Hvala g. predsjedniče. Kolegice i kolege. Ja sam danas želio u slobodnom govoru držati jedan neobičan i neočekivan govor u ovom Saboru, htio sam govorit o VElji Nevolji, o Vulinu, o Vučiću i ovu dvojicu zadnjih pohvalit ljude koje ja nemam običaj hvaliti. A znate zbog čega? zbog načina na koji su beskompromisno obračunali sa tim monstrumom. Mi VElju Nevolju nemamo u kriminalu, ali imamo ga u hrvatskom pravosuđu pa sam njemu htio posvetiti ovaj slobodni govor, međutim kako sam ja u Domovinskom pokretu postao čovjek zadatka ko nekad Pero Bručić u Dinamu, dobio sam zadatak odgovorit na prozivke na napade g. Pupovca na Domovinski pokret, na Škoru, na Prkačina, na HOS, pa ću krenut sa HOS-om. Dakle, u jednom intervjuu u jednom riječkom Novom listu iz svih oružja i oruđa po HOS-u i pozdravu „Za dom spremni“ i spominjanju rasnog zakona itd. Dakle, g. Pupovac onaj ko se osjeća pripadnikom i predstavnikom srpskog naroda mora vrlo voditi računa kad spomene rasne zakone. Rasnih zakona je za Hitlera bilo svuda moralo ih je bit, ali srpski narod je svojom slobodnom voljom 1805., šeste godine već tijekom 1. srpskog ustanka donio rasni zakon za Karađorđa Petrovića pa su to ponavljali Obrenovići, čak i onaj najeuropskiji, najmudriji, najliberalniji Mihajlo Obrenović je donio jedan rasni zakon, a posebno su zanimljiva dva rasna zakona ili dva ukaza koji su doneseni 1940.g. za prve Jugoslavije. Doduše predložio ih je Slovenac KOrošec, ali zna se tko mu je naređivao i čija je to ideja bila. A ta dva rasna ukaza su bila otprilike ovakvi, jedan zabranjuje Židovima upis na visokoškolske ustanove, a drugi zabranjuje Židovima trgovati hranom. I što se događa? Hrvatska tad odlučuje svojom slobodnom voljom, hrvatski ban Šubašić suspendira te zakona u Hrvatskoj, kaže to nama Hrvatima nije svojstveno i mi to nećemo. jedna je situacija bila '41., druge godine, a sasvim druga '40.-te godine. Međutim, što se tiče napada na g. Škoru, ha ne znam gdje ste našli taj kod Škore vidljiv antisemitizam kada je on osoba koju čovjek kad pogleda na prvu vidi da kod njega nema ništa protivno ni jednome kolektivitetu. Pa g. Škoro je postavio jedno najnormalnije pitanje. Dakle, radi se o gospođi koja nije pobijedila ne nekakvom natječaju znanja, koja nije bila na kvizu Najbrži prst itd. nego koja je zbog sporazuma SDSS-a i HDZ-a došla, tako je Joža, i došla je na poziciju kojoj ona očito nije dorasla. Tu nemamo šta više pričat. Što se tiče mene i moje neupućenosti u srpsku pravoslavnu crkvu jedva čekam da mi argumentirano ukažemo na bilo koji moj propust što se tiče prvo, jednog potpuno besmislenog ugovora između Hrvatske države i srpske pravoslavne crkve, a nakon toga ću rado ponovo kroz povijest srpskog pravoslavlja od 1217.g. pa do današnjih dana i ukazati da srpska pravoslavna crkva se na ovim prostorima pojavljuje tek 17.6.1920. ukazom Aleksandra Karađorđevića. Sve što sam rekao o ne postojećem episkopskom savjetu, o izmišljenom predsjedniku, o nelegalnosti srpske pravoslavne crvke u Hrvatskoj stoji i iza toga dalje stojim. Također, ponoviti ću i ono što sam rekao da je potpuno suprotno kanonu pravoslavlja osnivati pravoslavnu crkvu u susjednoj državi jer pravoslavlje kaže da vjerske granice idu tamo kako idu i državne granice. Mi o ovome moramo očito otvoriti raspravu pa da uvodničar govori 20 minuta pa da tu bude ozbiljnih replika pa da na koncu pomognemo aktualnoj hrvatskoj Vladi da se riješi ovog problema koji je problem jednako za srpski i za hrvatski narod. Hvala vam lijepa.
I idemo na jedanaestu raspravu u ime Kluba zastupnika SDSS-a govorit će poštovani kolega Milorad Pupovac. Izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Budući da ja nisam dobio zadatak ja ću govoriti o onome što sam odlučio sam da govorim, a o nadriliječnicima, nadripolitičarima, nadripovjesničarima ne bih govorio. Kad prevladaju i prevladavaju kao što pokušavaju prevladati u ovom Saboru naći ću načina da i o tome progovorim. Ono o čemu želim govoriti jeste zapravo ono o čemu bih rado govorio to je širokopojasni Internet na području Banije, Korduna, Like, dobrog dijela Sjeverne Dalmacije. Ono o čemu bih rado govorio jeste pametna tehnologija u cijeloj Hrvatskoj, a onda i na tim područjima, ali tamo se o tome ne može govoriti. Tamo se o tome može govorit eventualno kad je posredi postavljanje većeg broja baznih stanica za mobilne telefone, tako da ih ljudi mogu koristiti na cijelom tom području kao što ih koriste u svim dijelovima RH. Ono što mnogi ljudi ili rijetko ko nema u RH jeste da ima put do svoje kuće, a na području Banije i na mnogim drugim područjima ratom opustošenim ljudi nemaju pristupa do svoje kuće, niti na području Gline, niti na području Petrinje, niti na području Dvora, niti na području manjih općina Sisačko-moslavačke i Karlovačke županije, o tom želim govoriti. Svatko i svakom je država dužna osigurati da njihova imovina ne propada, da imaju mogućnost pristupa do svojega doma, bez obzira da li taj dom bio stalan ili povremen ili privremen. I to tražimo i očekujemo da se napravi u planu revitalizacije područja koja su pogođena potresom i svih ostalih područja koja su tretirana kao područja od posebne državne skrbi. Ljudi koji su ili sami gradili te puteve zbog oslabljenih zajednica, razrušenih zajednica, sad više nemaju socijalne mogućnosti i socijalne snage da to vrate. I to mora biti prvi plan i prvi posao države prije nego što krene u obnovu kuća, da izgradi osnovnu infrastrukturu, onima koji još nemaju struju da im omogući tu struju, a mnogima, nažalost mnogima koji nemaju puteve, koji su, koje je voda odnijela, koje je živica obrasla, koji su kamioni koji izvlače drveno bogatstvo s toga područja uništili od raznih privatnih vlasnika ili državnih poduzeća želimo da ti putevi budu prioritet i da država zajedno sa JLS-ovima napravi neku vrstu new deala na tom području. Kažem new deala zbog toga što je svaki čovjek na tom području dragocjen. Na području Ličko-senjske županije danas živi manje od 4 čovjeka po km2, na području grada Gline u pojedinim područjima ta brojka je i manja od 4 čovjeka po km2. Koga je za to briga? Pa one koji se brinu za to, kakve je zakone imao Obrenović za vrijeme svoje vladavine? Ili kakve je zakone sklopila Srpska pravoslavna crkva koja je ugovore sklopila sa RH kakve je sklopila sa svim drugim vjerskim zajednicama u RH. Nas u ovom trenutku je briga da taj kraj počne sa procesom oživljavanja. Taj proces oživljavanja treba krenuti sa izgradnjom infrastrukture. I kao što su američki predsjednici 20-tih i 30-tih godina u vrijeme ozbiljne ekonomske krize poručivali u svakom loncu treba biti pile. Tako isto ovdje kažemo do svake kuće treba biti put, treba biti pristupni put. Hvala vam.
Zahvaljujem. Za povredu Poslovnika javio se je kolega Prkačin, izvolite.
238. st. 5., ja nisam ni povjesničar, ni kvazi povjesničar, g. Pupovac me pokušava uvrijediti. Ja sam samo hrvatski domoljub koji smatra da je poznavanje nacionalne prošlosti mjera domoljublja i ništa više. Ja nisam došao polagati prijemni ispit na Filozofskom fakultetu, nit se kandidirati da budem profesor, nego jednostavno u HS zastupat interese moga naroda. Hvala lijepo.
Kolega Prkačin, vas nije imenom i prezimenom spomenuo zastupnik Pupovac, tako da ne smatram da je došlo do povrede Poslovnika. Dapače, iskoristi ste ovo za repliku, a ne za povredu Poslovnika, pa vam dajem opomenu. Sedma rasprava, Klub zastupnika HSS-a i HSU-a, poštovani kolega Silvano Hrelja, izvolite.
G. predsjedniče, kolegice i kolege. Vjerujem da biste se složili da nešto što nosi epitet krizni, vrijedi samo ograničeno vrijeme dok kriza traje. Jedini izuzetak bi mogao biti stalno kretanje od lošeg na gore za umirovljenike i to bi se moglo protumačiti kao kriza u kontinuitetu. Daleke 2009. g. Vlada i Sabor su zbog ekonomske krize uveli krizne poreze, smanjili mirovine po posebnim propisima iznad 3500 kn za 10%, uveli porez na mirovinu, harač i 2 stope posebnog zdravstvenog doprinosa za umirovljenike, 1% za one koji imaju mirovine iznad 3500 kn i 3% za one sa mirovinom iznadprosječne neto plaće. Nakon prve obustave od mirovine, pobunili su branitelji i tadašnji ministar Milinović svojom je odlukom za njih obustavio daljnju obvezu plaćanja 3% zdravstvenog doprinosa. HSU je tada izašla iz koalicije s HDZ-om zbog harača i takvih izuzetaka. Pazite ovo o čemu danas govorim, nije socijalni prioritet jer se radi o dobrostojećim umirovljenicima, no nepravda je i to velika nepravda, radi se o dvostrukom oporezivanju. Radi se o mjeri koja je trebala biti privremena ali ostala jer tko će govoriti o dobrostojećim umirovljenicima, u zemlji sa toliko siromašnih? Evo ja ću jer me zovu, jer mi pišu, jer mi je to dužnost. Opterećenje mirovina je iznad 4000 kn porez od 10% plus prirez plus dodatni doprinos od 3% plaćaju svi s mirovinom većom od prosječne plaće, sada je to 6724 kn a lani je bilo 6454 kune. Netko sa mirovinom od 7000 kn plaća 350 poreza, 84 kn prireza ako je živio u Zagrebu i 210 kn tog doprinosa, ukupno 594 kn mjesečno ili 7128 kn godišnje odnosno jedna mirovina državi. Ti ljudi su imali velike plaće, puno staža, naplaćali su se doprinosa i doprinosa, poreza, imaju limitirane mirovine i sada čine skupine od oko 30 000 umirovljenika koji su u proteklih 12 g. za zdravstvo u državni proračun uplatili više od 900 milijuna kn da ni sami nemaju pojma za što taj novac ide. to što nisu socijalno ugroženi, ne znači da nisu zakinuti. Zašto su samo oni diskriminirani? Krave muzare dok su drugi izuzeti. Zašto ta kriza samo za njih traje? Jesu li baš oni pozvani spašavati zdravstvo? Ako je tako, neka im se kaže i neka se pokaže bar jedno poboljšanje u zdravstvu koje je postignuto novcem iz tog doprinosa. Ponavljam, uvedeno je kao krizno, uvedeno je kao privremeno, jednostavno je ostalo jer ne može nam nitko ništa, ovo je zrelo ljudi moji, za tužbu protiv države ali trebalo bi stati u red. Pokušao sam to riješiti 2014. i 2015., imao sam obećanje da će se to riješiti 2016., ali nismo uspjeli dobiti povjerenje građana. Dragi umirovljenici, znajte da oni računaju na vašu šutnju, računaju na vašu podijeljenost a sve više uviđam, računaju na vašu starost jer starost je ono što je zajedničko i umirovljeniku sa 2000 kn i onome sa 7000 kuna, poodmakle godine. Jedni se srame svoje niske mirovine, a drugi visoke, a sram bi trebalo biti one koji zaboravljaju kakve su zakone donijeli i zakone koji oštećuju i unesrećuju ljude. Ovo je još jedno ukazivanje na jednu nepravdu nakon puno, puno poziva naših umirovljenika. Bio sam i ostajem vaš glas.
Deveta rasprava, Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovani kolega Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče sabora. U politici je ponekad u redu nešto ne znati, nitko ne zna sve. I svako toliko dobit ćemo pitanje na koje ne znamo odgovore. Tada je mnogo poštenije i ljudskije reći ne znam nego muljati i filozofirati u pokušaju da recimo ispadnemo pametni. Međutim, neznanje je dopustivo onda kada nije vezano za nešto što se naprosto mora znati. Recimo kad ministar vanjskih poslova kaže da će zatvoriti 2 poglavlja u pregovorima, ali ne zna koja dva. Neznanje je dopustivo i onda kada predstavlja iznimku, a ne pravilo. Predsjednik Vlade Plenković međutim ima vrlo ozbiljan problem s neznanjem. U ovom saboru o njegovom neznanju već se govorilo, ali umjesto da premijer shvati da bi se trebao informirati o svim aferama svojih stranačkih kolegica i kolega, on ustraje u svom neznanju. Treba Plenkovića ipak donekle razumjeti. Siguran sam da nikome ne bi bilo lako voditi stranku s presudom u kojoj bi i najboljim bilo teško pronaći 15, 16 ljudi recimo bez afere. Lakše je biti blažen u neznanju. Međutim, premijerovo neznanje plaćaju građanke i građani Hrvatske. I to ne samo novcem kao u slučaju kredita koji su dvojica aktualnih ministara potpisali optuženoj Gabrijeli Žalac, bivšoj Mercedes ministrici za koji premijer dakako nije znao. Premijerovo neznanje građani plaćaju i svojim zdravljem kao u slučaju sramotnog skandala s platformom Cijepi se. Neke vrste neznanja su nažalost vrlo doslovno smrtonosne. Hrvatska treba premija koji zna ili premijerku jer ovaj koji ne zna, ne vidi, ne čuje i ne želi znati vidjeti i čuti očito nema kapacitet za dužnost koju obnaša i odgovornost koju mu je ovaj Sabor povjerio, ova zemlja, ovi ljudi zaslužuju bolje. Ako se premijer ne bude promijenio sam građani će naprosto promijeniti premijera, samo je pitanje vremena i broja žrtava neznanja u tom vremenu.
Osma rasprava, Klub zastupnika Centra i GLAS-a i poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, u prvoj polovici 12. mjeseca prošle godine ovdje smo do jutra raspravljali o interpelaciji na temu nepripremljenosti zdravstvenog sustava na koronu. Govorili smo da premijer Plenković, ministar Beroš i cijela Vlada su imali dovoljno vremena da se neke stvari predvide i pripreme kako spada. Naravno, da je vladajuća većina izglasala da nismo u pravu, da to što govorimo nema veze s istinom, da je sve savršeno i cvjetaju ruže. Ali kolegice i kolege iz HDZ-a i pridruženih stranaka mnogo smo se puta do sada uvjerili da istina i stvarnost ne pitaju za većinu u saboru. Broj ruku koje imate u saboru nema baš nikakve veze s tim što se stvarno događa. I tako premotamo film 4 mjeseca dalje, u travnju smo ove godine i vidimo da je baš sve što smo u interpelaciji pisali i govorili istina. Zbog nepripremljenosti i nevjerojatne šlampavosti platforma preko koje je trebalo organizirati i koordinirati cijepljenje se raspala jer valjda nije bilo dovoljno vremena u više od godinu dana predvidjeti da će cijepljenje u jednom trenutku početi i da nam treba organizacija. To je stvarno iznenađenje. Glavno da su se tu u raspravi interpelaciji HDZ-ovi jurišnici nadmetali tko će više hvaliti pripremljenost zdravstva. Toliko daleko da su neke posebno nadobudne mlade nade pokušale tvrditi da napadamo sestre i liječnike. Ima samo jedna stvar koju prije 4 mjeseca nismo napisali u našoj interpelaciji, a sad se u slučaju cijepljenja pojavila. Sumnja na pogodovanje i korupciju. Dragi moji HDZ-ovci pa što biste vi da vam nema korupcije? Čini se da ne možete disati bez da negdje nekom prijatelju ili kumu ne dodijelite neki posao pa na njemu zajedno omastite brk. Čak niti koronu i cijepljenje ne možete odraditi bez da se odmah novac građana ne slijeva u vaše džepove, a za cijepljenje koga briga. Glavno da je kućni prijatelj i priručni fotograf uzeo 5 miliona za aplikaciju koju je odradio na besplatnom programu i koja očito ima samo jednu jedinu manu, ne radi. Ministar zdravstva Beroš, ta velika nada novog reformiranog HDZ-a besramno dodjeljuje milijunske poslove prijateljima usred užasa u koje je doveo zdravstvo. Uvjerava nas da službe kažu da je sve u redu i odbija preuzeti bilo kakvu odgovornost za kao koji je proizvela njegova platforma za cijepljenje. Veli tako Beroš da nije istina da platforma ne funkcionira nego možda samo ne radi kako bismo htjeli. Koja je točno razlika znaju valjda Beroš i Plenković, a o tome kako funkcionira svakodnevno svjedoče prijavljeni koje je platforma izbrisala, stariji od 65 godina i kronični bolesnici koji i dalje čekaju poziv kao i liječnici opće medicine. Stvarno ne znam, možda bi trebalo u saboru organizirati neko glasanje i onda da izglasamo da sve savršeno funkcionira odnosno bolje rečeno da izglasate da sve savršeno funkcionira, da smo cijepili 50% stanovništva, da smo pobijedili koronu zahvaljujući Beroševoj platformi jer ako vaša većina nešto u saboru izglasa onda je to baš tako. Sasvim je jasno da ministar Beroš mora otići nakon svega što je građanima priuštio i upropastio i ono što im doslovno spašava živote, ali ne trebamo se zavaravati da će time biti riješen jedan problem, a zdravstvo profunkcionirati. Beroš je ministar zato što ga je na to mjesto postavio Plenković i prvenstveno odgovornost leži na premijeru Plenkoviću jer sve dok je on premijer i HDZ na vlasti tonut ćemo sve dublje i dublje dok se za to vrijeme nesposobni i korumpirani ministri smjenjuju kao na traci i to ne samo u zdravstvu nego i svim drugim resorima. Hvala lijepo.
5. rasprava Klub Hrvatskih suverenista i poštovani kolega Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani predsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege. Božićno vrijeme je odavno završilo, a slijedeći Božić je jako daleko. Međutim, u gradu Šibeniku se tek danas raskićuje. Ne raskićuju se božićne jelke, al se raskićuju borići, što bi mi rekli u Šibeniku, smrike, žbunje oko odlagališta otpada „Bikarac“. Od čega se raskićuje? Od nagomilanih najlonskih vrećica, mi bi rekli u Šibeniku, kesa, kesica koje ih ima na tisuće, na stotine blizu tog odlagališta. E sad, pitanje je zbog čega se raskićuje? Zbog čega su jučer i jutros deseci radnika šibenske „Čistoće“ i poduzeća „Bikarac“ na terenu i marljivo prikupljaju kesice? Zato što u Šibenik danas dolazi drug Plenković. On danas dolazi upravo podsjetiti taj Regionalni centar za gospodarenje otpadom „Bikarac“ i da bi sve bilo primjereno kamerama i da predsjednik vlade Andrej Plenković to lijepo sve skupa vidi reprezentativno, e to mora onda sve se sjajiti. I onda naši vrijedni radnici „Čistoće“ evo cijeli dan jučer i danas skidaju te kesice, vrećice sa borića u okolini Bikarca. A kad govorimo o Bikarcu, ja nemam ništa protiv da se povlači novac EU, štoviše, ja, meni je to drago, iako uvijek naglašavam da je to naš novac koji smo mi uplatili u članarini EU i nemam ništa protiv selekcije, selektiranja otpada i reciklaže otpada. Međutim, ako je netko potrošio stotine i stotine milijuna kuna, a sada je negdje na razini od 7% recikliranog, ponovno upotrijebljenog otpada, onda se pitam ja nešto ne valja. Zar nije tako? Prije 2 godine smo bili na 0,8 pa na 0,9%, sad smo na rekordnih skoro 7% recikliranog otpada. Govorim o Šibensko-kninskoj županiji. E, to nije sve. Jedan dio otpada koji se reciklira je i plastika i onda kada naši, naša vrijedna čistoća, odnosno Bikarac tu plastiku selektira, on nju daje ovlaštenom otkupljivaču i plati tom otkupljivaču skoro 1000 kuna s PDV-om tonu tog otpada, a taj otkupljivač opet taj otpad dalje prodaje i ne samo to, od države dobija 50 lipa po boci povratne ambalaže. Dakle, građani plaćaju trošak nečega za nešto, javna komunalna poduzeća uzimaju taj novac od građana, a onda neki privatnih uzima novac od tih javnih komunalnih poduzeća, posredno od građana i dobija još novca od države. Meni to, reći ću, blago rečeno, smrdi. Dakle radi se o nečemu o čemu bi morali i mi ovdje u HS-u ozbiljno porazgovarati. Ovdje sam već prije govorio da je apsurd prikupljanja otpada tim veći što ono što ne završi kod hrvatskih znači prikupljivača odnosno otkupljivača otpada, ono završi u Austriju, a onda Austrijanci od tog istog otpada za koji mi njima platimo što su ga uzeli, proizvode elektroničnu energiju ili griju svoje domove uz pomoć toplana. Pitanje je jednostavno, jesmo li mi prebogati da dijelimo novac tko zna kojim privatnim otkupljivačima otpada i jesmo li mi previše bogati da dajemo, poklanjamo novac npr. konkretno, Austrijancima? I naposljetku, najvažnije pitanje, kako je to moguće da nakon stotina i stotina milijuna kuna, nakon nekoliko desetljeća ulaganja u Regionalni centar za zbrinjavanje otpada Bikarac, da je udio recikliranog odvojenog selektiranog otpada tek 7%. Ja mislim da tu nešto jako smrdi.
Treća rasprava Klub zastupnika SDP-a poštovana kolegica Boška Ban Vlahek. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Zadnjih nekoliko dana mediji su prepuni naslova oko platforme Ministarstva zdravstva „Cijepi se“ za čiju su izradu potrošeni milijuni kuna koja je pompozno puštena u rad još u veljači i preko koje su se za cijepljenje javili deseci tisuća građana, a sada koliko vidimo je doživjela potpunu propast. U većini županija nijedna osoba se nije uspjela cijepiti nakon prijave na tu platformu, a one županije koje su je pokušale koristiti odustale su jer je sustav naručivanja bio nejasan i pun pogrešaka što im je na terenu stvaralo nered i kaos. Zahvaljujući internetskoj platformi koju je Dom zdravlja Čakovec pod ravnateljstvom dr. Branka Vrčića napravio dva mjeseca prije nego ju je napravila država, plan cijepljenja ide kao po loju. Razmišljalo se korak unaprijed, Dom zdravlja Čakovec nije htio čekati državu da se pokrene, oformio je vlastitu platformu za prijave za cijepljenje kako bi upravo taj cijeli proces cijepljenja bio potpuno transparentan, kvalitetno organiziran i jasan te kako bi se pacijentima olakšala komunikacija s liječnicima i epidemiolozima. Svi stanovnici županije koji se žele cijepiti svoje podatke upisuju u tu aplikaciju ili umjesto njih podatke mogu dostaviti liječnici opće prakse. Nakon toga djelatnici oformljenog pozivnog centra u skladu s listom prioriteta kontaktiraju s građanima kako bi ih obavijestili o terminu cijepljenja. Do sad se preko te aplikacije prijavilo 24.000 ljudi, cijepljeno je preko 18.000 ljudi, više od petine stanovnika. Svi su cijepljeni temeljem prioriteta kroz aplikaciju osim onih iznimnih slučajeva poput nepokretnih ili teško bolesnih osoba. Prošli tjedan imali smo deseto masovnije cijepljenje na tri punkta i u tih deset masovnijih cijepljenja već je podijeljeno 22.610 doza odnosno preko 17% stanovništva je cijepljeno s barem jednom dozom. Ako gledamo stanovništvo starije od 16 godina onda dolazimo do brojke od 18,8%. Sve doze koje imamo potrošimo, sve se procijepi u nekoliko sati. U prioritetnoj skupini starijih od 65 godina ostalo je tek njih oko 3.000 za procijepiti i tada se završilo s tom prioritetnom skupinom. Krenulo se i s procjepljivanjem prosvjetnih radnika, javilo se njih 65%, a 49% tog broja već se procijepilo. Prioritet nam je da do lipnja dođemo do 50% procijepljenog stanovništva. Prema javno dostupnim podacima, usporedbe radi, ukoliko pogledamo cijenu državne platforme i broj procijepljenih ljudi preko nje, te istih podataka aplikacije Doma zdravlja Čakovec dolazimo do podataka da je cijena koštanja cijepljenja po osobi državne platforme oko 400 kuna, dok je cijena platforme Doma zdravlja Čakovac oko 2 kune po procijepljenoj osobi. I ono najbitnije, državna aplikacija ne funkcionira dok ova radi brzo i efikasno. Preko vlastite platforme dobivena je mogućnost da se cijepi i do 3.000 ljudi dnevno, što u Hrvatskoj do nedavno nitko nije mogao odraditi. Platforma nam je rasteretila i ordinacije, obiteljske liječnike u kojima nismo htjeli cijepiti već smo se fokusirali na punktove. Imamo ih nekoliko, a ne jedan kao u Zagrebu. Sve to funkcionira brzo i efikasno. A ono najvažnije, za tu platformu nisu iskrcani pusti milijuni, već oko 40-tak tisuća kuna. Hvala lijepo.
Druga rasprava, Klub zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Ljubomir Kolarek, izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Htio bih se osvrnuti s nekoliko riječi na aktualno pružanje mjera potpora očuvanju radnih mjesta u djelatnostima pogođenim koronavirusom Covid-19 i posljedicama katastrofe uzrokovane potresom na području Sisačko-moslavačke, Zagrebačke i Karlovačke županije za travanj 2021. g. Iza kulisa svakodnevnih političkih pamfleta koje slušamo i ovdje u Saboru, a kojima brojni znani i neznani pokušavaju, prije svega, uhvatiti nekoliko političkih bodova, događaju se i ovakve dobre stvari. Svi smo svjesni da se novi, da nas napadaju novi sojevi virusa, da ne znamo jesmo li ili nismo prošli vrhunac aktualnog vala. Ne znamo koliko će nas još valova zapljusnuti, a u svemu tome gospodarstvo mora živjeti. Stoga je svaka pomoć itekako dobrodošla, cijepljenjem i drugim mjerama prije svega zdravstvenim sa te strane u dogledno vrijeme možemo savladati pandemiju, ali ako gospodarstvo bude uništeno pravi kraj krize teško da možemo sagledati. Stoga pozdravljamo nastavak ovih mjera, a informacije iz ministarstava govore sljedeće, očuvanje radnih mjesta i nadalje će biti prioritet gospodarskog razvoja i oporavka i te potpore će se ustvari koristiti za očuvanje radnih mjesta i u svibnju odnosno travnju ove godine te mjere koristit će 30.000 poslodavaca i oko 120.000 radnika. Za mjesec travanj osigurano je sveukupno 2,2 milijarde kuna. No da ne zaboravimo, do sada za očuvanje radnih mjesta obuhvaćeno je sveukupno preko 680.000 radnika i više od 110.000 poslodavaca. Od nastupanja posebnih okolnosti do danas za potpore HZZ isplatio je više od 9,4 milijarde kuna. Važno je da se mjere i nadalje odnose za očuvanje radnih mjesta na ugroženim područjima, da za dobivanje i prijavljivanje tih mjera poslodavci ne moraju ispunjavati hrpu papira nego da jednostavno daju izjavu da pod krivičnom i materijalnom odgovornošću za njih su nastupile okolnosti iz kriterija za dobivanje potpore. No htio bih istaknuti i jedan pozitivan primjer, primjer našeg Grada Preloga, Donjeg Međimurja i Međimurja u cijelosti, gdje postoje tvrtke koje ni u jednom trenutku nisu koristile ove mjere koje povećavaju broj zaposlenih, šire proizvodne pogone, prilagođavaju se opsegu poslova koji mogu pokriti novonastalu situaciju i zapravo bilježe dobre poslovne rezultate. Radi se uglavnom o metaloprerađivačkoj industriji, ističem taj primjer jer mi se čini, naravno ne samo meni, da smo posljednjih godina previše ovisili o turizmu, turizam i ugostiteljstvo ovoga trenutka među gospodarskim granama koje su najviše pogođene korona krizom. No moramo iskoristiti ovaj trenutak i staviti proizvodnju u fokus hrvatskog gospodarstva. Spominjao sam cijepljenje, s obzirom da se bliži turistička sezona potrebno je staviti naglasak na cijepljenje turističkih djelatnika, djelatnika u trgovini, medija, ali zapravo ako zdravo razmišljamo cijepiti trebamo prije svega svo radno sposobno stanovništvo, pogotovo u proizvodnji jer oni su nam prioritet jer oni nas u stvari drže. Nadamo se sigurno svi zajedno da ćemo cijepljenjem ugledati svijetlo na kraju tunela jer unatoč uspješnosti ovih mjera potpore za očuvanje radnih mjesta dugoročno, to sigurno nije pravo rješenje za spas, no u ovakvim situacijama korona virusa sigurno da čarobni štapić nemaju niti neka druga gospodarstva pa i ona najrazvijenija u Europi.
Dobro jutro poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Zahvaljujem se predstavnicima medija i mi ćemo krenuti kao i uvijek na početku zasjedanja sa iznošenjem stajališta. Prvi je na redu Klub zastupnika Mosta, poštovana kolegica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Jeste li znali da je pandemija, koja je život prebacila online uvelike doprinijela porastu iskorištavanja djece za pornografiju kojeg je čak 30% više nego u 2019. g.? Jeste li znali da je porast tjelesne ozljede na štetu djece i obitelji porastao 50% u odnosu na 2019.? Jeste li znali da je sustav u vrijeme pandemije potpuno krahirao pa je neprovođenje odluke za zaštitu dobrobiti djeteta poraslo za nevjerojatnih 81%, a povreda djetetovih prava za 33%, odnosno jeste li znali da je u pademijskoj 2020. g. se djeca dramatično više iskorištavaju za pornografiju i fizički zlostavljaju, a zaštita njihovih prava praktički ne postoji? O čemu je riječ? Potaknuta tragičnom smrti malene Nikoll i znajući da je u pandemiji kazneno djelo obiteljskog nasilja poraslo za čak 40%, postavila sam si pitanje na koje nisam dobila odgovor u javnom prostoru, što se događa s djecom u vrijeme korone? Ne kakve su brojke, nego kakav je trend, jer nas on jedini upozorava. Kakva je 2020. u odnosu na 2019.? 2020. g. je godina lockdowna, ljudi su nervozni, ljudi su nezaposleni, konzumacija alkohola je porasla, brojne su institucije prebačene online i rade u smanjenom opsegu, čak je i pravobraniteljica za djecu online. Škola je online, a sport je praktički nestao. Na kome se nakupljene frustracije iskazuju? Brojke neumoljivo upozoravaju da su djeca velika žrtva korone na više razina. Služe kao ispušni ventil zbog nataloženog bijesa roditelja, činjenica da je većina institucija zbog provođenja epidemioloških mjera prebačena online, poslužile kao isprika za zaobilaženje sudskih odluka koje se tiču zaštite dječjih prava i virtualizacija naše stvarnosti, nažalost se pokazala kao plodno tlo za dječju pornografiju. A što kažu nadležne institucije na sve ovo? Kažu da, citiram, rezultate uloženih napora nalazimo u povećanom broju otkrivenih kaznenih djela nasilja u obitelji počinjenih na štetu djece. Da prevedem, kada su brojke loše, znači da sustav dobro radi, a kada su dramatične, onda valjda sustav briljira. Ako je istina da brojke rastu jer su zaposlenici MUP-a počeli bolje raditi svoj posao, što nam to onda govori o brojkama koje padaju? Primjerice, spolna zlouporaba djeteta mlađeg od 15 godina pala je za 46%. MUP-ova logika bi, dakle podrazumijevala da je tu sustav potpuno zakazao, jer imamo dramatičan pad prijava seksualnog iskorištavanja djece. Naravno da navedeno nema nikakvog smisla i da je istina jednostavna. Nismo usavršili nikakav sustav, pogotovo u vrijeme pandemije kada je on, kao i sve ostalo, na aparatima, nego su djeca kao najranjivija i najnezaštićenija skupina ostala na milost i nemilost svojim zlostavljačima. Vrijeme da se s tim suočimo i hitno reagiramo kako bismo taj trend zaustavili. A što radi pravobraniteljica za djecu? Ona šalje preporuke. No preporuke nije dovoljno uputiti i time umiriti svoju savjest. Treba biti uporan i opetovano inzistirati na njihovoj implementaciji. Jer, nažalost, sve što u praksi pronalazimo tek su neprohodna izvješća i grafovi, ali i neumoljive i krivo interpretirane brojke iza kojih stoje živa lica djece koja nisu smjela postati žrtve nasilja, pornografije ili bilo kakvog oblika iskorištavanja. Djeca koja imaju svoja prava i zaslužuju njihovu zaštitu. Tu su i nagomilana pitanja koja ostaju neodgovorena. Koliko je djece u 2020. na temelju ovih podataka izdvojeno iz nasilnih obitelji? Čemu odluke sudova ili Zavoda za socijalnu skrb kad ih nitko ne provodi i tko je odgovoran za njihovo neprovođenje, pa i pitanje koje postavljam s najvećom zebnjom. Ako su službene brojke ovakve, a škole, baš kao ni druženja, većinu godine nije bilo, dakle djeca nisu bila dostupna onima koji su znakove zlostavljanja mogli prepoznati te su bila zatvorena sa svojim zlostavljačima, kakva je tek stvarna situacija? Stoga, možda prije nego opet netko vulgarno opsuje socijalne radnike ili krenu pompozni masterplanovi nekvalificiranih ministara, da prvo, bez uvijanja, bez neodrživih samozavaravajućih objašnjenja, analiziramo dostupnu statistiku i priopćimo javnosti što se uopće događa.
4. rasprava Klub zastupnika IDS-a i poštovana kolegica Katarina Nemet, izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Osvrnut ću se na jednu aktualnu inicijativu odnosno nacionalnu kampanju kojom brojne udruge za zaštitu životinja, ali i šira javnost koja ih u tome podržava, traži hitnu izmjenu postojećeg Zakona o zaštiti životinja uvođenjem potpune zabrane držanja pasa na lancu. Riječ je o kampanji pod nazivom „Za Hrvatsku bez pasa na lancu“ koju je pokrenulo nekoliko najvećih hrvatskih udruga za zaštitu životinja, a koju je potom putem online peticije na adresi zabranimolanac.net podržalo preko 50.000 potpisnika. Podršku je na razne načine iskazao veliki broj institucija, građana i osoba iz javnog života, a sve s ciljem da se jednom zauvijek i u našoj zemlji prekine ta potpuno nehumana praksa. Vjerujem kako će se mnogi složiti da je u 21. stoljeću apsolutno nedopustivo da bespomoćna bića koja često nazivamo najboljim čovjekovim prijateljima taj isti čovjek osuđuje na doživotno ropstvo, na život u radijusu od nekoliko metara, na uvjete koje ne zaslužuje nijedno živo biće. Svi mi koji imamo kućne ljubimce znamo koliko nam oni znače, znamo da su oni za nas praktično članovi obitelji. Svjesna sam da ima i onih koji to neće razumjeti, smatrat će kako pretjerujemo u toj svojoj pažnji i ljubavi prema životinjama. I to mogu shvatiti. Svatko ima naravno pravo na svoje mišljenje. No ono na što duboko sam uvjerena nemamo pravo je da kao ljudska vrsta do te mjere ugrozimo druga bića da im cijeli životni vijek svedemo na ropstvo, na lanac, na agoniju koja nema kraja. U tom pravcu ide i inicijativa za izmjene Zakona o zaštiti životinja koji u čl. 51. govori kako je zabranjeno držati pse stalno vezane ili ih držati u prostorima za odvojeno držanje bez omogućavanja slobodnog kretanja izvan tog prostora. Ta je nedorečena formulacija često izvor zlouporabe jer kada se i dogodi da nadležne institucije, veterinarske inspekcije ili komunalno redarstvo i reagiraju na držanje pasa na lancu ne mogu dokazati da je vezan stalno. Inicijativa koju je, ponavljam, potpisalo i podržalo više od 50.000 građanki i građana Hrvatske traži međutim da se ta siva zona manipulacije riješi jednostavno tako što će se držanje pasa na lancu potpuno zabraniti. Govoreći o Zakonu o zaštiti životinja treba reći i kako on ima podosta dobrih strana, ima naravno još odredbi koje bi bilo dobro preispitati i u dijalogu s udrugama za zaštitu životinja ponegdje i modificirati. No ono što je u tom kontekstu zapravo problem je neadekvatno provođenje odredbi tog zakona. Često naime zakonske odredbe i ovdje ostaju tek mrtvo slovo na papiru. Institucije nadležne za njihovo provođenje, od veterinarskih inspekcija do lokalne samouprave nerijetko izbjegavaju obveze koje proizlaze iz tog zakona, a sve nažalost na štetu životinja, prvenstveno pasa i mačaka. Govorimo tu o problemu zbrinjavanja napuštenih životinja, provođenju sterilizacije i kastracije, osnivanju gradskih i općinskih odnosno županijskih azila za pse itd., itd.. U zakonu je stoga neminovno uvrstiti i konkretnije i strože prekršajne odredbe kojima bi se osiguralo njihovo provođenje, ali onda nužno i da svi nadležni te odredbe i provode. Poziv zato Ministarstvo poljoprivrede i hrvatsku vladu da pozitivno reagiraju na inicijativu „Za Hrvatsku bez pasa na lancu“, da u proceduru upute predloženu izmjenu zakona, ali i da kroz dijalog s udrugama za zaštitu životinja i drugim potencijalno zainteresiranim partnerima utvrde i druge potrebe za eventualnim izmjenama kako bi dobili kvalitetniji, a prije svega učinkovitiji zakon, zakon koji će garantirati humaniji i primjereniji odnos prema životinjama, a kojim ćemo se onda približiti mnogim razvijenim zemljama koje tu problematiku imaju riješenu daleko primjerenije vremenu u kojem živimo. Hvala.
6. rasprava, nezavisna zastupnica poštovana Karolina Vidović Krišto. Izvolite.
Dame i gospodo, brzina odlučivanja u današnjem digitalnom vremenu je obveza onih koji donose odluke. Koliko uspješno vlade donose odluke, vrlo transparentno se može vidjeti na stranicama statističkog ureda Unije, Eurostat i to gledajući gospodarski rast ili pad pojedinih država i što je izuzetno bitno, rast ili pad stanovništva. Po tim statističkim parametrima, u Hrvatskoj se događa drastičan pad hrvatskog stanovništva, a po kupovnoj moći, kao što znamo, samo je Bugarska iza nas. Slijedom tih znanstveno utemeljenih podataka, hrvatska je Vlada dokazano nesposobna i neuspješna. Međutim, postoje drugi pokazatelji, oni koji nemaju nikakvu, pa ni znanstvenu podlogu, koji pak vrijeme da za hrvatske mainstream medije, a po njima je Plenkovićeva Vlada najuspješnija u Europi, u svijetu, a možda i šire. Tu manipulaciju Vlada medijima plaća novcima hrvatskih građana. Ti hrvatski mediji su efikasni u izvršavanju usluga hrvatskim moćnicima, to je evidentno, a svoju demokratsku društvenu ulogu uopće ne izvršavaju. Kad-tad će se sramiti zbog svog današnjeg djelovanja. Kako ta javna kontrola uopće ne funkcionira, odluka hrvatske Vlade postaju sve apsurdnije i sve grotesknije. Tako je Vlada na prošlotjednoj sjednici imenovala Jugoslava Bagatina, čovjeka od 72 godine za predsjednika Upravnog vijeća Kliničke bolnice u Splitu. Vlada pritom ne navodi kriterije na temelju kojih je Jugoslava Bagatina izvukla iz mirovine te postavila na takvo bitnu funkciju u hrvatskom zdravstvu. Isto tako, prije nekoliko mjesecu u sustav Ministarstva pravosuđa iz mirovine u aktivnu službu vraćen izvjesni Jure Žulj. Inače, g. Jure Žulj je nakon afera 2014. g. umirovljen. Ni u ovom slučaju nam nitko nije objasnio koji su to kriteriji i posebne vještine dotičnog da ga se iz mirovine reaktivira u službu. S druge strane, šefica ljudskih resursa u jednoj stranoj tvrtki u Hrvatskoj, govori mi kako joj se pri razgovoru za posao srce slama kad tolikim kvalitetnim ljudima mora dati odbijenice jer jednostavno, hrvatsko tržište rada ne funkcionira i ljudi nemaju posla i to kvalitetni i obrazovani ljudi. Jedan dio problema je to što imamo nisku razinu gospodarskih aktivnosti, a ključni uzročnik toj situaciji je korupcija i nesposobnost vladajućih struktura jer, kao što znamo, Hrvatskom vladaju djeca moćnika iz komunističko jugo režima, a njihovu sposobnost vidite i na primjeru kako Plenković nabavlja zrakoplove. Znači 5 godina imate novce na računu i 5 godina ne znate kupiti zrakoplove. To je taj destruktivni nazadno proturazvojni duh koji je zavladao Hrvatskom. Naravno da u Hrvatskoj imamo tisuće ljudi koji su u punoj snazi te visokoobrazovani s međunarodnim iskustvom koji bi mogli obnašati funkciju Upravnog vijeća bolnice u Splitu. Ali današnjoj vlasti takovi nisu potrebni. Njima trebaju umirovljeni Jugoslavi Bagatini i Jure Žulj. Imam slučaj osobe sa završenim studijem na jednom čuvenom američkom sveučilištu. On je htio raditi u i za Hrvatsku te se ponudio javno ministarstvu. Nakon višemjesečnog zavlačenja od strane ministra, čovjek je postao životopis jednoj od najvećih svjetskih kompanija i u roku od 2 tj. dobio je menadžersku poziciju u toj tvrtki i to krovnu, za cijelu Europu. Transparentnost, sposobnost, poštenje i domoljublje su kriteriji kojih se ova hrvatska vlast boji. Plenkovićevoj Vladi trebaju Jugoslav Bagatin i Jure Žulj, ljudi komunističkih manira koji garantiraju da se ništa u Hrvatskoj neće mijenjati, da bogati postaju bogatiji, a siromašni siromašniji. I naravno, da se Hrvati i dalje raseljavaju. Zato nam je se boriti za društvo znanja, rada i rezultata, protiv drugarsko-nepotističke svijesti čije rezultate osjećamo svakodnevno na svojoj koži. Mi Hrvati smo dio srednjoeuropskog vrijednosnog sustava te smo uz malo upornosti, osuđeni na uspjeh. A njega ćemo ostvariti putem vladavine prava jer vladavina prava nema alternativu. U toj vladavini prava će oni koji su dokazano nesposobni i koji su sve što su stekli postigli putem privilegija a ne znanja, oni će napokon biti uklonjeni s upravljačkih pozicija a priliku će dobiti vrijedni i sposobni. Stoga nam je se boriti za pravednu Hrvatsku, državu jednakih u kojoj se vrednuju rad i rezultati, Ponavljam, mi Hrvati smo srednjoeuropskog vrijednosnog sustava te smo uz malo upornosti, osuđeni na uspjeh.
Idemo sada na raspravu sukladno najavljenom dnevnom redu. Prvi je: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom, drugo čitanje, P.Z.E. br. 96. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u vezi s čl. 190. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu, a amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molio bih predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje konačnog prijedloga zakona. S nama je poštovani državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede Tugomir Majdak. Onda sačekajte državni tajniče, javlja se za stanku kolegica Selak Raspudić, izvolite.
Tražim stanku u ime Kluba MOST-a da bih zamolili predlagatelja da još jednom razmisli o intenciji ovog zakona i hoće li sukladno tome ovaj zakonski prijedlog doista ukinuti nepoštene trgovačke prakse. Naime u čemu je problem? Mi se svi slažemo da treba ukinuti nepoštene trgovačke prakse. Što su nepoštene trgovačke prakse? Nepoštene trgovačke prakse su recimo kada mali dobavljač svježeg mlijeka prodaje svoj proizvod „Vindiji“, a ta „Vindija“ mu ne plaća u ugovorenom roku od 30 dana nego zloupotrebljava svoju snažniju poziciju na tržištu i plaća mu puno kasnije nego što bi smjela. I naravno da smo u toj situaciji svi mi na strani malog dobavljača mlijeka ili našeg poljoprivrednika koji se pokušava probiti u veliki trgovački lanac jer nepoštenih trgovačkih praksi i to je važno istaknuti je zaista mnogo. Kada čitate izvješća agencije, gotovo da nema velikog trgovačkog lanca koji nije kažnjen zbog nepoštene trgovačke prakse. Međutim, gdje se pojavljuje problem? Problem je u tom što je ovaj zakon koji to pokušava dokinuti i koji je spustio prag onih koje će obuhvatiti s 50 na 15 milijuna, tako da bude još pravedniji je jednostran. On samo govori o pregovaračkoj snazi kupca i to nam je jasno kada imamo Lidl u odnosu na našeg poljoprivrednika. No što ako imamo velikog proizvođača voća i puno manjeg kupca nego što je taj proizvođač voća? Ili što kada imamo nekoga u Hrvatskoj koji je kupac u odnosu na puno većeg dobavljača unutar EU-a? Dakle, ovaj zakon treba urediti dvostrano tako da uvažava snagu i kupca i dobavljača, stoga još jednom pozivam zakonodavca da razmili hoće li ostvariti svoju intenciju.
Hvala lijepa. Stanka je odobrena, javlja li se još tko za stanku? Ako ne, nastavit ćemo u 10 sati i 40 minuta. STANKA U 10,28 SATI
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,42 SATI]] Želi li predstavnik predlagatelja, državna tajnica… … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Molim? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] A ministrica je ovdje, oprostite. Ministrica Marija Vučković, želi li uzeti riječ? Oprostite, nisam vas vidio. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gđe. zastupnice, gospodo zastupnici. Na europskoj razini se niz godina ukazuje na potrebu sustavno načina onemogućavanja nepoštenih trgovačkih praksi. Sustav je niz godina kroz dobrovoljne nacionalne okvire bio uređen kodeksom odnosno rješavanjem problema nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom bilo je na različit način rješavano od zemlje do zemlje. Europski parlament je u rezoluciji od 7. lipnja 2016. g. o nepoštenim trgovačkim praksama u lancu opskrbe hranom pozvao komisiju da podnese prijedlog pravnog okvira Unije u vezi s nepoštenim trgovačkim praksama a temeljem čega je 17. travnja 2019. g. donesena Direktiva br. 633 o nepoštenim trgovačkim praksama u odnosima među poduzećima u lancu opskrbe poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima. Obveza je država članica do 1. svibnja 2021. g. u pravnom okviru zemlje urediti a od 1. studenoga 2021. g. primijeniti europsku direktivu. RH je još 2017. g. uredila nacionalni pravni okvir donošenjem Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom koji je objavljen u Narodnim novinama br. 117 iz 2017. godine. Zakonom se utvrđuju brojne nepoštene trgovačke prakse, točnije njih ukupno osnovnih i dodatnih 33 koje se pojavljuju kao posljedica nejednake gospodarske snage dionika u lancu opskrbe hranom. Gotovo uvijek kad se iskorištava značajna pregovaračka snaga kupca-trgovca u odnosu na njegove dobavljače, kada za njih nastaju uvjeti koji nisu posljedica partnerskih jednakih snažnih pregovora nego su jednostrano nametnuta posljedica, govorimo o nepoštenoj trgovačkoj praksi. Takve nepoštene trgovačke prakse diljem EU-a i u Hrvatskoj, najviše su pogađale i pogađaju poljoprivrednike, male i srednje tvrtke odnosno one koji su najslabije karike po pregovaračkoj snazi u lancu opskrbe hranom jednako i mala i srednja poduzeća koja se bave preradom. Cilj ih je ovim zakonom zaštititi jer njihov opstanak osigurava opstanak proizvodnje, opstanak prerade, opstanak regionalnog gospodarstva ali i vitalnih ruralnih zajednice i proizvodnje domaće tradicionalne hrane u cjelini. Ovim izmjenama u odnosu na važeći zakon, predlažu se izmjene i dopune pojedinih odredbi zbog usklađivanjima s odredbama EU direktive, dodatno, uređuju se pravila i sustav mjera za sprječavanje nametanja nepoštenih trgovačkih praksi te detaljnije propisuju ovlasti i postupanja tijela nadležnog za provedbu zakona. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zabranih nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom, konačnim prijedlogom osigurava se dosljedno ispunjavanje zadaće usklađivanja s europskim pravnim okvirom i daljnje uređivanje poslovnog ponašanja i suzbijanja trgovačkih praksi te se u bitnom proširuje obuhvat proizvoda. Pojedini pojmovi se suštinski usklađuju i ujednačavaju s direktivom pa se primjerice ranije korišteni izrazi „otkupljivač“, „prerađivač“, „trgovac“ obuhvaćaju pojmom „kupac.“ Promjenom praga ukupnog godišnjeg prihoda, proširuje se obuhvat adresata kupaca obveznika zakona te svi kupci i s njima povezana društva s ukupnim godišnjim prihodom iznad 15 milijuna kuna, ulaze u obuhvat zakona za razliku od dosadašnjeg praga koji je bio viši i obuhvaća otkupljivače, prerađivače s prihodom većim od 50 milijuna kuna odnosno trgovce s prihodom većim od 100 milijuna kuna. Preciznije se uređuje obveza postojanja pisanog ugovora između kupca i dobavljača, pravila i odgovornosti vezane za izdavanje računa i otkupnog bloka a u popis nepoštenih trgovačkih praksi se uključuju i neke nepoštene trgovačke prakse koje dosad bile u okviru našeg nacionalnog propisa a jesu dio EU direktive, čime se obuhvat dosadašnjim 33 ukupno osnovne i dodatne nepoštene trgovačke prakse, proširuje na 43. U cilju zaštite proizvođača, konačnim prijedlogom zakona se definiraju proizvodno i tržišno osjetljivi poljoprivredni i prehrambeni proizvodi koji su od vitalnog značenja za održivost poljoprivrede a to su mlijeko i mliječni proizvodi, svježe goveđe, teleće, svinjsko i meso peradi, jaja, svježe voće i povrće, brašno i kruh, šećer, biljna ulja u prehrani. Nadalje, dvije trgovačke prakse, prodaja tako definiranih osjetljivih proizvoda ispod krajnje prodajne cijene u koju se moraju uključiti troškove prodaje od minimalno 10% u odnosu na nabavnu cijenu kao i prodaja po cijeni koja je niža za više od 34% od krajnje prodajne cijene čime se ograničava akcijski prag na model akcija kupi se dva, jedan se dobiva gratis. Ove dvije odredbe promatrat će se tijekom ograničenog roka primjene od 30 mj. od dana stupanja na snagu zakona, kako bi se pojedine nepoštene prakse prevenirale. Konačnim prijedlogom zakona je zabranjena nepoštena trgovačka praksa kojom se u okviru promidžbe zahtijeva od dobavljača da u cijelosti ili dijelom snosi trošak popusta na poljoprivredne i prehrambene proizvode koje kupac prodaje u okviru akcija na način da se sudjelovanje u akcijskoj prodaju dobavljača, veže samo za količine prodane preko blagajne, a neprodanu količinu proizvoda nabavljenih po akcijskoj cijeni kupac treba platiti dobavljaču po redovnoj cijeni. Od provedbenih promjena u bitnom se razgrađuju postupanja vezana uz nenajavljene kontrole AZTN-a kao učinkovitiji mehanizmi te su uvedeni mehanizmi zaštite identiteta prijavitelja nepoštenih praksi od komercijalne odmazde, ali i svakog drugog vida odmazde. Sustavnom primjenom kontrole i novčanih kazni, AZTN će kažnjavati počinitelja povreda odredbi ovog Zakona, no, ističem na kraju, da je glavni cilj utvrđenih i uspostavljenih kazni, odnosno odredbi odvraćajućeg karaktera, a ne nekog drugog. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imate nekoliko replika. Prvu repliku je tražila gđa. Selak Raspudić.
Uvažena ministrice, drago mi je da vas konačno vidimo u Saboru jer smo toliko prijedloga zakona koji se tiču vašeg resora razgovarali u posljednje vrijeme, a tek ste se sada ukazali. Podsjećam vas da se nadam da ćete isto učiniti i sutra kada ćemo moći s vama možda razgovarati o prevarama subvencijskim Hrvatskog pčelarskog saveza, a onda i ovlastima koje kao nagradu dobivaju, Zakonu o poljoprivredi bez strategije poljoprivrede i svim ostalim nagomilanim problemima. Slušajući vaš uvodni govor, po vašoj intonaciji, čovjek bi nekako zaključio da vam je pomalo dosadno. Nadam se da se varam, da je to samo dug birokratizacije koji proizlazi iz rada u ministarstvu, no svakako ću vas upozoriti da će vas ova rasprava u Saboru itekako razbuditi. Stoga je moja prvo pitanje na tom tragu, zašto ovaj zakon .../nerazumljivo/... uređuje odnose tako da je isključivo kupac jača pregovaračka snaga kad znamo, pogotovo u odnosu naših poduzeća u odnosu na EU da to ne mora biti slučaj, da može dobavljač biti jači od kupca.
Hvala lijepa. Gđo. ministrice, izvolite odgovor.
Zahvaljujem poštovanoj zastupnici na pitanju. Kratko ću reći da očito je propustila mnoge rasprave u kojima sam sudjelovala. Da nije baš na znanstvenoj razini komentirati nečiju uspavanost bez dokaza i kad se zadnji put osvrnula prilično neznanstvenim rječnikom ovaj, na moje nebivanje u saborskoj raspravi, bila sam u Bruxellesu tražeći dodatne potpore za hrvatske vinare koji se suočavaju sa veliki poremećaj. Što se tiče konkretnog pitanja, mi, zakon nam, prijedlog nam je usklađen sa EU direktivom, a bavimo se onim što se pokazalo problem u Hrvatskoj.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, gđa. Selak Raspudić.
Čl. 238, omalovažavanje saborskih zastupnika. Nisam propustila rasprave, ako ste ih pratili, a mogli ste ih i naknadno pogledati, bila sam prisutna na svim raspravama koje se tiču vašeg resora, a što se tiče mog osvrta na ovo vaše izlaganje, naglasila sam da govorim o dojmu, što je također, dio uobičajenog saborskog diskursa, a ne o znanstvenom dokazivanju vašeg stanja. I napomenula sam, da se nadam da sam u krivu, ali nisam sigurna.
Ne znam da li ste u krivu, ali opomenu imate. Druga povreda Poslovnika, izvolite.
Hvala lijepa poštovani g. potpredsjedniče. Smatram da je povrijeđen čl. 238 Poslovnika zbog činjenice da uvažena kolegica istovremeno izjavljuje da se radi o omalovažavanju zastupnika, a netom prije toga je na jedan grub i ružan način omalovažila, ne samo ministricu Vučković nego i cijeli njen rad dosad i rad Vlade.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika također. Gđa. Martina Grman… Tko? Gđo. Selak Raspudić, imate opet povredu Poslovnika? Da? Izvolite.
Čl. 238, omalovažavanje saborskih zastupnika. Molim vas da se koncentrirate na to da ne iznosite neistine, niti sam govorila grubo niti sam govorila ružno. Rekla sam da mi je drago da je ministrica konačno u Saboru, da se nadam da će cijeli tjedan biti u Saboru jer su važni zakoni na dnevnom redu, konstatirala ponovno da je ranije na tim prijedlozima nije bilo, a Sabor dolazi ispred Bruxellesa i također, rekla nešto o svome dojmu uz naznaku da moguće da i griješim.
Hvala lijepa. Druga povreda Poslovnika, znate da nakon 3. se oduzima riječ. To znate? Gđa. Grman Kizivat. Izvolite, replika.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a. Uvažena ministrice. U prvom čitanju ovog zakona SDP je predložio da se zakon povuče iz procedure i da se napravi jedan novi kvalitetan zakon koji bi bio na korist svima. Danas u konačnom prijedlogu zakona obrazložite da su sve obuhvaćeno ovim izmjenama i dopunama i da je rok 1.5. da se uskladimo s direktivom EU. Moje pitanje je, uvažena ministrice, ako je rok 1.5. da se uskladimo s Direktivom EU, danas je 28.4., danas raspravljamo, u petak nema glasanja, da li ćemo opet probiti rok Direktive? Do kad će Hrvatska donositi zakone van rokova Direktive EU? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Rok za primjenu EU Direktive jest studeni 2021. g. za punu primjenu, bit ćemo na vrijeme i još jednom, kao i kad smo donosili zakon, imat ćemo takav dijalog i objavu na sva pitanja, a bilo ih je recimo, u prvom donošenju 150 pa očekujemo isto tako, odgovor od zajednice, iako se radi o vrlo, radi se o jednom prilično zahtjevnom zakonu, očekujem da će biti za vrijeme i da će zajednica opet reći gospodarska i ona kojima čak propis ne odgovara, da je to, ponovit ću, citirat ću, školski primjer dobrog, detaljnog dijaloga i donošenja propisa.
Hvala. Gđa. Nađ. Pardon. Što je bilo? Koga? Aha, ... [[Govornik se ne razumije.]] nisam vidio da imate i povredu Poslovnika.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Čl. 238, uvažena ministrice, ja vas nisam pitala za primjenu, ja sam vas pitala za usklađenje sa direktivama EU. Ovo nije prvi zakon gdje mi kasnimo, znači imamo Zakon o Državnom inspektoratu gdje vam još Zakon o hrani nije usklađen, čak nije ni u proceduri. Imate Strategiju poljoprivrede koja se zove '20.-'30. a mi donosimo je do '22., onda ju nazovite strategija poljoprivrede 2022.-2030. A što se tiče ovoga, naravno da opet kasnimo i to je očito jako teško za reći.
Hvala lijepa. Igrajmo se dalje, to je igra postala jel da. Opomena. Idemo dalje, gospođa Nađ replika.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovana ministrice. Zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom koji je na snazi ima 35 člana, a ovaj konačni prijedlog izmjena i dopuna 26 članaka. Prema čl. 48. st. 3. jedinstvenih metodoloških nomotehničkih pravila za izradu akata koje donosi HS, Narodne novine 74/2015 propisuje se „ako se više od polovice članaka osnovnog propisa mijenja odnosno dopunjava, potrebno je pristupiti donošenju novog propisa“. Zašto niste pristupili donošenju novog jedinstvenog propisa, ne izmjene i dopune zakona jel na ovaj način zapravo omalovažavate jedinstvena nomotehnička pravila koje je upravo donio ovaj HS? Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor.
A ja mislim da ocjena o omalovažavanju Sabora i jedinstvenih nomotehničkih pravila je svakako preoštra, mi to nikad ne radimo i mi koliko ja pamtim uvažavamo sve primjedbe koje se odnose na nomotehničko usklađivanje, a za koje su nadležni i Ured za zakonodavstvo RH i Odbor za zakonodavstvo HS-a.
Gospođa Nađ, izvolite.
Upravo ste omalovažavali jedinstvena nomotehnička pravila i čudim se da Odbor za zakonodavstvo vam to nije vratilo.
I upravo niste rekli o kojem članku se radi pa imate opomenu [[Upadica Nađ: 230.]] Ne, ne, izvolite sjesti. Gospođa Ban Vlahek, replika.
Uvažena ministrice. U prijelaznim i završnim odredbama važećeg zakona iz 2017.g. Ministarstvo poljoprivrede odnosno stoji kako će Ministarstvo poljoprivrede u roku od dvije godine od dana stupanja na snagu ovog zakona provesti naknadu procjenu učinka ovog zakona. Jučer je na odboru postavljeno pitanje vašem državnom tajniku koji je izjavio da procjena nije objavljena, dok u konačnom prijedlogu zakona na stranici 32 stoji da informacija o procjeni objavljena na mrežnoj stranici Ministarstva poljoprivrede. Stoga vas pitam, jeste li se uspjeli dogovoriti da li je procjena objavljena ili nije ili možemo zaključiti da li je procjena uopće napravljena?
Hvala. Odgovor.
Procjena je napravljena i ona je javno dostupna. Napravljena je u zakonitom roku.
Izvolite gospođa Ban Vlahek.
Uvažena ministrice. Čl. 238., vaš državni tajnik izjavio da je procjena objavljena na stranicama ministarstva, međutim od jučer ta procjena nije objavljena. Stoga opet ponavljam pitanje, da li je procjena napravljena i da li je ona objavljena na mrežnim stranicama Ministarstva?
Nemojte odgovoriti gospođo ministrice, to je bila povreda poslovnika i naravno opomena. Izvolite gospođa Romana Nikolić.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovana ministrice. U konačnom prijedlogu zakona propisane su odredbe vezane uz pravila izdavanja računa i otkupnoga bloka. Međutim, ono što nije definirano je rok izdavanja otkupnog bloka, pretpostavljam da kupac mora popuniti skladišnu primku te evidentirati ulaz proizvoda u poslovne knjige radi daljnjeg obračuna. U stvarnome svijetu proizvođača to baš nije tako jer se ponekad otkupni blokovi ne izdaju, stoga inzistiramo da se definira rok izdavanja otkupnoga bloka. To je još jedna od stavki koja je u zakonu nejasna, a opet logički prijeko potrebna. Vi jeste unijeli u st. 3. st. 5. na naš prijedlog, ali niste definirali rok na čemu mi inzistiramo.
Hvala. Odgovor, izvolite ministrice.
Prima se na znanje, precizirali smo odredbe koje se odnose na izdavanje računa i otkupnog bloka.
Gospođa Marijana Petir.
Hvala vam lijepa g. potpredsjedniče. Gospođo ministrice. Svi se slažemo da su nepoštene trgovačke prakse veliki problem s kojim se trebamo uhvatiti ukoštac i ovim zakonom proširujemo obuhvat na čak 43 nepoštene trgovačke prakse, posebno se zakonom prepoznaju osjetljivi proizvodi i tu se predlaže jedan modalitet koji će trajati ograničeno vrijeme kako bi se upravo u tom segmentu spriječile nepoštene trgovačke prakse. Mene zanima koja su vaša očekivanja od primjene ovog modela za osjetljive proizvode jer znamo da su oni ustvari najviše na udaru i hoće li model koji je predložen zakonom smanjiti uvoz mlijeka, mesa, voća, povrća po dampinškim i predatorskim cijenama u Hrvatsku? Vidjeli smo da Zakon o trgovini i Zakon o tržišnom natjecanju koji bi se tim područjem trebali baviti ustvari ne daju do sad pravi odgovor.
Hvala. Odgovor, izvolite ministrice.
Zahvaljujem na pitanju. Ove su dvije odredbe nastale kao pokušaj reagiranja na eventualno postojanje predatorskih cijena u RH ili koje naravno pokušavamo provjeravati sa drugim nadležnim tijelom. Odredbe su potpuno nove, one su osjetljive, potrebno ih je dobro pratiti. Rano je govoriti, meni se čini da je rano očekivati, rano govoriti o konkretnim očekivanjima, a generalno evo mi nastojimo time spriječiti praktično prodaju bez obračuna transportnih troškova, logističkih troškova, bez ikakve marže upravo na onim najosjetljivijim primarnim proizvodima.
Hvala lijepa. Gospođa Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovana ministrice. Dakle, onaj koji će provoditi ovaj zakon i koji će biti nadležan je Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Ovim zakonom između ostalog predviđeno je da će se u toj agenciji da bi mogla odraditi posao zaposliti dodatno šest zaposlenika i za to je predviđeno milijun i pol tisuća kuna na stavci posebnoj za njihov rad, za opremanje radnih mjesta i ostalo. Mene zanima koliko sad u toj agenciji jer imamo zaposlenika koji rade po važećem zakonu dakle i oni su važeći zakon koji mijenjate i dopunjavate provodili i otprilike koja će se to stručna sprema tražiti, dal uopće imate mogućnosti da ćete nać na tržištu tih 6 zaposlenika obzirom na posebna znanja koja oni moraju imati, dakle koliko ih ima danas, koja su to posebna znanja i kakva su vam iskustva, dal ćete uspjeti zaposliti tih novih 6 zaposlenika? Hvala lijepo.
Fala. Izvolite odgovor.
Zahvaljujem na pitanju. Pa zaposlenike će nastojati zaposliti Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja, a Ministarstvo poljoprivrede se obvezalo osigurati sredstva. Uglavnom se u ovom, evo u kontekstu inače zapošljavanja u Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja, koliko ja znam, traže pravnici, no odgovorila bih vam ipak rado pisanim, pisanim putem.
gđa. Ružica Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovana ministrice, dakle u uvodnom dijelu Uredbe br. 2019/633 jasno stoji kako bi ovaj zakon odnosno uredba, pa zakon koji se naslanja na uredbu, trebao zaštititi proizvođača i od javnih tijela. Moje pitanje je kako će se postupiti u čestim i prisutnim situacijama gdje recimo škole nabavljaju direktno od proizvođača proizvode, a onda se zapravo kasni sa isplatom koju treba osigurati samo Ministarstvo poljoprivrede, mene zanima da li će tada agencija u tim slučajevima, dakle Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja pokretati postupke i kažnjavati ministarstvo ili će možda kažnjavati školu? Zahvaljujem.
Fala. Odgovor.
Dakle, ako govorite o provođenju školske sheme u Hrvatskoj onda vam evo mogu reći da mi pokušavamo ove godine donijeti izmijenjene pravilnike koje bi trebale smanjiti administrativne procedure ili barem ih ne povećati, a pospješiti mogućnost, mogućnost korištenja kratkih lanaca opskrbe, Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja donosi odluke u skladu sa akreditiranim rokovima od, koji jesu nešto drukčiji, od onih zakonom predviđenih za isplate, al to nisu računi. Tu nije riječ o računima.
g. Domagoj Prica.
Poštovana ministrice, slažem se s vama da trebamo zaštititi tržišno natjecanje i zato je važno da taj zakon ima odvraćajući karakter. Pa me sada zanima, od onih subjekata koji su do sada bili kažnjeni zbog nelojalne trgovačke prakse, dal je bilo slučajeva da su isti subjekti poslovni, dal je bilo ponovno slučajeva vezano uz njih za nelojalnu trgovačku praksu?
Fala. Odgovor.
Sve podatke o pokrenutim upravnim postupcima, o pravomoćnim rješenjima i o naplaćenim kaznama, svi podaci se mogu detaljni pronać na stranicama Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja.
Fala. g. Đakić.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče i uvažena ministrice. Pa evo ovim Zakonom o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom stavlja se 10 novih pojava koje će biti praćene i koje će biti sankcionirane ukoliko se otkriju da su nepoštena trgovačka praksa. Svjedoci smo da je u proteklom vremenu puno naših velikih trgovačkih lanaca sa našim potkooperantima ili kooperantima upotrebljavalo baš ono što u zakonu je i stajalo, ali agencija ju vjerojatno nije stigla sve iskontrolirati i koristili su svoja pregovaračka prava i mogućnosti silom velikih brojki i to je danas u ovom zakonu također precizirano i povećan je odnos na 15 milijuna kuna za one koji moraju poštivati ove zakonske odredbe. Vjerujem da će ovako najbolje se pomoći onima koji proizvode i koji sa velikim lancima posluju i trguju.
Fala lijepa, hvala, hvala, hvala, vrijeme. Odgovor izvolite.
Zahvaljujem na komentaru.
Fala lijepa gđo. ministrice, nemate više replika za sada. Želi li predstavnici odbora uzeti riječ? Da. Izvolite gđa. Marijana Petir, Odbor za poljoprivredu. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče, gđo. ministrice, zastupnice i zastupnici. Odbor za poljoprivredu HS raspravio je na svojoj 23. sjednici održanoj 27. travnja Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom kojeg je predsjedniku HS uputila Vlada RH. Raspravljali smo o ovom zakonu kao matično radno tijelo. U raspravi su osim zastupnika i zastupnica sudjelovali i predstavnici sektora poljoprivrednih udruga, komora i otkupljivača. Izneseni su prijedlozi kako unaprijediti određene, određena rješenja koja se predlažu zakonom, a detaljno izvješće možete pronaći na stranicama HS. Ministarstvo je prihvatilo određene prijedloge koje je odbor dao u prvom čitanju, no isto tako se očitovalo da ne može prihvatiti prijedlog koji je dao odbor, a koji se odnosi na to da smo željeli da se kao nepoštena trgovačka praksa definira prodaja proizvoda ispod njihove proizvođačke cijene tumačeći to kao narušavanjem pravila unutrašnjeg tržišta Unije. Kako je jučer iznesen i novi prijedlog, predlagatelj je rekao da je voljan razmotriti taj novi prijedlog kojim bi se nepoštena trgovačka praksa utvrdila, kao nepoštena trgovačka praksa utvrdila nabava poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda ispod tržišne cijene u zemljama iz kojih proizvodi dolaze, pa ću moliti onda ministricu tijekom rasprave da se očituje o tom prijedlogu za kojeg je predlagatelj rekao da ga je voljan razmotriti. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova odlučio predložit HS donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Otvaram raspravu, prvo su klubovi na redu. G. Hrvoje Zekanović, Klub zastupnika Hrvatskih suverenista. Nema ga, gubi pravo. Gđa. Marija Selak Raspudić, Klub zastupnika Mosta. Izvolite.
Ovo je važan zakon stoga se doista nadam plodnoj i angažiranoj raspravi jer unatoč tome što je riječ o konačnom prijedlogu, bojim se da nam predstoje neke supstancijalne izmjene da bi ovakav zakon bio ono što govori da jest a to je dokinuo nepoštene trgovačke prakse. U tom smislu moj raniji komentar nije imao intenciju uvrijediti ministricu premda moram reći da me zbunjuje njezina retorika, odgovori poput „primljeno na znanje“ koje me više doista podsjećaju na razgovor sa automatom nego sa živim ljudskim bićem, pogotovo jednu ministricu koja je, jedne ministrice koja je u živopisnoj raspravi sa Saborom. Hrvatska poljoprivreda je u velikim problemima, to nam je svima poznato, pa malo cinično zvuči konstatacija da štitimo poljoprivrednike u situaciji kad tokom cijele ove krize imamo OPG-ove koji ne mogu prodavati odnosno nisu mogli za vrijeme lockdowna svoje proizvodne na tržnicama čiji je rad bio ograničen dok šoping centri cijelo vrijeme rade. I to je jedan posao ministrice i trenutak u kojem je ona trebala reagirati. Govoriti o nepoštenim trgovačkim praksama i ponovit ću, štićenju prava naših poljoprivrednika, posebno je cinično u situaciji, ovo govorim o statistici od prije nekoliko godina no trend je i dalje tu se broj peradi smanjuje za 23%, broj uzgoja svinja za 20%, goveda za 7,5% itd., pa čak štekamo i u proizvodnji jaja gdje smo donedavno bili samodostatni, imamo problem sa zakupom zemljišta i uporno zaboravljamo ono što je jedan mudri profesor naglasio a to je da su voda, zrak i poljoprivredno zemljište naši temeljeni resursi. Kada govorimo o nepoštenim trgovačkim praksama, također bi bilo važno na načelnoj razini učiniti distinkciju između prevare za koju slijedi primjerena novčana kazna u ovom zakonskom prijedlogu, upitno je na koji način se ona određuje jer je riječ o izrazito visokim kaznama i trebaju nam konkretni argument za odabir takvih financijskih iznosa i s druge strane, ugrozu zdravlja za koji nije dovoljna novčana kazna ukoliko dođe do nepoštene trgovačke prakse koja kao posljedicu može imati ugrozu zdravlja i krajnjeg korisnika odnosno kupca, tu treba zatvoriti promet, dakle zabraniti promet. Dakle, nalazimo u situaciji ozbiljnog da ne kažem, dramatičnog manjka domaće proizvodnje. Nepoštene trgovačke prakse zasigurno su jedne od onih koje tome doprinose jer se mala i srednja poduzeća ne uspijevaju snaći na tržištu. Da bi objasnila što je problematično u ovom zakonskom prijedlogu, vratit ću se na ono osnovno a to je što su uopće nepoštene trgovačke prakse na koje se ovaj zakon odnosi. To je jedan opći načelan naziv koji ne govori mnogo o onima koji nisu prolazili kroz ove zakone a trebao bi im govoriti nešto. Znači, nepoštene trgovačke prakse su primjerice situaciji u kojoj Vindija svojim dobavljačima svježeg mlijeka plaća u roku od 90 dana, što je znatno duže od zakonom propisanog roka za svježe proizvode od 30 dana. Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja je tu Vindiju bila i kaznila sa upravnom kaznenom mjerom u visini 284 000 kuna. Nepoštene trgovačke prakse su i kada Lidl traži dodatne mjere osiguranja kvalitete koje se provode na inicijativu odnosno zahtjev Lidla kod ovlaštenog laboratorija kojeg odabire Lidl. Dakle, što se događa? Događa se to da tko jači, taj i kači, odnosno veliki u ovom slučaju sam navela neke koji su nam svima poznati, iskorištavaju svoju pregovaračku snagu u odnosu na male dobavljače i onda dirigiraju pravila mimo zakonskih odredbi. U tom smislu intencija ovog zakona je dobra. Dobro je da se spušta prag kojim će se obuhvatiti više onih koji provode nepoštene trgovačke prakse s 50 milijardi na 15 milijardi. No, imamo ozbiljan i višeslojan problem s ovim zakonskim prijedlogom a na nama je i na umješnosti zakonodavca da pronađemo pravično i kompromisno rješenje kako bismo dokinuli nepoštene trgovačke prakse. Kako? Štiteći slabiju stranu na tržištu. A koji je osnovni problem ovog zakona? Intencija je pozitivna, treba spustiti prag značajne pregovaračke snage kako bi se mogao razotkriti više zlouporaba, treba prijetiti nenajavljenim kontrolama i podržavamo proširenje ovlasti Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja jer ondje gdje se koruptivnost naša svagdašnja doista vidi u praksi, odnosno direktno utječe na živote svih naših građana je upravo na policama dućana. Kao što sam kad smo govorili o novoj Strategiji zaštite potrošačkih prava istaknula, po pitanju potrošačkih prava, Hrvati ne stoje loše. Stoje najgore u cijeloj EU. Dakle, zaštita je nikakva. Da stvar bude gora, takva je i naša kupovna moć jer za razliku od zemalja s dobrim životnim standardom, istraživanja u Hrvatskoj pokazuju da kod odabira prehrambenog proizvoda, kod nas presudnu ulogu ne igra kvaliteta, sigurnost ili porijeklo proizvoda nego njegova cijena. Da, prosječni Hrvat kupuje na akciji a upravo su tu velike ako ne i najveće malverzacije moguće jer je riječ o proizvodima kojih se često brzo treba riješiti, isto kao što je na njihovu primamljivost i uočljivost, uvelike utječe mjesto na kojim su završili u trgovačkom lancu, vrh police, njezino dno, bliže blagajni, dalje od hladnjaka sve su to stvari u kojima se često događaju upravo nepoštene trgovačke prakse koje regulira ovaj zakon. Budući da nam statistika EU-a pokazuje da jednom kad roba do potrošača, ukoliko je nevaljala, zaštite za nas baš i nema, onda tek vidimo koliko je važan da uredimo sustav prije nego što roba dođe na police da bismo barem koliko-toliko bili sigurni da ne konzumiramo nešto što je neću reći zdravo, ali barem prihvatljivo. I gdje je sada problem? Pa nama je jasna situacija koju ovaj zakonski prijedlog dobro rješava kada se protiv velike Vindije bore mali dobavljači svježeg mlijeka, no što kada je situacija obrnuta. Kada stavimo npr. Vidniju u kontekst EU i kad ona kupuje od znatno jačeg dobavljača ili kada je otkupljivač voća i povrća slabiji od velikog proizvođača voća i povrća. Dakle, osnovni problem ovog zakonodavnog okvira je načelan. On uređuje nepoštene trgovačke prakse, ali ih uređuje jednostrano. Pretpostavljajući, što je samo pretpostavka možda i češće, ali nije nužno tako da je u praksi uvijek kupac jači od dobavljača i zbog toga onaj koga treba kontrolirati i ograničiti jer dobavljač ne može nametnuti nepoštenu trgovačku praksu. No, naravno da to ne mora biti slučaj zato sam dala ovaj zorni primjer da proizvođač, mali OPG-ovac koji proizvodi mlijeko u odnosu na Vindiju, ali Vindija u odnosu na nekakvu veliku europsku firmu od koje dobavlja nešto od toga što je potrebno za proizvodnju mlijeka i mliječnih proizvoda je sasvim druga priča. Stoga treba paziti da zaštitimo prava svih onih razmjerno koji se nalaze na tržištu, da nitko od njih ne može sudjelovati u nepoštenoj trgovačkoj praksi. Isto tako, pitanje nenajavljenih kontrola koje regulira ovaj zakon treba detaljnije obrazložiti jer neke od stvari koje te kontrole omogućavaju kao što je pečaćenje prostorija ne štite hrvatsku proizvodnju nego smanjuju mogućnost plasmana poljoprivrednih proizvoda koji imaju jako kratak vijek trajanja. Dakle, ono što je potrebno mijenjati je prvenstveno Članak 4. koji se odnosi na Članak 3. i koji uređuje onoga koji ima značajnu pregovaračku snagu, a koji nije samo kupac. Nadalje, jer to nije u skladu s Direktivom EU 633/2019. Nadalje, potrebno je ponovo napomenuti da je hrvatsko tržište relativno zanemarivo u odnosu na tržište EU i ostatka svijeta. Stoga je neprihvatljivo da je prag za značajnu pregovaračku snagu mnogo manju u hrvatskom zakonodavstvu u odnosu na direktivu EU. I ono što još jednom treba razmotriti, a to ćemo sve mi učiniti s našim prijedlozima kroz amandmane, kako urediti te nenajavljene kontrole da spriječe pojavljivanje nepoštenih trgovačkih praksi, ali istodobno ne narušavaju prava onih u čije prostorije ulaze. Hrvatska poljoprivreda nalazi se u ozbiljnim problemima. Proizvodnja itekako pada. I to je osnovni problem zbog kojeg imamo toliko velik uvoz. Nismo samodostatni i nismo u ovoj krizi naučili da nam to treba biti prioritet. Stoga doista, moramo spriječiti i zakonski spriječiti nepoštene trgovačke prakse. No, ne jednostrano nego sveobuhvatno.
Hvala, hvala lijepa. Sada je na redu Klub zastupnika SDP-a, kojeg će zastupati gospođa Martina Grman Kizivat. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici, danas je pred nama Konačni prijedlog Zakona o nepoštenoj trgovačkoj praksi u lancu opskrbe hranom. Za početak pročitat ću vam dio teksta iz konačnog prijedloga zakona. Nepoštene trgovačke prakse pojavljuju se kao jedna od posljedica nejednake gospodarske snage dionika u lancu opskrbe hranom. One najviše pogađaju poljoprivrednike, male i srednje tvrtke kao najslabiju kariku u lancu, ali i mala i srednja poduzeća u preradi. I to je sve gdje se spominju mali i srednji poljoprivrednici i mala i srednja poduzeća. Imam osjećaj da se na taj način pokušava najslabije u lancu opskrbe hranom dotaknuti, ali to je sve što se na njih odnosi. U duhu Zelenog europskog plana oni bi gospodo trebali biti prioritet. Na ovaj način i dalje se nastavlja agonija hrvatske poljoprivrede. Važeći zakon o nepoštenoj trgovačkoj praksi ima 35 članaka, od njih mijenja se 25 što dovoljno govori o nekvaliteti i provedbi samog zakona. Niste prihvatili naš konstruktivan prijedlog da se zakon provuče iz procedure i da se napravi jedanput konačno pravi, pošten zakon koji bi obuhvatio sve, ali imali ste izliku da je sve ovim izmjenama obuhvaćeno. No, međutim to nije istina. Prava istina leži u tome da rokovi direktive EU obvezuju nas da moramo napraviti uskladu. Dakle, rokovi nas pritišću, ali mi smo i dalje i van rokova jer ponovit ću, danas je 28.4. zakon neće u petak biti izglasan jer nema glasanja i opet probijamo rokove. Zanima me do kada ćete se blamirati i kasniti sa svim uskladama europske direktive. To je obveza za sve članice EU, ali Hrvatska opet probija rokove. Mi ovdje u hrvatskom domu dobivamo set gdje niste u stanju se uskladiti čak ni sa vlastitim zakonima. Ovdje govorim o Zakonu o državnom inspektoratu, Zakon o hrani vam još uvijek nije ni u saborskoj proceduri. Do kada ćete tako voditi politiku poljoprivrede? I zanima me zašto se tek sad usklađujemo? Pa što ste radili 2 godine? I dalje smatramo da se ovim zakonom dodatno će se potaknuti uvoz na štetu domaćih proizvođača i uvesti složene procedure koje bi mogle rezultirati povećanjem troškova u cijelom lancu opskrbe hranom. Inzistirali smo da se jasnije definira krajnje prodajna cijena. Krajnja prodajna cijena je cijena po kojoj trgovac prodaje proizvod u maloprodaji i krajnjem potrošaču, a formira se na način da se nabavna cijene poljoprivrednog i prehrambenog proizvoda množi koeficijentom najmanje 1,10. Ja sam i jučer pitala konkretno, šta znači 0,10? Koja je to naknada? Da li je to marža? Odgovor na odboru nisam opet dobila. Smatramo da kupci trebaju znati što plaćaju kroz jasnije odredbe u zakonu. Inzistiramo da se i dopuni definicija krajnje prodajna cijena kao i ostale odredbe koje se na nju odnose. Vezano za definiranje roka izdavanje otkupnog bloka, što znači da se jasno zna koja količina i kvaliteta je predane robe na licu mjesta, Klub SDP-a će podnijeti amandman. To je iznimno važno za male i srednje poljoprivrednike koji većinom nisu u sustavu PDV-a. Propisane su odredbe vezane za pravila izdavanja računa i otkupnog bloka. Elementi otkupnog bloka su količina preuzete robe, kakvoća i utvrđene cijene te jasno navedeni iznosi ugovorenih popusta ili rabata i točna specifikacija na što se iznosi odnose u skladu sa javno objavljenom obvezujućim uvjetima kupaca prema dobavljaču. Međutim, ono što nije definirano je rok izdavanja otkupnog bloka. Pretpostavimo da kupac mora popuniti skladišnu primku te evidentirati ulaz proizvoda u poslovne knjige radi daljnjeg obračuna. Prema informacijama s terena od poljoprivrednika i poljoprivrednih proizvođača to uvijek nije tako. Ponekad se otkupni blokovi ne izdaju prilikom preuzimanja robe, a ne zna se ni cijena. U zakonu je dodano da dobavljač odgovara za sadržaj, a kupac odgovara za sadržaj otkupnog bloka, ali i dalje nije definiran rok, to je ono na čemu ćemo inzistirati. Kako bi se jasno definiralo i postupanje sa osjetljivim prehrambeno-prerađivačkim proizvodima predlažemo da se u zakon uvede i članak od ugovaranja naknada za osjetljive poljoprivredne i prehrambene proizvode sa jasnim definicijama i odredbama. Želimo izbjeći situaciju da naši dobavljači imaju dodatne troškove što utječe na njihovu konkurentnost te se osjetljivi poljoprivredni i prehrambeni proizvodi nakon otpisanog proteka roka eventualno uništavaju odnosno postaju otpad. Svjedoci smo i da domaća poljoprivreda, prehrambena industrija je vrlo često mora prodavati proizvode na akcijskim cijenama zbog iznimno niske cijene uvoznih proizvoda. S ciljem zaštite domaće poljoprivrede i prehrambene industrije te izbjegavanje krivih tumačenja i nedoumica zahtijevamo da se u jednom članku definira plaćanje robe dobavljačima po akcijskim cijenama. To je npr. propisano u slovenskom zakonu u našem nije, klub SDP-a će također i na taj dio dati svoj amandman. Žalosno je što Ministarstvo poljoprivrede nije prihvatilo prijedloge poljoprivrednog sektora i prehrambene industrije s ciljem njihove zaštite od nepoštenih trgovačkih praksi. Naime, svjedoci smo nedavnih događaja sa cijenom šećera u trgovačkim lancima koje je uz druge elemente dovela do zatvaranja čak dvije šećerane. Zahtijevamo da Ministarstvo poljoprivrede prihvati prijedloge prehrambene industrije kako bi izbjegli potencijalnu situaciju zatvaranja pogona i otpuštanja radnika zbog troškova nastalih uslijed nepoštenih trgovačkih praksi. Svu industriju pa tako i prehrambenu treba maksimalno zaštititi i maksimalno joj dati potporu. Na moje pitanje i u prvom čitanju, spominjala sam već spomenutu procjenu učinka, sada obrazlažete da je procjena učinka napravljena, no međutim u konačnom prijedlogu zakona stoji i da je to objavljeno na mrežnim stranicama. Jučer smo od državnog tajnika čuli da to nije objavljeno, a tamo stoji da je objavljeno. Jeste se možda dogovorili hoće li biti objavljeno i da li je ta procjena učinka zapravo uopće napravljena? Ako je napravljena, a ministrice tvrdite da je napravljena, pa ja bih vas molila da ju konačno date javnosti da vidimo i mi tu procjenu učinka. Ponavljam, obvezali ste se čl. 34. važećeg zakona da ćete to napraviti, ali nije samo to, čl. HS-a poslovnika HS-a čl. 174. vas obvezuje da nam dostavite procjenu učinka, to vas čak i poslovnik HS-a obvezuje. Dostavite nam procjenu učinka. I da zaključim, u svim zemljama EU poljoprivrednik je važan, Europski zeleni plan je u primjeni, štititi domaće, štiti autohtono male i srednje poljoprivrednike, a mi čak ni Zakonom o nepoštenoj trgovačkoj praksi nismo ih zaštitili i oni ostaju najosjetljivija i najslabija karika i za njih zaštite opet nema. Ovo stanje nije dobro, zakon nije dobar, a poljoprivreda je i dalje sporedna stvar u Hrvatskoj. Ponovit ću, da svi oni koji su nas nekada hranili primorani su razmišljati kako će prehraniti sebe i svoju obitelj, to su ni manje ni više nego posljedica loše poljoprivredne politike. Gospodo iz ministarstva, izvolite se probuditi jer bez vašeg rada neće biti pomoći niti za našu poljoprivredu. Hvala.
Hvala i vama. Gospođa Anka Mrak TAritaš govorit će ispred Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovana ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je u drugom čitanju Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Ono što je važno za reći je nekoliko okvira u kojem se sve to zajedno treba sagledavati, razmišljati, promišljati i raspravljati. Prvo, mi imamo bazičan zakon iz 2017.g. koji je stupio na snagu 7. prosinca 2017. i sa odgodom vremena za prilagodbu svim obveznicama zakona koji traju do 31. ožujka 2018. I ovdje je riječ o zakonu koji je u nadležnosti Ministarstva poljoprivrede, ali za samu provedbu zakona je nadležna Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. I ovu izmjenu i dopunu zakona treba gledati s dva aspekta, jedan aspekt je sa usklađivanjem sa europskim direktivama, a drugi aspekt je sa iskustvima koje imamo. Dakle, mi smo sad u travnju 2021.g. i određena iskustva imamo, određena znanja imamo i tom kontekstu treba promatrati i gledati ovu izmjenu i dopunu zakona. Ja sam zaista jedna od onih saborskih zastupnica i cijela naša stranka GLAS je neko ko vjeruje i misli da je budućnost Hrvatske zaista da bude u društvu, da je bolje da je u društvu dobrih, da je bolje u društvu uspješnih, da je dobro da smo članica EU bez obzira što smo tu pri samom dnu po svim pokazateljima, ali mislim da je bolje kad ste u društvu dobrih i uspješnih, ali ne izvan toga, bez obzira na EU to nije ni savršen ni završen model, ali tu trebamo nekako nekakva iskustva gledati i ono što se i na europskoj razini proteklih vremena vidjelo, vidjelo se je da je apsolutno potrebno sustavno onemogućiti nepoštene trgovačke prakse u lancu opskrbe hranom, jer tko nas na kraju zapravo strada? Stradaju oni koji su na početku i oni koji su na kraju. Na početku oni koji su proizvođači i na kraju, mi koji smo kupci, koji zapravo koristi odnosno tema je da probamo kvalitetno se hraniti, da probamo kupovati, da imamo mogućnost kupovati kvalitetnije proizvode i za to, da imamo određenu sigurnost. Mi zaista živimo u doba klimatskih promjena. Te klimatske promjene mogu biti, za nekog je to samo u političkom govoru, ali to je činjenica, bez obzira na sve koji pokušavaju naći razlog zašto tome nije tako, ali pogledajte oko sebe i možete svakodnevno vidjeti da je to činjenica i tim promjenama u tom svijetu će se prije prilagoditi odnosno prilagođava se i biljni i životinjski svijet. Pri tom prvenstveno mislim na proizvođače, na poljoprivrednike i kad pogledate i Zeleni europski plan, on govori u kontekstu klimatskih promjena da vi morate, zaista, da se države moraju prilagoditi nekim drugim uvjetima. Kod nas je specifično osjetljivo područje dolina Neretve za koju se očekuje da će povećanjem nivoa vode, nivoa razine mora, da će tu doći do promjene i to sve trebate gledati u kontekstu zapravo neke, kontekstu i proizvodnje i proizvodnje hrane i ostalih procesa koji su tu važne i bitne. I tu je uloga Ministarstva poljoprivrede da kroz svoje i strategije, a i kroz akcijske planove promatra i vidi te promjene koje su se, koje se događaju i koje će se dogoditi. Ja sam jedanput pred nekakvih 10-tak godina bila na jednom predavanju gdje se govorilo o imigracijama ljudi i reklo je da će zbog klimatskih promjena, biti, između ostalog najveće migracije ljudi koji će otići sa područja na kojim se neće moći živjeti. Ali to govorim u kontekstu, u kontekstu proizvodnje. Dakle, na početku tog, u lancu opskrbe hranom, dakle onaj potrošač je na kraju lanca, ali u smislu, oni koji se definiraju na početku, to su primarni proizvođači, to su prerađivači, to su otkupljivači koji prodaju proizvod kupcima i njih, s jedne strane tog lanca, nazivamo dobavljačima, a prerađivače, u trenutku otkupa robe, kao sirovine te otkupljivači koji otkupljuju proizvode i trgovci, s druge strane su kupci i tu morate napraviti i tu ono, što ovaj Zakon treba napraviti, treba napraviti nekakvu ravnomjernost. Jer onaj koji je na početku tog cijelog lanca i te cijele priče su primarni proizvođači. Na početku svih onih, to su oni koji su najslabiji, a najslabiji su poljoprivrednici, male i srednje tvrtke koji, mala i srednje tvrtke, mala i srednja poduzeća u preradi i tu je nešto što treba se napraviti nekakva ravnoteža. Da li je to moguće? Nisam sigurna, ovaj Zakon je to, na način koji je definirao, da će to biti moguće ili će tu biti još veći jaz između jednih i drugih, što nikako se ne bi trebalo desiti i nikako ne bi trebali to napraviti. Dakle, tu bi trebalo napraviti nekako, zaštititi one koji su najmanji mogući u smislu nekakvih trgovina hranom na europskoj ili svjetskoj sceni, nas ima negdje ispod 4 milijuna i mi smo relativno mali, ali uvijek smo za nekog interesantni, a ono o čemu uvijek moramo imati na pameti, krajnjeg korisnika. Dakle, onog koji će doći u trgovinu i nešto kupiti. Da ih zaštitimo, da ono što on kupuje, da bude kvalitetno, da po mogućnosti bude domaće, da taj problem koji imamo, konkurentnosti stranog jeftinog, da, ali to u korist domaćeg, to je dio koji morate imate i promidžbu, morate voditi i ukazivati na niz stvari, dakle to je ono što je uloga ministarstva. Ono što je uloga AZTN-a koja provodi ovaj Zakon, to su zapravo onaj, onu temu gdje vi morate, gdje radite određene dakle nenajavljeno dolazite, imate mogućnost napraviti provjere, imate mogućnost nenajavljenu kontrolu. Hrvatska je mala zemlja. Moje je iskustvo kad vi odjedanput, jedanput napravite nenajavljenu kontrolu negdje, bez obzira, to možete napraviti u Osijeku, to isti čas zna Rijeka i Pula iz jednostavnog razloga što se pokazuje da zaista se vodi računa. Nije slučajno da sam postavila ministrici pitanje, a riječ je o ljudima koji to rade. Odgovor na dio pitanje koliko danas ljudi u Agenciji radi na tim poslovima i ono što znamo, znamo da će se 6 novih zaposliti. Ona iskustva koja mi imamo i koja će biti sve veća, a to je, da mi imamo s jedne strane nezaposlene ljude i imamo tu jednu, da nazovem, pod navodnicima, za neke ljude, atraktivnost rada u javnoj upravi i imamo iskustvo da vam dođu raditi ljudi kad steknu određena iskustva, određena znanja i budu sposobni, odi, jer im vi ne možete u javnoj upravi ponuditi, osim eventualno nekakvog manjeg napredovanja, ali i nekih drugih stvari i s tim ćemo se sretati u budućnosti sve više i više. Ovaj Zakon isto ukazuje na tu činjenicu da probamo zaposliti u javnoj upravi kvalitetne ljude, ljude koji imaju iskustva, koji imaju znanja, koji onda mogu to provoditi. Koliko je to moguće, vidjet ćemo. Vidjet ćemo koliko ćete vi, dakle jednog pravnika, i pravnici su uvijek, ima ih puno, ali ih je uvijek jako teško dobiti jer imaju atraktivnost svih drugih stvari, a ovdje se traže specifična znanja. Dakle, nije ni ugodan posao kad će neko raditi, dakle nenajavljeno doći i provesti kontrolu, nije to ugodan posao. Dakle, sav taj posao je onako neugodan, a trebali bi dobiti i kvalitetne ljude. Zašto o tome govorim? Jer ako imate ljude koji znaju svoj posao i dobro ga odrađuje, vi na taj način potičete nekog drugog da zaista vodi računa o cijelom tom poslu. Ali cijelo vrijeme i u ovom zakonu trebamo imati na pameti ono koji je krajnji korisnik, a krajnji korisnici to smo svi mi. Hvala lijepo.
I vama. Sad je na redu gđa. Ružica Vukovac koja će govoriti ispred Kluba zastupnika Domovinskog pokreta. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovana ministrice, državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Dakle, anonimna anketa na koju se ministarstvo poziva zapravo nije nikakvo mjerilo učinka pojedinog propisa. Naime, prilikom donošenja zakona potrebno je napraviti cjelovitu analizu, a osobito utvrditi adresate kod kojih će se očekivati i promatrati pojedini učinak. Sam pokazatelj u anonimnoj anketi da je zakon imao učinak na poboljšanje likvidnosti nije mjerodavan, a najmanje provjerljiv podatak. Nikako se ne može cjelovito zaključiti da je zakon imao pozitivne učinke, posebice s obzirom na činjenicu da smo čuli da je i nadalje problematična suradnja poljoprivredne inspekcije i samog AZTN-a odnosno Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja, zbog čega u uvodnom dijelu Uredbe EU nije navedena kao analiza učinaka anonimna anketa već se pozivaju na stručne publikacije i istraživanja iz 2009.g. Nadalje, AZTN i dalje nema metodu samostalnog provođenja nadzora i utvrđivanja činjenica, što bitno usporava sam proces. Isto tako ako je suditi o učinku temeljem izvješća AZTN-a koji je objavljen na njihovim stranicama kao službeno izvješće u većini pokrenutih postupaka od stane AZTN-a, dakle od strane trgovaca je u konačnici pokrenut upravni spor. Veliki broj takvih sporova još uvijek nije riješen i ne znamo kada će biti. Obzirom na te neriješene slučajeve naravno postavlja se pitanje učinka samog zakona. Koliko mi je poznato i dalje nam je prisutna lista A, lista B proizvoda u samim trgovinama i to velikih trgovačkih lanaca, dakle radi se o hrani za koju proizvođač mora prihvatiti povrat i one manje liste za koju povrat se ne može ipak raditi. Sami proizvođači poučeni iskustvom našli su kanale Internet prodaje, pa kao i same dostave i prodaje putem tržnih prostora. No situacija s koronom tek će naknadno dati nam stvarne učinke kad se vidi kolika je proizvodnja u RH, a kada su nam kanali direktne prodaje ostajali zatvoreni. Samo pokazatelj kataloga trgovačkih lanaca u kojima je oglašena rasprodaja, akcije i slične marketinške aktivnosti hrvatskih proizvođača, a koje kao takve nisu obuhvaćene ovim zakonom, jasno pokazuje model nepoštenih praksi koje se, koje se primjenjuju u Hrvatskoj, a osobito što one kao takve ne spadaju u dio prethodno poznatih ugovornih aktivnosti, niti se recimo mail trgovca prema dobavljaču kojeg se poziva da sudjeluje u marketinškim aktivnostima bez da se navodi promocija striktno određenog proizvoda smatra nepoštenom praksom u smislu ovog zakona. Nadalje, ako samo promatramo segmentarno prethodni zakon ne smatra nepoštenom trgovačkom praksom trenutak kada se vrši povrat radi isteka roka trajanja. Mislim da ćemo se svi složit da to ipak jeste itekako ozbiljna nepoštena trgovačka praksa. Ali uzimajući činjenicu u obzir da hrvatski mali proizvođači nemaju razvijenu preradu, nisu udruženi kako bi po što nižim cijenama obavili preradu, osobito voća i povrća, donošenjem ovog zakona još od 2017.g. oni i dalje ostaju nezaštićeni. Naime, sama organizacija otkupa i stavljanja na police često je centralizirana i dobavljač odnosno proizvođač nema mogućnost utjecanja na skraćene rokove od proizvodnje do police prodavaonice. Svo voće i povrće koje je stajalo na skladištu i čekalo distributivni kanal ako u međuvremenu dijelom propadne ide na teret proizvođača i proizvođači takav proizvod najčešće ne podižu već samo prihvate manji iznos na naplati. No kada bi proizvođač i tražio da mu se vrati proizvod morao bi sam hodati po trgovinama i skupljati, što za njega naravno predstavlja dodatne troškove. E to je zapravo realnost provedbe ovog zakona. Čl. 17.a. koji propisuje sustav kontrola sam po sebi i nije tako loš, ali se postavlja pitanje da li državni inspektorat uopće ima kapaciteta za provedbu istih kontrola s obzirom da smo čuli da agencija ipak nema. Sam izričaj članka je prilično nelogičan s obzirom da upravni postupak započinje rješenjem, a rješenje dolazi kao posljedica zapravo već unaprijed utvrđenih činjenica. Dakle, postavlja se pitanje, da li u čl. 17.a. agencija ima temelje i okolnosti koje dovode do upravnog postupka ili nema? Ako ima, što će im nenajavljena kontrola, pa sve je već utvrđeno jer da nije onda nema ni temelja za upravni postupak. Zbog čega je rok za popravljanjem odnosno izvršenjem mjera koje naredi agencija tako dugačak od 60 dana? Ne smatra li se da se unutar 60 dana može, može nastati nepopravljiva šteta po dobavljača koju on ne može trpjeti. Zbog čega rok ne može biti primjerice 15 ili 30 dana? Što to trgovac ne može riješiti u 15 ili 30 dana, a može u 60? Naime, pojedinim proizvođačima čitava sezona traje 60 dana i što će to kupac odnosno trgovac napraviti kada je sezona otkupa već gotova? Vratiti možda proizvod na police? Ako već ne može drugačije predlažemo da se formulira na način da se stavi najduži rok od 60 dana. Točka 5 i 6 tog članka također, je preliberalna, jasno se zna da, ako se ne izvrši rješenje, idu novčane kazne do izvršenja u iznosu od 10 tisuća kuna i to je propisano Zakonom o općem upravnom postupku. Ne vidim razlog zašto to ne vrijedi za Agenciju već Agencija obnavlja postupak i to se onda smatra otegotnom okolnosti kod donošenja novčane kazne. Ne znam što to uopće znači. Kazna se izriče ili se kazna ne izriče? Prekršaj, kao takav ili je propisan ili nije propisan. Ono što je vidljivo, to je da je postojala tendencija da se prihvati sadržaj Direktive, ali sam postupak utvrđivanja, i u konačnici, donošenja rješenja je u dugu hrvatskog pravosuđa, dakle rastegnuti na činjenicu, nikad kraja i nikad osuđen, a poljoprivredna proizvodnja ima svoj jasan početak i kraj. Sezona traje za voće i povrće, mahom 45 do 60 dana, s izuzećima i koliko je vidljivo, postupak utvrđivanja nema šanse završiti ma niti za 180 dana, što znači da smo po ne znam koji put zapravo uspjeli zaštiti one velike nauštrb malih i ubili sigurnost naših građana i proizvođača u pravnu državu jer čak i kada na europskoj razini imamo temelj i kad nam Europa da okvire, mi se tada sjetimo opet pravosuđa i mogućnosti da proces nikada ne završi i da nikada ne bude sankcionirano ono što ne valja, jer, ako već ništa drugo, postoji i upravni spor koji onda traje i traje i ide i u zastaru i naravno, uvijek postoji mogućnost da država plati odštetu trgovcu kojemu se ionako ne žuri i zna da će sa timom pravnih stručnjaka u ovoj državi sve ionako kad-tad naplatiti. I još jednom da potkrijepim ovu tezu i postavim pitanje, zbog čega ovaj Zakon ima specifično utvrđenu odredbu za novčane kazne na način da propisuje samo najvišu kaznu? Zašto se ne spominje i minimalna kazna? Što će se dogoditi kada se trgovca kazni sa 5 ili 10 tisuća kuna? Da li je to cilj ovoga Zakona? Da trgovac, koji ima prihod od par milijuna kuna plati kaznu od 10 tisuća kuna? Je li to, to je sve u skladu s ovim Zakonom. Je li to doista intencija? Moram spomenuti da je Hrvatska inače i potpisnica tzv. Mliječnog paketa koji je od nas tražio uspostavu što većeg broja proizvođačkih organizacija, dakle danas naši otkupljivači, posebice u sektoru proizvodnje mlijeka, uopće ne pregovaraju sa proizvođačkim organizacijama i ne žele s njima sklapati ugovore kao mjerodavnim subjektima i to je itekako trebalo biti dijelom ovog Prijedloga zakona, a ja bih svemu iznesenom dodala još jednu nepoštenu trgovačku praksu, doduše ne trgovačku, nego više političku, dakle izrada Korektne procjene učinaka propisa i zakonom propisane procjene učinaka propisa koja ujedno i obveza predlagatelja, trebala je biti uobičajena praksa i njen rezultat je trebao biti sastavni dio i ovog Prijedloga zakona. Od početka rada ovog saziva Sabora, još niti jedan prijedlog zakona nije u svom prilogu imao izrađenu procjenu iako je isto propisano Poslovnikom Sabora i to čl. 174. Ako to nije nepošteno prema zastupnicima, ne znam onda jeste. Zahvaljujem.
Hvala. G. Siniša Jenkaš govorit će ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] tajniče, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Pred nama je Zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Ovim izmjenama i zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom potrebno je uskladiti pojedine odredbe Direktive EU, EU Parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2019. g. o nepoštenim trgovačkim praksama i odnosima među poduzećima, u lancu opskrbe, poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima pri čemu se usklađivanje provodi terminološki, ali i suštinski. Naime, u posljednjim godinama na razini EU ukazala se potreba da se onemogući nepoštene trgovačke prakse u lancu opskrbe hranom do koje dovodi činjenica da u lancu opskrbe hranom sudjeluju strane s nejednakim gospodarskim snagama te su uloženim znatni napori na ostvarivanju te zadaće. HS je 2017. g. donio Zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Donošenjem navedenog zakona u hrvatskom pravnom sustavu uspostavljen je pravni okvir za uspostavu, osiguranje i zaštitu poštenih trgovačkih praksi s ciljem zaštite svih sudionika u lancu opskrbe hranom te se uvađaju nepoštene trgovačke prakse kojima je cilj iskorištavanje značajne pregovaračke snage otkupljivača ili prerađivača ili trgovca u odnosu na njihove dobavljače. Značajnu pregovaračku snagu imaju kupci koji su ostvarivali ukupni godišnji prihod od 15 milijuna kuna ili više. Dosadašnjim zakonom kao značajna pregovaračka snaga bili su definirani trgovci s ukupnim godišnjim prihodom od 50 milijuna kuna kao nižerazrednom, odnosno 100 milijuna kuna ili više kao višom razinom. Donošenjem Zakona, poljoprivredni proizvođači i prehrambena industrija bili su u naročito nepovoljnom položaju. Svaka zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom jeste suzbijanje nepoštenih trgovačkih praksi koje su suprotne dobrom poslovnom ponašanju, protivne dobroj vjeri i poštenom postupanju, a do kojih u praksi dolazi u iskorištavanjem gospodarske snage i položaj jedne strane, prije svega kupca u poslovnom odnosu, pri čemu se drugoj strani nameću nesrazmjerne obveze te sudionici u gospodarskom odnosu dolaze u neravnopravan položaj i među njima se gubi ravnoteža u pravima i obvezama. Takve prakse mogu biti nepoštene, čak iako protivno postoji suglasnost između gospodarskih snaga. Kod trgovanja poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima nametnula se nužnost uvođenja zaštite od nepoštenih trgovačkih praksi poljoprivrednih proizvođača i prehrambene industrije kojima su često kupci nametali takvu praksu koristeći svoj položaj i jaču gospodarsku snagu, prije svega radi se o zaštiti poljoprivrednika, malih i srednjih poduzetnika te malih i srednjih poduzeća u preradi. Izmjenama i dopunama Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praski u lancu opskrbe hranom suštinski se usklađuju definicije i pojmovi s direktivom pa se npr. otkupljivač, prerađivač, trgovac ovim izmjenama zamjenjuju izrazom kupac, umjesto pojma svježi poljoprivredni i prehrambeni proizvodi uvodi se pojam pokvarljivi poljoprivredni i prehrambeni proizvodi, ukidaju se pojmovi primarni proizvođač, … trgovac te prerađivač, a također se usklađuju i drugi pojmovi. Ovim izmjenama i dopunama mijenja se obuhvat proizvoda na način da se proširuju proizvodi na koje se odnosi ovaj zakon pa se isti kao i do sada odnosi na one proizvode koji su bili obuhvaćeni dosadašnjim propisima predmetnog zakona, a to je hrana, ali i na neprerađene poljoprivredne proizvode. Uređuje se i zabrana iskorištavanja značajne pregovaračke snage kupca u odnosu na dobavljača, nametanjem nepoštenih trgovačkih praksi. U zakonu je unesena odredba kojom se uređuje iznos ukupnog godišnjeg prihoda, uključivo i godišnji prihod povezanih društava temeljem kojih se onda kupca smatra obveznikom ovog zakona, pa se tako smatra da značajno pregovaračku snagu ima kupac koji je ostvario ukupni godišnji prihod od najmanje 15 milijuna kuna. Uvodi se obveza kupca da na zahtjev Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja dostavi podatke relevantne za utvrđivanje njegovog ukupnog godišnjeg prihoda i primitka u roku od 60 dana te u suprotnom agencija pokreće postupak utvrđivanja postojanja uvjeta za izricanje novčane kazne. Izmjenama i dopunama čl. 11. zakona regulira se obveza sklapanja ugovora između kupca i dobavljača u pisanom obliku te se detaljnije opisuje sadržaj ugovora na način da isti sadrži sve odredbe bitne za poslovni odnosno odnos ugovornih snaga. Dodatno se propisuje se način formiranja cijene poljoprivrednog ili prehrambenog proizvoda, uvode se termini redovita ili neredovita isporuka proizvoda kao rokova plaćanja, uređuju se uvjeti izuzeća od obveza sklapanja ugovora između kupca i dobavljača u pisanom obliku. Također se detaljnije reguliraju pravila i odgovornosti oko izdavanja računa i otkupnog bloka te se proširuje popis nepoštenih trgovačkih praksi čime se uključene u zakon sve nepoštene prakse opisane u direktivi. Kao nepoštene trgovačke prakse određuje se prakse kada kupac plaća dobavljaču u rokovima duljim od propisanih, otkazuje narudžbu, zahtijeva od dobavljača plaćanja koja nisu povezana s prodajom naknade za propadanje ili gubitak prehrambenih proizvoda nakon prijenosa vlasništva na kupca, otkriva poslovne tajne dobavljača, prijeti dobavljaču provedbenim mjerama komercijalne odmazde, zahtijeva od dobavljača naknadu za troškove analize pritužbe krajnjih potrošača, zatim naknadu za uvrštavanje proizvoda u ponudu kao i za čuvanje i manipulaciju nakon isporuke, zahtijeva od dobavljača izdavanje instrumenata osiguranja radi preuzetog repromaterijala, a da kupac nema obvezu izdavanja sredstva osiguranja kod preuzetih, a i naplaćenih proizvoda. Kao nepoštena trgovačka praksa određuje se i zahtjev kupaca za naknadu za unajmljeni promet, zahtijevanje naknade za istraživanje tržišta, brisanje proizvoda s liste bez prethodne pisane najave, zaračunavanje troškova osoblja, naplatu troškova, dodatne kontrole kvalitete proizvoda, naplate i ugovaranje naknade koje se ne iskazuju na računu, ne preuzimanjem ugovorne količine proizvoda, prodaju proizvoda po cijeni nižoj od nabavne ili ispod cijene proizvoda te ispod krajnje prodajne cijene. Također su dopunjene i ostale nepoštene trgovačke prakse kupca uz dopunu mogućih izuzeća od zabrane čl. 12. zakona. Također su razrađena pravila postupanja kod najavljene kontrole koju nad kupcem provodi Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja kao tijelo nadležno za provedbu ovog zakona. Osobita pažnja posvećena je mehanizmima zaštite identiteta prijavitelja nepoštenih praksi i to je učinjeno sukladno primjedbama Odbora za poljoprivredu pa su na jasniji način uređena prava o zaštiti od odmazde za stranke podnositelja predstavki ili anonimne prijavitelje koji su pogođeni nepoštenim trgovačkim praksama u lancu opskrbe poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima te pravo na provjerljivost identiteta prijavitelja. Izmijenjene su i odredbe kojima se regulira kažnjavanje kupca koji se u svom poslovanju nepoštenim trgovačkim praksama. U čl. 18. tako se predviđa preuzimanje obveze od strane kupca koji je stranka u postupku u cilju brzog otklanjanja utvrđenih nepoštenih praksi pa kupac protiv kojeg je pokrenut postupak može u roku od 60 dana predložiti preuzimanje obveze izvršenja određenih mjera i uvjeta te rokova u kojima namjerava to učiniti te otkloniti nepoštene trgovačke prakse. U postojeći zakon dodano je novo poglavlje 3.a kojim se regulira suradnja Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja sa Europskom komisijom i provedbenim tijelima države članice EU te izvješćivanje. Dopunjene su odredbe čl. 24. zakona kojim su utvrđene novčane kazne za teške i lake povrede zakona pri čemu se određuje iznos od 5 milijuna kuna kao najviši iznos kazne koji se može izreći pravnoj osobi, te iznos od 2,5 milijuna kuna kao iznos kazne koji se može izreći fizičkoj osobi koja se smatra kupcem. Očekujemo da će se ovim izmjenama i dopunama zakona poboljšati prava i sustav mjera za sprječavanje i nametanje nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom.
Fala lijepa g. Jenkač, hvala. I sada posljednji klub, Klub zastupnika HSS-a i HSU-a kojeg će zastupati g. Željko Lenart. Izvolite. Mikrofon, mikrofon, mikrofon.
Poštovana ministrice, kolegice i kolege. Postavlja se jedno vrlo jednostavno pitanje vezano za ovu temu, da li postoji zaista volja za rješavanje ovog problema u Hrvatskoj? Zašto postavljam ovo pitanje? Mi živimo u državi u kojoj ne funkcionira sudstvo ili funkcionira pod čudnim okolnostima, suci su u mnogim korupcijskim aferama, postavlja se pitanje i određenih presuda, provođenja presuda, izdržavanja kazni, naknada plaćanja i u tom svjetlu govoriti o nepoštenoj trgovačkoj praksi iako bi bilo bolje da smo nazvali zakon „Zakon o poštenoj trgovačkoj praksi“, pa bi barem pozitivno zvučalo, postaje polako nevjerojatan. Često puta se osjeća za ovom govornicom po onoj „trla baba lan da joj prođe dan“ jer raspravljamo o mnogim zakonima, donosimo veliki broj zakona u HS bez obzira da li su loši ili dobri i onda nakon nekog vremena vidimo očito ne provođenje svih tih zakona koje smo donijeli ovdje, o kojima smo raspravljali nekada žustrije, nekada manje žustro, nekada duže, nekada kraće, no efekat je vrlo, vrlo slab. I ovom zakonu će vrijeme pokazati da li će on zaživjeti, da li rezultat njegovog donošenja će dovesti do porasta poljoprivredne proizvodnje ili do pada poljoprivredne proizvodnje. Nažalost, uz sve pokušaje da dočaramo povećanje poljoprivredne proizvodnje ono se realno ne događa. Prošle godine je bio porast poljoprivredne proizvodnje, al je bila izuzetna klimatska godina, pa su prinosi u ratarskim kulturama bili 20-tak% veći nego što su godina prije. Ono što se dešava u poljoprivredi je industrijalizacija poljoprivredne proizvodnje. Ne govorim to napamet jer evo kaže Janusz Wojciechowski koji je povjerenik EU za poljoprivredu i ruralni razvoj da su male farme nestale, a na njihovo mjesto dolaze ogromne industrijske tvornice koje dobivaju europski novac. Slična je situacija i u Hrvatskoj. Mi nemamo maksimuma u potporama. Veliki dobivaju velike iznose potpora i pretvaraju se u industriju u poljoprivredi i oni kao takvi se mogu nositi sa trgovačkim lancima i boriti se za svoja prava i mjesto na tržištu. No mi smo rekli da je nama OPG temelj poljoprivrede u RH, ali po svemu vidimo da nije tako. Isto se događa i u Poljskoj gdje g. Janusz kaže da je u proteklih 10.g. nestalo 190.000 malih farmi i da su njihovo mjesto zauzela velika industrija tj. veliki poljoprivredni proizvođači. Irski europarlamentarac Chirs Macmanus kaže, isto je kritizirao ZPP i njegovu ulogu u pružanju potpora malima, kaže da je jako zabrinut da će ovo biti posljednja generacija obiteljskih poljoprivrednika. Svemu tome ukazuju i ovi trendovi i tome ukazuje i ovaj odnos kupaca naspram proizvođača, pogotovo onih manjih u Hrvatskoj gdje manji proizvođači koji rade sa velikim lancima i budu nezadovoljni nepravednim ugovorima. Zašto nepravednima? Zato što ugovore moraju poštovat samo oni, a kada lanci moraju poštivat ugovore e onda više ugovori ne vrijede. I u tome slučaju kada se pobune jednostavno budu izbačeni s određenih polica iz određenih lanaca i njihova proizvodnja u koju su uložili vjerojatno dosta novaca jer samo oni veći mogu sudjelovati i konkurirati u centrima, propada jer nemaju gdje plasirati robu, pogotovo kada se radi o povrtlarskoj robi i o voćarstvu u RH. Ne znam dokle ćemo sami sebe varati u svemu ovome, svjesni smo koliko smo imali afera u poljoprivredi, od afera sa mesom, od afera sa maslinovim uljem nedavno, pa zatvorili smo šećerane, teško je pobrojati sve to. Zakon o poljoprivrednom zemljištu kojega smo donijeli prije više od 3.g. nije odradio svoj posao koji je trebao do isticanja moratorija strancima za kupovinu zemljišta u RH, poljoprivrednog zemljišta i jednostavno vrijedi onaj jednostavan zakon, a to je da „velika riba jede malu ribu“, to je očito u RH. Kada vidite i rasprave u poljoprivrednoj komori i kada vidite rasprave u poljoprivredi na svim razinama uglavnom oni veliki dominiraju tim raspravama i žele da upravo njihove želje provodi Vlada RH. Vlada ima obično i obveze prema jer su oni financijeri izbornih kampanja i onda se mora poslušati ono što oni žele, ali time ubijamo OPG-ove. Nažalost naši poljoprivrednici odlaze u Europu radit neke druge poslove. Imam jedne poznanike koji su se zaposlili na jednoj farmi u Njemačkoj gdje se vlasnik farme čudio kako su oni u Hrvatskoj propali, a tako dobro znaju raditi sa stokom i znaju taj posao. Nedavno sam u prvom čitanju ovog zakona spomenuo i slučaj prevare sa kukuruzom koji se desio na području Sisačko-moslavačke županije, konkretno Dubice gdje su poljoprivrednici skoro iz cijele županije dovezli kukuruz. Priču ste mogli vidjeti i u emisiji „Plodovi zemlje“, znači još malo pa će biti dvije godine, ali ništa se nije dogodilo. Znaju se svi akteri, znaju se oni koji su preuzeli robu, zna se tko bi trebao platiti robu, kome se treba platiti roba, no međutim do dan danas se ništa nije dogodilo niti su institucije RH pokušale zaštititi proizvođače koji su skoro godinu dana radili na proizvodniji onoga što su trebali prodati od čega su trebali živjeti. I u takvim okolnostima kada govorimo o nepoštenoj ili poštenoj trgovačkoj praksi, nažalost ljudi jednostavno više ne vjeruju u sve ono što raspravljamo u HS-u i u sve ove zakone koje donosimo u HS. Sve više gube nadu, napuštaju proizvodnje, tržnice nam umiru, na tržnicama sve je manja ponuda, sve više ljudi odustaje od tog posla jer jednostavno su veliki centri preuzeli opskrbu tržišta poljoprivrednim proizvodima i želi se, da li se želi ili ali ja više vjerujem da se želi stvarno uništiti OPG, a evo to i kolege iz Europe govore. Kada to kaže jedan čovjek iz Poljske, a Poljska znamo da je povukla među najaviše sredstava iz eu fondova onda me to stvarno zabrinjava, pogotovo za RH. Nažalost, proizvodnja iz one države, mogu neki reći sad da sam ja jugonostalgičar, ali nisam, ja sam se školovao u ono vrijeme na Agronomskom fakultetu tako da imam pojma kakva je proizvodnja bila, je nažalost nedostižan san za nas u Hrvatskoj danas, nedostižan san i u kvaliteti i u kvantiteti. Prepustili smo se da nam proizvodnju diktiraju stranci, da nam diktiraju kroz trgovačke centre kojima smo dozvolili da se grade u centrima manjih gradova, da jednostavno oni diktiraju što će se prodavati, kako će se prodavati, što će se proizvoditi, tko že živjeti i tko će propasti. Hvala.
Hvala g. Lenart. Sada prelazimo na pojedinačne rasprave. Prva je gospođa SElak Raspudić. Izvolite.
Dva su velika problema. Prvi je problem smanjenja poljoprivredne proizvodnje što je rijetkost unutar EU što uvelike pogađa Hrvatsku. A drugi je problem koji je s time neodvojivo povezan, upravo problem nepoštenih trgovačkih praksi. Ako pažljivo proučimo izvješće Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja onda pronalazimo jedan poražavajuć podatak, a to je da gotovo nema tog lanca koji nije na neki način bio dio nepoštene trgovačke prakse i zbog toga zadobio veliku novčanu kaznu. Ono što je tu problem i što agencija ističe je da oni veći mogu razduljivati s plaćanjem te iste kazne tako da svoju odluku dalje problematiziraju na različitim upravnim sudovima dok oni manji koji nemaju takvu kupovnu moć mogu dalje zapravo platiti tu odluku. No ono što bismo mi htjeli je naravno dokinuti nepoštene trgovačke prakse upravo kod velikih, dakle sankcionirati one koji zaista imaju ozbiljnu kupovnu moć. Dakle, što je sada problem s ovim zakonom? U ovoj raspravi bit ću konkretnija, problem je što mi podržavamo tu intenciju da se pronađu asimetrije koje dovode do mogućnosti iskorištavanja svoje značajne pregovaračke snage i da se zaštite naši mali poljoprivrednici, dobavljači i svi oni koji su doista u Hrvatskoj ugroženi. No moramo biti svjesni da mi također želimo zaštititi i mala i srednja poduzeća koji su kupci, dakle nije nigdje određeno da je kupac nužno onaj koji je veći i jači. To je često slučaj kao što sam vam rekla u primjeru Vindije u odnosu na nekakvog malog dobavljača koji proizvodi mlijeko. Da, to je nama dosta logično za pretpostaviti ili u odnosu na Lidl u odnosu na Plodine ili na bilo koji drugi lanac koji je i bio sankcioniran, a koji je iskorištavao svoju značajnu pregovaračku snagu. No kada govorimo o odnosu naših malih i srednjih poduzeća u odnosu na EU ili recimo o našim kupcima voća i povrća u odnosu na dobavljače koji su se i bunili protiv ovog zakonskog prijedloga, to uopće ne mora biti slučaj. Stoga je potrebno urediti čl. 4. tako da taj odnos bude postavljen u odnos razmjernosti. Dakle, da obuhvaća pregovaračku snagu odnosno promet i kupca i dobavljača, ne samo jednu stranu kao da druga može biti bilo kakva jer da se to nas ne tiče. Tako je uostalom propisano i unutar EU direktive. Dakle, mora uzeti u obzir i dobavljača i kupca. To je ključni problem s kojim se moramo suočiti u ovom zakonskom okviru ukoliko doista želimo dokinuti nepoštene trgovačke prakse. Drugi problem tiče se reguliranja nenajavljenih kontrola. Dakle, mi jesmo za to da agencija preuzme proaktivnu ulogu i da više kontrolira nepoštene trgovačke prakse. No, ovdje ona ima u Članku 11. različite ovlasti koje nisu nužne, a koje na neki način i zadiru u prava kupaca, ali i mogu dovesti do veće štete ukoliko je riječ o lako kvarljivim proizvodima. Isto tako unatoč činjenici da je nabrojano većinu toga što agencija može učiniti prilikom nenajavljene kontrole, njoj se opet ostavlja mogućnost u Članku 17. stavku 5. točki 8. da može učiniti još nešto ostalo što nije definirano što sama smatra potrebnom. Dakle, to treba izbaciti kako bi svi kriteriji i u nekim drugim člancima što ćemo predložiti unutar amandmana bili nedvosmisleno postavljeni tako da se ove kontrole ne bi provodile arbitrarno i da ne bi došlo do zlouporabe nove uloge koju će agencija imati i koja će se ovim putem osnažiti. Zaključno ću još jednom posjetiti da je jedna od ključnih zadaća Ministarstva poljoprivrede da štiti poljoprivrednike. U tom smislu ministarstvo je trebalo i ranije reagirati kada je bila ugrožena prodaja naših OPG-ova, a sada treba reagirati kada je ugrožena i to već dugoročno, a bojimo se da će tako i ostati [[Upadica: Hvala.]] sva poljoprivredna proizvodnja.
Imate 2 replike. Prva replika je, prvu repliku je tražila gospođa Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice, dakle mi imamo izmjene i dopunu bazičnog zakona iz 2017. koji je stupio na snagu 2018., on je u primjeni od 2018. pa evo do sada. I bilo bi nekako mi se čini korektno da smo u obrazloženju razloga za donošenje izmjena i dopuna dobili malo i iskustva agencije je, koja provodi zakon i prije kojeg će provoditi i dalje, koja su to iskustva, koji su to problemi, koja su to zakonska rješenja nastala zbog toga se riješe nekakvi problemi. Mi već imamo hrpu zakona i tu valjda ćemo postati najjači u EU gdje se usklađujemo sa direktivama EU, gdje kad uopće bilo tko od nas i u raspravi i u prvom čitanju i u drugom čitanju nešto kaže, to je tako zato što to netko od nas traži. Nije to istina. Dakle, Hrvatska uvijek može imati svoje neke specifičnosti, ali mi to u obrazloženju zakona [[Upadica: Hvala.]] ne dobivamo.
Hvala, odgovor.
Slažem se kolegice Mrak Taritaš, a posebno problematičnim smatram činjenicu da kada nam se kaže da se implementira nekakva uredba ili direktiva EU da to pretpostavlja da mi ne smijemo izaći iz tog okvira, da to nije prilika da kad već češljamo zakon da donesemo da i neke dodatne izmjene koje bi išle na korist naših dobavljača odnosu kupaca. Ne, ne, ne to nije u ovoj direktivi. Nego što ćemo, svakih 5 minuta mijenjati zakon, kada dođe neka druga direktiva ili kada se nekome smatra da je to potrebno umjesto da napravimo sustavne izmjene. Smatram to značajnim problemom jednako kao što smatram problematičnim i činjenicu i da je ovaj zakon došao na dnevni red Hrvatskog sabora prije 5 dana. Dakle, ja ove zakone smatram organskim zakonima. Nekad mi se ljudi čude kako se, odakle toliki moj interes prema njima, očekivali su me vjerojatno s svjetonazorskim temama. Da ja jesam po vokaciji filozof, ali bez ovoga mi ne možemo živjeti i ovo se tiče svakog građana Hrvatske. Stoga tu uvijek treba biti ministrica kad se o tom zakonu razgovara i zakoni nam moraju dolaziti na vrijeme.
Hvala. Gospodin Šašlin.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana kolegice, evo često ističete i vi i vaši kolege kako je u Hrvatskoj stalno prisutno smanjivanje poljoprivredne proizvodnje što apsolutno nije točno. Poljoprivredna proizvodnja odnosno poglavito ratarska proizvodnja je u porastu, to govori statistika. Kad govorimo o stočarskoj proizvodnji kao grani nekakvoj u poljoprivredi zaboravljate činjenicu da je u Hrvatskoj unazad 20, 30 godina znatno smanjen broj stanovnika, poglavito poslije Domovinskog rata, poglavito u ruralnim prostorima koja su se pretežito bavila stočarstvom tada. Jednostavno ako tamo sada u tim područjima u kojima nema ljudi normalno da ne može biti ni stočarske proizvodnje. To je, na to nije kriva ni ova Vlada znamo tko je kriv za to. Ja bi gospodina Lenarta pitao koliko je on primao u ono vrijeme odnosno njegova obitelj i porodica potpora i kako mu je izgledalo njegovo gospodarstvo obiteljsko tada, a kako izgleda sada? Na kakvim traktorima i strojevima je radio onda on i njegov otac i djed [[Upadica: Hvala lijepa.]] i kakvima sad radi? Hvala.
Izvolite odgovor.
Ovako, što se tiče stočarske proizvodnje bila sam vrlo konkretna i rekla sam dakle perad, svinja, goveda, ne mislim i ne želim ovdje jeftino politizirati da je ovo jednostavan i lako rješiv problem koji će ne znam jednim migom iz ministarstva nestati. Neće naravno. Ovo je jedan dugoročan problem koji se nastavlja i koji je djelomično i naslijeđen. No sigurno stvari ne moraju izgledati ovako loše. Sigurno da je ovo problem ne jednog nego svih ministarstava. Sigurno da plan oporavka moramo usmjeriti tako da se učinimo samodostatnim što nas je ova kriza naučila. Sigurno da smo trebali poticati OPG-ove na tržnicama koje su na otvorenom za vrijeme krize, a ne se fokusirati samo na shopping centre koji također imaju značajnu pregovaračku snagu, pa to je valjda očito. I sigurno da se može učiniti i puno, puno više. Tu leži [[Upadica: Hvala lijepo.]] odgovornost vlasti.
Hvala lijepa, nemate više replika. Sada je na redu gospođa Vesna Nađ. Izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Kad se govori o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi osnovno je pitanje koji nam je cilj donošenja ovog zakona i hoćemo li uspjeti kroz njegovu primjenu doći do zadanog cilja? U čl. 1. st. 2. ovog zakona navodi se da je cilj i svrha zakona uspostava, osiguravanje i zaštita poštenih trgovačkih praksi kojima se štite sudionici u lancu opskrbe poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima. Da li će se to postići novčanim kaznama koje se propisuju u najvišem iznosu do 5 milijuna kuna za pravnu osobu i 2,5 milijuna za fizičku osobu? Neće. I to su neznatni iznosi za trgovačke lance i to u pravilu strane trgovačke lance koji svake godine iskazuju ogromne prihode i dobit i rast iz godine u godinu. Samo npr. „Lidl“ u 2018. iskazao je dobit prije oporezivanja od 434,7 milijuna kuna uz rast od 25%. I sad se očekuje da će se tako moćni trgovački lanci prestrašiti od propisanih novčanih kazni i krenuti sa primjenom poštenih trgovačkih praksi u odnosu na male i srednje dobavljače odnosno poljoprivredne proizvođače kojim prodaju poljoprivredne i prehrambene proizvode. Malo sutra. I što je država trebala činiti? Država mora ojačati pregovarački položaj proizvođača u lancu opskrbe poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima i omogućiti im sklapanje dugoročnih ugovora sukladno poštenim trgovačkim praksama. Treba stvoriti i poticaj na okruženje za udruživanje u zadruge ili druge organizacione oblike kako bi imali veću pregovaračku moć. Treba poticajnim mjerama jačati uzgoj lokalnih sorti i pasmina čime se pomiče regionalno zapošljavanje i održiva biološka raznolikost i smanjiti uvoz prehrambenih proizvoda sumnjive kakvoće. Treba stvoriti infrastrukturu koja će potaknuti i pojeftiniti poljoprivrednu proizvodnju i omogućiti kvalitetno skladištenje poljoprivrednih proizvoda. Dakle, treba nam izgradnja sustava proizvodnje obnovljive energije, sustava za navodnjavanje i zaštitu od tuče, a ove godine se pokazala i nužnost sustava za zaštite od mraza za voćare, hladnjače i burze za prodaju poljoprivrednih proizvoda, kao i infrastruktura za pružanje usluga digitalne tehnologije „Nove generacije“ ruralnim područjima. Zašto RH ne potiče održiv i konkurentan poljoprivredni sektor koji bi pridonio Europskom zelenom planu, osobito s obzirom na strategiju „Od polja do stola“ i strategiju „Za biološku raznolikost“? Imamo poljoprivrednog zemljišta koje bi moglo prehraniti cijelu Hrvatsku i još bi mogli izvoziti, a mi uvozimo poljoprivredne proizvode sumnjive kakvoće. Zato stalno čitamo o povlačenju iz prodaje štetnih poljoprivrednih proizvoda na stranicama i u medijima Hrvatske agencije za poljoprivredu i hranu. Dakle, npr. „la bio idea pesto siciliano“ zbog mogućeg prisustva komadića stakla u sadržaju, sjemenke sezama, povećana količina etilen oksida, fešn špinat, moguće prisustvo tropanskih alkaloida, a zamislite za dojenčad i malu djecu. Prema ovom zakonu AZTN kao tijelo nadležno za provedu ovog zakona trebala bi provoditi i ne najavljene kontrole i kontrole po prijavama u pravilu anonimnim. Međutim, nemojmo se zavaravati, niti agencija ima administrativnih kapaciteta da provodi kontinuirane i sveobuhvatne nenajavljene kontrole, niti će biti puno anonimnih prijava jer se ljudi boje da neće biti otkriveni. Ako tu država ne stvori okruženje u kojem će ojačati administrativne kapacitete, neovisnost u pravom smislu te riječi i kvalitetu rada agencije i ojačati položaj anonimnih prijavitelja nepoštenih trgovačkih praksi „piši kući propalo je“. Zadovoljili smo formu, uskladili smo zakon sa EU direktivom, a i dalje ćemo jesti poljoprivredne proizvode upitne kakvoće, a naše proizvode koji su kvalitetni jesti će Talijani, Nijemci, Austrijanci. Hoćete kupiti šparoge sa hrvatskih polja? Ne može, ali može one iz Španjolske porijeklom iz Meksika. Daleko smo mi od poljoprivredne samodostatnosti i svjetlosnim godinama. Hvala lijepa.
Hvala. Imate nekoliko replika, prvu repliku ima gđa. Selak Raspudić.
Slažem se s vama kolegice Nađ. Upravo ta poljoprivredna samodostatnost o kojoj smo trebali bar sada nešto naučiti, nikako je ne vidimo, ne vidimo ni strategiju poljoprivrede u koju će se on razviti, ne vidimo ni banke hrane koje su odavno trebale biti tu, a prebacujemo ih iz dokumenta u dokument. Ono što bih vas ja pitala je, mi nigdje ne dobivamo obrazloženje kako se uređuju ti iznosi, na temelju čega se oni određuju, koji se trebaju platiti kao penali jer je problem ovo što ste vi rekli, velikome ništa, a malome sve je previše? S druge strane, govorilo se o tome da je intencija takva da se promijeni praksa, a ne naplaćuju kazne. Zašto nema mogućnosti primjerice mirnog rješavanja spora? Dakle, i ono ključno što ste postavili i u replici, tko će biti kažnjen i hoće li ikad iko biti kažnjen za propuste u tome što se mijenja toliko zakonskih odredbi, što je u suprotnosti s nomotehničkim pravilima, umjesto da se išlo u izradu novog zakona?
Fala. Odgovor.
Hvala vam lijepa kolegice na replici. Dakle, činjenica jest da mi zapravo ne poštujemo sami svoje normativne propise koje donosimo u ovom HS i zapravo ministrica tu nije ništa odgovorila jer zapravo ne zna zašto nije donijela novi zakon, vjerojatno znaju njeni pravnici. Ali kad govorimo o kaznama i cijeloj politici penalizacije, trebali bi raditi više na prevenciji, a ne zapravo na kažnjavanju. Jer ovo kažnjavanje zapravo, kao što sam rekla, nema nikakve svrhe jer je to neznatan iznos za velike lance koji imaju velike prihode i dobiti.
gđa. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Kolegice Nađ, vi ste i u svojoj replici ministrici ukazali na činjenicu da kad se u određenom postotku mijenja zakon da onda treba raditi i biti novi propis. I naglasili ste ulogu ureda za zakonodavstvo. Ured za zakonodavstvo između ostalog njegova uloga je da gleda međusobnu usklađenost pojedinih propisa i da ukaže na ovakve nekakve stvari. Ali mi imamo sad niz slučajeva. Prošli tjedan smo imali slučaj gdje smo raspravljali o izvješću o stanju u prostoru gdje zakonska odredba kaže da se donosi za 4.g., a uredno se donosila za 7.g. Dakle, ja bih rekla da jedna tema je raspravljat o sadržaju propisa i dobro da se raspravlja, ali ako zaboravimo formu i ako se nećemo pridržavati nekih stvari onda ćemo i tu poprilično kiksati. Ja ne vidim razlog zašto se neke forme ne poštuju jel bi to trebalo biti jednostavno, mi bi trebali živjeti u zemlji u kojoj se između ostalog i forma poštiva. Hvala lijepo.
Hvala, odgovor.
Hvala kolegice Taritaš. Dakle, kad zakonski prijedlog ide zapravo u raspravu prolazi niz ureda, a tako i Ured za zakonodavstvo Vlade i Odbor za zakonodavstvo ovog HS-a. Zakoni nisu pisani samo za pravnike oni su pisani i za građane koji će uzeti jedan zakon i čitati ga i znati o čemu se tu radi, što je propisano. Ako vi imate deset izmjena onda se ljudi ne mogu snaći u tome, dakle provedba zakona je onda upitna. Eto to je cilj teme i zapravo tih normativnih pravila koje smo donijeli u ovom HS-u.
Hvala. Gospođa Ban Vlahek.
Poštovana kolegice Nađ. Zbog disproporcije domaćih brendova i privatnih marki trgovačkih lanaca kod formiranja maloprodajne cijene za određene proizvode, dolazi do razilaženja u konačnoj maloprodajnoj cijeni do 60%. Na ovaj način zbog nepoštene trgovine propadaju hrvatski proizvođači brendovi, a samim time dolazi kroz dulji ili kraći vremenski period do propadanja hrvatske proizvodnje, molim vas komentar. Hvala.
Oprostite znam da je teško ali morate držati masku. Izvolite.
Činjenica jest da mi u trgovačkim lancima više imamo stranih proizvoda nego domaćih, a zapravo Ministarstvo poljoprivrede i druga ministarstva trebala bi poticati hrvatsku proizvodnju da bi mogli zapravo jesti kvalitetne hrvatske poljoprivredne proizvode.
Hvala nemate više replika, hvala. I sada je na redu gospođa Marijana Petir. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice sa suradnicima, zastupnice i zastupnici. Sigurno je da je nepoštena trgovačka praksa jedan od najozbiljnijih problema s kojima se suočavaju poljoprivrednici diljem Europe pa tako i poljoprivrednici u RH. Time da smo među prvima u EU donijeli Zakon o suzbijanju nepoštene trgovačke prakse, da se među prvima usklađujemo sa odredbama europske direktive te da proširujemo obuhvat nepoštenih trovačkih praksi na njih 43, govori o tome da smo problem prepoznali i da ga želimo riješiti. No to se sasvim sigurno neće dogoditi preko noći jer nije nimalo lagan proces, imajući u vidu da smo dio zajedničkog europskog tržišta pa se onda cijene koje su po svakom svom učinku dampinške tako ne tretiraju dok se za utvrđivanje predatorskih cijena traže toliko zahtjevni dokazi da je na razini cijele EU pokrenuto tek nekoliko postupaka. Zato smatram da obrazloženje koje smo dobili kako su dampinške i predatorske cijene regulirane drugim propisima, pa ih stoga ne treba regulirati i ovim zakonom ne rješava problem jer da prema Zakonu o trgovini i Zakonu o zaštiti tržišnog natjecanja postoje pravi mehanizmi i da se sankcioniraju ovakve pojave onda ne bi imali tržište poljoprivrednih proizvoda preplavljenog proizvodima po dampinškim i predatorskim cijenama. Također zbunjujuće je obrazloženje da se kao nepoštena trgovačka praksa ne može odrediti prodaja proizvoda po cijenama nižim od proizvođačkih jer se to ne može napraviti zato što ne postoje matematički modeli niti metodologija kojom bi se ta cijena izračunala. Prema meni dostupnim informacijama u RH te kalkulacije radi Savjetodavna služba, na razini EU postoje posebni opservatoriji za mlijeko, meso, voće, povrće i vino koji objavljuju usporedne podatke država članica na razini EU. osim toga DZS objavljuje prosječne proizvođačke cijene iz istraživanja otkupa i prodaje koje se računaju na temelju prikupljenih podataka o količini i vrijednosti poljoprivrednih proizvoda. Ja razumijem bojazan predlagatelja ovog zakona da se ne želi narušiti tržišno natjecanje i ne pozivam ovdje da se ne bi krivo razumjelo, da Hrvatska kao što su to učinile možda neke druge države članice u izradi zakona zaobić Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja. Ono na što ja pozivam jesu hrabre i kreativne političke odluke koje će zaštititi domaću proizvodnju i za koje ću ja dati maksimalnu podršku. Točno je da na razini EU nije propisana zajednička minimalna cijena poljoprivrednih proizvoda, ali postoje tržišne mjere koje su propisane zajedničkom poljoprivrednom politikom kako bi se pomoglo poljoprivrednicima i isto tako Europska komisija uspostavila je sustav monitoringa cijena poljoprivrednih proizvoda koji se objavljuju mjesečno. Znači neke instrumente imamo, neke država članice propisale su u okviru svog nacionalnog zakonodavstva i minimalne cijene poljoprivrednih proizvoda kako bi zaštitile svoju poljoprivrednu proizvodnju, a neke čak uvode i pravobranitelje za pitanja nepoštenih trgovačkih praksi. Odredba kojom se ovim zakonom definiraju proizvodno i tržišno osjetljivi proizvodi sigurno jest korak prema naprijed u nastojanju da se upravo u području koje je danas najviše na udaru uvedu zaštitne mjere. Smatram da paralelno trebamo raditi na osiguravanju infrastrukture na poljoprivrednim gospodarstvima koja je potrebna kako bi ih ustvari na neki način osposobili da kroz kratke lance opskrbom hranom mogu bolje plasirati svoje proizvode što bi imalo za posljedicu smanjenje uvoza. Zato nam je važno da kroz programiranje koje nam slijedi za korištenje gotovo pet milijardi eura koje smo osigurali u EU, doista odaberemo prave mjere kako bi zaštitili domaću proizvodnju. Smatram da je ovaj zakon ključan za uvođenje reda na tržište, zato uz sve pozitivne mjere koje on donosi moramo u praksi prepoznati i utvrđivati one točke koje su u problematične, moramo pratiti učinke ovog zakona, otklanjati probleme kako bi se omogućilo poljoprivrednicima da napokon prodišu i da mogu normalno poslovati. Zato ja donošenje ovoga zakona ne vidim kao konačni proces već smatram da je naša zadaća kontinuirano iznova tražiti rješenja kojima ćemo nepoštene trgovačke prakse svesti na minimum pa i pod cijenu češćih izmjena zakona. Hvala lijepo.
Ostanite, molim vas. Prva replika, gđa. Ban Vlahek.
važena kolegice Petir, nepoštene trgovačke prakse pojavljuju se kao jedna od posljedice nejednake gospodarske snage dionika u lancu opskrbe hranom. One najviše pogađaju poljoprivrednike, male i srednje tvrtke ali kao i najslabiju kariku u lancu, ali i mala i srednja poduzeća u preradi. I to je sve gdje se spominju ti mali i srednji poduzetnici i poduzeća a zakonom su obuhvaćeni oni koji imaju promet 15 milijuna kuna. Stoga vas pitam, gdje su u zakonu zaštićeni mali i srednji poduzetnici koji su najslabija karika u lancu opskrbe hranom?
Odgovor, izvolite.
Poštovana kolegice zastupnice, pa ovaj zakon i jest namijenjen upravo zaštiti malih i srednjih poduzeća i zbog toga i propisan toliko veliki broj nepoštenih trgovačkih praksi. Primijetili ste u mom izlaganju da a i to je bilo i prilikom prvog čitanja, da sam ja predložila i još neke dodatne nepoštene trgovačke prakse za koje smatram da bi ih trebalo uvesti kako bi upravo zaštitili male i srednje poljoprivrednike. Na to nas poziva i reforma zajedničke poljoprivredne politike i to je predviđeno našom nacionalnom Strategijom poljoprivrede koja je u svojoj završnoj fazi donošenja. Zato zaključno mogu reći da ovaj zakon ide s tim ciljem, a u praksi ćemo vidjeti možemo li još uvesti neke mehanizme i na koji način ih uvesti da ne uđemo u sukob sa Zakonom o zaštiti tržišnog natjecanja a da očvrstimo ustvari poziciju naših poljoprivrednika.
Hvala. G. Šašlin.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana kolegice. Svjedoci smo da upravo iz zemalja EU-a koje su nam i u okruženju a i iz Trećih zemalja, preko njih često puta dolaze proizvodi koji su praktički nekonkurentni odnosno koji čine nelojalno konkurenciju ovdje po tzv. dampinškim cijenama. Evo bio primjer i za vrijeme korona krize lani uvoz mesa iz Njemačke i tako te cijene, pa me zanima s obzirom bez obzira što smo mi jedinstveno europsko tržište, ali je različita zakonska regulativa u pojedinim državama EU-a, zanima me vaš komentar i mišljenje kako i na koji način stati tome na kraj odnosno na neki način kako zaštititi ipak domaće tržište jer vidjeli smo i na onim video link konferencija kad smo imali, da praktički svaka od zemalja EU-a štiti svoje tržište isto na isto isti način, jel? Tako da volio bi čuti vaš komentar. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor.
Hvala vam lijepa, uvaženi zastupniče. Vi ste u pravu, dakle države članice nastoje zaštititi svoju poljoprivrednu proizvodnju uvodeći različite mehanizme, ti mehanizmi mogu biti propisani zakonom pa su onda javno dostupni, mogu biti i na razini dogovora socijalnih partnera pa to posebno dolazi do izražaja u onim državama gdje su jake proizvođačke organizacije i udruge koje zastupaju poljoprivrednike a mogu biti kao tzv. kreativne mjere kako sam ih ja nazvala. Ja smatram osobno i to sam evo predložila, da moramo pratiti koje su proizvođačke cijene naših proizvoda i regulirati da nam proizvodi koji ispod te proizvođačke cijene dolaze na tržište, budu regulirani kao nepoštena trgovačka praksa. Zašto to mislim? Mislim zbog toga … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Hvala.
Hvala. G. Šimičević.
Zahvaljujem, potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana kolegice, nepoštene trgovačke prakse nažalost bilo je i kad je bog hodao po zemlji i do današnjeg dana a pogotovo danas to je izraženo je trgovina jako dobar biznis od koje se dobro zaradi. Međutim, nama je hrvatski proizvođač važan i kupujmo hrvatsko isto tako nam je važno. E sad, da li mi možemo promijeniti paradigmu i da se kupuju hrvatski proizvodi, da se zaštiti hrvatski proizvođač i da od toga imamo svi koristi, imamo zdravu hranu, imamo proizvođača koji može živjeti od toga a ne uvozimo hranu koja je štetna za zdravlje i zapravo pitanje koliko imamo koristi od toga? Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala vam lijepo, uvaženi zastupniče. U svakom slučaju, sigurno da moramo mijenjati svijest i naših potrošača i pozivati da se kupuje domaće, iz tog razloga moramo im garantirati da ono što nosi oznaku domaće doista jest domaće. Ja pozdravljam oce kontinuirane i česte nadzore koji se provode u posljednje vrijeme, oni jesu rezultat upravo ovih naših i rasprava i takvih zahtjeva, ali i oni pokazuju da posla na tržištu poljoprivrednih proizvoda itekako ima i da je to područje doista trusno kad je riječ o prevarama. Zato mislim da dokazana kvaliteta kao jedan način certificiranja naših hrvatskih proizvoda koja garantira da taj proizvod koji nosi oznaka hrvatska dokazana kvaliteta jest hrvatski, sigurno je korak prema naprijed u garanciji potrošačima da kupujući taj proizvod, kupuju hrvatsko.
Hvala. Gđa. Grman Kizivat.
Zahvaljujem, potpredsjedniče. Kolegice Petir, vi ste bili zastupnica u Europskom parlamentu, pa pretpostavljam da znate vezano za ovu situaciju koju sam navela da nam zakon neće biti usklađen do 1. 5. sukladno direktivi, zanima me vaše razmišljanje vezano za taj dio. I s druge strane, naveli ste jednom prilikom da ste vi upravo inicirali da se zakon, prvobitni Zakon o nepoštenoj trgovačkoj praksi uopće donese u Hrvatskoj, zanima me ni onda ni sad mali i srednji nisu zaštićeni, zanima me na koji način vi razmišljate da se mogu ipak zaštititi ti mali i srednji poljoprivrednici i proizvođači jer budimo iskreni, rijetko tko od njih ima promet 15 milijuna kuna godišnje? Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor.
Hvala vam lijepa, uvažena zastupnice. Pa ja ne mislim da nećemo uspjeti ispoštivati rokove vezano uz usklađivanje našeg zakonodavstva sa europskom direktivom. Mislim da tu jesmo u roku i da tu nećemo imati problem. Isto tako, smatram da kroz ovaj zakon jesu uspostavljeni mehanizmi da se zaštite mali i srednji poljoprivredni proizvođači i isto tako da se zaštiti domaća proizvodnja. Ono na što ja pozivam je da to bude odlučnije i da to bude snažnije i da tu tražimo određeni prostor kroz nacionalno zakonodavstvo jer nam je europska direktiva omogućila tu jednu širinu. Razumijem ove primjedbe koje dolaze iz Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja na moje primjedbe i od strane Ministarstva poljoprivrede, ali gledajte ako je Italija mogla propisati minimalne cijene poljoprivrednih proizvoda, ako mi znamo koje su nam proizvođačke cijene jer ih izračunavamo onda vjerujem da tu postoji jedan prostor gdje možda možemo tražiti rješenje kako bi se zaštitili.
Kolega Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvažena zastupnice naglasili ste da ovim zakonom vjerojatno nećemo postići ono konačno rješenje kada su u pitanju nepoštene trgovačke prakse, pa želim vas pitati smatrate li da će izgradnjom poljoprivrednih kapaciteta, a tu prije svega mislim na hladnjače, podna skladišta, sve ono što može čuvati proizvode za neke bolje uvjete i na kraju krajeva udruživanje malih proizvođača, utjecati onda na smanjenje i broja slučajeva nepoštenih trgovačkih praksi kada je u pitanju zaštita poljoprivredne proizvodnje.
Hvala. Odgovor.
Hvala vam uvaženi zastupniče, da smatram da je to izuzetno važno zbog toga što nam može omogućiti da jednostavnije i brže pristupimo implementaciji kratkih lanaca opskrbe hranom. Mislim da bi to bilo rješenje za dosta naših problema jer sam o tom više puta govorila, znači kad bi svježe mlijeko bilo ono koje u roku ne znam 24 sata stiže sa farme u prodavaonicu, svježe meso kad bi se propisalo da je ono koje stiže iz klaonice do prodavaonice u roku od 48 sati, onda bi sigurno eliminirali velik dio uvoza, ali nam za to treba infrastruktura. Zato sam pozvala na pametnije programiranje jer ne možemo mi u mjerama ruralnog razvoja predvidjeti biciklističke staze kao važnu mjeru. To je mjera doprinosi razvoju ruralnog prostora, ali ajmo pomoći tom malom poljoprivredniku da si stvori uvjete da pasterizira mlijeko na svom gospodarstvu pa će moći sudjelovati u kratkom lancu opskrbe hranom.
I gospođa Nikolić.
Hvala potpredsjedniče sabora. Poštovana zastupnice smatrate li da bi u nepoštene trgovačke prakse trebalo uključiti i poljoprivredne i prehrambene, nabavu poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda ispod tržišne cijene u zemljama iz kojih proizvodi dolaze te da je za kršenje ove prakse potrebno odrediti i primjerene kazne.
Hvala. Odgovor.
Hvala vam lijepo uvažena zastupnice, pa čuli ste ja sam još rigoroznija od ovog prijedloga. Ovo je prijedlog proizvođača uzgajivača svinja za kojeg evo očekujemo da se i ministarstvo o njemu očituje. Moj inicijalni prijedlog je bio da to ne smije biti ispod proizvođačkih cijena, ali se mogu složiti da je ovo možda jedna među, međumjera i kompromisno rješenje jer tržišne cijene se objavljuju svih država članica na razini EU i taj monitoring se može raditi tako da bih ja evo se priklonila svima onima koji apeliraju da se promisli o takvom jednom prijedlogu jer mislimo da bi s njime ipak mogli onda na neki način zaštiti domaću proizvodnju i uspostaviti pravedniji sustav.
Hvala. Nemate više replika, hvala lijepa. I sada je na redu gospođa Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana ministrice sa suradnicima evo u drugom čitanju kao što sam već rekla imamo zakon i kad je, kad imamo zakone ja uvijek o njima razmišljam i nekako ih definiram u formi i u sadržaju. I sad ajdemo malo o formi. Kad sam bila mala djevojčica u jednoj drugoj državi i jednom drugom sustavu moj stric i strina su imali trgovinu u jednom malom selu kraj Bjelovara i ja sam jako rado odlazila tamo na praznike jer sam ono što su se druga djeca igrala trgovine ja sam to u stvarnosti imala. Ja sam tamo lijepo stajala za pultom, pa sam se pravila da sam trgovac i sve ostalo i to me jako veselilo i tako se često osjećam u ovoj sabornici. Dakle, mi dobijemo zakon u prvom čitanju, onda se potrudimo pa na taj zakon u prvom čitanju dajemo primjedbe, dajemo sugestije, pa to dajemo i kroz rad u pojedinim odborima i onda dobijemo vrlo brzo zakon u drugom čitanju da se može reći da zakoni ne idu u hitnu proceduru nego idu u dva čitanja. I onda vidite primjedbe koje se usvajaju su primjedbe Odbora za zakonodavstvo koje su u principu nomotehničke, primjedbe koje se usvajaju su eventualno od vladajućih HDZ-a zajedno sa strankama koje je, a ono što oporba daje se vrlo olako kaže nisu se ili su se nisu stekli uvjeti ili nije dobro ovo ili nije dobro onda i onda to neki put se malo detaljnije, a neki put malo manje detaljno obrazloži. I to je sad postala nekako uobičajena praksa. Znate uvijek imate nekakvu modu pa se u jednom vremenu nosi zeleno, u drugim bordo, u trećoj ne znam neka boja, a mi sad imamo zakone, dobivamo kroz dva čitanja, razlika između dva čitanja je ono koliko treba biti tako da smo formu zadovoljili, ali i onda imamo nastavak svega toga. Onda se daju amandmani i onda se ti amandmani u pravilu odbijaju. Kad se usvoji jedan amandman oporbe onda je to veliko slavlje oporbe, evo uspjeli smo jedan amandman da prođe. I onda recimo za pola godine ili godinu ćemo dobiti taj zakon ponovo u izmjene i dopune gdje će točno taj amandman na koji je oporba govorila da treba biti, biti u izmjenama i dopunama. I sve dok imamo takav jedan igrokaz nećemo napraviti nekakav iskorak. Dakle, uloga oporbe je da ukazuje, da govori na ono što nije dobro, uloga Vlade, dok vladajući ne shvate da slušaju oporbu, da shvate da ono što oporba ukazuje ne govori zato što je zločesta, zato što nema pametnijeg posla, nego iz razloga što želi da se dobiju kvalitetniji propisi jel te propise će u konačnici koristiti svi i nekako bi nam interes svima trebao biti zajednički, ali stvarno se vrlo često osjetim ko mala djevojčica kad sam se igrala i u stvarnosti stajala za pultom. Bilo koji zakon kad dođe ja onda nekako i gledam ovaj sadržajni dio i u onim zakonima koje odlučim raspravljati i uvijek si izdvojim par stvari koje mislim da su nekako osnove tog zakona i u ovom dijelu i osnove ove izmjene i dopune zakona. Ja sam si napisala slijedeće stvari, vidjeti prakse drugih zemalja članica EU, poštenije i korektnije definirati odnos dobavljača i kupca, točno vidjeti koje je naše poslovno okruženje. Što znači ne najavljene kontrole i u konačnici kako zaštititi domaću proizvodnju. Pri tom moram biti poštena. U državi kao našoj državi biti ministra, u ovom slučaju ministrica poljoprivrede, nije lako. Nije lako, svi bi htjeli da se tu nešto, nešto desi, da imamo nekakve iskorake. Jako je širok dijapazon svega čim se treba baviti i nekako mi se uvijek čini da iza svakog ministra bi trebalo ostaviti neke, neke poboljšice i da bi nekakav korak trebalo ići naprijed i mi imamo i tu apsolutno u smislu što želimo od poljoprivrede, lutamo. Imate neke stvari u kojim bi trebali zaista zauzeti jedinstveno stajalište, pa bez obzira u kojoj, u kojem dijelu ove sabornice sjedimo, ali mislim da će puno još vode proći ispod Savskog mosta dok nam se to ne dogodi. Ono što bi trebao biti interes, interes bi trebao biti za, zapravo zaštititi poljoprivrednike, zaštititi one koji su najslabiji u svemu tome i koje ne štiti niko. A uloga države i uloga ministarstva bi trebalo da ih zaštiti, bojim se da ni ovim zakonom to nismo napravili. Hvala lijepo.
Fala lijepa. Ostanite, imate replike. Dozvolite, samo da vam kažem, u potpunosti se slažem, … [[Govornik se ne razumije]] ću protokol, pa ću reć, potpuno se slažem s onim što ste rekli, ali uvijek je bilo tako bez obzira ko je bio na vlasti. g. Bauk, izvolite, replika.
Zahvaljujem. I ja se slažem s gđom. Mrak-Taritaš, ali u stvari ona je duboko u temi. Dakle, ovo što se događa petkom u saboru jest jedna nepoštena trgovačka praksa kada se HDZ i manji koalicijski partneri moraju dogovarat da oni promijene način glasanja kako su glasali na odborima u odnosu na plenarnu sjednicu. Tako nije baš uvijek bilo, al to sad nema veze. I ono šta je najzanimljivije, dakle mi tu u stvari ne znamo tko su trgovci, a tko su kupci u tom slučaju. Nekad jedni kupuju, a drugi prodaju itd., ali zna se ko plaća, plaćaju uglavnom građani i možda je vrijeme da se ta nepoštena trgovačka praksa prekine. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Sad ću probat odgovoriti, a biti u temi. Dakle, kad je riječ o nepoštenim trgovačkim praksama, tu je uvijek odnos, dakle dvoje. Jedan je dobavljač, dakle jedan je, jedno je definirano kao kupac, a drugo su definirani kao prodavatelji i uvijek je odnos između kupca i prodavatelja. Ovdje je, ovim zakonom se išlo u korist onog koji kupuje, a mi pokušavamo reći da bi tu trebalo biti ravnomjerni odnos i da bi to trebalo na taj način definirati. A ono što petkom vidimo u sabornici vidjeli smo na dva primjera. Primjer kad je trebalo zaštititi zlostavljane žene kad se nisu stekli uvjeti što se tiče HDZ-a i njihovih partnera i jedan vrlo vrlo prozaičan primjer zadnji petak koji je bio kad je HDZ izglasao da se ne moraju svaki 4.g. donositi strategije.
Fala lijepa. gđa. Nađ.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice Taritaš, mene muči onih 6 djelatnika koje ćemo trebati u AZTN-u. Ministrica nije znala kako, kako će zapravo osigurati zapošljavanje tih djelatnika. Mislim da ćemo dobiti ljude koji, koji će biti malte ne vježbenici i da ćemo imati jako puno vremena, morati jako puno vremena utrošiti da ih izeduciramo. Zar ne bi bilo logično da je ministrica već unaprijed imala nekakvu agendu da u Ministarstvu poljoprivrede animira svoje pravnike i ekonomiste da se na neki način jave za taj natječaj jer mislim ako budemo imali ljude koji nemaju iskustva da ništa od provedbe ovoga zakona?
Hvala. Odgovor izvolite.
Hvala lijepo na vašem pitanju. Dakle, mi možemo imati najsavršenije zakone na ovom svijetu, oni mogu izregulirati sve što trebamo izregulirati, ali ako nemamo ljude koji su u stanju to provoditi, džaba smo krečili. Dakle, ono što je karakteristika za rad u javnoj upravi je slijedeće. Vi još uspijete dobiti vježbenike i vježbenici rade, dakle određeni broj 12 mjeseci, 15 mjeseci i iza toga dobiju određena iskustva, čim dobiju iskustva odu raditi negdje drugdje jer im, dakle privatni sektor, govorim o nekakvim stručnim zvanjima, ali negdje drugdje ponudi nešto što javna uprava ne može ponuditi. Druge zemlje imaju isti taj problem, ali to rješavaju na različite načine, pa je recimo, imam još 10 sekundi, probat ću reći, recimo Nizozemska to rješava na način da kad radite u javnoj upravi imate više godišnjeg odmora, imate određene edukacije, imate kvalitetniju zdravstvenu zaštitu, dakle nekim drugim mjerama, ima mjere da zadrže ljude. Mi to jednostavno nemamo i dok nemamo ljudi će nam odlaziti.
Fala lijepa. Nemate više replika. Hvala vam. I sada je na redu g. Stipan Šašlin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice, kolegice i kolege saborski zastupnici. Evo drugi puta sada raspravljamo o ovom zakonu odnosno izmjenama i dopunama Zakona o nepoštenim trgovačkim praksama u lancu opskrbe hranom i to je činjenica da je to trenutno jedan od doista gorućih problema u hrvatskoj poljoprivredi i da će se s time riješiti dio tih problema, vjerujem međutim da će se svi riješiti, sigurno neće, jel. Cilj ovih izmjena zakona je uspostava što je moguće više fer i korektnijih odnosa između dobavljača i onih prodavača, kako su sada kategorizirani odnosno nazvani, jel. Ovim izmjenama zakona kažem, želimo i doista nastojat ćemo vjerujem i oporba i vladajući, svi, otkloniti što god je moguće više tih uočenih dosadašnjih negativnih odnosno nepoštenih trgovačkih praksi ali bez obzira koliko god se mi trudili na to, uvijek će se pojaviti neki novi primjeri, neki novi načini kako će oni veliki nametnut svoju volju, svoj način trgovanja itd., svoje uvjete obično na račun onih manjih. To je nažalost tako i bojim se da će tako još dugo ostati, zato je ovaj zakon inače zakoni su zato da se mijenjaju, zato da se prilagođavaju i kad se uoči potrebi za njima, da se na neki način korigiraju. Dosada je čest slučaj bio da poljoprivredni proizvođači odnosno proizvođači često puta čak i ne prijavljuju primjere negativnih trgovačkih praksi jer jednostavno se boje da kasnije neće moći plasirati svoju robu u taj lanac itd., jel. Sada je uvedena ovdje institut odnosno zaštita na neki način identiteta prijavitelja nepoštenih trgovačkih praksi i vjerujem da će to doprinijet na neki način transparentnosti odnosno povećanom broju prijavitelja, što je u konačnici sigurno dobro. Jedan od čestih negativnih primjera, govorim iz iskustva u Slavoniji i Baranji i tamo je bilo tzv. vraćanje nekvalitetne robe odnosno škarta, otpada itd. često puta su poljoprivrednici, najčešće se to radilo o voćarima i povrtlarima, svoju robu jednostavno moraju vratiti nakon određenog vremena jer im se inače naplati onda tamo skladištenje odnosno ležarina ta koja često puta zna toliko bit velika da jednostavno malti ne viša od cijene same robe, jel. To je kažem, jedan od čestih primjera koji su se pokazivali kao negativna trgovačka praksa. Isto tako, kao što sam i maloprije u replici govorio, bez obzira što smo jedno tržište, europsko tržište, često puta upravo robe iz susjednih europskih zemalja, pa i iz Trećih zemalja, preko njih dolaze ovdje i čine nelojalno konkurenciju odnosno tzv. dampinške cijene i jednostavno na taj način ugrožavaju našu proizvodnju. Kako bi to izbjegli, ja sam to govorio i u onom prvom čitanju ovog zakona, smatram potrebitim ako je ikako moguće, razvijati burze roba na području odnosno na tržištu RH, kako bi imali u svakom momentu kontrolu odnosno imali saznanja koliko pojedine robe, da li smo dostatni u pojedinim robama na tržištu i na taj način zaštitili se od onda nekakve dodatnog uvoza, nekakvih dampinških cijena itd., jel. Tu je vrlo važna uloga Agencije za zaštitu tržišta i natjecanja i Državnog inspektorata. Vidjeli smo da to rade i druge europske države i mislim da tu moramo i mi nešto od njih naučiti. Čest je također slučaj da poljoprivredni proizvođači, ratari, proizvodnja žitarica itd., jednostavno svoje proizvode nakon žetve, nakon berbe ne mogu uskladištiti jer nemaju odgovarajuće kapacitete za skladišta, silose, hladnjače itd., jednostavno su primorani svoju ribu predati a da često puta i ne znaju stvarnu cijenu uopće po kojoj ju predaju. Tek onda kasnije kad ovaj prodavač na burzi odnosno na tržištu sazna cijenu, onda im kaže vaša roba, vaše žito itd. će ići po toj i toj cijeni. To je doista velik problem i taj problem je prepoznala i Osječko-baranjska županija i na inicijativu župana Ivana Anušića, pokrenuli su projekt ... [[Govornik se ne razumije.]] hladnjače odnosno regionalnog distribucijskog centra u županiji odnosno Osijeku, vrijedi negdje oko 100 milijuna kn i to se pokazalo dosta dobro, reakcije proizvođača su vrlo, vrlo pozitivne i mislim da na taj način [[Upadica Radin: Hvala, vrijeme.]] i takvim primjerima možemo pomoći tim poljoprivrednim proizvođačima da se zaštite od ovih velikih, evo, hvala.
Ostanite, imate dvije replike. Prvu repliku je tražila gđa. Benčić.
Zahvaljujem se. Evo kolega, jasno je da ne može se sve situacije predvidjeti samim zakonom, pa ne možemo u tom smislu niti sve situacije propisati. Međutim ako jesmo željeli poboljšati položaj onih koji su slabiji na tržištu, to su većinom naši proizvođači jer su mali, jer su usitnjeni, onda me zanima zašto smo primjerice popustili u određenim odredbama umjesto da jačamo zabrane, kao što je primjerice pitanje naplate proizvođačima položaja na policama u dućanima? Ili zašto ne jačamo sustav postupanja po službenoj dužnosti, bez prijava ako znamo da su prijave same po sebi problematične? Zašto ne jačamo te kapacitete? Hoću reći, za sve ono što sada propisujemo smo imali i vremena i novaca od 2005. g. nam EU za to daje novce a mi 2021. se još uvijek nalazimo [[Upadica Radin: Vrijeme.]] na tome da razmišljamo kako ćemo umrežiti naše proizvođače? To su meni zaista problematična.
Hvala lijepa, odgovor, izvolite.
Hvala. Dobro pitanje, doista nisam stigao u svom govoru reći ali mi moramo poticati i udruživanje, ono da kažemo horizontalno udruživanje malih proizvođača kako bi pojačali svoju pregovaračku poziciju u razgovoru sa ovima velikima, ali isto tako neophodno je omogućiti odnosno osigurati i određenu pravnu pomoć preko udruga, preko strukovnih udruga, komora itd., upravo ovima najmanjima koji često puta jednostavno ne mogu i nemaju kvalitetne niti ugovore sa ovima otkupiteljima i jednostavno, otpišu ono što im se ponudi i onda kasnije vide da to nije to jel. Tako da ima tu niz mjere koje, koje moraju ići paralelno sa ovim zakonom da se na neki način zaštiti i pomogne malima.
Hvala. Gospođa Petir.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Šašlin, mislim da ste dobro detektirali, nije ovaj zakon Sveto pismo pa ga ne trebamo uzeti kao konačni zakon već i sad vidimo da smo kroz provedbu došli do nekih drugačijih rješenja, uveli nove nepoštene trgovačke prakse. Sigurno će se i u provedbi ovih mjera koje danas propisujemo utvrditi da postoje još bolje mjere ili da će neke druge mjere možda biti efikasnije. Udruživanje proizvođača je izuzetno važno i ono se pokazalo ključno kod pregovaranja i vidi se primjerice u Belgiji gdje imate jake proizvođače organizacije da trgovačkim lancima uopće ne pada napamet stavljati meso, mlijeko, jaja, voće, povrće iz uvoza dok postoji domaće. No, činjenica je da kod nas još treba puno rada da bi se to postiglo. Stoga nam je važno da u zakonu stvaramo mehanizme koji će nam pomoći u uređenju tržišta dok [[Upadica: Hvala.]] sami proizvođači ne ojačaju da mogu doista imati dobru pregovaračku poziciju.
Odgovor. Izvolite.
Hvala. Ovaj, doista slažem se apsolutno, potpuno s vama. Činjenica je to da smo mi relativno mlada država, a pogotovo smo mala odnosno mlada država u EU. Jednostavno se moramo svi skupa učiti svemu tome pa i naši poljoprivredni proizvođači i svi skupa. A na nama je ovdje upravo na, na, na Hrvatskom saboru odnosno zakonodavnom tijelu da donese što kvalitetnije zakone da na neki način osigura zaštitu tih ljudi što je moguće bolje, a vrijeme će pokazati jednostavno morat ćemo se prilagođavati sigurno je i u narednom periodu i u narednim godinama da će se jednostavno kroz praksu pokazati potreba za izmjenama određenih zakona itd. To je kontinuiran jedan proces koji će trajati i koliko budemo bili svi skupa u tome sposobni i na neki način jedinstveni to će sigurno rezultati biti bolji.
Hvala, nemate više replika, hvala lijepa. I sada je na redu gospodin Goran Ivanović. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena ministrice, državni tajniče, suradnici, kolegice i kolege, mi koji dolazimo iz Slavonije, Baranje i Srijema uvijek smo zainteresirani naravno za zakone koji mogu na određeni način pridonijeti i zaštiti tržišnog natjecanja, a pogotovo kada su u pitanju nepoštene trgovačke prakse. Možda bi bilo pravi slučaj ili rijetkost nabrojiti poštene trgovačke prakse, mali proizvođači jednostavno su u jednom nepovoljnom položaju kada je u pitanju suradnja sa velikim distributerima hrane i opskrbnim lancima. Stoga ova inicijativa koju evo i ministrica promiče, a i naravno predsjednica Odbora za poljoprivrednu gospođa Marijana Petir, a to su kratki lanci opskrbe. Mislim da je to veliki spas za poljoprivrednu proizvodnju i da će sigurno to biti mjera na koju će se trebati fokusirati i s kojom ćemo postići puno bolji efekt. Ovdje smo dosta slušali o tome i u prvom čitanju, naravno i ja smatram da su nepoštene trgovačke prakse nešto čemu se mora stati na kraj. To nije lako, vidjeli ste iz ovih izvješća i kada se pokrene postupak i kada se dokaže nepoštena trgovačka praksa, sudski procesi traju u nedogled i pitanje uopće da li se naplati, ne naplati sve ono što se potražuje. Smanjenje ovog cenzusa mislim da je dobra stvar. Sa 50 miliona na 15 miliona za velike sa 100 miliona također na 15 miliona, mislim da je to nešto što je dobro. Da li će 6 novih zaposlenika uspjeti stati na kraj tome svemu, apsolutno dobro pitanje. Mislim da moramo uvezati i inspekciju apsolutno i sva ostala državna tijela koja se bave provedbom ovakvih zakona. No, smatram da jedna stvar je vrlo, vrlo bitna. A to je na prvom mjestu udruživanje. Znači nema poljoprivredne proizvodnje odnosno nema boljitka za poljoprivrednu proizvodnju dok ne shvatimo da je udruživanje nešto bez čega ne možemo ići dalje. Ono nas štiti u svim segmentima. I kad je u pitanju obrađivanje površina pa sve do toga, nastupanja na tržištu. Mislim da je to vrlo bitno. I drugo, poljoprivredna infrastruktura nam je vrlo, vrlo loša i onda nam se događa da mi sad već imamo prekupce na tržištu koji vam nude novac za nešto što ste tek sada posijali. Znači on će vama reći ja ću vam dati 80 lipa po kilogramu ili kunu, bez obzira što će možda u tom trenutku kad budete brali ili imali žetvu cijena biti 1,50 kunu. Znači to ucjene na koje nažalost neki mali proizvođači, moraju, moraju pristati ne bi li platili svoje kredite i ono što imaju, a to je vrlo, vrlo loše za poljoprivredu. Stoga smatram da moramo podizati, nešto je i gospodin Šašlin govorio o tome, izrada regionalnih distribucijskih centara i Ministarstvo poljoprivrede je tu itekako zainteresirano. To ste vidjeli i kroz Nacionalni plan oporavka i otpornosti da se upravo s tim regionalnim centrima želi pomoći poljoprivrednim proizvođačima odnosno malim obiteljskim gospodarstvima da zaštite svoje proizvode i da ih prodaju kad je cijena puno veća. Jučer sam bio ili prekjučer u Lidlu, 600 grama jabuka, znači 600 grama to je manje od kile 12 kuna i 40 lipa, znači kila bi koštala negdje oko 22 kune, a naši proizvođači jabuka su bili zadovoljni jesenas da dobiju 30 ili 35 euro centi po kili što bi pokrilo njihovu i tu bi još nešto, nešto zaradili. Prema tome, tu imamo veliki, veliki problem i ja moram reći da evo u zadnjih ovih nekoliko mjeseci i kroz izmjenu ovog zakona i Zakona o poljoprivredi i svega onoga što ide u smjeru zaštite domaće poljoprivrede mi se čini dobro, imamo tu zajednički konsenzus svi mi da želimo bolju poljoprivredu u Hrvatskoj i tu uopće nema spora i ja se nadam da će i ministarstvo i naravno Odbor za poljoprivredu i svi vi zastupnici i svi mi doći do jednog rješenja koje će biti puno puno bolje i koje će se na kraju krajeva osjetiti povećanom poljoprivrednom proizvodnjom na prostoru RH. Evo, hvala lijepo.
gđa. Benčić prva replika.
Zahvaljujem se. Kolega, ja zaista evo mogu reći da vjerojatno vi imate dobre namjere i vidim da vaši prijedlozi idu u tom smjeru, ali moram ponovno pitat, šta je sprečavalo vašu stranku 10-ljećima da uvede kratke lance nabave tamo gdje je mogla? 2004.g. i 2005. sam radila prvi regionalni operativni program za Ličko-senjsku županiju. Ono na čemu sam inzistirala je da se Plitvice otvore za lokalne proizvode. Dakle, bili su novci iz EU koji su se mogli investirat i u skladišta i u hladnjače i u organizaciju lokalnih poljoprivrednika. Odgovor koji sam ja dobila od masu ljudi je bio „pazi da ti se nešto ne desi“ jer se zna čije je tržište nacionalnog parka. Vaši ministri su bili tamo. Kratke lance opskrbe smo mogli imati već 10-ljećima. To nije koncept EU koji su oni sad smislili s neba, pa u rebra.
Fala lijepa. Odgovor izvolite.
Slažem se, svako vrijeme ima neki svoj rok trajanja. Ja se nadam da je to vrijeme o kojem vi govorite, u stvari sam ubijeđen u to, iza, iza nas. Evo ja ću reći jedan primjer i Osječko-baranjske županije, tamo sam bio zamjenik župana, pa mogu govoriti o tome. Mi smo uveli besplatni školski obrok za sve učenike na području Osječko-baranjske županije i upravo preko ovih malih dobavljača i proizvođača mlijeka, pekarskih proizvoda, pokušali uspostaviti taki jedan kratki opskrbni lanac. I ja mislim da će nas vrijeme na kraju krajeva natjerati i nužda na to i siguran sam da ovi primjeri koje evo ste vi ovdje iznijeli će biti neka daleka prošlost, a nešto drugo će biti naša budućnost, nadam se puno bolja i svjetlija.
gđa. Petir.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolega Ivanoviću, kad govorimo o kratkim lancima opskrbe hranom činjenica je da tu našim poljoprivrednim gospodarstvima trebamo pomoći kako bi se prilagodili i kako bi adekvatnu infrastrukturu imali da mogu tu hranu isporučivati. Stoga mi se čini važnim još jednom podcrtati koliko je važno programiranje za slijedeće proračunsko razdoblje i prepoznavanje takvih mjera koje u stvari nisu skupe. Ono što meni kažu proizvođači mlijeka da bi oni možda sa nekih 5.000 EUR-a mogli osposobiti svoje gospodarstvo da odradi sve ono što je potrebno da to mlijeko bude sigurno, zdravstveno ispravno i da može ići na tržište. U tom smislu se slažem i sa vašom tezom da nam je potrebna suradnja među resorima i pojačan rad inspekcija jer upravo državni inspektorat je zadužen za provedbu Zakona o trgovini gdje se onda analizira da li je kakvoća u skladu sa onim propisanim standardima i onim što je deklarirano.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Dakle, dok ne izgradimo ove kapacitete o kojima smo govorili, a budimo iskreni, ta se infrastruktura ne može izgraditi za godinu, dvije, to je proces koji će trajati, upravo mislim da su kratki lanci opskrbe nešto što nam treba. Tu hrana praktički ide odmah, nema puno skladištenja, nema puno razmišljanja o nekim stvarima i sigurno je to nešto što ide u prilog tome. I ono što mislim, a i mi uviđamo, evo ovdje i u Odboru za poljoprivredu, mislim da smo nekada prekruti, mislim da nekada tražimo izvan serijske standarde. A zamislite, mi smo svi othranjeni na selu, imao si kanticu s kojom si išao kod bake Ljube po mlijeko i niko nije tu niti bio zaražen, niti preneražen, niti bilo što drugo. Danas morate praktički biti atomski fizičar da dobijete uvjete i preduvjete da možete evo distribuirati mlijeko u svom selu. Mislim da tu moramo biti puno puno pragmatičniji nego što je to možda bilo do sada.
Fala. I zadnja replika g. Šašlin.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega, evo ovdje spominjemo ulogu sabora, ulogu resornog ministarstva itd.. Ja bi volio da mi vi malo prokomentirate odnosno kažete vaše mišljenje u ulozi regionalne odnosno lokalne samouprave u svemu ovome. Jer često puta evo nedavno je ovdje bila rasprava kako propala je mljekara u Osijeku, propao je „Meggle“, otišao itd., mislim da imamo i vrlo pozitivnih primjera gdje upravo i na inicijativu lokalne odnosno regionalne samouprave se takvi problemi rješavaju, dapače iznađu se čak možda i kvalitetnija i bolja rješenja upravo u cilju da se spriječi odnosno pomogne, pomogne ovim malim proizvođačima. Volio bih čut vaš komentar. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Naravno lokalne samouprave i regionalne samouprave su politička tijela, ali nisu imuna na to da ne prate tržište, da ne gledaju što njihovi gospodarski subjekti rade, mogu li im pomoći i način na koji im mogu pomoći. Mogu im pomoći na više načina, zagovorom, tako je bilo kod, kod „Megglea“. „Meggle“ je najavio gašenje proizvodnje u Osijeku, regionalni čovjek odnosno župan Osječko-baranjske županije zajedno sa ministricom, sa premijerom, su krenuli u rješavanje tog problema. Danas je „Fortenova grupa“ odnoso „Belje plus“ preuzelo osječku mljekaru i praktički sačuvalo isti broj radnih mjesta i isti broj dobavljača koji dostavljaju mlijeko i mislim da politika ne može biti imuna ili abolirana od onoga što se događa u gospodarstvu, čak štoviše ona mora, mora prednjačiti u tome.
Hvala. Nemate više replika. Hvala lijepa. Sad je na redu gđa. Romana Nikolić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče sabora. Danas nam je stavljen i dorečen Konačni prijedlog Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Unatoč potkrijepljenim činjenicama u prvom čitanju od strane Kluba SDP-a da se bolje ovakav prijedlog povuče do donošenja konkretnijeg i za sve kvalitetnijeg zakona, to se nije dogodilo. Ovim Zakonom dodatno će se potaknuti uvoz na štetu domaćih proizvođača i uvesti složene procedure koje bi mogle rezultirati povećanjem troškova u cijelom lancu opskrbe hranom. Same definicije u izmjenama i dopunama Zakona nisu javne, tako je krajnja prodajna cijena, cijena po kojoj trgovac prodaje proizvod u maloprodaji krajnjem potrošaču, a formira se na način da se nabavna cijena poljoprivrednoga i prehrambenog proizvoda množi najmanje koeficijentom 1,10. Šta znači to najmanje? Dodatno, zanima nas koji troškovi ulaze u taj koeficijent 0,10? Da li je to marža, neke druge naknade? Smatramo da kupci trebaju znati što plaćaju kroz jasnije odredbe u zakonu. Inzistiramo na dopuni definicije, krajnja prodajna cijena, kao i ostalih odredbi koje se na nju odnose. U čl. 7 propisane su odredbe bile vezane uz pravila izdavanja računa i otkupnoga bloka. Elementi otkupnog bloka su količina preuzete robe, kakvoće i utvrđene cijene te jasno navedeni iznosi ugovorenih popusta ili rabata i točno specifikacija na što se iznosi odnose u skladu sa javno objavljenim i obvezujućim uvjetima kupca prema dobavljaču. Međutim, ono što nije definirano je rok izdavanja otkupnog bloka. Pretpostavljamo da kupac mora popuniti skladišnu primku te evidentirati ulaz proizvoda u poslovne knjige radi daljnjeg obračuna. U stvarnom svijetu proizvođača to nije tako. Ponekad se otkupni blokovi ne izdaju prilikom preuzimanja robe, a ne zna se ni cijena. Unesene jesu izmjene, st. 3 i st. 5 na naš prijedlog, ali nije definiran rok, na čemu mi inzistiramo. To je još jedna od stavku koja je u zakonu nejasna, ali opet je logički prijeko potrebna, a vladajućima očito nepotrebna. Naše Ministarstvo poljoprivrede mora shvatiti da se moraju konzultirati sa proizvođačima jer je to jedini način da se detektiraju problemi koje treba riješiti, a ne donositi ad hoc zakone koji ne služe ničemu, niti pomažu poljoprivrednicima niti društvu u cjelini, već je to samo jedan ček da je nadležno ministarstvo donio i taj zakon i skinuo sa dnevnoga reda. Još bi se samo za na kraj nadovezala na repliku zastupnika Šašlina za što se tiče Megglea tek nakon što smo kolega Hajduković i ja reagirali i izvršili pritisak na aktualnoga župana Anušića, tek onda se išlo u rješavanje problema Megglea i radnih mjesta, a to se moglo i za šećerane, a za šećerane niste reagirali. Hvala.
Samo malo, nemojte otići, imate dvije replike. Prvu repliku je tražila gđa. Nađ.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolegice, AZTN kao javnopravno tijelo trebala bi biti neovisna. Međutim, Vijeće za zaštitu tržišnog natjecanja upravlja radom Agencije i članove vijeća i predsjednika zapravo na prijedlog Vlade imenuje HS, dakle vladajući. Da li mislite da mogu biti oni neovisni s obzirom da zapravo ovise o vladajućima?
Hvala. Odgovor.
Hvala na pitanju zastupniče Nađ. Pa definitivno smatram da ne mogu biti neovisni jer dolaze iz kruga vladajućih i zauzimanju njihove i stavove.
G. Prica.
Poštovana kolegice, molim da mi malo još objasnite zašto smatrate da nije dobro riješeno pitanje roka izdavanja otkupnog bloka i koje ste konkretno prijedloge dali po tom pitanju?
Odgovor.
Mi smo tražili da se rok definira. Ono što, sve znači odredbe treba zakonom biti definirane, a ako će se nadopunjavati na način kako to ministarstvo opisuje, to treba onda unijeti u zakon.
Hvala lijepa. Nemate više replika. Ima jedne povrede Poslovnika. Izvolite g. Šašlin.
Povreda čl. 283. poštovana zastupnica nas ... [[Govornik se ne razumije.]] proziva odnosno vrijeđa. Ja doista ne znam da li ste vi to pokrenuli, ovaj, tu inicijativu, ali vidi se da ste toliko aktivni u vašoj organizaciji SDP-a na području Osijeka da se ona evo, upravo, ne može dogovoriti o listi sada i da se praktički raspala tamo u Osijeku, pa ne znam, ovaj, možda, možda ste mogli nam predložiti rješenje šećerana.
Hvala lijepa. Hvala. Vjerojatno ste mislili 238, a ne 283, je l' da? Ali opomena bez obzira, 238 ili 283. Izvolite, također, povreda Poslovnika.
Povreda Poslovnika zastupnika [[Upadica: Gđa. Nikolić.]] Šašlina, 238 [[Upadica: 238, što?]] da, zato što se zastupnik nije držao teme, a što se tiče osječkog SDP-a, nek se on ne sekira, nego vi prvo počistite smeće u vašem dvorištu, a onda gledajte u tuđe.
Dobro. Ja sam g. Šašlinu dao opomenu i moram dati i vama opomenu jer niste imali razloga intervenirati jer je opomena već dana, je l' da? Dobro. Idemo sada na završne govore. Prva je gđa. Sandra Benčić ispred Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Zahvaljujem vam predsjedavajući. Dakle, prvo sam htjela reći nešto o ovome što su mnogi ovdje govorili, a to je pa ne možemo jednim zakonom riješiti sva pitanja koja muče naše poljoprivredne proizvođače i one koji stavljaju te proizvode na tržište. Točno, da, jednim zakonom se ne može, ali mi imamo kontinuirano točkasti pristup izmjenama ili intervencijama u određeni sustav. Dakle, ako bi zaista htjeli od, zaštiti naše proizvođače i njihov položaj na tržištu, od uvjeta njihovog rada, dostavljanja krajnjeg položaja na tržište, onda bismo imali pristup gdje bismo u jednom bloku unutar 3 tjedna, mjesec dana, mjesec i po', imali jedna za drugim, cijeli paket zakona koji reguliraju to pitanje. Od Zakona o poljoprivredi, od zakona i propisa koji reguliraju pitanja kvalitete proizvoda i nadzora nad kvalitetom proizvoda za stavljanje na tržište, pitanje inspekcija i onda naravno, pitanje nepoštenih trgovačkih praksi. Kada bi tako radili, kada bi imali tako jedan koncentrirani i sveobuhvatni pristup, onda bi možda ta rješenja zaista bila takva da poboljšaju u određenom roku položaj naših proizvođača. Kada bi to još pratila rasprava o Strategiji razvoja poljoprivrede ili o načinu na koji ćemo koristiti Nacionalni plan oporavka i otpornosti da ostvarimo te ciljeve, da, onda bismo imali ozbiljnu zakonodavnu djelatnost. Onda bismo mi ovdje djelovali kao zakonodavna poluga za ono što se strateški želi u poljoprivredi postići. Ovako nabadamo jedno po jedno i vrlo često nam se onda događa to da zakone moramo često mijenjati zato jer smo napravili izmjene u jednom, onda vidimo da to ne ide sa nečim što piše u zakonu drugom ili u trećem ili da to ostali propisi ne prate i to je loš način zakonodavne djelatnosti. To je prvo. Drugo, htjela sam reći da ovo što je ovdje isticano da treba raditi neke intervencije koje se ne tiču samog zakona, dakle umrežavanje proizvođača, mislim ja uživam kad to slušam. To je u zadnje vrijeme … centri za otkup voća i povrća, govorim to ono 15 godina i došlo je u Sabor, pa mislim ja sam oduševljena, ali ljudi, 15 godina, 15 godina. Dakle za umrežavanje proizvođača prvi novci iz EU su došli 2005. kroz program SAPARD, onda smo imali od 2007. na dalje, govorim o godinama programiranja IPA-u, onda smo imali prvi paket strukturnih 2013., 2014. pa onda i sljedeća 2014.-2020. i u 2021. mi govorimo slavodobitno da ćemo u Nacionalni plan oporavka i otpornosti staviti projekte izgradnje centara za otkup voća i povrća ne bi li našim proizvođačima, evo sad baš, sad baš, dali napokon infrastrukturu koja poboljšava njihov položaj na tržištu i koja je potrebna da bi se prevazišlo ova njihova usitnjenost i da nemaju količine koje bi mogli plasirati. Mislim meni je to neugodno, ali mislim da onima koji 20 godina ovdje rade i sudjeluju u tome da bi im trebalo biti još više. Mi često kupimo europske … i ponavljamo ih ovdje kao da su evo neka velika inovacija. Ja kad čujem kratki lanci opskrbe isto tako me malo me ono nije mi dobro jer kao da je to sad neki inovativni koncept koji je došao iz Bruxellesa, a ne nešto što je osnovna logika svakog lokalnog razvoja, svake zemlje na svijetu. Zašto sam spomenula nacionalne parkove? Nacionalni parkovi u svakoj našoj regiji mogli su biti taj pokretač i lokalnog i regionalnog razvoja poljoprivredne proizvodnje i stavljanja na tržište. Kad smo radili na tome dakle prve regionalne operativne planove, mi još nismo bili u EU, mi tad još nismo morali poštovati da su prodavači jednaki na tržištu i da je roba jednaka na tržištu bez obzira iz koje zemlje dolazi, tad smo mogli to pokrenut i onda kad bi ušli u EU imali bi izgrađene i jače poljoprivrednike izgrađenu infrastrukturu. Zašto se to nije moglo? Isključivo i samo zbog korupcije, zato što je bilo u interesu da Agrokor odnosno Todorić i njegovi jataci u vladi plasiraju svoje proizvode u nacionalne parkove jer su bili zlatna koga i još dan danas je tako.
Hvala lijepa. Sada je na redu Klub zastupnika SDP-a i gospođa Martina Grmat Kizivat. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Zaključno, u ime kluba SDP-a ponovit ću nekoliko stvari. Nepoštene trgovačke prakse ovim zakonom nisu zaštićeni mali i srednji poljoprivrednici, mali i srednji proizvođači. Još jednom ću napomenuti da nemaju svi promet 15 milijuna kuna i ne mogu biti obuhvaćeni ovim zakonom. To je žalosno jer u duhu Europskog zelenog plana oni bi trebali biti prioritet. Europski zeleni plan je nešto što stalno spominjem, ali i dalje nema ni slova ni govora od strane vladajućih. I to nam stvar ogromni problem jer naši mali i srednji poljoprivrednici bi trebali biti bitni i trebali bi biti prvi zaštićeni. I onda imamo situaciju da oni i dalje mogu past pod utjecaj, pod ucjene i kupaca i nakupaca i njihov problem nije ni ovim zakonom riješen. Moram još nešto spomenuti što je bitno da ne bi slučajno prošlo ispod radara, to smo u prvom čitanju zakona spomenuli, a to je da Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja zaposlit će 6 novih djelatnika i ne samo da će ih zaposliti nego je u proračunu već i osigurano milijun i 500 tisuća kuna. To bi bilo sve u redu da rezultati te agencije ne pokazuju druge stvari, a to je da ako uzmemo u obzir da je u 2019.g. od 36 upravnih postupaka riješeno 7, na 8 zaposlenih, znači ni cijeli predmet po zaposleniku u godinu dana. Da li je dodatnih 6 zaposlenih možda rješenje da se nešto počne konkretno raditi? To je ono što je bitno jer smatramo da u vrijeme u kojem živimo je u najmanju ruku neprihvatljivo da se zapošljava odnosno da ne kažem uhljebljuje 6 novih ljudi. Mogli ste možda iz ministarstva kao prijedlog što je dala kolegica Nađ ili kolegica Mrak Taritaš povući ljudi koji već imaju znanja i iskustva pa bi možda efikasnost agencije i postigla neke rezultate. Još jednom ću vam napomenuti i rokove, da evidentno je probili smo rok za usklađivanje sa direktivom. Možda nećemo dobiti kaznu, ali do kad, do kad će se Hrvatska blamirat i neće bit u stanju, a imali ste dvije godine da se uskladite sa direktivom EU, do kada će se Hrvatska blamirat, do kad ćemo mi probijat rokove? O našim nacionalnim zakonima da vam ni ne govorim. Još jednom ću vas i pozvat da ipak pokažete tu procjenu učinka. Ja sam je cijelu raspravu i prošlu i ovu tražila. Pokažite procjenu učinka jer ste se obvezali zakonom u čl. 34. da ćete to napraviti u 2020.g. Danas je kraj 4. mjeseca 2021.g. mi tu procjenu nismo vidjeli. Kažete da ju imate onda vam nije problem da nam ju pokažete. S druge strane, rekla sam da vas to obvezuje čak i poslovnik HS-a, čl. 174., čak ste nam dužni da dostavite ili se jednostavno dogovorite da li ćete to objavit na mrežnim stranicama kako ste naveli u konačnom prijedlogu zakona. Ili objavite ili nam jednostavno pokažite pa da znamo što je napravljeno jer na ovaj način imamo nove izmjene i dopune zakona, a mi ne znamo ni šta je u procjeni učinka ako ste ju uopće napravili. I sve to govorim samo zato da vam kažem da počnete poštivati ono što ste si sami propisali. Sami ste propisali da ćete to napraviti. I onda ne možete očekivati od nas, saborskih zastupnika da vam vjerujemo da će ove izmjene i dopune zakona nešto promijeniti ako ispočetka kasnite s rokovima, ne pokažete ono što ste se zakonom obvezali. Ali nije problem što vam mi možda nećemo vjerovati jer ne mogu vam vjerovati ni naši poljoprivrednici. Kako će vam oni vjerovati, ako vi sami ono što propišete niste u stanju napraviti. Ja vas molim još jednom zbog naših poljoprivrednika počnite raditi svoj posao točno i na vrijeme. Hvala.
Hvala i vama. I sada na kraju ministrica poljoprivrede gospođa Marija Vučković imat će završnu riječ u ime predlagatelja. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene zastupnice i zastupnici pokušat ću se osvrnuti sukladno redoslijedu izlaganja na sve primjedbe koje su izrečene danas prilikom prezentiranja konačnog prijedloga zakona. Najprije vezano za podatke o padu proizvodnje koji se ovdje učestalo ponavljaju. Potpuno su netočni, proizvodnja poljoprivredna je padala u razdoblju od 2008. do 2015. prema podacima dubinske dijagnostike Ministarstva poljoprivrede potvrđenim od strane Europske komisije prosječno za više od 5%. U razdoblju od 2016. do 2021. rasla prosječni za 2,8% pri čemu u posljednje 3 godine 5,1, 3,9, 7% prema drugoj procjeni Državnog zavoda za statistiku. Svako ko to ponavlja dalje, ako je čuo ove riječi po mom sudu namjerno laže, ali ja ću opet biti pristojna pa ću govorit primljeno na znanje. Vezano za komentare o prodaje svega što vrijedi strancima, o ovaj je li prekomjernom uvozu mi naš uvoz možemo smanjiti ne nezakonitim ograničavanje tržišta iako tu možemo još puno toga učiniti zakoniti nego snaženjem naše proizvodnje kako bi bila dovoljna i za Hrvate, konkurentna i za Hrvate, po primjerenim cijenama za Hrvate i kako bi rasla u izvozu. I vesele podaci 2020. godine, pa i iz prva 3 mjeseca '21. godine o smanjivanju uvoza, o povećanju izvoza pri čemu i to valja pošteno reći ne možemo biti sasvim zadovoljni strukturom tog, strukturom te bilance. Vezano za navode o kašnjenju propisa, nedostatku strategije i sl., znači ovo Ministarstvo poljoprivrede pored suočavanja sa brojnim potrebama brzih reakcija i imali smo ih nikad više u 2020. godini, samo tržišnih mjera smo imali 15 sa najvećim povećanim iznosom, radi sve zakone koje treba i Zakon o službenim kontrolama i Zakon o veterinarstvu i Zakon o hrani, pri tom se usklađuje sa mnogim, sa mnogim primjedbama i dvojbama koje imaju sve zemlje u, gotovo sve zemlje u EU. Nemamo ni jednu u vezi s tim pokrenutu povredu zakona i također želim reći da su sva ova područja zakonito i potpuno pokrivena i sadašnjim propisima. Zaposlenici AZTN-a za novih 6 mi smo osigurali sredstva, ne možemo mi prebacivati zaposlenike Ministarstva poljoprivrede, jer zaposlenici AZTN-a moraju imati posebne uvjete. Isto tako što se tiče ocjene provedbe, ocjene da su oni postavljeni od strane vladajućih, mislim da je ta ocjena potpuno neutemeljena, da vrijeđa njihov rad, njihovo znanje, pravosudne ispite, pravno iskustvo i sve što su, sve uvažavanje koje su zaslužili ovi zaposlenici pokazala je provedba ovog zakona posljednje 2 godine s obzirom na desetine pokrenutih postupaka, s obzirom na pravomoćna rješenja u kratkom vremenu i s obzirom da su njihova rješenja sva protiv kojih su pokrenuti sporovi potvrđena na sudovima do sada za koje je donijeto rješenje suda, potvrđuju da oni rade vrijedno, predano i stručno, a onaj tko to ne vidi vjerojatno ne zna raditi ništa stručno. Izvješća, ministarstvo procjene učinaka propisa su napravljene naknado, u zakonitom roku, bile u elektronskom savjetovanju, ja sam ih sad uspjela otvoriti na elektronskom savjetovanju. Trebamo li još dodatno na drugim mjestima također opet ih objavljivati, nema nikakvog problema. Treba li ih nadograđivati i to smo spremni, ali je potpuno netočno da nisu napravljene i da nisu i danas javno dostupne. Nije u ovom zakonu bila riječ, to je bilo rečeno ovdje samo o usklađivanju sa propisima EU u ovom slučaju s direktivom koja je donesena. Dakle, mi smo naglasili i u uvodnoj riječi i to možete pronaći u svakom zakonu koliko ih ja pratim u ovom resoru. Točno se definira što je dio koji se odnosi na usklađivanje sa regulativom, što je dio koji propisujemo od nacionalnog interesa i koji propisujemo u skladu sa našim nacionalnim potrebama, a da nisu tražene od strane direktive. I danas je to rečeno u uvodnom govoru i koliko ja znam sve propise na taj način radimo. Nije točno i da nikada ne uvažavamo primjedbe odnosno zahtjeve oporbe ili iznesena stajališta. Ja moram reći evo nije tu zastupnica Mrak Taritaš, ali ja se sjećam osobno u nekoliko rasprava koje sam imala i kao državna tajnica nakon prvog čitanja da smo upravo njezine primjedbe uvažili i to ono što je kvalitetno i što je dobro, mi nastojimo razumno pročitati. I iz tog dana sam danas rekla rečenicu, riječ primljeno na znanje jer nekad to primljeno na znanje znači, a tako je i u elektronskom savjetovanju uobičajeno da treba još pogledati detaljnije, da osjećam potrebu da pogledamo još detaljnije takvu primjedbu. Dakle, što se tiče trgovačkih lanaca, ja njih ovdje ne bih prozivala pojedinačno, ono koji su kažnjeni, kažnjeni su zakonito, to potvrđuje i sud, a svi su nam potrebni u lancu opskrbe hranom jer nećemo mi ovdje sam izaći i otvorit trgovine i tako nitko od nas, a propis je namijenjen štićenju onih najslabijih u tom lancu, to jesu proizvođači i mnogi od njih su rekli da je zakon donio određene pomake najviše u djelu koji se tiče osiguranja likvidnosti i ubrzanja plaćanja a imaju primjedbe na neke druge ciljeve zakona. Što se tiče udruživanja, 2016. g. imali smo 3 proizvođačke organizacije, danas ih imamo 20, prošle godine smo ih imali 17, ne možemo biti zadovoljni samo s brojem jer se preko njih nedovoljno trži, i sa onim što smo osnovali, dakle zato smo promijenili pravilnik, zato smatramo da bi se dobila potpora oko programa ruralnog razvoja, da proizvođačke organizacije trebaju biti osnovane na profitnoj osnovi i trebaju imati cilj što boljeg trženja, a istaknut ću kad govorimo i o proizvođačkim organizacijama i o skladištima i o hladnjačama, da se njih moglo financirati kroz mjeru 4. programa ruralnog razvoja, da su proizvođačke organizacije dobivale dodatne bodove ali i mi sa ovim podkomponentom u okviru Nacionalnog plana za otpornost i oporavak, želimo uložiti u takvo udruživanje, markiranje i izgradnju infrastrukture dodatna sredstva sa još većim intenzitetom potpore. Dakle, to nije početak, to je nadogradnja. Spominjao se nedostatak sustava navodnjavanja, u ovih nekoliko godina, iz programa ruralnog razvoja, financirano je 17 projekata navodnjavanja preko kojih bi se trebalo ako ih poljoprivrednici preuzmu a mi ćemo ih motivirati sa potporama au okviru mjere 4. i to sad radimo, 7000 ha i to će nastavit radit u idućem programskom razdoblju. Povlačenje proizvoda zbog neispravnosti s polica na koje možete učestalo naići ne samo na stranicama Hrvatske agencije za poljoprivredu i hranu nego i na stranicama Ministarstva poljoprivrede, sustavu ... [[Govornik se ne razumije.]] govori samo jedno, da smo sve transparentniji, sve otvoreniji, da su sustav potpuno funkcionira a mene veseli reći i analizirali smo i strukturu proizvoda koji su povučeni, da hrvatski proizvodi se vrlo rijetko povlače, u vrlo malim postotcima i mogu samo pohvaliti napore hrvatskih proizvođača i pozvati da se u većoj mjeri kupuju hrvatski proizvodi. Ovdje je spomenuta potreba raspravljanja strategije u Hrvatskom saboru pa ću reći da je u nacrtu izmjena Zakona o poljoprivredi, da se u nacrt izmjena Zakona o poljoprivredi predlažu upravo odredbe od strane Ministarstva poljoprivrede koje će omogućiti da ovaj najvažniji akt strateškog planiranja o poljoprivredi bude prezentiran u Saboru, do sad to nije se moglo. Što se tiče banke hrane, ona postoji a banke, oprostite, banka genetskih izvora postoji, banka hrane i smanjivanje otpada od hrane je također dio Nacionalnog programa otpornosti i oporavka, ovo ministarstvo je jasno razgraničilo već šta je dio budućeg VFO-a a šta su reformske aktivnosti koje ne financiraju se, barem ne trenutno u okviru VFO-a, donose pomak i zato smo ih predložili za Nacionalni plan za otpornost i oporavak. Komasacija, daljnja ulaganja u pametnu poljoprivrednu digitalizaciju, smanjivanje otpada hranom, opremanje posrednika i izgradnja hladnjača po posebnom modelu s većim udjelom sufinanciranja pri čemu da se odmah razumijemo, ima hladnjača po Hrvatskoj koje se ne koriste, da bi ovaj projekt bio uspješan, treba imat pravu proizvođačku organizaciju, brendirat je, vodit proces od početka do kraja i sa ... [[Govornik se ne razumije.]] investicijskim aktivnostima, onda to ima reformski karakter i tako to sad nastojimo radit. Razumijem prijedlog vezan za proizvođačke cijene ili tržišne. Još jednom ćemo analizirati te prijedloge jer sigurno da imaju svoje pozitivne strane. Dvije su dvojbe, jedna je dvojba sa pravnom usklađenosti, sa usklađenosti s pravnom stečevinom a druga je da li ovakvi prijedlozi štete onima koji ulažu u podizanje svoje produktivnosti i konkurentnosti jer naime, tehnička efikasnost hrvatske poljoprivrede na razini 0,3, koeficijent tehničke ... [[Govornik se ne razumije.]] što to govori? Da u prosječno u EU, toliku razinu proizvodnje postižu oni koji ulažu 70% manje inputa. Dakle, ne proizvodi svako jednako efikasno ni po istoj proizvođačkoj cijeni. Moramo naći balans da ne demotiviramo rasprave i aktivnosti što je po nama, po ovoj administraciji, prvi cilj hrvatske poljoprivrede i preduvjet za sve ostalo. Strategiju sam rekla, uvoz sam rekla, statistiku, naravno to ne znači da će to biti dugoročni trend, tu trebamo imati dodatne napore, ali su naši statistički podaci potpuno drukčiji od onih koje iznose pojedini saborski zastupnici. I svakako je dobro vidjeti prakse drugih zemalja kako je ovdje sugerirano. Što se tiče zaštite, kako zaštititi domaću proizvodnju, mislim da se to radi s njenim snaženje produktivnosti, sa mjerama u investicije koje upravo, kojima upravo svjedočimo ovih dana i vezano za reprodukcijske centre i za plastenike i za povećanje ulaganja za preradu koja je bila sramotno niska u ovom programskom razdoblju, sramotno nisko ... [[Govornik se ne razumije.]] itd. Tako se stvara viša doda vrijednost. Rečeno je da se po ovom zakonu ne zna tko su trgovci a tko su kupci, mislim da je to primjedba zastupnika Bauka. Ona je naravno popraćena jednom evo zgodnom i jezičnom bravurom ali to je potpuno netočno. Kupac je uvijek onaj koji kupuje. Ako imamo proizvođače, otkupljivača, kupac mu je otkupljivač, ako imamo otkupljivača i trgovca, kupac mu je trgovac i upravo zato je u ovom djelu traženo direktivom da se uskladimo sa tim pojmovima. Vezano za potrebu dodatnog naglašavanja osim hladnjača, silosa i skladišta, istaknut ću npr. suradnju sa proizvođačima krumpira, u proteklih godinu u pol dana koji su se suočili sa velikim problemom nisu više mogli koristit određeno zaštitno sredstvo. U godinu i po dana napravljena je nova operacija i novi ograničeni natječaj u programu ruralnog razvoja, osnovali smo 3 proizvođačke organizacije koje su d.o.o.-i. Proizvođači krumpira i to je bio najveći napor, su uspjeli napravit cijelu projektnu tehničku dokumentaciju i mi nakon godinu i po dana već potpisujemo ugovore, imat ćemo skladišta, moderna skladišta za sklađenje i ventilaciju, imamo 3 prave proizvođačke organizacije koje su d.o.o.-i i imat ćemo zdravi proizvod za hrvatske potrošače ili za izvoz. Tako ćemo nastaviti i vezano za podna skladišta i već smo počeli pripremat tu operaciju. Netko je spomenuo da praksa naplate police više nije nepoštena trgovačka praksa, što se smatra štetnim. Mogu razumjeti primjedbu, no u tom dijelu smo se uskladili s direktivom, ona je praktično proglašena po ovome sad prijedlogu tzv. sivom praksom. Načelno je nepoštena trgovačka praksa, al uz prethodni dogovor koji nije prisila i koji je upisan u obliku za koji postoji dokumentacija spada u tzv. sive prakse koje su u tom slučaju dozvoljene. Što se tiče našeg voća i povrća na policama svakako ovaj me veseli istaknuti da su prvi proizvođači, udruženi proizvođači koji su podnijeli zahtjev za oznaku dokaza na kvalitetu upravo iz sektora voća i povrća. Mi našu proizvodnju trebamo povećati, to je, to je prvi uvjet da bi nje bilo i više na policama i da bi bila dostupnija. Nje je nedovoljno, a činimo to sad i upravo objavljujemo i natječaj, pa ću se osvrnuti na dodatno pitanje, koji se odnosi na restrukturiranje i uspostavu novih trajnih nasada, ali samo za one proizvođače koji će nabavljat opremu za navodnjavanje ili opremu protiv tuče ili opremu protiv mraza. Ne moramo mi čekati novo programiranje … [[Govornik se ne razumije]] ovo smo mi već sve promijenili u programu ruralnog razvoja u proteklom, u proteklom vremenu. Također smo uspostavili dobrobit životinja, uspostavili smo financijske instrumente i ti hrvatski poljoprivrednici kojima treba pomoći i koje treba štititi nisu tako nemoćni kako se ovdje nekad misli. Oni su recimo u korištenju financijskih instrumenata trenutno prvi u EU, a uspostavili smo ih tek 2018., to govori doduše koliko je nedostajalo jeftinih kredita i subvencija kamata, ali evo najbolje ih koriste u odnosu na alokacije u odnosu na druge europske zemlje. Potpuno je netočno i zato naravno imamo i dokaze da je, reći ću u ime župana Anušića, a i u svoje osobno ime i u ime predsjednika vlade da je ovdje kod problema „Megglea“ i gašenja, potencijalnog gašenja proizvodnje reagirano tek nakon otvorenog pisma SDP-a. Naravno da nije. Trebamo li dokaze za takvo što, možemo, ovaj, možemo ih naravno uvijek podnijet, pa ćemo vidjet tko govori istinu, a tko ne govori istinu. Što se tiče šećerana, ovo Ministarstvo poljoprivrede i hrvatska vlada su u posljednje 3.g. učinili sve što mogu da proizvodnja šećerne repe potpuno ne nestane, a to je prvi preduvjet za šećerane s hrvatskih polja. Nažalost, netko je programirao tako da je ugar bio isplatljiviji nego šećerna repa, a mi sad činimo sve to da promijenimo i pri čemu ćemo raditi na očuvanju bioraznolikosti i na provođenju okolišnih mjera, al ne na način da se demotivira proizvodnja. Ako me pitate zašto to niste ranije napravili, ne može se programiranje je na 7.g., što možemo ranije ispravljamo ranije, posebno u dijelu rurala, a sad je ono razdoblje za koje smo mi u cjelini odgovorni što se tiče i izravnih plaćanja i ekološke poljoprivrede i sve to radimo sad, akcijske planove, rekalkulacije, znači do 1.1. će sve bit prezentirano. I u konačnici vezano za posljednje izlaganje, primjedba koja se odnosi na ograničavanje od 15 milijuna kupca mi je potpuno nejasna odnosno nadam se da zastupnica koja je iznijela razumije da se ona ne odnosi na proizvođače, ona se odnosi samo na kupce, to moram reć na kraju. Morate ako, meni se čini da trebate još jednom pročitati evo ovaj zakon, mi ćemo naravno izanalizirati sve podnesene amandmane i prijedloge i ovaj nastojati razumno odgovoriti na njih i zahvaljivam još jednom, pa vjerujem da ćemo iznjedriti dobar propis.
Fala. Da se poslije ne morate vratiti, ostanite molim vas ovdje, ali prvo imamo dvije povrede Poslovnika. gđa. Vesna Nađ.
Zahvaljujem. Povrijeđen je čl. 238., vrijeđanje zastupnika. Dakle, ministrica je rekla da tko ne vidi stručnost njenih zaposlenika da vjerojatno nikad nije ništa stručno radio u životu. Evo recimo, ja sam zadnje nakon 40.g. u javnoj upravi radila u Ministarstvu uprave, pa kad smo dobivali vaše nacrte prijedloga zakona, to je bilo ajme strašno. Znači jako puno primjedbi na nacrte vaših prijedloga.
Fala lijepa, fala, fala. Bila je replika, to znate, inače bi se svi trebali osjećat uvrijeđeni jel da. Bila je replika, moram vam dat opomenu. To je druga, ali dobro ionako smo na kraju. gđa. Kizivat.
Zahvaljujem potpredsjedniče. 238., kad je ministrica rekla da će pristojno odgovoriti na sva pitanja ja sam očekivala da će odgovoriti na moje pitanje kada će nam dostaviti procjenu učinka, a s druge strane da će pristojno odgovorit zašto opet kasnimo. A što se tiče šećerana ministrice, to je nešto što ja ne mogu osobno nikako prežaliti. Rekli ste da ste napravili sve, pa ja vas molim nemojte više ništa radit jer rezultat vašeg rada je ugašene dvije šećerane. Hvala vam lijepo.
Bila je replika, znate bolje od mene i to je opomena, a sad imamo replike, gđa. Benčić.
Zahvaljujem se. Htjela sam vas pitat, dakle za jednu informaciju do koje jako teško zapravo možemo doć odnosno ja ju pokušavam dobit nekoliko godina, ali i sama tijela kažu da ju nemaju. Dakle, dobila sam informaciju da Plan zelene javne nabave ide na vladu, mislim da već navodno ovaj tjedan, uvođenje zelene javne nabave u sustav središnje barem središnje nabave što se odnosi na hranu i piće. Da bi zapravo osigurali lokalno tržište užasno je važno, da važno da javni naručitelji počnu koristiti zelenu javnu nabavu u području hrane i pića jer na taj način jačamo lokalne proizvođače. Međutim, molim vas evo dajte mi vi odgovorite vi vjerojatno imate taj podatak jer da bi mogli planirati tu vrstu nabave moramo znati koliki je ukupni iznos svih naših javnih naručitelja za CPV-ove koji se vežu uz hranu i piće unutar jedne godine? Kažem, dakle ti podaci bi trebali biti javno dostupni kako bi jedinice lokalne samouprave i regionalne mogle planirati zapravo kratke lance opskrbe kroz sustav javne nabave. Hvala.
Vrijeme, hvala. Odgovor, izvolite.
Posljednjim Zakonom o javnoj nabavi predviđeno je honoriranje kratkih lanaca opskrbe, čini mi se da je riječ o čl. 284. ili 285., ali nemojte mi zamjerit ako sam rekla molim vas krvi broj. Mi smo radili jedno istraživanje i moram to reći sasvim otvoreno, na poticaj dakle istraživanje je došlo iz HS-a i to reći ću to još dodatno iz oporbe, vezano za pitanje i mi smo dostavili podatke na temelju tog našeg te naše analize i istraživanja koliko je otprilike javnih naručitelja koristilo u potpunosti člana, a koliko djelomično. U ovom trenutku ja ne mogu odgovoriti vezano za vaše pitanje kada će sigurno biti na zaključku kod Vlade, zato što Ministarstvo poljoprivrede nije nadležno za predlaganje. Međutim, svakako ćemo sudjelovati ako treba u dodatnoj analizi i izvještavanju [[Upadica Radin: Vrijeme, hvala.]] da bismo upotpunili podatke i na mjestu je pitanje koliko …/Govornica isključena./…
Hvala lijepa. Gospođa Benčić ja nisam primijetio nikakvu povredu poslovnika, ali vi valjda jeste. Izvolite.
Evo nisam zbilja, ali sam htjela objasnit pa i riskirat opomenu. Htjela sam samo reć da me zanimala ukupna cifra koliko trošimo na hranu i piće kroz sustav javne nabave u Hrvatskoj, samo to.
Moram vas prekinuti i dat opomenu, ali mislim to se tako ne radi. Gospodin Šimičević replika, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a. Poštovana ministrice. Evo sad su bile neke povrede poslovnika, a tijekom rasprave je zapravo bilo teza da trla baba lan da joj prođe dan, što nije bilo nimalo korektno prema ljudima koji su radili na ovome, ali niko nije digao povredu poslovnika i ukorio one koji su to izrijekom kazali. Ono što ja želim vama reći je, vi ste tu, radite i jasno za to su kritike. Možete misliti kako bi bilo da niste to napravili o čemu bi se onda razgovaralo i umjesto da sad svi napravimo neku sinergiju i kažemo idemo učiniti ako nismo do sad ajmo korak naprijed da nam bude svima bolje, da zaštitimo našeg seljaka, našu proizvodnju mi ovdje kažemo je li neko učinio nešto ili nije prije 20 godina kad vi niste ni bili, ne znam jeste bili …
Hvala lijepa. Odgovor molim vas.
Mogu samo potvrditi da ćemo mi naravno razmotriti svaku primjedbu koja je došla i da ćemo razmotriti isto tako i amandmane i nastojati donijeti propis koji će dodatno unijeti potrebnu zaštitu hrvatskim proizvođačima pri čemu je točno što si mnogo puta danas rečeno da ovaj zakon sigurno neće otkloniti sve probleme niti strukturno preobraziti hrvatsku poljoprivredu, ali da ih može dodatno zaštititi da.
Hvala lijepa. Nemamo više replika, nemamo više povreda poslovnika. Hvala gospođo ministrice. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. I objavljujem epidemiološku pauzu do 14 sati i 10 minuta. STANKA U 13:56 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 14,12 SATI]] Dobro, na redu je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o prosvjetnoj inspekciji, drugo čitanje, P.Z. broj 108 Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava RH i Članka 172. u vezi s Člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i za obrazovanje, znanost i kulturu. Želi li predstavnik predlagatelja, s nama je državni tajnik gospodin Tomislav Paljak uzeti riječ i upoznati nas s ovim prijedlogom zakona? Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče, uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici kao što ste čuli pred vama se nalazi Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o prosvjetnoj inspekciji te vam se prije svega želim zahvaliti na konstruktivnoj raspravi prilikom prvog čitanja kao i na iznesenim prijedlozima i mišljenjima. Predmetne izmjene odnose se na 2 članka Zakona o prosvjetnoj inspekciji, to je Članak 13. i 16. kojima se regulira postupanje inspektora s predstavkama građana i pravnih osoba koje se odnose na djelokrug prosvjetne inspekcije te se preciznije određuje postupanje s podacima iz inspekcijskih postupaka u skladu s propisima o zaštiti podataka. Navedene izmjene su na neki način hitne intervencije kako bismo u najkraćem roku odgovorili na najistaknutije potrebe svih sudionika odgojno-obrazovnog procesa, posebno prosvjetnih radnika. Naime, prosvjetni radnici koji obavljaju javnu službu svjesni su da njihov rad podliježe formalno-pravnom i stručno pedagoškom nadzoru, no za ravnatelje i učitelje spornima su se ispostavila službena postupanja koja su potaknuta tzv. anonimkama. Predmetne izmjene donesene su kako bi svi građani ostvarili svoja zakonska prava, ali i kako bi prosvjetni radnici odnosno školske ustanove koje podliježu nadzoru prosvjetne inspekcije bile zaštićene od proizvoljnih ili neutemeljenih prijava. Tako se zbog problematike anonimnih podnesaka predloženim zakonom jasnije precizira da se predstavkom smatra ona koja sadrži podatke o prijavitelju i to ime i prezime, adresu stanovanja, te podatke za kontakt odnosno za pravnu osobu je to naziv, sjedište i potpis ovlaštene osobe. Time se naglašava potreba da se podnositelj prema prosvjetnoj inspekciji treba identificirati svojim podacima kako bi ostvario pravo koje proizlazi iz zakona. Također, predmetnim izmjenama jasnije se utvrđuje obveza čuvanja inspekcijske odnosno druge službene tajne i propisuje kako se u tom smislu postupa s dokumentacijom i podacima u vezi s inspekcijskim postupkom te se precizira postupanje s podacima o podnositelju predstavke. Napominjem da je sukladno primjedbi u raspravu u tekstu vezanom uz obrazloženje Članka 1. konačnog prijedloga zakona izostavljena formulacija nepoznatog prijavitelja, no ističem da u odnosu na tekst prijedloga zakona koji je prošao prvo čitanje u Hrvatskom saboru, konačni prijedlog zakona u normativnom dijelu ne sadrži razlike. Naime, Ministarstvo znanosti i obrazovanja je kao predlagatelj razmotrilo i analiziralo prijedloge i mišljenja dana u prvom čitanju te ćemo obrazložiti zašto pojedini prijedlozi vezani uz izmjene nisu mogli biti prihvaćeni. Pri tome još jednom moramo naglasiti da su se komentari koje ste iznijeli na predložene izmjene odnosili uglavnom na slučajeve koje se tiču pritužbi na stručno pedagoški rad učitelja i nastavnika, a što nije nadležnost prosvjetne inspekcije i ne može se regulirati ovim zakonom. Razmotren je prijedlog koji se odnosi na vlastoručni potpis u prijavi kada je prijavitelj fizička osoba, a koji nije prihvaćen jer je intencija ovakvog zakonskog prijedloga bila identificiranje podnositelja podneska, međutim ne i dodatno stavljanje administrativnih zapreka za podnošenja predstavki. Osim toga, podnošenje podnesaka prosvjetnoj inspekciji omogućeno je putem pristupne točke e-podnesak na stranicama Ministarstva znanosti i obrazovanja koristeći nacionalni identifikacijski i autentifikacijski sustav. Također pravim i fizičkim osobama omogućeno je podnošenje podnesaka elektroničkom poštom putem pristupne točke, elektroničke adrese pisarnica&mzo.hr uz napomenu da će se odgovori dostavljati na isti način, dakle elektroničkim putem osim ako ministarstvo ocjeni da dostava na opisani način nije primjerena, u tim će se slučajevima dostava izvršavati na drugi prikladan način kao što je npr. običnom poštom. Također, nismo u mogućnosti prihvatiti prijedlog koji se odnosi na plaćanje takse za podnošenje prijave koja se u slučaju lažnih i nedokazivih prijava ne bi vraćala. Naime, ovim zakonskim prijedlogom se umjesto te naplate takse propisuje drugi način smanjenja pojava lažnih i nedokazivih prijava, a to je obveza identifikacije samog podnositelja prijave. Zatim, nije prihvaćen prijedlog koji se odnosi na nepropisivanje posljedica u slučaju kršenja obveze dužnosti čuvanja osobnih i drugih povjerljivih podataka koje prosvjetni inspektor sazna u obavljanju svoje dužnosti i to zato što je postupanje sa tim podnescima odnosno osobnim ili drugim podacima već regulirano propisima kojima se uređuje uredsko poslovanje te zaštita i tajnost podataka pa nije potrebno dodatno. Ovlasti i odgovornosti službenih osoba o postupanju su propisane, a pojedini komentari odnosili su se na neformalnu razmjenu podataka unutar školskog ili lokalnog okruženja. Primjedba vezana uz propisivanje rokova za odgovor na podnesak nije prihvaćena jer je isto regulirano Zakon o općem upravom postupku. Ostala mišljenja, prijedlozi i primjedbe na prijedlog zakona iz rasprave na sjednici Hrvatskoga sabora nisu bili direktno vezani u predmet prijedloga zakona te se o njima predlagatelj nije mogao posebno očitovati, što ne znači da nisu razmatrani. I na kraju, kao što je ministar istaknuo prilikom prvog čitanja, želim još jednom naglasiti da je s obzirom na aktualnu situaciju u području odgoja i obrazovanja te prateće propise, utvrđena potreba za sustavnijim izmjenama i dopunama odnosno cjelovitom izmjenom Zakona o prosvjetnoj inspekciji a koji će biti usklađen sa važećim zakonima i propisima. Međutim za tu cjelovitu promjenu, potrebno je naravno donošenje novih odnosno izmijenjenih provedbenih propisa iz tog područja odgoja i obrazovanja nakon čega će se pristupiti donošenju novog Zakona o prosvjetnoj inspekciji koji će biti učinkovitiji, jasniji i od pomoći za sve sudionike u djelatnosti odgoja i obrazovanja. Evo, zahvaljujem.
Hvala. Ostanite, imate tri replike. Prvu repliku je tražila gđa. Bedeković.
Hvala vam lijepa. Poštivani državni tajniče, referirat ću se na onaj dio vašeg uvodnog izlaganja u kojem se govorili o predloženom zakonu kao zakonu koji spada zapravo u domenu hitnih intervencija. Naime, predloženim se zakon precizira da se predstavkom smatra ona predstavka koja sadrži podatke o prijavitelju, čime će se postići da se zapravo podnositelj predstavke identificira prema prosvjetnoj inspekciji i time će se doista izbjeći dakle dosadašnja tzv. anonimke i smatram da je to bitno i doista pozdravljam evo ovu hitnu intervenciju u postojećem zakonu iako smatram da je potrebno i cjelovitije pristupiti kompletnoj izmjeni zakona. Jednako tako, ono što smatram dosta bitnim je utvrđivanje obveze čuvanja inspekcijske odnosno služben tajne i propisivanje kako se zapravo postupa s dokumentacijom, čime će se doista postići [[Upadica Radin: Hvala, vrijeme.]] pravna utemeljenost postupanja s podacima inspekcijskog nadzora, stoga podupirem ovo i smatram ... [[Govornik se ne razumije.]] ove izmjene. Hvala vam lijepa.
Hvala, izvolite.
Pa točno je, naravno, upravo je to bila intencija izmjene ovih zakonskih propisa, zato smo se ovdje koncentrirali i fokusirali samo na dva članka koja su najakutnija u ovom slučaju i koja će odmah biti primjenjiva i odmah će ući u naš sustav, zbog toga što eto, pa evo, sa petogodišnjim praćenjem ustvari vidjeli smo da je doista ta količina anonimnih, tzv. anonimnih prijava zagušivala cijeli sustav i jednostavno onemogućavala jednu proaktivniju djelatnost prosvjetne inspekcije i svjesni smo naravno da uz sve ono što se tijekom rasprava iznjedrilo, da će svakako trebati sve to uvažiti u izradi cjelovitog zakona koji će biti naravno u pripremi.
Hvala lijepa. G. Šimičević.
Zahvaljujem, potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi poštovani državi tajniče, evo anonimne prijave koje su stvarale nered u kolektiv, one odlaze u povijest, što mi je jako drago jer zapravo nakon svake anonimne prijave koja bi došla u školu, nastao bi nered u zbornici a nije se ništa promijenilo. I ovo je zasigurno hvalevrijedno za 60 i koliko ima prosvjetnih djelatnika ali govorim isključivo o onim koji su vrijedni, marljivi i rade svoj posao, obrazuju i odgajaju mlade naraštaje. Ja bi vama ovdje već htio dati slijedeći zadatak, a to je da ovaj prvi korak da mi moramo napraviti sveobuhvatnu promjenu izmjena zakona i o inspekciji i o Zakonu o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi pa da dobijemo školu koja će biti pozitivnog ozračja i gdje će doista vladati sinergija s ciljem da se [[Upadica Radin: Hvala.]] odgajaju i obrazuju mladi naraštaji. Hvala.
Izvolite, odgovor.
Evo, hvala lijepa poštovani zastupniče. Potpuno ste u pravu, svjesni smo toga, naravno, zakon je doživljavao puno više od 10-ak izmjena i promjena, i on vapi za cjelovitim dokumentom i koji će naravno uključivati ovo o čemu ste pričali i ja se isto i osobno veselim što ćemo ipak sa ovim izmjenama doprinijeti da se smanji taj pritisak na kolegice i kolege u školama, isto tako kolege ravnatelje da stvarno ne bude više ta količina prepucavanja kojoj smo svjedočili u posljednje vrijeme, više tako aktualna i da jednostavno možemo svi zajedno normalnije raditi i pripremati se prema onom našem planu zakonodavnih aktivnosti i za ove promjene o kojima ste govorili u idućem razdoblju svakako.
G. Pavić.
Poštovani tajniče, drago mi je da ste prihvatili činjenice koje smo iznijeli na prošloj raspravi i da ste uočili da trebamo mijenjati još neke zakone koji su vezani za obrazovanje, što je veliki plus i nadam se da ćemo tu postići velike uspjehe. A ono što me zapravo malo zbunilo, to je što ste zapravo odbili ovaj prijedlog da se naplaćuju takse i ukoliko je bila važna ili netočna, da se ta taksa na vraća. To me zbunjuje zbog dva razloga. Prvi razlog je taj što se zapravo odbili direktan prijedlog da se na neki način još dodatno puni proračun a drugi razlog je taj što niste prihvatili da ljude koji zapravo troše vrijeme državnih službenika, koji troše vrijeme inspekcije, da ih se dodatno kazni. Zašto je tome tako?
Hvala. Izvolite, odgovor.
Hvala lijepa, poštovani zastupniče. Da, razmatrali smo i tu mogućnost, ima nekih primjera koji to tako rješavaju, međutim u ovom trenutku smatramo da taksa kao takva nije potrebna već da će sama činjenica da će prijavitelj podneska morati se identificirat na način kao što pretpostavili u izmjenama ovog zakona, biti dovoljna da se smanji tak pritisak i da će to ustvari doprinijeti rješavanju ovog problema u kojem smo pričali. A oko eventualnosti ovih punjenja proračuna i ovih prijedloga, ne znam koliko bi to doprinijelo, to ću ipak prepustiti nekome možda stručnjaku da to procijeni, eventualno ali u ovom trenutku mi smo zaista išli ne idemo naplaćivati, ali ćete se morati identificirati svojim osobnim podacima.
Hvala lijepa. Nemate više replika za sada. I sada želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Ko? A Pavić, g. Pavić povreda poslovnika. Izvolite.
Poštovani državni tajniče. Radi se o tome evo osobno poznajem nekoliko ljudi koji su profesionalni žalitelji, oni se potpisuju bez problema, javljaju se na svaki natječaj koji je u školi, bilo za predavača, bilo za ravnatelja, bilo za stručne službe i oni se potpisuju nikakvih problema nema. Inspekcija mora nešto po tom pitanju napraviti, …/Govornici govore u isto vrijeme./…
Gospodin Pavić hoćete sam sebi dati opomenu ili da vam ja dajem? Sam sebi, dobro može. Opomena g. Paviću. Izvolite u ime Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Miletiću oprošteno vam je. Hvala vam lijepa. Poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Dakle Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o prosvjetnoj inspekciji razmotrio na svojoj 14. sjednici koja je održana danas ujutro, naravno sukladno čl. 97. poslovnika HS-a u svojstvu matičnog radnog tijela. U svom uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja istaknuo je kako se predloženim zakonom precizira da se predstavkom smatra ona predstavka koja sadrži sve podatke o prijavitelju od imena, prezimena, adrese stanovanja, podataka za kontakt itd. odnosno ako je u pitanju pravna osoba, naziv, sjedište i potpis ovlaštene osobe čime se naravno želi naglasiti potreba da se podnositelj prema prosvjetnoj inspekciji mora i treba identificirati svojim podacima kako bi ostvario pravo koje proizlazi iz ovog zakona. I jednako tako to je već rečeno, ali ja ću ponoviti, predmetnim izmjenama će se jasnije utvrditi obveza čuvanja inspekcijske odnosno druge službene tajne i propisati kako se u tom smislu postupa s dokumentacijom i podacima u vezi s inspekcijskim postupkom i naravno precizirati postupanje s podacima o podnositelju predstavke čime će se postići doista jedna pravna utemeljenost postupanja i s podacima iz inspekcijskog nadzora, a jednako tako utvrditi pravo i interese podnositelja predstavke. Dodatno, istaknuto je kako u odnosu na tekst prijedloga zakona koji je prošao prvo čitanje ovaj konačni prijedlog zakona u normativnom dijelu ne sadrži nikakve razlike i tijekom rasprave su svi članovi odbora jednoglasno podržali donošenje konačnog prijedloga ovog zakona. Međutim, u raspravi se iskristalizirala jedna ideja, jedna inicijativa, naime s ciljem unapređenja sustava odgoja i obrazovanja u RH istaknut je prijedlog da se na tragu predloženih rješenja ovoga zakona na sličan način pro futuro izmjeni i unaprijedi Zakon o stručnom pedagoškom nadzoru. Naime, Zakon o stručnom pedagoškom nadzoru nije mijenjan od 1997.g., a i svjesni smo činjenice da u praksi često imamo različite prigovore, prije svega roditelja, na rad samih učitelja, a već kao što je i gospodin državni tajnik istaknuo dakle stručno pedagoški rad učitelja, nastavnika, profesora nije predmet ovog zakona. I stoga evo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu je zauzeto ponovno jednoglasno jedan stav da evo napomenemo i stoga koristim prigodu napomenuti državnom tajniku ovaj prijedlog i inicijativu odbora da se u neko dogledno vrijeme na sličan način izmjene, načine izmjene i dopune Zakona o stručnom pedagoškom nadzoru kako bi se i taj zakon prilagodio postojećoj praksi koju imamo. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. To je jedan od onih zakona gdje se kazne plaćaju još u markama ili u dinarima. Znate da ima takvih zakona. Dobro. Otvaram raspravu i prvi je g. Marin Miletić koji će govoriti u ime Kluba zastupnika Mosta. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a g. Furio Radin, poštovani g. državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice, kolege, dragi poštovani učitelji. Gospodine državni tajniče, oprostite mi na početku što ću možda malo biti neuobičajen u govoru, volio bih da poručite g. ministru da je ovo neki školski ispit, čini mi se da biste morali na popravni i to ministar i cijeli tim koji je ovo pripremio. Pokušat ću argumentirat. Danas smo od kolegice Selak Raspudić dobili vrlo konkretne podatke o tome kako je ova pandemija utjecala na našu djecu. Uskraćena im je normalna škola, ne mogu već godinu dana odlaziti na svoje sportske i druge aktivnosti, izolirani su od svojih školskih kolega i prijatelja. Naši klinci žive u doslovno virtualnom balonu, a život im se odvija pred televizorima, na NET-u i društvenim mrežama. Pogledajmo što je to djeci donijelo? Statistike i podaci su frapantni i neumoljivi. Povećanje dječje pornografije za 30%, povećanje kaznenih djela na štetu djece poraslo je još više od toga i u nekim županija iznosi preko 100%. Ako nas je ova kriza nešto naučila onda smo svi postali svjesni vrijednosti škole i to ne samo za djecu, ja bih rekao i za roditelje. Škola je idealan ambijent za djecu u kojemu se naši klinci odgajaju, odrastaju, sazrijevaju, naše su škole uglavnom i sigurna utočišta za djecu, ali to ništa ne dolazi samo po sebi. Možemo mi izgraditi i najmodernije škole, možemo opremiti učionice najmodernijom opremom, najmodernijim sustavima, pametnim pločama, ali ništa, baš ništa ne može zamijeniti, ne može nadomjestiti jednog jedinog učitelja. A kakav je položaj naših učitelja? Kakav je položaj naših nastavnika, profesora? Već sam nebrojeno puta govorio i u ovom časnom domu u Hrvatskom saboru. Učitelji su postali kao boksačka vreća. Svako tko se ujutro probudi na lijevu nogu pa traži na kome iskaliti svoje frustracije može jednostavno prijaviti učitelja ili profesora inspekciji. Često se neuspjeh ili pretjerane roditeljske ambicije prelamaju preko leđa naših učitelja. Nerijetko se i neslaganje ili sukobi unutar zbornice rješavaju preko prosvjetne inspekcije. I sve su to razlozi zbog kojih se učitelje i profesore sve više prijavljuje. Poštovanje gospodin Bukarica. Ministarstvo je obećalo izmjenama zakona riješiti taj problem, zaštiti naše učitelje od šikanoznog obijesnog prijavljivanja i maltretiranja putem inspekcije. Usudit ću se reći, tresla su se brda od obećanja učiteljima, brda su se tresla, ali nigdje nema na vidiku ni malenog miša, malenog miša. Ni najmanji pomak se nije dogodio i dalje će se štititi serijski prijavljivači, a ne učitelji. I dalje će se postupati i po potpuno anonimnim prijavama, dakle prijavama koje su često takve da se samo želi zagorčati život učiteljima skrivajući se u udobnosti svoje anonimnosti. I dalje će ti isfrustirani heroji dnevnih boravaka koji do 12 sati su isfrustirani sa sobom, a poslije podne mrze cijeli svemir koji ih okružuje, uvijek im je netko drugi kriv. Poznajemo svi takve ljude, jel tako, uvijek ti je netko drugi kriv, e onda će oni uredno prijavljivati anonimnim prijavama naše učitelje. Najgore od svega što je ovakav zakon licemjeran. Treba to reći. Zavaravajući i to treba reći. Naoko uređuje postupanje samo s potpisanim neanonimnim prijavama, ali ne odbacuje ni one anonimne. A i ovo što se uređuje je ionako već uglavnom praksa i to ne samo u prosvjetnoj inspekciji, nego i u upravnoj zar ne, sanitarnoj ili bilo kojoj drugoj inspekciji. Ono što me najviše smeta to je pokušaj prevare učitelja kojima se govorilo da će ih se zaštiti od anonimnih prijava i šikaniranja. To im se obećavalo ovdje s ovog mjesta, s ove govornice, ministar je ovdje bio govorio je, sjedio sam ovdje u 4 redu pozorno sam ga pratio. Zaštitit ćemo vas dragi učitelji, vrijedite nam, vrijedi nam obrazovanje. A ono, šikaniranje. Imate mogućnost barem ovako simbolički pokazati koliko vam je stalo do obrazovanja, koliko vam je stalo do učitelja. I tu se vraćamo na ono s čime sam počeo, a to je da naše škole moraju biti utočište za djecu, utočište, oaza u kojem će klinci rasti, odgajati, sazrijevati u svakom pogledu. A taj posao mogu raditi samo dobro obrazovani ali i motivirani hrvatski učitelji. Tu nema zamjene. Ne mogu taj posao preuzeti roboti niti umjetne inteligencije uz sve dosege. Ne možete iz zemalja Dalekog Istoka preko noći uvesti neke nove učitelje. Obrazovanje je sustav, svaka škola je sustav koji se mukotrpno, desetljećima gradi i izgrađuje, unapređuje i stvara. 14 godina sam radio u Gimnaziji na Sušaku, pa desetljeća, desetljeća, desetljeća, desetljeća mukotrpnog rada da bi se znalo koja škola ima određene kvalitete i zašto je ona takva i zašto je klinci uopće žele upisati. Škole bi trebale onda biti sigurne i za učitelje naše zar ne? Hrvatski učitelji očekuju puno više, očekuju cjelovito rješenje i zakonodavstvo, a ne nekoliko populističkih točkica. Na ovaj prijedlog zakona, državni tajniče neću podnositi nikakve amandmane jer je nepopravljiv i nesustavan. Sindikati, u razgovoru sam s njima, s tim ljudima, na koncu 16 godina sam radio u sustavu, 2 godine u osnovnoj školi, 14 godina u gimnaziji. Sindikati svi zaposleni u školskom sustavu očekivali su rješenje, a ne neki populizam. Učitelji očekuju da ih se zaštiti, da ih se zaštiti od šikanoznog prijavljivanja, da ih se zaštiti od anonimnog maltretiranja.
Gospodin Damir Bakić, govorit će u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege, kao i u prvom čitanju započet ću s istom porukom. Mi smatramo da je sustav anonimnih prijava bio kontraproduktivan i zato je ova promjena pozitivna i dobro došla. I kao što sam spomenuo već i u prvom čitanju, predloženi zakon ćemo podržati. Međutim, ponovit ću i ovo. Rad prosvjetne inspekcije uglavnom se svodi na usklađivanje normativnog funkcioniranja škole, na kontrolu usklađenosti školskih aktivnosti sa zakonima, pravilnicima, planovima i kurikulima. Obrazovni proces je, međutim, mnogo više i zato je uloga inspekcije diskutabilna jer procjenjuje samo formu, a nije nadležna za stručno-pedagoški razvoj i zato, također, je položaj prosvjetnih inspektora je paradoksalan jer kontroliraju normativnu usklađenost, a nisu pravnici, dok nastavnici ili stručni suradnici također, nisu, i to odavno, ako su to ikada i bili. Ali, sve to znamo i sve smo to znali i prije donošenja ovog dakle zakona. S druge strane, da je odgojno-obrazovni sustav normalno razvijen i da je kreativan i da je autonoman, prosvjetna inspekcija ne bi ni trebala postupati po prijavi ako nisu ispunjeni sljedeći koraci, a to sam bio tada rekao, odnosno ako nisu prijeđene sljedeće stepenice. Prvo i najvažnije, redovita komunikacija učenik-roditelj-razrednik-predmetni nastavnik – stručno-pedagoška služba. Drugo, nastavničko vijeće, treće etičko povjerenstvo, četvrto, ako je riječ o radnom sporu, sindikat ili sindikati i peto, školski odbor. Jer, kad bi svaki problem koji po putu nastane prošao sve te instance, zasigurno bi se u tom procesu našlo kvalitetnije i obuhvatnije rješenje od formalnog nalaza prosvjetne inspekcije. I u tom smislu ključni ključevi napretka su u rukama ravnatelja, nastavnika, roditelja i naravno, osnivača. I za kraj, ponovio bih prijedlog i ja, zapravo, pridružio bih se prijedlogu kolegice Marije Lugarić sa jutrošnje sjednice Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu. Valjalo bi dakle u istom dugu i u skladu sa stvarnim potrebama i u cilju unaprjeđenja autonomije nastavnika i škola u cjelini izmijeniti i modernizirati ulogu i rad stručno-pedagoškog nadzora kroz izmjene odgovarajućeg zakona. Hvala vam lijepo. Hvala.
Hvala i vama. G. Rade Šimičević govorit će u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a, uvaženi tajnice sa pomoćnicom, kolegice i kolege saborski zastupnici, gledateljice i gledatelji. Evo, ja ću doista ostati sad ovdje samo na prosvjetnoj inspekciji, inače, kad je škola u pitanju, onda o školi možemo govoriti poprilično dugo, široko, ali neka ostane sad samo ovaj, prosvjetna inspekcija. Ja pozdravljam odlučnu namjeru Ministarstva znanosti i obrazovanja da se urede odnosi u svezi anonimne prijave koje su stvarale velike tenzije u kolektivima. Anonimna prijava nažalost je uvedena, ne znam po kom uzoru, čini mi se na uzoru onih totalitarnih režima i hvala Bogu, to je sad iza nas. Svatko je mogao uputiti anonimnu prijavu, pa i onim najboljim profesorima koje imamo u školi, ali, evo, sva sreća, to odlazi u povijest. Zašto? Pa iz prakse znamo da su anonimne prijave u većini slučajeva odbačene kao neosnovane, ali nakon anonimne prijave, ono što je problem je, dolazi do drastičnog poremećaja odnosa u zbornicama. Iako se nazivaju anonimne, uvijek kad ode prosvjetna inspektor ili inspektorica iz škole, svi sve znamo i kako bi se izbjegle neželjene situacije, sad će se izlaziti na uvid samo kod potpisane prijave. Ali, moj je prijedlog da prije izlaska inspektora na uvid, ravnatelj ili ravnateljica trebaju imati uvid u prijavu i obaviti prvi korak u rješavanju problema koji su nastali u školi. Ovo traži više od 60 tisuća nastavnica i nastavnika osnovnih i srednjih škola, jasan je znak da neke članove prosvjetne inspekcije koji su dosad bili treba mijenjati jer ih primjeri dobre prakse nisu prihvatili kao valjane. Mi ne trebamo zapravo detektive u školi, da znamo što se u školi događa. Škola sama govori. Pitate se, kako škola govori? Pa progovaraju svi oni koji su bili u školi, koji su kroz nju prošli i oni koji su sada u školi. Znači mi sve znamo o školi, samo je sad pitanje kako ćemo valjano to sve urediti. Ovim izmjenama Zakona, u čl. 13 i čl. 16 doista se želi zaustaviti samovolja pojedinaca, da se zaštite profesorice i profesori, učiteljice i učiteljice, i doista predstavkom iz stavka jednog ovog članka smatra se prijava pritužba ili drugi podnesak kojim se ukazuje na nepravilnost, odnosno stanje, propust ili postupanje protivno propisima iz djelokruga prosvjetne inspekcije, a u kojem se navedeni podaci o podnositelju, ime i prezime, adresa stanovanja te podaci za kontakt, odnosno za pravnu osobu, naziv, sjedište i potpis odgovorne osobe. Ako se povodom predstavke iz čl. 1 ovoga članka provede prosvjetni nadzor, inspektor će podnositelja u pisanom obliku obavijestiti o bitnom. Ako podnositelj ponovo podnese predstavku koja u odnosu na prethodno podnesenu ne sadrži nove činjenice, okolnosti ili dokaze u odnosu na koje su već utvrđene, podnositelja će se obavijestiti da je postupljeno po predstavci. Čl. 16, on se mijenja i glasi, provodeći inspekcijski nadzor, inspektor je dužan čuvati osobne i druge povjerljive podatke koje je saznao u obavljanju svojih dužnosti kao službenu tajnu te postupati tako da se ne ugrozi zakonom i drugim propisima utvrđena tajna. Iznimno od st. 2. ovog članka inspektor nije obavezan čuvati identitet podnositelja predstavke ako podnositelj to izričito dopusti radi zaštite svojih prava i pravnih interesa. Prosvjetna inspekcija dužna je kao inspekcijsku tajnu čuvati dokumentaciju i druge podatke i činjenice u svezi inspekcijskim postupkom, te postupati s istim sukladno zakonu i drugim propisima. Ovo su izmjene potpuno, ovim izmjenama se daje potpora svim marljivim i vrijednim učiteljima i učiteljicama kojima je rad u sustavu odgoja i obrazovanja poziv, a ne profesija, a nikako onima koji su u manjini i nije im stalo do kolektiva odnosno do dobrih odnosa … [[Govornik se ne razumije]] njihove samovolje koja je ispred društvenih vrijednosti i općeg dobra učenika koje poučavaju. Nažalost, mi imamo i ljudi u školama koji ne čine dobre stvari u određenim trenucima. I upravo takvi su koristili institut anonimne prijave da bi se sakrili iza svog nerada, a ujedno narušavali međuljudske odnose. Predložene izmjene Zakona o prosvjetnoj inspekciji shvaćam kao osnaživanje argumentiranog prijavljivanja nepravilnosti. Dakle, svatko onaj koji je odgovorni prosvjetni djelatnik, koji radi, koji odgaja, koji obrazuje, bez obzira o kome se radi, on bi trebao prijaviti nepravilnosti, a samim tim ćemo obeshrabriti one koji si daju za pravo da mogu putem anonimnih prijava narušavati odnose u kolektivu. Ne treba pri tom zaboraviti da nije riječ o podnescima kojima se ukazuje na možebitne nepravilnosti u radu ravnatelja, a koji su daleko ispred svih po anonimnim prijavama, te učitelja i nastavnika, a oni ipak nisu u nadležnosti prosvjetne inspekcije nego agencije koja provodi stručno pedagoški nadzor, već je primarno riječ o zaštiti učenika, te ovom problemu treba pristupiti krajnje obazrivo i objektivno. Vjerujem državni tajniče da je ovo početak sveobuhvatnog rada na kvalitetnijem normativnom funkcioniranju sustava gdje bi težište trebalo biti na nastavnom procesu odnosno odgoju i obrazovanju s ciljem stavljanja u fokus učenika i stjecanju novih, novih vještina i znanja. Važnije od ovih izmjena je vratiti odgojnu komponentu škole koja se izgubila. Uloga prosvjetne inspekcije je nadzor zakonitosti školskih ustanova, a ne stručno pedagoški nadzor, to je sasvim druga, drugačiji odnos i drugačiji nadzor. Zakon o prosvjetnoj inspekciji kao provedbeni propis jest važan, ali ne jedini alat prosvjetnim inspektorima u realizaciji te uloge. Pretpostavka za učinkovit i objektivan nadzor treba tek stvoriti jasnim i nedvosmislenim odredbama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, te niz pratećih propisa jer nije dvojbeno kako praktična primjena zakona ukazuje na određene nedostatke i mogućnost različitih tumačenja, te je nužno mijenjati Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Slijedom navedenog ja ću ovdje taksativno nabrojiti neka svoja razmišljanja gdje bi trebalo osnažiti ulogu ministarstva u postupcima imenovanja i razrješenja ravnatelja u svim školskim ustanovama u kojima se osiguravaju sredstva iz državnog proračuna, osnažiti ulogu i odgovornost pedagoškog rukovoditelja škole ravnatelja kad su u pitanju pohvale, nagrade i sankcije, te realizacija godišnjeg plana i programa, izmjene i dopune čl. 106. zakona, osigurati funkcionalnost provjere podataka iz kaznenih evidencija na što se u svojim izvješćima ukazuje i pravobraniteljica za djecu, institucionalno drugačije pozicionirati stručno pedagošku službu, Agenciju za odgoj i obrazovanje treba reformirati i povjeriti stručno pedagoški nadzor u školskim ustanovama na učinkovitiji način nego do sad, reformirati ulogu pedagoške službe u školi, školski odbor nadopuniti članovima Ministarstva znanosti i obrazovanja i osnažiti ulogu osnivača u upravljačkim strukturama škole. Ovo je samo nekoliko naznaka koje govore u prilog promjeni Zakona o odgoju i obrazovanju i propisa koji iz njega proizlaze, koji bi potom stvorili temelj za sveobuhvatne izmjene Zakona o prosvjetnoj inspekciji ili otklonili potrebe daljnjeg interveniranja u ovaj propis. Uređenje zakonskih normi omogućilo bi i obeshrabrilo one kojima je cilj stvaranja anarhije i nereda u sustavu odgoja i obrazovanja gdje je primarni cilj poučavanje i stjecanje znanja i vještina, te odgoja mladih naraštaja u duhu civilizacijskih i hrvatskih vrijednosti. Klub HDZ-a će podržati predložene mjere i nadam se da je ovo početak sveobuhvatnih izmjena Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Hvala.
gđa. Irena Šimunić govorit će ispred Kluba zastupnika SDP-a
Hvala g. potpredsjedniče HS, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika SDP-a podržat će Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o prosvjetnoj inspekciji. Predmetne izmjene odnose se samo na dva članka, čl. 13. i čl. 16. kojima se regulira postupanje inspekcije sa predstavkama građana i pravnih osoba koje se odnose na djelokrug prosvjetne inspekcije, te se preciznije određuje postupanje sa podnescima iz inspekcijskih postupaka u skladu s propisima o zaštiti podataka. Rezultat je to dugogodišnjih težnji učitelja i nastavnika, odgojno obrazovnih djelatnika, ali i vrlo jasno iskazanog stavaka krajem 2019.g. na najdužem i najvišem prosvjedu i štrajku kojeg su proveli odgojno obrazovni radnici tražeći između ostalog i ukidanje anonimnih prijava kroz ovaj Zakon o prosvjetnoj inspekciji. Ovo je ispunjenje jednog obećanja nakon godinu i pol dana, ali i sustav inspekcijskog nadzora i samog koncepta inspekcija treba dobro revidirati i unaprijediti te stoga podržavamo stav da ovaj Zakon o prosvjetnoj inspekciji traži ozbiljnije promjene. Ovim izmjenama zakona upravo zbog obveze navođenja podataka o prijavitelju tj. ukidanju anonimnosti prijavitelja zaštitit će se prosvjetni inspektori, ali i odgojno obrazovne ustanove od dobrog dijela neutemeljenih prijava. Smatramo da je sustav anonimnih prijava bio kontraproduktivan i proizveo je mnoge zloupotrebe. Rad prosvjetne inspekcije uglavnom se odnosio na kontrolu usklađenosti školskih aktivnosti sa zakonima, pravilnicima, općim aktima, kurikulumom te se djelatnost prosvjetne inspekcije svodi uglavnom na usklađivanje normativnog funkcioniranja škole, a obrazovni proces mnogo je složeniji i onda je stoga i uloga inspekcije upitna. Važno je reći, što je većinom napomenuto da je uz ove izmjene Zakona o prosvjetnoj inspekciji neophodno i hitno potrebno izmijeniti Zakon o stručno pedagoškom nadzoru koji je važeći još onaj iz 1997., znači još od tada nije mijenjan, a najveći dio prigovora i podnesaka odnosi se upravo na tu problematiku koja nije nužno u nadležnosti prosvjetne inspekcije. Obrazovni sustav kao i svi javni sustavi ima svoju hijerarhiju i mišljenja sam da prvi korak za rješavanje svih problema trebala bi biti razina škole i ravnatelja, a ne da se preskaču te stepenice i odmah ide na ministarstvo, na inspekciju. U razvijenom sustavu inspekcija ne bi ni trebala početi postupati po većini prijava, a svakako ne po prijavama koje nisu … na sve mogućnosti rješavanja problema tamo gdje je problem u biti i nastao. Takvim pristupom zasigurno bi se došlo sigurno do kvalitetnijih rješenja. Još nešto treba naglasiti, a to je problem da svega 35 inspektora kroz četiri područna ureda Zagreb, Split, Osijek, Rijeka koji rade sa negdje 2000 prijava godišnje imaju 2000 nadziranih ustanova što uključuje osnovne i srednje škole, predškolske ustanove, ustanove koje provode odgoj i obrazovanje, a to mogu biti pučka otvorena učilišta, ustanove obrazovanja odraslih. Sve je to zapravo nadležnost inspekcije i nadzor nad 60.000 zaposlenih u sustavu te je nemoguće raditi kvalitetno ovaj osjetljiv i zahtjevan posao sa toliko malim brojem ljudi koji su uz to i vrlo malo plaćeni. Zakoni se mijenjaju, a problem ostaje, deficit ljudi je sukus problema koji treba naglasiti i pod hitno rješavati. Ponovit ću samo još jednom ovaj podatak i dobro ga upamtite, 60.000 zaposlenih u sustavu na svega 35 inspektora. Zabrinjavajuće zar ne? Važno je reći i to da ne može inspekcija napraviti toliko koliko može jedan ravnatelj općenito za klimu, način poslovanja, međuljudske odnose u jednom radnom kolektivu. Šteta je što se odustalo od licenciranja ravnatelja kojima bismo profesionalizirali sam taj sustav. Suglasni smo svi da ključ kvalitete odgojno obrazovnog sustava sigurno nije u inspekcijama nego u osiguranju kvalitete cjelokupnog odgojno obrazovnog procesa. Nadam se da ćemo vidjeti još puno zakonskih rješenja iz ovog resora koji će se mijenjati tim više što s druge strane imamo vrlo konstruktivnog sugovornika, a to su naši učitelji, profesori, nastavnici koji sami predlažu promjene, a ovaj prijedlog Zakona o prosvjetnoj inspekciji također je jedna od njihovih sugestija. Zaključujem da će klub SDP-a podržati izmjene Zakona o prosvjetnoj inspekciji s ciljem ukidanja anonimnih prijava što je korak k rješavanju jednog od mnogih problema koji tište sve naše prosvjetne djelatnike. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačne rasprave, g. Rade Šimičević. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Evo brzo sam došao na red pa neću dugo, samo sam doista htio reći da sustav odgoja i obrazovanja kad ga promatrate izvana i funkcionira savršeno, dakle profesori, djeca u školi, nastavna građa željni znanja i onih koji ih žele poučiti. Međutim mi koji dolazimo iz sustava zapravo znamo koje su anomalije i što bi se sve trebalo promijeniti. Ono što ja zagovaram je sinergija, dakle bez suradnje profesora, učitelja, roditelja i djece nema dobrog nastavnog procesa i nema realizacije nastavnih sadržaja. Isto tako možda u puno puta izostane i podrška društvene zajednice, iako se društvena zajednica trudi, pogotovo u novije vrijeme omogućiti normalan rad. Ono što je isto tako važno naglasiti da mi danas u školi imamo svu potrebnu tehnologiju, nastavnu tehnologiju i evo sad ova pandemija korona virusa je zapravo pokazala da smo mi imali najbolje opremljene škole, da smo mogli odmah prijeći na on line nastavu i da su mnoge zemlje puno razvijenije od naše male Hrvatske kopirale naš sustav. Da li je to dovoljno? U školi će se napraviti red, škola će biti ozračje afirmativno ozračje pozitivnih vibracija, tek onda kada prosvjetni djelatnik, učitelj, profesor, nastavnik dobije zasluženo mjesto u školi. Nažalost mi smo svjedoci, evo, ja radim u školi već 30-tak i više godina, od prvog svog dana kad sam ušao u školu, do nedavno kad izišao u školu, uvijek je ista priča. Prosvjetni radnici nisu adekvatno plaćeni za svoj posao, oni su u puno puta podcijenjeni, a oni rade fenomenalne stvari. Da nije škole, da nije profesora, teško da bismo mi mogli iznjedriti tako mlade, pametne i odgovorne ljude. Pa mi isto tako, država koja ima 4 milijuna stanovnika, pa pogledajte samo natjecanje, susrete i smotre, gdje naši mladi ljudi ostvaruju fenomenalne rezultate, a zapravo u njih, koliko sam mogao čuti, kad se preračuna, uložili smo 12 kuna ili 15 kuna po učeniku. Isto tako, ovdje ne želim sad politizirati, ali želim reći da se promijenilo nešto, da su prosvjetni radnici u zadnje vrijeme dobili ona obećanja koja su bila što se tiče plaće i vjerujem da će trend biti nastavljen i da jednostavno mi u maloj državi ne možemo zaboraviti sustav odgoja i obrazovanja. Mi nemamo naftu, nemamo zlato, mi imamo samo mlade i pametne ljude i nama je cilj prodavati pamet i stjecati novu vrijednost, a nikako biti destruktivni i raditi ono što je u sustavu loše. Mi moramo iz sustava maknuti sve ono što opterećuje i učenika i roditelja i profesora, da bi sustav odgoja i obrazovanja funkcionirao i da bi se zapravo tamo stjecala nova vrijednost. Jasno, ovdje želim pohvaliti ministarstvo koje hoće i koje je spremno prihvatiti izazov i ja vjerujem da će kroz ovih nekoliko godina doista doći na tapet Zakon o odgoju i obrazovanju gdje neće biti izmjena pa dopuna izmjene pa izmjena nego da ćemo imati jedan sveobuhvatan zakon kako o Zakonu o odgoju i obrazovanju, tako i o prosvjetnoj inspekciji, tako o stručno-pedagoškom nazoru i onda ćemo doista moći reći da imamo kvalitetno normativne stvari i da je sad samo na ljudima da to primjenjuju. Naše bogatstvo su naša djeca, imamo ih malo i u njih moramo ulagati što je najbolje moguće. Hvala lijepo.
Hvala. Imate dvije replike. Ostanite. Gđa. Bedeković, prva replika.
Hvala lijepa uvaženi kolega. Složit ću se s vama i s vašom tvrdnjom da je zapravo, ove izmjene zakona su ustvari potpora onim učiteljima koji odgojno-obrazovni rad doživljaju i provode prije svega, kao poziv, a ne samo kao profesiju, a nikako ovaj zakon nije potpora onima koji ne čine dobre stvari, ne rade kvalitetno i upravo su oni zapravo u najvećem broju slučajeva najčešće koristili institut anonimke. Kad ste govorili o tome kao poboljšati odgojno-obrazovni sustav, govorili ste o sinergiji svih dionika, od učitelja, nastavnika, profesora, roditelja, lokalne zajednice, itd., a i samo tako možemo školu kao odgojno-obrazovnu instituciju promicati i stavljati naglasak na njenu odgojnu funkciju. Moje pitanje, neupitan prinos ostvarivanju odgojne funkcije škole ima stručno-pedagoška služba u školi. Koje je vaše mišljenje, na koji način [[Upadica: Hvala.]] kvalitetna stručna-pedagoška služba može doprinijeti i doprinosi odgojnoj funkciji škole?
Hvala lijepa. Odgovor.
Zahvaljujem. Zahvaljujem kolegice i na komentaru. Da, škole je prostor gdje se mora stvarati pozitivno ozračje. Stručno-pedagoška služba u školi su ljudi koji su stručni i koji bi trebali znati od ulaza u školu, što se kaže, do izlaska iz škole, znači to su spiritus movens škole, duša škole, gdje pedagog, psiholog bi trebao poznavati svako dijete, osjetiti tegobe i nedaće eventualno prisutne kod takvih učenika jer nažalost živimo u vremenu da mi djecu primjećujemo tek kad bude kasno. Dakle mi moramo činiti sve da možemo imati moć zapažanja jer smo stručni, da možemo snimiti dijete, obaviti razgovor, dati mu podršku, učiniti ga sretnim, dati mu do znanja da je on jedan jedini, neponovljiv i kao takav, izuzetno važan u zajednici.
Gđa. Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući. Poštovani kolega, zasigurno je da danas prosvjetni djelatnici nemaju onaj status u društvu koji su nekad imali, nažalost i mislim da svi zajedno kao društvo moramo poraditi na tome da se njihov status vrati na neki način, da oni zaista budu gospoda učitelji, kako se to nekad i oslovljavalo. Sigurno je da su ove izmjene zakona dobre upravo da bi se izbjegle ove negativne konotacije koje su, do kojih je dolazilo u kolektivima zbog tih anonimnih prijava koje su puno puta bile neosnovane, a zatrpavale su prosvjetnu inspekciju. S obzirom da dolazite iz tog sustava, zanima me da li smatrate da imamo dovoljno inspektora prosvjetnih obzirom da po mom mišljenju njihova uloga ne bi trebala biti samo da dođu i utvrde nepravilnost nego i preventivna. Hvala.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem kolegice. Da, škola doista je ambijent, kaže ono, imate onu narodnu izreku selo koje nema svećenika, učitelja i liječnika, nije selo. Tako ni neće moći opstati. Tako za prvo, svaka škola, ako ona nema pokretačku energiju, a svi ili bar većina profesora, to im je i poziv, a nije zanimanje i oni neizmjerno vole taj posao koji su odabrali, ali je činjenica da je sad prosvjetni djelatnik potplaćen i da moramo sve učiniti najprije dati dobru plaću, pa onda eventualno napraviti strože kriterije za upis na učiteljske studije jer čuli smo kolegica je rekla da imamo 34 ili 36 inspektora [[Upadica: Hvala.]] na 60.000 zaposlenika, to je izuzetno malo, a mi moramo se truditi i raditi [[Upadica: Hvala lijepa, vrijeme.]] da uvijek otkrijemo problem prije nego on eskalira. Hvala.
Hvala, hvala lijepa, nemate više replika. Sada je na redu gospođa Vesna Bedeković. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, državni tajniče sa suradnicom ja ću koliko mi vrijeme dozvoljava, puno smo sad već i detaljizirali koje su sve izmjene dakle ovdje napravljene pa neću o tome govoriti jer nam je svima evo jasno tim više što razlike od prvog do drugog čitanja čak i nije bilo i svakako ću ponoviti dakle da ovo zakonsko rješenje zapravo predstavlja kao što je gospodin državni tajnik rekao zapravo svojevrsnu hitnu intervenciju koja bi trebala označiti kraj anonimkama koje su u sustavu doista stvarale nered i remetile sustav i svakako ću reći da bez obzira na ovu hitnu intervenciju svakako podržavam jednu cjelovitu izmjenu ovog zakona kada bismo se trebali pozabaviti još nekim detaljima koji su vezani za inspekcijski nadzor. Ono što je važno opet ću podsjetiti dakle, a opet ću se vratiti na jutrošnju raspravu na odboru potaknutu, nisam rekla u startu pa se ispričavam, potaknutu zapravo idejom kolegice Marije Lugarić, ako Marija sada sluša ispričavam joj se nisam to u startu napomenula, dakle istaknut je prijedlog da se na sličan način profuturo izmijeni i unaprijedi Zakon o stručno pedagoškom nadzoru. Čuli ste rečeno je da je taj zakon zadnji put mijenjan od 1997. godine, a praksa nam pokazuje da imamo vrlo, vrlo česte prigovore, podneske roditelja upravo na rad učitelja, nastavnika, profesora, pedagoga itd. I u takvim se slučajevima postupa po Zakonu o stručno pedagoškom nadzoru, a ne po Zakonu o inspekcijskom nadzoru. I stoga mislim da je važno ovdje i često se to ja bih se usudila reći miješa i brka u praksi i nerijetko se događa da se ne razlikuju i ne uočavaju se razlike između prosvjetne inspekcije i stručno pedagoškog nadzora. Naime, što je posao i nadležnost prosvjetne inspekcije ako pogledamo ovaj zakon o kome sada razgovaramo dakle onda ćemo vidjeti da prosvjetna inspekcija vrši inspekcijski nadzor vezan uz primjenu zakona i propisa kojima se vrednuje ustroj, način rada ustanova u sustavu odgoja i obrazovanja, radni odnosi, prava iz radnog odnosa, prava, pravi interesi učenika itd., a ako pogledamo zakon postojeći o stručno pedagoškom nadzoru, dakle ovaj koji nije mijenjan od 1997. godine, onda ćemo vidjeti da se stručno pedagoški nadzor obavlja uvidom u izvođenje godišnjeg plana i programa rada školske ustanove, neposrednim praćenjem izvođenja nastave, uvidom u pedagošku dokumentaciju, razgovorom s učenicima, roditeljima, nastavnicima, članovima stručnih tijela školske ustanove. I ono, ono što je bitno naglasiti da sam nadzornik odnosno savjetnik kako ga sad zovemo u zakonu još stoji nadzornik, a u današnje vrijeme imamo savjetnike, nadziru izvođenje nastave, organizaciju, planiranje nastave i svih drugih oblika odgojno-obrazovnog rada, stručnu uporabu udžbenika, nastavnih programa, pomagala, nastavne opreme. Ono što je jako bitno dakle nadzire ispunjenost pedagoških i metodičko didaktičkih zahtjeva i mjerila o izvođenju nastave, nadzire provođenje ispita, ocjenjivanje učenika itd. I osim toga, savjetnik predlaže mjere za unapređivanje odgojno obrazovnog sustava, mjere za unapređivanje organizacije, planiranja, metode rada školske ustanove i pruža dakle stručnu pomoć nastavnicima, profesorima i skrbi o njihovom pedagoškom usavršavanju i prati rezultate odgojno obrazovnog rada školske ustanove o čemu izvještava ravnatelja. Dakle, tu je ta komunikacija i po meni tu je ta jako, jako važna preventivna uloga stručno pedagoškog nadzora i stoga evo vrijeme mi ističe, podupirem inicijativu i ponovno molim gospodine državni tajniče da prenesete ministru da se ide u izmjene i ovog zakona.
Hvala. Imate dvije replike. Prvu repliku gospodin Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovana kolegice, evo vidite kako je sabornica prazna, svi se kunemo da nam je sustav odgoja i obrazovanja važan, ali očito da smo mi ostali koji nismo angažirani u kampanji. To su sad izbori pa Bože moj. Vi ste odlično detektirali problem stručno pedagoškog nadzora i inspekcijske poslove. I da ovdje sam vas htio pitati što mislite kakva bi uloga trebala biti ravnatelja odnosno pedagoške službe da se doista ove stvari dovedu do kraja. Ako u školu dođe stručno pedagoški nadzor i utvrdi se eventualno materijalna povreda određenih prava ili korištenje različitih metoda i oblika rada, dođe zapisnik u školu i ako ravnatelj ili pedagoška služba, to ne prate i ne žele promijeniti kod nastavnika, onda zapravo s tim nećemo dobiti ništa [[Upadica Radin: Hvala.]] Znači uloga ravnatelja i pedagoške službe bi trebala bit puno veća.
Izvolite, odgovor.
Hvala vam lijepa, kolega. Prvo ću se osvrnut na prvi dio vaše replike. Da evo, okolnosti su takve da je puno kolegica i kolega zastupnika na terenu, znademo da je vo u tijeku predizborna kampanja i poštujem to da evo, moraju raditi na terenu, međutim ja ću ipak reći, i vi i ja smo prosvjetni djelatnici i to dugogodišnji. Ja imam puno, puno staža u prosvjeti na svim razinama, od osnovne preko srednje škole do sustava visokog obrazovanja i znanosti i znate, svi mi se kunemo u nastavnike, profesore i to čvrsto, čvrsto a kad treba argumentirano raspraviti i argumentirano dati prijedloge kako bi se sustav poboljšao, onda nas nema kao što nas nema ni danas. Drugi dio, uloga stručno pedagoške službe, komunikacija sa ravnateljem, apsolutno, ne samo kada dođe stručno pedagoški jer kad dođe stručno pedagoški nadzor, onda je gotovo. Ravnatelj kao čelnik ustanove i stručno pedagoška služba, pedagog [[Upadica Radin: Hvala.]] psiholog i svi ostali stručnjaci su zapravo jedan tim, jedna [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] ekipa koja na dnevnoj bazi mora funkcionirati.
Hvala lijepa. G. Pavić.
Poštovana zastupnice, prvo jedna napomena za kolegu, ima nas koji smo ... [[Govornik se ne razumije.]] kampanji ali nam je stalo do obrazovnog sustava pa smo došli na ovu točku da malo prodiskutiramo. Kolegica zna da sam tu dosta aktivan i pokušavam se tu maksimalno angažirati iako sam ja radio u obrazovnom sustav još za vrijeme bivše Jugoslavije [[Upadica Bedeković: I ja, i ja.]] e, tako da je to bilo davno. Htio sam tu samo nešto napomenuti. Ono što je g. Bakić spomenuo, da bismo trebali imati stepenice prilikom prijave do inspekcije prosvjetne. Znači da sve prije toga obavit, s obzirom da prosvjetna inspekcija zapravo kontrolira rad u principu ravnatelja i stručnih službi u školama, da se prvo treba obratiti ravnatelju i svim ovim službama koje to trebaju rješavati pa tek nakon toga onda prosvjetnoj inspekciji. Isti slučaj je i za ovaj zakon koji ste spomenuli o stručnom-pedagošku nadzoru. Nema smisla da se odmah obraćamo inspekciji ako nismo prije toga prošli stručne službe u školi i ako nismo prošli ravnatelja i sve ostalo što smo mogli proći.
Hvala lijepa. Odgovor.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, hvala vam što ste tu na raspravi i cijenim vaš prinos evo argumentiranoj današnjoj mirnoj raspravi, jednoj od rijetkih mirnih evo u ovim danima i stoga hvala vam što sudjelujete u raspravi i doprinosite rasvjetljavanju ove problematike. Složit ću se, dakle zato zagovaram ovaj cjeloviti dakle pristup izmjenama i ovog zakona i složit ću se da je tu potreban jedan hajdemo to, sročit ću to kao jednu kovanicu, stepeničasti pristup zato što osobno nisam zagovornik represivnog sustava. Inspekciji nadzor nije policijski nadzor, nije represija. Između ostaloga, i inspekcijski nadzor ima preventivnu ulogu i to bi mu trebala biti prva misija a ne dakle samo onaj drugi dio priče da dođe i propiše kazne, već jer onda kad je gotovo, kad dođe inspekcijski nadzor, priča je završena [[Upadica Radin: Hvala.]] Zato taj postupni stepeničasti pristup je jako bitan.
Hvala. Nemate više replika, hvala. I na kraju g. Erik Fabijanić. Izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] kolegice i kolege. Meni je isto drago da je ova rasprava mirna. Ovdje imamo jedne blic promjene zakona vezano za prosvjetnu inspekciju za koje je kolegica koja je govorila u ime kluba, rekla da će klub SDP-a to podržati a kolega Šimičević je isti govorio da vapimo za jednim cjelovitim rješenjem i mislim da se svi u tome slažemo. Ali evo podsjetit ću da prošli tjedan kad je SDP isto tako predlagao jedno blic rješenje vezano za Zakon o legalizaciji, onda se isto tako mantralo o cjelovitom rješenju, ali blic promjena dakako nije prošla, ali ovo nije tema. Bez daljnjega da ovo su poboljšanja koja su predložena pred nam i koje treba podržati. Ali isto tako po meni treba ipak još više precizirati ulogu prosvjetnih inspektora jer u praksi se nažalost pokazalo jedna stvar a to je da su često puta bave stvarima koje nisu u njihovoj nadležnosti. Vezano za npr. a što jesu u isključivoj nadležnosti osnivača a to je npr. pitanje redovnog održavanja, investicijskog ulaganja ili samih investicija jer je to ipak pitanje političke odluke ili školskog odbora ili samog ravnatelja, dakle ovdje ne govorimo o sustavu zakonitosti rada. A onda imamo, ja bih tu naglasio na nečega čega nema, ali kad razmišljamo o cjelovitom rješenju, o tome moramo razmišljati a to je čl. 147. Zakona o osnovnim i srednjim školama odnosno osnovnom i srednjem obrazovanju gdje kaže da de facto te poslove nadzora isto radi i nadležni ured županije. Dakle, nadležni ured županije pomaže obrazovnoj ustanovi da napiše statut, daje suglasnost na taj statut, a onda poslije mora i nadzirati, po logici „kadija ti sudi, kadija te tuži“ ili suprotno. I taj dio i taj nedostatak, mislim da kada budemo tražili cjelovito rješenje, da ga u svakom slučaju moramo dakle sagledati stvari u jednoj određenoj cjelini. Taj dio čl. 147. se treba uskladiti sigurno i prije same reforme koja je dovela do prijenosa nadležnosti državne uprave na županije i to je nešto na šta skrećem pozornost zakonodavnoj vlasti da poduzme i taj dio pa makar išao kroz neke blic promjene, ali u svakom slučaju trebaju nam nova cjelovita rješenja. Evo, ja bih time završio svoju raspravu i prije kraja vremena, vidim da ima replika.
Hvala lijepa, ali imate dvije replike još. 3 replike. G. Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani zastupniče, evo, hvala i vama što podržavate ove izmjene, one jesu kozmetičke, ali su jako bitne za 60 tisuća prosvjetara, onih koji su odgovorni, marljivi, vrijedni i vode računa o svom poslu. Ne znam sad da li ću biti u pravu, ali mislim da je prosvjetna inspekcija samostalna u svom djelovanju i da županija zapravo nema ingerencije nazora u školama, ona može u jednom segmentu, s obzirom da je osnivač, ali nastavni proces, mislim da je u pitanju samo prosvjetna inspekcija. Hvala.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem. Ja bi vam samo skrenuo pozornost, dakle na onome što je matični zakon, čl. 147 jer može doći do ispreplitanja ovaj, do ispreplitanja nadležnosti, po meni taj zakon treba uskladiti, dakle i prema tome, jer može se dogoditi de facto, to jest u naravi sukob interesa. Dakle time ne umanjujemo prava i nadležnosti prosvjetnoj inspekciji nego treba eventualno uskladiti novelu koja je vezana za sam zakon, evo.
Gđa. Bedeković.
Hvala lijepa uvaženi kolega. U svom izlaganju ste naglasili da se zalažete za cjeloviti pristup dakle ovom zakonu i jednako tako, naglasili ste da je potrebno precizirati ulogu prosvjetnog inspektora, pa me zanima, možete li konkretizirati i reći, po vašem mišljenju i što mislite, što bi trebalo izmijeniti, dakle koja je konkretno uloga prosvjetnog inspektora i što bi konkretno prosvjetni inspektor, kada dođe na teren neposredno trebao činiti?
Izvolite odgovor.
Pa konkretno, dao sam odgovor u smislu da koji puta nadziru i ono što nije u njihovoj nadležnosti. Dakle ono što su političke odluke osnivača, a ne one što je normativni dio i to se nažalost događa, ali smatram da bi jako puno trebali, prije svega, obratiti pozornost na nešto što je poštivanje pedagoškog standarda kojeg nažalost ni mi kao država ne možemo u potpunosti realizirati, općenito govoreći, dakle kao županija i kao gradovi, a to je pitanje jednosmjenskog rada u školama, jer to je pedagoški standard koji je usvojen davno, a kojeg ne možemo realizirati, a i mislim da tu, da prosvjetna inspekcija, isto tako, mora nama davati i pružiti te statistike kao zakonodavcu da imamo, ne? Činjenica je da se u praksi nažalost pokazalo da ovaj, imamo puno pritužbi i znam ljude koji se bave inspektorskim radom, da zbog anonimnih prijava dolaze raditi subotom, da bi onda podijelili i zadaće za koje smatraju da su zbilja bitne za istražiti, baš zbog anonimnih prijava, evo, [[Upadica: Hvala.]] ne znam da li sam vas zadovoljio, ovaj.
G. Pavić.
Poštovani kolega. Skrenuli ste pozornost na jedan problem koji je stvarno prisutan i to ne samo u vezi županija. Prisutan je i u vezi gradova. Naime, gradovi su zapravo osnivači škola, osnovnih škola i ukoliko je grad osnivač, onda zapravo se na gradskom vijeću donosi i statut škole. Znači tamo se usvaja statut škole. Ukoliko je osnivač županija, onda se taj statut usvaja na skupštini županijskoj. Tako da, ima tih ingerencija koje se zapravo isprepliću i treba o tome voditi računa kao treba skrenuti pozornost i g. tajniku da se taj problem riješi, da bismo mogli kasnije jednostavnije funkcionirati.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem. Ali, po novim propisima, županija kao osnivač, odnosno u liku i djelu župana daje suglasnost na statute, ne više predstavnička tijela ili barem što se, odnosno donosimo akte o osnivanju, u svakom slučaju, dakle kad se osnivaju nove škole, to čini županijska skupština. Da, postoje određene stvari, dakle ukidanjem poglavarstva koja su nekad postojala, jedan dio nadležnosti je prenešeno na župane, jedan dio je prenesen na predstavnička tijela, pa tako je bilo šetanja koja su bila vezana za imenovanja članova školskih odbora, gdje stalno imamo određene promjene, je li?
Hvala lijepa. Nemate više replika. Samo da ne izmislimo još jedno tijelo koje će objediniti sve te inspekcije. I imamo g. Tomislava Paljaka koji će govoriti na kraju u ime predlagatelja. Izvolite.
Hvala vam lijepa potpredsjedniče. Uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici. Da, iskoristit ću pravo završnog obraćanja, pa evo, bez obzira na brojnost, odnosno manju prisutnost zastupnika i zastupnica danas, ipak možemo, ja mislim, zaključiti da kad je u pitanju odgoj i obrazovanje, s obzirom da je uvijek tada riječ o vrlo životnim temama, da se evo, i rasprava može razviti u jednom vrlo dobrom i konstruktivnom smjeru. Ja bih htio, evo, reći da bez obzira s koje strane dolazili prijedlozi, da su oni bili dobronamjerni i naravno, počet ću redom prema raspravama izlagateljima, reći da ono što smo htjeli postići nacrtom ovoga zakona jesmo, upravo u smislu da on bude vrlo konkretan i da on bude vrlo jasan i da odmah njegovom implementacijom pomogne našim kolegicama i kolegama u školama. I zato je evo, bila izmjena samo dvaju članaka i bila je riječ o tome da se time zaista rješava problem anonimki. Taj problem se mogao riješiti, doduše i prije, ali ja evo, imam pravo misliti da smo mi ta garnitura koja ga je prepoznala, taj input koji je dolazio iz zbornica smo čuli i reagirali smo odmah. Bez obzira što u krajnjoj liniji, vi niti jednim zakonom ne možete zabraniti ljudima da podnose anonimne prijave jer bi to bilo diskriminirajuće, jednim djelom se to odnosi i na takse jer bez obzira što ovdje naravno nismo predvidjeli naplaćivanje, moglo bi doći i do problematike u kojemu zaista naši građani imaju pravo komunicirati prema tijelima javne vlasti pa i preko dakle ovakvih podnesaka koji i ne moraju biti na kraju krajeva, utemeljeni. Bez obzira na sve to, ovim izmjenama zakona, mi smo stali na kraj anonimnim prijavama i situacija će se sigurno u tom smislu poboljšavati u zbornicama. Ono što je također apostrofirano ovdje i što ću naravno prenijeti ministru i što je svakako jedan doprinos u raspravi jest i potreba da se ide prema izmjenama Zakona o stručno pedagoškom nadzoru jer je i ovdje bilo apsolutno vidljivo da se te ovlasti vrlo lako preklapaju i da ono što u principu i jest posao prosvjetne inspekcije a on se prije svega svodi na nadzor nad formalnim ustrojem i načinom rada i onda zakonitom ostvarivanju učeničkih i radničkih prava a ne odnosi se na procjenu stručnosti, metodičnosti i pedagoških kompetencija u radu pojedinih učitelja, tu zaista je nešto što moramo razgraničiti i bolje pojasniti nešto što na kraju krajeva i jesmo naveli kao ono što će nam doći u našim slijedećim aktivnostima u smislu razmatranja cjelovitog zakona i cjelovitog teksta zakona. Evo, ja vam doista zahvaljujem i na raspravi i na činjenici da ste ostali i na ovom drugom čitanju iako ona nije u odnosu na prvo imala nikakve normativne razlike i što ste sudjelovali u ja mislim kreiranju ipak boljeg odgojno-obrazovnog sustava u RH. Ne treba se zanositi velikim riječima, nije točno da je ovo pokušaj prevare učitelja, upravo suprotno i mislim da bismo upravo u ovakvim brzim i efikasnim pa ako treba i manjim koracima, mogli postići puno bolje rezultate nego velikim najavama i razbacivanjem velikim riječima. Hvala vam u svakom slučaju svima dosada.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu i glasat ćemo kada se steknu uvjeti. Sutra ujutro, u 9 i 30 nastavljamo s radom sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o biogorivima za prijevoz. Doviđenja i odmorite se. SJEDNICA PREKINUTA U 15,33 SATI