Uvaženi gospodine predsjedniče, smatram da bi kao predsjednik Sabora prije nastavka, početka ove sjednice, trebalo je reći Hrvatskoj javnosti do kada traje sjednica Sabora, koje točke dnevnog reda će biti na dnevnom redu i da li ovdje u Saboru postoji parlamentarna većina koja može donijeti određene zakone. Ukoliko nema kvoruma u radu Sabora onda ovo više nije Sabor, nego jedna druga riječ a ne bih htio uvrijediti ovaj Visoki dom ali mislim da od Sabora ne smijemo raditi cirkus i to putujući cirkus. Pa bih vas molio kao predsjednika Sabora da izvijestite saborske zastupnike što su dogovorili predstavnici opozicije kojih u ovom trenutku nema u Saboru a isto tako da odgovorite koje su to točke dnevnog reda koje će biti na dnevnom redu do kraja zasjedanja ovog Sabora i da li je ovaj Sabor može normalno funkcionirati. Hvala.
Ja ništa nisam dužan objasniti po Poslovniku ovo što ste pitali ali me možete zamoliti nešto što ne moram objasniti jer zasjeda Hrvatski sabor, za Hrvatski sabor da zasjeda već je davno obaviješteno više od mjesec dana i točke dnevnog reda su utvrđene za raspravu u Hrvatskom saboru. Kada će se raspustiti to ćemo vidjeti. Da li ima kvoruma vidjet ćemo na glasovanju a što se tiče rasprave može se raspravljati i pred pet zastupnika prema Poslovniku. prema tome, nema nikakvog razloga da ja na bilo koje ovo pitanje odgovaram naročito ako nemam odgovor, ili ako imam također ne moram, a kako ste me zamolili onda ću ja reći ovako kako sam rekao. Znači, raspravljamo prema utvrđenom dnevnom redu, raspravljamo za sada do 21. ovoga mjeseca za koje vrijeme je zakazana ova sjednica uz napomenu da može biti produžena, sve je to u okviru Poslovnika, zakona i Ustava, pa ćemo u petak vidjeti da li ćemo produžiti zasjedanje Sabora za 28., da li će se raspustiti Sabor 28., po sadašnjim nekim spoznajama to bi moglo biti, međutim, ja neću ništa prejudicirati i ne moram zapravo jer za takve stvari za takva pitanja ne moram imati odgovor, ali moram raditi po poslovniku. E, pa radim po Poslovniku pa nastavljamo sa točkom dnevnog reda koju sam već započeo i ispričavam se državnom tajniku Mikolčiću izvolite gospodine državni tajniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Usvajanjem aktualnog zakona o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju sredinom prošle godine započela je reforma sustava potpora u poljoprivredi i ruralnom razvoju s kojom se Hrvatska usklađuje sa sustavom potpora koje provodi Europska unija. Donošenjem tog Zakona ujedno je ispunjeno jedno od vrlo bitnih neformalnih mjerila za zatvaranje 11. pregovaračkog poglavlja a to je poljoprivreda i ruralni razvoj. Izmjene Zakona koje se predlažu posljedica su rezultata pregovora u poljoprivredi koji su završili u travnju ove godine, kao i činjenice da je utvrđen datum ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju u 2013. godini. Najvažniji rezultati pregovora u poglavlju 11. odnose se na financijski paket potpore poljoprivredi koji će Hrvatskoj biti na raspolaganju nakon ulaska u europsku uniju. Kod izravnih plaćanja utvrđen je godišnji limit potpore u iznosu o d 373 milijuna eura, također Republici Hrvatskoj odobrena je dodatna financijska omotnica za minirana poljoprivredna zemljišta u iznosu od 9.6 milijuna eura što čini 382,6 milijuna eura ukupne potpore u vidu izravnih plaćanja. U pogledu financijske omotnice za ruralni razvoj Hrvatskoj je odobren iznimno izdašan iznos koji će već od 2014. biti dostupan u punom iznosu dok će za 2013. ili pola 2013. godine Hrvatska imati na raspolaganju sredstva pretpristupnog fonda IPARD-a. Radi se naime o 333 milijuna eura sredstava Europske unije, od druge godine članstva čemu treba pridodati još iznos u rasponu od 20 do 25%, a to ovisi o mjerama i o područjima RH iz nacionalnog proračuna kao obvezno sufinanciranje mjera i projekata vezanih za ruralni razvoj. Riječ je o iznimno velikim sredstvima potpore koje će biti skoro dvostruko viša od prosječnog iznosa koji je trenutno na raspolaganju poljoprivrednicima u drugim europskim zemljama. Ako se uspoređujemo sa ostalim zemljama EU onda smo u pogledu izravnih plaćanja, znači visina naše omotnice za izravna plaćanja na 6. mjestu vezano na angažiranje poljoprivredne površine odnosno poljoprivredno zemljište koje je u proizvodnji. Kod ruralnog razvoja ta omotnica je reda veličine 3., a sveukupno gledano Hrvatska je na 2. mjestu odnosno samo je Malta ispred nas i vjerujem da imamo pravo biti zadovoljni zbog takovih rezultata pregovora. Međutim, naglašavam da će takvi iznosi potpore biti odobreni pod uvjetom da Hrvatska prije pristupanja EU počne primjenjivati sustav potpora koji je sličan sustavu kojeg primjenjuje EU. Zbog toga je iznimno važno provesti nastavak ovih reformi temeljem predloženih izmjena i dopuna Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Kako bi se tijekom 2012. godine omogućio nastavak provedbe sustava potpore poljoprivredi kao zadnjoj godini primjene nacionalnog sustava potpore bilo je potrebno u zakon ugraditi i određene izmjene. One se prije svega odnose na definiranje sektorskih omotnica i plafona izravnih plaćanja za 2012. godinu, te sektorske omotnice za mjere ruralnog razvoja u 2011. odnosno 2012. godini koje se financiraju isključivo iz državnog proračuna. Također je bilo važno definirati sve vrste mjera ruralnog razvoja, dakle za 2012. i 2013. godinu koje će do ulaska u EU financirati se vlastitim sredstvima. Važno je dalje reći da će Hrvatska kao jedina nova zemlja članica imati mogućnost da njezin raspoloživi plafon za izravna plaćanja bude financiran do 100%-nog iznosa sredstvima iz nacionalnog proračuna i to već od prve godine članstva. Drugim riječima, našim poljoprivrednicima će biti omogućeno u prvog godini članstva da dobivaju pun iznos financijske omotnice za izravna plaćanja, a to će omogućiti zbog mogućnosti prebacivanja do 20% vrijednosti financijske omotnice za ruralni razvoj na potpore za izravna plaćanja, Hrvatska će već od 2014. imati i jako povoljan omjer ukupnog sufinanciranja poljoprivredne potpore pri čemu će udio sredstava EU biti 60%, a udio nacionalnih sredstava 40. To je u konačnici ogromna prilika koju treba iskoristiti. Zbog toga je potrebno osigurati sve potrebne preduvjete, prije svega usklađen zakonodavni okvir kako bi se omogućili što bolje korištenje izdašne financijske omotnice već od prve godine članstva u EU. I dozvolite mi sada da u najkraćem iznesem najvažnije konkretne izmjene koje predlažemo u ovom zakonu, a to je povećanje ukupne omotnice za izravna plaćanja za 2012. godinu za 4,8% u odnosu na 2011. pri čemu plafon iznosi 2,52 milijarde kuna ili 93,4% iznosa financijske omotnice za prvu godinu članstva u EU odnosno za 2013. godinu. Zatim postupno povećanje maksimalnih jediničnih iznosa za krave dojilje, ovce i koze, za koje je zadužena proizvodno vezana potpora sukladno važećoj zajedničkoj poljoprivrednoj politici, ali u okviru već definiranih iznosa sektorskih omotnica koje imamo u aktualnom zakonu. To je povećanje moguće s obzirom na dostizanje visine takve potpore koja je dozvoljena u EU. Također već od ove godine predlažemo smanjenje minimalno poticanog broja grla kod mliječnih krava sa 5 na 1 što je sukladno minimalno poticanom broju isto također u sustavu krava dojilja. Drugim riječima, svako grlo u govedarstvu omogućit će se da dobiva potpore, a time će se omogućiti i da manji proizvođači u mliječnom sektoru ostvare pravo na potporu. U okviru mjera gospodarskog oporavka povećan je prag primitaka od izravnih plaćanja i pojedinih mjera ruralnog razvoja u prethodnoj godini iznad kojeg OPG da bi ostvarila pravo na potporu moraju biti u sustavu poreza na dohodak i to sa 24 tisuće na 48 tisuća kuna. To je važna mjera pomoći malim OPG koja se usklađuje sa prijedlogom povećanja praga primitaka za ulaz u sustav poreza na dodatnu vrijednost sa 185 tisuća na 170 tisuća kuna. Osim što su utvrđene financijske omotnice za mjere ruralnog razvoja u 2011. i 2012. godini, zakonom su definirane i sve mjere ruralnog razvoja koje će se financirati iz nacionalnog proračuna do ulaska u EU. Kao mjere potpore malim OPG u okviru mjera ruralnog razvoja predviđeno je produljenje primjene potpore dohotku poljoprivrednim gospodarstvima i u 2012. godine. Naime, malim poljoprivrednicima još uvije nije na raspolaganju europska mjera za potporu samo opskrbnim gospodarstvima i da bi se u uvjetima gospodarske krize ublažile teškoće oko 16 tisuća OPG-a koja su u prethodnoj godini bili korisnici ove mjere, kao prijelazna mjera produžena je primjena mjere potpore dohotku za još jednu godinu. Značajna izmjena odnosi se i na odgodu roka jedinicama lokalne i područne samouprave do kojeg mogu bez odobrenja Ministarstva poljoprivrede dodjeljivati sredstva potpore za mjere u poljoprivredi i ruralnom razvoju do kraja rujna sljedeće godine. Prethodno će Vlada RH propisati mjere i smjernice za provedbu mjera i sredstava jedinica lokalne i područne samouprave temeljem kojih će jedinice podnositi zahtjev za odobrenje svih mjera polazeći od pravila koja se u tom području primjenjuju isto kao i u EU. Svi navedeni rezultati pregovora koji imaju utjecaja na predmetni zakon uzeti su u obzir kod izrade prijedloga izmjena i dopuna ovog zakona, polazeći pri tome od 1. srpnja 2013. godine kao potvrđenog datuma ulaska Hrvatske u EU. Također je zbog dodatnih usklađenja bilo potrebno i nomotehnički urediti pojedine odredbe zakona te ugraditi dodatne tehničke odredbe radi jasnijeg tumačenja te jednostavnije i uspješnije provedbe sustava potpora u poljoprivredi i ruralnom razvoju u razdoblju do ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju. Očekujem da će se nakon rasprave usvojiti predložene izmjene i tako omogućiti nastavak započetih reformi u ovom području i što bolju pripremu naših poljoprivrednika za skorašnje članstvo u Europskoj uniji. Vezano za podnesene amandmane evo mogu se odmah očitovati vezano za amandmane Odbora za zakonodavstvo, njih šest. Uglavnom su nomotehničke prirode i mogu reći da ih u cijelosti prihvaćamo. A što se tiče amandmana Kluba zastupnika HSS-a, od tri predložena amandmana prihvaćamo treći amandman. Hvala lijepo.
Hvala lijepa državnom tajniku. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi je u ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Krešo Filipović, izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Dame i gospodo, kolegice i kolege zastupnici, državni tajniče. Evo na samom početku ove svoje rasprave u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice pokušat ću nas prisjetiti na raspravu koju smo imali kada smo donosili važeći Zakon o državnoj potpori u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Naime, u raspravi o važećem zakonu kojeg je Hrvatski sabor donio sredinom 2010. godine naglašeno je da politika potpora poljoprivredi predstavlja jednu od najvažnijih tema koje je Hrvatski sabor imao tijekom 2010. godine s obzirom da se radi o reformskom zakonu čijim donošenjem ispunjavamo jedno od mjerila i to najzahtjevnijih mjerila kada je u pitanju poglavlje "Poljoprivreda i ruralni razvoj". Također je naglašeno kako će konačni rezultati ispunjenja ovoga mjerila biti povoljan za Republiku Hrvatsku i hrvatske poljoprivrednike s obzirom na činjenicu da se u potpunosti otvara tržište koje broji oko 500 milijuna stanovnika, te da im se uvažavajući preliminarne, tada preliminarne financijske omotnice nude znatno izdašnija financijska sredstva u vremenu koje je pred nama. Dakako, konstatirano je i to kako tu priliku moramo dočekati spremno, za što je nužna pravodobna i kvalitetna priprema, kako naših poljoprivrednika tako i državne administracije, a u kontekstu ukupnih reformi hrvatske poljoprivredne politike krajnja je potreba učiniti taj zadnji i najosjetljiviji korak, dakle okončati Reformu nacionalnog sustava potpora poljoprivredi i ruralnom razvoju i na taj način učiniti ga kompatibilnim i prihvatljivim onome u zemljama Europske unije. S posebnom pažnjom se govorilo o mjerama ruralnom razvoja i potrebi da naši poljoprivrednici na pravilan i dobronamjeran način shvate osnovni smjer promjena koje nas očekuju ulaskom u Europsku uniju, odnosno da budući i snažni porast udjela mjera ruralnog razvoja u ukupnim potporama dočekaju spremno i maksimalno ga iskoriste jer upravo područje ruralnog razvoja predstavlja ključ za uspješnu tranziciju sa sadašnjeg modela potpora u poljoprivredi na budući model, odnosno budući sustav kojeg ćemo imati u Europskoj uniji. Konačno, govorili smo i o tome kako je reforma koja se predlaže Zakonom o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju kvalitetna, pravodobna i u političkom smislu iznimno odgovorna te da ju karakteriziraju jasna vizija i usmjeravanje nacionalne poljoprivredne politike na uistinu važne i osjetljive sektore tijekom prijelaznog razdoblja, dugoročan smjer poljoprivredne politike potpora te zadržavanje elementa postupnosti prilagodbe za najosjetljivije područje, odnosno za područje izravnih plaćanja. Dakle, uvažavajući sve prethodno rečeno kao i uvjerenje kako je reforma tada važećeg sustava poljoprivrednih potpora bila nužna, ne samo iz razloga našeg skorog punopravnog članstva u Europskoj uniji nego prvenstveno radi izgradnje čvrstih temelja za konkurentnost hrvatske poljoprivrede u budućnosti, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice je tada podržao taj reformski zakon, odnosno reforme koje su se predložile tim zakonom što ćemo naravno učiniti kada su u pitanju i ove izmjene i dopune koje se nalaze pred nama. U nastavku ove svoje rasprave pokušat ću ukratko osvrnuti se na važeći Zakon o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju te njegove najznačajnije odredbe koje će ostati karakteristika zakona i nakon usvajanja predloženih izmjena i dopuna. Dakle, važećim zakonom je izvršeno daljnje povećanje udjela proizvodno nevezanih plaćanja te smanjenje udjela proizvodno vezanih plaćanja što sve skupa predstavlja element postupne potpune slobode poljoprivrednika kada je u pitanju njihova odluka o tome što i koliko proizvoditi, dakle element njihove potpune tržišne orijentacije. Zakon razlikuje prava na izravna plaćanja, ali i mjere ruralnog razvoja koje će se primjenjivati do trenutka pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji od onih koja će se primjenjivati nakon pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Tako je za razdoblje do pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji ili preciznije za 2011. godinu utvrđena financijska omotnica za izravna plaćanja koja sukladno zakonu obuhvaća osnovno plaćanje po poljoprivrednoj površini, ali doduše u znatno manjem opsegu i proizvodno vezana plaćanja koja se odnose samo na nekoliko najosjetljivijih sektora u biljnoj proizvodnji, dakle šećernu repu, maslinovo ulje i duhan te stočarstvu, mlijeko, krave dojilje, tov goveda, svinjogojstvo te sektor ovaca i koza. Primjenu europskog regionalnog modela jedinstvenih izravnih plaćanja tzv. SPS modela zakon predviđa od 2012. godine što konkretno znači kako od toga trenutka izravna plaćanja u najvećoj mjeri više neće biti vezana uz proizvodnju, osim za dva sektora, odnosno za sektor krava dojilja te sektor ovaca i koza. Također za nekoliko posebno osjetljivih sektora kao što su šećerna repa, maslinovo ulje, duhan, mliječne krave i rasplodne krmače, a za koje sukladno regulama Europske unije nije predviđena potpora tijekom trogodišnjeg prijelaznog razdoblja predviđena je državna pomoć koja će se financirati iz nacionalnih sredstava. Isto tako, zakon predviđa i sredstva nacionalne rezerve koja će u 2012. godini biti sastavni dio nacionalne omotnice, a predviđene su za dodjelu dodatnih prava korisnicima u tzv. osjetljivim sektorima. U ovom slučaju se radi o mlijeku, tovu goveda, ovaca i koza te duhanu zbog prijelaza na program jedinstvenih plaćanja te eventualnim novim korisnicima odnosno poljoprivrednicima. Konačno, kao i kod izravnih plaćanja, prijedlog zakona uređuje mjere ruralnog razvoja koje će se primjenjivati dakle do ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju, ali isto tako čitav paket mjera koje sam već i ranije spominjao koje će se primjenjivati nakon ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju i koje su vrlo ili bolje rečeno veoma izdašne financijski. S obzirom na činjenicu da je važeći zakon polazi od pretpostavke da će Republika Hrvatska već 2012. godine postati punopravna članica Europske unije, te da u vrijeme njegova donošenja nisu bili okončani pristupni pregovori. Nije u tome trenutku naravno bilo niti moguće utvrditi ukupni plafon za izravna plaćanja i sektorsku omotnicu za 2012. godinu što je dakako u ovom trenutku potreba, jer ako ne donesemo ove izmjene i dopune zakona i ne utvrdimo sektorsku omotnicu za 2012. godinu praktički nećemo imati zakonskog ili formalno-pravnog osnova za plaćanje potpora poljoprivrednicima i to je jedan od temeljnih i osnovnih razloga zbog kojeg u stvari i donosimo ovaj zakon. Za ovaj zakon još možemo reći kada generalno govorimo o njemu da se radi u stvari o jednom zakonu koji predstavlja jedno završno usklađivanje sa regulativama Europske unije, jer praktički ovaj model koji će se početi primjenjivati 2012. za potpore u poljoprivredi će biti potpuno kompatibilan i praktički Hrvatska će taj model primjenjivati i kad postane punopravna članica Europske unije. Dakle, modeli će biti potpuno istovjetni. S obzirom na ukupno ostvarene rezultate možemo konstatirati kako je pregovarački proces uistinu bio iznimno uspješan poglavito ako uzmemo u obzir visinu financijskih omotnica, te činjenicu da ćemo biti jedina nova članica koja će imati mogućnost raspoloživi plafon za izravna plaćanja sufinancirati iz nacionalnog proračuna do sto postotnog iznosa i to već u prvoj godini članstva. Ovdje je stvarno potrebno se malo zaustaviti i reći koliko je ova činjenica važna. Treba reći kako je stvarno i Vlada Republike Hrvatske i nadležno ministarstvo tijekom prethodnih pet, šest ili sedam godina uistinu napravilo jedan veoma zahtjevan, obiman posao, ali prije svega izuzetno kvalitetan posao zato što je osigurao za naše poljoprivrednike iznimno kvalitetne uvjete za funkcioniranje kada Republika Hrvatska postane članica Europske unije. Upravo u tome, toj tvrdnji u prilog idu i ovi argumenti koje sam iznio. Znači razina financijskih omotnica, jer je za potrebe izravnih plaćanja osigurano, bit će nam omogućeno 373 milijuna eura, a za potrebe ruralnog razvoja, dakle već 2014. godine u potpunosti oko 450 milijuna eura. Dakle, radi se o preko 5 milijardi kuna financijskih sredstava. Uzmimo u obzir samo činjenicu da smo u prethodnim godinama da je najviša razina financiranja hrvatske poljoprivrede bila negdje na 3 milijarde 300 milijuna kuna, čini mi se. I ono što je još veoma bitno to je ova druga činjenica koja govori o tome da će naši poljoprivrednici moći dobiti razinu izravnih plaćanja već u prvoj godini kad postanemo punopravna članica Europske unije do sto postotnog iznosa. S obzirom da se nama, da smo mi jedina država koja je to uspjela ispregovarati da naši poljoprivrednici, dakle od prve godine mogu iz nacionalnog sredstava razliku od onih 25% do 100% financijske omotnice za izravna plaćanja koristiti već u prvoj godini. Samo primjera radi reći ću da je Slovenija čini mi se samo, da je mogla do 75%, dakle svoje ukupne omotnice, da je jedina članica koja je to uspjela ispregovarati, a sve druge nove članice su mogle do razine od 50%. Treba naglasiti i to kako se s velikom pouzdanošću može reći da predloženim izmjenama i dopunama zakona u najvećoj mogućoj mjeri se stvara predvidiv, dakle financijski okvir za iduće dvije godine. Znači, za 2012. Ali i za 2013. godinu kao prvu godinu Hrvatskog punopravnog članstva u Europskoj uniji koja je u usporedbi sa većinom zemalja Europske unije danas u Hrvatskoj znatno više. Evo o tome je govorio državni tajnik, a nešto sam i ja kratko rekao, ali državni tajnik je o tim podacima konkretno govorio. U nastavku ove rasprave pokušat ću konkretizirati najvažnije novine koje nam donosi prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori, poljoprivredi i ruralnom razvoju, pa evo krenimo redom. Utvrđena je dakle nacionalna omotnica za 2012. Godinu koja iznimno za tu godinu čini zbroj prava na jedinstveno regionalno plaćanje, dodatnih prava iz nacionalne rezerve, prava na proizvodno vezana plaćanja, te prava na sredstva državne rezerve koje u budućnosti neće biti sastavni dio nacionalne omotnice. Utvrđena je financijska omotnica za mjere ruralnog razvoja na nacionalnoj razini za 2011. i 2012. godinu, te su definirane sve vrste nacionalnih mjera ruralnog razvoja za 2012. i 2013. godinu kao i njihov maksimalni intenzitet. Propisana je primjena EU pravila za dodjelu prava na plaćanje, dakle taj program jedinstvenih plaćanja od 2012. godine uz određene nacionalne prilagodbe s obzirom da se sredstva još uvijek osiguravaju isključivo na nacionalnoj razini. Određena je gornja granica nacionalne rezerve za 2011. i 2012. godinu koja ne može prelaziti 2% od ukupne nacionalne omotnice utvrđene za tu godinu. Propisano je da će korisnici premija za krave dojilje, ovce i koze, te potpora za očuvanje izvornih i zaštićenih pasmina to pravo u buduće moći ostvarivati ukoliko su za te vrste životinja su osigurali primjereni smještaj ili odgovarajuće zemljište za njihovu ispašu. Smanjena je minimalno poticajna količina za mliječne krave, utvrđeno je novo razdoblje od tri godine nakon ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju za primjenu instrumenta državne pomoći, dakle za šećernu repu i one ostale sektore koje sam ranije spomenuo. Dakle, to će se negdje prolongirati do sredine 2016. godine. Ugrađena je odredba temeljem koje će Vlada Republike Hrvatske propisati mjere koje će se moći provoditi na lokalnoj razini kao i smjernice za njihovu provedbu, a uvažavajući činjenicu da je za propisivanje mjera i smjernica potrebno određeno vrijeme pomaknut je i rok do kojeg jedinice lokalne samouprave, dakle mogu sufinancirati, odnosno dodjeljivati potpore na svojoj razini do 30. Rujna 2012. godine. Propisana je obveza poštivanja uvjeta višestruke sukladnosti za određene mjere ruralnog razvoja ukoliko se potpora osigurava po površini ili po grlu. Postignut je, podignut je prag primitaka po osnovi izravnih plaćanja i mjera ruralnog razvoja koji korisnika potpora obvezuje za ulazak u sustav poreza na dohodak, dakle sa 24 na 48000 kuna. Ukinuta je obveza prilaganja dokaza o upisu u registar obveznika poreza na dohodak jer će to u buduće agencija moći sama provjeravati kroz administrativnu suradnju sa poreznom upravom. I konačno, dodatno su razrađeni uvjeti za ostvarivanje prava na potpore za ekološku i integriranu proizvodnju, za izvorne i zaštićene pasmine, te za područja s težim uvjetima gospodarenja pri čemu se korisnike obvezuje na petogodišnje zadržavanje u toj djelatnosti. Posebno želimo izraziti zadovoljstvo mi iz Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice što će se potpora dohotku zadržati i tijekom 2012. Godine, jer se daje još jedan dodatni rok da se naši poljoprivrednici koji se nalaze u toj kategoriji poljoprivrednika konačno odluče da li će ići u pravcu daljnje komercijalizacije svoje proizvodnje ili će se orijentirati prema nekakvoj dopunskoj djelatnosti kako bi mogli osigurati primjeren dohodak za sebe i za svoju obitelj, odnosno svoje domaćinstvo. I na kraju uvažavajući sve ovo prethodno što sam rekao, a posebno kada govorimo o financijskoj omotnici koja će biti stvarno veoma izdašna kad budemo članica Europske unije, i koja je znatno viša od svih novih članica Europske unije, ali i većine starih članica Europske unije klub zastupnika nema drugoga nego da podrži predložene izmjene i dopune Zakona o državnoj potpori poljoprivredi. Hvala lijepa.
Hvala. Na redu je klub HSS-a i gospodin zastupnik Zdravko Kelić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je izuzetno važan Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori, poljoprivredi i ruralnom razvoju. U obrazloženju uz ovaj zakon je navedeno da je jedan od razloga donošenja predloženih izmjena ugrađivanje rezultata pregovora sa Europskom unijom u području poljoprivrede i ruralnog razvitka. Hrvatska je u pregovorima na području poljoprivrede postigla jako puno, pri čemu prvenstveno mislim na financijska sredstva. Naime kada postanemo punopravna članica Europske unije našim poljoprivrednicima i hrvatskom selu biti će na raspolaganju više od 800 milijuna eura. To je na tragu programa HSS-a preporod hrvatskog sela, u kojem smo rekli da je za poljoprivredu i selo potrebno 6 milijardi kuna, i europska administracija je potvrdila da su naši proračuni bili točni. Naravno to ne znači da će se automatski, bez dodatnih napora i bez dodatnog rada iskoristiti vrlo izdašan proračunski okvir koji nam je omogućen. Na svima nama je da osmislimo najbolji način kako će se buduće potpore u poljoprivredi pretočiti u ono što je za hrvatsko selo najbolje i najkorisnije. Osobno držim da je najveće postignuće u pregovorima pravo da našim poljoprivrednicima bude isplaćeno do 100% iznosa za izravna plaćanja jer to nikome prije nas nije bilo odobreno. Vrlo je važno što smo donoseći ovaj zakon prošle godine ugradili postupnost u promjene sustava poticanja poljoprivrede, kako bi se izbjegli nagli potresi te zadržale neke naše specifičnosti u odnosu na osnovna pravila koja određuje Europska unija. Upravo na tome smo mislili u našem prvom amandmanu na ovaj zakon, koji se odnosi na to da se zadrži, odnosno da se ne mijenja postojeća odredba o raspodjeli plaćanja za pašnjake i ostale vrste korištenja zemljišta od 1 naprama 3. Zbog značaja pašnjaka za stočarsku proizvodnju smatramo potrebni zadržati raspodjelu bez izmjena. Ono što posebno želim naglasiti a u središtu je pažnje politike HSS-a, i to ne samo u području poljoprivrede, nego i u području očuvanja sela je briga o manjim poljoprivrednim gospodarstvima, ovim izmjenama i dopunama zakona značajna je pažnja posvećena poboljšanju uvjeta poslovanja za mala poljoprivredna gospodarstva. Smanjivanje obveznog držanja mliječnih krava, s 5 na jedan vrijedan je poticaj za ljude na selu, i podrška u održanju sela kako poznajemo. Isto tako je dobro i povećanje maksimalnih jediničnih iznosa za krave dojilje, kao i za ovce i koze, premda je jasno da će ukupna sektorska omotnica ostati nepromijenjena jer se mora poštivati raspoloživi proračunski okvir. Tijekom proteklog razdoblja mnogi su naši poljoprivrednici počeli voditi knjige prihoda i rashoda, no još uvijek je to za mnoga mala obiteljska gospodarstva veliki problem. Mnogi su tako i odustali od nekih potpora, jer su ocijenili da im je neisplativo ulaziti u sustav ne znajući hoće li u budućnosti moći podmirivati svoje obveze. Dobro je da je ovaj prijedlog izmjena zakona udvostručio granicu primitaka od potpora u poljoprivredi, kod koje je obavezan ulazak u sustav poreza na dohodak, povećanje sa 24 na 48 tisuća kuna. Poljoprivrednicima će trebati i dodatne pomoći, ne toliko novcem, već organizacijski u uspostavi knjigovodstvenih servisa koji će im voditi knjige. Osobito je važno da se za još jednu godinu produlji primjena mjera potpore dohotku, a zbog socijalnog statusa djela malih poljoprivrednih gospodarstva, po našem bi mišljenju ovo bilo apsolutno neophodno jer je riječ više od 16 tisuća gospodarstava, odnosno više od 20 tisuća osoba koji su zadnjih godina dobivali ovu potporu. Ovdje bi i druge mjere ruralnog razvoja trebale pratiti male korisnike i omogućiti im ulaganja u poljoprivredu ili u dopunske djelatnosti kao što su npr. seoski turizam, dopunski obrti ili slično. U HSS-u smo uvijek naglašavali značaj općina i gradova, u ravnomjernom razvoju cijele Hrvatske. Načelnici, gradonačelnici i župani najbliži su svojim ljudima i najbolje znaju njihove lokalne specifičnosti i njihove potrebe. Ipak kako se poljoprivrednici ne bi našli u neravnopravnom položaju u odnosu na svoje susjede, potrebno je ustanoviti određena pravila, u ovom području Europa ima dobar model kojeg trebamo uspostaviti i primjenjivati kako bi jednaka pravila vrijedila za sve, a ne da pojedine općine sufinanciraju sve od sadnica do plaćanja po hektaru, a njihovim prvim susjedima od toga ništa nije na raspolaganju. Vlada je odgovorna za funkcioniranje jedinstvenog tržišta, a Ministarstvo poljoprivrede treba ažurno voditi registar državne potpore. Jedinice lokalne i područne samouprave moraju tome prilagoditi svoje planove razvoja i svoje proračune, stoga je dobro da je utvrđen novi rok 30. rujna 2012. godine, kako bi općine, gradovi i županije dobile još vremena za prilagodbu svojih potpora. U međuvremenu smatramo važnim da poljoprivrednici dobiju potporu za mala ulaganja iz lokalnog, odnosno regionalnog proračuna. Na to se odnosi naš drugi amandman koji tražimo da se u mjerama ruralnog razvoja vrati potpora za kapitalna ulaganja u poljoprivredi kako bi se takve potpore mogle odobravati poljoprivrednicima iz lokalnih županijskih proračuna. Naš klub snažno podržava prijedlog iz zakona koji ide u smjeru povećavanja udjela izdataka za ruralni razvoj, u ukupnoj proračunskoj potpori, osobito pritom naglašavam povećanje sredstava za potporu ekološkoj poljoprivredi, za koju se HSS zalaže u svim svojim programima. U planiranju mjera ruralnog razvoja kada budemo punopravna članica Europske unije Hrvatsku očekuje više od 330 milijuna eura sredstava, čemu će biti pridodano i 20 do 25% sredstava nacionalnog proračuna. Znamo da je bilo problema da se potroše sva sredstva iz SAPHARD-a programa, a sličnih problema imamo i u trošenju sredstava IPARD-a. Jasno je da treba učiniti sve da ta sredstva dođu na selo i do poljoprivrednika. To je za nas jedina opcija ako uistinu želimo iskoristiti mogućnosti koje donosi članstvo. U unapređenju poljoprivrede proizvodnje i očuvanju sela svoju ulogu ima i Hrvatska poljoprivredna komora koju smo osnovali posebnim zakonom, upravo radi toga u javne ovlasti komore stavljena je i kontrola mjera ruralnog razvoja. Na to se odnosi naš treći amandman, jer uz Agenciju za plaćanja u poljoprivredi, ribarstvo i ruralnom razvoju u kontroli mjera ruralnog razvoja treba biti navedena i komora, kako ova dva zakona ne bi bila u koliziji. Razvoj sela naš je zadatak i cilj. Potrebno je zajedničko djelovanje i poduzimanje aktivnosti za ostvarenje toga cilja. Prioritete će odrediti sami stanovnici sela u svojim lokalnim planovima na kojima će se temeljiti njihov razvoj. U svakom slučaju naša sela trebamo urediti, učiniti ih privlačnim, zanimljivim, udobnim i ugodnim za život. Stanovnike grada treba dovesti u selo i ponuditi im kvalitetne domaće proizvode i usluge. Time se postiže višestruka korist, povećava se dohodak stanovnika sela, a građani imaju kvalitetniju prehranu. To je i smjer kojim treba ići, a ovaj zakon sigurno tome značajno i doprinosi.
Hvala. Gospodin Zoran Vinković u ime Kluba zastupnika HDSSB-a, izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče u ime kluba HDSSB-a tražio bih stanku od 10 minuta obzirom da gotovo stotinjak radnika Đakovštine se nalaze ovdje u Zagrebu na Trgu žrtava fašizma koji bi se očigledno trebao zvati "trg izgubljenih radnih mjesta i neisplate otpremnine i radničkih prava". U njihovo ime tražim stanku od 10 minuta. A itekako je vezano i za ovaj zakon.
Stanka se može dati u svezi rada i dnevnog reda u Saboru, a ne zbog razloga koji su izvan Sabora. Prema tome, ako vi tražite isključivo zbog toga stanku onda vam ne bih mogao to odobriti, a ako vi tražite stanku u svezi točke dnevnog reda koja se raspravlja onda je možete dobiti.
Dobro, onda ću preformulirati ovaj svoj zahtjev. Evo, radi konzultacija s klubom prije ove same pojedinačne rasprave u vezi ovog zakona tražim stanku od 10 minuta.
To je utemeljeno u Poslovnik pa određujem stanku od 10 minuta i nastavljamo u 10,25 minuta.
Zahvaljujem.
Nastavljamo sa sjednicom. U ime Kluba HDSSB-a gospodin zastupnik Zoran Vinković, 5 minuta izvolite.
Sada ću ja to probati gospodine predsjedniče u 5 minuta, a počet ću sa ovim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju koji je imao za cilj povećanje poljoprivredne proizvodnje a jedna od najvažnijih mjera u razvoju poljoprivrede bila je provedba operativnih programa što obuhvaća nacionalni program gospodarenja, navodnjavanja i vodama koje je planirano za projektiranje i izgradnju sustava navodnjavanja utrošiti 1 i pol milijarde kuna, međutim, do sada je utrošeno manje od 200 milijuna kuna. Trebala se povećati proizvodnja mlijeka na 1,2 milijuna litara mlijeka, povećanje tova svinja na 2 milijuna komada, smanjenje uvoza poljoprivrednih proizvoda, povećanje izvoza, svjedoci smo da je danas u Hrvatskoj veći uvoz poljoprivrednih proizvoda, nego što je to izvoz. Da većina obiteljskih gospodarstava zahvaljujući između ostalog i ovakvim potporama jedva veže kraj s krajem, ali isto tako i prehrambena industrija koja se nalazi na koljenima. jedna od tih prehrambenih industrija je tvrtka Đakovština d.d. koja se sada nalazi u stečaju, čiji radnici, njih 250 su završili na ulici a predstavnici tih radnika danas se nalaze u ovoj najvišoj instituciji Hrvatskom saboru, na žalost radi Poslovnika i svega ostaloga ne mogu doći ovdje na galeriju i to slušati. Ja apeliram još jednom na sve Saborske zastupnike da shvate ozbiljnost situacije jer ovi ljudi se ne mogu potucati po Zagrebu od Hrvatskog sabora do Hrvatske vlade do Europskog doma, raznih veleposlanstava tražeći i mogućnost da prežive i da sastave kraj s krajem jer radno mjesto teško da će im tko vratiti. s druge strane potpredsjednik Vlade, ministar pravosuđa Dražen Bošnjaković i gospodin Petar Čobanković na čelu sa predsjednicom Vlade tvrde da za ove radnike njih 350 ne postoji pravna mogućnost, ona itekako postoji, to možete pitati sve stečajne upravitelje i to je vrlo lako rješivo. Država je ta koja treba preuzeti potraživanja radnika, naplatiti se u dugotrajnim sudskim postupcima jer bez obzira na državnu hitrokraciju na sudovima je danas trostruko više zahtjeva za stečaj, broj tih predmeta porastao je sa 11 tisuća 600 na 15 i pol tisuća, što je za 43% više nego prošle godine, a postupci traju i nekoliko godina do 10 godina dok se netko ne naplati u takvom postupku stečaja. Druga mogućnost je donošenje zakonske uredbe slično kao što je to bilo sa tvrtkom Salonit gdje su obeštećeni radnici koji su oboljeli od azbestoze. Ovi radnici danas koji se nalaze ovdje u metropoli Hrvatske nisu imali ni za put, nemaju sutra za kruh, ne mogu svoju djecu poslati u školu, na fakultet, ne mogu platiti struju, plin, sve druge režije. ja ću iskoristiti ovo pismo i pozvati doista sve zastupnike bez obzira na stranačku pripadnost da pomognu tim ljudima, jer Vlada Republike Hrvatske ima mogućnost, a zamolio bih predsjednika Sabora da na vaše klupe stavi prijedlog zaključaka Kluba zastupnika HDSSB-a koji smo uputili u proceduru prošli tjedan. Dozvolite mi da vam ovo pročitam: Poštovani saborski zastupnici, članovi Hrvatske vlade i Sabora i građani Grada Zagreba ali i građani Hrvatske. Mi bivši radnici Đakovštine d.d. Đakovo molimo vas da u Hrvatskom saboru i Hrvatskoj vladi dignete svoj glas u zaštiti naših pogaženih, radničkih, vlasničkih i ljudskih prava. Izmanipulirani, opljačkani, prevareni i napušteni od sindikata PP diva, od Hrvatske vlade, prepušteni trgovačkom sudu u Osijeku, stečajnom upravitelju, Odboru vjerovnika završili smo na ulici i sada prosvjedujemo protiv sive demokracije kojoj smo izloženi godinu i pol dana. I tražimo od vas Saborskih zastupnika da ispravite nanesenu nam nepravdu. Apeliramo na vašu savjest da nam vratite oduzeto dostojanstvo i pravo na život dostojan svakog građanina ove zemlje. Bivši radnici propale Đakovštine d.d. Ja vas i kao zastupnik i kao gradonačelnik ali i kao čovjek molim da poslušate glas svoje savjesti i da ova Hrvatska vlada i Hrvatski sabor donese zaključak po kojem će ti radnici biti obeštećeni. Sve drugo je van ljudskosti, sve drugo je van onoga zašto se ovih 65 ljudi koji su radili i završilo na ulici borilo za Hrvatsku jer 65 njih su hrvatski branitelji. /Govornik se isključio, čuje se./ Zahvaljujem. Da ne spominjem ergelu u Đakovu.
U ime Kluba HDZ-a gospodin zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Nije dobro da u jednu temu koja definitivno potvrđuje koliko je ova vlada učinila za poljoprivredu i poljoprivrednike u proteklih 8 godina ubacujemo nešto a da istovremeno zanemarujemo važeće zakone u Republici Hrvatskoj,a traži da se nešto isplati, ako nešto nije u skladu s nekim zakonom nije dobro i nije pametno, ali zato treba naći neku drugu mogućnost da se pomogne. Dakle, ono što bih želio reći o potporama u ime Kluba HDZ-a potpore 2003. su bile negdje 900 milijuna, milijardu kuna. Mi smo u kriznoj 2010. sa potporama došli do 3 milijarde i 900 i te potpore u poljoprivredi nisu smanjivane. Te potpore u poljoprivredi su isplaćivane temeljem zakona koji je donio ovaj Visoki dom sa jasnom namjerom da se osnaži, da se ojača hrvatska poljoprivreda i hrvatski poljoprivrednici, tim više što će mnoge poljoprivredne kulture imati limitirani broj dakle i količinu kada uđemo u EU. A isto tako nemojmo zanemariti da će potpore koje će poljoprivrednici dobiti u EU su izuzetno visoki, međutim postavlja se jedna elementarna stvar, da li smo mi kroz ove potpore uspjeli naše poljoprivrednike pripremiti da sutra kvalitetno kandidiraju za ove potpore u poljoprivredi, mislim da je to ključno pitanje. Jer ako na to pitanje damo negativna odgovor, onda nismo napravili dobar posao. Ako na to pitanje damo pozitivan odgovor mislim da je to gospodine državni tajniče ključno pitanje i da mislim da je to ključno pitanje ovog zakona. A što se tiče radnika Đakovštine, ja bih samo nešto rekao kolegice i kolege. Imate Zakon o stečaju, to je jasno definirano tko i kakvim redoslijedom se naplaćuju oni koji su prijavili svoja prava u stečenoj masi. Druga stvar, vi dobro znate da je Đakovštini izvršen tzv. ESOP program 2002. godine, gdje su mali dioničari dobili toliko i toliko posto dionica. Đakovština je još i 2006., 2007. bila u silnim problemima i onda je država u dogovoru sa i sa malim dioničarima i sa upravom Đakovštine svoja potraživanja od 84 milijuna kuna, dakle to su bila potraživanja s osnova neplaćenog PDV-a s osnova mirovinskog osiguranja, s osnova zdravstvenog osiguranja pretvori u vlasnički udio, praktički da se ponovno na određeni način vrati u vlasnički udio. Međutim, i nakon toga mali dioničari su od ranije privatizacije ostali 14,5% vlasnici dionica i mali dioničari po ESOP programu 34,2 i novi ESOP 0,2%, prema tome o tomu su mali dioničari već 2007. ostali praktički na 50% vlasništva. E sada kada govorimo treba pomoći, treba dati 26 milijuna onda prvo treba reći da li je to moguće po postojećem Stečajnom zakonu koji je prioritet naplate iz sredstava koja postoje na stečajnom žiroračunu, onda su to prvo troškovi stečaja, nakon toga su plaće i povlastice koje su stekli zaposleni prije stečaja. To je Stečajni zakon. I mi kada govorimo o pomoći možemo govoriti isključivo u okvirima zakonskih propisa u RH. Zašto? Zato što se radi o proračunskim sredstvima i bilo kakva isplata proračunskih sredstava mimo zakona dovodi u nezgodan položaj onoga tko da nalog za isplatu tih sredstava. I na ovakav način govoriti treba dati, nositi … 26 milijuna ne poduzeti ništa ni osnova jedinica lokalne samouprave jer ako se ne varam bili su nekakvi prijedlozi da i županija i gradovi sudjeluju, a napadati samo državu kao da se nikoga ništa ne tiče kao da to nema veze ni sa gradom, ni sa županijom mislim da nije dobro. Ovakvi se problemi isključivo mogu rješavati zajednički. Ali ponavljam, svi zaboravljate da je Vlada prošle godine 2010. i ove za potporu u poljoprivredi izdvojila preko 3 milijarde 900 milijuna kuna i ako ste vidjeli u svim onim kresanjima proračuna u zadnje dvije godine od kada je predsjednica Vlade gospođa Kosor, niti u jednom trenutku se nije spominjalo da bi se smanjile potpore u poljoprivredi. A vi koji ste bliže Đakovu i Đakovštini dobro znate između ostaloga zašto su se trošili određeni novci za isplate plaća i ovoga i možete vi danas ovdje govoriti što hoćete, može to biti ovako populistička priča, međutim ta populistička priča nažalost onim ljudima koji prosvjeduju neće pomoći ništa. Mislim da bi daleko kvalitetnije da i vi budete svjesni zakonskih propisa i da se traži možda nekakav model kako se može pomoći tim ljudima, to je jedni pravi put. Sve ovo drugo je čista politička demagogija koja ne vodi nikuda i koja nas je dovela do ovdje.
Imamo dva ispravka. Prvo gospodin Zoran Vinković. Izvolite.
Ovdje bi trebalo bar pola sata ispraviti zastupnika gospodina Šukera, no ja ću ispravka samo kazati da nije grad niti županija imala dva predstavnika u nadzornom odboru niti je imenovala upravu nego upravo Vlada RH kroz fondove. I da je ovo što gospodin zastupnik priča demagogija, grad čini kroz socijalni program sve kako bi pomogao tim ljudima. S druge strane postoje pravne mogućnosti, ja sam ih naveo.
Ispravkom nije dozvoljeno ispravljati mišljenje nego navod, zato i piše ispravak netočnog navoda, a ne mišljenja. Prema tome, imajte to na umu i nemojte da ja to ponavljam, ali moram obzirom da tako piše u Poslovniku. A drugo, ispravak ima gospodin Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod uvaženog zastupnika gospodina Šukera koji je rekao da ne postoje zakonske mogućnosti da se ovaj problem radnika Đakovštine riješi. Postoje gospodine Šuker zakonske mogućnosti samo je u pitanju nepostojanje dobre volje. Imali smo primjer Salonita iz Vranjica, svi podupiremo takav način rješavanja kako je to riješeno za te radnike. Imali smo situaciju sa hrvatskim brodogradilištima gdje je hrvatska Vlada sa više od 11 milijardi kuna pomogla hrvatska brodogradilišta. Nismo bili protiv toga i za to smo. Svako radno mjesto je u Hrvatskoj važno. Ali pozivam sve zastupnike posebno 28 zastupnika koji dolaze iz Slavonije i Baranje bez obzira iz kojih stranka dolazimo, sada dignite glas u Hrvatskom saboru i borite se za interese naših sugrađana. Uvreda reći da je ovo demagogija je uvreda za ovih 350 gladnih i smrznutih radnika. Oni nisu došli ovdje moliti pomoć, došli su tražiti svoja prava. I još samo nešto gospodine Šuker kada ste rekli da postoji po Zakonu o stečaju prioriteti, ne zaboravimo da su uvijek da svi zakoni se rade zbog ljudi, prioritet su ljudi, a ne tajkuni i da se naplaćuju svi ostali prije radnika.
Dobro. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas, imamo povredu Poslovnika.
I općine i gradovi … /Govornik isključen./ … Nemojte me isključivati.
Ma dajte molim vas.
… /Govornik isključen./ …
Hvala. Nemojte zlouporabljivati dizanje ispravka netočnog navoda i nemojte tri puta više potrošiti vremena nego što je to dozvoljeno. Zašto me tjerate da ja vas to moram opominjati stalno. Povreda Poslovnika ima gospodin Ivan Šuker.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Dakle povrijeđen je članak 209. Nije ispravljen niti jedan moj navod, dakle ja sam rekao činjenice, nije ispravljena činjenica. Opet je demagogija, ne možete uspoređivati poduzeća koja nisu u stečaju. Brodogradilišta nisu u stečaju, dakle ja sam ovdje explicite se pozivao na zakon i nisam rekao za onih jadnih 200 i toliko ljudi koji prosvjeduju da oni prodaju demagogiju. Oni ne prodaju demagogiju, prodajete demagogiju vi ovdje koristeći se njihovim jadom da bi stekli jeftine političke poene. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Gledajući formalno, gospodin Šuker je utvrdio da nema financijske mogućnosti da se to riješi, a gospodin Burić tvrdi da ima, znači on je ispravio to. Tko je u pravu ja ne znam, nisam sudac. Prema tome ovo drugo nije bilo u skladu sa ispravkom netočnog navoda što je gospodin Burić, ali on je na jednu tvrdnju odgovorio suprotno od tvrdnje ali što možemo. Idemo dalje. Gospodin Zoran Vinković, nastavljamo raspravu o ovoj točci dnevnog reda po klubovima pa je na redu klub HDSSB-a i gospodin Zoran Vinković. Izvolite.
Evo prije nego krenem na Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju pred ulazak u Europsku uniju moram se vratit malo na stanje u Hrvatskoj. Pa ne želeći biti politički demagog ili demagog uopće jer ovdje se ne radi o nikakvoj političkoj demagogiji, Grad Đakovo-Zoran Vinković nije imao niti 0,01 lipu vlasničkog udjela bilo u "Piku Đakovo" jer "Đakovština d.d" je samo, kako bi to rekao Kranjčević, reliquiae reliquiarum, ostatak ostataka. Kranjčević je mislio na Hrvatsku, ja mislim na "Pik Đakovo" koji je i za vrijeme Domovinskog rata uz hrvatske branitelje držao prvu crtu bojišta jer je hranio Slavoniju jer svi ostali Pikovi ili su bili pod okupacijom ili su bili porušeni. Među ovih 350 ljudi koji su ostali od nekadašnjih 3300 zaposlenih, 3300 zaposlenih i tih 350 je završilo na ulici. Od tih 350 njih 65 je hrvatskih branitelja. Ministarstvo branitelja šuti. Hrvatski branitelji su završili na ulici u stečajnom postupku koji još uvijek traje. Cjelokupni problem ne ide samo iz dvije sanacije koje je napravila bilo Račanova Vlada bilo tada Sanaderova Vlada. Cjelokupni problem kreće iz pretvorbe i privatizacije koji je rađen po "zna se" modelu. Vjerojatno u Hrvatskoj još uvijek važi ono "tko je jamio, jamio", ali pretvorba i privatizacija "Pika" je i ratno profiterstvo. Nažalost, na osnovu učinjene revizije koju je napravila…
Oprostite zastupniče, držite se točke dnevnog reda jer ono prije što ste govorili ne bi trebalo biti u ovoj točci dnevnog reda jer se… … [[Upadica se ne razumije.]] Da, o potporama pa… … [[Upadica se ne razumije.]] Ali ne o pretvorbi i privatizaciji.
Koje su trošene i u "Đakovštini". Koje su trošene i u "Đakovštini". I govorim o tome da na osnovu nalaza revizije pretvorbe i privatizacije koji je stigao u Grad Đakovo, jer sam ga ja tražio, nije ga tražio nijedan sindikat, Državno odvjetništvo devet godina nije poduzelo niti jedan korak. Svo vrijeme radnici su dobivali otkaz, država je imala vlasnički udio, uprava je ostajala. Uprava koja je zajedno sa državom dovela tvrtku u stečaj. Uzimani su sumnjivi krediti tri mjeseca prije izbora. Na osnovu lažnih prikazivanja u poslovanju tvrtke je dan kredit u banci od 10 milijuna eura kako bi se isplatila plaća. Čitavo vrijeme u nadzornom odboru su sjedile dvije osobe koje je imenovala Vlada Republike Hrvatske. Audio, video ili koja agencija, to je manje bitno za ove radnike. Vinković ne kupuje bodljikavu žicu niti to radi HDSSB. Sami ljudi koji nemaju danas od čega živjeti su ušli u tu bodljikavu žicu, a to vama nije jasno danas. Danas je to jasno hokejašima "Medveščaka" koji će skupljati humanitarnu pomoć, ali to zastupnicima, posebno zastupnicima koji dolaze iz Slavonije nije jasno. Nije jasno jesu ti ljudi možda glasali i za HDZ, ne znam, nisam ih pitao i nije mi bitno za koga će glasat sada, ali mi je bitno da sutra imaju od čega živjeti. Laž je, da ne kažem neistina, da država nema pravnu mogućnost. Postoje tri pravne mogućnost, tri. Preuzimanje vjerovništva u stečaju, isplata radnika pa nek se država naplati. Ono što vjeruje ministar pravosuđa Bošnjaković, u … [[Ne razumije se.]] na trgovačkim sudovima, neka čeka onda 10 godina država i nek se naplati iz tih postupaka. Treće, "Salonit" je bio jedan od ja bih rekao presedana, ali pozitivnog presedana koji je ovaj Hrvatski sabor usvojio. I radnici su na kakav takav način obeštećeni. Međutim, ne znam da li znate da stečajni postupak "Salonita" još uvijek traje i da nije završen i pitanje je kad će bit završen. I treća, najnepopularnija mjera, a isto je zakonska. Postoji pričuva iz rezerve. Pa koliko puta oni bar koji su sjedili u Vladi, koliko su milijardi u ove četiri godine podijelili na zatvorenim sjednicama Vlade, da bi možda financirali Srpsko veće opština. Koliko? A sada nema 26 milijuna kuna za po zakonu hrvatskom, ne po albanskom, ne po irskom, nego po hrvatskom, zaslužene otpremnine. Ja apeliram na ovaj Hrvatski sabor, ako ih je već sindikat izdao, ako ih je izdala uprava ne moramo ih mi kao zastupnici. Klub HDSSB-a je predložio ne skupljajući jeftine političke bodove niti je to napamet ikad palo predložio zaključak kojim se nalaže hrvatskoj Vladi da pronađe ova sredstva. Na žalost još nije podijeljen na klupe. A ja mogu reći kao zastupnik iz Slavonije, ali i gradonačelnik Đakova pa nije Đakovo grad slučaj. Ima grad Đakovo kao srce Slavonije svoju dušu i pomaže i ovim radnicima, ali i drugima kroz socijalni program bez obzira na mali proračun, bez obzira na centralizaciju Hrvatske. Ma nismo trpjeli ni uzimanje ergele. Evo tu je državni tajnik. Pričamo o potporama, proizvodnja pada a radimo gluposti. Uništavamo jednu tradiciju od preko 500 godina na osnovu čega? Pravimo jahaonu. Za koga? Uredba je napisana. Zbog čega nije na Vladi? Pa i tu su određeni zastupnici na određenim sastancima kako je to sve riješeno. Ministar kaže da je riješeno. Ma nije ništa riješeno. Općinsko državno odvjetništvo seli se u Našice. Uskoro će i sud. Ma fali samo katedralu prebaciti u ovih mjesec dana. Imate i … [[Govornik se ne razumije.]] Orahovicu, imate niz stečaja i tamo su ljudi gladni. Donesimo jednom jedan zakon, pustimo malo Europu na miru. Donesimo zakon koji će pomoći tim ljudima koji su izgubili posao. Nema gospode iz lijeve opcije. Ali ni oni nisu digli glas za te radnike, ni oni. I ovdje nema demagogije. Zato vas pozivam da kao saborski zastupnici shvatite da su ti ljudi prevareni, opljačkani, izigrani, da postoji pravna mogućnost da im se pomogne samo treba postojat dobra volja. Ali na osnovu onoga da je to bila privatna tvrtka ja bih taj problem rješavao u jedinici lokalne samouprave. Ali ovo je tvrtka bila gdje je država imala preko 30% vlasništva, a onaj tko je jednom bio radnik, pa čak i u socijalizmu ga nisu pitali za ništa, a kamoli ovdje kroz neki ESO program koji je bila nova prevara tih radnika i tamo je država dobila sedam milijuna kuna i tu su prevareni. Da on odlučuje o nečemu, jer ako bi digao glas dobio bi od te iste uprave sutradan otkaz. Zbog tog nemojte ovo radit. Ima li još vremena? Dakle, ponavljam a govoreći malo i o ovim mjerama danas mi je prioritet ovih 350 ljudi i radnika, bivših radnika koji na žalost ne mogu i teško će doći do novog radnog mjesta bez obzira što je trend povećanja zaposlenosti. Ali očigledno jedina mjera povećanja te zaposlenosti je ako se ne prijavite na tečaj u Zavodu za zapošljavanje brišu vas na nekoliko mjeseci, pa tako u Hrvatskoj postoji manje zaposlenih. Danas mi prioritet evo ovdje u ime kluba nije bio ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju, ali najbolja slika koja govori pozivam evo državnog tajnika, pa i ministra, a posebno pozivam svog kolegu iz Pleternice gospodina Lucića kojeg nema danas ovdje, da ode evo. Mogao je otići na dan nezavisnosti i vidjeti da su te trgovine radile na državni blagdan, a ne da neće radit nedjeljom. Radit će i na Božić. Pa evo kad uvatite vremena odite pregledajte malo one police, pa ćete vidjeti što je u poljoprivredi načinjeno u ovih nekoliko godina, da najmanje na tim policama ima hrvatskih proizvoda počevši da ne govorim o pšenici, o kukuruzu, o suncokretu, uvozimo čak i suho lišće i granje i to ne u iznosu od sto kuna. Za one koji gledaju meksičke sapunice uvozimo i neki Mate čaj iz Meksika. To je sramota hrvatske poljoprivrede, poljoprivrede koja i ministarstva koja se bavila uštedama, spajanjima, ne stvarnom politikom u poljoprivredi. Jedna od tih mjera bila je i spajanje dvije državne ergele, jedne koja je stvorena 1506. godine, a 1806. godine je počeo uzgoj lipicanaca. Dakle, to je 505. godine tradicije konjogojstva u Đakovu, ne samo u đakovu nego i u Hrvatskoj. To da Amerikanci imaju oni bi slavili drugi dan nezavisnosti, a mi smo to spojili ne želeći uvrijediti nikog, spojili s drugom ergelom. Pa ja predlažem da sad sve te tri, odnosno dvije spojite s jednom privatnom uzgajivačnicom po izboru. Ono što tražimo i nećemo od toga odustati je da i državna ergela Lipik i državna ergela Đakovo dobije svoju pravnu osobnost, jer to je jedino normalno i jedino pošteno, da Đakovo dobi rodilište, da u Slavoniji bude više radnih mjesta, da se u Slavoniji živi bolje i da se više proizvodi. A da ovih 350 radnika dobiju svoje zarađene otpremnine bez lažne demagogije, bez politizacije, bez ičega što miriši na politiku jer je to njihovo. Oni su napravili one silose, ne mi. Ja doduše sam radio tamo i čitava moja obitelj. Mnogi od vas nisu, ali tamo su svoje kosti ostavljali. Na kraju su izbačeni na ulicu. Apeliram na Hrvatski sabor da pomogne tim ljudima, da pomogne na način da im omogući da njihova prava budu ostvarena. Ne da dobiju socijalnu pomoć, nego da im prava budu ostvarena, a pravna mogućnost za to postoji. Zahvaljujem.
Hvala. Dva ispravka. Gospodin zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Vinković rekli ste da je Đakovština kao i cijela Slavonija u vrijeme rata dakle kada je bila, kada je Hrvatska bila i dobrim dijelom okupirana, a Slavonija i na zapadnoj i na istočnoj strani okupirana, dakle Đakovština kao srce Slavonije hranila cijelu Hrvatsku i da je u to vrijeme, da su pikovi bili poharani ratom itd. Ali nisu, ispravljam dakle netočan navod, da pikovi nisu stradali dakle i kombinati samo ratnim djelovanjem, negoli i haranjem u fazi pretvorbe i privatizacije, koja se vršila upravo u to vrijeme. Najbolji primjer za to je Jasinje Slavonski Brod koje je totalno uništeno i devastirano upravo u ratno vrijeme, a bez ijednog ratnog djelovanja na imovinu Jasinja Slavonski Brod. Djelovali su oni koji su sjedili u foteljama i obnašali vlast u to vrijeme u Brodsko-posavskoj županiji. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Boris Kunst.
Hvala lijepa. Pa kolega Vinković je rekao da je država kriva što neće pomagati i iznaći mogućnosti pomoći radnicima. Prije svega mislim da je kolega Šuker prije dobro rekao i mogli ste to čuti da zakoni u ovoj državi vrijede za sve isto i da sve kad bi se bilo što učinilo napravio bi se presedan. Vi jako dobro znate da radnici putem otvorenog stečaja će namiriti svoja potraživanja, jasno ne mogu sad, ali jedna stvar važna što niste napravili i što niste pomogli tim radnicima, to sam sada dobio informaciju jer sam konzultirao se, a to je da niste radnike uputili da u roku 30 dana kad je otvoren stečajni postupak upute Agenciji za potraživanja, Agenciji za zaštitu potraživanja zahtjeve za svoja sredstva i za svoje otpremnine i plaće. Na žalost to radnici nisu učinili. Oni su propustili rok i umjesto da sad stečajni upravitelj koji treba, jer vi ste preuzeli ulogu sad stečajnog upravitelja koji treba vidjeti kako iznaći mogućnosti i da li postoji zakonska mogućnost da se to retroaktivno učini, jer su to radnici trebali učiniti, i tada bi im pomogli.
Povreda Poslovnika.
Članak 209. Uvaženi kolega Kunst, ja ne znam da li vi to govorite iz svoje prakse sindikalnog povjerenika, ali nisam bio ja taj koji je trebao upućivati radnike u njihova prava, nego upravo sindikat, ali isto tako i vlasnik, država koja se trebala brinuti o tim radnicima, a ne baciti ih na ulicu.
Dobro nema ispravka ispravka. Idemo dalje. Gospođa zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Evo Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju predstavlja završno usklađivanje naših potpora sa Europom u pretpristupnom razdoblju. U njega su ugrađeni rezultati naših pregovora u poglavlju poljoprivreda i ruralni razvoj, a po svemu onom što znamo o rezultatima tih pregovora vidljivo je i sad već da su oni iznimno uspješni, što omogućava dobre perspektive za poljoprivredu, ruralni prostor i nakon ulaska u Europsku uniju. Kako se zakonodavstvo u Europskoj uniji u ovom području stalno mijenja već je najavljena nova reforma europske potpore poljoprivredi, može se očekivati znači da će ovo područje već od 2014. godine biti uređeno na donekle drukčiji način. To moraju znati i naši gospodarstvenici u ovom sektoru i mali i srednji i veliki, i prilagođavati se i pratiti upravo te promjene. Međutim s velikom se pouzdanošću može reći sad već da se ovim stvara u najvećoj mogućoj mjeri predvidivi okvir za iduće dvije godine, što znači za 2012. kao i za 2013. godinu, što će biti prva godina hrvatskog punopravnog članstva u Europskoj uniji. Činjenica je također da će i naši poljoprivrednici kao i njihovi kolege poljoprivrednici u zemljama Europske unije, ukoliko žele iskoristiti sve pogodnosti koje omogućava zajednička poljoprivredna politika, morati neprekidno i budno pratiti sve promjene u ovom području. Već su zakonom, što smo ga donijeli u ljeto prošle godine definirana sredstva koja su na raspolaganju pojedinim sektorima, ali samo znači za 2011. godinu. Držimo da je dobro da je utvrđen proračunski okvir i za mjere ruralnog razvoja, koje su dopuna izravnim plaćanjima, to su plaćanja za ekološku integriranu proizvodnju, kao i plaćanja za područja s težim uvjetima gospodarenja u poljoprivredi, i držim da je ovo područje zaista velik razvojni potencijal, posebno tamo gdje se može vezati uz znači ne samo primarnu, nego i sekundarnu i tercijarne grane gospodarstva. Podržavam politiku postupnog, ali stalnog povećanja udjela potpore za ruralni razvoj u ukupnim potporama, posebice povećanja udjela i uloge mjera ruralnog razvoja koje se godišnje isplaćuju poljoprivrednicima, uz relativno jednostavnu proceduru i koje su na taj način dodatak izravnim plaćanjima, čime se jača njihova konkurentnost. I iz ovog prijedloga je jasno vidljiv taj smjer u planiram sektorskim omotnicama za pretpristupne godine. Ovo je posebno važno jer nas nakon ulaska očekuje neusporedivo više novca za ruralni razvoj, nego što smo trenutačno u mogućnosti izdvajati iz vlastitog proračuna. Činjenica je također da su u usporedbi s većinom zemalja Europske unije sredstva za poljoprivredu i ruralni razvoj danas u Hrvatskoj viša, a posebice u odnosu na nove članice, na nove zemlje članice, stoga se nadam da će se to pozitivno odraziti i na konkurentnost naše poljoprivrede, kao i na ubrzani razvoj naših ruralnih područja nakon ulaska, kad ta sredstva budu znatno veća. Vidljivi su pomaci već, vidljivi se pomaci sad već mogu uočiti u nekim našim seoskim područjima gdje nailazimo na već provedene projekte financiranih sredstava pretpristupnih fondova, i to evo recimo na području Zadarske županije velik, odnosno velika sredstva su povučena iz SAPHARD programa, znači gotovo trećina sredstava koja nam je bila na raspolaganju i koja su ugovorena, otišla su u Zadarsku županiju, tako da već rezultate imamo znači i na području Paga preko paške sirane i sirane Mala sirena iz Kolana, na području grada Benkovca, Stankovaca, znači korištena su sredstva u prerađivačkoj i preradi i mlijeka, ali i ribe. Što se tiče naše mogućnosti da maksimalno koristimo domaća sredstva za izravna plaćanja već od prve godine, treba još jednom istaći da to prije nas nikom nije uspjelo u pregovorima. Istina je također da će udio sredstava koja će za izravna plaćanja uplaćivati Bruxelles u početku biti niža, ali tkao je bilo i sa svim novim zemljama prije nas. Ključno je i važno istaknuti da će jedino Hrvatska imati mogućnost za već u 2013. godini dopuniti ta plaćanja do iznosa od 100% Naravno ovdje treba također naglasiti da je potrebna i maksimalna odgovornost što podrazumijeva i poštivanje ovih dosta dobrih definiranih uvjeta kontrole koje propisuje EU. A nama je naravno u interesu da se poštuju ta pravila jer je to na koncu jamstvo da će potpora doći u prave ruke. Znači, onima koji tu potporu i zaslužuju, ali i da će na nacionalnoj razini dati rezultate koji su u skladu sa postavljenim ciljevima nacionalne politike u poljoprivredi. Određeno povećanje ovih maksimalnih jediničnih iznosa za krave dojilje kao i za ovce i koze, ali isključivo u okviru raspoloživih sredstava držim da će dobro doći našim uzgajivačima koji moraju uhvatiti korak s konkurencijom te ponuditi tržištu kvalitetan i konkurentan proizvod. Kod ovih proizvodnji se nadamo i snažnom razvoju i proširenju asortimana finalnih proizvoda s obzirom da za njih imamo i komparativne prednosti, ali imamo i nastavak svega ovog o čemu sam i prije nešto rekla. Znači, i brendiranju, ali i plasmanu kroz turističku potražnju. I to upravo na područjima znači ne samo na obli i priobalju nego i u čitavom ruralnom prostoru RH. Dobro je također da ovaj zakon prati trendove usklađivanja poreznog zakonodavstva u okviru mjera gospodarskog oporavka pa je granica primitaka od potpora u poljoprivredi kao referenca za obvezu ulaska u sustav poreza na dohodak povećana sa 24 tisuće na 48 tisuća kuna. To mi se čini da je dobro definirano. Ima još važnih odredbi, a želim istaknuti samo neke. Produljuje se primjena mjere potpore dohotku i u 2012. godini, a time se najviše pomaže malim obiteljskim gospodarstvima koja žele povećati svoje prihode da se opredijele hoće li povećavati obim svojeg poslovanja i komercijalizirati se ili će se uz poljoprivredu početi baviti dodatnim djelatnostima izvan poljoprivrede o čemu je nešto više govorio i kolega Krešo u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Doduše, nikad nije jednostavno utvrditi koja bi to granica bila najprimjerenija, ali evo nam se čini dobro i logično obrazloženje da se taj prag udvostručuje na način koji je udvostručen i iznos primitaka nakon čega je obvezno uključenje u sustav PDV-a. Dakle, porast od 85 na 170 tisuća kuna. Još nešto što želim istaknuti, to je dobro, što će naš sustav za 2012. godinu, znači ovim prijedlogom, biti nešto jednostavniji. Naime, neće se prometovati ovim pravima i na takav način će biti omogućen dodatni upis poljoprivrednih površina u sustav izravnih plaćanja sve do svibnja 2013. godine, a svima nam je u interesu evo da tih površina bude što više. I još nešto evo što želim istaknuti samo jedan segment iz svega ovoga, da je naš nacionalni interes znači ne može biti potpun znači bez stabilne ove privatne poljoprivredne proizvodnje koja uz to na sebe veže i sekundarnu proizvodnju, ali i uslužne djelatnosti, ono o čemu sam prije nešto rekla, i da se njezin učinak multiplicira u sve sfere našeg života od nacionalne samodostatnosti do tržišne konkurentnosti. Želim spomenuti još segment mlijeka, odnosno Udrugu gospodarstvenika u proizvodnji mlijeka "MLIKO" čiji rezultati govore zaista izuzetno puno. Proizvodnja mlijeka u 2006. je bila 5 milijuna litara, u 2011. 100 milijuna litara što je petina hrvatske proizvodnje. Broj krava se povećao sa 7200 na 12000 grla, a zaposlenih 970 na 1500. A kako su došli do ovako dobrih rezultata? Upravo kroz simbiozu sa resornim ministarstvom i naravno podršku Vlade RH kad su 2009. godine mali i veliki sjeli za stol sa predsjednicom Vlade, sa jednim ciljem, znači zajedništva i uvažavanja i kroz savjetodavno tijelo u biti kreirali i usklađivali poljoprivrednu politiku u ovom segmentu. I da nije bilo te takve suradnje i dan danas čisto sumnjamo da bi se mnogi "mali" proizvođači pod navodnicima održali, ali isto tako sumnjamo i da bi ovi veliki upravo ovim tempom se razvijali. Evo, pa neka i ovaj primjer posluži kao model i za ostale. Hvala lijepa.
Hvala. Tri replike. Prva, gospođa zastupnica Dubravka Šuica.
Pa evo kolegice Marinović jutros smo čuli i od vas sada koliko je ova Vlada uložila u potpore u poljoprivredi, gotovo 4 milijarde. Ali, postavlja se ključno pitanje jesmo li mi kroz dosadašnje potpore zaista pripremili naše poljoprivrednike u povlačenju novaca? Sjećamo se da je bilo problema oko SAPARD-a i IPARD-a, posebice u SAPARD-u nismo povukli sva sredstva. Sjećamo se osnovni razlog je bio rascjepkanost imanja. I drugi razlog je bilo što nisu znali kako ispisati sve te formulare. Evo, danas vidimo u ovom zakonu koji nam je državni tajnik predstavio da je velika pomoć ide prema malim gospodarstvima na način da se udvostruče prihodi sa 24 tisuće kuna na 48 tisuća kuna čime oni svi neće morati voditi te knjige što je isto jedna od velikih pomoći za njih. Postavlja se jedno pitanje, jesmo li dovoljno učinili obzirom da su ogromna sredstva uložena da bi se pripremili poljoprivrednici i jesmo li dovoljno učinili da naš poljoprivredni proizvod postane konkurentan? Ja vjerujem da jesmo i da na tom tragu ste i vi nešto govorili pa računam da ćete mi u odgovoru kazati.
Odgovor na repliku.
Hvala. Kolegice Šuica sve mjere Vlade RH su išle upravo u tom cilju. Neke su dale izvrsne rezultate, ja sam to i navela kroz ovaj primjer, a neke nisu dale rezultate. Međutim, većina ili mnogi zato su postojali predpristupni fondovi kroz koje se moglo saznati sve o korištenju i naučiti znači sve o korištenju sredstava EU. Tu je bila uloga, znači ne samo malih, srednjih i velikih poljoprivrednih proizvođača nego je značajna uloga bila jedinica lokalne i područne samouprave koje su im stajale na raspolaganju, ali i mnogih agencija koje su im stajale na raspolaganju znači za naučiti ih kako povlačiti sredstva. Evo i navela sam zato i primjer Zadarske županije i programa SAPARD gdje su postignuti izvrsni rezultati, ali upravo u suradnji znači jedinica lokalne, regionalne samouprave zajedno sa proizvođačima znači u sektoru prerade i ribe i mlijeka na ovom području. Tamo gdje se, svi su ili većina je imala mogućnost, a neki su to koji su ozbiljno shvatili pripremu dobro se pripremili i povukli sredstva. Hvala.
Druga replika, gospodin zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Marinović ponukalo me je u vašoj raspravi vaša opservacija kako tamo gdje su jedinice lokalne samouprave se uključile u korištenje SAPARD programa da se tu puno više napravilo. I danas smo imali jednu ostavštinu prošlosti koja itekako stišće Hrvatske poljoprivrednike a to su PIK-ovi koji su nekada bili i administrativni i tehnički i tehnološki nosioci razvoja poljoprivrede. Ti PIK-ovi su u situaciji takvoj kakva je. hvala Bogu pa su neki dobro privatizirani pa danas funkcioniraju primjer PIK Vrbovec, PIK Belje i neki drugi, pa oni mogu funkcionirati sami, mi moramo biti kroz pretpristupne programe SAPARD najbolje se pokazalo i tu ne smijemo žmiriti a to je da naši poljoprivrednici nemaju niti znanja niti administrativne kapacitete da mogu dovoljno kvalitetno pripremiti programe za pretpristupne programe a sutra za pristupne programe, u Vladi je osnovano povjerenstvo koje je trebao graditi administrativne kapacitete koji će sutra pomoći poljoprivrednicima da iskoriste sredstva Europskih fondova i mislim da je to ključ kada govorimo o ovome Zakonu jer ovaj Zakon na određeni način slaže na jednom mjestu sve ono što se učinilo u proteklom razdoblju, pokušava u određene zakonske okvire staviti poljoprivrednike ali zakonske okvire koji su namijenjeni ovim drugim poduzetnicima da tako kažem ali bez pomoći jedinica lokalne samouprave, bez pomoći koju je vlada osnovala vrlo teško poljoprivrednici će koristiti ta sredstva i mislim da to treba reći jasno, i zato je primjer koji ste vi iznijeli Paške sirane i nekih drugih sirana u Kolanu koje su se ponukane s tim neke stvari napravile dakle jasno govori u kojem smjeru treba ići i kako treba sutra raditi jer ponavljam. Ovaj PIK o kojem smo danas toliko govorili prije 20 godina je bio nosioc poljoprivredne proizvodnje jednom cijelom kraju, on je na žalost danas na koljenima. I naprosto treba naći drugi način kako pomoći tim ljudima da ponovno ustanu i da Đakovština ponovno postane jedan značajan poljoprivredni proizvođač na razini Republike Hrvatske, a onda na takav način nuditi nekakvu svjetliju budućnost ljudima koji su se našli u situaciji u kojoj su se našli.
Odgovor na repliku.
pa evo slažem se s vama kolega Šuker. Ja ću samo podsjetiti da je SAPARD bio program usmjeren na ruralni razvoj, napredak u poljoprivredi i pripremu države za povlačenje Europskih fondova ali on je u jednom segmentu bio specifičan. Utoliko što su morala biti osigurana sredstva. Ako je bio kandidiran projekt koji je bio sukladan programima razvoja jedinica lokalne i regionalne samouprave, koji je bio sukladan politici Vlade Republike Hrvatske on je mogao i osigurati sredstva za ovaj program, znači specifičan je utoliko što se sredstva moraju uložiti a nakon ulaganja se vraćaju sredstva Europske komisije, znači, za razliku od ostalih fondova to jesu bespovratna sredstva ali su se morala uložiti. Eto, osiguranje tih sredstava je bilo ne samo u pripremi projekata nego i osiguranja sredstava tu je bila značajna uloga jedinica lokalne, regionalne samouprave ali kažem opet te usklađenosti razvojnih projekata na svim razinama da bi dobili potporu i da bi se moglo realizirati. O tome sam govorila.
I gospođa zastupnica Marija Burić Pejčinović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Marinović mislim da je uistinu važno napomenuti da je zaista u pregovorima o poljoprivredi Vlada ako je u nekom segmentu postigla izvrsnu poziciju za Hrvatske poljoprivrednike i općenito za ruralno područje to je upravo ovo mjesta. Vi ste spomenuli proizvodnju mlijeka jedan sektor koji je osjetljiv, koji je iznimno važan, mislim da treba ponoviti da je kvota koju je Vlada uspjela ispregovarati, a prije toga svojim poticajima dovesti do toga da je ta kvota mogla biti takva, 750 milijuna litara i sve dok kvota bude postojala u Europskoj uniji ova kvota će za naše proizvođače mlijeka biti dovoljna. Isto ide za šećer kvota je veća od one koju imamo ranije i mislim da nije nebitno reći da Hrvatskih šećerana ne bi bilo da nije bilo dobre politike u segmentu za područje šećera, a šećer se proizvodi u onim regijama u Hrvatskoj u kojima je općenito razvoj na najnižem području. I mislim da još jednom treba istaknuti da je pozicija koju je vlada uspjela ispregovarati za ovo područje i što se tiče izravnih poticaja i što se tiče ruralnog razvitka iznimno dobro čuli smo od državnog tajnika ta pozicija je među prvih nekoliko zemalja europske unije, ne treba to zanemariti međutim, pri ovome treba voditi računa o tome da dobri uvjeti korištenja fondova trebaju biti upravo poticaj svima da se taj novac dobro iskoristi jer ta dobra pozicija koju je vlada iskoristila će biti zaista dobro ako budemo te novce znali i povući. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Hvala. Evo ja sam u svojoj raspravi i to posebno naglasila a to je da su rezultati tih pregovora doista vidljivi da su oni iznimno uspješni i da nam to omogućava dobre perspektive i za poljoprivredu i za čitav ruralni prostor. S obzirom na to da ide značajni dio sredstava ili financijske omotnice iz Europske unije upravo ruralni razvoj na nama je sada da pripremimo sve subjekte koji mogu povlačiti ta sredstva upravo za tu omotnicu ruralnog razvoj, a pod ruralnim razvojem, ja opet naglašavam i u svojoj raspravi sam rekla, preko 90% Republike Hrvatske je ruralni prostor i tu imamo mogućnosti značajne za osmišljavanje dobrih projekata kojima ćemo realizirati one ciljeve koje je postavila Vlada Republike Hrvatske od one samodostatnosti do konkurentnosti Hrvatskih poljoprivrednih proizvoda. Hvala.
Državni tajnik, Stjepan MIkolčić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Pa htio sam samo određene stvari ili dileme da raščistimo. Nedvojbeno je da smo mi iz Ministarstva poljoprivrede ispregovarali dobar financijski okvir za buduću Hrvatsku poljoprivrednu politiku ili poljoprivredu i to je nedvojbeno. Ovdje se sada na neki način postavila sumnja da li smo se pripremili u smislu institucionalnom a pogotovo u onom segmentu poljoprivrednih subjekata da se taj relativno izdašni financijski okvir mora povlačiti. Pa moram reći upravo u ovom pregovaračkom procesu koji je bio dugotrajan gotovo 6 godina, da smo se u tom periodu sustavno reformi koje smo poduzimali, između ostaloga ovo je zadnja vezana za zakonodavni okvir, pripremali, znači u institucionalnom dijelu. Stvorili smo nove agencije, agencije koje apsolutno su odradile svoj dio poslova, da su se pripremile, uvodimo sve registre, Registre domaćih životinja, Registre poljoprivrednih proizvođača, poljoprivredni proizvođači po segmentima ili po sektorima poljoprivredne proizvodnje, prema tome, raspolažemo bazom podataka na način kako to propisuje pravna stečevina. Drugim riječima, želim reći ovim sada zakonom mi izmjenama i dopunama Zakona o potporama u poljoprivredi praktički zajedničku poljoprivrednu politiku na neki način pretvaramo i u hrvatsku poljoprivrednu politiku odnosno zajednička poljoprivredna politika postaje hrvatska ili agrarna poljoprivredna politika. Drugim riječima, apsolutno i kroz ove mjere koje su nam bile na raspolaganju kroz predpristupni Fond SAPARD pripremali smo evo naše poljoprivredne subjekte za ono što će ih čekati kada uđemo u EU. Jer upravo ova omotnica za ruralni razvoj od 333 milijuna europske komponente i plus 20 do 25% nacionalne komponente što je preko 400 milijuna eura, je izdašna i u funkciji je razvoja kompletne naše poljoprivrede i prehrambene proizvodnje u funkciji razvoja održivosti ruralnog prostora znači svih djelatnosti i na neki način na raspolaganju je jedinicama lokalne uprave i samouprave u smislu razvoja komunalne infrastrukture da bi se standard žitelja u ruralnom prostoru povećao. Apsolutno evo sve što smo poduzimali u ovom periodu išlo je u smjeru da pripremamo se da bi ova sredstva koja će nam biti na raspolaganju kada postanemo članica bila što jednostavnije da tako kažem povlačiti. I mogu odgovorno tvrditi, ovo sve što smo poduzeli praktički išli smo u tom smjeru i kada postanemo članica neće naši poljoprivredni proizvođači biti pred nekakvim novim ili znatno većim barijerama u smislu kriterija koje moraju ispunjavati da bi ostvarili potpore nego što su danas. Evo da pokušam pojednostaviti, sredstva iz fonda iz kojeg će financirati izravna plaćanja apsolutno idu po kriterijima koje apsolutno imamo danas u zakonu. Sredstva koja su iz ruralnog razvoja predviđena također za poljoprivredu primjerice u zemljama u Sloveniji, u Austriji u recimo u Slovačkoj, Mađarskoj 50% tih sredstva ide preko agrookolišnih mjera, između ostalog i preko mjera za teže uvjete gospodarenja. Slovenci polovinu svog da tako kažem proračuna za ruralni razvoj penaliziraju opet preko da tako kažem poljoprivrednih površina ili proizvodnje vezane kroz teže uvjete gospodarenja, onda tu dolaze agrookolišne mjere, to je integrirana proizvodnja, to je ekološka proizvodnja. E sada imamo mjere iz svojevremeno iz SAPARD-a i IPARD-a koje su namijenjene potpori investicijskim ulaganja u poljoprivredna gospodarstva bilo izgradnja novih objekata, farmi ili opreme. Tu će se dio tih sredstava na neki način rasporediti i bit će u toj funkciji. Manje-više danas smo osposobili i da tako kažem infrastrukturno našim poljoprivrednicima omogućili. Svaka županija ima razvojnu agenciju apsolutno koja je uključena u pripremu poljoprivrednih subjekata koje žele participirati ta sredstva kroz mjere koje već dana jučer u SAPARD-u, danas IPARD-u postoje. Apsolutno formirale su se znatan broj i konzultantskih kuća koje također vrlo aktivno rade i svim subjektima koji žele na neki način svoje projekte realizirati putem sredstava pretpristupnih fondova a to vrlo uspješno čine. Dapače i naša agencija ili SAPARD direkcija koja je zadužena za promociju svih mjera, gotovo nema tjedna ili dana da nije negdje u bilo kojoj županiji ili općini u prezentaciji svih ovih i mjera i uvjeta koje treba ispoštovati koje treba poljoprivredni subjekt znati u smislu kandidiranja, nominiranja i ispunjavanja svih uvjeta. U ovom momentu evo naslova svega onoga što smo poduzimali i poduzeli, mogu odgovorno reći da smo mi u najvećoj mjeri već dostigli visoku razinu standarda ponašanja u poljoprivredi vezano za povlačenje, do sada smo isključivo imali nacionalnih sredstava koja su bila namijenjena za poljoprivredu i ovaj dio pretpristupnih fondova. To mogu potkrijepiti i zadnjim natječajima za IPARD, zadnjim natječaji za IPARD koriste se u daleko većoj mjeri nego što smo to koristili sredstva SAPARD-a. Ali zašto nismo koristili u znatno većoj mjeri postotak tih sredstava koja su bila na raspolaganju u SAPARD-u? razlog je bio između ostalog zato što smo imali identične mjere kroz koje smo u nacionalnom okviru kroz koje smo davali izdašnije potpore i uz manje strože uvjete. Praktički sada više nema nacionalnih mjera koje su kompatibilne sa mjerama iz predpristupnog Fonda IPARD-a i tu je sada znatni odmak i mislim da ćemo mi do članstva u EU apsolutno pripremiti naš poljoprivredni sektor. On je u velikoj mjeri i sada pripremljen i da hrvatske poljoprivrednike i poljoprivredu mislim da čeka perspektivna budućnost. Nijedna zemlja u zadnja dva pristupna kruga nije na ovakav način prošla pregovarački proces, nije bila ovako pripremljena. I sada kada uzmete jednu Poljsku koja je bila ili seljaci ili poljoprivrednici Poljske koji su bili najveći euroskeptici, danas su oni najveći zagovornici zajedničke poljoprivredne politike i EU. Prema tome, ne sumnjam da ćemo i mi na najbolji način sa svim svojim sposobnostima, znanjima i ovim iskustvima isto na takav način polučiti pozitivne efekte u razvoju i perspektivama naše poljoprivrede sutra. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Branko Kutija. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ja ću isto tako poduprijeti ovih izmjena zakona. S velikom pouzdanošću može se kazati da se s ovim izmjenama stvara u najvećoj mogućoj mjeri predvidivi okvir za iduće dvije godine, znači za 2012. kao i za 2013. godinu, što će biti prva godina hrvatskog punopravnog članstva u EU. Činjenica je i da će naši poljoprivrednici kao i njihovi kolege poljoprivrednici u zemljama u EU ukoliko žele iskoristiti sve pogodnosti koje omogućava zajednička poljoprivredna politika morati neprekidno pratiti sve promjene na ovom području s obzirom da smo čuli već da se priprema izmjena zakonodavstva do 2014. za ovo područje. Već smo zakonom što smo ga donijeli u ljeto prošle godine definirana sredstva koja su na raspolaganju u pojedinim sektorima ali samo za 2011. godinu jer je u tom trenutku bilo očekivanje da će 2012. biti godina članstva što znači da se nisu mogla prejudicirati sredstva koja ćemo imati na raspolaganju. Jako je dobro da je utvrđen proračunski okvir i za mjere ruralnog razvoja koje su dopuna izravnim plaćanjima, znači to su plaćanja za ekološku i integriranu proizvodnju kao i plaćanja za područja s težim uvjetima gospodarenja u poljoprivredi. Isto tako osobno podržavam politiku postupnog ali stalnog povećanja udjela potpore za ruralni razvoj u ukupnim potporama, posebice povećanja udjela i uloge mjera ruralnog razvoja koje se godišnje isplaćuju poljoprivrednicima uz relativno jednostavnu proceduru i koje su na taj način dodatak izravnim plaćanjima čime se jača njihova konkurentnost. Iz prijedloga zakona je jasno vidljiv taj smjer u planiranim sektorskim omotnicama za predpristupne godine. Ovo je posebno važno jer nas nakon ulaska očekuje neusporedivo više novaca za ruralni razvoj nego što smo trenutačno u mogućnosti izdvajati iz vlastitog proračuna. Činjenica je također da su u usporedbi sa većinom zemalja Europske unije sredstva za poljoprivredu i ruralni razvoj danas u Hrvatskoj viša, posebice u odnosu na nove zemlje članice. Stoga se nadam da će se to pozitivno odraziti i na konkurentnost naše poljoprivrede kao i na ubrzani razvoj naših ruralnih područja koja nakon ulaska ta sredstva budu još veća. Vidljivi se pomaci već mogu uočiti u nekim našim seoskim sredinama, to smo već čuli. Očekujemo također da će se to još više učiniti u ovom razdoblju do ulaska u Europsku uniju. Što se tiče naših mogućnosti da maksimalno koristimo domaća sredstva za izravna plaćanja već od prve godine članstva, treba još jednom istaći da to prije nas nikome nije uspjelo u pregovorima. Znači ključno je da će jedino Hrvatska imati mogućnost da već 2013. dopuni ta plaćanja do 100%-tnog iznosa. Naravno, ovdje želimo naglasiti da je potrebna i maksimalna odgovornost što podrazumijeva i poštivanje rigoroznih uvjeta kontrole koje propisuje Europska unija. Hrvatskoj je apsolutno u interesu da poštuje ta pravila jer je to na koncu jamstvo da će potpora doći u prave ruke, znači onih koji tu potporu i zaslužuju. Uspješno okončanim pregovorima smo i u ovom području pokazali da smo gotovo dvije godine prije ulaska uspostavili pouzdan sustav nadzora trošenja sredstava za izravna plaćanja sukladno pravilima Europske unije što je većina novih zemalja prije nas uspijevala postići tek neposredno prije ulaska, a neke čak i nakon toga. Malim gospodarstvima će u borbi za opstanak u uvjetima gospodarskih teškoća pomoći odredbe zakona kojima se smanjuje obvezan broj mliječnih krava sa pet grla na jedno grlo kao uvjet za ostvarivanje prava na potporu. Vidljivo je iz prijedloga zakona da nam predstoji još jako puno posla koje treba napraviti da bi naši poljoprivrednici iskoristili sve mogućnosti koje će imati na raspolaganju. Iznimno je važno da se sustav raspodjele prava na plaćanje provede za iduću 2012. godinu kako bi se stvorio dobar temelj za ponovnu raspodjelu tih prava koja nas formalno očekuju u prvoj godini ulaska. Evo danas je bilo puno riječi o ulozi jedinica lokalne samouprave kad su potpore u pitanju. S obzirom da dolazim s područja posebne državne skrbi gdje su nažalost zbog ratnih razaranja trajni nasadi uglavnom bili pa skoro 100% uništeni mislim da je temeljna Vlade bila donošenje odluke o operativnim programima, odnosno operativni program kad se donio za podizanje višegodišnjih nasada. Znači, zajedno sa sredstvima koje je Ministarstvo poljoprivrede odnosno Vlada Republike Hrvatske izdvojila sa nama iz lokalne samouprave evo mi smo na području Benkovca do sada izdvojili oko 15 milijuna kuna u zadnjih 10 godina za podizanje višegodišnjih nasada, a kao rezultat toga je preko tisuću hektara vinograda, maslinika, bresaka, ne znam čega sve ne. Znači zajedničkim radom, zajedničkim trudom rezultat je vidljiv. Isto tako je bilo priče o ulozi lokalne samouprave kad su pretpristupni fondovi u pitanju. Ja ću iznijeti sada ovaj podatak ne da bih se hvalio. Evo mi smo do sada, zadnjih desetak godina u Benkovcu dobili odnosno svojim aplikacijama koje sami radimo povukli 4,5 milijuna eura. Zadnji primjer imamo u našoj posebnoj dozi u Šopotu, tvrtka odnosno ribarska zadruga "Omega 3" je dobila čini mi se 11 ili 12 milijuna kuna bespovratnih sredstava i oni grade, gospođa Marinović je govorila nešto da ribarima, znači dobili su 12 milijuna kuna bespovratnih sredstava. Isto tako tvrtka "Žuvela" sa Hvara, radi se isto o preradi ribe, su dobili oko milijun eura bespovratnih sredstva. Znači kad se hoće, može se. Često puta možemo čuti kolegu Mondekara koji uglavnom govori ispred SDP-a kad su pretpristupni fondovi u pitanju kako nismo sposobni, kako je premala količina sredstava povučena iz pretpristupnih fondova. Evo mi sa svojim primjerom kao mala sredina govorimo upravo suprotno, a mi nismo na svu sreću jedini u Hrvatskoj. Zahvaljujem se.
Hvala. Dvije replike. Prvi, gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega zastupniče, vi ste istaknuli da smo dobro pregovarali i za to ste naveli argumente. Ja bih rekla mi smo dobro planirali jer ustvari rezultat pregovora pokazuje da mi itekako poznajemo i hrvatsko selo i obiteljska poljoprivredna gospodarstva i da smo to zapisali ovdje u koalicijskom sporazumu i da ono što smo zapisali da smo to i realizirali. Mnogi su nam se smijali i kritizirali su nas kad smo govorili da za opstanak hrvatskog sela, za potpore u poljoprivredi, za izgradnju društvene, socijalne, komunalne infrastrukture treba minimalno 6 milijardi kuna godišnje. Mnogi su prigovarali jer naravno oni koji ne poznaju hrvatsko selo, kojima nije stao do identiteta hrvatskoga naroda, a to je hrvatsko selo sačuvalo, ne mogu ni razumjet o čemu mi govorimo. No evo upravo su pregovori potvrdili da nakon što su odobrene jedna i druga financijska omotnica da je to cca iznos 6 milijardi kuna, koliko smo i mi predvidjeli. Stoga se slažem s vama, ne samo da smo dobro pregovarali nego smo i dobro planirali i to potvrđuje i Europska unija. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem se. Kolegice Petir, to potvrđuje onu staru da nije bitno što je rekao nego je bitno tko je rekao. Znači upravo iz vaše konstatacije ste dali odgovor na to, znači oni koji ne žive sa selom i na selu doista ne mogu niti znati kakvi su problemi u tim prostorima i na koji način rješavati probleme. A mi znači koji svaki dan živimo s tim problemima i s tim ljudima dakako da bolje znamo, iz prakse se to potvrđuje, da rezultata itekako ima.
I gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kutija, danas je često puta ovdje spomenuta riječ konkurentnost. Mislim da je to vrlo važno podvući i mislim da su zasigurno u tom dijelu potpore u poljoprivredi koje je potrebito reći odigrale u stvaranju te konkurentnosti, naravno iz onaj institucionalni okvir o kojemu je govorio gospodin državni tajnik. Ali je potrebito reći, u vrijeme koalicijske vlade 2000.-2003. je bilo milijardu i 300 milijuna kuna koliko se ja sjećam, a sada je 3 milijarde i 600 milijuna kuna. Zasigurno su potpore u tom dijelu odigrale značajnu ulogu. Ali ste isto tako rekli da je važna i uloga lokalne samouprave. Ja čestitam vama na ovim postignućima koja ste postigli, ali ja dolazim isto tako iz jedne sredine koja je značajna u poljoprivredi, poglavito u mliječnoj industriji i stočarstvu itd. I zato me veseli da je ostavljena i mogućnost da lokalna samouprava i u 2012. dakle u tom dijelu sudjeluje, da unaprijedi poljoprivredu. To nam je temeljni cilj, da dakle na taj način djelovati, za razliku od naših suparnika sa protivne strane koji kaže je, mi smo za naprednu poljoprivredu, ali kad je trebalo dići ruku za 600 milijuna prošle godine za elementarnu nepogodu od poplava onda nema. Pa nije poljoprivreda dragi kolega, dakle donesti one knjižice na tržnicu i sad reći e mi smo za poljoprivredu. Mi smo oni koji, dakle djelujemo da taj proizvod dođe na tržnicu. Evo, hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem se. Kolega dobro ste primijetili kad ste spomenuli konkurentnost. Znači, ja opet govorim iz prakse. Iza "Oluje", znači po završetku Domovinskog rata ljudi se vraćaju kući i čekaju ih spaljene kuće i zapuštena polja. Zajedničkim trudom i marom, znači kako hrvatske Vlade, ponavljam i nas iz lokalne samouprave rezultat je podizanje višegodišnjih nasada. Evo, zadnje dvije godine na području Benkovca dobili smo 10 vrhunskih vina. To je proizvod s kojim se može konkurirati. Evo tvrtka, odnosno vinarija Benkovac koja djeluje u sastavu tvrtke Badel 1862 je na takmičenjima prošle i ove godine osvojila bezbroj vrlo vrijednih nagrada. Evo na taj način mi iz lokalne samouprave mislim da možemo biti doista ponosni i zadovoljni što smo dali potporu u onom trenutku kad je to bilo praktički najpotrebnije. Evo na taj način stvaramo proizvode koji će biti konkurentni i u Europskoj uniji kad se uđe u nju.
Gospodin zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Jasno je da ćemo ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o tržnoj potpori poljoprivrede i ruralnom razvoju podržati pa tako i ja. I svakako da je ovdje do sada sve što je rečeno rečeno je o jednom iskoraku, a uvažavajući i sve ovdje što je rečeno neću se oslanjati na stavke zakona, nego možda pokušati i kroz djela vezano uz praksu i život pokazati gdje je to jučer, gdje je danas, a gdje je sutra. I upravo me potaknula, o tome sam mislio govoriti, riječ koja je vezana na konkurentnost i stvaranje pretpostavki kako tu konkurentnost ostvariti. I s obzirom da je pred nama u Zagorju, a ja sam Zagorec navek kaplica nešto što promoviramo, a u vremenima unatrag desetak ili više godina bilo je riječ ili se to reklo gotovo posprdno gle to je njihov zagorski kiseliš. Činjenica je da je u ovih deset godina napravljen ogromni iskorak, a temeljna fusnota o kojoj govorim je konkurentnost, a ja ću kroz tu konkurentnost dodati riječ edukacija. Ona konstantna značajka kao u svakoj grani privrede, tako i poljoprivreda ja govorim pozitivno osuđena na konkurentnost ali uvijek i nanovo usavršavanje znanja što znači obrazovanje. Što vrlo često kada govorim o temeljnim oblicima poljoprivrede i kada govorimo, dakle o ratarstvu, o stočarstvu poneki put nije lako ostvariti kada govorimo o europskim formama, navikama ili konkurentnosti koje mora biti to obrazovanje preduvjet. I vraćam se na tih desetak godina unatrag, na Zaprešićki kraj, vinogradarstvo. Sorte koje su tradicionalne desetak ili stotinjak godina i kroz sustav edukacije prije svega kroz vinarske udruge kao udruge koje nisu institucionalne, ali isto tako nakon toga i kroz, kao institucionalnu pomoć. Dakle, dolazi do novog iskoraka. Upravo stvaranjem pozitivnog razmišljanja stvara se i preduvjet za kapitalna ulaganja. Upravo je vinogradarstvo bila dobra tema na kojoj to možemo vidjeti, kroz kapitalna ulaganja, dakle u materijalnu osnovu i nove nasade vinograda dolazimo do kvalitetnijih sorata vina kao što je to rečeno i malo prije naš, mog kolega, gradonačelnika iz Benkovca. I Zagorec se danas, ne možete vjerovati, može pohvaliti sa vrhunskim svjetskim nagradama kada je riječ o vinima i nekej smo napravili. Međutim, poruka je sad dalje a što sada dalje, kako i na koji način u konceptu edukacije razmišljati o proizvodu koji više nije litra stolnoga vina, nego je proizvod koji kroz svoju etiketu, koji kroz svoju flašu, koji kroz svoju mogućnost primjene daju novu šansu tom gospodarstveniku, pa onda upravo povezujući i sir i mlijeko i kobasu, a onda i kvalitetno vino, a onda i edukaciju vezanu na način korištenja hrane i pića dolazimo do novog proizvoda koji više nije samo poljoprivredni. On je privredni ali je i turistički što bitno umrežava sve segmente prije svega privrednog, ali i javnog živoga i prostor na kome djelujemo. Stvari se generiraju, kreću vinske ceste, stvaraju se udruge koje upravo povezuju na način i klasteri u turizmu i kao takovi omogućuju upravo i dodatno zapošljavanje i prije svega ruralnoga stanovništva a i mjere iz ovog zakona su vezane na tu temu, te na taj način generalno potiču gospodarstvo. I sad se ponovno vraćam na konkurentnost i na edukaciju. Dakle, moja je poruka, a vezana je i kroz potpore, jer i potpore su u konačnici zabadava ako one ne teže kroz svoju temeljnu ulogu generalnoj edukaciji svima onima koje su te potpore kao takove namijenjene. I gdje je Hrvatska tu danas? Dakle, mi definitivno imamo šansu i kao turistička zemlja i kao tranzitna zemlja, zemlja koja ima izvanredne prirodne ljepote i upravo povezujući te naše komparativne prednosti, ali upravo kroz edukaciju, vrstu proizvodnje koja svakome od nas pruža mogućnost kako za novo dokazivanje u tom dijelu posla, ali i za veći društveni brutoproizvod stvaramo dakle tada osnovu, pa da i ovakve potpore kao što i danas i o kojima danas govorimo imaju svoju glavu i rep i da one kao takove i jesu sastavni dio upravo europskih zakona vezanih uz poljoprivredu, te svakako uz zahvalu i pohvalu kako ministarstvu, ali tako i svim službama koje su o toj temi razgovarali i koji su, dakle na taj način stvarali preduvjete da naše startne pozicije budu primjerene. Na nama je upravo da tu i takovu mogućnost i tu moguću startnu poziciju koja je definitivno ovog momenta verificirana i kao takva postoji u vremenu koje je pred nama definitivno iskoristimo. Ja vjerujem, a rekao sam da je vinogradarstvo, da je vinarstvo jedan od primjera upravo stalnog educiranja. Ja ne mogu oteti se jednom pozitivnom dojmu, a govorim kroz ovih četiri, pet godina unatrag ljudi i starije životne dobi od kojih se više ne očekuje na način da inovativno razmišljaju o proizvodnji kroz jedno takvo pozitivno okruženje koje upravo na neki način te tjera da razmišljaš alternativno stvaraju novi, budući preduvjeti razvoja. Ovo posebno naglašavam jer se zapravo to negdje teže, negdje lakše može primijeniti na sve grane privređivanja, pa tako i na poljoprivredu ma koliko god mi mislili da to možda je teško. Jasno ja ovdje ne govorim o najvećim hrvatskim koncernima, sustavima, dakle koji su apsolutno danas u situaciji da se takmiče na europske utakmice, na europskom tržištu. Ali bogatstvo Hrvatske i bogatstvo hrvatske privrede nisu jedino i veliki isključivi sustavi, i politika agrarna Republike Hrvatske je vezana i na maloga proizvođača, dakle i na kravu, i na tele, i poučeni iskustvom dobro razvijenih velikih, odnosno malih europskih zemalja, ali sa visoko razvijenom poljoprivredom mi daje za pravo da upravo na ovaj način stvaramo … [[Ne razumije se.]] buduće preduvjete razvoja, a svakako da ću zakon u izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori poljoprivrednom i ruralnom razvoju podržati. Hvala.
Hvala. Pet replika. Prva gospođa zastupnica Marijana Petir.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Turk vi ste govorili o konkurentnosti. Ja mogu samo reći da ste vi sretan čovjek jer živite u Zagrebačkoj županiji, a Zagrebačka županija je zasigurno jedna od najkonkurentnijih županija u Republici Hrvatskoj, za razliku od nekih drugih županija i županica koje možete stalno vidjeti na televiziji, ali ne rade po tom pitanju ništa. Vi živite u županiji koja je razvila 11 robnih marki u poljoprivredi, prva u Hrvatskoj, i zahvaljujući upravo razvijanju tih robnih marki danas mala seoska poljoprivredna gospodarstva mogu živjeti od poljoprivrede i ovo što ste vi govorili mogu živjeti od turizma, jer prodaju svoje proizvode na kućnom pragu, ti proizvodi su prepoznati kao kvalitetni i kupci se rado vraćaju po njih. Pa vi imate i Portugizac i zelje … [[Ne razumije se.]] , imate sir Dragec je li tako, imate šunku Grof, vi ste brendirali kukuruzne žgance, premda znamo mi to u Sisačko-moslavačkoj također itekako dobro proizvesti i skuhati. Ali dakle to pokazuje jednu inovativnost, jednu požrtvovnost, jedan rad i nije čudno što danas Zagrebačka županija upravo bilježi najveći gospodarski rast kad gledamo dakle sve županije u Republici Hrvatskoj. Ja vam na tom naravno čestitam, jer vjerujem da ste i vi kao načelnici i gradonačelnici tome doprinijeli, i oni tekstovi koji su se prošli, pretprošli tjedan pojavljivali mislim da su zlonamjerni, jer sam ja bila u Zaprešiću i vidim da su vam ceste dobre, bila sam tamo i vidim da su vam i škole dobre, vidim da držite do ruralnog razvoja, do opstanka hrvatskog sela, to nije čudno jer je Vlada Republike Hrvatske u ove četiri godine svog mandata samo kroz resor poljoprivrede za hrvatsko selo u Zagrebačkoj županiji osigurala 800 milijuna kuna. Kad tome dodamo potpore Zagrebačke županije, potpore vas koji savjesno vodite općine i gradove, onda ne treba čuditi što danas imamo jednu uspješnu Zagrebačku županiju, koja je konkurentna, i ja vjerujem da će se i gospođa županica iz Sisačko-moslavačke županije ugledati na vas. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Hvala gospodine predsjedavajući. Znate ja kad bih ovo sve rekao, onda bi rekli da se čovjek hvali iz županije koje dolazi, pa mi je drago da je kolegica Petir to rekla, naši jasno susjedi. Ja bih ovome dodao da mi znamo se mučiti, znamo napraviti, znamo ponuditi, ali Boga mi znamo i pozvati u goste, a upravo je Zagrebačka županija i poznata po tome da je po svom gostoprimstvu, ali to je odlika i čitave Hrvatske gostoljubiva, da su naši ljudi ljudi tople duše i otvorena srca, i da je to jedan od aduta Hrvatske. Znate u ovom našem, u našim krajevima, u gradovima ljudi dolaze, dolaze nam ljudi iz Europske unije, i kada nakon što prođu dio Europe, dio svijeta, dođu kod nas u Hrvatsku dobar dio njih kažu Turk ja bih ovdje volio živjeti. Nije kod nas sve med i mlijeko, ali taj dio jednog humanog odnosa čovjeka još uvijek je nešto čime se apsolutno mi u našim prostorima možemo ponositi. I još nešto, jasno da mjere koje su vezane kako … [[Ne razumije se.]] , ali i na svo ostalo gospodarstvo kreću strateški od države, ali njezina implementacija ovisi o ljudima koji rade, i onih koji ih prate, pa jasno da je ako postoji dobra linija i povezanost grad, županija, država plus strukovne organizacije poljoprivrednik ili neka druga dakle grana privrede, onda ima šanse za uspjeh. Trudimo se svi zajedno da to bude svakim danom sve bolje i ovim težim gospodarskim uvjetima.
Gospodin zastupnik Boris Matković.
Na tragu ovog sudjelovanja, odnosno učešća jedinica lokalne samouprave kolega Turk samo ovako jedno moje iskustvo također kao čovjeka koji dolazi sa područja koje jednim znakovitim dijelom sudjeluje dakle i živi upravo od poljoprivrede, jer na području odakle ja dolazim iz Vrgorca za one koji ne znaju imamo negdje oko 8 do 9 milijuna trsova loze samo je li. Dakle dosad je bio kvantitet je li, to znaju i drugi, to zna i kolega Kutija koji je maloprije govorio o bogatom području benkovačkog kraja, naročito … [[Ne razumije se.]] Međutim mi smo zasigurno ispred svega toga otišli dosta daleko, a podiže se i konkurentnost i kvaliteta. To opet treba kazati zahvaljujući potporama koje idu posljednjih godina, jer kad pogledamo samo program zadnje četiri godine, mi kao jedinica lokalne samouprave, zajedno sa županijom i uz potporu jasno je li ministarstva, odnosno Vlade Republike Hrvatske smo došli dotle da je u zadnje četiri godine podijeljeno 7 stotina tisuća novih sadnica, i to ne malo. Time se dakle došlo do potpuno novih sorti koje znače je li jednu konkurentnost uvoznim vinima koja se pojavljuju na našem tržištu. Danas su, da ne nabrajam sad sve puste sorte kojima raspolaže naša vinarija, ali i kojima raspolažu i kojima dakle danas se na tržištu pojavljuju obiteljska poljoprivredna gospodarstva smo konkurentni i prepoznati i šire od regije Dalmacija. Međutim ima jedan problem koji bi ja izvan te konkurentnosti, iza toga istakao i kazao da bi trebalo možda izvršiti i svi bi se trebali u jedinicama lokalne samouprave pozabaviti pitanjem sufinanciranja osiguranja kultura u ovom sustavu osiguranja koji imamo mi i poznajemo dolje, to je po 25% mislim da vam je poznato o čemu se radi. Mislim da bi sutra sa ovim zakonom i potporama je li koje slijede ćemo napraviti još i više, još jedan iskorak, ali isto tako uz jedan znakoviti pomak i iskorak koji moramo napraviti u smislu rješavanja imovinsko-pravnih odnosa. Naime zapreka mnogim našim poljoprivrednicima u tome da budu i konkurentni i da idu dakle u poboljšanju i povećanju dakle i brojnosti, ali i kvalitete svojih proizvoda i kultura stoje neriješeni imovinsko-pravni odnosi. Nove katastarske izmjere i nove dakle sudske knjige, odnosno rješavanje imovinsko-pravnih odnosa će biti ono što će zasigurno povećati i proizvodnju, a onda i sutra i konkurentnost u svemu. I ako dopuštate samo na kraju jedno, jedna moja sugestija, tu je državni tajnik sukladno ovom zakonu je li, dakle mi dajemo i potpore u sadnji jagoda jer smo čuveni i po tome u Vrgorcu, mi kao jedinica lokalne samouprave dakle dajemo 30 lipa po sadnici, pa ja bih evo predložio obzirom da to je moguće uvesti u ovom dakle trogodišnjem prijelaznom razdoblju, ako je moguće predvidjeti i to da ide u državnu pomoć. Rekao sam ako može.
Može. I još ono, predložiti još ono po čemu je Vrgorac dobro poznat.
A mislite na ovu zadnju moju odluku, je li?
Ne to.
Je li mislite na ovu moju zadnju odluku o 7 tisuća kuna?
Ma ne tu.
Nego?
Nego drugu onu jednu, što je poznati inače. Šta imate dobru jednu hranu, dobro jelo?
Dobro jelo.
Ma imate kokota, kokota.
Imamo i kokica, ima, ima.
Odgovor na repliku.
Hvala. Gospodine predsjedavajući čini mi se da je važnije kolega rekao, a rekao je da su dobri nasadi u vinogradima. Dakle, uvaženi kolega, dakle možda malo šale, vi čak dakle konstatirate da se i od grožđa može vino napraviti ako se ne varam. Ali, ovaj vaš komentar me upravo ponovno vratio na konkurentnost, a to je obrazovanje i edukacija. Točno je, i u mom gradu i u županiji mi subvencioniramo osiguranje usjeva, odnosno poljoprivrednih površina. Još uvijek u dovoljnoj mjeri naši poljoprivrednici se ne odlučuju to pa kada je u pitanju i velikim i dobrim dijelom subvencioniranje. Dakle, i to je apsolutno mjera koja je potrebna. Jer kada komuniciramo sa ljudima ma veli pa ne bu valjda mene ove godine baš to podesilo da Bog mene nema rad. Onda se baš tak dogodi da je bilo pa i taj ulog koji bi trebao biti u osiguranju je zapravo minoran u odnosu na štete koje nastanu, a imajući u vidu i subvencije koje slijede. I jasno, imovinski odnosi, katastar, zemljišni posjed je nešto što je preduvjet, ali ne samo reći ću u poljoprivredi, on inače je vezan na kompletni segment života. Dakle, ako govorimo i o nekretninama, imovinama kao takvim, a u poljoprivredi posebice, a jasna je činjenica da ovo novo vrijeme koje dolazi upravo kvalitetne zemljišne knjige katastarske posjede stvara i kao određeni preduvjeti u svim onim pretpostavkama koje treba ustvrditi već danas da bi se uključio u sustav potpora kako danas, a posebice sutra.
Gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega spomenuli ste vinarstvo i činjenicu da bi bilo potrebnije poticati one male gospodarstvenike koji se bave proizvodnjom vina i vinogradarstvom, a ne samo se koncentrirati i orijentirati na velike poljoprivredne kombinate. Ja se slažem s vama potpuno, ali ono što želim istaknuti je upravo da u Dubrovačkoj županiji na poluotoku Pelješcu i na otoku Korčuli su to ljudi jednostavno prepoznali i upravo zahvaljujući svim ovim poticajima koje država svih posljednjih godina davala su prepoznali da od toga se može dobro živjeti. Vi danas imate samo na poluotoku Pelješcu gotovo stotinu privatnih malih gospodarstava, vinarija, koje se bave proizvodnjom vrhunskih vina, rekao bih najboljih. To su crvena vina, odnosno crno vino kako ga mi volimo nazvati sa – riječ je o Plavcu malom od sorti grožđa, ali riječ je o različitim njegovim pozicijama. Dakle, imamo i Dingač i Postup, danas i Plavac mili itd. Ti ljudi su doista kad pogledate danas taj Pelješac on se potpuno razlikuje od onog Pelješca prije 10-ak godina sa novim nasadima, sa činjenicom da su i vinske ceste uspostavljene, sa činjenicom da turizam izravno komunicira zapravo sa tim malim gospodarstvima i da oni znaju zapravo što znači konkurentnost. Jer danas se cijena tih vina kreće od, recimo ako je riječ o vrhunskim vinima od 100, 110 kuna pa do 1 500 kuna. Sasvim je jasno da je riječ o vrlo kvalitetnim proizvodima koji imaju svoje mjesto na tržištu i činjenica da se to dogodilo zapravo najviše zahvaljujući svim onim poticajima. I kad pogledate krajobraz on se mijenja u jednom pozitivnom smislu. Zapravo sve ono što se prije događalo, prije komunizma rekao bih, usuđujem se reći zato jer je to činjenica. Jer prije komunizma doista sve te površine su se obrađivale. Vi danas kad izgori borova šuma, bor je nametnik, kad izgori borova šuma iza tog požara ostane suhozid. Vidi se da su ljudi obrađivali te površine i upravo su uzgajali i vinovu lozu i maslinu i sve one poljoprivredne kulture. Dakle, doista ljudi se vraćaju danas zemlji, vide perspektivu što je najbitnije. A rekao bih da je ovih zadnjih posljednjih par godina zapravo dalo taj pravi temelj i naravno ovo što danas radimo što je pred nama će dodatno osnažiti njih.
Odgovor na repliku.
Hvala na replici. Uvaženi kolega tu je bit, znati kvalitetno napraviti, ali onda i kvalitetno prodati. A ja ću onda dodati i ja sam imao priliku dakle u turističkoj turi obići taj prostor i kraj, no ono na čemu moramo i dalje raditi, a to je i opet se vraćam na konkurentnost plus edukacija, kad dođemo u OPG, a koji nudi hranu i piće, pa onda uz našu dobrodošlicu koje ne manjka i uz meni hrane apsolutno ide i meni pića. Pa je predjelo jedna vrsta, pa je glavno jelo druga vrsta i na kraju dvije, tri kutije ponijeti sa sobom kući. Kad se zbroje ti efekti onda je upravo temeljni razlog zakaj to radimo, a to je dakle gospodarstvu donijelo punu svoju težinu. A moram priznati da još uvijek ne samo kada govorimo o poljoprivredi kao OPG-ima, govorimo i o našim vrhunskim restoranima ili ugostiteljskim objektima, još uvijek taj način ponude kao takav nije do kraja zaživio i na tome upravo moramo raditi i ponovno kažem riječ edukacija.
Hvala lijepo. Imamo još tri replike. Prva je na redu uvažena kolegica Marija Burić Pejčinović, izvolite kolegice.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo izgleda po replikama koje je izazvalo izlaganje kolege Turka izgleda da ona in vino veritas zaista stoji. Naime, vinogradarstvo i vinarstvo je jedna iznimno važna grana hrvatske privrede. Ja bih rekla zaista zahvaljujući naporima koje je Hrvatska vlada unatrag niz godina poduzimala. Mi smo danas u poziciji govoriti ovo što čujemo od vas, dakle iznimno dobre rezultate. Čuti ovo od kolege Matkovića, mene uvijek fascinira kad se vozim cestom dalje od Vrgorca kad vidite da ne samo da se kao što kaže kolega Matušić da se obnavljaju vinogradi koji su negdje zarasli nego se otima od kamena od krša zemlja. I zaista je fantastično vidjeti da i na taj način hrvatski čovjek želi vratiti Hrvatskoj onu poziciju koju ona treba imati, a to je upravo da se brendira sa hrvatskim vinima. Imamo izvrsna vina, ona nikad neće biti proizvođena u onoj količini u kojoj su iz Južne Afrike, iz Čilea itd., ali svi koji se razumiju u vina kažu da imamo vina izvrsne kvalitete i da je upravo jedna od naših velikih mogućnosti da u nišama dakle u kvaliteti u odnosu na kvantitetu upravo Hrvatsku prepoznatljivom stvorimo u europskim okvirima i po vinima koje proizvodimo u Hrvatskoj. Da je tome tako i pokazalo se opet u pregovorima. Naime, došli smo do toga da se zaista zadnjih godina moglo obnavljati vinograde itd., i saditi nove. To će u određenom trenutku prestati. Naime, sva sreća EU je shvatila da ta politika ograničavanja ne stoji dobro jer inače ono što je lajtmotiv vašeg izlaganja konkurentnost europskih vina pa i hrvatskih bi time bila ugrožena. Dakle, nakon 2015 neće ni biti više ograničenja za nasade te stoga vjerujem da će ovi dobri primjeri koje imamo i u vašoj županiji ali i diljem Hrvatske ja bih rekla od juga do sjevera, od zapada do istoka da će pokazati da je Hrvatska zaista prava vinska i vinogradarska zemlja. I na kraju postoji jedna omotnica upravo samo za vino na godišnjoj razini u pregovorima je ispregovarano da se za vinski sektor godišnje može koristiti 10,8 milijuna eura mislim da sve ide u prilog tome da nam je ova grana iznimno važna. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Turk.
Hvala vam kolegice zapravo ovome što ste vi rekli nema se što dodati i koliko god o ovoj temi se posebno raspravljamo pola sata, a vezana je jednim dijelom na vinarstvo kao važnu granu poljoprivrede i vinogradarstvo uvijek ide novoj ideji zapravo nema kraja, dakle ponovno se vraćam na edukaciju i kažem da se moramo educirati i ponuditi dakle težak težački rad vinogradarstvo, umjetnost u podrumu, vinogradarstvo je obrt usuđujem se reći a vinarstvo je umjetnost, dodamo nakon toga i dopeljamo goste iz čitavog svijeta, ali ne samo ovdje u moju … županiju, ne samo na more, nego i Međimurje i svaki lijepi dio naše Hrvatske države i uvijek ima nešto novo što možeš napraviti što prošli put nisi, ili ja nisam rekao u svom govoru, i opet reći edukaciji i tom zajedništvu ponude onda mi ljudi koji živimo lijepe želje, afirmativno govoreći … i lijepa pjesma, pisma ili popevka poveži u Hrvatskoj zaista segment koji je nama osobit klapska pjesma među najboljima u svijetu, jučer u Zaprešiću kaj i ča, odnosno klapa Cambi, Gubec u dvorani sportskoj, 1500 ljudi nisam mogao snaći karata koliko su htjeli ljudi zapravo povezujući Hrvatski sjever, prije svega dati doprinos zajedništvu, i ljepote onoga što imamo. Promovirajmo ono kaj valja, kaj vrijedi i kaj je lijepo i ono što mi znamo, drugi ne znaj, ali ako znaju … sve što je lijepo treba podsjetiti.
Hvala. Za repliku se prijavila uvažena Nedjeljka Klarić.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Turk s pravom ističete stalno i ponavljate i edukaciju i obrazovanje a malo prije ste spomenuli i more. ja bih vam kao što cijela Hrvatska javnost zna da je poglavlje ribarstva a do sada nismo govorili o tome jedno od najbolje ispregovaranih poglavlja, isto tako imala potrebu i reći isto tako se zahvaliti ljudima iz Ministarstva poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja što su u pripremi prijedloga provedbenih propisa otvorili širom vrata jedinicama lokalne i regionalne samouprave, isto tako znanstvenim institucijama, komora i ribarskih asocijacija a sve u nakani i da ribarstvo kao jedan vrlo važan segment zaživi i da se čim bolje uredi. Hvala vam lijepa.
Odgovor kolega Turk izvolite.
To samo potvrđuje moju rečenicu od prije pet minuta, kada kažemo da smo sve rekli opet je riječ iza toga pa kažemo mora vezano i ribu. Sada ja ponovno nekoliko lijepih natuknica, ali velim nemoj Turk više o tome da slučajno ne bi nešto rekao vezano na nas ravnopravnost muških i ženskih pa neću o tome a potvrđujem ovo kaj ste rekli.
Hvala lijepo. Za repliku se javio kolega Kutija. Izvolite kolega.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Kolega Turk meni je drago da u ovoj raspravi sudjeluju i dame naravno kao i mi muškarci s obzirom da je vino inspiracija jednako i njima i nama je li. Znači nije dovoljno da ministarstvo poljoprivrede daje potpore niti mi iz lokalne samouprave. Puno puta ste u svojoj raspravi i odgovorima na repliku spomenuli edukaciju i konkurentnost. Znači edukacija je preduvjet konkurentnosti, ja volim govoriti iz prakse s obzirom da dolazim iz Zadarske županije, znači mi smo slovili do sada za dobre vinogradare a loše podrumare. S obzirom da smo prije Domovinskog rata imali jedno jedino vino u boci to je bio Benkovački rose, međutim, danas takva priča nije. Za Sv. Marina takmičenje u Polači, Sv. Vinka takmičenje u Stankovcima i u ljeto u Benkovcu. Rezultat tih takmičenja, edukacije imamo sada prvi tjedan u 11. mjesecu Sabatinu skup svih vinogradara, vinara Dalmacije u Zadru i u Benkovcu, od 300 uzoraka vina u postupku imamo više od 1/3 s područja moje županije. Rezultat te edukacije jeste kvalitetan proizvod i konkurentan proizvod.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Turk.
Vrlo kratko. Opet u duhu tog zajedništva i edukacije a ovaj put kada govorimo o ravnopravnosti spolova ono što ja mogu posvjedočiti kada je riječ o toj vrsti poljoprivredne grane posebice vinarstvo i muškarci i žene, a posebice žene svaki dan sve više sudjeluju u onim lijepim stvarima koje su vezane na … booking raznih vina, što možda čak nije uobičajeno u ostalim dijelovima Hrvatske, … ako odemo u Zagorju i kod sebe onda nam naša žene sve manje daju ući u podrume a sve više one vode glavnu riječ. To govorim zbog toga što taj dio poljoprivredne proizvodnje i usuđujem se reći ukupne ljepote kao takve je jedinstven pa čak jednim dijelom u Hrvata ali svih onih mladih i starih i dama i gospodo i veseli me da je ova moja tema potaknula ovakvu vrstu rasprave ali opet u konačnici vezanu na našu potporu koju dajemo iz vlade, što je Vlada prepoznala kada govorimo upravo o toj temi vinarstva i vinogradarstva i kapitalna ulaganja u vremena koja su bila i što je to u konačnici a i svih sugovornika koji su to danas rekli dalo i rezultata.
Hvala lijepo. Nastavljamo s raspravom uvažena kolegica Đurđica Sumrak je na redu. Izvolite kolegice.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo ovo je bila jedna kvalitetna rasprava vezana uz vinogradarstvo pa možda samo prije nego što počnem, vidim da se nigdje nije reklo da mi u stvarnosti imamo negdje oko 36 tisuća hektara nasada vinograda. Toliko ih nije bilo, ali prema akordu ono što je novih nasada je negdje oko 18 tisuća hektara, znači i tu moramo reći što znači ovaj sustav potpora koje su bile i unazad 5 godina. Ali evo dozvolite da kažem u stvarnosti nekoliko općenitih riječi zašto je to tako. Poljoprivreda je strateška djelatnost koja svojom gospodarskom, ekološkom i socijalnom ulogom pridonosi održivom razvoju Republike Hrvatske i upravo je to misao vodilja. ciljevi takve politike su prehrambena sigurnost stanovništva koja se podmiruje u što većoj mjeri domaćim konkurentnim poljoprivrednim proizvodima, promicanje učinkovitosti proizvodnje i trženja u poljoprivredi radi jačanja konkurentnosti na domaćem i svjetskom tržištu, omogućavanje primjerenog životnog standarda u ruralnim područjima i pridonošenje stabilnosti poljoprivrednog dohotka. Zatim omogućavanje potrošačima, pristupačnijoj, odgovarajućoj i stabilnijoj ponudi hrane ali i cijene sukladno njihovim zahtjevima poglavito glede cijene i kakvoće hrane te sigurnosti i hrane i prehrane, zatim čuvanje prirodnih resursa, promicanjem održive poglavito ekološke poljoprivrede i očuvanje i napredak ruralnih područja i ruralnih vrijednosti. Važno je reći da prema podacima Ministarstva poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja upisnik u poljoprivrednih gospodarstava dakle OPG-a upisano je oko 197 tisuća poljoprivrednih gospodarstava, poticaje prima oko 85 tisuća OPG-a, a u poreznom sustavu ih je nešto više od 14, 15 tisuća. Zašto to govorim? Vezano je uz donošenje ovog jednako tako zakona. Oko 150 tisuća ovih upisanih OPG-a su gospodarstva su sa zemljom, negdje oko 103 tisuće gospodarstava prima razne vidove potpora, 16 tisuća 300 je u potpori u dohotku, to je još uvijek i zadržana potpora i vrlo je važna za naš ruralni razvoj i za naše selo, a 85 tisuća potpora vezane su za različite poljoprivredne aktivnosti. Čuli smo i svjedočimo tome svi mi koji u stvarnosti na neki način i sudjelujemo u radu sela i bavimo se tom poljoprivrednom politikom da je ovoj Vladi, a posebice unazad jedno 5, 6 godina značajnim potporama i poljoprivrednom politikom doista je unaprjeđeno i selo i poljoprivreda i poljoprivrednici su se počeli pripremati u stvarnosti za novi sustav poticaja za ulazak u EU u različitim segmentima. Pa evo tako je i kolega Turk govori o vinu, ali nije to samo vino, ovdje se radi i o svim drugim. Evo kolegica je rekla o kvotama u mljekarstvu, tu je unapređivanje i farmi. Znači mi možda sada na selu imamo manje proizvođača mlijeka od 1 do 3 krave, međutim mi imamo sada velike farme pa sa oko do 100 tisuća mliječnih krava i one su doista uređene po svim najvišim principima EU. Mislim da samo u obilasku nekih da smo pretekli različite farme različite naše objekte za preradu koji su evo ga i po veterinarsko-sanitarnom kontrolom u odnosu na one koji su u EU. Pa evo ga, kolegica Petir je govorila o tome kolike su potrebe potpora financijske u poljoprivredi, naravno ova Vlada to zna i ova Vlada je to shvatila sa svojim koalicijskim partnerima doista daje silnu podršku selu i poljoprivredi. I ove godine 4 milijarde koliko je uloženo u potpore nije bačeno u vjetar. Mi u klubu HDZ-a i zastupnici HDZ-a naravno snažno podržavamo politiku ovu politiku postupnog ali stalnog povećanja udjela potpore i u ruralnom razvoju u ukupnim potporama. Posebice povećanja udjela i uloge mjera ruralnog razvoja koji se godišnje isplaćuju poljoprivrednicima uz relativno jednostavnu proceduru i koji su na neki način dodatak i izravnim plaćanjima čime se jača njihova konkurentnost. Iz ovog prijedloga zakona jasno je vidljiv smjer u planiranim sektorskim omotnicama za predpristupne godine. Ovo je posebno važno jer nas nakon ulaska očekuje neusporedivo više novaca za ruralni razvoj nego što smo trenutačno u mogućnosti izdvajati iz vlastitog proračuna. Malim gospodarstvima će u borbi za opstanak u uvjetima gospodarskih teškoća pomoći odredbe zakona kojima se smanjuje obvezan broj mliječnih krava sa 5 na 1 grlo kao uvjet za ostvarivanje pravo na potporu. Moram reći da je to jedna jako dobra mjera, evo da se na neki način očuvaju i ta mala gospodarstva od propadanja. Određeno povećanje maksimalnim pojedinačnih iznosa za krave dojilje kao i za ovce i koze ali isključivo u okviru raspoloživih sredstava dobro će doći našim uzgajivačima koji moraju uhvatiti korak sa konkurencijom te ponuditi tržištu kvalitetan i konkurentan proizvod. Dobro je da ovaj zakon prati trendove usklađivanja poreznog zakonodavstva u okviru mjera gospodarskog oporavka, pa je granica primitka od potpora u poljoprivredi kao referenca za obvezan ulazak u sustav poreznog dohotka odnosno PDV-a povećana sa 24 tisuće na 48 tisuća kuna i mi to naravno snažno podupiremo i drago nam je da je to tako. Ima još važnih po našem sudu i neophodnih odredbi u ovom prijedlogu zakona. Npr. Produljuje se primjena mjera potpore dohotku i u 2012. godini. Time se pomažem malim OPG koji žele povećati svoje prihode da se opredijele hoće li povećati obim svog poslovanja i komercijalizirati se ili će uz poljoprivredu početi se baviti dodatnim djelatnostima izvan poljoprivrede. Nikada nije jednostavno utvrditi koja bi to granica bila u stvarnosti najprimjerenija ali nam se čini jako dobro i logično obrazloženje da se taj prag udvostručuje na sličan način kako je udvostručen i iznos primitka nakon čega je obvezno uključiti se u sustav PDV-a porast sa 85 na 170 tisuća. Ono što bih još htjela reći to je važno za lokalnu upravo za županije znači je to, da će one svoje potpore koje su i do sada davali moći davati do 9. mjeseca 2012. godine, a nakon toga će svoje potpore morati uskladiti sa potporama koje su u EU odnosno u ovom zakonu. Malo prije je bilo govora, ja bih htjela reći o još jednoj grani proizvodnje koja mislim da je neobično važna za Hrvatsku, a i to je jedna grana u kojoj su se proizvođači odnosno poljoprivrednici jako dobro pripremili, a to je pčelarstvo. U ovom trenutku mi imamo upisano u upisnik negdje oko 7 tisuća 300 pčelara i oni imaju oko 407 košnica. Nisu sve proizvodne košnice, ali proizvede se godišnje negdje oko 7 do 8 tisuća tona meda. Ovdje ne govorimo samo o onom običnom medu, Hrvatska je poznata, odnosno najpoznatija je po tome što ima 23 vrste, odnosno sorte meda. To je jedinstveno u svijetu. Ne znam da li je koja zemlja u tom pogledu jača od nas. Ono što sam htjela još reći, kako su se pripremili pčelari. Pripremili su se tako da oni već imaju objavljenu dobru pčelarsku praksu. To je nešto što je jako važno pri ulasku u Europsku uniju. I sada je bila velika svjetska konferencija pčelara u Argentini gdje je to kolega upravo i prezentirao, kolega Tomljanović, što je sa čuđenjem moram vam reći prihvaćeno, ali naravno sa odobravanjem jer se nisu nadali da će jedna Hrvatska koja je znači tek 2013. u Europsku uniju, već ima u tom segmentu dobru pčelarsku praksu. I ono što je još, kako su se oni pripremili pčelari, to je Nacionalni program pčelarstva koji je izrađen do 2014. godine putem kojeg će se moći naravno i sudjelovati u nekim od pristupnih odnosno pretpristupnih fondova. Pa evo, naravno da treba podržati ovaj zakon zato jer je on pokretač još više naše poljoprivrede, a znamo što to znači evo iz izlaganja prije mene, a sigurna sam da će kolege i dalje o tome govoriti. Hvala.
Hvala lijepo, kolegice. Imamo prijavljene tri replike. Prva se prijavila uvažena kolegica Nevenka Majdenić. Izvolite, kolegice.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa evo sigurno da možemo svi ovdje u Saboru biti zadovoljni sa svim onim što je ispregovarano vezano dakle uz ovo područje poljoprivrede. Možemo biti sigurno zadovoljni sa svim ovim zakonima što smo donijeli, a vezani su uz razvoj poljoprivrede i ruralni razvoj. Ali danas bi evo govorila odnosno osvrnula bih se na ovo što je rekla uvažena zastupnica gospođa Sumrak, naime rekla je da je u Hrvatskoj 36000 nasada vinograda i 18000 novih nasada vinograda i zaista je to lijepo čuti i ja kao Slavonka moram reći da se sigurno jedan dio tih nasada odnosi i na nasade u Slavoniji, a posebno u Baranji gdje postoje ona dobra, poznata baranjska vina. Vjerujem da ste ih svi imali priliku kušati. Dakle, ove potpore su omogućile da se i u Slavoniji i Baranji promijeni ono tipično, ona proizvodnja … [[Ne razumije se.]] pšenice, žito, ječam, nego da se ide i na druge razne kulture, da se razvije vinogradarstvo. I u Baranji zaista postoje brojna, ja bih rekla i ona seoska domaćinstva koja se bave turizmom, koriste te proizvode koji su ekološki, čisti zdravi. I prema tome mislim da je ovo sve što je Vlada doprinijela svojim prijedlozima zakona koji su usvojeni ovdje u Hrvatskom saboru zaista puno pomogli i Slavoniji i Baranji da se razvije. Čuli smo da i omotnica za vino iznosi negdje 10,8 milijardi eura. To je zaista velik novac. Ono što je nama svima važno i što trebamo učiniti, a to je da trebamo informirati naše građane, dakle oni koji su i u ruralnim krajevima da taj novac postoji, da prate propise, da prate promjene jer je to zaista važno da bi se oni na vrijeme mogli uključiti, da bi mogli pripremiti te projekte. Dakle potpora i ovom zakonu i zaista mi je drago da su poljoprivrednici puno toga prihvatili, da će i dalje prihvatiti, ali kažem uz jednu zaista dobru informiranost. I sve one osobe koje evo i u Saboru često govore protiv zakona ili nisu uopće ovdje, zaista štete svima onima koji bi taj novac iskoristila. Ovdje smo zaduženi da stvaramo jedno pozitivno ozračje, da informiramo ljude da bi se oni uključili i da bi ova značajna sredstva koja ćemo ostvariti, koja ćemo moći ostvariti iz Europske unije i da se ostvare.
Hvala. Odgovor na repliku, kolegica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam. Hvala, kolegice Majdenić. Drago mi je da ste se vi upravo javili sa ovog područja naše Slavonije i govorite o pozitivnim pomacima. Ja bih samo evo još nadodala nešto malo, a to su braniteljske zadruge. Kad je 2004. godine, kad je sadašnja predsjednica Vlade gospođa Kosor kao ministrica govorila da se trebaju osnivati zadruge što je i tendencija u stvarnosti udruživanja, tada se većina smijala, posebice oporba. Međutim, predsjednica je bila uporna i od tadašnje dvije zadruge iz 2004. godine danas mi imamo preko 400 braniteljskih udruga. To je respektabilna proizvodnja koju oni imaju, a jednako tako obrađuju i okrupnjivaju zemljište što je jednako tako važno. Ono što je jako isto bitno, shvatili su sve kako ući u Europsku uniju, dakle sve svoje potpore koje dobivaju, ali i županijske i državne oni koriste u stvarnosti za pripremu ulaska u Europsku uniju. Pa tako oni već preko 500 tona svojih proizvoda imaju dogovor sa velikim proizvođačkim kućama kao što su "Konzum", kao što su "Podravka" da se prerađuju. Zatim ono što je još važnije to je brendiranje, a o tome smo sad govorili, o vašim baranjskim vinima, o tome kako su brendirani i ti proizvodi. To nisu ogromne količine možda brendiranih, ali su zato cijenjene na tržištu i takav brendirani proizvod uvijek ima svog kupca koji želi delikatesu. Evo i tu je isto važnost vizije u svemu tome. A ova Vlada doista je imala viziju i podržavala je uvijek ono što znači napredak i što znači zaštita sela i poljoprivrede. Hvala.
Hvala lijepo, kolegice. Dalje se za repliku prijavio uvaženi kolega Ivan Bagarić. Izvolite, kolega.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice, ja bih rekao da je bilo divno slušati sve naše dosadašnje rasprave i vašu, koje su bile afirmativne, koje su govorile o poljoprivredi kao vrlo važnoj grani bez koje nema stabilnosti ni u jednoj državi, ni u jednom društvu, koja je rekao bih od vitalnog značaja za svaku državu. Dakako, osobito je bila lijepa ona o vinu, a mene se osobito tiče jer ja upravo slavim i rođendan na Svetog Martina, prema tome još više. Ali nisam se zbog toga javio nego sam se javio zbog nečeg drugoga. Dakle, divno je bilo slušati što je divno u Hrvatskoj. Hoću kazati da je važno graditi pouzdanje, vjeru u optimizam jer polazim od pretpostavke da bez sela, bez poljoprivrede nema stabilnosti, nema blagostanja, nema naroda. Ali isto tako, bez optimizma i bez vjere nema ni sela ni poljoprivrede. I sad bih na koncu završio svoju repliku citatom, često ga citiram gospodina Skoke politologa i stručnjaka u marketingu koji je kazao kako mu je jedan Amerikanac rekao. Sve što sa pročitao o Hrvatskoj, a vi pišete, vi pišete je loše, a kad sam došao u Hrvatsku i kad sam vidio Hrvatsku poželio sam živjeti u Hrvatskoj. I sve što sam vidio vidio sam lijepo i odlazim iz Hrvatske s uvjerenjem kako je Hrvatska lijepa zemlja. Dakle, gradimo i vinograde i nasade i uzgajajmo i ovce i koze i krave, imajmo kvalitetno mlijeko, ali imajmo i vjeru jer bez toga nema ničega [[Upadica: Bravo!]]
Hvala. Odgovor na repliku kolegica Sumrak.
Hvala vam. Evo kolega Bagarić, hvala vam lijepo na ovom svemu. Ja bih još dodala vezano uz ovo sve što ste rekli to je zaštita autohtonih, naših pasmina kako u stočarstvu, a tako jednako idemo i u vinogradarstvo pa i u ratarstvo. Pa naše, recimo neki dan smo gledali o našoj buši, pa smo gledali o istarskom volu, pa smo gledali i slušali o zagorskom puranu, pa patkama i tako. Važno je to, važno je zaštititi autohton proizvod zato što je on značajan ne samo za naš i za našu genetiku. To vi kao liječnik, a i mi evo kao doktori veterinarske medicine jako dobro znamo što znači sačuvati genetiku, što znači sačuvati izvornost. To je naš korijen. A ovo što ste rekli sve ja bih dodala sa još jednim citatom jedne divne gospođe koja je govorila na jednom skupu. Mislim da je ona predsjednica udruge "Mliko" i ona je rekla sljedeće: "Snagu argumenata ne može ništa osporiti", a jednako tako je naglasila "ni snagu naše predsjednice gospođe Kosor neće moći ništa osporiti, jer je jako puno učinila."
Hvala. I treća prijava replike, uvažena kolegica Marijana Petir. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo Sumrak govoreći o ulaganjima u poljoprivredu vi ste spomenuli ono što je u stvari tu izuzetno važno, a možda se danas nije dovoljno čulo. Riječ je o proizvodnji hrane. U stvari mi ulažemo ovolika sredstva u poljoprivredu i zbog ljudi koji žive na hrvatskom selu, ali upravo i zbog poljoprivredne proizvodnje, odnosno zbog proizvodnje hrane jer je samodostatnost u proizvodnji hrane temelj neovisnosti svake države. Stoga ova ulaganja koja je Vlada Republike Hrvatske uložila kroz Ministarstvo poljoprivrede u iznosu od 20 milijardi kuna upravo u poljoprivrednu proizvodnju u Hrvatskoj u posljednje četiri godine nisu beznačajna. Ona su važna i kroz ta ulaganja vidimo da upravo u ovim poljoprivrednim granama koje danas spominjemo itekako napredujemo. 197000 poljoprivrednika upisano u upisnik, a ako tome dodamo u stvari njihove obitelji vidjet ćemo da preko 500000 ljudi danas u Hrvatskoj živi od poljoprivrede i poljoprivredne proizvodnje. Oni nisu na Zavodu za zapošljavanje nego sami proizvode, sami se zapošljavaju i tako prehranjuju svoje obitelji i školuju djecu. Naravno neki žive isključivo od poljoprivrede, nekima je to dodatna djelatnost i dodatni izvor prihoda. Mogu reći evo prije desetak dana posjetila sam vinare sa Ivanićgradskog područja. Oni su svi zaposleni u nekim drugim sektorima, ali dodatno se bave proizvodnjom vina. Tu su napravili velik uspjeh jer dobivaju mnogobrojna priznanja za kvalitetu svojih vina i kažu da sve ono što proizvedu mogu i prodati. To je dodatni izvor prihoda njihovoj obitelji i upravo je to ono na čemu smo inzistirali što smo govorili kad smo uvodili veće potpore za poljoprivrednu proizvodnju. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolegica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam kolegice Petir na ovim krasnim riječima. I ja bih htjela još samo nešto reći, podsjetit se vašeg jednog izlaganja koji se odnosio na obitelj gdje ste spomenuli naravno i ženu na selu, ženu koja je nositeljica svega toga i najveća proizvođačica hrane ne samo kod nas u Hrvatskoj nego i u svijetu i to mi je uvijek na pameti evo kad se o tome razgovara. Ono što mene raduje da evo mi ovdje koji jesmo naravno i drago mi je da su ovdje djeca s nama, da obitelj bude doista središte, da se mi ne trebamo sramiti sela. Mi koji smo tamo rođeni ne trebamo se sramiti niti da se bavimo poljoprivrednom proizvodnjom jer je to časno zanimanje. Trebamo se sramiti nečeg drugog, da posao za koji smo plaćeni ne obavljamo. E to je sramota. Danas više, hvala Bože, nije sramotno biti poljoprivrednik, nije sramotno obrađivati zemlju. A država i ova Vlada sa svojim koalicijskim partnerima, posebice evo sa HSS-om puno je uložila u to da se vrati dostojanstvo sela, poljoprivrednika i da on bude ponosan. Jer danas vidimo od broja hektara koje posjeduju do opreme koju naši gospodarstva naša imaju više traktor nije šminka, nego je traktor sredstvo za rad. Što je on veći znači da taj poljoprivrednik ima i više hektara za obraditi. Evo hvala.
Hvala lijepo. Nastavljamo sa raspravom, uvaženi kolega Frano Matušić je na redu.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa već je puno toga rečeno u ovom zakonu, odnosno izmjenama i dopunama Zakona. Ja bih istaknuo nekoliko činjenica koje se tiču samog zakona. Onda bih nešto malo šire rekao u raspravi oko inače politike prema poljoprivredu, … [[Govornik se ne razumije.]] politici. Dakle, sasvim sigurno da je riječ o izmjenama i dopunama zakona koji će osigurati zapravo već 2012. godine funkcioniranje na način kako nas to očekuje u Europskoj uniji što je dovoljan znak da je Hrvatska pripremljena na ovom području već pripremljena zapravo za članstvo u Europskoj uniji. O tome je malo prije govorio gospodin državni tajnik što mnogim zemljama koje su pristupale prije nas nije uspjelo i nije pošlo za rukom već su tek nakon ulaska ili neposredno, dakle mjesec, dva dana prije stupanja u punopravno članstvo tek zapravo stekli sposobnost da zapravo u potpunosti implementiraju europsku politiku u ovom području. I stoga možemo slobodno reći da je hrvatska Vlada zajedno sa pregovaračima koji su sudjelovali u pregovorima odradila jedan izvanredan posao i to treba jasno i glasno reći. Odradili smo odličan posao i konačni rezultat je takav da je Hrvatska kao što je državni tajnik rekao na drugom mjestu, na drugom mjestu od svih zemalja koje su ušle u Europsku uniju, dakle na drugom mjestu po visini plaćanja i po kapacitetima, dakle u odnosu na broj i na sve ono što je preduvjet za, da bi se ušlo naravno u ovaj sustav plaćanja o kojemu je danas i ovdje riječ. Prema tome, izvanredan rezultat je ostvare, a ostvaren je zahvaljujući činjenici da smo doista puno uložili truda, a ostvaren je zahvaljujući činjenici da smo usprkos teškim vremenima koja su na svu sreću za nama, a ta teška vremena je naravno globalna financijska svjetska kriza zadržali onu razinu potpora koju nitko u Hrvatskoj nije očekivao. Recimo jasno želimo pomoći poljoprivrednicima, imali smo brojne napade upravo od naših kolega iz oporbe koji su stalno govorili njihovi stratezi su govorili treba smanjiti subvencije poljoprivredi, čemu to služi, zašto, kako itd., govorili su kako naravno ne treba ulagati u poljoprivredu po njihovom mišljenju, međutim ova koalicija je jasno rekla nećemo odustajati od naših temeljnih ciljeva, a to je snaženje poljoprivrednog sektora jer smatramo da je to strateško pitanje za Republiku Hrvatsku i upravo zahvaljujući toj činjenici, a to je konkretan dokaz dakle i u teškim, najtežim vremenima nismo odustali od svih onih subvencija, od svih potpora koje se davalo poljoprivrednicima, koji su se davali poljoprivrednom sektoru i jednostavno smo jasnim, konkretnim dokazima pokazali što mislimo o poljoprivredi kao strateškoj grani za Republiku Hrvatsku. Danas se to što smo ulagali višestruko vraća, vraća se višestruko jer su naši poljoprivrednici u međuvremenu su i naučili kako se aplicira za europske fondove, kako se aplicira i kako se traže sredstva, a ne samo direktno u smislu poticaja što sada rade kroz državni proračun, a sutra će raditi u Europskoj uniji, nego kako se aplicira i za poboljšanje uvjeta u kojima oni funkcioniraju i za nabavku drugih tehnologija, novih tehnologija koje u suštini znače da se neće više baviti samo temeljnom proizvodnjom konkretno recimo žitarica, već će se baviti i preradom tih istih žitarica. Oni koji znaju nabaviti novu tehnologiju, koji znaju proizvesti nove proizvode naravno da će iz toga izvući višestruku korist, jer je razlika je velika kad prodate kilogram pšenice za jednu minimalnu cijenu koja se može postići na tržištu, na jednom velikom tržištu danas globalnom svjetskom tržištu, od onoga kad tu istu pšenicu … [[Ne razumije se]] recimo u pšenične pahuljice, pa to je 10 puta viša cijena u odnosu na kilogram same pšenice. Dakle samo ova činjenica prerađivačka industrija koja mora biti naslonjena na temeljnu poljoprivrednu proizvodnju govori u prilog tome da ćemo iz toga moći izvući maksimalnu korist za Republiku Hrvatsku, prije svega za one koji se bave poljoprivredom, i u tom smislu poljoprivreda je jedna od najpotencijalnijih grana doista u Hrvatskoj na kojoj možemo bazirati razvoj i gospodarski rast, i to je ono čega je ova Vlada svjesna, i zato i jesmo zadržali sve poticaje za poljoprivredu i povećali ih u odnosu na ono što je bilo od, do 2003. godine u nekoliko puta smo povećali, zapravo tri puta smo povećali sve te poticaje, i oni će za evo naravno dobra vijest za sve poljoprivrednike oni su vjerojatno to čuli, ali još jedanput ponovimo, ulaskom u Europsku uniju i taj iznos će se povećati za 50%. Dakle i ono što smo do sada imali još će biti uvećano ulaskom u Europsku uniju, osigurana su sredstva za još dodatnih 50%. Prema tome Vlada je odradila izvanredan posao u ovom području, ne samo u ovom području, nego generalno u pregovorima. Treba napomenuti još jedanput za hrvatsku javnost imali smo najteže pregovore, nitko nije pregovarao kao Hrvatska, nitko nije imao pred sobom postavljene takve uvjete za otvaranje i zatvaranje poglavlja kao što je to imala Hrvatska, po prvi put smo i dobili neka pregovaračka poglavlja kao što je poglavlje 23., dakle odradili smo izvanredan posao. U tome su nas sprječavali kolege iz oporbe, i to trebamo danas jasno i glasno ponoviti, danas u situaciji kad čekamo datum pristupnog pregovora, kad znamo sa sigurnošću da će Europski Parlament 1. prosinca usvojiti pristupni ugovor sa Hrvatskom, dakle kad u to, u današnjoj poziciji možemo slobodno reći nitko osim nas u vladajućoj koaliciji u ožujku mjesecu ove godine i u travnju mjesecu ove godine, nitko nije vjerovao da hrvatska Vlada može završiti i odraditi taj odgovoran, zahtjevan posao, da možemo završiti pregovore do kraja lipnja. Mi smo to ostvarili zahvaljujući ovoj Vladi, koalicijskoj Vladi i zahvaljujući našoj predsjednici gospođi Jadranki Kosor koja je onaj prvi najvažniji korak napravila u deblokiranju pregovora prije 2 godine. Dakle trebamo jasno i glasno reći to što se događalo u travnju mjesecu ove godine su sazivane konzultacije u Uredu Predsjednika zbog navodne krize u društvu, htjelo se ići u prijevremene izbore. Kad nismo imali zatvoreno nekoliko poglavlja ključnih za završetak pregovora u 3. i 4. mjesecu oporbeni lider, od Milanovića do Pusićki itd., naših kolegica i kolega koji sjede u ovom Saboru su tražili da se raspusti Sabor i da se sazovu prijevremeni izbori. U tom trenutku sa vrlo neizglednim krajem pregovora za Republiku Hrvatsku. Ja mislim da hrvatskoj javnosti danas treba jasno reći koji su njihovi politikantski pokušaji bili da se spriječi hrvatska Vlada da završi jedno poglavlje koje je od doista nacionalnog, strateškog interesa za Republiku Hrvatsku, a to je završetak pregovora sa Europskom unijom i punopravno članstvo u Europskoj uniji. Sasvim sigurno da taj okvir jamči ne samo poljoprivrednicima, ne samo poljoprivredi o kojem danas, o čemu danas ovdje govorimo temeljem ovog zakona, ovih izmjena i dopuna ovog Zakona o poticajima, dakle sasvim sigurno da taj okvir Europske unije jamči jedan novi, novu snagu, novi potencijal i naravno novo tržište od 500 milijuna ljudi na kojem ćemo se apsolutno moći prikazati u najboljem mogućem svjetlu. Sad ću se vratiti na ono o čemu sam maloprije govorio, a to je pitanje nekih grana poljoprivrede koje su izuzetno bitne, koje su u temelju naše kulture, koji su u temelju ne samo naše kulture, nego generalne civilizacije, a to je vinogradarstvo i to je maslinarstvo. Upravo zadnjih godina zahvaljujući ovim poticajima o kojim govorim, iza kojih smo stali čvrsto mi u vladajućoj koaliciji, zahvaljujući tim poticajima upravo ove dvije kulture su dobile potpuno novu dimenziju i u gospodarstvu dakle Republike Hrvatske, ali i izvan Hrvatske, jer ti naši proizvodi doista su vrhunske kvalitete. Imamo Bogom danu zemlju, imamo Bogom danu državu u kojoj kao što je to rekao gospodin Bagarić izuzetno lijepo živjeti, i to prepoznaju i znaju svi oni koji dolaze u Hrvatsku svake godine, a dolazi ih ne mali broj, dolazi ih 2 i po puta više nego što nas živi u Hrvatskoj, dolazi 11 milijuna turista svake godine dolazi u Hrvatsku, ove godine je bila najbolja sezona otkad se pamte sezone, dakle koji potvrđuju da je Hrvatska doista država u kojoj je predivno živjeti, ali ove dvije kulture vinogradarstvo i maslinarstvo nam naravno otvaraju jednu veliku perspektivu za daljnji razvoj na europskom tržištu, jer mi doista ne možemo parirati količinom, niti francuskim vinima, niti čileanskim vinima, niti južnoafričkim, australskim itd., ali možemo kvalitetom, naša vina su doista u vrhu kvalitete. Evo nedavni primjer, bio sam prije par dana u Belom Manastiru, bio sam u, posjetio sam novu vinariju koju Belje ima, tamo doista fascinantno, njihovo vino Merlot je među 100 najboljih vina na dekanteru proglašeno. Dakle s time možemo apsolutno konkurirati, trebamo dobro izbrendirati, imamo fantastične sorte, znamo i na svu sreću danas smo puno bolji podrumari nego što smo to u povijesti bili. Jer činjenica da je još Filip de Diversis prije par stoljeća u jednom obilasku Dalmacije napisao da smo odlični vinogradari, ali loši podrumari. Na svu sreću tehnologija i znanje je u međuvremenu prihvaćeno i danas smo doista izvanredni i podrumari i vinogradari, ali smo i odlični maslinari. Nažalost, vrijeme je već isteklo.
Hvala lijepo. I sada je na redu nekoliko replika na ovu raspravu. Prva se javila uvažena kolegica Marija Burić Pejčinović. Izvolite, kolegice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Matušiću vi ste rekli da je bilo glasova koji su zazivali smanjivanje ulaganja u poljoprivredu. To nikako ne bi bilo dobro da se tako dogodilo i ja mislim da je velika mudrost bila upravo u suprotnom smjeru ići ovih zadnjih godina. Jer naime Hrvatska osim što ima strukturne probleme i imala je strukturne probleme u poljoprivredi imala je i rat i poraće. I mislim da to ne treba zaboraviti. Dakle, Hrvatska je relativno kasno ušla u ove procese promjena koje su potrebne u poljoprivrednoj proizvodnji, ali to je takva vrsta proizvodnje koju se zapravo nikad ne može ostaviti bez potpora. Da je tome tako pokazuje i politika EU koja upravo u područje poljoprivrede ulaže polovicu svog proračuna. Prema tome da se to moglo napraviti sigurno bi zemlje poput Francuske i drugih velikih divova u području poljoprivredne proizvodnje odavno napravile. Mislim da ovdje opet treba naglasiti činjenicu da je u pregovorima Hrvatska vlada, iako je bilo puno skepticizma obzirom na bremenitost problemima upravo ovog područja, da je uspjela ispregovarati iznimno dobre uvjete i u pogledu prijelaznih razdoblja. Naime, ne ide se za tim, prije ili kasnije mora se doći u jednu razinu konkurentnosti. O tome smo čuli i od kolege Turka. Ali, da bi se došlo do konkurentnosti, da se ne bi ubilo poljoprivredu prije nego i dobije priliku da bude konkurentna moralo se prići tome da se hrvatskoj poljoprivredi i poljoprivrednicima i ruralnom području i općenito da ta šansa. I mislim da je ta šansa izvrsno pružena upravo u području pregovora kada se recimo za dobivanje poticaja do 2017. godine uspjelo ispregovarati da ne moraju do kraja udovoljavati svim uvjetima dobre poljoprivredne proizvodnje upravo zato da bi hrvatski poljoprivrednici s vremenom, dakle od sada do te 2017. godine uspjeli u tom području ispunjavati standarde. Mislim da ima još puno područja o kojima bi se dalo govoriti. Pozdravljam vašu raspravu u području maslinarstva, mislim da je to jedna druga važna grana hrvatske poljoprivrede. Govorilo se puno o vinogradarstvu. Naime, kada smo počinjali pregovore onda je Franz Fischer dugogodišnji ministar poljoprivrede u Austriji i povjerenik za poljoprivredu kao jedno ključno pitanje postavio što vi želite vidjeti od hrvatske poljoprivrede za 15 godina? Dakle, upravo na tom tragu Hrvatska vlada je radila i na području vinarstva i na području maslinarstva i mislim da je iznimno dobro i da nam se ne smije i neće zbog toga dogoditi ono što se dogodilo Grčkoj, dakle zemlji koja je 30 godina dobivala velike poticaje i velike potpore, a da je zapravo na kraju zemlja koja više praktički nema svog maslinarstva i u velikoj mjeri nema više vinogradarstva. Mislim da u Hrvatskoj je to vrlo jasno da se neće dogoditi sa ovom dobrom politikom i pregovorima u tom području. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Matušić.
Slažem se kolegice u potpunosti s vama i točno je zapravo da Grčka ima problem zbog netransparentnog trošenja tih istih poticaja. Hrvatska je apsolutno uspostavila takav sustav da će biti vrlo transparentno trošenje poticaja i da će biti vrlo jasno gdje i zašto su ti poticaji utrošeni, upravo taj sustav i gradimo i kroz ove izmjene i dopune ovog zakona. Što se tiče maslinarstva nisam puno govorio o njemu samo sam ga dotaknuo, ali se slažem s vama da je to doista jedna grana koja je izuzetno, izuzetno bitna. Bitna je i za zdravlje nacije jer je maslinovo ulje ekstra djevičanske kvalitete najkvalitetnije ulje koje može postojati i ono je doista ljekovito. Ono je ljekovito. Mi ga nažalost u našoj svakodnevnici, Hrvatska u cjelini ga nažalost ne koristi u onoj mjeri u kojoj ga koriste neke druge zemlje članice EU, ali sam siguran da će se i to vremenom promijeniti, da će se i te navike u hrani i u ishrani dakle promijeniti i da će doista maslinovo ulje se naći puno češće dakle kao začin u našim obrocima. Jer doista ekstra djevičansko ulje koje mi u Hrvatskoj imamo pobire sve nagrade na međunarodnim natjecanjima. Istra je tu napravila ogroman iskorak. Istra je prva uvela i tehnologije i znanja u preradi maslina i u izradi, odnosno u proizvodnji ekstra djevičanskog maslinovog ulja i danas vi imate situaciju da neka istarska obiteljska gospodarstva prodaju u maloprodaji jedan decilitar maslinovog ulja po cijeni od 70 kuna. Što znači litra takvog maslinovog ulja dođe 700 kuna. Sasvim jasno da je riječ o ekstra kvaliteti koja ima svoje tržište ne samo u Hrvatskoj nego i u svijetu. I doista sve pohvale. I ja mogu reći da sam i svjedok i da u našoj županiji je doista zahvaćen velik broj površina koje su pod maslinama i da već sada imamo također izvanredne rezultate. Naravno nedostaje ovaj dio brendiranja, ali ja sam uvjeren da ćemo u sljedećim godinama zahvaljujući i potporama koje daje i županija Dubrovačko-neretvanska i općine koje su matične i naravno prije svega zahvaljujući državi da će i brendiranje i sve ono što je potrebno da bi izašli kvalitetno na tržište biti uspješnije.
Hvala. Kolegica Dubravka šuica, replika.
Pa evo kolega vašom raspravom ste me potakli posebno ovim zadnjim dijelom o maslinarstvu i o tim dvjema kulturama, maslinarstvu i vinogradarstvu, koje su dobile novu dimenziju. Zamislite situaciju prije 15, 20, 25 godina kad smo mi iz Dubrovnika, a u kraju smo u kojem masline dobro mogu uzgajati, išli brodom u Bari kupiti maslinovo ulje, nije ga bilo. Mislim da je to jedan podatak koji govori koliko je velika uloga poticaja, koliko je velika uloga Hrvatske vlade u poticanju ovih grana poljoprivrede. Mislim da je to jedan meni frapantan podatak, djeca danas ne vjeruju da je to tako bilo. Znači, jedan veliki smo postigli u tome razvoj. Međutim, kad govorimo o konkurentnosti onda je teško biti konkurentan s obzirom na količine. Mi toga smo svjesni kad govorimo i o vinu. Teško je biti konkurentan Australiji, Čileu i Južnoj Africi, ali kvalitetom kao što ste i sami rekli to možemo i moramo. Kažem, ponavljam velika je uloga Hrvatske vlade, nakon ovih 4 milijarde kuna koje smo uložili samo 2010. godine, a sada govorimo o 6 milijardi kuna, znači udvostručeni su ti prinosi koje ćemo dobiti u sljedećih 3, 4 godine. Mislim da je to vrlo veliki iznos i vjerujem da će se naši poljoprivrednici dobro znati nositi sa svim ovim sredstvima. Ono što je važno u ovome zakonu to je postupnost, tako da je datum 30. rujna 2012. vrlo važan kako bi se svi mali gospodarstvenici, mali poljoprivrednici i mala gospodarstva mogla prilagoditi ovim novim uvjetima i mislim da je to vrlo važan podatak koji imamo danas u ovom Zakonu i vjerujem da će to pomoći 16 tisuća malih gospodarstava koliko ih ima a 20 tisuća možda i više ljudi koji su uključeni u ta mala gospodarstva. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, kolega Matušić izvolite.
Zahvaljujem, u pravu ste kolegice, pa puno toga osim maslinovog ulja extra vergine kvalitete nismo imali puno toga prije 20-tak godine do 90. godine puno toga je nedostajalo u bivšoj zajednici u kojoj je Hrvatska bila, ali činjenica je da je najgora stvar u tome zapravo da taj sustav totalitarni, zločinački, komunistički režim da je zapravo uništavao, uništavao i selo i poljoprivredu. Sjećamo se onih stvaranja tvornica koje nisu ničemu služile osim samo zato da bi rastjerale ljude sa sela da bi im se oduzela zemlja itd., koji nisu imali svoju funkciju. Kada ste se već vratili 20-tak godina i više onda se samo prisjetimo 80-tih godina od toga da je bilo par nepar, da su bile redukcije struja svaki dan, da se nije imalo kave, nije se imalo banane se nije moglo kupiti u trgovini, neki govore o bakalarima itd. Dakle, Hrvatska je doista živjela u jednom zatvorenom sustavu koji je bio već tada početkom 80-tih je potpuno propao da ne govorim o devalvacijama koje su bile svakodnevnom, devaluacije od 70% u jednom danu. Gdje su novčanice tiskane u iznosima od nekoliko milijuna, stotinu milijuna nekih dinara koje nisu vrijedile ništa. To vraćanje u taj sustav je trebalo podsjetiti mlade generacije samo na to da se to događalo da se ne bi slučajno ponovilo, ali ja sam uvjeren da neće jer smo danas čvrsto demokratska zemlja koja na pravim temeljima razvija svoju demokraciju ali razvija i ono što je bitno poljoprivredu jer doista bez maslinarstva i vinogradarstva nemoguće je zamisliti daljnji razvoj pa … turističkog sektora upravo na području Dalmacije i zapravo cijelog priobalja i u tom smislu to su temeljne grane koje se mogu itekako dobro ispreplesti sa turizmom, mogu se turisti dovoditi kao što se danas dovode, na branje grožđe i na branje maslina i na sudjelovanje u procesu pravljenja vina i na sudjelovanje u procesu extra vergine ulja dakle sve je to danas na raspolaganju i ti resursi se već danas koriste i sasvim sigurno da donose višestruku korit.
Replika kolega Kruno Markovinović.
Pa evo kolega Matušić znamo da je država vlasnik velikih površina poljoprivredne zemlje i da ta zemlja dođe u funkciju da je poklanjala također velike površine gradovima i općinama, koje zatim su općine dalje distribuirale putem natječaja ne samo iskoristivši ih za radne zone neophodne nego i za poticaje poljoprivrednicima, odnosno da poljoprivrednici mogu obrađivati veće površine zemlje. Među njima su u najvećem slučaju hrvatski branitelji. Dakle, oni su najbrojniji koncesionari državne, općinske i gradske zemlje i nedonošenjem ovog Zakona bili bi itekako ugroženi. Treba napomenuti da brojne zadruge, više od 100 zadruga, možda ih ima i više braniteljskih, proizvodi vrlo kvalitetne prepoznatljive proizvode i zapravo da rezimiram pokazalo se da SDP i HNS nisu bili protiv branitelja samo od 2000. i 2003. nego nastavljaju istu politiku dan danas jer opstrukcijom ovog Zakona nedonošenjem zakona i nesudjelovanjem u raspravi i eto poticanjem da se zakon usvoji jer je na korist svima, oni upravo idu direktno protiv branitelja. Hvala.
Hvala odgovor na repliku kolega Matušić.
Pa kolega u pravu ste s tim da ću vas dopuniti u dijelu u kojem ste govorili o 100 braniteljskih zadruga. Naime, u Hrvatskoj ima 3200 branitelja koji se bave dakle kroz zadruge, bave se raznim područjima proizvodnje a sasvim sigurno da je puno veći broj od 100 kada se tiče poljoprivrede, i u tom smislu naravno da će ovo značajno otvoriti prostora i njima za bolju perspektivu i perspektivu tih zadruga i boljeg života, naravno njima samima koji se bave područjem poljoprivrede. Ja mislim da je sasvim jasno, evo čak i u strategiji, odnosno predizbornom programu kojeg je izlagao gospodin Grčić, oni su govorili o tome da zapravo treba promijeniti sustav poticaja imajući pri tome na pameti ono što su do sada zagovarali to je smanjenje poticaja. Prema tome, sasvim jasno, u tome i jest razlika između nas i njih, mi smo čvrsto stali iza određenih programa koje smatramo strateškim nacionalnim interesima a oni tu jednostavno nemaju nikakvu politiku ili imaju negativnu politiku upravo prema tim nacionalnim interesima.
Hvala. Uvažena kolegica Ivanka Roksandić se javila za repliku. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Matušić danas smo čuli zaista vrlo vrijedne podatke o tome što su ovi poticaji učinili konkretno našem selu i našim poljoprivrednicima, koliko su novih nasada vinograda, voćaka koliko su obradive površine povećane, maslinarstva, stočarstva, koliko su naši seljaci se uputili u neke nove proizvode koje su počeli proizvoditi koji nisu na nekim određenim područjima bili prije prepoznati, i spomenuli ste kolege iz oporbe. Slušajući danas sve ove vrijedne rezultate i ovo što je donio ovaj Zakon i što će tek donijeti ovaj Zakon moram zaista iskazati žaljenje što i danas kolega ovdje nema, rekli ste i sami kočili su pregovore, kočili su i željeli su smanjiti ove poticaje. Govoreći o ovoj prevažnoj temi moramo upozoriti Hrvatsku javnost što se to može dogoditi ne daj Bože da oni u svojoj namjeri uspiju a ja vjerujem da neće. Lako je znate dijeliti po štandovima Kukuriku koalicije jabuke, no međutim, za tu jabuku se treba založiti, za njezinog proizvođača se treba založiti. Treba se založiti da što bolje se stvore uvjeti proizvodnje jabuke, skladištenja jabuke a ne dijeliti ju kao gotovi proizvod. Ova Vlada je pokazala, ova koalicijske Vlada nekoliko vas je reklo danas što znači ova potpora i ovaj Zakon znači, evo navest ću primjer moje županije. U posljednje četiri godine od 2 i pol milijarde ukupnih sredstava iz državnog proračuna nešto više od 2 i 5 milijarde koji je uložen u Sisačko-moslavačku županiju gotovo 700 milijuna dakle jedna trećina novca išlo je za različite poljoprivredne poticaje. Ako tome još dodamo i sredstva za infrastrukturu koja je isto vrlo važna u našim selima koja je važna našem proizvođaču onda možete vidjeti koliko je značajan doprinos ove koalicijske vlade razvoju poljoprivrede. Ono što njih danas ovdje nema mislim da hrvatska javnost mora znati govori sve.
Odgovor na repliku kolega Matušić.
Slažem se kolegice … u potpunosti. Ja sam uvjeren da oni koji prate ovu raspravu a oni koji se bave poljoprivredom da su svjesni da ulazak Hrvatske u EU zapravo stvara njima preduvjete za puni razvoj nesmetane i za bolju budućnost i da će oni to znati iskoristiti. Uostalom već su spomenuli ovdje mislim daje kolegica Pejčinović-Burić spomenula tu činjenicu da je gotovo 50% proračuna EU odnosno Europskog parlamenta u kojem oni glasaju se odnosi na poljoprivredu. I sasvim sigurno da poljoprivrednici oni koji se bave ovom granom gospodarstva da trebaju napraviti sve kako bi u tom dijelu tog proračuna koji je doista vrlo izdašan, jer taj proračun mislim da je negdje preko 120 milijardi eura u cjelini, sada kada uzmete da je to gotovo 50% onda je jasno o kakvim iznosima se radi i o kojim mogućnostima se radi za poljoprivrednike i u tom smislu. Mi smo razgovarali sa predstavnicima Poljske upravo da neki od njihovih poljoprivrednika koji su se istaknuli u povlačenju sredstava i načinima kako to rade, a velika većina apsolutno je to napravila na najbolji mogući način, da i sa svojim iskustvima pomognu i našim poljoprivrednicima i tu smo započeli jednu suradnju. I naši župani su bili nedavno u posjetu Poljskoj upravo kako bi ta iskustva podijelili i u tom smislu mislim da je to dragocjeno. Ali treba reći da i u Hrvatskoj ima onih poljoprivrednika koji itekako znaju kvalitetno iskoristiti te poticaje i koji su to kvalitetno iskoristili. Prema tome, ja se sjećam ovog jednog poljoprivrednika koji je govorio o tome, ne znam nedavno je kupio traktor koji je vrijedio 300 tisuća eura, dakle uložio je u proizvodnju, obrađuje ogromne površine i naravno da ima veliku dobit i da to zna na kvalitetan način iskoristiti i naravno da zapošljava i druge ljude. Ali problem je to da se javlja u određenim područjima u vrijeme berbi da je teško naći radnu snagu to je jedan problem o kojem treba razgovarati, u vrijeme kada imamo nezaposlenosti na burzi u to isto vrijeme se radna snaga po cijeni od 200 kn, dnevnica 200 kn, plus plaćeni obroci, plus čak i neki putni troškovi. Dakle, to je gotovo nevjerojatno da nema interesa za tako dobro plaćene dnevnice i da bi se sudjelovalo u berbi konkretno mandarina, loze itd.
Za repliku se javio uvaženi kolega Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Matušić očito a i ostali koji ste sudjelovali u raspravi ste očito uvjereni da ovdje nema nikoga od oporbe, a ipak ima. Pa ste onda. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvalospjeve koje ste tako opjevali ideološki i demagoški obojeno o poljoprivredi pa onda ulje u Bari maslinovo ulje ići Bari, a sada ne trebate ići po ulje u Bari. Ima na policama svih trgovačkih lanaca i robnih kuća. To je ono što ste vi postigli, tako da ulje iz Barija dođe u Hrvatsku tako da ne trebate ići po njega gospođo Šuica, ali prije svega ću gospodinu Matušiću govoriti. Govorili ste o sustavu poticaja, pa jeli vama poznato kako ide distribucija tih poticaja i kako ide inspekcija ili nadzor trošenja novaca za poticaje? Ajde recite mi jednoga veleposjednika da tako kažem, koji se putem politike podobnosti pripadajuće strankama pozicije HDZ-u, HSS-u itd. domogao tisuću hektara zemlje ili je bilo u prodaju zakup ili koncesiju, a da zapošljava jednog radnika osim eventualno obitelji. To je problem hrvatske poljoprivrede. A drugo, govorili ste o poticajima u EU, pa ministar Čobanković, vaš ministar, dajte me dezavuirajte ako govorim neistinu, je rekao da će poticaj za pšenicu u EU biti 750 kuna, tri puta manje nego što li je sada. I o čemu vi pričate onda? O procvatu hrvatske poljoprivrede. Pa vi ste grobari hrvatske poljoprivrede skupa sa vašim koalicijskim partnerima. Pogledajte Slavoniju, pogledajte Đakovštinu, pogledajte Jasinje Slavonski, pogledajte Sušionicu u Vrpolju. Pa gdje su prehrambeno prerađivačke kapacitete u Slavoniji i Baranji?
Hvala kolega Grubišić.
Gdje nesta industrija od Iloka do Vrbovca, osim sada Belja u najnovije vrijeme? Nema nijedne velike klaonice od Iloka do Vrbovca.
Hvala kolega Grubišić što ste za repliku, replicirali mimo onoga što je bila rasprava, a zaobišli ste da u puno tih situacija prozvali ste neke druge, a upravo vaši ljudi su tamo trebali biti, ne s tablama na cesti, nego s programima pred vratima gdje su se dijelili novci.
Mora netko biti ovdje gospodine.
Treba i tu biti, da, ali i tamo to treba raditi znate. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa znamo, vi ste ih i pratili. Goriva je očito nestalo ili su sponzori otišli.
Što je ovo? Hoćete mi dopustiti da govorim? Ja vama nisam ometao.
Izvolite gospodine Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa potpuno ste krivo shvatili. Ja ne znam zašto ste vi tako frustrirani i koji je razlog vaše frustracije, ali ću vam reći sljedeće kolega. Kada smo govorili o tome da smo morali ići po maslinovo ulje govorili smo o činjenici da se nije proizvodilo u Hrvatskoj kvalitetno maslinovo ulje. Danas se proizvodi i u našoj županiji, o tome je kolegica Šuica govorila. Danas se proizvodi na otoku Korčuli, i na Mljetu i na Pelješcu, i u Konavlima, i u Primorju dubrovačkom, danas se proizvodi. Proizvode ljudi koji su vidjeli svoju perspektivu u poljoprivredi. Ja ne znam zašto vi ne možete prihvatiti činjenicu da … odgovornosti na vama u lokalnoj zajednici i u županiji i u gradu u kojem vi vladate i u kojem ste preuzeli odgovornost.
Ta je najbolja županija.
Što je ovo? Pa nemojte se ponašati kao huligan, nemojte se ponašati kao zadnji huligan, pa dopustite da govorim. Nemojte se ponašati tako. Dakle, imali ste priliku i imate priliku jasno kazati tim ljudima na koji način mogu iskoristiti sve potencijale koji im stoje na raspolaganju i koje im je osigurala ova Vlada Republike Hrvatske. Ako negdje ima zloupotrebe, te zloupotrebe jednostavno prijavite nadležnim državnim institucijama, ali nemojte cjelokupnu državu kriminalizirati i govoriti nešto što ne stoji. I konačno, da ste imali barem jednu od jednog čovjeka koji je jednako ili makar približno sposoban kao što je to gospodin Čobanković drugačije bi vaša stranka izgledala.
Hvala. Za repliku se javila uvažena kolegica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Matušiću, osvrnula bih se na onaj dio gdje ste problematizirali samu politiku kao takvu, posebno sa osvrtom na pregovore. Prije svega, svatko od nas treba poći od svoje osobne odgovornosti. Danas ovdje raspravljamo o jednom jako važnom zakonu i čula sam na hodnicima od ljudi koji nisu ovdje u dvorani da kažu da je ustvari nedopustivo da mi raspravljamo o tako važnom zakonu dok njih nema. Ja smatram da je nedopustivo da netko uzima plaću za posao koji ne radi i umjesto da bude ovdje i raspravlja o budućnosti hrvatske poljoprivrede skriva se po nekim hodnicima ili čak i nisu u ovim hodnicima nego su negdje drugdje. No, osobna odgovornost je preduvjet da bi netko imao i nacionalnu odgovornost. Meni je jako drago što ja pripadam stranci staroj 107 godina koja je kroz svih tih 107 godina svjedočila svoju nacionalnu odgovornost, ponekad zbog tog dobivala i po leđima, ponekad nismo imali razumijevanja, nismo bili shvaćeni, ponekad smo bili kažnjavani. Mnogi naši čelnici su doista stradali, neki bili ubijeni u Beogradu, neki završili u logoru i to je valjda ta odgovornost koju HSS nosi i koju su preslikali i današnje vođe i lideri iz HSS-a. To govorim iz tog razloga i repliciram vam u onom dijelu kad ste govorili o završetku pregovora. Da, točno je to što ste rekli da je gospođa Kosor doista svojim osobnim angažmanom skinula blokade koje su Hrvatskoj bile nametnute jer trebalo je imati dovoljno mudrosti i snage to napraviti. Ali ću podsjetiti, da nije bilo HSS-a kao koalicijskog partnera, dok su drugi razmišljali kako se prestrojiti, kako otići na drugi brod koji im se činio stabilniji, HSS je bio tu i omogućio i gospođi Kosor i HDZ-u kao koalicijskom partneru da prevlada poteškoće i da završi pregovore. Stoga evo mislim da je o važno reći i danas ovdje kad raspravljamo o hrvatskoj poljoprivredi, budućnosti hrvatske poljoprivrede jer niti bi bile ispregovarane ove financijske omotnice niti bi bila uvedena zabrana prodaje zemlje, poljoprivredne zemlje strancima na 12 godina, niti bi danas mnogo toga u Hrvatskoj izgledalo ovako kako izgleda da HSS nije dao tu svoj doprinos. Mislim da je to važno reći ovdje u Hrvatskom saboru danas, u godini kada Hrvatska očekuje potpisivanje ugovora o pristupanju Hrvatske Europskoj uniji, u godini kada HSS kao demokršćanska stranka slavi 107 godina svog postojanja.
Odgovor na repliku, kolega Matušić.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Kao prvo ću vam čestitati na tako dugoj tradiciji postojanja Hrvatske seljačke stranke, doista je to nešto što treba čestitati. HDZ je nastao onog trena kad se stvarala Hrvatska država i kada je bilo zabranjeno zapravo formiranje, kad smo u ilegali stvarali općinske odbore, evo tako smo sinoć proslavili 22. obljetnicu našeg ogranka u Pločama, zapravo prvog općinskog odbora u Republici Hrvatskoj, a taj općinski odbor je formiran inkognito, dakle nisu smjeli javno nastupiti, nisu se smjeli javno predstaviti. 1989. godine, jednako kao i na Jarunu kad se stvarala Hrvatska demokratska zajednica, nije nam bilo dopušteno slobodno govoriti, slobodno razmišljati i naša razmišljanja iznijeti u javnosti. Bilo je zabranjivano pa su se zato što je bio blagdan Svetog Luke su pod tim okriljem zapravo stvorili općinski odbor u Pločama i tak je krenula stranka u svom nastajanju po općinskim odborima. Što se tiče naše suradnje, mi u HDZ-u doista ističemo tu suradnju doista kao jedan pozitivan primjer suradnje, odnosno mi smo i sestrinske stranke jer pripadamo zajedno Europskoj pučkoj stranci i sudjelujemo u radu Europske pučke stranke. Ja sam siguran da će ta suradnja i dalje dati odličnog ploda za Republiku Hrvatsku i da ćemo zajednički i u Europskoj uniji sutra kad postanemo punopravni član dati naš prilog naše kvalitete, dat ćemo Europskoj uniji, da ćemo na taj način izgrađivati i bolje društvo, ne samo dakle u Hrvatskoj kao što smo radili svih ovih godina nego i Europskoj uniji. Stoga je sasvim sigurno da politika koju promovira zajednički ova koalicija je apsolutno dobra i povolna za hrvatsko selo, za razvoj svih područja u Republici Hrvatskoj, za ravnomjeran razvoj i da ćemo na tome inzistirati i u budućem mandatu. Ja sam uvjeren da će to oni o kojima danas govorimo itekako prepoznati.
Hvala. Dalje idemo sa raspravom. Na redu je uvaženi kolega… … [[Upadica se ne razumije.]] Nisam vidio, ali ja vam vjerujem na riječ. Izvolite, kolegice Sumrak.
Hvala vam lijepo. Evo doista ja sam se javila, ali vjerojatno nije gospodin upisao. Kolega Matušić, ja sam se htjela pridružiti vašoj raspravi, a replika je bilo jako puno i htjela sam reći što znači u stvarnosti u svemu tome gradonačelnici i načelnici područja, posebice koji su u ruralnom dijelu. Ja bih navela jedan Lovas, Lovas u Vukovarsko-srijemskoj županiji. On može biti ogledni primjer npr. kolegi Vinkoviću. To je selo poslije rata bilo uništeno. Kad su se vratili u selo našli su 90 grobova, danas spada u najljepše uređeno selo, najrazvijenije selo, danas se tamo lijepo i ugodno živi. Oni imaju i međunarodnu suradnju su uspostavili i poslovne zone, razvijenu poljoprivredu, pripremaju se za Europu na način da se javljaju na pretpristupne programe. To znači imati nekog tko vodi brigu i tko voli. Sljedeće što sam vam htjela još reći, govori se o kolegama kojih nema. Istina je, oni se srame sela i njih zato nema kolega Matušić. Ali sramotno je to, ja sam to već rekla, nije sramota biti poljoprivrednik i bavit se poljoprivredom nego je sramota dobivati plaću za što ne radiš. A ja bih još rekla, oni ovaj čas kad nisu u sabornici sjede po hodnicima, sjede u svojim sobama, troše telefone na državni račun, papire na državni račun i to sve u neke svoje privatne svrhe umjesto da danas o ovako važnoj temi razgovaraju. I lijepo je rekla kolegica Petir, a i svi ostali ovo je tema koja treba zanimati sve i na ovome se, naime ne bojim se, neće oni izgraditi svoje bodove nikakve političke. Međutim, ljudi bi se zapitati što rade ako kažu da su u sabornici, a ne sjede. Znači, zapamtite troše državne novce za sve ove potrepštine koje koriste ne u svrhu ovoga koja je danas tema.
Hvala kolegici Sumrak. Odgovor na repliku kolega Matušić.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice, slažem se s vama. Za rad u Europskom parlamentu, za one koji ne dolaze na svoj posao njima se odbija to od plaće. I ja mislim da mi to jednostavno moramo primijeniti i u Hrvatskom saboru. Jer nedopustivo je da oni koji su plaćeni da bi tu sjedali, da bi raspravljali i da bi politički iznosili svoje stavove, stavove onih koje oni predstavljaju koji su im dali povjerenje da ne rade svoj posao. Mi možemo tolerirati da pojedine političke stranke u jednom trenutku možda kao izraz svoje političke borbe i napuste sabornicu. To je također legalan način rada političkih stranaka. Ali to nije trajno. To nije cijelo vrijeme. To doista u političkoj praksi sasvim sigurno nije zabilježeno na ovakav način da se bojkotira rad parlamentarne dakle institucije koja je zakonodavno tijelo i Hrvatskog sabora u ovom slučaju. I doista treba razmisliti o tome na koji način zapravo sankcionirati one koji ne dolaze na posao. Ako se mogu sankcionirati radnici, ako se mogu sankcionirati svi oni koji rade svoj posao i ako ga ne rade na pravi način, ako ne dolaze na posao, ako iz neopravdanih razloga onda naravno da se treba sankcionirati i one koji u Saboru primaju plaću, a ne dolaze na posao. A bez ovog bojkota činjenica je da bez ovog bojkota o kojem oni govore je tu, na toj strani sjedi svega desetak do petnaest saborskih zastupnika. Imate neke inače saborske zastupnike koji od početka mandata možda su tri puta bili u sabornici. Dakle, to nije pitanje je li oni bojkotiraju iz političkih razloga. To nema veze s tim. Jednostavno oni ne rade, ne dolaze na svoj posao. Imaju status saborskog zastupnika. Na žalost srozavaju instituciju Hrvatskog sabora na taj način.
Hvala. Kolega Burić, povreda Poslovnika izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, povrijeđen je Poslovnik po članku 209. Ovdje se raspravlja, replicira o nečemu što uopće nije točka dnevnog reda. Prema tome, kad pričate o potrebi sankcioniranja onih koji ne dolaze ovdje na sjednice Sabora onda bi trebalo progovoriti o tome i o nužnosti sankcioniranja također zastupnika u Hrvatskome saboru koji su svojim sjedenjem ali nečinjenjem ništa da spriječe besprimjernu pljačku hrvatskoga naroda, hrvatskih građana i to bi trebalo sankcionirati i one koji su sjedili … [[Govornik isključen, ne čuje se.]] koji su slijepo gledali i čuvajući svoju fotelju da se … [[Govornik isključen, ne čuje se.]]
Ne znam što je bilo povrijeđeno, ni šta je ispravljeno. Ali o.k. Ja apeliram držimo se što je moguće više teme. Nemojmo si dobacivati, nemojmo se vrijeđati. A na redu za raspravu je uvaženi kolega Davor Huška. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja ću se pokušati zadržati na zakonu o kojem danas raspravljamo i reći da je ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju u biti završno usklađivanje naših potpora sa Europom u predpristupnom razdoblju. U njega su ugrađeni rezultati svih pregovora vezano za 11. Poglavlje – Poljoprivrede i ruralnog razvoja i po svemu sudeći ti pregovori su bili iznimno uspješni što omogućava dobre perspektive našim poljoprivrednim proizvođačima, korisnicima različitih potpora. Može se reći da se ovim Zakonom u najvećoj mogućoj mjeri donosi okvir za iduće dvije godine, znači za 2012. kao i za 2013. godinu što će u biti, biti i prva godina punopravnog članstva Hrvatske u Europskoj uniji. A što nam donosi vrijeme u 2013. Odnosno nakon ulaska Hrvatske u Europskoj uniji? Donosi nam kako smo čuli jednu izdašnu financijsku omotnicu, financijski paket Europske unije težak 373 milijuna eura za što je godišnji limit za izravna plaćanja. 9,6 milijuna eura za razminiranje obradivih poljoprivrednih površina i 333 milijuna potpora za ruralni razvoj što se nakon druge godine članstva, znači 2014. godine uvećava za 20 do 25% iz nacionalnog proračuna kao obvezno subvencioniranje. To je dvostruko više nego u drugim zemljama, novim članicama Europske unije a više od 5 milijardi godišnje ukupno sredstava što je daleko više nego što to imamo danas za potpore poljoprivredi i ruralnom razvoju. Znamo da one iznose oko 3 milijarde i 900 milijuna kuna što nije smanjivano i što je značajan iznos s obzirom na kriznu situaciju u kojoj se nalazi i naša zemlja. Kad govorimo o ovim sredstvima, jel' kao stanovnik zapadne Slavonije koja još uvijek muku muči sa nerazminiranim poljoprivrednim i ostalim površinama posebno mi je zanimljiv ovaj podatak da 9,6 milijuna sredstava će biti odobreno upravo za razminiranje obradivih površina, ogromnih obradivih površina koje su jedan veliki potencijal za poljoprivrednu proizvodnju ne samo kod mene u zapadnoj Slavoniji na području mog grada, nego u cijeloj Lijepoj našoj. I to predstavlja jedan potencijal za poljoprivrednu proizvodnju posebice za ekološku proizvodnju koja pretpostavlja da zemljište miruje određeni broj godina, kao preduvjet za ekološku proizvodnju, a naše zemljište na žalost zahvaljujući minski sumnjivim područjima evo u nekim dijelovima Hrvatske miruje više od 20 godina. Znači, od početka Domovinskog rata. To držim da je stvarno jedan zanimljiv i bitan iznos i vjerujem da ćemo u budućim godinama riješiti problem minsko sumnjivih područja na prvom mjestu onih bitnih za stanovanje, a na drugom mjestu izuzetno bitnih obradivih poljoprivrednih površina kao jednog velikog potencijala. Tu bih rekao nešto i sa stajališta korisnika ovih potencijalnih potpora u području poljoprivrede i ruralnog razvoja gdje kao jednu skupinu vidim poljoprivredne proizvođače. Znači, isključivo i uglavnom najvećem dijelu za poljoprivredne potpore, a kao drugu skupinu jedinice lokalne, regionalne samouprave kao uglavnom potencijalne korisnike potpora za ruralni razvoj. Pitanje se postavlja kod ove prve skupine poljoprivrednih proizvođača da li su oni spremni za povlačenje ovih ogromnih sredstava za koja vidimo da su daleko veća nego što danas imamo u našem državnom proračunu, po jednoj metodologiji koja je daleko ipak kompliciranija i složenija nego što danas poljoprivredni proizvođači participiraju u potporama za poljoprivredu u našem državnom proračunu. Ja držim da su u najvećoj mjeri spremni zbog toga što je proveden cijeli niz edukacija gdje su poljoprivrednici obučeni kako pripremiti projekte, kandidirati i povući sredstva iz fondova Europske unije već u današnje vrijeme, a dobar primjer je bio program SAPHARD-a gdje smo imali jedan dobar trening svi skupa za pripremu projekata povlačenje sredstava i naravno tu je za one koji ne mogu, ne znaju sami povući sredstva jedna dobro organizirana institucionalna podrška koja kroz potporne institucije, a tu mislim na razini županija i regija razvojne regionalne agencije na razini gradova i općina, pa i šire naravno poduzetničke centre koji su financirani od strane jedinica lokalne samouprave, regionalne samouprave, a njihov rad potpomažu i resorna ministarstva sa značajnim sredstvima, i u konačnici to su privatni konzultanti koji također pripremaju programe i koje poljoprivredni proizvođači mogu angažirati u ovoj priči oko pripreme projekata. Tu se postavlja još jedno pitanje, a to je da li će i ubuduće biti ova pretpostavka i uvjet da se kompletan projekt financira unaprijed, da se nakon toga uspješno realiziranog programa projekta povlače sredstva iz programa pristupnih fondova Europske unije, što našim poljoprivrednicima predstavlja jedno ograničenje, jednu prepreku, jer naravno da nitko nema dovoljno novaca da kompletnu investiciju, kompletan projekt u cijelosti isfinancira pa da nakon toga povlači sredstva, refundira ih iz fondova Europske unije, no i tu se pojavljuje jedno dobro rješenje, evo baš neki dan sam nazočio jednom predstavljanju kreditnih linija Hrvatske banke za obnovu i razvoj gdje su predstavljene mogućnosti upravo za te potrebe i poljoprivrednih proizvođača, i jedinica lokalne samouprave, gdje oni mogu premostiti kroz povoljne kredite Hrvatske banke za obnovu i razvoj, i upravo to razdoblje realizaciju projekta, financiranje projekta, pa do konačnog povlačenja sredstava iz pristupnih fondova Europske unije, kažem kroz povoljne kredite, kroz relativno jednostavnu proceduru da dođu do tih kreditnih sredstava isključivo za te namjene, znači financiranje projekata koji su odobreni u pretpristupnim fondovima Europske unije, i to vidim kao jednu mogućnost da se pomogne i poljoprivrednim proizvođačima, a posebice jedinicama lokalne samouprave. Drugi potencijalni korisnici ovih potpora za ruralni razvoj su u najvećoj mjeri jedinice lokalne samouprave, i tu mogu reći nekoliko riječi, evo i kao čelnik jedne jedinice lokalne samouprave koja ima dobra iskustva u povlačenju sredstava iz pretpristupnih fondova, evo ne tako davno grad Pakrac je dobio još jedan program iz poslovne infrastrukture iz programa IPA gdje smo dobili više od milijun eura sredstava za provođenje jednog programa koji je pozitivno ocijenjen u programu IPA, a to je samo jedan u nizu od 15-ak programa koje smo u zadnje dvije, tri godine uspješno kandidirali, napisali i vjerujem da će i on biti uspješno realiziran kao i ovi prethodni programi na području našeg grada, pa i šire. Jedinice lokalne samouprave kao korisnici znači potpora za ruralni razvoj koriste i koristit će sve više ove potpore po uvjetima propisanim od Europske unije. Imali smo stvarno priliku od CARDS-a, do PHARE-a, do IPA-e dosta toga naučiti, tko je bio spreman investirati u ljude, u edukaciju, u poduzetničke centre, u razvojne agencije, taj je stvarno bio u mogućnosti da u ovih zadnjih nekoliko godina stvori jednu ekipu koja zna napisati program, kandidirati program, povući sredstva, i provesti, realizirati, znači program u cijelosti na dobrobit zajednicu u kojoj živi. No tu vidim dva momenta na koja trebamo obratiti pažnju, možda ne u našem gradu gdje smo stvorili jednu dobru institucionalnu podršku, ali u drugim manjim općinama i gradovima, pa i većima evo i u našoj županiji na žalost glavni grad županije nema iskustava sa sredstvima Europske unije i pitanje je kad će ih imati dok je ova vlast u Požegi, da se i njima pomogne na određeni način, znači da se educiraju djelatnici jedinica lokalne samouprave za pripremu projekata, da se koristi mogućnost korištenja usluga potpornih institucija koje postoje, primjer naš poduzetnički centar radi 11 godina u Pakracu ima stvarno dobra iskustva i spremni smo pomoći drugima, ima takvih centara Bogu hvala sve više u Hrvatskoj. I drugo je pitanje koje se otvara obveza sufinanciranja određenog postotka u pojedinim projektima koje mora premostiti, odnosno isfinancirati jedinica lokalne samouprave. Tu se nalazimo u jednoj situaciji gdje s obzirom na mali fiskalni kapacitet, manji gradski i općinski proračuni nisu u mogućnosti svojim sredstvima pratiti sufinanciranje programa Europske unije, jer se danas nalazimo u situaciji da u naredne dvije godine trebamo osigurati 200 tisuća eura za praćenje ove IPA-e koja je odobrena, i jednostavno to dovodi do blokade kompletnog funkcioniranja gradskog proračuna, ako ne iznađemo sredstva negdje drugdje. Nema smisla otpustiti 5 teta u dječjem vrtiću, pa sa tim sredstvima onda financirati, sufinancirati programe Europske unije, jednostavno moramo razmišljati na dva načina, ili ići u kreditno zaduženje ili ići sa jednim prijedlogom da se na razini države osnuje jedan financijski fond koji bi pomogao jedinicama lokalne samouprave sa manjim fiskalnim kapacitetom da ne izgube programe koji su im odobreni zbog toga što ne mogu osigurati sredstva potrebna za sufinanciranje tih programa. Mislim da je to jedan značajan program, razgovaram dosta sa kolegama načelnicima, gradonačelnicima, pomalo nailazimo svi na tu jednu prepreku, i evo to je jedna možda i ideja da se razmišlja o jednom takvom fondu na razini države koja bi pomogla jedinicama lokalne samouprave slabijeg fiskalnog kapaciteta, naravno na ratom stradalim područjima, područjima od posebne državne skrbi, da ne ostanu bez tih izdašnih sredstava, bespovratnih sredstava Europske unije, zbog toga što ne mogu osigurati udjel od 10, 20 ili 25%. Naravno podržavam donošenje ovog zakona, i vjerujem da će on pomoći i dalje da se Hrvatska ravnomjerno razvija i da će pomoći da hrvatsko selo ide u jednom još boljem pravcu prema Europskoj uniji. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. 13 je i 30 pa ćemo mi na pauzu, kao što je uobičajeno, jer imamo prijavljeno na vašu raspravu 8 replika i to Suzana Bilić Vardić, Franjo Lucić, Boro Grubišić, Nevenka Marinović, Đurđica Sumrak, Stjepan Milinković, Marija Burić Pejčinović, Neda Klarić, vas kolega Huška molim radi odgovora da dođete. Znači nastavit ćemo sa tim replikama, nakon toga Šima Đurđević rasprava.
Nastavak sjednice. Replika, gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Evo, nažalost kolega Huška nije ovdje nazočan, ali njegova rasprava kao i rasprava većine kolega i kolegica je sadržavala onu činjenicu koju treba istaknuti, a to je uspjeh Vlade RH u pregovorima u Poglavlju 11. – Poljoprivreda i ruralni razvoj koja se ogleda u ispregovaranim najpovoljnijim uvjetima financiranja za naše poljoprivrednike u odnosu na ostale zemlje koje su ulazile u EU. I to smatram treba ponavljati hrvatskoj javnosti i hrvatskim građanima i poglavito poljoprivrednicima. A da je tome tako, evo i zato sam se javila za repliku, iznijet ću primjer vlasnika jedne od šećerana u RH, a znamo da postoje 3. Gospodin Zadro vlasnik šećerane u županiji koji je iskreno priznao kad je bilo govora o proizvodnim kvotama i izvoznim kvotama za šećer da u startu nije bio zadovoljan postignutim kvotama, ali kad je izašao van, kad je razgovarao sa kolegama koji su ga pitali na koji način i kako je RH uspjela dobiti tako visoke kvote na kraju je i sam shvatio i priznao na javnom skupu, na javnom mjestu i ministru Čobankoviću i predsjednici Hrvatske vlade gospođi Kosor da je Hrvatska vlada odradila izvrstan posao. Inače u dopodnevnoj raspravi puno se govorilo inače o kulturama, o maslinama, o ulju, o vinovoj lozi i vinu, ali mislim da treba reći, kolega Huška i ja smo iz Slavonije, iz Požeško-slavonske i Brodsko-posavske županije, u Slavoniji inače ima šećer, odnosno šećerane koje su najvažniji izvozni domaći poljoprivredni proizvod. I kad već govorimo o svim uspjesima Hrvatske vlade ja moram iskoristiti ovu priliku i reći, prenijeti hrvatskoj javnosti ono što je rekao gospodin Zadro – mjere gospodarskog oporavka Vlade RH pomogle su mu na sljedeći način: u ovoj godini samo na uštedama na plinu 25 milijuna kuna koje je uštedio na odluci Vlade o smanjenju plina za gospodarstvo, cijene plina za gospodarstvo, on ih je uložio u povećanje otkupne cijene svojim kooperantima za šećernu repu pa umjesto 250 po toni dao 300 kuna kooperantima. Što je također potvrda i dokaz da evo uz uspjehe koje smo napravili u pregovorima da i mjere gospodarskoga oporavka Vlade RH daju rezultate. Hvala lijepo. I ispričavam se gospodine potpredsjedniče … [[Govornici isključen mikrofon, ne razumije se.]]
Ma nije se ugasilo ništa. Gospodin zastupnik Boro Grubišić, replika. Nema ga. Gospođa zastupnica Nevenka Marinović.
Hvala potpredsjedniče. Evo kolega Huška je spomenuo minirano poljoprivredno zemljište, a ja ovdje želim ukazati da je upravo to minirano poljoprivredno zemljište potencijal i za ekološku proizvodnju i držim da je dobro da je utvrđen ovaj proračunski okvir za mjere ruralnog razvoja koje su dopuna izravnim plaćanjima jer to su plaćanja upravo za ovu ekološku integriranu proizvodnju, a želim i na primjeru Zadarske županije, znači ekološke proizvodnje na Zadarskoj županiji pokazati da je jedan dio tog miniranog područja nakon oslobađanja od mina izuzetno dobro iskorišten za ekološku proizvodnju. Tako da je upisnik ekološke proizvodnje upisan na području Zadarske županije 41 proizvođač na značajnim površinama, da imamo prvo ekološko maslinovo ulje proizvedeno na Dugom otoku. Što se tiče maslinarstva imamo 10 proizvođača, mnogi maslinici su podignuti na unaprijed očišćenom području od mina, da imamo i prvo ekološko vino na području Zadarske županije na Nadinu, da imamo velike površine pod kojima je i krmno bilje u funkciji proizvodnje mlijeka, znači ekološku proizvodnju smokava, povrća, ali i imamo koza i ostalog. Želim ukazati na ovaj tih izvoz, znači preko turističke potrošnje koju naši proizvođači prepoznaju i koriste da bi dobili bolje financijske efekte. Ali uspjeh ekološke proizvodnje ne mjeri se samo u kilogramima ili tonama proizvedenog već želim ukazati i na doprinos u očuvanju prirodnih vrijednosti, odnosno bogatstava RH, a to je tlo, voda i zrak. Na tome temeljimo, znači i turizam i gospodarski razvoj, ali i povećanje kvalitete života i zdravlja naših ljudi. Ovo prvo je mjerljivo, a ovo drugo neprocjenjivo. Moramo biti svjesni toga, Vlada Republike Hrvatske je svjesna toga i potiče upravo ovakvu proizvodnju što se vidi iz ovog prijedloga zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak, izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedavajući. Ovako, kolega Huška je govorio i o korisnicima. Ja bih htjela evo reći kako korisnici koji obavljaju poljoprivrednu aktivnost u sektoru goveđeg mesa, mlijeka i mliječnih proizvoda ili sektoru općeg i kozjeg mesa a koji ne posjeduju prihvatljive hektare u prvoj godini primjene programa jedinstvenih plaćanja dodjeljuju im se posebna prava čija vrijednost ne smije prijeći 36 tisuća kuna po pravu uz uvjet da zadrže najmanje 50% obujma poljoprivredne aktivnosti izražene kao broj uvjetnih grla iz osnovnog stada u odnosu na referentnu godinu. To je jako važno, u stvarnosti važno za ovakve korisnike. I ono što je još važno reći vezano uz pregovaranje i na koji način je u stvarnosti ovo odlično izvršeno, a to je da je ključno da će jedino Hrvatska imati mogućnost da već u 2013. godini dopuni ta plaćanja do 100% iznosa, naravno mi ovdje želimo naglasiti da je potrebna i maksimalna odgovornost što podrazumijeva i poštivanje rigoroznih uvjeta kontrole koje propisuju u EU. Hrvatskoj je apsolutno u interesu da poštuje ta pravila jer je to na koncu i jamstvo da će potpora doći u prave ruke, a znači kod onih koji tu potporu u stvarnosti i zaslužuju. Uspješno okončanim pregovorima smo i u ovom području pokazali da smo gotovo dvije godine prije ulaska uspostavili pouzdan sustav nadzora trošenja sredstava za izravna plaćanja sukladno pravilima EU što je većina novih zemalja prije nas uspijevala postići tek neposredno prije ulaska, a neke čak i nakon toga. Dakle, mi smo dvije godine prije nego što smo ušli već uspostavili ovakav sustav nadzora. Hvala.
I gospođa zastupnica Marija Burić Pejčinović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Huška je u svom izlaganju spomenuo dosta važnih stvari, a ja bih se osvrnula na jednu, a to je na njegov pledoaje za pripremu na lokalnoj razini za korištenje fondova. Pakrac je ja to znam dugi niz godina, izvrstan primjer jednog kraja, mjesta, općine koja je unatoč velikim razaranjima koja je proživjela zapravo od početka se iznimno dobro postavila u odnosu na fondove tako da ima seriju, niz odličnih rezultata u programu CARDS, FAR, IPA I dalje mislim da treba slušati takve primjere jer kontra uvriježenom mišljenju koje šire ljudi koji malo znaju o korištenju fondova ispada da u Hrvatskoj na lokalnoj razini nitko ništa ne zna raditi. Mi smio čuli jutros cijeli niz odličnih primjera i mene veseli iznova čuti da naše manje sredine se sve bolje pripremaju. Međutim, mislim da je ovo mjesto dobro za reći da treba nekoliko pretpostavki da bi se ti fondovi dobro koristili. Jedno je svakako inicijativa s lokalne razine, drugo je ljudi koji će to raditi i treće ti ljudi naravno moraju steći zvanja i vještine i o tom svemu smo od kolege Huške dosta toga čuli. Međutim, ima druga strana koja je isto tako važna i u vremenu koje dolazi pred nama postaje sve važnija i zapravo je izazov ne samo u Hrvatskoj nego i u drugim zemljama koje koriste ovakvu vrstu fondova. To je sufinanciranje, sufinanciranje bilo koje veličine da ono uvijek predstavlja dodatni napor za lokalnu i regionalnu samoupravu. Utoliko bih ja podsjetila na to da se o tome nije počelo razmišljati sada nego da je vlada na tome o tome razmišljala i već napravila nekoliko stvari. naime, u Zakonu o izvršenju proračuna je dopušteno zaduživanje preko one granice koja je inače dopuštena za one vrste zaduživanja kada se radi o fondovima, dakle to je bila jedna od prepreka koja je nekim sredinama onemogućavala sufinanciranje i s druge strane u Zakonu o proračunu za 2011. godinu već je predviđeno više od milijardu kuna upravo za ovo područje po različitim ministarstvima i zapravo ovo bih željela reći da se ubuduće treba svakako računati da u sljedećim proračunima treba na to računati jer uvijek će biti sredina koje će imati problema sa sufinanciranjem, a ono je sine qua non, ono je nužni i bez njega ne može ići dalje. Hvala.
Hvala. I gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić. Gospodin zastupnik Šimo Đurđević. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. ja bih u početku odmah pohvalio cijenjene kolege i kolegice koji su pregovarali o poglavlju 11. a čujte kada se nešto pregovara ne može čvrsto stajati iza nekih stavova, pregovori su kompromis, ali mi smo u odnosu na ostale zemlje koje su pristupale Europskoj uniji, mislim ovo naše poglavlje poljoprivrede, ribarstvo i ruralni razvoj da je dobro pregovarano, ali vidljivo je i to da sve ove godine državni proračun, je ulagao izdvajao sredstva za potpore na način da su se potpore davale za sve kulture koje su zasijane, a posebito je tu važno naglasiti kapitalna ulaganja na opremu, sredstva, pa čak i na kupovinu zemlje bilo državna ili u privatnom posjedu. Zašto je to sve radila Hrvatska država? Zato da bi naš hrvatski poljoprivrednik 2013. godine ulaskom u europsku uniju bio konkurentan na tom surovom ja bih rekao, Europskom i svjetskom tržištu kada se tiše poljoprivrede. Evo nekoliko prijedloga s moje strane koje sam zamijetio krećući se po našim slavonskim selima što bi se još moglo popraviti do ulaska u europsku uniju. zakon o raspolaganju poljoprivrednim zemljištem. Vi jako dobro znate kolegice i kolege da imamo 4 oblika raspolaganja, to je povrat, prodaja, koncesija i zakup. DA je to dato u amanet općinama i da su ja vjerujem 99% općine sačinile svoje programe raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Da li Ministarstvo poljoprivrede a ja bih rekao u svezi sa odvjetništvom moramo dame i gospodo požuriti da vratimo one parcele onim ljudima, osobama kojima je komunistički sustav to oduzeo. Taj posao znam da je pri kraju, ali nije završen. MI do ulaska u europsku uniju moramo tu knjigu zatvoriti da se ti ljudi obeštete. Ako su njihove parcele u dreniranim tablama dobiti će tamo gdje su to općine svojim programom predvidjele. I moramo striktno provoditi Zakon o okrupnjavanju parcela. Kada se tiče brdsko-planinskih krajeva poglavito tamo u Slavonskom brodu vikend naseljima, tu je situacija dosta loša kada se tiče okrupnjavanja, i izmjere poljoprivrednog zemljišta. Nema niti jedno od ova četiri oblika raspolaganja ako nije učinjena izmjera tamo gdje to nije učinjeno. Stoga sredstva županijskog, općinskog proračuna gdje se vrši izmjena i državne geodetske uprave kada se udruže, mi možemo iz tih sredstava napraviti veliki posao da gro toga u Hrvatskoj odradimo, poglavito u tim brdsko-planinskim i u priobalju gdje su te čestice nesređene jer imamo nasljednika razno raznih po svim kontinentima, i meridijanima. Vrlo bitno što želimo naglasiti a to je stalna edukacija naših poljoprivrednika, tu smo uključili još više energičnije treba uključiti ljude sa poljoprivrednih fakulteta, poljoprivredno-tehnoloških fakulteta i naših instituta koji su na proračunu Republike Hrvatske. Mislim da tu treba iz dana u dan naučiti ne samo posao onaj grubi frezanje, podrivanje nego je bitno prehrana bilja, zaštita bilja u ovom modernom svijetu a poglavito ih educirati kada se tiše ekološke proizvodnje. Mislim da moramo nastaviti poglavito rad, edukaciju kada se tiče ekološke proizvodnje i nastaviti proces navodnjavanja tamo gdje je to moguće u onim županijama, onim općinama, koje su sačinile programe navodnjavanja na svome području. I nešto što je po meni vrlo bitno, uvedena je kontrola potpora, ne može se više opstruirati ili dobiti potporu za ono za čega nisu u početku moramo ruku na srce, priznati da je toga bilo. Kada se tiče kapitalnih ulaganja poglavito u farme, višegodišnje nasade, kapitalno ulaganje u skupe strojeve znamo da je hrvatska država, to sam već rekao, isplatila povrat. No međutim taj povrat su neki naši poljoprivrednici iskoristili u neke druge svrhe, kupovanje skupih automobila i nakon dvije godine počeka kada su došli anuiteti na red, onda su upali u određene poteškoće. Po meni bi bolje bilo taj povrat sredstava da je išao nazad prema banci onda bi te anuiteti rate bile jeftinije za našeg poljoprivrednika i onda bi mogao lakše se nositi sa proizvodnjom i lakše se nositi sa onom ratom koja ga čeka, da li je to mjesečna, tromjesečna, dva ili četiri puta godišnje kako je tko ugovarao sa bankom koja je pratila taj OPG ili tog poljoprivrednika. Dame i gospodi, ja ću također podržati Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Jerko Rošin. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče. Ja ću isto podržati prijedlog ovog zakona kao što je kolega Šime kazao i kada to rečem onda bi ispalo da ništa ne treba ni govoriti. Podupirem zakon pa onda nema šta, međutim ovo je ipak prigoda da se neke stvari i u vezi zakona i u vezi teme izgovore. Prvo, točka dnevnog reda je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju. U raspravi dominira poljoprivreda a ne ruralni razvoj. Ja bih se htio malo osvrnuti i na ruralni razvoj više možda nego drugi ne zanemarujući poljoprivredu. Ali bih najprije rekao zašto kažemo poljoprivredu a ruralni razvoj. Zašto ne bi mogao biti seoski razvoj? Zašto ta terminologija urbano, ruralno? Zašto ne bi bila agrokultura ako je ruralno itd.? pa ne znam da li se jezično radi na tome kako se nešto u Hrvatskoj zove, da li na hrvatski, da li na latinski ili ako se odlučimo na jedan tip terminologije zašto nismo dosljedni u tome? Nije to naravno vaš problem, to je problem mnogih drugih i ne samo ovog zakona nego i drugih zakona ali je to vrlo važno. Vrlo je važno u urbanističkom smislu kada govorimo o ruralnom razvoju, jer poljoprivreda se podrazumijeva uz ruralno uz seosko, ali seosko ne mora samo značiti ruralno. Seosko ima i drugih problematika koje nisu samo poljoprivredni i na kojima se može osnivati gospodarski razvoj. No, složio bih se s nečim što je bilo jutros, jer sam ja i jutros bio i pratio u sabornici i pratio raspravu sa replikom kolege Ivana Bagarića koji je ispričao jednu anegdotu sa našim marketinškim stručnjakom Skokom i njegovim iskustvom iz Amerike i rekao koliko zapravo mi sami o sebi govorimo loše ili sami sebe ne cijenimo. Neću sada reći da možda moja žena o meni govori lošije nego što govore druge ženske ali to tako isto biva. Ovo malo kao šala, tako da mogu spomenuti svoju ženu, njoj to nije drago, onda … Dakle, poljoprivreda i ruralni razvoj, da bi se uopće događali i jedno i drugo što je hrvatska Vlada već 8 godina na tome intenzivno radi i prepoznala je tu problematiku koja je izuzetno važna za ujednačeni razvoj Hrvatske države jer je davno već rečeno da Hrvatska nije samo Zagreb nego najmanje selo, da nema ni najmanje regije koja je manje vrijedna od druge, ustanovljeni su razni instrumenti potpore, povlastica, prednosti itd. ne bi li se stimulirao ruralni razvoj, posebnim zakonima koje smo donosili i za brdske terene i urbane prostore stradale u ratu i zaostale prostore itd. razne vrste potpora, razne vrste stimulansa da se to dogodi. Međutim, važna komponenta u ovome svemu skupa što zakon omogućava zloupotrebu onoga što zakon omogućava. Prvo dajem kompliment Šimi Đurđeviću, mene gledaj kada govorim, a ne njih, i ovaj koji je spomenuo o zloupotrebi instrumenata koji stoje na raspolaganju gdje se razni poticaj i sredstva povrata novca itd. namjenski za ono za što su predviđeni nego za mnoge druge stvari koje nemaju veze sa onim zbog čega su dati. Trenutak za ovakav zakon je vrlo važan, ja bih rekao izuzetno važan i tu bi podupro ono što je kolegica Pejčinović govorila, zato što je ona dala jedan poseban osvrt na tu temu sagledavan kroz pristup EU odnosno značaj poljoprivrede i značaj sela kao dijela regije u EU. Jedan od temeljnih elemenata koji se spominje u raspravama o vrijednosti, razlozima, racionalnosti, opasnosti o ulasku u EU bilo je upravo selo. I možemo svjedočiti pa iz razgovora s onima na koje se odnosi dakle Poljacima, posjete koje smo imali u Poljskoj gdje 80% seljaka bilo protiv ulaska u EU u strahu što će se sa selom dogoditi. Danas 80% seoskog stanovništva upravo je zadovoljno ulaskom u EU, jer da su postigli određene rezultate koje sami bez EU ne bi. Dakle, priprema za ulazak u EU na temu stanja na selu, na stanje poljoprivrede, ruralnih u urbanističkom smislu riječi, stanja je izuzetno važno. I zato ovaj zakon nije baš da ga se samo prođe, nego je ovo zakon jedan koji bi zapravo trebao ući u svijest u mentalni sklop nas da znamo što selo u buduće odnosno ruralni razvoj kao što je u velikom dijelu uvjetno rečeno civilizirane Europe barem u ovom smislu ne govorim o drugim aspektima Europe, nijedno selo nije selo. Da nijedno selo ne bi bilo selo u toj jednoj mentalnoj prispodobi jedne zaostalosti itd. vrlo je važna infrastruktura dakle da se selo ne osjeća selo, da otok nije izoliran nego na drugačiji način povezan, da je svako selo dostupno, ako ne asfaltom barem makadamom a ne da s ide pješke, iako su u tome učinjeni fenomenalni rezultati, mogu svjedočiti prošlog petka kada smo se Vedran Rožić i ja, nema ga tu, vozili autom, bila je bura nismo mogli preko sv. Roka i Maslenice, nismo mogli niti preko Gračaca direktno jer se radila cesta, prošli smo starom ličkom cestom ovaj donji dio. To je fenomenalno koliko je toga učinjeno, sagrađeno i koliko je taj prostor oživljen. Ali vozeći se autoputom ne dođemo do toga samo ne znam hoće li mi priznati troškove tog puta do Splita jer tu nema one kartice za naplatu, pa onda parika da se tu netko želi iskoristiti za radit, a to nije tako. Upadica se ne razumije./… Molim? Da nastavim, mogu? Na temu infrastrukture kao jednog tehnološkog napretka, urbanističkog tehnološkog napretka, … [[Ne razumije se.]] vrste infrastrukture ne funkcionira prostor. Isto tako vrlo je važna tehnologija da bi se određene poljoprivredne djelatnosti i druge djelatnosti mogle obavljati. Dakle pitanje tehnološkog napretka koji se sa takvim poticajem može omogućiti znači strahovito puno da selo ne bude selo ni u tehnološko-proizvodnom smislu, ali ni u tehnološkom smislu onoga što donosi civilizacija, a to je npr. brzi Internet kojega na Braču dugo vremena nismo mogli imati. Uza sva moja poznanstva sa državnim tajnikom itd. nije se to moglo riješit, ali se rješava i svaki dan je sve bolje i bolje. Dakle i ta je vrsta tehnologije vrlo važna, iako ne spada pod poljoprivredu, ali i poljoprivrednicima omogućava kvalitetniji život da bi se zadržali na selu, živjeli, radili i proizvodili na svoje i opće dobro. Nešto što je važno, što zakon ne može predvidjeti, ali Vlada se može ponašat to je da se proizvodnja koja se očekuje, koja se planira, koja se sprovodi garantirano bude i otkupljeno. Dakle, da ne dolazimo u situacije da ljudi proizvode i da sa svojim proizvodima ne znaju šta će. Ali isto tako iz opće državne politike da uvozna roba nije na štetu, zaludu su svi poticaji koje daješ selu ako on proizvede, a ničega nema. Počelo mi je gorit svitlo pa ću ovaj skratit. Na Islandu smo vidjeli da bi se puno poljoprivrednih proizvoda moglo prodat, poput ulja, poput vina, poput krava, a oni imaju čuvenu travu, lišajeve islandske famozne. Dakle puno toga bi moglo bit samo kad bi se mi potrudili. A ovo lokalna i regionalna samouprava mi nije drago, vuče na oni samoupravni socijalizam, liberalizam, komunizam, kapitalizam, kolonijalizam itd. Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče i kolege koje su imale strpljenja mene slušat.
Hvala lijepa. Samo je manjkala djevojka sa sela. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala. Pet replika. Prvi, gospodin zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Kolega Rošin, neću se referirat na ono što ste govorili o vašoj supruzi nego o tehnologiji. Naime, treba upozoriti na nekoliko činjenica koje otežavaju poljoprivredni razvoj, a time i razvoj ruralnog dijela. Kad ste govorili o tehnologiji, nedovoljno se brine o razini tehnoloških dostignuća, a nekada se i pogrešno primjenjuju pa je tako nabavljeno traktora u Hrvatskoj kapaciteta znatno većih nego što je potreba Hrvatska. Nedovoljno se koriste znanstvena dostignuća i primjena stručnih znanja, ali je veliki problem nedostatak kreditiranja poljoprivredne djelatnosti uopće. Nijedna komercijalna banka ne želi kreditirati poljoprivrednu djelatnost i tu je najveći problem. Čini mi se 80% ukupnih kreditnih plasmana u poljoprivredi da je realizirala Croatia banka, najmanja banka i sa najlošijom bilancom i sa najlošijim rezultatima koja je u državnom vlasništvu. Ono što još dodatno opterećuje poljoprivredu je nedostatak konkurencije u veleprodaji i maloprodaji za poljoprivredne proizvode i jedan paradoks ekonomski kad je poznato da je najteže proizvesti nešto. Jedino u poljoprivredi u Hrvatskoj je najlakše proizvesti, a najteže je plasirati i naplatiti svoje poljoprivredne proizvode. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Da bi reč rekel, ono što bi kazali. Ja sam zato i rekao, upalilo mi se svjetlo pa sam morao prekinut svoje govorenje, ali kolega Marić je taman nastavio sve one misli s kojima sam ja krenuo samo nisam imao po Poslovniku mogućnosti produžiti i reći sve što sam htio kazati. Ali činjenica je upravo to, ne postoji sluh da bi se obrazovna, intelektualna ili mentalna razina podigla na jedan viši stupanj, da bi se stimuliralo i financiralo to, da bi selo ne bi bilo selo, da bi poljoprivreda bila racionalnija i da se ne bi kupovalo više traktora nego što traktora treba i da se ne bi kupovali skupi traktori isto tako kao što je Mercedes bolji nego, neću reći Mercedes da ne bi bila reklama, ali skuplji auto u odnosu na neki jeftiniji auto. Hvala vam što ste umjesto mene kolega Mariću izgovorili te vrlo važne rečenice. Hvala.
I gospođa Nevenka Marinović.
Hvala. Kolega Rošin, govorili ste znači o razvoju ovog ruralnog prostora pa evo podsjećam da je i o terminologiji koja doduše nije Bog zna kako definirana, ali 92% prostora Republike Hrvatske je upravo taj ruralni prostor i zavrjeđuje sigurno pažnju i ne odnosi se samo na poljoprivredu i poljoprivrednu proizvodnju nego na mnoge grane gospodarstva. Kako je to područje tretirano recimo u razvojnim planovima Zadarske županije, evo ja ću pokušati reći. Upravo u ovom segmentu zauzima izuzetno visoko mjesto u prioritetima i mjerama razvojne strategije Zadarske županije. Nakon što je iz osnovne analize razvidno da je ruralno zaleđe i otoci da se oni kontinuirano bore sa problemima nerazvijenog gospodarstva, depopulacije, lošije infrastrukture i otežanih uvjeta poslovanja, ali i života stanovnika ovog dijela, a upravo radi očuvane i zaštićene prirodne, tradicijske i kulturne baštine koja se nalazi upravo u tim područjima, one imaju izuzetno jake preduvjete za održivi razvoj, prvenstveno kroz razvoj turizma u ruralnim područjima, a posebno agroturizma, ali nije zanemarivo ni tradicijskih obrta. Razvoj ruralnih područja znamo da je jedan od ključnih razvojnih prioriteta Republike Hrvatske, ali i Europske unije i najveći razvojni fondovi usmjereni su upravo na revitalizaciju i razvoj diversifikacija djelatnosti upravo u tim ruralnim područjima. Znači ne odnosi se samo na poljoprivredu nego na sve ostale, na manja ulaganja koja omogućuju povećanje kvalitete života, ali i stvaranje novih radnih mjesta i očuvanje baštine. Stoga je upravo to prioritet u županijskoj razvojnoj strategiji Zadarske županije prepoznato tako da su i mjere koje treba poduzimati u realizaciji toga postavljene u skladu znači sa tim visoko postavljenim prioritetima. Hvala.
Odgovor na repliku.
Hvala na replici isto tako, jer na neki način potvrđuje ovo o čemu sam razgovorio, ušli ste u moje područje malo jače pa vam mogu malo jače i odgovorit. Pred vama sjedi Marina Matulović Dropulić, zahvaljujući i njenom razumijevanju i još jednoga gospodina da ime sad njegovo ne izustim, je u u prošlom mandatu formiran Savjet za prostorno uređenje države. I upravo je išao za tim da se kontrolira cijeli prostor države, da se sagledaju svi urbanistički aspekti toga prostora. Da bi to funkcioniralo kako Bog zapovijeda rađene su razne analize, studije i planovi. I mogu vam najaviti da je sljedeći utorak u okviru akademije hrvatske HZU-a će biti prezentacija upravo Savjeta za prostorno uređenje, Vladinog Savjeta za prostorno uređenje države na čijem sam ja čelu bio u prošlom mandatu u četiri godine. Ovom mandatu je Stijepo Butijer i predstavit će se upravo sagledavanje problematike u kojoj je ruralna problematika posebno naglašena. Kao što ste vi govorili za Zadarsku županiju ja bih mogao lokalnije govoriti za moju Splitsko-dalmatinsku županiju gdje problematiku poznam, ali sam htio saborsku pozornicu, binu iskoristiti za, govorit o općim temama, o općem pristupu, o načelima, a ne konkretnoj problematici jer kao što je i zadarska tako i Splitsko-dalmatinska ima svoje probleme iz Zagore, priobalja i otoka. I to je specifičnost koja čini razliku u odnosu na sve ostale prostore. Hvala lijepa.
Hvala. I gospođa Marija Pejčinović Burić, replika.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja bih replicirala na dvije teme o kojima ste govorili. Prva je nastavak ove na koju ste kolegici Marinović odgovorili valoriziranje ruralnih sredina. Mislim da je izvrsno da u Hrvatskoj zapravo postoji već dosta utemeljeno razmišljanje o ovoj temi, jer zapravo u Europskoj uniji, a to je i posljedica je upravo ovaj dio koji se tiče ruralnog razvoja. Dakle, fondovi za ruralni razvoj da se vraća život u one sredine iz kojih je godinama odlazio. Kod nas je taj trend isto bio zamjetan. Međutim u europskim sredinama se sve više vidi trend u drugom smjeru. Međutim, da bi se on događao mora se naravno određene kvaliteta života podići, određene pretpostavke. Ja sam nedavno bila u Sisačko-moslavačkoj županiji na jednom predavanju. Imala sam sreću da je u publici bilo dosta ljudi koji su se bavili korištenjem fondova. I bila sam oduševljena time da je među njima bila jedna poduzetnica koja je došla iz Zagreba u tu županiju i koja je u međuvremenu se profilirala kao izvrsna poduzetnica koja proizvodi vrlo kvalitetni sir od kozjeg mlijeka. I ona naime počela dobivati nagrade ne samo u Hrvatskoj, nego i izvan zemlje. Dakle, taj trend da se ne samo da ljudi ostaju u sredinama iz kojih su potekli, nego da idu iz većih gradova u manje sredine mislim da treba bit na neki način i nešto o čemu svi mi trebamo razmišljati. I druga tema moje replike vama je ono što ste spomenuli zapravo referirajući se na nešto što je kolega Šima govorio, a to je zlouporaba fondova. Naime, upravo je dobro ono što nam donose europski fondovi, a to je da se uvodi više pravila. I u odnosu na novce koje dajemo iz naših vlastitih sredstava, dakle iz našeg proračuna i iz europskih proračuna. Naime, ta situacija u kojoj netko iz novca usmjerenog za određene projekte koristi za kupnju osobnog automobila je jednostavno nemoguće u europskim fondovima. I mislim da je to zapravo dobro da ta poruka dođe do naših svih onih koji će koristiti fondove, da nema lažiranja, da se fondovi, dakle njihovo korištenje vrlo velikim povećalima gleda u vrijeme dok to rade, ali i pet godina nakon što završe projekte. Dakle, pitat će se ako se trebala sagraditi neka farma je li ta farma tamo ne samo onda kad se gradila nego i prvu i treću i petu godinu nakon toga. Mislim da će to uvesti puno reda, a dio odgovora zašto smo u SAPARD-u bili relativno neuspješni upravo leži u tome. Naime, bili su novci na drugoj strani iz kojeg se moglo sa manje kontrola to promatrati. Mislim da će ova nova regulativa taj postotak iznimno smanjiti, ako ne i onemogućiti. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Hvala. Naravno praktički se dopunjavamo cijelo vrijeme jer tu postoji jedno suglasje pogotovo što smo i zajedno ta neka europska iskustva imali i vidjeli. U potvrdu toga postavio bih pitanje naravno znajući i odgovor šta bi kod nas jedan fakultetski obrazovan čovjek mogao raditi na selu, koje su mu mogućnosti da na selu i radi, koja je kvaliteta života, koja je kvaliteta ispunjenja slobodnog vremena, koje su to dodatne aktivnosti koje bi trebao imati. Zato sam kazao da pitanje i infrastrukture i tehnologije koja mu je dostupna je vrlo važno. Stalno gledam tamo, a da ne bi se vi uvrijedili pa ću se i vama okrenuti. Izuzetno je važno da selo ne bi bilo selo. Moj prijatelj Englez Andrew Park je sveučilišni profesor geologije u Redingu stanuje u mjestu daleko od Redinga 45 minuta vožnje u mjestu koje je kao Mravinci kod Splita, nikakvih problema nema. Svu infrastrukturu, sve šta mu treba ima tu. Ni na koji način nije odsječen od svijeta. Sve te Internet veze, svu tu tehnologiju ima i kao što živi on, kao sveučilišni profesor koji nije vezan uz poljoprivredu, dakle koji nije vezan uz selo, nego samo tu stanuje, a odlazi na posao. Naravno da je pitanje stvaranja uvjeta da bi i fakultetski obrazovane ljude dobili na selo ne samo radi svoje vlastite farme pa je on završio agronomiju radi sebe, nego općenito da bi te ljude dobili da. Međutim, to su iskustva Europske unije. Ali iskustvo zemlje ponovno ću kazati o Islandu u kojem smo bili, zemlje koja nije u Europskoj uniji, zemlje koja ima svega 320000 stanovnika, zemlje koja zapravo se sastoji isključivo od rasutih sela po obodu obale Islanda gdje se, gje je općina već od 500 stanovnika jer ne može bit, gdje je glavni grad Reykjavik svega 180000 stanovnika koja ima već svjetski priznatu tehnologiju u korištenju termalnih voda. Imaju no hau koji prodaju po čitavom svijetu pa ga prodaju i Hrvatskoj na dvije lokacije. Recimo jedna od njih je Križevci gdje su pronašli geotermalnu vodu pokazuje da ne moraš biti u Londonu da bi neke stvari mogao raditi svjetski relevantne, da se to može nalazit čak na Islandu koji je … [[Govornik se ne razumije.]] od čitavog svijeta dok dođeš do Reykjavika ima problema. Dakle, Zakon o poljoprivredi i o ruralnom razvoju je izuzetno važan jer on predstavlja kategoriju ne poljoprivrede samo kao poljoprivrede, nego poljoprivrede kao mogućnosti egzistencije ljudi u ruralnom prostoru i da bi onda o ruralnom prostoru, o seoskom prostoru mogli razmišljati na jednaki način kao i urbanom prostoru. Kad govorim urban onda mislim na gradskog a ne urbanizam kao općenito raspolaganje prostorom. Zato je ovaj Zakon važan to što ga podržavam manje-više. Dignut ćemo ruku kad bude trebat. Ali je važan ne samo kao slovo na papiru, nego praksa o kojoj je sad Marija u replici meni kazala gdje će nas zapravo međunarodne institucije, odnosno asocijacija u koju ćemo ući prisili da ne dozvoljavamo da nam se događaju te zlouporabe koje se kod nas događaju i kojih da nema bi bilo bitno bolje. Samo ono šta se dodaje za stočarstvo, ono stoku malog zuba recimo na Braču koza i ovaca ljudi dobivaju potpore da i ne znaju ni di su im ni koze, ni di su im ovce, ni šta će s njima činiti na Braču. Ovo nije protiv moga Brača, ali ilustracija jer je tako kako su. Hvala lijepo.
A za stoku krupnog zuba? Gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Rošin, kad ste govorili o cijelom konceptu ruralnog prostora vjerujem da ste to govorili i kao prostorni planer, vrstan prostorni planer, i ono što mislim da je vrijedno reći u ovoj raspravi da ustvari svi oni ljudi koji su ostali živjeti na hrvatskom selu su stvarni čuvari tog prostora, jer dok oni žive tamo ne raste šikara, proizvodi se hrana, vidi se dim iz dimnjaka, peče se kruh u krušnoj peći, odvija se stvarni život. Iz tog aspekta svi oni koji često prigovaraju velikim potporama koje se daju za hrvatsko selo i hrvatsku poljoprivredu nisu u stanju sagledati taj koncept o kojem govorimo, jer nije tu samo segment proizvodnje hrane, tu je segment i ulaganja u infrastrukturu, u izgradnju kanalizacija, vodovoda, škola, dječjih vrtića, dakle kompletnog jednog segmenta da bi se tim ljudima osigurao normalan život i da oni ostanu živjeti na selu, a ne da se svi sele u velike gradove. Ja sam malo računala za područje Sisačko-moslavačke županije iz koje dolazim ove četiri godine Vlada Republike Hrvatske je upravo kroz resore Ministarstva poljoprivrede, Ministarstva regionalnog razvoja, Ministarstva gospodarstva i ovaj segment koji pokriva zaštitu okoliša, energetsku efikasnost, obnovljive izvore energije, uložilo preko milijardu i 500 milijuna kuna, što je recimo dva godišnja proračuna grada Rijeke. Pa to nije mali novac koji je uložen evo samo u očuvanje, izgradnju i obnovu ruralnog prostora Sisačko-moslavačke županije, a tako je bilo i u svim drugim županijama. Dakle važno je ustvari pogledati cjelokupni ruralni prostor, tu se slažem apsolutno sa vama, vidjeti koje su prednosti tog ruralnog prostora i života u ruralnom prostoru i zbog čega mi podupiremo te ljude, jer su ti ljudi ustvari ljudi koji su sačuvali identitet hrvatskog naroda, i zato i zbog njih jesmo takvi kakvi jesmo, zbog njih imamo i naš jezik, i pjesmu, i nošnju i sve ono što nas čini Hrvatima.
Odgovor na repliku.
Je gospodine potpredsjedniče, ja naprosto sam prestrašen koliko se svi međusobno slažemo, koliko je među nama dobrih i pozitivnih vibracija, možda zato što je ta strana tamo prazna, pa sad mi međusobno kad razgovaramo širimo te valove međusobnog suglasja, ali je dobro da suglasja ima, pogotovo je dobro.
Tamo je, imate pravo tamo je velika praznina.
Tamo je praznina. Praznina nas popunjava.
U svakom pogledu.
Dakle, kolegica Petir je spomenula jednu temu naglašenije kojoj ja nisam dao toliko važnosti, ali zapravo je ta tema itekako važna, to je … [[Ne razumije se.]] , poljoprivreda je pitanje prehrane, pitanje hrane, bez hrane, neću sad ono početi ono znate u se, na se i ovaj, nego kazati da je poljoprivreda zaista važna jer je predstavlja prehranu i naravno šta se kolegica Petir izuzetno zalaže u svim svojim nastupima protiv GMO proizvodnje hrane, na čemu dobiva komplimente i sa moje strane, bez obzira šta smo mi raspravljali tu temu detaljnije, ali se u načelu slažemo u tomu svemu. Međutim ima jedna isto tu tema vrlo važna koja javnosti nije poznata baš na pravi način, i o kojoj bi bilo dobro progovoriti, odnosno je pojasniti. Mnogi govore da se poljoprivredi daje, a šta je to šta poljoprivreda vraća. Mnogi misle da se iz poljoprivrede ne vrati onoliko koliko se u poljoprivredu uložilo, zapravo da se ti efekti toliko ne pokazuju, zato bi bilo dobro u svim onim poticajima, sredstvima koji se daju, za koje se apsolutno slažemo da su potrebni, slažemo se da se ne zloupotrijebiti itd., kazati da se na svaku kunu uloženu u poljoprivredu multiplicira efekt kojega osjeća društvo u cjelini toliko i toliko, jer postoji osjećaj kod mnogih, postoji osjećaj da se u poljoprivredi daje, a da se zapravo nadoknađuje nešto šta poljoprivreda kao svojom proizvodnjom nije zaslužila i tu bi zabludu trebalo izbaciti iz misli sa konkretnim, argumentiranim pokazateljima. Dakle kad idemo na pšenicu, idemo kukuruz, idemo … [[Ne razumije se.]] ne znam na … [[Ne razumije se.]] idemo, što je taj poticaj donio, u čemu je beneficija koju onaj proizvođač dobiva, koliko je siguran u tu beneficiju da će ju imati, koliko će mu ona važiti u jednom određenom trenutku da bi onda sagledali je li zapravo ulog u poljoprivredu kao što je ulog u ribarstvo, kao što je ulog u brodogradnju itd. ima smisla, je li isplativ, je li dolazi na dobro. Hvala lijepo.
I gospodin zastupnik Dragan Vukić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Rošin u svojoj raspravi govorili ste o hrvatskom selu i većina, a složit ćete se samnom hrvatskog naroda prije 2. svjetskog rata je živjela uglavnom na selu. 30-ih godina 20. stoljeća Hrvatska je imala otprilike 36 milijuna stabala masline, da bi 90-ih bilo svega oko 3 milijuna. To je posljedica industrijalizacije zemlje i posljedica usudit ću se reći gonjenja ljudi sa sela u gradove. Tadašnji sustav je imao za cilj ljude sa sela preseliti u grad, kako oni bi postali na jedan način ovisni o državi i ovisni o sustavu, jer bogat seljak je bio opasnost za takvu državu. Kažem 90-ih smo imali 3 milijuna maslina. Nedavno prije 10-ak dana na Hrvatskoj televiziji je bila jedna emisija, odnosno jedan prilog o obitelji koja je prosvjedovala sa svojom stokom, jer je bila nezadovoljna raspodjelom zemlje. Pretpostavljam da je bar dio vas gledao tu emisiju. To je jedna dosta brojna obitelj, koja nema nikakvih kredita, koja živi od svoga rada, i tamo u emisiji se provukla jedna stvar, novinar je rekao otprilike da neki prigovaraju kako taj, jedan od tih momaka vozi Mercedes. Zašto ovo govorim? Govorim iz razloga što nažalost taj mentalni sklop koji je se zadržao iz vremena o kojem sam maloprije govorio još uvijek utječe na puno stvari u našem društvu danas. Taj mentalni sklop utječe na to da znači jednu vrlo vrijednu obitelj koja živi isključivo od svog rada i nema nikakvih kredita treba na jedan način ocrniti i treba im biti zavidno zato što oni imaju jedno auto. A ja mislim da bar jedna sedmina ili jedna osmina Hrvata danas vozi mercedes ili neki sličan luksuzni auto. Ali, u tom prilogu je istaknuto to kao problem. Htio bih gospodine Rošin da prokomentirate koliko i na koji način ta vrsta razmišljanja koči naš ukupni razvoj, uvođenje novih tehnologija, uvođenje novih sorti danas na selu i jednom riječju koliko ćemo se još dugo po vašem mišljenju boriti sa jednom takvom vrstom razmišljanja. Hvala.
Odgovor na repliku.
Moj dragane, pitanje nije ovako ono za na brzinu odgovoriti. Prvo, i moja generacija je odgojena na neradu. Nema rada do nerada, plaće do penzije i ako Bog da zdravlja ići ću na bolovanje razumiš, to je takva je bila tehnologija s kojom smo funkcionirali jer je rad bio i besmislen, rad nije imao neku svoju konkretnu svrhu. Plaću si dobivao koliko si dobivao, radio ne radio. Svoj eventualni vlastiti interes da radom stekneš nešto više pa da to oplodiš i ideš naprijed nije bio omogućen, nije se dozvoljavao. Prema tome, promijeniti taj mentalni sklop u kojem smo mi svi zainteresirani za što manje raditi, a ne za što više proizvesti. Ne samo radi nekog općeg dobra da to ne bilo neko farizejstvo nego zbog sebe samoga, to je teško kazati. U krajnjem slučaju korijene toga ste kazali vi u trenutku, na početku zapravo svog izlaganja jer je zaista točno da je onda komunistička propaganda izvukla ljude sa sela u grad ne zato što bi im u gradu bilo bolje nego zato da bi u gradu bili ovisni. To iskustvo je dokazano već i u 2. svjetskom ratu kad je i moja obitelj davala žuto za žuto jer prste nisi mogao pojesti, a kukuruza je trebalo. Prema tome se zlato davalo da bi se došlo do pure da bi se imalo što za jesti. Dakle to je tehnika, tehnologija koja je ušla. I kad on tebe dovede u grad, kad nitko nema jednu nogu na selu tome je u gradu vrlo slabo. Meni je otac bio činovnik, nama je bilo jako, jako teško. Mi smo jeli gulaše bez mesa, bakalare bez bakalara. Jedna slana srdela sa prezlom bi začinila cijelu zdjelu tjestenine. Jer bi prezla prenijela taj okus. Dakle, ja pamtim ta vremena ovisnosti bez sela. A tko je bio na Braču taj je imao svoj kupus, svoju … nešto je imao što je sam svoje kokoši i ostalo. Sjećam se Vinka Kardinčića u Bolu koji je imao sve svoje, od ribe, mesa, povrća i sve ostalo. Njemu je plaća gotovo ostajala samo za kupit ono što sam ne može proizvesti, šećer, brašno, čak i sol je mogao sam činit. Dakle, to je ključna tema i odgovor da mi moramo poraditi na tome da se zapravo treba živjeti od svog vlastitog rada, a ne od tuđeg rada i da nije rješenje u povećanju administracije i … administracije nego da je rješenje u povećanju proizvodnje koja će donijeti sve više, ali se rad mora cijeniti i rad se treba platiti. Apsolutno se rad treba platiti da se razumijemo iako nema onu pravu vrijednost. Jer moja socijalna osjetljivost nije nimalo manja od njihove, ako nije veća, jer se moja socijalna osjetljivost temelji na onome koji je i život dao za druge, a kamoli ne bi dao i ostalo. Ali ste dotakli usput jednu temu vjerojatno ne toliko namjerno, ali vrlo važnu. Da pojedini dijelovi našeg prostora ovise o politikama prostora na kojem nemamo ingerenciju. Na primjer tema Popovog polja. Jednog vrlo plodnog polja ili tamo gdje ste vi, odakle ste vi, gdje nastaju poplave samo zato što netko ne regulira odtok viška vode pa polje poplavljuje i imate velike štete. Dakle, u sagledavanju poljoprivredne problematike, ruralne problematike vrlo je važno ne samo regionalno promišljanje nego i međunarodno promišljanje jer ni u jednome trenutku polje ne prestaje zato što je tu granica između Hrvatske i BiH i zato što svi ti subjekti međusobno moraju biti povezani. Naravno to nije pitanje ovoga zakona. Ja mislim da bi ovaj zakon trebao regulirati, ali kad se ovaj zakon isčitava sa svim svojim elementima koji je onda u politici jedne zemlje, politici jedne Vlade, države koje je ta međunarodna suradnja je izuzetno važna. Jer meni danas naročito kroz temu habitata u kojoj sam kaže sa Filipina dolazi njihov predsjednik Senata i govori nama su poplave tamo gdje su nekad bile suše, a suše su gdje su bile poplave. Dakle, na globalnoj razini se događaju promjene na jednome mjestu koje utječu na drugo mjesto. Tako i ovo. I zato je isto tako važno kako se živi u gradu da bi se moglo živjeti na selu, odnosno kako se živi na selu da bi se moglo živjeti u gradu. Danas ne smije biti pitanje sela i grada ni u kojem razlika jer koji put tebi je doći do kazališta u gradu brže sa sela nego iz drugog dijela grada. Dakle, promišljanje regionalno i strašna su mi očekivanja bez obzira što ću zaključiti jel dobro ili nije sa ovoga skupa koji će u utorak biti u Akademiji gdje će se izlagati promišljanje o prostornom razvoju Hrvatske u cjelini. Koliko je taj elaborat dobar, koliko nije ne znam, nisam ga vidio, ali će biti interesantno čuti i predavači su vrlo zanimljivi i stručnjaci su u svome poslu. Hvala lijepa. Nema više nitko? Mogu sjesti?
Najljepše je to pri samom kraju ovako jedan velegovor i velegovori da. … [[Upadica se ne razumije.]] A ne od zastupnika Grubišića? On kaže da je od Filipina. … [[Upadica se ne razumije.]] Gospođa zastupnica Marijana Petir, izvolite.
Pa poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, zastupnice i zastupnici. Pa evo cijeli dan raspravljamo o Zakonu o potporama u poljoprivredi, ovo je izuzetno interesantna tema ali i prevažna tema kada sagledavamo budućnost Hrvatske poljoprivrede općenito. Moram reći da kolega Rošin me potaknuo da okrenem malo drugačije svoju raspravu govoreći o financijskim sredstvima, a ja bih rekla ono što on često govori nije u šoldima sve, ne može se sve mjeriti u novcima, ne može se sve novcem kupiti i postoje neke druge vrijednosti koje su same po sebi vrijednost, koje stječemo u sebi i koje vidimo oko sebe. Dakle, kada govorimo o poljoprivredi i kompletnom ruralnom razvoju onda je neizostavno reći da je vlada Republike Hrvatske u ove četiri godine kroz taj resor Ministarstva poljoprivrede uložila 20 milijardi kuna, da smo izvršili ono što smo obećali i ovdje je naš program upravo u ovom segmentu potpora, da smo vratili potpore obiteljskim gospodarstvima, da smo rekli da je svako grlo stoke važno, da je svaki hektar zemljišta važan i da smo to verificirali kroz zakonska rješenja koja smo ponudili i usvojili. Danas je 197 tisuća obiteljskih gospodarstava upisano i upisnik, danas od poljoprivrede živi oko 500 tisuća ljudi u Republici Hrvatskoj i to nije beznačajno. Oko 1 milijun hektara državnog poljoprivrednog zemljišta stavljeno je u funkciju jer izuzetno je važno imati zemljište da bi se proizvodila hrana. Ono što smo uspjeli napraviti, a za što je trebalo puno truda i vremena jest jedna sustavna i institucionalna organizacija Hrvatskih poljoprivrednih proizvođača koji su bili razasuti u mnoge udruge po prvi puta su za njih organizirani izbori bez utjecaja vlasti gdje su oni sami kandidirali svoje kandidate i birali svoje kandidate i tako je formirana prva Poljoprivredna hrvatska komora. Dakle, učinjeno je niz koraka i to dobrih i pozitivnih koraka kako bi se hrvatska poljoprivreda stavila na dobre osnove i na dobre temelje sigurno da su mnogobrojni izazovi pred nama posebno kada hrvatska jest na pragu ulaska u Europsku uniju ali je činjenica da je ovo vrijeme da se kaže sve ono što je dobro napravljeno, zato danas i raspravljamo jer ponekad se stječe dojam da neki naši zastupnici i zastupnice ne znaju za što su glasali, ne znaju kako stvaran život na terenu izgleda i u svemu vide samo ono što je crno, ne vide ono što je dobro napravljeno,a moj stav da je u hrvatskoj poljoprivredi da koliko god bilo teško jer Hrvatskom seljaku je uvijek bilo teško, i uvijek je bio nezadovoljan jer je to kruh sa tri kore, to je kruh koji je težak, ali sigurno da je napravljeno dosta pozitivnih stvari i njih treba u ovoj raspravi kada govorimo o potporama u poljoprivredi i spomenuti. Teško da će se moći valorizirati tih 20 milijardi kuna, ali kao što sam rekla postoje određeni segmenti koji su nemjerljivi, jer ne možete vi izmjeriti koliko god se trudili i pokušavali ja sam tražila i neke podatke kolika je vrijednost pčelarstva općenito u doprinosu za Hrvatsku poljoprivredu, ali ako znamo da se čovjek hrani sa nekih 100 usjeva a da pčele oprašuju preko 70% tih usjeva i ukoliko nestane pčela da će nestati ne samo biološke raznolikosti nego da će nestati 20 tisuća biljnih vrsta, da će nestati proizvodnje hrane, onda sigurno da nema tog novca koji bi se mogao valorizirati a uložen je u pčelarstvo jer je doprinos i pčelara i naravno pčela nemjerljiv u ovom segmentu hrvatske poljoprivrede o kojoj danas govorimo. I zbog toga vi ste spomenuli kolega Rošin, a ja ću ponoviti, zbog toga se zalažem i zalagala sam se posljednjih 10 godina imamo konačno rezultate i uspjeh da Hrvatska bude zemlja slobodna od genetski modificiranih organizama i drago mi je da tu našu inicijativu prepoznaju susjedne države, da su nas podržali i Mađari i Talijani i Austrijanci u tim našim nastojanjima jer naravno ako se želimo štititi onda moramo imati i takvo okruženje, a Hrvatska je mala zemlja sa relativno dobro očuvanim okolišem, Hrvatska je zemlja koja preko 50% svoje površine teritorija zaštitila u različitim kategorijama zaštite od parkova prirode, nacionalnih parkova pa sada i najnovije ekološke veze. I upravo je naša šansa u razvoju eko poljoprivrede i eko turizma, to ovaj Zakon prepoznaje kao razvojnu šansu Hrvatske i to je ono što ja pozdravljam i što smatram da je izuzetno dobro. ali ovaj Zakon prepoznaje i neke druge segmente, ovaj Zakon nije socijalni neosjetljiv, iako mnogi žele mnogi prikazati ulaganje u poljoprivredu kao neku ulaganje u socijalu, to su oni koji ne poznaju dobro ni hrvatsko selo ni hrvatsku proizvodnju, ali ovaj Zakon nije ostao neosjetljiv na onih 16 tisuća poljoprivrednih gospodarstava, ali sigurno 20 tisuća osoba koje se nalaze u mjeri potpore dohotku jer je ovim zakonom osiguran taj novac nekih 150 milijuna kuna i za 2012. godinu. Ovaj zakon isto tako nije neosjetljiv prema svima onima koji su dali primjedbe da imamo problem ako stavimo limit od 24 tisuće kuna kao obavezu za sustav poreza na dohodak ulazak u porez na dohodak što je obvezivalo poljoprivredne proizvođače da vode svoje posebno knjigovodstvo neki su se zbog toga odricali potpora. Dakle, razgovorom i sa Hrvatskom poljoprivrednom komorom i na proizvođačima na terenu taj limit smo podili na 48 tisuća kuna. Ono što svakako jest važno istaknuti u ovoj rapsravi jest to da možda u segmentu poljoprivrede su postignuti najveći uspjesi kada govorimo o pregovorima s Europskom unijom a to je da smo osigurali da našim poljoprivrednicima bude isplaćeno od 100% iznosa za izravna plaćanja. Uspjeli smo ispregovarati i to da nema prodaje poljoprivrednog zemljišta strancima i to 12 godina. Dakle, vodilo se računa o svim segmentima i vodilo se računa o tim svim segmentima na tragu upravo cjelokupnog koncepta očuvanja i Hrvatskog sela i hrvatske poljoprivrede. Jer bez hrvatskog sela nema našeg identiteta i o tome sam govorila ali bez hrvatskog sela nema niti proizvodnje hrane, a samodostupnost u proizvodnji hrane stvarni je temelj neovisnosti svake države i Hrvatska se tu ne može ponašati drugačije od drugih demokratskih i uređenih društava i poznato je ako gledamo ta uređena i demokratska društva da svako novo radno mjesto otvoreno u poljoprivredi otvara još dodatno dva radna mjesta. I zato novac koji se ulaže u poljoprivredu nije bačen novac, ovo je kompleksna tema koju treba gledati sa svih tih aspekata i proizvodnji hrane i očuvanja sela, očuvanja našeg identiteta ali naravno kompletnog života koji se odvija na ruralnom području u Republici Hrvatskoj. Zbog toga mislim da je ovaj zakon jedan veliki doprinos poboljšanju uređenja tog segmenta koji je nama u Hrvatskoj izuzetno važan i ja ću ga osobno podržati. Vjerujem da svi ovi argumenti koji su izrečeni tijekom cjelodnevne rasprave što samo pokazuje značaj ovog zakona će biti dovoljni argumenti da i neke kolege koji danas nisu u sabornici možda se ipak požele vratiti ovdje u sabornicu. Ja uvijek kažem mi ovdje polazimo od neke svoje osobne, vlastite odgovornosti i poprilično smjelo i hrabro reći da ćeš primati plaću, a da nećš raditi. To je preveliki luksuz koji mislim da se nitko ne smije dozvoliti posebno ne to tako javno govoriti kada veliki do građana RH još uvijek živi izuzetno teško. Hvala lijepo.
Hvala. Replike. Ima ih puno. Prvi gospodin zastupnik Jerko Rošin. Izvolite.
Ovo nemojte sada shvatiti kao osvetu zašto što ste vi meni replicirali. Naravno ja sam rekao da ja podržavam ovaj zakon prema tome u zakonu ima puno toga. Ja sam govorio sve ono što se u ovaj zakon treba nadograditi. I naravno da nije u šoldima sve, ima nešto i u zlatu, nekretninama, dakle ne mora biti sve u novcu. Sve što se ima dobro je što se ima. Isto tako pčelarstvo mislim da je važno, iako je jedan moj prijatelj rekao da mu kćer zuji po Zagrebu već dugo vremena nikako da prođe jedan ispit, pa da se pridružila tom pčelarstvu. Posebno se slažem s vama na temu da se određena ulaganja ne mogu tako transparentno jasno vidjeti u povratu uloženog novca. Mislim da je ta teza apsolutno točna i pozvao bih se na iskustvo autoceste gdje se nije moglo ulazeći u autocestu reći koliko će ta autocesta donijeti. Možda se čak zna koliko će donijeti novca u prolasku preko autoceste koliko će se platiti vozarine, to se može čak izračunati pretpostavkom koliko će vozila biti, ali ono što ta cesta izuzetno znači to je ona koja je ona mogućnosti otvorila prolazeći kroz one prostore kroz koje do tada ceste nije bilo ili nije bila tako brza da bi se to moglo koristiti. Na istu temu bih govorio sasvim suprotno od onoga koliko govore u Kukuriku koaliciji. Mislim da je most Pelješac izuzetno ekonomski važna investicija, a ne samo infrastrukturno. Naravno da je ona infrastrukturno ali kao što je autocesta otvorila mogućnost rada, tako bi i most na Pelješcu. Iskustvo jednoga mog prijatelja s Brača koji je najprije sagradio kamenarsku radionicu, pa je onda kamenarska radionica donijela kuću. A da je sagradio kuću ne bi nikada sagradio kamenarsku radionicu. Dakle, mislim da su te stvari izuzetno važne, ali nemojmo zaboraviti da piše u novinama da nitko neće da bere mandarine iako dobiva 200 kn dnevno i dobiva stan i hranu za to vrijeme. Dakle to nije dostatan novac da bi se 30 dana radeći, doduše što je više od onoga koliki je radni tjedan, ali ipak zaradilo jednu prosječnu plaću plus hranu. Jer ljudi radije stoje bez posla nego da se tom radu priključi. Hvala Marijana.
Odgovor na repliku.
Evo dok se vas dvojica dogovorite, ja bih samo potvrdila da stvarno nije u novcima sve i da za neke stvari u životu treba imati srce, ne samo … u excel tablicama jer onda nas to neće daleko odvesti. A takvo područje je područje kada govorimo o hrvatskom selu kada govorimo o tom prostoru koji je bio tijekom mnogo godina izložen brojnim izazovima i preživio je i ostavio zato što su bili tamo ljudi čvrstog karaktera i čvrste vjere, ljudi koji su znali tko su i ljudi koji su znali od kojeg su se stola digli i da će se za taj stol kad-tad vratiti. I zbog toga smatram da je važno govoreći o ovoj temi ne govoriti samo o poljoprivredi već i o tome što hrvatsko selo znači za biće hrvatskog naroda. A kada ste spomenuli most Pelješac kao investiciju koja nije samo ekonomska nego i infrastrukturna, ja bih rekla je to investicija koja govori nešto o našem suverenitetu. Da zbog suvereniteta RH mi moramo povezati sve dijelove RH, a most Pelješac zasigurno je jedna od takvih investicija koja bi trebala u smislu očuvanja suvereniteta biti i sagrađena.
Gospodin zastupnik Vukić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažena zastupnice Marijana, ovako temeljita rasprava o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori u poljoprivrednom i ruralnom razvoju s Konačnim prijedlogom zakona je upravo važna da kažemo da je poljoprivreda jedan od temelja Hrvatske države, a hrvatsko selo čuvar hrvatskog identiteta. To isto hrvatsko selo zaslužuje da mi ovako dugo raspravljamo o ovim izmjenama zakona. Zaslužuje hrvatski seljak i težak i ribar da mu Hrvatski sabor posveti jedan cijeli dan.
Odgovor na repliku.
Slažem se s vama kolega Vukić. Evo ponekad meni prigovaraju da je previše emotivno govorim o hrvatskom selu, ali to je zato što ja tom hrvatskom selu posvećujem svaki svoj dan i živim sa njima i smatram da im nije lako i ponekad imamo žustre rasprave i ponekad imamo dinamične rasprave i ponekad se možda ljutimo jedni na druge ali to je zato što jedni i drugi želimo samo dobro tom hrvatskom selu i želimo još više za hrvatsko selo jer mislim da hrvatsko selo zaslužuje to.
Gospodin zastupnik Goran Marić, replika.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice Petir, drago mi je da ste istaknuli važnost hrane i poljoprivredne djelatnosti, jer ako ćemo iz kuta Hrvatske isključivo promatrati onda moramo kazati da poljoprivreda može i mora postati temelj gospodarskog razvoja i gospodarskog rasta RH zajedno još sa turizmom i drugim djelatnostima, ali se mora temeljiti razvoj na tome. Ekonomsku politiku treba kreirati sukladno tim ciljevima, treba biti usmjerena isključivo u razvoj poljoprivrede. Bez sela Hrvatska ne može niti će uspjeti, bez vlastite hrane Hrvatska se neće prehraniti. Jest će plastičnu rajčicu umjesto domaće koja miriši na 50 m. to su ogromne razlike. Kada ste govorili da nije novac bačen, naravno da nije bačen, ali isto tako često se stručnjaci zapitaju kad znamo da nekad netko dobije i poticaj za zemljište koje nije nikada ni uzorao, je li onda poticaj dio ekonomske politike ili dio socijalne politike. Tu dolazimo često u raskorake. Kad govorite o milijun hektara, potencijal je znatno veći. Milijun i 300 tisuća hektara možemo sutra početi obrađivati i treba u to usmjeriti naše snage, u taj potencijal koji je ogroman. Zamijeniti uvoz hrane sa domaćom hranom, ali tu mora biti ono što ste kazali formiranje komore poljoprivredne, iskorak, ali previše je u Hrvatskoj usitnjenost posjeda i usitnjenost gospodarstava. Samo zajednički … [[Ne razumije se.]] mogu sebi priskrbiti i plasman određeni, a ne smije se događati da se krumpir iskopa i baca, ne smije se događati da se breskve oberu i bace iz protesta i ne smije se događati da rajčice doslovce kao plastiku jedemo, a imamo domaću. To je gospodarski zločin doslovno. A što je rekao kolega Vukić, pa zar ne smijemo imati bogata poljoprivrednika, zar ne smijemo imati bogata seljaka. Dapače, zaslužio je prije da bude bogat i da vozi Mercedes nego oni tajkunski sinovi, bankarski sinovi i fondomanski sinovi koji se rađaju sa BMW-ima i Mercedesima. Čim ugledaju svjetlo dana na ovom životu odmah imaju Mercedese. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Gospodine Marić, slažem se s vama da poljoprivreda treba biti doista temeljna i centralna gospodarska grana u Republici Hrvatskoj. Sigurno je to moguće, ali naravno da nije moguće bez ulaganja. I zato govorimo o ovakvim zakonima i nekim drugim zakonima jer su potrebna ulaganja da bi negdje stigli u konačnosti. Ja ću samo spomenut primjer turizma koji sa 18% puni proračun Republike Hrvatske. Pa nismo se mi počeli baviti jučer turizmom, bavimo se godinama. Bila su potrebna ulaganja i u hotelijerski sektor i u privatni sektor. Bilo je potrebno osmisliti cijeli taj koncept i pripremiti se da bi danas imali ovako dobru turističku sezonu, milijun turista više nego lani, znači sveukupno preko 11 milijuna turista došlo je u Republiku Hrvatsku i nisu došli samo na Jadran, došli su i na kontinent. Dakle nije to došlo preko noći nego su bila potrebna i ulaganja i mjere koje je hrvatska Vlada naravno kroz te resore i provodila. Kad govorimo o nepravilnostima, pa naravno, svaku nepravilnost treba kazniti, pa nije dopušteno varat državu. Onaj tko vara državu, bez obzira kojim se poslom bavio, mora za to odgovarati. Zato postoje zakoni, zato postoje inspekcijske službe. Kad sam govorila o poljoprivrednom zemljištu govorila sam da smo državnog poljoprivrednog zemljišta stavili u funkciji za negdje oko milijun hektara, ali slažem se s vama, potencijal je puno veći. Podsjetit ću ovdje, koalicijska vlast je predlagala ovdje zakon kako da se stavi i neobrađeno poljoprivredno zemljište koje je u privatnim rukama u funkciju pa su neki bili protiv toga pa je to Ustavni sud srušio jer Ustavni sud se danas u Republici Hrvatskoj stavlja u ulogu zakonodavca. Ovo što Hrvatski sabor donosi zakone to se vrlo često mijenja na Ustavnom sudu i trebalo bi pogledati koji su tu interesi. Ali je danas ono neobrađeno poljoprivredno zemljište u Republici Hrvatskoj koje je u privatnim rukama moglo biti obrađeno da je Zakon o poljoprivrednom zemljištu kakav smo predložili ostao na snazi. I o tom treba razmišljati i o tome treba razgovarati.
Gospodin zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa evo, ovaj zakon omogućuje da se jednostavnija i bolja provedba sustava potpore u poljoprivredi i ruralnom razvoju do ulaska u Europsku uniju, predložene su mjere nužne za ostvarivanje prava osnove za primjenu ostvarenih rezultata. No međutim, kada govorimo o poljoprivredi kao i o ruralnom razvoju zasigurno moramo reći da je naše selo bilo devastirano određeno vrijeme i da je kroz ovih proteklih osam godina zasigurno doživjelo svoj preporod. Ne onaj u punom smislu riječi, ali koristeći sve poticaje iz države, iz Ministarstva poljoprivrede kao i iz Ministarstva ruralnog razvoja zasigurno je selo došlo do oporavka, zasigurno je opstanak u tim ruralnim prostorima postao kvalitetniji kao što smo i čuli, od cestovne infrastrukture, vodovodne infrastrukture, od navodnjavanja, od kanalizacijskih kolektora i pročistača. Sve to se radi i gradi i zasigurno selo ima svoju perspektivu i budućnost, ima svoje mogućnosti da postane sa europskim standardima i da bude zasigurno konkurentno u svojoj proizvodnji. Točno je da ima još puno neobrađenoga zemljišta koje bi trebalo privesti svrsi i nužno je da iznađemo mogućnosti zakonske okvire kako bi ga stavili u punu funkciju proizvodnje i da ne bi se na tom zemljištu stjecali poticaji, a ništa se ne radi nego su šikare ili zapuštena imanja. Inspekcijske službe zasigurno trebaju biti pojačane i raditi svoj posao korektnije, više i bolje kako bi onaj koji proizvodi zasigurno imao dobre prihode, dobro živio, kako bi obiteljska domaćinstva zasigurno mogla ostvarivati dobar prinos sa svojih polja, ne rascijepati financijsku omotnicu, ne rascijepati poticaje na one koji ne obrađuju ili koji su svoje zemljište ostavili pusto. Mora se iznaći način kako još skoro milijun hektara staviti u punu funkciju.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Pa evo vi kolega Đakić najbolje znate da postoje oni koji su branili Hrvatsku i postoje oni koji su hranili Hrvatsku i zbog toga i ja zagovaram, to je dodatni argument, da zagovaram veća ulaganja u hrvatsko selo zato što smatram da upravo ta uloga i vrijednost hrvatskog sela ne može se mjerit nikakvim novcem. I slažem se s vama da smo nastojali evo ovo vrijeme učiniti maksimalne napore da se i društvena i socijalna i komunalna infrastruktura na hrvatskom selu obnovi, posebno u onim krajevima Hrvatske koja su teško stradala i koja su osjetila najviše posljedice rata. Vjerujem da će to bit prepoznato, da će ljudi koji žive tamo prepoznati to kao jedan doprinos upravo za njih i za njihove obitelji, ali da će možda i neki novi stanovnici sela uskoro doći na to selo. Jer naš je cilj da se kuće koje su na hrvatskom selu popune, da ne ostanu prazne, da u njima netko živi, da oni proizvodi koji se proizvode na hrvatskom selu da se prodaju na kućnom pragu. Mislim da za to jesmo stvorili uvjete i da jesmo stvorili temelje, a naravno da o svakom ovisi kojeg je on poduzetničkog duha i na koji način će najbolje prodat svoj proizvod. Mi kao država, regionalna uprava, lokalna samouprava moramo stvarati okvire. Ima onih koji ne rade kako treba i to je istina, ima onih koji lažno prijavljuju da su nešto zasijali, a nisu i zato smo donijeli zakone. U zakonima sve jasno piše i slažem se s vama da inspekcija mora biti i ažurnija i ekspeditivnija, ali to su minorni primjeri. Bilo bi loše da ovu raspravu ustvari prebacimo u polje one manjine koja nije dobra, koja je loša, koja nije u okviru zakona jer ima toliko pozitivnih i sjajnih primjera u hrvatskom poljoprivredi koji su zaslužili da o njima danas ovdje govorimo.
Gospodin zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući, uvažena kolegice Petir. Valja … [[Govornik se ne razumije.]] zaista izdvojiti, a vi ste to i u svom govoru rekli kada govorimo i o ovim potporama i mjerama koje su vezane i uz ovaj zakon, a inače kroz ulaganja u proteklim godinama u poljoprivredu da treba jasno povući distinkciju da i te potpore, ulaganje spadaju u domenu socijalnih zakona kao takovih ali su socijalno osjetljivi. To znači da kroz ulaganja posebice kada je riječ o manjim gospodarstvima, a i u potporama kroz ovaj zakon je jedan članak koji govori upravo o tome da se smanjuju određeni pojedini broj, dakle komada goveda odnosno krava. Dakle, valja konstatirati da je takovom politikom se upravo u sferu gospodarstva tim aktivnostima zapravo jednim dijelom ljudi i podvajaju od one socijalne kategorije i to svakako valja ponovo i uvijek ponoviti kao takovo jasno uz konstataciju a o čemu je malo prije i bila rasprava da se ono što spada u domenu lopovluka, kriminala valja jasno sankcionirati, a i sva nova. Vesele me komentari iz klupa i to znači da nismo samo mi iz vladajuće ovdje nego ima i ostalih pa dajem podršku kolegi koji sa nama dijeli ovo popodne i veseli me da je tome tako. A da završim, kada je riječ o temi koju ste ovdje imali valorizacija poljoprivrede koja je puno, puno veća od poljoprivrede u užem smislu se svakog dana iznova dokazuje, a to su ovdje i ovdje svi nadležni danas zapravo ili indirektno ili direktno potvrdili i od turizma pa do druge grane, dakle prirodnog života ali i ukupnog društvenog života. I vjerujem da ove potpore danas koje u okviru zakona predlažem da se donesu su daljnji razvoj i koje upravo potiču daljnji razvoj poljoprivrede u tom smjeru.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Turk, slažem se potpuno sa vama da ove potpore ulaganja u poljoprivredu nikako ne spadaju u socijalnu kategoriju. Oni koji tako tvrde ne razumiju apsolutno problematiku, jer ulaganja u poljoprivrednu proizvodnju, ulaganja u proizvodnju hrane su ulaganja i u gospodarski razvoj Hrvatske, imaju puno širu dimenziju. Prigovaraju nam da smo uveli poticaj po grlu i po hektaru. Ali ja bih to rekla, da uveli smo. Dali smo ljudima da rade, da zarade i da od tog hrane svoje obitelji jer ti ljudi nisu na Zavodu za zapošljavanje, ne primaju socijalnu pomoć. Oni hrane tu svoju jednu, dvije ili tri krave. Oni obrađuju taj svoj jedan ili dva ili tri ili pet hektara zemljišta. Od tog školuju svoju djecu, nisu socijalni slučajevi. Da smo postupili drugačije onda bi imali socijalne slučajeve. I meni je drago, evo da imamo većinu u Hrvatskom saboru i da možemo donijeti dobre zakone, a ovo je jedan od njih.
Gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa moram reći da sam pomalo i tužna, ali i vesela. Naime, tužna sam zato što o poljoprivredi na ovaj način razgovaramo na zadnjoj sjednici gotovo zadnji tjedan, a ovakvu raspravu zasigurno je poljoprivreda zaslužila puno ranije kad smo donosili određene strategije. Jer ovog časa razgovaramo o državnim potporama u poljoprivredi i državnim potporama o ruralnom razvoju, a mi znamo da su to strogi propisi koji se propisuju upravo zato da bi se poštivali. Moram reći da se ne slažem u jednom dijelu sa kolegicom Marijanom kad kaže ljudi žive od jednog grla. Da, oni žive. To je na žalost isto tako socijala samo što mi tu socijalu provlačimo na račun poljoprivrede i možda još ćemo dugo upravo zato imati poljoprivredu koja neće biti gospodarska grana već socijalna grana. Mi ćemo kad-tad morati razdvojiti poljoprivredu u onom dijelu koji je segment preživljavanja, segment koji služi za to da bi određeni dočekali ako ne već starosnu onda ovu socijalnu, poljoprivrednu potporu. Ali poljoprivreda ako će se htjeti preživjeti, ako će htjeti biti djelatnost mora jačati svoju konkurentnost i mora biti sposobna pojaviti se na tržištu. Jer htjeli mi ili ne nama danas poljoprivreda, odnosno poljoprivredni proizvodi se uvoze. Mi smo ranije govorili o pet proizvoda samodostatnosti. Danas ih na žalost više nije niti pet, a istovremeno kažemo evo preko milijun hektara je upisano u upisnik katastarskih čestica, odnosno poljoprivrednih čestica. Toliko imamo potencijalnog zemljišta. Na žalost mi nismo ništa učinili niti u segmentu proizvodnje obnovljivih izvora energije gdje smo jako puno mogli učiniti. Uvijek se vraćamo na to ne treba hranu trošiti u pravcu energije. Hranu treba trošiti, odnosno poljoprivreda treba proizvoditi sve ono što upravo ide u pravcu samodostatnosti, pa ako treba i onoj energetskoj samodostatnosti, bilo da se radi o biogorivima iz, odnosno prve generacije, bilo da se radi o gorivima iz druge generacije. Jednostavno poljoprivreda bi morala jednom riječju proizvoditi sve za što imamo površine. Samo da 50% potencijalnih površina stavimo u funkciju Hrvatska x puta sam to ovdje rekla bi mogla hraniti 20 milijuna stanovnika, a pogledajte koliki je naš uvoz – milijarda dolara, da ne govorim da smo devedesetih godina imali pozitivnu bilancu u razmjeni. Danas kažem smo veliki uvoznici, a ja zaista ne vidim šta smo mi u Hrvatskoj od poljoprivredne proizvodnje bacili. Drugim riječima, znači da nemamo proizvodnje i mi ćemo morati raditi na povećanju proizvodnje ako ne radi izvoza, a ono upravo radi onoga što ste i vi samodostatno spomenula, ali nje na žalost nema.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice Čuhnil, slažem se sa vama da Hrvatska ima sjajan i velik potencijal u poljoprivrednoj proizvodnji posebno u proizvodnji hrane i da može hraniti 20 milijuna ljudi. I zbog toga je važno da se taj potencijal prepozna i da se uloži u hrvatsku poljoprivredu, pa i kroz ovaj zakon koji danas raspravljamo i vjerujem da ćemo ga donijeti, a to je Zakon o potporama. Jer bez ulaganja nema niti krajnjih rezultata. Nije dovoljna ljubav seljaka, ljubav poljoprivrednih proizvođača, naša sklonost da ih se podrži. Od moralne podrške se može privremeno živjeti, ali ne trajno i zbog toga su potrebna financijska sredstva. I zbog toga se ja zalažem da potpore u poljoprivredi budu još i veće od onog što danas imamo. Ne slažemo se u ovom dijelu kad govorimo o onim malim poljoprivrednim gospodarstvima. Ja mislim da je dobro da smo uveli potporu i po grlu i po hektaru jer smo tim ljudima omogućili da oni imaju svoje radno mjesto, da zarađuju za sebe, da prehranjuju svoju obitelj, da školuju svoju djecu i na taj način smo ih stavili u kategoriju radno sposobnog stanovništva, a ne socijalnu kategoriju. Smatram da je to pozitivno i da je to dobro. Ono što nitko ne može platiti, nitko ne može platiti njima to što su oni čuvari hrvatskog prostora što žive tamo, što vrlo često nemaju godišnje odmore, odi ne idu na ljetovanja i ne idu na zimovanja, oni su cijelo vrijeme tu, cijelo vrijeme su na tom hrvatskom selu, dijele sve nedaće, proizvode pod otvorenim nebom koje ponekad im šalje lijepo vrijeme, a ponekad i ne. To su sve veliki izazovi i veliki problemi sa kojima su ljudi koji žive na selu suočeni, kojima su izloženi i to je razlog zašto moramo kao država naći možda i bolje modele da ih podržimo, da bi naša proizvodnja bila i kvalitetnija i konkurentnija i da naravno svi oni koji se bave poljoprivredom mogu od toga i dostojno i pošteno živjeti.
Gospodin zastupnik Boro Grubišić, replika.
Razmišljam uopće da li repliku ili da nastavim, s obzirom da sam čini mi se na redu za govoriti. Ali gospođo Petir, ipak ću replicirati. Ima puno toga za reći, i puno se reklo. Ali ono što ste rekli da danas ovdje ne sudjeluju jedan dobar broj zastupnika koje kako ste rekli to i ne zanima. Pa može se zamijetiti da je to ponekad onima kojih danas nema ovdje pomalo i opterećenje, poljoprivreda je njihova nekako bolna tema, a osim toga čuo sam i od čelnika jedne od stranaka koja je, koja danas nije ovdje, iako nije lijepo govoriti o onima kojih nema da su zapravo seljaci paraziti, tako da evo malo možda vamo u prilog da imate još malo vremena za pričati.
Odgovor na repliku.
Pa hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Grubišić, pa i ja sam čula isto tako razne uzrečice i etikete koje se lijepe hrvatskom seljaku, mislim da je to izuzetno ružno, da nikom to ne služi na čast, i osobno me žalosti ako je to došlo od zastupnika Hrvatskog sabora, bez obzira kojoj političkoj opciji oni pripadali. Mislim da poljoprivreda i hrvatsko selo zaslužuju doista da budu tema ovdje u Hrvatskom saboru, mislim da je to jedna od tema gdje bi svi trebali staviti glave zajedno i vidjeti koja su najbolja rješenja, no činjenica je da svaki čovjek ima područje svog interesa, pa u tom smislu vjerujem da i kukuriku koalicija, premda je evo sebi ime dala po jednoj životinji koja spada u stočarsku proizvodnju, a dio je dakle grane poljoprivrede, možda nema interes za tu poljoprivrednu proizvodnju, jer oni su se zalagali za jedan drugi koncept, oni su se zalagali za velike kombinate, njima mala obiteljska gospodarstva nisu bila na srcu, bilo je velikih problema da bi se provela reforma poljoprivrede, i danas kad smo mi pokazali da je to moguće, da se može na hrvatskom selu živjeti od poljoprivrede, da hrvatsko selo ima šansu i da ima budućnost, vjerujem da neke to boli i da neke smeta i da je možda to razlog zašto danas nisu u sabornici.
Živad spada u stoku, stočarstvo. Perad u stočarstvo. … [[Upadica se ne razumije.]] A zar nisu to dvije grane posebne, peradarstvo i stočarstvo? Perad i stoka? [[Upadica: I sitnog zuba.]] Ja se ispričavam što sam neobaviješten o tom, o tim stvarima stoke. I gospodin zastupnik Božo Biškupić.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Kolegice Petir, spomenuli ste u svom govoru jednu vrlo lijepu sintagmu hrvatsko selo. Ja bih dodao i hrvatskog seljaka, jer baš je on svojom žilavošću kroz cijelo 20. stoljeće, a probali su ga na mnogi način i uništavati, sjetimo se samo vremena iza 2. svjetskog rata raznih … [[Ne razumije se.]] raznih zadruga i sličnih, on se ipak održao eto do današnjih dana i treba zahvaliti i Ministarstvu poljoprivrede da je u pregovorima uspjelo tako vrlo uspješno ispregovarati ovo poglavlje, kao i naravno treba pohvaliti ovaj zakon koji omogućava kvalitetnu državnu potporu i naravno poljoprivredi i ruralnom razvoju. Ali govorili ste u jednom trenutku i o turizmu. Mislim kad govorimo o hrvatskom selu ovdje naravno da velika tradicija postoji i na jugu Hrvatske, ali i uz priobalje, ali u sjevernoj Hrvatskoj na žalost još uvijek nedostatno, mislim da svi, da bi se mnogo tih proizvoda koje mi potpomažemo, podupiremo moglo prodati direktno i na licu mjesta, ako bi se pojačao turizam u sjevernoj Hrvatskoj, posebno bih spomenuo, naravno ako je hrvatski seljak, a je čuvar hrvatskog identiteta i ruralnog identiteta naravno da i jačim razvojem hrvatskog turizma na sjeveru Hrvatske, a posebno spomenut ću Krapinsko-zagorsku županiju koja ima višestoljetnu tradiciju i ovih tradicijskih obrta, naravno i kućne radinosti, tu na neki način treba još zajedno to sve povezati da bi se taj cijeli kraj usmjerio i razvijao kao što je to slučaj u mnogim europskim zemljama.
Odgovor na repliku.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Biškupić, slažem se apsolutno s vama, mislim da prodaja na kućnom pragu nema alternativu i u tom smislu su osmišljene i mnoge mjere i kroz Ministarstvo poljoprivrede i kroz Ministarstvo turizma, evo i 13 različitih natječaja upravo za razvoj kontinentalnog turizma ovih dana bit će zatvoreno i potpisat će se ugovori. Ja vjerujem da to je dobar put da se upravo ono što hrvatski seljak proizvede na svom imanju, što je prirodno, što nije izloženo raznim onečišćenjima, što je domaće, što je hrvatsko da se može ponuditi turistima, da se može ponuditi gostima i da će oni biti s tim i zadovoljni, pa možda nešto od tih proizvoda kupiti i ponijeti kući. Slažem se da je to šansa Hrvatske.
I gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Ima li još koji zastupnik HDZ-a da da repliku, da se … [[Ne razumije se.]] ako može. Nema problema, imam ja vremena. Pa pitam samo. Dakle gospodo iz HDZ-a i HSS-a ova vaša, ovaj vaš idilični kako netko reče s one strane neki dan performans i hvalospjevi, hvalopojke hrvatskoj poljoprivredi i svemu onome što ste učinili da biste pripomogli hrvatskoj poljoprivredi, otiđite u Slavoniju pa vidite šta ste napravili. Ovo je zaista sramotno, ovo što danas radite s ovom raspravom. Nadalje, ova rasprava liči na onu je li ti vjeruješ meni ili svojim očima, otiđite pa očima vidite tamo šta se događa. Pa seljaci su vam poručivali dosta puta traktorima na cestama što misle i kako žive. Zakon o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju imao je za cilj povećanje poljoprivredne proizvodnje, a jedna od najvažnijih mjera u razvoju poljoprivrede bila je provedba operativnih programa. Koji su to operativni programi i koje ste vi izvršili, vi iz vladajuće koalicije? Dakle, navodnjavanje i gospodarenje poljoprivrednim zemljištem i vodama kojim je planirano projektiranje i izgradnja sustava navodnjavanja u koju ste utrošili milijardu i pol kuna, odnosno planirali ste utrošiti a utrošeno je samo 200 milijuna. Dalje, povećati poljoprivrednu, odnosno proizvodnju mlijeka na milijun zarez 2 litara mlijeka na godinu. Kolika je danas proizvodnja mlijeka u Hrvatskoj gospodo draga jel' znate vi to? 500 tisuća, ako i toliko. Ili u milijunima ako govorim, pardon, 500 milijuna litara, a treba biti milijardu i 200 milijuna. Nadalje, povećanje tova svinja gospodine državni tajniče na 2 milijuna komada tovljenika. Koliko se proizvodi danas u Hrvatskoj? … [[Upadica se ne razumije.]] Ma da, da. Možda sa jednom nulom manje gospodine državni tajniče. I to vi dobro znate. Sad ste uvezli 3,5 milijuna svinjskih, uvezeno je, ne vi, uvezeno je 3,5 milijuna svinjskih butova za pršute. A čijih i odakle? Postoje glasine, moram reći glasine, postoje određene naznake da ima i onih u kojima ima i dioksina. Jeste li provjerili, jeste sigurni u provjere veterinarske inspekcije? Jeste li provjerili? Ajde malo raspitajte se kod veterinara i veterinarskih inspektora, ali da budu iskreni. Nadalje, čime vi to pomažete poljoprivredu? Kako jedan Babić, pardon Pavić iz Babine Grede može odvesti svoj sir u Rijeku ili Split da ga proda, ako mu autocesta do Rijeke košta za kamiončić 2 tisuće kuna? Ali za, ja nemam ništa protiv da se napravi popust za trajekte za naše ljude na otocima, ali dajte vinjete uvedite već jedanput i poljoprivrednicima iz Slavonije. Da mogu doći do tržišta, da mogu prodati svoj proizvod, a ne da ih autocesta košta više negoli taj sir koji voze na Žitnjak, u Rijeku na pijacu ili u Split. Jeste li do prije koji mjesec usvojili Mjeru 101 kojom je bila zabranjena izgradnja ULO hladnjača u Hrvatskoj u pregovorima s EU? Sad je ta mjera uklonjena, sad se mogu praviti velike hladnjače u Hrvatskoj. Koliko ima hladnjača velikih u Hrvatskoj? Koliko ima sušionica u Hrvatskoj? Koliko ima mesnih industrija, maloprije, prije sam navodio u jednoj replici, osim što se javilo Belje, koliko ih je bilo od Iloka do Vrbovca u Slavoniji i Baranji, Srijemu? Nijedne. Male klaonice su bile. Kažete temeljita rasprava. Pa temeljita rasprava mogla je biti 4 godine o poljoprivredi, sad smo kako netko reče zadnjih dana eto temeljitu raspravu, zapravo je lakrdija što vi radite jedan drugome
Kolega, ne dopuštam takav način govora da zastupnike, raspravu u Hrvatskom saboru zastupnika označavate lakrdijom.
Nemojte me prekidati, molim vas. Dakle, vodimo
Upozoravam vas držite se pristojnosti.
Vodimo brigu o poljoprivredi hvala Bogu od rta Oštra i maslina i vina pa neka ih, neka ne moraju ići u Bari više jel' pa do Lovasa i Male Bapske kako kaže pjesma pa i do Filipina. Eto kakva je to krasna današnja ova rasprava. Jel' tako bilo jel? HDSSB je predlagao 2, 3 godine već Zakon o skladišnici. Kad smo ga usvojili? I kad smo raspravljali Zakon o skladišnici? Prije 10 dana. … [[Upadica se ne razumije.]] Ima, ima. Dalje, HDSSB je predlagao Burzu poljoprivrednih proizvoda. Nikada to nije zaživjelo niti će zaživjeti izgleda. HDSSB je predlagao da se osnuje Agrobanka za pomoć hrvatskom selu i za financijsku potporu i pomoć. Nikada ništa od toga jer to bi bila domaća valjda banka pa nije red da bude domaća pošto nema nijedne osim Poštanske pa sad da bude još jedna pa Agrobanka pa kud će to? Kud ćemo s tim? Previše bi bilo domaćih banaka valjda. Točno je da je selo, odnosno poljoprivreda tvornica pod vedrim nebom. I točno da ovisi o vremenskim i svim drugim prilikama i neprilikama. I da je rizik poljoprivredne proizvodnje velik. Pa onda pomalo su čudne neke stvari u ovom našem društvu. Da je npr. neću govoriti proizvođača ili uvoznika gdje je litra vode malo gazirane je skuplja od litre mlijeka. Da je litra benzina 5 litara mlijeka. Da je jedno pivo tri litre mlijeka, da je za sanduk piva morate imati 100 kg pšenice, sanduk piva kojega popiju barabe dvojica za pola sata. To je istina danas o hrvatskoj poljoprivredi i već kad govorimo o svim mogućim pojedinostima u vašim raspravama. E sada, govorite o silnim potporama koje će nam Europa podijeliti novac i pare za našu poljoprivredu. Da, točno je, i predviđeno je 350 milijuna eura, ali postoji ali. Sada mi u posljednjem trenutku eto i raspravljamo o donošenju programa mjera ruralnog razvoja, a da prethodno nisu kroz modele ti modeli testirani u praksi. Nadalje, što mogu biti ograničavajući čimbenici u povlačenju tih sredstava? To su neriješeni vlasnički odnosi, neusklađenost i nesređenost katastra i gruntovnice, neprivatizirano državno poljoprivredno zemljište, relativno velika područja određena za zaštitu prirode i ekologiju, regionalni parkovi i neprovedena besplatna legalizacija poljoprivrednih objekata, a zakon o tome je HDSSB uputio u hitnu proceduru u ožujku, travnju, međutim odlukom i inzistiranjem klubova HDZ-a, a podržani i od ostalih klubova pozicije, dakle HSS-a i ostalih, taj zakon za hitnu proceduru je odbijen. Kako ćete potraživati sredstva EU ako nemate legalni objekt? Ajde vi meni državni tajniče recite o tome. 95% poljoprivrednih objekata trenutno nije legalizirano i još je, hvala Bogu da je produžen rok sa ove godine 2011. na 2012. pa će se možda nešto i uspjeti. Možda će se nešto objekata uspjeti legalizirati a govorilo se da je ovo referentna godina prema kojoj pokazujemo naše rezultate prema poljoprivredi i proizvodnji prema Europskoj uniji. ja mislim da shvaćate težinu ovoga pitanja, o tome ne razgovaramo, danas … mi mila majka poljoprivrede, a svaka treća kuća u slavonskom selu je zakapijana, prozori zakovani, otiđite gospodine Đakić u Odvorce, otiđite u Jakačinu, otiđite u Gregureviće, otiđite u Ravan pa vidite kako izgleda slavonsko selo. ja ne znam gdje ste vi vidjeli napredna sela, dođite i pogledajte, možda ima asfalt 2,5 metra širok i još nema vodovoda doduše ali pogledajte kako i koliko ljudi žive u tim selima. Slavonija je izgubila 100 tisuća stanovnika po popisu stanovnika u ovih 10 godina. Hrvatska 200, dakle polovicu toga gubitka je na 5 slavonskih županija. Zašto je to tako, kada je tako poljoprivreda prosperitetna i kada se tako lijepo od nje živi, zašto nestaje stanovništvo iz Slavonije i Baranje, ona koja je Bogom dana, zemlja meda i mlijeka u koju se dolazilo točno je, moji i mnogi drugi su došli iz Hercegovine, Bosne, Like, Dalmacije, a sada kako kaže Jerko ajmo drmat masline i višnje marasku u Dalmaciju, put je obrnut. Želimo da se svi naši krajevi jednakomjerno razvijaju i da ta poljoprivreda buja i u Dalmaciji i u Konavlima i u Dubravki dolje, tako isto u Bapskoj, Iloku i u Valpovu, Miholjcu svuda. Hoćemo li uspjeti u tome veliko je pitanje, s obzirom kako se politika vodila, kako se nekima pogodovalo a neke stavilo gotovo u socijalu biti će kako kažu francuzi comme ci comme ca.
Hvala. Dva ispravka, jedna replika. Prvi gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospodine predsjedavajući. Pa evo kolega Grubišić sramotna je i netočna ova vaša tvrdnja ovdje da govorite da je sve skupa lakrdija, a posebice da mi podilazimo ovdje jedni drugima. Kolega Grubišić ova vaša rasprava je rasprava po zadatku a taj zadatak se zove pljuvanje, ovdje su svi kolege govorili argumentirano, ako vi ne možete razumjeti argumente onda teško da može biti vaša rasprava u kojem drugom pogledu. I još nešto kada bi to tako bilo i kada bi vaš Slavonija shvaćala ozbiljno kao stranku i kao zastupnika koji raspravljate o poljoprivredi onda kada se otvarao hram znanosti u Osijeku koji je financirala ova Vlada a to je Poljoprivredni fakultet na koji su svi slavonci i svi hrvati ponosni i zadovoljni, ja ne znam da li ste tamo bili, tu ste iskoristili prigodu i takav jedan hram ste popljuvali. To je žalosno kolega Grubišić pa makar to došlo od vas i od vaše stranke.
Povreda Poslovnika, uobičajena već.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, ja sam mislio da ćete vi intervenirati s obzirom da vi uvijek to, članak 209. o mojim dojmovima o čemu se ovdje raspravljati, to su moji dojmovi ne može ona njih ispravljati.
Nije ona vaše dojmove ispravljala, ona je ispravljala vašu tvrdnju koju ste uvodno rekli da je ovo sramotna rasprava, podilaženje jedni drugima.
Pa to su moji dojmovi, pa ne može ona, ja to i dalje mislim, pored njenih 100 ispravaka, a o hramovima poljoprivrede o kojima ona govori niti sam pozvan a niti biste me vi zvali, a da me i zovete što se tiče vas ne bih došao. Hvala lijepo.
gospodin Goran Marić.
Kolega Grubišiću kazali ste da u Hrvatskoj postoji samo jedna domaća banka Hrvatska poštanska banka. Ima 10-tak domaćih banaka a dvije su u državnom vlasništvu, Hrvatska poštanska banka i Croatia banka koja jedina kreditira poljoprivrednu djelatnost i to veći dio svojih kreditnih plasmana upravo usmjerava u Slavoniju. To je lako povjerljiva činjenica to nije moja činjenica, to je društvena činjenica. Ta Croatia banka bila bi još više angažirana u poljoprivrednoj djelatnosti da je ne muče tužbe 5 300 bivših vlasnika i dioničara Croatia banke koje je HNB po mojoj procjeni s obzirom da sud već 10 godina ne donosi nikakvu odluku razvlastila na jedan neprihvatljiv način. A kada se to riješi ja vjerujem da će upravo i ta banka se dokapitalizirati, osnažiti i još više ulagati u poljoprivredu.
I gospođa Marijana Petir.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Grubišiću u svom izlaganju dali se neke aspekte i viđenje i naravno slažem se da stvari možemo gledati i sa jedne i sa druge strane. ja sam uvijek za to da pokušamo vidjeti što je pozitivno napravljeno i o tome smo danas govorili ne bježeći pred izazovima koji su pred nama i imajući na umu da sigurno, a to sam ja nekoliko puta rekla i kolege u raspravi da živjeti na selu, raditi na poljoprivredi nije lako i zbog toga to mora biti grana koja će uživati i veću potporu Hrvatske države iz proračuna nego što možda i sada ima premda nam prigovaraju da smo previše novca uložili u poljoprivredu. Ono što bih ja rekla a jedan je od izazova i mislim da je to tema koju nismo danas dovoljno dotaknuli je pitanje pripreme za povlačenje sredstava iz pretpristupnih fondova gdje mislim da upravo razvojna agencija Osječko-baranjske županije i ja to često ističem i hvalim radi dobar posao, na taj primjer trebale bi se ugledati razvojne agencije nekih drugih županija i naprosto pripremiti se za pisanje dobrih projekata za pomoć poljoprivrednim proizvođačima. Ne može se očekivati da seljak proizvodi hranu, da cijeli dan bude na polju i onda da se još bavi sa pisanjem projekata koje možda ni mi ne bi znali ovdje popuniti, i da se bavi marketingom. U tom smislu razvojne agencije i županija i gradova trebaju biti potpora, trebaju se više angažirati, ne bi smjelo se dozvoliti različitim tvrtkama a postoji invazija tih tvrtaka koje danas žele opelješiti hrvatskog seljaka i naplaćuju nebulozne cijene za pripremu projekata, dakle tu mislim da postoji jedan prostor gdje treba još domisliti i razvojne agencije i poljoprivredna služba ali i druge službe mogu naći zajednički jezik i pomoći da ta sredstva koje smo uspjeli osigurati da doista budu iskorištena da ne ostanu prazno slovo na papiru.
Odgovor na repliku.
Kolegice Petir, kada govorite o pelješenju seljaka i o agencijama koje je pravila projekt, onda je bolje da se malo zadubite u onaj prijedlog zakona po hitnom postupku za gotovo besplatnu legalizaciju poljoprivrednih objekata koje ste predlagali a niste podržali da ide u hitnu proceduru. Kada to bude legalizacija po vašem modelu to će biti pelješenje naših seljaka.
Gospodin zastupnik Dragan Vukić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. U raspravi o važećem zakonu kojeg je Hrvatski sabor donio sredinom 2010. Naglašeno je da politika potpora poljoprivredi predstavlja jednu od najvažnijih tema koje je Hrvatski sabor imao tijekom 2010. godine. S obzirom da se radi o reformskom zakonu čijim donošenjem ispunjavamo jednu od mjerila i to od zahtjevnijih mjerila u okviru poglavlja 11-Poljoprivreda i ruralni razvoj. Također je naglašeno kako će konačni rezultat ispunjenja ovog mjerila biti povoljan za RH i hrvatske poljoprivrednike s obzirom na činjenicu da im se potpuno otvara tržište koje broji oko 500 milijuna stanovnika, te da im se uvažavajućim preliminarne financijske omotnice bude znatno izdašnija financijska sredstva u vremenu koje je pred nama. Dakako, konstatirano je i to kako tu priliku moramo dočekati spremno za što je nužna pravodobna i kvalitetna priprema kako naših poljoprivrednika tako i državne administracije, a u kontekstu ukupnih reformi hrvatske poljoprivredne politike. Krajnja potreba učiniti i taj zadnji i najosjetljiviji korak, dakle okončati reformu nacionalnog sustava potpore poljoprivredi i ruralnom razvoju i na taj način učiniti ga kompatibilnim i prihvatljivim onome u zemljama EU. S posebnom pažnjom se govorilo o mjerama ruralnog razvoja i potrebi da naši poljoprivrednici na pravilan i dobronamjeran način shvate osnovan smjer promjena koje nas očekuju ulaskom u EU, odnosno da budući snažan porast udjela mjera ruralnog razvoja u ukupnim potporama dočekuju spremno i maksimalno ga iskoriste, jer upravo područje ruralnog razvoja predstavlja ključ za uspješnu tranziciju sa sadašnjeg modela potpora u poljoprivredi na budući sustav. Konačno govorili smo i o tome kako je reforma koja se predlaže Zakonom o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju kvalitetna, pravodobna i u političkom smislu iznimno odgovorna te da ju karakterizira jasna vizija i usmjeravanje nacionalne poljoprivredne politike na istinu važne i osjetljive sektore tijekom prijelaznog razdoblja. Dugoročan smjer poljoprivredne politike potpora te zadržavanje elemenata postupnosti prilagodbe za najosjetljivije područje odnosno područje izravnih plaćanja. Uvažavajući sve prethodno rečeno, kao i uvjerenje kako je reforma tada važećeg sustava poljoprivrednih potpora bila nužnost ne samo iz razloga našeg skorog punopravnog članstva u EU, nego prvenstveno radi izgradnje čvrstih temelja za konkurentnost hrvatske poljoprivrede podržat ću predložene izmjene i dopune važećeg zakona. Štovani kolegice i kolege, neki dan smo raspravljali Zakonu o Hrvatima izvan RH. U tom prijedlogu zakona predviđa se i gospodarska suradnja RH sa Hrvatima koji žive izvan RH. Poznavajući zemljopis gdje Hrvati žive poglavito gdje žive u BiH, samo se po sebi nameće jedno široko kompleksno pitanje od zaštite voda, navodnjavanja, proizvodnje organske hrane i zajednički nastup na tržištima. U svojoj raspravi gospodin Rošin spominjao je da neke stvari ne mogu stati na granici, ja o tome upravo hoću reći nekoliko riječi. Recimo proizvodnja voća u Popovom Polju ili voća i povrća u dolini Neretve ili stočarstvo u Duvanjsko-livanjskom i Kupreškom polju mogu zadržati ljude na tom prostoru. To je interes i Hrvata BiH ali i interes RH. A oni mogu svoje proizvode ponuditi na hrvatskom tržištu, točnije mogu ponuditi zdravu hranu. Ovo je jedno široko polje djelovanja i vjerujem da će u budućnosti koja je pred nama, gospodarstvenici i s jedne i s druge strane granice znati ovo iskoristiti, da će znati iskoristiti vrijeme koje nose predpristupni fondovi. I ono što smo sve danas pričali, a vrlo malo smo se doticali navodnjavanja u RH, prije 5, 6 godina u Hrvatskoj se navodnjavalo svega 15 tisuća hektara obradivih površina, danas je taj broj duplo veći. Ali tu je još jedno široko polje gdje treba sa jednim boljim gospodarenjem voda kako u odvodnji tako i u navodnjavanju uključiti vodu u poljoprivrednoj proizvodnji kako bi prinosi po jedinici površine bili daleko veći da nam se ne događa da imamo novinske naslove suša prepolovila prinose ili Suša uništila prinose. Onako kako to rade Izraelci, kako to rade Talijani, kako to rade Španjolci, tu je naša šansa da imamo i kvalitetnu hranu koju proizvodimo, da zaštitimo vode i da što manje uvozimo hrane u budućnosti. HDZ u svom programu za budućnost nudi jednu od točaka prodaja, prodaja vode. Stvorila se kriva slika u javnosti kao da Hrvatska država hoće prodati svoje vodotoke, svoja izvorišta itd. Nije istina, znači radi se o vodi kao robi koja se može ponuditi onima koji je trebaju, znači ispod 1% vode koja otiče onako u Jadransko mora može biti predmet prodaje zemljama koje imaju potrebu za tom vodom. Zato je vrlo važno uzvodno uz te rijeke imati organsku proizvodnju hrane kako bi zaštitili te vode koje sutra mogu biti vrlo kvalitetna i unosna roba koju će prodavati država Hrvatska. Ostaje mi na kraju samo da kažem da ću podržati donošenje izmjena i dopuna ovoga zakona.
Hvala. Replika, gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam, gospodine predsjedavajući. Pa evo kolega Vukić, ja ću se pridružiti vašoj raspravi i reći ću ovo sve što ste vi nabrojili kako da se ostane i navodnjavanje i proizvodnja hrane, i od toga da se ne desi suša, pa naravno i to je jedan dio veliki ulaganje u ruralni razvoj, u proizvođača poljoprivrednog. Ono što sam malo prije rekla, ali sigurno se malo govori o tome da je 190 milijuna kuna Vlada uložila u Poljoprivredni fakultet. To je kampus u Osijeku. To je dakle napravljeno po europskim standardima nego iznad tih standarda. Svi profesori i rektorica su oduševljeni s tim, prepuni hvale i ljudi koji će se ovdje educirati i to je hram iz kojeg će znanje ići van. U pripremi su treći prioriteti IPARD-a, znači mjera je 302 u pripremi. Upravo i kroz taj dio će izaći van i sektor za ruralni turizam i sektor tradicijskog obrta, sektor izravne prodaje, slatkovodnog ribarstva, usluga, prerade na poljoprivrednim gospodarstvima, proizvodnje gljiva, sektor obnovljivih izvora energije. Ovo govorim što je kroz mjeru 302 na koji način, pa naravno agencijama koje će se raditi ali otkud su potekli, pa to moraju stručnjaci radit. Dakle i diplomirani agronomi i šumari i struka i doktori veterinarske medicinske i sva struka koja je vezana u stvarnosti uz proizvodnju. I zato me uvijek raduje kad se govori pozitivno, a ne kad se govori negativno o nečemu. Evo hvala, vi govorite doista pozitivno u svojim izlaganjima.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Uvažena gospođo zastupnice, pa meni je horoskop takav da uvijek nastojim govoriti pozitivno. /Smijeh./
U kojem znaku? Djevica?
Rekli ste da je hrvatska Vlada uložila u Poljoprivredni fakultet u Osijeku 190 milijuna kuna. Ja sad ne znam točan podatak koliko je hrvatska Vlada uložila u Mostarsko sveučilište, ali znam da je puno više od te brojke i to je najvrjednija investicija koju je hrvatska Vlada dala kao poklon Mostaru, Hercegovini, Bosni i Hercegovini, Hrvatima u Bosni i Hercegovini i dugoročno to će biti najpametnije ulaganje u taj prostor za te ljude tamo. Ulaganje u obrazovanje i znanost. Na tome, pošto dolazim iz tog kraja, mogu samo zahvaliti svim onima koji su u tome sudjelovali, poglavito Vladi Republike Hrvatske koja je imala razumijevanja za naše probleme i koja je taj problem uspješno riješila. Hvala lijepo još jednom od srca.
Gospođa zastupnica Ivanka Roksandić, izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče, kolegice i kolege. Evo već zaista podugo traje ova rasprava, ali mislim da nije uzaludna zato što je ovaj zakon vrlo važan za budućnost naše poljoprivrede, a prije svega za život našega sela. To smo nekoliko puta čuli danas ovdje i u pregovorima s Europskom unijom koje smo završili u lipnju vrlo uspješno, zahvaljujući Vladi gospođe Kosor, ministarstvu koje je izuzetno dobro pregovaralo u području poljoprivrede, a nije bilo lako. Nije bilo lako zasigurno postići sve ove ja ću reći povlastice u ovom trenutku koje naš seljak može iskoristiti. Na tragu nedavnog boravka u Poljskoj gdje sam upoznala nekoliko poljoprivrednika Poljaka koji su bili vrlo veliki skeptici prilikom ulaska u Europsku uniju rekli su mi recite našim prijateljima u Hrvatskoj ne trebaju se bojati ulaska u Europsku uniju. Onoliko koliko mi znamo vi ste bolje u pregovorima prošli nego mi, a mi smo puno toga iskoristili. Jedan primjer. Svi znamo da je Nizozemska veliki proizvođač cvijeća. Povlačeći novce iz pretpristupnih, a naročito sada otkad su u Europskoj uniji, Poljaci su postali vodeća zemlja u proizvodnji cvijeća. Evo to se možda malo zna, ali oni su premašili velike, velike one proizvođače cvijeća u Nizozemskoj što je primjer da su zasigurno one dijelove koji nikad nisu proizvodili npr. cvijeće ili su manje proizvodili, ušli na taj način u Europsku uniju. Ovaj predloženi zakon omogućuje odmah prilagodbu prijepisima Europske unije i zato je on važan, zato smo svi o njemu danas trebali raspravljat, pa i oporba koja danas nije ni stigla u Sabor i ne želi o tome raspravljati. Kako bismo mogli iskoristiti što više novca predviđena je i vrlo visoka ona omotnica popularno zvana tj. sredstva koja će biti namijenjena pomoć poljoprivredi, proveden je i niz reformi. Danas smo govorili koliko je to reformi, ali i koliko je uloženo sredstava u poljoprivredu i u ruralni razvoj. Npr. u samo mojoj županiji u jednoj od replika sam to napomenula, da negdje oko 2 milijarde i 600 milijuna kuna je uloženo u ove četiri godine kroz različite donacije kod subvencije iz državnog proračuna, oko 650 milijuna odnosi se direktno na potpore u poljoprivredi, ali samo potpore u poljoprivredi, dakle pomoć seljacima u proizvodnji, u kupovini, u kapitalnim ulaganjima kroz različite oblike. Ovdje nisam u tih 650 milijuna kuna ubrojila ono što je kolegica Petir napomenula, a to je ulaganje u infrastrukturu koja je itekako važna pa su neka sela dobila asfalt, gotovo veliki dio sela u Posavini, u Moslavini dobio je vodu, uvodi se kanalizacija, a da ne govorimo o školama, o vrtićima, o objektima nekih drugih namjena, kulturnih namjena, onim seoskim domovima koji su ponekad i centri uopće života u jednom selu. Sve to govori o kvaliteti ulaganja u hrvatsko selo i u opstanku hrvatsko selo. Međutim, danas je toliko toga ovdje bilo rečeno. Kako mi 1. srpnja to smo već nekoliko puta opetovali ulazimo u Europsku uniju potrebno je i podcrtati važnost reforme koju je Vlada provela u ovom području i ponovno naglasiti uspjeh naših pregovarača. Sigurno nije bilo teško, nije bilo lako našim poljoprivrednicima. Bila je teška ta prilagodba. Čuli smo danas naročito u malim seoskim obiteljskim gospodarstvima koji se teško prilagođavaju ovim novim uvjetima, ovim kriterijima koje je postavljala i predpristupni fondovi i koje moraju zadovoljiti da bi dobili novce. Ali treba svakako napomenuti da je veliki pomak u rješavanju u pomoći i ministarstva i agencija i komore i različitih razvojnih agencija koje su se uključile u rješavanje potrebne dokumentacije i pomoći prije svega onom malom seoskom gospodarstvu da se snađe u ovoj silnoj dokumentaciji. Moram reći da su se seljaci evo i u mojoj županiji počeli baviti nekim djelatnostima u poljoprivredi koje su već pomalo zaboravili, koje su bile već pomalo i zaboravljene, a tijekom Domovinskog rata veliki dio poljoprivrednih površina na žalost još uvijek je nerazminiran, pa je hrvatska Vlada dosta uložila. To danas nismo. Mislim da je kolegica Marinović jedino spomenula izuzetno mnogo sredstava upravo u našoj županiji u razminiranje poljoprivrednog zemljišta. Dakle, počeli su se baviti i poticati one kulture, poljoprivredne kulture koje su bile stradale ratom. Na primjer, na cijeloj Banovini gdje je izuzetno poznat uzgoj šljiva. Ponovno se potaknula podizanje nasada šljiva, ponovno se potaknula proizvodnja pitomog kestena. Dakle, poticanje nasada pitomog kestena. To su sve bile kulture koje su na žalost tijekom ovog Domovinskog rata stradale i bile su zaboravljene. U ovim poticajima i ovaj zakon predviđa jednu dobru stvar naročito za one dijelove stočarstva i ratarstva za proizvodnju onih, dakle stočarskih i ratarskih proizvoda koji nisu predviđeni inače u Europskoj uniji za plaćanje kroz poticaje. Mi smo uspjeli što je ponovno naglašavam veliki uspjeh naših pregovarača. Uspjeli smo da u ove tri prelazne godine osiguramo i poticaje u proizvodnji u dva sektora za koje nemamo inače poticaja u Europskoj uniji. To je prije svega sektora poticanje krava dojilja, uzgoj krava dojilja, ovaca i koza za koje na primjer evo ja ću reći mi smo bili stočarska županija koja je uglavnom uzgajala svinje i goveda. Sada sve više ljudi se okreče i kozama i ovcama upravo zbog tih poticaja koji su stigli iz državnog proračuna i koji su potaknuli na ovu proizvodnju. Čuli smo važnosti lokalne zajednice, općina i gradova, čuli smo izuzetno dobrih primjera, značajnih primjera kako se lokalna samouprava i regionalna samouprava mogu uključiti u pomoć našem selu i našim poljoprivrednicima. I zato su značajne izmjene u ovim predloženim izmjenama i dopunama. Značajna je izmjena i odgoda roka jedinicama lokalne zajednice, lokalne samouprave i područne ili regionalne samouprave, da mogu i dalje bez suglasnosti ministarstva davati sredstva do rujna iduće godine seljacima, odnosno poljoprivrednim proizvođačima na svom području, a prije toga će Vlada kako je predloženo i ovim zakonskim izmjenama propisati mjere i smjernice za provedbu tih mjera poticaja. Svakako da će za to suglasnosti davati ministarstvo. Još jednom ću naglasiti da je ovaj Zakon potrebno prihvatiti i zbog još nečega što se ulaskom Hrvatske u Europsku uniju našim poljoprivrednim proizvođačima otvara jedno veliko tržište i sigurno da će uz sve one dobre brendove koji su nastali tijekom ovih godina, koji su poticani tijekom ovih godina naši poljoprivrednici, naši poljoprivredni proizvodi naći svoje mjesto ja ću reći na stolovima, u hotelima i na tržištu Europske unije. Hvala.
Hvala. Replika gospođa zastupnica Nedjeljka Neda Klarić.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo, kolegice Roksandić vrlo kratko ću vam replicirati pa makar i dobili da se ponovo hvalimo sa svim što je napravljeno. Međutim, istina je da imamo argumente. Prvo evo reći ću impozantne brojke koje ste naveli koliki, stotine milijuna milijardi zapravo kuna ne samo da je Vlada Republike Hrvatske uložila na području vaše županije Sisačko-moslavačke jednaki primjer imam i za područje Šibensko-kninske. Ali želim skrenuti pozornost i da je Ministarstvo poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja iz djelokruga svoje nadležnosti kroz državne potpore i to kroz bespovratne poticaje uložilo ogromna sredstva i kroz 2010. Godine u razvitak ribarskih zadruga. To nije ni malo zanemarivo. Državni tajnik znade jako dobro upravo koji je nadležan za ovaj resor što to znači za ribarstvo kada govorimo o 6 morskih županija. Pa evo i ovo je prilika da i sad za ovom govornicom kažemo da kako je Vlada Republike Hrvatske imala zaista veliko razumijevanje jer set podvlačim odredila na bespovratni model jer postoji još jedan model financiranja, kreditnog financiranja. Ali kad budemo razgovarali i o poticajima za otoke naseljene naravno u hrvatskoj onda ćemo imati više prilike govoriti o tome. Značajna sredstva svakako očekujemo i kroz ovu godinu. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Hvala gospodine potpredsjedniče, pa evo da i ovi mladi ljudi koji su tu sigurno među njima ima i djece koja su stigla sa sela pa znaju što znači boriti se svaki dan za koru kruha i što znači upravo kad roditeljima se pomogne na ovaj način kroz potpore. Kolegice Klarić vi ste napomenuli i govorili o brojkama u Šibensko-kninskoj županiji. Ma zasigurno ponekad ljudi kažu nemojte nas zamarati brojkama, ali ovako kad slušate da je riječ ne više o milijunima, nego milijardama kuna koje su uložene u hrvatsko selo i u hrvatsku poljoprivredu, onda se tek vidi značaj toga, svih reformi, značaj onoga što je Vlada u ovih godina na glas, znači posebno u posljednje dvije godine gdje smo intenzivirali upravo ulaganje u poljoprivredu i u ove reforme učinila za hrvatsko selo. Spomenuli ste i ribarske zadruge. Nisam u svojoj raspravi želeći biti što kraća, jer je već zaista vrijeme u kojem raspravljamo se odužilo, ali nikada nije previše govoriti upravo o ovoj temi, nisam spomenula jedan poseban oblik proizvodnje, jedan poseban oblik života na selu, a to je unutar parkova prirode Lonjsko polje, unutar parkova prirode ili nacionalnih parkova. U mojoj županiji postoji park prirode Lonjsko polje, u kojem je zaista teško, ja ću reći teško i kroz posebne propise i proizvoditi hranu, ali i uzgajati i stoku. Dakle tu su posebni propisi od zaštite prirode i tu je Ministarstvo i kulture, i Ministarstvo poljoprivrede izuzetno puno učinilo da bi olakšalo i omogućilo seljacima koji rade i koji proizvode, koji žive unutar parkova prirode i nacionalnih parkova, a žive tamo od nekada i ne mogu se iseliti i ne trebaju se iseliti, dapače trebaju ostati, jer je to jedini opstanak da i parkovi prirode žive i opstaju, omogućilo je uz čitav niz potpora i čitav niz ulaganja da što lakše prebrode ovaj specifičan način i obrade zemlje, pa evo i ribolova, vi ste ribarske zadruge spomenuli unutar parka prirode i jako puno bave se ljudi slatkovodnim ribarstvom, dakle i to je još jedna tema koju ćemo morati otvoriti, koju ćemo zasigurno završiti.
Završni osvrt, državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja, gospodin Stjepan Mikulčić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Ja ću ponoviti evo sintagmu, snagu argumenata ništa ne može osporiti, pa ću se ipak osvrnuti na prethodno razdoblje da se od 2003. nedvojbeno proračun za poljoprivredu utrostručio, da se u predmetnom razdoblju državni proračun jedva ako za 50% povećao, prema tome hrvatska Vlada u ovom mandatu i u prethodnom mandatu sa koalicijskim partnerima učinila je znatne i velike napore na unapređenje poljoprivredne proizvodnje i hrvatskih poljoprivrednih proizvođača, odnosno naših seljaka. Nema nijednog sektora poljoprivredne proizvodnje u kojem nije vidan pomak, prije svega pozitivan pomak napravljen. Hoćete ne znam kroz operativne programe u povećanje stočarske proizvodnje, proizvodnja mlijeka koja je gotovo za 25% veća nego evo prije mandata koalicijske Vlade i Vlade Hrvatske demokratske zajednice u prethodnom mandatu. Kroz operativne programe i trajni nasadi, nema nijednog područja općine ili regije u Hrvatskoj gdje nema novih nasada maslina, vinograda, voćnjaka, konkretno sada je aktualna sezona mandarina. 2003. 20 tisuća tona je bila godišnja proizvodnja mandarina, prošle godine proizveli smo 60 tisuća tona mandarina od kojih je 35 završilo na inozemnom tržištu i napravili smo izniman hrvatski brend. Saborski zastupnik Grubišić govorio je o prihvatnim skladišnim kapacitetima. Do 2003. nijedne moderne ULO hladnjače sa tzv. evo kontroliranim uvjetima, u ovom periodu napravili smo 45 tisuća tona skladišnih novih kapaciteta i gotovo cjelokupnu proizvodnju skladištimo u našim skladišnim prostorima, a prije smo izvozili u Sloveniju i susjedne zemlje da bi sačuvali vlastiti postojeći urod. Prema tome nijednog segmenta, ni proizvodnja mesa, ni proizvodnja mlijeka, ni voćarstvo, a o žitaricama apsolutno zadnjih godina smo isključivo neto izvoznici. Bilo je ovdje govora da Hrvatska puno toga uvozi, da Hrvatska ne proizvodi dostatno hrane za svoje potrebe. Apsolutno možda je to kriva konstatacija, ja ću ovdje pokušati objasniti da Hrvatska proizvodi dostatno hrane za svoje potrebe. Uvoz je nekih prošle godine 2 milijarde i 300 milijuna dolara, izvezli smo za milijardu 400, gotovo 500 milijona dolara, ali Hrvatska kroz turizam, ovdje je bilo rečeno 11 milijuna turista u Hrvatskoj, u ukupnom prihodu turizma to je negdje cirka 7 milijardi ne dolara, nego eura, sa 14% učestvuje u tom trošku hrana i piće. Kad to jednostavno pretvorite u dolare, onda smo mi neizbalansirano da tako kažem uvoz i izvoz hrvatskih poljoprivrednih proizvoda, nego imamo i blagi suficit. Daj Bože da imamo još više turista i da možemo na ovakav način evo više prodati svojih poljoprivrednih proizvoda, odnosno hrane i pića, a sve ove mjere koje smo poduzimali činit će da ćemo manje toga još uvoziti. Drugim riječima evo zaključit ću. Ovaj zakon na neki način točka na i je u prenosu pravne stečevine u nacionalno zakonodavstvo. Drugim riječima ponovit ću ono da zajednička poljoprivredna politika postaje i hrvatska poljoprivredna politika, a zajednička poljoprivredna politika je uređena agrarna politika, sustavna politika, znači o svim segmentima proizvodnje, prometa, plasmana poljoprivrednih proizvoda vodi se računa. Takva politika u Europskoj uniji omogućila je stabilnost i sigurnost poljoprivredne proizvodnje i nadasve konkurentnu evo proizvodnju hrane i naših poljoprivrednika. Prema tome evo to će sutra biti kroz financijski okvir, kroz politiku omogućeno i našim poljoprivrednim proizvođačima. I na kraju evo zaista zahvala na iskazanoj, argumentiranoj podršci i ovim izmjenama i dopunama zakona, a ja želim iskoristiti evo priliku da vam se zahvalim na podršci ovu koju ste davali i u prethodnim razdobljima zakonodavnom okviru iz poljoprivrede koji je u svakom slučaju omogućio napredak i razvoj hrvatske poljoprivrede i poljoprivrednih proizvođača, i ne sumnjam da će i ovaj zakon u petak sigurno biti izglasan, i dati svoj doprinos daljnjem unapređenju hrvatske poljoprivrede. Hvala vam lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Bio je hitni postupak, P.Z. broj 893, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i klub HSS-a. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Gospodin Stjepan Mikolčić državni tajnik u ministarstvu. Izvolite, Odbor za zakonodavstvo na amandman na članak 2.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, Vlada prihvaća amandman Odbora za zakonodavstvo.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. I na članak 11.
Prihvaća.
Sve i … [[Ne razumije se.]] 1, 32, 35, 36, sve je prihvatio predstavnik predlagatelja. Hvala lijepa. Imamo još amandmane koje je podnio Klub zastupnika HSS-a. Amandman jedan na članak 15., prvo.
Predlagatelj ne prihvaća ovaj amandmana, iz razloga s obzirom da uvjet za ostvarenje prava na potporu za livade i pašnjake za 2012. godinu više neće biti vezan uz držanje stoke, očekuje se značajnije povećanje površine od livadama i pašnjacima kao prihvatljiv i za potporu koje su evidentirane u ARKOD-u vezano za podnošenje zahtjeva za 2011. godinu, a riječ je o preko 100 tisuća hektara predmetnih površina koje kod tih posjednika nisu u funkciji stočarske proizvodnje, i utvrđivanjem omjera između jediničnih iznosa za livade i pašnjake te ostale vrste korištenja zemljišta u odnosu 1:4 kako je u zakonu osigurava se optimalna raspodjela raspoloživih proračunskih sredstava, u protivnom postajao bi rizik da se zbog većih izdataka za livade i pašnjake ne može u cijelosti isplatiti nacionalna rezerva za osjetljive sektore, a tu su upravo ovi stočarski sektori proizvodnja mlijeka, tov junadi, i ostale osjetljive sektore koje smo u zakonu tako naglasili.
Hvala lijepa. Predstavnik kluba, izvolite. Gospodin Zdravko Kelić. Izvolite.
Tražimo glasovanje o ovome amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman kojeg Vlada ne prihvaća? Molim da digne ruku. Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Prelazimo na amandman dva, na članak 20., istog predlagača.
Predlagatelj također ne prihvaća ovaj amandmana. U članku 20. kojim se propisuje novi članak 60.a definiraju se mjere ruralnog razvoja, koje se financiraju iz državnog proračuna za 2012. i 2013. godinu, i iz osiguranog u razdjelu koji se odnosi na Ministarstvo poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja. Prema tome postojeće financijske omotnice bi se na neki način dovele u pitanje. Zatim mjere ruralnog razvoja koje mogu financirati jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave bit će propisane uredbom koju će donijeti Vlada Republike Hrvatske sukladno članku 3. kojim se mijenjaju pojedine odredbe članka 6. zakona, do tada neće biti problema da jedinica lokalne i područne samouprave ukoliko to imaju u svojim programima sufinanciraju i iduće godine mjere kao što je navedeno.
Hvala. U ime kluba gospodin Zdravko Kelić. Izvolite.
Pa mi smo u svojoj raspravi kazali da bi to bilo dobro da se jedinice uključe u lokalne samouprave, jer u konačnici nećemo moći ostvariti ono što nam je bio prioritet i cilj, i to smo kroz svoju raspravu i kazali, stoga tražimo i glasovanje.
Glasovanje. Tko je za ovaj amandman kojeg Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Amandman tri istog predlagača na članak 26.?
Predlagatelj prihvaća ovaj amandman.
Ovaj amandman je prihvaćen. Hvala lijepa državnom tajniku. A sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Molim uključimo se i glasujmo. Ovaj zakon je prihvaćen jednoglasno sa 77 glasova zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na sljedeću točku – - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Slovenije o suradnji u zaštiti prijevoza novca i drugih vrijednosti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 895 Državni tajnik u Ministarstvu unutrašnjih poslova Ivica Buconjić će kratko obrazložiti prijedlog. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Neće. Hvala. Otvaram raspravu. Odbori? Ništa. Klub HDZ-a, gospodin zastupnik Dragan Vukić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Sporazumom između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Slovenije o suradnji u zaštiti prijevoza novca i drugih vrijednosti uspostavlja se međunarodnopravni okvir za ostvarivanje suradnje dviju država i njihovih nadležnih tijela pri obavljanju zaštite prijevoza novca i drugih vrijednosti preko državnog područja jedne od dogovorenih stranaka za potrebe druge ugovorene stranke. Sporazumom se utvrđuje način postupanja u ostvarivanju suradnje, prava i obaveze ugovornih stranaka, način ostvarivanja komunikacije te pitanje podmirenja troškova koji nastaju ostvarivanjem suradnje. Sporazum ujedno predstavlja i element daljnjeg unapređivanja i produbljivanja međusobne suradnje RH i Republike Slovenije. Zaključno, Klub zastupnika HDZ-a podržava donošenje ovog zakona.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade RH i Vlade Republike Slovenije o suradnji u zaštiti prijevoza, novca i drugih vrijednosti, hitni postupak, P.Z.E. br. 895. Predlagatelj Vlada RH. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade RH i Vlade Republike Slovenije o suradnji u zaštiti prijevoza, novca i drugih vrijednosti. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu zakona. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 7 glasova.
Prelazimo na sljedeću točku - Prijedlog Odluke o razrješenju članice Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije - Prijedlog Odluke o imenovanju članova Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije Predlagatelj Vlada. Državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva Jozo Sarač će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi saborski zastupnici. Zakonom o regulaciji energetskih djelatnosti i Statutom Hrvatske energetske regulatorne agencije određen je način imenovanja predsjednika i članova Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije. Ovim prijedlogom Vlada Republike Hrvatske temeljem članka 16. Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti predlaže Hrvatskom saboru razrješenje članice Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije Dunje Trakoštanec Jokić s obzirom na istek razdoblja mandata na koji je imenovana. Također, predlaže imenovanje nova 2 člana Upravnog vijeća i to gospodina Zdeslava Matića za razdoblje od 1. listopada 2011. godine do 30. rujna 2016., što ukupno čini razdoblje od 5 godina. I gospodina Dalibora Pudića na mjesto člana Upravnog vijeća nepopunjeno od 1 listopada 2010., a za razdoblje preostalog dijela mandata do 30. rujna 2015. godine, što ukupno čini razdoblje od 4 godine. Kriteriji imenovanja članova Upravnog vijeća određeni su Zakonom o regulaciji energetskih djelatnosti te želim naglasiti da predloženi kandidati zadovoljavaju svim zakonskim utvrđenim kriterijima. Sukladno navedenim zakonskim odredbama, a budući da su se u svom dosadašnjem radu uglavnom u energetskom sektoru predloženi kandidati istaknuli na stručnom, znanstvenom i poslovnom području ispred Vlade RH predlažemo gospodina Matića i gospodina Pudića kao kandidate za članove Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije. Hvala na pažnji.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Prijedlog Odluke o razrješenju članice Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije, b) Prijedlog Odluke o imenovanju članova Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog Odluke o razrješenju članice Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu za razrješenje. Evo ovaj prijedlog odluke je prihvaćen većinom glasova, 73 glasa za, 4 suzdržana i ništa protiv, kako je predložila Vlada Republike Hrvatske. Drugo, dajem na glasovanje Konačni prijedlog Odluke o imenovanju Zdeslava Matića za člana Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu o imenovanju. Ovaj prijedlog je prihvaćen većinom glasova 73 glasa za, 4 suzdržana i ništa protiv za gospodina Zdeslava Matića. Dajem na glasovanje također Prijedlog Odluke o imenovanju Dalibora Pudića za člana Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije. Molim uključimo se i glasujmo o gospodinu Daliboru Pudiću. Rezultat? Ovaj prijedlog je prihvaćen većinom glasova, 76 glasova za i jedan glas suzdržan, ništa protiv.
Idemo još na jednu točku večeras. - Prijedlog odluke o imenovanju zamjenika Glavnog državnog revizora Predlagatelj Državni ured za reviziju koji je na temelju članka 9. Zakona o Državnom uredu za reviziju podnio prijedlog. Predstavnik predlagatelja Glavni državni revizor Ivan Klešić, izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, štovane zastupnice i zastupnici. U srpnju 2011. godine Hrvatski sabor donio je novi Zakon o Državnom uredu za reviziju RH. Članak 11. ovog zakona kaže: "Glavni državni revizor ima zamjenika kojeg imenuje Hrvatski sabor na prijedlog Glavnog državnog revizora na vrijeme od 8 godina." Završen citat. Ime i prezime kandidata kao i njegov životopis svatko ste dobili na uvid. Mr. Jozo Serdarušić zaposlenik je Državnog ureda za reviziju od osnutka ove institucije u RH, znači od 1994. godine. Gospodin Serdarušić prošao je rekao bih cjeloviti revizorski put, od komercijalnog revizora preko višeg državnog revizora, načelnika odjela u Državnom uredu za reviziju preko pomoćnika državnog revizora pa sve do zamjenika Glavnog državnog revizora na koje mjesto je imenovan 1. listopada 1999. godine. Temeljem svega ovog što sam dosada rekao, temeljem ovog članka 11. Zakona o Državnom uredu za reviziju kao Glavni državni revizor RH predlažem ovom Visokom domu da gospodina Jozu Serdarušića imenuje zamjenikom Glavnog državnog revizora RH. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani Glavni državni revizore, cijenjeni kolegice i kolege. Čestitam na ovom prijedlogu. Prijedlog da se Jozo Serdarušić imenuje, da ga Hrvatski sabor imenuje zamjenikom Glavnog državnog revizora je pravi prijedlog. Ne postoji osoba koja je više stručno osposobljena za obavljati ovu časnu dužnost od njega. Koja je toliko uložila u sebe, u razvoj samog sebe za potrebe državne institucije. I toliko je pridonio razvoju i državne institucije i ugledu Ureda za reviziju u zemlji i inozemstvu. A zašto je važno izabrati tako iskusnog i čovjeka sa znanjem i sa takvim karakteristikama i vrlinama? Zato što Državna revizija je jedna od mnogih institucija na kojima se temelji budućnost RH. To je institucija o kojoj ovise društveni odnosi u RH. Zato je iznimno bitno izabrati pravog čovjeka. Ali, je prigoda naglasiti nešto i o radu Državne revizije. Vi imate sistematiziranih 307 mjesta, a popunjenih 277. Znači, 30 mjesta nije popunjeno. Imate toliko zahtjevan, naporan, stručan i opsežan posao i onda smo još nedavno donijeli zakon kojim smo proširili vašu nadležnost na političku aktivnost i promidžbu, jednostavno moramo razmisliti kako iznaći načina da se i kadrovski popunite i da budete opremljeni i tehnički, da se pronađe 10-tak milijuna kuna u proračunu s kojima biste vi riješili sve svoje probleme i bili operativni, učinkoviti, djelotvorni i na dobrobit Republike Hrvatske. 10 milijuna kuna ne smije biti problem za ovako važnu instituciju. Gospodin Srdarušić je i magistrirao sa temom standardi državne revizije, on je jedan od autora knjige po kojoj se predaje na Ekonomskom fakultetu kolegij revizije, ali mislim da će u tandemu sa glavnim državnim revizorom pridonijeti i još višoj razini učinkovitosti. Državna revizija stvara, kreira sliku o institucijama koje koriste državni novac ali i mijenja tu sliku i institucija i pojedinaca, zato je važni nalazi Državne revzije da su oni vjerodostojni i ja mislim da će ubuduće da nema prepreka da bude to jedna na ponos Republici Hrvatskoj državna institucija. Iako je Zakonom 2002. državna revizija izbačena iz Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci da ne može nadzirati rad centralne banke, a usprkos činjenici da u mnogim zemljama to državna revizija čini, Poljskoj, Slovačkoj, Češkoj, Švedskoj, Danskoj svugdje državna revizija nadzire rad središnje banke, a i u onim zemljama u kojima nije nadzirano u dolasku krize kao što je u Njemačkoj, Austriji, Italiji, Španjolskoj državna revizija je vraćena da nadzire središnje banke i onaj tko ne želi bez obzira gdje sjedio lijevo ili desno da državna revizija nadzire sve korisnike sredstava državnog proračuna taj ne želi dobro Republici Hrvatskoj. Zato moramo vrlo brzo pristupiti izmjeni Zakona i državnu reviziju vratiti u nadziranje središnje banke. Inače ni magistarski rad glavnog državnog revizora nema smisla, i treba onda ga možda ukinuti jer je upravo magistrirao sa temom uloga državne revizije u nadzoru središnje banke. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa zastupnica Nevenka Majdenić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvaženi glavni državni revizore, kolegice i kolege. Zaista samo dvije rečenice. Zaista pohvaljujem ovaj prijedlog glavnog državnog revizora za svog zamjenika da izabere gospodina Srdarušića. Naime, zaista nam je važno imati kvalitetne prave ljude, koji znaju svoj posao, koji su uz to časni a gospodin Jozo Serdarušić je zaista takav, poznamo ga već evo ja ga, vidimo ga u Saboru jedan cijeli niz godina i zaista ovu funkciju u državnoj reviziji obavljao je na pravi način i kvalitetno i takvih nam ljudi treba. Tim više što je državna revizija neovisna institucija, ima veliku slobodu u svom radu, zakonski joj mi smo zaista dodijelili jedan široki opseg poslova ali zaista su oni u svom poslu u planiranju svojih aktivnosti samostalni. tu samostalnost mi smo u Saboru stavili također u Ustav i prema tome, ulaskom Hrvatske u Europsku uniju još će više biti važan kvalitetan rad državne revizije a ja sam sigurna i sa našim glavnim državnim revizorom i sa gospodinom Srdarušićem i svima onima koje oni nadgledaju koje prate da ćemo imati zaista jednu pravu kvalitetnu instituciju dakle stvarno će raditi kvalitetno. Zaista podržavam ovaj vaš prijedlog.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu, prekidam sjednicu nastavak sutra u 9 i 30 sa raspravom Konačni prijedlog kaznenog zakona.
Prijedlog Odluke o imenovanju zamjenika glavnog državnog revizora, predlagatelj državni revizor. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog Odluke o imenovanju zamjenika glavnog državnog revizora. Molim uključimo se i glasujmo. To je gospodin … [[Ne razumije se.]] koliko se sjećam. Izvolite, glasujte. Ovaj prijedlog je prihvaćen većinom glasova 76 glasova za, jedan suzdržan i ništa protiv, u tekstu kako je predložio državni revizor. Dobro jutro gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici. Nastavljamo sa radom 24. Sjednice Hrvatskog sabora i prelazimo na točku dnevnog reda koja je bila najavljena, a to je - Konačni prijedlog Kaznenog zakona, drugo čitanje, P.Z.E. br. 866 Predlagatelj Vlada RH. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe i Odbor za rad i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Gospodin ministar Dražen Bošnjaković, ministar pravosuđa. Izvolite.