U ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku sad će govorit poštovana zastupnica Ružica Vukovac. Izvolite. U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će poštovana zastupnica Nadica Dreven Budinski. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče sabora. Kolegice i kolege, Nacionalno vijeće za konkurentnost osnovano je u veljači 2002. godine na inicijativu poslovnog sektora Hrvatske udruge poslodavca i Vlade RH kao odgovor na izazove s kojima se Hrvatska suočila na početku 21. stoljeća. Izazovi uključuju i proces globalizacije, tranzicije u tržištu gospodarstva te jačanje konkurentnosti privatnog i javnog sektora Hrvatske, a svake godine izdaju izvješće. Vijeće je nezavisno savjetodavno tijelo sastavljeno od 24 člana i 4 ključne interesne skupine, poslovnog sektora, vlade, sindikata i akademske zajednice s ciljem stvaranja dijaloga, partnerstva i konsenzusa o programima i politikama ključnim za održivi rast i razvoj RH. Institut za razvoj poslovnog upravljanja iz Lozane čiji je partner Nacionalno vijeće za konkurentnost objavio je rezultat Godišnjaka svjetske konkurentnosti 2021. godine. Hrvatska se na prošlogodišnjem izvješću nalazila na 59 mjestu od ukupno 64 svjetske ekonomije. Tijekom posljednjih 5 godina od 2017. do 2021. godine pozicija Hrvatske na globalnoj ljestvici konkurentnosti kreće se između 59 i 61 mjesta. Naša pozicija na ljestvici konkurentnosti tek se marginalno poboljšala pa tako i dalje zaostajemo za nama usporedivim zemljama, novim članicama EU. Ipak događanja tijekom pandemija i očekivanja o postpandemijskom razdoblju potpomognuta novom financijsko dodjelom sredstava EU pruža nadu da bi se moglo ubrzati potrebne promjene. Ljestvice konkurentnosti Instituta za razvoj poslovnog upravljanja uključuje i 334 kriterija od kojih se 2/3 odnose na statističke podatke, a 1/3 na istraživanje i mišljenja gospodarstvenika. Detaljan uvid pozicije Hrvatske na razini 20 indeksa konkurentnosti ukazuje na dobre pozicije u području međunarodne trgovine, razine cijena, zdravlja i okoliša te obrazovanja. Najpovoljniji indikatori po mišljenju gospodarstvenika su slijedeći, kvalificirana radna snaga, pouzdana infrastruktura, visoka razina obrazovanja, pristup financiranju i troškovna konkurentnost. Stručnjaci svjetskog centra za konkurentnost smatraju kako je ujedinjena Europa pokazala svoju snagu u razdoblju pandemija. Prema njima dobre pozicije vodećih gospodarstva su ulaganje u inovacije te provođenje raznolikih gospodarskih aktivnosti i javnih politika. Gospodarstva koja su prije pandemije bila fokusirana na navedena područja učinkovitije se nose sa ekonomskim implikacijama krize. Što se tiče Hrvatske, Hrvatska kao što smo i dokazali da se u teškim situacijama snalazi bolje, što je ukazao i premijer Plenković kada se osvrnuo na Izvješće Vijeća za konkurentnost za 2022. godinu po kojem je Hrvatska izrazito napredovala, napredovala naglasivši da je to potvrda razvoja u 9 godina nakon članstva u EU i nakon niza iskoraka koje je vlada napravila u pripremi za ulazak u EU područje. Stvorena su, stvorena je bolja poslovna klima, bolje, bolje upravljanje na svim razinama, sprječavanje pranja novca, manje administrativne barijere i sve jača angažiranost u borbi protiv korupcije. Kao što i znamo izvješće ukazuje da je Hrvatska s 59 mjesta došla na 46 mjesto. Također mora se naglasiti da se Hrvatska nije suočila samo s pandemijom Covida-19 već s potresom u Zagrebu, Zagrebačkoj, Sisačko-moslavačkoj i Krapinsko-zagorskoj županiji, a uz to utjecaj rata između Ukrajine i Rusije koji itekako utječe na svjetsku ekonomiju i normalnu opskrbu robe i hrane. Tako što uzrokuje inflaciju i svjetsku krizu. Na taj način možemo vidjeti da se Vlada RH s tim izazovom, izazovima i problemima izuzetno dobro nosi te se unatoč tome možemo pohvaliti kako smo skočili za 13 mjesta na ljestvici konkurentnosti te kako nitko u ovoj godini nije toliko rastao i da smjer kojim Hrvatska ide odnosno Vlada RH je prepoznat, učinkovit te vjerujemo da će rezultati u nadolazećim godinama biti još bolji. Hvala.
U ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a sad će govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković. Izvolite.
Kolege zastupnice i zastupnici, neki od vas znaju da čim je vijest došla do mene da HDZ poziva oporbu na razgovore oko izmjene Ustava odmah sam kolegama rekla da se takvom pozivu HDZ-a ne treba odazvati. Naravno da moj stav prije svega proizlazi iz toga kako osobno gledam na HDZ i da razmišljam po onoj devizi da se s teroristima ne treba pregovarati. A za mene je država koja odnosno politička stranka koja 30 godina uništava državu koja je svojim korupcijskim aferama sve nas do te mjere obezvrijedila da se doista osjećamo poniženo u vlastitoj domovini koja nam je oteta dakle takva stranka nema što pregovarati sa ostalim političkim akterima o hrvatskoj budućnosti. Dakle, to je jedan razlog. Postoje neki proceduralni, primjerice meni se ne sviđa ta situacija u kojoj HDZ na neformalan način poziva oporbu da joj praktički dođe u njihove sobičke i hodnike na koljenima. Treće smatram da trebamo štiti institucije države pa ako već imamo Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav koji je za ova pitanja nadležan takva se rasprava primjerice institucionalno mogla provoditi tamo. Ali u suštini najviše me smetalo to što doista samo naivni mogu vjerovati u dobre, iskrene i plemenite namjere HDZ-a. I meni sada nije cilj likovati da se nakon svega 2 tjedna, 3 pokazalo da sam bila u pravu nego želim otvoriti pitanje zašto je to HDZ uopće učinio? Koje su bile njegove stvarne namjere? Zašto bi jedna politička stranka koja državu vodi na totalitarniji način nego što je država funkcionirala u vrijeme komunizma sada odjedanput uređivala jedno od temeljnih pitanja demokracije i građanskih prava? Drago mi je da su sada već i mediji dali odgovor na to pitanje pa protumačili da zapravo HDZ želi ubiti svaku referendumsku inicijativu koja nije u skladu s njihovim interesima prije nego što do nje dođe i to na način da će uvesti pravilo da Ustavni sud odlučuje o ustavnosti referenduma prije nego što se uopće prikupe potpisi. Eto to je suština. I sada dodajte tome, ako se tko sjeća jednog intervjua gospodina Branka Bačića koji je obrazložio da oni zapravo žele spriječiti, onako dušebrižnički, zaštitnički, da se angažira ta silna energija, a da to onda bude uzaludno. E te energije, energije mase koja se organizira oko nekog pitanja uređenja države koja ide kontra njihovih pravila toga se HDZ boji jer je svjestan da u takvoj situaciji gubi tlo pod nogama, gubi vlast, gubi slijedeće izbor. Nekakva ideja da se građani okupe oko pitanja koja su građanima bitna za HDZ koji trenutno drži državu u situaciji talačke krize sa svega 16,4% glasova ukupnog biračkog tijela, e to je za njih opasna ideja jer ne treba zaboraviti prikupljanje potpisa podrazumijeva nekakvu prethodnu kampanju, neku situaciju u kojoj se o nekom pitanju javno problematizira. Ljudi se doista uključe, pa se onda kroz taj referendum daje i podrška nekim idejama, nekim artikuliranim stavovima od nekih političkih aktera i drugih političkih stranka. Nekad je taj javni organizirani pritisak puno moćniji od samog referenduma. I ne treba zaboraviti da smo imali referendumske inicijative koje su zapravo svoje ciljeve postigli i bez da su se sami referendumi održali. Toga se HDZ boji. Boji se građana, boji se demokracije, boji se gubitka svoje moći. I stoga ja zapravo želim sada i građanima poručiti da sve ovo upućuje na zaključak da HDZ slabi i da je sam toga svjestan. I to je znak da se angažiranim građanstvom, njihovim uključivanjem u političke i druge društvene procese, a pogotovo izlaskom na izbore vlast HDZ-a napokon može okončati jednom za svagda. Od lokalnih izbora pa nadalje. Hvala.
Hvala lijepa, ja bih vas samo molio da ubuduće koristimo drugačije izraze ni jednu političku stranku ne valja uspoređivati sa teroristima, ja vam nisam dao opomenu radi toga jer je ovo iznošenje stajališta, međutim potpuno neprimjereni rječnik, potpuno neprimjereni rječnik. Izvolite u ime stajališta, Kluba Socijaldemokrata govorit će poštovana zastupnica Ivana Posavec Krivec. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče ovog visokog doma. Uvažene kolegice i kolege, ja bi danas u ime Kluba Socijaldemokrati željela opetovano govoriti o problemima koji tiše naše građane u RH, o problemima kojih smo svi svjesni, a na koje upozoravaju i mole za pomoć oko istih naši građani putem svih medija koji su nam dostupni. Primarno ću govoriti o stanju u poljoprivredi. O tome na koji način RH ne raspolaže svojim resursima, a nemojmo zaboraviti 2 osnovna resursa koje imamo, to su zemljište i to su ljudi. I kada gledamo RH u njenoj punini onda ćemo reći da je to zemlja sa relativno malim brojem stanovnika, sa relativno malom gustoćom stanovništva, ali zemlja sa velikim resursima, sa velikim potencijalima od naše Slavonije pa sve do otoka na kojima možemo uistinu proizvoditi posebno, posebno vrijedne kulture. I onda kada danas ujutro dolazeći ovdje na posao slušam radio i čujem kako se naši umirovljenici javljaju i kažu da ne znaju kako će preživjeti ovaj mjesec jer iz dana u dan cijene rastu. Oni više ne odlaze na tržnice, oni više ne kupuju svježe povrće, voće i namirnice, oni se nažalost drage moje kolegice i kolege opskrbljuju na akcijama, opskrbljuju se na raznim akcijama i u raznim outlet trgovinama prehrambenih proizvoda. To se događa u Hrvatskoj 21. stoljeća u trenutku kada naše njive i naše poljoprivredno zemljište zarasta u korov, u trenutku kada država još uvijek piše pravilnike kojima bi na raspolaganje trebalo u punini staviti neobradivo državno poljoprivredno zemljište, u trenutku kada je pred nama sjetva i kada se postavlja pitanje koju će cijenu naši poljoprivrednici postići na toj sjetvi. Da li ćemo vrijednu proizvodnju pšenice, ječma, kukuruza ili bilo koje kulture koja je sigurno kvalitetna u RH izvesti i relativno jeftino prodati, a onda kasnije uvoziti smrznuti kruh iz dalekih zemalja ili slične proizvode i time narušavati kvalitetu ponude u RH. U tim trenucima naša vlada nema odgovora. Naša vlada nije krenula u interventne mjere za poljoprivrednike i nije našla model po kojem bi sve ono što je trenutno zapušteno u RH stavila u funkciju. Znamo kakvo je stanje u poljoprivredi i nije od jučer, ono je sigurno takvo u zadnjih 30 godina. Ali ovo je bio trenutak u kojem je Hrvatska trebala uvidjeti priliku, u kojoj je Hrvatska treba uvidjeti priliku da nešto kvalitetno učini i da omogući da svega 28% poljoprivrednika u RH koji imaju uvjete da izrastu u velike proizvođače, u one koji će biti neopterećeni i koji će imati znanje i kvalitetu da im osigura, da im osigura budućnost u Hrvatskoj. Dakle, još uvijek apeliramo, još uvijek težimo i tražimo da se hitno, hitno iz ovog trenutka učine mjere koje će biti na raspolaganju našim poljoprivrednicima, OPG-ovcima i svim onim malim proizvođačima da se u funkciju stavi sve zemljište i svi resursi. Postavlja se pitanje što će biti sa našom Petrokemijom? Postavlja se pitanje zašto plavi dizel ne može pasti na cijenu od 6 kuna? Postavlja se pitanje zašto u drugim zemljama EU se mogu srediti mjere i dogovoriti stanje za bolju poljoprivrednu proizvodnju, a zašto se to ne može učiniti u RH? I samo na samome kraju nemojmo zaboraviti. Pod motikom naših poljoprivrednih proizvođača nastaju najvrednije prehrambene kulture u EU. Upravo ta ekološka proizvodnja po kojoj smo prepoznati ono je na čemu trebamo graditi budućnost poljoprivredne proizvodnje, a ne kao što smo već 100 puta naglasili na uvoznom smrznutom kruhu iz Kine. Hvala.
Hvala lijepa, time bismo završili i današnjim radom. Sjednica će se nastaviti u srijedu 29. lipnja u 9 i 30 iznošenjem stavova klubova zastupnika, a plan rasprava dostavit će tijekom slijedećeg tjedna. Želim vam ugodan vikend. SJEDNICA PREKINUTA U 13,05 SATI. I kao što je najavljeno na početku današnje sjednice, zasjedanja sada idemo na iznošenje stajališta u ime klubova zastupnika i nezavisnih zastupnika i prvi će u ime Kluba zastupnika MOST-a govoriti poštovani zastupnik Marin Miletić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora gospodine Reiner sa suradnicom, poštovane kolegice, kolege, građani RH, Medžlis Islamske zajednice Rijeka, riječki imam pokazuje račun za struju za svibanj od 30.000 kuna. Do svibnja je imamo račun oko 10.000 kuna. Isto proživljavaju i naše klarise u Zagrebu i istu grozotu pučka kuhinja proživljava u Zagrebu, ljudi koji hrane dakle beskućnike najsiromašnije naše građane, a ista ta grozota događa se i poduzetnicima. Ozbiljne države poput Austrije evo slušamo jučer vijesti organizirale su projekte, pakete pomoći poduzetnicima od nekoliko milijardi eura sa projekcijom za iduće 4 godine. Isto tako čuli smo Njemačka tijekom samo ova tri ljetna mjeseca organizirala je korištenje javnog prijevoza za 9 eura, dakle cijena koja je uistinu simbolična, to je dio njihovih mjera za smanjenje potrošnje goriva zbog ovog rata koji imamo u Ukrajini. Dobro, nama to ne bi puno značilo jer mi biciklom ako krenemo iz Rijeke, a malo smo bolji sportaši stignemo brže nego ide vlak Rijeka-Zagreb, ali imamo, imamo drugi javni prijevoz. Dotok plina iz Rusije prepolovljen, u SAD-u čitamo pokvarilo se LNG postrojenje, treći cjevovod koji prolazi Poljskom dakle je potpuno blokiran, Poljaci ne žele plaćati rubljem ništa, a dva cjevovoda ona ukrajinski i njemački dakle rade smanjenim kapacitetom do 40%. Vlade vani već sada zovu građane na štednju energije. A mi, mi idemo u krizu, u ovoj krizi u kojoj jesmo, a idemo u krizu definitivno idemo u reformu zdravstva, ali kao neki moderni superhik. Uzimamo siromašnima da bi dali bogatima. Najgori ministar u povijesti hrvatske države gospodin Beroš najavljuje rast maksimalnih participacija, rezanje bolovanja i liste lijekova. Sjajna ekipa. Neka naruče slobodno još par milijuna cjepiva pa da i njih pobacamo za 6 mjeseci, a dok naši ugroženi pacijenti čekaju preglede po nekoliko mjeseci. Gospodin … [[Govornik se ne razumije.]] oprostite gospodin Beroš bavi se obveznim sistematskim pregledima i novim cjepivima za neke nove varijante koje nam dolaze dakle na jesen. Banovina i dalje stoji, nema nikakvih projekcija, a braniteljica Jadranka u Glini i danas čeka obnovu svoje kuće, spava u kontejneru. U srijedu je Državni zavod za statistiku objavio podatke inflacija 11% najveća u povijesti RH. Ono što posebno zabrinjava da su glavni nositelji inflacije dakle prijevoz, hrana, troškovi stanovanja. Ona dobra i usluge koje su potrebne doslovno svakoj osobi, svakoj obitelji u RH. Sva ova poskupljenja, pad standarda nemaju veze samo s ratom u Ukrajini odnosno najviše veze imaju s lockdownom odnosno projektom pauperizacije, osiromašenja građana kako bi se njima kasnije možda šta ja znam lakše dalo manipulirati. I lockdown je odigrao tu ključnu ulogu, opće gašenje ekonomije, svih društvenih zbivanja. Slušajte sad radi virusa koji ima ukupnu smrtnost 0,07%. Točno to su podaci, a 0,2% ako ste se zarazili. Radi takvog virusa je uništeno gospodarstvo, poduzetnicima je poslovanje onemogućeno, kultura je pala, sport i generacije sportaša su uništeni, obrazovanje se drastično pogoršalo, pretilost raste, zdravlje nacije je sve gore, a sada Svjetska zdravstvena organizacija kaže da samo u prvoj godini pandemije 25% narasla depresija i anksioznost. Koliko to košta državu? Koliko to košta jedno društvo? Isto tako želim ovdje staviti naglasak na naše obitelji. Hrvatska kao nacija koju čini svaki hrvatski građanin nalazi se u situaciji da moramo žurno donijeti strategiju razvoja hrvatskih obitelji. Bez obitelji, brojnih obitelji neće biti ni našeg društva. I zato ovdje moramo, evo apeliram opet na vladajuće da naprave sve što mogu da zaštitimo obitelji. Ukinite plaćanje poreza na prvu nekretninu, smanjite porez na rad, uvedite jedinstveni dječji doplatak za sve obitelji i ozbiljno razmislite o indeksaciji mirovina. Da budem plastičan, ako je hrana narasla za 20% pa i mirovine moraju narasti za 20%. Nedopustivo je da naši umirovljenici dakle gledaju kako će završiti taj mjesec, hoće li imati što jesti za idući, idući mjesec. Dakle, ako raste cijena hrane mora im rasti i mirovina. A država je ta koja se treba brinuti za stare i nemoćne ljude, za ljude kad dođu u mirovinu. Tko će se drugi brinuti? A cijeli život su privređivali i punili proračun. Pa napravite tu što možete po tom pitanju.
U ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka sad će govorit poštovani zastupnik Vilim Matula. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolegice i kolege, 12. lipnja završila je još jedna nazovi javna rasprava ali stvarno farsa, simuliranje javne rasprave oko donošenja novog ugovora između Hrvatske radio televizije i Vlade RH, ugovor koji treba važiti od 1. siječnja '23. do 31. prosinca '27. U zakonu na koji se pozivaju, zakon koji o HRT-u svi kritiziraju, a smješno je to najviše čine vladajući, između ostalog se kaže da ugovor mora biti potpisan do 1.10. da bi mogao nastupiti 1. siječnja. Međutim, ova javna rasprava, u zakonu je predviđeno da se organiziraju okrugli stolovi, predstavljanja, interne komunikacije i slično, ništa od toga gotovo da nismo vidjeli tek u zadnjem tjednu 6. lipnja HRT je organizirao tribinu i na toj tribini uglavnom upravo HRT, uredništvo je odgovaralo na ono što su postavljale udruge i da skupilo se tu dosta ljudi. Međutim, ako ste prije toga htjeli nešto naći o toj javnoj raspravi novinari su stvarno o tome izmišljali brojne viceve, nazvali su samozatajna javna rasprava o ugovoru. Zato što na stranicama HRT-a, na internetskim stranicama ali stvarno to čak svjedoče i ljudi iz nadzornog odbora HRT-a, zaposlenici koji su u tome trebali bi biti vični ni na koji način vi ako niste bili dobro upućeni i do jednog trenutka dok portali stvarno nisu to izvukli van linkove i počeli dijeliti tek u zadnjem tjednu vi ste mogli saznati uopće za tu javnu raspravu. Ono na što se taj ugovor svodi to su postoci i minutaže koji su kako za informativni program tako i za dramski program drastično smanjeni. Ja o važnosti i značaju dramskog programa Hrvatskog radija ne želim ovom prilikom sada govoriti jedino što moram reći to je da je sa 7% zastupljenosti na 3 frekvencije u dosadašnjem ugovoru sada to smanjeno na samo 4% i to uglavnom koliko se čini na 3 programu Hrvatskog radija, međutim to je toliko važna stvar i veliki problem i rekao bih stvarno baš ono sramota. O tome će moja kolegica Raukar Gamulin govoriti u posebnom govoru. Nakon toga je Hrvatsko novinarsko društvo, nakon te tribine napravilo u Novinarskom domu svoj okrugli stol s obzirom da je je prava javna rasprava izostala i tu su kao što je pučka pravobraniteljica gospođa Šimonović Einwalter bila prisutna i na tribini, ali i ovdje izgovorila o tome kako to nije dovoljno. Prije svega je govorila ono što je i u svom izvještaju o ljudskim, o stanju ljudskih prava iz '21. upozoravala da je zastupljenost nacionalnih manjina u javnim medijima i dalje jedno od područja u kojem se manjinska prava najslabije ostvaruju i gdje navodi da bi vlada u pregovorima o novom ugovoru sa HRT-om svakako trebala inzistirati na osnivanju posebne redakcije za manjine. O tome jednako tako govorio je i predstavnik, predstavnik pravobraniteljice odnosno zamjenik pravobraniteljice za osobe s invaliditetom koji je istaknuo kako u Hrvatskoj postoji čak 600.000 osoba s određenom vrstom invaliditeta i svima njima je potrebno kvalitetno i prilagođeno informiranje i medijski sadržaj. I sada želim reći ono što je još, što je izgovorila Maja Sever kojoj čestitam na tome da je postala predsjednica Europske federacije novinara. Ona je rekla da je ovaj ugovor jedan dokumenta da ne kaže prepisivačina jednog dijela zakona iz starog ugovora sa vladom [[Upadica: Hvala.]] pa svakako treba učiniti [[Upadica: Hvala.]] sve se da se o ovom ugovor još raspravlja.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista govorit će poštovani zastupnik Marijan Pavliček. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege Hrvatska je mala zemlja velikih sportaša i velikog sportskog uspjeha. U odnosu na broj stanovnika smo daleko iznad europskog i svjetskog prosjeka što se tiče uspjeha u sportu. I danas su sportaši kako i nekad što je bilo tijekom Domovinskog rata najbolji ambasadori Hrvatske. Naime, na sam spomene Hrvatske bilo to u Južnoj Americi, bilo to u Africi, Australiji, Sjevernoj Americi ili pak ovdje u Europi građani će vam odmah spomenuti nekog od hrvatskih sportaša. Danas je to Luka Modrić, Marin Čilić, prije je bila Janica Kostelić, Goran Ivanišević ili pak Davor Šuker. Međutim, hrvatski sport je sve samo ne uređen. Naime, posebice tzv. manji sportovi gdje su hrvatski talentirani sportaši uistinu prepušteni sami sebi i nikad ne bi ostvarili ni približno one uspjehe da nije bilo svakodnevnog odricanja njih i prvenstveno njihovih obitelji. Sjetimo se samo obitelji Kostelić koliko su morali noći prespavati u automobilima dok su vježbali na brojnim skijaškim lokacijama diljem Austrije, koliko su svog vlastitog novca potrošili. Sjetimo se obitelji Vlašić koliko je njen otac uistinu se morao odreći da bi kćer imala znatne sportske uspjehe. Nažalost pojedini sportaši kao što je Vukovarka Mirna Jukić su upravo zbog nerazumijevanja Hrvatskog olimpijskog odbora te matičnog saveza napustili Hrvatsku i nastupali pod nekim drugim zastavama, u ovom slučaju Austrije. I ovih danas se u Meksiku održava svjetsko prvenstvo za dizače utega za kadete na kojem nastupa i Nikola Todorović član Kluba dizača Vukovar. On je prije nekoliko dana osvojio 4 mjesto. Nikoli je bronca izmakla za 1 kilogram. Nažalost ovaj veliki uspjeh Nikole pokazuje stanje u hrvatskom u sportu. Naime, Nikola je u Meksiko otišao sam. Samo uz pratnju izbornika reprezentacije. S njima je bila jedna djevojka iz okolice Rijeke koja se također natjecala. Razlog tome je što matični savez i Hrvatski olimpijski odbor nisu uspjeli pronaći sredstva kako bi put u Meksiko platili i za njihove trenere ili za ne daj Bože liječnike, fizioterapeute i slično odnosno sve one druge koje su uz sebe imali drugi natjecatelji. Da je Nikola uz sebe imao i svog trenera iz Vukovara možda bi kući i donio neku medalju. Međutim, ne treba sumnjati kako će se vrlo brzo početi međusobno svi hvaliti za ovaj njegov veliki uspjeh. Među njima će biti i mnogi oni koji nisu apsolutno ništa napravili za Nikolu i njemu slične. Koliko je sve trulo i neuređeno govori i podataka da na skoro prvenstvu EU u Španjolskoj u kojemu se natječu mlađi kadeti, kadeti i juniori putuje samo 5 natjecatelja, a ne 6 koliko jednu momčad čini. Razlog tome opet nema novaca. Za napomenuti je i kako je na svjetskom prvenstvu trebala biti još jedna natjecateljica iz Vukovara ali i za nju nije bilo novaca. Na kraju se postavlja pitanje zar su za savez i Hrvatski olimpijski odbor sredstva za put i boravak u Meksiku bila tolika da ih nisu mogli osigurati ili su jednostavno nesposobni? Poslije svega Nikoli i njemu sličnima svaka čast, a veliki minus kako za matični savez tako i za Hrvatski olimpijski odbor.
Zahvaljujem. Kako Hrvatska polako ali nepovratno gubi svoj suverenitet. S jedne strane građani iz lijepe naše odlaze u bijeli svijet dok s druge u Hrvatskoj kompanije propadaju jedna za drugom. Bolan udarac Hrvatska je pretrpjela slomom Agrokora premda se o tome nerado govori i premda se to događalo što se događalo vezano uz Agrokor u našoj vladi predstavlja kao ogroman uspjeh jer je Agrokor navodno spašen i transformiran u Fortenovu. Činjenica je ipak da je ono najvrijednije u koncernu razgrabljeno i rasprodano i to za sitan novac. Ono što je ostalo s Hrvatskom nema neke pretjerane veze jer većinu u tom bivšem carstvu ionako drže ruski i mađarski poduzetnici, bankari i kojekakvi suspektni fondovi zbog kojih se ovaj slučaj povlači po sudovima. Ovdje moram napomenuti kako je država Hrvatska koristila silne resurse da pomogne Todoriću u stvaranju njegova carstva i same Agrokor grupacije. Okrupnjavanje zemljišta pa prepuštanje ovom koncernu po izuzetno niskim cijenama toleriranje neplaćanja ionako sramotno niskih iznosa zakupa, preferiranje koncerna nad malim OPG-ovima, omogućavanje povoljnih kredita uz sramotne vrijednosti jamstava, pa i lažnih financijskih izvješća samo su neka od pogodovanja. Uz priču o Agrokoru i Ivici Todoriću u drugom planu ostala je priča o kultnom dalmatinskom maloprodajnom lancu Studencu koji je s ukupnim prihodom od 2,3 milijarde kuna bio u vlasništvu hrvatskih investitora. Studenac je nedavno prodan poljskom investicijskom fondu Enterprise Investors, a upućeni svjedoče da ti gaze doslovce sve pred sobom te da je njihove ciljeve praktički nemoguće definirati. Spomenuti poljski investicijski fond u procesu je kupnje kutinskog trgovačkog lanca Lonia koji je još uvijek u vlasništvu hrvatskog kapitala i ostvaruje prihode od oko 800 milijuna kuna. Nedavno je Studenac preuzeo trgovački lanac Kordun iz Slunja koji posluje u 9 trgovina u karlovačkom području i koji zapošljava više od 50 ljudi. U Studencu su u to vrijeme objašnjavali kako je navedeno preuzimanje nastavak kontinuiranog rasta koji kompanija ostvaruje posljednjih godina. Dio toga kontinuiteta je i akvizicija dubrovačkog lanca Pemo čime je Studenac ojačao svoju poziciju lanca s najvećim brojem prodavaonica jer ih diljem države ima gotovo 750. Zapošljavaju i oko 4.000 radnika. No, na tome po svemu sudeći ne namjeravaju stati. Nakon preuzimanja Lonie imat će više od 1.000 dućana diljem zemlje iako je uglavnom riječ o malim kvartovskim prodavaonicama i samoposlugama u svakom slučaju pretekli su i Konzum koji ima 608 dućana među kojima su i veći supermarketi i hipermarketi koji također posluju širom države. Privatni Enterprise fond kojim upravlja Enterprise Investors u Hrvatskoj je ujedno vlasnik i Pan-peka, a od Todorića su svojedobno preuzeli i Intersport. Preko tvrtke u Češkoj vlasnici su Radenske i mineralne vode Studenac, a posluju još i preko zadarskih Sonik marketa. Preuzeli su i porečke istarske supermarkete te biogradski lanac Bure. Kutinska Lonia kroz poduzeće Lonia trgovine upravlja pak mrežom od oko 300 prodavaonica prehrane te s 8 veleprodajnih centra. Prije nekoliko godina preuzeli su đurđevačku Slogu sa 70-ak trgovina, a uz to što posluju na području Zagreba i Zagrebačke županije prisutni su i na sisačkom, bjelovarskom, ali i na području Slavonije, Varaždinske i Koprivničko-križevačke županije te zahvaljujući njima Studenac preuzima tržišne pozicije po cijeloj Hrvatskoj. Kada sada je o fondovima riječ slična sudbina mogla bi uskoro stići i splitski trgovački lanac Tommy u vlasništvu splitskog gradonačelnika Mamića koji je navodno ušao u pregovore o prodaji s fondom CVC Partners iz Luksemburga. Inače je Tommy 6 najveći maloprodajni lanac u našoj zemlji, a ujedno i lider na području Dalmacije. Maloprodaju u svakom slučaju dugoročno gledano očekuje niz spajanja i preuzimanja za koja su sve više zainteresirani strani fondovi u kojima nikad nije bilo više novaca. Eto kako Hrvatska siromaši iz dana u dan, a strani kapital preuzima sve važne resurse i time slabi naš suverenitet. Zahvaljujem.
U ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta govorit će poštovani zastupnik Ante Prkačin. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, izazvan inicijativom čelnika zagrebačkog SDP-a da bistu, ime Josipa Broza postavi u centar Grada Zagreba ili ga vrati tamo dva puta zaradom sam govorio o liku i djelu Josipa Broza i obećao da ću ovaj put govoriti o njemu kao o vojskovođi. Međutim ipak ću se malo više zadržati na ovo provo dvoje jer držim da je posebno značajno progovorit o liku, obračunati sa navijačima u ovom saboru. Svejedno je li došlo ili sa desne i lijeve strane, de ljudi shvatite da se u politici misli, a ne navija. U politici bi trebalo mislit pa donijet zaključak pa makar on bio krivo, al dakle da rezimiram što to je. Što se tiče njegovog djela, djelo je vrlo jednostavno, djelo Josipa Broza Tita je Jugoslavija, komunizam i nesvrstani. Jugoslavija, komunizam i nesvrstani. Gdje je Jugoslavija i komunizam? Šintarskom metlom na smetlištu završili. Znate šta je šintarska metla? A gdje su nesvrstani? Zuje ko muhe bez glave u besmislu svog postojanja. Najveći politički gubitnik u povijesti ovih prostora je Josip Broz Tito. Ponavljam drugi put najveći politički gubitnik. Gdje su njegova djela? Nema ih. A njegov lik? Jel taj lik crn zbog ovog dokumenta, Rudolf Ruml američki povjesničar predavao na 3, 4, 5, najznačajnijih sveučilišta, napravio popis nakon ozbiljnog istraživanja, popis radnih zločinaca gdje Broz zauzima vidno 9 mjesto. Prvi je Staljin, drugi je Mao Ce-tung itd., tek treći Hitler. Broz zauzima visoko 9 mjesto, nema blizu ni Draže Mihaljevića ni Ante Pavelića, ali ne mislim ih uspoređivati jedno s drugim. Je li on crn samo radi toga što je njegova vojska 10 puta više ubila zarobljenih i razoružanih ljudi nego što ih je ubila u ratnim operacijama? Je li on crn radi toga što neki vele da nakon Kadana i Tatara nikada nitko nije počinio tako monstruozne zločine na ovom prostoru kao on. Ma on je meni najcrnji znate zbog čega? On je meni najcrnji zbog ponašanja u Sovjetskom savezu kad tamo odlazi '35. godine i kad se stavlja na raspolaganje tajnoj sovjetskoj službi da sve ono što treba postreljati, kolege rekao sam prošli put i ponavljam, Staljin je rekao ubijaj oko sebe da oni ne ubiju tebe, sklanjaj oko sebe da oni ne sklone tebe. Oni su morali ljude ubijati, likvidirati izmišljenim optužbama. Te nekakav trockizam, te nekakav separatizam itd., to su tako glupe optužnice bile. 600 jugoslavena u smrt je otišlo na temelju Brozove optužnice. Eno je Pero Simić, bosanski Srbin, beogradski novinar ušao u arhive i sve skupa našao. 6 Brozovih prethodnika, 6 sekretara KPJ-u od prvog Filipa Filipovića od onog Gorkića koji je poslao Broza tamo, od Antuna Mavraka koji je Broza primio u stan kad su ga protjerali iz Bjelovara. Taj monstrum je sve optužio ljudi postreljani radi njega. Jesam li vam rekao, jesam li vam rekao da '53. kad Staljin umire, da se u Moskvi rehabilitira sve te nesretnike koje je Broz pobio. Međutim, Beograd šuti. Što će biti jednoga dana kad ovaj zgubidan SDP-ovski podržan ne znam ni ja od koga stavi bistu Broza, a s druge strane dođe ovaj popisom da je on 9 zločinac, a sa iduće strane dođe 600 ljudi koju su ubijeni zahvaljujući njegovim lažnim optužbama. Što se tiče njega kao vojskovođe, reći ću par riječi. Reći ću posebno zbog Edija iz Pule koji kaže kako je njemu vrlo zanimljivo pričam, ali njemu nije najjasnije ono što sam ja rekao za njegov pokušaj u Istri. Dakle, što se u Istri dogodilo? 9.9. kad kapitulira '43., kad kapitulira Italija i Pavelić i Broz nešto ko priključuju, vraćaju prostore Hrvatskoj. Pavelić kakav je stoji i dobro stoji, ali Broz osniva narodnooslobodilačke odbore, nakon toga ratne postrojbe i kreće u rat ne vodeći računa da protiv sebe ima Romelove veterane jer kad se Italija povukla, Nijemci su zaposjeli te prostore i represija je takva da je 2,5 tisuća Talijana, Bože mi oprosti, da je 2,5 tisuće Istrana ubijeno, a oko 20.000 što ranjeno što nestalo zbog njegove ludosti. A Istra je oslobađan '45. godine jer je Pazin oslobađan 7. maja itd. Iste je ludosti kao vojskovođa radio na Sutjesci, evo nemam vremena, ali nije ni važno. Na Sutjesci, on ima protiv sebe prvu planinsku njemačku najjaču diviziju, on ide u proboj tako gdje su oni [[Upadica: Hvala.]] ni obavještajnih podataka …
Hvala, hvala. U ime Kluba zastupnika SDP-a govorit će poštovana zastupnica Andreja Marić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče sabora. Kolegice i kolege, 5. lipnja 2021. 13-godišnji dječak nakon konzumacije energetskih pića izgubio je život. Javnost se zgražala, pedijatri, nutricionisti govorili su kako su štetna za djecu, a ministar Beroš se busao u prsa govoreći kako su on i HDZ za zabranu prodaje tih pića djeci i kako su pokrenuli zakonsku proceduru. Prošlo je godinu dana, no nikakav prijedlog zakona iz resornog ministarstva nije došao u sabor, a djeca se i dalje nataču s napicima koji im štete na niz načina. Mi smo ministru Berošu dali vremena da ispuni obećanje da će zaštiti djecu, no očito je da mu to nije prioritet. Stoga je Klub zastupnika SDP-a 14. lipnja ove godine uputio u saborsku proceduru prijedlog zakona odnosno izmjenu i dopunu Zakona o trgovini kojim će se zabraniti prodaja energetskih pića djeci. Osnovna pitanja koja se uređuju ovim zakonom odnose se na zabranu prodaje energetskih pića osobama mlađim od 18 godina i stavljanje energetskih pića u slični ili isti režim trgovine kao i alkoholna pića i duhanski proizvodi, proširuje se nadležnost inspektora te novčane kazne za odgovorne pravne i fizičke osobe ako postupe protivno zakonu. Četiri članka smo predložili, vrlo jednostavna i nadamo se da će se to prihvatiti. Bit će to drugi SDP-ov pokušaj da to napravimo. Kao što znate SDP je u saboru 2018. ponudio prijedlog zakona kojim bi se maloljetnicima zabranilo kupovanje energetskih napitaka po uzoru na neke druge europske države. Taj prijedlog je bila podržala kompletna oporba čak i neki zastupnici HDZ-a no tadašnji ministar Kujundžić ga je glatko odbio. Prvo je tvrdio da EU to ne bi dopustila, što su gluposti jer su tada već Litva i Latvija imale takav zakon. Nakon što je naša EU zastupnica Biljana Borzan dobila pozitivo tumačenje Europske komisije i raskrinkala argument ministarstva, vlada je rekla da neće podržati zakon već da će ići na podizanje poreza na prodaju energetskih pića kako bi bila što manje dostupna. Osim toga argument im je bio da konzumacija tih pića među djecom u Hrvatskoj nije dovoljno istražena. E zato smo si dali truda i nabavili relevantne podatke. Vrlo korisno istraživanje u odnosu djece i energetskih pića napravljeno je nedavno u Obrtničko-industrijskoj školi Županja na uzorku od 271 učenik i ovim putem također zahvaljujemo profesorici Elviri Lučić i suradnicima koji su istraživanje proveli. Na pitanju u istraživanju je li uvjet kupnje nekog određenog energetskog napitka njegova cijena 69% učenika je odgovorilo da nije već da kupuju ono koje vole. Dakle, porez uveden prije par godina da obeshrabri konzumaciju ih ne dira previše. Ogromnih 96% učenika je konzumiralo energetska pića iako ih je 86% svjesno da su nezdrava. Ako je i postojala dvojba o tome koliko je rašireno ispijanje među djecom, više je nema. Što je organizam mlađi to je konzumacija energetskih pića riskantnija, stoga je podatak kako ih je čak 70% učenika počelo konzumirati još u osnovnoj školi vrlo zabrinjavajući. Prema istraživanju 8% učenika pije energetska pića jednom dnevno, 5% više puta dnevno, a 9% je izjavilo kako ih pije često. Podatak koji možda najviše zvoni na uzbunu je kako je velikih 61% učenika konzumiralo energetska pića s alkoholom. Ako se ministar Beroš pita bi li građani Hrvatske podržali takav potez imamo i na to odgovor. Prema ispitivanju javnog mijenja koje je naručila zastupnica Borzan na uzorku od 805 ispitanika bilo je jedno od pitanja, trebaju li djeci zabraniti kupnju i konzumaciju energetskih pića, čak 88% građana Hrvatske podržava takav potez. Dakle, djeca u Hrvatskoj energetska pića počinju piti još u osnovnoj školi, piju ih često i u velikim količinama iako znaju da su nezdrava. 2/3 njih ih miješa s alkoholom, a poseban porez na energetska pića ih ne odvraća od konzumacije. Osim toga gotovo 9 do 10 građana Hrvatske smatra da djeca ne bi trebala kupovati i konzumirati energetska pića. Ako dosada nije bilo kristalno jasno kako se zakonom treba ograničiti djeci da kupuju energetske napitke mislim da nakon ovih podataka ne bi trebalo biti dvojbi. Vidjet ćemo kako će reagirati vladajući, hoće li izabrati zaštitu zdravlja djece i mladih ili strane komercijalne interese. Vrlo je jasno da se borimo sa problemom debljine ne samo u odrasloj dobi, već i u dječjoj dobi. Nažalost peti smo u EU po broju odnosno postotku pretile djece. Između ostaloga veliku ulogu u tome ima konzumacija šećera, konzumacija energetskih pića koja sadrže visoku koncentraciju šećera, a osim toga što još čine energetska pića. Visoki krvni tlak, srčani udar, aritmija, glavobolja, migrene, mučnina, povraćanje, grčevi, panika, tjeskoba, stres, dijabetes, ovisnost, alergije, nesanica, rizično ponašanje. Dakle, to su neke od posljedica prekomjernog konzumiranja energetskih pića. Što je organizam odnosno tjelesna masa manja veće su šanse da se one dogode. Dakle, djeca su posebno ugrožena. Apeliramo na ministra Beroša, na vladu, na resorno ministarstvo da prihvati ovaj naš prijedlog zakona i da napokon zaštitimo djecu. Hvala.
U ime Kluba zastupnika IDS-a govorit će poštovana zastupnice Katarina Nemet.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, u e-savjetovanju od 7. do 22. lipnja ove godine nalazi se Pravilnik o jednostavnim i drugim građevinama i radovima koje je uputilo Ministarstvo prostornog uređenja, graditeljstva i državne imovine. U Članku 1. navedenog pravilnika u jednom dijelu dodaje se, a citirat ću vam, iznimno od stavka 2. ovoga članka elektronička komunikacijska infrastruktura i s njom povezana oprema, kontrolne mjerne postaje s kontrolnim mjernim sustavom pasivnih antena namijenjenih zaštiti i kontroli radiofrekvencijskog spektra RH što uključuje skup pojmova iz posebnih propisa iz područja elektroničkih komunikacija može se graditi protivno prostornom planu, unutar prostorno planskih koridora infrastrukturnih građevina te unutar građevinskih čestica postojećih infrastrukturnih građevina. Što u prijevodu znači da se elektronička komunikacijska infrastruktura može graditi bilo gdje, a za one koji ne znaju što to podrazumijeva pojasnit ću. Elektronička komunikacijska infrastruktura su kabelska kanalizacija ali i antenski stupovi, antenski prihvati, zgrade i druge pripadajuće građevine, a sve određeno Zakonom o elektroničkim komunikacijama. Nije jasna intencija uvođenja ovakve nove odredbe kada ista nije u skladu sa Zakonom o gradnji, Zakonom o prostornom uređenju i Zakonom o elektroničkim komunikacijama. Da rezimiram odredba je protivna čak 3 zakona. Pametnome dosta. Preporuka iz rezolucije Europskog parlamenta traži da se bazne stanice mobilnih operatera postavljaju na način da se ograniči izloženost stanovništva štetnim emisijama elektromagnetnog polja, a posebno dojenčadi, djece i mladih u adolescentskoj i reproduktivnoj dobi čime se postiže bolja zaštita stanovništva. Nevjerojatna je činjenica da sa jedne strane jedno ministarstvo u ovom slučaju Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture obvezuje jedinice lokalne samouprave da u svojim dokumentima prostornog uređenja elektroničku komunikacijsku infrastrukturu i drugu povezanu opremu moraju obavezno planirati i to naglašavam moraju obavezno planirati pri čemu se moraju zadovoljiti zahtjevi zaštite ljudskog zdravlja, zaštite prostora i očuvanja okoliša uz potrebno prethodno mišljenje agencije HAKOM-a. I tu se vraćamo na preporuku EU koju sam prije navela. Dok drugo ministarstvo, Ministarstvo prostornog uređenja, graditeljstva i državne imovine upućuje u javnu raspravu navedeni pravilnik sa izmjenom koja glasi, može se graditi protivno prostornom planu unutar prostorno planskih koridora infrastrukturnih građevina te unutar građevinskih čestica postojećih infrastrukturnih građevina. Ovim putem pozivam ministra Paladina i ministra Butkovića da ne dozvole da se donese ovakva odredba pravilnika jer ponavljam, ako jedinice lokalne samouprave kod svog prostornog planiranja poštuju sve zakonske odredbe, preporuke EU i pozitivne propise sa ciljem zaštite zdravlja građana kao jedino ispravno, zašto to onda Ministarstvo prostornog uređenja i graditeljstva pokušava zaobići ovim pravilnikom. Stvarno želim vjerovati kako im je zdravlje naših građana na prvom mjestu i pozivam ih da to i dokažu brisanjem sporne odredbe. Hvala.
Poštovane zastupnice i zastupnici dobro jutro. Sukladno Članku 226. stavku 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 11. sjednice s 12 novih točaka. Prijedlog dopune dostavljen vam je elektroničkim putem. Kako sukladno Članku 225. stavku 4. pisanih prigovora na točke prijedloga dopune dnevnog reda nije bilo utvrđujem da su sve predložene točke uvrštene u dnevni red 11. sjednice. Prije nego što krenemo sa današnjom prvom točkom samo ću vas izvijestiti da kad završimo s ovom točkom bit će slobodni govori. Dakle, nećemo čekati do 13 sati nego kada bude gotovo. Dakle, prva točka: - Izvješće o provedbi službene razvojne pomoći Republike Hrvatske inozemstvu za 2020. godinu Podnositelj je vlada na temelju Članka 10. Zakona o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći inozemstvu. Raspravu je proveo Odbor za vanjsku politiku. Prije nego što dam riječ predlagateljima vidim da imamo zahtjeve za stankom, pa će prvo obrazložiti stanku kolega Troskot. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovani državni tajniče mi bismo htjeli zatražiti stanku od 10 minuta kako bismo se dodatno konzultirali kao Klub MOST-a vezano za ovaj izvještaj s obzirom da ćemo danas diskutirat ovdje o određenim novcima koji se, kojim se financiraju Hrvati koji žive u inozemstvu i određene institucije koje također financiramo iz proračuna. Ono šta je u samom dokumentu naznačeno jest da je on napravljen sukladno određenim strategijama, a nama kao Klubu MOST-a nije jesno šta se sa tim strategijama htjelo postići iz razloga što je strategija samo put kojim se stiže do cilja. Kada govorimo o tim strategijama mi ćemo pozdraviti recimo da Hrvatska država financira države kao što Turkmenistan i Mongolija, nemamo problem s time, međutim nije nam jasno šta se time želi postići. Dok s druge strane imamo i Hrvate u, koji žive u Latinskoj Americi gdje pozdravljamo recimo da se daju određena, određena sredstva koje se nadam, nadam da će i državni tajnik dotaknut za kulturna društva, za KUD-ove, za određene sajmove koji se održavaju. Međutim, prava strategija bi bila da se stvarno uspostavi kontakt sa Hrvatima koji žive u Latinskoj Americi, a prava činjenica da vam Ministarstvo obrazovanja je postalo samo jednog profesora koji momentalno živi u Argentini, koji našu djecu koja imaju papire i domovnicu i sve uče hrvatski jezik. Čile kao država gdje smo ne samo ono prisutni nego smo brend u Čileu nema niti jednog profesora koji uči hrvatski jezik naše ljude koji se izjašnjavaju kao Hrvatima. Da ne govorim o izbornom sustavu gdje ljudi koji žive u Paragvaju, Urugvaju, na sjeveru Argentine trebaju proći po 2.000 kilometara da bi mogli glasovati. Zamislite vi da neki Hrvati koji žive tamo Malmeu ili Kopenhagenu ili negdje gore na sjeveru Europe moraju dolaziti u Zagreb [[Upadica: Hvala vam.]] da bi mogli glasovati.
Stanka je odobrena. Kolega Glavašević izvolite vi.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Tražim u ime Kluba zeleno-lijevog bloka stanku kako bismo se konzultirali prije svega o smislu diskusije o izvješću starom 2 godine. Kolegice i kolege, mi u ovom sazivu sabora imamo vrlo ozbiljan problem sa izvješćima koja kasne godinama jer ta izvješća se podnose s razlogom. Podnose se kako bi građani i građanke RH odnosno mi kao njihovi predstavnici raspravili blagovremeno o sredstvima koja su u ovom konkretnom slučaju razvojna pomoć. Dakle, to su novci naših poreznih obveznika i mi moramo vidjeti što smo s njima postigli. Ako mi 2 godine kasnije, mislim kao prvo izvješće je ušlo u parlamentarnu proceduru 19.8.2021. godine, mi skoro evo raspravljamo tek sad o tome. To nema smisla. To doista nema smisla. Mislim mi ćemo to napraviti i ozbiljno ćemo raspraviti o tome. Sumnjam da ovdje ima puno prostora u ovoj raspravi za populizam, ali kolegice i kolege stvarno pogledajte današnji dan. Mi smo danas mogli imati još točaka na raspravi. Puno je prilika u kojima možemo izvještaj koji kasne jako dugo raspraviti. I evo ja, naš klub već jako dugo upozorava na to. Ja vjerujem da i evo i ovim putem također pozivamo vladajuću većinu da ozbiljno razmotri možda da se svi ti izvještaji negdje stave na jedno mjesto i da zaista uložimo nekakav trud da te zaostatke riješimo jer smisao rasprave o ovakvim stvarima se doista gubi ako prođu 2 ili 3 godine. Ona se podnose godišnje sa određenim razlogom i morali bismo se potruditi da te zaostatke doista nadoknadimo. Hvala.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Tražim u ime Kluba zeleno-lijevog bloka stanku kako bismo se konzultirali prije svega o smislu diskusije o izvješću starom 2 godine. Kolegice i kolege, mi u ovom sazivu sabora imamo vrlo ozbiljan problem sa izvješćima koja kasne godinama jer ta izvješća se podnose s razlogom. Podnose se kako bi građani i građanke RH odnosno mi kao njihovi predstavnici raspravili blagovremeno o sredstvima koja su u ovom konkretnom slučaju razvojna pomoć. Dakle, to su novci naših poreznih obveznika i mi moramo vidjeti što smo s njima postigli. Ako mi 2 godine kasnije, mislim kao prvo izvješće je ušlo u parlamentarnu proceduru 19.8.2021. godine, mi skoro evo raspravljamo tek sad o tome. To nema smisla. To doista nema smisla. Mislim mi ćemo to napraviti i ozbiljno ćemo raspraviti o tome. Sumnjam da ovdje ima puno prostora u ovoj raspravi za populizam, ali kolegice i kolege stvarno pogledajte današnji dan. Mi smo danas mogli imati još točaka na raspravi. Puno je prilika u kojima možemo izvještaj koji kasne jako dugo raspraviti. I evo ja, naš klub već jako dugo upozorava na to. Ja vjerujem da i evo i ovim putem također pozivamo vladajuću većinu da ozbiljno razmotri možda da se svi ti izvještaji negdje stave na jedno mjesto i da zaista uložimo nekakav trud da te zaostatke riješimo jer smisao rasprave o ovakvim stvarima se doista gubi ako prođu 2 ili 3 godine. Ona se podnose godišnje sa određenim razlogom i morali bismo se potruditi da te zaostatke doista nadoknadimo. Hvala.
Članak 238., predsjedniče Hrvatskog sabora znate da baš nisam vičan ovaj ovim povredama. Ne znam da li sam ih 3 dignuo u ove 2 godine, ali me zanima ako mi možete objasniti, znam da sad ste vi spomenuli Španjolsku i da ste bili tamo sa izaslanstvom Hrvatskog sabora, a znam da moj kolega Troskot je predsjednik odbora dakle prijateljstva saborskog naše republike i Španjolske pa zašto on nije bio pozvan kao predsjednik tog odbora da ide s vama u Španjolsku. Hvala.
Dakle, to nije povreda Poslovnika i moje je pravo odrediti članove izaslanstva koji idu u pojedinu zemlju sa mnom, ali ovdje je bila jedna specifična situacija. Dakle, radilo se je o Hrvatsko-španjolskom parlamentarnom danu. To je jedna nova forma koju dosada nismo imali, imali smo tematske sjednice zajedno s kolega iz španjolskog parlamenta. Dakle, jedno je bio sastanak dvoje predsjednika, a nakon toga smo imali 4 panela o turizmu, o vanjskoj politici, o situaciji u susjedstvu Hrvatske i Španjolske i što je bilo četvrto, Ukrajina ja mislim, tako nešto. Dakle, bile su tematske sjednice i izaslanstvo je bilo formirano na taj način. A o kolegi Troskotu vodit ću računa, a i o svima vama, sve vas pozovem uvijek kada su ovi posjeti ovdje i uglavnom predstavnici grupa prijateljstava onda budu na sastancima. Hvala vam lijepa. Ima li još zainteresiranih za stanku? Ako ne onda ćemo nastaviti u 9 sati i 50 minuta. STANKA U 9,39 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,50 SATI]] Poštovane kolegice i kolege nastavljamo s radom pa pozivam sada predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje izvješća. S nama je poštovani državni tajnik u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova, Zdenko Lucić. Izvolite.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici, dozvolite mi predstaviti Izvješće o provedbi službene razvojne RH za 2020. godinu. Izvješće je pripremljeno sukladno Zakonu o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći inozemstvu. Izvješće koje je danas pred vama daje statistički, narativni i tablični pregled ostvarenih programa i projekata službene razvojne pomoći koje Ministarstvo vanjskih i europskih poslova pripremilo prema podacima zaprimljenima od tijela državne uprave i javnih institucija. O provedbi programa i projekata službene razvojne pomoći izvijestilo je i podatke dostavilo 10 ministarstava, 2 središnja državna ureda, 5 županija, HNB, Hrvatska banka za obnovu i razvitak, Državni hidrometeorološki zavod te nacionalna zaklada za razvoj civilnog društva. U ukupnim iznosima službena je razvojna pomoć RH u 2020. godini iznosila 516 miliona kuna. U odnosu na prethodnu 2019. godinu izdvajanja su porasla za 7,5%. Time je nastavljen trend povećanja ukupnog godišnjeg izdvajanja RH za provedbu razvojnih i humanitarnih projekata u inozemstvu. Službena razvojna pomoć najvećim je dijelom bila provedena multilateralnim putem odnosno prema međunarodnim organizacijama i to u ukupnom iznosu od nešto više 394 miliona kuna. Najznačajniji iznosi predstavljaju uplate u međunarodne organizacije i fondove. Ističemo obvezan doprinos RH općem proračunu EU koji je iznosio nešto više od 269 miliona kuna odnosno 52% te obvezan doprinos Europskom razvojnom fondu koji je iznosi nešto više od 74 miliona kuna. Fond je namijenjen pomaganju najsiromašnijim država svijeta ulaganjem u kapitalne višegodišnje projekte. RH sudjeluje sa svojim godišnjim doprinosima ovom fondu od srpnja 2017. godine. Na planu borbe protiv bolesti Covid-19 RH je izdvojila 7,4 miliona kuna kao financijsku potporu novo uspostavljenom fondu UN-a za globalnu borbu protiv bolesti Covid-19 i Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji. U 2020. godini RH je za bilateralne programe i projekte službene razvojne pomoći izdvojila 122 miliona kuna. U Republici Albaniji proveden je najveći pojedinačni bilateralni projekt koji je ugovoren u 2020. godini u suradnji sa UNDP-om. Riječ je humanitarnom projektu obnove u potresu uništene osnovne škole u vrijednosti od 7,5 miliona kuna. Najveći dio bilateralne razvojne i humanitarne pomoći u 2020. godini bio je usmjeren uz programsku državu BiH. RH snažno podupire razvitak i stabilnost BiH kao i njezin put prema EU. Time se daje doprinos jačanju standarda na svim područjima što je u interesu BiH i svih njezinih građana uključujući i pripadnike konstitutivnog hrvatskog naroda. Podsjećamo da je očuvanje hrvatskog jezika, kulture i identiteta Hrvata koji žive izvan RH, a posebno u BiH ujedno i naša ustavna obveza. Tijekom 2020. godine u BiH provedeno je 215 projekata namijenjenih jačanju i poticanju dostojanstva svake ljudske osobe, mira, sigurnosti i razvoja demokratskih institucija, gospodarstva i kulture. Prema broju provedenih projekata BiH je na prvom mjestu po dodijeljenoj bilateralnoj službenoj razvojnoj pomoći s ukupno izdvojenih nešto više od 81 milion kuna. Unatoč dominantnim ulaganjima u razvojne projekte RH je u 2020. postigla najveći napredak u financiranju humanitarne pomoći novonastala pandemija bolesti Covid-10 zahtijevala je veću usredotočenost RH na povećane humanitarne potrebe u neposrednom okruženju i na globalnoj razini. Ukupno 82,24 miliona kuna izdvojeno je za humanitarne projekte što je 3 puta više u odnosu na 2019. Uvažene dame i gospodo zastupnici jačanjem hrvatske službene pomoći izravno utječemo na jačanje nacionalnih kapaciteta i prisutnost hrvatskih provedbenih partnera u svijetu čime štitimo i promičemo hrvatske vanjskopolitičke i gospodarske interese. Hvala vam.
Ostanite ovdje državni tajniče idemo s, imamo 14 replika. Prva je na redu kolegica Ban Vlahek. Izvolite.
Bili ste brzi. Zahvaljujem. Razvojnu suradnju i razvojnu pomoć smatram izuzetno važnom komponentnom vanjske politike. Ono što mene zanima imamo li mi ikakvu kontrolu nad dodijeljenim sredstvima i troše li se ona namjenski. Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Pa svakako institucije koje provode tu razvojnu pomoć kontroliraju i samu provedbu.
Kolega Kirin izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani državni tajniče Nacionalna strategija za razdoblje od 2017. do 2021. određuje sektorske i zemljopisne prioritete provedbe međunarodne razvojne suradnje na osnovu strateških ciljeva vanjske politike. EU izdvaja 0,7% bruto nacionalnog dohotka do 2030. godine, ali zemlje koje su postale članice 2004. i Hrvatska do 2030. izdvajaju 0,33% BND-a. RH iskazala je veliku spremnost nužnog humanitarnog djelovanja i solidarnosti u pomoći drugim zemljama kao i Hrvatima u drugim zemljama. S obzirom na inflaciju, na veliki porast cijena roba ili manju vrijednost novca kako vi vidite ili tumačite službenu razvojnu pomoć pri ovako velikoj inflaciji [[Upadica: Hvala vam.]] i koliko ćemo mi moći iz našeg BDP-a [[Upadica: Hvala kolega Kirin.]] kolika će biti naša pomoć?
Kolega Kirin, hvala vam lijepa. Izvolite odgovor.
Hvala vam. Naravno službena razvojna pomoć se provodi prema određenim nekim prioritetima. Zemljopisni prioriteti stvarno, u stvari jesu znači jugoistočna Europa, naše zemlje, zemlje u našem neposrednom okruženju BiH, Srbija, dalje istočno i južno susjedstvo te treći zemljopisni prioritet, zemlje u razvoju. Kolika će ta pomoć iznositi naravno ovisi i o raspoloživim financijskim sredstvima. Znate da je sad posebne su okolnosti u Hrvatskoj i u svijetu u smislu rasta troškova života, inflacije tako da o svemu tome i o drugim faktorima će ovisiti i konačni iznos službene razvojne pomoći. Hvala.
Kolegica Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče, kad malo gledao ovo izvješće i za 2019., 2020. pa onda gledate ove jednokratne financijske potpore, recimo za BiH je na 2 mjesta sam našla 10 + 23 korisnika, za Srbiju samo 1, 2019. iz je bilo 5, pa me zanima na koji način zapravo vi dopirete do ljudi kojima je potrebna jednokratna financijska potpora sigurno nije tako mali broj ljudi, na koji način uopće ti ljudi mogu saznati kako doći do pomoći. Razgovarala sad evo maloprije s ljudima koji žive u BiH, imam tamo nešto roda jel, prosječni Hrvat u BiH nema pojima uopće na koji način dodjeljujete pomoć i kako uopće doći do toga. Dakle, vrlo su šturi informacije. U medijima skoro ništa, da li nešto ide preko općine, čak niti na misi nemaju te informacije, evo ne biste vjerovali. Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Dobro znači BiH kao zemlja od u prvom prioritetu svakako da je i vidite u samom izvještaju najviše projekata se provodi u BiH i Središnji državni ured za Hrvate izvan RH u stvari provodi najviše projekata diljem svijeta, ali najveći broj u BiH tako da su oni institucija preko koje se mogu dobiti sve informacije. Oni te programe objavljuju javno na svojim stranicama i znam da su često u BiH zajedno sa našom zajednicom tako da vjerujem da ovaj da nastoje pružiti kvalitetnu informaciju, ali svakako ćemo skreniti pažnju na to da informacija nikad dovoljno.
Kolega Glavašević, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče sabora. Poštovani državni tajniče, ovako nekako na tragu ovog pitanja i vaše odgovora na to pitanje naš klub kao jedan od problema s ovim izvješćem vidi način na koji knjižite projekte odnosno smatramo da u izvješće kao razvojnu pomoć knjižite projekte koji to ne bi trebali biti odnosno ne bi se trebalo knjižiti na taj način. Ako pomažete Hrvatima izvan Hrvatske to je nešto drugo, ali mislim to nije razvojna pomoć ne biste to trebali knjižiti na taj način ili npr. sigurna turistička sezona gdje naši policajci idu u Crnu Goru ovaj kako kaže prevenirati kriminalne aktivnosti međunarodnog karaktera koje se događaju tijekom turističke sezone u Crnoj Gori. Mislim to može biti prekogranična suradnja, to može se knjižiti na niz drugih načina, ali to razvojna pomoć nije. Dakle, ono kako bi izvješće izgledalo da se knjiži na pravi način [[Upadica: Hvala vam.]] je dosta drugačije.
Izvolite odgovor.
Ma knjiži se po propisanoj međunarodnoj metodologiji, sad da mi izmišljamo neku svoju ovaj metodologiju ne bi bilo dobro. Hvala vam.
Kolegice i kolege, a što je smiješno? Državni tajnik vrlo konkretno, kratko odgovara. … [[Upadica se ne razumije.]] To što smo mi naučili da se puno riječi troši bez razloga nije [[Upadica: Imam otvorenje tvornice u Jakovlju, tako da to mi je ovaj.]] Dobro, idemo dalje. Kolega Stier, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Državni tajniče, evo ja sam, želio bi pozdraviti ovaj trend povećanja koji se vidi u ovom izvješću. To je dobro upravo zbog toga što kao što je kolega Kirin spomenuo, mi i unutar EU imamo određene ciljeve dakle 0,33 bruto nacionalnog dohotka, ali u perspektivi naravno i kao i ostale članice 0,7. Dijelom se zato i možda je to i nastavak na ova pitanja, dijelom se i zato knjiže neke stvari koje možda klasično nisu percipirane kao dio razvojne pomoći, ali prema pravilima OECD-a jesu i upravo da bi se ispunilo te ovaj ciljeve onda se i na taj način zemlje uglavnom odluče prijaviti i ovakve, i ovakve projekte. Ono što mislim da je važno je u perspektivi povećati ovaj dio bilateralne pomoći. Dobro da je fokus na BiH. Naravno ima tu i projekata drugdje npr. u Latinskoj Americi koji mislim da su isto tako vrijedni pažnje.
Izvolite odgovor.
Šta ovaj gospodin Stier spomenuo znači metodologiju odnosno standarde po kojim se bilježi OECD DAC-a, a ovo ostalo slažem se.
Kolega Barbarić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovani državni tajniče, evo spominje se 0,33% bruto nacionalnog dohotka do '30. Dakle, RH je u grupi zemalja koja do tog roka bi trebala taj iznos izdvajati. Koliko je to bilo u 2020. procentualno tih 516 miliona kuna? Je li 2020. početak pandemije i totalnog lockdowna utjecao na transfer sredstava i raspodjelu sredstava? Usput zahvala za pomoći zdravstvenim institucijama Hrvata u BiH. I jedan komentar, dakle odnos prema Hrvatima izvan RH definiranju neki drugi zakoni, Zakon o Hrvatima izvan RH, Deklaracija o položaju hrvatskog naroda u BiH, strategija i raspravljamo o izvršenju tih dokumenata. Dobar dio je i u ovom izvješću odnosa prema Hrvatima pa se stiče dojam da je ono necjelovito. Nema kvalitetno naglašeno izniman politički angažman, skrb o pripadnicima HVO-a [[Upadica: Hvala vam.]] projekti prekogranične suradnje [[Upadica: Hvala kolega Barbarić.]] isto tako, zahvaljujem.
Izvolite odgovor.
Da, znači vezano za udio to je ovaj u postocima iznosi 0,13% bruto nacionalnog dohotka. Vezano za pitanje ovoga da li je pandemija, početak pandemije Covid-19 2020. godine utjecala na provedbu projekata, određenih projekata svakako je, bilo je smanjena mogućnost putovanja, provedbe projekata uživo. Tako je bila prilagodba. Neke stvari su onda ovaj kao i ova zdravstvena pomoć došle, došle u prvi, prvi plan. Sad vezano za, za ovaj politički aspekt, znači ovo je ono više tehnički dokument gdje su popisani, svi, svi projekti službene razvojne pomoći. Hvala.
Kolegice Pocrnić Radošević, izvolite.
Hvala. Poštovani državni tajniče, Nacionalno koordinacijsko tijelo za provedbu Zakona o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći inozemstvu je Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija, ali i tijekom 2020. godine imali smo 21 dionika koji je provodio razvojne i humanitarne projekte odnosno koji su uplaćivali redovite godišnje članarine međunarodnim organizacijama koje se računaju isto kao službena razvojna pomoć. Sad to su i, to su tijela državne uprave, jedinice područne samouprave i regionalne, financijske institucije i drugi, drugi sudionici. Ima li ih dovoljno u RH koji provode takve aktivnosti da bi mogli u stvari potrošiti … [[Upadica se ne razumije.]] niste ništa čuli jel? Ima li znači dovoljno institucija u RH koje mogu provesti projekte u iznosu koji se očekuje od RH da ih uplati, a to bi u nekoj perspektivi bilo 7% BDP-a. Hvala.
Izvolite odgovor [[Upadica: 0,7%.]]
Je svakako da postoji ovaj, međutim ovaj ko što znate vezano za dostizanje tog postotka financije su glavni preduvjet. Hvala.
Kolega Šimičević, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče ako zanemarimo vrijeme kašnjenja izvještaja mogu reći da ste ga napisali školski i da je čitljivo i da se može zapravo razumjeti sve. Meni je drago da ste uložili 516 miliona ali treba očekivati više i drago mi je da su Hrvati u BiH prioritet. Ono što bi ja vas htio pitati, Hrvati u Kosovu. Čini mi se da su oni u izuzetno teškom položaju, a iz ovog izvještaja vidi se da su malo participirali u novcu koji ste im dali. Pa kakva je metodologija, na koji način vi dajete ili ne dajete nekom, nekom novac za određene projekte. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Ma vezano za provedbu projekata ko što ste vidli i ko što znate i ko što ste vidli u izvješću službena razvoja pomoć je decentralizirana znači ovisi o institucijama koje provode tu pomoć u inozemstvu. Vezano za Hrvate na Kosovu imamo programe i zajedno sa Središnjem državnim uredom ovaj za Hrvate izvan RH koji su ovdje fokusirane na Hrvate na Kosovu, prošlo ljeto smo imali i program učenja hrvatskog jezika za djecu i boravak u Hrvatskoj odnosno ljetovanje. To ćemo nastaviti i ove godine.
Kolegice Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče dakle riječ je o Izvješću službene razvojne pomoći RH za 2020. godinu. Budući da je riječ o jednoj godini u kojoj smo imali zaista veliku katastrofu vezanu uz pandemiju odnosno Covid-19 mene je posebno zanimalo ovaj dio vezan uz turizam. I sad kad pogledate stavku koja je vezana uz turizam odnosno koju pokazuje Ministarstvo turizma riječ je o članarini. Dakle, u izvješću je riječ o članarini. To je jedini iznos koji tu imamo. Dakle, vi tu pokazujete članarinu koja je, pa me zanima koja je to razvojna pomoć, o kojoj razvojnoj pomoći govorimo kad je riječ o Ministarstvu turizma, a pokazujete stavku članarine. Prema tome, to može biti negdje drugdje na neki drugi način, ali ako je riječ o razvojnoj pomoći onda očekujemo neke stavke iz kojih se vidi koja je razvojna pomoć, kojim državama, zašto i zbog čega. Pa vas lijepo molim objašnjenje. Hvala.
Izvolite odgovor.
Odgovor je kratak ovaj kao i dosada, ovaj a definiran je metodologijom međunarodnom.
A šta je vama tako smiješno ja ne znam? … [[Upadica se ne razumije.]] Pa konkretno je odgovorio čovjek.
Mislim ja osobno ne mogu utjecat na OECD DAC da promjeni metodologiju sukladno ovaj prijedlozima, ali …
Pa kolegice Orešković ima puno stvari koje su vezane uz vašu opciju koje bi mogle na tik tok. Da, joj, joj …
Pa bolje na tik tok nego u Remetinec.
Da, ah ima vremena i za to.
Vaši su za Remetinec.
Je, je, doći će i vaši na red kako vidim. Kolegica sada Petir, izvolite.
Hvala vam predsjedniče. Državni tajniče EU je najveći donator humanitarne razvojne pomoći u svijetu, no počesto se javljaju kritike zato što se taj novac uplaćuje i državama koje ozbiljno krše ljudska prava, a koje ustvari zbog raznih povlastica zarađuju na takvim transakcijama. Zato pozdravljam odluku Vlade RH i vašeg ministarstva gdje se osim onih članarina koje su obavezne sve više usmjeravate na bilateralne projekte gdje se prepoznaju točne potrebe i gdje se to transparentno može kontrolirati. Mene zanima obzirom na izvješća koja objavljuju Aid to the Church in Need i Open Doors, a vezano uz vjerske slobode gdje se pokazuje da je oko 300 milijuna kršćana u svijetu u ozbiljnom progonu i gdje se njihove vjerske slobode krše na različite načine, pomišljate li kroz razvojnu pomoć usmjeriti se i više i staviti naglasak više da se u razvojnoj pomoći vrednuje i taj kriterij, dakle poštivanje vjerskih sloboda.
Izvolite odgovor.
Znači oni projekti koje Ministarstvo vanjskih i europskih poslova provodi i ovaj ima utjecaj na njih ovaj svakako da vodimo računa o tome. I ovaj projekt koji ste vi ovaj predložili je odličan primjer takve vrste razvojne pomoći gdje, gdje mladi ljudi imaju priliku steći obrazovanje i kvalitetne vrijednosti donijet nazad kući.
Kolega Brkan, izvolite.
Zahvaljujem se. Poštovani državni tajniče, 14,38% od ukupnog iznosa službene razvojne pomoći tj. 74,32 milijuna kuna su dodijeljena Europskom razvojnom fondu. Europski razvojni fond prema vašem izvješću kaže namijenjen je pomaganju najsiromašnijim državama svijeta ulaganjem u kapitalne višegodišnje projekte. Da li RH sudjeluje u odlučivanju u Europskom razvojnom fondu koje su to države kojima će biti dodijeljena pomoć? Imamo li ikakvoga utjecaja i načina kako da se taj novac raspodijeli? Hvala.
Izvolite odgovor.
Pa znači ono kao članica EU naravno, naravno da imamo utjecaj srazmjerno veličini i broju stanovnika odnosno doprinosa u tome.
Kolega Pavliček, izvolite.
Poštovani državni tajnice, Hrvati u Vojvodini su još uvijek prilično brojna nacionalna manjina, ali u vrlo teškoj financijskoj, ekonomskoj situaciji pa me zanima sa kojim projektima i u kojem iznosu RH pomaže Hrvatima u Republici Srbiji odnosno u Vojvodini kojih trenutno još uvijek ima po popisu negdje oko 57.000.
Izvolite odgovor.
Dobro u 2020. to vidite u samom izvješću listirano je po, po zemlji primateljici. Svi projekti koji znači naše institucije provode u inozemstvu odnosno provode u Republici Srbiji.
Kolega Zurovec, izvolite.
Hvala predsjedniče. Primjećujem da su opisi projekata kratki ko i vaši odgovori, neka podržavam, ali bi samo htio ako možete ipak malo duže reći nastavno na pitanje kolegice ispred mene vezano za to koje institucije znači kontroliraju taj tijek novca. Rekli ste da što se tiče apliciranje na sredstva primjerice u Federaciji BiH da se Hrvati mogu obratiti Središnjem državnom uredu pa me zanima kasnije znači kako se taj dio kontrolira tj. koje institucije su uključene znači u kontrolu znači kako se ti novci troše tj. kako se opravdavaju.
Izvolite odgovor.
Ma dobro, tko ovaj, kao što znate svaka institucija koja daje sredstva zadužena je i ovaj i za kontrolu utroška tih sredstava. Znači nitko ne daje novce bez da na kraju ne vidi izvještaj odnosno ne provjeri da li su, da li su ta sredstva ispravno utrošena. Primjer škole u Albaniji gdje je pomoć išla preko Ministarstva vanjskih i europskih poslova, naše kolegice su otišle tamo i provjerile da li je, da je ta škola izgrađena zajedno sa UNDP-om koji je programski partner u tome projektu. Tako da se vodi računa da je to namjenski utrošena sredstva.
I kolega Sobota, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Državni tajniče vi u vašem izvješću spominjete tijekom 2020. godine 21 dionika u provedbi ove razvojne i humanitarne projekte u odnosu na koji su uplaćivali redovite godišnje članarine. Tu se spominje 15 ministarstava i 6 ureda i institucija. Mene zanima, dakle i spominjemo 5 županija, dakle zašto je samo 5 županija i da li te županije koje su ovdje pobrojane, Dubrovačko-neretvanska, Osječko-baranjska, Istarska, Zagrebačka i Zadarska ispada da su one nešto humanije nego ostale županije. Da li je u međuvremenu od 2020. do danas ima još koja županija ili jedinica lokalne samouprave kao dionik?
Izvolite odgovor.
Da, radi se ovaj o edukaciji odnosno osvješćivanju županija o potrebi provođenja službene razvojne pomoći, a naravno u konačnici o njihovim financijskim i tehničkim kapacitetima da provode tu samu pomoć.
Zahvaljujem državnom tajniku, možete se vratiti na mjesto gotovi smo s replikama. E moj kolega Glavaševiću kad bi ovako išlo napravili bi dnevno i po 10 točaka … [[Upadica se ne razumije.]] jel da? Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda idemo sada na raspravu. Prvi je na redu kolega Troskot, Klub zastupnika MOST-a. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege i poštovani svi koji nas pratite putem ekrana, bilo je spomenuto moje ime pa čisto da razjasnim dakle da što se tiče putovanja možda sam ovdje u saboru ne do hvaljenja ali posjetio najviše zemalja na svijetu i nije mi do putovanja, nego ja moram kasnije u diplomatskim krugovima objašnjavat da kako kao predsjednik međuparlamentarne suradnje sa Kraljevinom Španjolskom da je uopće nisam bio upoznat da parlament RH putuje u Španjolsku. Nije ni do putovanja stvarno, ja sam već i što se tiče toga kad su bila neracionalna putovanja što se tiče Hrvatskog sabora gdje sam bio pozvan, ja sam to sam odbio, međutim s druge strane ako ništa drugo mogao sam biti upoznat pa da znam ljudima u diplomatskom svijetu reći zbog čega kao predsjednik međunarodne, međuparlamentarne suradnje sa Kraljevinom Španjolskom da nisam bio upoznat s putovanjem. Ali ne vezano sad za to bio sam spomenut pa čisto da to ovaj razjasnim. Vezano za službene razvojne pomoći, dakle ovdje je bilo spomenuto da je najveći zapravo da su, da su to zapravo kapitalni i višegodišnji projekti. E sad kad netko razmišlja o kapitalnim višegodišnjim projektima zapravo dođe do zaključka da je najveći kapital u koji netko može uložiti bilo da je riječ o korporaciji, bilo da je riječ o javnom sektoru čovjek. Dakle čovjek. I ovdje šta bi se htio dotaknuti, dakle mi sad govorimo ovdje o pola miliona, pola milijarde kuna opet to treba rastrančirati dakle ne govorimo o pola milijarde kuna, govorimo o 250 milijardi kuna iz razloga što već pola odlazi u proračun EU, još deseci miliona odlazi u proračuna Europske investicijske banke itd., tako da kad mi govorimo o nekakvim službenim razvojnim pomoćima mi ni ne znamo kao taj novac ide iz razloga što gotovo 60% ovoga šta mi danas ovdje raspravljamo odlazi tko zna kojih projekata što financira EU. Točka broj dva, dakle nije jasno, dakle meni ne možete tajniče reći da je međunarodni računovodstveni standard da odlučuje da li ćete vi financirati Mauricijus, Turkmenistan i Kongo. To nema veze sa međunarodnim standardom, dakle to je očito nekakav razvojni projekt za koji mi kao Klub MOST-a nemamo problem. Nije problem da hrvatska država financira i stipendira zemlje po Aziji i Africi, dapače ako su dobri, ako su razvojni, ako će to dovesti do porasta BDP-a po stanovniku unutar tih zemalja dapače. Međutim, kada vi to stavite u korelaciju, dakle strategija je uvijek samo alat dolaska do cilja, da ako mi to stavimo u korelaciju da vi ne ulažete u Latinsku Ameriku s nekakvim ciljem, a cilj može biti možda povratak naših Hrvata iz Latinske Amerike onda je to, onda ta realnost dobiva jednu drugu konotaciju. Dakle, ako je cilj ulaganja u Latinsku Ameriku konkretno pomoć našim Hrvatima dakle da se vrate i da ostanu ovdje onda ovaj papir nema smisla, a reći ću vam zašto. Nema smisla iz razloga što možda 30-ak ljudi godišnje, a znam ih sve i znam ih dobro dolazi iz Latinske Amerike na Croaticum studirat hrvatski jezik. Znate koliko ih ostane u Hrvatskoj? Troje. To je sad pitanje razvojne pomoći i razvojnih programa dalje. Međutim, kada govorimo o nekakvoj pomoći Hrvatima dakle nitko mi ne može reći da međunarodni računovodstveni standard proknjižavanja dugovnog i potražnog u financijskim knjigama da određuje da li će u Argentini u Buenos Airesu, Santiago de Chileu bit profesor koji će učiti naše mlade i naše male i stare i odrasle hrvatski jezik. Pa kako ćemo se mi povezati sa tom dijasporom ako naši ljudi u trećoj i četvrtoj generaciji sada već ne govore hrvatskim jezikom. Šta financiramo? Lijepo je imati KUD-ove ja se slažem s time, ali ako nama nije strategija da mi tamo pošaljemo 10 profesora ako treba iz Ministarstva obrazovanja, a tu ste navodili institucije koje ste financirali odnosno koje su vam slali podatke da vi to objedinite u jedan izvještaj onda ta strategija nema smisla. Znači da jedan profesor sam pokriva Argentinu, da Chile nemamo profesora, u Peru nemamo profesora, ljudi ne uče hrvatski jezik, ne upoznaju se, ajde još nešto tamo kulturna društva pa pjevaju klape i dakle imaju nošnje itd., ali to se sve otapa, nema tog mesa, suštine. Drugo, koje to ulaganje u, kaže ovako dakle službena razvojna pomoć, koje to ulaganje da naši Hrvati putuju po 2.000 kilometara da bi glasovali iz Asunciona, iz Montevidea i sa sjevera Argentine da moraju dolaziti u Buenos Aires tamo glasati. Koja je to razvojna pomoć? Koja je to poruka da vi morate iz Malmoa iz Švedske taj dan putovat 2.000 da biste vi zaokružili opciju koju bi vi htjeli glasati? Sad je zakon takav jel. Koja je to razvojna pomoć? I imamo opet prijedlog, evo ono što možete ovdje isfinancirati s obzirom da naša dijaspora bi možda kad već ne ulažete u hrvatski jezik, a trebali biste, da možda onda pošalje hrvatske filmove koje ćete onda prevesti i titlovati na španjolski jezik. Evo vam sad prijedloga konkretnoga. Pa nije samo dijaspora koja nas prati, pa Hrvatska je brend ljudi moji. Možemo se mi smijati ili ne, ali Hrvatska je brend pa tamo u tamo u Argentini, u Chileu pratila Primeru by the way igrao sam s tim dečkima nekima. Pratila Primeru. Pa Luka Modrić je brend u Argentini i Chileu. Pa i kad je dobar film pa znate koji je to, koje je to tržište od 500, 600 miliona ljudi koji bi itekako možda htjeli vidjeti nekakav hrvatski film i upoznat se samo sa hrvatskom kulturom. Nije to samo naša dijaspora, a naša dijaspora na temelju takvih filmova i takvih projekata bi mogli reći evo ovo vam je naša domovina, ovako to izgleda. Dobri neki filmovi, dobri neki dokumentarci. Luka je brend. Bit Hrvat u Chileu je brend. Bio sa na granici s Argentinom i Chileom, stojim pita me ovaj putovnicu, ja dam putovnicu kaže so Croata, jesi Hrvat, rekoh jesam. Bum stavi odmah štambilj unutra, kaže Mirko Jozić koji je osvojio Copa Libertadores i Colo Colo u Chileu. I sad vi kad stavite to u korelaciju meni nije ovo samo takav izvještaj kad vi pogledate koliko Hrvati pošalju doznakama novaca u Hrvatsku i kad se stavi ovi novci koje mi ulažemo, ne znam u šta ulažemo jer to strategija sigurno nije, to je mizerno. Znači ti ljudi nemaju uopće doticaj sa hrvatskim jezikom. Stipendije da ne govorim za studiranje, ajde još malo šta dođu, ali da mi zapravo ostavimo te ljude, da ostanu ovdje, da upoznaju svoje djedove i bake koji su nekoć iseljavali sa, sa Brača, iz slavonskih sela itd. Dakle, to je strategija onda. Onda mi govorimo o nekakvom cilju da stvarno spojimo naše Hrvate, a ima ih. Mi govorimo o kontingentu od nekih 300 do 400 tisuća ljudi u 2-3 vala šta su iseljavali što ekonomskih na prijelazu stoljeća, što političkih, ima negdje oko 300-400 tisuća ljudi. I ovi dokumenti bi to trebali, mi bi ovo trebali raspravljati, a ne se ovdje zafrkavat sa cash flow-ovima i kak je nešto proknjiženo dugovno potražno i Benko Kotruljević i dvojna ova proknjižavanja. Druga točka, pitali su me Hrvati odnosno Hrvati pardon, naši ljudi sa Banovine i Pokuplja s obzirom da je ovdje spomenut i Središnji ured za obnovu i graditeljstvo da je donirao 10 miliona kuna. Tako piše službeno u izvještaju. Pitaju vas ovaj ljudi iz Farkašića iz sela iz Pokuplja, iz Travarskog na šta ste vi to trošili ako se Banovina ne obnavlja? Na šta ste vi trošili te novce? Lijepo evo svako će danas ovdje reći filantropija je uvijek bila pozdravljana, zapljeskat ćemo svi, ali na šta ste vi trošili novce ako se obitelji Krznarić evo sad konkretno u Farkašiću je napravljen samo temelj mjesec i pol dana Hanžek i njegovi anđeli nisu došli ni pozdraviti. Kad kaže anđeli to su njegove tajnice koje još onda ucjenjuju ljude da ako će reći političarima, novinarima itd., da, da zapravo ništa ne rade da će biti ne prvi nego pettisućiti na, za obnovu Hrvatske. I onda imamo šta? Kako se odnosimo prema našima u dijaspori, što pokažu ovakav izvještaj pa se ovdje malo zezamo, cash flow itd., pa onda imamo kako se odnosimo prema našima na Banovini što je samo 70 kilometara od Grada Zagreba. To su te naše strategije o čemu trebamo razgovarati jel. Da obitelj Kucko treba popit ja ne znam koji psihotik više trebaju ljudi popit, koje ne znam septičke jame trebaju plivat po dvorištima da bi se njih čulo, ali ovdje je Središnji ured za graditeljstvo donirao 10 miliona kuna. Kome? Dobro je pitala kolegica di idu ti novci? Kažete institucije kontroliraju, pa evo konkretno bi Farkašić i sela i evo htjeli znati kamo ide taj novac, gdje je to dugovno i potražno nestalo, ako oni ne mogu imati svoju kuću na svojoj djedovini, na svojem, u svom dvorištu. To su stvari koje bismo mi trebali dotaknuti. I ovi izvještaji su prava prilika da o njima raspravljamo, ali šteta da dolaze još i sa dvije godine da ih moramo čekati.
Idemo na drugu raspravu, u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka poštovani kolega Glavašević. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, naš lapidarni državni tajniče ovaj pozdrav i vama. Počeo bih ovu raspravu još jednom s naglaskom na činjenici da ovo izvješće vrlo ozbiljno kasni. O tome sam više govorio u stanici tako da se ne bih, ne bih mnogo vremena od ove rasprave trošio na to, ali pogotovo u kontekstu kritike koju smo čuli zapravo sa više strana ovdje da, da svi nekako zapravo se pitamo ok kako je strukturiran, kako su ta sredstva strukturirana, na koji način ih trošite, da li postoji nekakva vrsta nadzora i uopće ono gledanja koliko je učinkovito to što smo postigli sa tim sredstvima. Mislim da je, da bi bilo puno bolje da smo ovu raspravu vodili ranije, ja bih stvarno, nadam se da ćemo ovakve rasprave ubuduće voditi blagovremeno. Prije nego što uopće uđemo i možemo ući u raspravu o tome što bismo radili sa tim sredstvima, mi imamo zapravo problem da, sa načinom knjiženja ovih sredstava jer ovdje postoje stvari i to smatramo u našem klubu kao vrlo velik problem za kao razvojnu pomoć i suradnju se knjiže stvari koje to nikako ne bi trebale. Kolegica Mrak Taritaš je spomenula jednu članarinu, ali ima tu i drugih članarina koje se navode u Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji npr. dakle, članarine ne bi trebale biti knjižene kao razvojna pomoć i suradnja, ne bi ili ovaj projekt sigurna turistička sezona. Ljudi uz dužno poštovanje to nije, to nije ono što se želi postići. Na neki način u svojoj replici kolega Stier je dao prostora za jednu ocjenu da je zapravo dosta bitno postići određeni postotak sredstava koja se izdvajaju za to i činjenica je da se onda knjiže projekti koji se tu ne bi trebali zapravo knjižiti u drugim stvarima. To je tako kako je, očito, ali nemojte nas, nemojte se onda samo opravdavati metodologijom jer to nije to. Dakle, to nije pitanje metodologije to je pitanje svjesnog ono friziranja knjiga kako bi se činilo da imamo rast pouzdan dakle i kontinuiran rast u razvojnoj pomoći i kako bi bili zadovoljeni, zadovoljene neke propozicije našeg sudjelovanja u nekim međunarodnim organizacijama. Dakle, to nije pitanje metodologije to je pitanje ono friziranja. I to je, smatramo da je to vrlo ozbiljna kritika i vjerojatno najozbiljnija kritika koju možemo uputiti s ovoga mjesta jer kada bismo knjižili stvari koje doista jesu međunarodna razvojna suradnja onda definitivno ne bismo govorili o ovih skora pola milijarde nego bi to bilo mnogo, mnogo, mnogo manje. I to me dovodi na neki način do onoga što smatramo drugom ozbiljnom kritikom. Odnos između multilaterale o bilaterale smatramo daleko prevelikim dakle u korist multilaterale, 70 skoro 70, malo više od 76%. Zapravo bi ako je ideja da razvojna pomoć i suradnja budu, a mislim to po naravi onoga što se time pokušava postići jeste jedan oblik soft powera države onda bi trebao biti obratan odnos. Dakle, 75% bilaterala, 25% multilaterala recimo jer na ovaj način, mislim sve što mi damo u EU ili u druge međunarodne organizacije koje će onda to distribuirati i uklopiti u svoje nekakve projekte razvojne pomoći i suradnje to, ono, ok to je lijepo i to je dobra praksa, jedna koja postoji i sve ok. Ali na kraju dana ako radio projekte poput škole u Albaniji recimo, tu dobivamo onu lidersku recimo, kroz takve stvari se gradi liderska uloga u regiji ako ju želite graditi. A jedan od ciljeva naše vanjske politike bi trebao biti da ju gradimo, poziciju lidera. Dakle, to zahtjeva od, mislim to zahtjeva puno više administracije nego što ste vi spremni napraviti jer ono što vi napravite je da vi naprosto poberete od ostalih, od tijela s kojima surađujete ono što su oni knjižili kao razvojnu pomoć i suradnju i to stavite u izvještaj od 12-ak stranica ovaj i onda je to kao to. Ali to nije dobra praksa. Znači ovo bi trebalo biti ciljani i puno, sa puno više bilateralnih projekata da u našim susjednim zemljama građanke i građani tih zemalja mogu vidjeti, aha ovo je napravila RH, ovo je napravila RH i da se vidi onda ok to su naši susjedi, s njima imamo dobar odnos oni nam pomažu. Pa ne znam ako iz Makedonije određeni broj turista svake godine dođe u Hrvatsku na more da zna da dolazi u jednu prijateljsku zemlju koja na neki način ono jedan dio toga vrati nazad ne i tu se gradi taj odnos. Ovako, gledajte ono što se na bilateralnoj razini najviše radi je zapravo pomoć Hrvatima u BiH, ali to isto je nešto što zapravo ne bi trebalo biti knjiženo kao bilateralna razvojna suradnja jer mi time, mi nismo orijentirani na BiH, mi smo orijentirani na Hrvate u BiH. I naravno imamo ustavnu obavezu i naravno brinemo, naravno financiramo, sve ok, ali to, ali to nije ono o čemu bi ovaj izvještaj trebao biti. Dakle, mi moramo podržavati razvoj cijele BiH i apsolutno je da trebamo financirati puno toga što je vezano za hrvatsku zajednicu, za hrvatski konstitutivni narod, ali to ne bi trebalo biti frizirano u ovim knjigama da tako kažem. Mislimo da je također problematično da se pod razvojnom suradnjom ubraja recimo financiranje infrastrukture vezane za područje azila, viznog sustava i ilegalnih migracija. Mislim to je ustvari nešto što bi trebalo biti, što je u suprotnosti sa ovim konceptom. I na kraju ostavio bih možda prostora za, za nešto pozitivno. Mislim da je jako dobro da su dionici u provedbi da ih ima puno, da su raznoliki. Recimo veliko zadovoljstvo mi je bilo vidjeti Ministarstvo branitelja na ovom popisu zato što konkretno kao bivši pomoćnik ministra u Ministarstvu branitelja svjestan sam koliko toga zapravo što je učinjeno u tom resoru u cijeloj njegovoj povijesti bi činilo zaista vrlo kvalitetnu, prvoklasnu razvojnu pomoću i suradnju. Hoćete od braniteljskih zadruga do dio toga smo zapravo i u prošlom sazivu sabora imamo sam priliku sa Jezidskim ženama koje su bile žrtve seksualnog nasilja raditi na, na kreiranju jednog zakonskog okvira poput Zakona o žrtvama seksualnog nasilja koji smo svojevremeno napravili u Ministarstvu branitelja. Dakle, to recimo su par excellence primjeri kvalitetne razvojne pomoći i suradnje. I poznavajući to ministarstvo iznutra mogu vam reći da iako smo mi zapravo svojevremeno u našem mandatu otvorili prostor za to, mislim da je potreban i da bi bio jako dobar mnogo veći angažman Ministarstva vanjskih poslova oko toga što na primjer iz tog resora ili iz nekih drugih resora bi činilo, bi moglo dati doista dobar doprinos ovakvim izvještajima i uopće međunarodnoj razvojnoj pomoći i suradnji RH. I pogotovo bi takve stvari bile korisne bilateralnom. Dakle, kritika koju ću vam ja uputiti je da, ono imam dojam da pokušavate zadovoljiti brojke i unutra trpate svega i svačega samo da bi se činilo da postoji rast, ali nedostaje vizije, nedostaje smjera, nedostaje interesa više od svega da tu napravite ozbiljnu stvar jer naša zemlja imam nevjerojatnu zapravo mogućnost, pogotovo u našem susjedstvu, da kroz bilateralnu suradnju napravi puno na svojoj slici, na tome koliko zaista možemo imati pravog utjecaja na i koliko doista možemo pomoći našim susjednim zemljama da dostignu one ciljeve koje su si zacrtale, a to da jednoga dana mogu doista postati zemlje članice EU. Hrvatska tu ima obavezu. Hvala.
Slijedeći će u ime Kluba zastupnika SDP-a će govoriti poštovana zastupnica Andreja Marić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče sabora. Poštovani državni tajnice sa suradnikom, kolegice i kolega, dakle razgovaramo o Izvješću o provedbi službene razvojne pomoći RH inozemstvu za 2020. godinu i onda odmah moram reći i ja tehničke kritike. Dakle, sad je jel lipanj 2022., sad smo još gori jer smo za 2019. godinu raspravljali u ožujku 2021., već je bilo rečeno da je predsjedniku Hrvatskog sabora Vlada RH dostavila ovo izvješće aktom od 19. kolovoza 2021., a Odbor za vanjsku politiku je raspravljao 9.12.2021. Znači 6 mjeseci je trebalo da dođe ovdje na dnevni red. I još jedna stvar tablični prilog koji je sad u ovom izvješću je poprilično teško čitljiv. Mislim vi, navedene jesu unutra sve stavke ali su toliko mala slova, te tablice su široke i to je živi užas bilo uopće proučiti ove godine, pa me zanima zašto niste koristili oblik prikaza kao za 2019. godinu čini mi se da je tada bilo ipak malo preglednije. E sad ovo izvješće se zapravo naslanja na Zakon o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći inozemstvu i na Nacionalnu strategiju razvojne suradnje od 2017. do 2021. godine. Provedbe službene razvojne pomoći RH je decentralizirana, a resorna tijela provode svoje razvojne humanitarne projekte tako da prate prioritete utvrđene nacionalnom strategijom razvojne suradnje. Za 2020. godinu izdvojeno je 516,89 milijuna kuna, provedena su 424 projekta, sudjelovalo je 21 resorno tijelo. Multilateralno je od toga 394 milijuna kuna razvojne pomoći, bilateralni programi i projekti 123 milijuna. I onda ispada da je u odnosu na 2019. godinu poraslo za 7,5%. Vladajući ističu da je nastavljen trend povećana ukupnog godišnjeg izdvajanja. Mi smo obvezici8 obzirom da smo ušli u EU sa skupinom zemalja od, iza 2004. onda moramo zapravo izdvajati 0,33% bruto nacionalnog dohotka. Najviše bilateralnih projekata je provedeno u državama jugoistoka Europe, dakle BiH najviši, najveći pojedinačni primatelj razvojne pomoći Hrvatske dakle 215 projekata i 81,54 milijuna kuna. Onda slijede Albanija, Republika Srbija, Crna Gora, Sjeverna Makedonija, Kosovo, pa onda ima nešto i Ukrajina, Venezuela, Gambija, Mauricijus, Turkmenistan, Mongolija, Libija, Bolivija, Gruzija, Benin, Sirija, Afganistan i druge države u razvoju. Ovo spominjem jer nam je državni tajnik bio prilično kratak u svom uvodnom izlaganju. Dakle, sudjelovalo je 10 ministarstava, 2 središnja državna ureda, 5 županija, HNB, Hrvatska banka za obnovu i razvitak, Državni hidrometeorološki zavod i Nacionalna zaklada za razvoj civilnog društva. Posebno sam gledala za Ministarstvo zdravstva 44 milijuna kuna 2019. 44,36 milijuna kuna. Kako dolazim iz tog resora jel onda me to posebno zanimalo. KB Mostar, 5 domova zdravlja i ovdje se članarina za Svjetsku zdravstvenu organizaciju knjiži, to se isto slažem s ovim što je bilo rečeno da u ovom izvješću zapravo knjižimo i ono što zapravo nije nekakva direktna pomoć susjednim državama. E sad, politika razvojne suradnje bi trebala biti važan instrument vanjske politike RH. Mi bi to trebali i dalje detaljno planirati, jačati međuresornu koordinaciju kako bi pomoć bila što učinkovitije usmjeravana. Trebamo naravno jačati bilateralne odnose upravo kroz tu bilateralnu dimenziju razvojna suradnja je važna za što bolje uspostavljanje partnerstva s državama, a i kaže se da dugoročno otvara i bolje perspektive za gospodarsku suradnju. Međutim, kad sve to skupa čitamo onda se pitamo hoće li to recimo zadržati konkretno Hrvate u BiH? Rekla sam već najveći pojedinačni … [[Govornica se ne razumije.]] 215 projekata. Prije rata u BiH je živjelo 760.000 Hrvata, 2013. 435.000, a sadašnje podatke još ja bar ne znam, nisam ni uspjela naći na taj podatak, ali je činjenica da stanovnika dakle Hrvata zapravo u BiH ima sve manje. Kada gledamo kojim se zapravo kriterijima vode onda postoje jel sektorski prioriteti nacionalne strategije, postoje zemljopisni prioriteti koji uvažavaju vanjskopolitičku, sigurnosnu, razvojnu i gospodarsku dimenziju pa onda je i veći dio pomoći usmjeren na područje jugoistočne Europe nešto i na istočno i južno susjedstvo i države u razvoju prema popisu Odbora za razvojnu suradnju organizacija za gospodarsku suradnju i razvoj. E onda ovo pitanje što sam pitala u replici jel, zapravo na koji način se detektiraju i prepoznaju pojedinci i institucije kojima je potrebna pomoć. Prosječni Hrvat u BiH, ja sam stvarno pričala s ljudima, nekima ne naravno sa svima, prosječni Hrvat zapravo niti ne zna koje su mogućnosti ljudi koji žive teško, koji su u teškom socijalnom statusu, teškog zdravstvenog stanja kako oni uopće mogu doći do informacije na koji način zapravo oni mogu aplicirati da dobiju pomoć. Dakle, za 2020. godinu za BiH je bilo pojedinačnih, tih jednokratnih pomoći na dva mjesta se prikazuje 10 plus 23, znači to je 33 pojedinca, u Srbiji 1 i u Venezueli 1. Isto tako i pitanje institucija, nemaju svi naravno ljudi u BiH internet, ne prate službene stranice ovoga Središnjeg državnog ureda, mislim tako da je evo stvarno pitanje na koji način se uopće oni informiraju i na koji način mogu dobiti potrebnu. Evo konkretno velim imamo nešto familije u Zenici ovoga prije rata preko 20.000 2013. svega 8.000, a sada ih je puno, puno manje i zaista se postavlja pitanje što će te naše ljude zadržati u BiH. Naišla sam tijekom pripreme na jedan zanimljivi znanstveni rad gospođe Martina Miljak, opstanak Hrvata u BiH. I ona je napravila to na 350 ispitanika i sad 94,9% izražava opće nezadovoljstvo tih Hrvata ispitanika životom u BiH. Na prvom mjestu visoki stupanj korupcije, opći osjećaj nesigurnosti, nepovjerenje u institucije i u politički sustav, neravnopravni položaj Hrvata u odnosu na Bošnjake i Srbe u BiH i loša ekonomska situacija. Tako da u svakom slučaju sve ono dajemo kao nekakvu ciljanu pomoć konkretno BiH ali naravno i drugim državama zaista treba biti smislena i što bolje iskomunicirana sa ljudima da se u krajnjoj liniji zna da ipak netko bar na ovaj način brine o našim ljudima. Što se tiče pojedinačnih država tu sam već spomenula broj jedan je BiH gdje se na 215 projekata naravno gledalo i na povećanje kvalitete otpornosti zdravstvenog sustava, rad veteranskih udruga, područje kulture i digitalizacije. Zatim razvoj infrastrukture, revitalizacije poljoprivredne proizvodnje, sportski objekti, a onda tako i po drugim državama je isto navedeno od ne znam područja kulture u Republici Srbiji, jezične teme u Crnoj Gori znači područje kulture, pomicanje kulturnog naslijeđa itd. Još jedna stvar koju bih htjela iskomunicirati je pitanje zdravstvene situacije. Naime, 2020. svi znamo jel je itekako bila obilježena problemima Covid pandemije, još uvijek iz pandemije nismo izašli. Nekakvu jel djelomičnu zdravstvenu pomoć smo pružili i mi. Između ostaloga i što se tiče donacija cjepiva, pa je što se tiče recimo BiH to sam isto uzela podatak tek krenula donacija Hrvatske u 6. mjesecu 2021. i to 50.000 doza cjepiva, od toga 30.000 za BiH, 10.000 Crnoj Gori i Kosovu, dakle to je dosta kasno išlo i ljudi su ustvari, znate i sami da je bila velika potražnja, ali ljudi jednostavno nisu mogli na vrijeme doći na red za cijepljenje. I mislim da se to trebalo možda odraditi ipak prije pogotovo jer se vidjelo kakav je naš, kakva je dinamika našeg procjepljivanja u Hrvatskoj i onda se možda ne bi dogodilo da prema evo podacima na koje smo vjerujem svi naišli u medijima da je u Hrvatskoj uništeno više od 275.000 doza cjepiva zbog isteka roka trajanja i nerealiziranih donacija. Dakle, o tome se zaista trebalo voditi računa, upozoravali smo i na Odboru za zdravstvo da se te stvari ne dogode, bilo je evo podatak prije par mjeseci da je donirano 490.000 cjepiva, sad sam našila na podatak 883.000 doza su donirane diljem [[Upadica: Hvala.]] i to ne samo u BiH, pa se to moglo odraditi [[Upadica: Hvala lijepa.]] evo i bolje. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a, govorit će poštovani zastupnik Darko Sobota. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče, štovane kolegice i kolege, Nacionalna strategija razvojne suradnje za razdoblje od 2017. do 2021. godine određuje sektorske i zemljopisne prioritete provedbe međunarodne razvojne suradnje, a na osnovu strateških ciljeva vanjske politike hrvatskih specifičnih prednosti u donatorskoj zajednici te obveza i preporuka proizašlih iz ključnih međunarodnih dokumenata. Ti sektorski prioriteti nacionalne strategije u prvom redu usmjeravaju provedbu službene razvojne pomoći u području jačanja dostojanstva svake ljudske osobe kroz aktivnosti u sektorima obrazovanja, zdravlja, promocije ljudskih prava, zaštite i osnaživanje žena, djece i mladih. Drugi sektorski prioritet određuje područje mjera sigurnosti razvoja te izgradnju demokratskih institucija s naglaskom na dijeljenju hrvatskih specifičnih iskustava u ratnoj i poslijeratnoj stabilizaciji. Dok treći sektorski prioritet usmjerava službenu razvojnu pomoć u aktivnosti potpore odgovornom gospodarskom razvoju. Zemljopisni prioriteti uvažavaju vanjskopolitičku sigurnosnu, razvojnu i gospodarsku dimenziju te usmjeravaju aktivnosti na području jugoistočne Europe uz BiH kao programsku državu. Drugi zemljopisni prioritet usmjerava službenu razvojnu pomoć prema europskom istočnom i južnom susjedstvu s Ukrajinom i Jordanom kao programskim državama. Dok treći zemljopisni prioritet obuhvaća države u razvoju prema popisu Odbora za razvojnu suradnju, organizacije za gospodarsku suradnju i razvoj. Tijekom 2020. godine ukupno je već nekoliko puta danas rečeno 21 dionik proveo razvojne i humanitarne projekte. Spomenuli smo 15 ministarstava, 6 ureda i institucija, jedinice lokalne posebice regionalne samouprave, 5 županija. EU se zajedno sa svojim državama članicama obvezla na ostvarivanje kolektivnog cilja izdvajanja za službenu razvojnu pomoć u iznosu od 0,7% bruto nacionalnog dohotka do 2030. godine. Države članice koje su u EU pristupile nakon 2004. godine uključujući našu RH obavezale su se na podizanje izdvajanja za službenu razvojnu pomoć u zadanom razdoblju od 0,33 bruto nacionalnog dohotka. Ukupna izdvajanja RH za službenu razvojnu pomoć u razdoblju od 2009. do 2020. godine pokazuju stabilan trend rasta na godišnjoj razini. To je pokazatelj kako aktivno djelovanje RH na planu politika međunarodne razvojne suradnje i humanitarne pomoći dobiva sve značajniju ulogu u hrvatskoj vanjskoj politici. Najveći udio u ukupnom iznosu odnosi se na doprinos općem proračunu EU iz kojeg se financiraju razvojni instrumenti EU. U 2020. godini iznos koji se na ime plaćanja navedenog doprinosa bilježi kao službena razvojna pomoć iznosi 269,15 miliona kuna što čini 52,07% ukupnog, ukupne razvojne pomoći u 2020. godini. Drugi najveći udio odnosi se na doprinos RH u Europski razvojni fond koji u 2020. godini iznosi 74,32 miliona kuna i imam pojedinačni udio u ukupnom, ukupnoj službenoj razvojnoj pomoći od 14,38%. U 2020. godini ukupno je 21 resorno tijelo provelo razvojne i humanitarne projekte iz svojih nadležnosti. Najveći pojedinačni pružatelj razvojne pomoći je bilo Ministarstvo financija s obzirom na nadležnosti u plaćaju godišnjeg doprinosa RH opće proračunu EU. Slijede Ministarstvo vanjskih i europskih poslova, Ministarstvo zdravstva i Središnji državni ured za Hrvate izvan RH. Ministarstvo vanjskih i europskih poslova sudjelovalo je u razvojnoj pomoći s iznosom od 116 miliona 246 tisuća 882 zarez 26 kuna te uz redovito podmirivanje međunarodnih članarina RH u međunarodnim organizacijama uključujući obavezu plaćanja godišnjeg doprinosa RH u Europski razvojni fond te provedbu razvojnih i humanitarnih projekata iz nadležnosti ministarstava vrijedi istaknuti najveći pojedinačni bilateralni projekt Vlade RH koji provodi resorno ministarstvo. Riječ je o humanitarnom projektu obnove, potresu uništene osnovne škole u Republici Albaniji u vrijednosti od 7 miliona 535 tisuća 850 kuna. RH tradicionalno podupire razvitak i stabilnost BiH te podržava njezin put prema EU. Provedbom razvojnih i humanitarnih projekata RH ima za cilj podržati politički, društveni i gospodarski razvoj BiH te daje svoj doprinos u jačanju standarda na svim područjima što je u interesu BiH kao i svih njezinih građana uključujući i pripadnike konstitutivnog hrvatskog naroda. Osim po broju provedenih projekata BiH je na prvom mjestu i po dodijeljenoj bilateralnoj službenoj razvojnoj pomoći RH s ukupnom vrijednosti u službenoj razvojnoj pomoći od 81,54 miliona kuna. Republika Albanija nalazi se na drugom mjestu po dodijeljenoj bilateralnoj pomoći, rekao sam već i spomenuo, a zapravo i državni tajnik projekt izgradnje osnovne škole u iznosu nešto više od 7,5 milijuna kuna. Dakako treba spomenuti i pomoć projektima u Republici Srbiji, Crnoj Gori, Republici Sjevernoj Makedoniji, Republici Kosovo kad govorimo o jugoistočnoj Europi. U humanitarnom dijelu RH uzima u obzir svaku pomoć zatraženu službenim međunarodnim kanalima, a u dodijeli humanitarne pomoći promiče jednakost i vodi se međunarodnim načelima humanitarnog djelovanja odnosno načelima humanosti, neutralnosti, nezavisnosti i nepristranosti. Humanitarne krize u svijetu sve su razornije i sve više poprimaju karakter produženog djelovanja što uzrokuje velike materijalne i ljudske gubitke te posljedično rast potrebe za humanitarnom pomoći. Posebno je važna brza reakcija u situacija velikih prirodnih katastrofa. U sukladu s navedenim smjernicama djelovanja RH razvija partnerstva s brojnim međunarodnim organizacijama razvojnog i humanitarnog karaktera. Prema ukupnim brojkama službene razvojne pomoći u 2020. godini najveći primatelji bilateralne razvojne pomoći bili su BiH koju slijede Albanija, Srbija, Sjeverna Makedonija i Crna Gora što potvrđuje dominantnu usmjerenost nacionalnih dionika službene razmjene pomoći na prioritetno područje jugoistočne Europe. RH je u 2020. godini unatoč pandemiji bolesti Covida-19 i razornim potresima koji su je zadesili uspjela ne samo zadržati razinu izdvajanja za službenu razvojnu pomoć već i podignuti stopu izdvajanja u odnosu na prethodnu godinu za 7,5%. Time se nedvojbeno pokazala kao solidarna i učinkovita članica EU te kao odgovorna država prema svom neposrednom sudjelovanju u susjedstvu u aktivna u globalnim inicijativama. Klub HDZ-a će podržati Izvješće o službenoj razvojnoj pomoći RH u inozemstvu za 2020. godinu. Hvala.
U ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata sad će govorit poštovani zastupnik Željko Pavić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani tajniče sa suradnikom, kolegice i kolega ja ću početi sa Zakonom o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći inozemstvu čisto zbog toga da bismo znali o čemu bismo danas trebali govoriti jer danas govorimo o nečemu što nije u cijelosti u skladu sa onim što piše u zakonu, a još manje s onim što piše u strategiji odnosno nacionalnoj strategiji. Kad govorimo o zakonu jedna od načela je i transparentnost koja je propisana u zakonu u Članku 3., a to načelo transparentnosti zapravo znači da će i odljeva sredstava za projekte, programe i humanitarnu pomoć kao njihov nadzor se temeljiti na načelima dobrog upravljanja itd., itd. i da će se provoditi u dogovoru sa tijelima državne uprave, lokalne i područne odnosno regionalne samouprave, organizacijama civilnog društva, privatnim sektorom, akademskom zajednicom i drugim zainteresiranima. A ovi drugi zainteresiranu su između ostaloga i fizičke osobe. I ona kad na kolegičino pitanje kako se dodjeljuje pomoć našim Hrvatima u BiH tajnik odgovori imamo informacije na nekom portalu mislim da je to odgovor u najmanju ruku malo čudan jer oni koji su najpotrebitiji zapravo do tog portala nemaju pristup jer nemaju Internet u svojoj kući. To su ljudi koji su siromašni jer između ostaloga ova pomoć je bila i za ublažavanje siromaštva i gladi. I ako govorimo o tome onda trebamo doći do tih ljudi koji su stvarno potrebiti i zapravo sam očekivao od naših kolega koji su ovdje predstavnici iz sredine Hrvatske da će više govoriti o tome da se stvarno pomogne one koji su najpotrebitiji. Nije uopće sporno da li su ovi projekti koji se trebaju, koji se provode prema nacionalnom, nacionalnom, nacionalnoj strategiji da li je to u skladu sa potrebama u nekoj državi. Sigurno jest, da nije potrebno ne bi se to financiralo, međutim trebamo postaviti drugačije ciljeve. Kad bismo imali u nacionalnoj strategiji cilj da ćemo u roku od 5 godina napraviti određeni projekt, rezultati tog projekta će biti točno definirani onda bismo znali u kojoj smo danas fazi. Mi danas nakon ovih financijskih izvještaja nemamo pojma u kojoj smo fazi na kojem projektu. I to je jedan od problema na kojemu moramo ukazati. Izvješće nam je dalo sve podatke, dobili smo sve numeričke podatke, dobili smo detaljan opis što se radi ali ne znamo što je u kojoj fazi. I koji će biti efekti, nemamo pojma. Ne znamo da li smo nakon tih utrošenih novaca zadovoljili 5% potreba, 15% potreba, na određenom projektu ili 100% potreba, a to bismo trebali znati. Da smo u nacionalnoj strategiji prvo definirali ciljeve i nakon toga strategiju za ostvarenje tih ciljeva onda bismo znali godinu za godinu kad ulažemo u kojoj smo fazi i što još trebamo napraviti. I pomoć treba biti sustavno pripremljena ukoliko želimo stvarno pomoći naših Hrvatima u iseljenoj Hrvatskoj. A posebice, posebice u BiH. To su nam susjedi, to su ljudi koji žive ovdje gotovo pa sa nama i moramo im omogućiti da se pripreme za normalan ulazak u EU. Ukoliko to nećemo raditi tako nećemo baš puno postići. Ne želim govoriti o ciljevima koji su definirani u Zakonu o razvoju, suradnji i unutarnjoj pomoći u inozemstvu. Vjerojatno sve svi pročitali što i kako, ali želim vam skrenuti pozornost da ćemo imati jako interesantno izvješće za 2022. godinu. Znate zašto? Zato što u zakonu piše da nacionalnu strategiju donosi Hrvatski sabor za razdoblje od 5 godina i njome se utvrđuju sektorski, teritorijalni i drugi prioriteti bilateralne, trilateralne i multilateralne službene razvojne pomoći. Nemojte zaboraviti danas je datum 17. jel tako 17. lipnja mi tu strategiju nismo donijeli, pa me interesira kako se ove godine to financira, koji se projekti financiraju i na temelju čega. Što će to pisati u izvješću za 2023., dobro to će biti vjerojatno tamo negdje 2027. na dnevnom redu pa vjerojatno će se to zaboraviti, međutim u zakonu jasno piše. Evo pitao sam tajnika, tajnik mije objasnio o čemu se radi. Radi se o tome da je u pripremi novi zakon pa će nakon toga kad se donosi novi zakon biti donesena i nova strategija, međutim postavlja se pitanje na temelju čega trenutno radimo? Da li ove godine pomažemo našim Hrvatima u BiH? Ima li projekata? Ako ima na temelju čega? Naime, ako čitate malo detaljnije taj zakon onda vidite da kod financiranja piše jasno i glasno, sredstva za provedbu službene razvojne pomoći osiguravaju se to je onaj SRP znači službena razvojna pomoć, osiguravaju se u Državnom proračunu RH za svaku godinu u skladu sa čime, sa nacionalnom strategijom i provedbenim planom, a mi nacionalnu strategiju nemamo. I ako smo nešto izdvojili iz proračuna onda smo to izveli mimo zakona, pa smo prekršili zakon koji smo sami ovdje donijeli, izglasali. Evo to je jedan dio priče o ovome što trenutno, o čemu danas razgovaramo. Nadalje, ja sam stvarno si dao truda i htio sam napraviti analizu što, kako i zašto to ide s obzirom da imamo propisano da će se zapravo poštivati sektorski prioriteti, da će se poštivati zemljopisni prioriteti pa sam pokušao napraviti uparivanje sektorskih i zemljopisnih prioriteta. Vidli ste unutra što je u našem izvješću napisano, imamo nekoliko grafikona, jedan grafikon nam govori o tome kako smo zapravo trošili po resornim tijelima. I sad sam ja htio da ove resore zapravo podijelim po zemljopisnoj pripadnosti, naravno govorim o bilateralnoj suradnji, međutim to je nemoguće. Dobili smo tablicu, excel tablicu u kojoj imamo puno podataka i mene čak i ono što kolegicu smeta što je sitno, mene to čak ni ne smeta ja sam uzeo malo jače naočale i povećalo pa sam to uspio na neki način pročitati, međutim o čemu se radi. Radi se o tome da ako pokušavate neki sort u toj tablici i recimo pokušavate napraviti sort po zemlji u kojoj je to financirano to je nemoguće. Znate zbog čega? Zato što u jednoj koloni piše BiH, a u drugoj piše Bosna i Hercegovina. I onda kad napravite sort onda idete najprije BiH, pa onda imate ne znam nešto, pa imate Bosnu i Hercegovinu. Prema tome, nemoguće je napraviti analizu, nemoguće je napraviti, a da vam ne govorim o tome da u nekim poljima imate navedeno Crna Gora, Srbija, BiH, Albanija itd., itd. Prema tome, imamo propisano što trebamo napraviti, kako trebamo napraviti, što trebamo izvijestiti, ali zapravo to nismo dobili. Prema tome, ovo izvješće po, gdje bismo trebali zapravo imati podatke o sektorskim prioritetima to imamo, ali ako to želimo upariti sa zemljopisnim prioritetima toga nemamo i do toga je gotovo nemoguće doći ukoliko ne sjednete sami i upisujete podatak, podatak, po podatak da biste nakon toga mogli napraviti analizu. Znači dobili smo jako puno podataka, navodno detaljne podatke za svaki projekt posebno koji su nam kasnije gotovo pa neusporedivi i sa kojima ne možemo napraviti ništa. Pa apeliram na tajnika i na suradnika da se to uskladi. Pozdravljam znači pozdravljam definitivno da dobivamo podatke u tablicama nek to budu i excel tablice ali neka se jasno propiše po resorima što treba biti upisano u kojoj koloni odnosno u kojem ovoga da dobro sam rekao u koloni odnosno u kojem polju. I ako želimo uspoređivati onda mora pisati tamo da je to bilateralna suradnja, ne može jedanput pisati bil a drugi puta bilateralna suradnja ako želimo uspoređivati po zemljopisnim prioritetima mora pisati uvijek BiH, a ne može jedanput biti Bosna i Hercegovina, drugi puta BiH, treći puta 4 zemlje navedene u tom istom polju. Znači podaci su vam neusporedivi i ne možemo na taj način donositi nikakve zaključke, na taj način ne možemo utjecati na bolji novi nacionalni program koji bismo trebali donijeti u slijedećem periodu. Mi bismo trebali iz ovog izvješća nešto naučiti. Trebali bismo znati što smo htjeli napraviti i što smo napravili, koji su nam rezultati. Ako nismo ništa naučili nismo ništa napravili. I to je već nekoliko puta, nije to prvo izvješće takvo. Nažalost, evo to je stav našeg kluba, nadam se da će se primjedbe koje sam dao usvojiti i da ćemo za slijedeći period odnosno slijedeću godinu 2021. s obzirom da je izvješće trenutno u saboru ali nisu još svi prilozi, ja se nadam da ćemo te priloge dobiti u pravom obliku i da ćemo moći o njima drugačije razgovarati i pohvaliti slijedeće izvješće. Za sada hvala.
Sad prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvi će govoriti poštovani zastupnik Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Nekako na tragu između ostaloga ovoga što je kolega Pavić govorio, a i na tragu rasprave u ime kluba gdje sam rekao da je jako teško početi uopće razgovarati o tome kako bi naša razvojna pomoć trebala izgledati sadržajno kad se, ako hoćete metodološki kako vi to volite reći, ne slažemo i imamo ozbiljne primjedbe na način na koji je ovo sastavljeno, možda bi trebalo ipak nešto reći i o tome i o sadržaju. Razvojna pomoć s jedne strane mislim da, da je uvjetovana okolnostima. Znači ako smo orijentirani na bilateralu ona i jeste jedan instrument soft powera i upravo zato na tome temeljimo našu ovu kritiku da, da je odnos između multilaterale i bilaterale ovdje iz naše perspektive zapravo loš i da se to između ostaloga i vidi na našim odnosima sa zemljama u susjedstvu. To je, to je jedan dio onoga što može oblikovati razvojnu pomoć i suradnju, dakle nekakav kontekst u kojemu se naša zemlja nalazi. Drugi dio toga je naravno uvijek oblikovan time tko je na vlasti i u tome postoje normalno razlike u viziji, onda kada vizija postoji i pitanje je prioriteta. Evo dat ću primjer. Kolegica Petir se redovito zalaže za pomoć progonjenim kršćanima oko čega apsolutno nema ništa sporno, oko toga se možemo složiti. Prioritet parlamentarne većine recimo ili vlade u kojoj je kolegica Petir omogućava da to bude veći prioritet. U nekoj drugoj vladi koja bi možda bila drugačije bila orijentirana to možda bi bilo niže pozicionirano. Dakle nije ono, to u se vidi recimo nekakva stvar toga, aha važnije nam je da napravimo sa, sa našim sredstvima ovo nego možda ovo, nekakva trijaža koliko, koliko želimo sudjelovati ili se profilirati u tome, evo recimo to tako. I kažem u tome nema apsolutno ništa loše. Ono što ja vidim kao problem je upravo nedostatak te vizije jer da nije bilo ovoga što je kolegica Petir zapravo tražila kako bi točno vidjeli nekakvu orijentaciju, nekakav profil bilo kakav profil onoga što mi s našom razvojnom pomoći želimo reći o Hrvatskoj. Ja smatram to vrlo problematičnim dakle taj nedostatak vizije gdje kada govorimo o ovome vidimo jedino viziju da se unutra utrpa što više toga što se može knjižiti makar se ne bi trebalo knjižiti kao razvojna pomoć. I to je zapravo strašno kad razmislite o tome. Pazite mi ovdje u Hrvatskom saboru vrlo često imamo vrlo ostraščene rasprave koje su vezane za naš svjetonazor, a razvojna pomoć je jedno od mjesta gdje taj svjetonazor pripada jer vi time govorite ovo je moja zemlja, mi smo ovakvi, ovo nam je prioritet, ovo želimo napraviti, ovo želimo o sebi reći drugim zemljama oko nas. I toga nema odnosno evo ne bi bilo da u konkretnom slučaju nema ove stavke koju je kolegica Petir tražila da bude. I zapravo to možda nije ni čudno uzimajući u obzir da naša generalno vanjska politika, naša europska politika nema profil ili je njezin profil vrlo loš. Naravno kad se dva vodeća čovjeka u državi koji suoblikuju našu vanjsku i europsku politiku ne mogu dogovoriti otprilike ni koje je godišnje doba vani, a kamoli oko toga koji bi treba biti nekakav smjer ili profil naše vanjske i europske politike. Znači naravno da imamo taj problem. I drugi dio toga je da kada raspravljamo o proračunu ovdje u saboru to bi trebalo biti jedno od područja gdje bi vlada trebala biti otvorena i za, mislim otvorenija nego drugdje za inpute sa svih strana sabornice jer to odražava cjelinu Hrvatske i kako se prezentiramo. Hvala.
Hvala. Imamo nekoliko replika, poštovani zastupnik Pavić prvu ima.
Poštovani zastupniče, evo pokušao sam u raspravi u ime kluba iskomunicirati ono što smo mi vidli kao probleme, vidim da su i vaša shvaćanja slična našima i smatram da bismo trebali drugačije pristupiti pisanju nacionalne strategije. Mi imamo 5 godina vremena da utvrdimo što smo htjeli postići sa prethodnom strategijom i što smo postigli. Prema tome, ukoliko pravilno postupimo pisanju toj strategiji, ukoliko prikupimo zahtjeve, ukoliko definiramo naše, naše ideje i stavove kako ćemo prezentirati Hrvatsku u svijetu odnosno u iseljenoj Hrvatskoj mislim da ćemo imati daleko bolje rezultate i da će nas drugačije percipirati svijet. Samo toliko, hvala.
Poštovani zastupnik Glavašević.
Hvala na komentaru kolega Pavić, da u raspravama barem sa opozicijske strane mislim da smo svi nekako uočili istu stvar. I da, slažem se zapravo s još jednom stvari koju ste rekli u vašoj, u vašoj raspravi dakle izvješće koje smo mi dobili koje je ono na 12 stranica sa pripojenim popisom projekata koji su financirani, a zapravo nema evaluacije, nema procjene učinka. Mi zapravo ne znamo, čuli smo od državnog tajnika da, da oni koji, da institucije kod kojih se to nalazi ta stavka da trebaju to raditi, ali ne bi li to zapravo onda trebalo biti dio, dio izvješća o tome da znamo, aha ok u ovoj instituciji ova grupa projekata je prošla ovako, ova je prošla onako. Dakle, mislim ali ovo je, da ko da gledate ono zvijezdu na nebu, to je stanje od prije ono 2 godine. Danas su stvari drugačije.
Poštovani zastupnik Bartulica.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Glavašević mogao bi se složit s vama da nedostaje jasne vizije u našoj strategiji vezao za ovu razvojnu pomoć. Svakako se zalažem da progonjeni kršćani ne samo na Bliskom Istoku nego bilo gdje dobivaju više pažnje pa i konkretne pomoći, slažem se s tim, to treba biti prioritet. Međutim, moje pitanje se odnosi na viziju iz Bruxellesa, dakle na razini EU kako to izgleda, diljem svijeta. Dakle, il se slažete sa konstatacijom Pape Franje da se radi o obliku ideološke kolonizacije, dakle konkretno kad se uvjetuje pomoć nekim siromašnim zemljama često u Africi da provedu mogućnosti umjetne kontracepcije, pobačaj u tim zemljama ili slično. Je li Papa u pravu da takva osjetljiva moralna pitanja ne bi se smjelo vezati uz razvoju pomoć?
Hvala. Poštovani zastupnik Glavašević.
Ovako, pitanje učinkovitosti razvojne pomoći u području rodne ravnopravnosti i seksualnih prava odnosno prava seksualnih manjina je nešto o čemu se vode rasprave i postoje definitivno neslaganja oko toga. Ja ću vam reći da smatram da je svaka razvojna pomoć na neki način ono statement izjava o tome tko smo mi, koji su naši prioriteti i ako vi to želite mi ćemo vrlo rado pomoći u tome jer je to nešto na što mi stavljamo naglasak i u što mi vjerujemo. Dakle, meni nije sporno da ako dajemo kao EU razvojnu pomoć za prava seksualnih manjina, za rodnu ravnopravnost jer to su naše vrijednosti, to su europske vrijednost. Dakle, kome je to ok slobodan je prihvatiti to.
Poštovana zastupnica Vukovac.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovani kolega Glavašević dakle čuli smo nekoliko puta danas raspravljamo o izvješću koje je trebalo biti na dnevnom redu tijekom prošle godine, ali dobro smo prošli jer znali smo imati izvješće iz 2018. iz 2019. U izvješću se dakle nabraja što se činilo ne nema konkretne analize što se time i postiglo. Nema konkretnih pokazatelja da smo utjecali na kvalitetu života Hrvata u BiH pa je li onda po vama razvojna pomoć iole polučila svoju svrhu i postigla željeni cilj. Hvala.
Poštovani zastupnik Glavašević.
Hvala na pitanju kolegice Vukovac i mislim da, da je to nešto što se zapravo svi pitamo, ono što smo točno s ovim postigli. Mi za neke projekte uopće nije teško vidjeti njihovu vrijednost. Gledajte škola u Albaniji ili škola bilo gdje drugdje postiže svoju vrijednost. Ako govorimo i o progonjenim kršćanima neovisno o tome kome bi bio prioritet, a kome ne bi bio prioritet to su sigurno dobro potrošeni novci. Ali gledajte kao prvo, ako članarinu u Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji prikažemo kao razvoju pomoć, a realno to nije ili slanje naših policajaca u Crnu Goru na sezonu, mislim to isto nije razvojna pomoć nego to je služili friziranju knjiga. Dakle, ja, ja bih postavio ovakvu tezu. Sve ono ili barem skoro sve ono što bi doista bila razvojna pomoć sigurno su dobro potrošeni novci, e a sve ono što je korišteno da se frizira mislim to nije to jednostavno, pa onda naravno nisu ni dobro potrošeni novci [[Upadica: Hvala.]] u smislu razvojne pomoći.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Glavaševiću slažem se s vama i to sam rekla u svojoj replici da svakako treba stavljati sve veći naglasak na bilateralnu razvojnu pomoć jer tu postoji onda konkretan korisnik tih sredstava, mogućnost transparentnosti i kontrole i vidimo konkretne benefite, u tom smjeru treba ići. No, ono u čemu se ne bi složila jest da vi apostrofirate da nemamo jasne kriterije i da postoji nedostatak vizije kuda ide razvojna pomoć. To je propisano, dakle u području, u području jačanja dostojanstva svake ljudske osobe kroz aktivnosti u sektore obrazovanja, zdravlja, promocije ljudskih prava, zaštita, osnaživanje žena, djece i mladih. Drugi sektorski prioritet je područje mira, sigurnosti, razvoja te izgradnju demokratskih institucija sa naglaskom na dijeljenju hrvatskih specifičnih iskustava u ratnoj i poslijeratnoj stabilizaciji. I treći prioritet su potpore odgovornom gospodarskom razvoju. Dakle, ja sam kroz svoj amandman ovdje željela samo naglasiti da je važno ući u hijerarhiju ljudskih prava i onda dakle prepoznati te prioritete. Ako mi stipendiramo studente iz Afganistana [[Upadica: Hvala.]] gdje je bio rat ajmo prepoznat da je i u Siriji i Iraku bio rat također.
Poštovani zastupnik Glavašević.
Da, ne kolegice to je, vratio bi se, dakle s čime se niste složili sa mnom vratio bih se na ono što sam rekao kolegici Vukovac. Znači ono što je što bismo doista trebali knjižiti kao razvojnu pomoć i suradnju su sigurno novci koji će imati svoj efekt i koji su dobro potrošeni. Puno veći problem imam s ovom stvarima koje su nagurane unutra koje nikako ne bi trebale biti knjižene na taj način. A zato, mislim ovaj drugi dio vašeg komentara zapravo, da naravno moramo, gdje god da je rat ako je to nešto što želimo gdje možemo pomoći trebamo naći načina i biti angažirani aktivno oko toga da vidimo ok možda im možemo sad platit nešto, ali možda možemo u okviru nekakve razmjene ili dobit od nekog trećeg novce da pošaljemo nekog našeg, braniteljske zadruge ovakve stvari koje ne koštaju puno ali mogu pomoći ne. Dakle, to je, to je nešto što gdje mislim da fali aktivnosti.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepo. Poštovani kolega spominjala sam već u raspravi u ime kluba naišla sam na jedan znanstveni rad relativno recentni 2021. gospođa Miljak koja je napisala jel pod naslovom Opstanak Hrvata u BiH poprilično ovaj onako slojevito napisano i onda od, u tom uzorku od 350 ispitanika 94,9% izražava veliko nezadovoljstvo svojim životom u BiH. Na prvom mjestu korupcija … [[Upadica se ne razumije.]] osjećaj nesigurnosti, nepovjerenje u pravni i politički sustav, neravnomjerni položaj Hrvata u odnosu na Bošnjake i Srbe, zatim veći dio njih gaji veli osjećaj pripadnosti prema RH nego prema BiH. Mnogi se osjećaju stranci u samoj BiH. Da li uopće ova naša vizija razvojne pomoći i sva ova pomoć koju dajemo koja je naravno hvale vrijedna ipak ima nekakav svoj smisao ili vladajući moraju poslušati ovakve znanstvene radove pa malo vidjeti i izaći iz ovih okvira kojima se sada vode. Hvala.
Poštovani zastupnik Glavašević.
Da, to je, to je opet dio onoga što sam spomenuo zapravo u raspravi u ime kluba. Mi pomoć Hrvatima, konkretno pomoć Hrvatima u BiH ne bismo trebali knjižiti ovdje. To je naša ustavna obaveza, to je skroz ok i mi to trebamo raditi ali to nije, to nije ovo. Zašto? Zato što je prvi problem BiH nešto što se tiče svih građanki i građana BiH i to je korupcija. Dakle, ne možemo mi ako smo isključivo orijentirani na Hrvate u BiH pomoći u razvoju cijele države jer naprosto to ono struktura je takva te države da to nećemo postići. I kada smo s ove govornice kolegica Benčić i ja kritizirali odnos Hrvatske prema BiH ovo je apsolutno dio toga, dio te kritike gdje nismo orijentirani na BiH kao cjelinu osim ovog što radimo sa Hrvatima u BiH, nego [[Upadica: Hvala.]] naprosto ima tu komponentu.
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Glavašević, mi od samog početka od traženja stanki smo postavili i razgovaramo o ovom izvješću sa dva aspekta. Jedan aspekt je forma, a drugi aspekt je sadržaj. Dakle, mi formu imao zadovoljenu, imamo izvješće o tome da li je 12 stranica ili 26 je za mene nevažno. Nekad je 12 stanica neusporedivo bolje od 100 stranica, prema tome ne treba gledati, ne treba iz kvantitete izvlačiti kvalitetu. Ali ono što se kroz naše replike vidjelo i kroz vašu raspravu i kroz sve rasprave da zapravo želimo imati sadržaj. Da nam je puno važnije da dobijemo izvješće u kojem imamo sadržaj, u kojemu znamo šta je bio ulaz, što smo napravili i što je konačni cilj i što je cilj slijedeći. I to je ono što ovom izvješću nedostaje. Nedostaje što je bio zapravo naš cilj i što nam je konačni cilj. I ove rasprave mislim da ministarstvo treba shvatiti na taj način da oni nisu samo evidentičari svega nego [[Upadica: Hvala.]] i onog što treba ići dalje.
Hvala. Poštovani zastupnik Glavašević.
Hvala. Ne, ja se apsolutno slažem, mislim s tim da razumije, izvješće o tome kako je pola milijarde kuna RH potrošila, forma mora odgovarati sadržaju. Znači sadržaj tih 516 milijuna kuna to je puno veći sadržaj od forme koja je tom sadržaju pripisana, ne. Ali zašto, upravo zbog ovog zadnjeg što ste rekli. Zato što oni, dakle su fokusirani na to da zadovolje formu razvojne pomoći, da se kaže potrošili smo toliko i toliko i to je rast i to je više pa onda ono se vjerojatno naš lapidarni državni tajnik koji je fan kraće forme da tako kažem mora kucati na vrata u institucijama državne uprave kaže daj imaš nešto da ubacim unutra molim te, članarina teraj i to. Hvala.
Slijedeća će govoriti poštovana zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Državni tajniče sa suradnicima, zastupnice i zastupnici, željela bih na početku pohvaliti Ministarstvo vanjskih i europskih poslova na izvješću koje je čitko, svima razumljivo i koje pokazuje pozitivne trendove barem po mom mišljenju, a koliko sam čula i od drugih kolega u smislu jačanja upravo bilateralne suradnje i pomoći u okviru razvojne pomoći. Ja mislim da je to dobro zbog toga što time dajemo priliku sami sebi novac koji doniramo usmjeravati prema onima koji su doista u potrebi i u tom smislu i razvijati veću transparentnost samih procesa, ali i mjerljivost rezultata. I reći ću zašto mi se to čini najvažnijim možda na početku apostrofirati. Pa iz tog razloga što sam imala prilike kao zastupnica u Europskom parlamentu često sudjelovati u raspravama koje se odnose na kršenja ljudskih prava. One bi se obično odvijale u Strasbourgu na plenarnoj sjednici četvrtkom gdje bi se svi redom zgražavali i od strane zastupnika i od strane predstavnika Europske komisije i vijeća kako to pojedine treće zemlje ne poštuju ljudska prava, krše ljudska prava ali bi onda nakon tog četvrtka i dalje EU nastavila s njima imati svoje dobre ekonomske i gospodarske odnose. Jedna od takvih država koje sam često navodila kao primjer jest i Pakistan koji prema mojim informacijama ostvari godišnji suficit od milijardu eura zato što je u općem sustavu povlastica, s druge strane svi znamo da je tamo na snazi zakon o blasfemiji, da je tamo na snazi smrtna kazna, da se tamo ne poštuju prava vjerskih manjina i ako si kršćanin u Pakistanu jedini posao koji možeš raditi je čišćenje javnih toaleta, dakle o nikakvom školovanju tu nema niti pomišljanja. Dakle, kako se ne bi doveli u situaciju da budemo licemjerni da jedan dan raspravljamo o tome kako se u nekoj državi krše ljudska prava, a onda dalje nastavljamo s njom poslovati mislim da je jasno važno, važno je jasno postaviti kriterije i ovdje je hrvatska vlada kroz svoju strategiju postavila kriterije kuda mi taj novac želimo usmjeravati. I to se vidi i kroz strukturu trošenja. Naravno da smo orijentirani na one države koje su nam ovdje u bližem okruženju gdje žive Hrvati bez obzira da li je riječ o Hrvatima kao konstitutivnom narodu u BiH gdje i odlazi najveći iznos sredstva za konkretne projekte koji su pobrojani imenom i prezimenom ili pak je riječ o Hrvatima kao nacionalnoj manjini koji žive i u Srbiji i u Crnoj Gori ali i na drugim područjima jugoistočne Europe. Malo me zasmetalo na početku kad sam čula od nekih kolega koji čini mi se da su samo kritizirali radi kritike, koji su govorili o tome da kako eto mi pomažemo drugima kad ima toliko potrebitih u Hrvatskoj. Dakle, u Albaniji se dogodio potres i mi smo potpuno ispravno reagirali. Taj potres je bio u veljači 2020. kad smo mi odlučili pomoći izgradnju osnovne škole u Albaniji. Krajem te godine smo mi imali potres i Republika Mađarska nama susjedna država pomaže izgradnju osnovne škole u Petrinji kako bi nam pomogla u takvoj jednoj teškoj situaciji jer smo, svi smo vidjeli koliko je Banovina bila devastirana nakon višestrukih potresa. Dakle, postavlja takva pitanja mislim da stvarno nije primjereno jer je logično da prepoznamo prioritete i da pomažemo. Kao što sam već spomenula ako vidimo da je jedan od prioriteta obrazovanje, da je prioritet poštovanje ljudskog dostojanstva i općenito ljudskih prava onda mislim da tu je važno biti dosljedan i ja zahvaljujem Ministarstvu vanjskih i europskih poslova koji su prepoznati tu jednu moju sugestiju da pratimo hijerarhiju ljudskih prava i da budemo dosljedni jer smo dobro prepoznali da je potrebno pomoći studentima iz Afganistana da dođu u Hrvatsku, studiraju ovdje kako bi dobili potrebna znanja, vratili se u svoju državu i računamo s tim gradili bolje demokratsko društvo, ali onda to moramo dosljedno pratiti. I na tom tragu je bio moj amandman da prepoznamo te potrebe i u Siriji i Iraku gdje su kršćani vjerska manjina, oni su vjerska manjina i u Pakistanu i u Indiji. I kad gledamo kompletan iznos koji mi dajemo za razvojnu pomoć 516,89 milijuna kuna onda raspravljati kao o nekoj ekstravaganciji o milion i pol kuna koje su izdvojeni za namjenu na temelju mog amandmana da se prepozna vjerska sloboda kao temeljno ljudsko pravo o čemu govori i Članak 18. Deklaracije o [[Upadica: Hvala.]] općim ljudskim pravima mislim da ipak je [[Upadica: Hvala, hvala lijepa.]] suvišno.
Poštovani zastupnik Stier.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice Petir, mislim da upravo taj vaš amandman o pomoći kršćanima koji su manjina progonjena u zemljama koje ste spomenuli nažalost po zadnjim izvješćima oni jesu i vjerska zajednica koja je najviše progonjena na svijetu. To nije slučaj hvala Bogu u Europi, ali čim se izađe iz Europe vidite koliko su kršćani progonjeni. Mislim da ovaj vaš amandman koji doduše u ovom izvješću još nećemo imati ovaj rezultate toga jer se odnosi na period nakon 2020., međutim mislim da ima još jednu ulogu, a to je osvijestimo upravo tu činjenicu da su baš kršćani najprogonjenija vjerska zajednica na svijetu.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolega Stier, pa upravo tako 300 milijuna kršćana je u raznim vidovima progonjeno i o tom su izvijestite Aid to the Church in Need vatikanska fondacija i Open Doors kao protestantska fondacija. Barataju se istim podacima. Najugroženija područja su naravno osim Bliskog Istoka, Azija i Afrika. I u tom smislu sigurno da ta pitanja trebamo adresirati jer su vjerske slobode u samoj srži ljudskih prava. I ako to ne prepoznajemo i ne možemo zagarantirati ljudima diljem svijeta da konzumiraju svoja ljudska prava onda je pitanje je li naš posao ispravan ili je jalov ako tako mogu reći. U tom smislu čini mi se važno podizati svijest o važnosti poštivanja ljudskih prava među kojima pitanje slobode vjeroispovijesti, savjesti, javnog govora su nama normalna [[Upadica: Hvala.]] ali u nekim drugim državama se krše i na to moramo reagirati.
Poštovani zastupnik Barbarić.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice, BiH zasigurno jeste ključni vanjskopolitički prioritet RH i isto tako i sigurnosni i gospodarski. Kako komentirate dio rezervi kolega u današnjoj raspravi kad se tiče dijela pomoći upućenim BiH, Hrvatima u BiH i ako se natječaji provode na najtransparentniji način, dakle povjerenstvo za izbor imenuje Vlada RH, spore se efekti tih zar nije jačanje zdravstvenih, obrazovnih, kulturnih institucija jedan od prioriteta i uvjeta opstanka Hrvata u BiH, pomoć stradalnicima rata pripadnicima HVO-a, isto tako pomoć studentima jedan od prioritetnih potreba Hrvata unutar BiH, ali i pomoć BiH koja u ovom izvješću nije kvalitetno naglašena kroz programe prekogranične suradnje i kroz mnoge situacije transfera znanja [[Upadica: Hvala.]] i iskustva BiH.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala kolega Barbariću, pa ja smatram da je potpuno opravdano da Hrvati u BiH budu prioritet i ove razvojne pomoći ali i nekih drugih vrsta suradnje na kojima možda još možemo poraditi. Ja sam svojevremeno govorila o izvješću o razminiranju gdje u BiH također postoje pojedini predjeli koji trebaju biti razminirani. Mislim da tu RH kroz svoje članstvo u EU, a na temelju iskustva koje još uvijek imamo jer su i pojedini naši predjeli minirani može pomoći. Dakle, apostrofirati na jedan možda negativan način što se moglo čuti u pojedinim raspravama razvojnu pomoć koja ide prema BiH, a kojoj je cilj opstanak Hrvata na tom području mislim da nije dobar. Dakle, teme ne bi smjeli politizirati već bi trebali pokazati jedno jedinstvo i koheziju jer znamo da su nažalost Hrvati sa pojedinih predjela BiH etnički očišćeni. Ako Hrvatska neće [[Upadica: Hvala.]] brinut o ovim preostalima, dakle ne znam što će biti u budućnosti.
Poštovana zastupnica Dreven Budinski. Hvala, hvala lijepo, ajmo se držat vremena. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana kolegice Petir, svi znamo da je 2020. godina bila izrazito teška godina za Hrvatsku ne samo zbog pandemije nego i potresa razornih, a i unatoč tome je Hrvatska uplatila 516 miliona kuna i povećala je za 7,5% pa mislim da je time pokazala da je ona i odgovorna i solidarna i učinkovita i da stvarno što se u tom dijelu ovoga tiče i da ona ima svoju viziju i da je na pravom putu. Hvala lijepo.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolegice Budinski, pa vi ste potpuno u pravu i mislim da takav jedan pristup odražava i ono što naš narod želi i mentalitet našeg naroda jer se to pokazalo kroz mnogobrojne dobrotvorne aktivnosti, humanitarne aktivnosti koje unutar Hrvatske organiziramo gdje kad postoji potreba za solidarnošću mi tu solidarnost kao narod iskazujemo. Tako da bi bilo potpuno pogrešno zažmiriti na neke pojave koje se događaju diljem svijeta, ne prepoznati ih i ne reagirati. U tom smislu Hrvatska je kroz svoju razvojnu pomoć najveći naglasak stavila naravno na položaj i unapređenje položaja Hrvata u BiH u državama jugoistočne Europe, ali je i prepoznala potrebe direktne i konkretne pomoći u državama u razvoju koje su posebice zahvaćene ratnim zbivanjima i ugnjetavanjem ljudskih prava,
Poštovani zastupnik Glavašević.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Petir, kao što smo utvrdili u ovoj raspravi, kao što se vrlo često zapravo u ovim manje popularnim formatima da tako kažem i temama utvrdi u vanjskoj i u europskoj politici vrlo često čak i neki od nas koji imamo u nekim stvarima vrlo udaljene stavove možemo naći zajedničko, nekakvo zajedničko tlo. Tako ovaj osim fokusa na bilateralnu suradnju mogli bismo se složiti i generalno smo uvijek zagovarali položaj Makedonije i recimo sad kad vidimo ovdje, znači relativno je skromna bila bilateralna naša pomoć Makedoniji. Pa sam vas zapravo htio pitati evo pojedinačna je rasprava, to je jedna od vaših dugogodišnjih tema, kako biste vi na primjer pristupili razvojnoj suradnji i pomoći Makedoniji?
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolega Glavaševiću, 12 projekata u vrijednosti 702.000 kuna je bilo u 2020. godini namijenjeno Republici Makedoniji. Pa ja mislim da prije svega moramo možda malo više pažnje posvetiti Hrvatima koji žive u Makedoniji. Čini mi se da oni imaju veliki potencijal i da se upravo preko njih ta suradnja sa Makedonijom može povećati. Vidimo da smo kroz tehničku pomoć Središnjoj banci Makedonije pomagali kao i na očuvanju kulture i kulturne baštine, ali evo ja bih osobno voljela upravo poznavajući tu dugu povijest europskog puta Makedonije da možda u budućem razdoblju se malo više koncentriramo na tu državu i vidimo da li još na koji način možemo pomoći. Vidim da je ministar bio nedavno tamo, izrazio je jasnu podršku Hrvatske i to je ono što pozdravljam.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice u svom izlaganju ste dva pojma bitna naveli, transparentnost procesa i mjerljivost rezultata. Naravno da je važno da i u ovom izvješću vidimo imenom i prezimenom svaki projekt, svotu itd., a što se tiče mjerljivosti rezultata naravno da bismo voljeli da je, konkretno evo što je meni posebno interesantno položaj Hrvata u BiH daleko bolji i da se nije dogodio ovakav veliki pad broja Hrvata u periodu od prije rata pa dosada kada ih sa 760.000 čak evo 300.000 manje. Već sam i u replici spominjala na koji način zapravo prosječni Hrvat tamo može saznati koji su projekti na koje se može aplicirati. Kako pojedinac koji teško živi može zapravo doći i aplicirati na neku pomoć. Očekivala sam da kolege iz dijaspore naših troje jel budu ovdje u pojedinačnoj raspravi pa da i s njima iskomuniciram, pa onda pitam vas, razgovarate li vi s njima koliko naši zastupnici zapravo rade na terenu i daju informacije našim građanima [[Upadica: Hvala.]] Hrvatima u BiH. Hvala.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolegice Marić, pa možda bih prvo htjela razjasniti nije Hrvatska kriva što broj Hrvata u BiH pada. Dakle, krive su one institucije koje su neučinkovite, koje ne priznaju Daytonski sporazum i koje su dovele do toga su Hrvati konstitutivni narod uglavnom samo na papiru odnosno institucije i Republike Srpske i Federacije BiH jednostavno u svojim provedbenim aktima i u stvarnosti u svojim djelima ne prate ono što jest Ustav BiH i to je osnovni problem. Hrvatska je radila sve što je mogla, pa i sami ste svjedokinja da se često prigovaralo i to upravo sa lijeve strane odnosno sa ljevice da se previše pažnje i previše novca izdvaja za Hrvate u BiH, ali da se taj novac nije izdvajao ja vas pitam tko bi tamo uopće ostao. Znam da naši kolege koji su ovdje zastupnici su stalno na terenu i komuniciraju opcije koje postoje [[Upadica: Hvala.]] kao i naš Državni ured za Hrvate izvan domovine.
Hvala. Sada će govoriti poštovani zastupnik Davor Ivo Stier. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, poštovani državni tajniče, djelom sam se javio za riječ zbog toga što mislim da bi trebalo pojasniti neke pojmove što i neki koncepti koji su se pojavili i dosada u raspravi. Ja sam dio toga pokušao i kad sam imao repliku državnom tajniku, ali evo iskoristit ću sada ovih par minuta da možda spomenem ovo pitanje koje za javnost je vjerojatno možda previše tehnički ali koje se u raspravi više puta spomenulo, a to je na koji način se knjiži što je, što pripada, što ne pripada razvojnoj pomoći. I u tom pogledu jedan je kriterij tu mislim važan odnosno jedan je moment bio važan koji je proširio kriterije za shvaćanje razvojne pomoći, a to je bilo donošenje nove UN-ove agende za 2030. godinu sa strateškim ciljevima razvoja. Taj je UN-ov dokument zapravo proširio koncept što je državna, što je službena razvojna pomoć. Dakle, ona nije samo pomoć u smislu suzbijanja siromaštva, naravno da to ostaje u središtu tog napora ali i tu ulazi npr. svaki projekt koji promiče vladavinu prava, mir, sigurnost tako da se razvila cijela jedna velika debata kad su neke zemlje počele prijavljivati, a OECD je i prihvatio i kao razvojnu pomoć možda uvježbavanje nekih npr. oružanih snaga u Africi koje su morali uspostaviti mir. Dakle, to je jedna rasprava koja se vodi u nekim i europskim i međunarodnim institucijama međutim činjenica jest da je to prihvaćeno i prihvaćeno je u dokumentu UN-a i onda naravno na regionalnoj razini OECD odnosno globalnoj razini OECD je isto to tako prihvatio, a na regionalnoj EU i članice EU sukladno tome prijavljuju svoje projekte. To čini onda i Hrvatska kako bi i na taj način prikazala svoje projekte. Drugi par isto tako rukava bi bio ovo pitanje što je pomoć Hrvatima izvan RH. Dio tog ili dobar dio toga može se prikazati i prema OECD-ovim pravilima kao razvojna pomoć, jedan dio ne. I to je jednostavno metodologija koja se uvažila i na taj način onda i Ministarstvo vanjskih i europskih poslova prikazuje te projekte. Naravno mislim da smo i kroz raspravu, a i ja sam i u svojoj replici naglasio važnost da se počne, što se već i čini, ali da se nastavi i ubrza eventualno tempo povećavanje bilateralne pomoći jer upravo je ta ona koja daje i veću vidljivost i uz, na neki način ispunjava tu funkciju u vanjskopolitičkom odnosu koju ima razvojna pomoć kao svojevrsna meka moći jedne države u, u uspostavu ajmo reći jednog, jedne svoje pozicije tamo gdje smatra da je strateški bitno. U tom pogledu naravno da je nama BiH prioritetna država i to se vidi jasno i također iz ovih brojki. Naravno da nije jedino razvojna pomoć ta koja stvara i učvršćuje meku moći jedne države, tu su različite kulturne aktivnosti, trgovinska razmjena itd., ali i razvojna pomoć je važna. Na kraju rekao bih da uz, u ovom izvješću imamo ne samo informaciju o projektima razvojne pomoći nego isto tako humanitarne pomoći. To su opet dva različita koncepta. Dakle, mi imamo situaciju gdje nemamo razvojne projekte koje će ispuniti tih 17 ciljeva koje je UN odobrio svojoj posebnoj rezoluciji o agendi 2030. nego imamo i situacije gdje se mora uskočiti kad je jedna humanitarna katastrofa i onda Hrvatska upravo slijedeći princip solidarnosti to čini. Naravno da i ovdje postoje neki kriteriji. Jasno da ono što se događa npr. u Albaniji nama je puno bliže nego što se možda događaju neke humanitarne katastrofe diljem svijeta, ali sukladno i tim kriterijima mislim da ovo izvješće pokazuje da Hrvatska i na području humanitarne pomoći pokazuje da se ravna i dalje po principu i načelu solidarnosti. Sve u svemu mislim da je ovo izvješće pokazuje napredak u našoj razvojnoj i humanitarnoj pomoći i da zaslužuje našu potporu. Hvala.
A imamo više replika, prva je poštovane zastupnice Petir.
Hvala vam potpredsjedniče. Kolega Stier dobro poznajete ovu problematiku, svojevremeno ste bili i ministar vanjskih poslova i vjerujem da znate da je Ukrajina nacionalnom strategijom određena za programsku državu i RH s njom ima višestruku i višegodišnju razvojnu suradnju. Zanima me u kontekstu najnovijih događanja gdje je Ukrajina izložena ruskoj agresiji, mislite li da ta sredstva koja namjenjujemo, koja smo namijenili za pomoć Ukrajini će biti dostatna i da li tu postoji još prostor možda za neke druge vidove pomoći i suradnje uz ono što je Vlada RH već sada napravila, a vidimo da je uložila velike napore.
Poštovani zastupnik Stier.
Hvala. Poštovana kolegice Petir, naravno da mi sada raspravljamo o izvješću za 2020., dakle prije ove ruske invazije na Ukrajinu koja se dogodila 24. veljače ove godine. Međutim, razmjeri tog razaranja su nažalost toliko veliki, već sada možemo to vidjeti, a još ne znamo do koje mjere će oni biti da će tražiti puno više sredstava. Naravno da tu EU će biti pozvana da odigra važnu ulogu, ali i Hrvatska kao članica EU mora o tome voditi si računa jer sam siguran da će dati svoj doprinos sukladno našim mogućnostima.
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovani kolega ja bi se malo referirala na ovu temu razvojne pomoći. Dakle, razvojna pomoć je tema gdje se Hrvatska između ostalog može pozicionirati u okviru Europe što nam je puno bliže, ali i svijeta tko smo, što smo i tko želimo biti i u kojem smjeru želimo ići dakle u svojem odnosu prema drugim zemljama, u svojoj nekakvoj vanjskoj politici, u nekakvoj temi. Ja to ne čitam samo iz onog pararukava što ste vi rekli pomoći koje jesu nego baš ta razvojna pomoć koja je gdje mi kažemo nama ko državi je važno to, to, to i to. Zanima me nekakve glavne naglaske koje vi čitate da bi u budućnosti trebalo biti obzirom na iskustvo da ste imali iskustvo kao ministar vanjskih poslova i obzirom na iskustvo što možemo se svi složiti da nam vanjska politika u posljednje vrijeme baš nije nešto čim bi se mogli baš strašno podičiti. Prema tome što to hoćemo i što to u budućnosti trebamo napraviti, kakvu, kakvu to sliku Hrvatske želimo da Hrvatska ide u Europu i svijet?
Poštovani zastupnik Stier.
Hvala vam puno na tom pitanju. Doista razvojna pomoć jest jedan od alata na kojem se jedna država može, može implementirati svoju vanjsku politiku. EU npr. daje 50% ukupne svjetske razvojne pomoći što kroz europskih institucija, što pojedinačne države članice, a nekada možda se ne vidi korelacija sa značajem koji onda EU ima na međunarodnom planu kao međunarodni akter. Vjerojatno ćemo sada i sa novim europskim strateškim kompasom to poboljšati. Slično možda se može sada razmišljati na koji način onda i Hrvatska se u tom kontekstu pozicionirati. Konkretno odgovor na vaše pitanje mislim da pitanje obnove i pitanje pomirbe nakon jednog strašnoga rata jest baš područje gdje Hrvatska jest nažalost razvila jednu ogromnu ekspertizu, ali na tom području može biti prepoznatljiva i danas dati doprinos razvojnoj pomoći u svijetu.
Poštovana zastupnica Nemet.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolege Stier, evo ovim izvješćem su taksativno navedeni sektorski prioriteti jel tako nacionalne strategije, a među ostalim zaštita i osnaživanje žena. Pomnim iščitavanjem ovog izvješća ja nisam naišla na, na ništa što se tiče posebno tog sektorskog prioriteta, ne bi voljela kad bi ova izvješća samo deklaratorno se donosila u ovom saboru. Voljela bi kada bi se stvari koje se navedu kao prioriteti i realiziraju, a ako se ne realiziraju da se i ne navode. Hvala.
Poštovani zastupnik Stier.
Hvala vam puno, mislim da je dobro da se, da ste naglasili ovaj aspekt to jest jedan o prioriteta koji je u strategiji, bio je i u prijašnjoj strategiji ako me pitate gdje, gdje sam ja bio kao ministar zadužen za to. Ovo sad ulazimo u novo razdoblje kojem nova strategija određuje prioritete, ali upravo taj prioritet je s pravom istaknut. I tu je bilo niz projekata koje je Hrvatska vodila npr. u Afganistanu baš u potpori djevojčicama da bi omogućila njihovo školovanje i čini mi se da su to konkretni, konkretni projekti. Naravno kad smo imali sjednicu i na odboru gdje smo mogli možda i detaljnije od predstavnika Ministarstva vanjskih i europskih poslova čuti i mogli smo o tome raspravljati, ali slažem se da je to važan, važna tema, da mora ostati u strategiji i onda naravno da se i konkretni projekti da ih ministarstvo prikaže u svoje izvješću.
Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega, službena razvojna pomoć određuje određenu državu u poziciji na druge zemlje i Hrvatska treba činiti sve da poveća svoj udio u toj pomoći. Ono što bi ja vas želio pitati a odnosi se na bilateralnu pomoć sa recimo BiH i Srbije. Dakle, ako mi idemo sa bilateralnom pomoću da li s obzirom na dobar dio nerazvijenosti u BiH da li će nam onda ostati uskraćeni i Hrvati koji su naš prioritet, a to je isto pitanje i za Srbiju. Da li mi s obzirom na razvijenost možemo pomagati prije određeno drugo stanovništvo nego Hrvate koji su naš narod? Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Stier.
Hvala vam puno na tom pitanju. Dijelom smo o tome raspravljali kad sam pokušao istaknuti da postoji razlika između ovog izvješća koje predstavlja Ministarstvo vanjskih i europskih poslova što se tiče razvojne pomoći i onda ono drugo izvješće koje isto tako raspravljamo u ovom saboru, a to je od, izvješće Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan RH. Dobar dio toga što središnji ured čini prikazuje se i u ovom izvješću zato, zbog tog što i to se može prema pravilima OECD-a prikazati kao razvojna pomoć prema tome to se tako i čini. Prema tome, mislim da uopće ne treba dvojiti da će Hrvatska voditi računa o Hrvatima kao konstitutivnom narodu u BiH ili Hrvatima kao manjina u Vojvodini i u Srbiji. Ono što mislim da je važno jest da u različitim drugim možda aspektima isto tako se ojača i taj odnos bilateralne suradnje za projekte [[Upadica: Hvala.]] razvojne pomoći gdje se Hrvatska može i na taj način [[Upadica: Hvala.]] pozicionirati i jačati svoju meku moći.
Poštovana, poštovana zastupnica Dreven Budinski.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani zastupniče Stier, evo ja bi se isto nadovezala, humanitarna pomoć je jako, jako i postaje sve bitnija jer vidimo da su humanitarne krize sve više razornije i da sve više oduzimaju i materijalnih i ljudskih žrtava. I mislim da bi Hrvatska ima i da tu treba biti i brza reakcija, ne samo zemlje koje je zahvaćena kriza nego i svih članica koje su i da li u susjedstvu ili globalno. I mislim da Hrvatska tu sebe dosta pozicionira jer smo pokazali da smo stvarno humanitarni i da, da smo na pomoć i pripomoći bez obzira na našu financijsku situaciju i bez obzira što smo mala ali da smo vrlo solidarna država. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Stier.
Hvala vam puno uvažena kolegice na tom pitanju. Mislim da ste dotakli zapravo jednu vrlo važnu temu, a to je možda terminološka ali ima i svoj značaj. A to je da zapravo više govorimo ili bi trebali govoriti o razvojnoj suradnji, a ne toliko o pomoći. Zašto? Jer upravo ovo što ste rekli, ono što se događa pogotovo u našem susjedstvu, ali i u globaliziranom svijetu i ono što se događa i dalje utječe na nas, utječe na našu sigurnost. I u tom kontekstu razvojna suradnja i onda i sredstva koja ulažemo u tome je baš upravo to jedna investicija u našu vlastitu sigurnost. Naravno da to radimo da bi i u tim sredinama gdje ćemo uložiti ta sredstva došlo i poboljšala se situacija, ali efekt od toga doživjet ćemo naravno i mi i u tom pogledu mislim da moramo i mi mijenjati terminologiju iz onoga što smo nazivali razvojna pomoć u razvojnu suradnju.
Poštovani zastupnik Glavašević.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Stier s ovim zadnjim što ste rekli zapravo ono donekle se slažem, ali donekle i ne jer naravno da postoji i pomoć ne, mislim to je nužno. Idealna je situacija gdje možemo više govoriti o suradnji, ali negdje je doista potrebna pomoć, Albanija nakon potresa spominjali smo ovaj i druge primjere. Ali zapravo na tragu tog, tog vašeg zadnjeg komentara kako biste vi, dakle na koji način biste vi u najkraćim crtama jer minuta vam je malo vremena naravno za to, ovaj koje biste vi prioritete postavili. Dakle, kako biste orijentirali našu razvojnu ili strategiju razvojne pomoći i suradnje.
Poštovani zastupnik Stier.
Da, hvala uvaženi kolega. Kada u pitanju je humanitarna katastrofa onda je jasno da govorimo o humanitarnoj pomoći i tu nema apsolutno nikakve dvojbe. Ja sam svoju ovaj raspravu o tome da koristimo možda bolje terminologiju suradnja mislio na ove baš razvojne projekte. Naravno da ima tu i elemenata pomoći ali možda fokus bi trebao biti u suradnji jer je i korist ne samo za onoga koji možda prima ta sredstva nego i isto tako za donatora ako je dobro osmišljen plan. Što se tiče ovog drugog dijela vašeg pitanja, mislim da su polja koja su ovdje istaknuta, a dijelom se i nastavljaju na strategiju koja je donesena i dok sam i ja bio ministar vanjskih i europskih poslova, dobro posložena. Možemo govoriti o tome da li treba te projekte više razvijati i da li možda ovaj segment bilateralnih projekata u ukupnoj razvojnoj pomoći treba ojačati. Tu se slažem, a mislim [[Upadica: Hvala.]] da sektorski je dobro posloženo tako kao što je danas.
Hvala. Poštovana zastupnica Benčić.
Zahvaljujem se. Pa evo kolega Stier vi ste, mislim da zaista dobro poznajete ovo polje kao i generalno polje vanjske politike. Meni se zaista čini da u smislu razvojne pomoći nedostaje strateške orijentacije i koncentracije zapravo na određena područja i da se razvojna pomoć ne koristi zapravo sada kao instrument jačanja utjecaja RH u onim područjima gdje taj utjecaj možemo jačati. Konkretno govorim o regiji i o pitanju pristupanja EU. To pitanje nije samo pitanje utjecaja i implementacije naše vanjske politike nego je i pitanje širenja naše gospodarske djelatnosti, naših tvrtki tamo gdje imamo razvojnu pomoć. U ovom izvješću nema ništa o tome koliko naših gospodarskih subjekti sudjeluju u implementaciji razvojne pomoći i koja konkretna korist za hrvatsko gospodarstvo, a znamo da to sve, apsolutno sve zemlje s razvojnom pomoću rade. Hvala.
Poštovani zastupnik Stier.
Da, puno vam hvala tom pitanju. Utjecaj naravno dijelom i jest limitiran, ograničen ili definiran isto sredstvima koje ulažete. Dakle, što više sredstava imate na raspolaganju, što više ulažete onda će i vaš utjecaj shodno tome možda biti i veći ako se to pametno ulaže. Činjenica jest da mi iako prikazujemo ovdje gotovo pola milijarde ali kao što smo prije ustanovili manji dio toga je baš za bilateralne projekte. Zato smo to više puta istaknuli bez obzira na stranačku pripadnost, ali to je isto jedna realnost koliko naš proračun danas može i koliko u tom pogledu i Ministarstvo vanjskih i europskih poslova može investirati baš na ovom području, ali to je vezano pitanje. Gospodarstvo ima sigurno npr. kao što je bilo naš, naše sudjelovanje u fondu za razminiranje u Kolumbiji, imalo je kasnije neke tvrtke koristi od toga, ali to se ne prikazuje u ovim izvješćima ne samo u Hrvatskoj nego bilo gdje jer nije ta direktna [[Upadica: Hvala.]] poveznica možda toliko bitna [[Upadica: Hvala.]] ona je indirektna iako je naravno vrlo važna.
Hvala lijepa. Idemo na završna izlaganja i najprije Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka, a govorit će poštovana zastupnica Sandra Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Poštovani državni tajniče, dakle ova tema razvojne pomoći nama je u Klubu zeleno-lijevog bloka itekako važna jer, jer, jer smatramo da se zapravo kroz nju zaista može ostvariti nekoliko ciljeva vanjske politike, a da svakako možemo kroz razvojnu pomoć jačati naš utjecaj u onim područjima u kojima zapravo to i realno možemo, a to je regija. Kada gledamo strukturu ovog izvještaja i kada gledamo strukturu razvojne pomoći ono što mi zapravo vidimo, a posebno u ovom odnosu da 76% ide na multilateralu, a samo dakle manji dio na bilateralu vidimo da zapravo mi nemamo jasnu viziju i strategiju oko toga čemu razvojna pomoć treba služiti. Mi smatramo da bi dapače ovaj odnos multilaterale i bilaterale trebao biti obratan jer se kroz bilateralu i kroz dakle ugovore dakle bilateralne pomoći jača utjecaj u pojedinoj zemlji. Ono što nama treba biti fokus i kako mi vidimo razvojnu politiku RH odnosno politiku razvojne suradnje jest da ju vidimo na način da je ona jedna od ključnih poluga za pozicioniranje Hrvatske na Balkanu u lidera u europskim integracijama svih onih zemalja koje trebaju biti na europskom putu, a to još nisu ili su tek djelomično. Hrvatska mora biti ta koju će ne samo EU nego upravo i zemlje regije vidjeti kao vrata ulaska u EU i koja izravno pomaže svojim kapacitetima ne samo državnoj upravi u smislu tehničke pomoći i razmjene nego i civilnom društvu na tom putu ulaska u EU. Ja ću vam reći to su upravo neke druge zemlje i to male zemlje isto tako male zemlje radile u RH kad mi još nismo bili članica EU. I bilo je vrlo jasno koja je njihova strategija za Hrvatsku, koje vrste projekata podržavaju, tko su im dionici kako bi zaista Hrvatska na kraju završila na tom europskom putu. I ja bi zaista željela vidjeti da i mi imamo takav koncept. Konkretno smatram da naša razvojna pomoć treba imati dva fokusa u regiji. Jedan je pomoć u odnosno razvojna suradnja u ulasku u EU pri čemu, pri čemu ne treba zanemariti gospodarsku komponentu. I zaista jest žalosno da velik broj naših konzultantskih tvrtki koje rade na EU fondovima i radile su na pristupanju u EU sa našima, ali i u drugim zemljama van regije, danas nisu ključni nositelji tehničke pomoći u regiji nego su to još uvijek neke druge zemlje, a trebali smo biti. Da na govorim o ulozi koju bi naše konzultantske tvrtke zajedno sa našom državnom upravom trebale imati u pomoći oko Poglavlja 23. Drugi fokus nam treba biti zelena tranzicija. Mi trebamo postati lider u regiji u zelenoj tranziciji fokusirati projekte na obnovljive izvore energije. Zašto? Zato što osim što se pozicioniramo i jačamo naš utjecaj u tim zemljama po tom bitnom pitanju za EU mi isto tako otvaramo i tržište našim tvrtkama. I to je bitno. Dakle, gospodarska suradnja koja kasnije dolazi nije nebitni element razvojne suradnje. I da se ne lažemo, svaka zemlja koja ima razvojnu suradnju vam vrlo jasno u ugovorima o grantovima i donacijama govori koje tvrtke iz kojih zemalja se mogu natjecati za ugovore po tim grantovima. Evo ja bi voljela da imamo takav pristup. Ja bi voljela da mi gradimo solarne elektrane pod razvojnom pomoći diljem Balkana. Ja bi voljela da možda damo i priliku da se napokon neka hidrocentrala negdje napravi i da ju rade naše tvrtke koje imaju neko prethodno znanje i kapacitete o tome. Ja bi voljela da imamo takve projekte i da Hrvatska kroz to jača svoj utjecaj, a ne da dajemo novce na sitne projektiće koji zapravo sveukupno nemaju taj utjecaj. Hrvatska kroz razvojnu suradnju može i mora postati ključni faktor i stabilnosti u regiji, ali i ključni faktor pristupanja cijele regije EU. I propustili smo veliku priliku što još uvijek nismo viđeni kao lideri tog procesa, već taj proces vode i dalje neke druge zemlje. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a završno će govorit poštovani zastupnik Radoje Vidović. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] zastupnici mi danas ovdje razmatramo Izvješće o razvojnoj pomoći RH za 2020. godinu. Kad ovo razmatramo uvijek trebamo imati u vidu da je Hrvatska prije 30-ak godina prošla tešku agresiju u kojoj je podnijela ogromne ljudske i materijalne ovaj štete i da samo u to doba RH sama bila primatelj humanitarne i svake druge pomoći. Također moramo imati u vidu da je u tom najtežem razdoblju za RH Hrvatska pružala veliku pomoć prije svega izbjeglicama iz BiH. Ako posmatramo ovo izvješće vidimo da je ono rađeno i da se u 2020. godini radilo temeljem Zakona o razvojnoj pomoći, temeljem strategije i mislim da nitko, nisam barem čuo ovdje da itko ima nekih primjedbi na prioritete sektorske, mir, stabilnost, gospodarski održiv razvoj, dostojanstvo svake osobe. Ako pogledamo projektna područja moramo reći skoro proročki je pogođeno projektno područje. Danas kada govorimo iz vizure 2022. godine u vrijeme ruske agresije na Ukrajinu vidimo da jedno od projektnih područja u kojem je Hrvatska pružala pomoć je Ukrajina i nažalost možemo reći da su možda i drugi prepoznali ovo područje kao važno područje, da su davali veću pomoć možda danas stanje u Ukrajini ne bi bilo ovakvo kakvo je danas. Što se tiče projektnog područja vezanog za susjedne države RH, BiH, Crnu Goru, Srbiju također države jugoistočne Europe Crnu Goru, ovu Kosovo, Albaniju i Sjevernu Makedoniju mislim da je i tu projektno područje itekako pogođeno, a to također iz ove vizure možemo dodatno naglasiti jer bez mira, stabilnosti i napretka ove regije, bez njenog uključivanja u euroatlanske integracije sigurno upitna je gospodarska i svaka druga budućnost i same RH. Ako promatramo samu strukturu ovog izvješća vidimo da mi praktično ovdje možemo govoriti o efektima samo ovog dijela koji se odnosi na direktno ulaganje pomoći RH pojedinim državama. Da bi govorili o efektima ovog drugog dijela … [[Govornik se ne razumije.]] morali bi imati cjelovita izvješća svih tih organizacija da vidimo gdje su točno sredstva utrošena i to bi nam oduzelo puno više vremena. Ja bi se samo želio osvrnuti pošto zbog kratkoće vremena vezano za efekte ove razvojne pomoći vezano evo za BiH i ova područja Crne Gore. Ja ću konkretno za BiH. I ne bih se ovdje složio sa kolegom Glavaševićem da ovo ne treba tretirat kao razvojnu pomoć BiH. Svaka pomoć domu zdravlja u BiH, bolnici, školi je pomoć ne samo Hrvatima BiH nego pomoć čitavoj BiH. Ja dolazim iz središnje Bosne gdje uistinu još uvijek izmiješano živi stanovništvo prije svega Hrvati i Bošnjaci, ima i Srba i svaku uslugu koju koriste u domovima zdravlja, u bolnicama, u školama, u putevima to je pomoć svim stanovnicima i središnje Bosne i BiH. Tako da treba u tom svjetlu to promatrati. Želio bih ovdje također se osvrnut malo i na pitanje transparentnosti trošenja ovih sredstava i efektima toga. Ja bi samo pozvao saborsko izaslanstvo da se jednom formiramo jedno izaslanstvo pa da izaberemo par projekata nasumično ili kako hoćemo pa da vidimo koji su tu efekti. Evo, ja konkretno govorim obilazim škole, vrtiće, domove zdravlja i tu su efekti značajni za to stanovništvo. Želio bi se osvrnuti također na ovo transparentnost objavljivanja tih ovaj natječaja. Ja koliko znam, a znam jer pratim sve, svi ovaj dodjela sredstva se dodjeljuje temeljem javnih natječaja. Javni natječaji su objavljeni, Središnji državni ured za Hrvate izvan RH objavi i svi portali na hrvatskom jeziku u BiH objave te natječaje. Također praktično sve općinske stranice objave te natječaje, tako da mislim da onaj tko je zainteresiran bi trebao da bude informiran, a naravno na svima nama je da obavijestio i one koji nisu u mogućnosti da se na taj način ovaj informiraju i da im pomognemo prilikom aplikacije. Evo ja preuzimam na sebe, ja sam sa kolegicom pričao i zahvaljujem ovdje na interesovanju jednog pozitivnog za BiH da ću poduzeti dodatne korake ja i kolega Barbarić da se dodatno informiraju o svim tim projektima. Evo na kraju ovaj nada da će naredna strategija obuhvatiti i prioritetna područja koja su … [[Govornik se ne razumije.]] kolege iz MOST-a vezano za Latinsku Ameriku i da će se ova pomoć značajno povećati i da će prije 2030. godine Hrvatska dostići ovu zacrtani cilj od 0,33% BDP-a. Ovaj još jedanput kažem u ime HDZ, Klub HDZ-a da, mi podržavamo ovo izvješće i samo da se nastavi i u narednom razdoblju ovim tempom. Hvala.
Poštovani zastupnik Glavašević dignuo je povredu Poslovnika. U čem je povrijeđen Poslovnik?
Poštovani gospodine potpredsjedniče sabora, pozvat ću se na Članak 238., ali prihvatit također vašu opomenu ovaj nakon toga. Samo sam htio istine radi reći, znači podsjetiti da smo govorili o načinu knjiženja sredstava za Hrvate u BiH i rečenica koju sam izgovorio je naravno da to treba, ali ne knjižiti na ovaj način. Dakle, to je jedina poanta bila. Evo čisto u interesu istine i opomenu prihvaćam unaprijed. Hvala.
Naravno da ćete vi dobiti ovaj, dobro. I sada će u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a završno govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković. Izvolite.
Uvažene zastupnice i zastupnici, kolege prije mene istaknuli su u raspravi da se nadaju kako će ministarstvo shvatiti i prihvatiti ove konstruktivne primjedbe, a to je da oni kao ministarstvo ne bi trebali biti samo evidentičari utrošenih sredstava. S time se slažem no mislim da naša strijela kritika treba biti podignuta na jednu višu razinu. Naime, nije glavni problem pitanje knjiženja i slijedi li ministarstvo u prikazu utrošenih sredstava neku izmišljenu metodologiju s kojom se pravdaju čitav dan, nego je glavno pitanje i glavni problem tko je i na koji način definirao prioritete. I meni se čini da i ovo izvješće kao i čitav niz drugih dokumenata potvrđuju i ponovno dokazuju da je Hrvatska naprosto još daleko, daleko od funkcionalne demokracije. Nismo uopće zapravo državu koja je kao projekt izgradili do kraja i to se opetovano iz mandata jedne do druge vlade ponavlja neovisno o tome je li vlada crvena ili plava. Problem je u tome što ne funkcioniramo onako kako je zapisano u odredbama Ustava i zakona i to doista postaje se veći i veći problem. U izgrađenoj državi tamo gdje demokracija funkcionira mora postojati kontrola vlasti i moramo imati model kako definirati jesu li sredstva u iznosu od pola milijarde kuna utrošena svrhovito i u skladu s postavljenim ciljevima. I ovdje dolazimo do same suštine, a to da ciljeva zapravo nema. U Ustavu je propisano da se vanjska politika sukreira, sukreira između vlade i predsjednika države. To sukreiranje nismo vidjeli ali ama baš nikad otkako je hrvatske države. Ne možemo imati nikakve razvojne pomoći, ne možemo imati vanjsko političke prioritete, ne možemo imati ciljeve ako uopće ne znamo koji su, a čak i da znamo jer ih eto vlada formira u skladu sa svojim političkim potrebama niti to nije prihvatljivo s obzirom da Ustav kaže nešto drugo. I sama činjenica da mi svaki puta kada o ovakvim izvješćima raspravljamo negiramo tu osnovnu činjenicu znači da mi negiramo državu kao takvu. Idemo linijom manjeg otpora. Lakše je naprosto prihvatiti da izvješće može kasniti pa nikome ništa. Možemo prihvatiti činjenicu da je sada 2022. da trenutno postoji samo nekakva Nacionalna strategija razvojne pomoći za razdoblje od 2017. do 2021., dakle trenutno je nekakav utrošak sredstava u tijek za šta, kome, kako, to je nešto što nitko ne pita. Ponovno ćemo neko buduće izvješće dobiti sa zakašnjenjem i ponovno ćemo tvrditi kako je HDZ u ovom razdoblju trošio sredstva u skladu sa svojim stranačkim potrebama. I ovih pola milijarde kuna na godišnjoj razini tretira kao neku svoju državnu kasicu prasicu za svoje ciljeve od BiH pa do Pakistana. Dakle, prvom prilikom kad to bude moguće mislim da trebamo naprosto krenuti od početka. Kako god znamo sjesti predsjednika države i vladu za stol, reći što je vanjska politika RH pa makar u tri rečenice da svaki naš građanin može otprilike pojmiti, a zatim staviti na neki papir koje ciljeve želimo postići u nekom petogodišnjem ili desetogodišnjem razvoju, a ona planove konkretizirati u skladu s time i definirati koliki iznos sredstava ćemo za svaki od tih ciljeva i implementirati. A zatim osmisliti nekakvo kontrolno vrijeme, da li je to pola godine, da li je to tri mjeseca u kojem će nadležni saborski odbori i matična radna tijela pitati vladu provodi li se sve što je zamišljeno onako kako to negdje i piše. E tek tada ćemo imati sustav podnošenja izvješća koji bi služio nekoj suvisloj svrsi. Hvala.
Hvala lijepa, time zaključujem raspravu o ovoj točci, o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolege, dobro jutro nakon ove kratke stanke koju smo imali. Nadam se da ste se svi, vidim da su neki osunčani, neki su manje osunčani. Nadam se da ste se svi malo odmorili i prije nego što započnemo sa iznošenjem stajališta klubova zastupnika temeljem članka 247. Poslovnika Odbor za pravosuđe i Odbor za zakonodavstvo predlažu da provedemo objedinjenu raspravu o sljedeće dvije točke, a to je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom odvjetničkom vijeću, drugo čitanje, P.Z. br. 279. I Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom sudbenom vijeću, drugo čitanje, P.Z. br. 280. Jeste li suglasni da provedemo tako objedinjeno? Nitko nije protiv, koliko ja vidim. Gospođa Krišto je protiv, pa ćemo onda glasovati. Ali možemo glasovati samo sa trenutačnim sastavom. Hajdemo obrnuto. Dakle, molim vas recite tko je protiv jer čini mi se da su svi ostali za? Gospođa Krišto je protiv, ostali su svi za, onda ako se slažete bi proveli objedinjenu raspravu o tome.