Idemo dalje 7. točka dnevnog reda 7. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 260. Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. A kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovoga Zakona. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za turizam. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Želi. Ministar mora itd. gospodin ministar Božidar Kalmeta, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Ovo je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi s Konačnim prijedlogom zakona. I mi ovim predloženim izmjenama i dopunama uvodimo ili predlažemo vama da se uvede obveza plaćanja boravišne pristojbe u paušalnom godišnjem iznosu za građane koji su registrirani za pružanje usluga smještaja u domaćinstvu, odnosno privatnim iznajmljivačima. Ovu će pristojbu iznajmljivači plaćati za svaki krevet ili svaku smještajnu jedinicu ako se radi o kampu koji se inače koriste za pružanje usluga smještaja. Usluge će se, odnosno uplaćivat će se sve na račun turističke zajednice općine grada ili mjesta do 31. srpnja tekuće godine ili ti u tri obroka, dakle može se platiti u tri obroka s time da zadnji obrok treba uplatiti najkasnije do 30. rujna. Taj godišnji paušalni iznos je umnožak broja kreveta, odnosno jedinica u kampu sa koeficijentom područja na koji se pružaju usluge smještaja i visine boravišne pristojbe koju određuje Vlada na prijedlog nadležnog ministarstva. Visina koeficijenta je utvrđena ovisno o području, naselja koji imaju izlaz na more, ili preko 100 tisuća stanovnika imaju koeficijent 1. Naselja koja su na područjima od posebne državne skrbi ili na brdsko-planinskim područjima i na otocima iz prve skupine imaju koeficijent 0,50, a sva ostala naselja imaju koeficijent 0,75. Osim toga ostavlja se mogućnost općinskim i gradskim vijećima da povećaju koeficijent ali maksimalno dvostruko i to na prijedlog turističkih zajednica ako je u pojedinom gradu, općini i naselju popunjeno s kapaciteta u privatnom smještaju veća od 40 dana godišnje, dakle samo u tom slučaju se može onda ona povećati, odnosno općinska i gradska vijeća mogu povećati. Zašto mi predlažemo donošenje ovog Zakona i zašto po hitnom postupku. Najprije u Republici Hrvatskoj registrirano je gotovo 50 tisuća privatnih iznajmljivača sa negdje oko 340 tisuća kreveta, što predstavlja 40% ukupnih kapaciteta. Prema procjenama turističke zajednice od 10 pa sve do 30% privatnih iznajmljivača ovisno jasno o području ne uplaćuju boravišnu pristojbu i ne prijavljuje svoje goste, već se kao što je to dobro poznato radi, odnosno iznajmljuju se sobe i apartmani na crno. Ovaj problem je godinama prisutan u Hrvatskoj u Hrvatskom turizmu i on se ne rješava na zadovoljavajući način bez obzira što inspekcijske službe rade maksimalno svoj posao, one ipak ne uspijeva se suzbiti ovaj visoki postotak rada na crno. Boravišna pristojba treba i to kazati je u pravilu najvažniji i najizdašniji izvor prihoda turističkih zajednica. I između ostalog zbog tog rada na crno, turističke zajednice često nemaju dovoljno raspoloživih sredstava, a zbog velikog broja neprijavljenih gostiju između ostalog znatno otežali praćenje turističkog prometa. U skladu s mjerama Vlade Republike Hrvatske o suzbijanju crne odnosno sive ekonomije, mi predlažemo paušalno plaćanje boravišne pristojbe, a ono bi se uvelo paralelno s plaćanjem paušalnog oporezivanja građana iznajmljivača. Međutim, ono što želim kazati to da je model obračuna naplate paušalnog poreza na dohodak zajedno s paušalnom boravišnom pristojbom doista, on je stimulativan, i motivirajući i mislim uz minimalna davanja. Evo ja ću vam kazati jedan primjer. Naime, bit će dovoljno 6 dana iznajmljivati jedan krevet, godišnje 6 dana da bi se mogle podmiriti sve obveze prema državi. Ako znamo da u prosijeku jasno ovisi o da li je pred sezona, sezona, ovisi o čitavom nizu drugih čimbenika, ali u prosijeku se jedan krevet iznajmljuje negdje oko 40 dana godišnje. Ako znamo da je cijena u prosijeku, opet kažem ovisno o vremenskom o čitavom nizu razloga oko 100 kuna, to znači da se onda sa 6 dana iznajmljivanja tog jednog kreveta apsolutno sve potrebe prema državi i kad je u pitanju boravišna pristojba i kad je u pitanju porez se podmiruju. Mislim da je to doista, i to u prvoj kategoriji i to u prvoj kategoriji ako je to na područjima posebne državne skrbi ili brdsko-planinskim područjima, onda je to za 50% još manje, dakle s 300 kuna. Prema tome, mislim da je to doista jedan stimulativan i motivirajući model za iznajmljivače. Da će se tu izbjeći i one ljetne traume, kad dolazi inspektori uslijed turističke sezone, pa kad onda su u problemu i iznajmljivači kad su u problemu i gosti, kad su svi skupa u problemu, ovako će se raditi ležerno, bit će svima doista bolje i korisnije. Osim toga mi ćemo držimo ovakvim mjerama postići još određene ciljeve. Najprije imat ćemo bolju naplatu boravišne pristojbe, procjenjuje se sa sadašnjih 64 milijuna kuna na više od 100 milijuna kuna. I već u ovoj 2005. godini što izravno jasno povećava prihod turističkih zajednica s razmjernim efektima na općinske, gradske, pa o županijske proračune prema važećoj raspodjeli prihoda to već znamo kako se raspoređuje prihod od turističke, od boravišne pristojbe. Smanjenje i smanjivanje na crno, usmjeravanje inspekcije u nadzor na domaćinstva koja nisu registrirana uopće za pružanje usluga i bave se radom na crno. Ali ono što je također važno, njihov prelazak na legalno bavljenje smještenih turista. Dakle, dobit ćemo efekat da ćemo i ove koji uopće nisu registrirani, a rade na crno, da će se prijaviti i početi legalno poslovati. Jasno tu je još i to da ćemo imati smanjen broj neprijavljenih gostiju i bolje praćenje turističke sezone. Evo ja ću vam kazati da je, da smo mi u nekim vremenskim periodima za vrijeme turističke sezone imali jednak broj dolaska i jedan broj noćenja. Što to znači? To znači da je gost praktički boravio u Hrvatskoj jedan dan. Ako imamo jednak broj dolaska, jednak broj noćenja on je dakle boravio jedan dan u Hrvatskoj a sve ovo drugo je praktički boravio jer znamo da nitko ne dolazi na jedan dan. Sve ovo drugo je boravio praktički neprijavljeno. Ili ona praksa koju svi znamo da su gosti boravili sedam ili deset dana a da su bili prijavljivani dva, tri dana i na osnovu toga mi smo imali kad se statistički gleda imali smo prosječan broj boravaka u tri dana što jasno da nije istina. E sada, još na kraju jer mislim da je ovo apsolutno jasno. Još na kraju zašto po hitnom postupku i zašto sada. Gledajte, mi smo pripremili u ministarstvu jedan paket zakona o turističkim zajednicama. U tom paketu zakona je i Zakon o turističkim zajednicama, Zakon o boravišnoj pristojbi i Zakon o članarinama. To će doći u redovitu proceduru tijekom ove godine. Ja ne znam kada i mi ćemo to uputiti na Vladu, Vlada će nakon toga to uputiti u saborsku proceduru. Da li će doći do ljeta ili nakon ljeta ja ne znam ali ove godine vjerojatno hoće. Međutim, rekao sam prije da mi već ove godine želimo imati efekte u smislu i većih prihoda i svega onoga što sam već prije nabrojio i da će ove izmjene zakona ako ih vi takve prihvatite i izglasate da će imati efekta već ove godine. U tom smislu i ovaj zakon upućen u proceduru po hitnom postupku kako bi se čim prije izglasao i kako bi stupio jasno na snagu već ove turističke godine. A uvjeren sam da će ovakav Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o boravišnoj pristoji da će ne samo suzbiti sivu ekonomiju u ovom dijelu gdje smo je hvala Bogu znamo svi da smo je imali itekako i da imamo još nego da će polučiti čitav niz pozitivnih efekta pa do onoga krajnjega da je i turistu koji dolazi ovdje sigurnije i bolje i da će više cijeniti to kad zna da i u tom području imamo sređenu situaciju i da ne moramo misliti ako negdje iznajmi sobu ili apartman da li je taj njegov dolazak prijavljen ili ne. U ovom prijedlogu i u ovim uvjetima kad se ovaj zakon usvoji u svakom slučaju će to pitanje biti riješeno na najbolji mogući način i za državu, i za gosta ali u svakom slučaju i za iznajmljivača. Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Marin Jurjević. Izvolite!
Poštovani gospodine potpredsjedniče, nije točan navod gospodina ministra da ćemo ukoliko prihvatimo ove izmjene da će se smanjiti iznajmljivanje na crno. Upravo obratno. Ukoliko ovo prihvatimo onda će se potaknuti iznajmljivanje na crno jer da bi se isplatilo onome koji iznajmljuje krevet taj krevet bi mu trebao biti pun najmanje 43 dana. A imamo mi veliki broj malih iznajmljivača koji ne pune taj krevet 43 dana i vi ćete ih ovim mjerama natjerati upravo da krenu prema toj sivoj zoni da iznajmljuju na crno. I upravo obratno, bit će manja naplata a ne veća i ovim mjerama ćete potaknuti rad na crno. Dakle, ovo je loš prijedlog i vaši navodi nisu točni.
Može biti ispravak navoda a može biti ispravak mišljenja. Ali kako smo mi to već tako radimo onda. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Dobro. U ime Odbora za turizam gospodin Ante Markov. Izvolite!
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege! Odbor za turizam Hrvatskoga sabora razmotrio je na 16. sjednici odbora održanoj 9. ožujka 2005. godine Prijedlog zakona o dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi sa konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 17. veljače 2005. godine uz prijedlog da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora predloženi zakon donese po hitnom postupku. Odbor za turizam na temelju svoje nadležnosti iz članka 69. Poslovnika Hrvatskoga sabora raspravljao je o predmetnom zakonu kao matično radno tijelo. Uvodno izlaganje o razlozima zbog kojih se predlažu dopune Zakona o boravišnoj pristojbi a to su u prvom redu učinkovitost naplata i uplata boravišne pristojbe, smanjivanje protuzakonitog iznajmljivanja soba i apartmana građana u domaćinstvu te jednostavniji inspekcijski nadzor u ime predlagatelja podnio je gospodin Zdenko Mičić državni tajnik za turizam. U općoj raspravi o potrebi donošenja predloženog zakona dana je potpora uvođenju novog modela paušalnog obračuna i uplate boravišne pristojbe kao jedne od mjere za sprečavanje sive ekonomije u ovom obliku smještaja koji sa preko 40% sudjeluje u ukupnoj hrvatskoj turističkoj ponudi. U raspravi o pojedinim dijelovima istaknuto je više mišljenja i stajališta i to da bi trebamo razmotriti mogućnost uvođenja selektivnog pristupa kod određivanja visine godišnjeg paušalnog iznosa ovisno o položaju mjesta ili naselja u okviru pojedine županije te s tim u svezi izvršiti određenu kategorizaciju i stupnjevanje visine paušalnog iznosa boravišne pristojbe. Drugo, da se predloženim zakonom ne rješavaju problemi iznajmljivanja kuća za odmor i apartmane i drugog privatnog smještaja na crno. Da bi trebalo razmotriti mogućnost primjene selektivnog pristupa kada se radi o određenim nižim socijalnim kategorijama građana kojima su od velike važnosti i manji prihodi od iznajmljivanja nekoliko postelja. Na temelju provedene rasprave Odbor za turizam većinom je glasova odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o dopuni Zakona o boravišnoj pristojbi uz sljedeće amandmane. Amandman 1. uz članak 1. U članku 1. u novom članku 5.c u stavku 1. iza riječi: "za svaki krevet i smještajnu jedinicu u kampu koji se koriste" dodaju se riječi: "sukladno rješenju o odobrenju za pružanje ugostiteljskih usluga građana u domaćinstvu" a riječi: "za pružanje usluga smještaja sukladno propisu o pružanju usluga smještaja" brišu se tako da taj stavak glasi: "Građani koji su registrirani za pružanje usluga smještaja u domaćinstvu sukladno propisu kojim se uređuje ugostiteljska djelatnost (U daljnjem tekstu: građani u domaćinstvu) plaćaju godišnji paušalni iznos boravišne pristojbe za svaki krevet i smještajnu jedinicu i kampu koji se koriste sukladno rješenju o odobrenju za pružanje ugostiteljskih usluga građana u domaćinstvu." Obrazloženje ovog amandmana je da se predloženim izmjenama točnije određuje kategorija obveznika plaćanja godišnjeg paušalnog iznosa boravišne pristojbe jer je prethodna formulacija imala širu mogućnost interpretiranja a time i različitog tumačenja, posebice što se tiče inspekcije i njihove nadležnosti. Amandman 2. u članku 2. U članku 2. na kraju novog stavka 4. članka 11. dodaju se riječi: "osim za usluge smještaja u seljačkom domaćinstvu" tako da taj stavak glasi: "Odredba stavka 3. ovog članka ne primjenjuje se na građane u domaćinstvu iz članka 5.c stavka 1. ovog zakona osim za pružanje usluga smještaja u seljačkom domaćinstvu." Obrazloženje ovog amandmana je da se predloženim izmjenama potiče i želi se olakšati poslovanje domaćinstava u novom selektivnom obliku turizma ruralnom turizmu. Amandman 3. uz članak 4. U članku 4. na kraju alineje 1. i alineje 2. dodaju se riječi: "Osim za pružanje usluga smještaja u seljačkom domaćinstvu.". Tako da članak 4. sada glasi: "Stupanjem na snagu ovoga Zakona prestaju važiti odredbe Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti "Narodne novine 49/3" pročišćeni tekst 117/3 i to članak 39. stavak 1. točka 4. i članak 57. stavak 1. točka 6. u dijelu koji se odnosi na vidno isticanje iznosa boravišne pristojbe osim za pružanje usluga smještaja u seljačkom domaćinstvu. I članak 39. stavak 1. točka 1. i članak 57. stavak 1. točka 7. u dijelu koji se odnosi na navođenje iznosa boravišne pristojbe u računu osim za pružanje usluga smještaja u seljačkom domaćinstvu." Obrazloženje uz ovaj amandman je identično onom prethodnom, naime želi se olakšati novom selektivnom obliku turizma a to je seoski turizam da može uz što manje problema i na ovaj način da se može nesmetano razvijati. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime Kluba SDP-a, gospodin zastupnik Zdenko Antešić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, vrlo cijenjeni gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Predloženi zakonski tekst govori o tome da bi se po novom Zakonu privatne iznajmljivače oporezivalo paušalnim iznosom od 600 kuna po prijavljenom ležaju umjesto dosadašnjeg načina koji je uključivao plaćanje boravišne pristojbe u iznosu od 7 kuna po odrasloj osobi dnevno i poreza na dohodak u iznosu približno 7,5% ostvarenog prihoda od iznajmljivanja. Od spomenutih 600 kuna po ležaju 300 se odnosi na boravišnu pristojbu a 300 na porez na dohodak. Prijedlog se na prvi pogled može činiti jednostavnim i dobrim ali problem je to što se kod određivanja iznosa paušala pokazalo nepoznavanje stanja na našem turističkom tržištu. Naime, podijelimo li iznos paušala koji se odnosi na boravišnu pristojbu od 300 kuna sa iznosom boravišne pristojbe od 7 kuna, dobiti ćemo iznos od 42,86 dana popunjenosti da bi se taj paušal ostvario. Uzmemo li u obzir i činjenicu da u apartmanima i sobama boravi najmanje 30% djece koja ne plaćaju boravišnu pristojbu broj dana popunjenosti koji je potreban da bi se paušal za boravišnu pristojbu pod navodnicima otplatio raste na 55,72. Imajući u vidu i to da je lanjska prosječna popunjenost kapaciteta u privatnom smještaju u npr. Šibensko-kninskoj županiji iznosila 28, u Splitsko-dalmatinskoj samo 22 dana, evidentno je koliki porast poreznog opterećenja to predstavlja za ljude koji se ovom djelatnošću bave na tom području. Čak i ako prihvatimo činjenicu da je kako se navodi postojalo 10 – 30% neprijavljenih gostiju značajna disproporcija ostaje i dalje. Promotrimo li dio paušala koji se odnosi na porez na dohodak od iznajmljivanja, nepoznavanje situacije na našem turističkom tržištu je još veće. Dakle, ako 300 kuna predstavljaju porez na dohodak koji se obračunavao po stopi od 7,5% značilo bi da bi ostvareni dohodak po ležaju trebao iznositi 4 tisuće kuna. Iz toga proizlazi da bi jedan četvero krevetni apartman trebao po sezoni zaraditi 16 tisuća kuna. Polazeći od broja dana popunjenosti koji je uzet kao osnovica za određivanje paušala za boravišnu pristojbu a to iznosi 42 dana zaključujemo da bi apartman za ostvarivanje predviđenog dohotka trebao imati minimalnu cijenu od 373 kune po danu. Pouzdano iz višegodišnje prakse znamo da se takva cijena na području posebno sjeverne Dalmacije može ostvariti jedino u 15 – 20 dana najveće turističke špice dok su u ostalim razdobljima cijene višestruko manje. Klub SDP-a smatra da ovaj zakonski prijedlog nije dobar iz sljedećih razloga. Prvo, zato što on predstavlja povećanje poreznog opterećenja za najsiromašnije iznajmljivače a pogoduje tzv. velikim iznajmljivačima. Drugo, zato što ne uzima obzir regionalne specifičnosti i turističku razvijenost pojedinih regija. Treće, zato što nagrađuje one koji su radili na crno bez prijavljivanja svojih kapaciteta … [[Govornik se ne razumije.]] kažnjava i one koji su do sada radili legalno. Četvrto, zato što neće opravdati jedan od osnovnih argumenata kojim se brani njegovo donošenje a to je suzbijanje crnog tržišta već će se upravo suprotno rezultirati masovnim odjavljivanjem kreveta i prelaskom na ilegalan rad. Peto, zato što se na područjima turizma zakoni nikada ne smiju donositi nekoliko mjeseci prije turističke sezone, kada su već formirane cijene, sklopljeni ugovori sa stranim partnerima i tiskani katalozi, jer se tako ljudi koji prodaju hrvatski turistički proizvod mijenjanjem uvjeta poslovanja u zadnji čas predstavljaju neozbiljnim partnerima i kompromitiraju u očima onih s kojima surađuju. Šesto, zato što je pitanje crnog tržišta pitanje neefikasnosti državne uprave i inspekcijskih službi te stoga trebam razmotriti i uskladiti propise iz ove domene. Stoga treba cijelu problematiku sagledati sveobuhvatno jer na ovakav način se neće postići željeni učinci. I sedmo, i najvažnije, zato što se ovakav Zakon protivi osnovnim principima socijal-demokracije da u zadovoljavanju općih potreba društva kroz oporezivanje onih koji ostvaruju veće prihode moraju sudjelovati u većoj mjeri od onih koji ostvaruju manje. I da rezimiram. Ovaj zakonski prijedlog nije dobar. On ide u prilog samo iznajmljivačima koji imaju popunjenost iznad 42 dana i oni će platiti manje boravišne pristojbe nego do sada, a to znači manje boravišne pristojbe u proračune turističkih zajednica. Malim iznajmljivačima a kojih je najveći broj i kojima ovaj vid djelatnosti predstavlja često i jedini izbor prihoda povećati će se davanja i prijeti opasnost da ih se prisili da i oni krenu u crno iznajmljivanje. Znači, efekti koje očekujemo od ovoga Zakonskog prijedloga biti će sasvim suprotni od očekivanih. Neće se smanjiti iznajmljivanje na crno i biti će manje novaca u proračunima turističkih zajednica. Klub SDP-a će zajedno sa Klubom HSS-a, predložiti amandmane kojima mislimo popraviti zakonski tekst i uvesti jedno prijelazno rješenje za tzv. male iznajmljivače. U suprotnom Klub SDP-a ne može podržati ovako predloženo rješenje. Volio bih na kraju vjerovati da ovaj Zakon neće doživjeti sudbinu Vladinih uredbi poput uredbe o polaganju vozačkih ispita i uredbe o kontroli crnih čartera na moru gdje je pod pritiskom stručne i opće javnosti Vlada morala vrlo brzo doneseni prijedlog povući sa snage. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Imamo i jedan ispravak netočnog navoda. Kolega zastupnik Milan Meden. Izvolite.
Evo, ispravljam netočni navod, uvaženi zastupnik je rekao da će predloženi zakon poticati rad na crno. Naime suprotno je. Zašto? Zato jer će nakon ovog stupanja zakona na snagu neprijavljeni iznajmljivači prijaviti svoje apartmane i smještajne jedinice kako bi fokus sa inspekcijskog nadzora upravo prevalio na one koji nisu prijavili svoje apartmane. Hvala lijepa.
Kolega zastupniče nisam sigurna da ste ispravili netočan navod. Mislim da ste više objasnili, ali ste pokušali. Dobro. U ime Kluba HSP-a kolega zastupnik Pero Kovačević. Izvolite kolega zastupniče.
Poštovana gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, predstavnici Vlade, zanimljivo mi je slušati izlaganje u ime Kluba SDP-a zbog činjenice što se pojmovi siva ekonomija, rad na crno, neplaćanje boravišnih pristojbi ponavljaju bar unatrag 10 godina. Unatrag 10 godina, a što smo mi na tome području napravili u području turizma? Malo ili ništa. Malo ili ništa. To mogu govoriti s toga stajališta što znam kakvi su unatrag 10 godina bili prijedlozi da se ta problematika riješi pa te prijedloge je imala i bivša Vlada, ima ih i sadašnja Vlada, a rezultati su nikakvi. Prema tome odmah moram u ime Kluba HSP-a izraziti rezervu prema planiranim dosezima ovoga Zakona. A planirani dosezi kažu: predloženim zakonom će se osigurati učinkovitija naplata i uplata boravišne pristojbe, bore praćenje turističkog prometa, smanjit će se broj iznajmljivanja na crno te će se omogućiti brži, jednostavniji inspekcijski nadzor privatnih iznajmljivača. Da li mi to dobivamo ovim Zakonom? Ne dobivamo. Da li mi dobivamo učinkoviti sustav sa sredstvima i mjerama za sustavno suzbijanje sive ekonomije u području turizma? Ne dobivamo. Je li ovaj Zakon trebalo donositi netom pred predstojeću turističku sezonu? Nije trebalo. Ovakvim parcijalnim pokušajima nećemo puno postići jer prema rješenjima koja su unutra sadržana nećemo imati niti vrapca u ruci, a golub je i dalje na grani. Kako je trebalo postupiti te sustavno i učinkovito riješiti ove probleme? Naime trebalo je prije svega usporedo sa ovim Zakonom dati Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni zakona o državnom inspektoratu i s tim paketom zakona po nama u Klubu HSP-a trebalo se doći koncem prošle godine, najkasnije u prosincu tako da bi svi bili upoznati sa ovom predstojećom turističkom sezonom kako i na koji način će postupati, kako i na koji način mogu raditi? Naime zašto to kažem? Kažem zbog toga što su dosezi ovoga Zakona mali. Mi se u pravilu slažemo da je dobra, dobro rješenje rješavanjem pitanja boravišnih pristojbi zamijeniti sa paušalom. Paušal kao takav je dobar pogotovo za ovaj dio, pogotovo za mnoge tercijarne djelatnosti jer na taj način daje daleko manje obveza vezano knjigovodstvenih, financijskih prema onima koji se bave ovim dijelom. Ali to se ne može uvesti preko noći i na način koji je kazan. Evo sama činjenica da je državni tajnik na Odboru za zakonodavstvo rekao da će biti dovoljno 4, 5 dana po krevetu da bi se pokrio ovaj paušal, a ministar kaže 6 dana, već govori da ni tu simulacija unutar Vlade nije napravljena na način koji se mora napraviti. I prema tome znači ako mi hoćemo sustavno i učinkovito suzbiti sivu ekonomiju, ako hoćemo nezakonitosti onda je trebalo ići paralelno obadva zakona. Jer što je nama problem? Nama nisu toliko problem registrirani iznajmljivači. Oni nisu toliko problem. Najveći je problem i u sivu ekonomiju i rad na crno stvaraju nelegalni, znači oni koji nisu registrirani. To je veći problem. A dosezi ovoga Zakona idu samo na registrirane. To znači onaj koji već je u obvezi opet će on biti predmet inspekcije i svega ostaloga. A šta je sa onima koji u biti i ruše cijene ovim registriranim iznajmljivačima. To je najveći problem. Zbog toga je trebalo ići paralelno sa Zakonom o izmjeni i dopuni Zakona o državnom inspektoratu i omogućiti mjerama. Inspektori nemaju odgovarajuća mjere za borbu protiv ovoga ... [[Govornik se ne razumije.]] Prema tome u sadašnjoj situaciji traži se od inspektora da postigne neke rezultate, a to meni liči daš mu vodeni pištolj i šalješ ga na tenk. Zašto to kažem? Zato što je u područjima gdje se to reagiralo recimo pitanje rada ugostiteljskih objekata izvan dopuštenog radnog vremena, data je mjera inspektorima privremeno zatvaranje do mjesec dana. I ta mjera je preventivna bila, ali je morala se provesti u jednom broju slučajeva i polučila je rezultate. Polučila je rezultate. Znači moramo imati takav dio u borbi protiv neregistriranih, protiv rada na crno, protiv sive ekonomije mjere koje će biti kao prevencija ali će se morati ponekad i primjeniti. I znači taj problem se suzbio. Također je ista situacija bila sa nelegalnom eksploatacijom mineralnih sirovina. Dok god inspektori nisu dobili ovlast zatvaranja prisilnoga, oduzimanje protivpravno stečene imovinske koristi tek onda su se postigli određeni rezultati i moglo se djelovati i na tome području se postignu, postižu daleko veći rezultati. Prema tome ovim to nećemo postići. Idemo samo na registrirane, a i sami znamo da je pojava već sad da mnogi koji su bili registrirani odjavljuju svoje registracije. Odjavljuju svoje registraciju. Dalje, problem je u svemu ovome i nedostatna kategorizacija. Nije isto imati apartman odnosno iznajmljivati krevet 100 metara od plaže, od mora ili iznad magistrale recimo 4,5 kilometara. Nije ista situacija na otoku kad znamo da nije, da neće imati popunjen krevet 42 dana, a i drugim područjima. Ima i po 25 i ispod 25 i zbog toga kad se išlo u ovaj dio, ovo je palijativna parcijalna mjera trebalo se ići kombiniranjem. Kombinacijom. Paušal ili boravišna pristojba za početak. Znači da se u prvoj fazi omogući onome koji se bavi djelatnošću iznajmljivanja kreveta, apartmana da u prvo vrijeme sam se odluči hoće li ići na plaćanje boravišne pristojbe ili će ići na ovu varijantu plaćanja paušala. I to bi bilo korektno prema svima ovima koji se bave, koji uredno su registrirani, koji ne rade na crno da oni u prvom, u prvo vrijeme znači da se daje njima mogučnost da se oni odluče na koju će varijantu ići. Nakon toga, nakon 6, 7 mjeseci odnosno nakon ove sezone kad se vidi kakvi su rezultati dobit će se puno bolji rezultati konkretni, ali kažem treba njih zaštititi ih. Kako ih zaštititi? Treba inspektorima dati ovlasti da se bore protiv onih koji nisu registrirani, a znamo i sami kakva je situacija. Inspektor ne može ući u objekat onoga koji se bavi nelegalnim ako nema naloga suca za prekršaje. Mora dobiti nalog. A pogotovo je najveći problem pitanje stranaca koji imaju apartmane u Hrvatskoj. Nećemo imenovati, ima ih i Mađara i Slovenaca, uopće nije bitno. Tu vam se događaju takve situacije da se samo ključ daje jedna, jedni gosti dolaze umjesto drugih. I sad gledajte činjenicu, na Odboru je kazano da je recimo prošle godine povećan broj gostiju u Hrvatskoj 7%, a broj onih koji su registrirani, znači koji su plaćali boravišne pristojbe 2%. I sama činjenica da se kaže da je 10 do 30% ima slučajeva ne plaćanja boravišne pristojbe govori već dosta o cijeloj to problematici. I sada što se ovdje događa, događaju se još one varijante koje mogu samo opisati za područje recimo od Senja do Zadra. To su one varijante da kamp prikolicama se kampira znači ne na mjestima gdje je to dopušteno, nego izvan ovih područja na divlje. A tu nitko ne reagira. Inspektor ne može reagirati jer je to mjerodavnost redara komunalnih. A sve te općine i nemaju komunalnih redara. Ako ima jednog komunalnog redara, a on pitanje koliko osposobljen i kakve mjere može poduzeti. Prema tome zaključno kazano mislim da ovim zakonom nećemo uopće postići ono što je planirano, dat ćemo se obračunati sa sivom ekonomijom. Da ćemo omogućiti zaštitu registriranih od neregistriranih, dok se ne donese zakon o izmjenama i dopunama zakona o državnom inspektoratu. I prema tome da bi Klub HSP-a podržao predlažem da za prvu fazu stavite alternativnu mogućnost za sve one koji su registrirani, da se mogu odlučiti hoće li ići na paušal ili boravišnu pristojbu. Ali očekujemo da zakon o izmjeni i dopuni zakona o državnom inspektoratu dođe već na ako ne na ovu onda na sljedeću sjednicu, jer samo tako ćemo zaokružiti sustav i samo tako možemo očekivati rezultate. Jer u ovom slučaju ne možemo imat ćemo pojavu da ćemo imati sve više neregistriranih a registrirani ruše cijenu registriranim iznajmljivačima i još ćemo napraviti veći problem i kaos u području turizma. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolega zastupniče. U ime Kluba HNS-a PGS-a kolega zastupnik Željko Kurtov izvolite.
Poštovana potpredsjednice, poštovani ministre i suradnici, kolegice i kolege. Ovim prijedlogom uvela bi se građanima koji pružaju ugostiteljske usluge u domaćinstvu obveza plaćanja boravišne pristojbe u paušalnom iznosu i to za svaki krevet i smještajnu jedinicu u kampu kojim se koriste za pružanje usluga smještaja sukladno propisima. S obzirom da na predloženi način izračunavanje visina godišnjeg paušalnog iznosa za jednak broj kreveta razlikovalo bi se ovisno o području na kojem se pružaju usluge. Kao glavni razlog promjene dosadašnjeg načina obračunavanja boravišnih pristojbi, ističe se kako boravišna pristojba je najvažniji i u pravilu najizdašniji izvor prihoda turističkih zajednica. Ali da prema određenim procjenama čak 10 do 30% pružatelja ugostiteljskih usluga smještaja iznajmljivanja soba i apartmana na crno. Zbog toga navodi se turistička zajednica koja je često suočena sa nedostatkom sredstava za izvršavanje svojih zakonskih dužnosti, a i znatno im je otežano praćenje turističkog prometa. Istovremeno sa gospodarskim inspektorima državnog inspektorata je veliki pritisak, pogotovo tijekom ljetnih mjeseci. DA efikasno obavljaju svoje zakonom predviđene zadaće. Kontroliraju zakonitost poslovanja naplate i uplate boravišne pristojbe. Te prijavljivanje gostiju turističkoj zajednici. Što na to reći, država mora i treba ubirati boravišnu pristojbu ali ne na način da teret svoje nesposobnosti prebaci na građane. Očekuje se da će ovakav model obračuna i naplate biti stimulativan, i motivirajući za registrirane i neregistrirane iznajmljivače ukoliko iznos naknade po krevetu odnosno mjesto u kampu ne bude previsok u odnosu na postojeće naknade iako iznajmljivač ne bude morao ispunjavati dodatne administrativne odveze u odnosu na dosadašnji model. Također se očekuje da će porezne obveze jer time neće biti u zoni najvećeg interesa inspekcijskih službi. Kao konačni ishod smatra se da će predloženim mjerama osigurati učinkovitija naplata i uplata boravišne pristojbe bolje praćenje turističkog prometa, da će se smanjiti broj iznajmljivača na crno te da se će omogućiti brži, jednostavniji inspekcijski nadzor privatnih iznajmljivača. Analiza svega navedenoga dovodi do određenih zaključaka, predlagatelj je uistinu osmislio način plaćanja boravišne pristojbe koji bi bio jednostavniji od dosadašnjeg. Ali zenemario je činjenicu da taj način obračunavanja ukoliko bi bio jedini mogući kao što se predlaže, ne bi bio pravedan. Naime privatnim iznajmljivačima kao osnovica za paušalnu boravišnu pristojbu uzeta je baza od 40 dana. Njihove popunjenosti. Time se zapravo ide u korist iznajmljivačima kojima je broj dana iskorištenosti kapaciteta i do sada bio veći od 40 dana. Ali što je sa onim građanima koji iznajmljuju svoje kapacitete manje od 40 dana godišnje. Prema njima ovaj način obračuna boravišne pristojbe ne nepravedan, neisplativ i diskriminirajući. To bi značilo da sva ubrana sredstva koja ostvare iznajmljivači koji imaju popunjenost svega 20 dana, godišnje trebaju uplatiti državi sve njihova investicija i rad bi tako isključivo služio za punjenje blagajne turističkih zajednica i države. Učinak ovoga prijedloga ukoliko se on prihvati neće biti stimulativan i motivirajući. Kako se navodi. Naprotiv na građane koji su do sada bili registrirani za pružanje usluge smještaja u domaćinstvu a pružali su te usluge manje od 40 dana, djelovat će demotivirajuće. Da su prijavljeni i plaćaju jednaku pristojbu za usluge od koje ostvaruju daleko manji profit. Od onih koji su također registrirani, ali se time bave i za 40 dana pa im se stoga paušalno obračunavanje i više isplati. Drugim riječima jednaku pristojbu bi plaćao onaj registrirani koji radi jedan dan i onaj koji radi 100 dana. To ne može biti motivirajuće Dakako ne smije se izgubiti iz vida da je ovaj promijenjeni način obračunavanja boravišne pristojbe odnosi se samo na privatne iznajmljivače koji su registrirani, registrirali svoju djelatnost. Ne registrirani iznajmljivači nisu do sada plaćali pristojbu, preuzimajući rizik s obzirom na pojačanje djelovanje državnog inspektorata. Pa je tako teško za očekivati da će to učiniti i u buduće. Velika većina neregistriranih iznajmljivača nije se prijavljivala upravo zato što je s obzirom na prihode koje su ostvarivali iznajmljivanjem boravišna pristojba predstavljala prevelik teret a ne zato što je bila pretjerano administrativno zahtjevna. U prijedlogu se naglašava da upravi ti neregistrirani iznajmljivači ostaju jedina prava briga državnog inspektorata, koji bi tako usmjerio svu svoju pozornost upravo na njih. Međutim, na koji način bi to državni inspektorat učinio nije sasvim jasno s obzirom na postojeće ovlasti prema kojima inspektori ne smiju ulaziti u kuće koje nisu registrirane za iznajmljivanje bez policijskog naloga, pa je moguće iznajmljivanje predstavljati kao pružanja smještaja rodbini i prijateljima. Očekuje se da će ovakav način obračunavanja boravišne pristojbe stimulativno djelovati na građane, i time povećati broj legalno registriranih iznajmljivača. Međutim ukoliko obračunavanje boravišne pristojbe bude izvršavano samo po ovom predloženom modelu velika je vjerojatnost da će ga oni prema kojima je takav način obračuna nepravedan i riskantan pokušati izbjeći. Dapače, zbog toga postoji opasnost da se poveća broj iznajmljivača na crno. Kao rješenje predlažem da se pored predloženog načina obračunavanja zadrži i ovaj postojeći pa da građani prepusti izbor dali će platiti paušalni iznos boravišne pristojbe ili će nastaviti sa dosadašnjim načinom obračunavanja na taj način bi građanima bila odluka kako će im se obračunavati boravišne pristojba. Ali i preuzimanje rizika za isplativost jednoga ili drugoga načina obračunavanja u konkretnom slučaju. Time bi se prepustilo tržišnim principima da reguliraju ovo pitanje i uistinu bi se mogao očekivati porast u broju prijavljenih pružatelja usluga. Istovremeno ne bi se dovelo u pitanje nadolazeća turistička sezona, ne bi bilo povoda za povećanjem cijena smještaja, građani bi i dalje bili motivirani, iznajmljivali svoje kapacitete i time razvijali privatni sektor turizma, a turističke zajednice bi ubirale veći dio sredstava nego što se to moglo očekivati prema dosadašnjim ili prema modelu čije se uvođenje predlaže. Zbog svega navedenog Klub HNS-a će podržati ovaj prijedlog uz amandman koji prilažemo. Ja ću ga i pročitati. U članku 1. iza riječi "građani u domaćinstvu" dodaje se riječ "u pravilu". Iza stavka 5. dodaje se novi stavak 6. koji glasi: "Građani iz stavka 1. ovog članka mogu se odlučiti umjesto za plaćanje paušala i za plaćanje u skladu s količinom stvarno pruženih usluga. Tu svoju odluku građani su dužni dostaviti nadležnom organu lokalne samouprave najkasnije do 15. siječnja za tekuću godinu. U protivnom obračunavati će im se paušalna naknada. Obrazloženje, ovim izmjenama daje se mogućnost izbora između dva načina naplate boravišne pristojbe. Time se rješava problem građana na manje atraktivnim turističkim lokacijama koji su zbog relativno kratke godišnje popunjenosti u sistemu paušala dovedeni dopunom ovog zakona u bitno lošiji položaj. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolega zastupniče. U ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice kolega zastupnik Mladen Meden.
Poštovana kolegice potpredsjedniče, gospodine ministre, gospođe i gospodo. Nakon rekordnih turističkih rezultata ostvarenih u prošloj godini pred naš turizam postavlja se izazov konsolidacije dostignutih razina fizičkog prometa uz pretpostavku za realizaciju povećanja porasta prometa na tržištima na kojima je to moguće u ovom trenutku. Tu se prije svega misli na englesko, francusko i skandinavsko tržište. Prije najave bukinga za ovu turističku sezonu, zapravo pozitivni su rezultati, a Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka postavilo si je vrlo jasan strateški cilj. Pozicionirati hrvatski turizam na međunarodnome tržištu kao sigurnu i privlačnu turističku zemlju, te rast fizičkog prometa za 2% i prihoda od 5%. Poznati su napori Vlade u ulaganju u prvobitnu infrastrukturu, završetak auto-ceste Zagreb-Split, zatim prilagođavanje rada zračnih i trajektnih luka prema intenzitetu prometa a sve u cilju kvalitetnih preduvjeta za pripremu turističke sezone koja će započeti 1. lipnja. Naravno da se uz glavne ciljeve nalaze i poticanje obnove i uređenja postojećih i izgradnja novih malih hotela, privatizacija hotelskih tvrtki, poticanje selektivnog oblika turizma na kontinentalnom području. I na kraju najmanje zahvalni i popularni ali postavljeni cilj suzbijanje "sive ekonomije". Držim zapravo da je država najodgovornija za postojanje ovako velike "sive ekonomije", pa držim da je ona i odgovorna za njeno suzbijanje. Vjerujem da će ovaj Prijedlog izmjene zakona o boravišnoj pristojbi postići cilj. Suzbijanje većeg dijela rada na crno u turizmu, a Klub HDZ-a će ga podržati. Ovim izmjenama uvelike se reguliraju i mijenjaju obaveze pružitelja ugostiteljskih usluga u domaćinstvima ili popularno kako ih nazivamo privatni iznajmljivači. Privatni iznajmljivači čine 40% svih ukupnih smještajnih kapaciteta u Republici Hrvatskoj sa gotovo 340 tisuća registriranih kreveta. Ovakav udio privatnih iznajmljivača u ukupnoj strukturi jedinstven je na Mediteranu. A u prethodnoj turističkoj godini imali smo prilike često slušati o problematici poslovanja upravo ovih iznajmljivača. Privatni iznajmljivači žalili su se kako nema dovoljno gostiju, zatim turističke zajednice kako im se gosti ne prijavljuju, ne uplaćuje se boravišna pristojba, itd., itd. dakle uvijek su prisutni problemi. Državni inspektorat je upozoravao i prošle godine kako je u nemogućnosti adekvatno i permanentno kontrolirati svih 50 tisuća registriranih iznajmljivača i uz to usredotočite se na iznajmljivače na crno, odnosno one koji nisu registrirani za obavljanje ove turističke djelatnosti. Procjena samih turističkih zajednica što je potvrdio inspektorat govori kako 10 do 30% registriranih privatnih iznajmljivača ovisno o području ne uplaćuje boravišnu pristojbu i ne prijavljuje goste. Dakle možemo govoriti o 30% participacije učešća u "sivoj ekonomiji". Ako uzmemo samo blagu procjenu uz pretpostavku da se svaki privatni iznajmljivač da je utajio samo jedno noćenje u špci tada dolazimo do brojke od 25 milijuna kuna za koje je oštećen sustav turističke zajednice, ali i lokalne uprave. Brojke su vjerovatno još i poraznije. Ali nisu samo oštećene turističke zajednice već i područni gradovi, općine jer znamo da se i lokalni proračuni jednim dijelom financiraju iz boravišne pristojbe. Koliko je unosno baviti se privatnim iznajmljivanjem govori i podatak da se svake godine registrira gotovo 14% novih iznajmljivača, što znači da ova djelatnost nema poteškoća sa punjenjem kapaciteta kako smo danas ovdje zapravo imali čuti od, ispred nekih klubova. Opće poznati problemi rada na "crno", neprijavljivanje gostiju, neuplaćivanje boravišne pristojbe i poreza, nemogućnosti obavljanja inspekcijskih nadzora u najvećoj mjeri upravo su vezani uz privatne iznajmljivače. Niti uz ogromne napore nadležnih inspektora i velike financijske izdatke za obavljanje financijskih nadzora ova se pojava neće riješiti na zadovoljavajući način. Upravo zbog negativnih pojava izbjegavanja zakonskih obveza o kojima se već više godina govori i piše i sluša bilo je potrebno poduzeti konkretne mjere. Vlada Republike Hrvatske odlučno je presjekla dosadašnje stanje te predložila adekvatne i svrsishodne izmjene koje imaju za cilj znatno uvesti reda u strukture privatnih iznajmljivača. Na predloženi način osiguralo bi se da se boravišna pristojba plaća po prosječnom broju noćenja po krevetu ili kamp jedinici u prethodnoj godini čime će se smanjiti troškovi obavljanja inspekcijskog nadzora. Osim toga smanjiti će se broj neprijavljenih gostiju i turističkim zajednicama omogućiti bolje praćenje turističkog prometa. Potpuno je realno za očekivati kako će određeni broj registriranih iznajmljivača odjaviti djelatnost. Tu moramo napomenuti kako će upravo oni biti prvi na udaru državnog inspektorata i njihovih službi nadzora. Na udaru inspektorata trebaju biti i neregistrirani iznajmljivači te se nadamo da će uskoro imati prilike raspravljati, da ćemo imati prilike raspravljati o izmjenama Zakona o Državnom inspektoratu kao što smo danas ovdje čuli. Prijedlogom paušalne boravišne pristojbe nisu sva mjesta stavljena u isti položaj što je dobro. Ipak se razlikuje mjesta uz more, mjesta koja nisu uz more, a posebno se vodilo računa o područjima od potrebne državne skrbi i otocima prve skupine. Zanimljivo je napomenuti kako se u nekim područjima bilježi bolja popunjenost privatnog smještaja u mjestima koja nisu uz more, nego zapravo onima koji su prvi red do mora. Predlaže se da se u onim mjestima koja imaju veću popunjenost od 40 dana, o čemu nisam čuo od ostalih kolega, na prijedlog turističkog vijeća gradsko ili općinsko vijeće donese odluku o povećanju paušalne boravišne pristojbe, ali najviše do dvostrukog iznosa. Time se dala mogućnost lokalnoj upravi da i u ovom slučaju ima mogućnost intervencije naravno ako za to postoje relevantni i argumentirani pokazatelji. Vlada se vrlo snažno uhvatila u koštac sa nezadovoljenom ekonomijom što pokazuje da se osim uvođenja paušalne boravišne pristojbe uvodi i paušalno oporezivanje privatnih iznajmljivača, što će u konačnoj dovesti do efikasnosti učinkovitog i jednostavnijeg sustava te veće organiziranosti već od ove sezone. Kritike kako sada nije pravo vrijeme za donošenje predloženog upisa ne stoji. Ovakav razlog već godinama koristi kao opravdanje da se ništa u tom segmentu ne mijenja. Promjena je zapravo neminovna. Da svaka promjena izaziva otvoreno neslaganje poznate su već i od prije. Stoga i ne bi trebalo čuditi kako će upravo oni koje će ove izmjene prisiliti na legalno poslovanje biti i najglasniji protivnici ovakvog modela i mi ih zapravo ne bi trebali štititi. Danas tržište turizma djeluje u uvjetima idealne konkurencije kada je sigurno pa je onda veće od potražnje. Hrvatska nije monopol ni u jednom segmentu hrvatskog turizma, a turistički proizvod možemo graditi samo kroz bolju ponudu, smještaj, infrastrukturu, uređenje plaže. Vjerujem da će predložena izmjena Zakona o boravišnoj pristojbi dati puni doprinos predstavljenim ciljevima i klub HDZ-a će ga kao takvoga podržati. Hvala.
Hvala lijepa kolega zastupniče. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvi se javio zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Pa kolega je rekao dosta netočnosti, a osvrnut ću se samo na zadnju. Veli Vlada ovim zakonom smanjit će znatno broj neregistriranih iznajmljivača. Ovaj zakon uopće nema ni u jednom svome članku govora o neregistriranima, govori samo o onima koji su registrirani.
Hvala lijepo. Sljedeći ispravak netočnog navoda zastupnik Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Poštovani kolega je izjavio da će se usvajanjem ovog zakona dobiti bolji uvid u turistički promet. To jest doduše dio obrazloženja, međutim kako se paušalom može dobiti bolji uvid u stvarni promet ja mislim da nikom živom nije jasno pa ni nama ovdje. Hvala.
Hvala lijepo. U ime kluba HSS-a, kolega zastupnik Ante Markov. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Ovaj prijedlog izmjene Zakona o boravišnoj pristojbi naizgled izgleda kao jedna fiskalna mjera koja treba u jednoj margini dati odgovor na očigledno silna očekivanja i silne probleme koji postoje i upravo takav način promatranja isključivo ove mjere nije, neće nužno dovesti do onoga što želimo niti raspraviti niti riješiti. Prema tome kontekst ove rasprave naravno ne može se sagledavati bez upoznavanja sa genezom problema u privatnom smještaju ili pa kazat ću to sa poviješću nastanka famoznog privatnog smještaja u Republici Hrvatskoj. Naravno privatni smještaj se razvio kao alternativa isključivo na razini gostoprimstva. Znači razvio se u prvim počecima razvoja turizma u Hrvatskoj i nastao je kao određeni oblik domaćinstva, gostoprimstva i načina pružanja usluga u vremenu kada je gostoprimstvo bilo i jedino poznato rješenje u smislu turista koji su dolazili u naše krajeve. Današnje brojke koje govore da komplementarni smještaj, znači uključivo i privatni smještaj čine gotovo 65% ukupne strukture smještaja u Republici Hrvatskoj, govori o ozbiljnosti, ali i potrebe da društvo, da vlast svaka drukčije sagleda tu ogromnu rezervu koju ima hrvatski turistički potencijal, a koja nije u potpunosti usmjerena u onom smjeru u kojem bi trebala biti generator rasta, generator zapošljavanja i generator razvoja turizma na onim principima koje strategija razvoja hrvatskog turizma želi, a to je stvaranje Hrvatske kao visoko komercijalne, skupe i posebne destinacije. Da li je nužno u privatni smještaj kao određeni alternativni smještaj u sukobu sa ciljevima strategije razvoja turizma da budemo dobri, da budemo skupi i da budemo odlični? Ne. Jer svaka vrsta smještaja kao i svaka roba može naći svog kupca ukoliko je dobra u svom sadržaju. Onaj koji dolazi u privatni smještaj on zna što očekuje kao što i gost koji dolazi u hotel sa četiri ili više zvjezdica zna točno što očekuje i koliko ga to košta. Prema tome, cijena koštanja ne treba biti razlog da se ponekad u izjavama onih koji se bave ili koji se nalaze u sustavu turizma se privatni smještaj proglašava krivcem i privatni iznajmljivači, da li je sezona dobra ili ne, pa se kroz njih vrše određene rasprave i oni se uglavnom zbog učešća privatnog smještaja u ukupnoj strukturi proglašuju krivim ili nedovoljno organiziranim itd. Što bi bila zadaća da se upravo taj smještaj i taj dio, vrlo važan dio hrvatske turističke ponude u potpunosti sistematizira i da se dovede na razinu da bude prihvatljiv i da se može kupiti na tržištu. Zašto kupiti? Zato što današnji način prodaje u većini mjesta govori o tome i jasno svi kada govore o tome svi se groze tome kako ljudi stoje sa tabelama na ulicama, autima na kojima piše zimmer frei i tako i svi se groze tome. Međutim, gospodo i to je tržište. Ako niste čovjeku osigurali drugi način komuniciranja preko posrednika, a to su turističke agencije, onda se čovjek snalazi sam i želi preživjeti. On želi doći do toga da proda svoju robu. To da je njegova roba loša, pa on zna da mu je loša, ali na žalost ona je takva kakva je. Prema tome u ovom dijelu segmentu privatnog smještaja mora se nastupiti organizirano, ciljano i strategijom dovesti ovaj vid smještaja u onu poziciju u koji ga želimo dovesti ali pritom valja imati i jednu socijalnu crtu, treba znati prepoznati različite strukture unutar strukture privatnih iznajmljivača. Vi imate uistinu u posljednje vrijeme veliki broj građana koji su se ozbiljno organizirano, sistematizirano prilagodili potrebama turista koji dolaze u Hrvatsku i imaju apartmane, imaju sobe, imaju organizirane dodatne sadržaje, jednom riječju oni predstavljaju ozbiljnu ponudu koja se ne srami tzv. unificirane hotelske ponude. Da postoje takve strukture i smjerovi kretanja turizma ajmo kazati u posljednjih 5-6 godina idu u tom smjeru. Međutim isto tako postoji vrlo veliki broj od onih 354 tisuće 348 i 300 kreveta kojih ima u tom obliku smještaja ili 50 tisuća iznajmljivača, postoji više od polovina iznajmljivača koji iznajmljuju u nešto drukčijem režimu. U kom režimu? Pa praktično iz vlastite kuće oni se maknu u podrum ili u susjednu staru kuću, iz svoje sobe oni se maknu u kuhinju da bi zaradili određena sredstva za život i taj socijalni moment također ne treba prenaglašeno napadati radi toga što je ponuda Hrvatske će biti srozana u smislu ugleda zbog tih. Ne, to je takva roba. Ona će naći ili neće naći svoga kupca, ali sve dokle roba nalazi kupca znači da postoji opravdanost te suradnje. Prema tome zašto govorim ovo u kontekstu različitih struktura u privatnom smještaju oni koji su organizirani, oni koji zarađuju, oni koji, ma to služi kao primarno zanimanje, primarna djelatnost i iz toga crpe svoja sredstva za život i oni koji upotpunjuju svoj kućni budžet na ovakav način. Naravno od samog početka u smislu prijave gostiju, ali posebice u smislu poreza na turizam koji je usput rečeno vrlo stimulativan, postoje ogromni problemi u naplati. Čak bi se usudio kazati da su veći problemi u naplati poreza nego same boravišne pristojbe i podaci i ove godine pokazuju da na žalost ogroman broj je upravo poreza nestao u strukturi onih koji su obvezatni plaćati porez na dohodak za iznajmljivanje. Prema tome, da se treba uvesti reda, da se treba sistematizirati ovaj vid smještaja, mislim da to nitko ovdje ne dovodi u pitanje. I ustvari, i ova mjera se predlaže kao jedna od mjera koja bi trebala pomoći da se taj dio našeg smještajnog kapaciteta sistematizira, da bude pravedan, da bude za svih jednak u smislu poreznih uvjeta i da bude čim više prihvatljiv za naše goste i turiste. Nažalost, vi ne možete, uvijek se kaže "pa zadaća inspekcije je da radi svoj posao, da ona se bavi onima koji nisu prijavljeni, da one koji ne prijavljuju i rade na crno ili rade na sivo da ih pronađe". Znate, ne možete sa pištoljem na vodu ganjati ozbiljne lopove. Ne možete. To morate uskladiti sa onim šta želite učiniti. Prema tome i inspekcijske službe i cijeli naš sustav Državnog inspektorata u pogledu ovakvog načina treba promijeniti i dovesti u poziciju da on bude aktivan. Jer što vam se događa? Iz prakse svi oni koji se bave turizmom znaju, najviše posjeta imaju oni koji su najlegalniji. Koji imaju lijepo istaknutu tabelu, koji uredno prijavljuju jer je kod njih najljepše doći, najlakše. Možda od 10, 15 ležaja nađete 1, 2 koji nisu prijavljeni i tu ste vi svoju napravili. A oni silni koji su se zaštitili velikim visokim ogradama gdje se nema rješenja o obavljanju djelatnosti, nažalost, tamo i ne može doći inspektorat. Znači, on tamo i ne može doći. Prema tome, on je apsolutno tu grupaciju ostavio po strani. Mi je stalno držimo da je to crna nelegalna grupacija, ali ona funkcionira. Prema tome, za dovesti u red ovaj segment potrebne su daleko snažnije mjere i to ne samo fiskalne politike, ne samo politike načina obračuna, ne samo boravišne pristojbe nego i poreza. Potrebne su dodatne mjere koje trebaju stvoriti okolnosti da se ovo riješi. No, da se vratimo na sami Prijedlog zakona i što on podrazumijeva. On pokušava da određenim paušalnim varijantama, znači, nečim što naravno u samom smislu nije pravedno, netko tko je dobar dobit će prosjek i tko je plaćao do sada puno, a ima puno dobit će korist od ovoga, benefit. Onaj tko je bio mali njega će ovo ili pogoditi ili ga neće previše oduševiti. Prema tome, upitnost pravičnosti kod ovog, kod svakog paušala je upitan. Svrha i cilj, oni nešto bolje stoje, posebno svrha. Oni žele, država želi uprihoditi čim veći broj novaca, turističke zajednice se nadaju da će od tog kolača koji njih ionako pripada, lokalne turističke zajednice nekih 65%. Oni također će učestvovati čim više u tome. Društvo očekuje da će ovo stvoriti poziv, pod navodnike, onima koji nisu do sad bili u sustavu da uđu u sustav i da kažu "dobro, platit ću tih, taj paušal pa me više nitko neće dirati". Znači, to je motiv koji Vlada ima ispred sebe. Onaj drugi dio koji se suprotstavlja tom pozitivnom motivu su oni iznajmljivači o kojima sam govorio, koji ne pripadaju strukturi profesionalnih, ozbiljnih niti velikih. Oni koji se 1.6. sele iz svoje kuće, iz svog stana, iz svoje sobe prelaze u podrum ili u kuhinju da bi stekli određeni dodatni izvor prihoda. Eto, za taj dio i za takve, nužno je predvidjeti prijelaznu mjeru, mjeru koja će njih omogućiti. Da, uzet ću paušal ako mi se to isplati i ako imam poslovanje preko 40 dana, odnosno neću uzeti paušal i bit ću u režimu po danu, moja boravišna pristojba iznosi toliko i toliko. Što znači drugim riječima, dajmo alternativu u prijelaznom razdoblju da oni koji žele da prihvate paušal, prihvate paušal, a oni koji smatraju da žele ostati u režimu obračuna boravišne pristojbe po danu i po noćenju neka to učine. A mjerama drugih čimbenika u reguliranju ovog, prije svega, inspekcijskih službi, ali i otklanjanjem nekih nelogičnosti. Naime, i onaj koji želi da bude legalan, legitiman, znate što je problem. Ako nema uporabnu dozvolu on po Zakonu o gradnji to ne može biti. On ne može dobiti dozvolu za rad. A mislite da ne radi? Radi, radi. A samo u županiji iz koje ja dolazim mi imamo preko 25% onih objekata koji nažalost ne mogu dobiti dozvole. Planove smo iskomplicirali, centralizirali i dragi Bog više ne može doći do rješenja koje će mu izdati Državna uprava na osnovu važećih prostornih planova. Ako mi to ne popravimo onda mi nećemo omogućiti i onima koji žele biti legalni i žele dobiti rješenje za bavljenje ugostiteljskom i turističkom djelatnošću da to dobiju, jer naprosto zakon drugi ne dozvoljava da oni budu u sustavu. Prema tome, postoji čitav niz razloga za ozbiljnu raspravu. Ne treba ovakav pristup Vlade dočekati na nož. Mi u Klubu HSS-a nećemo biti licemjerni pa kazati "mi smo sad u oporbi i zbog toga ćemo ovaj Prijedlog zakona napadati". Ne, mi ne mislimo tako, mi mislimo da je mjera koja se donosi uz određene dopune za onu strukturu za koju sam kazao može postići svoj cilj. Ali bilo bi dobro, ja znam da se Vladi žuri jer znam da je turistička sezona na pragu, ali moramo zaštititi i dati alternativu. Dati alternativu onima koji žele biti po starom sustavu obračuna i dati mogućnost onima koji žele biti u paušalu da budu u paušalu. Vjerujte, to može poslužiti kao dobra platforma da riješimo pitanje nadzora i posebno nadzora za onima koji nemaju dozvole za rad i koji nisu do sada bili u sustavu. Prema tome, dajmo alternativu, paušal i po danu i po noćenju, da ne bismo ugrozili one koji su najmanje zaslužili da ih ugrozimo, a to su oni koji najmanje imaju. Prema tome, dajmo alternativu i ovo neka posluži kao dobra platforma da u idućim danima donesemo one zakone koji će definitivno potaknuti drukčiji pristup ovog ...
Kolega zastupniče, vrijeme, oprostite.
... sadržaju. Hvala lijepa, oprostite.
U redu. Za riječ se javio predstavnik predlagatelja, ministar Božidar Kalmeta. Izvolite, ministre.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa evo, ja želim kazati nekoliko stvari samo. Najprije, ovdje mi govorimo o maksimalnom paušalu koji je maksimalan od 600 kuna. 600 kuna su veliki novci, ali u biznisu 600 kuna i nisu neki novci, budimo realni i budimo iskreni. Tko se bavi biznisom u smislu prihoda 600 kuna nisu nikakvi novci. Prema tome, ono što stoji dalje je to da će se tih 600 kuna, odnosno sve obveze prema državi riješiti u 6 dana iznajmljivanja jednog kreveta ili apartmana. Svejedno je, ili apartman sa 4 ležaja, također će sve obveze prema državi vlasnik koji to iznajmljuje riješiti u 6 dana. Osim toga, u apartmanima postoje i pomoćni ležajevi, a na te pomoćne ležajeve se ne odnosi paušal. Znamo svi da djeca obično spavaju na pomoćnim ležajevima, po sada ovome djeca uopće neće plaćati boravišne pristojbe, do sada se plaćalo do 12 godina, dakle nije se plaćalo 12 do 18 se plaćalo 50%. Prema tome, to je jedna prednost. Ako usporedimo dosadašnji način plaćanja kada je bilo 7 kuna po ležaju i 7,5% je bilo vezano otprilike dođe isto, dakle ništa u nekakvim apsolutnim iznosima ništa ovaj Prijedlog koji mi predlažemo neće biti više i neće se više plaćati kako je bilo do sada. Druga je stvar ako se do sada nije plaćalo radilo se na crno, onda je dosadašnji način bio povoljniji ali ja mislim da je nama svima interes da suzbijemo sivu ekonomiju, da bude više novaca u državnom proračunu, pa i to je socijalna kategorija, više novaca u državnom proračunu bit će više para za socijalne programe itd., itd., da ja sada to ovdje ne elaboriram. Slažem se sa Kovačevićem, pitanje inspekcije, ali evo zakon o inspektoratu ja mislim da će biti vrlo brzo, to nije Zakon koji moje Ministarstvo predlaže ali po onom čemu znam ali je zakon došao na mišljenje i našem Ministarstvu on je praktički gotov i on će vrlo brzo doći pred vas i ja se tu slažem, slažem se s tim da danas postoje, da ne može inspektor, zna da ovaj tamo iznajmljuje na crno, nije prijavljen i ne može mu ništa jer ne može bez sudskog naloga itd. Predlažu se tu neke mjere, ja neću o tome govoriti jer kažem nije to Zakon koji ću ja braniti ali se predlažu neke mjere koje će biti vrlo efikasne da se u takvim slučajevima to može riješiti i to je slažem se sa kolegom Kovačevićem, ponavljam to je pravo pitanje i to je nešto što treba regulirati. Međutim, ovaj paušalni način plaćanja ja sam uvjeren da će on sve one koji sada rade na crno, a ne rade na crno 5 dana, nego rade na crno 30 dana, 40 dana itd., da će razmisliti da će se registrirati i da će biti mirni i oni i gost, da će svi skupa biti mirni bez manje trauma to sam prije kazao. Radi se o 600 kuna paušala kojima se podmiruju sve obveze prema državi, mislim da to. Postavlja se pitanja kolega Markov što je s onima koji iznajmljuju 4, 5 dana, to je pitanje isto na mjestu, ako bi se razgovorilo s tima koji iznajmljuju 5,6 dana a registrirani su. Ja mislim da ti koji iznajmljuju 5, 6 dana da oni nisu ni registrirani, jer ne isplati mu se registrirati ako 5, 6 dana iznajmljuje, to znači da iznajmljuje na crno. A i on ako će iznajmljivati 7 dana već je zaradio, doduše postavlja se pitanje je li, zašto bi on za 7 dana plaćao 600 kao onaj koji iznajmljuje 100 dana isto plaća 600 ali nisu ti koji iznajmljuju 6, 7 dana, ljudi nisu oni registrirani budimo ovdje iskreni i otvoreni. I još jedna stvar kada govorimo o tih 600 kuna, ne treba platiti odmah, rekao sam to na početku, može se platiti u tri puta, znači tri puta po 200 kuna. A registrirani privatni iznajmljivač to je ili, obično neka dopunska djelatnost ali je djelatnost koja u konačnici se obavlja radi određenih prihoda a određene prihode mora se platiti državi onaj njen dio, bar u ovom dijelu koji doista po meni minimalan i koji nije velik. MI danas već imamo, to su oni pozitivni ekstremi iznajmljivače koji su bukirali preko 100 dana, to je dobro, jasno ima i onih koji su na 20 dana itd., ali mislim da ovaj prosjek koji smo mi uzeli negdje oko 40, 38 dana, 39 dana mislim da je to jedan dobar prosjek i da će na osnovu takvog prosjeka ovaj zakon polučiti one rezultate koje mi mislimo da će polučiti a rekao sam na početku da je paket Zakona o turističkim zajednicama gdje je paket bio Zakon o turističkim zajednicama, Zakon o boravišnoj pristojbi i o članarinama da je on gotov da će uskoro doći na Vladu pa nakon toga u Saborsku proceduru pa ćemo imati vremena ove godine pratiti kakvi su prihodi na osnovu ovog paušala ako vi odlučite da ovaj Zakon se ovako izglasa i moći ćemo onda jasno kod ovih novih paketa ugraditi određene korekcije. Evo, ja samo želim kazati da smo mi s ovim htjeli motivirati svih i zaštiti na neki način svih, dati inspekciji više prostora da može se više fokusirati na one koji nisu prijavljeni, a Zakon o inspektoratu da će on dati dodatne mogućnosti, ovlasti inspektorima kako bi mogli dodatno kontrolirati i voditi računa da ovaj oblik sive ekonomije dodatno suzbijemo. Evo, hvala lijepo.
Hvala lijepo gospodine ministre. Izazvali ste dva ispravka netočnih navoda. Prvi je zastupnik Antešić izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi ministar je rekao da se prema ovom Prijedlogu zakona nikome neće povećati davanja, jer to jednostavno nije točno, već je tu granica 42 dana popunjenja. Onaj iznajmljivač koji ostvaruje manje od 42 popunjenja njemu će se davanja povećati, njemu se povećava to moramo jasno reći. A onim iznajmljivačima koji ostvaruju iznad njima će se smanjiti davanja. Granica jednakosti je otprilike navodim 42 dana.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Drugi ispravak kolega Jurjević.
Netočan je navod gospodina ministra po drugi put ponovljen kako će se s ovim smanjiti rad na crno jer je istina upravo obratno baš što se tiče ovih malih iznajmljivača i prešućivanje ove činjenice da morate 42 dana imati popunjen kapacitet da bi vam se "isplatilo" iznajmljivati, ustvari prikriva da nije sve isto kao ranije kao što ste rekli i da su sada svi mirni. Upravo obratno ovi mali će biti nemirni, mali ljudi su ugroženi, ugroženi su mali iznajmljivači koji ne mogu toliko dana biti sigurni da će imati popunjene kapacitete a sa ovim prijedlogom će davati više nego što su prije davali, a ovi koji su preko to će njima biti korist. Dakle, povećat će se rad na crno jer će ovi biti natjerani u tu sivu zonu.
Hvala lijepo nema više prijavljenih klubova zastupnika. Kolegice i kolege obavještavam vas da je sukladno članku 207. stavku 2. Poslovnika isteklo vrijeme za raspravu u trajanju od 10 minuta, dakle ne za raspravu nego za prijavu rasprave. Idemo na pojedinačnu raspravu. Kolegica Ingrid Antičević-Marinović izvolite.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. KO što je već u ime klubova rečeno ovim Prijedlogom zakona o dopunama zakona o boravišnoj pristojbi dakle umjesto onog fiksnog iznosa koji je svaki iznajmljivač plaćao po odrasloj osobi 7 kuna uvodi se paušal. Dugo je bilo razmatranja inače, pa godinama se o tome vode rasprave, i glede poreza, dakle glede same fiskalne politike kako neku djelatnost, dakle da bi se ubrala veća davanja bili efikasniji, ali isto tako i pravedniji zadovoljiti. Da li je bolje ići na paušalni način naplate ili točno onako realni kakav jeste, odnosno koliki ostavlja negdje prihod, odnosno ovdje u konkretnom slučaju koliko je ostvareno noćenja. I sasvim je jasno da svaka država, svaka jedinica lokalne samouprave za one djelatnosti koje nisu konjunkturne, gdje ima višestruke koristi što sama ta djelatnost postoji, a ne zato što ona puni proračun, tu se ide na paušalno davanje, kao što su stari zanati koji izumiru, a za koji izgleda ponovo nismo našli pravi odgovor. Međutim za konjunkturne djelatnosti uvoditi paušal, mi na takav način uvodimo samo nepravdu. I ovo što reče netom moj kolega Jurjević, svaki zakon treba gledati da bude pravedan. Ovaj zakon upravo zbog toga neće polučiti ono osnovno, neće biti pravedan. Ono što predlagač smatra, a što smatram da mora biti naš zajednički cilj ovdje, kako doći do toga da se suzbije crno tržište, pa i u ovoj djelatnosti i kako dakle da se naplate boravišne pristojbe u onom realnom iznosu. Zaista sa ovim prijedlogom zakona to nećemo postići. Što onda ovaj prijedlog, evo i sam ministar je svjestan toga, mislim da i čitavo ovo ministarstvo da je sigurno zakazala, to je jedna naša davna boljka državne uprave, efikasnosti državne uprave pogotovo samih inspektora. Negdje se oni i ubijaju od posla, plaće su male, oni su ne stimulirajuće, a i ondje gdje se uhvate u koštac sa problemom nailaze na zakonske prepreke. I zato mi se čini da je u svakom slučaju trebalo prije obračunati s tim, odnosno donijeti jedan efikasan zakon prije svega o državnom inspektoratu koji je osnovno, s ovim proizvodimo samo dodatne nepravde. Dakle, što znači, mene raduje ako je taj prijedlog Zakona u izradi, odnosno koji će se naći ovdje pred nama, pa bi onda na temelju tog zakona bili efikasniji, odnosno znali bismo odgovoriti na efikasan način i glede naplate same boravišne pristojbe koje su istina je to glavni izvor financiranja turističkih zajednica. Međutim, ovakav kakav je sada predložen Zakon o boravišnoj pristojbi on znači dvoje. Prvo znači da je država zaista kapitulirala glede rada na crno, pa i glede ove djelatnosti. A znači i, može značiti i nešto drugo, da je blagajna prazna i da se pošto poto želi naplatiti i ono što ljudi nisu ostvarili. A s druge strane kažem, neće se naplatiti ono što veliki iznajmljivači, odnosno veći iznajmljivači ostvaruju. Dakle, upravo suprotno. Mislim, ovdje također što je već bilo istaknuto da bi se trebalo, da bi se trebala praviti razlika i kod tih manjih iznajmljivača opet razlika. Imate i onih najmanjih i istina je možda su ti ljudi posve nezainteresirani da prijavljuju. Međutim, naša logika govori da najsiromašniji su najsavjesniji u obavljaju svojih zadaća. Gledamo umirovljenike koji ispunjavaju sva svoja davanja, pa onda žive od onoga što im preostaje. Tako i ovi najmanji iznajmljivači. Ja znam ljude koji opstaju na takav način, što vlastiti krevet iznajme i prijavljeni su, da bi mogli opstati. Prema tome, čini mi se da više takvih utajenih stvari ima kod onih uvijek većih, nego kod onih manjih. Možda ovih manjih ima više, ali oni u svojoj ukupnosti čine manji problem, nego što čine veći. Prema tome, ukoliko bi sustav bio efikasan, onda bi i ovdje su se čuli prijedlozi trebalo onim najmanjima ponuditi bar alternativu, da li žele upravo paušalno plaćati ili zaista po ostvarenom noćenju. I za malo veće, ni u kojem slučaju ne dolazi paušal. Jer na takav način oni samo profitiraju. Paušal znači da, paušal indirektno, pa gotovo i direktno znači smanjenje aktivnosti inspektora. Boravišna pristojba će se naplaćivati u tom iznosu neovisno ukoliko i onda i drugi čitav niz nepravilnosti bit će izvan domašaja državne kontrole. Dakle, upravo treba zaštititi te male od nepotrebnih posjeta ili učestalih posjeta inspektora. I ponuditi dakle, mislim da se tu može popraviti stvar da se pruži ovim najmanjim iznajmljivačima mogućnost paušalnog plaćanja dok kažem ovi i malo veći ni u kojem slučaju ne bi mogli biti obuhvaćeni paušalnim plaćanjem. Da ne govorim što se i u našim gradovima ovdje je kolega Kovačević govorio i o kamp-prikolicama koje od Senja do Zadra parkiraju. Ali mi imamo, dakle takvu jednu učestalost i navalu i agresiju da u sred grada parkiraju prikolice i tu spavaju. To nemamo ni u jednom gradu. Ono što se zadnjih godina pojavilo u našim gradovima. Prema tome, mi moramo upravo jačati inspektorsku službu. Dobra uprava, jaka uprava pogotovo u ovim inspekcijskim službama znači prevenciju, znači sigurnost da ne govorim koliko to znači i sigurnost samog pravosuđa, jer se onda manji broj predmeta tamo sliva. Prema tome, čini mi se da ministarstva, da bi Državna uprava upravo trebala izdvojiti tu veća sredstva. Ja znam da je to možda najveći zalogaj, to je prilika da onda kažemo kritično da, što nije imala dovoljne snage ni bivša vlast, pokušavala je u tome, nalazila mjere kako suzbiti sivu ekonomiju i čini mi se da se uvijek nalaze mjere, te suzbijanje sive ekonomije koje će platiti oni pošteni i najmanji. A to je ono što je nepravedno. I zato mi se čini da ovaj prijedlog Zakona ako bi ovako ostao, ostao ovakav nije dobar, jer bi na takav način država ponovo pokazala da je slaba prema jakima, a jaka prema slabima. A to nije dobro. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeći na redu kolega zastupnik Josip Leko, izvolite.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, gospodine ministre. Pokušat ću samo na tri elementa ukazati kako ja vidim koje će efekte proizvesti ovaj zakon o dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi. I to da odmah kvalificiram stvar. Prijedlog Zakona stvari kreće naglavačke. I drugu moju tvrdnju pokušat ću dokazat svi paušalisti plaćat će porez povećano. Evo zašto. Iz samog prijedloga Zakona pročitajte odredbu članka 11. i članka 3., pa ćete vidjeti o čemu se radi. Naime, boravišna pristojba je porez na uslugu i plaća je osoba koja boravi negdje. A samo je naplaćuje davatelj usluge. On samo u ime države ili turističke zajednice naplaćuje to. A paušal ne može meni naplatiti kad idemo boraviti kod paušaliste niti mi to iskazati u računu. On će teretiti svoj prihod, on će teretiti svoj prihod. Jer ne iskazuje naplatu boravišne, to piše u Zakonu. On ne iskazuje, paušalista ne iskazuje naplatu boravišne pristojbe. On nema obvezu da umjesto do sada da naplati boravišnu pristojbu. Niti će to u računu, izričito se kaže, morati navesti. Dakle, mi umjesto naplate takse na uslugu, prebacujemo to na porez na djelatnost. I to će svima povećati porez. To će svima povećati porez. I to je suprotno onome što je ova Vlada utvrdila u programu svojem kad je došla na vlast. Jedna od mjera je bila da se potiče čak i gradnja privatnih hotela iznajmljivača. Dakle, upitno je to sa stajališta pravnog sustava u Republici Hrvatskoj, da postoje dvije kategorije gospodarskih subjekata, ovdje se radi o turističkoj djelatnosti koje imaju različit porez. Različit porez imaju. Na drugu okolnost želim još ukazati. Prihod od turističke pristojbe je prihod turističkih zajednica. On se sada temelji na negativnoj solidarnosti. Negativna solidarnost to znači da će slabiji, nejači, ekonomski nejači financirati jače i bogatije. Ako je to prihod turističke zajednice a jeste a turistička zajednica uglavnom ima za cilj da promovira, propagira turizam u Republici Hrvatskoj naravno da od te propagande turističke imaju koristi više oni koji su jači. Dva puta mi pomažemo jačima. To je suprotno načelima na kojima se gradi pravni sustav u Republici Hrvatskoj. Na to se mora ukazati. Da je to tako i u obrazloženju prijedloga zakona se tvrdi čak u usvojenim obrazloženjima se precizira kojim će to područja pogodovati. To su naravno bogatija turistička područja a cilj, generalni cilj u Republici Hrvatskoj je izjednačavanje razvoja regija i krajeva u Republici Hrvatskoj, izjednačavanje. To piše i u programu Vlade. Ovo neće dovesti do toga nego će pojačati one koji su već sposobniji. Treću okolnost na koju želim ukazati a ministar je to u obrazloženju usmenom naveo da će se boravišna pristojba kako je predlagatelj vidi platiti u tri rate i to nije točno. U zakonu kaže "boravišna pristojba" jer nje nema više. Nje nema više. Tko prihvati paušalni iznos plaćanja on će plaćati porez paušalno a ne pristojbu. On taj porez mora uplatiti državi u sedmom mjesecu ili početkom sedmog mjeseca. Tu piše, sad ću vam točno navesti to. Dakle, on će bez obzira koliko naplatio ili koliko imao prometa do 31. srpnja tekuće godine morati platiti ta tri obroka a boravišna pristojba, kolegice i kolege, plaća se tek kad se naplati. Ako se ne naplati i ako nema boravka neće se ni platiti. U ovakvim okolnostima svaki paušalista će morati do 31.7. platiti puni iznos razrezanog poreza na djelatnost. Ovo su efekti kad se točno čita zakon. Ovo su efekti. Ako se tome doda da ovi efekti zadiru u poslovanje, turističko poslovanje ove godine kad su već aranžmani zaključeni, kad su gosti već upoznati kolika je cijena sobe, cijena kreveta, kad su ugovori zaključeni, to znači da će se boravišna pristojba, kvazi boravišna pristojba samo prevaliti na djelatnost. Ne može se promijeniti ugovor, to naravno ne bi doprinijelo hrvatskom turizmu u cjelini. Zbog toga u najmanju ruku trebalo bi zastati sa donošenjem ovog zakona ili ga pripremiti za sljedeću godinu u obliku alternativne mogućnosti izbora ali da se onda može iskazati paušalna naknada kad onaj tko iznajmljuje prihvati to da mu ide u trošak. Na taj bi način izjednačili uvjete privređivanja. I još jednu samo napomenu želim reći. Ukoliko turistička zajednica kao organizacija sui generis sa javnim ovlastima ima problema oko utvrđivanja tko iznajmljuje dakle crnog tržišta onda zaista tu okolnost ne smije prebaciti na one koji su pošteni. Ne smije solidarnost biti da negativne učinke plaćaju pošteni. To nije dobra poruka općenito za pravni sustav u Republici Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala lijepo, kolega zastupniče. Slijedeći je na redu zastupnik Zdenko Antešić. Izvolite!
Gospođo potpredsjednice, cijenjeni gospodine ministre, kolegice i kolege! Ovaj zakon, naum odnosno nakana predlagača je da postigne dva cilja. Prvo kao što je rečeno smanjivanje crnog tržišta i drugi više novaca prikupiti u gradske odnosno državne kase. Kao što je već i prije rečeno i u uvodu i od ostalih kolega vrlo je dvojbena tvrdnja da će se ovim smanjiti crno tržište. Naime, nije u ovom segmentu poslovanja problem iznajmljivača koji ajmo tako reći prešvercaju nekoliko dana prijave i odjave gostiju. Problem je slijedeći. Problem je velika apartmanska naselja, velika vikend naselja koja se bave ovom djelatnošću u potpunosti bez kontrole. To je osnovni problem i tu je tih 10 do 30% crnoga tržišta odnosno najveći dio toga. I sada, umjesto da donesemo jedan sustav mjera koji će u potpunosti ovo područje sagledati i regulirati. Dakle, mi sagledavamo samo jedan segment problema odnosno pokušavamo uvođenjem fiskalne kategorije u djelatnost odnosno u plaćanje boravišne pristojbe riješiti taj problem. To jednostavno ne drži, to je nemoguće, to nije provedivo. Problem crnog tržišta je problem neefikasnosti državne uprave, nemogućnosti državne uprave da se nosi sa tim problemom i onda se to prebacuje na jedinice lokalne samouprave, odnosno na turističke zajednice, odnosno na gradove i općine. To nije dobro i time se taj cilj neće postići. Druga stvar, ima jako veliki broj tzv. malih iznajmljivača koji imaju popunjenost ispod onog kriterija koji je ovdje računom došao do izražaja a to je 42 dana. Ja vas pitam što će napraviti iznajmljivač koji ima recimo 6-7 kreveta ili manje i koji ima i na takvoj je poziciji koji iznajmljuje prosječno petnaestak dvadesetak dana u godini da bi ili popravio svoj nekakav standard ili mu često u nekim područjima dole je to jedini izvor prihoda. Dakle, mi njega kažnjavamo. On će ako se uključiti u ovaj sustav paušalnog oporezivanja on će biti kažnjen ili ćemo ga natjerati u crno tržište a znamo i sami da je nemoguće, nemoguće je, ponavljam po treći put, izvršiti kontrolu prema sadašnjem zakonu kod nekoga tko isključivo se bavi crnim iznajmljivanjem bez sudskog naloga. Druga stvar, mi tzv. velike iznajmljivače nagrađujemo odnosno njih manje oporezujemo i to ukupno će rezultirati da će onaj drugi efekat koji smo željeli postići a to je više novaca u gradske i državne kase dakle potpuno će taj efekat izostati. Dakle, ovi veliki će plaćati manje a ove male ćemo natjerati da budu potpuno u crnoj zoni. Druga pitanja koja se tu otvaraju recimo. Tu je pitanje i timeinga. Znamo i sami da je za dvadesetak i manje dana Uskrs, pa je sve skupa neozbiljno donositi ovaj propis 20 dana prije Uskrsa, dakle prije početka turističke sezone. Zatim, znamo i sami da ima veliki broj objekata koje iz razno raznih razloga nemaju uporabne dozvole i oni neće se moći kategorizirati, oni će morati također skrenuti u crno tržište. Drugo. Kada govorimo, bilo je govora i o stimulaciji turizma, ovog segmenta turizma kao djelatnosti. Mislim da je to pitanje koje zahtijeva svakako jedan širi pristup, dakle, izmjenu, još … [[Govornik se ne razumije.]] drugih propisa i sagledavanje onda problematike kompleksno jer na ovakav način sigurno se neće doći do pravoga rezultata. Evo, npr. dajem jedan primjer koji je, koji imaju neke nama konkurentske zemlje, to je uvođenje vinjeta kao stimulativne mjere kod prijavljivanja gostiju čime gost koji se uredno prijavi dobiva vinjetu i onda mu se stimulira ili plaćanje nekih parkinga, nekakovih usluga u mjestima i gradovima koji se bave turizmom. Dakle, treba problem sigurno sagledati kompleksnije jer na ovakav način nećemo postići što želimo, već efekti će biti sasvim obrnuti. Dakle, povećati će se crno tržište i drugo biti će manje novaca u gradskoj i u državnoj kasi. Hvala lijepa.
Hvala vama kolega zastupniče. Na redu je kolega zastupnik Rade Ivas.
Poštovana potpredsjednice, ministre i njegovi suradnici, kolegice i kolege zastupnici. Plaćanje boravišne takse propisano je Zakonom o boravišnoj pristojbi te su je u skladu sa tim Zakonom dužni plaćati gosti istovremeno sa pružanjem usluge smještaja. Visina je boravišne takse ovisno o terminu i mjestu boravka iznosila od 2 do 7 kuna po osobi za dan za odrasle osobe. Boravišna pristojba je najvažnija i u pravilu najveći izvor prihoda turističke zajednice. No, zbog velikog rada na crno turističke zajednice često dolaze u probleme jer nemaju ili ne mogu raspolagati sa dovoljno sredstava zbog ne prijavljivanja gostiju a i što dovodi do znatnog otežavanja i praćenja turističkog prometa. I upravo u skladu sa mjerama Vlade Republike Hrvatske u suzbijanju crne ekonomije Vlada je uputila ovaj Prijedlog zakona o dopuni boravišne pristojbe kojim se predlaže da se već u 2005. uvede obaveza plaćanja boravišne pristojbe u godišnjem paušalnom izvozu za građane koji su registrirani za pružanje usluga, smještaja u domaćinstvu i to u privatnom, i to za privatne iznajmljivače. Ovu će pristojbu privatni iznajmljivači plaćati za svaki krevet i za svaku smještajnu jedinicu u kampu koju koriste za pružanje usluga smještaja, uplaćivati će se u korist turističke zajednice od jednom ili najviše od tri obroka. U Republici Hrvatskoj registrirano je gotovo 50 tisuća privatnih iznajmljivača sa oko 340 tisuća kreveta što predstavlja 40% ukupnih smještajnih kapaciteta. No, prema podacima turističke zajednice čak do 30% privatnih iznajmljivača, jasno ovisno o području gdje se nalazi ne uplaćuju boravišnu pristojbu i ne prijavljuju svoje goste već iznajmljuju sobe i apartmane na crno. Ovaj problem godinama je prisutan i ne rješava se na zadovoljavajući način unatoč ogromnim naporima inspekcijskih službi i velikim izdacima za obavljanje ovih inspekcijskih nadzora. Model obračuna i naplate paušalnog poreza na dohodak zajedno sa paušalnom boravišnom pristojbom sigurno je stimulativan i motivirajući za iznajmljivače. Naime, davanja porez plus pristojba po krevetu biti će usmjerena na jednostavni postupak u odnosu na sadašnji. To će ih poticati na plaćanje ovih obveza jer neće biti uz one interese inspekcijskih službi a također ćemo motivirati ne registrirane iznajmljivače da svoju djelatnost registriraju. Predlažući ovaj paušalni iznos plaćanja predlagač smatra da će se postići određeni ciljevi i to bolja naplata boravišne pristojbe a to će ujedno dovesti i do većih prihoda turističkih zajednica, smanjenje iznajmljivanja na crno, usmjeravanje inspekcijskog nadzora na domaćinstva koja nisu registrirana, njihov prelazak na legalno obavljanje smještaja turist i smanjenje broja neprijavljenih gostiju i bolje praćenje turističkog prometa. Prema prijedlogu Zakona godišnji paušal iznosa boravišne pristojbe je umnožak broja kreveta, odnosno broja smještajnih jedinica u kampu, koeficijenta područja na kojem se pruža usluga, smještaj i visine boravišne pristojbe koje određuje Vlada na prijedlog ministra. Visina koeficijenta je utvrđena ovisno o području naselja, o području, i to pa stavljamo tu naselja koja izlaze na more ili su sa više od 100 tisuća stanovništva, imaju koeficijent 1 itd. Odredbi predlagača upoznat sam sa jednom inicijativom ili prijedlogom županijske turističke zajednice Šibensko-kninske da se eventualno ovdje prilikom određivanja visine paušalnog iznosa napravi distanca između turističkih zajednica … [[Govornik se ne razumije.]] a, b, c i d jer to je i zakonom podijeljeno i s time bi manja naselja i veća razlikovali. Pa predlagač neka malo o tome razmisli da li bi to bilo opravdano. Ovaj Prijedlog zakona je na tragu višegodišnjeg zauzimanja za pojednostavljanje administrativnih obveza koje opterećuju pružanje usluga, smještaj u domaćinstvu te posebice obuzdavanja narasla od crnog tržišta. Primjedbe kako je popunjenost kapaciteta u nekim područjima znatno manja od uzetog četvrdesetodnevnog prosjeka sasvim je sigurno, sasvim sigurno stoji i trebat će ih uzeti u obzir. Posebno želim istaknuti da dolazim iz županije gdje je kapacitet smještaja u domaćinstvu čini 64 ukupnih kapaciteta, 64% ukupnih kapaciteta, dakle, 41 tisuću 260 smještajnih jedinica u kojima je ostvareno u 2004. godini milijun 143 800 15 tisuća noćenja je naplaćeno 6 milijuna i 150 tisuća boravišne pristojbe. Prosječna popunjenost tih kapaciteta bila je oko 30 dana a po jednoj smještajnoj jedinici naplaćeno je 150 kuna boravišne pristojbe. Model paušalnog obračuna i naplate boravišne pristojbe i poreza na dohodak mora biti stimulativan i motivirajući jer će jedino tako polučiti efikasne, očekivane efekte. Možemo kazati da izračuni ipak pokazuju kako većina iznajmljivača ne bi trebala osjetiti nekakve veće negativne učinke ovoga prijedloga već bi naprotiv trebali profitirati uvođenjem sustava koji bi iznajmljivače koji rade unutar propisanih zakonskih okvira trebalo ih staviti izvan zone interesa inspekcijskih službi. Inspektori bi se trebali tako okrenuti više onim iznajmljivačima koji rade na crno. Naime, svaki će inspektor potvrditi da su najmanji problemi hrvatskog turizma legalni iznajmljivači koji će se usprkos paušalnom plaćanju boravišne pristojbe i nadalje kontrolirati. Problem koji iziskuje sustavno rješenje je neregistrirani iznajmljivač, vlasnik kuća i stanova za odmor koji svoje nekretnine iznajmljuju na crno. Oni nisu do sada plaćali ni porez ni boravišnu pristojbu pa vjerojatno neće to raditi ni ubuduće. Takvi iznajmljivači svjesni su da im po sadašnjim ovlastima inspektori ne smiju ulaziti u kuće bez policijskog nadzora a dok se ovlasti inspektora ne prošire teško je očekivati da će paušal natjerati legalce da registriraju djelatnost. Osim ne registriranih hrvatskih iznajmljivača se veći problem predstavljaju i strani vlasnici nekretnina koji iznajmljuju svoje objekte. Koliko je učešće stranaca u nelegalnom iznajmljivanju teško je reći. No s obzirom da se u zadnjih desetak godina stranci kupili više od 3 tisuće i 500 nekretnina, da, da su kupljeni i određene tvrtke u Hrvatskoj svoje nekretnine, najviše stranaca vlasnika nekretnine dolazi nam iz Njemačke, Austrije i Mađarske, a s obzirom na to da su te zemlje iz kojih Hrvati, iz kojih u Hrvatsku dolaze najveći broj turista ne treba ni sumnjati da su mnogi vlasnici kuća i apartmana odlučili i nešto zaradili iznajmljivanjem svojoj rodbini, prijateljima u vrijeme kad im objekti ionako zjape prazni. I da zaključim. Ako do početka turističke sezone inspektori ne dobiju veće ovlasti u kontroli paušalno plaćanje poreza i boravišne pristojbe neće značajnije utjecati na smanjenje ilegalnog iznajmljivanja. Inspektori će tada kao i prethodnih sezona kontrolirati registrirane iznajmljivače dok će ih komplicirana procedura udaljavati od neregistriranih iznajmljivača. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Antešić.
Hvala lijepa. Ja bih kolegi Ivasu replicirao na sljedeći način. Vi ste u svom izlaganju ustvrdili da je ovakav način paušalnog plaćanja boravišne pristojbe stimulativan za sve iznajmljivače. E pa sad bi ja volio da vi nama ovdje objasnite na koji način je to stimulativno za one male iznajmljivače ispod 42 dana, a njih je većina. Tih iznajmljivača je većina. Dakle onih kojima je prosječna popunjenost manje od 42 dana. Kako i na koji način je to stimulativno za te iznajmljivače?
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik.
Pa pokušat ću odgovoriti. Naime ja sam ... [[Govornik se ne razumije, nije uključen.]] [[Upadica: Mikrofon! Uključite.]] da je bilo dobro promijeniti i smanjiti taj u prosjeku koji ispada po ovom od 40 i nešto dana prosjeka jer u našoj županiji je to prosjek 30 dana. Međutim mislim da komplicirana procedura kontrole prijava koje moraju stanodavci raditi kod prijavljivanja, a i to da će oni u 6 dana iznajmljivanja svojih kreveta ipak isplatiti ovaj paušal, će na neki način stimulirati te, te stanodavce. No smatram da ipak bez kvalitetne kontrole inspekcijskih službi svi ovi efekti ipak neće se moći, moći ipak ostvariti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Nenad Stazić.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, ministre Kalmeta, gdje ste ministre Kalmeta? Otišli ste, a baš sam vam htio reći kako ste simpatičan, meni osobno drag i sasvim sigurno vrlo sposoban čovjek. Ali vama su izgleda povjerili malo preveliko ministarstvo. Vi ste zapravo ministar mora, neba i zemlje. To je vjerojatno razlog što upućujete u saborsku proceduru ovako jedan nedomišljen, nedorečen, ali i neuredan prijedlog. Vama za utjehu niste jedini. Tu se već našao Zakon o lovu pa onda Nacionalni program zaštite ljudskih prava koji je Vlada povukla kad je raspravljen tu u Saboru, a ja vama ministre preporučujem da vi to učinite isto sa ovim prijedlogom. Povucite to iz procedure, razmislite malo, napravite jedan novi prije svega uredan prijedlog. Zašto kažem uredan? Zato što članak 1. postojećeg Zakona kaže: «Građanin koji u turističkom mjestu izvan svog prebivališta koristi uslugu plaća boravišnu pristojbu.» Građanin. A sada u zakonu koji nudite kažete da građani koji su registrirani za pružanje usluge plaćaju ... [[Govornik se ne razumije.]] paušal. Pa sad tko plaća? Je li plaća gost po članku 1. ili plaćaju iznajmljivači po novom Prijedlogu zakona? Vama je Zakon znači neusklađen sam sa sobom. Novi članak vam je neusklađen sa člankom 1. I sad kad se pročita taj zakon oni na koje se on odnosi nemaju pojma, nemaju pojma tko je obveznik plaćanja paušalne, ove, boravišne pristojbe. Jer da ste vi poništili članak 1. ili izmijenili pa ga uskladili s ovom promjenom koju u Sabor šaljete to bi nekakvog smisla imalo. Ovako to je jedan neuredan prijedlog. Neshvatljivo da to [[Upadica: Evo, stiže ministar.]] [[Govornik se ne razumije.]] ovako u Sabor dolazi. Ministre baš sam vas pohvalio. Dalje, vidite ministre. Ovo je Zakon koji je 1995. izdan pročišćeni tekst, a 2000. godine su bile izmjene i dopune. A vama je sada u tom članku ostao naprimjer, u tom Zakonu ostao nepromijenjen i članak 12., a članak 12., članak 12. vam govori o, članak 12. vam govori o tome da se boravišna pristojba plaća u protuvrijednosti domaće valute u odnosu na DEM po srednjem tečaju Narodne banke. Toga nema. To je davno ukinuto prije dvije, tri godine. Nema njemačkih maraka. Ali to je vama u Zakonu ostalo. Pa kad ste mijenjali Zakon pa što niste pročitali cijeli Zakon pa da vidite da i to treba izmijeniti. Zato govorim da je neuredan. Zato govorim da je neuredan. Onda vas pitam što je sa člankom 3.? Vidite vi ste u Zakonu ostavili članak 3. A članak 3. vam kaže da boravišnu pristojbu ne plaćaju djeca do 12 godina starosti, slijepe i gluhe osobe s tjelesnim invaliditetom. To uopće ne znam što znači. Jer ako su slijepe i gluhe osobe onda valjda jesu s tjelesnim invaliditetom ili valjda još moraju imati i tjelesni invaliditet uz to što su neki drugi, uz to što su nažalost slijepe i gluhe. Pa onda sudionici školskih izleta, pa osobe ... [[Govornik se ne razumije.]] , ali gledajte ako uvedete paušal pa onda nitko ne plaća. Svi su oslobođeni. Ne samo ovi. Što će vam onda članak 3. uopće u Zakonu? Onda je trebalo i članak 3. izbaciti van. Jer ako ne plaćaju korisnici pa onda ne plaćaju ni videći ni slijepi. Ni oni koji čuju ni oni koji ne čuju. Ne plaća nitko. Zato vam govorim da vam je ovaj Prijedlog zakona neuredan. E ali kad ste se već prihvatili posla ministre da mijenjate Zakon, a što niste vi lijepo izmjenili članak 9. Zakona? To je trebalo mijenjati. Jer članak 9. vam kaže da od te pristojbe turističke koja se prikupi ide 25% sredstava Hrvatskoj turističkoj zajednici. Ide Niki Buliću. Što taj radi? Što taj radi? Putuje po sajmovima. Kome taj odgovara za svoj rad? Ministru turizma. Ne može, nema ga, ukinuli ste to ministarstvo. Nema ni ministarstva turizma, ni ministra turizma. Kome taj odgovara? Saboru? Ne. Nikome, nikome. Njemu ide 25% novca od te ubrane pristojbe. Pa dajte spustite to, vratite to lokalnoj zajednici. Onima koji će uređivati plaže, koji moraju napraviti rasvjetu tamo gdje je šetalište, koji moraju postaviti košare za smeće na te plaže. Vratite to turističkoj zajednici mjesta, a Niki Buliću nek daje 1%, 2%. Za ono što radi mu je sasvim dosta. Prema tome, ministre, moj najdobronamjerniji prijedlog je: povucite ovaj Zakon sada, popravite ovo na što vas upućujem da zakon bude logičan, da bude dosljedan prije svega unutar samoga sebe. A ne da članak 1. ne odgovara članku 5c. Ne vam ostaju njemačke marke unutra, i ne da Miko Bulić dobiva 25%. Povucite napravite jedan smislen prijedlog. Uvažite sve ovo što su vam ovdje kolege rekli, i onda ćete sasvim sigurno dobiti podršku cijeloga Sabora i moju osobnu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Anton Peruško.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani gospodine ministre, gospodo iz ministarstva, kolegice i kolege. Pred nama je u hitnom postupku Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o boravišnoj pristojbi kojim Vlada Republike Hrvatske pred nastupajuću sezonu i to sezonu koja nastupa na nekoliko dana za nekoliko dana je Uskrs. Želi navodno postići efikasnost u naplati boravišne pristojbe. Vlada Republike Hrvatske navodi da je boravišna pristojba u pravilu najizdašniji najvažniji prihod turističkih zajednica. Ali isto tako i procjenu da same turističke zajednice tvrde da od prilike 10 do 30% pružatelja ugostiteljskih usluga u domaćinstvima ovisno o području ne prijavljuje svoje goste već iznajmljuje sobe i apartmana na crno. Vlada prijedlogom koji da danas pred nama zastupnicima Hrvatskog sabora kao želi eliminirati rad na crno. I kao predloženim izmjenama modelom naplate paušalnog poreza na dohodak koji je već pravilnik ministar financija temeljem svojih ovlasti donio, i sada paušalnom naplatom boravišne pristojbe želi se kao stvoriti model koji će biti kao što Vlada u obrazloženju kaže, i stimulativan i motivirajući za registrirane i neregistrirane iznajmljivače. Ja se bojim da će nakon što ovaj zakon bude donešen a vidim da će voljom većine biti donesen biti gužve na uredima gdje će se dosadašnji neregistrirani prijavljivati da se brže bolje prijave kao registrirani. Ja se bojim da će kolone ići u suprotnom smjeru, i da će zapravo ovi mali da će ovi mali iznajmljivači koji krpare od dana do dana zapravo odjaviti u priječi u nelegalne iznajmljivače. To će im na žalost biti sudbina jer ih na to tjera ova Vlada i ova saborska većina. Ja mislim da je polazišne osnove prilikom donošenja prijedloga izmjena ovoga zakona su pogrešne. Imali smo brojne primjere pogrešni postavki, Evo recimo npr. Kod rasprave o Pomorskom zakoniku gdje se pokušavalo nametnuti kao crni desetke tisuća plovila stranih bave se crnim čarterom u hrvatskom moru, stotine tisuća gostiju se prevoze plovilima u crnom čarteru. To naprosto nije istina. Ja sam 20 godina radio u toj službi, jeste ima oko negdje 5% crnog čartera ali valjalo je poći od pretpostavke da su svi pošteni samo su neki nepošteni. A ne od obratne premise. Pa smo onda donijeli u skladu sa tim zakonom i uredbu kojoj smo najprije primijenili jedan model koga svijet i Europa ne poznaje, da na početku sezone netko mora pa čak i svoju ljubavnicu prijaviti u popis posade. I staviti ga u spisak. Omogućili smo dvostruku kapacitet, pa smo onda došli na kritike od emitivnih turističkih zemalja. Taj kapacitet smo povećali za 30% i jučer čujem da je bilo na Vladi još nešto što za sada javnosti nije poznato. Tu istu sudbinu bojim se da bi mogao doživjeti i ovaj Zakon o boravišnoj taksi. No da se vratim na ovaj zakon. Pitanje što Vlada ovim prijedlogom zapravo želi. Po meni prije svega princip paušala u bilo kojoj djelatnosti osim iznimaka ovdje o tome nije riječ. Suprotan je principima tržišnog gospodarstva. U tržišnom gospodarstvu porezna politika mora biti stimulativna, onog tko lošije posluje stimulirati da postigne bolje rezultate a ne sve uprosvjećivati. Pitanje što zapravo ovim prijedlogom želimo postići. Pitanje je dali mi poznajemo našu realnost. Istina je da je u Republici Hrvatskoj registrirano oko 50 tisuća privatnih iznajmljivača, sa oko 340 tisuća kreveta, što čini 40% smještajnih kapaciteta. Ali je pitanje koja je prosječna popunjenost tih kapaciteta. Evo kolega Rade Ivas gradonačelnik jednog rada isto sa mora, rekao je da je u njegovoj županiji prosječna popunjenost 30 dana. Prema tome na koji način mi ove male stimuliramo. Mi njih kažnjavamo i to je definitivno. Ja dolazim iz jednog sela Peruški blizu turističkog kompleksa evo kolega Meden je tu iz Istre, nema ga. Gdje također u posljednje vrijeme zahvaljujući razvitku toga turističkog kompleksa u selu ima malih iznajmljivača koja je popunjenost 15 tak dana, 30 do 30 dana. kad se u medijima pojavile ove najave pristupili su mi ljudi i rekli pa dobro lijepo tjerate nas da odjavimo i radimo na crno kao što rade neki drugi. To je taj model kojega mi ovdje danas pokušamo usvojiti i bojim se da ćemo voljom vladajuće većine to i usvojiti. Pitanje je koji se zapravo ciljevi žele postići. Dali želimo stimulirati samo velike iznajmljivače sa velikim prosječnim danima popune, a eliminirati male iznajmljivače kojih je veliki broj sa 15 do 20 dana popunjenosti. Da onome velikom tko ima daj mu, a onome malome tko nema oduzmi mu. Što će nam. Dali mislimo da ćemo na ovaj način eliminirati sivu ekonomiju. Moj je odgovor ne. Tjerati ćemo zapravo brojne iznajmljivače čija je popunjenost kapaciteta od 20 do 30 dana a njih je veliki broj da odjave svoje kapacitete i da rade na crno. Time se neće postići već ni veći, već naprotiv manji prihodi za turističke zajednice. I to meni turističke zajednice u Istri konkretne podatke su dale i rekle da je to u prvom trenutku izgleda kao povoljno za turističke zajednice. Ali kada se sagleda realnost i one su svjesne da će i ti prihodi turističkih zajednica biti manji, jer će doći do odjavljivanja. Kažem u prilikom plaćanja ove paušala na turističku pristojbu zaista nisu uvažene hrvatske specifičnosti. Svaki kraj Hrvatske ima svoje specifičnosti. Uvjeren sam da se ne može postići ništa jer kao što znate turistička inspekcija u one neprijavljene ne može ulaziti, zapravo postupak je vrlo, vrlo kompliciran. Pri kraju iako to nije predmet ovoga zakona ali je u direktnoj vezi sa ovim zakonom i ali još ja bih rekao više sa politikom ove Vlade, u ovom segmentu značajne turističke djelatnosti je i pravilnik o paušalnom plaćanju poreza, u djelatnosti iznajmljivanja stanova postelja i soba, kojega je resorni ministar donio i koji je objavljen u "Narodnim novinama" od 8. veljače. Tim pravilnikom je već definirana politika ove Vlade u odnosu na turističku djelatnost. Što se zapravo sa tim pravilnikom koji je u potpunosti komplementaran ovom zakonu kojega danas vjerujem donosimo htjelo. Ako se htjelo ići na veće ubiranje poreza na način paušalnog oporezivanja onda se trebalo ići na najviše 10 kreveta odnosno 5 smještajnih jedinica, a svima ostalima je po meni obaveza vođenja poslovnih knjiga. Koja je uloga agencija u nakon donošenja ovoga pravilnika o porezu. Agencija šalje gosta, ispostavlja račun, naplaćuje uslugu, što se sada dešava sa agencijom. Dali mi netko zna odgovoriti na to. Što ovo predmjeva kao da turizam radi svih 12 mjeseci, kamo sreće međutim ne radi, radi 3. Vidim vrijeme je pri kraju. Da zaključim. Odgovornost je na ovoj Vladi i na ovoj saborskoj većini što će donijeti ovaj jedna pravilnik koji je potpuno neprimjeren hrvatskim uvjetima i koji će zapravo biti dodatni uteg na one male iznajmljivače, na one koji jedva krpaju kraj s krajem od dana do dana. Ali sam svjestan činjenice da će vjerojatno biti donesen, pa da bi na neki način pokušao zaštititi upravo te male iznajmljivače i uvažio specifičnosti, raznolikosti Hrvatske uputio sam u proceduru tri amandmana s kojima na neki način bi pokušao popraviti ovaj vrlo loš prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika. Uvaženi zastupnik Lučin.
Hvala lijepo. A moja replika se zapravo odnosi na ciljeve. Ja mislim da je ovo još jedan u nizu eksperimenata koji će se nakon u skladu s onom pjesmom "Plesala je samo jedno ljeto" zapravo pokazati neefikasan i neučinkovit. Niti će se povećati broj iznajmljivača, dapače smanjiti će se jer već imamo otkazivanje i najavu otkazivanja malih iznajmljivača. Neće se zapravo poboljšati evidencija, a uvjeren sam da će "siva, siva, siva …
Uvaženi zastupniče Lučin, vi imate repliku na izlaganje prethodnog govornika, a on o tome o čemu vi sad govorite nije govorio.
Da, da, da. Ako ste dobro, ako ste … O ciljevima, o ciljevima.
Nije govorio uvaženi zastupnik Peruško o tome.
Kako nije, pogledajte fonogram.
Ali vi …
Ja dobro slušam gospodine potpredsjedniče.
Vi kritizirate prijedlog Vlade …
Ne.
Na repliku uvaženog zastupnika Peruška. Molim vas lijepo usredotočite se na repliku.
Evo ga. I završavam sa replikom. I obzirom da će ovo ako se usvoji trajati samo jedno ljeto i obzirom da nije samo blizu turistička sezona nego su i blizu izbori ja sam u dvojbi da li da glasam za ovaj zakon ili ne. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Vidite, vidite da sam u pravu, nema odgovora na repliku. Uvaženi zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Za razliku od kolege ja nisam u dvojbi. Neću glasati za ovaj zakon definitivno. Naime ovaj zakon je još jedan u nizu propisa kojima država, odnosno ova ili ona razina vlasti govori, nisam u stanju obaviti posao koji je propisima naveden pa ću onda nekako modificirati propise da se taj posao ili anulira ili obavi sam za sebe. Argumentacije da će se time moći, donošenjem ovog zakona moći bolje pratiti turistička kretanja, odnosno turistička potrošnja ponavljale su se nekoliko puta ovdje ali to ih nije učinilo vjerodostojnijima. Pa ne može se paušalom ništa pratiti. Sada malo znamo što nam se događa u turističkoj potrošnji. Nakon ovoga znati ćemo još manje, ne više ni na koji način. Uvodi se dakle još jedan porez, jer to jest porez. Pošto ne ovisi ni o kakvim kategorijama zarade, on je paušalni porez kao i pretplata na radioteleviziju, kao i svi drugi paušali koji zapravo udaljavaju nas od principa tržišne ekonomije u koju se permanentno zaklinjemo. Taj je porez nepravedan podjednako kao što je nepravedan i temeljni porez na isti posao posebice što je i on paušalan i ne ulazi u sustav povrata poreza. Dakle, bez obzira koliko čovjek plati to ne može prikazati u svojoj poreznoj prijavi niti na to može dobiti porez. Daljnja nepravda je u tome da se ide na ruku onima koji imaju sobe u mjestima gdje su kreveti popunjeni dulje od 40 dana, pa će za njih plaćati upravo oni koji manje zarađuju. Naravno pod uvjetima da ostanu pošteni i ostanu u sistemu i prihvate logiku da iznajmljuju krevet 20 dana a plaćaju paušal za 40 dana. To mi liči na onu logiku ko ima dati će mu se, ko nema uzeti će mu se. Pa možda i tu ima nekakve pravde ali ta pravda je kvazi kapitalistička, kao što je ovaj zakon kvazi kapitalistički. Nagrađuje onog ko ima, uzima onom ko nema. I po tome je tipičan za dobar broj zakonskih prijedloga koji nam se ovdje serviraju. Postoje alternative. Naravno da je teško pratiti svih ovih 340, 350 tisuća kreveta u Hrvatskoj tko radi na crno, tko prijavljuje, koliko je ko u kojem krevetu, ali alternativa prihvatljiva bi mogla biti da se iznajmljivačima dade mogućnost izbora. Dakle, da izaberu da li će plaćati paušal, ako im se to isplati, ili će egzaktno plaćati promet u svojim objektima za iznajmljivanje. Naravno to pretpostavlja ukoliko se netko odluči za egzaktno praćenje prometa da bi i kazne za takve slučajeve, a posebice za iznajmljivače "na crno" trebale biti drakonske, ne ovakve kakve su predviđene unutra. Ove kazne su manje od kazne za prometne prekršaje u većini slučajeva. Pitanje je sad tko zapravo plaća turističkoj zajednici kojoj je to temeljni prihod, tko zapravo plaća taj novac. Gosti evidentno ne, jer se po prijedlogu Vlade taj porez ne obračunava po broju gostiju, nego po broju kreveta, množi se nekim koeficijentom i tome slično. Dakle naziv čitave stvari više nema veze sa stvarnošću. To nije boravišna pristojba. Tu pristojbu plaća iznajmljivač, to je porez na njegov posao, pa ga tako treba i nazvati. Ne? Zašto bi bilo potrebno uvesti alternativu i onda pooštriti kazne? Zato jer kazne za rad na "crno" ovdje ne dotiču samo boravišnu pristojbu koja je minorni komad novca u svemu tome, nego dotiču i porez. Onaj tko nije prijavio boravak gosta taj vara ne samo na boravišnoj pristojbi nego vara i na porezu. I kazna bi trebala biti adekvatna tome. Konačno, postavlja se pitanje zašto ovaj prijedlog dolazi pred nas upravo sada, pred početak sezone, pred izbore. Ja iskreno govoreći ne vidim rezona. Mislim da to jednostavno nije pametno napravljeno i da nije trenutak kad bi tu temu trebalo rješavati, nego bi trebalo rješavati u drugoj polovici godine da se primjenjuje na iduću sezonu. Ovakav kao što vidite ton rasprave je prisutan kod većine, većine ljudi koji su se javili za raspravu. Mislim da bi bilo najkorektnije da ministar u najmanju ruku pristane da je ovo prvo čitanje zakona, da se stvar usuglasi sa stvarnošću, sa realnošću i sa proklamiranim ciljevima koji pišu u obrazloženju i da drugo čitanje zakona dobijemo negdje krajem ljeta, početkom jeseni i onda u miru odlučimo što će se događati u slijedećoj turističkoj sezoni. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Jagoda Martić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi kojim se u prvom redu želi na neki način uvesti reda na turističko tržište kojim se pokušava i želi stati koliko-toliko na kraj crnom tržištu. Mislim da među nama ovdje nema nikoga tko ne bi želio da se ti ciljevi postignu, odnosno tko ne bi želio da se na neki način obračunamo sa crnim tržištem i iznajmljivačima na crno. Međutim bojim se da ovako predloženi zakon koji je pred nama, odnosno da ove mjere zapravo te osnovne ciljeve neće postići. Kao prvo uvođenje paušala u naplatu boravišne pristojbe je nepravično, odnosno nepravedno iz nekoliko razloga. U prvom redu, odnosno kao prvo u istu kategoriju se stavljaju sva mjesta na obali bez obzira da li ta mjesta, odnosno te općine i gradovi imaju popunjenost 43 ili veću ili manju. Mislim da bi upravo zbog toga u članku 5c. u stavku 5. trebalo omogućiti općinskim ili gradskim vijećima, tu je omogućeno da općinska ili gradska vijeća zapravo donesu odluku o povećanju koeficijenta iz stavka 4. ali upravo iz ovog razloga što sam rekla da nisu sva mjesta jednaka, odnosno nemaju jednaku prosječnu popunjenost dana trebalo bi omogućiti i mogućnost smanjenja tog koeficijenta. Isto tako u istu kategorije se stavljaju i sve zone unutar jednog rada. Znamo da sve zone jednake, da nije jednako popunjena zona koja se nalazi bliže moru i zona koja se nalazi ono kako mi volimo reći preko magistrale. Drugo, u istu kategoriju se stavljaju i veliki iznajmljivači i oni da tako kažem ili da ih tako nazovem mali iznajmljivači. Tu se kaže da će ovaj model obračuna i naplate paušalnog poreza biti stimulativan i motivirajući. Za koga će biti stimulativan i motivirajući? Bit će stimulativni i motivirajući upravo za one velike iznajmljivače kojima ovo zapravo ide na ruku, odnosno ovo im odgovara jer je njihova popunjenost znatno veća od onih koji iznajmljuju eventualno jednu ili dvije sobe, odnosno dva ili četiri kreveta. Na Odboru za turizam smo imali prilike reći da velik broj iznajmljivača zapravo zakida državu, ne uplaćuju pristojbe i onda s tim novcima grade apartmane i kupuju skupe automobile. Ima i takvih. Ali upravo ovakav prijedlog zakona takvima i odgovara. Međutim takvih je na žalost znatno manje od onih koji zapravo preko iznajmljivanja u ljetnim mjesecima imaju dopunski izvor zarade i na temelju toga, odnosno to im omogućava da mogu preživjeti. Nemojmo zatvarati oči pred trenutkom u kojem živimo, nemojmo zatvarati oči pred činjenicom da naši građani žive teško, da velika većina građana živi da tako kažem na rubu egzistencije i upravo ovakav izvor prihoda koji zarade preko ljeta gdje su oni kao što je već netko i rekao u raspravi, stisnu u podrumu ili u nekakvoj maloj sobi da bi mogli ostvariti dodatne izvore da mogu preživjeti do iduće sezone. Njima ovakva odluka sigurno da neće pogodovati i mislim da ako su oni do sada i bili prijavljeni, da ih upravo ova odluka će ih tjerati da idu u sivu zonu, odnosno da svoje ležajeve, odnosno da svoj obrt zapravo svoju prijavu odjavljuju i na taj način ćemo uvesti dodatni nered tamo gdje je već koliko-toliko reda postojalo. Ako smo socijalna država, a tvrdimo da jesmo, na kraju krajeva to i u Ustavu piše, onda mislim da upravo ovoj kategoriji iznajmljivača, a oni su čini mi se u dosta velikom broju, trebamo itekako voditi računa. Osim toga postoji još jedna kategorija iznajmljivanja ili ako hoćete iznajmljivača i koja je po meni zapravo najveći izvor crnog tržišta o kojemu se ne priča, a to su oni veliki broj stanova i apartmana koji postoje na našem, odnosno u gradovima uz more, koji zapravo devet mjeseci ne žive, odnosno devet mjeseci su zatvoreni, a žive i otvaraju se škure kako mi volimo u Makarskoj reći, ona tri mjeseca preko ljeta. Ti stanovi i ti apartmani prodaju se vani, znači u drugim državama gdje postoje turističke agencije koje prodaju. To je sve naravno pod šifrom neznam rodbina, prijatelji itd. a upravo od takvog vida turizma Hrvatska država nema uplaćenu niti jednu jedinu kunu. Prema tome to je onaj pravi problem s kojim se trebamo suočiti i s kojim se zapravo treba pronaći način i mogućnost da se obračuna. Znači ovako predloženi zakon zapravo riješiti neće skoro ništa. I još jedanput ponavljam, pogoduje velikim iznajmljivačima. Malim iznajmljivačima on niti pogoduje, znači niti je stimulirajući niti motivirajući, piše na neki način prisilit da upravo oni idu u sivu, odnosno u zonu sivog tržišta i efekte, odnosno onaj osnovni cilj koji se ovim želi postići nećemo zapravo postići. I zato se slažem sa svima onima koji su predlagali da se omogući, odnosno da se da mogućnost izbora. Znači da iznajmljivači izaberu da li će ići na paušalnu naplatu ili će i dalje zadržati stari način naplate boravišne pristojbe, znači da izaberu što im u datom trenutku više pogoduje i više odgovara. Ako želimo stati na kraj sivom tržištu tu se apsolutno slažem sa svima onima koji su rekli da što hitnije trebamo donijeti zakon, odnosno izmjene i dopune Zakona o državnom inspektoratu. Inspektorima, odnosno inspekcijama trebamo dati više ovlasti. Kazne treba znatno pooštriti jer će onda zaista pojedinci razmisliti da li će se da tako kažem u tu avanturu kršenja zakona upustiti ili neće i mislim ako se, sve ovo o čemu smo danas govorili su na neki način bili i razlozi zbog čega smo mi u klubu SDP-a i tražili odgodu, odnosno da ne ide ovaj zakon po hitnom postupku, znači da ovo bude prvo čitanje kako bi Vlada na neki način mogla razmotriti sve probleme i posljedice koje ovakvom ishitrenom odlukom mogu proizaći kako bi se zakon doradio, tako bi se na taj način maksimalno izbjegli svi ovi problemi o kojima smo govorili, jer ako usvojimo ovako predloženi zakon bez uvažavanja svega onoga o čemu smo danas govorili bojim se da će to biti još jedan od nekoliko zakona koje je ova Vlada predložila ishitreno, nesagledavajuće posljedice koje će iz njega proizaći i da će doživjeti vjerojatno sličnu sudbinu kao što smo neki dan imali prilike vidjeti što se desilo sa Pravilnikom o utvrđivanju ispitnih centara za polaganje vozačkih ispita. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime Vlade, ministar Kalmeta.
Prvo ja moram kazati nešto uvaženim zastupnicima s lijeve strane, da je bivša Vlada pokušavala ovako nešto napraviti ali nikada nije imala snage napraviti bilo koju reformu pa onda jasno ni ovu. To je prva stvar. Jer jasno da svaka reforma izaziva i raspravu i kritike i prijedloge na što jasno apsolutno vi imate pravo. Drugo, ja moram kazati da je ovaj zakon usuglašen sa strukovnim udrugama privatnih iznajmljivača, odnosno Strukovnom udrugom privatnih iznajmljivača tako da je, to sam isto danas zaboravio reći. Treće, ja uvažavam svaku vašu raspravu i svaku vašu raspravu sam dobro slušao. I ima amandmana koji idu u tom smislu da se i vidim da se ovdje često govori problem malih iznajmljivača. Ako je to problem i ako većina misli da je to problem, onda neće biti problem da Vlada prihvati amandman kolege Markova ili da ga malo doradimo i moguće i možemo napraviti, a tu će da stoji samo što je mali iznajmljivač. Mali iznajmljivač je po meni onaj koji iznajmljuje do, recimo, 2 sobe i 1 apartman. Ako ima 3 apartmana, gospodo oprostite, to se ne radi o socijalnoj kategoriji niti je taj gladan kruha. Nemojmo sad biti licemjerni. Dakle, po meni je mali iznajmljivač jedan koji iznajmljuje 1 ili 2 sobe, on može biti socijalna kategorija i 1 apartman. U tom smislu možemo i kažem, prihvaćam to. Nemojte misliti da ja, ja sam svaku vašu raspravu slušao i sve ono što držim da je dobro mi ćemo prihvatiti, zašto ne? Pa nismo mi najpametniji na svijetu. Prema tome, možemo tu kad bude glasovanje, oko toga ćemo se još izjasniti, ali recimo, za takve iznajmljivače, ako su to mali iznajmljivači a po meni jesu, da im onda damo mogućnost ako hoćete paušal uzmite, ako ne možete po noći kao i do sad. I s time smo riješili pitanje tih malih iznajmljivača. Evo, mislim, tako da ne bi mislili da smo mi sad tu čvrsto u nekom stajalištu. I moram se kolegi Koreniki obratiti. Ja uvijek uvažavam njegove argumentirane rasprave, međutim ja mu moram kazati da sam ja i ministar turizma. Prema tome, nije točno da nema ministra turizma, ja sam i ministar turizma. ... [[Upadica se ne razumije.]] Stazić, ispričavam se. Lapsus, znam, lapsus. Znam dobro tko je Stazić, tko je Korenika. Lapsus. Dakle, i ministar turizma, a slučajno, evo, ili ne, a to se vi upitajte, prošle godine kao što znate bila je najbolja turistička godina sa najvećim prihodom i najvećim do sad brojem posjetitelja Hrvatskoj. A ja sam uvjeren da će ova godina biti još bolja nego prethodna. Ne želim raditi reklamu, ali čisto to da se zna da ima, da postoji i ministar turizma.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Korenika.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Gospodine ministre, netočno je da prošla Vlada nije provodila reforme. Toga ste i vi svjesni jer ste bili zastupnik u ovom Visokom domu. Da vas samo podsjetim, od reforme mirovinskog sustava, socijalne skrbi do gospodarskih reformi. Vjerojatno ste povrijeđeni raspravama ljudi iz SDP-a pa na taj način mislite omalovažiti rad bivše Vlade.
Zahvaljujem. Ministar je, koliko sam ja razumio, mislio u ovom dijelu da nije provodila reforme. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Herman.
Netočan navod je doslovce isti. Dakle, nijedna reforma nije provedena, ali ja sam siguran da kao što i vi govorite, mada ne biste baš trebali tumačiti ministrove navode, ali bit će da je i taj zov neodoljiv. To može napraviti zastupnik, pa ja isto mislim da se Kalmeti, ministru Kalmeti to više-manje omaklo. Bilo je više uspješno provedenih reformi, a neke nastavlja kolega, potpredsjedniče Milinović, i vaša Vlada pa vam je interes da to podržite.
Riječ ima uvaženi zastupnik Šime Prtenjača.
Gospodine dopredsjedniče, ministre, kolegice i kolege. Evo, vrlo intrigantna tema o kojoj želim reći nekoliko svojih mišljenja i ocjena bez iluzija da ću ponuditi rješenja koja će možda izazvati ozbiljnije promjene u ovom području. I to onda postavlja pitanje, a zašto? Pa iz razloga što je turizma toliko složeno područje. Najčešće se zaklinjemo strateška, nacionalna grana, itd. Jako dugo u našim prostorima radi i funkcionira uistinu u kombinaciji socijalističkog i dijelom tržišnog gospodarstva. Toliko je slojevit i složen i toliko osjetljiv na različite utjecaje da je uistinu teško naći univerzalna rješenja koja će značiti trajnu primjenu i stabilni napredak u ovom sektoru. Mi znamo da smo prolazili različita vremena u tom području u kojem se i namjerno nije poduzimalo mjere prema tim ljudima, odnosno prema onima koji su se bavili tom djelatnošću iz razloga da bi mogli živjeti i preživljavati od turizma. 70-te godine otprilike su negdje prijelomne koje kasnije donose nekakvi napredak kod nas, uz obalu. Pa jednako tako nešto u isto vrijeme ili kasnije, na kontinentalnom prostoru. To su razlozi zašto se država kroz svo ovo vrijeme zapravo pokušavala boriti i nositi sa tim problemima. I ranije u socijalizmu, a nastavno naravno i Hrvatska posebice kroz ovo ratno razdoblje. Turizam je posebno osjetljiv na rat i zato je turizam kao najznačajnije područje doživio i stagnaciju upravo u ovim ratnim i poratnim vremenima. U to vrijeme pokušavalo se kroz različite načine, prvenstveno represivnim mjerama uvesti reda u ovom području. Nažalost, te mjere nisu dale rezultata. Ovo je jedan od pokušaja da se kombinacijom tih mjera postigne kakav takav pomak na ovom području. No, ispričavam se, čini mi se da nema interesa dovoljnog za ovu temu, barem kod nekih pa se ispričavam. Evo, upravo kažem u ovim ratnim i poratnim vremenima pokušavalo se u ovom području, naravno da je najviše bilo i zloupotrebe, ali se i pokušavalo uvesti reda na tom području. Rezultati nikad nisu zadovoljavajući. S jedne strane se sukobljavaju interesi iznajmljivača, s druge strane države, odnosno turističkih zajednica, odnosno paradržavnih institucija. Evo, u tom smislu traganja za tim rješenjima pokušava se naći nekakvo rješenje koje držimo da bi moglo zadovoljiti veći dio, ističem veći dio iznajmljivača posebice uz obalu. No ono što držim da bi možda trebalo isto tako razmisliti. Upravo u pripremi ove rasprave prošli tjedan sam razgovarao sa podosta ljudi. Trebalo bi možda razmisliti o broju dana, 43 ili nešto, možda. Jer jedan dio iznajmljivača, naročito na otocima i kroz ovaj koeficijent u prvoj skupini ljudi, da je sama činjenica da na moru ne znači odmah i rentni položaj iz kojeg se onda ubire takav prihod, eventualno. I drugo, što se u zadnje vrijeme uočava određene tendencije da se na otocima i uz obalu u manjim naseljima i kod manjih iznajmljivača događa da se zapravo punjenje nije karakteristično kao otprije. On ima izrazito sezonski utjecaj pa je punjenje 2 dana, pa se prekine, pa ponovo 2 dana, itd., što onda utječe naravno i na ovaj fiskalni dio. Govorim o onim manjima iznajmljivačima. I u tom smislu valja možda pokušati vidjeti da li to i eventualno da li u idućim mjerama kad će se pripremiti Zakon o turističkim zajednicama i osobno bi volio da su zajedno pa da se može raspraviti. Da se vidi da li možda onda u tom vremenu se eventualno u kombinaciji može postići i ozbiljnija i bolja i naplata, ali i kontrola svih prihoda turističkih zajednica. Odmah postavljam, nije vezano uz ovo, ali postavljam i onu drugu dvojbu, što je onda sa svima onima koji prikupljaju od turističke zajednice, a znamo da ih ne uplaćuju ili ne redovno ne uplaćuju na račune turističkih zajednica i za druge namjene. Obično to zadrže kao svoj prihod, a onda isto tako nastaje možda veći problem nego što je kod ovih malih iznajmljivača. Prema tome, ukupno tu status turističke zajednice i status prihoda od turističke zajednice, a onda i kontrole namjene sredstava tih prikupljenih sredstava valja ozbiljnije i cjelovito zahvatiti. Istovremeno sa ovim ja ću, naravno u šali, kazati sa ovim problemom javlja se i problem tržišta ili bolje reći punjenja naših kapaciteta dijelom turističkih inspektora, naravno preneseno alegorijski u šali, kažem iz razloga što svi pokušaji do sada i prethodnih godina da se svim inspektorima iz unutrašnjosti na drugi način pokuša riješiti taj problem, problem se očito nije riješio, ili očito ne može biti riješen samo tim mjerama koje se nalaze u instrumentariju inspekcijskih službi. Evo, zato kombinacijom mjera i poduzeti moguće akcije na tri područja zakonom o turističkoj zajednici, o inspektoratu, i o ovome u ovom segmentu mogu se postići cjelovite mjere i očekivam da će Vlada, Ministarstvo i vlada onda vrlo skoro poduzeti ove ostale mjere koje će postići taj željeni efekt. Sigurno da represivne mjere same po sebi neće moći dati očekivane rezultate ali te represivne mjere po mom mišljenju trebaju dalje ostati zajedničke na razini države, ne ih spuštati na nižu razinu jer sama lokalna zajednica neće moći odgovoriti zadovolji tim mjerama. Zato ovaj Prijedlog mjera prihvaćam kao privremeni, odnosno prihvaćam kao rješenje za većinu iznajmljivača a ostavljam mogućnost razmotriti broj dana punjenja eventualno ili eventualno onog koeficijenta u onoj skupini kako bi se onaj srednji dio Jadrana pa i nešto južniji dio Jadrana u otočkom dijelu pa i onom za obalnom dijelu eventualno mogao kombinirati naravno odnosi se vjerojatno na ovu unutrašnjost ja više govorim o onom turizmu uz obalu. I zato smatram da ove mjere jer svaka akcija ima i reakciju prema tome, čim se mjere bilo koje ponude one su naravno dočekane odmah sa svim argumentima protiv, naravno ali ne bih se svrstao u za i protiv nego pokušao naći jedno optimalno rješenje koje će onda odgovoriti na ovo pitanje na koje ponavljam do sada u svim godinama nismo postigli zadovoljavajuće rješenje prema tome moramo ići ka traganju optimalnih rješenja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa imamo dvije replike. Prva gospodin Nenad Stazić izvolite.
Poštovani kolega Prtenjača ja se u potpunosti slažem sa vašom raspravom ali što ona zapravo poručuje. Ona poručuje da uz ovaj zakon, koji bi još trebalo dorađivati, osmisliti treba još izmijeniti najmanje dva zakona, da bi bilo dobro da to sve skupa dođe ovdje u Sabor, da pokušamo svi skupa pronaći kao što vi kažete optimalno rješenje. Zato ovu vašu raspravu shvaćam kao sugestiju ministru da ako baš neće povući ali da kao stav Vlade predloži da ovo bude prvo čitanje Zakona kako bi se ispravile nelogičnosti na koje sam upozorio, da vam nije Zakon neusklađen sa sobom i tako i kako bi se možda pripremile, dobro kolega Prtenjača govori, izmjene još dva zakonska prijedloga pa da tu materiju razmotrimo u cijelosti, da vidimo što bi onda inspektori radili, da vidimo i taj prihod malo turističkih zajednica. Da o tome, sada smo već čuli puno argumenata da o tome znači provedemo jednu cjelovito raspravu i da dođemo do kvalitetnih rješenja jer su ona svima u interesu. Hvala.
Hvala. Odgovor gospodin Šime Prtenjača izvolite.
Vi ste kolega naravno iskoristili ovo izlaganje da donesete svoje zaključke, što je vaše pravo naravno, svi smo ovdje da bismo iznijeli svoje, jednako tako ja neću vaše osuđivati kao ni bilo čije mišljenje, svi iznosimo mišljenje prema vlastitom znanju i iskustvu. Ono što ja znam iz ovoga, godinama sam se bavio ovim problemom, ja sam pokušao iznijeti naravno u ovako skraćenoj raspravi jer je to vrlo teško postići i moje mišljenje da se sinergijskim efektom unutar toga različitih mjera mogao postići ali onda i dvojba zašto to do sada nikada nismo napravili. Prema tome, i zaključak da ovako rješenje koje će pokušati naći rješenje za većinu problema je prihvatljivo rješenje, bolje raditi išta nego ništa i držim da takav pokušaj će donijeti ostala rješenja koja su nužna na ovom području. Hvala.
Hvala. Replika gospodin Jakša Marasović izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolege i kolegice. Gospodin Prtenjača je u pravu, ja bih replicirao svakome tko dolazi sa one strane, dakle on je samo slučajno tu. Ali moram kazati ovo, nije problem u Hrvatskoj crnog tržišta ili sivog tržišta mali on je prevelik, to znaju i oni koji nas prate iz vana, međutim, ovaj Zakon koji se predlaže kao jedan od mehanizama da bi se koliko toliko to spriječilo mislim da nije pogođen i da je definitivno nešto što je došlo ovako na brzinu po meni i da bi to vlada trebala povući i ministar povući i naći neke druge načine kako rješavati taj problem u turizmu jer ovo je otprilike načelo "Alana Forda", uzmi sirotinji i daj bogatima. "Super Hik" e sada pokušao je ministar definirati što je to mali iznajmljivač. Vjerojatno to je i to što je gospodin ministar rekao ali pazite zamislite vi koliko imate sela na Jadranu ili drugim dijelovima Hrvatske je otprilike vam 40% stanovništva Hrvatske živi u naseljima od 1 do 2 tisuće stanovnika. I sada zamislite ta sela koja isto iznajmljuju ljudi nekakve sobe, nekakve apartmane, nemaju ni kanalizacije a ni vode u svako doba, struja im je problematična, država je malo tamo uložila, i to je jedan od elemenata koji govori o tom sirotinjskom da tako kažem, u toj drugoj kategoriji ne bogatog iznajmljivača i čini mi se da ovaj Zakon uopće nije razmišljao o tome. To je loše i ja predlažem da se ovo shvati kao prvo čitanje i da još jedanput se razmisli debelo o ovom problemu i da se pokuša predložiti bolji način rješavanja ovog problema.
Hvala. Odgovor gospodin Prtenjača.
Pa evo barem dva odgovora na ovu repliku, prvo da je ovaj Zakon i prijedlog ishitre. Pa ja sam i rekao u komentaru da su ovi problemi su slojeviti i stari barem koliko i bavljenje turizmom na našim prostorima, a pamtimo vremena kada su ti mali iznajmljivači nad kojima se sada plaće, a ja isto podržavam i kažem da se razmotri i da se pokuša naći tu rješenje smatram i kulacima, bogatašima kada su proganjani na različite načine, pamtimo mi ta vremena i ne tako davno. I sada pokušaj traganja i nalaženja bilo kakvog rješenja se dočekiva na nož jer ono uvijek ishitreno ali kada god bude donešeno ono će uvijek biti ishitreno, ja sam kazao i ponavljam da ovaj Zakon tretira samo pokušaj smanjenja administriranja na ovom području, a jednako tako ostaje slojevit problem što je sa hotelima i svim drugima koje naplaćuju boravišnu a onda je zadržavaju kao svoj prihod ... najveći dio godine. A što je isto tako s hotelima koji ne plaćaju nikakvu naknadu za zemljište na kojem obavljaju djelatnost itd., no kako ova tema ne može dopustiti tako široku raspravu onda sam pokušao što je kraće moguće iznijeti ovaj problem na taj način. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Na redu je gospođa zastupnica Ruža Tomašić. Nema je. Gospodin zastupnik Vlado Jelkovac, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege. U Republici Hrvatskoj registrirano je oko 50 tisuća privatnih iznajmljivača sa kapacitetom od 340 tisuća kreveta. Tih 340 kreveta čini otprilike oko 40% ukupnih smještajnih kapaciteta u Hrvatskom turizmu ali tih 40% kapaciteta ostvaruje svega oko 24% turističkog prometa. Iz toga se ipak da zaključiti, dakle da postoji znatan broj građana koji ne prijavljuje svoje goste, nego dakle iznajmljuje sobe i apartmane na crno. Same turističke zajednice procjenjuju da je u nekim sredinama takovih i do 30%. A za turističke zajednice boravišna pristojba daleko je najvažniji i najizdašniji prihod. I one ne prijavljivanjem gostiju, dakle gube prihode, isto tako tim ne prijavljivanjem otežano im je i praćenje turističkog prometa što je njihova obveza. Kvalitetan inspekcijski nadzor u kojem bi oko 300 nadležnih inspektora kontroliralo gotovo 50 tisuća objekata iz fizičkih razloga jednostavno nije moguće. Zato velik broj tih objekata ne registriran, a prema procjenama gubitak države u cjelini uključujući i poreze i boravišne pristojbe doseže i do 100 milijuna kuna. Dokaz tome je i činjenica da je od 48 tisuća ili ovih 50-tak registriranih iznajmljivača za 2003. godinu svega nešto oko 30 tisuća platilo i prijavilo porez i prirez, dakle preko jedna trećina nije evidentirana i nije platila ništa. Ja dolazim iz Karlovačke županije koja je malo specifična, odnosno nešto je drugo u odnosu na većinu rasprava i informacija koje smo ovdje čuli, dakle ovaj morski nazovi turizam je jedna stvar, a ovaj kontinentalni turizam ipak ima niz svojih specifičnosti. Ali ono što je specifično za moju županiju je to da je ona od 13 kontinentalnih županija, dakle izuzev grada Zagreba, županija s najvećim brojem noćenja i na području Karlovačke županije ostvaruje se svako četvrto noćenje na kontinentu kažem izvan Zagreba. Prosječna popunjenost kod nas je 51,61 dan, a u privatnom smještaju oko 45 dana godišnje. No, ono što je specifično je prosječna dužina boravka od samo 1,67 dana. Specifično je to da je taj naš turizam da se ostvaruje najviše u općini Rakovica 64% svih noćenja u Karlovačkoj županiji, ali koje daleko naslonjena i vezana prije svega na Plitvice i zatim slijedi Ogulin koji ima Bjelolasicu pa su tamo također specifični gosti koji borave, dakle i u jednoj i u drugoj od tih sredinama cijele godine. Vezano uz ovaj konkretan prijedlog Zakona, a vezano i za visinu boravišne pristojbe, treba reći da se radi o području od posebne državne skrbi i brdsko-planinskom području zbog kojeg će prihodi turističke zajednice zbog toga biti ostvareni u nešto nižem iznosu, nego što je to bilo do sada. No, razgovarajući sa djelatnicima u turizmu, sa predstavnicima turističke zajednice Karlovačke županije i oni podržavaju ovaj Zakon i ovaj pristup zato jer će za cjelinu sustava po njihovom mišljenju on ipak donijeti neki napredak prije svega zbog kontrole, zbog dodatne registracije, a misle da će biti i motivirajući za male iznajmljivače. U samom prijedlogu Zakona, mislim da bi dodatno u članku 5c. trebalo pojasniti onaj broj dana na koji se obračunava boravišna pristojba i negdje izrijekom reći da li je to 40 dana ili možda uvažiti negdje specifične prilike pa reći da je to i manje dana. No, isto tako mislim da je važno upozoriti na važeći zakon, a gdje se ovom konkretnom prijedlogu ne spominju oni vlasnici vikend kuća, jer podsjetit ću, dakle u postojećem zakonu u članku 2. i članku 12. kaže se, da vlasnici vikend kuća moraju prijaviti svoj boravak i platiti paušalni iznos za period od 15. 6. do 15.9. Ova odredba je primjenjiva za turizam na Hrvatskom Jadranu. Međutim, ova odredba ne mora biti primjenjiva za kontinentalni turizam, iz razloga što vlasnici vikendica jednostavno kažu, pa mi od 15. 6. do 15.9. ne boravimo u svojim vikendicama, ali borave cijeli onaj ostatak godine, dakle 300 dana borave, ali kažu ovih 90 dana u ljetu ne borave. I mislim da bi to trebalo dodatno regulirati u nekim izmjenama i dopunama kako bi se dakle tu uravnotežilo. Ja ću samo podsjetiti da recimo na Dugorečkom području na Karlovačkim rijekama, na rijeci Mrežnici postoji preko 300 vikendica i u najvećom dijelu se na ovaj način regulira to pitanje plaćanja boravišne pristojbe. Spominjano je ovdje već i rečeno da će Zakon biti provediv ili bolje provediv ukoliko se paralelno ili naknadno, ali vrlo brzo donesu izmjene Zakona o državnom inspektoratu. Znači, ne samo da se kontroliraju oni koji su korektni, koji su prijavili svoje kapacitete, nego mislim da prije svega treba moći kontrolirati, e sad je pitanje kako to riješiti zadirući ili ne zadirući u pravo privatnog vlasništva, dakle da se mogu kontrolirati oni koji nisu prijavili, nego koji izbjegavaju plaćanje poreza i mislim da bi baš za takove trebalo znatno pooštriti kazne za kršenje zakona. I da zaključim uz ove izmjene i spremnost na prihvaćanje određenih korekcija koje i ministar u svom izlaganju rekao, držim da se može podržati ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona, jer bez obzira na kritike koje su više ili manje prihvatljive i stoje mislim da ipak možemo očekivati i bolju naplatu boravišne pristojbe, mislim da će se ipak smanjiti boravak na crno, da će se poboljšati nadzor nad iznajmljivačima i da će oni preći iz sfere poslovanja na crno u sferu legalnog poslovanja i na taj način, dakle se smanjiti broj neprijavljenih gostiju. Evo zbog toga podrška ovom prijedlogu izmjena i dopuna Zakona.
Hvala. Imamo jedan ispravak gospodin Zdenko Antešić izvolite.
Kolega Jelkovac je u svom vrlo kvalitetnom i nadasve stručno potkovanom izlaganju učinio dvije greške, pa bih ja htio na njih ukazati. A to je da će ova vrsta oporezivanja biti stimulativna za male iznajmljivače. Upravo je obrnuto. Dakle, ona je ne stimulirajuća za tzv. male iznajmljivače koji imaju popunjenosti ispod 42 dana. I druga greška, druga greška je u tome što je naveo da će razdragani narod hrliti se prijavljivati u sustav paušalnog oporezivanja, mislim na one koji nisu uopće u nikakvom sustavu, to je potpuno netočno.
Mišljenje kao i mnogi drugi mišljenja. Prema tome, slično je to. Teško je to. Budimo još tolerantni prema ovakvim ispravcima. Prelazimo na raspravu po 5 minuta u ime klubova. Prvi je na redu gospodin zastupnik Ante Markov u ime Kluba HSS-a.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege! Nakon ove nadasve otvorene na momente različite i suprotstavljene rasprave ono što je zasigurno će svi zaključiti da se radi o vrlo ozbiljnoj temi, da je ova tema daleko izašla iz svog konteksta i okvira i da je rasprava počesto bila, u cilju te rasprave je bila jedna šira rasprava o stanju ne samo u privatnom smještaju nego u turizmu uopće. Ono sa čime se svi slažemo je cilj a cilj je da privatni smještaj se organizira, da se evidentira i da bude jednako pravno postavljen za sve one koji sudjeluju u ovom vrlo značajnom i vrlo velikom segmentu smještaja u Republici Hrvatskoj što se tiče turizma. Cilj jačanje kontrole nadzora bolja i efikasnija naplata boravišne pristojbe a time i jačanje resursa turističkih zajednica i onih koji vode brigu o svom kraju, o dovođenju novih turista i o načinu organizacije smještaja turista je također cilj sa kojim se svi slažemo. Način na koji se želi realizirati taj cilj kroz ovu sadašnju mjeru paušala donosi svoje dobre i svoje loše strane. Cilj naše diskusije, naših prijedloga je da ojačamo i osnažimo ukupnost ravnopravnog vrednovanja novih učinaka paušala na sve. Da bi se to postiglo evidentno je da tzv. mali iznajmljivači nisu privilegirani ovim paušalom. Da oni, posebno oni dolaze u vrlo osjetljivo područje kada se činjenica da nisu profesionalci, da iza njih ne stoji podrška u smislu posrednika turističkih agencija, kada stoji činjenica da su njihovi kapaciteti mali i vrlo često su to njihovi boravci. Znači, to su njihovi apartmani i njihove sobe a oni radi svoje financijske situacije ljeti se snalaze na neke druge načine. Ako to sve skupa uvažavamo onda moramo uz napomenu da se i ministar složio sa takvom jednom činjenicom onda moramo pokušati do kraja definirati stvar na slijedeći način, da kažemo što je to što se podrazumijeva pod tzv. "male" da ne bi nikoga povrijedili, male po broju smještajnih kapaciteta i male u smislu neimanja ozbiljne organizacije. Tko su to? Po nama se radi o onima koji imaju do 6 ležaja, koji imaju jedan apartman ne veći od 6 ležaja i ona struktura za koju će turističko vijeće turističke zajednice utvrditi da ima ispod 40 dana ali onda mu dozvolimo da ima pravo alternative. Neka sam odluči da li će uzeti paušal kao novi model ili će ostati kod načina obračuna i naplate boravišne pristojbe na osnovu ostvarenog broja noćenja. Uz mjere da se svima omogući da mogu doći do dozvole za iznajmljivanje i da preduvjet za to nije građevna i uporabna dozvola nego ispunjenje minimalno tehničkih uvjeta, tada ćemo ojačati poziciju da se veći broj ljudi registrira. I druga mjera, da se hitno izmijeni Zakon o Državnom inspektoratu, da se prošire ovlasti državnih inspektora i da se regulira ukupno ustrojstvo turističke državne inspekcije. Na taj način vjerujem da se može postići cilj za koga sam siguran da ima jednoglasnu i jednoznačajnu podršku u ovom parlamentu. Prema tome, vjerujem da otvaranje alternative neće naškoditi predlagatelju u smislu njegova cilja. Neka se otvori alternativa tko hoće da bude u režimu po broju noćenja i tko želi biti u režimu paušala. Oni veliki, kažete, su privilegirani. Prema tome, njih alternativa će vrlo jasno odrediti. Oni će uzeti ono što je bolje, ali nemojmo dozvoliti da ovi manji iznajmljivači koji ne mogu biti u istoj poziciji kao oni veliki nastradaju i da umjesto da stvorimo novi red ne napravimo novi razdor. Prema tome, vjerujem da ima prostora što se tiče Kluba HSS-a da se ozbiljno i odgovorno dogovorimo i da ako ćemo donijeti ove izmjene i dopune da budu uistinu one izmjene i dopune koje će stvoriti nove i kvalitetnije odnose ne samo u sektoru naplate boravišne pristojbe nego i sa aspekta ponude i kvalitete koju će moći osjetiti naši turisti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Dame i gospodo zastupnici, na Galeriji u našem Saboru su učenici i nastavnici Srednje škole iz Donjeg Miholjca pa ih pozdravimo. [[Pljesak!]] Hvala. Sada je na redu pet minuta u ime Kluba SDP-a gospodin zastupnik Zdenko Antešić. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče Sabora, cijenjeni ministre, kolegice i kolege! Evo, u jednoj dosta kvalitetnoj raspravi čuli smo da ovo ovakvo predloženo zakonsko rješenje nije dobro i ono neće ispuniti dva osnovna cilja kojemu je težilo ovakav zakonski prijedlog a to je da se prvo smanji crno tržište u ovoj domeni poslovanja, i drugo da će se ubrati više novca u sustav turističkih zajednica. Naime, problem crnog tržišta da opetovano još jedanput kažem nije problem malih iznajmljivača koji nekad preskoče dva, tri dana i prijave ili odjave već je problem velikih apartmanskih naselja koji su potpuno izvan bilo kakvog sustava kontrole i tamo treba naći rješenja da se to crno tržište riješi. Drugo, ovo zakonsko rješenje iako evo već vidimo da je i u istupima gospodina ministra primijećen jedan mekši pristup svakako destimulira male iznajmljivače, dakle oni koji iznajmljuju manje od 42 dana i zapravo na neki način ih kažnjava a stimulira one uvjetno rečeno velike koji imaju popunjenost svojih kapaciteta iznad 42 dana. To se protivi našem stavu da moraju participirati u javnim potrebama oni koji više zarađuju, tako da s te strane smatramo da bi trebalo ostaviti mogućnost prijelaznog rješenja da se tzv. mali iznajmljivači opredijele da li im više odgovara paušalni iznos ili stvarni iznos plaćanja boravišne pristojbe prema broju ostvarenih noćenja. S ovim prijedlogom treba uskladiti i prijedloge drugih zakona i propisa koji prvenstveno reguliraju pitanje turističke kontrole jer zapravo u toj sferi je glavni problem crnoga tržišta. I na kraju, mislim da bi trebalo razmotriti i druge ne represivne nego možda i stimulativne mjere a to je dakle uvođenje eventualno vinjete. To je jedan stimulans s kojim bi oni koji se prijavljuju ostvarivali popust prilikom plaćanja gradskog javnog prijevoza, popust u nekim restoranima, popust na nekim drugim komunalnim uslugama, parkiranju i slično. I to je nešto što poznaje razvijeno turističko tržište i mislim da u tom pravcu bi trebalo također dopuniti ovaj prijedlog. Eto, uz ove primjedbe mislim da bi bilo i poseban, poseban je, posebna je primjedba na zapravo timeing, ovakvi propisi se u pravilu nikada ne donose pred samu turističku sezonu. Jer znamo i sami da je za 20-ak dana Uskrs kada počinje već dolje na obali ozbiljna turistička sezona i ono bi trebalo, recimo, ovaj Zakon bi trebao propustiti u nekakvo prvo čitanje i razmotriti eventualno njegove učinke i uvesti njegovu stvarnu, stvarni učinak za sljedeću turističku sezonu.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak. Gospodn Frano Matušić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Naime, kolega Antešić je na svom samom početku izlaganja rekao da je rasprava pokazala da ovo nije dobro rješenje, a to naprosto nije točno. Rasprava je pokazala različiti spektar razmišljanja, oporba ima svoje stavove, pozicija ima svoje stavove ali naprosto se ne može izvesti takav zaključak da ovo nije dobro rješenje.
To je zaključak gospodina Antešića, ne Sabora pa on ima pravo na takav zaključak. Prelazimo dalje. U ime Kluba HSP-a gospodin zastupnik Pero Kovačević, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo, gospodine ministre. Nama u Klubu HSP-a je drago što su naša stajališta o ovoj problematici manje-više podržali svi klubovi. Ali s druge strane žalosna je činjenica da svi za ovu problematiku znamo unatrag 10 godina a da smo tek danas u Hrvatskome saboru na ovoj plenarnoj sjednici utvrdili činjenično stanje. A činjenično stanje je takvo da se ovim Prijedlogom zakona neće postići efekti koji su planirani, znači u borbi protiv sive ekonomije, rada na crno odnosno nelegalnog iznajmljivanja soba i apartmana. Žalosna je činjenica da je to znala i bivša vlast i nije ništa napravila u tome razdoblju, evo Šime je bio i ministar, državni inspektorat je to njemu sve bio dostavio ali nikakve mjere nisu poduzeli. Prema tome, jedino je dobro ovo što smo utvrdili nesporno činjenično stanje, a činjenično stanje je takvo da se ovim Zakonom neće postići bitno u borbi protiv sive ekonomije, rada na crno i neće ovaj Zakon, neće biti poticaj onima koji se bave iznajmljivanjem soba i apartmana nelegalno, znači koji nisu registrirani da će oni sada prijeći na ovaj sustav, da će se registrirati. Dapače, ova rješenja koja su sada tu sadržana će omogućiti i već se sada to događa da mnogi koji su bili registrirani biti će neregistrirani. Zbog toga smo rekli da je paralelno sa ovim Zakonom trebao ići Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o državnom inspektoratu i trebao je ići čak i Zakon o porezu na dohodak. Na taj način bi se omogućilo stvaranje učinkovitog sustava, i to znači ne opterećivati više one koji jesu registrirani, kod kojih inspektori idu, jer kod drugih ne mogu ući inspektori zbog činjenice što su neregistrirani i bez naloga suca za prekršaje. To je činjenica! A i kada uđe nema mjere poduzimanja, znači koje će biti prije svega preventivne i spriječiti će daljnje bavljenje iznajmljivanja soba i apartmana a nije registriran, u tima situacijama se može predvidjeti jedna od mjera, zabrana obavljanja te djelatnosti na mjesec, dva dana, jer samo takve mjere, žalosna je činjenica ali mi se ne možemo boriti bez učinkovitih mjera koje dajemo inspektorima na ovom velikom i ogromnome području, znači području sive ekonomije i svega drugoga. Nadamo se da će se sada i druge teme i u područja rada na crno, u području kršenja prava radnika od strane poslodavaca, isto će Vlada krenuti na ovaj način, ali ne na ovaj način ovako loš. Prema tome, mi u HSP-u možemo prihvatiti i glasovati ćemo za ovaj Zakon pod dva uvjeta. Prvi je bitan uvjet da se da alternativa, znači onima koji ispod 25, ispod 40 dana imaju popunjenost, znači malim iznajmljivačima, da odluče hoće li ići na paušal ili hoće li ići na boravišnu pristojbu, znači to je prvi uvjet. Drugi je uvjet da na idućoj sjednici dobijemo Zakon o izmjeni i dopuni zakona o državnom inspektoratu gdje će se dobiti ovlasti gospodarskim inspektorima da će učinkovito se morati ići boriti protiv onih koji se bave znači nelegalnim iznajmljivanjem kod kojih je nazočna siva ekonomija odnosno rad na crno. Jer o ovim mi stvarima ništa ne postižemo, pogotovo ono što je kazano u ciljevima koji se žele postići ovim Zakonom. Jer ovaj način koji je sada dapače, mi ćemo poticati da oni koji su registrirani idu isto u ovo područje. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin zastupnik Šime Lučin, izvolite.
Hvala lijepo. Netočan je navod kolege Kovačevića da svi podržavaju Prijedlog HSP-a, barem što se tiče SDP-a, SDP ne podržava Prijedlog HSP-a, nego dapače, meni se čini da se ovdje HSP priključio prijedlogu SDP-a. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I još pet minuta u ime Kluba HDZ-a, gospodin Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine ministre. Dopustite mi još jedanput u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice istaknuti nužnost donošenja ovakvog jednog Zakona da bi se prije svega unijelo reda u ovom dijelu gospodarskog djelovanja ali isto tako da bi se pomoglo svima onima koji se bave ovom djelatnošću da na jedan lakši način obračunavaju ono što im je obveza i da na lakši način transparentnije, bez puno birokratske procedure dođu do boljeg rezultata. Naime, u vođenju paušala ima namjeru prije svega privatnim iznajmljivačima pojednostaviti sve procedure oko prijave, odjave turista, plaćanje boravišne pristojbe i obračuna i plaćanja poreza. Samim time i inspekcijski nadzor se usmjerava tamo gdje se treba usmjeriti. Također mislim da je još jedanput važno istaknuti da su u izradi ovog Prijedloga bili uključeni i predstavnici privatnih iznajmljivača koji su sa svojim sugestijama, svojim prijedlozima došli zajedno sa predstavnicima Vlade i do najboljeg rješenje u ovom trenutku i njihovi stavovi su što je jako važno bili uvaženi pri izradi ovog zakonskog prijedloga. Naravno, ova rasprava je pokazala da je potrebno napraviti određene modifikacije koje je i sam ministar ovdje najavio. I u tom smislu ga apsolutno podržavamo, prije svega modifikacija oko proširenja klasifikacije, što znači sa tri na šest da bi se razlike koje stvarno postoje u gradovima gdje je gospodarska aktivnost vezana uz turizam izuzetno razvijena pa samim time i privatno iznajmljivanje, da bi se te razlike koje postoje između objekata koji su u blizini mora koje naravno da se lakše popunjavaju i onih koji su u udaljenijim gradskim četvrtima da bi se te razlike uvažile i da bi se upravo na temelju tih razlika i drugačiji iznosi plaćali. Dakle, u tom smislu gospodine ministre imate podršku Kluba HDZ-a i doista treba još jedanput možda razmisliti o ovoj modifikaciji koja je vezana uz smanjenje broja dana po kojima se računa popunjenost. I ja evo, sugeriram u ima Kluba da se još jedanput možda i o tome razmisli ali u svakom slučaju riječ je o jednom kvalitetnom prijedlogu koji će pokušati uvesti reda u ovo područje koje do sada je bilo dosta zanemarivano, moramo reći da doista nije bilo nikakvih poboljšanja u proteklim desetljećima na ovom području i mislim da je ovo jedan prvi korak kojeg će trebati slijediti i neki drugi koraci i možda neke izmjene i nekih drugih zakona kako bismo uveli reda i na ovom području gospodarske djelatnosti. Dakle, Klub HDZ-a podržava ovaj Prijedlog zakona i vjerujem da ćemo u samim modifikacijama koje je najavio sam ministar biti zadovoljni i mi ali i privatni iznajmljivaći i svi oni koji se bave ovom gospodarskom djelatnošću. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, gospođa Ruža Tomašić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ispravljam netočni navod kolege Matušića gdje kaže uvođenjem ovoga Zakona da će se konačno uvesti reda među iznajmljivače. Pa ja mislim da će se zapravo sa ovim Zakonom, da će se kazniti poštene i vrijedne ljude, a nagraditi malverzaciju. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin ministar Božidar Kalmeta. Izvolite.
Vidite, imamo 50 tisuća registriranih iznajmljivača vezano za ovu sad repliku. Od tih 50 tisuća registriranih iznajmljivača porez je platilo 29 tisuća. Znači da 20 tisuća nije platilo porez. Pa to su činjenice, to su brojevi. Itekako ima veze kolega Antešiću. Od 50 tisuća 29 je platilo porez, 20 tisuća nije platilo porez. E sad ako vi želite i dalje da ostanemo gdje jesmo i da se ništa ne makne onda može se i o tome razgovarati. Ali onda moramo znati da želimo i dalje imati 30% crnog biznisa u iznajmljivanju soba. Ako smo za to onda sam i ja za to. Ali mislim da to nije, da to nije dobro. Danas je bilo puno dobrih rasprava što samo, što samo po mom skromnom mišljenju kazuje da je tematika pogođena i da je to nešto o čemu treba raspravljati i da je to nešto gdje moramo napraviti korak naprijed. Ja sam uvjeren da je ovakav jedan Prijedlog zakona jedan korak naprijed i da će se s njim postići sve ono što će se postići. Rekao sam da sam i da smo slušali sve rasprave, ja vam zahvaljujem na tim raspravama. Da ćemo bez obzira od kog one dolazile ako su argumentirane i dobre da ćemo ih uvažiti i da ćemo kroz amandmane kojih ima desetak i više, ne znam koliko ih ima, da ćemo takve stvari i uvažiti, a sve u cilju da dobijemo jedan, jedan dobar prijedlog, prijedlog, jedan dobar Prijedlog zakona kojim želimo postići da bude bolje i državi, ali da bude bolje i privatnim iznajmljivačima. Vodit ćemo računa o malim iznajmljivačima, vodit ćemo računa o kategorijama i ako treba sukladno amandmanima koji jesu napravit ćemo u tom smislu određene korekcije. Još jednom zahvaljujem svima na raspravi.
Hvala lijepa ministru. S time je ova rasprava zaključena. Odlučivat će se kad se ispune uvjeti.
Sljedeće. Konačni prijedlog zakona o dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi. Amandmane je podnijela Vlada. Prvo trebamo glasovati poslije roka, prvo trebamo glasovati da li ćemo raspraviti i glasovati o amandmanu Vlade koji je podnijela poslije roka. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 69 glasova za, 6 suzdržanih i 12 protiv prihvaćeno da će se raspraviti i glasovati o ovom amandmanu Vlade. Molim državnog tajnika gospodina Mičića da o tome, da obrazloži prijedlog amandmana.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Dakle, amandman Vlade u članku 1. koji se predlaže novi članak 5.c iza stavka 1. dodaje se novi stavak koji glasi: Iznimno odredbi stavka 1. ovog članka građani koji sukladno rješenju odobrenju za pružanje ugostiteljskih usluga građanu u domaćinstvu iznajmljuju dvije sobe ili jedan apartman do najviše 4 postelje, u općinama i naseljima u kojima je prosječna godišnja popunjenost kapaciteta u privatnom smještaju prema podacima turističke zajednice manja od 40 dana, boravišnu pristojbu mogu naplatiti, … [[govornik se ne razumije]] pružene usluge noćenja ili boravišnu pristojbu mogu platiti u paušalnom iznosu.
I dalje u nastavku isto imate. Dosadašnji stavci 2., 3. itd.
Dosadašnji stavci 2., 3., 4., 5. i 6. postaju stavci 3., 4., 5., 6. i 7. i dosadašnji stavak 4. koji postaje stavak 5. mijenja se i glasi: Koeficijenti razreda turističkog mjesta u kojem se pružaju usluge iz stavka 1. ovog članka utvrđuju se u visini 1 za razred A, u visini 0,85 za razred B, u visini 0,70 za razred C i u visini 0,50 za razred D i druga nerazvrstana mjesta.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je ovaj amandman Vlade prihvaćen sa 89 glasova za, 2 suzdržana i 7 protiv. Sada molim državni tajniče imamo tablicu sa amandmanima. Imate ju? Amandman 1. Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Drugi Odbora za turizam.
Ne prihvaća se. Zbog amandmana Vlade kojim se stavak 4. mijenja.
Odbor za turizam. Nema nikoga. Moramo glasovati. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat. Amandman nije dobio potrebnu većinu, jer je za njega glasalo 21 zastupnik, 5 suzdržanih, 69 protiv. 3. zastupnika Antuna Peruška.
Prihvaća se.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Četiri Kluba zastupnika HSS-a i SDP-a.
Prihvaća se.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Peti amandman zastupnika Željka Kurtova.
Ne prihvaća se. Uvažavajući selektivni pristup za privatne iznajmljivače Vlada Republike Hrvatske je podnijela amandman na novo predloženi članak 5.c i to na način da se iza stavka 1. doda novi stavak 2. koji bi omogućio izbor između paušalnog načina plaćanja boravišne pristojbe i plaćanja boravišne pristojbe po noćenju za privatne iznajmljivače s kapacitetom do četiri postelje odnosno dvije sobe, jedan apartman.
Kolega Kurtov.
Gospodine predsjedniče, ovo je smiješno. Pa nije bitno je li ima četiri postelje ili dvadeset postelja. Ona isto može biti napunjeno dvadeset dana ili četrdeset dana. Pa mislim, ovo je stvarno smiješno da ovaj amandman se ne prihvaća, mislim. Glasovanje.
Molim glasovanje. Uključite se. Možete glasovati. Rezultat? Amandman nije dobo potrebnu većinu, 22 glasa za, 10 suzdržanih, 64 protiv. Šesti amandman zastupnika Antuna Peruška.
Prihvaća se.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Sedmi amandan također zastupnika Antuna Peruška.
Djelomično se prihvaća. Vlada Republike Hrvatske je svojim amandmanom iza riječi: "d" dodala riječi: "i druga nerazvrstana mjesta".
Kolega Peruško, izvolite!
Pa, zadovoljan sam. U stvarnosti je zapravo prihvaćen. Odustajem. Povlačim.
U onom dijelu koji nije prihvaćen amandman povučen. A u dijelu u kojem je povučen postaje sastavni dio zakona. Amandman osmi Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Deveti Odbora za turizam.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. I deseti Odbora za turizam.
Prihvaća se.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Hvala, državni tajniče. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 89 glasova za, 5 suzdržanih i 5 protiv donesen Zakon o dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Predlažem zastupnicima i zastupnicama da nakon što smo se sporazumjeli da se spoje ove četiri točke dnevnog reda kako bi uštedili na vremenu i na uvodnim raspravama i posebnim raspravama, a u skladu sa našim nastojanjem da nekako kroz jedno vrijeme nadoknadimo i jučerašnji dan predlažem da raspravljamo bez pauze o ovim točkama dnevnog reda pa ćemo se nadamo i na taj način dobiti nešto na vremenu. Ako nema protivljenja smatram da je to prihvačeno. I prelazimo na ove 4 točke dnevnog reda: 8. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o područjima od posebne državne skrbi, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 261; koji je predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Također: 9. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o područjima posebne državne skrbi, s Konačnim prijedlogom zakona - Predlagatelj Klub zastupnika SDP-a, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 250; Zatim na: 10. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o brdsko-planinskim područjima, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 262; koji je predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. I također i po istom Zakonu koji je predlagatelj Klub zastupnika SDP-a: 11. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o brdsko-planinskim područjima s Konačnim prijedlogom zakona – Predlagatelj Klub zastupnika SDP-a, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 249; Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje Zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli: Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za lokalnu i područnu /regionalnu/ samoupravu i Odbor za useljeništvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik Vlade predlagatelja, gospodin Božidar Kalmeta uzeti riječ? Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa vezano za sve ove 4 točke koje dvije predlaže Vlada, a dvije predlaže klubovi evo ja ću, ja ću pokušati objedinjeno o jednoj i drugoj reći nekoliko riječi. Mislim da je tu stvar dosta jasna. Naime Zakon o područjima od posebne državne skrbi, Zakon o područjima od posebne državne skrbi donesen je 1996. godine i do sad je on mijenjan 6 puta. Među Izmjenama i dopunama zakona u 2000. godini utvrđena je odredba kojom se porezni prihod iz naslova poreza na dohodak i poreza na dobit koji su ostvareni na području jedinica lokalne samouprave a koji prema Zakonu o financiranju jedinica lokalne samouprave pripadaju Državnom proračunu ustupaju jedinicama, jedinicama lokalne samouprave. Ili jednostavnije dakle država se odriče onih svojih prihoda i spomenutih poreza na tim područjima u korist, u korist tih područja. Izmjenama Zakona o brdsko planinskim područjima 2003. godine takva je mogučnost ajde, nećemo povlastica, utvrđena i za brdsko-planinska područja s tim da se rok njene primjene i za ova područja vezuje na vremensko ograničenje i utvrđeno je Izmjenama i dopunama zakona o područjima od posebne državne skrbi. Ovim se mjerama željelo ojačati fiskalne kapacitete jedinica lokalne samopurave na područjima od posebne državne skrbi i na brdsko-planinskim područjima te im jasno omogučiti da onda s tim samostalno raspolažu, odlučuju o utrošku tih sredstava i da s tim sredstvima jasno rješavaju brojne, brojna pitanja koja imaju na tim područjima. Kako rok za primjenu ovih mjera ističe 29. srpnja ove godine Vlada ovim Prijedlogom zakona o izmjenama zakona o područjima od posebne državne skrbi i Prijedlogom zakona o izmjenama zakona o brdsko-planinskim područjima, predlaže da se dokine ta, da se dokine to vremensko ograničenje kad su u pitanju ova dva zakona. Dakle da više nije rok srpanj nego da se on do daljnjega dokine. Evo to je prijedlog koji Vlada predlaže. Čime to obrazlažemo. Obrazlažemo da ta područja još uvijek nisu kad su u pitanju, kad je u pitanju njihov standard, kad su u pitanju njihovi prihodi, još uvijek nisu rame uz rame da tako kažemo u odnosu sa drugim područjima i da je još uvijek potrebna ta dodatna financijska injekcija na tim područjima kako bi se mogao održavati standard življenja na tim, na tim područjima. Evo gospodine potpredsjedniče toliko bih ja za uvod. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba SDP-a o ovim dvoma prijedloga zakona će gospodin, govoriti gospodin zastupnik i potpredsjednik Mato Arlović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Zbog čega je potrebno prihvatiti ove izmjene i dopune zakona jednog i drugoga zapravo je daleko važnije raspraviti nego samu činjenicu što ćemo prihvatiti ove izmjene i dopune zakona. Mi iz Kluba zastupnika SDP-a bi htjeli podsjetiti da su u Republici Hrvatskoj na žalost koncept regionalnog razvoja zemlje i sa ekonomskog i sa bilo kojeg drugoga aspekta potpuno zanemaruje u vrlo, vrlo loše provodi. I u takvoj situaciju htjeli mi ili ne htjeli imamo jedan negativan trend koji se manifesno pokazuje a koji rađa puno više posljedica u kojima valja voditi računa. Koji je to, to trend. Da sve veći i broj, broj naših županija zaostaje za razvojem središta zemlje odnosno glavnim gradom Zagreba i da u takvoj situaciju je takav zaostatak u razvoju desetak i više puta prema nekim procjenama oko 13 puta. Primjerice Slavonske baranjska, Vukovarskoj srijemska i Lično senjska županija zaostaju za glavnim gradom. I to je manifesna posljedica. Ali daleko je veći problem nešto drugo, da se čitav niz ekonomskih resursa kao što su prirodna bogatstva zemljište, šume, zatim gospodarska resursi postojeća trgovačka društva kapaciteti i tako dalje i ljudski resursi ne stavljaj u funkciju da bi osigurali rast i razvoj i da bi se komparativne prednosti tih područja zapravo što više koristile u interesu razvoja prije svega tih područja a onda i ukupne zemlje odnosno i državne i društvene zajednice. Isto tako valja reći i skrenuti pozornost da na tu činjenicu što je grad Zagreb u povoljnijoj poziciji nego ostale županije, ne treba i ne smije se zamjerati gradu Zagrebu to je pitanje koje mora razrješavati država, vodeći regionalnu koncepciju razvoja i koje mora ostvariti i otvoriti prostor da bi se zapravo ove prednosti stavile u funkciju. I da bi omogućili taj razvoj. Na žalost u tom pogledu neke korake koje smo započeli evo mogli smo dovesti u situaciju da ih ugrozimo kao što je istek ovoga zakona koji jedinom dijelom to otvara. Zašto je tome dužna država, ne samo iz gospodarskih socijalno razloga i kulturnih razvoja nego i same činjenice Ustava Republike Hrvatske, koji jasno kaže u članku 137. država je dužna pomagati financijski slabije jedinice lokalne samouprave u skladu sa zakonom. Poštovane kolegice i kolege svi vi znamo da više desetaka ili gotovo više od jedne trećine jedinica lokalne samouprave praktički ne mogu oprihodovati prihode koji su potrebni da ispune svoje zakonske obveze u ostvarivanju funkcioniranja sadržaja i nadležnosti jedinica lokalne samouprave. Naročito teško to pogađa područja koja su se nazvala ne znam brdsko planinska, otočna područja i tako dalje i tako dalje. Za neke od njih smo donijeli posebne zakone kao što je Zakon o otocima, kao što je zakon o brdsko planinskim područjima a zbirno zapravo i Zakon o područjima od posebne državne skrbi koji je utvrdio tri veoma ili 4 veoma važna cilja koja se treba postići. Jedan je naravno da se otklone posljedice rata i brže omogući brži povratak stanovništva, drugi je sasvim sigurno da se pokuša poboljšati demografska slika stanovništva na tom području, naravno gospodarski napredak, i ono o čemu mi ne razgovaramo ili nedovoljno razgovaramo a to je ravnomjerni razvitak svih područja Republike Hrvatske. Polazeći od toga je sasvim jasno i sasvim je razumljivo da su građani i predstavnici izabrani u jedinicama lokalne samouprave, kada su vidjeli da zakon praktički istječe 29. srpnja misli se na zakon o brdsko planinskim područjima i Zakon o područjima o posebne državne skrbi koji na taj način otvara mogućnost prestanka financiranja po ovom osnovu. Jednostavno pokrenuli inicijativu i veliki broj naših jedinica lokalne samouprave od recimo grada Novoga Vinodolskog, Vrbovskog, Ne znam Čabra, Delnica i tako dalje, koji su na području dalmatinske zagore odnosno Gorskog Kotara i tako redom, su zapravo postavili vrlo, vrlo ozbiljna pitanja što učiniti. Sukladno tome jedna naša županije Primorsko goranska županija je organizirala jedan posebni okrugli stol na kojem se vodila rasprava o ovom pitanju. A zašto se vodila zapravo rasprava, sa načelnog stajališta i sa ustavno pravnog stajališta sam rekao između ostaloga i malo prije, a sa konkretnog stajališta dozvolite da podsjetimo da zakonom o brdsko planinskim područjima a u vezi sa Zakonom o područjima od posebne državne skrbi koji na temelju članka 45. i članka 7c. praktički omogući isplatu odnosno provedbu Zakona o brdsko planinskim područjima. Osigurano je nekoliko važnih prednosti koji jačaju regionalni razvoj i razvoj područja koja su u teškoj situaciji. I zbog demografske situacije, i zbog ratom zahvaćenih područja kao što su periferna područja osobito Lika, Dalmatinska zagora i tako redom. I naravno i zbog toga što se regionalno nedovoljno ulaže i razvoja to područje. Prvo, da se radi se o činjenici da se porezni prihodi s naslova poreza na dohodak i porezna na dobit u područjima od brdsko planinskim područjima praktički prenose u cijelosti na jedinice lokalne samouprave, s time da 90% toga poreza pripada jedinici lokalne samouprave a 10% županiji. Dakle i sada vidjet ćete nešto što je nevjerojatna činjenica, iz tih svih pogodnosti koje ću pobrojati, valja uočiti a prije svega ovih poreznih da se negdje kreće između 20 i 40% povećanje prihoda tih jedinica lokalne samouprave sa toga naslova koje praktički iz tih prihoda obavljaju vrlo važne djelatnosti i koji ulažu u komunalnu infrastrukturu, razvoj poduzetničkih zona u kreditiranje, programe u kulturi, sportu, predškolskom školskom odgoju, socijalne programe, vatrogastvu i ostale programe koji će koje praktički osiguravaju rast i razvoj te jedinice lokalne samouprave i istodobno stvaraju uvjete koji su potrebni za život prosječnog odnosno, bilo kojeg građanina koji tamo treba živjeti. I naravno da to motivira stanovništvo prvo koje tamo se nalazi da ostane tamo živjeti, i drugo stanovništvo koje bi moglo se vratiti da se vrati i da nastavi prije svega ono koje je ratom bilo prognano ili raseljeno da se vrati. A naravno i drugi dođu ulagati i zbog ovih slijedećih mjera u kojima također valja voditi računa. A to su primjerice, porezne olakšice propisane zakonom jer je omogućeno da svaki građanin koji radi može dobiti olakšanje porezno olakšanje u iznosu od 2500 kuna mjesečno. I to ima pravo nakon obračuna poreza dobiti kao povrat poreza. Dalje tu je prednost u ostvarivanju prava na zakup poljoprivrednog, šumskog zemljišta pravo na zakup odnosno, povlasticu organiziranja lovišta i ostvarivanju ribolovnog prava i tako dalje i tako dalje. Naravno pod uvjetima pod jednakom uvjetima u odnosu na one treće koji se pojavljuju na ovom području. Tu je naravno i naknada jedinicama lokalne samouprave sa naslova korištenja nafte i plina, koja iznosi 5%. A za ostale mirovine sirovine u rasponu od 5%, ostvarivanje njihova prodajom na području Republike Hrvatske koja također pripada županiji po principu i jedinici lokalne samouprave u 100% iznosu po principu da se dijele 50 – 50 posto. Kad se sve to skupa uzme onda se vidi da se radi o vrlo ozbiljnim i vrlo kvalitetnim prihodima s jedne strane i s druge strane vidi se da bi zapravo trebalo vrlo, vrlo ozbiljno u Republici Hrvatskoj razmisliti o jednoj važnoj činjenici. Dali je stvarno potrebno da porez na dobit i porez na dohodak uopće u buduće ostane prihod države. Iz jednoga jednostavnog razloga, jer su to beznačajni postotci zapravo u prihodu državnog proračuna recimo porez na prihod svega oko 3%, a isto vrijeme to je značajan izvor prihoda. Jedinicama lokalne samouprave i županijama s jedne strane i s druge strane to je značajan sredstvo za postizanje ravnoteže vezano za regionalni razvoj, osobito, kada je u pitanju porez na dohodak, s obzirom da bismo taj porez uplaćivali jedinicama lokalne samouprave prema prebivalištu građanina, odnosno zaposlenika. Ako takve situacije imamo u vidu onda o ovoj činjenici također treba vrlo ozbiljno raspraviti i o njoj valja voditi računa i umjesto da se prestane donositi zakon kojim treba prestati, primjena tog zakona koji je omogućio to nekim jedinicama lokalne samouprave, u konkretnom slučaju na brdsko-planinskim područjima, mi bi zapravo razmisliti da to osiguramo za područje cijele Republike Hrvatske, a za ova područja vidjeti dodatni dio zapravo subvencioniranja kako osigurati i omogućiti da se poveća takva ulaganja. Naravno, sveukupno kad uzmete od općine do općine, od grada do grada, onda ćete doći da je to negdje u prosjeku oko 27% prihoda tih jedinica lokalne samouprave ili gotovo 1/3 koja se sa ovog naslova ostvaruje. To je potpuno jasno i prihvatljivo i nema govora da u takvoj situaciji ne bismo i mogli ovo podržati. Ja mislim da svi klubovi trebaju to podržati, u toj situaciji za nas iz Kluba zastupnika SDP-a čak je manje važno koji će prijedlog zakona biti usvojen. Ali ipak istine radi, htjeli bi reći da je ideja i prijedlog izmjena i dopuna ova dva zakona došao iz Kluba SDP-a, ne znam, 11. veljače, kao službeno zaprimljeni prijedlozi, da su Vladini došli 22. veljače, itd., itd. I šta se zapravo dogodilo u ovoj konkretnoj situaciji? Mislim da se dogodilo da su opozicijske stranke, što je u redu, što je sasvim u redu, brže, kvalitetnije i ako hoćete, spremnije reagirale na poticaje od strane građana, od strane jedinica lokalne samouprave, jer na neki način one, to je njihova i dužnost da vrše pritisak prema vlasti da bi zapravo izborili određena prava prema jedinicama lokalne samouprave i građanima, i na kraju krajeva da vrše pritisak prema Vladi da uvodi ovakvu uravnoteženu politiku. Posljedica toga je, naravno da je Vlada zapravo 22. veljače pripremila prijedloge zakone, uputila ih u saborsku proceduru, praktički na temelju ideja koje je, ili prijedloga rješenja koje je dao Klub zastupnika SDP-a. Nas to ne smeta. Mi ovo govorimo iz razloga što smo zapravo zadovoljni i ponosni. Jer ako će svaki puta prihvatiti, ovaj puta našu ideju, drugi puta drugog kluba ideju, pa i klubova vladajuće koalicije Vlada ako je to u interesu građana Republike Hrvatske, ako je to u interesu razvoja Republike Hrvatske i razvoja naše državne i društvene zajednice, onda ćemo mi biti sretni i zadovoljni. A osim toga mislim da ćemo time stvoriti jednu novu stranicu jačanja, zapravo dodatnog jačanja parlamentarnog sustava u Republici Hrvatskoj i gdje će se vidjeti da često puta mogu, pa makar kao ideja, kao rješenje proći prijedlozi zakona koje su zapravo ponudili klubovi zastupnika a ne svaki puta Vlada. I u tom pogledu je sasvim jasno da mi zbog toga izražavamo jedno zadovoljstvo. Treće što bismo u vezi s ovom činjenicom htjeli reći jeste činjenica da mi u Klubu ocjenjujemo, imamo veliki stupanj razumijevanja prema Vladi Republike Hrvatske vezano za njene velike napore oko ostvarivanja koncepta pridruživanja Hrvatske Europskoj uniji i NATO savezu i atlantskim, drugim atlantskim asocijacijama i znamo da puno ulažu vremena, truda i napora oko toga i u tome ih podržavamo. Ali smatramo da bi se to vrijeme, raspoloživo vrijeme moralo kvalitetno raspraviti jer se ne smije zanemariti pitanje razvojne politike, gospodarske politike, pitanje socijalne, kulturne politike ili ukupno govoreći unutrašnje politike Republike Hrvatske. Što Republika Hrvatska bude kvalitetnije ispunjavala unutrašnju politiku koja će omogućiti veći standard, bolji i napredniji gospodarski razvoj i prosperitet svih naših građana i naravno pravnih subjekata u Republici Hrvatskoj, vjerujte, naravno u ozračju vladavine prava, demokratskom ozračju, itd., vjerujte da ćemo time biti bliže europskim asocijacijama i Europskoj uniji i NATO paktu i potrebniji njima nego što mi to često puta u tom pogledu sagledavamo. Prema tome da zaključim u ime našeg kluba zastupnika. Mi u ovom trenutku još uvijek ostajemo kod naših prijedloga ali nemamo niša protiv, ovisno o tome vidjeti ćemo kako će se rasprava razvijati, da možda zbog olakšanja procedure razmotrimo i mogućnost da do kraja rasprave povučemo naše prijedloge zakona. Dakako ukoliko procijenimo nakon rasprave po klubovima da su klubovi spremni poduprijeti rješenje koje Vlada Republike Hrvatske preuzela od Kluba zastupnika SDP-a i predložila usvaja dva prijedloga zakona, da se ova pitanja riješe na dobrobit naših građana i jedinica lokalne samouprave u Republici Hrvatskoj i naravno naših županija. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Ja se zahvaljujem obadvojici uvodničara što su nam uštedili jako, jako puno vremena svojim kratkim i konciznim uvodnim izlaganjima. A sada ispravak navoda gospodin Frano Matušić, oprostite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Naime, ja moram ispraviti apsolutno netočan navod kolege Arlovića, da je njegov klub brže i kvalitetnije reagirao u pripremi ovog prijedloga. Trebam podsjetiti kolegu da je hrvatska Vlada donošenjem Zakona o izvršenju proračuna upravo predvidjela i jasno se odrekla jer u tom zakonu je vrlo jasno da se Vlada odriče proračunskog prihoda iz ove namjene. Prema tome, tada smo jasno dali do znanja da se neće ta sredstva ubirati, da neće ići u državni proračun nego da će ostati i dalje na raspolaganju općinama, gradovima i županijama. To je bilo sasvim jasno. A kao posljedica toga je naravno i sada izmjena ovog zakona, izmjena tog datuma kad ta barijera, vremensko ograničenje prestaje važiti. Prema tome, u samom donošenju proračuna je bilo vrlo jasno, jasno dato na znanje svim gradovima i općinama da država neće od njih potraživati nego da će ih i dalje, da će im i dalje ta sredstva dati na raspolaganje.
Ne prijavljuje se. Hvala [[Upadica: Ugasi mikrofon. Gasi se automatski sigurno.]] Otvaram raspravu. U ime Kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče i cijenjeni gospodine ministre, uvažene gospodo zastupnici. Evo Vlada u svojem obrazloženju na ovoj prvoj uvodnoj strani navodi da Zakonom o brdsko-planinskom području urešuju se poticajne mjere za demografsku obnovu, gospodarski rad i održivi razvitak te stvaranje preduvjeta za rješavanje socijalnih prilika i podizanje životnog standarda stanovnika na tom području", gotov citat. I da budem iskren ne znam ni jedan zakon koji tretira lokalnu samoupravu ne računajući ovaj o kojemu ćemo također govoriti a to je taj o posebnoj državnoj skrbi koji na efikasni, na konkretni, na stvarni način pomaže tzv. brdsko-planinskim područjima no što to čini Zakon o brdsko-planinskim područjima. Istina je, taj zakon se primjenjuje svega dvije godine. Netko će reći premalo da bi se vidjeli svi efekti tog zakona. Međutim ti krajevi, ti brdsko-planinski krajevi Republike Hrvatske nakon usvajanja tog zakona su naprosto odahnuli. Neću reći da su oni preporođeni, ali s pravom se može reći da su općine i gradovi na koji se taj zakon odnosi odahnuli. Kako to npr. izgleda u praksi ja ću pokušati iskazati na primjeru grada Buzeta, iz kojega i sam dolazim. Godine 1994., a bilo je to vrijeme rata, proračun tog grada iznosio je svega 6 milijuna kuna. Bila su to teška vremena, pola gospodarstva bankrotiralo je. Mi smo imali tu nesreću da je i oko 250 slovenskih obrtnika 91. godine napustilo Buzet, vratilo se u Sloveniju, da je ostavilo za sobom na stotine radnika. Oko 300 do 400 ljudi svoj kruh je potražilo u Italiji, oni drugi su bili na fronti itd. No, uspjelo se trendove u zadnjih deset godina preokrenuti tako da na današnji dan taj grad ima 82 nezaposlena, oko 2,5%. Vjerojatno ni jedan grad u Republici Hrvatskoj nema takvu stopu nezaposlenosti i dnevno oko 200 radnika u Buzet dolazi raditi iz Pazina, Rijeke pa čak i slovenskog Kopera ili Kopra, jer u protivnom bi život stao. Znači pravi efekt decentralizacije mogu se vidjeti u sredinama koje su riješile glavne gospodarske probleme. I opet da se vratim na taj grad. Proračun tog grada 2001. bio je 16,7 milijuna kuna. 2002. sa 3 milijuna kune kredita bio je 24 milijuna kuna. 2003. 27 milijuna kuna, a tu se je brdsko-planinski taj efekt osjetio svega 6 mjeseci. 2004. 35,5 milijuna kuna, a za ovu godinu planiran je proračun od cca 40 milijuna kuna. Znači zahvaljujući i tom zakonu proračun je u četiri godine u gradu Buzetu povećan za 24 milijuna kuna u čemu godišnje samo taj efekt brdsko-planinskog područja je između 13 i 14 milijuna kuna. Ono što je svakako zanimljivo da se za investicije 2001. moglo izdvojiti 2,6 milijuna kuna, a ove godine u tom gradu za investicije biti će moguće izdvojiti 19 milijuna kuna. Zato je i interes sa stranačkim listama u tom gradu takav kakav je. Za jednu takvu sredinu 19 milijuna kuna to je ogroman novac. Novac kojim se doista mogu riješiti svi vitalni komunalni problemi, ali i socijalni. Tako neće biti recimo npr. svakom penzioneru koncem godine isplatiti po 400,00 kuna božićnice, građanima omogućiti besplatne udžbenike, povećati iznose za novorođenu djecu, jer problem je to ogroman. 90 ljudi godišnje umire, 61 je svega rođeno i konačno trebao staviti rezervu za 2006. ako se uvede nova zdravstvena reforma. No, da se vratim na zakon. Ovaj zakon ima socijalnu, ali kao što je to rekao i gospodin Arlović, on ima i svoju gospodarsku dimenziju, a sa druge strane lišava državi svega 99,3 milijuna kuna ili 14 milijuna eura što je za državu doista jedan skroman iznos bez obzira što ne treba zanemariti bilo koji iznos koji se spušta na lokalnu razinu. Po tom recimo zakonu jedna općina Motovun ili Gračišće dobivaju sveg 1 milijun kuna kao brdsko-planinsko područje. Za državu vjerojatno tih milijun kuna ne znači mnogo, ali tim sredinama to je jedna kapelica koja tim ljudima koji tamo žive ogromno znači. Taj zakon recimo ostavlja 2 milijuna kuna jednome Cerovlju ili jedan milijun kuna Lanišću što opet za državu ne znači mnogo, ali bez tog novca te općine naprosto bi došle u pitanje iako se svi moramo upitati kamo vodi recimo i politika permanentnog povećanja općina u Republici Hrvatskoj o čemu ćemo idući tjedan raspravljati. Mi se približavamo gospodo brojci od cca 600 općina, što općina, što gradova, što županija i mislim da se toj inflaciji jednom za svagda treba stati na kraj. I da ne bi bilo nikakve dileme IDS će podržati Vladinu inicijativu za … [[Ne razumije se.]] odnosno fontanu i te dvije općine će apsolutno moći živjeti jer se radi o bogatim primorskim gradovima, ali bez obzira na sve treba povući ručnu jer ta politika te inflacije formiranja novih općina gubi svaku logiku da ne kažem razum. No da se vratim na taj Zakon o brdsko-planinskom području. Taj zakon ne treba po nama u klubu IDS-a shvatiti samo punjenje proračuna na neke općine ili grada. To bi bilo pogrešno. To bi bilo krivo. I takva zamisao zasigurno nije bila zamisao tvorca ovog zakona i nas saborskih zastupnika koji smo ga izglasali pred dvije ili tri godine. Zamisao zakona je i da pomogne gospodarstvenicima. Zato su stope poreza na dobit umjesto 20% koliko uobičajeno iznose, određene iznosom od 15%. Znači tu je ušteda, bonus da se tako izrazim, respektabilnih 25% u odnosu na neke druge sredine, a ako tome pridodamo i mogućnost da se od 2004. povlačenje dobiti više ne oporezuje onda to je itekakav stimulans za ljude koji kane poduzeti određenu gospodarsku aktivnost u tim prostorima. Međutim to jasno nije sve. Kroz povrat poreza svaki građanin može iskoristiti pogodnosti pa po toj logici na prosječnih, dobro svi ne zarađuju 4 hiljade kuna, ali u prosjeku 4 hiljade kuna u jednome Buzetu, Čabru, Delnicama, svaki građanin može pod navodnicima, povući oko 2 do 2,5 tisuće kuna bez dodatnih odbitaka do onih 12 tisuća kuna i to je sigurno jedan stimulans i to je za svaku pohvalu. Molio bih predlagača zakona da kada je Županija istarska posrijedi, u ovaj zakon uvrsti Pazin, po mogućnosti Karojb, Tinjan, Sveti Petar i Pićan, to je svega 17 tisuća ljudi i ja bih gotovo obećao da nakon toga niti jedan od tih centara više neće kucati za niti jedan komunalan problem na vrata bilo kojega ministarstva. I doista nije logika da netko neznam moli Vladu da mu se nešto da, već da se stvore uvjeti da svaki kraj bez pomoći drugih može se razvijati sa sredstvima koja se tamo ostvaruju i to je bit. Zato i valja ovu državu decentralizirati što radikalnije to će biti bolje. Jasno je da zbog rata, zbog činjenice da su mnoga područja u Republici Hrvatskoj stradala, valja postojati jedna velika solidarnost sa tim prostorima, sa invalidima i jasno da te ljude obitelji stradalih u Domovinskom ratu ne smije se zaboraviti, ne smije se marginalizirati, ne smije se omalovažiti kao što se recimo na taj način postupilo prema pripadnicima NOR-a. Ali gospodo decentralizirajmo Hrvatsku. Nema smisla da se svim problemima u ovoj zemlji bavi Vlada. Predložimo da neznam, predložili smo da će se sada izdvajanje građevinskih dozvola spustiti na tzv. velike gradove i to je u redu, ali nemojmo stati samo na tome, spustimo ta prava za one druge sredine na županije u onom njihovom samoupravnom djelokrugu. Nemojte da to radi državna uprava. Ali isto tako kada spuštamo ta prava onda spustimo i sredstva da npr. Pula ili Pazin te djelatnosti mogu nesmetano obavljati bez nekih većih troškova u odnosu na prihode koje ostvaruju do sada. Nakon ovoga što će se usvojiti, ogromna je sigurno odgovornost na lokalnoj samoupravi kada je ta materija posrijedi, pogotovo recimo za izdavanje tih dozvola kao što sam spomenuo u jednom gradu Puli koja nema 50 tisuća stanovnika, ali ima promet nekretnina identičan prometu nekretnina u gradu Zagrebu sa 800 tisuća ljudi. Znači bez obzira što je bilo svega u tim službama pustimo sada to i još jedanput ću reći, pokušajte gospodine ministre u ovaj zakon ugraditi da taj status o brdsko-planinskom području dobije i grad Pazin. Taj grad je sigurno u najtežoj poziciji u Županiji istarskoj, težoj od jednoga Labina koji je uspio se ipak dobro pod navodnicima oporaviti, pokrenuti jedan nov razvojni ciklus, smanjiti nezaposlenost na 6%, a moglo su se riješiti u tom gradu svi problemi da se dopustilo da CIMOS preuzme Prvomajsku iz Raše. Pazinu, nažalost, i zbog činjenica da tamo leži tekstilna industrija to nije pošlo za rukom i zato uvrštenje tog rada u taj zakon moralo bi biti na neki način imperativ ne samo Županije istarske, Pazina nego i Republike Hrvatske. Sve što vrijedi, što sam rekao za Županiju istarsku na neki način vrijedi i za Županiju primorsko-goransku. Pa tako od njihovih 13 lokalnih samouprava koje su uvrštene u taj zakon, njihovi proračuni 2004. u odnosu na 2003. rasli su za 20 do 40%. Na primjer, u Matuljima za 21% ili 11 milijuna kuna. U Vrbovskom 40% ili 8 milijuna kuna. U Delnicama 30% ili 7,7 milijuna kuna. U Čabru 36% ili 5 milijuna kuna. U Čavlima 20 ili 7 milijuna kuna. U Jelenju je proračun porastao za 40% u 2 godine ili za 4 milijuna kuna. Ravnoj gori 33% ili 2 i pol milijuna kuna. Klani 21%, Skradu 34%, Fužinama 21%. Ali napominjem još jedanput, nisu profitirale samo općine, odnosno gradovi već su profitirali naši poduzetnici, odnosno građani. Građani 2 puta, znači, neposredno putem povrata poreza i kroz funkcioniranje grada koji je u stanju razriješiti neki njihov komunalni problem. Da ne bi sad neko mislio uz obalu ili u Zagrebu, Osijeku ili Vinkovcima da se tim prostorima nešto poklanja. Ne, život na tim prostorima je neusporedivo teži nego bilo gdje drugdje u Republici Hrvatskoj, ako izuzmemo možda otoke. Izgradnja infrastrukture sigurno je 2-3 puta skuplje u jednome Buzetu nego ne znam, ili na Ćićariji nego u Slavoniji ili u priobalju. Nije isto položiti cestu u tim brdima ili u ravnici. Nije isto skupa ni autobusna karta u tim gradovima za učenike koji pohađaju školu ili negdje uz more ili uz ravnicu. Nije isto skupa ni potrošačka košarica u, ne znam, jedan Čabar ili Klanu ili Lanišće. Neće doći niti jedan supermarket i to automatski znači da svi troškovi u tim krajevima su 20 ili 30% skuplji nego u sredinama gdje ti, pod navodnicima, supermarketi dolaze. Konačno, to su i dalje će biti najnerazvijeniji hrvatski krajevi i zato im i država svojom politikom mora pomoći. Tu nema neke, ja bih rekao, dodatne zarade koju je moguće ostvariti u jednom turizmu. Točno, sve se svodi na malo poljoprivrede, na 2, 3 metra drva koje netko može prodati. Možda malo fuša i to je uglavnom sve. Znači, još jedanput ću reći, nitko iz jedne Rijeke neće se doseliti sada živjeti u Čabar, nitko iz Pule neće ići živjeti u jedno Lanišće, nitko iz Zagreba neće se vratiti u Vrbovsko ili Ravnu goru pa i ne čudi da je depopulacija de facto pojela te hrvatske krajeve. Utoliko apsolutno pozdravljam Vladinu namjeru da ukine ograničavajući rok primjene tog Zakona. To je sigurno dobro, to treba pozdraviti. Mi smo u Klubu IDS-a dugo urgirali, lobirali da se to dogodi i drago nam je da je ministarstvo prihvatilo ono što je dobro. Ma ne samo za te krajeve u Istri ili Primorsko-goranskoj županiji nego u cijeloj Republici Hrvatskoj i doista bi ih molio da pokušaju i Grad Pazin uvrstiti u taj Prijedlog zakona. Što se tiče ovog Zakona o područjima posebne državne skrbi, ovaj Zakon kao i ovaj brdsko-planinskom području postao je jedan uvjet bez kojih ti krajevi jednostavno ne mogu. Neću sada nabrajati sve te krajeve, mi to znamo. Reći ću da su u Istri to samo općine Lanišće, Oprtalj, Grožnjan, prostori koji su u velikoj mjeri depopularizirani nakon II. svjetskog rata, odnosno nakon tih poratnih egzodusa. Znači, rekoh, što zbog rata, što zbog egzodusa, što zbog silne ekspanzije obalnih gradova koji su usisali svoje zaleđe, što zbog činjenica da su poratne granice promijenile uobičajene putove ili da se nije više dalo jednostavno živjeti od poljoprivrede kao što je bilo moguće do konca 45. ili 50. godine. Na primjer, općina Lanišće kao malo koji kraj koji je u tom Zakonu o posebnoj državnoj skrbi, odnosno Ćićarija, ona je stradala vjerojatno za drugog kao ni jedan kraj u ondašnjoj ne Italiji, dobro ona je bila u Italiji, odnosno Republici Hrvatskoj. 10.8., samo jedan podatak da spomenem, 44. na području te općine u jednom je danu spaljeno što gospodarskih, što stambenih objekta što mnogi ne znaju ni u Istri, a kamoli izvan Istre. Kamo su, znači, nakon rata kada obnove nije bilo kao nakon Domovinskog rata mogli ti ljudi? Mogli su ići u Treće zemlje, mogli su ići u velike gradove, ali danas imamo situaciju da u Lanišću živi manje od 400 ljudi. Negdje oko 390, 1 više, 1 manje. Bez ovog Zakona ta Ćićarija bi naprosto ostala na prihodu od nekih 600 tisuća kuna i onda se stvarno postavlja pitanje što je tih 600 tisuća kuna. Bez dotacije Županije istarske, bez tih javnih poduzeća oni bi mogli svoje funkcioniranje ugasiti. Ali eto, sa ovim Zakonom taj kraj na neki način egzistira. Isto je sa jednim Oprtljem, Grožnjanom, prostorom koji je možda najbolnije proživio egzodus, ali ne kako film "Srce u bunaru" sugerira 45. već 54. godine, tj., nakon Londonskog memoranduma, kada je taj prostor pripao bivšoj ex Jugoslaviji. Nakon ugovora u Parizu. Danas tamo žive negdje između 800, 900 ljudi, ali to su prostori bez industrije, to su prostori bez turizma, bez neke poljoprivredne aktivnosti, a jasno da treba osigurati život. Danas opet 2005. pjesma je bitno drugačije nego 95. Prije 10 godina prostor nije imao nikakve šanse, a danas mislim da ti prostori postaju itekako atraktivni, ja bih rekao, i na razini cijele zemlje. Ali što je trebalo? Trebalo je ispričati priču o tim prostorima kao hrvatskoj Toskani, trebalo je voditi jednu prepoznatljivu politiku prije svega prema manjinama. Trebalo je vodu dovesti u svaku kuću, asfalt u svaku kuću, telefon u svaku kuću, dovesti sadržaje, dovesti da tamo kupe kuću jedan Schummacher, doktor Oetker, Bismarckov unuk. Pa po onoj, ako želite dovesti krdo morate najprije dovesti prethodnike krda, a u tom pravcu ide eto i imenovanje Romana Prodija, bivšeg talijanskog premijera, budućeg zasigurno predsjednika Europske komisije za počasnog građanina Županije istarske. To je politika, ali te sredine, još jedanput, bez novca naprosto su nemoćne. I zato im treba dati kakvu takvu priliku za jedan normalan život jer sutra će ti krajevi nešto dobiti od Europske unije jer su na granici. Ali do tada mora im se pomoći upravo ovakvim zakonima. Ovaj Zakon težak je točnih 285 milijuna kuna. Proračun je 90 milijardi kuna i zasigurno ono što je daleko bitnije, taj Zakon je "condicio sine qua non" opstanka tih krajeva. Jasno je, slažem se, Hrvatsku treba prije svega decentralizirati jer je apsurdno da bruto društveni proizvod u ovom času, svega 2 županije imaju iznad republičkog prosjeka. I bez toga neće biti budućnosti za ovu zemlju koju će u pravom smislu te riječi i političkom i gospodarskom i demografskom usisati naš glavni grad. Hvala.
Hvala lijepa. I prešlo. Hvala lijepa. U ime Kluba HDZ-a imamo dvoje uvodničara, prvo će gospodin Frano Matušić, a onda gospođa Irena Ahel. Izvolite. Gospođa Ahel izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege. Sukladno Poslovniku Hrvatskoga sabora Vlada Republike Hrvatske uputila je aktom od 17. veljače 2005. godine prijedlog zakona o izmjenama zakona o brdsko planinskim područjima s Konačnim prijedlogom zakona po hitnom postupku. Zakon o brdsko planinskom području donesen je 2002. godine. Cilj Zakona je poticajnim mjerama omogućiti ravnomjeran razvoj svih područja. U Zakonu su sadržane mjere koje povoljno utječu na gospodarski rast i održivi razvitak, demografsku obnovu, unapređenje rješavanja socijalnih prilika i podizanje životnog standarda stanovnika u brdsko planinskom području. Jedna od najznačajnijih mjera koje se donose Zakonom je mjera kojom država ustupa svoj dio prihoda sa naslova poraza na dohodak i poreza na dobit koji se ostvare na području jedinice lokalne samouprave koje imaju status brdsko planinskog područja a koji prema odredbama Zakona o financiranju jedinicama lokalne samouprave i uprave pripadaju državnom proračunu. To sada pripada područjima na kojima se ostvaruju. Kako se članak Zakona kojim su regulirana ta pitanja primjenjuje samo do kraja srpnja ove godine potpuno je opravdano što Vlada predlaže izmjene tog članka odnosno predlaže da se zakon primjenjuje trajno. Kada je Zakon o brdsko planinskim područjima donesen 2003. godine, s rokom važenja 2 godine očito je donesen radi predstojećih parlamentarnih izbora, jer zakoni se donose za neograničeno vrijeme, trajanja, a kada se promijene okolnosti i svrha donošenja onda se Zakon mijenja ili prestaje važiti. Zalažem se za Zakon koji će omogućiti trajno rješavanje problema brdsko planinskih područja i za jasno utvrđivanje kriterija kada će pojedina područja prestajati biti na ovaj način zakonski zaštićivana i poticana. To svi činimo jer će to značiti evidentan napredak i ravnomjeran razvitak svih područja Republike Hrvatske. Prepoznavši potrebu nastavka primjene ovog Zakona Vlada je prije bilo kojih inicijativa uputila u Saborsku proceduru ovu izmjenu Zakona. Zakonom o brdsko planinskim područjima obuhvaćeno je ukupno 45 gradova i općina Republike Hrvatske na površini od 5 923,45 kvadratnih kilometara ili 10,5% teritorija Republike Hrvatske. Na područjima koja su obuhvaćena Zakonom živi 212 tisuća 233 stanovnika, ili 4,8% stanovnika Republike Hrvatske. I sama dolazim iz Primorsko-goranske županije gdje čak 1/3 jedinica lokalne samouprave ili 51% površine spada odnosno obuhvaćena je tim Zakonom. IZ čestih kontakata s ljudima koji žive na tom području znam sa kakvim se poteškoćama susreću u životu na tom području. Uvjeti života stanovnika u brdsko planinskim područjima su trajno otežani, ta područja zaostaju za prosječnim gospodarskim razvojem Republike Hrvatske. Također i klimatski uvjeti na tim područjima vrlo su teški, naseljenost u prostorima obuhvaćena u brdsko planinskim područjima je znatno manja nego u drugim dijelovima Republike Hrvatske. U tim prostorima na žalost većinom živi stanovništvo treće životne dobi. Sve navedeno upućuje na potrebu dodatne skrbi države o brdsko planinskim područjima. Sredstvima iz državnog proračuna koja se po osnovi ovog Zakona ustupaju jedinicama lokalne samouprave omogućuje se gospodarski rast i razvoj i održivi razvoj. Jedinice lokalne samouprave koje su u sustavu ovoga Zakona ulaganjem u infrastrukturu stvaraju preduvjete za brži razvoj i podizanje životnog standarda stanovnika. Bez ulaganja države ta područja bi ubrzo opustjela je se mladi ljudi bez mogućnosti zapošljavanja iseljavaju s tih prostora čemu smo svjedoci u proteklih 50-tak godina. Vrlo često se pokušava reći da ova Vlada ne financira lokalnu upravu i samoupravu. Jasno je vidljivo da je država samo po osnovi Zakona o brdsko planinskim područjima samo u prošloj godini iz državnog proračuna izdvojila po osnovi povrata poreza za područja od posebne državne skrbi i brdsko planinskim područjima i grada Vukovara oko milijardu kuna. Vidljivo je da je vlada prepoznala koristi koje taj Zakon donosi jedinicama lokalne samouprave te su jasne namjere Vlade da novcem iz državnog proračuna pomaže ravnomjernom razvoju svih regija. Stoga, Klub HDZ-a podržava donošenje Zakona o izmjeni zakona o brdsko planinskim područjima po hitnom postupku. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Frano Matušić izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, evo nastojat ću biti kratak prema vašoj uputi. Pa mi se čini isto važnim nekoliko stvari izreći u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice. Naime, sasvim je jasno da spomenuta mjera koju donosi ovaj Prijedlog izmjene Zakona o područjima od posebne državne skrbi i područjima brdsko planinskim da je riječ o mjeri koja je vezana uz vremensku rok koji istječe u srpnju. To je činjenica nepobitna i stoga se pristupa izmjeni ovog Zakona, dakle radi produženja roka njene primjene. Budući da se primjenom ove zakonske mjere jedinice lokalne samouprave na ovim područjima osiguravaju dodatna financijska sredstva kojima ona samostalno raspolažu a s obzirom da stanje na ovim područjima ukazuje da su njihovi problemi i potrebe velike te da one i dalje trebaju dodatnu potrebu od strane države, smatramo nužnim ukidanje dosadašnjeg vremenskog ograničenja primjene ove odredbe. NO, želim također istaknuti da je u suštini riječ o tehničkoj izmjeni, naime, zašto o tehničkoj izmjeni? Zato što je Vlada već svojim dosadašnjim ponašanjem prema ovim područjima pokazala da im je itekako stalo do razvoja ovih područja, i da je svojim stavom prije svega donošenjem proračuna prošlogodišnjeg i ovogodišnjeg proračuna, jer je u članku 35. Zakona o izvršenju državnog proračuna upravo planirano da se sredstva za povrat poreza ne izdvajaju sa strane jedinica lokalne samouprave nego da to radi država. Dakle, ta sredstva jednostavno su išla na teret države. Zašto ovo spominjem, prije svega ovdje je bilo riječi od strane predstavnika nekih klubova kako je Vlada preuzela, kako je poslušala njihove zahtjeve itd., to naprosto nije istina. Zašto? Zato što 2003. godine su računi brojnih jedinica lokalne samouprave, gradova i općina bili blokirani zbog toga što je povrat poraza išao sa njihovih računa, to je činjenica koju ovdje nitko nije istaknuo. Dolaskom na vlast HDZ-a i njihovih koalicijskih partnera ta činjenica se izmijenila, naravno na korist ovih područja od posebne državne skrbi. I još nešto treba istaknuti, na to sam potaknut jednostavno u raspravama koje su prethodile da su na žalost ljudi iz tih područja počeli ta područja 2003. godine proglašavati područjima od posebne državne nebrige, upravo zbog ove činjenice da su njihovi žiro-računi, jedinica lokalne samouprave na područjima od posebne državne skrbi bila blokirana nekoliko mjeseci i da im je otežan rad, zbog povrata poreza s njihovih računa, dakle zbog te činjenice. Na svu sreću evo početkom prošle godine ta situacija izmijenjena i naravno da smo nastavili i ove godine i članak 35. Zakona o izvršenju državnog proračuna i dalje važi i naravno da nismo planirali nikakav prihod od poreza na dohodak i poreza na dobit iz jedinica lokalne samouprave koji ovaj Zakon obuhvaća. I stoga je sasvim jasno da je riječ o samoj tehničkoj promjeni, koju ćemo, evo ja se zahvaljujem Vladi naravno da je reagirala na vrijeme kod oba dva zakona i da će doći do te tehničke izmjene koja je već uvažena samim donošenjem proračuna i prošle godine i ove godine. Samo da spomenem, temeljem povrata poreza po godišnjoj prijavi poreza na dohodak za 2000. prošle godine dobili smo i temeljem svih ovih poreza koji su išli na teret države, a ne na teret jedinica lokalne samouprave, imali smo gotovo milijardu kuna uloženih u ova područja. Gotovo milijarda kuna je uložena, ustupljena jedinicama lokalne samouprave, područjima od posebne državne skrbi i brdsko-planinskim područjima koja su obuhvaćena zakonom. Dakle, to je značajan iznos, iznos sredstava koja su ustupljena ovim područjima za njihov razvoj, iz kojih oni doista mogu financirati one njihove osnovne potrebe, ali jednako tako ravnomjerno se razvijati i pratiti korak razvoja koji je prisutan … [[govornik se ne razumije]] u razvijenijim krajevima Republike Hrvatske. Stoga još jedanput podržavamo ova oba dva prijedloga Vlade Republike Hrvatske da se ova tehnička izmjena doista i dogodi. Kažem, ona je već uvažena donošenjem proračuna i donošenjem posebice Zakona o izvršenju državnog proračuna člankom 35. i stoga ne vidim razloga da doista previše pričam o tome kako je netko preuzeo ili kako je netko sugerirao da se to napravi, a mimo želje Vlade, to jednostavno nije istina, jer je Vlada to uvažila usvajanjem državnog proračuna. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Imamo ispravak netočnog navoda. Prvo gospodin potpredsjednik Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ma šta mi htjeli reći ili ne htjeli reći, činjenice govore drugo. Točno je da je Klub zastupnika SDP-a uputio svoje prijedloge zakona 11. veljače u proceduru i da je Vlada svoje prijedloge zakona nakon što je SDP-e uputio u proceduru uputila 22. veljače. Drugo, govor o ne brizi. Znate poštovani kolega o državnoj ne brizi, odnosno državna ne briga prema ovim područjima, osobito područjima od posebne državne skrbi. Najbolje govori o činjenici da to nije točno. Kolega vi vodite ne brigu, jer ste između ostaloga donijeli posebni zakon i posebno se potpisali prema Fondu, Međunarodnom monetarnom fondu obvezu da ćete sa 3%-tna poena smanjiti na 2%-tna poena mogućnost financijskih pribavljenih sredstava za daljnje ulaganje i razvoj jedinica lokalne i regionalne samouprave na ovom našem području. I treći pokazatelj koji govori da je to neistina, uzmite proračun za ovu godinu, pa ćete vidjeti zapravo koliko su manje sredstava pojedine općine, gradovi i županije dobili. Uostalom imali ste i sukob u vašem Klubu zbog toga, što je recimo Osječko-baranjska županija dobila oko 200 milijuna kuna manje.
Hvala lijepa. Imamo još jedan ispravka netočnog navoda. Gospodin Korenika, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ovo što je kolega govorio je samo djelomično točno. Jer je nažalost naša Vlada stalno u defanzivi sa zakonskim prijedlozima, to se najbolje vidi na ova dva zakona koja sada imamo tek nakon što je već kolega Arlović rekao, tek nakon prijedloga SDP-a koji je dat u proceduru došla je Vlada sa svojim. A usput vas samo mogu pitati, dragi poštovani kolega, gdje je pompozno, pa netočno je da vodite brigu, jer gdje vam je pompozno najavljeni Zakon o područjima od posebnog državnog interesa koji ste najavljivali? Nema ga, gospodine dragi. Kad bude došao u Saboru, onda možete reći nešto o tome.
Govorite svima, ne dobacivati se između sebe. Dobacivali ste i vi, dobacivao je i on, i jednom i drugom. Imali ste, ali ste se obraćali njemu. A mi smo ovdje, ima nas više, nije samo Frano Matušić tu. Idemo dalje. Gospodin zastupnik Pejo Trgovčević u ime Kluba HSP-a. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, dame i gospodo saborski zastupnici. Ja ću u ime Kluba HSP-a govoriti o meritumu zakona, neću govoriti ni o članovima NOB-a, partizanima, fašistima, ili antifašistima, nego stvarno o Zakonu, odnosno prijedlogu zakona o izmjeni Zakona o područjima posebne državne skrbi i brdsko-planinskim područjima. Naime, ovim Zakonom se utvrđuju područja o kojima bi Republika Hrvatska trebala posebno skrbiti raznim poticajnim mjerama za razvitak i obnovu. Treba napomenuti da su ta područja zapravo bila okupirana od agresora i u Domovinskom ratu opljačkana, porušena i devastirana ne samo gospodarski, nego i demografski kao i kulturno. Za područja od posebne državne skrbi predviđene su niz mjera u cilju obnove i razvitka tog područja, pa tako i mjera kojim se porezni prihodi s naslova poreza na dohodak i poreza na dobit koji se ostvaruje na području jedinica lokalne samouprave na spomenutim područjima, a koji po Zakonu o financiranju lokalne samouprave pripadaju državi, odnosno dio su državnog proračuna. Ta se sredstva ovim Zakonom ustupaju jedinicama lokalne samouprave, dakle općinama i gradovima na tim područjima za poticanje njihovog gospodarskog, demografskog te svekolikog drugog razvoja. Mi u Klubu HSP-a podržavamo ukidanje ovog vremenskog ograničenja ovoga Zakona kako bi se i nadalje osigurala dodatna financijska sredstva kojima će jedinice lokalne samouprave samostalno raspolagati kako stoji u prijedlogu izmjena i dopuna ovoga Zakona. Ali baš osvrćući se na ovo u Zakonu što stoji samostalno će jedinice lokalne jedinice raspolagati tim sredstvima. Klub HSP-a drži da u ovom segmentu zakon je manjkav i rastezljiv jer nije definirano kako će se i u što ta sredstva utrošit. Osim što kaže samo za razvoj lokalne sredine, odnosno lokalne samouprave. Klub HSP-a drži da je potrebno stoga uz ovaj Zakon ići i u izmjene i dopune Zakona o proračunu za lokalnu samoupravu na područjima posebne državne skrbi kao i na brdsko-planinskim područjima. U proračunu lokalne samouprave moralo bi se uvrstiti posebna stavka temeljem ovoga Zakona, jer su ta sredstva točno poznata i u lipu definirana. Na ovaj način spriječili bi ne namjensko trošenje novca koji se prebacuje iz državnog proračuna u proračun jedinice lokalne samouprave. Te na ovaj način spomenuta sredstva ne bi ni u kojem slučaju služila za zatvaranje da nazovem rupa u proračunu jedinica lokalne samouprave. Ovim našim prijedlogom Zakona država bi u svakom trenutku mogla kontrolirati da se li ta sredstva troše namjenski, a revizijom bi se naknadno moglo utvrditi u šta su ta sredstva točno utrošena. Ja moram napomenuti, a imam i osobnih iskustava da su ta sredstva do sad bila ne namjenski korištena, pa čak i u nekim segmentima i stavkama u jedinicama lokalne samouprave, odnosno u proračunu za lokalnu samoupravu čak i za reprezentaciju da se zatvori nedostatak i rupa u proračunu lokalne jedinice. Ovakvim našim prijedlogom dakle spriječila bi se bilo kakova samovolja i nenamjensko trošenje sredstava odnosno protuzakonito postupanje jedinica lokalne samouprave. Klub Hrvatske strane prava će podržati ovo vremensko ukidanje ograničenja ovoga zakona nadajući se da će on potaknuti gospodarske subjekte na području posebne državne skrbi kao i na brdsko-planinskim područjima na kvalitetniji rad te zapošljavanje i otvaranje novih radnih mjesta, te izgradnju kako gospodarskih objekata tako i komunalne infrastrukture. A što se tiče brdsko-planinskih područja ovim zakonom izmjenama i dopunama ovoga zakona drago nam je da se potiče zaštita prirode i prirodnih dobara Republike Hrvatske a uz razvoj tih područja potiče se i opstanak i ostanak stanovništva te se sprječava raseljavanje stanovništva u brdsko-planinskim područjima. Znamo da su ta područja teška za život i preživljavanje. I iz tih razloga Klub HSP-a drži da bi država morala za ova područja, odnosno brdsko-planinska područja izraditi trajnije odnosno trajno rješenje a ne privremeno kao što je predviđeno ovim zakonom. I na kraju ću reći, Klub HSP-a ne želi sudjelovati u raspravama i prepucavanjima među klubovima stranaka tko je dan prije ili dan poslije predložio izmjene i dopune ovoga zakona. Mi smatramo da je prijedlog dobar i mi ćemo ga podržati a nadam se da će se razmisliti, gospodine ministre, i u ministarstvu i u Vladi oko našega prijedloga izmjena i dopuna Zakona o proračunu i dajemo Vladi i ministarstvu rok od 60 dana a ukoliko vi ne date nikakav prijedlog onda će Klub HSP-a uputiti prijedlog izmjena i dopuna pa neka Vlada predloži svoj pa ćemo ga prihvatiti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba SDSS-a gospodin Ratko Gajica. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. U ime Kluba HSLS-a i DC-a gospođa zastupnica i potpredsjednica gospođa Đurđa Adlešić. Izvolite!
Hvala lijepo, kolega potpredsjedniče. Gospodine ministre, kolegice i kolege! Pa s obzirom da nas je ovako u petak popodne već malo može se u gotovo obiteljskoj atmosferi razgovarati. Čini mi se da ćemo svi podržati ove izmjene zakona što znači da su izmjene nužne, da su razlozi više nego opravdani, da smo ih izgleda shvatili svi bez obzira na razlike koje među nama postoje. Ja se iskreno nadam da bi se koji put moglo to pretvoriti u dobar običaj ne samo kad se radi o Europskoj uniji nego kad se doista radi o gospodarskim interesima. Jasno da to ne ide bez uobičajenog folklora tko je bio brži, je li bio SDP, je li bio HDZ, tko je od koga prepisao ali to na kraju ipak više nije bitno kad se izmjena zakona donese. Mi ćemo naravno kao klub poduprijeti također izmjene zakona. Dobro je, evo kolega Kajin je rekao da su u brdsko-planinskim područjima svi odahnuli a da su se bojali što ako do ove izmjene ne dođe. To je činjenica jer su nazivali vjerojatno i druge klubove a ne samo u naš klub iz različitih djelova Hrvatske i upozoravali da rokovi ističu i da će ukoliko se rok ne produlji doista doći do ozbiljnih gospodarskih problema ili minimum stagnacije u tim područjima. I zato je evo dobro da smo se dogovorili da zakone svi podupremo. Međutim, moram reći kad se radi o područjima od posebne državne skrbi da mi je užasno žao što mi ovaj puta imamo samo izmjenu. Postoje verzije, trebalo bi doista ozbiljno pročitati je li to šesta ili osma promjena zakona a razlozi zbog kojih se zakon donio i zbog kojih se mijenja je ostao isti, pa ću ja podsjetiti da je to radi otklanjanja posljedica rata, bržeg povratka prognanika i izbjeglica, poticanja demografskog i gospodarskog napretka, postizanje što ravnomjernijeg razvitka svih područja Republike Hrvatske. Dakle, to su različite ali uglavnom nerazvijeni ili nekad razvijeni pa kasnije devastirana područja koja su pretrpjela štete u radu ili bili više godina pod okupacijom, naročito prva i druga skupina. Bio je najavljen zakon, sjećam se kako se trebao i zvati. Navodno je to Zakon o područjima od posebnog državnog interesa a ne skrbi. Uvijek me brine kad se zapravo najveći ispravak događa na jezičnom planu. Puno je bitnije kad je on na onom opipljivom gospodarskom planu pa onda je li skrb ili interes naročito uz različita značenja ja mislim da građanima na kraju ipak nije pretjerano bitno. Ja ću vas podsjetiti od kad se o toj izmjeni priča. Ja sam naime u proceduru u ime Kluba HSLS-a podnijela prijedlog izmjena zakona 13. svibnja 2003. godine. Sad je već jasno da će proći dvije godine od kad sam podnijela taj prijedlog. Tada mi je rečeno da će bivša Vlada izraditi novi zakon koji će naravno biti bolji, kvalitetniji, koji će popraviti sve nedostatke, međutim evo Vlada bivša to nije napravila, ova je najavila pa se iskreno nadam, gospodine ministre, mislim da bi nama danas bilo jako dragocjeno kad se taj zakon cjeloviti može očekivati a ne samo ovo krpanje od novih pet ili šest mjeseci jer nas zanima što će se u tom zakonu moći još promijeniti, kako će se moći popraviti standard građana koji u tim područjima žive. Osim toga, bilo bi jako značajno kad bi se već, ja ću govoriti više o područjima od posebne državne skrbi, konačno odredilo jedno nadležno tijelo za praćenje učinaka djelatnosti koje postoje. Koje je to tijelo? Je li to Vlada, ja nisam za osnivanje za različitih odbora, nadzora. Zna se kad nešto nećeš riješiti da osnivaš komisiju ali bilo bi doista dobro vidjeti tko je to tko će doista provjeriti koje od tih mjera su dale najbolje rezultate, koji su to najbolji rezultati. I kad bismo to doznali onda bismo mogli vrlo jasno odrediti koje mjere treba i dalje primjenjivati. Ja ću podsjetiti osim kod ove potpore i na razloge zbog kojih sam tada tražila u ime kluba izmjenu Zakona o području posebne državne skrbi. To je jedan apsurd koji se dogodio na području Bjelovarsko-bilogorske županije, konkretno na području Grada Daruvara gdje je doista nespretnošću a možda bih mogla upotrijebiti da se usudim biti iskrenija jedan teži termin za lokalnu vlast koja je odbila da se čitavo područje stavi u područje posebne državne skrbi. Odbila je iz meni potpuno nejasnih razloga. Nečega su se bojali, nešto im nije bilo jasno a pametni ljudi obično pitaju, drugi ljudi to odbace jer nije njihov prijedlog ili iz neznanja. Pa tako se gubi oko 450 kuna u prosjeku mjesečno na plaćama, a da ne govorimo što bi to značilo u konkretnom životu građana Grada Daruvara, Daruvara koji je dugo bio UNPA zona u kojoj se naravno ništa nije moglo zbog toga razvijati. To je poljoprivredni kraj gdje su posebno atraktivne mjere za poticanje u poljoprivredi, gdje se o poduzetničkim i gospodarskim zonama samo priča a da ne govorim što bi to značilo i na području obrazovanja. Pa evo, gospodine ministre, uz potporu zakonu, uz prijedlog da se u izmjeni zakona doista kad se već tako dugo čeka pa pričekajmo još onda koji mjesec da otkrijemo koje su najefikasnije mjere i tko će biti tijelo koje će ih kontrolirati. Jasno je meni da se tu Vlada odriče određenih financijskih sredstava raspoređujući ih lokalnoj samoupravi odnosno stavljajući ih da ona s njima raspolaže ali onda bi se doista morali napraviti adekvatni mehanizmi kontrole korištenja takvog novca jer novac je nešto što doista svagdje treba kontrolirati. Osim što sam sigurna da će ovo biti doneseno konsenzusom ja ću zatražiti kod izmjena tog Zakona da se još jednom razmotri da ovakvi teški propusti koji su se dogodili na području naše županije Bjelogorsko-bilogorske, na području grada Daruvara više ne dogode. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba HSS-a, dvoje, gospođa najprije, gospođa Lalić, a onda Željko Ledinski, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Iako je i jedan i drugi Prijedlog zakona o područjima od posebne državne skrbi sadrže samo dva članka i po svom obliku zaista izgledaju beznačajni, oni su po svom sadržaju vrlo značajni, prije svega za stanovništvo područja na koje se odnose a zatim dakako i za područje države u cjelini. Da bismo sagledali značaj promjene nužno je poći od motiva zbog kojih je temeljni zakon donesen te ciljeva koji su se njime željeli postići. Kao što sam naziv kaže ovaj Zakon odnosi se na područja o kojima država posebno skrbi ili bi barem trebala posebno skrbiti. Dakle, Država je uočila da neka područja Republike Hrvatske imaju posebne tegobe u svakodnevnom egzistiranju da nemaju izgleda na ravnopravan način gospodarski se razvijati i zbog toga im je potrebna posebna državna skrb kako bi se posebnim olakšicama pa i povlasticama stvorili uvjeti normalnog života i kakvog takvog normalnog razvitka. Pretpostavka životu i gospodarskom razvitku jest povratak stanovništva kao i njegov ostanak na tim područjima. Danas još uvijek nije lako živjeti na tim područjima iako je obnovom puno učinjeno, nije ugodno živjeti u okruženju ruševina obraslih u višegodišnje raslinje, u okruženju minskih polja i otkrivenih i neotkrivenih masovnih grobnica. Nije lako živjeti bez vode, struje, uopće bez uređene infrastrukture. Za život tamo je potreban motiv a samo ljubav prema svojem kraju nakon višegodišnjeg izbivanja zasigurno taj motiv nije. Zbog nepostojanja gospodarskih aktivnosti nezaposlenost na tim područjima najčešće premašuje 40%. Teško je za povjerovati ali je istinito, tamo se još uvijek živi od socijalne i humanitarne pomoći. Takav standard građana, kakav standard građana takav i proračun jedinica lokalne samouprave. Dohotka je vrlo malo, porezi dopustivi Zakonu o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave su potpuno neuberivi. Posljedica je mršavi proračun s kojim jedinica ne može egzistirati niti ispuniti svoju osnovnu funkciju koja mu je Ustavom određena. U članku 134. Ustava Republike Hrvatske kaže se: "Jedinice lokalne samouprave obavljaju poslove od lokalnog djelokruga kojima se neposredno ostvaruju potrebe građana a osobito poslove koji se odnose na uređenje naselja i stanovanja prostorno i urbanističko planiranje, komunalne djelatnosti, brigu o djeci, socijalnu skrb, primarnu zdravstvenu zaštitu, odgoj i osnovno obrazovanje, kulturu, tjelesnu kulturu i sport, zaštitu potrošača, zaštitu i unaprjeđenje prirodnog okoliša, protupožarnu zaštitu i civilnu zaštitu. Previše obveza za male općinske i gradske proračune. A od mogućnosti općine i grada da neposredno zadovolji potrebe svojih građana ovisi kvaliteta života. O kojoj kvaliteti života primjerice mogu govoriti stanovnici Okučana kada u sitne noćne sate po lijek za skidanje temperature djetetu moraju ići u dežurnu apoteku ili ljekarnu u Slavonskom Brodu, toje 85 km u jednom smjeru i isto toliko u drugom. Zašto je to tako? Pa zato što Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje na području županije financira dežurstvo jedne ljekarne a jedinica lokalne samouprave nema mogućnosti financirati dežurstvo druge ma koliko to bila potreba njenih građana. Ili o kojoj kvaliteti života može govoriti onaj invalid koji po kiši, snijegu po vodu ide kilometar, dva u jednom smjeru. Pa kako se ovom Izmjenom zakona i nadalje osiguravaju dodatna sredstva za financiranje razvojnih prioriteta odnosno, podizanje kvalitete života sukladno lokalno utvrđenim prioritetima i potrebama putem proračuna jedinica lokalne samouprave. Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke podržava ovaj prijedlog zakona jer u stanovništvu je bogatstvo, kraj bez stanovnika je pustinja ma što država učinila na njegovom uređenju i održavanju. Hvala.
Hvala lijepo, drugi dio ima kolega Željko Ledinski. Izvolite.
Štovana potpredsjednice, kolegice i kolege. Evo, dozvolite još nekoliko riječi u ime Kluba HSS-a vezano više na ovaj dio Zakona o brdsko-planinskom području. Pa rekao bih u uvodu da je Zakon o brdsko planinskom području jedan od rijetkih zakona koji unazad 10-ak, 12-ak godina koji su doneseni ovdje u našemu Saboru koji je omogućio da se dio sredstava vrati lokalnoj samoupravi. Većina Zakona koje smo sada imali su uglavnom bile takvog tipa da su samo donosile određene obaveze lokalnoj samoupravi, i županijama i gradovima i općinama evo tu kolege i župani bivši i načelnici, sadašnji bivši jako dobro znaju. I na taj način evo moram reći da ideja od prije par godina kada se počelo govoriti o tom Zakonu, pa i njegovim, dosta njegovih izmjena. Ipak smo došli do toga da smo dio sredstava lokalnoj samoupravi na taj način vratili i da su naše lokalne samouprave sa područja koje pokriva Zakon o brdsko planinskom području uglavnom zadovoljne sa svojim izvorima prihoda koje imaju i koje su značajno veće. No, kada idemo sada podržavati taj Zakon bilo bi dobro da smo možda pokušali napraviti jednu kompletnu analizu, da je ministarstvo pokušalo napraviti analizu dosadašnje primjene tog Zakona u svim segmentima ne samo u ovome segmentu povrata sredstava općinskim proračunima nego i da vidimo što su donijele ostale mjere koje smo propisali u Zakonu. Od ne znam sakupljanja plodova do ne znam čega sve ostaloga što je bilo predviđeno, barem često, neke od tih mjera su često, su bile promijenjene na ovaj ili onaj način. Jer kada pogledamo npr. neke od tih općina koje jesu, evo na nedavnom okruglom stolu koje smo imali u Primorsko-goranskoj županiji vidljivo je da uglavnom zaposlenost u tim općinama koje pripadaju brdskom području najveći broj zaposlenih je zapravo u državnim poduzećima. Evo na primjer općine Skrad, to je preko 35% zaposlenih je u državnim poduzećima: elektri, šumama, željeznici i tako dalje. Zbog toga mislim da bi trebalo reći da u tim krajevima država mora i dalje voditi posebnu brigu i skrb. I da mora biti jedna velika suradnja države i lokalne samouprave na svim projektima koji se dešavaju na tome području. Samo na taj način moći ćemo zadržati onda jedan regionalni razvoj, jedan ruralni dio a mislim da nam ne može biti cilj da imamo samo uz glavnu cestu kroz Liku naseljenost a da lijevo i desno od te ceste nemamo nikoga, isto tako i na drugim dijelovima. U tom dijelu sigurno da treba biti jedan zajednički nastup i lokalne samouprave jer i lokalna samouprava često puta sa svojim nekim mjerama koje donosi može otežati život ljudi na tim područjima. Tu prije svega mislim na određene komunalne naknade koje ne mogu biti u Gorskom kotaru jednake kao Rijeci a imamo slučajeva da u nekim općinama jesu a imamo slučajeva da u nekim općinama jesu takove pa i u nekim drugim gradovima. Isto tako ne može biti slučaj da županija propiše vodnu naknadu najvišu u tom području a da u drugim područjima nije tako visoka naknada. Znamo da u tim brdskim područjima zbog velikog postotka šumovitosti upravo se na taj način i voda čisti, zadržava i ostaje prirodna da tako kažem. Isto tako kada govorimo o državnim poduzećima mislim da treba isto voditi brigu o tome da cijena priključka električne energije ne može biti blizu 20 tisuća kuna zato što se neka mreža mora širiti, a u gradu Zagrebu je, ne znam, 4 tisuće ili manje je li? Prema tome, a to su sve stvari koje se dešavaju u tim našim općinama i gradovima i na taj način zapravo ako se ne vodi kontinuirani niz mjera između svih subjekata onda dolazimo do toga da jasno ljudi tamo ne žele živjeti jer mogu biti zaposleni samo u državnim poduzećima, da gospodarstvo nije dovoljno razvijeno, da moraju sve ostale naknade koje plaćaju plaćati daleko više nego što bi inače trebali plaćati da žive negdje drugdje gdje je to malo bolja situacija i onda to ne daje jednu ukupnu podršku razvoja tih područja. Tu bi trebalo dalje po meni govoriti još i o, kad govorimo o tom, o toj analizi koja kažem nije napravljena sada kod ovoga Zakona, možda bi bilo dobro vidjeti onda i sve ostale zakone koje smo donjeli ovdje pa kod neke iduće promjene nekog ili sličnog zakona da stvarno dobijemo uvid u to da li smo tom nekakvom sada decentralizacijom nešto napravili ili smo još uvijek previše centralizirani. Mislim da ćete se složiti sa mnom da je centralizacija još uvijek prevelika i ono što je u uvodu kolega Kajin govorio da neke općine kad bi im pustili da ovaj Zakon prođe tako kao, kao što je predviđen, a vjerujem da to hoćemo svi učiniti da ona neće tražiti dodatna sredstva iz državnog proračuna. A isto tako kad, čuli smo od kolege iz HDZ-a da, ne znam, ta jedna milijarda koja se vraća lokalno u 90 da je to veliki nekakav pomak. To je pomak, ali kad računate 1:90 to je još uvijek malo a znamo da ukupna nekakva davanja naših građana, svega 10% se vraća u lokalne proračune. Bilo bi logičnije da je to ipak daleko više. Onda bi jednostavnije i lakše na lokalnom nivou mogli i funkcionirati i raditi. I u tom dijelu vidim tu nekakvu centraliziranost koja je još uvijek prevelike. Uz ove, ove zakone koje ćemo promijeniti vjerujem svi se slažemo oko toga sigurno da treba voditi brigu i na ostale mjere koje omogučuju da se ta područja bolje i kvalitetnije razvijaju. Tu mislim na predstojeće mjere ... [[Govornik se ne razumije.]] i ostalih predpristupnih fondova koji će omogućiti da se neke mjere koje do sada nismo radili u tim područjima jer nije bilo potrebe, a sada ćemo ih morati sigurno provoditi da bi mogli kao takovi ući i što prije pristupiti Europi. I na kraju da završim: Klub HSS-a će podržati oba ova prijedloga što je već kolegica i rekla s time da evo i ubuduće očekujemo da kod ovakovih promjena zakona se ne svodimo samo na to da se vidi koliko će općini nekoj ostati više proračunskih sredstava nego da vidimo i sve ostale mjere i analizu provođenja dosadašnjih mjera da bi mogli onda pratiti da li smo nekim zakonom pogodili bit tih mjera ili nismo. Hvala.
Hvala vama. Sljedeći je Klub HNS-a PGS-a, kolega zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege najprije da kažem na početku da ćemo podržati sva ova 4 prijedloga zakona. Potpuno je irelevantno ovaj trenutak tko je bio prvi, tko je bio drugi, tko je predložio, tko se je prvi dosjetio? Pa svi smo znali da ti zakoni izlaze u sedmom mjesecu i bilo tko da je to prvi predložio dobro je predložio. Onaj drugi koji ga je podržao dobro ga je podržao. Mislim da je to diskusija koju zapravo ne bi trebali ovaj trenutak voditi. Ono što je, što treba, što treba reći kad se govori o ova 2 zakona jeste da je Hrvatska uvijek bila zemlja kontrasta, geografskog, kulturološkog, političkog ali nikad nije bila zemlja takvog socijalnog kontrasta kao što je to danas. HNS se zalaže za regionalni razvoj od, od nastanka stranke. To je jedna od tema o kojoj najviše pričamo, ali da shvatimo što to zapravo znači? To znači da dijete koje se rodilo ovdje na Gornjem gradu ima istu šansu kao dijete koje se rodilo u Kukači, na putu između Slunja i, i Tounja. To danas nije slučaj. Dok to ne napravimo, dok to ova država ne postigne ne može biti zadovoljna. I neće biti država zadovoljnih građana. Tim krajevima, govorim prvenstveno o krajevima od posebne državne skrbi pomagalo se i do sada. Nažalost nedovoljno. To su naime područja koja su i u bivšoj državi uglavnom bila nerazvijena i potpadala su pod one fondove za nerazvijene kako, kako se to već zvalo u to doba i onda im se pomagalo nažalost nedovoljno. To su područja koja je rat ne samo dodatno osiromašio nego i ekonomski i populacijski, a to je posebno naglašavam i populacijski devastirao. Iz tog krajeva ljudi su pobjegli, iz tih krajeva ljudi su pobjegli. Pobjegli su i Hrvati. Pobjegli su i Srbi. To su područja u kojima u dobrom dijelu infrastruktura nije niti na razini zemalja mnogo siromašnijih od Hrvatske. Krajevi gdje u selu od gotovo 1000 stanovnika nema struje. Gdje je seoski bogataš čovjek koji je nekad radio u pošti pa dobiva penziju državnu. Najbogatiji čovjek u selu, svi se oko njega okupljaju jer ima državnu penziju. To su usput budi rečeno i područja prikrivenih ili manje prikrivenih nacionalnih tenzija. Nacionalnih tenzija koje proizlaze iz siromaštva najvećim djelom. Ako vas put nanese kad se vračate jednom prilikom sa mora starom cestom Plitvičkom skrenite usred Slunja pokraj općine na cestu prema Tounju. To je cesta koja vodi kroz prekrasan kraj, srazmjerno dobra cesta. Može se lijepo njom proči, kroz kraj koji podsjeća na Hrvatsko Zagorje, brežuljaka, dolina, potoka, čisti zrak. Sve je sjajno. Osim što na čitavom putu od pedesetak kilometara nema živog čovjeka. Nema čovjeka, nema mačke, nema psa, nema krave, nema nikoga. Djelomice je to naravno rezultat ratnih zbivanja, sa jedne, druge, treće, koje li sve strane, ali i toga što se tom kraju očito nije pomoglo, nije se stimuliralo ljudi dovoljno da dođu i žive tamo, da mogu živjeti tamo. U čitavom tom kraju, a posebno govorim o Kordunu i, i Banovini uz cestu postoje škole. Velike škole sagrađene recimo pedesetih, šezdesetih godina sa desetak, petnaest, dvadeset razreda koje su danas prazne. U tim školama nema nastave i vjerovali ili ne glavna ambicija ljudi u tim mjestima kao što je Široka rijeka pokraj, pokraj Vojnića i još nekih jeste da te škole pretvore u staračke domove. Očito je to interes djece nema, staraca ima, ima staraca i po gradovima koji bi vjerojatno došli živjeti u te staračke domove jer bi bili jeftiniji o tome slično. Ali to je nacionalna tragedija, to je tragedija svih nas. No svi znamo situaciju da ne dužim puno vrijeme je odmaklo, pauzu smo preskočili sve u svemu ovo su dobri pokušaji da se pomogne ovoga trenutka što se pomoći može. Potrebno je osmisliti i druge mjere, potrebno je osmisliti i situacije u kojima će se ljudi dragovoljno naseljavati u te krajeve novi ljudi. Oni koji su odonuda otišli teško da će se ikada u većem broju vratiti. Najprije na ovaj način, a onda i na svaki dugi način koji država može priuštiti. Sve u svemu HNS-a PGS-a podržati će zdušno ova 4 prijedloga zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolega. U ime kluba SDP-a kolega zastupnik Nenad Stazić.
Poštovana potpredsjednice, uvaženi ministre. Malobrojne kolegice i kolege. O razlozima postojanja Zakona o područjima posebne državne skrbi i o brdsko planinskim područjima govorio je kolega Arlović govorili su i drugi zastupnici u ime klubova. I tu stvar nema smisla dužiti. Tri su karakteristična područja kojima treba pomagati u Hrvatskoj. To su ova područja koja su bila osobito pogođena ratnim zbivanjima, znači područja od posebne državne skrbi, to su brdsko planinska područja zbog specifičnog načina života. Teškoća, loše povezanosti. I to su naši otoci. Ukoliko stvarno ne bismo ovakvim zakonskim prijedlozima i ovakvim rješenjima pomagali tim krajevima oni bi opustili. Pusti su i ovako, ali kada ne bi imali ove posebne beneficije tamo ne bi ostao nitko. Zbog toga jasno da nema smisla govoriti o opravdanosti ovakvih rješenja, svi se slažemo da su takva rješenja potrebna, nužna. Najbolje će o tome svjedočiti oni koji žive na tim područjima. Koji znaju što da su im ovi zakoni donijeli što su omogućili. A to što su omogućili nas upućuje da zapravo razmislimo načelno o potrebi decentralizacije financijskih sredstava ne samo za ta područja nego uopće. Uopće u Hrvatskoj. Jer je lokalna samouprava upravo ovim sredstvima uspjela poboljšati kvalitetu života. Uspjela je sačuvati ljude pogotovo u brdsko planinskim područjima da se ne iseljavaju, uspjela je privući neke da dođu jer im se naprosto isplati poslovati tamo i živjeti na tim područjima. Prema tome vidimo da kada decentraliziramo ta porezna sredstva da to daje izvrsne učinke. I to bi nas moralo navesti da razmišljamo o daljem spuštanju sredstava, ostavljanjem većeg kolača poreznoga jedinicama lokalne samouprave. Sada kad se vidjelo da ovaj zakon koji je donesen u prošloj parlamentarnoj većini o brdsko planinskim područjima da mu istječe rok, i da bi ti krajevi mogli ostati bez tih pogodnosti, 7.veljače u Skradu je SDP-e organizirao jedan okrugli stol. Domaćin organizator je bio župan Komadina, došli su predsjednici općinskih i gradskih vijeća sa toga područja brdsko planinskih područja. I oni su govorili o svojim iskustvima u dvije godine primjene ovog zakona. I ta su iskustva jako dobra. TA zgrada u kojoj se održavao taj okrugli stol u Skradu ona je obnovljena baš zahvaljujući tim sredstvima. DA nije bilo ovoga zakona o brdsko planinskim područjima, ta zgrada ne bi mogla biti obnovljena. Uređene su mnoge škole. Pomogle su vatrogastvu. Popravljene su nerazvrstane ceste. Jedan od velikih problema lokalne samouprave održavanje nerazvrstanih cesta. E ti novci su njima pomogli da to urade. Rezultate toga okrugloga stola tih iskustava koje smo tamo čuli bila su ova dva prijedloga zakona koje je SDP-e uputio u proceduru. Nije ni Vlada mirovala, kada je vidjela da SDP-e uputio ova dva zakonska prijedloga. Vlada je slijedila taj dobar primjer i uputila je svoje prijedloge. Desetak dana kasnije. Mi jasno nemamo ništa protiv, mi podržavamo takvu djelatnost Vlade, pohvaljujemo Vladu, možda bi bilo dobro da se takva praksa protegne i na neka druga područja. Pozivamo vladu da i druge SDP-ove prijedloge u ovaj Sabor uputi kao svoje. Jer mislimo da će tada da to pomoći će da se stanje u državi popravi. Mada doduše Vlada tu radila nepotreban posao, mogla je jednostavno prihvatiti ove SDP- ove prijedloge jer su oni sadržajno potpuno isti. NO eto da bi Vladi olakšali ovu pomalo neugodnu situaciju, SDP-e e povući ove svoje prijedloge, povući će ih i glasovati će za Vladine prijedloge jer to i jesu prijedlozi SDP-a. Hvala.
Hvala lijepa kolega zastupniče. Prije nego se još zastupnik potpredsjednik Mato Alović obrati kao predlagatelj moram reći da ima 11 prijavljenih zastupnika. Evo sugestivna informacija nek se nađe. Izvolite kolega potpredsjedniče.
Gospođo potpredsjednice, poštovane kolegice i kolege. Naravno da ću ja biti vrlo kratak nakon ovoga što je u ime našega Kluba rekao predstavnik Kluba koji je govorio kolega STazić. Činjenica je da smo mi to već najavili već kod uvodnog obrazloženja naših prijedloga zakona. Ukoliko svi klubovi zastupnika podupru potrebu da se ovakve izmjene i dopune zakona o brdsko planinskim područjima i Zakona o područjima od posebne državne skrbi. Donesu sa ciljem da se ukine ograničenje primjene ovih zakona za brdsko planinska područja i tome praktički omogući da se i kroz ovaj vid vodi regionalni razvoj Republike Hrvatske putem ovoga zakona koji omogući da se obnavlja i demografski i gospodarski razvijaju zapravo i nerazvijena područja brdsko planinska. Isto tako da se omogući brži povratak prognanih i raseljenim osobama na područjima na brdsko planinskim područjima koji se nalaze na područjima od posebne državne skrbi. A koja su bila ratom zahvaćena ili u neposrednom ratnom dodiru. Mi u takvoj situaciji nemamo razloga ni potrebe da naši prijedlozi zakona ostaju dalje u proceduri jer bi time samo opteretili proceduri osobito kod izjašnjavanja oko mogućih amandmana i oko samih zakona. Iz toga razloga Klub zastupnika SDP-a će povući iz daljnjeg postupka Zakon o brdsko-planinskim područnima koji smo mi predložili, Zakon o područjima od posebne državne skrbi koji smo mi predložili. Ali ćemo kod izjašnjavanja glasati za prijedloge zakona koje je predložila Vlada Republike Hrvatske jer su one u sadržajnom smislu prijedlozi zakona koje zapravo pripremio Klub zastupnika SDP-a. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Idemo sa pojedinačnom raspravom. Zastupnik Mato Štimac. Izvolite [[Upadica: Gajica.]] A, oprostite povreda Poslovnika. Izvolite. Zastupnik Gajica. … [[Upadica se ne razumije.]] Članak … … [[Upadica se ne razumije.]] [[Upadica: Mikrofon.]] Mikrofon i članak kolega zastupniče. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Uključite se [[Upadica: Uključite mikrofon.]] Sada, u redu je čujemo vas.
… [[Govornik naknadno uključen.]] riječ u ime kluba, pa interveniram u tom smislu.
Kolega zastupniče dužna sam vam dati informaciju. Vi ste bili prozvani, a onaj koga nema u dvorani gubi pravo na riječ.
Zahvaljujem.
Žao mi je. Kolega Štimac. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Pa ja ću isto vrlo, vrlo kratko, poodmaklo je vrijeme, ima nas samo 20-tak u sabornici. Podržati ću ove izmjene zakona. Smatram da nije ni trebalo donositi zakon koji je bio ograničen na pet godina, da je trebalo ga ostaviti duže, danas ne bi imali o čemu razgovarati. Ali reći ću samo jednu stvar. On je u svakom slučaju pozitivan i donio je jedan dio sredstava općinama sa područja posebne državne skrbi, jer u to vrijeme sam i bio načelnik jedne takve općine, općine Voćin. Ima jedna druga stvar koja je u to vrijeme bila veći problem svim načelnicima i gradonačelnicima sa područja općine državne skrbi, a to su bile drastično smanjene tekuće potpore jedinicama lokalne samouprave u 2000. godini. Ja ću samo uzeti primjer općine Voćin ili općine Miklauša koje vrlo dobro poznajem. Gdje mogu reći da je 1999. godine tekuće potpore jedinica lokalne samouprave je bila tisuću, milijun i osamsto trideset kuna. Da bi u 2000. godini aktualna vlast smanjila na 812 tisuća kuna. Efekti ovog zakona koji je bio donesen, znači dobili smo negdje 200, 300 tisuća kuna u proračun, ali smo izgubili milijun kuna sa tekućih potpora. 2003. godina je završila sa negdje 380 milijuna u općini Voćin oko 300 milijuna, 300 tisuća kuna, pardon, u općini Miklouš. Ali nažalost tekuće potpore su padale sve do 400 tisuća, znači sa milijun i 800 do 411 tisuća kuna za općinu Voćin. Tek u ovoj godini, znači sa tekućom potporom koja je ova Vlada donijela, znači negdje milijun i 250 tisuća kuna sa efektima koje smo imali od ovog zakona 380, skoro 400 tisuća kuna i sa onim sredstvima koje Ministarstvo financija vraća sad građanima, ne više jedinica, općina sama Voćin nego znači država vraća, mi smo došli 2005. godine otprilike na proračun koji smo imali 99. Ja ne znam možda nije situacija u svim sredinama ista ili slična, ali vjerujem da je. Te godine smo se našli svi načelnici i gradonačelnici sa tog područja u vijećnici dolje gdje smo se žalili bivšoj Vladi i gospodin Goran Granić se vrlo ružno ponio prema nama, da mi je na kraju bilo žao što sam uopće dolazio taj dan u Zagreb. Održao nam je jedan politički govor i poslao nas kući. Znači pozdravljam ovo donošenje ovog zakona, uz pomoć države, znači smatram da tekuće potpore isto moraju biti te koje mogu pomoći tim sredinama jer tamo zaposlenost je jako mala ili je uopće i nema. I smatram da će zakon koji je u pripremi znači bez toga da bude samo kozmetički u nazivu biti zakon od posebnog državnog interesa i da će ljudi osjetiti što to znači. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. … /Govornik isključen./ … Slijedeći je zastupnik Niko Rebić [[Upadica: Mikrofon, mikrofon.]] Oprostite. Niste me čuli? Jeste. Oprostite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, uvaženi gospodine ministre, kolegice i kolege. Ja ću ipak drugačije govoriti jer sam preživio sve promjene ovog zakona kao gradonačelnik na područjima od posebne državne skrbi. Znam da je kasno, ali nema nekog velikog interesa vidi se i po nazočnosti zastupnika, međutim dobro se podsjetiti što smo mi očekivali. Dakle, Zakon o područjima posebne držane skrbi donesen je 96. godine. Imao je za cilj da što prije se otklone posljedice rata, da se u što kraćem roku osigura povratak pučanstva koje je prebivalo na tim prostorima, da se potegne demografski, gospodarski napredak te postigne što ravnomjerniji razvitak svih područja Republike Hrvatske. Donošenjem zakona 96. godine postignuti su i ostvareni i psihološki pozitivni učinci i dobri rezultati u povratku pučanstva na oslobođena područja. Zapravo ovim zakonom, njegovim donošenjem država je pokazala da povratnika neće ostaviti na cjedilu te da će itekako brinuti i skrbiti o njima i kažem, između ostalog to je dalo dobre rezultate u povratku pučanstva. Posebno se to osjetilo u mojoj županiji, dakle Splitsko-dalmatinskoj, gdje su samo dvije jedinice lokalne samouprave bile okupirane i to grad Vrlika u cijelosti i općina Hrvace većim dijelom. Ovim zakonom koje je uglavnom provodilo Ministarstvo obnove i razvitka te brigom ove županije, obnova obiteljskih kuća i infrastrukture završena je u rekordnom roku, a učinjeni su krupni koraci, dakle u povratku pučanstva. Ono što nije bilo dobro u obnovi ovih područja i što nije dalo rezultate u primjeni ovoga inače dobroga zakona, je pokretanje gospodarstva i zapošljavanje. Ne zbog toga što je zakon loš ili što to zakon nije stimulirao, već zbog niza okolnosti. Zašto zapravo poduzetnici nisu prepoznali prednosti otvaranja proizvodnih pogona na područjima posebne državne skrbi usprkos brojnim olakšicama koje je zakon omogućavao, od poreza na dohodak, manjeg poreza na dobit, carinskih olakšica na uvoz strojeva, odnosno potpuno oslobađanje carina na iste itd. To nije dalo rezultate iz prostog razloga što je u državi u to vrijeme vladala financijska i svaka druga nedisciplina, jer što bi ljudi otvarali područje gdje su i manji porezi kad im u sjedištima velikih gradova nisu uopće plaćali poreze. Druga, drugo što je još utjecalo to su da gospodarski subjekti na tim područjima nije uopće izvršena procjena niti su sudjelovali u pretvorbi. Ono što je najvažnije, a što je naročito pogodilo, kažem, grad Vrliku u kojem sam tada bio, a to je da su u pretvorbi kao i u cijeloj državi propale tvrtke u svojim sjedištima, a koje su imale pogone na tim prostorima. "Dalmatinka" je propala u Sinju, "Cetinka" u Trilju, "Dalma" u Splitu itd. Sve to danas, dakle još i danas sve to zjapi prazno ne samo u Vrlici nego i drugim centrima u kojima je bilo bilo kakve proizvodnje. I zato nije kriv dakle taj zakon iz 96. godine, Zakon o područjima državne skrbi, krivi su ljudi koji rade, od sudova, ministarstava, do Fonda za privatizaciju. Dakle, zar nije apsurdno da "Dalmatinka" Sinj koja je propala i koja je prodana prije 10-tak godina još polaže pravo na pogon u Vrlici. I sad ovo da skratim. Dakle grad Vrlika sad kupuje svoje, dakle ukratko ako želi doći do vlasništva da taj pogon da se pokrene nekakva proizvodnja, on mora platiti dakle ono što nije platila nikad «Dalmatinka» nego je prenijela na sebe nekim samoupravnim aktom. Dakle niti je gradila niti je to stvarala, a evo grad Vrlika danas to mora platiti iz svog skromnog proračuna stotinama tisuća kuna ako želi to imovinsko-pravno riješiti, naći nekoga poduzetnika koji zna osmislit proizvodnju i na kraju mu to poklonit da bi proizvodio i zaposlio ljude jer u protivnom to će i dalje nastaviti godinama propadati i ležat kako se sada događa. Dakle to je moguće samo zbog toga što u Fondu za privatizaciji se radi kako se radi. Dakle i dalje sam uvjeren da je najbolji zakon koji smo imali upravo taj zakon 96. godine, a koji se je mijenjao svake godine jednom, samo u 2000. kazat ću mijenjao se tri puta, dakle i svaki put kad se mijenjao taj Zakon o područjima posebne državne skrbi on je dakle svaki put iznova reducirao ono, reducirao prava i one beneficije koje su postojale u tome zakonu. Kolega je govorio upravo o ovom susretu sa doktorom Goranom Granićem na početku koalicijske vlasti i ja ću se isto podsjetit. Naime on je u gradsku vijećnicu kao potpredsjednik sazvao sve načelnike i gradonačelnike i župane sa oslobođenog područja te nam pojasnio stajališta koalicijske vlasti i šta ta područja mogu očekivati u bliskoj budućnosti. Prvo je rekao da će promijeniti zakon jel', već tada su ograničili prihode od poreza i državne potpore, dakle rekli su da će to trajati pet godina, poslije će razmislit ili, a počeli su ukidati olakšice koje su bile u zakonu. Najava doktora Gorana Granića kulminaciju je doživjela petom promjenom zakona u samo dvije godine koalicijske vladavine. Naime 28. siječnja 2003. ovaj Dom je donio Zakon o područjima posebne državne skrbi. Želim naglasiti da je to jedan od najlošijih zakona koje je ovaj Dom u svojoj 15-godišnjoj povijesti uopće donio. Zapravo se sastoji od 40-tak članaka, gotovo polovica ih se bavi povratkom kuća i imovine koja je dodijeljena na privremeno korištenje i kazneni progon onih ukoliko se to u određenom roku ne promijeni jel'. Ostali članci govore koja su to područja prve, druge i čak treće skupine. Mislim da su područja tada proširili na treću skupinu koja su nerazvijena, a zaista se pitam zašto kada su i tako skresali ta prava. Ironija je što sada upravo SDP predlaže izmjene i dopune Zakona o područjima posebne državne skrbi jer se evo boji da će HDZ-ova Vlada 2005. prestati skrbiti o tim područjima. Stoga, da zaključim. Kako god je bilo potrebno donijeti novi Zakon o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji, važno je donijeti potpuno novi Zakon o područjima od posebnog državnog interesa, jer se ovaj ne da popraviti. Dakle, da se na tim područjima oživi što se još oživit može jel', jer zaista prijeti realna opasnost da to uskoro postanu pusti i mrtvi prostori. Dakle zaključit ću. Podržat ćemo ovo, ali mislim da je pravo rješenje da se donese novi zakon i da to što prije ovaj Dom izglasa Zakon o područjima posebnog državnog interesa jer mislim da će to onda ova Vlada na ove prostore koji zapravo su jedini dali punu cijenu i mislim da kada je bila u pitanju obrana domovine nisu pitali za cijenu i mislim da je vrijeme da se na pravi način ponovno počnu i tretirat. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imate jednu repliku. Zastupnik Peruško izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Ja sam evo prihvatio apel da odustanem od rasprave, međutim nalazim se u ovoj sabornici i do kraja ću odslušati raspravu i žao mi je što moram replicirat kolegi Rebiću za njegovu izraženu bojazan glede područja od posebne državne skrbi jer je rekao da se SDP bojao da će HDZ prestati skrbiti o tim područjima. Mislim da na ovakav način podmetati strankama u najmanju ruku je neprimjereno. Žao mi je što sam morao replicirati, ali moja je obaveza.
U redu, imate pravo na odgovor na repliku kolega.
Želim odgovoriti dakle, ne da sam se bojao, ja sam govorio o ironiji onih da se koji su zapravo ukinuli prava i beneficije na područjima od posebne državne skrbi da upravo sad su se sjetili oni da se boje da bi HDZ-ova Vlada prestala skrbiti o tim područjima. To je dakle ono što sam ja rekao.
Hvala lijepo. Ovo je doista bilo jako potrebno i drugo. Ruža Lelić zastupnica.
Hvala gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa evo u dosadašnjoj raspravi vidimo da ćemo svi podržati ove izmjene i dopune zakona i što je svakako dobro. Naime ja bih se ipak bez obzira što nas ima malo i što je vrijeme poodmaklo osvrnula na taj Zakon o područjima o posebnoj državnoj skrbi koji ustvari uređuje i određuje koja su to posebna područja od posebne skrbi, ali obuhvaća i niz poticajnih mjera za njihovu obnovu i razvitak, a sve u cilju otklanjanja ustvari posljedica rata i bržeg povratka stanovništva. Međutim ja bih ovdje istakla da ustvari u ovim demografski opustjelim područjima bilo bi dobro da se sve poticajne ove mjere primjene i za sve one koji su zainteresirani za naseljavanje u ta područja a nisu prije bili tu naseljeni. Mislim da bi to bilo sve sa svrhom jednog demografskog i gospodarskog napretka te postizanja ravnomjernijeg razvitka svih područja. Vidimo da nam taj ravnomjerni razvitak je zaista nužan, a to pokazuje i veliki raspon bruto društvenog proizvoda po stanovniku u raznim dijelovima Hrvatske pa recimo da se kreće od 1350 dolara po glavi stanovnika u Ličko-senjskoj županiji, do preko 19 tisuća u Zagrebu, da Zagreb ima bruto društveni proizvod po glavi stanovnika tri puta veći nego što je republički prosjek i da se s time svrstava u razinu razvijenijih država Europske unije. Još bi samo istakla također da recimo od 21 županiju njih čak 14 ima bruto društveni proizvod ispod 4 tisuće dolara, a kada gledam moju Županiju vukovarsko-srijemsku onda je ona u 2003. godini imala tisuću 810 dolara po glavi stanovnika ili samo 28,3% od prosjeka Republike Hrvatske i zato je ustvari ovo neophodna i nužna podrška regionalnom razvoju osobito ovo slabije razvijenim županijama. Značajna mjera je ova sigurno koja podrazumijeva da porez na dohodak i porez na dobit ostaju jedinicama lokalne samouprave i evo ministarstvo kaže da će po tim osnovama samo u 2003. godine da su jedinice potpomognute sa 285 milijuna i nešto više kuna i da je obuhvaćeno oko 180 jedinica lokalne samouprave ili 48,5% površine. Bilo bi svakako dobro da je jedinica manje i da im nije potrebna takva pomoć. No obzirom da su njihove potrebe i problemi i dalje veliki, svakako da ove mjere treba i produžiti. Kada promatramo opet Županiju vukovarsko-srijemsku onda u prvoj skupini po ovim razvrstavanjima od područja od posebne državne skrbi nalazi se nekoliko mjesta, sa Gradom Vukovarom čini 87 tisuća stanovnika. A kako je obnova u najvećem dijelu i završena mislim da će sve više postati interesantno ustvari treća skupina po razvrstavanju. Ta treća skupina obuhvaća područje u Republici Hrvatskoj koja zaostaju u razvoju, a nažalost, evo, takvih će u budućnosti možda biti i više. I to se primjenjuju kriteriji kao što je ekonomska razvijenost, strukturalne poteškoće, nezaposlenost i industrijsko i poljoprivredno restrukturiranje. I rekla bi samo, evo, da je nezaposlenost u Vukovarsko-srijemskoj županiji 2003. godine bila 37,7%, a republički prosjek je 19,1, a vidimo da kolega Kajin, da ustvari teži da sve njihove općine i gradovi imaju nezaposlenost manje od 6%. Onda vidimo gdje se nalaze pojedina naša područja. Svakako u ove kriterije nerazvijenosti spadaju i demografski kriteriji kao i pogranične općine, tako da od 5 općina koje su navedene u Vukovarsko-srijemskoj županiji, čak njih 4 nalazi se na ovom području županijskog kraja. Zato sam imala potrebu, evo da ih istaknem. Da su to i Babina greda i Drenovci, Gunja i Vrbanja sa oko 22 tisuće stanovnika. I kad prebrojimo onih 87% onda vidimo da je 50% stanovništva ustvari u našoj županiji i spada pod ova područja od posebne državne skrbi. I ove mjere, sigurno, koje ovdje danas, o kojima raspravljamo sigurno su značajne, ali mislim da one same po sebi ipak nisu dovoljne. Da trebamo snažniju podršku i poticanje razvoju u našem kraju, to je razvoju poljoprivrede, osobito stočarstva, povrtlarstva, voćarstva, njihovoj organiziranoj proizvodnji, ali i organiziranom otkupu. Poticanje tih malih i srednjih obrtnika, a i mislim da tih mjera možda ima, ali da stanovništvo nije s tim upoznato i zbog toga treba pojačati i savjetodavne službe. A sve bi to trebalo zaustaviti, sada je prisutan negativni trend. Hvala.
Hvala vama, kolegice. Sljedeći je na redu zastupnik Vlado Jelkovac.
Poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ministre, malobrojni kolegice i kolege. Sigurno je da se niti donošenjem ovih izmjena i dopuna Zakona, imamo tu 4 prijedloga, neće riješiti problemi na područjima od posebne državne skrbi, odnosno na brdsko-planinskim područjima. Ali sigurno da ćemo ovim usvajanjem Prijedloga doprinijeti da pomoć iz centralne države u te krajeve dođe i da se, dakle, pomogne u rješavanju brojnih problema koji na tim područjima postoje. U ovom dijelu htio bih se malo osvrnuti ili prokomentirati neke rasprave koje smo ovdje čuli. Jedna od njih je pitanje namjenskog, odnosno nenamjenskog trošenja sredstava. Ja ne bih bio baš za to da mi sa državne razine propisujemo u što će načelnici, gradonačelnici, odnosno poglavarstva trošiti novac jer i zove se lokalna samouprava i mislim da treba ostaviti lokalnim jedinicama da u okviru svojih prioriteta koriste sredstva na način na koji oni misle da im je prioritet. Negdje treba škola, negdje vrtić, negdje treba urediti nerazvrstane ceste, negdje treba pomoći vatrogastvu i kažem, mislim da je na lokalnoj razini najbolje se zna procijeniti što toj lokalnoj zajednici najbolje treba. A isto tako pitanje decentralizacije, rečeno je ovdje u jednom govoru da je ovo dobar primjer decentralizacije. Ako promatramo suštinu ovog Zakona onda je ovo ipak centralizacija gdje se taj novac koji je izvorno prihod Državnog proračuna voljom te države, odnosno Vlade prepušta jedinicama lokalne samouprave. I nažalost, upravo zbog nejednakosti u razvoju naših brojnih regija, županija, gradova i općina mi ćemo još dugo morati sa razine centralne države pomagati tim jedinicama lokalne samouprave koje ostvaruju puno, puno niže stope i koje se ne mogu dostatno samofinancirati. Ova dva prijedloga, odnosno 4 ukoliko ih množimo s obzirom da su i alternativni prijedlozi ovdje obuhvaćaju 225 jedinica lokalne samouprave sa negdje oko milijun i 300 tisuća stanovnika. To je, dakle, preko trećine Hrvatske i stoga se vidi kolika je važnost ovih zakona. S obzirom da su problemi još uvijek brojni, naravno i ja ću kao i svi oni koji su već ranije diskutirali podržati donošenje ovih izmjena i produžiti. A evo, samo još malo brojki za argumentaciju. U 2004. godini, dakle, dio dohotka i dobiti koje je država ustupila gradovima i općinama sa područja posebne državne skrbi je 587 milijuna kuna, a dio povrata poreza po godišnjim prijavama, 364 milijuna. Spominjana je, dakle, već brojka od milijardu kuna i to je zaista silno velika pomoć jedinicama lokalne samouprave jer mnogi su ovdje navodili svoja područja pa tako i kod mene u Karlovačkoj županiji jedna Lasinja, Slunj, Cetingrad, Rakovica, Saborsko, Barilović, dio Karlovca i druge jedinice lokalne samouprave naprosto ne bi mogle normalno funkcionirati da nije ove spremnosti i dobre volje centralne države da se pomogne. Evo, ovih nekoliko misli. Puna potpora ovim prijedlozima izmjena i dopuna zakona i nadamo se da ćemo što je moguće prije nejednakosti u ukupnom razvoju koje sada postoje smanjiti. Hvala.
Sljedeća na redu kolegica Biserka Perman.
Gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, kolegice i kolege. S obzirom na dosadašnji tijek rasprave vjerujem da svi dijelimo stav o višestrukoj koristi i pozitivnim učincima koji su Zakonom o brdsko-planinskim područjima postignuti. A time i potrebu da njegova primjena postane trajna. Evo upravo prije mjesec dana sam i ja zajedno s nekim kolegama zastupnicima sudjelovala na okruglom stolu na temu brdsko-planinskih područja u organizaciji Primorsko-goranske županije na kojem su sudjelovali i predstavnici Istarske i Ličko-senjske županije, te predstavnici gradova i općina koje su u brdsko-planinskom području. I opći je zaključak da njegovo važenje treba postati trajno isto kao i važenje Zakona o područjima posebne državne skrbi. Taj je okrugli stol održan u Domu kulture u Skradu koji je obnovljen ili bolje rečeno ponovno izgrađen, gotovo u cijelosti sredstvima koja su proistekla iz primjene ovog Zakona. Samo u jedinicama lokalne samouprave i Primorsko-goranskoj županiji postoji još čitav niz objekata i projekata koji su započeti ili planirani temeljem sredstava koja će biti ostvarena efektom ovog Zakona jer su se njihovi proračuni povećali za 25 do 40%. Ne bih nam željela dodatno oduzimati vrijeme ponavljajući podatke koje su kolege prije mene naglasili. Želim istaknuti samo zadovoljstvo činjenicom da je Vlada prepoznala njegove pozitivne učinke i svojim prijedlogom zapravo poduprla prijedlog koji je ranije podnio SDP. Mislim da u ovom trenutku i nije bitno čija će varijanta proći nego je najvažnije da se izmjene donesu i tako omoguće život i napredak ovih područja. Ipak bih se htjela osvrnuti na nekoliko detalja koji su zanemareni ili nenamjerno propušteni a mislim da bi bilo potrebno da se reguliraju. U Glavi 2. govorim o Zakonu o brdsko planinskim područjima, u Glavi 2. poticajne mjere za razvitak brdsko planinskih područja članak 4. kaže, citiram: "Za brdsko planinska područja izradit će se program održivog razvoja brdsko planinskih područja. Program održivog razvoja brdsko planinskih područja donosi Vlada Republike Hrvatske na prijedlog Ministarstva za javne radove, obnovu i graditeljstvo, u daljnjem tekstu: Ministarstvo na temelju kojeg će se izraditi operativni programi poticaja, razvoja brdsko planinskih područja. Program održivog razvoja iz stavka 2. ovog članka Ministarstvo izrađuje u suradnji s Ministarstvom zaštite okoliša i prostornog uređenja, Ministarstvom poljoprivrede i šumarstva, Ministarstvom za obrt, malo i srednje poduzetništvo i jedinicama lokalne samouprave na brdsko planinskim područjima". Završen citat. Tu treba primijetiti dva detalja. Prvo, program održivog razvoja brdsko planinskih područja do danas nije donesen pa upozoravam da je prema članku 10. Izmjena i dopuna ovog Zakona iz srpnja 2003. godine, rok za njegovo donošenje 23. srpnja ove godine. Drugo, u tekstu citiranog članka Zakona potrebno je uskladiti nazive odnosno utvrditi nadležnost pojedinih ministarstava u smislu njihovog sadašnjeg ustrojstva i djelokruga rada što nije učinjeno. Isto se odnosi i na članak 5a. stavak 4. zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima od posebne državne skrbi od 24. srpnja 2002. godine. Pa, eto ja apeliram ovim putem na Vladu da na ove detalje koji su sticajem okolnosti propušteni pokuša nešto učiniti u smislu aktualiziranja postojećeg Zakona. Ja sam doduše htjela pripremiti amandman, međutim, prema našem Poslovniku moguće je dati amandman samo na članke koji podliježu izmjenama zakona a ne i na prethodne članke Zakona, pa eto onda apeliram na Vladu da to učini. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolegice. Sljedeća na redu zastupnica Zdenka Babić-Petričević. Izvolite kolegice.
Gospođo dopredsjednice kolegice i kolege, ja ću stvarno nastojati skratiti ovu raspravu jer se ne želim ponavljati ali s obzirom da smo objedinili raspravu o posebnoj državnoj skrbi i brdsko planinskim područjima pa ću podijeliti moju raspravu na nekoliko rečenicu i o jednomu i drugomu zakonu. Zakonu o područjima od posebne državne skrbi utvrđuju se područja kojima Republika Hrvatske kao i brdsko planinskih područja skrbi i poticanje mjera za njihovu obnovu i razvitak a u cilju otklanjanja posljedica rata, bržeg povratka stanovništva koje je prebivalo na tim područjima prije Domovinskog rata ja bih čak i u obrazloženju ovdje nadodala i rečenicu te i onih stanovnika koji su u vrijeme agresije, na Republiku Hrvatsku i Bosnu i Hercegovinu bili prognani i uselili se u Republiku Hrvatsku iz Vojvodine, Crne gore, Kosova i Bosne i Hercegovine. NO, međutim, veseli me što sa prijedlozima ovoga Zakona se ustvari donosi ono čega sam ja počela razmišljati, a što poslije srpnja mjeseca, Hvala Bogu, poslije srpnja mjeseca 2005. godina, ova dva zakona, odnosno set ovih zakona nastavlja svojim radom i dalje, i u nadi da će se rješavati ono što se nije riješilo do sada na područjima od posebnog državnog interesa ili posebne državne skrbi i brdsko planinskim područjima. Uvijek se govori, ne govori se o nečemu što je riješeno ili ono što je dobro učinjeno, uvijek se ukazuje na ono što još nije učinjeno ili nije dovoljno učinjeno. Meni je žao što moram danas konstatirati i reći vezano za ova dva zakona o područjima od posebne državne skrbi, brdsko planinskim područjima osim gospodina ministra Kalmete, za ova područja su vezana i druga resorska ministarstva, i da su ovdje ja bih im ukazala na ono što ću proširiti i ovu temu a posebno kada se govori o prognanicima koji su uselili u Republiku Hrvatsku, ponavljam iz Bosne i Hercegovine i Srbije i Crne gore. Uvijek počinjemo od onoga najosnovnijega kada čovjek ima krov na glavom onda mu je osigurano ono najosnovnije, pa prognanicima i izbjeglicama koji su uselili, jer sada su useljenici u Republiku Hrvatsku, još se nije riješilo ni stambeno pitanje, i to jednim dijelom a jednim dijelom da. Privremeno stambeno rješavanje gospodine ministre, sigurno košta državu više nego što bi to bilo da je se riješilo trajno nastanjenje prognanih i izbjeglih koji su uselili u Republiku Hrvatsku, kazujem da veliki broj izbjeglica i prognanika bolje rečeno useljenika nije riješilo ni taj problem. A taj problem počesto je vezan uz rješavanje dokumenata, odnosno najprije hrvatskoga državljanstva, odnosno domovnice i osobne iskaznice i taj put je još dugotrajan ne samo za neke nego i za veliki broj. Uz njihove probleme, ja sam, jučer je bilo rečeno na aktualnom satu nisu riješene, odnosno sada je postao još problem dodatka na mirovinu koji je bio donesen do 31. prosinca 2004. godine, razlika na dodatak na mirovinu je imao svaki useljenik odnosno prognanik i izbjeglica iz Bosne i Hercegovine i Srbije i Crne gore do već naslovljenoga datuma no, ova tri mjeseca ti su problemi nastali dalje. Također isto moram ukazati kada se radi o područjima od posebne državne skrbi i brdsko planinskim područjima, i zdravstveno osiguranje nije riješeno na takav način na papiru je, ali u stvarnosti nije i svi oni koji nemaju trajno nastanjenje u Republiku Hrvatsku nemaju potrebne dokumente i njihova primarna zaštita je u pitanju. Evo, uz ovo nekoliko rečenica to su oni problemi, ili dio problema s kojima se još uvijek suočavaju ljudi, useljenici koji su se uselili ne svojom voljom, ili se useljavaju ne svojom voljom i ostaju na području posebne državne skrbi, odnosno brdsko planinskim područjima. Ako želimo ih zadržati onda moramo rješavati ove probleme. O brdsko planinskim područjima budući da sam zastupnica koja dolazim iz izborne jedinice koja pripada i mom kraju, počesto govorimo o Imotskom kraju odnosno od 8 novih općina Imotskoga kraja riješen je jedan dio problem, jedan dio problema nije riješen u nadi da ovih milijardu dolara koji se godišnje izdvajaju za ova područja da će i standard življenja kraja Imotskoga i njihovih stanovnika biti na jednoj većoj razini nego što je to do sada. Hvala.
Hvala lijepo kolegice, više nemamo prijavljenih zastupnika koji su u dvorani. Mislim da mogu... U ime Kluba? Šalite se kolega. Mislim da možemo zaključiti raspravu. Dopustite da konstatiram da nas je u dvorani 12 zastupnika i jedan ministar. Jedan ali vrijedan. Evo, hvala vam lijepo kolegice i kolege, gospodine ministre, vidimo se u srijedu u 9 i 30.
Konačni prijedlog Zakona o područjima posebne državne skrbi. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim, uključite se. Možete glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 92 glasa, 3 suzdržana i 2 protiv donesen predloženi zakon. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa radom na 13. sjednici Hrvatskog sabora. Sve vas srdačno pozdravljam. Na dnevnom redu je: - Konačni prijedlog Zakona o proizvodnji, distribuciji i opskrbi toplinskom energijom, drugo čitanje P.Z.E. br. 149; Predlagatelj Zakona je Vlada. Kod donošenja ovog Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koji se odnose na drugo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, gospodarstvo, razvoj i obnovu i europske integracije. Izvješća ste primili na sjednici. Molim gospodina Vladimira Vrankovića, državnog tajnika Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite državni tajniče.