalnih slušnih aparatov samo otrokom, starim do 15 let. Na ta način se postavlja starostna meja in se postavljajo v različen položaj zavarovanci. Sprašujem gospoda ministra: Kakšni so bili razlogi oziroma kakšno je vašo mnenje na podobno stališče, ki je bilo že predstavljeno na letošnji generalni skupščini Zveze gluhih in naglušnih Slovenije? Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Dušan Keber, izvolite.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani gospod poslanec! Hvala za vprašanje. Problem, ki ga omenja poslanec gospod Rokavec, pravzaprav ni problem, ampak je nova pravica obveznega zdravstvenega zavarovanja. Otroci do 15. leta starosti so dobili to dodatno pravico do digitalnega slušnega aparata, ki je seveda zapletena in draga naprava in bo obremenila zavod za zdravstveno zavarovanje za dodatnih 25 milijonov na leto. Vse ostale dosedanje pravice so v zvezi s tem ostale nespremenjene. Predlog rešitev za otroke do 15. leta je podala klinika za otorinolaringologijo. Dovolite mi, da zgolj ugibam, da je šlo izključno za strokovne razloge, do katere starosti določen aparat iz določenih razlogov strokovne narave ustreza določeni starosti. Skoraj prepričan sem, da ni prišlo do starostne diskriminacije, ampak dodatek, ki pripada otrokom zaradi narave njihove okvare sluha. Če temu ni tako in če se bodo pojavili ustrezni strokovni razlogi, da temu ni tako, potem seveda na tem mestu izražam pripravljenost, ko bom slišal te argumente, da bomo to določilo spremenili. Naše soglasje k temu določilu je bilo, da gre za nove pravice in da so strokovno utemeljene. Hvala.
Hvala lepa. Zadovoljni z odgovorom? Hvala lepa. Ponovno želi ministru za zdravje postaviti poslansko vprašanje gospod France Cukjati. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister za zdravje! Pri sprejemanju zakona o zdravniški službi niste v ničemer upoštevali mnenja zdravnikov, združenih v zbornico, društvo in Fides. Vsaj tak videz smo dobili poslanci. Pa vendar je šlo za zakon, ki bistveno posega v pogoje njihovega dela. To je le eden zadnjih primerov vašega odnosa do zdravništva, odnosa, ki je po moji oceni nevarno sprl zdravstveno politiko in zdravnike. Ker na nivoju ministrstva niste predhodno dosegli z zdravniki dogovora, tako imenovanega socialnega sporazuma, na katerem je gradil državni zbor pri sprejemanju zakona o delovnih razmerjih, v skladu s svojo usmeritvijo izpred treh let, ker tega dogovora niste dosegli, se je ta konflikt prenesel na nižje ravni, v tiste bolnišnice, kjer prav tako direktorji na nek način samovoljno hočejo uveljaviti ta navodila, mimo pogovora z nosilci zdravstvene dejavnosti [[zadnji primer je v Celju]] . Kako, gospod minister, boste v vzdušju nezaupanja in maščevalnosti uspeli dvigniti kvaliteto dela zdravnikov, zmanjšati čakalne vrste, racionalizirati zdravstveno službo? Kako brez dogovora in sodelovanja zdravnikov, ko pa vse to, predvsem racionalizacijo diagnostike in terapije ter predpisovanja zdravil, lahko izvedejo le oni in le tako, če so voljni pri tem prevzetivečjo stopnjo osebne odgovornosti? Kako naj general dobi bitko, če je skregan z vsemi oficirji? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Dr. Dušan Keber, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje, gospod poslanec dr. Cukjati. Če bi začel, ker je bilo veliko vaših vprašanj, vsaj jaz jih razumem, retoričnih, bi najprej odgovoril, da ste morda potegnili neustrezno primerjavo z generali in oficirji. Pa ne zato, ker zgodovina govori o zelo malo primerih, da generali dovolijo, da se oficirji z njimi sprejo. Ne zato, ker v primeru, če bi to prenesli na zdravstvo, so zdravniki nekako bolj izenačeni z vojaki in oficirji z direktorji; ampak predvsem zato, ker v sistemu vojske in poveljevanja ni državljana in ni pacienta in ni njegovih interesov. Tako dovolite, da rečem, naloge ministrstva so zlasti delovanje v prid zdravja državljanov. Naše soglasje ali nesoglasje z zdravniki temelji na nekaterih izrazito interesnih vprašanjih, ki so se pojavila v lanskem letu. Od strokovnih napak do same stavke zdravnikov, za katere je znano, kako je javnost nanje reagirala, in zato seveda tudi sami - in še marsikatere druge primere bi lahko naštel - seveda lahko razumemo, da v primeru, ko nekatere stavkovne zahteve niso bile izpolnjene - in, mimogrede, sindikat Fides je odstopil od pogajanj, ko so bila ta že pred javnostjo podpisana in z naše strani uspešno zaključena - lahko seveda razumemo, da prihaja do splošnega nezadovoljstva zdravnikov. Pri čemer pa le rečem, da smo na ministrstvu in tudi v tem zakonu upoštevali koristne pripombe strokovnih združenj. Ta zakon je prinesel rešitev, ki smo jo iskali nekaj let na področju plačila za specializacije, prinesel je nov delovni naziv, ki bo kakšni petini zdravnikov prek pravilnika o svetniku prinesel boljše dohodke. In še marsikaj bi lahko našteval. Določilo o delovnem času, ki je edino sporno v tem zakonu, pa moramo razumeti, da ga ni mogoče razumeti z nekim drugim poklicem, zgolj kot interes tistega poklica, ampak gre za interakcijo zdravnikov z dvema milijonoma državljanov. Osemnajst milijonov kontaktovna dan, 60.000 pacientov, ki vsak dan išče zdravniško pomoč, ima ravno tako pravico sodelovati pri tem, kdaj bo začetek delovnega časa zdravnikov. Navsezadnje tudi delovni čas začetka šol ni poljuben in ni odvisen od učiteljev samih, ampak je določen najmanj v aktih pravilnikov področnega ministrstva. Tako na tej ravni, čeprav seveda sprejemamo oziroma smo nezadovoljni, da nismo v desetih letih prišli do soglasja zdravnikov, do njihovega razumevanja, da smo v novi državi marsikaj spremenili, da številni državljani začenjajo delo na drug način, da se številni državljani ne morejo ob petih zjutraj vstajati zato, da bi lahko zdravniki začenjali delati v ordinaciji ob sedmih in da seveda številne ordinacije sploh ne začenjajo ob sedmih, ampak začenjajo ob osmih ali pol devetih. Tako v številnih primerih pravzaprav samo uzakonimo stanje v korist državljana, ko prenašamo delo v popoldanski čas. Mislimo, da smo naredili veliko koristnega in da nam državljani tudi na tak način odgovarjajo. Ob tem mi dovolite, da rečem v zvezi z nedavnimi ukrepi vodstva v Celju, da se ministrstvo vsebinsko z njimi ne strinja. So v izrazitem nasprotju s tistim, kar smo mi želeli, da je začetek delovnega časa ob osmih in da se delo zdravnikov in kontakt s pacienti podaljšuje v popoldanski čas. To pa seveda nikakor ne pomeni, da pa podpiramo druge aktivnosti v zvezi z dogodki v Celju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora, gospod Cukjati? Izvolite.
Gospod minister, v poletnih mesecih ste v medijih napovedali projekt kakovosti v zdravstvu in obljubili, da boste to jesen objavili nacionalne standarde kakovosti. Ni nobena skrivnost, da Zdravniška zbornica Slovenije že tri leta gradi sistem spremljanja kakovosti v zdravstvu Pripravljeni so protokoli za skoraj vsa področja medicine in zobozdravstva. Zbranih je že 30.000 izpolnjenih primerov. Izmed vseh doslej spremljanih parametrov kakovosti bo zbornica v nadaljevanju za vsako specialnost izbrala najbolj signifikantne parametre, take, ki bodo po eni strani omogočali realno oceno kvalitete dela, po drugi strani pa bodo sprejemljivi in spoštovani tudi s strani zdravnikov. Projekt je bil predstavljen in zelo dobro sprejet na evropskem forumu zdravniških organizacij in svetovne zdravstvene organizacije. Pričakovati je, da bo postal vzorčen model za druge evropske države. Zdi pa se mi, gospod minister, da tudi na tem področju ignorirate mnenje in delo zdravniških organizacij. Kot minister res lahko tako, kot ste napovedali, iz kabineta z dekretom predpišete parametre za spremljanje kakovosti dela. To moč vam daje vaša funkcija. Vprašanje pa je, če je to v nacionalnem interesu. Revolt zdravnikov bo sicer hitro pozabljen, a bojim se, da bomo zopet priča nekemu projektu, ki ne bo nikoli zaživel, ker je bil zastavljen na čuden način in ga zdravstvo ne bo sprejelo za svojega. Italijani so ob okupaciji Ljubljane 1941. leta močno omejili delovanje zdravniške zbornice, komunistični režim pa je to zbornico [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]]leta 1945 prepovedal. Hvala.
Hvala lepa, Cukjati. Seveda ob uvajanju novega poslovnika veste, da dopolnilno vprašanje pomeni, da mora imeti zvezo z vprašanjem, ki ste ga vi najavili. Vprašanje, ki ste ga zastavili zdaj, vsaj kolikor jaz znam oceniti vsebino ob poslušanju, je popolnoma novo poslansko vprašanje, ki ga ministru niste najavili in mu seveda dajem besedo. Mislim, da bo sam znal bolje opredeliti vrsto vprašanja, ampak moja ocena je, da to ni dopolnilno vprašanje. Gospod minister, izvolite.
Imam interes, da odgovorim na to vprašanje. Najprej, da je tisto, kar je ministrstvo ob poletnih mesecih objavilo, namreč poziv za prijavljanje tako imenovanih nevarnih dogodkov v zdravstvu, je zgolj en drobec, da ne rečem tisočinka sistemske analize kakovosti. Morda je tudi poročanje pripeljalo do tega, da se dozdeva lahko, da je to projekt kakovosti, kot si ga predstavlja ministrstvo. Drugo, projekt, ki poteka na zbornici, poteka v soglasju, v sodelovanju in če dovolite, da rečem, v neki strani nadzora ministrstva. Ta projekt poznamo. Najprej je potekal na prejšnjem ministrstvu in potem je zbornica po volji ministrstva ali po predlogu ministrstva dobila to pooblastilo. To pomeni, to je skupni projekt kakovosti. In tretjič, da povem. To ministrstvo je v svojih aktih, zlasti pa v aktu o razširjenih strokovnih kolegijih in v zdravstvenem svetu izrecno razločilo strokovno presojo od politične presoje in nikdar doslej v desetih letih nove države ni bila stroka tako avtonomna, ampak seveda tudi tako odgovorna, da kreira svoje odločitve. Tako vam dajem v celoti prav. Parametri kakovosti, kriteriji kakovosti, način ocenjevanja, to je tisto, kar mora stroka predlagati. To ni zadeva državnih uradnikov. Državni uradniki, v tem primeru ministrstvo, so pa dolžni, da to koordinirajo in nadzirajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji bo ministru za okolje, prostor in eneregijo postavil poslansko vprašanje gospod Ivan Mamić. Izvolite.
Hvala lepa. Nekaj novega je le prinesel poslovnik – pozitivnega, da vidimo ministra ob koncu dneva, ko imamo poslanska vprašanja, tako da se lahko da vprašanje, ker drugače imam vsak mesec težave. Krajane zgornjega Posočja zanima odgovor ministra Kopača. Kdaj bo realiziran dopolnjeni zakon o popotresni obnovi v Posočju, ki je bil sprejet v juliju 2001. leta? Po izjavah tamkajšnjih prebivalcev gre za stanovanjske hiše družin, ki imajo tudi drugače težke socialne razmere. Samo na Bovškem je takih 33 objektov. Ker že četrto zimo čakajo obljubljeno streho nad glavo, se sprašujejo, čigavi državljani so. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Janez Kopač, izvolite.
Hvala lepa. Podatka oziroma vprašanja ne razumem povsem natančno. Če povem na kratko nekaj statistike. V potresu je bilo poškodovanih 1716 objektov, ki so bili v lasti takih ljudi, ki so upravičenci po tem zakonu. Poškodovanih je bilo sicer še mnogo več objektov. Od teh 1716 je 1480 upravičencev zbralo vse oziroma se je sploh želelo vključiti v program popotresne obnove. Od teh 1480 objektov je pa stanje tako: 1224 je bilo, govorimo številkah, ki so sedaj stare že skoraj pol leta. Ker sem vprašanje dobil šele ob treh popoldne, sem vzel staro statistiko, ki mi je bila tisti hip na voljo. 1224 je obnovljenih objektov, 89 objektov se obnavlja v letošnjem letu, 53 objektov je bilo začetih v letošnjem letu in še vedno računamo, da bodo tudi dokončani do konca letošnjega leta, 114 objektov pa je takih, kjer je obnova vezana na reševanje lastniških in drugih problemov. Od tega je samo 35 stanovanjskih objektov. Torej 35 stanovanjskih objektov utegne biti spornih tudi še ta hip oziroma morda celo prihodnje leto. Če sem konkreten, za občino Bovec je stanje tako, da samo pri 10 objektih še potekajo dogovori v zvezi z začetkom obnove. Zato številke 33 ne razumem prav dobro. Lahko pa čisto zadnje statistične podatke dostavimo poslancu tudi pisno. Sicer pa se morda vprašanje nanaša na prošnje v zvezi s tako imenovano hipoteko. Ne vem, tega sicer nisem razbral, tam pa, ker je zakon iz leta 2001 ponovno odprl možnost, da ljudje, ki so socialno ogroženi, zaprosijo za dodatno državno pomoč. Če se je morda vprašanje nanašalo na tovrstno kategorijo potencialnih upravičencev, pa seveda podatkov o tem, koliko je ta hip vlog v reševanju, nimam. Gre pa za ljudi, ki so jim bili objekti že popravljeni, postavljeni nazaj, imajo pa težave z odplačevanjem obveznosti. Morda se je vprašanje nanašalo na to kategorijo. Ampak vsekakor vam bom podrobnejšo statistiko, tudi v zvezi s temi primeri, dostavil pisno.
Hvala lepa. Zadovoljni? Hvala lepa. Ministru za zdravje bo postavil poslansko vprašanje gospod Rudolf Petan. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani ministri, spoštovane kolegice in kolegi. V zadnjem času smo lahko poleg vseh nerodnih stvari, ki se dogajajo v Sloveniji, slišali tudi za nepravilnosti ali pa če lahko rečem, čudne poslovne odločitve zdravstvene zavarovalnice Vzajemna, katere, kolikor sem obveščen, večinski ali 100-procentni lastnik je Zavod za zdravstveno zavarovanje Republike Slovenije. Vzajemna naj bi sponzorirala z milijonskimi zneski interesna združenja, in to tista, katerih predstavniki so bili člani nadzornih organov zavoda ali pa Vzajemne. Pogodbe o sponzoriranju naj bi bile tudi dolgoročne. Tako bi naj zveza - ena od sindikalnih, da ne bom direkten - eden od sindikatov naj bi dobil 416 milijonov v nekaj letih, ker je pogodba pač dolgoročna. To pa je približno enako enoletnemu dobičku celotne Vzajemne. To je eden od primerov. Teh je več, pa jih ne bom našteval. Zato sprašujem ministra za zdravje: Kaj menite o takšnem ravnanju Vzajemne, glede na finančno stanje Vzajemne in seveda tudi zavoda? Poleg tega bi ga vprašal glede istega vprašanja: Ali je po vašem mnenju prav, da zavarovanci, ki jih je prek milijon ali nas je prek milijon, ker skoraj ga ni tistega, ki ne bi bil tako ali drugače povezan z Vzajemno, da moramo plačevati vedno večje premije za svoje zdravje ali za očuvanje zdravja, medtem ko Zavod velikodušno sponzorira združenja, ki tako ali drugače mogoče sploh nimajo nobene zveze s poslovanjem? To sprašujem zaradi dejstva, ker običajno sponzorira tisti, ki ima velike dobičke ali pa velike ostanke dohodka in ga skoraj nima kam, ali pa če ga že ima kam dati, ima toliko sredstev, da si to lahko privošči. Če pa je to tako v tem primeru Vzajemne in zdravstvene zavarovalnice, potem je nenavadno, da ravno ta organ povečuje v tem času premije za prostovoljno zavarovanje. Če je tako ugodna finančna situacija, potem navedbe, vzroki, zakaj je to potrebno, ne držijo. Hvala za odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Dušan Keber, izvolite.
Hvala za vprašanje. Moja dolžnost je sicer, da povem, da je Vzajemna zasebna ustanova in da odločitve oziroma presojo o njenem ravnanju sprejema agencija za zavarovalni nadzor. Na ministrstvu še pričakujemo, da bo agencija podala bolj opredeljeno mnenje do vsega tega, kar je prišlo v zadnjem času v javnost. Tudi mi smo deležni samo informacij v javnosti. Nedvomno pa je bil to tudi povod za ministrstvo, da je na novo in še enkrat proučilo vse razsežnosti prostovoljnega zavarovanja in ugotovilo ter potrdilo tisto, kar smo v preteklosti že večkrat povedali: mi imamo neke vrste neizogibno prostovoljno zavarovanje oziroma mi celo rečemo, da imamo prisilno prostovoljno zavarovanje, ker zavarovancev je skupaj z Adriaticom skoraj milijon 450 tisoč, komaj kakšen državljan ni prostovoljno zavarovan. To dejstvo je v ostrem nasprotju s prakso držav, s katerimi se hočemo primerjati. To nas je pripeljalo do tega, da smo že napovedali in na prihodnji tiskovni konferenci ministrstva za zdravje bomo bolj eksplicitno razložili, zakaj menimo, da je potrebno zmanjšati prenos - to, kar se dogaja zadnjih pet, šest let - prenašanje pravic iz obveznega v prostovoljno zavarovanje, da jeta trend treba spremeniti, da je treba zmanjšati premije, da je treba zmanjšati premije zlasti socialno najnižje stoječim državljanom in uvesti na tem področju zavarovalništva v prostovoljni sferi kratko malo reformo, o kateri bo tudi v tem parlamentu precej govora v prihodnjih mesecih. Kar se tiče posameznih morebitnih napak Vzajemne, pa smo v resnici dolžni počakati ustanove, ki imajo pooblastila na tem področju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petan, izvolite. Želite dopolnitev odgovora?
Hvala za besedo. Nekaj od tega, kar je minister povedal, bi sicer lahko uvrstil med malo sprenevedanje, res je zadeva v nekem smislu takšna, da je to Vzajemna, da smo vsi neki lastniki. Ampak to ni res, ker potem bi kadrovanje bilo malo drugačno, potem bi bilo vzajemno ali pa kako drugače izpeljano, pa ni tako. To se pravi, tam se vidi, kdo je pravi lastnik. Pa vseeno, s tem sem zadovoljen, kar ste povedali. V bistvu pa mi niste odgovorili na tisto moje osnovno vprašanje. Vem, da bodo potrebne reorganizacije, pa da je to povod za nekaj, kar bo potrebno storiti mogoče. Škoda, da ni bilo prej. Jaz sem vas v bistvu vprašal, če vi menite, da je prav, da se te stvari dogajajo. Tu gre za področje, ki ga vi pokrivate. Navsezadnje za vas ni samo pomembno, ali neka bolnica dobro funkcionira, ampak da tudi ostali sistem, ki to pokriva, ki to suportira, dobro funkcionira. To se pravi, to je pa ravno sistem zavarovanja, dodatnega zavarovanja in pa seveda Vzajemna in Zavod za zdravstveno zavarovanje, ki sta tu še kako povezana, sta eden od teh zelo, zelo pomembnih sistemov. Če ta dva sistema ne delata, potem se bo tudi financiranje bolnic, navsezadnje zrušilo, če seveda karikiram, pa ne želim zdaj, da me zopet replicirate ali pa da mi razložite, kako ta sistem deluje, saj vemo, ker ni časa, da bi si to razlagali. Jaz sem vas vprašal, če mi lahko odgovorite, če se vam zdi, da je to prav tako, ker to je del, ki ga vi pokrivate, je v vaših kompetencah. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Morda sem, pa sem bil manj jasen. Jaz seveda ne želim na tem mestu, ki ga pokrivam, govoriti o krivdi za morebitne napake. Če me pa vprašate kot človeka, ki ta resor oziroma to področje pozna, pa menim, da ni prav, da imamo prostovoljno zavarovanje, ki je samo na videz prostovoljno, da menim, da je, ampak seveda zakonodaja in ne Vzajemna sama po sebi, omogočila zasebni ustanovi, da preprosto skoraj prisilno pobira denar, da ni prav, da je lažje dvigniti polico prostovoljnega zavarovanja, ki udari najrevnejše in da je mnogo težje dvigniti prispevno stopnjo, ki je pravična, vsaj do dohodkovnega položaja posameznega državljana. In prav to kar menim, da ni prav, kar jaz ob določenih prilikah govorim, da povečuje krivičnost sistema, napovedujem, da bomo to skušali, seveda če bomo uspeli pred vami v parlamentu ubraniti, spremeniti to spremembo, da bo bolj po evropskem modelu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministru za promet bo postavila poslansko vprašanje gospa Marija Ana Tisovic. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani ministri, spoštovane kolegice in kolegi! Imam vprašanje za gospoda Presečnika. Vsi dobro vemo, koliko v Sloveniji poudarjamo varnost v cestnem prometu. Vendar je na naših cestah še vedno preveč prometnih nesreč s težkimi zdravstvenimi posledicami ali smrtnim izidom. Pri vožnji po avtocesti s Štajerske proti morju lahko vidimo, da sta nasprotna pasova v večini avtocestnih odsekov ločena z zaščitnimi ograjami iz aluminija. Na odseku v Savinjski dolini, med Vranskim in Trojanami, pa z betonsko ograjo. Tragična prometna nesreča, ki se je zgodila v avgustu pri Senožečah, je pokazala, da aluminijasta zaščitna ograja nekako ni učinkovita, saj ne zadrži tovornjaka. Za nekatere odseke so značilne tudi specifične razmere, kot so na primer na Primorskem močni občasni sunki burje. Zato me zanima naslednje: Zakaj na vseh avtocestah Slovenije nimamo enotnih varnostnih standardov? Ali se morda ti standardi prilagajajo izvajalcem, za katere vemo, da so različni? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jakob Presečnik, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Najprej bi rekel to, da je seveda že pri umestitvi trase v prostor potrebno izdelati tudi presojo vplivov na okolje. Te različne varnostne ograje med obema stranema avtoceste so seveda rezultat tega in ker ste navedli konkretni primer v Spodnji Savinjski dolini, je ravno to bil pogoj, pogoj namreč, problem iz varovanja v tem primeru podtalnice in še nekaterih drugih vplivov. Sicer so pa te ograje seveda dimenzionirane v skladu z veljavnimi pravilniki in potrebami. Večina ograj v Sloveniji in tudi izven Slovenije, v Evropi, je izvedena na način, kot je v Sloveniji. Tako so te betonske ograje med obema voziščema prej izjema kot pravilo in tudi ne prinašajo kdovekaj k izgledu same avtocestne trase. Podobno je tudi s protihrupnimi zaščitami, ki so ravno tako izdelane na podlagi presoje vplivov na okolje oziroma ustreznih uredb o hrupu v naravnem življenjskem okolju oziroma hrupu zaradi cestnega in železniškega prometa. Za vse te ograje, vse te zaščite je potrebna ustrezna garancija, so potrebni ustrezni atesti. Vse te ograje, vsa ta zaščita je ustrezno projektirana in za njo so pridobljena tudi ustrezna upravna dovoljenja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilni odgovor želite? Izvolite, gospa Tisovic.
Hvala lepa za odgovor, vendar mene še vedno zanima: Zakaj ni na Primorskem, ko so taki sunki burje, saj je poznana burja, ali je to upoštevano ali ni upoštevano na tistih delih? Ker veter je zelo muhast, vemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, želite odgovoriti? Izvolite.
Že prej sem omenil presojo vplivov na okolje, to je eno, drugo pa, pri projektiranju posameznih elementov ceste je potrebno upoštevati tudi veljavne lokalne elemente in pritiski od vetra, ki so na Primorskem, so seveda bistveno drugačni, kot v ostalih delih Slovenije. To dejstvo je potrebno upoštevati seveda tudi pri projektiranju. Ravno tako kot pri projektiranju objektov visokih gradenj.
Hvala lepa. Ministru za notranje zadeve bo naslovil poslansko vprašanje gospod Branko Kelemina. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz sem nedavno tega registriral svoj osebni avto po dolgem času. Ker se mi je to zgodilo prvič v letošnjem letu, moram priznati, da sem za to porabil več kot štiri ure. Zgodilo se mi je to, da sem najprej zjutraj ob sedmih šel v drugo občino na tehnični pregled, potem sem se vrnil v svojo občino, kjer sem poiskal svojega agenta, ker ga imam pač leta in leta, da sem zavaroval svoj avtomobil. Potem sem prišel na občino, med tem časom je bila malica, sem potem tam plačal še neko cestnino, potem pa sem šel spet v Krško iskat nalepko [[...]]Skratka, še srečo sem imel, da me niso še enkrat poslali v Krško in še enkrat nazaj v Sevnico, da sem kupil avto slučajno in da sem imel dve zavarovanji, enega za določen čas samo za tri tedne, enega pa potem za eno leto. Če ne bi tega imel, če se ne bi to zgodilo, da sem dve zavarovanji naredil, bi moral še enkrat nazaj v Sevnico in potem še enkrat nazaj v Krško. Skratka, vi ste obljubili, ko smo o teh stvareh razpravljali, ne dolgo tega ste sami povedali, da so težave in da bomo na podlagi analize ukrenili marsikaj, kar bo pomenilo prijaznejše okolje za tovrstne storitve državljanom in državljankam in tako naprej, storitev na enem mestu - ne bom našteval, saj poznate vse te stvari. Zdaj bi vas pa lepo prosil - povedali so mi tam na zavarovalnici in na občini in vsepovsod, da je to absurd in zmešnjava in da je to groza, kaj se dogaja z razbito šipo, traktorji in tako naprej, ki vozijo tudi po 40 kilometrov na tehnični pregled Prosil bi vas, da poveste, kaj ste na tem področju naredili, če lahko to pojasnite. Obenem bi vas pa tudi vprašal naslednje. Dogaja se, če ima človek osebno vozilo napisano na ženo ali kogarkoli, pa potuje v drugo državo. Ne smeš potovati tam s tem avtom, ker v drugi državi plačaš kazen. Seveda moraš imeti za to posebno pooblastilo, ki ga je težko pridobiti, izgubiš veliko časa in denarja, velja pa samo eno leto. Zdaj bi vas pa vprašal, če se na tem področju karkoli bilateralno ali pa multilateralno dela, da bi te stvari vsaj s temi evropskimi državami bile tako urejene, da bi jaz lahko vozil avto tudi po teh državah. Vprašanje, če ga lahko sploh v Sloveniji - ne vem, boste povedali - če ni napisano na moje ime, recimo, če je napisano na ženo ali pa na mojega otroka, polnoletnega, ali kakorkoli drugače. To je problem, ki ga je treba rešiti. Prosil bi za odgovor na ti dve vprašanji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Rado Bohinc, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Točno je, spoštovani poslanec, da sem pred meseci odgovoril na to vprašanje, da pripravljamo analizo in bomo sprejeli nekatere ukrepe. To smo tudi storili. Analiza je izdelana. Poleg tega smo sprejeli že dva, tri ukrepe za izboljšanje stanja. Prvi je ta, da smo spremenili pravilnik o tehničnih pregledih v dveh smereh. Prva sprememba se nanaša na to, da poslej lahko vsak državljan ali državljanka sam izvede namestitev nalepke, kar deloma poceni celo operacijo - to je bila ena od kritik - če se tako odloči, če se ne, še vedno namesti to ustrezna pooblaščena oseba. Druga sprememba pa se nanaša na avtomobile za obdobje prvih treh let, ko niso potrebni tehnični pregledi, da se bo lahko - prav te dni začenjamo izvajati ta ukrep - na upravnih enotah prejela nalepka, ne da bi se morala opraviti pot do pooblaščene servisne organizacije, ker tehnični pregled ni potreben. Tretji ukrep gre v smer, ki sem jo že tedaj najavil, da naj bi na vseh upravnih enotah zagotovili, da pooblaščene servisne organizacije lahko izvajajo vse operacije na enem mestu. Na približno dobri polovici vseh servisnih organizacij je to sedaj zagotovljeno, za preostali del imajo upravne enote nalogo, da zagotovijo usposabljanje kadrov, da bi se lahko vse te operacije izvajale na enem samem mestu. Res je, kar pravite, da povzroči nevšečnost in neprijaznost že storitve prav okoliščina, da morajo uporabniki te storitve opravljati, različne operacije na različnih koncih. Celotna zamisel temelji na tem, da se bo na enem mestu, in to je na pooblaščeni servisni organizaciji, lahko opravila v celoti ta storitev: od zavarovanja, plačila zavarovanja do plačila uporabnine za ceste, tehnični pregled in pa sama nalepka. To so začetni koraki za postopno ureditev razmer. Strinjam se z vami, čeprav so se stvari v mnogo čem izboljšale, ko je bila opravljena registracija motornih koles, ki je poleg sezonske komponente dodatno povzročila velike gneče. Stvari so se v mnogo čem izboljšale, vendar mi še zdaleč nismo s tem zadovoljni. Potrebne so še globlje sistemske preureditve. Vzpostavitev učinkovitega registracijskega sistema v državi traja pač nekaj let. In tako bo tudi v Sloveniji. Spremembe, ki jih predvidevamo za prihodnje, nikakor ne pomenijo radikalnega preloma s sedanjo prakso, ampak nadgraditev. Zato je potrebno vsaj naslednje. Prvič, bistveno povečanje števila pooblaščenih servisnih organizacij. Bilo jih je 42, sedaj mislim, da jih je blizu 50 oziroma 48. Mislim, da moramo to številko povečati vsaj za še enkrat toliko. Politika, ki jo vodi sedaj ministrstvo, je ta, da vsakdo lahko dobi to pooblastilo pod pogojem, da izpolnjuje tehnične pogoje, ki so za vse enaki. Nikakršnih dodatnih kriterijev, oddaljenost ali kaj podobnega, kar je veljalo v preteklosti in kar je tudi povzročilo razmeroma majhno število servisnih organizacij, te politike ni več. Kdorkoli pride z vlogo, ki dokazuje izpolnjevanje tehničnih pogojev, bo ugoditev tega dobil in bo pooblastilo tu. Prvi pogoj je podvojitev števila teh organizacij, na daljši rok seveda. Drugi pogoj je sprememba zakona oziroma sprejetje novega zakona. Jaz sem obljubil na spomladanskih razpravah, da bomo do oktobra pripravili nov zakon o varnosti cestnega prometa. Ta zakon bo pripravljen do oktobra. Ne verjamem, da so bo začela o njem že parlamentarnarazprava. Predlagali pa bomo javno razgrnitev oziroma javno predstavitev nekaterih odprtih vprašanj, ki se v zvezi s tem zakonom prav na tem področju, pa tudi na policijskem področju pojavljajo. Priložnost za razpravo o dograditvi sistema nalepk bo ob razpravi o tem zakonu.
Hvala lepa, gospod minister. Dopolnilno vprašanje, dopolnilni odgovor želi gospod Kelemina. Izvolite.
Hvala lepa za odgovor. Mene veseli, da se dela nekaj na tem področju. Jaz bi vas resnično samo hotel opozoriti na to, upam, da se zavedate dimenzije vseh teh problemov in tudi dodatnih stroškov, ki se delajo državljanom zaradi vožnje, onesnaževanja okolja in tako na izgubah časa in vsega tega – to so resnično problemi. Če bomo to spreminjali, bo pač boljše, upam, da bomo imeli možnost vplivati na te spremembe, da v občinah, kjer ni servisa za tehnične preglede in tako naprej, tako kot je prej bilo, da so se te občine z nekimi dogovori, medobčinskimi ali kakorkoli dogovorile, da si lahko tudi v drugi občini napravil kompletni servis. Včasih je tako bilo. Jaz vem, da sem v Krškem lahko vse naredil na servisu in tudi potrdilo dobil in čisto vse. V tej smeri je treba delati, da potem tisti občani, ki bi bili v občinah, kjer ni teh pooblaščenih servisov, ne bi bili prikrajšani zaradi tega in si povzročali bistveno višje stroške, kot se dogajajo zdaj in vse ostalo, kar je s tem vzporedno povezano. Tukaj bom počakal na to, da se to dejansko zgodi. Prosil bi, da pohitite čimbolj. Zdaj pa, če lahko odgovorite na tisti drugi del vprašanja, ki sem vam ga postavil, glede možnosti vožnje avtomobila, ki ni napisan name, ampak na mojo ženo ali pa na mojega sina in tako naprej, doma ali pa v drugi državi. Jaz ne vem, če sploh lahko doma tak avtomobil vozim, ali moram imeti posebno pooblastilo, da ne bom prej ko slej plačal kazen. Jaz slučajno, kaj jaz vem, imam pač vse avtomobile napisane na ženo, pa mi odgovarja, oziroma je pač ona šla to urejat, ker je imela čas. Zdaj pa imam probleme. Če hočem v tujino, moram iskati pooblastilo in tako naprej. Ali ni to možno urediti na nek način, da vsaj v tem krogu, če je isti naslov in tako naprej, ne bi prihajalo do teh problemov? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Najprej bi rekel samo to. Zelo močno se zavedamo dimenzije tega problema. Intenzivno delamo na razreševanju teh vprašanj. Mislim, da je tudi to priložnost, da pozovemo tisti del zainteresirane javnosti, ki je pripravljena iti s podjetniškami pobudami v nove pooblaščene servisne organizacije, da za to ni nobenih ovir, razen izpolnjevanje pogojev. Če so pobude te vrste po občinah, je to samo hvalevredno in bodo padle na plodna tla. Kar pa zadeva drugega vprašanja, bi lahko rekel samo to, da se mi zdi zelo umestno konkretno razpravljati, pa bomo videli, za katero državo gre oziroma ali so s to državo vzpostavljeni ustrezni odnosi v smislu sporazuma o vzajemnosti glede ustreznega pooblastila. Mi smo pripravljeni to vprašanje posebej proučiti, seveda na konkretnem primeru - ali gre tu za Hrvaško ali gre za Jugoslavijo ali gre za kakršnokoli od teh držav. Za Slovenijo pa mislim, da formalnih vprašanj te vrste ni oziroma policija ne postavlja vprašanja, če imate avtomobil brez pooblastila napisan oziroma če je ženina last in ne vaša.
Hvala lepa. Ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano bo postavil poslansko vprašanje gospod Alojz Sok. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Rad bi vas, gospod kmetijski minister, opozoril na nekaj, kar seveda že veste, in sicer bi vam rad predstavil in slišal tudi vaše mnenje o težkem položaju slovenskih vinogradnikov v tem trenutku, še zlasti tukaj mislim na težak položaj na štajerskem vinorodnem okolišu. Vem, da mi boste odgovorili z delovanjem trga, s principi delovanja trga, vendar mislim, da po petdesetih letih socialističnega gospodarstva, ki smo ga imeli v tej državi, ni možno glede tega problema tako enostavno odgovarjati. Poglejte, že tretje leto zapored se vinogradniki srečujejo z eno največjih kriz po vojni. V kleteh so vedno večje zaloge vina, Slovenija vse več tega proizvoda tudi uvaža, cena grozdja danes na tržišču v tem predelu Slovenije dosega nekje povprečno med 60 in 80 tolarji. Pa še to, za lani so mnoge vinske kleti izplačale pridelovalcem vsega skupaj 10% vrednosti. Letos smo tik pred novo letino, pred novo trgatvijo in vinogradniki dejansko ne vedo, kam s presežki tega vina. Mene zanima naslednje: Ali ima vlada kakšen program, pripravlja kakšen program, na podlagi katerega bi pred vstopom v Evropsko unijo tem proizvajalcem pomagala, da ne bi prihajalo do tega, kar se v tem trenutku dogaja, da vinograde, ki so jih pred nekaj leti sadili tudi na neprimernih površinah, na ravninah, danes puščajo, da propadajo oziroma nekateri se že odločajo, da bodo pristopili h krčenju in zmanjševanju števila trt. Druga zadeva, ki pa se pojavlja, začela se je nekako pred tremi leti, letos pa se mi zdi, da je prišla že z vso ostrino, pa je pojav te nove bolezni, katere posledice nekateri primerjajo s pojavom trtne uši na začetku prejšnjega stoletja. Govorijo, da se nam bliža na tem področju velika katastrofa. Zato nas zanima: Ali v ministrstvu za kmetijstvo to zadevo spremljate, ali obstaja kakšen program eventualne sanacije in na kakšen način se bo država lotila, bi rekel, tega novodobnega problema? Vemo, da gre za bolezen, ki so jo enostavno poimenovali rumenica in ki napada najbolj kvalitetne vinske sorte. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister mag. Franc But, izvolite.
Hvala lepa. Mislim, da se kar nekaj sprememb predvideva, ki nesporno govorijo o tem, da bi v Sloveniji v bodoče, kar se obnov tiče, podpirali samo in izključno usmeritev v visoko kakovost. V svetu in delu Evropske unije kot velikega dela evropskega in svetovnega tržišča na področju vin je pač jasno dvoje: namizna in deželna vina dosegajo izjemno nizko ceno. S temi vini bomo čez leto in pol preplavljeni brez vsakih omejitev, v količinah, kot jih bo kdorkoli želel kupiti. Obstaja pa tudi možnost trženja visokokakovostnih in na trgu posebej v tržne niše usmerjenih proizvodov. Samo tu ima Slovenija določeno tržno možnost. Velikih možnosti pri velikih količinah nimamo, ker v tem primeru bi pravzaprav se morali ozreti samo po Španiji, po nekaterih drugih državah ali vinorodnih delih, območjih, kjer enostavno na način takih povprečnih ali manj kakovostnih vin enostavno preživijo samo v primeru, če gre za 50 in več hektarjev. To v Sloveniji ni mogoče, to v Sloveniji ni realno, saj tako tudi ne bo. Zato bi v bodoče, od prihodnjega leta naprej, podobno kot to že intenzivno delajo v primorski vinorodni deželi in imajo bistveno manj težav ter dosegajo bistveno višje cene in so dosegli bistveno večji napredek za razliko od Štajerske, ki je največja, pa tudi najbolj tradicionalna slovenska vinorodna dežela, tako da enostavno obnove, ne več v širitev hektarjev, ampak v popolno spremembo sortimenta, kjer za to obstaja interes, s ciljem izjemno visoke kakovosti. Kar se tiče tistega, kar že sedaj podpiramo, podpiramo podpore pri izvozu, pri skladiščenju za vinske zaloge in podporo pri vinskem koncentratu. Približno eno milijardo tolarjev denarja bomo letos za ta namen porabili in na ta način bomo pomagali izvoziti 8,5 milijonov litrov vina v različne zahodnoevropske države. Uvoz je bil samo na 4,5 milijona, kar je bilo letos do sedaj uvoženega po uradnih podatkih, in to je bistveno manj, kot je bilo prejšnja leta, večina gre z južnih trgov. Opozarjam,čez leto in pol bo trg v primeru Evropske unije v celoti odprt. Zato predlagamo usmeritev obnov samo v dvig visoke kakovosti oziroma spremembo sortimenta. Poudaril bi tudi, da tisto, kar je drugo - ureditev poslovnih odnosov: kdor ne bo imel poslovnih odnosov ali ne bo samostojno nastopal na trgu, ne bo mogel računati na državne pomoči, kot so koncentracija, izvoz, podpora zalogam. Razmišljamo, mimogrede, tudi o uvedbi enkratne destilacije, ko bi določene vinske zaloge spremenili v čisti alkohol, ki se neuporablja v namene pijač, ampak v industrijske namene. To je oblika, ki jo Evropska unija pozna. Namreč, v Sloveniji smo bili priča in smo še vedno priča velikega deleža sivega trga in potrebe po reševanju s strani države se pojavijo samo takrat, ko na trgu ni več možnosti prodajati na način, kot je bilo to mogoče prej. Sivi trg se zožuje, žal tudi zakonodaja - kot jo morda koristno zdravju, predlagajo moji kolegi v vladi - na drugi strani pospešuje sivi trg, ker znižuje atraktivnost uradnega trženja, to je druga zgodba. Skratka, to so stvari, ki jih vidim sam kot možne. Kar se pa tiče rumenice, ta po mnenju strokovnjakov napada predvsem oslabljene vinograde. Strokovnjake smo zaprosili, da pripravijo predlog, če bi ta stvar zajela večje dimenzije, kako ukrepati, na kakšen način ukrepati, pa lahko o tem tudi v tistem trenutku, ko bo ta odgovor bolj jasno znan, tudi odgovorimo oziroma bomo tako ali tako ukrepali, če bo to potrebno.
Hvala lepa.
Pa smo še to, letošnji pridelek bo manjši približno 20 procentov od lanskega, različno od področja do področja v Sloveniji.
Hvala lepa. In še zadnje poslansko vprašanje, ki je, žal, naslovljeno na ministrico za gospodarstvo, ki vam ustnega odgovora danes ne bo mogla dati, ker je opravičeno odsotna. Mag. Janez Drobnič, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ja, ne vem, kaj se dogaja z ministrico za gospodarstvo. Zadnjič je ni bilo, je odgovarjala državna sekretarka za finance. Ne vem, ali se me boji, ali se me izogiba, ali kaj - ker midva se lahko drugače pogovarjava. Tukaj nimam nikomur postavljati vprašanje, saj ne vem, če si bo kdo sploh zapisal. Saj ni nobenega. Bomo magnetogram poslali.
Tako, magnetogram. In če boste podali izjavo, da želite ustni odgovor na naslednji seji, smo vam dolžni zagotoviti v skladu s poslovnikom, da ministrica ustno odgovori na vaše vprašanje poslansko na naslednji seji.
Torej bom postavil vprašanje. Kot predsednika komisije, kot poslanca me ljudje sprašujejo glede obnašanja Slovenske odškodninske družbe. Neprestano jim pošilja neke dopise in to kar zapovrstjo, da naj posredujejo te podatke, ne da bi enkrat jim posredovali, ampak večkrat zapored. S tem trošijo državni denar. Torej upravičence, ki bi bili upravičeni do denarja, pa so že zelo stari in grdo povedano - so tik pred smrtjo ali pa hitro umirajo, jih na tak način dražijo. To je nedostojno početje in sem na to že opozoril, vendar se na tem, na tej slovenski odškodninski družbi, ne premakne nič: ves čas počnejo isto. Kot vemo, smo dobili obljubo, da bodo dobili vsi odločbe že tam, nekje, novembra prejšnjega leta - nič od tega ni! Med tem časom pa brokerji veselo trgujejo z obveznicami, torej zadaj je pa denar, ki naj bi šel za oškodovance. Torej, nekorektno početje. Sprašujem gospo ministrico: Kdaj bo naredila red v Slovenski odškodninski družbi? Da me ne bodo ljudje, državljani več napadali, da nič ne naredim in nič ne urgiram. Skrajni čas je že in pošteno bi bilo do slovenskih državljanov.
Hvala lepa. Se boste zadovoljili, tako kot je v poslovniku zapisano, s pisnim odgovorom, gospod Drobnič, ali boste napovedali in vztrajate pri ustnem odgovoru gospe ministrice na naslednji seji?
Pri ustnem odgovoru, pa še po možnosti letos.
Poslovnik je tu jasen. »Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko napove, da vztraja pri ustnem odgovoru.« V tem primeru bo predsednik državnega zbora vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo državnega zbora in ministrica, upam da takrat prisotna, vam bo odgovorila na vprašanje. Spoštovane poslanke in poslanci! Se opravičujem, poslanke in poslanci, samo še obvestilo. Te točke ne bomo končali, ampak jo bomo prekinili. Točko prekinjam, ker jo bomo končali jutri ob 17.35 uri, ko bomo opravili glasovanje o predlogu sklepa dr. Andreja Bajuka, podanega na podlagi drugega odstavka 146. člena poslovnika. Glasovali bomo o predlogu sklepa, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru na poslansko vprašanje dr. Bajuka, tako da te točke ne zaključujem. Zahvaljujem se vsem, predsedniku vlade, ministrom in generalnemu sekretarju za podane odgovore. Tudi vam najlepša hvala za sodelovanje. Gospa Majnikova, izvolite.
Ali mi je dovoljeno postopkovno vprašanje? Glede na to, da prvič uporabljamo novi poslovnik, in glede na dogovor, ki je bil, da se kot poslanska vprašanja dajejo samo vprašanja širšega pomena ne pa lokalnega pomena, bi opozorila, da je danes bilo nekaj poslanskih vprašanj, ki so lokalnega pomena in bi se lahko prekvalificirala v pismene pobude. Zato bi predlagala, da se uporablja enak vatel v vseh poslanskih skupinah. Hvala.
Hvala lepa. Na začetku bo verjetno kar nekaj problemov pri tolmačenju tega vprašanja. Prepričana sem, da se bo ta meter v kratkem izoblikoval in zadovoljil želje nas vseh. Najlepša hvala in lahko noč.