Poštovani predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, poštovani potpredsednici, koleginice i kolege narodni poslanici, moje pitanje je upućeno MUP i Ministarstvu za omladinu i sport, a povodom dopisa Evrpske kuće fudbala UEFA o potencijalnom nameštanju pojedinih mečeva naše Super lige u fudbalu. Zanima me šta su preduzeli povodom ovog dopisa? Dokle se stiglo sa proceduralnim radnjama i da li se utvrdila odgovornost i da li je ova tvrdnja i tačna? Ono što me je posebno kao građanina koji dolazi iz Sandžaka, kao narodnog poslanika koji predstavlja sve građane i građanke iz Sandžaka zabrinulo, jeste da jedna od utakmica na koju se ovaj dopis UEFA odnosi jeste Novi Pazar-Proleter, koja se desila 21. marta tekuće godine. Prema informacijama do kojih je moguće doći, a odnose se na ovaj dopis UEFA, da je UEFA skrenuta pažnja da su se desile velike uplate na ovaj meč na kladionicama u Aziji. Inače, što se tiče Novog Pazara, moram da istaknem da su kladionice u Novom Pazaru i kockarnice rasadnici virusa i da ih sigurno Krizni štab treba razmotriti da li bi trebalo da im zabrani rad. Ako se ovo ispostavi kao tačna informacija, ne želim da prejudiciram, ovo bi zaista bila velika bruka koja ne bi imala ni lokalni, ni republički, već međunarodni karakter. Zašto ovo govorim? Novi Pazar je grad fudbala. Možda ne postoji grad na Balkanu i u Evropi gde stanovnici, građani tog grada i te regije toliko vole svoje sportske kolektive, pogotovo svoj fudbalski klub. Kada sam kao učenik srednje škole išao redovno na utakmice FK Novi Pazar, koji se tada takmičio u trećem rangu takmičenja, srpskoj ligi, po 10.000 gledalaca je dolazilo da gleda svoj klub i taj klub zaista treba da vode legende tog kluba, a ne da bude prepušten biznismenima, sa sumnjivim kapitalom ili nekim drugim avanturistima u sportu. Rukovodstvo fudbalskog kluba zbog ovog dopisa, bez obzira na odgovornost ili ne, mora da podnese ostavku i da prepusti klub sportskim radnicima. Zamoljen sam od strane predstavnika roditelja čija deca pohađaju škole fudbala u Novom Pazaru da istaknem da je netipično da se veliki broj fudbalera sa strane nalazi u igračkom pogonu tog fudbalskog kluba. Zašto? Kada dovedete fudbalere sa strane, onda oni igraju za menadžere, onda oni igraju za kladionice, onda oni igraju za mešetare. Kada igra dete od tog fudbalskog kluba ili dete koje je poniklo u tom fudbalskom klubu, ono nikada neće prodati boje svog grada i tog fudbalskog kluba. Zato, umesto što se dovode isluženi igrači sa strane, šansu treba dati deci Novog Pazara, ali i deci iz susednih opština, jer je to jedini superligaš, deci koja treniraju fudbal i u Tutinu, i u Raškoj, i u Sjenici i Prijepolju i u Priboju. Ono što takođe hoću da istaknem, jeste da je neprihvatljivo, da javna preduzeća isključivo sponzoriraju ili sponzorišu fudbalske i sportske kolektive iz Beograda i Novog Sada. Znači, moramo da imamo tu disperziju, da se podržavaju sportski kolektivi, uspešne sportske priče sa dugom tradicijom. To je Fudbalski klub koji je skoro 100 godina, uskoro će obeležiti svoje postojanje. Takve sportske priče treba da se podržavaju, da ne bi bili na meti raznoraznih belosvetskih avanturista i ljudi koji su željni brzog novca i lova u mutnom. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima Marija Jevđić.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsedniče, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, juče smo bili svedoci da je opoziciona borba za golu vlast dotakla dno. Marinika Tekić, Đilasov Pinokio, je iznela gomilu najogavnijih laži na račun Dragana Markovća Palme. To da Đilasov Pinokio laže nije ništa novo, to je svakodnevnica. Jedno što je tačno rekla jeste da će neko da završi u zatvoru, a to će biti Đilasov Pinokio za sve laži koje je juče izrekla. Dragan Marković Palma je jutros bio u tužilaštvu, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, da da izjavu i da traži da se rasvetle svi navodi navodnog svedoka i Đilasovog Pinokija. Moje pitanje je i za tužilaštvo i za pravosuđe, u krajnjem slučaju i za javnost, do kada će se tolerisati situacija da svako može protiv bilo koga da iznese najprizemnije i najgnusnije laži, a da pri tom ne odgovara? Ovo moje pitanje je ujedno i zahtev i tužilaštvu i policiji i pravosuđu da u najkraćem roku rasvetle sve navode sa najogavnije konferencije za štampu u istoriji Srbije. Tom konferencijom nije bačena ljaga samo na gospodina Markovića, već i na nas sve žene njegove saradnice. Danas čujete samo moj glas, ali ovo je glas svih žena u JS koje čine 60% članova JS. Te žene su nečije majke, sestre, ćerke, žene. Te žene razmišljaju svojom glavom i one su prepoznale JS kao stranku koja istinski podržava aktivizam žena i njihovo uključivanje u sve sfere javnog života. Prepoznale smo da JS iskreno poštuje našu snagu, našu posvećenost, hrabrost, odgovornost i istrajnost. Sve izrečeno je velika uvreda ne samo za žene Jagodine, nego za sve porodične žene. Ja sam majka dve ćerke, od kojih jedna ima 15 godina. Kako se ona danas oseća? Kako se osećaju njene drugarice? Da li će imati neprijatnosti zbog svega izrečenog juče? Da li će joj drugarice prići i reći – pa i tvoja mama radi za Dragana Markovića Palmu? Ja se danas osećam povređeno i poniženo. Danas se tako oseća 400 žena koje radi u Gradskoj upravi grada Jagodine. Da li danas, poštovane kolege, kada nam je svima ovde i svi pričamo i puna su nam usta rodne ravnopravnosti, da li tako treba da ohrabrujemo žene, lažima? Svako može da sazove konferenciju za štampu, da priča šta god mu padne na pamet i posle da kaže da to ne važi. E, bogami važi. Zato, u ime svih žena JS, ne samo žena, u ime svih članova JS tražim od tužilaštva da radi svoj posao, jer moramo bar jednom da dokažemo i da pokažemo da izgovorena laž ne može biti jača od istine. Na toj konferenciji izgovorena je i laž da je nekog od nekog strah u Jagodini i da se iz Jagodine iseljavaju ljudi. Iz Jagodine se ne seli niko, već se useljavaju ljudi sa porodicama. Gospodina Markovića poznajem od svoje 14. godine. Dakle, 26 godina ga poznajem kao dobrog sina, brižnog oca, požrtvovanog muža i dedu, kao domaćina koji poštuje sve tradicionalne vrednosti srpske porodice. Zbog svega toga, zbog svih tih izrečenih laži, sve me je to lično pogodilo. Još jednom, poštovane kolege, želim da ponovim da će zbog jučerašnje konferencije za štampu neko morati u zatvor. Neka Đilasov Pinokio pripremi prugasto odelo. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Sanja Jefić Branković.
Hvala. Poštovani predsedavajući, koleginice i kolege narodni poslanici, pitanje bih uputila Ministarstvu prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, a odnosi se na medijsku pismenost, odnosno na uvođenje medijske pismenosti u obrazovni program naše zemlje. Naime, nakon rezultata dobijenih istraživanjem, a koji su sprovedeni marta i aprila meseca 2016. godine, narodni poslanik SDPS iz Niša, Predrag Jelenković, uputio je inicijativu nadležnim ministarstvima za uvođenje medijske pismenosti u obrazovni program naše zemlje. Pitanje se odnosilo na planove koje imaju Ministarstvo prosvete i Ministarstvo kulture u pogledu uvođenja medijske pismenosti u programe obrazovanja na svim nivoima školovanja u našoj zemlji. Kao epilog jedne ovakve inicijative i upućenog pitanja, bila je pozitivna reakcija i jednog i drugog ministarstva, i to tako što je inicijativa sprovedena u delo, odnosno medijska pismenost je zvanično postala deo programa našeg obrazovanja u srednjim školama. Mi iz SDPS smo jako ponosni na to što smo bili inicijatori uvođenja jedne ovakve vrste pismenosti u naš obrazovni sistem, jer se u praksi pokazalo da ova vrsta pismenosti postaje sve korisnija, pre svega u sprečavanju zloupotreba kojima je društvo svakodnevno izloženo. Složićete se sa mnom da medijska pismenost predstavlja snažno sredstvo za formiranje društvenog sistema vrednosti, ali i za kreiranje javnog mnjenja i zbog toga je razumevanje funkcionisanja masovnih medija ali i pravilno tumačenje medijskih sadržaja od izuzetne važnosti za budućnost čitave jedne zemlje i kreiranje javnog mnjenja u njoj. U Evropi i u zemljama u okruženju upotrebljava se pojam „medijska pismenost“ i upravo iz tog razloga ja i govorim na ovaj način, međutim, u našem obrazovnom sistemu ona se nalazi pod nazivom – jezik, mediji i kultura, iako je suština ista. Na kraju, moje pitanje se odnosi na konkretne normative. Kako je normativima o stručnoj spremi nastavnika u srednjim školama predviđeno da predmet – jezik, mediji i kultura mogu da predaju samo određeni profili nastavnika među kojima se ne nalaze komunikolozi ali i diplomirani novinari i žurnalisti, ovo moje pitanje praktično predstavlja inicijativu upućenu Ministarstvu prosvete od strane SDPS sa sagleda i njih, odnosno da ih uvrsti u ove normative, kako bi im dali šansu da ubuduće mogu biti angažovani na predavanju ovog predmeta u obrazovnom sistemu u srednjim školama. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Arpad Fremond.
Poštovani potpredsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe Savez vojvođanskih Mađara želim da postavim pitanje Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede. Pitanje se odnosi na neisplaćene podsticaje poljoprivrednim proizvođačima, posebno stočarima, a glasi: koliko je tačan broj poljoprivrednih proizvođača koji nisu dobili podsticaje za stoku i da li je utvrđen krajnji rok do kada Ministarstvo planira da isplati podsticaje u potpunosti? Takođe, ovo je pitanje i za Upravu za agrarna plaćanja i za Ministarstvo finansija. Činjenica je da u drugoj godini borbe protiv pandemije poljoprivreda predstavlja jednu od ključnih privrednih grana, posebno imajući u vidu da su evropske vlade snabdevanje hranom proglasile pitanjem nacionalne bezbednosti. U Srbiji više od milion i po ljudi živi od poljoprivrede i važno je da svi zajedno razmišljamo kako da održimo i unapredimo poljoprivrednu proizvodnju. Država je donela niz mera kao pomoć poljoprivrednica, između ostalih i kredit za likvidnost Fonda za razvoj, uz povoljne kamatne stope, a prošlogodišnjim rebalansom i budžetom za 2021. godinu znatna sredstva su izdvojena za podsticaje u poljoprivredi i ruralnom razvoju, sa ciljem prevencije ublažavanja posledica Kovida – 19. Različita vrsta podsticaja su važna mera. Nažalost, isplata podsticaja predstavlja problem o kojem se najviše priča, a poseban problem predstavlja i daje kašnjenje isplata podsticaja za stoku. Obraćaju mi se poljoprivrednici, najviše iz Zapadno-bačkog, Južno-bačkog, Severno-bačkog i Severno-banatskog okruga. Primer iz Kanjiže je ilustrativan za sve. Predstavnici lokalnog udruženja poljoprivrednika navode da su njihovi zahtevi, konkretno za podsticaje u iznosu od 20 hiljada dinara za svakog registrovanog tovnog bika koji se proda u klanicu, predate su prošle godine ali još uvek nema odgovora. Po podacima ovog udruženja, svega 10% zahteva u opštini Kanjiža je obrađeno i isplaćeno. Nekima isplata podsticaja i dalje kasni više od godinu dana. Sa druge strane, svesni smo i da se Uprava za agrarna plaćanja suočava sa problemima. Zbog Kovida – 19 deo zaposlenih je odsutan, godišnje dobijaju oko 80 hiljada zahteva, ali se realno radi na dvostruko većem broju predmeta, jer se veliki broj zahteva prenosi iz prethodne godine. Jedan od razloga otežanog rada je i taj što se zahtevi ne obrađuju hronološki, već što se najpre obrađuju najveći, a potom manji. Svi znamo da se stočari suočavaju sa ozbiljnim teškoćama, smanjene subvencije po hektaru sa 5.200 na 4.000 dinara, što je dodatni problem, pogotovo u godini pandemije, koji i pored svega prati otežana prodaja poljoprivrednih proizvoda, posebno žive stoke. Trenutna cena svinja, junadi i jagnjadi isto nije zadovoljavajuća. Izveštaj DRI za period od 2016. do 2018. godine navodi da je za tri godine iz republičkog budžeta izdvojeno 28 milijardi dinara, nekih 240 miliona evra za podsticaje u stočarstvu. Međutim, stanje se teško menja na bolje. U izveštaju DRI prepoznaje kao problem činjenicu da Ministarstvo poljoprivrede nije obezbedilo stabilnu i predvidivu politiku u sistemu podsticaja za stočarstvo i za te tri godine tri puta su menjane uredbe u raspodeli podsticaja, a pravilnik čak 12 puta. Izuzev oblasti ovčarstva, broj proizvedenih grla u Srbiji ima trend pada, a razlog je, između ostalog, i smanjen broj poljoprivrednih gazdinstava. Prosečan broj grla po poljoprivrednom gazdinstvu je nešto malo veći od pet, a polovina poljoprivrednih gazdinstava u Srbiji ima jedan do dva grla goveda, dok se najviše goveda gaji na farmama. Imajući u vidu sve navedeno, apelujem na Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, na Upravu za agrarna plaćanja i na Ministarstvo finansija da ubrzaju postupak obrade zahteva za podsticaje u stočarstvu i u što je moguće kraćem roku isplate sva dugovanja stočarima. Hvala.
Hvala. Reč ima Nina Pavićević. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, svoje današnje pitanje upućujem Ministarstvu privrede. Opšte je poznato da je voda izvor života, a sve smo bliži vremenu kada će pijaća voda biti skupa kao zlato. U Srbiji ima preko 700 izvora. Dakle, ne govorim o običnim pijaćim vodama, već želim da kažem da njihovo korišćenje nije ni izdaleka onoliko koliko nam je priroda te izvore dala. Jedan od ne baš svetlih primera danas jeste prirodna mineralna voda „Milan Toplica“, koja izvire u selu Viča u Topličkom okrugu ispod brda Duvarina snagom od 18 litara u sekundi i postoji više izvora. Fabrika za punjenje i flaširanje vode sa još 12 vrsta sokova radila je do kraja prošlog veka i zapošljavala do 170 radnika, uglavnom iz okolnih mesta. Privatizacija je izvršena 2003. godine, ali zbog stečajnih afera i smrti jednog investitora proizvodnja nikada nije obnovljena. Agencija za privatizaciju je raskinula ugovor 2011. godine i tada je prodata novom vlasniku, ali proizvodnja opet nije počela, iako je bilo najava. Selo Viča je poznato kao grad Toplice Milana, tj. po ostacima tog grada. Tu protiče reka Toplica i tu je sa leve strane radila fabrika za flaširanje vode i drugih proizvoda. Voda „Milan Toplica“ je nagrađivana zlatnim medaljama u Parizu i Londonu i osvojila je čak dva „Grand Prija“ i tri puta je proglašena za „Zlatnog Pobednika“ Beograda. Dodala bih da je mineralna voda „Milan Toplica“ takođe bila bivši brend, tj. brend u bivšoj Jugoslaviji, a i mnogo šire. Na samo par stotina metara prolazi pruga i auto-put Niš-Pločnik-Priština koji počinje da se gradi ove godine i on prolazi pored same fabrike. Dodala bih da na jugu Srbije postoji nekoliko banja i lečilišta koje predstavljaju istinski biser netaknute prirode, koje nisu dovoljno eksploatisane, a kao primer pomenuću nekoliko. Tu su Vranjska banja, Kuršumlijska i nažalost zapostavljena Zvonačka banja. Kao što rekoh, svoje današnje pitanje upućujem Ministarstvu privrede, da li može da podstakne proizvodnju prirodne mineralne vode „Milan Toplica“ ili da pronađe drugog strateškog partnera, tj. investitora kako nadaleko poznata voda ne bi oticala u reku? To bi bila nada kako za stanovništvo ovog kraja Toplice, tako i za opstanak mladih ljudi na selu, a moglo bi se razmišljati o razvoju turističke ponude, s obzirom na to da se blizini nalazi selo Pločnik, koje je poznato po arheološkom nalazištu iz doba neolita. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem gospodine Orliću. Dame i gospodo narodni poslanici, ponovo je poslednjih dana na delu snažna kampanja protiv Aleksandra Vučića kao predsednika Srbije, protiv Vlade Srbije i funkcionera SNS. Tu kampanju predvode oni mediji tradicionalno bliski Draganu Đilasu koji inače vode kampanju 24 sata dnevnog, rekao bih, sedam dana u nedelji. U toj kampanji više nije važno ni koja je tema u pitanju, jer oni će bukvalno svaku moguću temu iskoristiti za napad na Vučića, dakle i nabavku vakcina i privlačenje direktnih stranih investicija i ulaganje u naoružanje i u vojsku Srbije. Dakle, potpuno je nebitno šta je tema, potpuno je nebitno da li je to što pišu i govore istina ili ne. Potpuno je u krajnjem slučaju ne bitno da li je to dobro za građane Srbije i državu. Bitno je samo da to nekako upakuju u kontekst napada na Aleksandra Vučića i da čitav taj narativ bude negativan. Evo, najnovije je to da im sada smeta i postavljanje spomenika Despotu Stefanu Lazareviću, u Beogradu. Sada ni to ne valja, sada im i to smeta. Dakle, prvo su napadali spomenik Stefanu Nemanji, pa danas napadaju spomenik Despotu Stefanu Lazareviću, pa će sutra naći nešto treće da napadnu i tako u krug i tako redom. Sada vidimo da su mnogi od njih preko noći postali i veliki ekolozi, da su preko noći postali veliki stručnjaci iz oblasti zaštite životne sredine, pa pokušavaju da ispolitizuju čak i tu temu. I ako se pitate, dame i gospodo narodni poslanici, šta stoji iza te kampanje, odgovor je da je u pitanju pokušaj da se umanji značaj svakog rezultata koji je Srbija do sada postigla po bilo kom pitanju. Naravno, kada nema argumenata, kada ne mogu argumentima da ospore ono za šta, gotovo čitav svet odaje priznanje Srbiji, onda imamo kampanju laži, kampanju besmislica, lažnih optužbi i izvrgavanja ruglu postignutih rezultata. Ja pitam - kako bi mogli da ospore činjenicu da smo do sada bezmalo najbolji u Evropi kada je reč o broju vakcinisanih, da smo u svetu među najboljim zemljama po tom pitanju, da je do sada u Srbiji preko tri miliona dato vakcina građanima, da je više od 1,8 miliona građana primilo prvu dozu vakcine, a da je više od 1,2 miliona građana primilo i drugu dozu vakcine, da danas stiže još 130 hiljada doza Sputnjik vakcine iz Rusije, da je juče stiglo preko 211 hiljada doza Fajzer vakcine, da će ovih dana stići i dodatna velika količina kineskih vakcina, da je više desetina hiljada ljudi iz regiona došlo u Srbiju da se vakciniše, da smo za rekordno kratko vreme izgradili dve kovid bolnice, a evo sada krećemo u izgradnju treće kovid bolnice u Novom Sadu koja će takođe u rekordnom roku biti izgrađena, da smo za rekordno kratko vreme osposobili Torlak, da ćemo od sada sami puniti vakcine, Sputnjik vakcinu, i to ovde u Srbiji na Torlaku, istom onom Torlaku, koji su ovi, sa početka mog obraćanja gotovo uništili dok su vršili vlast u Srbiji? Kako da ospore činjenicu da smo apsolutni lider u regionu? Kako da ospore činjenicu da smo u 2020. godini imali preko tri milijarde evra direktnih stranih investicija? Kako da ospore kada je to duplo više nego kada se zbroje sve zemlje regiona, duplo više, nego kada se zbroje i BiH, Severna Makedonija, Crna Gora i Albanija zajedno, a sa druge strane Srbija sama? U pitanju je godina kada je zbog pandemije korona virusa, ceo svet, da kažem, ekonomski na nogama, kada je pandemija pogodila ekonomiju mnogo razvijenijih zemalja. Kako da ospore činjenicu da nam je stopa rasta među najboljima i u Evropi i u svetu, da smo izgradili više puteva nego ko zna koliko decenija unazad? Kako da ospore činjenicu da smo od razorene i uništene vojske Srbije došli do toga da ceo svet priznaje da je Srbija danas vojno gledano najjača u regionu, da se danas ulaže neuporedivo više novca u naoružanje, u vojnu opremu, nego što je to bilo kada su ove štetočine uništavale Srbiju, da je odbrambena moć naše zemlje neuporedivo veća, da nabavljamo najsavremenije oružje i opremu i složene borbene sisteme, poput raketnog sistema „Pancir“, čiju smo moć i efikasnost mogli da vidimo pre neki dan na Vojnoj vežbi „Odgovor 2021“, da su pre neki dan stigla još dva Miga 29 iz Belorusije, da iz dana u dan nastavljamo da snažimo i jačamo našu vojsku, i to baš zato što želimo da sačuvamo mir i stabilnost u ovom delu Evrope, da ostanemo faktor mira i stabilnosti na Balkanu. Čvrst smo opredeljeni za mir i stabilnost. To je nepriskosnoveni i apsolutni interes Srbije i to su razlozi zašto vode besumučnu kampanju protiv Aleksandra Vučića kao nekoga ko najsnažnije i na najbolji način štiti srpske nacionalne interese. Zahvaljujem predsedavajući.
Hvala gospodine Markoviću. Pošto se više niko ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Prelazimo na jedinstveni pretres po Petoj tački dnevnog reda. Primili ste Predlog odluke koju je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3. Poslovnika, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izboru članova Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija. Pitam da li predstavnik predlagača, što je u ovom slučaju predstavnik Odbora za pravosuđe, državu upravu i lokalnu samoupravu, želi reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Prvi reč ima potpredsednik Narodne skupštine Muamer Zukorlić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je izbor, odnosno odluka kojom imenujemo ili biramo članove Komisije za nadzor izvršenje sankcija. Jedna uobičajena proceduralna tema, odnosno pitanje gde ćemo verovatno prihvatiti predlog koji nam je dostavljen sa obrazloženjem i svakako ga podržati. Ovo je prilika da otvorimo još malo pitanje i razmotrimo pitanje samog fenomena izvršenja sankcija, funkcionisanja ustanova nadležnih za ta izvršenja, njihov značaj, ulogu, stanje jer bez obzira što se zapravo zatvorske ustanove bave takozvanim osobama sa margine društva, problematičnim osobama, to zapravo ni na koji način ne bi smelo značiti da se radi o manje važnoj temi. Veoma je važna tema. Oni koji se dovode u red putem zatvorskih sankcija jesu apsolutna manjina u društvu i hvala Bogu što je tako, ali jako dobro znamo da bez obzira koliko ih je malo, inače pripadnici, da kažem, kriminala ili prestupnika bilo koje vrste, ni na koji način ne smeju biti potcenjeni. Ne smeju biti potcenjeni kao problem, ni kao opasnost. Sa druge strane, oni su ljudi, oni su građani ove zemlje, pa čak i kada su prestupnici, čak i kada su osuđenici oni moraju biti tretirani kao ljudi i oni imaju pravo da budu isključivo zakonito sankcionisani. Zato ova tema, naravno, ne možda danas u punom smislu te reči ili u punom kapacitetu, ali treba imati značajnije mesto u našim diskusijama i raspravama i ovde u Narodnoj skupštini, ali isto tako i na drugim intelektualnim medijskim i drugim javnim prilikama jer na kraju jako često se bavimo pravosuđem, jako često se bavimo celokupnim sektorom bezbednosti ili sektorom prisile u ovoj zemlji, ali pitanje funkcionisanja zatvorskih jedinica, odnosno na izvršenja zatvorskih kazni i svih vidova sankcija je zapravo onaj završni čin uspostave i implementacije pravde i funkcioniranja pravosudnog sistema. Zato on zaslužuje pažnju, ne samo sa pravnog aspekta ili pored pravnog aspekta i pažnju sa sociološkog i svakog drugog aspekta. Naravno, da ću ja ovde izneti određena zapažanja koja imam na osnovu raspoloživih informacija, ali isto tako i na osnovu uvida na prostoru sa koga dolazim, u Novom Pazaru imamo zatvorsku ustanovu koja jako dugo funkcioniše, može se kazati uspešno. Međutim, godinama se primećuju određeni problemi. Pre svega, ova ustanova se nalazi na mestu koje nije primereno za jednu takvu delatnost da bi funkcionisala u punom kapacitetu. Ona je tu još iz 19. veka i zato je sada na mestu, gde ne bi trebala da bude. To je možda nekada, kada je Novi Pazar bio varošica, onda je to možda bilo adekvatno mesto, možda je tu bila periferija. Sada je to pozicija užeg ili šireg, konkretnije ili preciznije, šireg gradskog jezgra ili šireg centra Novog Pazara. Dakle, zatvor u Novom Pazaru se nalazi u veoma naseljenom delu grada, dakle širi centar grada, odnosno širi centar Novog Pazara. Postoje čak neke zanimljivosti koje su na ivici smeha, dakle to je zatvorska jedinica koja je smeštena u zgradi i nije samo ta namena zgrade. U istoj zgradi je smeštena zatvorska jedinica, smeštena je muzička škola, smešten je arhiv grada i smešteno je jedno odeljenje za kulturu. Dakle, sve ove četiri ustanove, odnosno sve ove četiri namene se nalaze u jednoj zgradi koja je primarno poznata kao zatvor. Ja ne znam da li postoji neki drugi primer u ovoj zemlji u kojoj je ovoliko bilo mašte da se pozicionira ovoliko ustanova različite namene. Dakle, zatvor, muzička škola, arhiv grada i jedno odeljenje za kulturu gde umetnici imaju prilike da slikaju i vrše neke druge umetničke aktivnosti. Tako da je i ova pojava bila nekim povodom za duhovite dosetke i onda su tražili građani vezu između muzičke škole i zatvora i valjda su našli da je sviranje klavira zajednički imenitelj ove namene. Međutim, šalu na stranu. Istina to tehnički funkcioniše. U pitanju su različiti ulazi, da sada neko ne pomisli da su oni smešteni u istom prostoru, ali ovo zapravo želim delegirati na način da je potrebno ponovo se vratiti ideji izmeštanja zatvorske jedinice i gradnje novog zatvorskog kompleksa negde na adekvatnom prostoru. Ne znam zašto se stalo? Pre nekoliko godina je otvoreno bilo ovo pitanje. Čak sam tada imao prilike, čini mi se da je ministar bio gospodin Selaković i ta tema je bila aktuelna i zaćutalo se. Mislim da se toj temi treba ponovno vratiti. Mislim da to treba biti zajednički projekat i Ministarstva pravde i Gradske uprave u Novom Pazaru, jer zaista se radi o poziciji koja predstavlja smetnju i za funkcionisanje same uloge zatvorske jedinice sa jedne stare, ali isto tako i za ostale potrebe grada i građana. Pogotovo, znate, nekada se tu transportuju i teži osuđenici ili izvršioci raznih težih krivičnih dela, pa su onda mere obezbeđenja prejake, pa se blokiraju ti delovi grada. Ako se to radi u širem centru Novog Pazara, kako rekoh veoma gusto naseljenim, inače Novi Pazar, kao što znate je prilično i saobraćajno opterećen, dakle, sve to stvara ozbiljne probleme. Zato želim, evo ovom prilikom, zapravo da aktualiziram ponovo ovu temu i pozivam nadležno ministarstvo, pozivam Vladu, pozivam takođe, i Gradsku upravu u Novom Pazaru da zajednički ponovo otvorimo ovo pitanje, da se iznađe povoljna lokacija i naravno, da se ulože potrebna sredstva i da se zatvorska jedinica izmesti iz ovog dela grada, da se oslobodi ovaj prostor kako bi on mogao biti korišćen za druge korisne svrhe. Dakle, to je ono što smatram veoma važnim i zato ćemo i sa ove pozicije insistirati. Ono što mi je takođe zanimljivo kada je u pitanju izvršenje zatvorskih sankcija, a opet dolazi iz iskustva u Novom Pazaru da zatvorska jedinica, odnosno Uprava zatvorske jedinice nije interesantna ili nije bitna samo za rukovođenje ili upravljanje tim zatvorom. Dakle, ono što možemo da zaključimo, da poslednjih deceniju i po jedna politička stranka isključivo insistira na držanju svog upravnika, odnosno ona drži kontrolu uprave zatvorske jedinice u Novom Pazaru. Dakle, ovo je veoma zanimljivo i ono se mora istražiti. Pre svega, nedopustivo je da na bilo koji način se sa pozicije stranačke politike imenuju zatvorski upravnici. To je ono što bi trebalo biti principijelno, a sa druge strane, postavlja se pitanje šta su motivi? Šta su motivi da se insistira na funkciji upravnika zatvora, stranački, dakle, da se sa pozicije jedne političke stranke vrši kontrola, odnosno upravlja zatvorom u Novom Pazaru? Dolaze nam razne informacije koje svakako treba ispitati, a simptomatično je ovo insistiranje, jer zašto bi nekoj stranci bilo interesantno da ima upravnika zatvora. Dakle, mora postojati motiv, pogotovo ako se radi o činjenici da deceniju i po jedna politička stranka na lokalnom nivou kontroliše upravu zatvorske jedinice u Novom Pazaru. Ukoliko imamo jako mnogo informacija o tome da postoji jasna sprega u gradskoj upravi u Novom Pazaru, toj političkoj stranci sa određenim kriminalnim krugovima, e pa to je sasvim dovoljan poziv da se sve to proveri, da proverimo šta se tamo radi, odnosno da li postoje zloupotrebe, a očito da postoje, ali ne želim sa ove pozicije da dajem poslednju reč i da moje tvrdnje budu poslednja optužba, već zapravo da se informacije koje dobijamo provere. Šta se radi, kakve manipulacije postoje, kakve se usluge vrše zatvorenicima, kakve privilegije imaju neki zatvorenici u Novom Pazaru, kada oni mogu da izlaze, koliko zatvorenika izlazi neposredno pred izbore? Zašto se oni izvode, šta je njihova uloga itd? Dakle, to su veoma ozbiljna pitanja. Naravno, meni se spočitava čak od kolega iz te političke opcije kako mojim govorima ovde iznosim ružnu sliku Novog Pazara. Gospodo, to neće biti način da zaćutim, ja ne iznosim ovde ružnu sliku Novog Pazara, već zapravo moji govori i insistiraću na njima i neću odustati, zapravo imaju za cilj isticanje onih koji žele da opraljaju sliku Novog Pazara. Zato ono što ćemo mi iz Stranke pravde i pomirenja činiti jeste zapravo insistirati na toj diferencijaciji, na toj razlici, na toj crti. Nećemo dopustiti da se oni koji imaju veze sa kriminalom, imaju veze sa organizovanim ili običnim kriminalom, identifikuju sa Novim Pazarom. Mi ovde kada govorimo o kriminalnoj prljavosti u gradu Novom Pazaru, oni nam kažu – vi prljate Novi Pazar. Ne, mi ukazujemo ne one koji ga prljaju i zapravo ovim štitimo Novi Pazar, jer ukoliko govorimo ne samo o kriminalnoj prljavosti, već evo ovog trenutka mi je žao da u mesecu Ramazana mi imamo najprljavije ulice u Srbiji, u Novom Pazaru. Sada, kada je to kažem, onde će meni neki reći iz tog tabora, pa ti nama brukaš Novi Pazar. Ne gospodo, reći ću vam još jednu stvar, Novi Pazar, da uđete u kuće građana Novog Pazara, odgovorno tvrdim da je to najčistiji grad u ovoj zemlji, da kada bi postojao način da se napravi neko poređenje, da se utvrdi čistoća kuća, čistoća unutrašnjosti kuća i dvorišta, da bi Novi Pazar pobedio, da bi to bio najčistiji grad, ne samo u ovoj zemlji, već i mnogo šire. Međutim, Novi Pazar je najprljaviji grad kada su u pitanju ulice i reke. Šta možemo da zaključimo iz toga? Iz toga zaključujemo sledeće, da ono što su ljudi, ono što su građani, ono što ljudi mogu da učine sami, ono što je zona odgovornosti, privatna, lična zona odgovornosti tih građana, a to je njihova kuća i njihova dvorišta, to je perfektno. To je do najvišeg stupnja čistote izvedeno. Dakle, nije problem u građanima. Zašto bi građanin koji ima čistu kuću, čistu sobu, čiste hodnike, čisto stepenište, čisto dvorište, zašto bi prljao grad? Dakle, imamo problem sa organizacijom grada, sa organizacijom vlasti u gradu. Ono što organiziraju građani sami u svojim kućama i svojim dvorištima, to je najčistije. Međutim, ono što organizira vlast toga grada, to je najprljavije. Dakle, to su istine od kojih mi nećemo odustati i ovo što vam govorim nije fikcija, nije apstrakcija, ovo može da se proveri. Gospodo narodni poslanici, imate svoje prijatelje, imate svoje poslanike, imate sve poznanike, imate nas, izvolite, dođite u Novi Pazar da vas ugostimo u naše kuće, pa da onda vidite kakve su unutrašnjosti kuća Novoga Pazara, naravno i ostalih delova Sandžaka sada trenutno govorimo o Novome Pazaru. Dakle, o tome se radi, znači, mi kada je u pitanju i fizička prljavština i kriminalna prljavština nemamo problem kulturološke prirode, nemamo problem sa građanima, kako se to često zna reći, u Gradskoj upravi kako je, ma narod je nedisciplinovan, narod je, ne znam ti ovakav, onakav, narod je neuredan, gledaj šta rade. Gospodo, gde god ne postoji reda, gde god ne postoji ozbiljna vlast, gde god se zakon ne poštuje, gde god postoje dvojni standardi, gde god za članove stranke važe jedni zakoni, a za ostale građane drugi zakoni, onda nema reda. Mi obično kažemo kako su drugi narodi iz Zapadne Evrope, čisti, uredni, kako paze da ne bacaju papiriće, ne znam, ovo ono. Godine 1972. ili 1974. je bio generalni štrajk komunalnih radnika u Minhenu u Nemačkoj. Ti fini, disciplinovani uredni Nemci, četvrtog ili petog dana štrajka kada nije više odvoženo smeće su počeli bacati smeće sa prozora na ulice. Dakle, nije poenta u tome da li je jedan narod disciplinovan ili ne. Svaki narod je disciplinovan ako ima urednu vlast koja drži red i koja primenjuje zakon. Prema tome, to je ono što je ključ. Kultura discipline, kultura discipline se zapravo utvrđuje, odnosno prakticira prema principijelnosti i pravičnosti primene određenih zakona. Dakle, to je, naravno, isti odnos, odnosno po istom principu se ophodimo i kada je u pitanju fizička prljavština ili fizička urednost ili neurednost i kada je u pitanju isto tako ova moralna prljavština, odnosno pravna prljavština, odnosno najopasnija prljavština koja se zove kriminal. Zato će naš zahtev biti i od ove komisije, zanimljivo je da je iz te stranke član i ove komisije, naravno da ga neću osporavati, podržaću iz kolegijalnih razloga zato što se izbor u telima Skupštine ne osporava, dakle, da je to neka uobičajena praksa, ali je simptomatično zašto se iz jedne stranke forsira tolika potreba da se kontrolišu zatvori. Zašto toliko insistiranje na potrebi da se ima uticaj na zatvore? Dakle, to je meni simptomatično, želim da se to ispita i naravno da ću kao narodni poslanik i sa ove pozicije i sa svih drugih pozicija tražiti da rasvetljavamo zapravo sve te pritužbe, sve te optužbe i sve te informacije. Zašto ovo govorim? Šta mi je razlog? Pa, razlog mi je što i dan danas uprkos svim ovim krikovima upozorenja i poziva nama su i dalje narkodileri u Novom Pazaru najzaštićenija vrsta i ovo će neko kazati da je brukanje moga grada. Dakle, vrištaćemo protiv kriminalaca i narkodilera. Dok se te bruke ne oslobodimo ili dok ih ne vratimo, kako me je neko citirao, ispod šahti, da, ispod šahti, jer im je tamo mesto, mi nećemo odustati. Mi ćemo udarati svim raspoloživim sredstvima. Zato se mi u Stranci pravde i pomirenja nećemo pomiriti da narkodileri imaju počasni status u gradskoj upravi, da narkodileri mogu da ulaze u policijsku upravu otvarajući vrata nogom, da tamo budu primani čak iako ih privede neki obični policajac sa ulice, da zapravo njihovi šefovi ih tamo dočekaju pa im se izvine, da narkodileri i bosovi postavljaju ili utiču na imenovanje tužioca, sudija, pripravnika, saradnika, itd. Mi se sa tim nikada nećemo pomiriti, niti ćemo se pred tim smiriti. Veoma sam oprezan, odmah da poručim i kolegama koji se verovatno pripremaju za odgovor, bolje bi bilo da ne odgovaraju, jer imam jako puno toga reći, a kao što vidite izbegavam i da pomenem imena stranaka i imena ljudi, jer mi zaista nije cilj da vodim ovde dnevno politički i međustranački rat, već mi je cilj da fenomenološki ukažem na opasnosti koje nisu samo od jednih protiv drugih, već su ovo bolesti, maligne bolesti koje imaju teške posledice na sve nas bez obzira koje stranke podržavali, kojim strankama pripadali. Zato će uloga ove komisije biti jako važna. Nadzorna uloga ove komisije, nadzorna uloga Narodne skupštine je veoma bitna i naravno da ćemo insistirati. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Branimir Jovanović.
Hvala. Poštovani predsedavajući, koleginice i kolege, ja ću govoriti o temi koja je na dnevnom redu, a to je izbor članova Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija. Zaista, ovo je jedna osetljiva oblast, jedna osetljiva tema. Svi kandidati koji su predloženi smatram da su dovoljno kvalifikovani da obavljaju ovaj posao. Uvek možemo da kažemo da je jadan onaj koji pokušava omalovažavanjem drugih da uzdigne sebe. Zato ne smemo dozvoliti da se povredi dostojanstvo nikoga, pa ni osuđenika. To su građani Srbije i siguran sam da će članovi Komisije, koji budu izabrani, s obzirom da imamo nesumnjivo većinu, sa jedne strane kontrolisati izvršenje kazne koje se sprovode u skladu sa zakonom i u skladu sa procedurom, ali isto tako kao što sam malopre rekao, voditi računa da se ne povredi dostojanstvo osuđenih lica, voditi računa da se poštuju standardi iz oblasti zaštite ljudskih prava i da proces resocijalizacije bude uspešan. Kada govorim o kandidatima, oni su danas tema dnevnog reda, oni nisu delegirani kao predstavnici pojedinih političkih partija. To su predstavnici nadležnih odbora. Mogao bih da govorim o svima i o svima imam dobro mišljenje, da su to profesionalci. Reći ću samo nekoliko reči o predsedniku Odbora za ljudska i manjinska prva. To je jedan častan, pošten čovek, pravdoljubiv, ostvaren u svojoj struci, lekar. Siguran sam da će kao takav, kao pravdoljubiv voditi računa o svima. Voditi računa da se poštuju zakoni ove zemlje i da se ne ugrozi ničije pravo, a samim tim ni pravo osoba koje su lišene slobode. Zadatak Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija jasno je propisan. On podrazumeva sagledavanje stanja u oblasti izvršenja krivičnih sankcija. Takođe, zadatak ove Komisije je da predlaže mere za unapređivanje uslova života, tretmana i zaštite prava lica lišenih slobode. Ova Komisija ima pravo, i to joj po zakonu pravo pripada, da traži podatke, obaveštenja, izveštaje od nadležnih organa, od Uprave za izvršenje krivičnih sankcija i od zavoda. Ali, Komisija podnosi upravo Narodnoj skupštini izveštaj o svom radu, obaveštava Narodnu skupštinu o svim radu i ima zadatak da upravo Narodnoj skupštini ukaže na potrebu da li je u jednom trenutku potrebno da se promene određeni zakonski okviri radi zaštite prava lica prema kojima se izvršavaju krivične sankcije i mere pritvora. Upravo zbog toga što parlament ima nadzornu ulogu u radu Komisije, želim budućim članovima da ukažem na određena pitanja. Za mene su dva pitanja važna kada govorimo o ovoj oblasti. Prvo, i najvažnije, to je proces resocijalizacije. Jasno je da država ima obavezu da sankcioniše svakoga ko krši zakon, u skladu sa zakonom da svakoga i liši slobode ko je prekršio te odredbe zakona. Ali, isto tako, država ima i obavezu da omogući adekvatne uslove da onaj ko odsluži kaznu da se vrati u društvo i da živi normalan život. Jedino je uspešna resocijalizacija najbolji način da se osuđenici osposobe da žive društveno usklađenim životom, da na slobodi izvršavaju svoje obaveze, da izvršavaju svoje poslove u skladu sa zakonom i na najbolji mogući način. Uspešna resocijalizacija se postiže primenom programa i tretmana koji treba da postignu da se u određenoj meri na bolje menjaju osobine ličnosti, da se menja vrednosni sistem, da se menja ponašanje i da se pozitivno ponašanje promoviše u društvu. Potrebno je da se licima koja su lišena slobode omogući da se u vremenu koje provode u zatvoru obuče za određena zanimanja koja su tražena na tržištu rada, pa da onda kada se vrate na slobodu oni vrate radnim obavezama, a ne da se vrate kriminalu. Važno je da iz tog procesa izađu kao uzorni građani koji će doprinositi unapređenju celog društva. Posebno treba obratiti pažnju na one zatvorenike koji se ne mogu uspešno i ne mogu lako uključiti u procese određenih tretmana. To su stare, bolesne osobe, to su zavisnici od alkohola, narkotika, kao i osobe kojima je potrebno opšte i stručno obrazovanje. Prema njima je neophodno preduzimati posebne zdravstvene, obrazovne i stimulativne mere radi njihovog uključivanja u opšti tretman i da bi se na taj način postigao jedan kvalitetan cilj sveukupne resocijalizacije. Prema podacima iz izveštaja Savete Evrope, koji i nisu toliko stari, obuhvataju period od 2008. do 2018. godine, stopa zatvaranja u Srbiji je porasla za 19,5%. Naravno, to ne znači da je porasla stopa kriminaliteta, jer je ista ova stopa porasla i u regionu. U Makedoniji nešto više 33,6%, u Portugalu 27,5%, a u San Marinu čak 186,6%. To zapravo znači nešto drugo, da sve ove zemlje, među kojima je i Srbija, možda češće pribegavaju kaznenoj politici koja podrazumeva zatvaranje, a sve manje koriste neka alternativna rešenja kao kaznu. U nekim drugim državama se češće odlučuju za alternativne kazne kada je reč o lakšim krivičnim delima. Možda treba da i mi primenimo sličnu praksu, naravno, gde je to moguće, da bi se na taj način sistem rasteretio, da ga ne opteretimo određenom kategorijom zatvorenika gde za to nema potrebe. Na primer, u Holandiji su alternativne kazne preuzele primat u odnosu na oštre kazne, u odnosu na oštre mere, ali taj proces nije završen preko noći. To je proces koji je dugo trajao u ovoj zemlji, tome se ozbiljno pristupilo, sprovedeni su i određena istraživanja. Čak su na dve grupe osuđenika sa sličnim karakteristikama sprovedene određene mere. Jedni su podlegali oštrim zatvorskim sankcijama, drugi alternativnim kaznama. Istraživanje je na kraju pokazalo da ona grupa zatvorenika koja je bila pod nekom vrstom alternativne kazne, nekom vrstom društveno korisnog rada da obavlja, da je ta grupa zatvorenika na kraju učestvovala u nižoj stopi, u povratku, u kriminalnim radnjama. Naravno, nisam ni za to da se pošto-poto insistira za alternativnim sankcijama, ali treba i ovu vrstu kazne razmatrati kao delotvornu u onim delovima gde je to moguće. Zatvorski sistem Srbiju godišnje košta preko 60 miliona evra. Toliko se potroši na održavanje zgrada, na plate za zaposlene, za ishranu, za prevoz, za grejanje. To je ta suma koja je neophodna da bi funkcionisao jedan sistem koji ima preko 10.000 zatvorenika i 4.000 zaposlenih. Jedan zatvorenik košta državu 15 do 20 evra dnevno. Na ovaj način bi se uštedelo u znatnoj meri. Naravno, govorim samo u slučajevima gde ima lakših povreda zakona. Otvorila bi se korist na osnovu rada u javnom interesu. Zašto nekome ne pružiti šansu da se oduži društvu, da možda sa radnicima određenih javnih komunalnih preduzeća učestvuje u pranju ulica, u uređivanju parkova i sličnih poslova? Ukazao sam samo na neka pitanja iz ove oblasti, za koja smatram da članovi Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija treba da obrate pažnju. Siguran sam da će predloženi kandidati svoj posao obaviti savesno, profesionalno i zato će SDPS podržati izbor članova Komisije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zagorka Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani potpredsedniče. Politička stranka Jedinstvena Srbija će u danu za glasanje podržati Predlog odluke o izboru članova Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija. Personalna rešenja predviđena ovom odlukom smatramo vrlo korektnim izborom. Uprava za izvršenje krivičnih sankcija u svom delovanju mora da teži potpunoj primeni poznatih međunarodnih konvencija koja regulišu ovu oblast i članovi Komisije koji se biraju iz redova predstavnika građana imaju upravo tu kontrolnu funkciju. Kao predstavnica građana i članica stranke Jedinstvena Srbija, ne mogu da se ne osvrnem na poslaničko pitanje koje je uputila moja koleginica, potpredsednica Skupštine, gospođa Jevđić i na događaj koji se juče zbio, jednu konferenciju predstavnice opozicije. Kao predstavnica građana i kao neko ko ima priliku da u okviru svog vremena politički govori, ja ovde, kao i ostalih 249 kolega narodnih poslanika, imam mogućnost da kažem svašta. Namerno koristim ovu reč, jer nažalost danas je svašta politički govor. Da pljujem, da nivo svoje konverzacije spustim na nivo palanačkog prepucavanja, kako bi možda mnogi hteli, ali to nije moj manir i to nije nešto što građani očekuju od nekoga ko dolazi iz jedne poštene i dostojanstvene kuće kakva je Jedinstvena Srbija. Kao predstavnica građana, kao pripadnica političke opcije koja aktivno učestvuje u radu ovog parlamenta, govori o zakonima, predlaže, kritikuje i daje sugestije, poštujem kodeks koji smo doneli i poštujem ovu instituciju. Kao predstavnica stranke koju predvodi čovek sa kojim sarađujem 12 godina, o kojem smo juče čuli brutalne laži, ja mogu ovde da branim Dragana Markovića Palmu ukoliko mi vreme dozvoljava 20 minuta. Da li je čoveku koji ima iza sebe 60 godina života, decenije uspešnog poslovnog, političkog i porodičnog života, potrebna moja odbrana, potrebna bilo čija odbrana? Gospodin Marković nema od čega da se brani. Iza njega stoji Jagodina, iza njega stoji rezultat, socijalni program, međunarodna priznanja, prijatelji iz celog sveta, ljudi kojima je pomagao, njegova porodica i pre svega on sam. Već je održao konferenciju za medije. Danas u Srbiji svako može da sazove konferenciju za štampu, da izda saopštenje i to je potpuno u redu. Ali, danas u Srbiji svako može i da iznese najozbiljnije optužbe i to bez ikakvih dokaza. Jučerašnja jeftina predstava sa montiranom izjavom lažnog svedoka nije nikakva borba za slobodu i pravdu, kako kažu, već pokušaj totalne diskreditacije ličnosti Dragana Markovića i rušenja moje stranke, rušenja Jedinstvene Srbije. Ovo je podli napad na našu stranku. Mi nemamo problem sa borbom, sa političkom borbom, sa političkim sučeljavanjem, ali imamo problem sa lažima, imamo problem sa fantazmagorijama Đilasa i Tepićeve. Od dana formiranja ovog Dvanaestog saziva parlamenta Srbije, moje kolege i ja smo se bavili zakonima, sugestijama, jedna smo od aktivnijih poslaničkih grupa i ko je hteo mogao je i još uvek može da vidi po stenografskim beleškama čime smo se mi bavili svih ovih meseci, a to je jedna konstruktivna politika. Osećam obavezu da stanem iza građanki, žena koje rade u Skupštini grada i u javnim preduzećima Jagodine koje su sramno targetirane, jer citiram gospođu Tepić: „Svaka žena koja bi da se zaposli u Jagodini dobija telefon za druženje i od kvaliteta druženja joj zavisi posao“. Da li se osoba koja stoji iza ovog uratka pitala šta je sa tim ženama? Da li je te žene kod kuće možda neko nešto pitao, majka, otac, sestra, prijatelji, suprug? To je očigledan primer povrede dostojanstva i integriteta ličnosti. Danas osećam obavezu da stanem iza zaposlenih radnica restorana „Tigar“, koje godinama pošteno rade u tom ugostiteljskom objektu kao kuvarice, konobarice, koje su uvređene i ponižene lažima. Danas osećam obavezu da stanem iza svih žena moje stranke, funkcionerki i članica, simpatizerki, žena Jedinstvene Srbije, a mnogo nas je. Mi podržavamo i promovišemo rad naše stranke, nismo nikakve klimačice glavom i slepi sledbenici. Koliko puta smo samo za ovom govornicom i koleginica Jevđić i ja pozivale da se prijavi nasilje, ne samo ono eksplicitno fizičko, već i psihološko. Govorili smo o mogućnostima edukacije da se to nasilje prepozna i ta tvrdnja juče izrečena da se Dragan Marković krije iza žena je čista lakrdija. Čovek je, kako je već rekao, bio u Tužilaštvu. Znate, nije ovo prvi put da on sam ode i kaže šta ima, nije prvi put da se baca kamenje na njega. On je optuživan isto eto tako, jer se u Srbiji sve to može – eto tako, optuživan je da ima indirektna i direktna saznanja o ubistvu Milana Pantića. Naravno da je odmah dokazano da je to čista laž, ali ja samo hoću da podsetim javnost u Srbiji šta sve može da prođe – eto tako. Prava žena i ostvarenje pune rodne ravnopravnosti spadaju u red vrhunskih prioriteta naše stranke, ali postoji jedan drugi najviši prioritet, a to je bezbednost dece. O tome smo govorili u ovoj Skupštini i gospodin Marković, sve moje kolege i ja. Mi smo juče čuli najgnusniju optužbu za krivično delo gore od ubistva. To je delo zloupotrebe maloletnika. Za to je optužen čovek, narodni poslanik ove države, otac, muž, prijatelj i deda petoro unučadi. Zajedno sa njim, indirektno, optuženi smo i svi mi, njegovi bliski saradnici, funkcioneri, žene Jagodine, radnice ugostiteljskih objekata. Da smo znali za neke izmišljene žurke, gde se neko igra sa dečjim životima na nekim zabavama, da smo mi to videli, mi smo za to optuženi u jednom senzacionalističkom montiranom procesu. Ostavljamo da tužilaštvo utvrdi aktera tog procesa, jer mi nismo izgubili veru u institucije ove države. Mi smo ti koji stalno ponavljaju da nadležni moraju da rade svoj posao. Za 12 godina, koliko sarađujem sa gospodinom Markovićem, ono što sam videla je bratski odnos prema zaposlenima i saradnicima, prijateljski odnos prema sugrađanima, brigu o porodici. Videla sam i zahtevan, ali razuman odnos prema poslu, visok nivo profesionalizma i pre svega radnu etiku, pregršt dobrih ideja, projekata, koje su neki raznorazni osporavali, pa su se čak i smejali i izvlačili iz konteksta, ali su te dobre ideje uvek našle svoj put i uvek su bile dobre za građane, baš kao i ova poslednja, a to je putovanje u Egipat na koje je Dragan Marković odveo sto zdravstvenih radnika koji rade u crvenim zonama iz cele Srbije. Želimo da tužilaštvo što pre rasvetli i obelodani sve one koji stoje iza ove groteske. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćena predstavnica poslaničke grupe „Aleksandar Vučić – Za našu decu“, Jelena Žarić Kovačević.
Hvala vam, uvaženi predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, na dnevnom redu je danas donošenje odluke o izboru članova Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija i obrazovanje same komisije u Dvanaestom sazivu Narodne skupštine, naravno, shodno Zakonu o izvršenju krivičnih sankcija i Zakonu o Narodnoj skupštini. Komisija se obrazuje u sledećem sastavu: tri člana biraju se iz reda članova i zamenika članova odbora u čijem je delokrugu rada pravosuđe, dakle, na predlog Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i dva člana koji se biraju iz redova članova ili zamenika članova odbora u čijem su delokrugu rada pitanja iz oblasti ljudskih prava, zdravlja i socijalne politike, dakle, predloge su dali Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova, Odbor za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva i Odbor za zdravlje i porodicu. Mandat članova Komisije traje do isteka mandata narodnih poslanika Narodne skupštine. Zadatak Komisije je da vrši kontrolnu funkciju u oblasti izvršenja krivičnih sankcija i mera pritvora i da shodno toj ulozi sagledava stanje u oblasti izvršenja krivičnih sankcija i da predlaže mere za otklanjanje nepravilnosti i za unapređenje uslova života, tretmana i zaštite lica i prava lica lišenih slobode. Konkretno, samom odlukom o obrazovanju ove komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija biće taksativno navedene nadležnosti, odnosno delokrug rada same komisije. Na primer, u vršenju kontrole Komisija sagledava status, položaj, tretman i ostvarivanje prava lica prema kojima se izvršavaju krivične sankcije i predlaže mere za njihove unapređenje i zaštitu. Komisija sagledava status, položaj, tretman i ostvarivanje prava pritvorenih lica i predlaže mere za njihovo unapređenje i zaštitu. Članovi ili zamenici članova Komisije posećuju zavode za izvršenje krivičnih sankcija radi sagledavanja stanja i upoznavanja sa uslovima života i tretmanom, posećuje zavode radi neposrednog uvida u ostvarivanje i zaštitu prava lica prema kojima se izvršavaju krivične sankcije i pritvorenih lica. Takođe, Komisija traži podatke, obaveštenja i izveštaje od nadležnih organa, zavoda i Uprave za izvršenje krivičnih sankcija. Prilikom posete zavodu Komisija može razgovarati sa licima prema kojima se izvršavaju sankcije, pritvorenim licima, ali i zaposlenima u Zavodu za izvršenje krivičnih sankcija, u cilju utvrđivanja činjenica o pojavama, događajima ili konkretnim slučajevima u tim zavodima. Takođe, Komisija vrši uvid u dokumentaciju o licima prema kojima se izvršavaju sankcije, pritvorenim licima ili licima koja su zaposlena u zavodima. Komisija razmatra izveštaje nezavisnih organa i nevladinih organizacija koje se bave tretmanom i zaštitom prava lica prema kojima se izvršavaju krivične sankcije i pritvorenih lica. Na kraju, Komisija može i da traži obaveštenja i da razmatra izveštaje Uprave za izvršenje krivičnih sankcija i da vrši druge poslove od značaja za ostvarivanje zadataka zbog kojih je formirana, u skladu sa nadležnostima koje joj pripadaju. Kada smo kod Uprave za izvršenje krivičnih sankcija koja je pod ingerencijom Ministarstva pravde, treba istaći i koje su nadležnosti te Uprave za izvršenje krivičnih sankcija jer je to svakako u tesnoj vezi sa ovlašćenjima koja Komisija Narodne skupštine ima, obavljajući svoju kontrolnu funkciju. Dakle, Uprava za izvršenje krivičnih sankcija organizuje, sprovodi i nadzire izvršenje kazne zatvora, maloletničkog zatvora, mera bezbednosti i obaveznog psihijatrijskog lečenja i čuvanja u zdravstvenoj ustanovi i obaveznog lečenja alkoholičara i narkomana, kao i vaspitne mere upućivanja u vaspitno-popravni dom. Takođe, Uprava za izvršenje krivičnih sankcija obavlja poslove koji se odnose na pripremu predloga za pomilovanje, amnestiju i uslovni otpust, prati stanje i primenu propisa u oblasti izvršenja zavodskih sankcija i u skladu sa tim ukazuje na potrebu i pravce normativnog uređenja, ali takođe Uprava za izvršenje krivičnih sankcija sarađuje u pripremi propisa i obavlja druge poslove koji se odnose na oblast izvršenja zavodskih sankcija. Ono što je od velikog značaja jeste i činjenica da Komisija podnosi izveštaj Narodnoj skupštini, dakle, Komisija čije je formiranje sa predlogom danas kao tačka dnevnog reda, podnosi izveštaj Narodnoj skupštini, izveštaj o radu, ali takođe u okviru tog izveštaja mogu se naći i izveštaj o stanju ili o eventualnim problemima u oblasti izvršenja krivičnih sankcija i pritvora i može se ukazati svakako na potrebu izmene zakona ili preduzimanja drugih radnji radi zaštite prava lica prema kojima se izvršavaju krivične sankcije i pritvor. Takođe, Komisija može obrazovati i posebnu bazu podataka o domaćim i međunarodnim propisima iz ove oblasti, a kao i organizacijama koje se bave tretmanom i zaštitom lica, prava lica prema kojima se izvršavaju sankcije, ali i o zavodima u kojima se ta lica nalaze. Podsetila bih vas na kratko na jedan dokument, na koji verujem, da odavno u parlamentu nije pomenut, a u vezi je svakako sa današnjom tačkom dnevnog reda, radi se o Zakonu o ratifikaciji i Konvencije protiv torture i drugih surovih neljudskih ili ponižavajućih kazni i postupaka koji je donet 1991. godine. Navedena konvencija zapravo usvojena je 1984. godine u Njujorku i obavezuje države članice, među kojima je i naša zemlja, zbog čega i pominjem ovaj dokument, da se pridržavaju međunarodnih pravila koja su potvrdili. Tortura je svaki akt kojim se jednom lice namerno nanosi bol ili teške fizičke ili mentalne patnje, u cilju dobijanja od njega ili nekog trećeg lica obaveštenje ili priznanja ili njegovog kažnjavanja za delo za koje je to ili neko treće izvršilo ili za čije je izvršenje osumnjičeno zastrašivanja tog lica ili vršenja pritiska na njega ili zastrašivanje i vršenja pritiska na neko treće lice ili iz bilo kog drugog razloga zasnovanog na bilo kom obliku diskriminacije ako ta bol i te patnje nanosi službeno lice ili treće lice uz pristanak službenog lica. Svaka država članica preduzima zakonske, administrativne, sudske ili druge mere kako bi sprečila izvršenje akta torture na teritoriji pod njenom jurisdikcijom i ovo su svakako pitanja koja su u tesnoj vezi sa nadležnostima i sa budućim radom Komisije za praćenje primene izvršenje krivičnih sankcija. Osim ovoga što sam navela 2011. godine, mi smo usvojili protokol uz Konvenciju protiv torture kojim smo se obavezali na donošenje potrebnih mera, radi postizanja ciljeva iz konvencije i na implementaciju svih članova koji će u konkretnom slučaju pomoći jačanju zaštite lica, prava lica lišenih slobode i puno poštovanje njihovih ljuskih prava. Svakako u ovom izlaganju želim da pomenem i Zaštitnika građana, odnosno instituciju Zaštitnika građana sa kojim bi Komisija trebalo da sarađuje po određenim pitanjima koja su u nadležnosti i Zaštitnika građana i Komisije. Naime, Zaštitnika građana kroz svoj godišnji izveštaj daje informacije i o obavljanju poslova nacionalnog mehanizma za prevenciju torture u Srbiji. Nacionalni mehanizam obavlja posete mestima gde se nalazile i gde se mogu nalaziti lica lišene slobode, ali to nisu samo zavodi o kojima sam danas govorila, već su to i policijske uprave, policijske stanice, prihvatilišta, pritvorske jedinice, psihijatrijske klinike, ustanove socijalne zaštite domskog tipa, centri za azil i za migrante i na osnovu dobijenih informacija upućuju se preporuke ukoliko su utvrđene određene nepravilnosti u radu. U trenutku kada se nalazimo u problemu zbog epidemije koji je izazvan Korona virusom u Evropi i u celom svetu pa i u našoj zemlji postoje određene posledice, moramo uzeti u obzir u vezi sa tim i situaciju u Zavodima za izvršenje krivičnih sankcija. Shodno Izveštaju Zaštitnika građana situacija je zadovoljavajuća, odnosno broj zaraženih u zavodima nije previsok da bi se oni našli u nekoj rizičnoj situaciji, što znači sa druge strane da imaju sve potrebne i lekove i zaštitnu opremu, dakle maske, vizire ili skafandere za onaj deo Zavoda u kojima se nalaze njihove ambulante kao i svakako dezinfekciona sredstva. Takođe, zaključuje se i da imaju i potrebnu brigu i negu kako se korona virus ne bi širio. U skladu sa tim da svi građani imaju pravo da se vakcinišu i da izaberu vakcinu i u skladu sa principom nediskriminacije čijoj primeni svakako težimo i oni koji su u pritvoru ili prema kojima se izvršavaju krivične sankcije imaju jednak tretman u postupku imunizacije. Ono što svakako ohrabruje jeste činjenica da je naša država bila spremna pre svega u finansijskom smislu, a onda i u smislu jakog zdravstvenog sistema da istrpi ili ublaži udarce koje nam je zadao korona virus. To se odnosi i na broj vakcina ali se odnosi i na različite vrste vakcina što je građanima, pa i onima prema kojima se izvršavaju određene sankcije pružilo mogućnost izbora. Osim što smo uspeli da za četiri meseca izgradimo dve nove tzv. kovid bolnice koje će nam svakako ostati kao dve nove izgrađene bolnice kada se nadam se uskoro izborima sa korona virusom. Uspeli smo da omogućimo i početak proizvodnje vakcina u Institut "Torlak" gde se očekuje za početak kako smo čuli u informacijama i medijima najpre dvadeset, a kasnije čak i trideset miliona doza godišnje, čime ćemo da zadovoljimo potrebe regiona i da ponovo pokažemo da smo apsolutno u svemu lideri u regionu, pa i šire, pa i u ovoj oblasti. Želela bih da podsetim na dobru organizaciju i na angažovanje u Kazneno popravnom zavodu Sremska Mitrovica, gde su osuđenici prvi počeli da šiju maske za potrebe svih osuđenika i svih zaposlenih u tom Kaznenom popravnom zavodu ali i u ostalim zavodima. Sašili su preko milion maski od kako je počela kod nas situacija sa korona virusom. Kasnije su im se pridružili i Kazneno popravni zavod Niš i Ženski deo Kazneno popravnog zavoda Požarevac. Uprava za izvršenje krivičnih sankcija je odlikovana srebrnom medaljom od strane predsednika Republike, Aleksandra Vučića za doprinos tokom epidemije korona virusa. Iz svega što sam navela zaključujemo o velikom značaju formiranja ove komisije, pre svega zbog svoje kontrolne funkcije u oblasti izvršenja krivičnih sankcija i na kraju želim da pozovem koleginice i kolege narodne poslanike da glasamo za ovu tačku dnevnog reda u danu za glasanje. Hvala vam.
Zahvaljujem. Pošto više nema prijavljenih predstavnika poslaničkih grupa u sistemu, prelazimo na listu prijavljenih za reč. Prvi je dr Jahja Fehratović.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Kao što smo čuli komisija ovoga tipa ima izuzetno važnu ulogu u našem društvu posebno zbog svoje nadzorne i kontrolne dimenzije, jer su nadzori kontrola preko potrebni za svaku vrstu društvene delatnosti, osobito ovog tipa gde vrlo često imamo različite vrste pritužbi ljudi koji su zbog slojevitosti različitih vrsta kriminala uhapšeni ili su osuđeni. Naravno, te pritužbe mogu biti osnovane ili ne osnovane i zato je važno da komisija bude ta koja će proveriti i učestvovati u proverama svih tih pritužbi jer je jako bitno da sva ona prava koja su zagarantovana i Ustavom i zakonima svakom građaninu ove države, svakom pojedincu budu do kraja ispoštovana, a tu naravno spadaju i oni koji se nalaze na izvršenjima kaznenih, svojih kazni u zatvorskim jedinicama. Takođe, vrlo ja važno da imamo i vidu i kompleksnost, složenost celokupnog sistema zatvorskih i pritvorskih jedinica koje su različitih kategorija, različitih tipova, različitih usmerena, sa različitim kapacitetima i naravno vrlo različitih uslova koji su na raspolaganju onima koji su na odsluženju svojih kazni. Danas ste čuli od predsednika naše stranke, akademika Zukorlića u kakvom je stanju zatvor u Novom Pazaru koji je zaista jedan od primera na koji se trebamo fokusirati i hitno reagovati kako bi se iz više razloga napravio kompleks koji će biti izmešten iz centra grada, koji neće biti u direktnom dodiru sa drugim institucijama, posebno institucijama kulture, značajnim institucijama, jer je tu, kao što ste čuli, muzička škola koja je jedina muzička škola u regionu, širem regionu dakle, i gde se talentovana deca koja dolaze da usvajaju znanja iz muzike vrlo često susreću sa onim sa čime se ne bi trebali susretati prilikom svog odrastanja, odgajanja i usvajanja drugih stvari koja trebaju oplemeniti njihova srca, ali ne i da na taj način se susreću sa svime onim što nije baš povoljno, posebno u fazi u kojoj se oni nalaze. Zato, vrlo je važno da imamo zaista mehanizme, uz sve druge napore koje ulaže Vlada, koje ulaže država da poboljšaju sve kvaliteta ukupnosti života građana Srbije, da poboljšamo i uslove življenja osuđenika u svim pritvorskim jedinicama kako bi i oni mogli da se što bolje pripreme za socijalizaciju i rehabilitaciju, eventualni povratak u društvene okvire koji neće biti na štetu građana, a ni na štetu njih samih. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Života Starčević. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, danas raspravljamo o izboru članova Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija. Mi iz JS ćemo svakako glasati za ovaj predlog, jer kao stranka koja drži do pravde i prava, svakako želimo da obezbedimo najkorektnije moguće uslove Đilasovom Pinokiju, Mariniki Tepić, dok bude izdržavala zasluženu kaznu zbog izgovorenih gnusnih laži na jučerašnjoj konferenciji za novinare. Gospođa laž, kako možemo nazvati pomenutu Đilasovu glasnogovornicu, a sebe smatram da pratim politiku još iz svojih studentskih dana, jako davno, i da znam da je ovo bila jedna od najogavnijih i najgnusnijih konferencija za štampu u novijoj istoriji, srpskog višestranačkog sistema, je iznela toliko ogavnih laži, gnusnih laži, uvreda, obmanula je i uznemirila javnost i građane Srbije, da takvo ponašanje, da takav manir političke borbe ne sme i neće ostati nekažnjen. Takav manir političke borbe mora se kazniti i zato je danas u 9 časova predsednik JS, Dragan Marković Palma, sam, svojom voljom otišao u Tužilaštvo i tražio i zahtevao da da izjavu i zahtevao da Tužilaštvo i nadležni istražni organi i sudski organi u najkraćem mogućem roku rasvetle sve navode sa konferencije koju je održala gospođa laž, Marinika Tepić. Ona je na toj konferenciji za novinare pokazala i video snimak tzv. svedoka, pod znakom navoda, a ja tvrdim lažnog svedoka i pokazaću vam vrlo brzo zašto tvrdim lažnog svedoka, kome su zamaglili lice, kome su skrembovali glas, ali su tvrdili da je to svedok koji je radio za Dragana Markovića Palmu, da je to svedok koji je radio, kako oni kažu, zabranjenom hotelu „Alfa“ u Končarevu i koji će izneti činjenice šta i kako je rađeno u tom hotelu gde je on, navodno, prisustvovao tim događajima. Da je to lažni svedok, mi smo se posle te konferencije za štampu malo pozabavili time i molio bih kameru da zumira ove fotografije, može se videti iz sledećih slika. Ova slika, ova fotografija je deo slike sa konferencije za štampu na kojoj se vidi sat tzv. insajdera, odnosno svedoka kojim se diči Marinika Tepić. Istražujući, mi smo našli sliku čoveka sa istim satom. Evo, možete videti ovde, molim kameru da zumira. Onda smo, istražujući dalje, došli do sledeće slike, to je slika, pogledajte čoveka u plavom džemperu sa crvenom trakom koji je snimljen u tom videu. To je taj lažni svedok koji je izneo najogavnije i najgnusnije laži na račun Dragana Markovića Palme, Jagodine, žena u Jagodini, itd. Ispod možemo videti sliku čoveka u istom tom plavom džemperu sa crvenom trakom po sredini, kako se krevelji i kliberi zajedno sa Draganom Đilasom i Borkom Stefanovićem, na konferenciji upriličenoj povodom dve godine postojanja Đilasove stranke. Vidimo da se radi o istom čoveku. Čak Đilas, koji je poznato da ima jako puno para, i da je, dok je bio na vlasti, radio za sebe, za razliku do Dragana Markovića Palme, koji je radio za narod, nije našao za shodno da tom čoveku plati ili kupi drugi džemper da ga preobuče. Evo tog čoveka ovde na slici, pored Marinike Tepić, pored Đilasovog Pinokija, ili gospođe „laž“, molim kameru da zumira. Koji je taj čovek? Taj čovek se zove Branislav Radisavljević, i na ovoj slici ovde možete videti ovde kako radi kampanju za Đilasovu stranku na Trgu Republike, a anti kampanju jednog funkcionera gradske vlasti u Beogradu. Ko je taj čovek? Branislav Radosavljević je čovek koji je rođen u Beogradu, koji živi u Beogradu, Branislav Radosavljević je čovek koji je do pre možda godinu dana bio član stranke Vuka Jeremića, Narodne stranke i možemo ga videti ovde za ovim pultom kako vodi kampanju za tu stranku, to je čovek koji je bio u stranci Vuka Jeremića, i radio kampanju za bojkot, evo ga takođe zaokružen pored samog Vuka Jeremića, i to je čovek koji je zajedno sa potpredsednikom stranke Vuka Jeremića, gospodina Jovanovićem prešao ili se preprodao, kako god hoćete u stranku Dragana Đilasa i tog čoveka, evo ovde zaokruženog na Konferenciji za štampu, Dragana Đilasa, povodom dve godine postojanja te njegove famozne stranke. Taj čovek je u toj svojoj izjavi, između ostalog rekao da se plaši i da zato nije izašao u javnost ranije i taj čovek je rekao da ga je strah i da je zato zamagljeno lice i da mu je skremblovan glas, ali na ovoj fotografiji možemo videti da taj čovek ima sve sem straha, jer je jedan od onih koji je upao nasilno sa testerom u javni servis u zgradu RTS. To i takve akcije, ne sprovodi neko ko ima strah i ko se plaši. Zato smo rekli da je to lažni svedok, da on nije svedok, odnosno je funkcioner, Đilasove stranke, i ovo je sve jedno najgnusnije i najgore zamešeteljstvo jedne političke partije i jednog čoveka, koji pledira da vodi državu, koji pledira da vodi narod, ali na način što će taj narod obmanjivati i lagati, kao što ga je obmanjivao, i lagao dok je bio na vlasti. Na toj konferenciji za štampu, ovaj lažni svedok je rekao da radio u hotelu „Alfa“, čiji je vlasnik, kako on tvrdi, Dragan Marković Palma. Godine 2010. i 2011. hotel Alfa je tada bio u vlasništvu pokojnog Radovana Vasića Brzog, jednog od najvećih i najboljih privatnih preduzetnika u gradu Jagodina. Nakon njegove smrti vlasništvo je nasledio njegov sin Vladica Vasić. Dragan Marković Palma nema nikakve veze sa vlasništvom tog hotela, to je jedna stvar. Znači, nije radio za Palmu, ako je uopšte i radio tamo. Drugo, ni godine nisu pogodili, jer je hotel „Alfa“ otvoren 2012. godine. Znači, 2010. i 2011. godine, svakako niko nije mogao da radi u tom hotelu. Na toj konferenciji za štampu, gospođa laž, ili „Đilasov pinokio“, je rekla, izjavila, da se Dragan Marković Palma krije iza žena, iza suknje. To naravno, nije tačno. Znam ja šta je on mislio na izjavu zamenice gradonačelnika Marije Jovanović, i na izjavu gospodina Dragana Markovića Palme, da će je tužiti sve žene zaposlene u Skupštini grada Jagodina i u javnom preduzeću. I uplašila se, naravno, toga, ali to je njena stvar, jer je ona bacila pomije i niz najgnusnijih uvreda na sve žene zaposlene u javnom sektoru u Jagodini, i njihovo je pravo da je tuže za to, jer žele da sačuvaju svoju čast. Ali, svakako, nije istina da se Dragan Marković krije iza toga, jer Dragan Marković je sam danas svojevoljno otišao u Tužilaštvo. Dragan Marković Palma je u 10.00 časova, danas sam u Skupštini grada lično održao konferenciju za štampu. A, onaj ko se krije iza Marinikine suknjice jeste upravo Dragan Đilas. Sve vreme on istura tu gospođu laž, tog svog pinokija, koji iz dana u dan obmanjuje građane uznemirava javnost, i iznosi najgnusnije laži protiv pojedinaca, koji su uspešni, koji rade u korist naroda i za narod. Time nanose veliku štetu i građanima Srbije i državi Srbiji i tom maniru političke borbe, jednom za svagda mora da se stane na put. Dragan Đilas je ovom konferencijom za štampu hteo, i nama je to jasno, da skrene pažnju sa činjenice da su mu otkriveni tajni računi u mnogim egzotičnim zemljama. Hteo je da skrene pažnju sa činjenice da je otkriveno da je za vreme svoje vladavine radio, pre svega, za sebe. Hteo je da skrene pažnju sa svih afera koje potresaju njega i njegovu stranku. Dragan Đilas mora da shvati da postoji mera i način političke borbe. Očigledno da Draganu Đilasu više ništa nije sveto. Kako mi onda da verujemo u njegove lažne suze koje je lio pre godinu dana, oplakujući sudbinu, kada je on dozvolio, odnosno ne da je dozvolio, nego isturio svoju gospođu laž, Mariniku Tepić, da ona iznese najgnusnije laži protiv čoveka koji je i sin i čija staramajka, takođe, može videti te vesti, koji je i suprug, čija žena takođe supruga sa kojom živi u braku, skladnom, već više od 40 godina, što nije slučaj sa pomenutim, da iznese najgnusnije laži o ocu dva sina, da iznese najgnusnije laži o svekru, da iznese najgnusnije laži o dedi petoro unučadi. Znate, ta deca više nisu mala. Onda se zapitate koliko može biti licemeran neko ko kada je on u pitanju lije gorke krokodilske suze, a onda bezočno, mučki, na najgori mogući način, sa najgnusnijim mogućim lažima taj isti Dragan Đilas napada ljude koji su čitav svoj politički vek, da tako kažem, proveli radeći za narod. Tu je jedna od razlika između Dragana Markovića Palme i Dragana Đilasa. Dok je Dragan Đilas bio na vlasti je radio za sebe, Dragan Marković Palma, živi za akcije koje se tiču naroda i Dragan Đilas ovom konferencijom za štampu neće sprečiti da se i dalje radi za narod Jagodine, za narod Srbije, da se vodi računa i briga o siromašnima, o trudnicama, o porodiljama, da se vodi računa o svojim građanima, da im se obezbedi besplatni prevoz, da se obezbedi besplatno letovanje za učenike, da se vodi računa o poljoprivrednicima, da se vodi računa o lekarima, koje smo do pre par dana vodili u Egipat, i vodićemo i dalje, i 1000 u Grčku, i ponovo ćemo voditi stotinu u Egipat u oktobru, i niko nas neće zaustaviti u tome, pogotovo ne Dragan Đilas i njegova gospođa laž. Zato, samo jedno mogu da poručim Draganu Đilasu. Dragane Đilasu, ti si provaljen. Provaljen si, ali ne samo od nas iz JS, nego, pre svega, odavno, ali odavno si provaljen od naroda, narod je video ko si, video kako radiš, šta radiš na vlasti, vidi kako bezočno lažeš. Iz tog razloga narod ti nikada više neće dati poverenje. Džabe novci, džabe bogatstvo, ali narod te neće. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Nevena Vujadinović. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, kolege i koleginice narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, danas je pred nama Predlog odluke o izboru članova Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija. Kao što je koleginica Žarić Kovačević obrazložila u svom izlaganju, Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu utvrdio je ovaj Predlog, a na osnovu Zakona o izvršenju krivičnih sankcija kojim je utvrđeno da Komisiju čini pet članova koje na predlog nadležnog odbora bira Narodna skupština iz reda narodnih poslanika. Komisija za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija ima važan zadatak kada govorimo o funkcionisanju penalnog sistema. Zakonom o izvršenju krivičnih sankcija je utvrđeno da Komisija ima pravo pristupa Zavodu, podacima koji su od značaja, a takođe ima pravo da posećuje osuđena i pritvorena lica i da sa istima obavlja razgovore. Takođe, komisija ima pravo i da razgovara sa zaposlenima u kazneno-popravnim zavodima. Ono što je takođe važan zadatak ove Komisije jeste da ona ima zadatak da sagledava status, položaj, tretman osuđenih i pritvorenih lisa, ostvarivanje njihovih prava i da predlaže mere koje se tiču unapređenja tih prava i zaštite. Funkcionisanje kazneno-popravnih ustanova je važan aspekt celokupnog funkcionisanja jedne države. Upravo u tim ustanovama se nalaze lica koja su počinila različita krivična dela, za ista su sankcionisana i nalaze se na izdržavanju kazne zatvora. Cilj sistema izvršenja krivičnih sankcija, odnosno procesa resocijalizacije jeste upravo taj da utičemo na smanjenje stope kriminala i prevenciju istog. U skladu sa tim, vrlo je važno da procesi resocijalizacije i reintegracije budu uspešno realizovani i u skladu sa zakonskim odredbama. Odgovorna i zdrava politika predsednika Aleksandra Vučića ogleda se i u efikasnosti delovanja Uprave za izvršenje krivičnih sankcija, u preduzimanju epidemioloških mera i mera prevencije korona virusa. Veoma brzo su obezbeđene vakcine za lica koja se nalaze na izdržavanju kazne zatvora, imunizacija je blagovremeno sprovedena u svim kazneno-popravnim zavodima. Uprava je pokazala jedinstven primer brige za osuđeničku populaciju od početka vakcinacije u Evropi na taj način što je i licima koja se nalaze na izdržavanju kazne zatvora omogućila dostupnim i ovaj vid zaštite od virusa Kovid – 19, koju mogućnost su imali i svi drugi građani Republike Srbije. Imunizacija je u kazneno-popravnim ustanovama realizovana u koordinaciji sa nadležnim domovima zdravlja, te je svako osuđeno lice i pritvoreno lice koji su izrazili želju da se vakcinišu i primilo vakcinu. Ono što je takođe značajno jeste da je među zaposlenima u sistemu izvršenja krivičnih sankcija bio dobar odziv, te je više od 40% zaposlenih koji su se prijavili za vakcinu vakcinisano, a najveći deo njih je i revakcinisan. Upravo zahvaljujući odgovornom delovanju zaposlenih u penalnom sistemu, poštovanju epidemioloških mera i blagovremenoj imunizaciji lica koja se nalaze na izdržavanju kazne zatvora, u kazneno-popravnim ustanovama nije došlo do širenja korona virusa. Mere prevencije su počele da se realizuju i sprovode i pre početka proglašenja vanrednog stanja prošle godine. Intenzivno se radilo na očuvanju zdravlja, kako osuđenih i pritvorenih lica, tako i lica koja su zaposleni u kazneno-popravnim zavodima, što ukazuje na jedan odgovoran pristup ozbiljnoj pandemijskoj krizi koja nas je zadesila. Sistem izvršenja krivičnih sankcija zahteva jedan kontinuiran rad u procesu poboljšanja uslova i načina funkcionisanja ovog sistema. Konstantna intenzivna izgradnja novih i rekonstrukcija starih paviljona u okviru kazneno-popravnih zavoda je nešto na čemu se kontinuirano radi. Važno je istaći da Ministarstvo pravde, prateći odgovornu politiku predsednika Aleksandra Vučića, godinama ulaže napore u poboljšanje uslova za boravak osuđenih i pritvorenih lica, a što je obaveza iz pregovaračkog Poglavlja 23 za članstvo u EU koja se odnosi na pravosuđe i osnovna prava građana. Takođe, intenzivno se radi i na poboljšanju kapaciteta Uprave za izvršenje krivičnih sankcija u oblasti alternativnih sankcija i postpenalne zaštite osuđenika. Penalni sistem je jedan složeni sistem koji zahteva integrisan pristup u radu svih službi unutar penalnog sistema. Stoga u tome zaista vidim važnu ulogu delovanja komisije čije članove danas biramo. Komisija za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija ima važnu ulogu u sagledavanju svih tih aspekata koji se tiču funkcionisanja kazneno-popravnih ustanova. Stoga ću u danu za glasanje podržati ovaj predlog odluke o izboru članova Komisije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima Milija Miletić. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče Skupštine, uvaženi doktore Orliću, poštovane kolege, građani Srbije, ja sam Milija Miletić i dolazim iz Svrljiga. To je najlepša opština u Srbiji koja se nalazi pored grada Niša, koji je najlepši grad u Srbiji. Inače sam u Skupštini izabran sa liste „Aleksandar Vučić – Za našu decu“ i predstavljam Ujedinjenu seljačku stranku. Ja ću, kao i do sada, podržati sve ove kvalitetne predloge zakona koji se tiču boljitka razvoja jugoistoka Srbije, boljeg života svih građana Srbije i onih koji žive na selu i od sela, pa i one koji su činili neka zla, i one koji su činili nešto loše, pa i onima koji su učinili nešto najgore. I tim ljudima moramo dati šansu, moramo dati mogućnost da mogu da žive normalno u tom zatvorenom prostoru, u ta četiri zida, zato što su to zaslužili. Inače, naša Skupština će predložiti komisiju koja će ovo pratiti, raditi i u okviru toga davati određene sugestije, određene primedbe, a suština svega jeste da se svim tim ljudima koji su u tim zatvorenim prostorima, u zatvorima, obezbede elementarni uslovi da oni mogu da funkcionišu, jer u zatvorima nisu samo ljudi koji su ubice, dileri i silovatelji, ima tu ljudi koji su imali i neke saobraćajne prekršaje, koji su imali neku saobraćajku i tako došli do nečega neželjenog. Baš zbog toga mi ovde u Skupštini i naše kolege poslanici će u okviru te komisije raditi na terenu, pratiti situaciju i ukoliko nešto nije kako treba, oni će to rešavati, alarmirati i raditi tu tzv. nadzornu funkciju koja je naša obaveza kao poslanika. Još jednom, podržavam sve ove predloge i mislim da je potrebno da se što pre to usvoji i, normalno, da pratimo ono što je bitno, da svaki naš građanin treba da primi vakcinu, da se imunizuje, da se na taj način zaštitimo od ove pandemije koja je sigurno nešto najopasnije što se desilo unazad 50 i više godina. Mislim da je to potreba svih nas, da svako ima pravo da primi vakcinu, pa čak i oni koji su u zatvorima, koji su činili zla, koji su činili loše ljudima i koji tu ostaju dok su živi. Mi moramo biti humani i moramo svakom obezbediti vakcinu i na taj način pozivam sve ljude da se vakcinišu i da na taj način rešimo problem sa ovom pandemijom. Hvala još jednom.
Hvala, gospodine Miletiću. Reč ima Dejan Kesar.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, trudiću se da u svom današnjem izlaganju budem što koncizniji, kao bih ostavio dovoljno vremena i mojim kolegama za debatu. Pred nama je danas Predlog odluke o izboru članova Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija. Sama komisija se obrazuje od strane Narodne skupštine u skladu sa njenim zakonskim nadležnostima, a zadaci i nadležnosti same komisije jesu jasno definisani, odnosno propisani kako Odlukom o obrazovanju komisije, tako i Zakonom o izvršenju krivičnih sankcija. Na početku je veoma važno napomenuti da se komisija obrazuje od pet članova, odnosno narodnih poslanika i to tri člana iz reda odbora u čijoj nadležnosti jeste oblast pravosuđa, kao i dva člana odbora u čijoj nadležnosti se nalaze socijalna politika, zdravstvo i ljudska prava. Predsednik komisije se bira iz redova članova komisije, a mandat člana komisije prestaje danom prestanka mandata narodnog poslanika. Važno je reći da su zadaci nadležnosti komisije, pre svega, usmereni na sagledavanje postojećeg stanja u oblasti izvršenja krivičnih sankcija. Takođe, ukoliko za tim svakako postoji opravdana potreba, komisija može da predloži mere u cilju otklanjanja nepravilnosti, kao i mere za unapređenje tretmana osuđenih lica, poštovanje osnovnih prava osuđenika, kao i uslove u kazneno-popravnim zavodima. Kada govorimo o licima u odnosu na koje se može primeniti Zakon o izvršenju krivičnih sankcija, svakako govorimo o dve grupe lica. S jedne strane, lica prema kojima je od strane nadležnog organa određena mera zadržavanja, odnosno mera pritvora kao jedna mera za obezbeđenje prisustva okrivljenog i, s druge strane, licima koji se već nalaze na izdržavanju kazne zatvora po odluci nadležnog suda. Samim izvršenjem krivičnih sankcija se ostvaruje opšta, odnosno individualna svrha njihovog izricanja, a to je ono što je najbitnije, a to je reintegracija osuđenih lica u društvu. Ukoliko posmatramo sam termin kazne, nju možemo posmatrati kao propisanu društvenu reakciju koja se izriče od strane nadležnog državnog organa, u ovom slučaju od strane suda, u odnosu na ona lica koja su svojim radnjama izvršila određena krivična dela ili koja su svojim činjenjem ili nečinjenjem počinila određeni prekršaj. Naš Krivični zakon je jasno decidan da ukoliko lice svojom radnjom izvrši određeno protivpravno ponašanje kojim povređuje zakonom propisanu normu se može izreći kazna zatvora. Ali je veoma važno da ukoliko prema određenom licu izreknete kaznu zatvora, da se u tom postupku poštuju sva osnovna prava, sva osnovna ljudska prava i osnovna prava koja se odnose na osuđenika, jer ono što je ključ izvršenja krivičnih sankcija, jeste resocijalizacija, odnosno reintegracija osuđenih lica u društvu. Na posledice resocijalizacije i te kako utiču uslovi u kazneno-popravnim zavodima, a istovremeno, utiče i postupak izvršenja krivičnih sankcija. Zato, upravo polazna osnova za ovaj postupak jeste i strategija razvoja sistema krivičnih sankcija, koja definiše kontinuirano poboljšanje uslova u kojima se sankcije izvršavaju. Sam cilj ovakvih mera jeste povećanje stope reintegracije osuđenih lica u društvo i sa druge strane, smanjenje povrata krivičnih dela. Uprava za izvršenje krivičnih sankcija u svom sastavu ima kazneno-popravne zavode, okružni zatvor, kazneno-popravni zavod za žene, za maloletnike, vaspitno-popravne domove i specijalnu zatvorsku bolnicu. Ali, veoma je važno da ukoliko nadležni sud uputi određeno lice na izdržavanje kazne zatvora, da u tom postupku dođe do punog poštovanja svih zakonom propisanih procedura, a pogotovo da se poštuje načelo zabrane diskriminacije, odnosno da nijedan osuđenik ne može biti stavljen u neravnopravniji položaj od ostalih osuđenika. Uprava za izvršenje krivičnih sankcija iz godine u godinu preduzima različite mere i aktivnosti u cilju poboljšanja uslova u kazneno-popravnim zavodima, sve u skladu sa standardima EU, što je veoma važno istaći. I to se radi kontinuirano od 2013. godine do dan danas, a jasni pokazatelji toga jesu izgradnja novih kapaciteta, kao i proširenje i rekonstrukcija postojećih kapaciteta. Tu bih želeo da istaknem da je 2013. godine počeo sa radom Kazneno-popravni zavod u Padinskoj skeli, sa smeštajnim kapacitetom od 850 mesta, i da je rekonstruisan postojeći Kazneno-popravni zavod u Padinskoj skeli, sa smeštajnim kapacitetom od 150 mesta. Ali, isto tako, Ministarstvo pravde i Uprava za izvršenje krivičnih sankcija, gotovo iz godine u godinu rade i ulažu značajne napore u poboljšanju infrastrukture i kvaliteta kazneno-popravnih domova. Dokaz da smo kao država uložili maksimalne napore, kako bi tretman osuđenih lica bio u skladu sa evropskim principima i poveljama, pokazuje Izveštaj Saveta EU od 2018. godine, u kojem se kaže da je u srpskim zatvorima došlo do smanjenja preopterećenosti i da veće probleme sa smeštajnim kapacitetima imaju i pojedine zemlje EU, kao što su Malta, Grčka, Belgija itd. Sve ovo jasno govori o nameri nadležnih institucija i Republike Srbije da ulože značajne napore u poboljšanje uslova u kazneno-popravnim domovima i u oblasti izvršenja krivičnih sankcija, kao što su to radili u gotovo svim segmentima života. Kako je Uprava za izvršenje krivičnih sankcija sastavni deo Ministarstva pravde, svedoci smo u zadnje vreme i beskompromisne borbe protiv organizovanog kriminala i korupcije. Ta borba, pre svega, ima za cilj smanjenje opšte stope kriminaliteta i jasan i odlučan stav kada govorimo o borbi za bolje i zdravije društvo, jer borba protiv organizovanog kriminala nije samo borba protiv svih vidova kriminala, nego je to borba za nove investicije, nova radna mesta i bolju sliku Srbije van njenih granica, što mi svi ovde svakako radimo od 2012. godine, donoseći određene zakonske i podzakonske akte, kao i akcijama na terenu. Smatram da formiranje Komisije za nadzor jeste još jedan korak u unapređenju sistema izvršenja krivičnih sankcija, koje će doprineti transparentnosti, zakonitosti i kako bi građani Srbije stekli još veće poverenje u institucije, a tako i nameru države da svake godine radi na unapređenju svih segmenata društva. U danu za glasanje ću podržati navedenu odluku. Hvala.
Hvala. Reč ima Sanja Lakić.
Pravda drži i zemlju i gradove i pravda i pravo u demokratskoj zemlji treba da je prisutna i u Narodnoj skupštini i u Vladi i na ulici i u sudnici, ali pravda i pravo moraju da budu prisutni i među zatvorskim zidinama. Mi moramo kao demokratska zemlja da poštujemo osnovna prava svih građana, pa čak i onih građana koji su se nekada drznuli da zgaze i pravo i pravdu i zakone i Ustav ove zemlje, zato što to radi svaka demokratska država. Jedan od primarnih zadataka Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija, čije članove danas biramo između narodnih poslanika, upravo jeste i da predlaže mere za otklanjanje nepravilnosti i mere za unapređenje uslova života, tretmana i zaštite prava lica lišenih slobode. Jednostavno rečeno, Komisija je tu da razgovara sa licima lišenim slobode. Komisija je tu da brine o njihovom životu, ali Komisija je, takođe, tu da brine o svakom čoveku. Zahvaljujući merama koje je Komisija sprovodila, ali i merama koje je samo Ministarstvo pravde sprovodilo u delo, ulagalo je proteklih godina zaista veliku snagu da poboljša uslove kod lica lišenih slobode u kazneno-popravnim zavodima i ostvarilo je značajne rezultate. Ulagalo je napore kako bi ispunilo sve obaveze koje imamo na evropskom putu. Ulagalo je napore da ispunimo sve one obaveze koje proističu iz Poglavlja 23, jednog od najzahtevnijih poglavlja, poglavlja koje se odnosi direktno na reformu pravosuđa i osnovna prava svih ljudi, osnovna prava svih građana, pa čak i onih koji su lišeni slobode i imalo je zaista značajne korake u tome. Danas možemo da kažemo da je upravo Srbija pre 20, pre 15 i pre 10 godina pucala upravo u te dve tačke, pucala je u reformu pravosuđa i pucala je u osnovna prava građana. To je Srbija koja je želela u Evropu i pre 20 i pre 10 i pre 15 godina, ali želela je u Evropu da ide makadamom i zaprežnim kolima. Želela je u Evropu da ide tako što nije poštovala osnovna prava građana i sprovodila je apsolutno neuspešne reforme pravosuđa. To je Srbija koja je bila na dnu evropske lestvice po poštovanju osnovnih prava građana i po prebukiranosti u kazneno-popravnim zavodima. To je ista ona Srbija koja je sprovodila užasne mere u Kazneno-popravnom zavodu u Požarevcu, jedinstvenom zavodu tog tipa u Republici Srbiji, zavodu gde se nalaze žene, majke i maloletnice. To je bio zavod gde nismo imali ispunjene ni minimalne uslove. To je bio zavod koji je bio apsolutno prebukiran po kapacitetima. Danas nije to više Srbija koja puca i u pravosuđe i u osnovna prava građana. Danas Srbija razume latinsku res non verba, dela, a ne reči. Zato Kazneno-popravni zavod u Požarevcu, gde se nalaze žene, majke i maloletnice izgleda ovako posle renoviranja i posle izgradnje iz temelja 2.200 kvadratnih metara. Rešili smo prebukiranost sa 160 dodatnih smeštajnih jedinica i sprovodeći različite programe pomažemo im u njihovoj resocijalizaciji. Nije Požarevac usamljen slučaj. Brine Srbija i o drugim kapacitetima. Srbija brine o svojoj infrastrukturi. Isto smo učinili i u Sremskoj Mitrovici, gde se nalazi najveći kazneno-popravni zavod u Republici Srbiji. Sagradili smo zgradu kapaciteta 316 lica. Isto činimo u Kragujevcu, gde se gradi jedan od najsavremenijih zatvora kapaciteta 500 lica i isto činimo, tj. učinili smo u Pančevu, gde se nalazi jedan od najsavremenijih kazneno-popravnih zavoda ne samo u Srbiji, već u celom regionu, zato što je ova zemlja shvatila napokon da su nam potrebna dela, a ne prazne reči i mrtva slova na papiru. Zato svojim dragim kolegama, koji će danas biti izabrani za članove Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija, želim da ostave iza sebe i dela, a ne samo prazne reči i mrtva slova na papiru. Želim im da se služe pravom i pravdom, jer naposletku, pravda i pravo drže i zemlju i gradove. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima Milanka Jevtović Vukojičić.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici i poslanice, poštovani građani Republike Srbije, danas je pred nama Predlog odluke o obrazovanju Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija. Naravno, u skladu sa Ustavom, u skladu sa Zakonom o Narodnoj skupštini ova Komisija se formira od članova Odbora za pravosuđe, od članova Odbora koji se bave ljudskim i manjinskim pravima, od članova Odbora koji se bave socijalnom politikom. Ono što želim da naglasim da je nadležnost ove Komisije i te kako značajna u tretmanu u zaštiti u obilasku zavoda za izvršenje krivični sankcija, ali i u saradnji sa svim nadležnim institucijama, sa civilnim sektorom koji se bave praćenjem stanja lica koja se nalaze u Zavodima za izvršenje krivičnih sankcija. Ono što je značajno za ovu Komisiju, to je da će Komisija svoj izveštaj podnositi Narodnoj skupštini, tako da će svi narodni poslanici, a i građani Republike Srbije imati priliku da se upoznaju sa radom ove Komisije, a koja se tiče kontrole i tretmana osuđenih lica, ali i osoblja koja rade u zavodima za izvršenje krivičnih sankcija. Ono što želim posebno da istaknem, to je da Republika Srbija čvrsto stoji na putu Evropske unije, da Republika Srbija danas ni po čemu ne može da se meri sa onom Srbijom koju je SNS nasledila 2012. godine, pa ne može ni da se meri ni u onom delu koji se odnosi na Upravu za izvršenje krivičnih sankcija, odnosno na zavode za izvršenje krivičnih sankcija. Moram da istaknem da je Republika Srbija po merenju Evropske unije bila na zadnjem mestu u vreme vlasti žutog tajkunskog preduzeća, Dragana Đilasa, Vuka Jeremića, Borisa Tadića, kada je u pitanju prenatrpanost zatvorskih kapaciteta i jedan krajnje nehuman uslov za smeštaj svih osuđenih lica. Danas Srbija pokazuje svoje drugo lice. Danas Srbija po broju smeštajnih kapaciteta na 100 osuđenih lica nalazi se ispred zemalja koje su ekonomski mnogo jače od nas, kao na primer Francuska, kao na primer Italija. U Francuskoj opterećenost zatvorskih kapaciteta na 100 je 116, u Italiji 115, a u Republici Srbiji ta opterećenost je 109 osuđenika na 100 mesta. Ono što takođe želim da istaknem, to je da je 2003. godine nažalost ubijen i tragično stradao premijer Republike Srbije, doktor Zoran Đinđić. Ono što želim da istaknem da je nakon njegovog ubistva sprovedena akcija “Sablja“ u kojoj je privedeno i uhapšeno 11.665 lica. Ustavni sud je za akciju „Sablja“ u svom kasnijem Izveštaju rekao da on nije u saglasnosti sa Ustavom, posebno kada su u pitanju kršenje osnovinih ljudskih prava i sloboda, a tiče se na policijsko zadržavanje bez sudske odluke do 30 dana, na nemogućnost pritvorenih lica na branioca, na sprečavanje prava na štrajk, na ugrožavanje mnogih ljudskih prava i sloboda. Ugrožavanje ljudskih prava i sloboda je karakteristika vlasti, žutog tajkunskog preduzeća, jer oni sve što su radili radili su mimo Ustava i zakona na štetu građana Republike Srbije. Svi naravno privedeni, bez ikakvog razloga i bez ikakvog pravnog osnova tražili su odštetu od Republike Srbije i Republika Srbija platila je milionske odštete za najveći broj lica koji su tada mimo Ustava i zakona privedeni i zadržavani. Ta milionska odšteta kreće se i do šest miliona dinara za jedno lice koje je naravno pokrenulo tužbu i u toj tužbi dobilo odštetu za nezakonito privođenje i zadržavanje, naravno. Danas Republika Srbija i te kako poštuje sva prava, sva ljudska prava svih svojih građana kako svih građana i naravno i onih građana koji se nalaze na izdržavanju zatvorske kazne. U prilog tome ide i činjenica da je od 2014. godine do danas da su obnavljani, rekonstruisani i potpuno izgrađeni, znači potpuno novi iz temelja KPZ, među kojima svakako po evropskim standardima, po unutrašnjosti, po humanim uslovima, po humanom pristupu, po zdravstvenoj zaštiti možemo da se pohvalimo sa izgrađenim zatvorom u Pančevu, koji se prostire na 24 hiljade kvadratnih metara, koji se sastoji od 10 objekata u kome postoje posebne sobe za osobe sa invaliditetom, koji je kompletno pod video nadzorom i naravno u skladu sa najvišim evropskim standardima. Ono što takođe želim da istaknem, to je da su osuđenici iz zatvora iz Pančeva učestvovali u projektu prekogranične saradnje sa zatvorom u Temišvaru. Tim projektom bilo je obuhvaćeno 20 osuđenih lica iz Pančeva, ali ono što je poenta tog projekta jeste da su u toj aktivnosti osuđenici osposobljavani za neka zanimanja koja će im kasnije služiti kada izađu na slobodu, a to su na primer poslovi koji se tiču sušenja voća, sušenja povrća i neki drugi poslovi. Taj tretman resocijalizacije i te kako je važan u KPZ, na tome Uprava za izvršenje krivičnih sankcija i te kako radi. Sprovode se mnogi programi koji se odnose na promenu ponašanja osuđenih lica, na sticanje novih znanja i veština, kako bi izlaskom iz zatvora postali korisni članovi društva i kako vi se smanjio recidiv, odnosno mogućnost povratka u zatvorske uslove. Danas Republika Srbija drži se osnovnog načela, a to je jednakost svih građana u ostvarenju svih prava. Ovlašćena predstavnica poslaničke grupe „Aleksandar Vučić – za našu decu“ je istakla jednak tretman i osuđenih lica kada je u pitanju zaštita njihovog zdravlja. Znači, svi oni koji su izrazili želju su vakcinisani. Zavodi su imali dovoljan broj testova za utvrđivanje postojanja Kovida. Jako mali broj zaraženih je bio u zatvorima. Do sada je taj podatak 0,2% od ukupnog broja zatvorenika i ono naravno što je istakla, to je da su osuđenici takođe pokazali solidarnost i humanost u jeku pandemije Kovida šijući maske kako za zatvorenike, tako i za osoblje, ali i šire. Poslanička grupa „Aleksandar Vučić – za našu decu“ u Danu za glasanje podržaće sve predložene kandidate. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, povodom Komisije za izvršenja sankcija, tj. Komisije koja treba da kontroliše zatvore, da je bilo pravde, da je bilo u istinu nezavisnog sudstva, da nije bilo čuvene reforme, i samostalnog tužilaštva, da nije bilo čuvene reforme iz 2009. i 2010. godine danas bi ovi članovi Komisije koje ćemo izabrati, imenovati, danas bi u poseti zatvorima mogli da prisustvuju u Glavnom odboru DS, odnosno stranaka bivšeg režima. To je sigurno da njihovo bogatstvo, da njihov raj bogatih počiva na paklu siromašnih. Nisu siromašni i ljudi bez posla od 2000. do 2012. godine ostali zbog sebe, već zbog njih. Siromaštvo nisu napravili tada siromašni, već bogati koji su ogromne količine novca ili ogromne sume novca izneli napolje i tako ne samo opljačkali građane nego i novac iznoseći napolje ostavili van svih tokova. Da nisu otpustili 400.000 ljudi, da nisu opljačkali ostatak, da nisu ostavili slabo plaćene nezaposlene i siromašne, danas bi se svakako druga pesma pevala, odnosno trud i vreme koje smo uložili da ispravimo njihove greške, a pri tome stalno su nas napadali da ne rešavamo brzo probleme koji su oni napravili za 12 godina. Po njima te probleme nismo rešili brzo i nismo. Trebalo je nekoliko godina da uposlimo sve one koji su oni otpustili. Ljudi su tumarali po predgrađima bez posla, pojedinci bez hleba dok su oni na raznim ostrvima Sejšelskim, Kukovim, Mauricijusom itd, taložili ogromne sume novca. Taj novac ne samo da je bio opljačkan, već je ostao van opticaja i tako je još više uticao na potrošnju u Republici Srbiji. Da su novac dobili siromašni i gladni, oni bi taj novac potrošili u supermarketima, ne bi ga iznosili na koja kakva ostrva i sigurno da bi prihodi budžeta bili daleko veći. Samo da podsetim da su dotacije penzija bile 54%, a možda i više, ono što je država iz budžeta dotirala, jer nije bilo dovoljno novca u PIO fondu, pa je država morala da dotira 54%. Danas su te dotacije, čini mi se, između 20% i 30% ako se ja ne varam, što govori o tome da su penzijski fondovi puniji, a puniji su zato što je 320.000 ljudi novouposlenih, odnosno mi smo uposlili ono što su oni otpustili, jer kod njih jedini sigurni posao je bio u javnom sektoru. Tristadvadeset hiljada ljudi sa prosečnom platom koja iznosi u Srbiji preko 500 evra je svakog meseca 160 miliona evra više u potrošnji i negde oko 100 miliona evra više u zdravstvenom, penzionom fondu, u lokalnim i drugim doprinosima koji idu, čini mi se, 72% na lični dohoda. Dakle, država, opštine i građani mogu svakog meseca da potroše više 160 plus 100, negde oko 260 miliona evra, što na godišnjem nivou izađe preko tri milijarde evra više u potrošnji, što kroz PDV, akcize itd. obogaćuje budžet Republike Srbije. Dakle, njihov zločin je po meni toliki da sa pravom mogu da kažem da je bilo prava i pravde, da je bilo nezavisnog sudstva i samostalnog tužilaštva, da nisu birali tetke, sestriće, zetove itd. u to pravosuđe, da nisu birali ljude iz svoje partije da se postaraju o njima, danas bi svakako ova Komisija mogla da obilazi u Centralnom zatvoru i zatvorima u unutrašnjosti Srbije glavne odbore njihovih stranaka jer oni su u statutu svojih stranaka imali izgleda odredbu da mogu slobodno ka kradu. Da je Al Kapone kojom srećom bio živ ili nesrećom za vreme njihove vladavine, mislim da bi bio sitna riba pljuckavica za njih kao kriminalce. Toliko bi sitan bio da ga ni u DS ne bi primili. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima Nebojša Bakarec.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo poslanici, poštovani građani, naravno da podržavam izbor Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija. Vidim da je sastav Komisije izvanredan. Nastaviću tamo gde je stao gospodin Rističević svojim izvanrednim govorom. Navešću par primera dvostrukih aršina u vezi izvršenja krivičnih sankcija. Novinar Daško Milinović je napadnut od strane dvojice napadača 16.4. ove godine. Zadobio je lake povrede ruke. Najoštrije osuđujem napad na Daška Milinovića. Srećom napadači na Daška Milinovića su odmah uhapšeni, dvojica od trojice. Jedan je u bekstvu, ali biće i on uhapšen. Vidimo da su, i to moram da jasno kažem, napadači na novinara Daška Milinovića veliki neprijatelji Srbije. Pred tužilaštvom u Novom Sadu se već vodi postupak protiv sve trojice okrivljenih i nadam se da će sva trojica ići na izvršenje krivičnih sankcija. Kao što vidite, nadležni organi su reagovali munjevito. Napad je osuđen u svim medijima i vezano za ovaj predlog – članovi Komisije će na primer moći, kada za to dođe vreme, da odu da provere kako se izvršavaju krivične sankcije protiv ova tri nasilnika. Međutim, svi su zaboravili, da li nam pamćenje toliko kratko traje, da je pre dve godine novinar Daško Milinović, tada voditelj i učesnik Đilasovih protesta, skriven iza Tviter naloga i pseudonima „Zapad Todorović“ 29.12. pretio ubistvom poslaniku SNS gospodinu Vladimiru Đukanoviću. Iz mraka interneta Daško Milinović je poručio sledeće, izvinjavam se što je ovoliko odvratno što ću da pročitam, ali moram da citiram novinara Daška Milinovića: „Hoće li sad svinja nacistička njištati da ga ugrožavaju na internetu“, kaže Daško Milinović o Vladimiru Đukanoviću. „Fašistički vepru nećemo ti dva put reći, na ražnju ćeš se peći“, poručuje Daško Milinović Vladimiru Đukanoviću. Slučaj je prijavljen Odeljenju za visoko-tehnološki kriminal u Beogradu, gde je gospodin Milinović priveden, MUP je okarakterisao ove pretnje kao ugrožavanje sigurnosti, kao pretnje smrću. Potom je gospodin Milinović priveden Višem javnom tužilaštvu i nakon kraćeg pritvora gospodin Milinović je pušten na slobodu. Svi Đilasovski mediji tj. nijedan Đilasovski medij nije osudio pretnje gospodinu Đukanoviću, već su svi horski zavapili i zakukali zbog navodnog maltretiranja gospodina Milinovića. Pazite, kao da jedan novinar ima veća prava od na primer advokata, što je gospodin Đukanović. Udubimo se malo u sadržanu pretnji gospodina novinara Milinovića. Sigurno se sećate sjajnog filma „Banović Strahinja“ i scene u kojoj Vlah Alija nabija na kolac Abdulaha. Upravo to je novinar Daško Milinović želeo da učini našem kolegi Vladi Đukanoviću. Da li je to esencija posla novinarskog Daška Milinovića da skriven u tami interneta iza jednog opskurnog pseudonima preti smrću poštenim ljudima? Sigurno da nije, ali su svi to zaboravili i tada te 2019. godine gospodin novinar Daško Milinović umesto da se izvini javnosti i gospodinu poslaniku Vladi Đukanoviću, on je izjavio – ovo društvo je u jako velikom problemu, a stranka koja nam upropaštava živote toliko je moćna i toliko umešana u sve živo. Međutim, da nismo moćni, niti umešani u sve živo dokaz je baš novinar gospodin Daško Milinović koji nije snosio nikakve zakonske sankcije zbog toga što je pretio smrću Vladi Đukanoviću. I da ponovim, pretnje smrću koje je Milinović pre dve godine uputio advokatu gospodinu poslaniku Vladi Đukanoviću, osudio je retko koji mediji. Videli smo, da ako si novinar onda možeš mirno i nekažnjeno da pretiš smrću bilo kome iz SNS-a. Ako to nisu dvostruki aršini ja ne znam šta su. Drugi primer dvostrukih aršina u vezi izvršenja krivičnih sankcija je sledeća činjenica. Stefanović B. je napadnut 23. novembra 2018. godine. Mnogo puta sam najoštrije osudio napad na B. Stefanovića. Trojica napadača, i to ću opet ponoviti, su veliki neprijatelji Srbije. Povređen je i policajac koji je pokušao da zaštiti B. Stefanovića. Tri sata posle napada policija je uhapsila dvojicu od trojice napadača. Treći je uhapšen sutradan. Odmah su identifikovani, dakle uhapšeni, procesuirani i prvostepeno osuđeni. Srpska napredna stranka je odmah posle napada najoštrije osudila ovaj napad. Predsednik Aleksandar Vučić je dan posle tog napada pred svim medijima izjavio da i on osuđuje to što se dogodilo i rekao je – država je reagovala hitno, pokazala je da Srbija nije država u kojoj bilo ko sme da udara bilo koga. Osuđujem taj napad. Važno je da je država uradila svoj posao, i da kažem sva tri napadača na B. Stefanovića naravno ići će na izvršenje krivičnih sankcija kada se ponovi postupak, pošto je Apelacioni sud poništio prvostepenu presudu. Očigledno iz procesnih razloga. To je dokaz da pravosuđe u Srbiji funkcioniše. Naravno članovi ove komisije, kada ih izaberemo, kada za to dođe vreme, moći će da provere kako se izvršavaju krivične sankcije protiv ova tri nasilnika. Međutim, godinu dana posle napada na B. Stefanovića u decembru 2019. godine u Zemunu je napadnut gospodin Gavrilo Kovačević, funkcioner SNS i tada član gradske Vlade, danas predsednik opštine Zemun. Gospodina Gavrila Kovačevića je metalnim šipkama napalo više osoba. Odmah su ga onesvestili tako da se ne zna koliko ih je bilo, napali su ga sa leđa i naneli su mu višestruke povrede, potres mozga, raskrvarili mu glavu, povrede levog ramena, lakta leve ruke i leve podkolenice. Gospodin Gavrilo Kovačević je od posledica tog napada dobio tešku trombozu, a znamo da je to opasna bolest po život. Napadači nikada nisu uhapšeni, niti identifikovani i nijedan opozicioni mediji nije izvestio o ovom nasilju. Niko iz opozicije nije osudio na napad na gradskog većnika Gavrila Kovačevića, pa ni gradski odbornici. Pazite, Dragan Đilas i B. Stefanović. Ja se usuđujem da utvrdim vrlo drsko da su sve glave jednako vredne i glava B. Stefanovića i glava gospodina Gavrila Kovačevića. Više puta sam ovim putem javno pitao gospodina B. Stefanovića - zbog čega je glava Gavrila Kovačevića manje vrednija od njegove glave? Zbog čega je krvava košulja B. Stefanovića postala nekakav simbol, dok krvava košulja Gavrila Kovačevića nije zanimala nijedan đilasovski mediji? Da li je B. Stefanović ima veća građanska prava od Gavrila Kovačevića? Da li je B. Stefanović građanin prvog reda, a Gavrilo Kovačević drugog? I, ovde ću parafrazirati onu čuvenu Orverlovu rečenicu iz „Životinjske farme“ - svi ljudi su jednaki, ali su neki ljudi jednakiji od drugih. E, ako to nisu dvostruki aršini, onda ne znam šta su. Treći primer. Tokom nekoliko poslednjih godina dogodili su se, ja bih samo molio malo pažnje, nebrojani slučajevi, znači ovo što vam iznosim prvi put ćete čuti, dogodili su se nebrojani slučajevi razbijanja prostorija opštinskih odbora SNS. Dokumentovano imam sa datumima da je napadnuto, razlupano, čak i spaljeno tokom tih nekoliko godina, više od 50 prostorija SNS. Neke su razbijane čak i tri puta. Brzo ću preći, Smederevo, Bečej, Surdilica, Zrenjanin dva puta, Ćuprija, Voždovac, Kragujevac, Lajkovac, Zvezdara, Rakovica, Požarevac, Sombor, Sevojno, Lazarevac tri puta, Čukarica, Železnik, Petrovaradin, Novi Beograd, Savski kej, Stari grad četiri puta, Zemun dva puta istog dana, Novi Sad Stražilovska, Novi Sad Podvara, Novi Sad centar, Čačak, Vračar, Bački Petrovac dva puta, Bač, Šabac, Mladenovac dva puta, Bečej, Pančevo, Niš, Palilula u Beogradu. Znači, sve su to napadi na prostorije SNS koje su uništavane, spaljivane, razbijane itd. Tih napada je bilo mnogo više. Zamislite da je samo neko, bilo ko, jednom napao prostorije Đilasove stranke, što neće da se desi, i ponavljam da to ne sme da se deli. Ali, samo jednom, tada bih odmah reagovao u parlamentu UN plavi šlemovi, a Đilas bi u Briselu ridao tamo u naručju bilo koga, a za prostorije SNS koga boli uvo. Ako to nisu dvostruki aršini, onda ne znam šta su, ali niko nije otišao na izvršenje krivičnih sankcija za ove zločine. Pazite, bilo ih je 50 i više, međutim, moram da vam prikažem i još jedno svetlo da vam bacim na ove činjenice. Od kada se krajem 2017. godine Dragan Đilas vratio u politiku, broj napada na prostorije SNS je mnogostruko uvećan. Imam to dokumentovano. Dakle, korelacija je jasna, do 2018. godine broj napada na prostorije SNS je iznosio 10, to je u periodu od 2013. do 2018. godine. Od početka 2018. godine kada je Dragan Đilas završio prvobitnu pljačku Srbije, vratio se u politiku, do danas, znači, za tri godine, broj napada na prostorije SNS iznosi preko 40. Dakle, od kada se Đilas vratio u politiku, broj napada na prostorije se učetvorostručio. Zbog pljačke teške 619 miliona evra, Dragan Đilas će, da je živ i zdrav, kada, tada ići na izvršenje krivičnih sankcija. Za ljude nalik Đilasu velika pesnikinja Desanka Maksimović u svom velikom delu „Tražim pomolovanje“ nije imala razumevanje i u svojoj pesmi za zavidnike, upravo je govorila o takvim ljudima, ali nije tražila sa njih pomilovanje. Kaže Desanka Maksimović – za zavidnike koji pomodre od odblesaka sunčanog dana, što u nečije dvore prodre, za čoveka koji mrzi i vodu zato što žubori iza tuđeg plota i zemlju, jer rađa i kod druga i selica jato koje na tuđu kuću sleće, za zavidnike koji pisnu kao zmija u procepu, iziđe li čija smelost na videlo reknuli ljudi koju lepu reč za nečije nedelo, za ljude koji priželjkuju da sudba nanese na čardake veće od njihovih zemljotrese, dok jezik požara stogove nečije lazne, a oni da ga motre negde izbliza. Za zavidnike, kaže pesnikinja – njima care, ne treba gore kazne od zlobe koja im srca nagriza. Na kraju, Desanka Makimović je u ovoj svojoj čuvenoj zbirci pesama zatražila pomilovanje za one poput nas, za sve obične, napaćene i ugnjetene ljude. Tako bi neko mogao, kažem samo figurativno, zatražiti pomilovanje za sve nas, pod znacima navoda krezube sendvičare, za sve nas pod znacima navoda nedostojne i prezrene, za sve nas pod znacima navoda neobrazovane botove, za sve nas pod znacima navoda ružne, prljave, zle, za sve nas dežurne krivce i obeležene negativce, za sve nas pod znacima navoda građane drugog reda. Velika pesnikinja iz Brankovine i time završavam, je zatražila pomilovanje za svakoga u svojoj pesmi, za naivne, za one kojima se čini da su jednaki, siromašni, bogati, slabi, jaki, nesuđeni onaj koji se sa robije vrati, bezruki i čovek sa rukama obema, miropomazani i odlučen od vere, zvani i onaj što pred vratima čeka, za njih, za sebe, za svakog čoveka tražim pomilovanje, živela Srbija. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Adam Šukalo.
Zahvaljujem se potpredsedniče. Na samom početku da istaknem važnost ove tačke dnevnog reda i generalno prakse parlamentarnog nadzora u smislu imenovanja ovih komisija za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija, kao jedne izuzetno važne uloge koju ima parlament Republike Srbije, da imenuje ovu komisiju, a samim tim u vidu parlamentarnog nadzora i da vrši ne samo nadzor, već na neki način i da usmerava svu ovu priču oko izvršenja krivičnih sankcija u onom pravcu koju i javnost Republike Srbije, struka i svi oni ostali koji prate ove penološke mere u smislu izvršenja krivičnih sankcija u onom pravcu koji to naša zajednica i društvo očekuje. U tom smislu moram da kažem da moje uvažene kolege koje su predložene u ovu komisiju će imati važnu ulogu i sve ono što ćemo dobiti kao zaključak ispred ove komisije će sutra u normativi u izmeni zakonske regulative, podzakonske regulative, biti još efikasnije u smislu različitih penoloških mera u smislu izvršenja krivičnih sankcija. U tom smislu, da kažem i da sve ono što treba da u Republici Srbiji kroz ovu vrstu nadležnosti koje ova komisija ima, da istaknem i svrhu kažnjavanja u onom osnovnom, da kažem, u osnovnoj formulaciji, u osnovnoj definiciji penologiji, da svrha kažnjavanja u svakom slučaju nije represija nad čovekom, kao počinioca ili učinioca, već njegovo prevaspitanje radi njegove resocijalizacije povratka u zajednicu kao produktivnog člana koji više neće vršiti krivična dela. To je ova bit u suštini same komisije koja treba da isprati izvršenje krivičnih sankcija a i da se vidi kako u tim kazneno-popravnim domovima, zatvorima, kako god da ih nazovemo u ovom smislu reči, kako stojimo po toj poziciji. Izuzetno je važno da svi počinioci krivičnog dela koji su na izvršenju, recimo, zatvorskih kazni, a znamo da imamo različitih kazni i za počinioce krivičnih dela u ovom slučaju, u tom periodu ga iskoristi što je moguće bolje. Znamo i takođe da se mnogi i doškolovavaju u zatvorima i da sutra nauče neki dobar zanat, da su produktivni u periodu izvršenja krivične sankcije, ali i te kako da je važno sutra kada izađu da mogu biti osposobljeni za samostalan život i da sve ono što ih je odvelo u onom pravcu koji podrazumeva da izvrše određeno krivično delo da više na to i ne pomisle, a sa druge strane da budu osposobljeni da mogu raditi neki koristan posao koji u svakom slučaju ovakve zatvorske jedinice KP domovi nekadašnji, kako smo ih zvali, itd, su izuzetno važna priča u svemu tome. Ono što bih takođe želeo da istaknem, s obzirom da su naravno različiti zatvori za različite počinioce krivičnih dela i odeljenja, sekcije i sve ostalo, kako se to slaže u tim jedinicama, da je i te kako važno istaknuti i svemu tome i klasifikaciju. U toj klasifikaciji ako bih pričao o svemu tome čini mi se da je najteže resocijalizovati onog koji je bio u privrednom kriminalitetu. Mi smo ovde u parlamentu Republike Srbije mnogo govorili u smislu toga koliko je teško da se neko ko je počinio krivično delo iz privrednog kriminaliteta vrlo teško možemo dokazati, recimo, korupciju i da vrlo teško dolazimo do pravosudnih presuda, a samim tim sutra i do izvršenja krivičnih sankcija u ovom slučaju. Zašto? Zato što nam je pravosuđe u tom smislu takvo kakvo jeste, zato što imamo slabu praksu. Poseban ugao te vrste priče je kako resocijalizovati sve one koji se bave privrednim kriminalitetom, državnim kriminalitetom i na koji način te ljude dovesti u poziciju da sutra više nikad ne pomisle tako nešto da rade. Tu sud javnosti govori ovde u Narodnoj skupštini, pa hajde da kažem, i mediji koji o svemu tome pišu je i te kako važno, da kažem, samo iz jednog ugla, predstavnike bivšeg režima određeni procesi koji su ispraćeni, neki su bili pravosudni, očigledno da u poslednjem vremenskom periodu vidimo da se polako vraćaju u javnosti i da to što su počinili određena krivična dela ih u ovom slučaju ne remeti da daju čak određene izjave u medijima koji su skloni da kritikuju vlasti u Republici Srbiji, a zaboravljajući njihove uloge i štetu koju su naneli Republici Srbiji. U tom smislu reči smatram da posebnu pažnju i ovde u parlamentu, ali i izvršenju krivičnih sankcija treba videti šta s tim ljudima sutra i na koji način uopšte oni mogu bilo šta da rade. Ključna poruka u svemu tome koja treba da ode iz parlamenta Republike Srbije, da se privredni kriminalitet, državni kriminal ne isplati i da sutra ako završite u zatvoru, obavićete vi neku resocijalizaciju, verovatno ćete raditi sutra, bavićete se nekim zanatskim poslom, ali nikada više nećete dobiti priliku da se bavite tim poslom koji ste radili. Prema tome, ne isplati se, ne treba niko to da radi i poruka koju ova vlast u Srbiji upućuje političku volju koju je stvorila ovde prema svim institucijama pravosudnim i prema policijskim agencijama upravo ide u tom pravcu da Republika Srbija nije više sigurna kuća za ljude koji su se bavili privrednim kriminalom i da mogu to neometano raditi i nastaviti raditi taj posao u nekom narednom vremenskom periodu. Ono što takođe želim da istaknem, gledao sam sinoć predsednika Republike Srbije u intervjuu koji je, zaista, ne samo specifičan po tome koliko je dugo trajao, ne samo da je bio, da kažem, sveobuhvatan, ne samo da je bio kvalitetan u smislu poruka koje je predsednik Republike Srbije uputio u smislu, da kažem, smirivanja tenzija u regionu, već je on u kontekstu ove tačke dnevnog reda imao jednu sjajnu poruku, jer se na to uvek moramo referisati, da svi kriminalci koji su uvezani sa različitim kriminalnim grupama nisu više dobrodošli u Srbiji, da su iz Srbije proterani, i prema BiH grupa Darka Eleza, sada ove crnogorske grupe, šiptarske narko grupe itd, i da im Srbija nije siguran prostor i da ovde svi oni koji su im pomagali u tom proteklom vremenskom periodu neće sigurno više na bilo koji način moći da obavljaju one funkcije javne i bilo koje druge, koje su podrazumevale da saradnja, druženje, zajednički biznis u svemu tome, ostaju nekažnjeni i ostaju van suda, ne samo javnosti, već i pravosudnih institucija. U tom smislu, podrška SNS, predsednika Aleksandra Vučića pokazala je da je u ovoj vrsti priče sve ono što smo u proteklom vremenskom periodu mogli da čujemo i vidimo, što je bilo i u određenim medijima, više se u Republici Srbiji neće ponavljati. Za sam kraj, ono što želim da istaknem, što je i te kako važno, s obzirom da stalno u javnosti imamo potencijalna krivična dela koja su među najtežim, pa između ostalog priča se dosta i o silovanju, o seksualnom mobingu i svakoj drugoj vrsti priče koja je užasavajuća. Ja kao roditelj, kao čovek mogu samo da kažem, da osudim svakoga ko je pomislio tako nešto da uradi. Možda u izvršenju krivičnih sankcija, samih sankcija, treba propisati što teže sankcije za počinioce tih krivičnih dela ili onih koji bi čak i to pokušali, ali moram da kažem da se gnušam te priče da se ta vrsta borbe protiv, moram da kažem, bolesnika koji su u stanju tako nešto da urade, jer te ljude, ne samo da treba lečiti i sankcionisati, njih treba osuditi u svakom slučaju javno, da se gnušam te priče da se to koristi kao sredstvo za politički obračun. Takođe, moram da izrazim svoje nezadovoljstvo da pojedine kolege ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije su se pojedinih političara koji to zloupotrebljavaju, setili samo u tom slučaju kada su oni postali meta. Nisam zadovoljan što je to tako, ali dajem punu podršku pravosudnim institucijama, ne političarima koje neko pokušava u ovom slučaju da predstavi u ovom ili onom smislu reči, ili političare koji pokušavaju da to zloupotrebljavaju. Mi iz naše poslaničke grupe SNS pre svega dajemo podršku pravosudnim institucijama i žrtvama koje su potencijalne bile od strane nasilnika. Toliko, hvala.
Hvala. Reč ima Aleksandar Mirković.
Poštovani predsedavajući, poštovane koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici, kada govorim o ovoj Komisiji svakako da će poslanička grupa SNS, Aleksandar Vučić – Za našu decu podržati ove predloge. Uveren sam da će ovi ljudi profesionalno i u skladu sa svim načelima, moralnim načelima obavljati dobro ovu funkciju. Kada govorim o ovakvim osetljivim pitanjima, uvek su pomešane emocija. Zaista, drago mi je što rasprava i diskusija tokom celog dana ide u biranim rečima i ide u određenim tonu. Svakako mislim da i ovo pokazuje građanima Srbije koliko je nama, pre svega predstavnicima SNS, stalo do svakog segmenta koji se dešava u našem životu. Mislim da ste bili u prilici da vidite iz prethodnih izlaganja koliko se svakoj temi ozbiljno pristupa i to je jasan pokazatelj da ovaj parlament, ali i sama Vlada Srbije, sledeći politiku predsednika Aleksandra Vučića, svakoj temi pristupa maksimalno ozbiljno i maksimalno posvećeno. Kada govorim o ljudima koji su prekršili zakon i koji zbog toga danas snose posledice, na žalost građani Srbije uvek imaju na umu i neke ljude koji su to učinili, obogatili se na njihov račun, a još uvek su na slobodi ili nisu snosili nikakve posledice. Kada govorim o tome, sinonim za enormno bogaćenje koje je korišćeno za period dok je bio na vlasti, jeste Dragan Đilas. Da još više uprostimo, dakle, kada nekom pomenete bogaćenje i zloupotrebu državnih funkcija, svako prvi se seti Dragana Đilasa, jer je taj čovek od propalog preduzetnika, perača prozora i prodavaca žvaka, kako je sam pričao, od ušteđevine od 75.000 evra polovnog automobila "SAB" došao do bogatstva od čak 25 miliona evra, i to samo u nekretninama. Jako je teško objasniti građanima kako ste to uspeli da steknete samo od funkcije gradonačelnika, ministra ili direktora neke kancelarije koju su izmislili samo da bi vam dodelili funkciju, ali još teže je objasniti to kako se danas iz dana u dan pojavljuju neke nove informacije. Vi na više od 17 različitih zemalja na preko 53 računa imate bogatstvo od čak 68 miliona evra. Sa pravom se građani pitaju kako i na koji način se čovek obogati za osam godina i to baš za period kada je bio na vlasti. Drago mi je što sam moje pravo kao poslanika da uputim pitanje nadležnim institucijama iskoristio, ali mi je još draže što sam dobijao određene odgovore i što su nadležne institucije pokrenule određene postupke. Ali, izgleda da je to još dodatno uplašilo Dragana Đilasa i povećalo njegovu histeriju, pa je tako morao da proširi krivičnu prijavu i njome obuhvati čoveka koji se nalazi i na čelu institucije koja se bavi sprečavanjem pranja novca. Kada govorimo o svemu ovome, u prethodnom periodu smo sugerisali i na stvari koje su postale normalne u našem društvu, a nikako ne bi smele. Pričali smo o pozivu na ubistvo predsednika Aleksandra Vučića, na ubistvo članova njegove porodice, brata Andreja, sina Danila, Vukana, ćerke Milice. Pričali smo o svemu tome i, nažalost, nekako su uvek ostale te priče samo u ovoj sali, ostale su na konferencijama i malo ko od državnih institucija se ozbiljno pozabavio time. To je veliki problem. Ne radi se ovde samo o Aleksandru Vučiću kao o predsedniku Srpske napredne stranke ili predsedniku Srbije, već se radi o Aleksandru Vučiću kao čoveku i njegovoj porodici. Nažalost, ono što je zatim usledilo, jeste promena te njihove nekakve politike, doduše samo ublažena, a preorijentisali su se na to potencijalno izazivanje haosa na ulicama i kojekakve pretnje da će se na ulicama proliti krv ukoliko se, pazite sad, ne ispune njihovi zahtevi. Jedini zahtev, kada se podvuče crta ispod tih njihovih besmislenih zahteva, jeste dolazak i povratak na vlast Dragana Đilasa, Vuka Jeremića, Boška Obradovića, Marinike Tepić i cele te ekipe oko njih. Zašto ovo danas govorim? Iz prostog razloga što je Dragan Đilas danas iskoristio ovaj dan da piše ljudima u Evropskom parlamentu, dakle, nekim ljudima koji će biti predstavnici i članovi tima za dijalog Evropskog parlamenta, uputio im je jedno pismo. U tom pismu, osim, naravno, blaćenja sopstvene države, visokih funkcionera, da li predsednika Skupštine, da li predsednika države, iznošenja kojekakvih neistina, Dragan Đilas je počeo da se brine i za one ljude od kojih se prao do pre neki mesec, a to su ljudi koji su uhapšeni tokom protesta koji su se dešavali u julu mesecu 2020. godine. Tako je naveo i da su se ljudi iz Evropskog parlamenta nekako nasmejali ljudima koji su demonstrirali u julu prošle godine. Da vas podsetim, tokom jula prošle godine mi smo imali četiri dana festival nasilja ispred ove zgrade, gde iz dana u dan su se samo brojale polomljene ruke i noge policajaca koji su samo radili svoj posao. Podsetiću vas da su jednom policajcu polomili obe noge, da su gađani kamenicama, a to više podseća, što bi jedan policajac rekao - imao sam utisak da ka meni leti stena, koje su težile i preko deset kilograma. Kada bacite takav kamen na nekog policajca, šta je to ako nije pokušaj ubistva? Kada je mislio da mu to odgovara, od tih ljudi se prao i rekao da nemaju ništa sa tim. Ali, evo, vidite, danas se on opet brine za te ljude i, što je još gore, što je još jedna opomena svima nama kao društvu, jeste i sledeće - da odgovornost za uspeh dijaloga nikako ne može biti podjednako na vlasti i opoziciji, uspeh dijaloga zavisi od toga da li će Aleksandar Vučić prihvatiti ove zahteve. Dakle, zamislite sada, ukoliko se Dragan Đilas naljuti i kaže - evo, mi nismo zadovoljni sa svim ovim, nećemo mi opet na izbore, povlačimo se i kriv je Aleksandar Vučić. Dakle, Dragan Đilas može da poželi šta god, da to stavi na papir i onda će da svali krivicu na Aleksandra Vučića. Ovo vam je uvertira u ono o čemu želim da posebno govorim i na šta želim da građani Srbije posebno obrate pažnju. Dijalog je poslednja šansa da se kroz postizanje dogovora o poštovanju zakona smanje tenzije u društvu i izbegne izlivanje narodnog nezadovoljstva na ulice. Dakle, ovde vam Dragan Đilas zajedno sa svim svojim saradnicima pravi atmosferu da će oni, naravno, opet izmisliti bilo koji razlog da ne budu zadovoljni ishodom ovog dijaloga i da izađu na ulice, da bi opet imali krvave scenarije na ulici ispred ove Skupštine ili na ulicama Beograda, a sve sa ciljem da se on bez podrške građana Srbije vrati na vlast. Mi kao stranka smo protiv takvog scenarija, jer on sa sobom nosi velike opasnosti, ali i potencijalne žrtve. Dakle, dogovorite se, vi ste protiv ovoga, a jedino vi i spominjete ovaj krvavi scenarijo. Pa, nemojte vređati toliko inteligenciju građanima Srbije. Ko drugi priča o ulici, ko drugi priča o nekakvom nasilju, sem vas? Ako do takvih događanja dođe, odgovornost će biti isključivo na režimo Aleksandra Vučića i onima koji takav režim podržavaju. Dakle, poštovani građani Srbije, ukoliko glasate za napredak svoje zemlje, podržavate odgovornu politiku Vlade Srbije i predsednika Republike Srbije, Aleksandra Vučića, ukoliko podržavate to što se grade putevi, škole, domovi zdravlja, što smo među najuspešnijima u Evropi i u svetu po broju vakcina koje imamo i po broju vakcinisanih ljudi, što smo jedini u svetu koji imaju čak četiri različite vakcine koje potpuno besplatno nudimo građanima, ako podržavate svaki napredak svoje zemlje, vi ćete biti odgovorni zato što će Dragan Đilas pokušati nasiljem da preuzme vlast u Srbiji. Zamislite i zapitajte se koliko ovo samo apsurdno zvuči. Postavljam pitanje svim nadležnim institucijama i svim ljudima u zemlji, da li ćete se setiti ovog pisma koje je uputio Dragan Đilas ako eventualno kroz koji mesec, u julu ili avgustu, kako njima najviše bude odgovaralo, opet na ulicama imamo proteste gde će se opet tući policajci, pokušavati nasilno da se upadne u ovu zgradu, da se ova zgrada zapali, uništi, a sve kako bi Dragan Đilas, bez podrške građana Srbije, došao na vlast? Ovo su stvari o kojima moramo da pričamo i diskutujemo na svakom mestu. Danas kada pročitate ovo pismo, vi vidite samo da je ispunjeno nekakvim pretnjama, gde vi de fakto dijalog na kome vi insistirate, koji vi hoćete nekako da diktirate, osuđujete na propast i u ovom delu predstavnike pozicije dovodite pred svršen čin ili postavljate nekakav ultimatum, pokušavate da ucenjujete. Dakle, dijalog je razgovor dve strane, a ovo je čist primer ucene i čist primer spinovanja kako će za sve živo što Dragan Đilas u narednom periodu napravi pokušati da optuži Srpsku naprednu stranku i predsednika Aleksandra Vučića. Radi istine i radi onih ljudi koji gledaju ovaj prenos i koji će pratiti izveštaj sa ovog zasedanja, Srpska napredna stranka će se uvek zalagati za mir, stabilnost, dijalog i uvek ćemo se boriti za demokratske vrednosti. Na vlast se u Srbiji dolazi izborima. Vi ste prošle godine, i to je ovde naveo Dragan Đilas, sam je rekao da je dijalog 2019. bio lažan. Oni su za taj dijalog delegirali svoje ljude, donosili nekakve zahteve, a od tih zahteva, 17 ukupno ih je bilo, 15 je apsolutno ostvareno, dok su dva delimično. Srbija je jedina zemlja u svetu gde se opozicija buni zato što je cenzus smanjen. Onda, svesni da bi im to bio kraj političke karijere, sakriju se iza bojkota i na taj način prikriju činjenicu da ne mogu ni taj cenzus od 3% da pređu. Taksativno je navedeno koji su zahtevi ispunjeni i na koji način, ali ne želim o tome danas da pričam, biće vremena i o tome da se govori. Želim jasno da istaknem da za SNS dijalog je uvek bio na prvom mestu, gde god on da se vodio. Da su želeli, mogli su da izađu na izbore i da o svemu pričamo u parlamentu, ali svesni svog katastrofalnog stanja i mizerne podrške građana Srbije, sakrili su se iza bojkota i danas ovakvim pismima, kao i delovanjem koje će nas sačekati u narednom periodu pokušaće da izazovu tenzije i nemire u društvu, kako bi u sveopštem haosu koji sami žele da proizvedu došli do pozicije da se opet dočepaju vlasti i nastave svoje besomučno bogaćenje. Pozivam samo građane da zadrže mir, da ne nasedaju na ove provokacije i da nastave da pružaju podršku ljudima koja je za sve nas bitna, a tiče se boljeg života građana Srbije. Nemojte podržavati političare u smislu da su političari, podržavajte ih kao ljude koji se bore za bolje sutra i vas i vaše dece i vaše porodice. Kada se postavite u takvu situaciju i takav položaj, uveren sam da će SNS ostvariti ubedljivu pobedu na predstojećim izborima, jer samo odgovorna politika SNS i predsednika Aleksandra Vučića garantuje još bolju, još lepšu i još uspešniju budućnost za sve naše građane i za generacije koje dolaze. Hvala vam. Živela Srbija!
Hvala, gospodine Mirkoviću. Reč ima narodni poslanik Milimir Vujadinović. Izvolite.
Hvala, predsedavajući Orliću. Uvažene kolege, uvaženi građani Srbije, niti su svi u Srbiji hrišćani, niti smo svi mi u ovoj sali hrišćani, ali neke priče su univerzalnog karaktera. Jevanđelje po Jovanu, glava 8, priča o Isusu i preljubnici. Naime, kada su na tadašnju Maslinsku goru u hram doveli Isusu jednu preljubnicu, to je bilo i te kako osuđujuće za zakone toga doba. Osuda i presuda za tako nešto je bilo kamenovanje. Kada su to Isusu izložili, on je rekao – onaj ko je bezgrešan neka prvi baci kamen. Svi su izašli iz hrama, ostali su Isus i ta žena kojoj je trebalo biti presuđeno. Rekao je – niko te ne osudi, izađoše, niko, Gospode, ni ja te ne osuđujem. Zašto vam sve ovo pričam? Humanost i humani pristup kada je u pitanju izvršenje najgorih sankcija je uvek nešto što je bilo svojstveno čovečanstvu, kako kroz istoriju, tako i danas. Taj humani pristup je često bio, a i danas je nešto što je možda i ispred zakona, a u svakom slučaju nakon što zakon kaže svoju reč on ostaje kao jedna obaveza. Neko je i tada morao da vodi računa o tom pristupu i bude kontrola u humanom pristupu prema onima koji su učinili najgora krivična ili bilo kakva druga dela. Moderna istorija, novo vreme, nova vrsta kontrole. Danas donosimo odluku o izboru članova Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija. Drage kolege Žarić Kovačević, Kesar, Dubravka Kralj, Muamer Bačevac, koleginica Danijela Vujičić, pred vama je veliki zadatak, imajući u vidu da u svom radu morate da vodite računa o humanosti, koja je bila prioritet i pre 2.000 godina i od postanka samog čoveka i koja je iznad svih vrednosti, ponekad i ispred samog zakona, a posle njega i posle onoga što zakon i pravda kažu svakako obaveza. Vi svakako u svom poslu treba da vodite računa o pravdi. To je ono što je na prvom mestu, ali nakon što je pravda rekla poslednju reč, treba da vodite računa i o onome što se dešava u ustanovama koje izvršavaju sankcije koje je ta pravda predvidela. Međutim, jednu stvar nikada nemojte da zaboravite. Ne zaboravite da ste vi u stvari ljudi iz politike i da je politika manje ili više uvek bila povezana sa onim što se u tim ustanovama dešava i onim čemu te ustanove same po sebi služe. Naime, ispričaću vam i u tom pogledu jednu priču koja nije tako stara i nešto je iz novije istorije Srbije, iz 2011. godine. Podsetiću vas, 2011. godine Srbija je grcala u kriminalu, u pljački, u pljačkaškoj privatizaciji, u nezaposlenosti, a oni koji su bili direktni protagonisti ovih događaja su bili ili na ulicama ili, još gore od toga, vodili su ovu državu i ovaj narod. Tadašnje ustanove za izvršenje sankcija su služile isključivo za smeštaj sitnih prevaranata, kriminalaca i lopova. Takve kakve su bile, možda se nisu mogle nazvati ustanovama, pre bi se reklo kazamati, ali u tim kazamatima i ti kazamati su bili i te kako veza sa našim ljudima koji su dolazili iz Republike Srpske, Bosne i Hercegovine, Hrvatske, sa svim onim ljudima koji su te devedesete, najteže godine na Balkanu, provodili na tim područjima boreći se za državu, bilo da su to radili direktno ili indirektno. Naime, negde u jesen te 2011. godine u jednom takvom kazamatu u Šapcu je boravio, pazite, ne vojnik, ne učesnik ratova, gradonačelnik Trebinja Slavko Vučurević. Ponavljam, ne vojnik, nego gradonačelnik Trebinja, Slavko Vučurević. Čekao je isporučenje Hrvatskoj, a tadašnje političke elite su se radovale izvršenju jedne takve sankcije koja će biti izvršena u Hrvatskoj i trijumfalno sve to slavili. To su iste one političke elite koje danas vode opoziciju u Srbiji i plediraju da preuzmu brigu i o vođenju Srbije. Slavko Vučurević se posle nekog vremena, spletom čudnih okolnosti i na njegovu sreću, našao u Trebinju i reći će, pored svega, da nije kriv, naravno, jer ni sam nije bio vojnik, ali da je duboko razočaran u majku Srbiju, kako se imenica Srbija uvek izgovara u tom kraju, reći će to i Slavko i ljudi u Trebinju i u Republici Srpskoj. Svakako, imali su i ljudi u Republici Srpskoj i Slavko debeo razlog za to, jer jedina njihova veza sa Republikom Srbijom kao maticom u to doba su bili upravo ti kazamati i Ministarstvo unutrašnjih poslova Srbije i nikakva druga veza naših ljudi sa maticom nije postojala osim te. A šta je danas veza? Šta je danas veza sa Trebinjem? Veza je aerodrom koji gradi ova država u Trebinju, veza su mostovi na Drini, veza su projekti u svakoj opštini u Republici Srpskoj, veza je direktna pomoć svakom čoveku i veza je predsednik države Aleksandar Vučić. Napravite poređenje te 2011. godine i danas, deset godina kasnije. Drage kolege, budući članovi Komisije, siguran sam da ćete vi biti izabrani, jer se radi o ljudima koji su i te kako zavidnih biografija. Na kraju, još jedna poruka – držite se pravde, čuvajte humanost, ali čuvajte i ove veze o kojima sam govorio. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima Miloš Banđur.
Poštovani predsedavajući, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, podržavam predlog Komisije koju smo dobili. Nadam se da će kolege koje su izabrane u Komisiju za kontrolu sprovođenja zatvorskih sankcija, raditi svoj posao na najbolji mogući način. Osvrnuo bih se na neke detalje o kojima su neke kolege već govorile, ali nije s goreg da se podsetimo. Prva činjenica je da naši zatvori jesu prenatrpani, odnosno imamo više osuđenika nego što realno imamo mesta, ali nije to tako strašan podatak, odnosno brojke nisu tako dramatične. U mnogim drugim zemljama i zapadne Evrope i sveta i u našem regionu te brojke su mnogo lošije, odnosno imamo mnogo više zatvorenika nego što ima mesta. Znači, broj zatvorenika na 100 mesta je daleko veći. U Srbiji je u januaru 2020. godine bilo 107 zatvorenika na 100 mesta, ali je zbog epidemije korona virusa, vlada uspela da taj broj smanji na 105 zatvorenika na 100 mesta u aprilu mesecu, tako da je broj zatvorenika smanjen na 626 ili negde oko 6%. To je bio doprinos države, doprinos vlade, opštoj situaciji i stanju u zatvorima i zaštiti života i zdravlja ljudi koji tamo borave. Naravno, nije samo to bio doprinos, ono što možemo da vidimo iz sredstava javnog informisanja, je da se u objektima i ustanovama u kojima se izvršavaju zatvorske sankcije, odnosno, odslužuju kazne, vode i vrše redovni lekarski pregledi, da su zatvorenici vakcinisani, odnosno, svi oni koji su želeli da prime vakcinu, da prilikom prijema novih osoba na izdržavanje, oni se zdravstveno proveravaju, ukoliko jesu sumnjivi, izdvajaju se u posebne prostorije, odnosno, borave izolovano, da u slučaju neke infekcije ne bi to preneli ostalim zatvorenicima. Znači, sva epidemiološka pravila koja se primenjuju u da kažem, državi, u životu, u drugim objektima, ona se primenjuju i u zatvorima i među zatvorenicima, što je naravno, dobro. Kažem, imamo 9000 mesta u zatvorima, i ova vlast je uspela da rekonstruiše par zatvora, i da napravi 2018. godine, novi zatvor u Pančevu sa 500 mesta, po svim evropskim i svetskim standardima, 2017. godine, rekonstruisali smo uz pomoć EU dva paviljona, odnosno ženski paviljon u Požarevcu. Takođe, 2021. ove godine planirana je rekonstrukcija dva muška paviljona, takođe u Požarevcu. Investirano je i u zatvore u Sremskoj Mitrovici, nešto u Nišu, tako da je, jedan opšti utisak da vlast čini sve na tome da popravi koliko može, u ovom trenutku stanje u kojima borave, uslovi u kojima borave zatvorenici, oni koji se tamo nalaze, oni koji su već u zatvorima smešteni. Ono na šta bih hteo da ukažem pažnju je da u Srbiji imamo 152 lica na izdržavanju zatvorske kazne na 100 hiljada stanovnika, u Evropi je taj prosek 102 osobe na 100 hiljada stanovnika. Ta brojka je znatno niža. To ne znači da su oni manje kriminalizovani od nas, to jednostavno znači da oni imaju neku drugu politiku izricanja sankcija i da se više ide na alternativne sankcije. Naravno, i mi smo uveli oportunitet, kao jednu od mera da se izbegne sudski proces i kasnije eventualno, zatvorska kazna, međutim, postoje i druge alternativne mere, kao što su uslovna osuda, kao što je rad u javnom interesu. Postoje načini izdržavanja kućnog zatvora ili elektronskog nadzora nad izdržavanjem zatvorske sankcije, u nekim drugim uslovima. Tako da, su to sve mere koje se u Evropi koriste kako bi se broj ljudi u zatvoru sveo na minimum. Možda, mislim, da je to neki put kojim možda i mi treba da krenemo u tom smislu. Što se tiče uslovnih osuda, mogu da istaknem da mi imamo zaista malo uslovnih osuda na 100 zatvorenika, recimo, 26 na 100 osuđenih, 26 na 100 u Srbiji, 646 imate u Poljskoj, 46 u Norveškoj, 50 u Švajcarskoj, 71 u Bugarskoj. Znači, da oni znatno češće izriču te uslovne osude u odnosu na nas, a to upravo govori u prilog da treba češće izricati alternativne sankcije kako bi se gužva u zatvorima smanjila, a time i finansijsko opterećenje države, jer svaki zatvorenik bez obzira da li nešto radi u zatvoru i doprinosi, on ipak ovu državu košta. Rekao sam da je zdravstvena zaštita u zatvorima poboljšana u odnosu na neki period pre sedam, osam godina tako da danas imamo dva puta manju stopu smrtnosti u zatvorima u Srbiji i tu se razlikuju dve vrste smrtnosti, jedan je zbog ubistava, samoubistava i tako dalje, obračuna, a druga je usled bolesti. Znači, da je i zatvorska nega znatno bolja, odnosno veza sa bolnicama, a sa druge strane i sama kontrola zatvorenika i toga što oni rade je bolja, pa je manja mogućnost međusobnog povređivanja i međusobnih obračuna. Tako da je za ovaj period kada je naša stranka na vlasti ta stopa smrtnosti u zatvorima smanjena za dva puta. Ono što bih istakao kao problem o kome treba razmišljati, to je pospenalna podrška, odnosno podrška ljudima posle završetka zatvorske kazne. Negde sam pročitao da jedino Zakon o izvršenju krivičnih sankcija poznaje osuđenike, odnosno zatvorenike i nijedan drugi zakon. Zaista potrebno je napraviti socijalne programe koji će da omoguće ljudima da koji napuste zatvor, koji izdrže svoju kaznu da budu prihvaćeni. Jednostavno, kada čovek posle izlaska iz zatvora dobije neki posao koji može da radi, postoji veća verovatnoća, odnosno manja verovatnoća da se vrati nekom, pod navodnicima zanatu koji ga je u taj zatvor i odveo, mada je sve to stvar lične prirode, ali kažem u proseku socijalna podrška u svakom slučaju može da smanji povraćaj u zatvor. U EU iskustava kažu da oni koji su bili osuđeni na javne radove, odnosno vršili javne radove da je broj povratnika među njima bio najmanji. Ono što je bitno za period koji je iza nas, to je da mi u poslednjih par godina ili čak i više nismo imali neke nemire u zatvorima, veće pobune i tako dalje, koje su bile karakteristične za period 2000. godine i posle toga. Sećam se da je 2000. godine bila jedna velika pobuna gotovo u svim zatvorima u Srbiji, verovatno inspirisana otpuštanjem albanskih zatvorenika, njih 820 je pušteno na slobodu bez dobrog razloga, među njima se nalaze i oni koji su ubijali, klali, spaljivali. Sećam se da su tada puštena i dva brata, Ljuan i Bekim Mazreku, koji su jedan veći broj Srba, ja sad ne mogu da licitiram koji, ali nepobitno je utvrđeno da su veći broj lica ubili i da su spalili u krečani u Klečki. Kada već pričamo o tome, moram da se prisetim nedavne izjave predsednice tzv. Kosovo, Vjose Osmani, koja kaže da Srbija treba da se pokaje, da se izvini, da nadoknadi žrtvama ono što je učinila. Znate, ja razumem da je ta izjava data u vreme neke kampanje kada se ona kandidovala za mesto predsednika, pa je animirala birače, ali posle izbora i inauguracije u govoru u kome se ona i inauguriše na tu poziciju, mislim da jedna ta6kva retorika nije primerena i da ona ne vodi dijalogu i ne vodi stvaranju dobrih odnosa sa Srbijom, zato što pre svega nije realno, jer sve ono što nije realno, ne može da uspe. Srbija 2000. godine ne samo što je oslobodila sve albanske teroriste, ubice, koljače, a među njima je bilo i onih koji su bili možda politički zatvorenici, nego Kosovo u periodu od 2000-2012. pa i kasnije, niti međunarodne snage i misije na KiM nisu uspeli da pronađu i identifikuju bilo kojeg ubicu, bilo kojeg počinioca krivičnog dela i zločina nad srpskim stanovništvom. Setimo se Starog Gracka, žetelaca, 2000. godine u proleće, koji su pobijeni samo zato što su izašli da pokose sopstvenu njivu. Niko nije odgovarao. Autobus kod Podujeva, podmetnuta bomba, izginuli ljudi, niko nije odgovarao. Pogrom 2004. godine nad hiljadama Srba i hiljade spaljenih kuća – niko nije odgovarao. Kad se setim gospođe Vjose Osmani, uvek se setim i one slike iz haškog suda, odnosno Međunarodnog suda pravde u Hagu, gde ona onako nasmejana, cinično, pogledom ispraća Vuka Jeremića, koji tobože ljut napušta zasedanje, gde je Srbija tada izgubila odlukom suda 10:4, tako da je svaka asocijacija na gospođu Vjosu Osmani meni asocijacija i na Vuka Jeremića, koji je zajedno sa svojom ekipom tada, 2010. godine, doveo do poraza Srbije u Međunarodnom sudu pravde. Mislim da su ove izjave koje su došle sa Kosova prethodnih nedelja i meseci u stvari rezultat neshvatanja da su se u Srbiji promenile okolnosti, da Srbija danas nije ona Srbija iz 1999, nije Srbija iz 2000, nije Srbija iz 2004, koja će da ćuti nad pogromom koji se vrši nad srpskim stanovništvom, nije Srbija iz 2008. koja će mirno da posmatra proglašenje nezavisnosti, niti je ona tupava Srbija iz 2010. godine koja će da postavi najtupavije pitanje Generalnoj skupštini, koje je ona prosledila Međunarodnom sudu pravde i dobili smo odgovor kakav smo dobili. Pa i da je pitanje bilo najpametnije, trebalo je proučiti odnos snaga u Međunarodnom sudu pravde i videti ko su te sudije, iz kojih su zemalja, kakav je njihov stav i odnos prema Srbiji i ako se proceni da nama ne ide u prilog bilo kakvo izjašnjavanje, da to ne činimo. Međutim, urađeno je što je urađeno i ja lično mislim da je to urađeno sa namerom da se nama nanese neprocenjiva šteta, tako da po tom pitanju tu smo gde smo. Što se tiče ove teme, još jednom, podrška komisiji. Mislim da je pred njima vrlo ozbiljan zadatak, zato što zatvori u Srbiji nisu dečiji vrtići i nisu mesta gde se dešavaju samo lepe stvari. U zatvoru se ipak nalaze osim onih koji su okrivljeni i osuđeni za saobraćajne nesreće i neke stvari koje su možda i sticaj okolnosti, nalaze se i ljudi koji se bave ozbiljnim kriminalom ili su programirani da se bave ozbiljnim kriminalom. Među zatvorskim čuvarima najveći broj je pošten i onakav kakav treba da bude, međutim, ima i onih koji sarađuju u tome. Mislim da je pred komisijom ozbiljan zadatak da takođe pogleda ko se to šalje na izdržavanje kazne kući, u kućnim uslovima, elektronsko praćenje, a ko mora da ode u zatvor, odnosno da se tu uspostavi jedan balans i da se vidi da li se te stvari rade na pravedan način, da li su tu moguće određene popravke, itd. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Uglješa Mrdić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Orliću. Uvaženi gospodine Orliću, uvažene kolege narodni poslanici i građani Srbije, jako je važan rad Komisije za kontrolu krivičnih sankcija, jer kao što znamo, Srbija je zemlja pravde, zemlja poštovanja prava i Srbija se za to zalaže intenzivno od 2012. godine. Ali, kada smo kod izvršenja krivičnih sankcija i kontrole krivičnih sankcija u Srbiji, ja samo moram da podsetim da smo od 2012. godine, prilikom političkih promena, imali jednu katastrofalnu situaciju što se tiče svih jedinica, tj. svih pritvorskih i zatvorskih organizacionih jedinica u okviru Uprave za izvršenje krivičnih sankcija, gde smo imali ne samo jedno stanje haosa, nego smo imali i česte pobune zatvorenika i pritvorenika, imali smo i razne finansijske malverzacije, imali smo i nepoštovanje ljudskih prava, a imali smo, kao što je i rekla moja koleginica gospođa Jevtović Vukojičić, jednu stvarno lošu sliku iz vremena policijske akcije „Sablja“, kada je nekoliko hiljada građana pritvoreno i bili su po mesec i više dana u zatvoru i u pritvoru, a mimo bilo kakvih pravila i, naravno, uz kršenje svih mogućih ljudskih prava. Na sreću, to vreme iz 2003. i to vreme do 2012. godine je prošlo. Mi poslednjih osam i po godina imamo uređenu Upravu za izvršenje krivičnih sankcija, imamo ulaganja u zatvore, ne samo da imamo poštovanje ljudskih prava u okviru organizacionih jedinica u Upravi za izvršenje krivičnih sankcija, nego imamo čak i situaciju da se razvija i proizvodnja u određenim oblastima, kao što je, recimo, slučaj kad su u pitanju zatvori u Sremskoj Mitrovici, Somboru, Nišu, Požarevcu, gde dakle imamo i tu određene rezultate iz oblasti i poljoprivrede, stolarske, drvne industrije, pa čak i kao što su rekle moje kolege, sada, prošle godine naročito, u periodu korone, oko milion maski je sašiveno što se tiče Uprave za izvršenje krivičnih sankcija i što je podeljeno građanima Srbije. Pored svih tih ulaganja u zatvore i da ne govorimo sada o izgradnji zatvora Skela 2, onda potom najavljena ulaganja što se tiče zatvorskih jedinica, u Kragujevcu, Pančevu, širom Srbije i tu govorim oko 30 ustanova, dakle, uprava za izvršenje krivičnih sankcija i Ministarstvo pravde u tom smislu dobro rade svoj posao i zato je jako bitan i rad Komisije za kontrolu krivičnih sankcija i apsolutno podržavam i predlog da pet mojih dragih kolega, narodnih poslanika bude u toj komisiji. Dakle, tu imamo tri predstavnika Odbora za pravosuđe i lokalnu samoupravu, imamo našu koleginicu iz Odbora za rad i socijalna pitanja i imamo kolegu koji vodi Odbor za ljudska i manjinska prava i ja znam da će pet mojih kolega i gospođa Jelena Žarić Kovačević, i gospođa Danijela Vujičić i gospođa Dubravka Kralj, i gospodin Bačevac, i Dejan Kesar, da će odlično da rade svoj posao i da će ta komisija da bude ono što jeste i što jeste na kraju krajeva, i svaka komisija i svaki odbor i svaka delegacija koja je ovde izglasana u Skupštini Srbiji i koja je dobila dobru potporu za svoj rad i punu našu podršku. Kada smo kod rada, uprava, i kada smo kod poštovanja institucija, i kada smo kod poštovanja pravde i zakona u Srbiji, ja moram sa građanima Srbije da podelim odgovor koji sam jutros dobio, od Uprave za sprečavanje pranja novca Ministarstva finansija, u odgovoru koji je potpisao ministar finansija gospodin Siniša Mali, a tiče se pitanja koje sam postavio još 16. marta u ime poslaničke grupe Aleksandar Vučić – za našu decu, a pitanje je bilo upućeno i Ministarstvu unutrašnjih poslova, i ministru finansija što se tiče malverzacije , što se tiče tajkuna, žutog tajkuna Dragana Đilasa, koji je do 2014. godine, do kraja 2013. godine bio na vlasti u Beogradu, a njegova DS, gde je on bio i zamenik predsednika, a potom i predsednik DS, vladala je i pravila haos u Srbiji i dozvoljavala kriminal i korupciju do 2012. godine. U odgovoru, a ja ću pročitati samo deo odgovora da ne bi opterećivao ovde prisutne, pošto je ostatak vezan za obaveštenja, što se tiče kako funkcioniše sama Uprava za sprečavanje pranja novca i što se tiče procedure ali u najvažnijem delu odgovora navedeno je da Uprava za sprečavanje pranja novca Ministarstva finansija, u skladu sa svojim zakonskim ovlašćenjima je preduzela aktivnosti prikupljanja podataka, informacija i dokumentacija u zemlji i inostranstvu u cilju provere bitnih finansijsko-obaveštajnih podataka, koji ukazuju na sumnju u pranje novca, utaju poreza i prikrivanje stvarnog vlasništva od strane pravnih i fizičkih lica povezanih sa privrednim društvom „Askanijus LTD“ i Draganom Đilasom, i u zavisnosti od rezultata navedenih aktivnosti odrediće dalje postupanje u konkretnom slučaju. Dragi građani Srbije dobili smo jasan odgovor od Uprave za sprečavanje pranja novca, Ministarstva finansija. Dobili smo pre neki dan i jasan odgovor o istom pitanju od strane Ministarstva unutrašnjih poslova. Ovim dopisima, ovim obaveštenjima, ovim odgovorima jasno je pokazano i dokazana da i Uprava za sprečavanje pranja novca Ministarstva finansija i Ministarstvo unutrašnjih poslova rade profesionalno svoj posao. Ja sam uveren i ubeđen da neće niko, ni u tužilaštvu, ni u sudstvu, niti u drugim nekim državnim institucijama koje učestvuju u ovoj istrazi protiv Dragana Đilasa u vezi njegovih ne milionskih, nego su u pitanju prevare od desetine miliona, pare koje je uzeo od građana Srbije, nadam se da će se doći na kraju i do tih 619 miliona evra koliko je i ukupno oteo od građana Srbije Dragan Đilas zajedno sa svojim saradnicima, jer Srbija je, kao što sam rekao na početku svog izlaganja, zemlja pravde, zemlja poštovanja, zemlja zakona, a kao što je rekao i naš predsednik Srbije i SNS Aleksandar Vučić, u sinoćnoj odličnoj emisiji sarajevske televizije koja je snimana u Beogradu, Aleksandar Vučić je jasno poručio da apsolutni interes Srbije mir i stabilnost, mir i stabilnost i na teritoriji Srbije i na Balkanu i najbolji mogući odnosi sa našim dragim komšijama. Kakvi su odnosi, to je jasno prezentirao sinoć predsednik Vučić, i to jasno govore svi oni dobronamerni ljudi koji žive i na teritoriji Bosne i Hercegovine, i što se tiče drugih balkanskih država, naročito što se tiče država bivše Jugoslavije gde imamo jednu veliku zahvalnost prema predsedniku Vučiću zbog svega što je učinio u borbi protiv korona virusa i pomoći našim komšijama. Ja sam pre neki dan imao razgovor sa jednom osobom koja živi na teritoriji Bosne i Hercegovine, tačnije u Sarajevu, na teritoriji Federacije BiH, sa kojom sam stalno imao problem kada sam pričao po pitanju politike Aleksandra Vučića i stalnu kritiku od strane te osobe, toliku kritiku da jednostavno nisam mogao tu osobu da ubedim u suprotno. Međutim, ta osoba me je nazvala telefonom pre neki dan da se vidimo, došla je u Beograd, primila vakcinu i rekla sve što sam govorio o predsedniku Vučiću do sada pada u vodu, svaka mu čast, spasio je život moj i moje porodice. On je jedini pravi lider. Dobro nam svaki put došao u naše Sarajevo. Toliko mi je drago što sam to čuo od mog prijatelja sa kojim pre neki dan imam i slaganja u potpunosti i što se tiče politike, što se tiče poštovanja politike Aleksandra Vučića. Koliko je dobra cela ova priča oko vakcinacije to potvrđuje i jučerašnji podatak da su građani Srbije ukupno dobili 3.060.757 doza vakcina, doza vakcina koja je obezbedila i odlična politika Vlade Republike Srbije i politika Aleksandra Vučića. Samim tim, na kraju moram da zaključim da sve ovo navedeno, sve ovo dobronamerno što su rekle i moje drage kolege narodni poslanici, i što se tiče rada ove Komisije za kontrolu krivičnih sankcija, i što se tiče uspeha Srbije iz oblasti ekonomije, zdravstva, vakcinacije i svih drugih oblasti, mi svakodnevno imamo jednu strašnu, nenormalnu i po meni, ludačku kritiku i od strane Dragana Đilasa, Marinike Tepić i njihovih saradnika. Oni kritikuju sve što je dobro što radi Srbija. Zašto kritikuju? Prvo, zato što žele na bilo koji mogući način da se vrate na vlast, zato što ih nervira većina naroda, većina građana Srbije svih nacija i veroispovesti, jer je protiv njih, nerviraju ih svi dobri rezultati. Ove rezultate koje imamo u Srbiji, koji su odrađeni zahvaljujući Aleksandru Vučiću i Vladi Republike Srbije nisu samo rezultati koje cene građani Srbije, nego su ovo rezultati koje sada cene i uvažavaju i drugi narodi koji žive širom Balkana, koji žive širom Evrope i koji žive širom sveta. Zašto? Zato što sada ceo svet jasno zna i sada je dokazano da Srbija kada je najteže, po ko zna koji put u svojoj istoriji se podigla, a u ovoj situaciji kada je u pitanju borba protiv korona virusa odreagovala je najbolje u Evropi, među najboljim zemljama u svetu sa jasnim rezultatima. Srbija predvođena Aleksandrom Vučićem još jednom jasno pokazuje da je lider i da je apsolutni interes naše Srbije mir i stabilnost i na našoj teritoriji, i na Balkanu. Živela Srbija. Hvala.
Hvala, gospodine Mrdiću. Saglasno članu 27. i 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da donese akte iz dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Srbislav Filipović. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući, gospodine Orliću. Dame i gospodo narodni poslanici, za početak hoću da kažem, povodom ove važne diskusije kakva je to Srpska napredna stranka, stranka od 2008. godine, od kad smo osnovani do dana današnjeg i šta su one temeljne vrednosti koje propagira naša stranka. Prvo, to je jedna ozbiljna, stabilna, pravna i uređena država i pravda za sve građane u našoj zemlji. To su ta dva glavna postulata koja su i mene navela da postanem deo Srpske napredne stranke 2008. godine. Šta smo od toga postigli? Uspeli smo da uradimo da ta dva glavna temeljna stuba napravimo, da ojačamo državu, da je podignemo sa dna, da je stabilizujemo, da danas možemo da kažemo da i naši zatvorski kapaciteti, stanje u našim zatvorima u Srbiji, u kazneno-popravnim ustanovama jeste bitno bolje nego što je bilo 2012. godine, kada smo dolazili na vlast. Za početak, hoću da osudim sve pretnje sa pokušajem napada na bilo koga u Srbiji, i na političke protivnike, i na one ljude koji ih zastupaju, uverenja koja zastupa danas Vlada Republike Srbije i predsednik Aleksandar Vučić. To je razlika između nas i to je razlika između onih, kako su moje uvažene kolege, posebno je to lepo govorio kolega Bakarec, rekli da su neki jednakiji za nekoga od drugih. To je slika i prilika tog bivšeg režima koje smo imali do 2012. godine, kako je on vladao Srbijom i šta bi se ponovo dogodilo u Srbiji kada bi Dragan Đilas i njegovi partneri, njegovi huligani, kriminalci, lopovi ponovi zaseli na vlast u Srbiji. Ko je osim nas iz SNS osudio pretnje na bilo koga u Srbiji? Niko. Hoću da obavestim javnost u Srbiji da je sinoć na ulazna vrata našeg poslanika Vladimira Đukanovića došao jedan huligan ili grupa huligana, ispisali su određene, odvratne reči na ulaznim vratima njegove zgrade. Ko su ljudi koji dolaze na vrata funkcionera SNS, članova SNS, građana Srbije, ispisuju nekakve parole, nekakve uvredljive pretnje, skrnave naše ulaze? Time šalju i ličnu pretnju i kolegi Đukanoviću ali zašto da ne i svim poslanicima SNS, članovima SNS, da znaju gde i ko živi, da znaju da mogu da dođu i misle da mogu nekažnjeno da dođu na vrata svakog od nas, da napišu šta žele, da upute poruku, tu jaku poruku mržnje, pretnje, da pokušaju da uliju strah u svakome od nas, da se ne usudimo da njih nazovemo onako kako treba, da ne kažemo da su lopovi, da ne govorimo više o stotinama miliona evra, da ne govorimo o računima širom sveta, da ne govorimo o desetinama miliona koje su iznete iz Srbije, da jednostavno sa ove strane zavlada strah i tišina. Strah i tišinu nikada nećete doživeti u redovima SNS i njenih poslanika, funkcionera, a tek nećete uplašiti predsednika Srbije Aleksandra Vučića. To je ono što nas motiviše da još snažnije, još hrabrije, da sa još više uverenja da radimo ispravnu stvar za ovu zemlju, nastavimo da radimo sve što smo radili i do sada. Šta znači doći nekome pred vrata noću? To su hrabri, mnogo hrabri ljudi, koji noću sa maskama, ili kako već, dolaze na vaša vrata, zvone vam, prete, snimaju, ostavljaju poruke, razbijaju automobile. Čuli smo da razbijaju i glave predsednicima opština i nikom ništa. Kakvi su to ljudi? Kakvi su to ljudi koji po društvenim mrežama najgore moguće pretnje i psovke ispisuju za predsednika Srbije Aleksandra Vučića, njegovu porodicu, decu, poslanike SNS, sve ljude koji se ne slažu sa ideologijom lopovluka koju personifikuje upravo Dragan Đilas? Zar je teško ako se… Kako on reče – ako pitate mene, ja sam za mir, ali taj mir može lako da ode na drugu stranu pa da izađemo na ulice i da radimo ne znam šta sve građanima Srbije koji nisu za nas. Da li je to pretnja svima nama, da trebamo da strahujemo kada izlazimo iz svojih domova za svoju ličnu bezbednost? Da li je to pretnja svakome od nas ko ima decu šta će biti sa detetom kada izađe iz školskog dvorišta nakon škole? Da li je to ponovo pretnja predsedniku Srbije Aleksandru Vučiću da spusti loptu, da spusti gas i da Srbija stane? Da li će neko da reaguje na sve to? Da li će neko da kaže, aman ljudi, ne možete da dolazite više na vrata bilo kome, da pretite, da ugrožavate decu? Neko reče – pa da, to je samo ispisana pretnja na fasadi neke zgrade i ništa više. A šta da se nešto desilo? Šta kada se nešto bude dogodilo nečijem detetu? Šta će onda neko da kaže? Da to dete nije jednako kao i ovo drugo, da ta deca nisu važna? Očevi te dece, oni ne liju lažne suze kao onaj cirkuzant i lopov Dragan Đilas. Mi ne idemo u apoteku po te suze, ne idemo u glumačke škole da glumimo da nam je loše ili da nam je neko nešto pisao. Ja molim nadležne da se uzmu snimci sa svih tih zgrada gde se ostavljaju takve poruke, da takve osobe budu sankcionisane. Imaće zaista mnogo bolje uslove za odsluženje svojih kazni nego što je to bilo do pre devet godina. Moći će da se uvere koliko je sistem odsluženja zatvorskih kazni danas bolji i humaniji, nego što je bio u njihovo vreme i tu će moći da vide da u svojim pričama greše i da je Srbija mnogo napredovala u odnosu na to njihovo tajkunsko, kriminalno mafijaško vreme u kome je vladao Đilas, Jeremić, Obradović i oni ostali koji bi ponovo, jer je ponestalo novca, ponestalo računa za koje se ne zna. Opet bi zaseli u fotelje i vladali Srbijom. Da li je nasilje dozvoljeno? Da li u Srbiji u 21. veku možete da dođete kod nekoga i slobodno da pretite? Mora sistem da pokaže u Srbiji da to ne sme da se dešava, da ko god, bilo kome da preti, na kojoj god strani, taj mora da bude kažnjen i taj mora za to da odgovara u skladu sa zakonima. Ova država ima zakone, ima sistem, uređen sistem, pravna je država. U pravnoj državi oni koji čine krivična dela, za njih moraju i da odgovaraju. Oni koji stave ruku u džep građanina Srbije, izvuku mu novac iz džepa, moraju da odgovaraju za to. Ne može na desetine ili na stotine računa u inostranstvu da ostane tek tako i da se kaže – pa šta? Šta god da pitate Dragana Đilasa odgovor je – pa šta i šta sada? Eto, ti računi, desetina računa ste našli, šta sad? Pa ništa. Neko je lepo rekao – ne treba nikakav poseban zakon, nikakva posebna pamet da biste zaključili da sa platom gradonačelnika ne možete da dođete do nekoliko desetina miliona evra. To je nemoguće. Da imate Aladinovu čarobnu lampu, ne možete to da uradite. Bajke ne postoje, basne ne postoje. To je sve lepo, to je deci lepo čitati za laku noć, ali to ne postoji u realnom i pravom životu. U pravom životu se zna šta možete sa platom da steknete, koliko toga. Lako je to izračunati. Uzmite digitron, ako ne možete iz glave, pa izračunajte koliko možete sa platom od 1.000 ili 1.500 evra za 10 godina vlasti da steknete i onda je ta logika jasna - ne možete da imate 57 računa, ne može to u 17 država, ne može da se to meri u 25 miliona, 650 miliona, 100 miliona, koliko već. Jednom mora da se stavi tačka na to. Ništa posebno tu nije potrebno. Nije potrebna nikakva agencija, nisu potrebni nikakvi zakoni da to ispitaju da niste mogli to da steknete sa tim novcem. Građanima Srbije treba ta vrsta pravde, da ono što znaju da kada moraju da uzmu kredit da bi kupili stan i da se trude da vredno rade, da se muče 10, 20 godina da otplate taj kredit za stan, za jedan stan. Neko ne može 40 stanova da ima samo zato što je brat bivšeg gradonačelnika Beograda i najvećeg tajkuna i lopova u Srbiji Dragana Đilasa. Ne može. Šta radiš? Čime se, bre, ti baviš? Kakav si stručnjak? Za šta to? Eto još jedne lepe prilike da se uvere kako izgledaju danas zatvori u Srbiji. Politika ne sme da se vodi na ulici. To je ono što oni hoće, da politiku iz parlamenta… Zato su ga i bojkotovali, jer u parlamentu ne mogu da sučele stavove sa poslanicima SNS, jer argumente za raspravu nemaju. Onda im glavni argument postane motka, prvo njom da razvaljuju vrata Narodne skupštine, pa onda da zapale ponovo Narodnu skupštinu kao 2000. godine, pa kamenice od 10 i više kilograma, da sa njom gađaju policajce. Stave policajce u sredinu, pa se igraju između dve vatre. Jedni gađaju sa jedne strane, a drugi sa druge strane, a Dragan Đilas sedi u svojoj kancelariji i umire od smeha i kaže – to, majstori, bravo, ponovo smo palili Beograd, ponovo smo razbijali grad i onda za to, za razbijanje sopstvenog grada, sopstvene Narodne skupštine napadate SNS i predsednika Republike, one ljude koji su izgradili stotine kilometara autoputeva, preko 200 fabrika, 320 hiljada novih radnih mesta koje ste vi ugasili. Te ljude napadate za sopstveno neznanje i sopstveno ludilo. Uveren sam da ove istrage koje se vode protiv Dragana Đilasa će rezultovati onako kako to građani i žele, pravna država će uraditi svoj posao, pravda će biti zadovoljena, a Dragan Đilas će se uveriti koliko je danas bolje stanje u kazneno-popravnim ustanovama, nego što je bilo do 2012. godine, a Srbija će, predvođena predsednikom Republike Aleksandrom Vučićem, vrednim i odgovornim građanima nastaviti da ide napred. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Imate osam minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada govorimo o pravima osuđenih lica, odnosno lica koji izdržavaju zatvorsku kaznu, uvek je to jako osetljivo pitanje. Pre svega, u zatvor ne idu ljudi koji su gazili travu tamo gde to nije smelo da se radi, nego u zatvor odlaze ljudi koji su po presudama naših sudova počinili teška krivična dela i svakako da sama zatvorska kazna smanjuje obim ljudskih prava koje osuđeno lice ima, pre svega po pitanju ograničenja prava kretanja, ali svakako i da sama osuđujuća zatvorska presuda ne sme da naruši osnovna ljudska prava koja svaki građanin Srbije ima, pa čak i lica koja su na izdržavanju zatvorske kazne. Uvek je tu jako teško pronaći meru koja je to da svrha kažnjavanja bude, pre svega, kako to neke kolege rekoše, resocijalizacija, odnosno prevaspitavanje lica koje je činilo krivično delo, a da pri tom ne dođe do ugrožavanja njegovih osnovnih ljudskih prava. Recimo, ne sme da bude prisilan ili prinudan rad i u toj valjda želji da neke stvari malo popravimo, često naš sistem i društvo odlaze u sasvim drugi kraj. Nije samo kazna zatvora predviđena u svrhu resocijalizacije. Kazna zatvora je kazna, zato što je neko kršio zatvor, odmazda države što je neko prekršio pravila i time narušio ne pravila države, nego pravila građana koji žive u toj državi. Treća svrha kažnjavanja jeste, svakako i preventivna, kakvu to poruku država šalje prema nekom potencijalnom učiniocu krivičnog dela, jer krivično delo ne čine oni koji razmišljaju šta će se sa njima desiti ako državni organ otkrije da su počinili krivično delo, već onima koji o tome uopšte ne razmišljaju. I je jedan od ciljeva kažnjavanja jeste da do što više ljudi dopre poruka da postoje zakoni koji moraju da se poštuje, a ko ih ne poštuje, da će biti osuđen na vremensku kaznu zatvora. Međutim, imamo i krivična dela koja se čini iz nehata, predviđene su zakonske kazne, krivična dela bez elemenata nasilja, krivična dela sa manjom materijalnom štetom itd. I tu se išlo na jedan sasvim drugi institut, kazna zatvora ostaje, možda bude i uslovna osuda, može da bude kazna zatvora gde bi se kazna izdržavala u vanzavodskim uslovima i kazna zatvora, naravno, u zavodskim uslovima. I tu već počinjemo da gubimo svrhu onoga zašto smo mi kao narodni poslanici donosili određene pogodnosti za lica koja prekrše zakon. Pre svega, to je bila naša namera za lica, a za krivična dela koja su učinjena iz nehata, bez namere, ili gde nije pričinjena značajna materijalna šteta. Zahvaljujući reformi pravosuđa koju je bivši režim sprovodio, došli smo u situaciju da se lica koja su počinila najteža krivična dela osuđuju na vanzavodsko izdržavanje sankcija. Da stvar još bude gora, čak i u tom vanzavodskom izdržavanju sankcija, gde je opet namera bila da se poboljšaju uslovi života u zatvoru onima koji održavaju kaznu, imajući u vidu da lica koja izdržavaju kaznu van zavoda to rade u kućnim uslovima, pa će više država imati novca i sredstava da stvori i ovima drugima bolje uslove. Data je još jedna mogućnost, a to je da lice koje je osuđeno na kaznu zatvora koja je duža u trajanju od šest meseci, ne izgubi posao, jer u zakonu piše, o vanzavodskom izdržavanju krivičnih zatvorskih sankcija, da može da ide i na posao. E, to se tumačilo da mora da ide na posao i onda se svrha kažnjavanja prema licima, gde je i sam smisao bio da to budu počinioci lakših krivičnih dela, prevalili su naši pravosudni organi na teške. Evo, jedan primer. Velja nevolja prebio čoveka, dobio kaznu zatvora koju će da izdržava u vanzadovskim uslovima, još da ide na posao. Koji mu je posao? Da bije ponovo nekog? E, to je to izigravanje zakona i to je ta igra između ljudskih prava i izdržavanja zatvorske kazne. Pod ljudskim pravima se podrazumeva da svako ima pravo na advokata i pravično suđenje. Potpuno se slažem. Osumnjičeno lice ima pravo na poverljive razgovore sa svojim zakonskim zastupnikom. I sa tim se slažem. Ti razgovori ne smeju da se prisluškuju, ne smeju da se snimaju, ne mogu da se koriste u sudskom postupku itd. Advokat ima pravo da prećuti čak i ako mu osumnjičeno lice koga on zastupa prizna izvršenje krivičnog dela. I to je ljudsko pravo. Njegov branilac ima pravo da zna istinu o celom slučaju, ne mora da je predstavi sudu. Ali, je li pravo i advokata da osumnjičenom ili okrivljenom licu unese mobilni telefon u zavod za izdržavanje zatvorskih sankcija, jer i istražni zatvor je zatvor? Nema. Ima li pravo advokat da prenosi naloge osumnjičenoga ka pripadnicima grupe koji nisu uhapšeni, da im prenosi naloge koga treba, na koje svedoke treba uticati i treba ih zastrašiti? Nema pravo. Jer, svrha pritvora jeste na prvom mestu da ne utiče na svedoke. A ako to radi njegov advokat sa njegovim nalogom? Na drugom mestu, da ne ponovi izvršenje krivičnog dela. Ako se prenosi pretnja, postoji mogućnost i da se ostvari ta pretnja. Šta ćemo sa tim kad je mera pritvora izrečena, u vezi ovog slučaja? Samo hoću da kažem kako je jako tanka nit između sprovođenja zakona i određenih prava koja imaju osumnjičena ili osuđena lica. I gde je ta mera koju treba da pronađu, pre svega, naši tužilački, sudski organi, Uprava za izvršenje krivičnih sankcija, pa i ova Komisija koju mi danas biramo? Naravno, moram da postavim pitanje – advokatura, Advokatska komora, ustavna kategorija, da li i oni nešto misle da učine u vezi svojih kolega koji zloupotrebljavaju procesna i ljudska prava, krše zakon, učestvuju u izvršenju krivičnog dela, da li oni treba da budu samo osuđeni za saučesništvo ili može i Advokatska komora da reaguje preventivno i jednostavno, oduzme im dozvolu za rad, zato što nisu dostojni obavljanju jedne takve profesije? Ovo je samo jedan deo svega onoga sa čim će ova Komisija koju sada biramo morati da započne jedan proces rešavanja svih ovih problema koje imamo u samom izdržavanju kazne zatvora, kršenju ljudskih prava, znam da se ne krše, samo sam naveo primer kako pod izgovorom za ljudska prava možete da zloupotrebite, obesmislite Krivični zakonik, Zakon o krivičnom postupku i svrhu kažnjavanja. Nažalost, to se dešava danas u realnom vremenu, dešavalo se i ranije, danas mnogo manje, a cilj nam je da se takve stvari više ne dešavaju. Znači, ne može sud da zaključi sporazum o priznanju krivice ako je počinjeno teško krivično delo da bi zbog tog sporazuma on dobio vanzavodsko izdržavanje krivične sankcije. Sporazum o priznanju krivice je institut kada je neizvesno hoće li tužilac da dokaže krivicu, odnosno da se osumnjičeni ili okrivljeni odbrani. Tad se ide na sporazum o priznanju krivice. Ako je krivično delo čisto i dokazivo, onda ja moram da postavim pitanje šta radi taj tužilac, šta radi taj sudija? Onda dolazimo do ovog dela koji se zove vanzavodsko izdržavanje krivičnih sankcija. Onda dolazimo do ovog dela da advokat prenosi naloge okrivljenog šta treba da rade sa svedocima, da li da ih zastraše, da li da ih potkupe, da li da ih ubiju. Mislim da će Komisija imati ozbiljan posao pred sobom. Ja sam uveren da ćemo imati prve rezultate već u sledećih nekoliko meseci.
Zahvaljujem. Prijavljenih na listama više nema. Ovlašćenih predstavnika po članu 96. koji žele reč nema. Zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Određujem redovnu pauzu. Nastavljamo u 15.00 časova.
Dame i gospodo, saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da je pozvana da sednici prisustvuje prof. dr Zorana Mihajlović, potpredsednica Vlade i ministar rudarstva i energetike sa saradnicama, ja je pozdravljam. Vraćamo se na 1. tačku dnevnog reda – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o energetici. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Veroljub Matić, dr Boban Birmančević, Đorđe Milićević, Snežana Paunović, Uglješa Marković i Dijana Radović, kao i Odbor za privredu regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li se neko javlja za reč? (Da.) Podnosilac Veroljub Matić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovana gospodo, ja sam sa kolegom Birmančevićem podneo više amandmana po tri zakona i te amandmane je prihvatila Vlada na predlog Ministarstva, što smatramo da su amandmani kvalitetni. Mislim da su predloženi predlozi zakona kvalitetni, ali su i popravljeni sa ovim amandmanima pošto ih je Vlada već prihvatila i oni su već sastavni deo zakona. Oblast koja se rešava ovim zakonima, naravno i amandmanima, koji će biti sastavni deo zakona, je sigurno nešto što nije moguće kvalitetan život bez ovih oblasti koje rešavaju ovi zakoni. Prvenstveno to je energetika, rudarstvo, geologija. Ono što privlači posebnu pažnju u okviru ovih zakona, to je recimo u Zakonu o rudarstvu i geološkim istraživanjima. To je odobrenje koje se izdaje za istraživanje i gde je rok do sada bio 150 dana, sada je 15 dana. Molim vas, to je deset puta. To je ogroman pomak, nadam se da će i realizacija biti takva. Na kraju, imali smo prakse kroz one građevinske zakone da vidimo da je i praksa pokazala ono što se predlagalo ili što ste i vi predlagali, da je pokazala da je moguće. Ovo je, po meni, jedan od najvećih pomaka zato što jednostavno ne možemo se više držati starih navika „neka, rešićemo“, „ima vremena“ itd. Jednostavno, svuda u svetu, pa i kod nas, život ide brzo, žuri, moramo ga sustizati. Naravno da to regulišemo zakonima. Dalje, ova naknada za korišćenje binarnih sirovina, ona je podeljena, 60% ide budžetu Republike, a 40% ide lokalnim samoupravama tamo gde se te mineralne sirovine koriste. Ja ću kratko reći što se tiče lokalnog dela tih 40% što pripada lokalnom budžetu, jednostavno ta sredstva popravljaju, koja dođu u lokalnu samoupravu, uglavnom ona treba da se koriste i mislim da se koriste za bolji život tih mesnih zajednica tamo gde se koriste određeni ti rudni resursi. Dalje, izgradnja infrastrukture, naravno da sve to daje, raspored tih sredstava, naravno za realizaciju, saglasnost daje Ministarstvo i mislim da one treba da budu namenske, jednostavno da tamo gde se degradira to, taj deo jednostavno vratimo jedan kvalitetan život. Dalje, postoji tu obaveza, obaveza i onih preduzeća koja eksploatišu određene mineralne sirovine ili rudna bogatstva da prilikom realizacije toga dođe do degradiranja zemljišta, jednostavno posle završene eksploatacije to zemljište u određenom periodu treba dovesti u neko pređašnje ili pređašnje stanje, da treba uložiti, da jednostavno to je i zakonska obaveza. Ali, ako se to ne uradi zakon predviđa da se može čak i uvesti stečaj za preduzeća koja to ne rade. Mislim da je to nešto ozbiljno i da se niko neće igrati sa takvim nečim ako ozbiljno radi svoj deo posla. Nešto što ja hoću da naglasim je da je to aktuelno ovih dana, to je poznati naš jadarit ili litijum. Jadarit je dobio po nazivu, pošto se nalazi kraj reke Jadar, on već donosi određene rezultate, jer dolaze određeni investitori koji na osnovu tih nalazišta predviđaju da će im ta sirovina trebati za svoj razvoj. Prvenstveno mislim da je to deo automobilske industrije ili deo baterija, jer litijum se koristi najviše za baterije, a nadamo se i zbog ekološkog momenta da će sve više biti automobila na baterijski pogon. Dalje, ovde se malo govorilo, ali mislim da to zaslužuje pažnju – gasifikacija. Prema prostornom planu Srbije, regionalnim planovima, meni je najpoznatiji moj predeo Zapadne Srbije i jednostavno tamo gde ima gasa nama investitori lakše dolaze, te sredine se brže razvijaju. Najavljeno je da će u Valjevo relativno brzo doći gas, odnosno izvršiće se gasifikacija. Da bi on došao u Valjevo, on ide kroz opštine Kolubarskog okruga i mislim da iz tog dela Kolubarskog okruga treba da skrene i prema mojoj Koceljevi, odatle ide prema Vladimircima i spaja se sa šabačkim gasom. U Koceljevi ima čvorište gde se odvaja i ide preko Kamenice i Donjeg Crniljevo, gde postoji visoka peć, mislim dolaskom gasa da će se ta visoka peć ugasiti, odatle ide prema Osečini, od Osečine prema Krupnju, Ljuboviji itd. Tako da ta gasifikacija Zapadne Srbije, jednostavno taj kraj će učini mnogo boljim za život a ujedno i ekološki čistijim. Još nešto što hoću da napomenem, mislim da je bitno za taj kraj, odnosno za tu lokalnu samoupravu, to je u samoj Koceljevi u ovoj godini treba da se uradi trafostanica 110/20 kilovolti. To je nešto za lokalnu samoupravu vrh u smislu i snabdevanja i kvaliteta električne energije, tako da korisnici, mislim naravno i na građane, a i na industriju i oni koji dosta koriste električnu energiju jednostavno će dobiti sigurnost i stabilnost u snabdevanje električnom energijom. Dalje, predviđena je i rekonstrukcija, odnosno rezervno napajanje da to ide iz pravca Banjana prema Koceljevi na dalekovodu od 35 kilovolti. Ono što želim još da kažem i neću dugo, to su zelene investicije, zelena energija, poštovanje ekoloških standarda. Mislim da je to budućnost. To je nešto što nas sve štiti, što nas čini ozbiljnim i u regionalnom okruženju, a i šire. Ovde je potpredsednica Vlade, odnosno ministarka rekla da ćemo imati 2040. godine 40% energije iz obnovljivih izvora, a da ćemo 2050. godine imati 50% energije iz obnovljivih izvora. Mislim da je to sjajno. Da bi se to realizovalo mora se ozbiljno prići i jedan od uvodnih koraka je sigurno donošenje ovih propisa o kojima danas raspravljamo. Želim nešto da kažem o biogasu. Mislim da on zaslužuje pažnju zato što on ima jednu širinu, biogas u smislu primene u proizvodnji električne energije i zaštiti čovekove sredine, zato što jednostavno njihovim korišćenjem nemamo apsolutno zagađenje životne sredine, a on pored električne energije obavezno proizvodi i toplotnu energiju koja nije zanemarljiva i ako se pravilno koristi mislim da tu lokalne sredine imaju ozbiljne koristi. Dalje, on čisti jedan teren od jednog viška biljne proizvodnje, gde obično ljudi spaljuju tako nešto. Svedoci smo da jednostavno to spaljivanje ima niz negativnih efekata, od kvaliteta zemljišta i uništavanja mikroživota, do zagađenja vazduha, do smetnji u saobraćaju itd. a može se kvalitetno iskoristiti. Tako da elektrane na biogas mislim da su nešto što je korisno, a da bi ta elektrana mogla da radi ona jednostavno zahteva u procesu svoje proizvodnje i određen broj zapošljavanja. Tako da kada ukupno sagledamo čini mi se da tu imamo jedan pun kvaliteta uz priznanje svih ostalih obnovljivih izvora energije. Nadam se i mislim da smo na dobrom putu da primenom ovih zakona u Koceljevi treba da nikne elektrana na biogas. Ja još se nadam, da praktično primenom ovih zakona i njihovom realizacijom da će relativno brzo doći do primene ovih zakona, odnosno do izgradnje elektrane na biogas. Da bi ovi zakoni, naravno sa amandmanima, bili dobri mora da se obezbedi dobra primena ovih zakona. Na vama je tu odgovornost, prva odgovornost da se oni sprovedu i nadam se da ćemo imati dobru realizaciju, dobre zakone, dobro sprovođenje i ja vam želim sreću u tome. Hvala vam.
Narodni poslanik Viktor Jevtović.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani predsedavajući, poštovana potpredsednice Vlade sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, energetska efikasnost je jedna od najvažnijih oblasti za čovečanstvo u 21. veku. Svedoci smo iscrpljivanja prirode i njenih resursa do krajnjih granica, a zagrevanje planete se ubrzano bliži kritičnom povećanju od 2% prosečne temperature kada ćemo verovatno izgubiti okruženje kakvo danas imamo i koje smatramo za Bogom dano. Višedecenijska istraživanja i rezultati u pogledu energetske efikasnosti ukazuju na to da ne mora sve da bude tako pesimistično i zato sa velikim zadovoljstvom podržavam Predlog ovog zakona u celosti. Ono na šta treba da obratimo pažnju nakon usvajanja ovog zakona su brojni podzakonski akti, pravilnici i smernice koji treba da omoguće da Srbija bude svrstana u red zemalja sa visokom energetskom efikasnošću. Ovo je prvi poseban zakon s tim što će naravno i potrošači moći i biti u mogućnosti da budu i proizvođači energenata, što nas stavlja u red najmodernijih zemalja Evrope. Ovim zakonom uređuju se uslovi i efikasno korišćenje energije i energenata, politika efikasnog korišćenja energije, sistem energetskog menadžmenta, mere politike energetske efikasnosti, korišćenje energije u zgradama, kod energetskih delatnosti i krajnjih kupaca, finansiranje kao i podsticajne mere od značaja za fizička i pravna lica u vezi sa korišćenjem energije, gde je prioritet zaštita ekosistema, stvarajući profitabilne projekte za građane Srbije koji će imati i finansijske benefite od predloženog zakona, ostvarivanje ušteda energije, sigurnost snabdevanja energijom, smanjenje uticaja energetskog sektora na životnu sredinu i klimatske promene održivim prirodnim resursima, povećanje konkurentnosti privrede, poboljšanje uslova za ekonomski razvoj, smanjenje energetskog siromaštva. Ovim zakonom Republika Srbija uređuje i obezbeđuje jedinstveno tržište, pravni položaj privrednih subjekata, obezbeđuje i uređuje ravnomerni razvoj pojedinih delova Srbije uključujući prvenstveno i razvoj nedovoljno razvijenih područja koji su od vitalnog interesa za Republiku Srbiju za koju se bori predsednik Aleksandar Vučić i SNS. Važna stvar koju moram da napomenem i istaknem, pošto je reč o energetici je Balkanski tok koji čini krvotok Evrope, gde Srbija predstavlja ne samo potrošača, nego i distributera gasa ga Zapadnoj Evropi. Predsednik je istakao da Srbija gasovodom Balkanski tok je obezbedila energetsku stabilnost i bezbednost, što je veoma važno za privlačenje novih investitora kao što je na delu i dokazano, kroz stotinu novih kompanija koji investiraju u Srbiju. Pa i to baš zato što je narod u ovoj zemlji i šta je narodu u ovoj zemlji dragoceno, danas, to isto smeta bivšem režimu. Oni su, doduše pokrenuli pregovore o otvaranju fabrika litijuma, pregovori koji naravno nikad nisu sprovedeni u delo sve do danas kada predsednik Aleksandar Vučić zajedno sa zapadnom firmom koja je partner Srbiji stvara nove projekte budućnosti, kada su u planu ne jedna, nego dve fabrike uz poštovanje svih ekoloških mera kao prioritet zaštite životne sredine. Sa ovim potezom koji je strateški važan za našu državu ići ćemo u korak sa najrazvijenijim zemljama Evrope i sveta. Konstantne investicije Srbiji od naših mnogobrojnih partnera u svetu, za samo njih su trn u oku, jer tu nisu mogli da urade ništa, niti da se ugrade kao što inače rade i znaju, samo to i umeju i da profitiraju na novcu građana Republike Srbije, nesposobni da bilo šta sprovedu u delo. Zbog toga Đilas i Marinika vrište. Za razliku od njih, osnovni postulat Aleksandra Vučića danas je suverena politika, dobri odnosi sa svima, sa Rusijom koja je omogućila Balkanski tok, sa Kinom sa kojom smo našli rešenje za Bor i Smederevo, aranžmani Aleksandra Vučića sa kineskim predsednikom da se obezbede vakcine za sve naše građane. Umesto da pruže podršku kada vide da se nešto dobro radi za našu zemlju, da se rade veliki projekti koji će doprineti i boljem standardu našeg stanovništva i sačuvati živote, iz zavisti i ljubomore oni svake nedelje napadaju sve što se čini za Srbiju i stvari koje su od životnog značaja za građane Srbije. Srbija pamti količinu i ne pamti licemerje koje oni pokazuju svakodnevno kao na primer, navešću, Đilasovo - neću da primim vakcinu koja nije sa zapada i konstantno pljuvanje i omalovažavanje Kine, ali i Srbije, nesuvislost Marinike Tepić koja traži referendum i njena neprimerena izjava da će nečiji život biti ugrožen primanjem kineske vakcine, a oni su naravno prvi stali u red za te iste vakcine. Kada smo već kod licemerja, ima li goreg i strašnijeg licemerja od onoga što su uradili pretprošli vikend u Beogradu? Doveli ste ljude na otvoreni masovni skup, navodno zbog ekologije, a 99% vremena samo ste pljuvali vlast i pri tom kršili sve epidemiološke mere zaštite u vreme pandemije. Zbog takvih i sličnih postupaka naše su bolnice pune, naši ljudi umiru. Vi koji lažete kada kažete da je navodno ugrožavanje zdravlja kada SNS organizuje jedan štand, običan na kome ljudi imaju maske i drže distancu, vi ste nakon svih tih napada na našu stranku i predsednika Republike Srbije napravili masovni skup na kom masku ne nosi niko, ne drži distancu i to vam je onda u redu i time se ponosite. Sve stranke bivšeg režima su na tom skupu učestvovale, a podržavale su ih samozvani lekari protiv kovida, može li biti to licemernije i luđe? Samo zato što je protiv Vlade i Vučića, samo zbog toga vam je sve to u redu. Pa takvi ništa nisu bolji od Đilasa koji je stao prvi u red da primi rusku vakcinu Sputnjik V, koja zahvaljujući Aleksandru Vučiću i odgovornoj politici SNS je počela sa proizvodnjom prošle nedelje i našem Torlaku, koji su devastirali. Pa, takvi licemeri su se zaneli i pomislili da mogu da pobede Vučića zahvaljujući kome Srbija ima Balkanski tok, novčanu pomoć građanima u vreme pandemije, vakcine kada ih niko drugi nema i milionske investicije, pa nema šanse ni za pet života. Bar ne u Srbiji. Za Mauricijus to već ne znam, možda mogu da probaju tamo i živela Srbija.
Zahvaljujem. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmanečvić. Vlada i Odbor za privredu i regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Boban Birmančević. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovana potpredsednice Vlade sa timom iz ministarstva, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije, četiri izuzetno važna zakona i prvi po redu, ali ne kao najvažniji nego kao jedan od četiri najvažnija na današnji dan, Zakon o energetici i amandman koji se pre svega odnosi na proizvodnju vodonika, između ostalog u skladu sa razvojem tehnologije i onom ka čemu teži upravo ovaj zakon i ovo ministarstvo, a to je najnovija tehnologija na najbolji mogući način i u skladu sa interesima i građana Srbije, ali naravno i u skladu sa zakonom. Zato je bilo potrebno definisati proizvodnju vodonika kao nešto predviđa ovaj zakon i nešto što ćemo naravno u budućnosti i imati na našem energetskom tržištu. Hteo sam da zahvalim na prihvatanju ovog amandmana i da skrenem pažnju na to da Srbija ovim zakonom i ovim setom zakona zaista ide krupnim koracima napred. Ono što je evidentno, a to je da ovaj tim koji predvodi dr Zorana Mihajlović zaista i daje najbolje moguće rezultate i ako ćemo pričati o Zakonu o energetici, podsetiću iz 2014. godine zakon koji je trebalo menjati i nekoliko godina ranije i ako smo hteli da budemo u korak sa Evropom, hteli jesmo, ali čini mi se da nije bilo dovoljno volje, ali ni dovoljno kapaciteta u prethodnim godinama da se ovaj zakon i promeni i uskladi i sa potrebama EU, ali pre svega sa potrebama Srbije. Ono što znam i što hoću da podelim sa građanima, da ih podsetim zašto očekujem da ovi zakoni daju prave rezultate, upravo zahvaljujući tome ko predvodi ovo ministarstvo i ko će između ostalog biti odgovoran za to što se dešava u ministarstvu i za rezultate koji budu postignuti, uz primenu ovih zakona. Ako smo se u Ministarstvu građevine kretali korak po korak, odnosno stepenicu po stepenicu, ovde uz ove zakone, ako budu prihvaćeni naravno kada bude dan za glasanje, kretaćemo se po tri, četiri stepenika tom brzinom. (Predsedavajuća: Izvinite, trošite vreme grupe? Pošto ste vreme predlagača iskoristili.) Hvala. Ne mogu se složiti sa nekim kolegama. Naravno, njihovo mišljenje je iz najbolje namere, ali ta konstatacija da idemo polako, mi ne možemo da idemo polako i prosto Evropa, samo tržište, sam život traži brže, traži efikasnije i ono na šta bih insistirao na ovom zakonu i na primeni ovog seta zakona je upravo da idemo brzinom koja bude moguća i najboljom mogućom brzinom, a upravo brzina reformi, brzina primene ovih zakona će zavisiti od podzakonskih akata i od sistema koji će biti uveden kroz ministarstvo. Između ostalog, mi skoro svako zasedanja, svaka sednica počinje najvažnijim zakonima i zaista svaki zakon je u tom trenutku najvažniji zakon, a sve ovo što smo uradili kao država, sve ovo što je uradio Aleksandar Vučić, ali i Vlada Republike Srbije i skupštinska većina, odnosno Skupština je pre svega, sistem sklopljen iz niza kockica, iz niza zakona koji jedan drugog podržavaju i koji u suštini prave metodologiju koja daje najbolje moguće rezultate. Ako neko misli da je ovo plod slučajnosti i nečije dobre volje, e pa nije. Ovo je proizvod velikog rada, sistemskog rada i rada celog ministarstva. Kada je pre nekoliko godina dr Zorana Mihajlović rekla da ćemo biti među prvima u izdavanju dozvola, to je u tom trenutku izgledalo kao nemoguća misija. Skoro da su, i jesu se neki smejali i podsmevali toj izjavi, a mi smo za vrlo kratko vreme sa 180 i nekog mesta došli u situaciju da budemo država od koje drugi prepisuju. Kada je neko rekao – evo, ukinućemo pečat, imamo elektronski potpis, pa ko će ukinuti pečat u Srbiji? U to vreme, onog žutog preduzeća, ni ugovori overeni sa 20 pečata i 20 svedoka nisu vredeli ništa, jer nije postojala država koja je bila sigurna i koja je bila garant za sve ono što se potpiše i uradi u ovoj Srbiji. Ova država, država Aleksandra Vučića i država koja u ovom trenutku ide zaista krupnim koracima je država koja će garantovati da ovi zakoni, Zakon o energetici i obnovljenim izvorima rudarstva, da ih ne nabrajam, su zakoni koji će ovoj Srbiji, ovim građanima omogućiti sigurnu Srbiju, Srbiju sa zdravom životnom sredinom, zelenu Srbiju koja će dati odgovore na pitanja. Upravo svi ovi amandmani su samo podneti da poboljšaju zakon, ali zakon kao zakon je garant da imamo svetlu budućnost i da imamo zelenu budućnost za našu Srbiju. Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku dr Birmančeviću. Reč ima ministarka Zorana Mihajlović. Izvolite.
Dobar dan svima. Drago mi je da danas razgovaramo o amandmanima koji su i usvojeni na sednici Vlade Republike Srbije, ali i na Odboru. Zahvaljujem predsedniku Odbora što je organizovao Odbor i što se o njima konstruktivno raspravljalo. Želela bih samo da prosto dodam nekoliko stvari, budući da su poslanik Birmančević, ali i Veroljub Arsić govorili ne samo o značaju zakona, nego i o ovim amandmanima koji će zaista pomoći da zakon bude još bolji. Kada kažemo proizvodnja vodonika želim da vas informišem da smo mi danas u Vladi počeli izradu nacionalnog plana za energetiku i klimu. Možda je to trebalo i ranije da se uradi, ali nije i da ne pričamo zašto nije. U svakom slučaju, danas je počela izrada nacionalnog plana. On mora da bude gotov, prvi predlog tog plana mora da bude gotov mnogo pre decembra, ali u isto vreme mi počinjemo izradu strategije razvoja energetike do 2030. godine i 2050. godine. Dakle, svi ovi zakoni koji se pred vama, koje se nadam i verujem da ćete izglasati, u stvari jesu budućnost Srbije i jesu budućnost i naše dece i svih onih drugih generacija, novih generacija. Neke su sad već u parlamentu, a neke će tek da dođu. Dakle, to jeste budućnost Srbije u smislu zelene Srbije, novih investicija, još jednog jačeg privrednog razvoja, ali isto tako to nije samo priča i to nije bajka. Budući da je Srbija u prethodnom periodu i prethodnih godina pokazala da može i pokazala da je snažna i jaka i pokazala da može da se izbori sa ekonomijom i sa finansijama i pokazala da može da se izbori da bude jedna od najboljih kada govorimo o borbi protiv Kovida, pokazala da je jedna od zemalja koja je u vrhu zemalja u delu koji se zove vakcinacija, zemlja koja je ponudila svojim građanima četiri vakcine, dakle u krizi se poznaju junaci. Upravo ta kriza je takođe pokazala da mi možemo sve ovo što je ispred nas, a u energetici i rudarstvu je mnogo ispred nas, u zaštiti životne sredine je mnogo ispred nas. To su velike odluke, to nisu male odluke i te odluke naravno da će biti postepeno realizovane, ali se moraju doneti, a kad se donose takve odluke onda smo zaista svi zajedno. Dakle, strategije, akcioni planovi, naše zajedništvo u tome da imamo jednu razvijenu zemlju, ali zdravu i čistu životnu sredinu u stvari jeste vizija budućnosti Srbije u narednim godinama. Isto tako, kada ste pominjali nove investicije, istina je da je pre šest, sedam, osam godina mnogo toga što se govorilo i planiralo u oblasti energetike nije realizovano, ali mi više prosto ne možemo da čekamo i Srbija nema uopšte ni sekund jedan vremena za gubljenje. Prema tome, sve što je ispred nas, od onog trenutka kada se zakoni budu usvojili, ide se na brzu izradu podzakonskih akata. Ona se već sada rade. U narednih par meseci sva će biti gotova. U narednih par meseci mi ćemo imati zakone koji mogu da se primene. Reći ću vam da dan danas postoji Zakon o rudarstvu koji još uvek nema podzakonske akte iako je donet pre ne znam koliko godina. To ovde neće biti slučaj. Ovde će se doneti podzakonska akta, zakoni će se realizovati, a mi ćemo zajednički donositi odluke i na javnim raspravama o tome kuda ide Srbija u energetskom sektoru. Hvala.
Zahvaljujem se potpredsednici Vlade. Reč ima narodni poslanik Samir Tandir. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovana ministrice sa saradnicima, ovo je jako važan zakon i poslanička grupa Stranke pravde i pomirenja i Ujedinjene seljačke stranke glasaće. Što se tiče amandmana takođe ćemo ih podržati. Neki su tehničke prirode, a neki za cilj imaju da određene nedorečenosti ispravljaju. Svakako su svi neophodni, sve ih treba podržati. Želim da iskoristim prisustvo resorne ministrice i da skrenem pažnju na neke stvari koje su se dešavale, a tiču se portfelja kojim vi upravljate. Ove zime imali smo velike probleme kada je u pitanju niskonaponska mreža u sandžačkim opštinama. Veliki broj sela, naselja ostajao je bez struje. Koliko god mi govorili o povratku mladih na selo, o demografskoj politici, ne možemo taj problem rešiti dok ne budemo imali uredno snabdevanje električnom energijom. Ono što je moje pitanje jeste, kakav je plan kada je u pitanju zamena visokonaposke i niskonaponske mreže, pogotovo kada su u pitanju sandžačke opštine? To je, kao i drugi delovi naravno naše zemlje, to je jedan poljoprivredni kraj. Možete zamisliti kada čovek, koji se bavi malinarstvom, kada ima hladnjaču i kada u toj hladnjači ima nekoliko desetina tona maline, čekajući proleće da napravi bolju cenu, ukoliko mu nestane električne energije, ukoliko nema struje da pokreće rad te hladnjače, sve ono što je on radio godinu dana propašće i tako će biti ugrožen njegov biznis, pa samim tim opstanak njegove porodice i njegove kompanije. Takođe, ono što je evidentan problem u sandžačkim opštinama, jeste nedostatak trafo stanica, pogotovu ovde kada je u pitanju opštine Prijepolje i opština Tutin. Znači, ne možemo da govorimo o dovođenju velikih stranih investicija ili bilo kakvih investicija ukoliko oni imaju problem kada je u pitanju snabdevanje električnom energijom. Naravno da će svako otići tamo gde ima uredno snabdevanje, gde ima autoput, gde ima gas, itd. Manje-više to su sve neki segmenti koji se tiču vašeg ministarstva i kada je u pitanju gasifikacija, kada smo govorili ovde oko usvajanja budžeta, ministar finansija je rekao da su za ovu godinu opredeljena sredstva za izgradnju gasovoda do Tutina. Zanima me kakva je dinamika izgradnje, kakav je plan, kada će sve sandžačke opštine dobiti gasifikaciju? Takođe, ono što me zanima jeste kakav je stav ministarstva, dokle se stiglo kada je u pitanju izgradnja hidrocentrala „Brodarevo 1 i 2“? Pre desetak godina, za vreme bivše vlasti određene kompanije iz Kanade su pokušale da naprave te hidrocentrale, lokalna zajednica je bila protiv. Dan danas lokalna zajednica nije upoznata. Zanima me dokle se stiglo, kakva su planska dokumenta? I, ono što je neophodno, da ne bi imali neke izazove na terenu, jako je važno da lokalna zajednica bude uključena i da ona iznese svoj stav. Ono što moram još jednom da podsetim, da je grad Novi Pazar bio više puta treći kada je u pitanju nivo zagađenja vazduha. Znači, imali su to bronzano mesto kada je u pitanju, čak na globalnom nivou, mislim iza Pekinga i Nju Delhija vrlo često se nalazio Novi Pazar zato što imamo i dalje mazut i ugalj koji se dominantno koriste kada su gradske toplane u pitanju. To su određena pitanja na koja ja od vas očekujem odgovor. Hvala vam.
Na član 21. amandman, sa ispravkom, su zajedno podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman sa ispravkom, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman, sa ispravkom, u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je amandman, sa ispravkom, postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Reč ima predlagač amandmana dr Boban Birmančević. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovana potpredsednice, poštovane kolege i poštovani građani Srbije, vrlo kratko. Čisto da bi videli koliko je ovaj zakon precizan i koliko ide u detalje, ovaj amandman daje samo pojašnjenje da svi oni koji imaju energetsku dozvolu za izgradnju objekata za proizvodnju električne energije, tu dozvolu, ukoliko dođe do nekih promena pre izdavanja same građevinske dozvole, mogu promeniti u jednom delu, kako bi uskladili i rešili određene probleme koje su imali u pripremama za izgradnju, odnosno u pripremama za dobijanje građevinske dozvole. Znači, zakon je prilagodljiv i prilagođava se potrebama tržišta, odnosno potrebama onih koji treba upravo da naprave te proizvodne objekte i one projekte koji su u primeni, ako dođe do određenih problema u realizaciji, odnosno pripremi građevinske dozvole, sve se može promeniti i prilagoditi tim potrebama. Ono što je jako bitno to je da znaju građani da ne moraju da brinu da će sve ovo što bude predviđeno i što bude potrebno da se realizuje biti uređeno podzakonskim aktima, ali bitno je da se zna da je za realizaciju svih ovih projekata svakako potrebna saradnja i sa lokalnim samoupravama. Ta saradnja sa lokalnim samoupravama garancija je da ti poslovi mogu da budu urađeni u skladu sa rokovima i da dobiju na brzini. Znam da će upravo potvrdom da smo kroz Ministarstvo građevine uspeli da lokalne samouprave upotrebimo, pod znacima navoda – upotrebimo, za brzu realizaciju na izdavanju građevinskih dozvola i realizaciji projekata. Ta ista metodologija biće promenjena i u ovom slučaju, znači, lokalne samouprave neće sigurno biti kočnica ovim projektima, biće na usluzi i građanima, ali i ljudima koji hoće da se bave proizvodnjom električne energije i koji hoće da rade projekte od interesa za našu državu. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji su moje kolege podnele na član 21. tiče se člana 35. osnovnog zakona. Član 35. osnovnog zakona reguliše energetske dozvole, način dobijanja energetskih dozvola i šta se radi sa tom energetskom dozvolom, a amandmanom je samo bliže uređen jedan građevinski deo samog predmeta energetske dozvole. Međutim, moram da primetim da Srbija već duži vremenski period u velikom delu kasni sa izdavanjem energetskih dozvola, ne sada od kada je ovaj zakon u primeni, postoje određeni drugi razlozi. Zakon o energetici iz 2011. godine je bio otvaranje puta ka zloupotrebama u energetskoj oblasti i trgovinom energetskim dozvolama. Zato danas Srbija nema dovoljan broj objekata, odnosno dovoljno energije iz obnovljivih izvora koji bi davali tu energiju. Šta se dešavalo? Bivši režim je bukvalno na svakoj reci, potoku, slivu, vetropolju izdavao energetske dozvole, energetske dozvole kojima nije bio cilj izgradnja tih postrojenja, nego trgovina. Prodavale su se energetske dozvole. Znači, Ministarstvo izda energetsku dozvolu određenom licu, to određeno lice je rezervisalo energetski objekat na određenom potezu i trgovalo sa budućim investitorom da mu proda tu energetsku dozvolu. Zato i ne treba da čudi što je u članu 35. osnovnog zakona na koji se odnosi ovaj amandman predviđeno da energetska dozvola nije prenosiva, što nažalost nije bio slučaj u zakonu koji je doneo bivši režim 2011. godine. Koliko je to bio ozbiljan posao i ozbiljan biznis govori i činjenica da u periodu od 2012. godine do stupanja na snagu osnovnog zakona bukvalno je bilo skoro nemoguće da tadašnji sadašnji ministar energetike pokrene bilo kakvu proceduru oko izgradnje objekata za korišćenje obnovljivih izvora energije. Ne bih da sada spominjem imena ljudi koji su imali skoro u svom posedu preko 90% energetskih dozvola koje je izdao bivši režim, zbog nekih drugih stvari, jer je reč o članovima porodice nekih uglednih građana Republike Srbije i ne treba oni zbog toga da trpe, ali mi poslanici znamo o kome se radi. To samo pokazuje dokle je bivši režim bio spreman da ide, da im nije bilo na pameti da se uradi nešto dobro za Srbiju, da se Srbija učini energetski samostalnijom, efikasnijom, da bude pod manjim pritiskom Energetske zajednice. Njih je interesovao isključivo njihov lični, privatni profit od poslova koje su radili u određenim ministarstvima i državnim organima. Zato ne treba da nas čudi zašto toliko bivši režim, sada na čelu sa Draganom Đilasom, želi da se vrati na vlast u Republici Srbiji. Njih interesuje samo profit, nema tu nikakvog govora ni o zaštiti životne sredine, ni o ekologiji, ni o zdravlju naših građana, ni o energetskoj efikasnosti i sigurnosti, njih interesuje samo profit. Samo pogledajte zakone koje su oni donosili, videćete da su zakone pisali da bi mogli privatno da se bogate, a Srbija da bukvalno propada do poslednjeg dinara koji bi oteli od nje.
Zahvaljujem. Na član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li predlagač dr Birmančević želi reč? (Ne) Pošto je sistem pun, onda ćemo od narodnih poslanika. Reč ima narodna poslanica Olja Petrović. Izvolite.
Zahvaljujem, uvažena predsedavajuća. Uvažena potpredsednice Vlade sa saradnicima, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani i građanke Republike Srbije, prošle nedelje smo u raspravi u načelu, a danas i u pojedinostima govorimo o važnom setu zakona iz oblasti energetike i rudarstva i važni su ovi zakoni jer predstavljaju polaznu osnovu da se pređe sa reči na dela, odnosno da se krene u proces energetske tranzicije i da se omogući da u narednom periodu imamo klimatski neutralan razvoj. Zakon o klimatskim promenama koji smo nedavno usvojili predstavlja povezani krovni zakon u ovoj oblasti i omogućava niskougljenični razvoj, čime će naša privreda i industrija izgledati potpuno drugačije u narednim decenijama. U predlozima zakona iz ove oblasti upravo je prioritet očuvanje životne sredine i predloženi zakoni omogućavaju da se napravi novi investicioni plan i da našu energetsku bezbednost zasnivamo u narednim godinama i decenijama na velikim i srednjim hidroelektranama solarnim i vetroelektranama i korišćenju biomase. Cilj je da nema zagađivanja, da udišemo čist vazduh, što je, složićemo se svi, ambiciozno kako za Srbiju, tako i za ceo svet, ali od nečega se mora krenuti. Moramo da povećamo obnovljive izvore energije. Cilj nam je zelena Srbija u kojoj će do 2040. godine najmanje 40% energije dolaziti iz obnovljivih izvora. Srbija je spremna da krene krupnim koracima ka tome. Tako je među ovim zakonima jedan od najmodernijih zakona iz ove oblasti koji će nam omogućiti veće korišćenje obnovljivih izvora energije i koji će jednog dana, nadamo se, zameniti sve zakone jer ćemo imati samo obnovljive izvore energije. Zaštita životne sredine je suština svih ovih zakona i ja bih se ovim putem osvrnula i naglasila činjenicu da ovaj zakon reguliše izgradnju mini hidroelektrana. Naime, ovaj zakon zabranjuje izgradnju svih hidroelektrana u zaštićenim područjima, bez obzira na tip i snagu, čime se štite posebno zaštićena područja. Sada su ovim zakonom sagledane i reke koje su bile obuhvaćene neadekvatnim rešenjima. Ne treba da se koristi pitanje očuvanja životne sredine za dobijanje političkih poena, jer se ni jedan problem ne rešava na ulicama, već upravo na ovaj način, zakonskim rešenjima. Jedina izgradnja hidroelektrana moguća je ukoliko Vlada utvrdi da je to od nacionalnog, odnosno izuzetnog značaja, javnog i opšteg interesa, a odnosi se samo na srednje i velike elektrane. Ja bih se ovim putem takođe osvrnula na deo koji sam videla da i te kako interesuje građane u mojim stalnim razgovorima sa njima. Naime, građani su u ovim zakonima videli veliki boljitak za njih, shvatili su suštinu, imaju želju da po njima postupaju i veoma su zainteresovani za odnos kupac-proizvođač, koji omogućuje građanima da postave solarne panele na svojim krovovima, da imaju jednaku vrednost energije koju ubacuju u mrežu i onu koju kupuju. Kada građani postave solarne panele, koriste tu energiju za sopstvenu potrošnju, ali kada imaju višak, tu energiju mogu da ubace u sistem, po istoj ceni po kojoj su i kupovali energiju. Time će računi građana biti znatno manji. Ako, pak, višak energije ubace od one koja je potrošena, na primer, prilikom korišćenja godišnjih odmora, kada ljudi nisu kod kuće, stvaraće se energetski kredit za sledeći mesec, kada će na osnovu toga doći do umanjenja računa. Sve će to svakako u pozitivnom smislu osetno uticati na kućne budžete ljudi. Ovo je investicija koja svakom građaninu može da se isplati za period od osam do deset godina, a sami solarni paneli kojih trenutno ima na tržištu traju negde oko 20 godina, što bi posle otplate donosilo samo dobitak i profit. Površina svih krovova u Srbiji je negde oko 600 km kvadratnih i da se samo 10% njih nađe pod solarnim panelima, to bi predstavljalo ogroman potencijal. Srbija uvodi najnovije trendove i energetsku efikasnost usklađuje sa regulativom EU, pa samim tim uvodi i formira se uprava za energetsku efikasnost, koja će preuzeti poslove finansiranja i realizacije mera za unapređenje i sanaciju objekata, ali pored ustanova koje imaju javnu namenu, ovde je sada novina što su obuhvaćeni i objekti u vlasništvu privatnih lica. Potpuno je novo što će se omogućiti građanima finansiranje 50 prema 50% za zamenu prozora, vrata, zamenu i poboljšanje fasadne izolacije, kao i za intervencije na grejnim sistemima unutar kuća i zgrada. Uprava finansira 25%, lokalna samouprava 25%, dok će građani sami finansirati polovinu, odnosno 50%. Početak rada pomenute uprave očekuje se u maju mesecu i prijava od strane građana će se vršiti dostavljanjem predračuna od strane preduzeća koja se bave zamenom prozora, vrata, izolacije ili vrši intervencije na grejnom sistemu i konkurs će sprovoditi opštine, a način dodeljivanja sredstava biće u odnosu 50 prema 50, kao što sam već istakla. Ovaj proces je dug, s obzirom na broj domaćinstava u našoj zemlji, ali ovo je jedan važan početak. Takođe, 28 gradova državne uprave biće energetski sanirano u narednom periodu. Zakonski okvir otvara priču ka energetskoj tranziciji, ka obnovljivim izvorima energije i omogućuje privlačenje kako državnih tako i privatnih investicija. Odaziv građana, privrede, investitora je već veliki, jer je zakon u interesu svih nas, odnosno u interesu svih građana. Ova tema je od izuzetne važnosti jer na ovaj način štite se od uništavanja prirodni resursi koji nisu obnovljivi, ali isto tako sprečavamo i zagađenje životne sredine u kojoj živimo, što će dati doprinos kvalitetu života ali i zdravlju svih nas. Želimo Srbiju koja će nastaviti da napreduje i razvija se, koja ide krupnim koracima napred u svakom smislu, a da pri tome ne zagađujemo ili u znatno manjoj meri zagađujemo životnu okolinu. To je dugotrajan proces, ali ovo je svakako dobar početak. Zato ću u danu za glasanje, zajedno sa poslaničkom grupom „Aleksandar Vučić – Za našu decu“, podržati ovaj set zakona. Hvala.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Olji Petrović. Na član 59. amandman, sa ispravkom, su zajedno podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman, sa ispravkom, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman, sa ispravkom, u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je amandman, sa ispravkom, postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Milimir Vujadinović. Izvolite.
Poštovane kolege, uvažena ministarko sa saradnicima, uvaženi građani Srbije, ono što je činjenica, uvažena ministarka, da ste vi, vodeći ranije neko drugo ministarstvo, imali zavidne rezultate i verovatno vas je to preporučilo i za posao koji danas obavljate u ovom sazivu. Pre same ove rasprave koju sada vodimo, sretosmo se vi i ja u hodnicima ovoga zdanja i rekoste mi – evo, ponovo sam kod vas u Skupštini. Ja sam to shvatio kao nameru da ozbiljno radite svoj posao koji danas obavljate u okviru nekog novog ministarstva i da ste namerni ostvariti neke nove dobre rezultate na novom poslu koji radite. Bilo je, naravno, tih rezultata i ranije. Kada kažem – vi, ja ovde mislim i na vas lično, ali i na Vladu i predsednika, čiji ste vi integralni deo, deo Vlade, naravno, a predsednika kao jednog od najvažnijih institucija koje danas Srbija i srpski narod ima. Ovi zakoni su potvrda te vaše namere i potvrda moje tvrdnje. Naime, ovi zakoni su nešto što Srbiju uvodi i ovu oblast usklađuje sa tokovima koji danas važe u razvijenom delu Evrope, ali i sveta svakako. Ovi zakoni jesu nešto novo u oblasti energetike, početak jedne nove ere, ali imaju oni mnogo širi aspekt. Mislim da su ovi zakoni, pored svega, osnov za nove investicije u Srbiji, a budimo realni, bez novih investicija u Srbiji nema ni razvoja Srbije. Uz dužno poštovanje prema onome što ste vi rekli, moje lično mišljenje je da je ta komponenta ovih zakona možda i najvažnija. Kad govorim o razvoju Srbije, ne mogu da se ograničim samo na ono što je u granicama Srbije. Razvoj Srbije je po sistemu spoljnih posuda, da tako slobodno kažem, i te kako povezan sa razvojem svih naših ljudi, boljim životom svakog našeg čoveka koji živi u okruženju, pogotovo mislim na Republiku Srpsku. Eto, ispašće da vas hvalim, ali zaista sam i lično svedok da ste i ranije bili i te kako opredeljeni da takva jedna politika prenosa dobrobiti razvoja Republike Srbije, da jedna takva politika se nastavi, da ste svojim delovanjem činili da dobrobit od razvoja Srbije osete i naši građani koji žive u Republici Srpskoj, pogotovo. Neću nabrajati pojedinačne projekte jer bi to oduzelo dosta vremena, ali mislim da je važno da se zna, kao što mislim da je važno da se zna da smo mi prilikom izglasavanja budžeta za ovu godinu podržali bankarske garancije koje su se nalazile u budžetu, a čini mi se nešto preko 260 miliona, a u pitanju je izgradnja hidroenergetskih potencijala Gornja Drina, zajedno sa Republikom Srpskom. To je stvar koju treba ponavljati, to je jedan ozbiljna, istorijska stvar. Hajde, koliko je važno u smislu investicija i svega onoga što će doneti dobrobit i privredi Srbije i Republike Srpske i svakom čoveku koji tu živi, ali to je istorijska stvar jer se u budžetu Srbije, mislim, po prvi put takve ozbiljne stvari, poput izgradnje „Hidroenergetskih potencijala Gornja Drina“ i „Aerodroma Trebinje“, nalaze direktno u budžetu Republike Srbije. Kako mi rekoste malo pre, takođe u razgovoru da će ovaj projekat uskoro biti ozvaničen i postavljanjem kamena temeljca za izgradnju i to svakako raduje svakog čoveka, siguran sam i u Srbiji i u Republici Srpskoj. Da bi naravno, uspevali da radimo ovakve stvari sa Republikom Srpskom potrebne su nam investicije, a da bi imali investicije potrebni su nam ovakvi zakoni, koje vi danas donosite u ovom uvaženom domu. Međutim, uvažena ministarka to vam neće oprostiti, nikada. Razvoj Srbije, bolji život naših građana, bilo da žive u nekim od zemalja regiona,1 neće vam oprostiti. Imaćete raznorazne proteste i raznorazna protivljenja pod kapom borbe za bolje stanje u ekologiji ili Bog zna kakve drugačije zahteve, ali budite sigurni da iza tog svakog zahteva, leži motiv zaustavljanja Srbije i srpskog naroda na Balkanu, uopšte, i ništa drugo, apsolutno ništa drugo. Videli ste to neki dan. Bilo je direktno povezano sa ovim što naravno radi vaše Ministarstvo. Međutim, biće da vam je tu najvažnija podrška ovog parlamenta, i još važnija podrška građana u Republici Srbiji. Kada god dolazite u ovaj parlament sa takvim motivima i takvim idejama vi ćete imati podršku kao što ste imali do sada, i vi i Vlada, i predsednik, a tako će biti kada su u pitanju ovi zakoni. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 61. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodna poslanica Rajka Matović. Izvolite.
Zahvaljujem uvažena predsedavajuća. Poštovana ministarko sa saradnicima, poštovani građani Republike Srbije, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, pred nama se nalazi set zakona o energetici, o korišćenju obnovljivih izvora energije i efikasnoj i racionalnoj upotrebi energije, koje je podnelo Ministarstvo rudarstva i energetike. Svesni smo u 21. veku koliki je značaj energije i energenata i da je nemoguće zamisliti danas život i funkcionisanje današnjeg sveta kako bez električne energije, tako i bez energenata. U Srbiji je primetno neracionalno trošenje, kako električne energije, tako i toplotne. U opsežnoj raspravi o zakonima imali smo priliku da čujemo, kako od mojih kolega tako i od vas, poštovana ministarko šta je sve predviđeno setom ovih zakona i koliko je značajno da se ovi zakoni danas donesu ovde, kako zbog ekonomije, tako i zbog poboljšanja kvaliteta života građana. Imali smo priliku da čujemo i koliko rudno bogatstvo poseduje naša država i koliko je važno da se i ova oblast zakonski uredi, ali i koliki doprinos naša država može da ima od ove oblasti. Samo bih još jednom podsetila sve građane da se u ovom trenutku u Republici Srbiji, skoro 75% električne energije dobija iz termoelektrana i svi smo svesni koliko to negativan uticaj ima na životnu sredinu i neophodno je da svi zajedno moramo težiti ka tzv. zelenoj energetici. Takođe, jako bih pohvalila vašu saradnju sa Ministarstvom za zaštitu životne sredine, pogotovo ako imamo na umu da smo nedavno ovde doneli Zakon o klimatskim promenama. Pre nekoliko dana, imali smo priliku da vidimo tzv. Ekološki ustanak, paravan za politički protest u organizaciji pojedinaca, koji na pitanjima ekologije pokušavaju da uberu političke poene. Na tom protestu, videli smo i Zorana Lutovca i ostale lažne zaštitnike životne sredine. Zamislili su da preko noći ugase TE, Železaru u Smederevu, Bor. Niti je to moguće, niti je to realno. Ono što možemo da radimo i što moramo da radimo, jeste da donosimo uredbe i zakone, kako bi se zagađenje životne sredine, svelo na minimum. Imali su 12 godina, koje su prokockali i nije ih zanimalo ni zagađenje vazduha a ni to što radnici niti u Boru, niti u Smederevu, nisu primali plate godinama. Ali, to nije sprečilo Dragana Đilasa da prisvoji jedan stan u Boru. Jedina njihova briga za zaštitu životne sredine, svela se na onu akciju – Očistimo Srbiju, a ustvari su očistili budžet Republike Srbije, a napunili svoje budžete na Mauricijusu, u Švajcarskoj, u Hong Kongu. Ali, narod sve vidi i jasno zna da ova interesna politička grupacija nema drugih ciljeva osim da osnaži državu, uruši privredni rast i životni standard građana. Kada smo pre 15 godina, gledali proteste po Italiji zbog nošenja prirodnog krzna, bilo je nezamislivo da se tako nešto dogodi u Srbiji, jer građani su pre 15 godina imali mnogo veće probleme, imali su osnovne egzistencijalne probleme, nisu znali da li će im plata tog meseca leći. Danas je Srbija ekonomski stabilna, imamo najveći rast, kako u regionu, tako i u Evropi. Autoputevi se grade, imamo veći priliv stranih investicija i dobro je sa jedne strane da se kod građana budi svest u očuvanju životne sredine, ali stiče se gorak ukus, da su i ovi protesti samo još jedna igranka od tzv. opozicije, ti problemi sa ekologijom nisu nastali juče, nego su naprotiv nagomilavani decenijama i nije ih moguće rešiti za jedan dan. Politika SNS je jasna, a to je bolji životni standard građana, i upravo ovi zakoni o kojima danas raspravljamo tiču se svakog građanina i idemo ka tome da energiju dobijamo iz obnovljivih izvora energije i da svako domaćinstvo dobije priliku da poboljša energetsku efikasnost objekta, kroz pomoć i subvencije, podsticaj za proizvodnju biogoriva da se smanji emisija štetnih gasova po strategiji niskog ugljeničnog razvoja, iako možda na izgled trenutno nema veze sa današnjom temom, moram da apelujem na sve građane da se vakcinišu i da se odazovu vakcinaciji, jer smo u prilici za razliku od mnogih građana Evrope da se vakcinišemo, zalaganjem predsednika Republike Aleksandra Vučića, i Vlade Republike Srbije, mi imamo obezbeđen dovoljan broj vakcina, imamo četiri vakcine, na raspolaganju i zaista bih zamolila sve građane da se vakcinišu, jer da bismo mogli neometano da nastavimo da se razvijamo i kao država i kao društvo, i da razvijamo sve ove projekte o kojima upravo ovde govorimo, preduslov je da budemo zdravi. Ja ću u danu za glasanje podržati set ovih zakona, zajedno sa svojim kolegama iz poslaničke grupe SNS.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Rajki Matović. Na član 62. amandman je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu i turizam i energetiku. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Molim predstavnika predlagača da se izjasni o ovom amandmanu i samim tim brišem listu.
Naravno, prihvatamo amandman. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Gojko Palalić. (Veroljub Arsić: Prvo podnosilac amandmana.) Izvinjavam se, u pravu ste, samo da izbrišem listu, pa da se prijavite. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Sistem je malo zablokiran, molim za strpljenje, brišem listu i moliću da se prijavi isključivo Veroljub Arsić, dok mu dam reč. Hvala.
Dame i gospodo, narodni poslanici, pomenutim amandmanom uređuje se jedan deo oblasti koji decenijama nije bio uređen, a reč je o našim elektroenergetskim objektima, odnosno trafo stanicama, pojedinim visoko naponskim mrežama, za niskonaponske sam siguran da ih ima na hiljade kilometara, koje nisu bili registrovani, upisan u katastar nepokretnosti i mogu da kažem da po sadašnjem važećem zakonu o javnim nabavkama i njihovo održavanje i nije moguće iz javnih izvora, niti iz prihoda koje ostvaruju korisnici tih elektroenergetskih postrojenja baš iz tog razloga. Ovim amandmanom se daje mogućnost da se ti elektroenergetski objekti upišu u katastru nepokretnosti, i da faktičko stanje privedemo i pravnom stanju, kada su u pitanju naši elektroenergetski objekti. Ovo i ne treba da čudi, zašto je ovako. Jedno je opravdanje koje je važilo možda u decenijama ispred nas da su ti objekti pravljeni velikim delom 70. tih godina, ubrzanoj elektrifikaciji, jer znate i sami kako je to rađeno u vreme socijalističke Jugoslavije, hteli ili ne hteli, vršila se eksproprijacija oduzimanje zemljišta, često i bez naknade, ali to su neka druga vremena sa kojima mi danas trpimo posledice i nije to tema ovoga što želim da kažem o ovom amandmanu, već zar su bile potrebne tolike decenije, da se jedan ovakav problem reši. To samo pokazuje kako se bivši režim odnosio prema Republici Srbiji i njenim dobrima i njenom elektroenergetskom sistemu. Važnije je bilo da se taj elektroenergetski sistem koristi za onu čuvenu krađu struje koje su pravili Vuk Hamović i Vojin Lazarević, ili je mnogo važnije bilo da tadašnji ministar koji je vodio oblast planiranje izgradnje, odnosno legalizacije Šumarac, osnuje Inženjersku komoru. Nije bilo bitno da li naš elektroenergetski sistem ima važeće dozvole, važeće građevinske dozvole, da bude upisan u katastar, da može „Elektrodistribucija“ sa njim da raspolaže u punom kapacitetu, važnije je bilo da napravimo nevladinu organizaciju, da njoj damo javna ovlašćenja u skladu sa zakonom tadašnjim i da naplaćujemo provizije, odnosno licenciranje inženjera svih u Srbiji koji bi zbog prirode svog posla morali da imaju licencu, a od toga gospodin ministar Šumarac, lepo da živi, da ništa ne radi i da na jedan način prevremeno obezbedi sebi penziju što je san mnogih ljudi, ali samo pokazuje kakav je njihov odnos…
Izvinjavam se, ukoliko želite duže od dva minuta …
Koleginice, dovoljno smo dugo poslanici i vi i ja, da znam da kada prođe drugi minut, koristim vreme poslaničke grupe. Nemojte da me opominjete.
U redu, samo da naglasite, sada pričate kao predstavnik Odbora, ali onda oduzimam od poslaničke grupe. Izvolite. Nastavite, slobodno.
Molim vas da me ne prekidate zbog toga sledeći put. Smo pokazujemo kakav je odnos bivši režim imao prema Republici Srbiji. Jedan od najvažnijih sistema privrednog, ekonomskog, životnog, jeste energija koja nam je neophodna za život, a nisu o tom delu ni najmanje vodili računa, vodili su računa samo kako da sebe obezbede da ništa ne rade, da što više do novca dođu i da nastave da pljačkaju i varaju građane Srbije na svakim sledećim izborima.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Gojko Palalić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvažena ministarka sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, danas na dnevnom redu imamo podnete amandmane na izuzetno važan set zakona iz oblasti energetike i rudarstva, koji je u potpunosti usklađen sa najvišim evropskim standardima, direktivama EU, odnosno preporukama Energetske zajednice. Nikola Tesla je govorio - energija, to je ključni problem budućnosti, pitanja života ili smrti. Sadašnji izvori energije su nepouzdani i truju našu planetu. Možda preživimo to trovanje, ali doći će dan kada će ti izvori energije presušiti. Upravo usvajanjem i sprovođenjem ovih zakona mi prelazimo sa reči na dela, krećemo snažnim koracima napred u proces energetske tranzicije, a sve to u skladu sa zaštitom životne sredine koja predstavlja suštinu donošenja svih ovih zakona. Srbija danas mora da bude što je moguće više energetski efikasna. Predlogom zakona o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije, predviđa se, između ostalog i osnivanje uprave za energetsku efikasnost, gde će građani putem subvencija moći da se prijave za zamenu stolarije, prozora, vrata, krovnog pokrivača ili izolacione fasade, a sve je to u cilju povećanja energetske efikasnosti samog domaćinstva. Predlogom zakona o obnovljivim izvorima energije Srbija nastavlja put ka ostvarenju cilja da do 2050. godine, postane klimatski neutralna zemlja. Ono što je posebno bitno istaći je da smo mi u Srbiji izgradili u prethodnom periodu nekoliko vetroparkova koji, takođe utiču na povećanje udela proizvodnje energije iz obnovljivih izvora. Primera radi, vetropark u Kovinu koji je pušten u rad 2019. godine sa 57 vertroturbina predstavlja najveći vetropark na Zapadnom Balkanu. Ovaj vetropark obezbeđuje električnu energiju za 113 hiljada domaćinstava, a pri tome smanjuje emisiju ugljen-dioksida na godišnjem nivou za 370.000 tona. Investicija je bila vredna negde oko 300 miliona evra. Vetropark u Kovačici koji je pušten u rad takođe 2019. godine, obezbeđuje električnu energiju za 60.000 domaćinstava. Vetropark u Alibunaru, pušten u rad 2018. godine, obezbeđuje električnu energiju za 38.000 domaćinstava. Ovo su samo neke od razglednica sa vetroparkovima iz Banata, na koje svi mi danas treba da budemo ponosni, jer nijedan od ovih vetroparkova danas ne bi postojao da nije bilo vođenje odgovorne politike predsednika Srbije, Aleksandra Vučića, da se Dragan Đilas i predstavnici bivšeg režima danas nešto pitaju, oni bi verovatno ove razlgednice iz Banata zamenili sa razglednicama iz Hong Konga, Švajcarske, Mauricijusa ili nekih drugih egzotičnih zemalja gde Dragan Đilas ima otvorene račune. Meni je zaista drago što mi danas možemo da govorimo i o vetroparkovima, i o energetskoj efikasnosti, jer nam upravo ove teme govore koliko se Srbija promenila, naravno na bolje, jer nije više problem broj jedan u Srbiji visoka stopa nezaposlenosti, kao što je to bilo u periodu pre 2012. godine, kada je iznosilo oko 27%, danas je ta stopa nezaposlenosti ispod 10%. Mi i dalje nastavljamo sa otvaranjem novih radnih mesta, završavamo puteve koji su godinama bili nezavršeni, a gradimo one o kojima smo do juče mogli samo da sanjamo, rastu plate i penzije. Od 2014. godine do danas uloženo je više od 600 miliona evra u izgradnju postrojenja za osumporavanje dimnih gasova u termoelektranama, a do kraja ove godine krećemo sa izgradnjom postrojenja za prečišćavanje otpadnih voda u 27 lokalnih samouprava u Srbiji. Ono što posebno želim da istaknem kada govorimo o energetskoj efikasnosti, smatram da je to jedan primer dobre prakse, to je upravo Novi Sad, gde Novosadska toplana, pored toga što proizvodi toplotnu, proizvodi električnu energiju i Novosadska toplana spada u rang toplana u nekim skandinavskim zemljama. Ništa ni od ovoga ne bi bilo moguće da nije bilo pametnog ulaganja u modernizaciju efikasnosti sistema daljinskog grejanja, jer je upravo ta efikasnost sistema daljinskog grejanja danas u Novom Sadu na oko 89%, dok je prosek u zemljama EU oko 78%. Imajući u vidu da je 75% teritorije grada Novog Sada pokriveno ovim sistemom daljinskog grejanja, upravo taj stepen pokrivenosti prema podacima Svetske banka izdvaja Novi Sad među gradove koje imaju najveći koeficijent toplifikacije u Evropi. Tako da, Novi Sad, takođe snažnim koracima napred kreće u osvajanje te treće prestižne evropske titule, titule Zelene prestonice Evrope i postaje pravi zeleni grad, u pravom smislu te reči. Međutim, ja danas želim da se osvrnem na kratko i na ekološki skup, ekološki protest, ne znam više ni kako ga nazivaju, koji je održan nedavno, koji je po meni potpuno besmislen i apsurdan, imajući u vidu da smo mi upravo u ovom skupštinskom sazivu usvojili i Zakon o klimatskim promenama, gde je završena rasprava o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode i da se uskoro očekuje ulazak i tog zakona u skupštinsku proceduru. Na skupu govore o izgradnji mini hidroelektrana o zaštićenim područjima, pa upravo Zakonom o obnovljivim izvorima energije zabranjuje se izgradnja mini hidroelektrana u zaštićenim područjima. Tako da, svima je nama ovde i više nego jasno da je taj skup bio politički inspirisan od strane predstavnika bivšeg režima, na čijem čeku se nalazi Dragan Đilas, čija mržnja prema Aleksandru Vučiću kada bi bila pretvorena u električnu energiju mogla bi da osvetli, sigurno nekoliko gradova. Zahvaljujući vođenju odgovorne politike predsednika Srbije, Aleksandra Vučića, mi danas možemo da krenemo u realizaciju mnogih projekata i da izdvajamo značajno veća sredstva u povećanje udela proizvodnje energije iz obnovljivih izvora, a sve to u cilju povećanja, odnosno poboljšanja kvaliteta života građana, unapređenja stanja u oblasti zaštite životne sredine, otvaranja novih zelenih radnih mesta, ali i usmeravanje Srbije ka zelenoj energetici i zelenoj ekonomiji. Tako da, ja ću u danu za glasanje, zajedno sa mojim kolegama iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, podržati ovaj važan set zakona iz oblasti energetike i rudarstva, a pozivam i ostale narodne poslanike da to isto učine, jer ćemo samo usvajanjem i sprovođenjem ovih zakona mi uspeti da unapredimo stanje u ovoj oblasti, a sve to u skladu sa zaštitom životne sredine koja predstavlja suštinu donošenja svih ovih zakona. Hvala.
Reč ima potpredsednica Vlade. Izvolite.
Puno puta smo sada pomenuli taj tzv. ekološki, ja bih ih nazvala politički protest, a ne ustanak, zna se šta su ustanci i kad su bili i šta su donosili, ali ekološki protest jeste bio politički i jeste bio licemeran zato što, prvo, ne možemo se deliti u našoj zemlji po tome čiji je vazduh, čija je zemlja i da li neko više brine o tom vazduhu, a neko manje brine o tom vazduhu ili neko više brine o zemlji ili ne i nema se utisak da je njih uopšte zanimao ni vazduh, ni zemlja, a ni voda, ni reke, a reći ću vam i zašto. Mi smo ovim zakonom, istina, predložili, Zakonom o obnovljivim izvorima energije, zabranu izgradnje malih hidroelektrana, odnosno svih hidroelektrana u zaštićenim područjima, ali želim da vam objasnim zašto smo to uradili. Prvo, male hidroelektrane nisu loš izvor. Hidroelektrane uopšte nisu loš izvor. Naprotiv, ceo svet ih ima i ceo svet ih gradi. Srbija je izgradila u prethodnih šest godina 195 megavata malih hidroelektrana, 33 se nalaze u zaštićenim područjima. Nešto se desilo u tih šest godina što je prouzrokovalo da mi danas to zabranimo u Zakonu o obnovljivim izvorima energije, a da budemo, takođe, svesni da ne zaboravimo da smo mi nacija koja zna da gradi hidroelektrane i koja je prvu hidroelektranu izgradila još 1900. godine i 1903. godine u Vučju, a pre toga ovu kod Užica. Dakle, one nisu loš izvor energije, one su zeleni izvor energije, ali neko ko je realizovao te projekte u prethodnog periodu, i nemam nikakav problem da to kažem, da se niko ne ljuti, to je prethodni ministar zaštite životne sredine i još neki ljudi koji su se bavili realizacijom malih hidroelektrana, doveli su nas u situaciju da te male hidroelektrane budu realizovane na načine koji nisu bili adekvatni. Niti su bili u skladu sa zakonom, niti su bili u skladu sa kriterijumima, niti su mogli da donesu ono što su trebale da donesu, a to je zelenu energiju u čistim i normalnim uslovima. Naprotiv, donele su probleme meštanima. To je tačno i mi smo sada na neki način odreagovali i zabranili male hidroelektrane, ali oni koji danas pričaju o tome da ne treba da se grade male hidroelektrane, koji su predvodnici te priče, jedan od njih se zove Aleksandar Janković Ćuta, ako nisam pogrešila prezime, je isti čovek koji je hteo da gradi malu hidroelektranu 2016. godine. Dve godine se bavio time. Čak nije išao ni redovnim procedurama, nego je gledao da nađe određene veze po Vladi kako bi došao i kako bi dobio energetsku dozvolu za svoju malu hidroelektranu, pa je onda sretao predsednika, pa tražio da se hidroelektrana, recimo Zavoj, koja je državna elektrana, da se ne omogući proširenje tog kapaciteta, jer je on želeo da gradi svoju malu hidroelektranu. To je danas isti Ćuta koji danas priča kako treba zabraniti sve hidroelektrane. Dakle, taj protest i ti ljudi koji su bili tamo, bilo je sigurno i onih koji su bili tu zbog toga što se brinu o životnoj sredini, ali oni koji su predvodili protest jesu bili oni koji su se bavili isključivo i samo politikom. Dakle, mi ćemo kao Vlada i kao država proveriti sve izgrađene male hidroelektrane. Uradićemo njihovu reviziju i videćemo ko nije radio dobro svoj posao i zašto mi kao jedina država u svetu, zajedno sa Bosnom i Hercegovinom, sada zabranjujemo male hidroelektrane. Dakle, oni koji su bili odgovorni će odgovarati, jer tako radi odgovorna država, ali oni koji se bave politikom zarad svojih sopstvenih interesa, objašnjavajući kako nešto više vole životnu sredinu, nego mi koji ovde sedimo, dakle ti ljudi verujem da kada budu se pojavili na izborima građani će pokazati koliko veruju u njihovu priču, ali sam želela da znate prvo razlog. Dakle, bilo je problema u jedinicama lokalnih samouprava koje su donosile planske akte, a da nisu proverili da li uopšte imaju tu reku ili nemaju reku. Bilo je problema što Ministarstvo životne sredine gospodina Trivana nije donelo godinama nijedan pravilnik koji je trebalo da donese. Bilo je problema što su investitori izlazili iz svojih dozvola. Bilo je problema u Zavodu za zaštitu prirode koji je donosio uslove, pa je menjao uslove. Zamislite sada, ako krenete nešto da radite i gradite i dobijete uslove od Zavoda za zaštitu prirode i onda oni za godinu dana promene te uslove? Znači, bilo je problema i mi ćemo ih rešiti tako što ćemo uraditi reviziju. Trenutno smo zabranili male hidroelektrane, ali javnost Srbije mora da zna da ćemo mi te probleme da rešimo i da izvor hidroelektrana, dakle voda, nisu loši izvori, nego su izvori koji će jedno vreme svakako da budu zabranjeni, a oni koji to koriste da nam objasne kako jako brinu o vodotokovima Srbije, nemaju nikakve veze sa brigom o životnoj sredini, nego samo svojim sopstvenim imenom i politikanstvom, jer su to isti ljudi koji su hteli da grade male hidroelektrane i smatrali da je to najbolji izvor na svetu. To su te Ćute i svi drugi, tako da želim da znate razloge zašto smo doneli ovakve odluke i zašto ih predlažemo pred parlamentom. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 91. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodna poslanica Nevenka Kostadinova. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvažena ministarka sa saradnicima, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovane građanke i građani Republike Srbije, ovo je drugi dan kako mi ovde raspravljamo o setu četiri veoma važna zakona iz oblasti energetike. Ovim zakonima se uređuje energetska stabilnost naše zemlje, omogućuje se rast i razvoj ekonomije kroz investicije u zelenu energiju, kao i očuvanje životne sredine, što je jedan od prioriteta Vlade Republike Srbije na evropskom putu. Jedan od ta četiri zakona je potpuno nov i odnosi se na proizvodnju energije iz obnovljivih izvora. Proizvodnja energije iz obnovljivih izvora jeste budućnost u energetici na lokalnom, regionalnom i globalnom planu. Energija iz obnovljivih izvora jeste jedina spona koja pruža mogućnost za nesmetani rast i razvoj ekonomije i paralelno sa tim za očuvanje životne sredine. Srbija kao odgovorna zemlja kojoj je budućnost na prvom mestu, nedavno je usvojila Zakon o klimatskim promenama kojima se uređuje zaštita životne sredine, a sada na dnevnom redu imamo četiri seta zakona iz oblasti energetike kojima se uređuje energetska stabilnost naše zemlje. Obnovljivi izvori energije, energije sunca, vetra, vodotokova, energija biomase, termalna energija, energija plime i oseke su alternativa fosilnim gorivima na putu ka karbonskoj neutralnosti. Ovo iz razloga što kod fosilnih goriva imamo dva velika problema. Prvi je taj što su zalihe tih goriva ograničene, brzo se troše, ne obnavljaju se, neravnomerno su raspoređene, samo jedan deo država ih poseduje, tako da su države zavisnice od uvoza energenata u podređenom položaju. Primer za to su zalihe nafte koje se ubrzano troše, a cene iz dana u dan neprekidno rastu. Razvoj i upotreba obnovljivih izvora energije doprinosi efikasnijem korišćenju sopstvenih potencijala u proizvodnji energije, smanjenju uvoza fosilnih goriva, razvoju lokalne industrije i otvaranju novih zelenih radnih mesta. Drugi veliki problem je štetan uticaj fosilnih goriva na životnu sredinu zbog karbonizacije i efekta staklene bašte, što dovodi do klimatskih promena koje se dalje manifestuju ekstremnim sušama, obilnim padavinama, poplavama i drugim vremenskim neprilikama. Imajući u vidu opredeljenost Srbije na evropskom putu, ovim zakonima se vrši usklađivanje sa evropskim zakonodavstvom i uređuje oblast obnovljivih izvora energije, a cilj je da se time obezbedi što više investicija u čistu energiju i otvaranje zelenih radnih mesta u budućnosti. Primena ovog zakona će omogućiti Srbiji napredak kako u ekonomiji, tako i u energetskoj tranziciji i dekarbonizaciji. Usvajanje ovog zakona će biti jasan signal da investitori ulažu u obnovljive izvore energije kod nas. Ovaj zakon, takođe, daje mogućnost da svaki potrošač bude ujedno i proizvođač, što će kao rezultat imati značajne uštede. Ovim zakonom se zabranjuje izgradnja mini-hidroelektrana u zaštićenim područjima. Srbija je jedna od tri zemlje u regionu, pored Crne Gore i Bosne i Hercegovine, koja je zabranila izgradnju mini-hidroelektrana u zaštićenim područjima, a iz razloga što smo u proteklom periodu imali propuste kako od strane lokalnih samouprava, tako i od strane investitora, na šta smo imali priliku da vidimo da su meštani veoma često ukazivali. Zakon o obnovljivim izvorima energije posebno je značajan za nerazvijena i devastirana područja, zato što ona poseduju velike potencijale u oblasti obnovljivih izvora energije. Ja ću se kao i obično osvrnuti na moj kraj, na jug Srbije, na opštinu Bosilegrad, odakle dolazim. Moja opština Bosilegrad je nerazvijena i spada u četvrtu grupu najnerazvijenijih devastiranih opština u Republici Srbiji. Razloga za to je puno i ja sam o tome već ovde govorila u ovom domu ranije. Međutim, danas ću se osvrnuti na jednu prednost koju moja opština Bosilegrad poseduje, a to je energetski potencijal upravo u energiji vetra, vode, sunca i biomase. Energija sunca je neiscrpan izvor za proizvodnju električne energije i solarnih elektrana, a teritorija moje opštine poseduje 300 sunčanih dana bez vetra od ukupno 365 dana u godini. Istraživanja koja su sprovedena na dve solarne elektrane koje su izgrađene na teritoriji opštine Bosilegrad dala su izvanredne rezultate, kako u pogledu proizvedene električne energije tako i u brzini povraćaja uloženih investicija u izgradnji ovih solarnih elektrana. Energija vetra je konstantan izvor za proizvodnju električne energije iz vetro-elektrana, gde se energija vetra putem vetro-elektrana pretvara u električnu energiju. Teritorija opštine Bosilegrad ima oko 30 planinskih vrhova sa konstantnim strujanjem vetrova 365 dana u godini i u samom je vrhu po tome u Republici Srbiji. Ovo je rezultat istraživanja u proteklih desetak godina koja su sprovedena na dve lokacije u mojoj opštini, jedna je na Milevskoj planini i druga na planini Crnook. Rezultati do kojih su došli su izvanredni, kako po količini konstantnog strujanja i brzine vetra, koji garantuju stabilnu proizvodnju električne energije i takođe, povraćaj investicija u izgradnji vetro-elektrana. Energija vode je takođe neiscrpan resurs za proizvodnju električne energije iz hidroelektrana, a na području naše opštine u proteklom periodu izgrađeno je šest mini-hidroelektrana od ukupno 34 potencijalnih lokacija. Da naglasim da je prva vodena elektrana u mojoj opštini izgrađena davne 1928. godine i bila je takođe među prvim vodenim elektranama u Republici Srbiji. Ne mogu a da ne napomenem i energetski potencijal u biomasi, jer je veći deo teritorije moje opštine pokriven šumama. Šume su veoma značajan potencijal za nerazvijene krajeve, jer mnogima pružaju mogućnost egzistencije u svom mestu na vekovnom ognjištu upravo od eksploatacije, od seče i iskorišćavanja šuma. Mnogi na taj način obezbeđuju egzistenciju svojim porodicama, podižu decu i školuju ih, koristeći šumski potencijal. Za razliku od ostalih obnovljivih izvora energije, kao što su sunce, voda i vetar, koji su zaista neiscrpni, drvo kao sirovina za biomasu jeste obnovljiv resurs, ali je to resurs kome se trebamo posvetiti malo više. Tu, pre svega, mislim na brigu o šumama, na njihovu plansku seču i iskorišćenje i, ono što je najvažnije, na pošumljavanje. Ja sam o tome ovde govorila kada smo na dnevnom redu imali Zakon o klimatskim promenama, a evo, sada ću opet to da ponovim, imajući u vidu da su Zakon o klimatskim promenama i Zakon o obnovljivim izvorima energije jako bliski i njihovi ciljevi se u mnogome poklapaju. Usled sve veće tražnje za drvetom, bilo kao sirovina za drvnu industriju ili kao biomasa, seča i iskorišćenje šuma su sve intenzivnije. Podrazumeva se da mi očekujemo taj prirodni rast i uvećanje drvne mase. Međutim, ne možemo se samo na tome osloniti, a posebno ne u vremenu kada je seča sve intenzivnija, kada nestaju hektari pod šumama. Veoma često, da ne kažem uvek, nakon seče drveta ostaju parcele koje se ne očiste i ne pošume, već ostaju da urastaju u trnje i žbunje i za nekoliko godina u te poteze je gotovo nemoguće ući. Na drugoj strani, kod nas je izraženo masovno sušenje četinara, što takođe odnosi hektare pod šumama, a isti se ne pošumljavaju. Zapušteno poljoprivredno zemljište koje niko ne obrađuje, pašnjaci na kojima godinama nema stoke takođe su tereni koje treba iskoristiti za pošumljavanje. Zato smatram da je zadatak svih resornih ministarstava u Vladi, lokalnih samouprava i svakog pojedinca da se svi maksimalno posvetimo ovom problemu, da se podstakne pošumljavanje na svakom koraku, jer je pošumljavanje najisplativija investicija kako u energetskoj stabilnosti, tako i u zdravu životnu sredinu. Ako se tako budemo odnosili prema šumama, one će biti i naš obnovljiv resurs čiste energije i naše zelene fabrike čistog vazduha u budućnosti. Na kraju, naglašavam, zbog značaja ova četiri zakona, da ću ja, kao i moje kolege iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – za našu decu, podržati ove zakone. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Na član 95. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik prof. dr Marko Atlagić.
Poštovana potpredsednice Narodne skupštine, poštovana ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovana ministarko, drago mi je da ste vrlo često u ovom visokom domu sa svojim saradnicima, ponekad više ima njih nego, nažalost, pojedinih poslaničkih grupa u ovom visokom domu, što iz priloženog možemo videti, što govori o vašoj predanosti prema radu. Siguran sam da ovi zakoni koji su na dnevnom redu ovih dana su izvanredni i da će oni biti realizovani u budućnosti, u jedno dogledno vreme, prateći vaš rad u dosadašnjim vladama Republike Srbije. Poštovani građani, strategija razvoja savremenih, modernih država ili geopolitičku stratešku ocenu opredeljuju tri ključna resursa u budućnosti, i to energija, hrana i voda. Zato dovoljna količina energije predstavlja primarni resurs, a ujedno, obezbeđivanje dovoljnih količina ostala dva resursa, a to jeste hrane i vode. Ako ovo imamo u vidu, jasan je značaj energetike u očuvanju dugoročne nacionalne bezbednosti naše zemlje, jer bez energetske bezbednosti nema ni govora o nacionalnoj bezbednosti Srbije. Zato je bio u pravu naš srpski a svetski naučnik, Nikola Tesla, koji je rekao, citiram: „Razvoj i bogatstvo jednog grada, uspeh jedne nacije, progres celokupnog ljudskog rada strogo su definisani energijom, dostupnom za korišćenje“, završen citat. I naš predsednik Vlade Srbije iz 2014. godine, a danas aktuelni predsednik Republike Srbije, gospodin Aleksandar Vučić, je u svom čuvenom Ekspozeu na stranici 28. rekao, citiram: „Zadatak ovog resora, misli se na Ministarstvo energetike, jeste da obezbedi energetsku stabilnost i bezbednost Srbije, odnosno dovoljne količine energije i energenata po održivim cenama“, završen citat. Poštovane dame i gospodo, uvaženi građani Republike Srbije, to je aktuelni predsednik Republike Srbije, a bivši predsednik Vlade, Aleksandar Vučić, rekao 2014. godine. Danas smo to realizovali. Mi smo dostigli taj nivo, a bili smo na vrlo niskom nivou u toj oblasti. I Vlada Ane Brnabić, kao Vlada kontinuiteta, posvetila je tom resursu energetike veliku pažnju. Dovoljno je spomenuti gradnju novog bloka termoelektrane Kostolac B3, a reč je o najvećoj investiciji u protekle tri decenije domaćeg energetskog sektora. Energetska budućnost Srbije je u povećanju energetske efikasnosti, s jedne strane, izgradnje srednjih i velikih hidroelektrana i gasnih elektrana. To je budućnost. Mi trenutno smo energetski neefikasni i to nam je poznato. Zbog toga bacamo proizvodnju jednu termoelektranu. Zato je nama energetska efikasnost novi izvor energije i Srbija, kako vidite, Ministarstvo je predložilo i ide u tom pravcu. Sve evropske zemlje će postepeno smanjiti proizvodnju električne energije iz uglja, ali to neće ići tako brzo, kao što je i rekao naš predsednik unazad dva dana. To će se odvijati postepeno. Neće niko zatvarati termoelektrane i kopove, ali neće ostati bez posla određeni broj radnika kao što nam prete određene nevladine organizacije. Poljska neće zaustaviti svoje termoelektrane, nego tek 2050. godine to je po planu njihovom, kada se obezbedi energija iz drugih izvora i to će biti kod nas isti slučaj. Znači, ići ćemo postepeno. Budućnost Srbije nije u malim hidroelektranama zato jer je reč o maloj proizvodnji i one treba da se grade samo tamo gde je prihvatljivo. Kroz izmene zakona koje uređuju oblast energetske efikasnosti biće osnovana uprava za energetsku efikasnost koja će se oslanjati ne samo na novac iz našeg republičkog budžeta, nego i na međunarodne partnere iz evropskih fondova i to je dobar plan i mislim da će se on realizovati. Upravo kroz taj fond želimo da podržimo građane Republike Srbije da zamene prozore i vrata, jer ovih dana imamo dosta pitanja vezano za to, da rešavamo pitanje individualnih ložišta, jer su ona među najvećim zagađivačima danas kod nas. Da bi videli određene efekte, potrebno će nam biti određeno vreme i to neće biti za jednu godinu, smatra se, kao što je i ministarka predvidela, najmanje tri godine biće potrebno. Poštovani građani Republike Srbije, uvaženi narodni poslanici, za vreme stranke Dragana Đilasa ili za Evropu „Đilaša“, Vuka Jeremića, Borisa Tadića, energetski sektor bio je devastiran, da ne kažem totalno uništen. Iz ovog sektora za njihove vlasti je 50 milijardi evra nestalo. Od 2001. do 2012. godine slilo se u energetski sektor 20 milijardi evra bilo preko donacija, kredita i nekih kredita. U šta su utrošili te pare? Niko živ ne zna. Cene električne energije su za vreme njihove vlasti porasle za 628 puta i to su činjenice, a cene gasa porasle su za 450 puta. Na uvoz električne energije izdvojili su tri milijarde evra, to je u vrednosti tri elektrane godišnje, a mi smo dostigli onaj nivo koji je predvideo predsednik Vlade, a sada predsednik Republike 2014. godine. Da kažem, kako vidite u energetskom sektoru, Dragan Đilas, Vuk Jeremić i njihovi pajtosi uništili su našu prošlost, uništili su našu sadašnjost, uništili su budućnost dece naše, a da su ostali samo godinu dana još na vlasti uništili bi i naše korenje. Poštovani narodni poslanici, ja ću još vrlo kratko da zadržim vašu pažnju i građana Republike Srbije da vidimo razlike između ozbiljne državničke politike Aleksandra Vučića i SNS sa jedne strane i bolesne, destruktivne politike samozvanog, proglašenog šefa opozicije Dragana Đilasa i njegovih saradnika Vuka Jeremića i Boška Obradovića. Prvo, imamo sa jedne strane nelegalno izgrađenu šupu u Savamali punu đubreta, koju je zastupao Dragan Đilas i danas zastupa, a sa druge strane imamo Beograd na vodi, ponos Beograda i Republike Srbije. Da li je tako uvaženi građani Beograda i Srbije? S jedne strane, imamo većinsku Srbiju normalnih građana koji žive od svog rada koje zastupa Aleksandar Vučić, a sa druge strane imate lopove, prevarante, lezijedoviće, džabalebaroše, luftiguze koje zasniva Dragan Đilas i Vuk Jeremić. Idemo dalje. S jedne strane imate korist i boljitak za sve građane Republike Srbije u zadnjih sedam godina, a posebno zadnje tri-četiri godine, koje zastupa Aleksandar Vučić, a sa druge strane imamo samo lične interese, privatne kombinacije, tajne račune napunjene pokradenim milionima koje zastupa Dragan Đilas i Vuk Jeremić. Pođimo dalje. S jedne strane imamo izgradnju auto-puteva, cesta širom Republike Srbije koje predvodi Aleksandar Vučić, a sa druge strane imali smo devastirane ceste, poljske puteve koje je predvodio Dragan Đilas i Vuk Jeremić. Idemo dalje. S jedne strane imamo izgradnju kliničkih centara, izgradnju bolnica, izgradnju domova zdravlja, izgradnju kovid bolnica u ovim teškim vremenima koje predvodi predsednik Aleksandar Vučić, a sa druge strane zapuštene, dotrajale zgrade, zgrade bolnica, domova zdravlja, neizgrađene kliničke centre, bolnice i domove zdravlja koje predvodi Dragan Đilas i Vuk Jeremić. Pođimo dalje redom. S jedne strane, imate zapuštene osnove i srednje škole bez informacionih tehnologija, bez uvođenja interneta. Čak smo ovde napade imali u ovoj Skupštini kada smo to uvodili, koje su zastupali Dragan Đilas i Vuk Jeremić, a na drugoj strani imate izgradnju novih škola i rekonstruisane postojeće sa dualnim obrazovanjem i sa informacionim tehnologijama koje zastupa Aleksandar Vučić. S jedne strane imate uništenu Vojsku Srbije, uništeno naoružanje, Vojsku Srbije svedenu na vatrogasno društvo, a sa druge strane, s jedne strane koju predvodi Vuk Jeremić i Dragan Đilas, a sa druge strane imamo danas vojsku na zavidnom novu, izuzetno dobro opremljenu koja je garant stabilnosti naše zemlje koju predvodi Aleksandar Vučić. S jedne strane imali smo uništene tvornice, opljačkanu pljačkaškom privatizacijom privrede koju simbolizuju Dragan Đilas i Vuk Jeremić, a na drugoj strani imao izgradnju tvornica širom zemlje, pravu industrijalizaciju i modernizaciju Republike Srbije koju danas predvodi Aleksandar Vučić. Idemo dalje. S jedne strane imate veliku nezaposlenost, 26,5% koju je simbolizovao Dragan Đilas i otpuštanje radnika, 743.000, ovo je tačan podatak, od 2008. do 2012. godine, koje simbolizuju, kako rekoh, Dragan Đilas i Vuk Jeremić, a sa druge strane imamo smanjenu nezaposlenost sa 26,5% na svega 9%, izgradnju stotine fabrika, veliku zaposlenost koju sprovodi Aleksandar Vučić, modernizaciju Srbije koju predvodi Aleksandar Vučić. Na jednoj strani imate osam milijardi nenaplaćenih i oproštenih poreza i doprinosa kako bi brojna preduzeća kroz privatizaciju bila opljačkana, koju simbolizuju u prošlim vremenima Dragan Đilas i Vuk Jeremić, a na drugoj strani redovnu uplatu poreza i doprinosa i izgradnju stotine fabrika koje simbolizuje Aleksandar Vučić. Na koncu, jednoj strani imate politiku priznanja Kosova kao nezavisne države koju simbolizuju Dragan Đilas, Vuk Jeremić, Boško Obradović, Boris Tadić, Čeda Jovanović, Nenad Čanak i ostali, da ih ne nabrajam, ja sam citirao ovde njihove izjave koje oni simbolizuju, dotle, na drugoj strani imate politiku teritorijalnog integriteta Republike Srbije, politiku suvereniteta, politiku patriotizma i rodoljublja koju predvodi naš predsednik Aleksandar Vučić. Neću da govorim o zaštiti i unapređenju čovekove okoline, vezano, poštovana ministarko, za ovu energetiku. Dozvoliće te, skrenuću vašu pažnju, uvaženi narodni poslanici, samo da kažem o bivšem ministru, jednom ministru koji se bavio ekologijom, a to je Oliver Dulić koji je bio predsednik Skupštine Republike Srbije. Taj bivši ministar, a bio je predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, platio je bilborde sa porukom – „Očistimo Srbiju“ više od pola miliona evra, i to kaže DRI. Taj bivši ministar životne sredine i prostornog planiranja u Vladi bivšeg režima, a bio je i predsednik Narodne skupštine, nažalost, Republike Srbije, je za oglašavanje u jednom dnevnom listu platio pola miliona evra. Eto gde su, poštovani građani, otišle pare. Taj ministar u bivšoj Vladi bivšeg režima, a bio je i predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, Oliver Dulić, je za izradu sajta „Očistimo Srbiju“ platio 25.000 evra, kaže DRI. Taj isti ministar, Đilasov, Jeremićev, bivšeg režima, u bivšoj Vladi, je plaćao izdržavanje lavića na Paliću. To kaže „Politika“, naš uvaženi list, zaista, 23. septembra 2012. godine na stranici sedam. Taj ministar bivšeg režima, Đilasov i Jeremićev, a bio je i predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, Oliver Dulić, je sredstva Fondacije za zaštitu životne sredine koristio, verovali ili ne, za predizbornu kampanju DS. To je rekao Mlađan Dinkić ovde, u ovom visokom domu 21. septembra 2012. godine, u ovoj Narodnoj skupštini. Kako se ponašao, rasipništvo, taj bivši ministar bivšeg režima, a bio je predsednik Narodne skupštine Republike Srbije najbolje govori podatak, verovali ili ne, ali je učinio ovo - vodio je delegaciju na pojedine destinacije, 22 osobe 2009. godine kada je boravio u Kopenhagenu 11 dana. To je po brojnosti članova delegacija najveća u istoriji Srbije, a verujem, verovatno, i Evrope. Tako su trošili, poštovani građani, vaše pare Dragan Đilas, Vuk Jeremić, Boris Tadić i ostali luftiguzi. Na kraju, dok naš predsednik Republike Srbije, Aleksandar Vučić, ulaže sve svoje sposobnosti u vođenju politike mira, politike bezbednosti svih građana Republike Srbije, ne samo Republike Srbije, nego u okruženju i Evropi, politiku solidarnosti, što dokazuje svakodnevno na delu, politiku ubrzane ekonomske modernizacije Srbije, politiku zdravlja svih naših građana u zemlji i regionu, politiku nemešanja u unutrašnje probleme drugih zemalja, za razliku od drugih naših susednih zemalja, dotle Dragan Đilas, za Evropu Đilaš, i Vuk Jeremić vode politiku punih, mnogobrojnih računa otvorenih u zemlji i inostranstvu i vode vrlo često politiku sramoćenja svoje zemlje i građana tužeći našu zemlju i građane na razne destinacije, evropske destinacije. Hvala. Podržaću ove amandmane.
Zahvaljujem. Na član 95. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Đorđe Milićević, Snežana Paunović, Uglješa Marković i Dijana Radović. Primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Đorđe Dabić. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajuća. Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, uvažena ministarka Mihajlović sa saradnicima, mi smo danas razgovarali o mnogim amandmanima koji će na pravi način unaprediti pravnu sigurnost kada je reč o ovom setu zakona i ono što smo imali priliku da čujemo u prethodnoj nedelji kada je reč upravo o svim ovim zakonima je činjenica da mi danas imamo svakako prekretnicu u dosadašnjoj energetskoj politici naše države. Ovaj set zakona će napraviti jedan veliki korak napred zato što će ta zakonska rešenja uskladiti, upravo i harmonizovati sve ono što mi danas u Srbiji želim da unapredimo kada je reč o samoj energetici i da se primaknemo najvišim evropskim standardima. Takođe je važno istaći da ovaj set zakona predviđa veće ulaganje u energetiku, rast zaposlenih. Najavili ste takođe da će se raditi na tome da će poveća učešće energetike u BDP naše države sa 5% na predviđenih 9%. Ovim rešenjima se težište stavlja upravo, o čemu smo danas razgovarali, na obnovljive izvore energije i trajno opredeljuje Srbiju kao državu koja poštuje evropski nivo standarda kada je reč o zaštiti životne sredine. Drago mi je da ste i vi pomenuli malopre upravu tu temu kada je reč o ekologiji. Mnogo slušamo prethodnih dana i nedelja jedan apsolutno čudan napad na našu državu kada je reč upravo o ekologiji, kada danas i te kako imate priliku da vidite kako se čuva ekologija naše države, kako danas država izdvaja ogromna sredstva i pomaže sve one projekte koji se tiču upravo i obnovljivih izvora energije. Mi danas ovde razgovaramo i o ulaganju u zelenu agendu koja će biti, siguran sam, u narednim decenijama ovde u Srbiji sprovedena, ali neverovatno je da vam danas pridike drže ljudi koji ništa nisu govorili o ekologiji, za čijeg mandata se ništa nije ni gradilo, ni radilo i mi moramo da napomenemo danas kada imamo najveći nivo investicija. Kada gradimo toliko novih fabrika, toliko novih putnih pravaca naravno da će da se jave ponegde i problemi kada je reč o zaštiti životne sredine, što je inače praksa u svim evropskim državama koje imaju veliki nivo investicija, velika ulaganja, veliki rast BDP onda se normalno negde i javi problem životne sredine, što je problem 21. veka. Sada kada možemo da kažemo da država i te kako poklanja veliku pažnju svim tim problemima razgovaramo sa svima koji žele da unapredimo životnu sredinu i to je ono što je novost u odnosu na sva prethodna vremena. Malopre smo upravo i pomenuli razne dušebrižnike, kao što je upravo taj izvesni Aleksandar Ćuta, kako ga već zovu, neuspešni propali investitor u mini hidroelektrani, u taj biznis, koji je danas našao za shodno da se on predstavlja kao veliki borac protiv gradnje hidroelektrana, a ne pominje da je upravo taj čovek bio glavni investitor, neuspešni doduše, koji je želeo da gradi hidroelektrane u našoj državi i to mu nije pošlo za rukom, pa se nekako setio da bude glavni borac upravo protiv hidroelektrane. Mi kad govorimo o ovom problemu moramo da napomenemo danas ovim setom zakona, kao što ste i rekli, zabranjujemo gradnju svih mini-hidroelektrana. To je velika možda možemo reći i svih onih građana koji su se bunili, zaista iz čistog srca, za zdravu životnu sredinu, ali mi vidimo da njima nije bio cilj, odnosno tim kolovođama protesta, da izdejstvuju nešto što će zaista da unapredi životnu sredinu, da kažu – hvala Vladi Srbije, saslušali ste nas, uvažili ste određene kritike, možemo da kažemo da imamo partnera u našoj Vladi, u našim organima naše vlasti. Ne, oni će da kažu, opet će da izlaze na ulice, opet će da prave probleme, i kažem još jednom, cilj im je bio politička promocija, svih ovih protesta. Dakle, cilj protesta je bio politička promocija i da se svi oni pojedinci iz bivšeg režima sakriju iza tih protesta i da opet, kao što su uvek i radili koriste sve ove probleme za tekuću problematiku, da oni mogu da se pokažu kao neki zaštitnici životne sredine, i da na taj način pokušavaju da rušeći vlast, da se oni vrate na punu državnu kasu. Dakle, koja je danas za razliku od njihovog vremena, kažem još jednom, na stabilnim nogama, i danas imamo priliku da vidimo koliko danas Srbija izdvaja za sve ove stvari o kojima imamo priliku da razgovaramo. Ono što je po meni paradoksalna situacija u Srbiji, jeste činjenica da vi danas imate ljude koji žele i zalažu se za svež vazduh, a istovremeno se zalažu da se ne grade mini-hidroelektrane, koje su upravo ta zelena energija o kojoj mi govorimo. Dakle, ne zagađuju životnu sredinu. Imate situaciju želimo jeftinu struju, a ne želimo s druge strane ugalj, ne želimo kopove, i ako, kao što svi znamo Srbija ima najjeftiniju struju upravo u celoj Evropi. Jeste posledica činjenice da mi danas imamo nezavistan energetski sektor, da imamo vlastitu proizvodnju električne energije i da zato upravo možemo da držimo tu cenu struje na prihvatljivom nivou, koji svi naši građani mogu da priušte. Da smo, kao što neke države rade, opredelili se za drugačiji pristup, pa da smo mi uvozili struju, sigurno da bi struja bila skuplja nego što je to danas slučaj. Pre neki dan, slušao sam predsednika, izjavio je decidno smo pri tom stanovištu da mi nećemo gasiti ni Kostolac, ni Kolubaru, ali naravno, da želimo da razgovaramo o svim mogućim rešenjima koji će smanjiti udeo upravo loženja uglja, kada je reč o našim termoelektranama. Upravo, činjenica jeste da se 65% električne energije danas, nažalost, dobija iz termoelektrana. Mi želimo, subvencijama koje dajemo upravo spustimo taj udeo, da prebacimo određene termoelektrane, kao što je već reč o Kragujevcu, na biogas, odnosno na sam gas, i da na taj način i dalje štitimo životnu sredinu. Moram da napomenem, da smatram, kada generalno pogledamo situaciju za zaštitom vazduha, činjenica jeste da termoelektrane nisu glavni zagađivač, s obzirom da jesu, problem bi bio tokom cele godine evidentan. Da su bili taj zagađivač, takođe bismo tokom cele godine imali zagađenje. Činjenica da je zagađenje najviše u onim zimskim mesecima, i to dolazi iz privatnih ložišta. Mi možemo prosto da primetimo, činjenicu, da danas mnogi koji eksploatišu ugalj, prodaju nam sirovi lignit, i činjenica da danas imamo velikih problema sa tim nakupcima, preprodavcima, koji zarad ličnog bogaćenja prodaju sirovi lignit u kome ima 30 – 40% gline. Dakle, Ministarstvo po meni, tu mora da reaguje da pošalje tržišnu inspekciju da vidimo šta se nalazi u tom uglju koji oni prodaju kao ugalj, a što u stvari nije ugalj. Onda imate činjenicu da se zagađuje životna sredina. Naravno da će građane da optuže, nas iz SNS, na nas će, da kažem, da isporuče tu fakturu za zagađenu životnu sredinu, a u stvari se desetak pojedinaca bogati u celoj Srbiji. Mi svi to znamo, i nema potrebe više da se u rukavicama o tome govori. Mislim da ministarstvo mora da poradi na tome i da uputi inspekcije da vidimo kakav ugalj oni prodaju i na kakvim sve načinima zarađuju novac. U Srbiji nema nedodirljivih, to smo pokazali kada smo udarili na najjaču kriminalnu grupu na Balkanu, kada smo ih za jedan dan, praktično, sve stavili iza brave. Dakle, mislim da i na ovom pitanju država mora da pokaže snagu, i da se pokaže, zapravo gde je problem kada je reč o životnoj sredini. Svesni smo problema o kojima danas govorimo. Takođe, gasifikacija Srbije je nešto što danas sprovodimo. Radi se Severni tok 2, radi se proširenje Banatskih dvora, radi se Balkanski tok i to će siguran sam, biti nešto što će u narednom periodu takođe da olakša pitanje zaštite životne sredine, jer kada pređete na gas imaćemo mnogo manje tih izduvnih gasova i sve će biti na mnogo boljem nivou. Dolazim sa Zlatibora, tamo imamo dobru praksu, primer da smo završili tu prvu fazu gasifikacije celog Zlatibora. Već su se veći hoteli priključili na gas, to je činjenica posledice da danas mnogo imate manje troškove svih tih pojedinaca koji su prešli na gas. Prva faza je završena, druga je u toku i nadamo se da će to biti realizovano naredne godine. Takođe, čujemo najave da će se Beograd kompletno gasifikovati do 2022. godine. Kompletnu Vojvodinu smo gasifikovali i to su svakako rezultati iza kojih stoji jedna odgovorna Vlada. Danas možemo da govorimo o dobrim rezultatima kada je reč o gasifikaciji. Kada govorimo o vetroparkovima, takođe, obzirom da dolazim sa Zlatibora, možemo da kažemo da je to veliki potencijal. Naša planina predstavlja kada je reč o gradnji vetroparkova, imali smo određene investitore koji su dolazili i želeli da grade, svim ovim zakonskim rešenjima mi ćemo olakšati dolazak svih investitora i nadamo se da ćemo dovesti investitore ne samo na Zlatiboru, već na sve one predele gde možemo da pravimo vetroparkove i da na taj način proizvodimo električnu energiju. To nije mogao biti slučaj ranije. Imali smo, kao što ste sami rekli, jedna troma zakonska rešenja, određene probleme u tim ministarstvima koji nisu prepoznali taj sav potencijal zelene energije. Danas sa ovim zakonskim rešenjima siguran sam da ćemo uspeti da dovedemo veći broj investitora i u vetroparkove i u sve ove obnovljive izvore energije. Naravno, kada govorim o svemu tome imate opet dušebrižnike koji će reći da nam ne trebaju ovi vetroparkovi, nama ne trebaju hidroelektrane, nama ne treba apsolutno ništa što je u celoj Evropi potpuno normalno. Upravo smo videli da, gle čuda iz Austrije baš stižu velika finansijska sredstva za sve ove proteste koji se viđaju na našim ulicama, kada je reč o zaštiti životne sredine, a ne možemo da ne primetimo da danas Austrija ima 4.500 mini hidroelektrana, a Srbija ih nema ni deset puta manje. A, opet neko kaže danas da mi narušavamo životnu sredinu. Kažu – vetroparkovi nam ne trebaju zato što ubijaju ptice. To smo isto čuli, neverovatna stvar. Izgleda da evropske ptice nekako bolje izbegavaju sve te prepreke, u odnosu na srpske ptice. Dakle, govorim o jednom apsolutnom licemerju kada je reč o svim ovim temama. Ono što je neverovatna stvar, ponoviću, da danas vam konstantno plasiraju neistine oni ljudi koji su dovodili ovde razne investitore. Evo primer Rio Tinte, ko ga je doveo u Srbiju? Nismo mi, nije SNS, njima su dali sva prava da iskopavaju, odnosno da istražuju ispitivanja litijuma u Srbiji. Dala je 2004. godine bivša vlast i 2017. godine smo imali Đilasa koji je pohvalio tu investiciju, koji je govorio da će oni da se bave time da pronalaze litijum, da će Srbija da bude po tom pitanju najjača na Balkanu, a danas vidimo da čim su videli da je možda politički korisno napasti određenu investiciju, onda se obrušavaju na tu investiciju i govore da je to sve nešto najgore i da mi apsolutno ne treba da istražujemo, ni litijum, ni uopšte da ulažemo u rudarstvo u našoj državi. Još jednom kažemo, naravno da nećemo gasiti ni Kolubaru, ni Kostolac, ni RTB Bor, trudićemo se da zadržimo sve ove naše kapacitete zato što tu radi neki narod. Pozivamo sve te prvake u opoziciji, neka idu tamo pa neka kažu radniku Kolubare da će da izgubi posao zato što oni smatraju eto da to ne treba da funkcioniše na takav način, nek odu u Smederevo pa nek kažu za Železaru da ne treba da radi i da ne treba da primaju plate, da Srbija treba i dalje da budu u situaciji kao što je bila pre 10 godina, kad smo za Smederevsku Železaru izdvajali 300 miliona evra iz budžeta, svake godine i krpili tu ogromnu rupu u budžetu. Smatram da danas moramo da zadržimo ovaj nivo investicija, predsednik Vučić je apsolutno na tom stanovištu da se ništa neće gasiti i da ćemo mi i dalje ulagati i u naše rudarske basene i da je to nešto što podiže BDP naše države. Ali da ćemo ulagati u obnovljive izvore energije, to je činjenica. Ovim zakonima to potvrđujemo i kažem još jednom, čuvaćemo Srbiju, sačuvaćemo sve njene prirodne lepote za buduće naraštaje. Mi ovu državu volimo iskreno i od srca i želimo da ulažemo u ovu državu, ne želimo da je posmatramo kao određenu punu državnu kasu, kao što su je podrazumevali svi oni koji su upravljali ovom državom pa danas vidimo da imamo stotine miliona evra na raznim računima u preko 50 država, koliko čujemo ovde da su uspeli da izvuku novca. Kažem još jednom, ulagaćemo u zelenu agendu. Svi ovi zakoni su u tom smislu dobri za našu državu i naša poslanička grupa će svakako glasati za ceo set zakona i za predložene amandmane. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Druga tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O KORIŠĆENjU OBNOVIVIH IZVORA ENERGIJE. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević, kao i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević pisanim putem su povukli amandman na član 4. Predloga zakona. Primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Molim predstavnika predlagača da se izjasni o amandmanu, potpredsednica Vlade.
Da, prihvatamo amandman, naravno. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Boris Bursać. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, poštovane kolege poslanici, poštovani građani Srbije, poštovana gospođo Mihajlović, pred nama su se ovih dana našli vrlo bitni konstruktivni predlozi zakona iz oblasti energetike, a ja bih se lično osvrnuo upravo na Predlog zakona o korišćenju obnovljivih izvora energije koji je podnela Vlada Republike Srbije. Kada govorimo o obnovljivim izvorima energije važno je napomenuti da oni predstavljaju vrstu neiscrpnih izvora energije iz prirode koji se obnavljaju u određenom vremenskom intervalu, nekada u celosti, a nekada delimično. Obnovljivi izvori energije se eksploatišu sa ciljem proizvodnje električne, toplotne i mehaničke energije, a njihova značajna održiva karakteristika jeste svakako neškodljivost za okolinu i smanjena ili redukovana emisija ugljen-dioksida u samom procesu proizvodnje energije. Energija dobijena iz obnovljivih izvora, dakle, vode, vetra, sunca i biomase olakšava pristup čistoj i bezbednoj energiji velikom broju ljudi, samim tim ona može dati podsticaj za društveni i ekonomski razvoj, doprinoseći tome da se društvo uhvati u koštac sa izazovima životne sredine, ali i klimatskim promenama. Dakle, tehnologija korišćenja obnovljivih izvora energije pruža priliku za ograničavanje emisija ugljenika u atmosferu, a da se pri tome ne ugrožava pristup energiji, što ima značajne implikacije na osporavanje klimatskih promena. Značaj razvijanja obnovljivih izvora energije je ogroman i ogleda se pre svega u stvaranju pristupa energiji koja je neiscrpna, čime se smanjuje oslanjanje države na strane resurse, odnosno na uvoz energetskih sirovina, kao i električne energije a povećava se njena energetska sigurnost i energetska održivost. Pored toga, bilo da se koriste u velikom obimu radi snabdevanja nekog rada energijom ili u manjem obimu za napajanja na primer neke male seoske elektromreže obnovljivi izvori energije donose velike zdravstvene koristi jer stvaraju čistu, bezbednu energiju, dakle energiju bez negativnih efekata. Srbija kao odgovorna država, odnosno Vlada Republike Srbije je svesna važnosti obnovljivih izvora energije predlaže upravo ovaj predlog zakona, odnosno prvi zakon u Srbiji o obnovljivim izvorima energije. Ovaj zakon, kao i unapređena zakonska rešenja u oblasti energetske efikasnosti, podstaći će investicije i omogućiti da privreda i građani više koriste, proizvode, ali i prodaju energiju iz obnovljivih izvora, kao i da racionalnije trošimo toplotnu i električnu energiju. Ono što je jako bitno i što treba istaći građanima Srbije jeste da se ovim zakonom uvode tzv. prozjumeri, odnosno kupci-proizvođači. To su u suštini najčešće građani ili firme koji proizvode zelenu energiju za svoje potrebe i za potrebe prodaje, dakle, na tržištu. Da budemo precizniji kupac-proizvođač ima prava da proizvodi električnu energiju za sopstvene potrebe, da je skladišti i da višak proizvedene električne energije isporuči u elektroenergetski sistem, naravno, radi prodaje. Takođe, kupac-proizvođač ima pravo na umanjenje računa u narednom obračunskom periodu, odnosno na naknadu od strane snabdevača za višak električne energije koju isporuči u elektroenergetski sistem. Istim ovim zakonom uvode se tzv. energetske zajednice ili zadruge, odnosno kako tačno i precizno u Predlogu zakona piše zajednice obnovljivih izvora energije. Primarni cilj osnivanja ovih zajednica jeste korišćenje obnovljivih izvora energije za zadovoljenje energetskih potreba članova zajednice na održiv način koji obuhvata ekološke, ekonomske ili socijalne koristi za članove, za lokalnu zajednicu ali i za društvo u celini. Zajednica razvija, investira i realizuje projekte obnovljivih izvora energije i energetske efikasnosti. Još jedna, po meni, jako bitna stavka ovog predloga zakona koji svakako trebamo istaći građanima Srbije jeste korišćenje obnovljivih izvora energije u oblasti toplotne energije. Dakle, toplane, energetski subjekti kao i domaćinstva i zajednice koje energetski na efikasan način obavljaju delatnost proizvodnje, distribucije i snabdevanja kupaca toplotnom energijom mogu da steknu podsticajne mere ako koriste toplotne pumpe, solarnu energiju, geotermalnu energiju, energiju biorazgradivog otpada, biomasu i druge obnovljive izvore a jedinica lokalne samouprave je ta koja vodi registar ovih energetskih subjekata, propisuje podsticajne mere, uslove i postupak za sticanje prava na podsticajne mere, dakle, za te navedene subjekte. Ogromni koraci su napravljeni od kad je formirana ova Vlada i ovaj saziv parlamenta, pogotovo u oblasti stanja životne sredine. Pre svega smo usvojili Zakon o klimatskim promenama čime se Srbija svrstava među prve zemlje Zapadnog Balkana koje pitanje ekologije i zaštite životne sredine postavlja kao svoje prioritete. Radi se na nacionalnom planu za klimu i energetiku. Radi se na novoj strategiji razvoja energetike. Četiri zakona iz oblasti energetike i rudarstva prošla su javnu raspravu i danas mi o njima raspravljamo u Skupštini. Dakle, ozbiljno se radi, pokreću se i donose fundamentalne odluke kojima se menja naš energetski sektor, a istovremeno brinemo i borimo se za zdraviju životnu sredinu. Što se tiče samog Predloga zakona o korišćenju obnovljivih izvora energije, kao i amandmana koji su podneti, reč je o važnim predlozima za Srbiju, jer se njima na sistematski način uređuje oblast korišćenja energije iz obnovljivih izvora, stoga ću ja lično, a nadam se i moje kolege u danu za glasanje podržati ovaj, kao i ostale predloge u nadi da će one biti oslonac u borbi za jaku i modernu Srbiju. Živela Srbija.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman sa ispravkom su zajedno podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Poštovani narodni poslanici, s obzirom da predlagač amandmana ima prioritet, reč ima dr Boban Birmančević. To znači da brišem listu. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, hvala najlepše. Poštovana potpredsednice Vlade, poštovane kolege, poštovani građani Srbije, Zakon o korišćenju obnovljivih izvora energije, možda opet jedan najvažniji, svi su najvažniji, ali zaista zakon koji treba da da odgovore na mnoga pitanja i koji treba da upravo kompletnu energetsku efikasnost i sve zakone vezane za energetiku jednostavno podigne na jedan viši nivo i da upravo usmerimo, i sutra zatvaranje termoelektrana. Možda pričamo o 2030, 2040, 2050. godini, a to upravo zavisi od ovog zakona. Ili pričamo o stvaranju kupca proizvođača, o stvaranju neke nove vrednosti za ljude koji se bave bilo kojim poslom u Srbiji, a smatraju da mogu na svom krovu, u svom dvorištu ili od ostataka proizvodnje kojom se bave, ili bilo koji drugi način doći do proizvodnje električne energije, jednostavno stavljeno je i nalazi u ovom Zakonu o korišćenju obnovljivih izvora. Voda, solarna energija, vetroparkovi, odnosno vetar, to jednostavno nema cenu, to nam daje priroda i ne moramo nikom da plaćamo fakturu za sunce koje sija i vetar koji duva i vodu koju nam je dala priroda. Ono gde možemo i šta možemo da uznapredimo to je upravo proizvodnja električne energije na biomasu, odnosno na gas koji se dobija iz obnovljivih izvora, odnosno iz proizvodnje koja je u Srbiji najzastupljenija, a to je poljoprivredna proizvodnja. Mi imamo jasan izbor i prosto imamo sa jedne strane izbor zelena i zdrava Srbija, sa druge strane imamo spaljivanje biljnih ostataka i spaljivanje svega onoga što mislimo da nam ne treba, a upravo može biti korišćeno za proizvodnju biogasa, odnosno proizvodnju električne energije. Znamo svi i prosto je neverovatno da u 2021. godini pričamo o spaljivanju biljnih ostataka, pa smo čak i svedoci da saobraćaj bude zaustavljen na autoputu ili na određenim magistralnim, lokalnim putevima i da ne pričamo, a to je sve izazvano spaljivanjem biljnih ostataka. Prosto, za verovali ili ne. Upravo taj biljni ostatak je najbolja sirovina i sirovina koja je potrebna za proizvodnju električne energije. Zakonom, pazite, zakonom je zabranjeno. Nije to neko tumačenje, nije to uredba, nego je zakonom zabranjeno u ovom trenutku proizvodnja i izgradnja malih hidroelektrana. Znači, stavljamo na tačku na to u ovom trenutku, zakonom je zabranjeno. Prosto, da svi znaju, nema, da, pod određenim uslovima. Ne, u ovom trenutku je zakonom zabranjeno i niko neće graditi hidroelektrane, pogotovo ne u zaštićenom području. Ono što je takođe bitno, to je da ovim zakonom niko neće usporavati i osporavati izgradnju bilo čega što je u skladu sa zakonom i što je u skladu sa prirodom i u skladu sa interesima građana Srbije. Sa druge strane, niko neće se drznuti, niti će moći, neće mu biti dozvoljeno, da izda neku građevinsku dozvolu za izgradnju nekog potencijala za proizvodnju električne energije, a da posle određenog vremena neko kaže – e, vi sada nemate pravo na to. Znači, država će biti odgovorna, ministarstvo će biti odgovorno, da dozvole koje budu izdate budu dozvole koje su u interesu države, u interesu životne sredine i u interesu građana Srbije. To je pravilo koje će, siguran sam, biti vodeće pravilo u ovom ministarstvu. Svi ovi zakoni idu u tom smeru da, između ostalog, kao što smo definisali jasno i glasno da nema hidroelektrana na zaštićenom području i nema, ne postoji uslov da ga neko izgradi, tako jasno i glasno moramo odgovoriti na pitanje onih koji u isto vreme štite zaposlene, pod znacima navoda, u termoelektranama a ti isti u isto vreme traže da se zatvore termoelektrane i da se proizvodi zelena energija. Oni moraju da se odluče na koji način će da lažu građane. Jer, jedino što oni rade je upravo laž. Politika laži i Dragana Đilasa i Vuka Jeremića i Borisa Tadića i celog tog žutog preduzeća, da se neko ne uvredi, da nekoga ne preskočim, je jednostavno politika koja nema budućnost i neka vide oni šta će sa tim. Građani znaju kome veruju. Između ostalog, veruju, naravno, Aleksandru Vučiću i on je upravo pokazao da nema neosvojivih tvrđava i nema nerešivih problema, sve se može rešiti. Ali, ima ljudi koji to ne mogu da urade, ima onih koji to mogu. U ovom trenutku su u Srbiji na vlasti ljudi koji to mogu da urade, a tu su zahvaljujući, između ostalog, i samo zahvaljujući, ne između ostalog, glasovima građana Srbije. Korišćenje obnovljivih izvora će ovim zakonom biti dostupno svima. To su obnovljivi izvori za sve. Svako ko ima ravan krov, koji ima određene resurse, ima svoju proizvodnju, može da stvori uslove da bude kupac ili proizvođač električne energije za svoje potrebe, a sve ono što ne može da upotrebi sam a proizvede, otkupiće mu država. Ima li šta idealnije? Koliko imamo krovova na području države Srbije mi bi samo od solarne energije mogli da proizvedemo električne energije u duplo većem iznosu nego što je to u ovom trenutku proizvode termoelektrane, naravno, u idealnom slučaju, kada bi svi krovovi mogli biti pretvoreni i pokriveni solarnim panelima – 16 milijardi evra. Da, dobro ste čuli, ponoviću još jednom – 16 milijardi evra, novi planovi, novi dogovor, nova budućnost za energetski sistem Srbije, 16 milijardi evra za obnovljive izvore. Između ostalog, 4,4 milijarde evra za solarnu energiju. Za sve ono što drugima izgleda kao nemoguća misija, za ovo ministarstvo, za ovu Vladu je jednostavno i realno. Ono što je pokazao Aleksandar Vučić za sve ove godine je upravo to da planovi i projekti iza kojih stane Vlada, iza kojih stane država, su projekti koji se zasnivaju na realnim osnovama. Ako je neko rekao da će da se uloži 16 milijardi evra u energetski sektor, uložiće se 16 milijardi evra. I da li će neko da pohvali ili neće od ovih koji se bave politikom, šta ću danas da slažem ove građane i šta ću da slažem i svoje kolege u tom nazovi opozicionom bloku, jer oni više nisu ni opozicija, oni ne znaju šta su, ja nisam siguran. Pojedini članovi tog Đilasovog udruženja, nije grubo ni reći – lopovskog udruženja, ujutru kad ustanu oni nisu sigurni u kojoj se ko stranci nalazi. Verovatno imaju neki sistem da pitaju ujutru – u kojoj se ja stranci nalazim i u ime čije stranke pričam? Jer, oni ljudi nemaju kontinuitet, nemaju podršku i nemaju poštenu politiku prema građanima Srbije. Nova metodologija koja je predviđena upravo ovim zakonom će jasno definisati šta je ono što bilo koji pojedinac, bilo koje preduzeće, STR, malo, veliko, bilo ko ko želi da bude učesnik u proizvodnji električne energije, ima pravo. Osam amandmana koji su podneti, ja se neću više javljati po ovim amandmanima, prihvaćeni su, a imali su samo zadatak da još preciznije definišu neke nedoumice koje su postojale. I siguran sam, prosto, to je prirodno, ukoliko za šest meseci ili godinu dana, i pored uredbi i svega onoga što radi Ministarstvo, bude potrebe, pokaže tržište, pokaže jednostavno na delu, kad dođemo do realizacije, pokaže se da je nešto potrebno menjati, menjaćemo. Da li je ovaj zakon savršen? On je najsavršeniji moguć u ovom trenutku. U proizvodnji električne energije, u izgradnji tih objekata, pokazaće se da li će biti potrebne određene promene, ali suština je u tome da država garantuje upravo budućim, naravno i sadašnjim, proizvođačima električne energije iz obnovljivih izvora, da im garantuje sigurnost, da garantuje i sigurnost građanima da niko više neće zloupotrebljavati ni ministarstvo, ni određene dozvole, ni određene tarife, da će jednostavno sve biti transparentno i sve u interesu zelene obnovljive i zdrave životne sredine. Ono što ću reći za kraj to je, ponovo, 16 milijardi evra za zdravu, lepšu i zelenu Srbiju. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 24. amandman, sa ispravkom, su zajedno podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodna poslanica Violeta Ocokoljić.
Zahvaljujem, uvažena predsedavajuća. Poštovana ministarka sa saradnicima, drage i uvažene kolege narodni poslanici i dragi građani Republike Srbije, svakako ću podržati i ovaj amandman i amandmane koje su podnele kolege Birmančević i Matić i moram se kratko osvrnuti na ovaj set zakona iz oblasti rudarstva i energetike kao strateški izuzetno važne za našu zemlju. Kada su ovako kompleksni zakoni na dnevnom redu, važno je da građani znaju da su prošli sve neophodne procedure, da su prošle javne rasprave, da su uvažena mišljenja stručnjaka, a i da je pre dolaska ovde na dnevni red prošlo javno slušanje kod narodnih poslanika, a to je jako važno zbog jednog šireg uključivanja javnosti u proces donošenja propisa, kako bi se otklonile neke eventualne nedoumice ili razjasnile nejasnoće, na kraju krajeva, uvažili neki konkretni predlozi, ukoliko postoje, jer na kraju krajeva, sve ove propise donosimo baš zbog naših građana. Ono što je takođe dobro je da su ovi zakoni rađeni u saradnji i u saglasnosti sa Ministarstvom za zaštitu životne sredine, da nisu u međusobnoj koliziji, naprotiv, da se međusobno dopunjuju, što je izuzetno važno na taj način pristupiti izradi ovog seta zakona. Ovom prilikom ću istaći samo one pozitivne efekte, a koji se tiču građana Republike Srbije, koji se tiču svakog pojedinca, svakog Kovinca, svakog Bavaništanca, svakog Deliblaćanina, svakog građana praktično ove zemlje. Zakon o korišćenju obnovljivih izvora energije podrazumeva mogućnost domaćinstvima da proizvode električnu energiju, da sav onaj višak distribuiraju Elektromreži, da ostvare dodatni prihod, da eventualno umanje račun za električnu energiju ili da eventualno uskladište proizvedenu električnu energiju za neko kasnije korišćenje. Kada sam čula frapantan podatak da se čak 40% toplotne i električne energije praktično baci zbog neadekvatne izolacije, zbog dotrajalih fasada, prozora i vrata, smatram da nijedna zemlja na svetu, pa ni Srbija, ne može sebi da dozvoli taj luksuz da se razbacuje energijom, i to u vreme kada je trgovina energentima izuzetno, s razlogom izuzetno, visoko pozicionirana u svetu. Zato mi je drago što je ovim zakonom predviđeno osnivanje fonda za energetsku efikasnost, koji će zajedno sa lokalnim samoupravama finansirati fizička lica, ali i ustanove, naravno, za zamenu dotrajale fasade, za zamenu prozora i vrata i za postavljanje izolacije. Mislim da je to jako važno kako bi poboljšali i energetsku efikasnost i uštedeli energiju, na kraju krajeva, koju možemo u nekoj budućnosti da izvezemo. Dopunama Zakona o energetici uvodi se status energetski ugroženog kupca, što je jako važno, naročito za građane nižih i srednjih primanja. Do sada smo imali ovaj statut praktično za građane, a vezano je za električnu energiju. Ovog puta će oni koji koriste status energetski ugroženog kupca za električnu energiju moći da koriste i status energetski ugroženog kupca i za toplotnu energiju. Imajući u vidu da se u mnogim lokalnim samoupravama i mnogim stambenim zajednicama toplotan energija i dalje obračunava po kvadraturi umesto po utrošku toplotne energije, jako je važno, građanima će biti izuzetno značajan ovaj doprinos i umanjenje imajući u vidu da su računi od četiri, šest, osam ili 10 hiljada izuzetno, izuzetno veliki izdatak za građane niže i srednje kupovne moći. Kada govorimo o novom zakonu, o Zakonu o korišćenju obnovljivih izvora energije, mislim da smo proteklih godina shvatili koliki je značaj, koliki potencijal imamo da iskoristimo obnovljive izvore energije. Baš jedan takav primer nalazi se na teritoriji opštine iz koje ja dolazim, na teritoriji opštine Kovin u ataru sela Mramorak, gde je izgrađen najveći vetropark na zapadnom Balkanu, najveći naravno, i u Srbiji i sa 57 vetroturbina. Kolega je pomenuo, ali ono što možda nije pomenuo to je da kapacitet sa ovih 57 vetroturbina može da snabde jedan grad veličine Novog Sada u potpunosti električnom energijom. Činjenica je da je na teritoriji južnog Banata izgrađen i najveće solarno polje u jugoistočnoj Evropi, „Banat san for“. Činjenica je takođe da je južni Banat izuzetan energetski potencijal, sedam od 10 vetroparkova se nalazi baš na teritoriji južnog Banata, gde su najjači udari vetra. Stoga, verujem da će ih biti i u budućnosti, uz naravno sve one studije o proceni uticaja na zaštitu životne sredine kakva treba i da prođe. Nažalost, danas se svaka tema, a naročito tema ekologije zloupotrebljava u političke svrhe. Ono što sam ja pročitala pre par dana u jednom dnevnom listu koga neću da reklamiram je da je ovo ekološki ustanak, praktično podržala ni manje, ni više nego Demokratska stranka. To je ista ona Demokratska stranka koja je iznedrila ni manje, ni više nego onog čuvenog po zloupotrebama ministra za zaštitu životne sredine Olivera Dulića, a taj isti Oliver Dulić je hirurški do te mere precizno očisti Fond za zaštitu životne kroz onaj projekat – Očistimo Srbiju i razne projekte zajedno sa svojom porodicom da nama praktično ne preostaje ništa drugo do da uživamo u toj čistoj i ekološki zdravoj životnoj sredini. Zato mi nije jasno ni otkud ova podrška, ni otkud ekološki ustanak kada smo mi praktično sve probleme, ekološke rešili već odavno. Kamo lepe sreće da se Demokratska stranka u potpunosti više ne oglašava, kamo sreće da nemamo ove nagomilane, višedecenijske ekološke probleme i da ne moramo da uklanjamo smeće koje nam je ostavljeno u amanet. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 58. Amandman, sa ispravkom, su zajedno podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 87. Amandman su zajedno podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 88. Amandman su zajedno podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 89. Amandman su zajedno podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima Mihailo Jokić.
Poštovana ministarka, u osnovi svih ovih problema je po mom mišljenju problem vlasništva. Imamo Zakon o javnoj svojini i u okviru tog zakona regulisana je državna svojina. Mislim da nama kao društvu, državi nedostaje Zakon o privatnoj svojini. Kada bi mi taj zakon imali mnoge stvari u vašoj oblasti bi bile regulisane ili stvoreni bi bili uslovi da budu regulisani i da budu raščišćeni. Ono što je energetika, rudarstvo danas zauzima u BDP ne dovoljno, ni tih 5%, jer ova oblast u kojoj ste vi ona može biti prisutan u sva četiri sabirka koji utiču na BDP. Pet posto, to je malo, ali s obzirom na uslove i šta ste vi tu zatekli i šta ja sve čitam i šta sve piše i šta je sve u stvarnosti, da ne pričam sad o gasu, jer ako počnem da pričam o gasu odmah zaboli glava. Samo ovi problemi koji su nabrojani da bi bili rešeni, mislim da je taj zakon neophodan. Znači, zakon o privatnoj svojini koji tu privatnu svojinu prepoznaje i priznaje Ustav. Nemamo društvenu svojinu, državna svojina je regulisana i da to uradimo da bi se stvorili uslovi da to rešimo. Koji je drugi problem? Oni koji su vlasnici ili korisnici prirodnih dobara i resursa, koje su njihove obaveze prema državi? Ta obaveza iskazna je u nadoknadi. To nije vaš problem, to je problem Ministarstva finansija. Kako se formira ta nadoknada onih koji koriste to bogatstvo, koje je ogromno, enormno? Tako što oni kroz knjigovodstvo, kroz knjige to konstatuju i onda ono što oni konstatuju knjigovodstveno prema tome oni plaćaju tu obavezu. Vi znate to ide Republici, pa Republika vraća lokalnim samoupravama i tako dalje. Ko to proverava? Da li je to ta količina? Niko. Znači, mora se formirati jedan tim u kome će biti, pre svega stručnjak iz vaše oblasti, finansijski stručnjak koji će moći, ima sad tehnike da se tačno izračuna koja je količina, koja je zapremina, tog rudnog bogatstva, kamenoloma i tako dalje, iskorišćena, izvađena i na koju količinu treba on da plati nadoknadu državi. Država malo dobija, skoro da ne dobija ništa. Znači, to je ta nadoknada. Onda oni neki plaćaju ekološku taksu i ona je simbolična. Onda plaćaju porez na imovinu. Ministarka, oni plaćaju porez na imovinu tako što to knjiže u svojim knjigama i prema tom knjiženju kako oni to proknjiže oni to plate. Znači, sve rade oni i onda daju državi koliko oni misle da treba. Uopšte, da vam kažem, pošto sam stariji čovek, poznajem starija vremena, ne mogu uopšte da prihvatim tu činjenicu da niko to ne proverava, da onaj ko je obveznik sam formira svoju obavezu i plaća i da se nikad niko ne pojavljuje. Pa, kaže, alo dajte knjige, dajte da vidimo o čemu se tu radi. Na kraju, to se mora rešiti zajedno sa Ministarstvom finansija. Na kraju, ono što potenciram, pošto sam video ovde da će biti privatizacije ovog rudnika Resavica, pošto će biti privatizacija i Petrohemije, što je dobro, znači, tu morate da istrajete do kraja. Pred vama su veliki problemi. Vi velike probleme imate i velike prepreke i tako dalje, ali ako vi to ne rešite, ja nemam razloga i tako dalje, da se udvaram ali niko neće to rešiti u dogledno vreme ako vi sada, pošto ste startovali, pošto ste tačno identifikovali probleme, a problemi su ogromni, svi dobijaju, svi su u dobrim relacijama, samo država gubi. Vi ste dužni, gospođo ministarka da zaštite državu, a time i građane Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 108. amandman je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije i molim predstavnika predlagača da se izjasni o ovom amandmanu, potpredsednik.
Hvala. Prihvatam, naravno, odnosno prihvatamo. Samo jedna mala dopuna vezano za nešto što je poslanik Jokić rekao, a tiče se privatizacije Resavice, ne razgovara se ni o kakvoj privatizaciji Resavice. Ono o čemu se razgovara u podzemnoj eksploataciji uglja, jeste činjenica da mi moramo da nađemo način kako da pored subvencija, koje jesu godišnje gotovo 40 miliona evra, kako da u tom kraju obezbedimo da u godinama ispred kako budemo smanjivali proizvodnju iz uglja, kako da obezbedimo da ti ljudi imaju zaposlenje. Dakle, nijednog jedinog trenutka nije bilo priče o privatizaciji Resavice, Petrohemija da, radi se na tome s Ministarstvom privrede, ali Resavica, ne.
Zahvaljujem. Dakle, predstavnik predlagača je prihvatio amandman na član 108. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona. Na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević, kao i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević pisanim putem povukli su amandman na član 2. Predloga zakona. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, kao i mišljenje Vlade o svim podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Molim predstavnika predlagača da se izjasni i ovom amandmanu.
Prihvatamo amandman, hvala.
Na član 2. amandman sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, prihvatili su amandman sa ispravkom, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodna poslanica Mirela Radenković.
Poštovani predsedavajući, poštovani narodni poslanici, uvaženi ministre sa saradnicima, uvaženi građani Srbije, unapređenje energetske efikasnosti predstavlja važan element energetske politike Republike Srbije, koji će doprineti povećanju standarda, smanjenju uvozne zavisnosti i smanjenju negativnih efekata na životnu sredinu. U Srbiji se danas troši od tri do pet puta više električne energije po jedinici društvenog proizvoda, u odnosu na zemlje EU, a dva do tri puta više u odnosu na zemlje regiona. Takođe, zbog loše izolacije gubimo oko 50% energije koju trošimo, a na godišnjem nivou imamo oko pola milijardi evra gubitaka zbog energetske neefikasnosti. Potencijal koji ima energetska efikasnost i obnovljivi izvori energije je ogroman, jer se ušteda energije ostvaruje, kako na strani proizvođača, tako i na strani potrošača. Usvajanjem ova četiri zakona iz oblasti energetike i rudarstva, omogućiće se nove investicije, ali i okretanje Srbije ka zelenoj ekonomiji i zelenoj energetici. Takođe, ovi zakoni otvoriće vrata velikim investitorima da rade u Srbiji, a građanima da pored toga što su potrošači, postanu i proizvođači električne energije, odnosno građani će imati mogućnost da na krovove svojih kuća i stambenih zajednica postavljaju solarne panele, da rade zamenu dotrajale stolarije, a da rezultat svega toga bude ušteda energije, kako toplotne, tako i električne energije. Ono što je posebno važno kod ovih zakona jeste i njihova primena na nivou građana i na nivou domaćinstava. Srbija je danas jaka i stabilna, ekonomski i politički spremna da ulaže u energetsku efikasnost, da pomogne svojim građanima, kako bi realizovali svoje projekte, polovinu novca opredeliće država i jedinice lokalne samouprave, a drugu polovinu građani. Takođe, država će pomoći u nabavci solarnih panela, kako bi građani postavljali na krovove svojih kuća i stambenih zajednica. Korišćenjem obnovljivih izvora energije, unaprediće se životna sredina i kvalitet vazduha, jer svesni smo da životna sredina, vrednost čitavog društva i budućih generacija. Uprava za energetsku efikasnost biće formirana do juna ove godine, tako da će građani stambene zajednice moći da konkurišu za novčana sredstva. Sigurna sam da će ovaj vid podrške biti od nemerljivog značaja za naše građane. U razgovorima sa njima primetila sam veliku zainteresovanost za ovaj vid podrške. Da su SNS i predsednik Aleksandar Vučić, prepoznali važnost energetske efikasnosti, govore i brojni projekti koji se realizuju širom Srbije na javnim objektima uz pomoć države. Primera radi, navešću i par projekata koji su realizovani u opštini Lapovo, iz koje ja dolazim, a to je zamena stolarije i urađena je termoizolacija na zgradi opštine. Takođe, zamenjena je stolarija i na osnovnoj školi, a u toku su radovi termoizolacije na školi i sportskoj hali. Takođe, uradili smo i led rasvetu na čitavoj teritoriji naše opštine. Živine sijalice, zamenili smo led rasvetom, tako da mi danas na godišnjem nivou imamo uštedu od pet miliona dinara. Pored uštede električne energije, od velikog značaja je i kvalitet tih sijalica i kvalitet usluga koje pružamo našim građanima. Takođe je dobar primer i grad Kragujevac, koji je realizovao niz projekata iz oblasti energetske efikasnosti, od edukacije, do energetske sanacije velikog broja škola, obdaništa, do uvođenja softvera za praćenje potrošnje električne energije u javnim objektima. Da su ova dva zakona, zakoni iz oblasti energetske efikasnosti i zakon o obnovljivim izvorima važni, pokazatelji su saradnje da je država partner svojim građanima, Vlada Republike Srbije uz podršku predsednika Aleksandra Vučića, koji je svojim radom, hrabrim i mudrim odlukama, od države koju je bivši režim potpuno devastirao, stvorio državu lidera u regionu, državu koja vodi svoju politiku, državu koja prati interese svojih građana i zahvaljujući toj odgovornoj politici, Srbija danas grabi krupnim koracima napred, kako u oblasti energetike, rudarstva, tako i u oblasti zdravstva, infrastrukture, poljoprivrede, privrede, jer naša snaga i snaga našeg predsednika su naši građani i naša deca. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Molim predstavnika predlagača da se izjasni o amandmanu.
Prihvatamo amandman, hvala lepo.
Na član 8. amandman sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, prihvatili su amandman sa ispravkom, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, prihvatili su amandman sa ispravkom, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, prihvatili su amandman sa ispravkom, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman sa ispravkom, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Ne. Na član 37. amandman je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Molim predstavnika predlagača da se izjasni o amandmanu.
Prihvatamo amandman. Hvala lepo.
Hvala. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman. Na član 48. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman sa ispravkom, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je i ovaj amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Vesna Nedović.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, korišćenje energije iz ovih izvora u javnom interesu je od posebnog značaja za Srbiju i kao dugoročni cilj je: 1) dugoročno smanjenje u zavisnosti od uvoza energenata, 2) smanjenje upotrebe fosilnih goriva u cilju zaštite životne sredine, 3) otvaranje novih radnih mesta i razvoj preduzetništva u ovoj oblasti, 4) podsticanje istraživanja i inovacija konkurentnosti, 5) digitalizacija jednostavnosti, ekonomičnosti i efikasnosti, 6) integracija električne energije iz obnovljivih izvora na tržište električne energije, 7) obezbeđivanje stabilnosti tržišta električne energije, 8) regionalni razvoj korišćenja obnovljivih izvora energije, 9) stabilnost sistema u podsticanju pripreme operativne državne pomoći u formi tržišne premije, 10) dodeljivanje podsticaja u vidu akcija i 11) održivi i samostalni razvoj, kao i maksimalno korišćenje naučno-istraživačkog i tehnološkog razvoja i ljudskih kapaciteta u procesu planiranja povećanja korišćenja obnovljivih izvora energije. Cilj ovog Predloga zakona je, pre svega, zaštita životne sredine, borba protiv klimatskih promena, smanjenje troškova za građane, energetska tranzicija, kao i pojednostavljenje i ubrzavanje procedure. Ovim zakonom stvara se pravni okvir za podsticanje u investiranje u ovoj oblasti i tu su ključna tri sektora - sektor energetike, sektor grejanja i hlađenja i sektor transporta. Strategijom razvoja energetike predviđeno je povećanje korišćenja obnovljivih izvora energije, kao i željenih promena smanjenjem upotrebe fosilnih goriva bez negativnih efekata. Prvi put se uvode i domaćinstva u industriju koji mogu biti proizvođači i kupci. Takođe, mogu da formiraju zajednicu obnovljivih izvora energije, to se odnosi, naravno, na one koji proizvode na ovaj način energiju. Građani svoju proizvedenu energiju mogu koristiti za svoje potrebe, višak mogu isporučiti mreži ili akumulirati za kasnije korišćenje kao što je postavljanje solarnih panela na krovovima objekata. Novitet je i Fond za energetsku efikasnost koji će na raspolaganju imati 16 miliona evra namenjenih za povećanje energetske efikasnosti domaćinstva u Srbiji. U proseku u Srbiji se baci 40% električne toplotne energije zbog loše izolacije, loših vrata, prozora. Ovaj fond želi da postavi smanjenje troškova toplotne energije kao prioritet. Procedura dobijanja dozvole je digitalizovana i samim tim je ubrzana i pojednostavljena. Zakonom se obavezuju svi proizvođači da poštuju propise vodoprivrede i životne sredine. Proizvođači distributeri kao snabdevači kupaca toplotnom energijom mogu da steknu podsticajne mere ako koriste toplotne pumpe i obnovljive izvore energije kao što su solarna energija, geotermalna, biomasa. Novina je i osnivanje Uprave za finansiranje i podsticanje energetske efikasnosti. Ona će dodeljivati podsticaj, vršiti pripremu projekta, voditi evidenciju obveznika, pratiti obračun i plaćanje naknade, obaveza postavljanja sertifikata u energetskim svojstvima zgrade, kao i kontrola za grejanje i klimatizaciju. Sredstva će biti na raspolaganju građanima za unapređenje energetske efikasnosti stambenih objekata za nabavku energetski efikasnih uređaja kao poseban program za energetski ugroženo stanovništvo, kao na primer, što smo rekli, zamena prozora, vrata i izolacija na fasadama. Borci za zaštitu vode i dotični ekolozi na protestima oko sebe imali su one koji su podržavali bombardovanje Srbije. Bombardovane su naše reke, planine, njive osiromašenim uranijumom. Zemlja, vazduh, voda otrovani su i ko zna koliko će biti otrovane. Pre pojave ove pandemije, Srbijom je vladala epidemija malignih oboljenja. Gde je tada bio ekološki patriotizam? Svi problemi, kao što su zagađenje vazduha, stvaranje divljih deponija, nedostatak kanalizacione mreže, prečišćavanje otpadnih voda prisutne su više decenija i kako da do sada ovakvi skupovi nisu bili organizovani? Godine 2009. tadašnji ministar životne sredine Oliver Dulić pokrenuo je akciju „Očistimo Srbiju“. Za marketing je potrošeno za dve nedelje preko pola miliona evra, a šta je očišćeno to ni danas dan ne znamo. Ono što sigurno jeste, očišćen je budžet Srbije. Vi pominjete Srbiju koja je podeljena. Mi želimo Srbiju koja se ne deli, koja se vraća u normalan život, ali morate da znate da oko vas umiru ljudi različite dobi, koji ne mogu da dođu do svojih doktora i obave kontrole, a nekima od njih bi te kontrole spasile život. Onkološki bolesnici čekaju operacije koje moraju biti odložene, a korona se širi i uzima danak – nekom majku, nekom oca, nekom sina, nekom brata, nekom sestru, zaraženu od onih koji ne žele da priznaju da pandemija postoji. Srbija se bori, neće pokleknuti. Uspešnom imunizacijom vratićemo se u normalan život. U Beogradu je sada vakcinisano 40% punoletnih građana, a u centralnom delu Beograda, Starom gradu, Savskom vencu i Vračaru čak i preko 50% ukupno stanovništva. U borbi protiv Kovida-19 naša zemlja je na vodećim mestima u Evropi i u svetu po broju vakcinisanih i revakcinisanih. Po najnovijim podacima, u Srbiji je do sada vakcinisano više od tri miliona građana ruskom vakcinom „Sputnjik V“, kineskom „Sinefarm“, kao i „Fajzerom“ i „AstraZeneka“ vakcinom. Gradska opština Zemun, iz koje dolazim, formirala je svoj kol centar kako bi pomogla svojih građanima koji žele da se vakcinišu, kao i pomoć u realizaciji prijave na eUpravu. Pored doma zdravlja i poliklinike KBC „Zemun“, Dom zdravlja „Zemun“, uz pomoć Opštine Zemun, formirali su mobilne timove za vakcinaciju u Batajnici, Busijama, Ugrinovcima, Zemun Polju, Plavom horizontu i Altini. Opština Zemun prati situaciju sa koronavirusom koja predstavlja pretnju kako za zdravstveni sistem, tako i za privredu i u vezi sa tim želi da pomogne privrednicima na teritoriji naše opštine u vidu olakšica za plaćanje zauzeća javnih površina. Vlasnici lokala biće oslobođeni plaćanja ako ne za celu sezonu, onda bar za deo sezone. U danu za glasanje podržaću Predlog zakona, kao i moja poslanička grupa Aleksandar Vučić – Za našu decu. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 49. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman sa ispravkom, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč?(Ne) Na član 53. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman sa ispravkom, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 62. amandman je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Molim predstavnika predlagača da se izjasni o amandmanu. Izvolite.
Hvala. Prihvatamo amandman.
Hvala. Na član 63. amandman je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Molim predstavnika predlagača da se izjasni o amandmanu.
Prihvatamo amandman. Hvala.
Hvala. Idemo dalje. Na član 63. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Veroljub Matić i dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman, sa ispravkom, u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman, sa ispravkom, postao sastavni deo Predloga zakona. Predlagač amandmana Boban Birmanečvić ima reč. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege narodni poslanici, poštovana potpredsednice Vlade, poštovani građani Srbije, vrlo kratko. Rudarstvo kao deo istorije Srbije, ali i deo sadašnjosti i naravno, budućnosti Srbije svakako je za svaki respekt i mi jednostavno kroz ovaj zakon želimo da uvedemo red u neke pozicije koje nisu bile obuhvaćene prethodnim zakonom i koje su jednostavno očekivale odgovor i reakciju od ministarstva, odnosno u ovom slučaju od države i Vlade Republike Srbije. Korišćenje resursa na najefikasniji, ali i najzdraviji način po životnu sredinu i po građane Srbije nije jednostavan zadatak, ali je zadatak koji se mora ispuniti i koji će biti ispunjen ukoliko ovaj zakon bude našao svoju primenu. Ekonomska, socijalna, ali i naravno, ekološka održivost moraju biti prisutni. Da je to moguće, pokazala je Vlada Republike Srbije i pokazao je Aleksandar Vučić sve ove godine. I upravo ta sigurnost, sigurnost da ono što ovaj zakon garantuje budućim investitorima i ljudima koji ulažu u ovaj sektor energetike, jednostavno je neophodna i jednostavno postoji. Ja mislim da bilo ko ko ozbiljno misli da investira u ovaj sektor jednostavno zna da ima ozbiljnog sagovornika i ozbiljnu garanciju od strane države Srbije, ministarstva i, naravno, zakona. Sve ono što bude rađeno, biće u skladu sa ovim zakonom, ali i sa interesima građana. Ono što je bitno, usklađeno je sa zakonima EU, ali prosto, da znaju građani da u fokusu ovih zakona nije EU, naravno da mora biti ispoštovano ono što je neophodno, ali u fokusu svih ovih zakona su upravo građani, budućnost Srbije, budućnost zelene Srbije i u skladu sa tim, podrška i ovom zakonu i, naravno, svim onim što ovaj zakon sa sobom nosi. Hvala.
Milija Miletić ima reč.
Zahvaljujem se, predsedniče Skupštine. Uvažena ministarka, poštovane kolege, građani Srbije, mislim da smo današnjeg dana i prethodnih dana govorili puno stvari koje se tiču energetike i svega onoga što se tiče i što se dešavalo oko nas. Sada, kad smo govorili vezano o ovoj zelenoj energiji, to je nešto na čemu ćemo raditi i Vlada i svi mi ovde ćemo dati podršku da se ovo sve izglasa, jer je ovo neophodno za sve nas koji živimo u bilo kom delu ove naše zemlje Srbije. Bar malo veći problem biće u tim našim sredinama koje su malo nerazvijene, koje imaju problema sa budžetima, gde lokalne samouprave bi trebale normalno da zajedno sufinansiraju određene stvari, određene projekte, koje sada donosimo ovde, konkretno vezano za građane tih lokalnih samouprava. Mislim da ćemo na tome imati mogućnost da na tome radimo da obezbedimo sredstva. Kada govorim o tim malim sredinama, ja govorim i o mojoj opštini, odakle ja dolazim, Svrljig. Svrljig je opština koja ima kapacitete vezano za solarne panele, gde smo i ranije imali određene investitore, gde očekujemo da će doći još neko da tamo uloži u te solarne panele, da se obezbedi ta energija zelena, da radimo na vetro-generatorima i normalno da koristimo i vodu. Ali, za sve nas koji živimo u tim malim sredinama jeste energija, tzv. zelena energija kroz poljoprivredu, kroz otpatke, gde to moramo mnogo više koristiti, gde moramo da više stimulišemo takve sredine. Ja znam samo tamo u našem kraju, baš u Blacu, farma krava, mleka i svega onog, odakle se proizvodi i energija. Mislim da je ovo sve što radimo veoma bitno, neophodno da se donesu ovi zakoni vezano za geološka ispitivanja, za rudarstvo, za ovo što sada govorimo i na tome moramo svi raditi, jer dešavalo se ranije, dešava se i sada da pojedinci rade, iskopavaju određene stvari, konkretno kamenolomi, gde mislim da je potrebno i oko toga da radimo, ovaj zakon će to da obuhvati, gde ima potreba da se sve to uvede u zakonske tokove, gde lokalne samouprave ne dozvoljavaju, jer nemamo nikakav uticaj na to da li će neko raditi, da li će neko otvoriti kamenolom, zato što se sve te dozvole dobijaju od strane nadležnog ministarstva, a sve je to ono što nam je priroda dala, sve je to ono šta moramo čuvati i sve je to ono šta može dati rezultate da narodi i da ljudi žive u tim područjima bolje. Sve ovo što govorim jeste potreba svih nas da radimo na tome, da naši građani mogu da naprave solarne panele, da obezbede energiju za sebe, da uštede svoj budžet i da mogu na kraju da to plasiraju i prema Elektrodistribuciji. Ja mislim da svi ovi zakoni koje ste predložili, uvažena profesorka, su zakoni koji su veoma bitni za nas, za sve nas na teritoriji cele Srbije. Ja ću svim srcem podržati sve ove predloge zakona kao poslanik i predsednik USS, jer sam i u prethodnom periodu podržavao predloge koji su bitni za sve građane, sa posebnim akcentom na jugoistok Srbije, na male sredine, jer je tamo mnogo veća potreba da se ulaže. Ali, vi to već sve razumete. Radi se i u tim malim sredinama. Očekujem da ćemo imati mogućnost da neke subvencije koje daje Ministarstvo ili Vlada, budu povećane za područja kao što su Svrljig, Bela Palanka, Gadžin Han i da tamo obezbedimo bolje uslove života. Hvala još jednom. Ja ću glasati za ove predloge.
Hvala. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona. Četvrta tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O ENERGETSKOJ EFIKASNOSTI I RACIONALNOJ UPOTREBI ENERGIJE Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanik dr Boban Birmančević i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Pisanim putem amandmane je povukao narodni poslanik dr Boban Birmančević na članove 57, 72, 134. i 146. Predloga zakona. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Boban Birmančević, predlagač.
Poštovani predsedavajući, poštovana potpredsednice, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije, Zakon o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije je zakon, rekao bih, pre svega, posvećen upravo građanima i prava je prilika da građani iskoriste sve što im ovaj zakon zaista i u osnovi može pružiti. Za početak, matematika je vrlo jednostavna. Od 100% resursa koje je potrebno utrošiti da bi bila urađena izolacija, najjednostavnije rečeno, jedne stambene zgrade, 50% je potrebno da obezbede korisnici, a 25% je od strane budžeta Republike Srbije, 25% od budžeta grada i opštine. Znači, 50%, pola-pola kako bi rekao naš narod. Siguran sam da će i za ovih 50% koje građani treba da obezbede se naći način da im se pomogne kod banaka i kod drugih izvora za finansiranje. Prosto, u vrlo kratkom vremenskom roku povratni efekat je višestruk i, između ostalog, na duži rok i smanjena potrošnja drugih resursa i upravo jedan od razloga da uz povećanje obnovljivih izvora i veću efikasnost potrošnje električne energije i svake druge energije koju dobijamo jednostavno idemo u pravcu energetske efikasnosti, ali i jačanja našeg energetskog sistema. Neću se javljati više. Svi amandmani koje sam podneo na ove zakone su naravno u interesu pojašnjenja i davanja odgovara na pitanja koja su i meni bila nejasna. Zahvaljujem na prihvatanju. Ono što hoću za kraj da poručim svima to je da ovi zakoni zaista su zakoni budućnosti Srbije, zakoni koji će garantovati i građanima Srbije, ali i investitorima i svima onima koji misle dobro Srbiji svetlu i zelenu budućnost, ali da bi mi uopšte pričali o primeni ovih zakona, da bi koristili blagodeti koje će sigurno biti proizvod svega ovoga što usvojimo večeras, a nadam se da hoćemo. „Neverne Tome“ koji jednostavno izmišljaju i lažu, prvo sebe, pa i pokušavaju da slažu neke druge, ali to je njihov problem. U tim lažima nema istine i nema budućnosti i u tim lažima će ostati na mestu gde jesu, a stoje van ove Skupštine i verovatno će tu ostati jedan jako, jako dug period. Između ostalog, njihov je problem šta će, ali ono što bih zamolio sve građane, da bi to bilo jasno, da znaju, da ne sumnjaju u ovo, da ono što je predlog ovog ministarstva i sve ono što je podržano od strane predsednika Aleksandra Vučića, jednostavno, zasnovano je na realnim osnovama finansiranja, zasnovano je na realnoj priči i to jednostavno ima budućnost. To znaju svi ovi ljudi koji sede u ovoj sali, ali znaju i naši građani koji slušaju i gledaju ovaj prenos. Time bih ja završio, uz punu podršku ovim zakonima. Predaja nikada nije opcija. Molim vas, obraćam se građanima, molim vas da bi sve ovo uradili potrebno je da prvo pobedimo Kovid-19, da pobedimo ovog nevidljivog neprijatelja. Dajte, ljudi, da se vakcinišemo. To je minimum minimuma što možemo svi da uradimo i da zaštitimo i sebe, svoje najbliže, svoje komšije, svoje prijatelje, svoje kolege na poslu, da zaštitimo svoje sugrađane, da pomognemo svojim gradovima, svojim opštinama, da pomognemo državi Srbiji i da jednostavno pobedimo Kovid, da krenemo dalje. Posla ima, budućnost je zdrava, budućnost je zelena, budućnost je svetla, ali hajde da se vakcinišemo i da pobedimo ovog nevidljivog neprijatelja i da idemo dalje. Posla ima puno. Kojim putem idemo trasirao je predsednik Aleksandar Vučić. Idemo tim putem i imamo svetlu, ponoviću još jednom, svetlu, zelenu i uspešnu budućnost za državu Srbiju. Hvala.
Hvala. Na član 3. amandman je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Molim predstavnika predlagača da se izjasni o amandmanu.
Prihvatamo amandman. Hvala.
Hvala. Na član 57. amandman je podneo Odbor privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Molim predstavnika predlagača da se izjasni o amandmanu.
Prihvatamo amandman. Hvala.
Hvala. Na član 72. amandman je podneo Odbor privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Molim predstavnika predlagača da se izjasni o amandmanu.
Prihvatamo amandman. Hvala.
Hvala. Na član 79. amandman je podneo narodni poslanik dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto sada raspravljamo o Predlogu zakona o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije, ja vas molim da, ako možemo, racionalno upotrebljavamo vreme do kraja ove diskusije. Tako da, molim preostale govornike da imaju u vidu da smo pri kraju rasprave i da budu što kraći, ukoliko može. Reč ima narodni poslanik Tomislav Janković. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedniče. Zaista ću biti kratak. Želim, pre svega, da pozdravim potpredsednicu Vlade i resornu ministarku sa saradnicima i ostale kolege. Pored toga što ovi predlozi zakona imaju za cilj uštedu energije i samim tim smanjenje troškova po budžet Republike Srbije i zaštite životne sredine, želim pre svega da pohvalim napore Vlade Republike Srbije, a posebno potpredsednice gospođe Mihajlović što je u vrlo kratkom vremenskom periodu, zajedno sa kolegama, predložila ovako jedan značajan set zakona. Obzirom da se radi o jednoj vrlo osetljivoj oblasti, s jedne strane želimo da napravimo uštedu u našem sistemu, u budžetu, ali s druge strane da odgovorimo na sve potrebe EU koje su pred nama. Govorio sam već ovde u plenumu pre nekih mesec dana kako pripadam generaciji koja je osamdesetih godina prošlog veka pohađala osnovnu školu i da smo učeni na pogrešan način da je Srbija jedna bogata zemlja. Nažalost, to nije tako. To je vrlo uticalo na naš pristup kako u proizvodnji, tako i u potrošnji električne energije. Nije zaista za čuđenje što prosečna potrošnja energije u Srbiji je duplo veća od prosečne potrošnje u 35 zemalja OECD-a. Naravno da ovi predlozi zakona treba da reše određene probleme, ali ja želim da ukažem na jedan pozitivan primer prakse koji treba, po meni, da bude realizovan na prostoru naše države, govorio sam ovde u plenumu, ali obzirom da je potpredsednica po prvi put ovde na ovu temu o kojoj govorimo, želim da ponovo pomenem jedan projekat koji se razvija na prostoru grada Sremska Mitrovica, grada iz kojeg ja dolazim, a radi se o regionalnom sistemu, pardon, regionalnom centru za održivi razvoj gde je grad Sremska Mitrovica zajedno sa Regionalno razvojnom agencijom Srem razvio jedinstveni koncept. Taj centar bi imao više podcentara, a jedan od podcentara bio bi edukaciono-inovacioni centar za energetsku efikasnost i obnovljivi izvor energije. On bi služio za obuku inženjera, studenata, učenika, tehnologa, projektanata i imao bi određene demonstracione instalacije vezano za termostolare, centrale, vetrogeneratore, vodene pumpe i sve ono što treba da postoji u takvom jednom sistemu. Takođe, u planu je da se izgradi logistički centar za biomasu gde bi se prikupljala biomasa i od nje proizvodio briket i pelet. Za ovakav jedan centar postoji već građevinska dozvola. Grad Sremska Mitrovica je opredelio svoje zemljište i zaista smatram da država Republika Srbija treba da uloži značajna sredstva u ovakav jedinstveni koncept na prostoru našeg grada. Zašto? Mi smo u prilici da kroz jačanje budžeta finansija privučemo strane investitore, donatore, da iz sopstvenih sredstava rešimo određene probleme, ali ovakav jedan centar bi bio jedna dobra baza gde bi se okupljala nauka, struka, gde bi se okupljali ljudi koji mogu da daju svoje predloge i mišljenja. Po meni bi to bila dobra jedna prilika da se i donatori na jednom mestu uvere kako određeni sistemi, vezano za energiju i samouštedu mogu da funkcionišu. Ovakav koncept bi zaista mogao da služi kao centar za čitav region i on bi privlačio donatore i određene ljude koji bi plasirali svoja sredstva i na taj način pokazivali kako smo kao država i kao društvo odgovorni. Naravno da u Danu za glasanje ću podržati ovaj predlog, odnosno predloge svih zakona. Da budemo zaista svi svesni da i za u narednih dve do tri, pet godina takođe možemo da razgovaramo na temu energije, energetske efikasnosti, jer smo svesni činjenice da EU za nove tehnologije zaista traži brze i efikasne promene i da o ovoj temi kojoj sada u Danu za glasanje dajemo konačan sud i potvrđujemo da takođe može da se menja u godinama koje su pred nama. Zahvaljujem.
Na član 88. amandman je podneo narodni poslanik, dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima Đorđe Milićević. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, gospodine Dačiću. Poštovana potpredsednice Vlade, ministarko, poštovani predstavnici Ministarstva, obzirom da se rasprava bliži kraju, dozvolite da napravim jedan kratak rezime i najpre da se zahvalim vama potpredsednice i ministarko na jednoj konstruktivnoj i kvalitetnoj raspravi o izuzetno važnom setu zakonskih predloga. Naravno da podržavamo ovaj amandman, kao i amandmane koje su podnele kolege, koje je podneo resorni odbor. Reč je dakle, o paketu zakona iz oblasti energetike. Kolege su govorile u načelnoj raspravi, to su pre svega, Predlog zakona o izmeni Zakona o energetici, Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, kao i dva nova zakona, Predlog zakona o energetskoj efikasnosti i racionalnom korišćenju energije i Predlog zakona o korišćenju obnovljivih izvora energije. Upravo značaj energetike za privredu i ukupan razvoj našeg društva zahteva i zakonodavnu mobilnost, odnosno stalno usklađivanje zakonodavnog okvira iz oblasti energetike iz više razloga, su značajna rešenja koja su predložena i o kojima smo govorili ovih dana. Prvo, naša je obaveza kao kandidata za članstvo u EU, da uskladimo naše zakonodavstvo sa pravnim tekovinama EU koja veliku pažnju posvećuje upravo energetskom sektoru kako sa stanovišta obezbeđenja energije, tako i sa stanovišta uticaja energetike na životnu sredinu. Drugo, važno je da stvaramo zakonodavne okvire koji podrazumevaju racionalno korišćenje naših energetskih resursa, što zahteva realizaciju projekata energetske efikasnosti kojima se smanjuje utrošak energije. Znamo da naš energetski sektor, odnosno proizvodnja energije počiva na fosilnim gorivima, pre svega na uglju, koji je nažalost veliki emiter ugljendioksida, ali i na hidroenergiji i drugim izvorima koje treba racionalno trošiti uz uvođenje novih tehnologija kojima će se smanjiti negativan uticaj proizvodnje energije na životnu sredinu i to je proces dekarbonizacije. Znamo da je proizvodnja energije naročito iz uglja veliki emiter CO2, i drugih otrovnih gasova koji izazivaju efekat staklene bašte, odnosno smanjuju količinu kiseonika potrebnu za život naše planete. Dva nova zakona znače energetski put Srbije ka, rekao bih, većem korišćenju obnovljivih izvora energije kojima bi se zamenili neki klasični izvori, pre svega ugalj, znače racionalno i odgovorno korišćenje energetskih potencijala i znače pre svega zaštitu životne sredine kao neophodan uslov za dalji opstanak i održivi razvoj. Na taj način se ovim paketom zakona o kojima smo govorili prethodnih dana ostvaruju naši, ali i evropski energetski ciljevi kao što je bogata rudama, ugljem, gasom i naftom, kao klasičnim energentima, tako je Srbija bogata i obnovljivim izvorima energije, počev od energije vetra, solarne energije, energije termalnih voda, a da ne govorimo o energiji koja se može proizvoditi otpada, proizvodnjom paleta. Ne treba zaboraviti geotermalne vode koje nam danas otiču u reke, a Srbija ima banje sa najtoplijim izvorima u Evropi. Mi podržavamo ove predloge zakona. Želim na samom kraju još jednom da kažem, Poslanička grupa SPS naravno, podržava ove zakonske predloge, uvereni da će zakonska rešenja omogućiti da svoje resurse koristimo u skladu sa evropskim standardima, da nećemo po svaku cenu dozvoliti da neko eksploatiše naše rude bez obaveze da brine o zdravlju ljudi i životnoj sredini ili da gradi hidroelektrane u zaštićenim područjima koja su zaštićena upravo zbog toga da bi nama i našim naslednicima obezbedili čist vazduh, čistu vodu, kao izvore života. Još jednom zahvaljujem.
Hvala. Na član 111. amandman je podneo narodni poslanik dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 124. amandman je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Molim predstavnika predlagača da se izjasni o amandmanu. Izvolite.
Prihvatam amandman.
Hvala. Na član 139. amandman je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Molim predstavnika predlagača da se izjasni o amandmanu. Izvolite.
Prihvatam amandman.
Hvala. Na član 153. amandman je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Molim predstavnika predlagača da se izjasni o amandmanu. Izvolite.
Prihvatam amandman.
Hvala. Na član 155. amandman je podneo narodni poslanik dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 163. amandman je podneo narodni poslanik dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 166. amandman je podneo narodni poslanik dr Boban Birmančević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Ovde na listama više nemam nijednog prijavljenog. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona. Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika određujem utorak, 20. april 2021. godine, sa početkom u 18.30 časova kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Osme sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Zahvaljujem se potpredsednici Vlade i ministarki Zorani Mihajlović i njenim saradnicima i saradnicama na dragocenom učešću u našem radu. Hvala vam. Pre nego što počnemo glasanje, želim samo da napomenem da se u ovoj nedelji održava zasedanje Parlamentarne skupštine Saveta Evrope, tako da vas molim da oprostite poslanicima, odnosno članovima Parlamentarne skupštine i njihovim zamenicima, to je sedam plus sedam, na tome što smo onlajn angažovani gotovo po ceo dan ovde u radu Parlamentarne skupštine Saveta Evrope. Takođe bih želeo da vas još jednom podsetim da sam za sutra zakazao sledeću, Devetu sednicu Prvog redovnog zasedanja, da ćemo sutra ukoliko se saglasite sa tim, pošto je to predlog po hitnom postupku, razmatrati Zakon o izmenama Zakona o budžetu, odnosno rebalans budžeta, da ćemo u četvrtak raditi načelni pretres o tačkama od 2. do 6. dnevnog reda, to znači kada prihvatimo kao Prvu tačku – rebalans, da ćemo sledeći utorak raditi od 7. do 13. tačke dnevnog reda i u sredu ovih nekoliko sporazuma, s tim što bi shodno potrebi da rebalans budžeta i odgovarajući zakoni koji su važni za nekoliko gorućih tema, glasanje o rebalansu budžeta i ovih pet zakona, gde ćemo raspravu u celini praktično završiti u četvrtak, glasanje bi bilo u četvrtak na kraju radnog dana. To znači da sednicu počinjemo sutra, a završavamo je u sredu. Za četvrtak, 29. aprila, ćemo zakazati Desetu sednicu i na toj sednici ćemo započeti raspravu o izmenama i dopunama Zakona o kulturi i imaćemo poslednji četvrtak u mesecu, kao što znate, poslanička pitanja Vladi Republike Srbije, od 16 do 19 sati. Po obaveštenju nadležnog ministarstva, neradni dani su petak, ponedeljak i utorak, što znači da nastavljamo one tamo srede, 5. maja. Hvala vam. Mislim da je dobro da znate našu agendu za naredni period. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, dođe kraj i Osme sednice, a ništa se spektakularno nije desilo. Pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda, potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika, kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno u ovom momentu 188 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da, prema tome, postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Prva tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ENERGETICI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o energetici, u načelu. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 191, za – 191. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno prihvatila Predlog zakona, u načelu. Podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani narodnih poslanika Veroljuba Matića i dr Bobana Birmančevića na čl. 4, 10, 21. sa ispravkom, 46, 59. sa ispravkom, 61, 91. i 95, kao i amandman Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku na član 62. Prelazimo na odlučivanje o amandmanu. Na član 95. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Đorđe Milićević, Snežana Paunović, Uglješa Marković i Dijana Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaustavljam glasanje: ukupno – 191, za – 25, protiv – jedan, nije glasalo – 165. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanu, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o energetici, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 191, za – 190, nije glasao – jedan. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o energetici. Druga tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O KORIŠĆENjU OBNOVLjIVIH IZVORA ENERGIJE. Pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani na čl. 2, 4, 24, 58, 87, 88, 89. i 108. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o korišćenju obnovljivih izvora energije, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 191, za – 190, nije glasao - jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o korišćenju obnovljivih izvora energije. Treća tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O RUDARSTVU I GEOLOŠKIM ISTRAŽIVANjIMA. Pre prelaska na glasanje, podsećam vas da je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, a s obzirom na to da su podneti amandmani postali sastavni deo Predloga zakona, Narodna skupština će odlučivati samo o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 191, za – 189, nije glasalo – dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima. Četvrta tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O ENERGETSKOJ EFIKASNOSTI I RACIONALNOJ UPOTREBI ENERGIJE. Pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani na čl. 1, 3, 57, 72, 79, 88, 111, 124, 139, 153, 155, 163. i 166. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 191, za – 191. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona. Peta tačka dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZBORU ČLANOVA KOMISIJE ZA KONTROLU IZVRŠENjA KRIVIČNIH SANKCIJA. Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 15) Ustava Srbije, Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, vrši izborne nadležnosti. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru članova Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 191, za – 189, nije glasalo – dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Osmu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Zahvaljujem.