Zahvaljujem se. Pošto danas imamo objedinjenu raspravu i dosta tačaka dnevnog reda, ja bih u prvom ovom obraćanju samo rekao nekoliko uvodnih napomena o Zakonu o budžetu Republike Srbije za 2016. godinu i o nekoliko zakona koji su direktno sa tim povezani, a kasnije ćemo imati priliku da i o drugim elementima koji se nalaze na dnevnom redu dopunski damo informacije o smislu tih predloga i potrebi da oni danas budu razmotreni u objedinjenoj raspravi. Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, poštovano predsedništvo, poštovani građani Srbije, dozvolite mi da predstavim Predlog budžeta Republike Srbije za 2016. godinu, koji je usvojila Vlada Republike Srbije na predlog Ministarstva finansija. Predstaviću vam osnovne elemente budžeta kao i ekonomsku i fiskalnu politiku koja će se sprovoditi kroz predloženi budžet. Takođe, uz budžet predlažem skupštini da usvoji dva poreska zakona – izmene i dopune Zakona o budžetskom sistemu i izmene i dopune Zakona o akcizama. Pre svega, želim da naglasim da je budžet upućen Skupštini na vreme i bez probijanja zakonskih rokova propisanih Zakonom o budžetskom sistemu. Međutim, želim da dodam da smo ove godine bili uslovljeni dinamikom pregovora sa Fondom. Znači, mi nismo mogli da krenemo u finalizaciju Predloga budžeta do zaključenja pregovora sa Fondom koji su se dogodili 10. i 11. novembra meseca. Svi smo u situaciji da u skraćenim vremenskim rokovima i pripremo budžet i diskutujemo budžet i donosimo budžet. Ekonomskom i fiskalnom politikom u prethodnom periodu Vlada je uspostavila stabilnost javnih finansija i celokupnog makroekonomskog ambijenta. Privredna aktivnost se nalazi na putanji ubrzanog oporavka, a fiskalni deficit je drastično smanjen. Napravljen je snažan zaokret u vođenju fiskalne politike sa rezultatima većim od očekivanih. Već u prvoj godini primene programa, mi smo kao što znate oktobra meseca prošle godine krenuli sa inicijalnim merama, a od 1. januara budžetom za 2015. godinu krenuli u punu realizaciju programa koji je podržao MMF. Bolja fiskalna pozicija zemlje smanjila je potrebe za zaduživanjem i troškove servisiranja obaveza. Istovremeno, unapređenjem poslovnog investicionog ambijenta omogućeno je stvaranje osnove za oživljavanje investicione aktivnosti u zemlji. Kredibilitet ekonomske politike Vlade potvrđen je od strane MMF potpisivanje aranžmana početkom ove godine i podržan je od strane ostalih relevantnih međunarodnih finansijskih institucija Svetske banke, Evropske komisije, Evropske banke za obnovu i razvoj, Evropske investicione banke, isto tako i od rejting agencija, domaće i svetske stručne javnosti. Aktuelna kretanja ukazuju da su makroekonomske perspektive zemlje poboljšane i da je oporavak privredne aktivnosti intenziviran. Unutrašnje i spoljne makroekonomske ravnoteže su smanjene i povećan je priliv investicija. Samo da naglasim jedan element, naš tekući platni bilans, deficit se u celosti finansira direktnim stranim investicijama, znači, na najkvalitetniji način. Unutrašnja i spoljna makroekonomska ravnoteža su smanjene i povećan je priliv investicija, kao što rekoh, dosledno sprovođenje fiskalne konsolidacije uz započeto strukturalno prilagođavanje povoljno je uticalo na investicioni ambijent. Poželjnu strukturu započetog oporavka dodatno potvrđuju pozitivni trendovi na tržištu rada. Platno-bilansni deficit kao indikator spoljne ravnoteže je osetno smanjen i finansira se, kao što rekoh, trajnim izvorima. Ekonomska kretanja na međunarodnom okruženju pozitivno utiču na privredu Srbije. Kretanje globalne tražnje, ubrzanje rasta investicija i rast privatne potrošnje opredeliće umeren rast izvozne i uvozne aktivnosti naših najvećih spoljnotrgovinskih partnera. Ekonomija evro zone su bile otporne na usporavanje globalnih trgovinskih tokova u prethodnim periodima usled depresijacije evra i pada cena nafte. Dalji oporavak eksterne tražnje pre svega naših najvećih spoljnotrgovinskih partnera u Zapadnoj Evropi pozitivno će delovati na naš izvoz i investicije. Predlog budžeta za 2016. godinu zasniva se na sledećim pretpostavkama: aktuelnim makroekonomskim tendencijama i revidiranim projekcijama srednjoročnog razvoja privrede Srbije i planiranoj ekonomskoj fiskalnoj politici u 2016. godini. Makroekonomska kretanja i projekcije su osnovni elementi Vlade tokom 2014. godine započela u 2015. godini nastavila je sprovođenje programa snažne fiskalne konsolidacije i strukturnih reformi. Program fiskalnog i strukturnog prilagođavanja je donet u otežanim makroekonomskim uslovima nakon razornih poplava. Privreda Srbije i u 2015. godini je izašla iz recesije. Ove godine imali smo rast po procenama 0,8%, korigovano, i to se dogodilo u najtežim mogućim uslovima. Setite se, mi smo u trećem kvartalu 2014. godine imali pad društvenog proizvoda 3,7%, jer tada se na nivou kvartala ta stopa stalno poboljšava i sad smo došli do 0,75%, 0,8% za celu godinu, dok je poslednji kvartal 2% rastao. Očekujem da se rast u narednoj godini uspostavi na nivou 1,75% i preko 2,5% u 2017. godini. Reforme poslovnog ambijenta uz poboljšanje finansijske pozicije preduzeća pre svega zbog pada cena nafte na svetskim tržištima i nižih troškova zaduživanja pozitivno su se odrazili na rast investicija. Procenjen rast, rast investicija je 8,2%, pa cena nafte, niži troškovi zaduživanja i povećan priliv doznaka, umanjili su kratkoročne negativne efektivne fiskalne konsolidacije na finalnu potrošnju. Sistemsko unapređenje privrednog ambijenta omogućilo je rast stranih i domaćih investicija. Priliv stranih, direktnih investicija u 2015. godini procenjuje se na 1,6 milijardi evra. Procenjuje se da će rast izvoza, roba i usluga u 2015. godini iznositi 7,8% na godišnjem nivou, takođe, će dostići 15,6% milijardi evra što je oko 5,8% puta više nego u 2001. godini, odnosno rast od 60% u odnosu na 2008. godinu, poslednju godinu pre globalne svetske krize. Smanjenje spoljno trgovinskih neravnoteža je potpomognuto strukturnim prilagođavanjem domaće privrede i pad poboljšanja ekstremne konkurentnosti. Povoljnija kretanja u spoljnotrgovinskoj razmeni, platnom bilansu zemlje, rezultat su povoljnih impulsa međunarodnog okruženja, ali i pozitivnih efekata fiskalne konsolidacije na platnu bilansnu poziciju zemlje. Procenjen deficit tekućeg bilansa u 2015. godini je 4,7% BDP, smanjen u odnosu na prošlu godinu za 1,3% poena i potpuno pokriven neto prilivom stranih direktnih investicija. Uspešnom koordinacijom monetarne fiskalne politike u uslovima sprovođenja fiskalne konsolidacije, omogućena je relaksacija monetarne politike, postepenim smanjenjem referentne kamatne stope, uz očuvanje stabilnosti kursa. Procenjuje se, prosečna inflacija u 2015. godini, da će biti oko 1,5%, a referentna kamatna stopa je snižena na istorijski nivo, najniži nivo, 4,5%, a u 2008. godini referentna kamatna stopa je bila 17,75%, a prosečna inflacija 11,7%. Situacija na tržištu rada, karakteriše rast formalne nezaposlenosti i u uslovima povećane stope participacije i nastavak pada stope nezaposlenosti. Pokazatelj tržišta rada iz ankete o radnoj snazi, ukazuju na nastavak smanjenja nezaposlenosti, što potvrđuju i podaci Nacionalne službe za zapošljavanje. Prema anketi o radnoj snazi, stopa nezaposlenosti je smanjena na 16,7%, a u ovom periodu stopa zaposlenosti je povećana za 0,4 procentnih poena, a istovremeno smanjenje stope neformalne zaposlenosti za 2,1 procenti poen na 20,4%. Ekonomska kretanja i izgledi Srbije u 2016. godini u velikoj meri će zavisiti od kretanja međunarodnog ekonomskog okruženja, kao i daljeg sprovođenja mera fiskalne politike. Uspešno sprovođenje fiskalne politike, omogućili su stvaranje osnove za stabilan i održiv rast u narednim godinama, rast BDP-a u 2016. godini, kao što sam rekao, biće između, biće revidiran sa 1,5 na 1,75% i biće vođen rastom investicione potrošnje. Nakon sedmogodišnjeg realnog smanjivanja i stagnacije potrošnje stanovništva, očekuje se određeni rast životnog standarda u 2016. godini, fiskalni prostor obezbeđen snažnim strukturnim prilagođavanjem, 2,5% društvenog proizvoda u 2015. godini, omogućiće blagi realni rast državne potrošnje u 2016. godini. Mislim da ovaj rezultat strukturnog deficita zaslužuje jednu rečenicu komentara. Mi smo, ulazeći u ovaj program, planirali strukturno prilagođavanje deficita od 4%. U prvoj godini smo ostvarili 2,5%, što je više od očekivanja za 0,6 ili 0,7% i time smo se približili cilju i na osnovu mera koje se predviđaju u ovoj godini, mislimo da ćemo nastaviti istom predviđenom dinamikom, da se približavamo ciljnoj vrednosti strukturnog deficita u 2017. godini. Prevedeno na običan jezik sa 6,6% deficita, smanjićemo ga na 2,6% ispod nivoa mastrikta, što će biti održivo i dovešće do smanjivanja učešća duga u društvenom proizvodu i nadam se, stvaranju takvih uslova da će Srbija biti atraktivno mesto za investicije, ekonomski rast i boljitak svih građana. Put do tog cilja nije lak, ali je ovo jedini pravi put, da se svi ti elementi ostvare na pravilan način. Makroekonomska projekcija za 2016. godinu, predviđen je nastavak smanjivanja svih makroekonomskih neravnoteža. Investicioni ciklus koji smo započeli 2015. godine, biće noseći razvojni faktor koji će uz restrukturiranje ekonomije i nastavak strukturnih reformi omogućiti ozdravljenje privrede. Rezultati, do sada preduzetih reformi, poboljšava poslovno okruženje, obezbediće rast investicija, čiji će doprinos BDP biti rast 1,3% procentna poena. Znači, to je od 1,7, biće 1,3, a kako je privreda Srbije uvozno zavisna, očekuje se povećanje uvoza, pre svega zbog uvoza investicionih dobara, što će uticati na doprinos neto izvoza rasta BDP da bude blago pozitivan. Projektovana putanja realnog rasta izvoza roba i usluga, zasnovana je na jačanju ekstremne tražnje za domaće proizvode i na daljem sprovođenju reformi, koje će omogućiti rast tržišno udela u izvoznim tržištima. Brži rast izvoza od uvoza, omogućiće dalje smanjivanje spoljnotrgovinskog deficita sa 11,8% u 2015. godini na 11,4% u 2016. godini. Bilans tekućih plaćanja biće negativan i iznosiće oko 1,6 milijardi evra, odnosno 4,6% društvenog proizvoda. To je za nas poboljšanje i još uvek je to veliki deficit. Zahvaljujući unapređenju regulative o radnim odnosima i zapošljavanju, na tržištu rada, nastaviće se pozitivna kretanja uprkos racionalizaciji o javnom sektoru i procesu restrukturiranja preduzeća pod kontrolom države. Makroekonomski okviru u trogodišnjem periodu 2016-2018. godina, ukazuje na ubrzanu putanju oporavka privrede Srbije, projektovana kumulativna stopa rasta realnog društvenog proizvoda za naredne tri godine i iznosiće 7,7%, zasnovana na rastu domaće tražnje, pre svega oporavku investicija, a nakon toga i rastu živognog standarda stanovništva. Očekuje se rast investicija i privredne potrošnje u prosečnoj stopi od 6,1% ili 1,1% respektivno, uz prosečan godišnji realni rast izvoza i uvoza roba i usluga od 7,2% i 4,9% respektivno. Nastavak sprovođenja kredibilnog plana fiskalne konsolidacije uticaće na smanjenje državne potrošnje, 0,5 prosečno godišnje, ali onog momenta kada izađemo iz ovog programa, očekuje se oporavak državne potrošnje, posebno u onim elementima koji će značiti modernizaciju države, uvođenjem modernih usluga, elektronske države i drugih standarda koji su već usvojeni u svetu. Obezbediće se zaštita socijalno najugroženijih slojeva stanovništva. Započeta putanja oporavka omogućiće da se krajem 2018. godine obezbedi povećanje udela investicija, veće za 2,2 procenta poena, smanjenje udela državne potrošnje sa 18,2% na 14,4% i povećanje udela izvoza roba i usluga, na preko 50% društvenog proizvoda. Neto priliv stranih investicija od 1,5 milijarde evra prosečno godišnje, uz promenu strukture ulaganja ka sektoru razmenjivih dobara, finansiranje platnog bilansa, podrazumeva istovremeno smanjivanje udela deficita roba i usluga, u deficitu tekućih transakcija u društvenom proizvodu sa 7,9 na 4,2% na kraju 2018. godine, kako bi se obezbedila održivost spoljnog duga i eksterna likvidnost i solventnost zemlje. Opterećenje privrede, fiskalna politika i predlog budžeta za 2016. godinu. Cilj fiskalne politike u srednjem roku predstavlja zaustavljanje rasta javnog duga sektora države i njegovo postepeno smanjivanje u dugom roku, učešće javnog duga opšte države u periodu 2008-2014. godina, više je nego udvostručeno, kao posledica dugogodišnjih visokih deficita i snažnog rasta otplate garantovanog duga i troškova na osnovu stabilizacije finansijskog sistema. U pomenutom periodu prirast učešća duga iznosio je oko šest procentnih poena i prosečno godišnje, dok je 2015. godine taj prirast sveden na 4,2 procenta poena. Fiskalnom strategijom Vlade, predviđeno je da se primenom mera, kako na prihodnoj, tako i na rashodnoj strani, ovaj prirast smanji 2016. godine, a u 2017. godini se očekuje pad učešća javnog duga u društvenom proizvodu. To je jedan od najvažnijih rezultata i svođenje učešća duga na nivo koji je uporediv sa održivim nivoom po mastriktu. Prve značajna mera fiskalne konsolidacije usvojene su 2012. godine, a primena mera nastavljena je 2013. godine. Mere u prihodnoj strani, odnosile su se na izmenu velikog broja poreskih propisa i ukidanje velikog broja kvazi fiskalnih nameta. Na rashodnoj strani najznačajnija mera je bila ograničen rast plata u javnom sektoru. U 2015. godini usledio je novi talas mera fiskalne konsolidacije, obzirom na dugoročno neodrživu poziciju i teret koji visoki deficit i nivo duga, buduća potrebna sredstva za njegovu otplatu predstavljaju za građane i privredu, kako ne bi došlo do povećanog poreskog opterećenja privrede. Smanjenje deficita u najvećoj meri zasniva se prilagođavanju na strani rashoda. Glavne mere fiskalne konsolidacije predstavljaju smanjenje plata u javnom sektoru i penzija, i delimičnog smanjenja penzija i racionalizacija javnog sektora, uz istovremeno rešavanje problema i reorganizaciju privrednih sistema u vlasništvu države. Na prihodnoj strani prioritet predstavlja borba protiv sive ekonomije gde su ove godine postignuti vidni rezultati, naročito u domenu naplate poreza na dohodak i doprinosa, kontroli prometa akciznih proizvoda i prometa uopšte. Očekivano ostvarenje prihoda do kraja 2015. godine kod određenih kategorija prihoda prevazilazi iznose planirane originalnim budžetom iz više razloga, zbog sporijeg prilagođavanja privatne potrošnje usred izostanka predviđenog pada privredne aktivnosti i rasta zarada u privatnom sektoru. Sa druge strane, na nivo legalnog prometa delovale su pojačane mere za suzbijanje sive ekonomije, posebno u oblasti akciznih proizvoda. Tako da je tokom 2015. godine prvi put nakon dve uzastopne godine došlo do pada od oko 35% kumulativno ostvaren rast obima legalnog tržišta i duvanskih proizvoda. Na rast nivoa ukupnih prihoda pozitivno su delovale kontrole na tržištu rada. Nešto slabija naplata poreza na dobit, može se objasniti delimično manjom profitabilnošću domaćeg proizvođača nafte usled kretanja na svetskom tržištu i prvenstveno efektima poplava tokom 2014. godine. Navedena kretanja i sprovođenje mera u 2015. godini dovele su do snažnog strukturnog fiskalnog prilagođavanja od 2,5% BDP čime će se najveći teret ukupnog fiskalnog prilagođavanja podnositi u prvoj godini programa, a u narednom srednjoročnom periodu predviđeno je manje godišnje prilagođavanje od oko 0,75 do 1% godišnje. Ovo ne uključuje prilagođavanje stranih kamata, gde očekujemo pozitivne pomake. U 2016. godini očekujemo nastavak promena primene mera fiskalne politike, koja će za rezultata imati strukturno prilagođavanje od 0,75%. Sredovečni fiskalni okvir je predloženim merama fiskalne konsolidacije predviđa značajno smanjenje deficita opšte države na 1,8% BDP u 2018. godini. Znači to je posle programa, očekujemo da ćemo na nivou deficita opšte države biti na dve trećine mastrikta, što omogućava održivi deficit i održivi dug. Širi fiskalni okvir konsolidovani sektor države, budžet Republike sastavni je deo okvira konsolidovanog sektora države koji uključuje i lokalni nivo vlasti uključujući gradove, opštine i AP Vojvodinu, te organizacije obaveznog socijalnog osiguranja preduzeća za izgradnju i održavanje puteva. U okviru ukupno predviđenog deficita opšte države od 4% BDP deficit budžeta republike predstavlja njegov najveći deo 2,9%, odnosno zaokruženo 3%. Deficit socijalnih fondova i lokalnih vlasti pokrivaju se iz transfera sa centralnog nivoa, ostatak deficita u najvećoj meri se odnosi na zajmove kojima se finansira izgradnja putne i ostale infrastrukture. Predlog budžeta za 2016. godinu predviđeni su ukupni prihodi od 9.997,4 milijarde dinara, rashodi od 1.119,2 milijarde dinara, što daje deficit od 121,8 milijarde. Projekcija prihoda u 2016. godini sačinjena je na bazi očekivanih prihoda budžeta do kraja 2015. godine, projekcija kretanja nominalnog društvenog proizvoda i svih njegovih komponenti i ostalih makro-ekonomskih pokazatelja. Planirani poreski prihodi iznose 829 milijardi dinara ili 83,2%, dok ne poreski prihodi iznose 156 milijardi dinara ili 15,7% ukupnih prihoda budžeta, a ostatak čine donacije od 11,4 milijarde dinara. Kretanje poreskih i ne poreskih prihoda posledica je pored ostalog izmena u poreskoj politici i pune primene pojedinih mera iz prethodne godine. Neophodno strukturno prilagođavanje, zahtevalo je dodatna sredstva koja će budžet obezbediti izmenama poreske politike, kako na prihodnoj strani u iznosu od šest milijardi dinara, tako i na rashodnoj strani. Dodatni prihod obezbediće se povećanjem akciza na naftne derivate do tri dinara, u zavisnosti od vrste derivata, odnosno u odnosu na iznose koji su važili primenom redovne zakonske indeksacije. Razlozi koji su doveli do odluke da se strukturna prilagođavanja na strani prihoda vrši povećanjem akciza na naftne derivate su veća izvesnost naplate u odnosu na druge akcizne proizvode, trenutna očekivanja povoljnih kretanja na svetskom tržištu nafte i manji uticaj ove mere na siromašnije slojeve stanovništva u odnosu na alternativno rešenje povećanje stope PDV. Mere fiskalne konsolidacije započete u 2015. godini u velikoj meri se nastavljaju u 2016. godini uz izvesnu relaksaciju na strani zarada i penzija. Ovde se misli na parcijalno, delimično povećanje plata u pojedinim sektorima i malo povećanje penzija od 1,25%. Kretanje zaposlenosti nominalnog radnog iznosa zarada u javnom sektoru deluje na kretanje ukupne mase zarada, kretanje zaposlenosti i zarada u privatnom sektoru, kao rezultat predviđenog ubrzanja privrednog rasta, delovaće pozitivno na kretanje realnog nivoa privatne potrošnje. Kod dela akciza proizvoda kao što su naftni derivati, predviđena je izmena akcizne politike i u projekciju prihoda uključeni su prihodi od akciza na električnu energiju, dok se promena visine akciza na duvanske prerađevine odvaja prema dinamici predviđenoj važećim rezultatom. Ovde komentar za akcize na električnu energiju veći deo efekata se oseća u 2016. godini, pošto je efektivno primena počela prvog septembra i svega tri meseca su odrazila povećanje akciza na električnu energiju. Osnovni cilj fiskalne politike, odnosno politike javnih rashoda, predstavljen kroz Predlog budžeta je smanjenje tekuće potrošnje države, bez ugrožavanja dostignutog nivoa socijalnih prihoda i održavanje potrebnog nivoa investicija. Da podsetim, investicije su u ovom budžetu zaokružene na 40,9 milijardi. To je eksplicitni deo kapitalnih rashoda. Uz to, imamo oko 27milijardi dopunskih kapitalnih rashoda koji se nalaze na pozicijama Ministarstva privrede, za podsticaje privredi i stimulacije za investicije koje SIEPA realizuje, nalaze se kod železnica, nalaze se kod putne privrede. Prema tome, ukupne investicije su mnogo veće od onih investicija koje se nominalno nazivaju kapitalne investicije zbog toga što su prema starim ugovorima koji su napravljeni deo kapitalnih rashoda se nalazi na subvencijama. Da bude jasno, država preko subvencija prebacuje sredstva „Železnicama“ da bi platile svoje učešće u kreditu za korišćenje ruskog kredita ili „Putevima Srbije“ ili „Koridorima“ da bi platili učešće u drugim projektnim zajmovima. Takav je sistem bio usvojen i takav sistem se danas nastavlja. Obzirom na negativne efekte koji mogu da se, znači drugim rečima, ovaj budžet je mnogo više razvojni budžet nego što bi se moglo zaključiti na osnovu kategorija koja se zove kapitalni rashodi i ovaj budžet je u velikoj meri socijalni budžet, pošto su predviđena sredstva više nego dovoljna da se pokriju svi socijalni rashodi i mogući rashodi otpremnina, ljudi koji budu prihvatili dobrovoljan odlazak u penziju u javnom sektoru. Obzirom na negativne efekte koji mogu da prouzrokuju proces restrukturiranja i racionalizacije, budžetom su predviđeni instrumenti socijalne politike koji bi trebali da ublaže ove efekte u vidu otpremnina i u celosti kompenziraju, odnosno obezbede nadoknađivanje otpremnina na osnovu standarda koji su usvojeni na osnovu važećeg zakona ili kolektivnih ugovora. Sredstva namenjena za robe i usluge su restriktivna i očekuje se da u realizaciji budu još veće uštede od onoga što se planira. Rashod je namenjen otplati kamata. Značajno usporavaju rast, mada očekujemo da će dalje jačanje dolara povećati kamate i istovremeno planiramo da optimiziramo strukturu duga i smanjimo prosečnu kamatnu stopu našeg duga, ne znam tačno koji će to procenti da budu, ali je cilj da koristimo dugoročne povoljne izvore, pre svega krediti Ujedinjenih Arapskih Emirata i dopunsko zaduživanje u evrima, da spustimo prosečnu cenu duga za oko 1%, time bi smo smanjili troškove kamata na ispod 130 milijardi. Oni su trenutno planirani na nivou od 139 milijardi. Smanjenje tekućih rashoda omogući će povećanje kapitalnih izdataka, kao bitnog faktora razvoja ekonomije, nivo kapitalnih rashoda u budžetu na prvi pogled nije na zadovoljavajućem nivou, ali kao što rekoh, kada se dodaju svi elementi, sakriveni elementi kapitalnih rashoda, oni su dovoljno visoki, odnosno mislimo da su oni viši od mogućnosti da realizujemo kapitalne projekte. Znači, naše ograničenje trenutno nije na strani finansiranja. Mi imamo i dalje oko tri i po milijarde ne iskorišćenih projektnih zajmova. Naše ograničenje je u projektovanju korektnom i efikasnom izvođenju kapitalnih projekata. Zaključak, planirana budžetska politika za 2016. godinu izgrađena da očuva finansijsku i ekonomsku stabilnost države, ispuni osnovne zakonske obaveze prema građanima, privredi i međunarodnim organizacijama. Takođe, budžetski okvir je koncipiran tako da smanji učešće javne potrošnje u društvenom proizvodu, preokrene putanju javnog duga, da ona krene da pada u 2017. godini i dostigne nivo Mastrihta do 2020. godine, poboljša strukturu javne potrošnje i omogući modernizaciju javne uprave, uz zadržavanje kvaliteta javnih usluga. Predloženi budžet Republike Srbije podržava i makroekonomsku stabilnost i stabilnost društva u celosti, uz umerenu stopu rasta privrede i standarda građana, na kratak rok, odnosno mnogo dinamičniji rast od 2018. godine na duži rok. Na ovaj način koncipiran budžet sadrži izbalansiran odnos između socijalnih i razvojnih funkcija države. Dozvolite mi jedan lični komentar na ovaj budžetski proces, detalje svih konkretnih cifri u budžetu i opredeljenja ćemo imati prilike da diskutujemo kasnije. Mi se još uvek nalazimo u raskoraku između onoga što su naše mogućnosti i ograničenja i onoga što su želje svih učesnika u ovom procesu. Dakle, 52 razdela i 52 učesnika u ovom procesu istovremeno žele da sačuvaju svoj nivo prihoda, odnosno rashoda. Vrlo malo je interne motivacije da se smanje troškovi, da se izvrši racionalizacija, da se postigne efikasnija država i da se građanima kaže da podjednako kvalitetne usluge može da ponudi manji broj ljudi, da poreski dinar plaćaju svi građani Srbije i da država mora da ponudi najjeftinije moguće najkvalitetnije usluge uz minimalne troškove. Ta svest kod nas nije dovoljno razvijena. Kada se govori o budžetu, misli se da postoji neki izvor mimo građana i mimo privrede Srbije. To ne postoji. Nekada je taj izvor veštački prikazivan i sakrivan u zaduženju. Ta politika više nije održiva. Mi se nećemo zaduživati. Mi štedimo. Ono što smo do sada uštedeli je dalo svoje razultate i na preokretanju dinamike privrednog rasta i na kompenziranju smanjenja dohodaka i potrošnje države, javnog sektora, rastom potrošnje i dohodaka privatnog sektora očekujemo da ćemo to nastaviti. Tendencija koja postoji kod nas, a to je da u okvirima programa koje podržava Fond ne možemo da planiramo optimističke prihode, ali moramo da akomodiramo ambiciozne rashode, stalno proizvode tenziju da moramo da ostanemo u okvirima budžetskog deficita koji smo sebi postavili. Setite se, prošle godine smo u ovoj sali tvrdili da je deficit od 191 milijarde napredak i nešto što Srbiju vodi ka održivom deficitu na duži rok. Ostvarujemo deficit koji je sa današnjim danom 50 milijardi, a sa plaćanjem dugova će biti oko 120 milijardi, što je revidirana cifra. To je 70 milijardi bolje, to je 600 miliona evra zaduženja i samim tim manje kamata. Iako deo tih smanjenja nije trajan, odnosno deo izvora poboljšanja nije trajan jer su to jednokratne dividende i rugi izvori prihoda, smanjenje duga i smanjenje zaduživanja za 600 miliona, koje ima svoje kamate, je trajno. Prema tome, nalazimo se na dobrom putu. Ove godine ostajemo pri projekciji deficita centralne države od oko 3% i opšte države od oko 4%, što nas na strukturnoj strani vodi ka ostvarivanju ciljeva. Zašto? Zato što ovaj deficit od 3%, odnosno 4% krije u sebi jednokratne troškove racionalizacije, jednokratne troškove rešenja statusa preduzeća u Agenciji za privatizaciju, jednokratne troškove reformi i gašenja svih dugova. Ove godine smo manje uradili na racionalizaciji, ali smo otvorili prostor da vratimo neke stare dugove koji godinama čekaju da budu rešeni, a to su dugovi „Srbijagasa“ prema NIS-u, to su dugovi prema penzionerima, to su dugovi u poljoprivredi. Očekujemo da ćemo naredne godine rešiti preostale dugove i veći deo socijalnih i drugih troškova racionalizacije, odnosno restrukturiranja, u 2017. godinu ući sa zdravom perspektivom, da Srbija bude zemlja u koju će dolaziti investicije, u koju će se tokovi dinamika privrednog rasta, koji su već preokrenuti, nastaviti i ojačati i dati mogućnost da Srbija bude na putu ekonomskog ozdravljenja i konačnog završetka reformi koje traju već dve decenije. Hvala.
Hvala. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović.
Uvažena predsednice, gospođe i gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je budžet za 2016. godinu, sa setom pratećih zakona. Govorio sam i pre godinu dana, kada smo donosili budžet za 2015. godinu, a tada, kao i danas, mogu da najavim da će poslanički klub Nove Srbije u danu za glasanje podržati predlog budžeta. Pre svega, ja ću se u svom izlaganju truditi da pominjem brojke i cifre, ali na način da i građanima koji gledaju ovaj TV prenos bude što jasnije šta ih očekuje u narednoj godini, a da kažem i da je usvojena Fiskalna strategija za 2017. i 2018. godinu, tako da mogu videti kakva su očekivanja za taj srednjoročni period od tri godine koji je ispred nas. Na samom početku, par konstatacija. Ministar finansija je već izneo da će ukupni prihod budžeta, znači prihodna strana za narednu godinu biti 997 milijardi dinara, da će rashodna strana biti 1.119 milijardi dinara, da će predviđeni budžetski deficit iznositi oko 122 milijarde dinara, odnosno milijardu evra. Ono što je važno i što treba napomenuti, da je u stvari najteža godina iza nas, da smo prošle godine u istom ovom parlamentu, kada smo glasali o budžetu, glasali da deficit bude negde oko 193 milijarde. Već ste i sami izneli da će po zadnjim projekcijama taj deficit na kraju 2015. godine iznositi oko 120 milijardi dinara, što je, da kažemo, neka mera po kojoj je programiran deficit za 2016. godinu. Ono što je dobro i što treba posebno naglasiti je da će u obuhvaćenom deficitu za 2015. godinu, i to posebno podvlačim i posebno naglašavam, biti i zaostale obaveze za subvencije za poljoprivredu, biti zaostale obaveze za vojne penzionere i ono što je važno, zaostale obaveze za plaćanje za gas. Kada govorimo o očekivanjima za 2016. godinu, i zbog građana treba izneti da je projektovana inflacija za narednu godinu 2,8%, tako da sa te strane građani mogu biti mirni, da je predviđen stabilan kurs dinara i da je predviđen rast BDP od 1,75%. S druge strane, ono što moramo na početku da napomenemo i što imamo određenih pitanja, pre svega, za ministra finansija i za ministra energetike, ali nažalost, on u ovom trenutku nije u sali, odnosi se na porez o akcizama, odnosno na akcize od nafte. Akcize od nafte, očekuju se prihodi od 136 milijardi dinara u 2016. godini, što predstavlja uvećanje od nekih 14 milijardi u odnosu na 2015. godinu. Sami ste, gospodine ministre, govorili da će u proseku po tri dinara biti uvedene akcize na gorivo od 1. januara naredne godine. Ja sam u svoje ime i u ime poslaničkog kluba Nove Srbije podneo jedan amandman, pa vas molim da ga razmotrite, jer u predloženom planu povećanja akciza najmanje povećanje od jednog dinara je na tečni gas, a najveće povećanje od četiri dinara na evrodizel. Pošto je evrodizel najviše u upotrebi i evrodizel, moram da kažem, ima određenu socijalnu komponentu, jer ga stopostotno koriste poljoprivrednici, odnosno zemljoradnici, evrodizel koriste i prevoznici, i to će se automatski ogledati u povećanju cene prevoza. Zbog toga sam vas zamolio, a i podneo sam amandman, da ujednačimo povećanja akciza i da budu dva dinara kako za tečni gas, tako za evrodizel, tako i za bezolovni benzin, odnosno evropremijum, kako se on naziva na pumpama. Ono što je pitanje za ministra energetike, a na to možda može dati odgovor i gospođa potpredsednica Vlade Zorana Mihajlović, jeste, zbog pada cene nafte na svetskom tržištu, da li postoji mogućnost da se ovo povećanje akciza ne odrazi na maloprodajne cene derivata na pumpama i da se ne odrazi, pre svega, na građane Srbije i da nemamo poskupljenje od 1. januara 2016. godine? Ono što mislim da ste malo pre pomenuli, uvaženi ministre Vujoviću, jesu plate. Vi ste dali svim budžetskim korisnicima obavezujuću preporuku da se fond, odnosno masa za plate za narednu godinu mora smanjiti za 3%. Sa druge strane, kada pogledamo rashode za platu u budžetu 2016. godinu, videćemo uvećanje u odnosu na 2015. godinu za pet milijardi dinara i one će dostići 184 milijarde u budžetu države Srbije. Sa jedne strane, razumemo odluke koje premijer i koje je Vlada donela da se jednom delu javne uprave, tu pre svega mislimo na prosvetu, povećaju plate, i to je dobro. Sa druge strane, mi imamo ozbiljne najave otpuštanja. Meni je žao što u sali trenutno nije ministarka za državnu upravu i lokalnu samoupravu, jer mislim da to ministarstvo stvarno trenutno, moram da kažem, sporo radi. Zašto to kažem? Obrazložiću da smo mi prošle godine u decembru, kada smo donosili budžet za ovu godinu, imali jasno obećanje ministarke da ćemo za godinu dana imati registar zaposlenih u javnoj upravi. Od tog registra, nažalost, do dan danas nemamo ništa. Ono čega se bojimo, uvaženi ministri i drage kolege narodni poslanici, jeste da će se ova priča najviše slomiti na lokalnim samoupravama. Mi imamo već ozbiljnu najavu da ćemo u prvih mesec dana naredne godine imati otpuštanja u lokalnoj samoupravi u nekom iznosu otprilike oko 16 hiljada ljudi i za to je u budžetu ostavljena stavka za otpremnine. Ono što mene brine jesu podaci koji se pojavljuju u sredstvima javnih informisanja i nije mi uopšte jasno ko iz Ministarstva za državnu upravu dostavlja novinarima takve podatke koji su, u najmanju ruku, neprovereni i ti podaci izazivaju pravu zabunu kod zaposlenih u lokalnim samoupravama. Kad već nemamo taj registar zaposlenih, mislim da bi trebalo jasno na sajtu Ministarstva da se vidi koje su to lokalne samouprave koje su zapošljavale ljude po partijskoj osnovi, jer ja dolazim iz Topole, ovde su pored mene kolege iz Čačka, koji nemamo nijednog jedinog viška zaposlenih u državnoj upravi. Imamo čak potrebe za primanjem dodatnih ljudi, ali smo sada svi stavljeni u isti koš i one lokalne samouprave koje su disciplinovano vodile svoju politiku, pre svega zapošljavanja, a i oni drugi, i sada se govori kako su lokalne samouprave pretrpane sa ljudima, s čime se ja ne bih mogao složiti. Sa druge strane, kada pominjem višak zaposlenih i da se kola ne slome samo na opštinama i gradovima, a nigde se ne pominju javna preduzeća, to je interesantno i zbog toga bih molio ministra finansija za dodatno objašnjenje, a tiče se razreza, odnosno dela koji kaže - uplate iz javnih preduzeća u budžet Republike Srbije koje su za 2016. godinu predviđene u iznosu od osam milijardi dinara, što je manje u odnosu na 2015. godinu kad je bilo predviđeno oko 15 milijardi dinara, a vi nas možete ispraviti i reći koliko je tačno iz javnih preduzeća na osnovnu prihodne strane uplaćeno u Republički budžet. Zašto vam ovo iznosim? Ovim smanjenjem zaposlenih nisu obuhvaćena republička javna preduzeća, i to je stvar koja, moram da kažem, nije dobra. Sa druge strane, mi imamo i dalje subvencije i dalje davanje garancija za zaduženje javnih preduzeća. O samim garancijama malo kasnije, ali ono što hoću sada posebno da napomenem jesu dve stvari sa kojima, pre svega, molim i ministarku poljoprivrede i ministra finansija da se izjasne, jer u budžetu za 2016. godinu povećanje subvencija za šest milijardi u odnosu na prethodnu godinu i one će ukupno iznositi 86 milijardi u 2016. godini. Od toga za privredu predviđeno je 15 milijardi, što predstavlja povećanje od dve milijarde u odnosu na prethodnu godinu. Ono što je problem i zbog čega ovo pitanje postavljam jeste smanjenje subvencija u poljoprivredi. Molim i ministra privrede, a tu je i ministarka poljoprivrede, mi ovde moramo jasno kazati koja je strategija ove države kada je u pitanju poljoprivreda i da li je moguće da ćemo mi nastaviti da dajemo subvencije, a imamo čvrsta obećanja da ćemo sve firme, koje su trenutno u restrukturiranju, rešiti do kraja petog meseca 2016. godine i da li ćemo, ako i dalje imamo ovde u subvencijama, na primer, rudnik Resavica, sa milijardama dinara koje ćemo dati u 2016. godini, a imamo gospodine Sertiću vaše čvrsto obećanje da će sa tom praksom da se prekine, da ćemo do kraja godine imati rešeno pitanje „Galenike“, a opet u budžetu imamo tu priču subvencionisanja javnih preduzeća? Sa druge strane, imamo smanjenje poljoprivrede koja će i ove godine imati izvoz od preko dve milijarde evra hrane i poljoprivrednih proizvoda. Ja se iskreno bojim i zbog toga smo, kao poslanička grupa, podneli amandman gde tražimo da se sa pozicije privrede jedna milijarda smanji i da se po pola milijarde dinara, odnosno po 500 miliona da poljoprivredi, odnosno stočarima koji će u ovom trenutku biti najugroženiji, jer moramo da kažemo da je matematika jasna i da će u narednoj godini subvencije, po hektaru zemlje za poljoprivrednike, iznositi do tri hiljade dinara. To je nešto što predstavlja udar za sve poljoprivredne proizvođače i trudimo da se nađemo modus u raspoloživim sredstvima u budžetu, na koji način se to može ispraviti i zato smatramo da je pravično i pravedno da se 500 miliona dinara sa pozicije subvencija privredi preusmeri na poljoprivredu, a da se ostalih 500 miliona preusmere u „Puteve Srbije“ za održavanje putne mreže. Moram sada da napomenem, ove godine budžet Ministarstva za infrastrukturu, građevinu, saobraćaj je rekordan - 32 milijarde dinara. Najveće investicije države, pre svega u infrastrukturu, idu preko tog ministarstva i to treba pozdraviti, ali sa druge strane, ako vam kažem podatak da je prethodne godine bilo 5,5 milijardi dinara subvencija „Putevima Srbije“ za održavanje putne mreže, a da vidimo da nam je putna mreža, pre svega kod državnih puteva prvog i drugog reda, koji su izgrađeni, koji treba da se održavaju, u lošem stanju. Nažalost, ako se pogleda zadnja godina kada je „Putevima Srbije“ davan novac od akciza, od akciza za gorivo, kada su imali godišnji budžet oko 32 milijarde dinara, kada se gleda njihov sopstveni prihod od putarina, plus akcize za gorivo, taj budžet je sada na maksimalnom iznosu od 16 milijardi kada se gledaju subvencije iz budžeta sa njihovim prihodima od naplate putarina. Taj novac je nedovoljan da se održava postojeća putna mreža. Pohvale za vas, gospođo ministre, što ste uspeli da jedan deo kredita i da svi radovi koji su na Koridoru 10 i Koridoru 11 idu svojim tokom, i to je dobra stvar, ali ono što moramo da upitamo, za državne puteve, za regionalne, za magistralne, tu moraju da se nađu značajnija sredstva i ti putevi moraju da se održavaju, naročito putevi u ruralnim oblastima, brdsko-planinskim oblastima. Imate regionalne puteve, hiljade kilometara, koji još uvek nisu asfaltirani, i to je jedna muka i to je jedan problem koji posebno podvlačim. Ministar finansija je ovde spominjao kapitalne investicije. Nešto od toga hoću posebno da podvučem, da naglasim. U članu 5. Zakona o budžetu podvučene su kapitalne investicije i, kada već pominjem održavanje puteva i izgradnju Koridora 10 i Koridora 11, vidim da je po fiskalnoj strategiji za 2017. godinu za izgradnju autoputa Obrenovac - Ljig predviđeno preko četiri milijarde dinara. U ovoj godini je ta suma 205 miliona. Pitam uvaženu ministarku saobraćaja, pošto smo imali najave da će kineski investitori raditi koncesiju na ovom delu autoputa, znači, Požega ili Čačak, Beograd, šta se dešava sa ovom deonicom? Takođe, pitam, pošto vidim da su predviđena značajna sredstva, naročito u 2017. godini, za deonicu od Obrenovca ka Umci i dalje ka Beogradu, šta će sa tom deonicom biti, kao sa deonicom Čačak – Požega? Da li će se to finansirati iz koncesija? Da li će to ići iz budžeta Republike Srbije? Ono što je takođe važno, vidimo kada se tiče povećanja sredstava za otplatu međunarodnih kredita ta sredstva će u budžetu za 2017. godinu dostići cifru od 139 milijardi dinara, pojavljuje se već prve rate za vraćanje kredita za obnovu školske infrastrukture. Ja sam ovde postavio poslaničko pitanje uvaženom ministru prosvete, pa ga molim i danas, ako prosto može da nam na to pitanje da odgovor, taj projekat dosta, da kažem, sporo ide, sad iz raznoraznih razloga, može da se kaže da su projekti škola bili loši, može da se kaže šta god hoće, ali moramo da kažemo da su izvođači radova koji su dobili te poslove firme koje imaju 10 zaposlenih, a dobile su obnovu po 50 škola. I sada se dešava, uvaženi ministre, na terenu, da jure tamo podizvođače i da smo mi u situaciji da taj projekat kasni, a mi već imamo u budžetu za narednu godinu da treba da vraćamo rate kredita koji još nije počeo ni da se, da kažemo na pravi način otplaćuje, a imamo najave, i te najave mi kao narodni poslanici podržavamo, da se obnovi školska infrastruktura. Uzeli smo kredite, nažalost, tu kasnimo. Takođe, još jedno pitanje za ministarku saobraćaja, mi smo ovde u avgustu mesecu prošle godine, verifikovali kredit za obnovu državnih puteva. Taj projekat je počeo da se realizuje, ali se realizuje na osnovu, da kažemo, principa projektu-izgradi. Taj princip se, gospođo ministre, pokazao kao loš, to moramo da kažemo, i da idemo sporo. Vidim da se i u „Putevima Srbije“ i u Ministarstvu razmišlja da se ipak posebno tenderi raspisuju za projektovanje, a posebno za izvođenje. Ako nisam u pravu vi me ispravite, ali bih i ja lično, a verujem i svi narodni poslanici voleli da ovaj projekat ide i da realizacija tog kredita od Evropske banke za obnovu i razvoj, Svetske banke ide nešto brže. Što se tiče kapitalnih izdataka za narednu godinu, moram još da postavim jedno važno pitanje kod Republičke direkcije za vode, a tiče se takođe ministarke poljoprivrede, video sam predviđenu poziciju 120 miliona dinara za projekte vodosnabdevanja. Pošto smo razgovarali sa gospodinom Puzovićem, direktorom Direkcije za vode – da li je taj projekat za navodnjavanje najveći, da kažemo, voćarskih sela između Oplenca i Rudnika, i da li će taj projekat biti, to je delimično koliko sam upoznat, od novca koji smo dobili od kredita UAR, a tiče se navodnjavanja. Taj projekat bi trebalo da počne naredne godine 2016. da traje naravno i u godinama koje dolaze dalje 2017. i 2018. i da li će i na koji način on biti realizovan, to bih kao narodni poslanici voleli da znamo. Ono što je takođe, važno u ovom predlogu budžeta za 2016. godinu, a to je Nova Srbija više puta potencirala, izdvojena su jasna sredstva za protivgradnu zaštitu. To je dobra stvar i to hoćemo posebno da pozdravimo. Ne bih trebalo više da bude problema na terenu koje smo do sada imali da se ne zna i da li će jedna lokalna samouprava i druga finansirati rad ne znam, protivgradnih strelaca, ko će kupovati protivgradne rakete. Sada je ta pozicija jasno definisana u budžetu za narednu godinu, pa bih iskoristio prisustvo ministra za vanredne situacije, da ga upitam – šta se dešava sa projektom automatskih lansernih stanica?Smatramo da će taj projekat potpuno promeniti protivgradnu zaštitu u Srbiji, s jedne strane je modernizovati, i učiniti je efikasnijom i da više nemamo svake godine nadoknadu za elementarne nepogode i da pričamo o protivgradnoj zaštiti i o efikasnosti same protivgradne zaštite u Srbiji. Ja bih vam se zahvalio. Nova Srbija će u danu za glasanje podržati budžet i molim vas samo za kratke odgovore na ova pitanja. Hvala puno.
Hvala. Reč ima ministar dr Dušan Vujović. Izvolite, ministre.
Neke odgovore bih odložio do rasprave o amandmanima, pošto se odnose na konkretne cifre iz budžeta. Samo da naglasim zbog ljudi koji gledaju ovo u direktnom prenosu, subvencije u poljoprivredi su prošle godine bile planirane na nivou 28 milijardi dinara, ove godine su zaokružene takođe, 28 milijardi dinara. Nema smanjenja, 27951 su ove godine subvencije u poljoprivredi. Prošle godine su bile 28 dve nule pa neki broj. Znači, nema promene subvencija u poljoprivredi. Drugo, biće poseban zakon o tome kako se dodeljuju subvencije u poljoprivredi i smisao tog zakona jeste da smanji stepen neizvesnosti koji danas imamo, gde se pojavio ogroman broj poljoprivrednika koji ranije nisu prijavljivali, odnosno nisu tražili subvencije. Pojavilo se 33000 novih zahteva. Mi ćemo ove godine uvesti praksu da za budžet 2016. godine do 31. decembra ove godine zaključimo spisak ljudi koji će tražiti subvencije za tzv. biljnu proizvodnju, a za budžet 2017. godine da to bude 30. septembar, da sledeće godine kada krenemo u pripremu budžeta, već znamo sa kojim brojem ljudi računamo u dimenzionisanju subvencija. Posebna stvar će biti da ćemo se ovoj skupštini obratiti sa programom promene koncepcije subvencija u poljoprivredi koji će biti razvojno orijentisan na podizanje produktivnosti u poljoprivredi, orijentisan ne na podržavanje ekstezivne poljoprivredne proizvodnje koja je de fakto socijala, nego na podizanje one proizvodnje koja može da da novostvorenu vrednost po zaposlenom koja će biti 10 puta veća od ove koju danas imamo u proizvodnji ekstezivno poljoprivrednih kultura. To je budućnost Srbije, a ne u proizvodnji žita i kukuruza uz 100 evra subvencije na hektar. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine ministre. Reč ima ministar dr Zorana Mihajlović.
Dragi poslaniče, hvala na tome što ćete podržati budžet koji je danas ispred vas. Potpuno ste u pravu, Ministarstvo saobraćaja, građevinarstva i infrastrukture ove godine ima mnogo veći budžet nego prethodne, sa 21 milijarde koliko je bilo za 2015. godinu, mi danas izlazimo pred vas sa 32 milijarde dinara budžeta, koji je vrlo jasno određen i najvećim delom naravno za kapitalne investicije, odnosno infrastrukturne projekte koji su od ogromnog značaja i direktno utiču na privredni rast naše zemlje, na BDP. Imamo i rekla bih, dobre pokazatelje iz 2015. godine, građevinarstvo je uticalo na rast BDP sa 0,8% u 2015. godini. Udeo uopšte građevinarstva u BDP je povećan sa 3,6% na 4,2%, znači radilo se i radi se i gradi se. Pominjali ste putnu infrastrukturu, jedan deo se odnosi na Koridor 10 i na Koridor 11. Koridor 10 se zaista radi ubrzano, mi smo otkočili sve kredite i sledeće godine 2016. godine, mi ćemo otvoriti i ne samo otvoriti nego i završiti 90,7 kilometara auto-puta na Koridoru 10. Naravno i na Koridoru 11 završava se deonica Ljig-Preljina 36,5 kilometara će biti otvoreno i moći će da se vozi tim putem i to mnogo brže u odnosu na plan. Plan je bio avgust 2016. godine, a po sadašnjoj dinamici izvođenja radova to će biti između maja i juna meseca. U Kini se dosta razgovaralo o nastavku izgradnje Koridora 11. između ostalog, Koridor 11 ušao je u evropsku mrežu koridora. Znači, mi smo odlučili pored Koridora 10, Koridor 11 je nešto što jeste prioritet Vlade. Nismo se još uvek opredelili za tačan i jasan model finansiranja. Ono što imamo kao informaciju, odnosno ono što mi analiziramo jeste šta je najpovoljnije za državu. Pitanje je da li će koncesija biti izbor, ali svakako ćemo ga raditi. Surčin-Obrenovac, vodimo razgovore i pregovore da se krene sa gradnjom 2017. godine, kao i obilaznica oko Beograda. Ono što mislim da je takođe važno, pomenuli ste jedan problem koji u startu jeste problem, ali neće biti više problem, a to je pitanje rehabilitacije 1100 kilometara puta, vezano za kredit koji smo upravo ovde odbranili i odobrili, kredit Svetske banke i IBRD i države Srbije od 400 miliona. Po prvi put se radi po modelu projektu izgradnje. Normalno kada je nešto po prvi put može da se dese određeni problemi sa projektnim kućama, odnosno sa brojem projektnih kuća koje mogu da izađu u susret tako zahtevnim stvarima, ali moram da vam kažem da su napravljeni ugovori i ugovoreni sa domaćim kompanijama za 60 kilometara puta, a da će naredne godine biti rehabilitovano 190 kilometara puta, upravo po ovom principu projekta izgradnje. Nismo za to da se vratimo na posebno projektovanje, posebno izgradnju, mislimo da je ovo mnogo efikasnije, ali prosto nam je trebao period da se uhodamo i tu smo imali veliku pomoć i same Svetske banke. Već je završen deo puta osam i po kilometara Aranđelovac-Krčevac koji će sledeće nedelje sa svim stajalištima, sa proširenjem puta, to je recimo prvi ugovor koji je već završen. Posebno bih još jednu stvar napomenula, a to je da pored toga što smo insistirali i što smo se trudili da otkočimo sve kredite, maksimalno smo se trudili i u 2015. godini, a to ćemo raditi u 2016. godini, da uključimo domaće kompanije, da domaće kompanije što više učestvuju na javnim pozivima, tenderima, da se udružuju i da budu glavni izvođači. Mi možemo da se pohvalimo da na Koridoru 10, na deonici Srpska kuća – Levosoje imamo grupu konzorcijum domaćih izvođača. Možemo da se pohvalimo i novim infrastrukturnim projektom izgradnjom mosta Bratunac – Ljubovija, gde su opet domaći izvođači glavni izvođači. Dakle, to je jedan od načina koji može da pomogne da podignemo našu privredu. I, evo, ja za sad toliko. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Mihajlović. Reč ima ministar, dr Srđan Verbić. Izvolite gospodine Verbiću.
Hvala predsedavajući. Uvaženi poslanici, gospodine Jovanoviću, hvala vam na pitanju u vezi sa projektom modernizacije škola koji je nama svakako prioritet i gde smo vrlo svesni toga koliko je vremena izgubljeno na tendere koji nisu realizovani na otvaranje gradilišta koja nisu počela na vreme, ali mislim da stižemo i da, evo, samo u prošloj nedelji imamo devet novih gradilišta, a to je STZ Marković na Vračaru, Blušić, Prevešt, Kaludriš, Šljivici, Bobovište, Rutovac, Soko Banja, Vladičin Han. Dakle, ove nedelje smo uspeli da pokrenemo toliko novih gradilišta. Zaista u pravu ste imamo ili nedostatak razumevanja ili nesinhronizovano sa lokalnim samoupravama, a priznaćete da Ministarstvo prosvete ne može baš do te mere da se meša u tendere. U većini slučajeva za ovih 51 školu koju završavamo u toku ove godine nismo imali koordinatora za bezbednost imenovana od lokalne samouprave, ali nadam se da ćemo za sledeći tender ispraviti te greške, jer u toku decembra meseca planiramo tender za novih 80 škola. Dakle škole su već izabrane na prethodnom javnom pozivu, 160 škola koje planiramo da uradimo u toku naredne godine. Prvi tender ide u toku decembra meseca, a u martu očekujemo tender za preostalih 80 škola, tako da, nadam se da će pouke koje ćemo izvući na ovim tenderima biti vrlo korisne za tendere koje budemo realizovali iz nekih drugih sredstava u toku 2016. godine.
Zahvaljujem se gospodinu Vebriću. Reč ima narodni poslanik Zoltan Pek, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Izvolite gospodine Pek.
Hvala. Poštovani potpredsedniče, poštovani članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, probaću da govorim o tri zakona koji su pred nama. Nekoliko reči o Zakonu o budžetskom sistemu. Samo nekoliko važnih promena što je u ovom zakonu pisano i treba istaći i gospodin ministar je to istakao kao delimično povećanje plata u javnom sektoru, to je od 2% do 4% u zavisnosti koji je deo javnog sektora u pitanju i o povećanju penzija od 1,25%. Neću da govorim da li je to dosta ili nije. Vreme će pokazati. U kakvoj smo mi situaciji, zemlja u kakvoj je situaciji, mislim da je to za sada realno. Ovde još treba istaći da ova privremena mera zapošljavanja je do kraja godine produžena. Znači, do kraja 2016. godine i to je jedan bitan elemenat i najvažnije je da su sredstva tekuće budžetske rezerve su sa 2% na 2,5% povećane. Gospodin ministar je na odboru rekao zašto je to, da bi bilo više razlike, ne razlike nego prosto kod neplaniranih ili prebačaja plana da se pare prebace ili da se iskoriste. Što se tiče najvažnijeg zakona, Zakona o budžetskom sistemu za 2016. godinu ovde vidimo da po Predlogu zakona deficit nam je planiran od 121 milijarde dinara. Treba istaći da u toku ove godine smo imali trajno smanjenje deficita i to zbog dve, mislim da su, najvažnije mere koje su uticale na smanjenje deficita države. Jedna je tzv. bolna mera, smanjenje plata i penzija, a druga je bolja naplata poreza. Ako gledamo ovaj planirani deficit, on je na realnom nivou. Vidimo isto iz budžeta, Predloga zakona da će se Vlada Srbije do godine zadužiti za 662 milijarde dinara za potrebe finansiranja budžetskog deficita, nabavku finansijske imovine i otplatu glavnice kredita. Ovde treba istaći da je ovo za 45 milijardi dinara manje od planiranog, što je bilo u 2015. godini. Mislio sam da treba istaći garancije koje je država dala za javna preduzeća. U ovom Predlogu zakona ove garancije iznose 44 milijarde dinara, odnosno 360 miliona evra. Ovde treba istaći da su ove garancije manje za 39 milijardi dinara u odnosu na 2015. godinu. Ovde je reč o tri javna preduzeća „Elektroprivreda“, „Elektromreža Srbije“, „Srbijagas“. Kao što znamo da smo prošle godine doneli jednu odluku da nećemo davati garancije preduzećima, javnim preduzećima za pokrivanje gubitaka i to se u budžetu za 2015. godinu vidi da nije dato, ali nažalost stare garancije su aktivirane i u iznosu od 32 milijarde dinara, što smo videli kod razlike, ako sam dobro zapisao, tekući rashodi i… Znači, 32 milijarde dinara su nam obaveze koje moramo da platimo. To znači da su ovi rashodi još uvek veliki, ali je zaustavljena tendencija rasta ovih rashoda, što znači da državne garancije umesto 82 milijarde dinara, što je bilo u budžetu za 2015. godinu, su smanjene na 44 milijarde dinara. Kao što vidimo, planirani prihodi su na nivou 997 milijardi dinara, a od toga 830 milijardi su poreski prihodi. Ovi prihodi mislimo da su realno projektovani. Iz ovih prihoda vidimo da su najveći prihodi, povećanje najvećih prihoda je kod prihoda od akciza, što je planirano na nivou od 254 milijarde dinara, a od toga su 38 milijardi dinara veći od prihoda, od ovih prihoda u 2015. godini. Što se tiče rashoda, rashodi su planirani u 1.119 milijardi dinara. Ovde je bilo reči o subvencijama. Kao što vidimo, subvencije su skoro ostale na istom nivou kao što je u 2015. godini i kolega je istakao subvencije za poljoprivredu. Kao što je gospodin ministar rekao da ove subvencije nisu povećane nego su ostale na 28 milijardi dinara, ali treba istaći da je ove godine ispalo da su planirane subvencije bile premale, premalo sredstava. To je oko, ako je istina, oko osam milijardi dinara, što smo premašili plan u ovim rashodima. Najveći rashodi, koji stalno rastu, to su rashodi od kamata. Kao što vidimo, 140 milijardi je rashoda u kamatama i to su treći ili četvrti najveći rashodi u našem budžetu. Nažalost, ovi rashodi su sve veći i veći, ako gledamo unazad nekoliko godina. Na primer, u 2012. godini ovi rashodi su bili 59 milijardi dinara, a sada su 90 milijardi dinara veći nego što je bilo 2012. godine. Što se tiče sredstava AP Vojvodine, planirani transfer sredstava je 35,4 milijarde dinara, dok su sredstva za ulaganja teritorije AP 15 milijardi dinara. Ovde moram da istaknem jedan projekat što je nama bitno što je stavljen u projekte koji se izvode na teritoriji AP Vojvodine, to je „ipsilon krak“, mi ga zovemo tako „ipsilon krak“ kod Subotice. Iznos za ovaj projekat je 197 miliona dinara. Ovde treba da istaknem da je 2. jula gospodin premijer dao obećanje gospodinu Balintu Pastoru da će ovaj projekat biti stavljen u budžet za 2016. godinu. Kao što vidimo, obećanje je dato i ispunjeno je. Hvala vam za to. Važno je da je ovaj projekat u budžetu, jer već godinama nije unesen u budžet. Ovih 197 miliona dinara treba ceniti, jer znamo u kakvoj je privrednoj situaciji cela zemlja. Takođe, mislio sam da istaknem dva projekta vezano za železnicu, a isto je u projektima koji se izvode na teritoriji AP Vojvodine. Zahvalni smo isto i za to. To je milijardu i 100 miliona dinara za mađarsko-srpske železnice i milijardu dinara koje je izdvojeno za eksproprijaciju železnice Beograd-Budimpešta. Sa ovim programom mislim da ćemo postaviti jedan kamen temeljac privrednog razvoja severa naše zemlje. Jer, ako gledamo okolne zemlje gde su počela infrastrukturna ulaganja u železnicu ili puteve, tamo je i ubrzano počeo privredni rast tog regiona. Iz samog budžeta vidimo da nije planirano povećanje transfera opštinama i gradovima, ostao je na 33 milijarde dinara. Treba da istaknem da je poslanička grupa SVM podnela jedan amandman, koji smo podneli za dalju obnovu zgrade Narodnog pozorišta u Subotici. Sredstva su u iznosu od 35 miliona dinara. Za ovaj projekat ugovor je sklopljen 2006. godine između Vlade Republike Srbije, Izvršnog veća AP i samog Grada Subotice. Što se podela sredstava tiče, 45% je uzela obavezu Republiku, 45% AP, a 10% sam Grad Subotica. Treba da istaknem da je od 2006. do 2008. godine Republika Srbija iz sredstava Nacionalnog investicionog plana snosila deo troškova ove obnove, u visini od 229 miliona dinara. Nažalost, od 2009. do 2014. ili već 2015. godine smo dali, ili bile su date pare, a ovu ugovornu obavezu sama država nije ispoštovala. Ali, pošto smo predali amandman koji suštinski ne menja sredstva, samo smo predali u tom smislu da se nastavi sufinansiranje ovog projekta. Znači, projekat rekonstrukcije Narodnog pozorišta u Subotici. Što se tiče samog trećeg zakona, reč je o Zakonu o podsticajima u poljoprivredi u ruralnom razvoju. Mi smo za ovaj zakon predali pet amandmana. Jedan od predatih amandmana se odnosi na predate zahteve od strane poljoprivrednih gazdinstava koji ostvaruju pravo na ovaj podsticaj i odnosi se na nepotpune zahteve. Mislimo da je jednostavno odbiti neke zahteve, ali trebalo bi da damo mogućnost za ove nepotpune zahteve da se dopune. Znači, da damo mogućnost dopune ovog zahteva da se ponovo traže od ovih poljoprivrednih proizvođača. Dva amandmana smo predali na veličinu podsticaja, i to kod podsticaja za biljnu proizvodnju, kojima je predviđeno da se brišu reči: „minimalni iznos od 6.000 dinara po hektaru“ i zamenjuje se rečima: „do 6.000 dinara po hektara“. Tako, kada je reč o regresima za gorivo i veštačko đubrivo, u Predlogu zakona stoji - do 6.000 dinara po hektaru, umesto – minimalnom ukupnom iznosu od 6.000 dinara po hektaru, kao što je bilo do sada. Mi sa našim amandmanima tražimo da se unese minimalni iznos od 4.000 dinara za ove podsticaje, jer mislimo ako je reč do 6.000 dinara da to može značiti da mogu dobiti podsticaj i 100 dinara po hektaru. Znači, nije naznačeno striktno koliko je to dinara u pitanju. Zato smo mislili da postavimo jedan minimum granice ovih podsticaja. Gospodin ministar je rekao da ćemo u narednoj godini imati poseban zakon u vezi ovih podsticaja. Ja mislim da treba da gledamo i ova mala gazdinstva kojih puno ima, a naročito na severu Vojvodine, a oni neće moći da daju velika ulaganja ili trajne investicije u svoje gazdinstva. Znači, moraju neke pare da dobiju da bi jednostavno mogli da žive. Četvrti amandman nam je dat na datum kod ostvarivanja prava na podsticaje koji se odnose na biljnu proizvodnju, podaci koji se uzimaju iz registra. Tu smo tražili smo da ovaj podatak bude 31. mart 2016. godine. Mislimo da je to relevantniji podatak. Peti amandman je jedan takav amandman kakav retko dajemo, a reč je o tome da se briše jedan član Predloga zakona. Kao što sam rekao, naša poslanička grupa jako retko daje takve amandmane. Ali, treba ovde istaći da se već niz godina vodi borba u vezi suštine ovog amandmana. Suština je u nadležnosti organa autonomnih pokrajina i organa jedinica samouprave. Sa ovim našim amandmanom želimo da zadržimo postojeću autonomiju utvrđivanja mera podrške za sprovođenje poljoprivredne politike i politike ruralnog razvoja AP i u jedinicama lokalnih samouprava, kao što je sada u važećem zakonu. Znači, mislimo da treba ostaviti mogućnost nadležnim organima autonomnih pokrajina i jedinicama lokalnih samouprava da nastave sa polaganjem poljoprivrednika, ukoliko imaju za to mogućnost. Ove pare od kojih oni iz nekih fondova daju pomoć poljoprivrednicima, to su pare koje su dobijene od zakupa poljoprivrednog zemljišta. Znači, to su njihovi sopstveni prihodi, onda zašto ne bi mogli da damo da ove njihove prihode daju, ako oni već mogu pomoći poljoprivrednicima. Mi se nadamo da ćete ove naše amandmane da prihvatite i hvala vam što ste me saslušali.
Zahvaljujem se, gospodine Pek. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jugović, ovlašćeni poslanik poslaničke grupe. Izvolite.
Poštovani članovi Vlade, poštovani predsedavajući, kolege i koleginice, u ime SPO izneću stavove u vezi sa planiranim budžetom za 2016. godinu. Na početku izlaganja želim da naglasim da će naš poslanički klub u Danu za glasanje podržati predloženi tekst zakona o budžetu. U vremenu dramatičnih geopolitičkih dešavanja, Srbija se našla na raskrsnici između istoka i zapada. Možda je suvišno pominjati, ali nije na odmet, upravo zbog podeljenosti našeg društva, da se SPO najsnažnije zalaže za put Srbije u EU. Zbog toga nam je veoma važno strateško opredeljenje ove Vlade za nastavak reformi koje su i uslov za članstvo u EU, ali koje su i potreba da bismo sanirali posledice prošlosti, prouzrokovane razarajućim devedesetim i neodgovornim odnosom prema državi DOS-a i njegovih partija naslednica. O našem političkom položaju i stavu zemalja članica, naročito najjačih evropskih zemalja, kada su reforme u pitanju, najbolje svedoči rezolucija kojom izvestilac Evropskog parlamenta za Srbiju Dejvid Mekalister poziva Evropski savet i Evropsku komisiju da se u pregovorima sa Srbijom otvore poglavlja 32 i 35 do kraja ove godine. Poglavlja 23 i 24 mogla bi biti otvorena početkom naredne godine. Mekalister takođe pozdravlja i učinjeno na unapređenju poslovnog ambijenta, smanjenje budžetskog deficita, donošenja novog Zakona o radu. Izvestilac je pohvalio sprovođenje dogovora iz Brisela. Takođe je pohvaljen odnos Srbije prema migrantskoj krizi. Da bismo nastavili reforme, trebalo bi usvojiti budžet za sledeću godinu koji je isplaniran u saglasnosti sa zahtevima MMF-a i sa potrebama same države. Planirani rashodi su, prema stručnim procenama, na približno istom nivou kao i ove godine. Planirani budžet ispunjava osnovni zadatak fiskalne strategije, dakle, nastavak procesa fiskalne konsolidacije kroz zadržavanja određenih mera uvedenih u prethodnom periodu, uz selektivno i odmereno popuštanje sa restrikcijama kod penzija i plata u javnom sektoru. Osnovni cilj fiskalne konsolidacije u srednjoročnom periodu je smanjenje deficita i zaustavljanje rasta javnog duga. Fiskalne mere koje su uvedene ranije u cilju fiskalne konsolidacije dale su rezultat u 2015. godini. Imajući u vidu da će deficit koji će biti ostvaren do kraja sledeće godine biti na nižem nivou nego što je to bilo dogovoreno sa MMF-om, niži deficit u 2015. godini rezultat je ne samo ušteda napravljenih na rashodnoj strani već i poboljšane naplate prihoda, čime je otvoren prostor da se bolja naplata nastavi i u 2016. godini. Uspešno sprovedene mere fiskalne politike i poboljšani uslovi poslovnog i investicionog okruženja tokom 2015. godine omogućili su stvaranje osnove za stabilan i održiv rast BDP-a u narednim godinama. Potrebno je ponovo reći da su troškovi budžeta za 2016. godinu planirani na nivou izdataka iz 2015. godine, čime se čuva fiskalni prostor, obezbeđen boljim rezultatom od planiranog u 2015. godini. Time se pokazuje da reformske mere i racionalizacija u javnom sektoru imaju zacilj smanjenje deficita javnih finansija i javnog duga. Srpski pokret obnove zna da su pojedine ekonomske mere i pojedini politički koraci nepopularni, ali se zalaže za njih jer su u isto vreme u interesu države i u interesu čak i onih građana koji ih ne podržavaju. Zato čvrsto evropsko opredeljenje premijera ima punu podršku SPO. Dakle, da ponovim još jedanput, SPO će glasati za usvajanje predloženog zakona o budžetu. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Jugović. Reč ima narodni poslanik Đorđe Stojšić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Izvolite, gospodine Stojšić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Uvaženi predstavnici Vlade, ministri, dame i gospodo narodni poslanici, prvo bih želeo da pitam, naravno, predsednica sada nije tu, ali čuo sam da je pozvan takođe bio na sednicu i gradonačelnik Beograda, pa me zanima - da li je to praksa ili postoji neki razlog zbog čega se ne pozove, recimo, Novog Sada ili predstavnici pokrajinske administracije, poput predsednika Vlade ili predsednika Skupštine? Što se tiče zakoni koji su danas pred nama, mislim da se svi možemo složiti da spajanje tačaka koje se odnose na poljoprivredu, Ustavni sud, akcize, budžet i budžetski sistem nemaju nikakve veze jedna sa drugom. Ne vidimo razlog zbog čega je tako nešto urađeno, iako Zakon o budžetu, koji je daleko najvažniji, ponovo ide po hitnom postupku bez ikakve javne rasprave i apsolutno nije bilo potrebe za tako nečim, iako smo saznali iz sredstava javnog informisanja, a i od gospodina ministra da postoji određeni pritisak od strane MMF-a da se budžet što pre usvoji. Naravno, građani glasaju za nas koji sedimo u ovoj Skupštini i ta Skupština bira Vladu, a ne za MMF-a, tako da svakako mislim da bi svaki budžet trebalo da ide na javnu raspravu, što do sada nije bio slučaj. Kada pričamo o budžetu Republike Srbije i fiskalnoj politici, napravio bih aluziju na ime jednog filmskog ostvarenja koje sublimira našu fiskalnu politiku, ne samo ove Vlade, nego i mnogih prethodnih, film koji se zvao „Lepota poroka“, a objasniću i zašto. Naime, kada bi građani Srbije prestali da piju alkohol, da puše, da voze automobile na fosilna goriva i da poštuju saobraćajne propise, budžet Republike Srbije bi propao, odnosno država bi bankrotirala. Ako bi počeli da kupuju proizvode proizvedene u našoj zemlji, a ne da kupuju ove uvozne, to bi bilo negde oko 50% budžeta, a obzirom na iznos PDV-a i akciza koji se ubira i procenta kojim se finansira budžet Republike Srbije. Da li je ovakav budžet održiv? Mi mislimo da nije. Kada uporedimo 2015. i 2016. godinu, videćemo da sve tendencije u okviru budžeta su zapravo negativne. Ono što nas brine, to je odnos prema AP Vojvodini, odnosno dalja centralizacija, odnos prema poljoprivredi, i u smislu Zakona o budžetu a i u smislu Zakona o podsticajima, odnos prema lokalnim samoupravama, koje će ponovo podneti najveći teret fiskalne konsolidacije i premisa da u lokalnim samoupravama vlada nekakvo neznanje i korupcija, a i da postoji veliki višak zaposlenih, a u republičkim organima i u svim institucijama koje su u Beogradu je sve u redu i postoji čak i manjak zaposlenih. Naravno, budžet, kao instrument ekonomske politike, to su sve tačke na koje možemo staviti primedbe. Ono što je za nas iz Lige socijaldemokrata Vojvodine najvažnije, to je upravo finansiranje AP Vojvodine i nedostatak zakona o finansiranju AP Vojvodine, o kome smo toliko puta govorili. Svake godine se vraćamo na istu stvar i na čuvenih 7% budžeta Republike Srbije koji, kada bi se primenili na ukupne prihode budžeta, iznosili bi 69,8 milijardi dinara, dok je izmenom Zakona o budžetskom sistemu iz 2013. godine ta osnovica promenjena i procenat se odnosi samo na poreske prihode, znači, 829 milijardi dinara, od čega 7% iznosi 58 milijardi i to je umanjenje za pokrajinski budžet od 11,8 milijardi dinara. Prema najavama iz Pokrajinskog sekretarijata, budžet AP Vojvodine ove godine će biti oko 40 milijardi. Naravno, Pokrajina svake godine ne može da usvoji svoj budžet, mora da sačeka usvajanje republičkog budžeta da bi znala koliki budžet uopšte može da formuliše. To je posledica višedecenijske negativne politike, od kada je Slobodan Milošević ukinuo i autonomiju i izvorne prihode. Mnoge stvari u ovoj zemlji su reformisane, osim toga da svaka vlada prema Vojvodini ima apsolutno identičan stav kada pričamo o finansiranju. Od pretpostavljenog iznosa pokrajinskog budžeta za 2016. godinu, najveći deo, odnosno 27,8 milijardi dinara se odnosi na transfere koji samo prolaze kroz pokrajinski budžet i Pokrajina sa njim ne raspolaže, tako da na samo ostatak od sredstava, odnosno oko 12 milijardi dinara, Pokrajina će moći da utiče u smislu da može da ih raspoređuje svojim budžetom. Takođe, prema Ustavu, tri sedmine budžeta AP Vojvodine bi trebalo biti usmereno za kapitalne investicije, što znači da bi to trebalo da bude 30 milijardi dinara kada bi budžet AP Vojvodine iznosio 7% od ukupnih prihoda republičkog budžeta od 997 milijardi dinara. To znači da bi od očekivanog pokrajinskog budžeta od 40 milijardi dinara 30 milijardi trebalo da se usmeri u kapitalne investicije, ali to je nemoguće, naravno, s obzirom da od tih 40 milijardi 27,8 je već u transfernim prihodima i Pokrajina sa njima ne raspolaže. Sa onih 12 bi praktično svih 12 morala da utroši na kapitalne investicije. Kada pričamo o kapitalnim investicijama, postoji niz infrastrukturnih projekata u Vojvodini koji su obećani i koji se svaki put pred izbore spominju. Samo bih podsetio na čuveni tunel kroz Frušku Goru, banatsku magistralu, do toga da postoji više od 100 mesta u Vojvodini koji nemaju ni kanalizaciju, a mnoga nemaju ni vodovod. Recimo, kod mene u opštini Sremska Mitrovica, mi smo više puta postavljali pitanje, banalno, o deonici od pet kilometara kroz mesto Laćerak, koje je pod ingerencijom „Puteva Srbije“ itd, itd. U jednom trenutku su putevi drugog reda prebačeni da se finansiraju iz pokrajinskog budžeta, ali to je takođe bilo nemoguće, jer sredstva nikada nisu preneta. Oko 7,7 milijardi dinara iznose transferi jedinicama lokalne samouprave na teritoriji AP Vojvodine, s tim da se ova sredstva isplaćuju direktno opštinama i ne prolaze kroz pokrajinski budžet. Oko 10 milijardi dinara iznose namenski transferi iz republičkog budžeta za finansiranje investicija na teritoriji AP Vojvodine, koje određuje Vlada Republike Srbije. Za subvencionisanje poljoprivrede na teritoriji AP Vojvodine planiran je iznos od 5,3 milijarde dinara. Ova sredstva ne prolaze kroz pokrajinski budžet, nego se direktno isplaćuju iz resornih ministarstava korisnicima. Prema tome, ukupni transferi iz republičkog budžeta iznose 50,5 milijarde dinara, od kojih kroz pokrajinski budžet prolazi 27,8 milijardi, a ostatak od 22 milijarde se isplaćuje direktno opštinama, odnosno direktno korisnicima. Iznos od oko 12 milijardi dinara kojim raspolaže pokrajinski budžet čini deo ustupljenih prihoda u delu 18% od poreza na zarade i 42,7% poreza na dobit preduzeća, ostvarenog na teritoriji AP Vojvodine, kao i određene takse i naknade koje Pokrajina naplaćuje direktno i koje čine prihod budžeta AP. Obzirom da su zarade zaposlenih smanjene, kao i da je profitabilnost privrede smanjena, što vidimo kada analiziramo budžet 2015. i 2016, porez na dobit po osnovu onoga što ide u budžet APV se takođe smanjuje. Pri tome, kriterijum za utvrđivanje dela poreza na dobit koji se ustupa pokrajinskom budžetu isključivo je vezan za sedište obveznika, a ne i poslovni interes, što znači da sva veća preduzeća koja imaju sedišta u Beogradu, poput banaka, osiguravajućih društava, velikih poljoprivrednih koncerna itd, plaćaju porez kao veliki obveznici na Novom Beogradu, a ne na teritoriji Vojvodine. Iz svih ovih razloga koje ovde navodimo, mi smo apelovali na Vladu Republike Srbije da je neophodno da se što pre donese zakon o finansiranju AP Vojvodine i da bi se donošenjem ovog zakona obezbedio stabilan sistem, uvela bi se politika čistih računa u državne i pokrajinske finansije i ne bi se dovodili u situaciju da od Vlade do Vlade, praktično, i milosti ili nemilosti nekoga ko u njoj sedi, se odlučuje o tome da li će se pokrajinska administracija finansirati ili neće. Novi sistem fiskalne decentralizacije je u našem predlogu planirao i formiranje pokrajinske poreske uprave, odnosno uprave prihoda. Nekada, ako se sećate, sve opštine su imale svoje uprave prihoda, pa su one sve viškove odnosno alokaciju usmeravale ka Pokrajini, odnosno ka Republici i to je bio sistem koji je poznat u mnogim razvijenim evropskim zemljama koji smo, naravno, mi još 70-ih i 80-ih godina prepisali, ali je Miloševićevim dolaskom na vlast ukinut i evo, do dan-danas mi imamo situaciju da se iz republičkog ministarstva raspoređuje opštinama i nešto sitno pokrajini, naravno, uglavnom po političkim zaslugama a ne po jasnim kriterijumima. Čuvenih 7% budžeta je definisano Ustavom, ali pravo pitanje je zapravo koliko Vojvodina doprinosi budžetu Republike Srbije i koliko doprinosi bruto društvenom proizvodu? Analize kojima mi raspolažemo kažu da je to negde između 35 do 45% u oba slučaja, u zavisnosti od godine do godine, s obzirom da poljoprivreda čini veliki deo i bruto društvenog proizvoda, kao i prihoda za budžet. Nadamo se da će doći trenutak kada ćemo moći da raspravljamo o Zakonu o finansiranju AP Vojvodine, pa ćemo izneti neke konkretne predloge šta bi sve moglo da uđe u taj zakon i kako bi Pokrajina mogla da se finansira, upravo da se ne bi dovodili u ovu situaciju. Naravno, insistirali smo da jedan od glavnih prihoda može biti i povećanje rudne rente i učešće u kapitalu nekih velikih sistema itd, itd. Ono što nije dobro je to da u Evropskom parlamentu, kada se govori sada o otvaranju poglavlja za Srbiju, se takođe spominje da jedno od pitanja koje mora da se reši je i pitanje finansiranja Vojvodine i da to raspravljaju poslanici u Evropskom parlamentu, a ne možemo na pravi način da raspravimo mi ovde u našem parlamentu i mislim da je izuzetno loše da se to pitanje otvara van granica naše zemlje. Kada pogledate u budžetu, videćete da Kancelarija za Kosovo i Metohiju ima budžet od pet milijardi dinara, budžetu AP Vojvodine ostane 12 milijardi. Podsetiću da se tamo finansira 60.000 građana Republike Srbije, u Vojvodini je to dva miliona i 100 hiljada. Da li to znači da je građanin Srbije koji živi u Vojvodini, 15 puta manje vredan od onoga koji živi na Kosovu? Na kraju krajeva, izuzetno je loše da sukobi politički, odnosno stranački sukobi republičke i pokrajinske administracije, odnosno stranaka koje predvode te dve vlade, se na kraju slome na leđima poljoprivrednika i običnih građana. Smanjivanje budžeta, na ovakav način, mislim da neće nikom ništa dobro doneti. Što se tiče subvencija u korist poljoprivrede, Predlogom budžeta se predviđaju subvencije u ukupnom iznosu od 86 milijardi dinara, 80 milijardi dinara u 2015. godini, što znači da se planira povećanje subvencije za 5,4 milijardi dinara. U strukturi subvencija, subvencije za poljoprivredu se smanjuju na 32,5 milijardi sa 34, u 2015. godini. Od toga, za subvencije u poljoprivredi na teritoriji AP Vojvodine, predviđen je iznos od 5,3 milijarde dinara. Pri tome se zadržavaju subvencije, naravno, za gubitaška preduzeća koja nemaju realnu perspektivu, a u isto vreme se smanjuju subvencije u poljoprivredi. Najveći dobitnik iz ovog budžeta su „Železnice Srbije“, ne kažem neopravdano, ali zbog čega se smanjuju subvencije poljoprivrednicima. Stalno se ističe kako je poljoprivreda nekakva lokomotiva razvoja i naša velika šansa, ali da li je dovođenje stranih investitora jedino rešenje gde će naši paori biti nadničari na rođenoj zemlji ili ćemo se ugledati na Holandiju ili Italiju, koja ima sličnu veličinu prosečnog poseda, ali ima daleko intenzivnije kulture. Sa subvencijama od 3.000 dinara po hektaru to sigurno se neće desiti i zaista apelujemo na Ministarstvo finansija i Ministarstvo poljoprivrede da ponovo sagledaju visinu subvencija koje će se izdvajati i povuku ovakav predlog, jer iznos od 3.000 dinara je apsolutno neadekvatan. Dodao bih da kada gledamo na budžet kao instrument ekonomske politike, možemo spomenuti to da ono što nedostaje našoj privredi je zapravo rast i ne vidimo kako je ovo razvojni budžet, s obzirom na smanjenja izdataka. Razumemo da je naša pozicija prema stranim kreditorima i stranim finansijskim institucijama vrlo ograničena, ali zaista ukoliko ne budemo imali ekonomski rast ući ćemo u jednu spiralu iz koje teško da ćemo moći da izađemo, a ona se ogleda u tome da kada imate brži rast javnog duga u odnosu na rast bruto domaćeg proizvoda, teško možete iz njega izaći. Visina javnog duga se, naravno, uvek gleda u odnosu na rast bruto domaćeg proizvoda. Nije dobro da se finansiraju politički projekti i da na takav način država odlučuje kako će da utiče na rashodnu stranu. Videli smo da će država konvertovati svoja potraživanja u kompaniji „Simpo“. Ne znam šta je dalje namera sa tim preduzećem. Znamo da tamo radi jako puno ljudi i da taj problem mora da se reši, ali bilo bi dobro da mnoga preduzeća u našoj zemlji koja imaju velike obaveze prema državi, takođe su u stanju da, eto država konvertuje svoja potraživanja u kapital i da se izvrši konsolidacija, ili se takve odluke donose isključivo na osnovu nekakvih političkih kriterijuma, a u skladu sa tim ko vodi ta preduzeća. Poslednja stvar, mi ćemo naravno podneti žalbu Ustavnom sudu vezanu za to kako se tretira AP Vojvodina vezano za ovaj budžet i bilo bi dobro videti da li će Ustavni sud toliko brzo reagovati, kao što je reagovao kada je ukidao nadležnosti AP Vojvodine, pošto i tu vidimo da aršini nisu isti, ali u svakom slučaju ćemo podneti žalbu. Liga socijaldemokrata Vojvodine podnela je nekoliko amandmana. Nadamo se da ćete ih razmotriti. Naša najveća primedba je vezana za, ponoviću, finansiranje AP Vojvodine i izdatke za poljoprivredu. Zamolio bih vas da pažljivo uzmete naše amandmane u razmatranje. Ukoliko se to ne desi, naravno, za ovaj budžet nismo u mogućnosti da glasamo. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem se gospodine Stojšiću i mislim da vam je jasno da je gradonačelnik Beograda pozvan zbog izmena Zakona „Beograd na vodi“. Zahvaljujem. Reč ima ministar, dr Dušan Vujović. Izvolite.
Zahvaljujem se na detaljnom izlaganju. Pokušaću kratko da odgovorim o činjenicama i da produbimo, odnosno da dodam neki plan aktivnosti u budućem periodu. Znači, prvo što se tiče procenata. Potpuno se slažemo u većini cifara koje ste naveli, potpuno se slažemo, znači, ono što se promenilo prošle i ove godine, znači, u onom delu gde Vojvodina ostvaruje svoje prihode, potpuno nema nikakve razlike u procenama, i tu je svega u tom delu za prvih deset elemenata, porez i ostali prihodi, prihodi Fonda za razvoj, koji nemaju nikakve transakcije, transferi za prosvetu, transferi Ministarstva prosvete za otpremnine, transferi za lokalne samouprave, inspekcijski nadzor, pripremne i predškolske ustanove, transferi Komesarijata za izbeglice, transferi za Kancelarije održivi razvoj, transferi Ministarstva kulture i informisanja i transferi Ministarstva privrede, zajedno čine 2015. godine 53 milijarde 963 miliona, a 2015. godine po proceni 52 milijarde 969 miliona. Razlika je jedna milijarda. U procentima poreskih prihoda to je 7,06 prošle godine, 6,39 ove godine. Međutim, sem tih transfera postoje i drugi transferi koji se vrše direktno ili indirektno preko organa koji obavljaju delatnost na teritoriji AP Vojvodine. To su kod Uprave carina granični prelazi novi, to su izvršenje krivičnih sankcija, izgradnja novog zatvora u Pančevu, to su projekti Ministarstva građevinarstva, to su projekti Ministarstva pravde, ulaga po Zakonu o regionalnom razvoju Ministarstva kulture i informisanja, Ministarstva finansija, sredstva za eksproprijaciju zemlje na trasi pruge Beograd-Budimpešta, sredstva za subvencije u poljoprivredi 5,3 milijarde. Tačno ste rekli to nam je ista cifra. Sve zajedno ovi transferi su 15 milijardi 047 miliona, što zajedno daje 68,017 ili 8,2% prihoda poreskih prihoda koje ste naveli. Mogu samo da se složim da je ovo samo deo priče. Znači, taj formalni zahtev je ispunjen, ali suštinski nije, a to je ono što smo pričali pre šest meseci otprilike da ćemo razmatrati sve elemente takozvanih raspodele prihoda i obaveza nadležnosti. Kod svakog nivoa vlasti treba da postoji neka ravnoteža između ustupljenih sopstvenih i ustupljenih izvora prihoda, uključujući i transfere i nadležnosti. To treba zakon o finansiranju Vojvodine da reši. Pretpostavka tog zakona je usvajanje Zakona o finansiranju lokalne samouprave, pošto Vojvodina kao i ostatak Srbije se bazira na gradovima i lokalnim samoupravama, pa onda na nivou AP. Pre tri dana smo taj predlog zakona stavili na sajt Ministarstva. Ostavili smo do tri nedelje po zakon, a u stvari duže i molim vas da se aktivno uključite u tu raspravu i da pogledate tačno, pošto tim zakonom predviđamo bitnu promenu i sistema lokacije transfera lokalne samouprave i sistema motivacije za prikupljanje prihoda. Znači, želimo da uvedemo stimulativne elemente, da lokalna samouprava u razrezu i naplati sopstvenih prihoda bude aktivnija i da time dobija veća učešća u transferima. Pogledajte taj zakon, ima dosta vremena. Ništa tu nije fiksirano, sve se može još dogovoriti. Mi smo radili čitav rad empirijskih simulacija i molim vas da se uključite. Drugi zakon je zakon o naknadama koji će takođe da opredeli značajan deo prihoda koji se ostvaruje na svakoj teritoriji, uključujući AP Vojvodinu. Kad ta dva zakona, a drugi će ići mesec dana posle ovoga, onda ćemo imati osnovu da znamo tačno vašu poziciju i da razgovaramo o tome koji su parametri definisanja Zakona o finansiranju Vojvodine. Ja sam spreman da detaljno dogovorimo tu dinamiku i da ne bi bilo ni po babu ni po stričevima, svi oni elementi koji vi govorite stoje, ali takođe mora da stoji i drugi element, a to je da oni koji imaju više u zemlji kao što je Srbija i u svakoj drugoj zemlji, u stvari moraju da budu izvor svih tih transfera koji ujednačavaju nivo zbog razlike u razvijenosti, zbog potreba i svega ostalog. Znači, mislim da se oko principa slažemo. Dajte da pogledamo ovde, ovo sam odgovorio samo da se zna da su formalni zahtevi ispunjeni, ali to za mene znači samo da smo ostvarili prvi korak, a to je da možemo da razgovaramo o svim drugim stvarima. Eto, toliko za sada. Prema tome, moj predlog je da nastavimo sa ovom dinamikom, da se uključite u definisanje Zakona o finansiranju lokalne samouprave, posle toga zakona o naknadama gde se još radikalnije promene predlažu, pa da onda na osnovu ta dva zakona tačno znamo koja je pozicija i da li da idemo dalje u razgovore. Hvala lepo.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akta iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Izvolite, gospodine Šutanovac.
Zahvaljujem. Gospodine ministre finansija, dame i gospodo ministri, odnosno ministarke, poslanici, na samom početku želim da kažem da smo imali nepristojno malo vremena da analiziramo budžet za 2016. godinu. Pet dana je malo vremena za ozbiljnu strukturnu analizu, ali je sasvim dovoljno da se matematički precizno utvrdi da ovaj budžet nije loš. Ovaj budžet je verovatno najlošiji koji je ušao u parlament Srbije u poslednje dve decenije. Ja bih rekao da je katastrofalan i ovaj budžet najavljuje, ono što je najvažnije, dalje siromašenje građana Srbije, najavljuje dalje strukturne probleme u sistemu zdravstva, još lošije stanje u poljoprivredi, odnosno agraru, još lošije stanje u MUP, Ministarstvu odbrane, kao i katastrofalno stanje u pogledu zapošljavanja. Nismo nikom dobacivali do sad, ne vidim što bi se meni dobacivalo. Gospodine ministre, imajući u vidu da je budžet spisak želja, moram da vam kažem da su vam želje u prihodu nerealne, a želje u rashodu ispolitizovane i jako loše, i to ću vam dokumentovati jednim po jednim podatkom, siguran sam da ćete se složiti, kao što ste se složili jer ću čitati isključivo i jedino ove cifre koje ovde pišu. Prvo, ono što moram da zamerim i da nam pojasnite, kako je moguće da najavljujemo otpuštanje između 15 i 30 hiljada građana koji rade u javnom sektoru, a u isto vreme u budžetu ste predvideli povećanje rashoda za plate?Dakle, više ćemo novca potrošiti na plate u javnom sektoru, a otpuštamo 30 hiljada ljudi među kojima i ljudi koji rade konkretno u zdravstvu. S druge strane, da nam pojasnite, kako je moguće, a to sam vas pitao i prošli put da u ovakvom budžetu postoji jedna skrivena stavka, to je stavka „usluge po ugovoru“ koja iznosi preko 15 milijardi dinara. Dame i gospodo narodni poslanici, to je red veličine 10,5 miliona evra mesečno, odnosno preko 30 hiljada plata nekih ljudi koji rade u državi po osnovu ugovora o delu. Rekao sam vam da su tu cifre velike, da odatle mogu da se skinu ti ugovori o delu i da se prebace zdravstvu, da se ne otpusti niko iz zdravstva, ili da se prebace kao subvencija u poljoprivredu, za koju kažemo da nam je jedna od najvažnijih, ako ne i najvažnija privredna grana u Srbiji. Da bih bio konkretan, i to vrlo konkretan, reći ću vam pravo da je za DS potpuno neprihvatljivo smanjivanje transfera za zdravstvo. Smatramo da se zdravstvo nalazi u katastrofalno lošem stanju, da nije dovoljno da se zdravstvo samo opremi novim tapetama, kao što je najavio premijer, i da se okreče bolnice, zdravstvo je nešto mnogo ozbiljnije od toga i ukoliko smanjujete izdvajanje za zdravstvo ugrožavate zdravlje svih građana Srbije i to je za nas potpuno neprihvatljivo. Takođe, vašim planom rashoda predviđeno je da se za Nacionalnu službu za zapošljavanje sa 16 milijardi u 2015. godini izdvoji devet milijardi i 500 miliona. Dakle, gotovo 6,5 milijardi manje. Puna su nam usta priča o tome kako treba ljudi da se zapošljavaju. Malopre ste rekli, po meni veliku neistinu, a to je da je broj zaposlenih povećan, jer po biltenu NBS, statistički bilten zvanično stoji na sajtu NBS, mi imamo pad zaposlenih sve vreme. Znači, 2012. godine milion i 732 građana u Srbiji je bilo zaposleno, u julu mesecu ove godine milion i 712 hiljada ljudi zaposleno. Znači, dogovorite se u Vladi da li su ovo relevantni podaci, za nas jesu, jer ne prihvatam da izpolitizovani podaci koji dolaze u parlament budu relevantni. Ovo je nešto za šta smatramo da je jedino relevantno. Takođe, moram da kažem da je za nas neprihvatljivo enormno povećanje subvencija za „Železnice“. Predvideli ste novih šest milijardi dinara sa 11 na 17 za „Železnice“. Ako znamo da je „Železnica“ veliki gubitaš, znači u odnosu na prošlu godinu od rebalansa prošle godine, za nas je to potpuno neprihvatljivo i smatramo da je to suma koja mora da bude dramatično manja. Rashodi po osnovu korišćenja usluga i roba, to sam već rekao. Dakle, nije tačno takođe da se ne izdvaja manje za socijalnu zaštitu iz budžeta. Slušali smo juče na televiziji kako ministar Vulin govori kako nikad veće nije bilo izdvajanje. Reći ću vam cifre. Sa 31 milijarde i 507 miliona na 29 milijardi 940 miliona. Dakle, sve ono što tišti građane, sve ono što je najozbiljniji strukturni problem u Srbiji će imati smanjene transfere, naglašavam posebno sistem bezbednosti, sistem odbrane. Dakle, otpuštate ljude, povećali ste neznatno plate, a u isto vreme dajete manji budžet. Šta to znači? Da prevedem. Znači da će za investicije i opremanje u odbrani i u policiji biti nedostatak, biti i deficit. Neće biti dovoljno novca. Sve ovo posmatramo kao spisak lepih želja, čak i ovako jako loše projektovano bi bilo možda dobro kada bi se realizovalo. Međutim, ovo ne može da se realizuje jer prihode koje ste postavili kao prihode budžeta naprosto mene zanima kako ste mogli da ovakvo projektujete? Recimo, jedno banalno pitanje, kako možete da projektujete da će u odnosu na šest milijardi donacija od prošle godine ove godine biti 11,5 milijardi? Dakle, ne znam ko to u Srbiji može da predvidi da će se pet milijardi pojaviti više u donacijama i da li vi imate neku najavu da će te donacije biti? Ono što je žalosno, to je što prihod po osnovu poreza na dobit pravnih lica, znači pravna lica su kompanije, preduzeća koja posluju u Srbiji, će biti smanjen za 14% posto po vašoj projekciji. Šta to znači? Znači da će privredna aktivnost u Srbiji biti smanjena. Ovo su egzaktni podaci. Ja ne govorim opisno, literalno, ja vam govorim, tehnički, inženjerski, ovo su podaci koje ste vi dali. Takođe, porez na dodatu vrednost u zemlji, prihod od poreza na dodatu vrednost u zemlji se smanjuje, to ukazuje da postoji strukturni problem srpske privrede i da nećemo imati prihod po osnovu PDV u zemlji, a u isto vreme projektujete i povećanje prihoda po osnovu carine i povećanje prihoda po osnovu PDV iz uvoza. Šta to znači? Znači da će se u Srbiji dramatično više uvoziti nego u protekloj godini. Kad kažem dramatično više, sa 292 milijarde na 333 milijarde PDV iz inostranstva, a carine sa 29 milijardi na 35 milijardi. Gospodine ministre, šta će to Srbija u toj količini novca uvoziti u idućoj godini i kako mislite, rekli ste malo pre, da ćemo smanjiti spoljnotrgovinski deficit, sa kojim proizvodom ćemo mi u Srbiji nastupiti i taj proizvod se pojaviti na međunarodnom tržištu, koji će anulirati ovu priču da bi se smanjio spoljno trgovinski deficit? Dakle, priča koju naprosto govorite ne stoji. Ono što je još tragičnije, to je što ste se oslonili opet na kućni budžet. Oslonili ste se opet na nejač, na građane kojima su smanjene penzije, smanjene plate. Povećane su penzije za tri dinara dnevno, uvažavam to. Ali, opet, oni treba da izvuku iz problema vaš budžet, što je za nas neprihvatljivo. Ukoliko privreda u Srbiji ne radi, a privreda ne radi iz kog razloga, jer nema stranih investicija. A što ih nema? Zato što nismo stabilno društvo. Mi smo društvo u kome se svašta dešava u toku jedne godine. Podsetiću vas da smo samo pre sedam dana imali državni udar. Ko investira u zemlju u kojoj postoji državni udar? E, da bi ste nadomestili to što nemamo privredne aktivnosti, to što nemamo stranih investicija, vi ste odlučili da povećate akcize. Pa, malo je bilo što ste povećali akcize na struju, sada povećavamo akcize i na naftne derivate, na alkohol, što nemam ništa protiv, na duvan i onda ćemo se praktično nasloniti na tih, koliko je bilo povećanje penzija? Pa, 1,25%, ali ćemo im uzeti 10% kroz akcize na naftu. Dakle, ovo je spisak loših želja, koje se čak i ovako loše ne mogu realizovati. Mene zanima, takođe, ovde ste iskreno priznali, pretpostavljam, da su nam javna preduzeća potpuno devastirana. Prošle godine samo vam govorili - nemojte uzimati svu dobit javnim preduzećima, nemojte fiktivno popunjavati budžet na taj način, devastiraćete preduzeća u idućoj godini, jer neće imati sredstva za investicije da se pokrenu u idućoj godini. Šta se dešava? Deo dobiti javnih preduzeća i dividende budžeta za iduću godinu sa 15,3 milijardi u 2015. godini projektujete na 8 milijardi, gotovo duplo manje. Znači, javna preduzeća Republike Srbije će u idućoj godini imati dobit koja je duplo manja u odnosu na dobit iz 2015. godine. Šta je razlog? Pa, razlog je loša ekonomska politika, razlog je loša privredna politika, razlog je što ste prošle godine odlučili da ta preduzeća devastirate. Zbog čega? Zarad manjeg deficita, jer vama je deficit očigledno važniji čak i od građana koji žive u ovoj zemlji. Cela politika koja se sprovodi, a to je politika „operacija uspela, a pacijent umro“, naprosto ne može da dobije podršku od poslanika DS, a verujem i drugih poslanika koji su danas ovde u parlamentu. Ono što je, takođe, tragično, prihod od poreza na dobit pravih lica, odnosno PDV, da vas podsetim, 2011. godine je prihod od poreza na dobit bio veći od ovog vašeg projektovanog u 2015. godini, veći za nekih 12%. Podsećam vas, takođe, da je tada porez bio 18%, a sada je 20%. Takođe, prihod po osnovu dobiti preduzeća, isto tako je bio 10%, sada je 15%, a vaša projekcija je da će prihod budžeta biti manja. Znači, gospodine ministre, razumem ja vašu želju da vi nama prikažete u jednom opštem trendu da će se u Srbiji zahvaljujući budžetu bolje živeti, ali brojke ne govore u prilog toga. Brojke govore upravo suprotno. U Srbiji se ne dešava ono što mora da se dešava. U Srbiji se ne pretpostavlja da je privredna aktivnost ta koja treba da puni budžet, a ne akcize, carine, ne potrošnja na način da se ljudi oglobe kroz nove akcize na naftu, nove akcize na alkoholna pića. Uveli smo ove godine i akcizu na struju, smanjili plate, smanjili penzije i opet nemamo dovoljno u budžetu na način na koji vi to projektujete. Demokratska stranka smatra da je ovo jako loš budžet, bez ikakve želje da budemo lični. Zaista mislim da vi, gospodine ministre, to možete mnogo bolje. Ako vam kažem da imate 15 milijardi dinara na raspolaganju samo po osnovu ugovora o delu, siguran sam da u vašem kabinetu možda ima par ljudi koji to rade. Zapitajte se ko su 30 hiljada ljudi, ko su 30 hiljada ljudi koji mesečno, možda čak i 35 hiljada, ako je prosečna plata minimalna, ali ja ne verujem da ovi botovi koji rade, rade za prosečnu platu, ko su ti ljudi? Zbog čega tu niste tražili način da smanjite troškove, nego smanjujete troškove u izdacima za privredu, poljoprivredu, zdravstvo, Ministarstvo unutrašnjih poslova, Ministarstvo odbrane? Tamo gde najviše boli građane tu najviše smanjujete. To je za nas neprihvatljivo i mi to sigurno nećemo podržati. Ako dozvolite, ovde se često otvarala tema koliki je trošak Vlade AP Vojvodine po pitanju putovanja. Da li znate koliki je trošak ove Vlade po pitanju putovanja? Bezmalo pet milijardi dinara. Imam razumevanje za MUP, za Ministarstvo odbrane. Zbog čega? Zato što njihove aktivnosti u kopnenoj zoni bezbednosti se vode kao putovanja, ali nemam razumevanja kada se kaže da će Kancelarija za Kosovo potrošiti 8.000 evra mesečno. Koliko je to litara goriva? Pretpostavljam da ne putuju avionima na Kosovo. Koliko je to kilometara pređenih za taj novac? Hoćete li da čitam dalje? Avio-služba 15 miliona, sudovi, neću da pričam. Pa, 41 milion su sudovi, ako već pitate. Sudovi su u isto vreme dve milijarde 382 hiljade po osnovu ugovora o delu. Ja zaista ne znam. Gospodine Rističeviću, nemojte dobacivati, nema razloga. Ja govorim o tome da je smanjen budžet i za poljoprivredu. Verujem da ćete imati razumevanja po tom pitanju ako već ne razumete ove druge stvari. Gospodine ministre, ovaj budžet koji ste predložili treba već danas da dobije svoj rebalans. Ovaj budžet koji ste predložili je lošiji od budžeta iz prošle godine. Ovaj budžet koji ste predložili ni na koji način neće uspostaviti bolji, zdraviji, sigurniji, bezbedniji život građana Srbije. Ja vas molim da još jednom razmislite. Znam da imate većinu, da možete da izglasate da je zemlja četvrtasta, da je nose slonovi na leđima, možete da izglasate šta god, ali jednoga dana moraćete i vi da sednete sa sobom i da kažete – čekajte, kako sam mogao da planiram ovo, jer ovo je de fakto jedna smrtovnica privrede Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar.
Ja se ponovo divim kako uspevate da u jednu gotovo neprekinutu rečenicu stavite toliko kontroverznih stvari, koje jedino imaju smisla u vašoj potrebi da budete kritični. Sada ću vam odgovoriti po redu. Dileme koje vas brinu – kako je moguće da se istovremeno poboljšava trgovinski bilans, a pada PDV? Prvo, PDV ne pada. Pada ono što se zove domaći neto PDV, a domaći neto PDV je domaći bruto PDV minus povraćaji koji su 90% i izvoz. Prema tome, saberite te cifre. Raste izvoz, raste povraćaj. Takozvani neto domaći PDV pada sa 114,1, u 2014. godini na 96, u ovoj godini na 87. To je normalna tendencija kada raste izvoz. Ako treba, mi ćemo održati jedan seminar, pa ćemo vam objasniti za te cifre. One se svaki dan objavljuju. Drugo, PDV iz uvoza koji raste, ali manje nego izvoz raste, sa 295,5 na 316, na 339. Ja ne želim da vam držim lekcije, ali prvo pitajte, pa onda kritikujte. Ovo apsolutno niste u pravu. Drugo, što se tiče procene, šta vas brine? Brine vas 14 milijardi otpremnine kod plata. Skinite 14 milijardi na poziciji 411 i 412, je uključeno 14 milijardi otpremnina kod plata, koje se tako iskazuju u budžetu. Kada oduzmete 14 milijardi od 235,8 milijardi iz fonda plata, dobićete 221, što je za 11 milijardi manje od 232, što je više od 3% smanjenja fonda plata. Ponovo saberite to, pa ćete dobiti. Ovde niko ne laže. Sve su cifre saopštene. To što saopštavamo da će biti manji prihodi konzervativno na dobit pravnih lica, neće biti manji nego će biti minimalno veći nego ove godine, sa 57 na 58,3. Prihod na dohodak građana 44 na 45. Ukupan PDV 409 na 412, na 427. Gde vi tu vidite pad? Društveni proizvod raste, potrošnja će sledeće godine da počne da se povećava. Ne razumem odakle vama te cifre? To uopšte ne stoji. Vi ste dobili ovaj budžet. Ovaj budžet je bio ovde diskutovan u ovom parlamentu do šest ujutru prošlog decembra. Imate sve cifre. Uporedite, takođe, kao i mi. Imamo iste cifre i vi i ja. Ovo povećanje koje vi nazivate volšebnim, to su samo IPA fondovi ovde. Dobićete objašnjenje za svaku cifru. Iza svake cifre stoje dokumenti, stoji razrada, stoji sve. Šest milijardi, to je šest milijardi IPA fondova, koje aktiviranje očekujemo sledeće godine. Šta ste još rekli od stvari koje vam nisu jasne? Znači, rashodi za korišćenje roba i usluga, povećanje zato što očekujemo da će biti povećani troškovi. Ove godine su imali izuzetno smanjenje zato što su cene nafte i svih derivata bile niže. Prema tome, očekujemo te stvari. Što se tiče vaše primedbe na to koliko smo uzeli, pod znakom navoda, od dividendi, promena je zbog toga što smo u toku godine odlučili svesno da ćemo zbog efekata na budžet ići na kombinaciju akcize i povećanje cena struje. Po staroj računici smo očekivali veće, ako je bilo povećanje cena struje, vraćanje u budžet je bila stara kalkulacija, nova je nema potrebe da se vraća, pošto se preko akciza, pod znakom navoda, ostvaruje prihod u budžetu. Prema tome, ne znam koja vas cifra zbunjuje, ali je ovde sve krajnje transparentno i logično. Da vam kažem, vaša jezička figura da budžet nije loš, nego katastrofalan, pokazuje vašu potrebu da to u domenu neke literature razmatrate budžet, a ne u domenu cifara. Ovaj budžet ostaje u domenu 3% društvenog proizvoda, deficita centralne države, a u okviru koga ćemo pokriti sve troškove, jednokratne troškove. To se zove redefinisanje potrebnog broja zaposlenih na svim nivoima vlasti. Da, redefinisanje potrebnog broja zaposlenih. Na početku niste slušali, pa sada ponavljam. Na osnovu horizontalne i vertikalne funkcionalne analize ćemo odrediti sve od toga koje agencije, koje su napravljene od 2000. godine do danas, imaju potrebu da ostanu, koje su istrošile svoj korisni život, imaju potrebu da nestanu ili da budu inkorporisane u ministarstva, da pronađemo sve džepove neefikasnosti u svim mogućim upravama, agencijama, ministarstvima i da na osnovu toga vršimo tzv. racionalizaciju. Racionalizacija je termin koji se koristi odavno, a nama treba termin koji će obezbediti da država bude efikasna, da pruža iste ili bolje usluge uz manje troškove, da građani Srbije plaćaju manje za iste ili bolje usluge, a nije mesto gde se štiti zaposlenost u državi. To se radilo godinama, i vi, i ova vlast, i svaka druga vlast, zapošljavali ljude bez ikakve osnove. U pravu ste, ima previše zaposlenih, ali je mnogo gora struktura. Četrdeset posto zaposlenih u državnoj upravi se bavi administrativnim poslovima ili internim uslugama, popravljaju liftove, umesto da proizvode usluge za građane Srbije. Prema tome, ja očekujem da će tzv. racionalizacija ili preispitivanje strukture zaposlenih u svim ovim ministarstvima, upravama i agencijama proizvesti takvu strukturu koja će biti orijentisana da građani Srbije dobijaju usluge od bezbednosti i odbrane, gde ste vi bili ministar, do obrazovanja, zdravstva i svega ostalog. To je cilj. Nemojte da se pravite. Drugo pitanje, jako važno, vi ovde inputirate jednu stvar koja je očigledno zlonamerna. Sada više nemate osnovu da kažete da nećemo ostvariti fiskalne rezultate, pošto ih ostvarujemo. Sada kažete – gde su rezultati? Rezultati su već tu, a biće još veći svakim korakom, svakim danom, svakim mesecom. Ako smo uspeli da preokrenemo sa minus jedan na minus 0,5, na nula, na plus 0,5, na plus 0,75 rast društvenog proizvoda u uslovima najteže fiskalne konsolidacije, onda ćemo to sigurno nastaviti sledeće godine gde planiramo povećanje od samo 0,25% i onda ćemo sigurno uspeti da dođemo do ravnotežne stope rasta od preko 3,5% koje će nas voditi konvergenciji sa Evropom i svim ostalim zemljama sa kojima želimo da budemo uporedivi. Što se tiče toga da li građani bolje žive, građani bolje žive samim tim što smo u uslovima krize i svih ostalih šokova i poteškoća uspeli da sačuvamo ovo, da kompenziramo na nivou agregatne tražnje potpuni pad dohodaka u javnom sektoru, potpuno je kompenziran i da nastavljamo da rastemo. Investicija ima više nego pre. Kompletan taj deficit na koji se vi pozivate je finansiran kvalitetnim, direktnim ulaganjima. Prema tome, imamo situaciju u kojoj se ne zadužujemo da bismo finansirali spoljno-trgovinski deficit. Imamo situaciju u kojima je deficit budžeta, i fiskalni deficit i deficit opšte države, ostvaruje uštede od 600, 700 miliona evra i time smanjuje potrebu za onim zaduživanjem koje smo inače projektovali kada smo ovde bili sa vama u parlamentu prošlog decembra. Setite se, 191 milijarda, a ostvarićemo 121 sa svim ovim otplatama starih dugova koje nismo mi napravili, nego smo ih zatekli. Prema tome, molim vas da u svojim izlaganjima poštujete činjenice i da u ovom budžetu postoje problemi. Problemi su da li ćemo ostvariti ove reforme u javnom sektoru. Problemi su da li ćemo uspeti da sprovedemo. Problemi su da li ćemo uspeti da preorijentišemo subvencije poljoprivredi, da nam daju rast produktivnosti, a ne samo socijalu u poljoprivredi. Problemi su da li ćemo uspeti da napravimo sve ono što smo planirali sa javnim preduzećima, sa preduzećima u Agenciji za privatizaciju itd. To su veliki rizici, to su veliki otpori. Ljudi gube posao i tu su socijalni interesi, kratkoročna percepcija socijalnih interesa nije u skladu sa dugoročnom intencijom države da ozdravimo ovu privredu i konačno izađemo iz ovog puta, kroz ovaj šaš tranzicije. To treba da bude kraj jednom i za svagda. Nemojte molim vas da sejete defetizam da treba odustajati, pošto vaša poruka da može bez ovoga je potpuno bez osnova. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima ministar Zlatibor Lončar.
Poštovani predsedavajući, narodni poslanici, ja moram sa vama da se složim da je zdravstvo izuzetno bitno i izuzetno osetljivo. Meni je samo žao što ranije, dok ste bili u prilici, niste to isto pričali i poveli računa o zdravstvu, ali nema veze. Što se tiče otpuštanja u zdravstvu, u zdravstvu se neće otpustiti ni jedan lekar, ni jedna medicinska sestra. Oni se zapošljavaju, zapošljavaju se svakog meseca i dalje će se zapošljavati. To je zbog građana koji treba da znaju. U zdravstvu smo nasledili 24% nemedicinskog osoblja. Normativi u Evropi i svetu su maksimum 10% nemedicinskog osoblja. Nadam se da se slažete da sa toliko nemedicinskog osoblja ne možemo da dođemo do zdravstva kakvo nama treba i kakvom težimo. To je jednostavno nemoguće. Prema tome, nema otpuštanja lekara i medicinskih sestara. Oni se zapošljavaju, samo nemedicinskog osoblje. Ima ga 24%, a normalno je da ga bude 10%. Moramo da napravimo osnov, da prekinemo sa tom praksom, kako bi mogli da imamo više lekara, medicinskog osoblja, da oni imaju bolje uslove za rad i vremenom da imaju veće plate, jer se slažete da zaslužuju veće plate. Druga stvar, vezano za budžet, ne znam kako ste pogledali, budžet je za 1,2 milijarde veći nego prethodne godine. Strategija ove Vlade je da sve što uštedimo, sve što dobijemo da se uloži u zdravstvo. Još jednom mi je žao što ranije niste. Koliko znam, i vi ste imali ideu da se kupi gama nož …
Sajber nož.
Sajber nož. O.K. Reći ću vam i za Sajber nož i zašto nije uzet Sajber nož. Niste uzeli Gama nož, a pregovarali ste za Sajber nož. Da ne pričamo o cenama, bilo je sedam, 12 i ostalo. Nema veze, to kažu proizvođači. Što se tiče Gama noža, proračun da imamo toliko pacijenata za Gama nož da možemo da ga isplatimo u dve, tri do pet godina. Po broju pacijenata za Sajber nož ne bi mogli da ga isplatimo preko 10 godina. To je razlog zašto smo uzeli Gama nož. Uzeli smo da za nešto više od tri miliona, najjeftinije u Evropi i svetu. Do danas 54 pacijenta je bilo na tom Gama nožu. Imamo listu čekanja iz inostranstva, od ponedeljka će početi ljudi iz inostranstva da idu na to. Iz tog budžeta od prošle godine koji je bio manji uspeli smo da uzmemo Gama nož, četiri akceleratora za zračenje, slažete se kolika je lista čekanja nasleđena, i izdvojili novac da okrečimo sve domove zdravlja i sve bolnice. U petak se potpisuju ugovori, a u ponedeljak kreću radovi na svim bolnicama i na svim domovima zdravlja. Nisu oronuli za godinu dana, znate i sami da je to mnogo ranije. Prema tome, ja bih vas zamolio, ako imate dobru nameru prema zdravstvu, zdravstvo nije dnevno politička tema, osetljiva je, izuzetno osetljiva tema, slažemo se, imali ste šansu. Nema nikakvih problema, ali nemojte samo da, nije narod taj koga treba da zbunjujemo da ga plašimo da će, ne otpuštaju se lekari, ne otpušta se medicinsko osoblje. Da vas podsetim šta je urađeno sa stomatolozima, šta je urađeno sa svim ostalim stvarima 2006. godine i ostalo što i dan danas, znate i sami, imamo problem da završimo sa tom pričom. Recite slobodno, ako ima neki problem u zdravstvu, ako imate dok sam ja tu neku aferu, bilo šta, da imamo neku cenu da je plaćeno više nego bilo gde u Evropi, da ne pomeramo, da ne idemo napred, da uradimo za ono koliko ulažemo, nađite u regionu da neko manje ulaže da više ima u zdravstvu, nego mi ovde. Neka susedna zemlja ulaže hiljadu evra, mi ulažemo 260. Za hiljadu evra imaju samo obavezno osiguranje. A da naši građani znaju za 260 evra ovde imate komplet besplatno zdravstveno osiguranje. Eto, to su činjenice. Još jednom vas molim, za zdravstvo nema sujete, nema ničega, ovo je zajednička stvar. Sve što se upropasti u zdravstvu sada, trebaće nam mnogo, mnogo vremena da se ispravi. Nije to zbog nas, to je zbog naše dece, ne trebamo to da im ostavimo. Nemojte u zdravstvu dnevno političku. Nema razloga. Sve što imate pametno, sve što imate nema nikakvih problema. Samo da ne prenosimo paniku i strah građanima. Eto, ja bih vas to zamolio. Hvala vam.
Hvala. Ministar Stefanović. Izvolite.
Moram da kažem da je MUP uspelo da nabavi nove uniforme za sve pripadnike policije. Novih uniformi će biti i naredne godine. Naredne godine ćemo uspeti nabavimo jedan deo patrolnih vozila, isto posle nekog vremena. I zahvaljujući Vladi Republike Srbije uspeli smo da pokrenemo jedan proces modernizacije i ratne tehnike i opreme u MUP, pre svega oklopnih vozila koje koriste pripadnici policije u kopnenoj zoni bezbednosti gde ćemo u saradnji sa SDPR uspeti da napravimo jedan značajan, značajan pomak. Takođe, imamo zahvaljujući dobrom planiranju, uštedama i svemu što smo postigli, mi ćemo do kraja godine završiti isplatu dve milijarde dinara, 520 miliona je već isplaćeno, dve milijarde dinara svim pripadnicima ministarstvima kojima se duguju putni troškovi unazad nekoliko godina i 1. januara 2016. godine MUP nikome neće dugovati ni jedan dinar, što je prvi put posle mnogo godina da smo uspeli da naš balans dovedemo do nule. Apsolutno posvećeni prateći kurs Vlade, pošto lako je samo reći – dajte, lako je reći samo – nama treba, treba prepoznati momenat da kada, se svi odriču da to mora da radi ministarstvo, ali ne na uštrb građana Srbije, jer smo mi uspeli da postignemo rezultate i u smanjenju opšteg kriminaliteta i u zaplenama droge i u svemu onom što je važno za ministarstvo i za građane, uspeli smo da napravimo rezultate koji su bolji, a da smo pri tome nominalno budžet za 2016. godinu smanjili za 2,2 milijarde dinara. Što se tiče kolega, pošto hoću da kažem nekoliko rečenica što se tiče Ministarstva odbrane, za Ministarstvo odbrane je u narednoj godini planirano u budžetu više novca za kapitalna ulaganja nego što je bilo u prethodnoj godini, za 800 miliona dinara više i mogu da kažem i vidim da je ogroman napredak i da su ozbiljan napredak uradili ljudi iz Ministarstva odbrane i ljudi iz SDPR u smislu proizvodnje našeg domaćeg naoružanja, u smislu prodaje tog domaćeg naoružanja i da smo postali višestruko bolji nego što smo bili ikada ranije i u ukupnom obimu, ali i u perspektivama razvoja domaćeg oklopnog vozila „Lazar 2“, pa da li će biti „Lazar 2“ M i naravno sa haubicama „Nora“ koje se prodaju i svemu ostalom. Dakle, mislim da su ljudi iz SDPR pokazali izuzetan rad i trud na tome. Što se tiče MUP, mi hoćemo da radimo na poboljšanju, kao što to radimo, na poboljšanju strukture Ministarstva, odnosno da imamo više policajaca a manje državnih službenika, jer to su potrebe Republike Srbije i potrebe građana. I u prethodnoj godini smo radili na tome da se otvaraju nove policijske ispostave, da jačamo sastav na svim tim mestima i da stavljamo one ljude koji svojim radom, čestitošću i zalaganjem zaslužuju poverenje građana. Međutim, kada govorimo i o otpuštanju, kada govorimo o ljudima koji će napuštati ovog puta, da kažemo, javni sektor, čuli smo ovih dana nekakve komentare kako se tobože spremaju neka partijska otpuštanja, pa me interesuje – kako je moguće partijski otpustiti ako nije bilo partijskog zapošljavanja? Ako se u prethodnom periodu, a jeste se apsolutno partijski zapošljavalo, od 2008. do 2012. godine smo izgubili 400 hiljada radnih mesta u privredi, devastirali u to vreme vlast koju je predvodila DS, devastirala privredu, uništila je u potpunosti jer smo 2012. godinu dočekali sa budžetskim deficitom gotovo od 12%, u Gradu Beogradu je bio 20%, dočekali sa inflacijom koja je tokom te godine iznosila nešto malo više od 12%, da bismo danas imali inflaciju od 2%, da bismo danas imali budžetski deficit od 3%. Dakle, mi se trudimo da pokažemo koliko se ozbiljnim i predanim radom može napraviti, koliko se ozbiljnim radom i posvećenošću može napraviti ušteda koja će biti da taj novac bude uložen tamo gde je najpotrebnije, da taj novac ne bude na bazi neprestanog zaduživanja koje stalno ide u popunjavanje tog deficita, već da novac koji uzmemo investiramo u kapitalne investicije i vidite koliko više ima realizacije kapitalnih investicija, da ga uložimo tamo gde će se državi i njenim građanima najbrže vraćati. Ono što je dobro je svakako da sada najveći investitori nisu Šarić i Mišković, sada investitori dolaze iz inostranstva, osećaju stabilnost u ovoj zemlji. Znaju da ova vlast koja je pomerila Srbiju, značajno u svakom smislu, koja više ne dozvoljava da Srbija kao što je nekada bila visoko na lestvici korupcije, koja sada pokušava i uspeva i da smanji svoje dugove, ali da povećava svoj ugled u svetu. Zato investitori hoće da dođu i zato očekujemo i da će ova projekcija o kojoj je ministar Vujović pričao svakako biti realizovana, a mogu da vam kažem iz onog što sam pričao sa njim i onoga što smo čuli na sednicama Vlade da se radi o jednoj vrlo konzervativnoj proceni. Dakle, mi svakako očekujemo i bolje rezultate od onih koje je ministar izneo. U svakom slučaju što se tiče MUP trudićemo se da naši rezultati budu bolji, da efekti utrošenog novca budu još vidljiviji i da se i sa manje novca postignu bolji rezultati da se postigne da građani Srbije budu bezbedniji i sigurniji u narednoj i u svim narednim godinama.
Hvala. Reč ima ministar Vulin.
Sećam se kada smo raspravljali o budžetu za ovu godinu da smo slušali kako je to najgori budžet u istoriji koji će se raspasti, koji će biti jedno četiri rebalansa. Kao što vidite, ovaj budžet se pokazao kao izuzetno dobar i ovo je prva Vlada posle dugog niza godina koja nije morala da poseže za rebalansom i sprovela je čitavu budžetsku godinu, a to je uradila zato što je znala da planira, baš kao što zna da planira i ovaj budžet. Znate, kritikovati posledice sopstvene politike je u suštini pošteno, samo treba reći – to su posledice naše politike i problemi sa kojima se sada ova Vlada nosi su posledice politike bivšeg režima. Treba to reći i ne bi to bilo nepošteno priznati. Jednostavno je tako, a još bolje bi bilo čitati budžet baš onako kako je napisan i iz njega izvući jedine njene zaključke. Brojke ne lažu. Prava u oblasti socijalne zaštite su na nivou prošle godine. Identično u dinar oko 95 milijardi dinara su bila, 95 milijardi su sada. Nijedno jedino socijalno davanje nije umanjeno ni za jedan jedini dinar. Slobodno možemo da budemo ponosni na to jer smo jedina zemlja u Evropi koja u godini krize i štednje to nije uradila. Da vas podsetim, krize – to je ona razvojna šansa, kako su govorili svojevremeno predstavnici bivšeg režima, e u toj krizi i u toj godini krize mi nismo smanjili ni jedan jedini dinar socijalna davanja, 95 milijardi je bilo i 95 milijardi je sada. Kada se govori da su ovo najveća ulaganja u istoriji socijalne zaštite, ovde u parlamentu imate nekoliko ljudi koji pre nego što su postali poslanici su se bavili ili se još uvek bave socijalnom zaštitom, pa možete razgovarati sa njima. To su ljudi iz struke. Nikada država nije toliko ulagala. Da vam dam samo primer iz neposredne prošlosti. Dakle, 2012. i 2013. godine država Srbija je odvojila 414 miliona dinara za ulaganje u socijalnu zaštitu, a 2014. i 2015. godine 717 miliona dinara je uloženo u socijalnu zaštitu. Dakle, ne da se nije smanjilo, nego se značajno povećalo. Takođe, bilo bi isto veoma dobro čitati i govoriti ono što govorite vrlo precizno. Znači, 16 milijardi nije bilo ni na kakvoj Nacionalnoj službi za zapošljavanje, 16 milijardi je tranzicioni fond koji je išao za otpremnine zaposlenih u preduzećima, u uništenim i upropaštenim preduzećima u proteklih 12 godina. Preduzećima koja su veštački održavana, preduzećima koja su pravljena kao nekakva strateška preduzeća samo da bi se kupovali izbori, pa se uspelo u međuvremenu da kupe jedino dugove za pet milijardi evra koje mi ovde svi zajedno otplaćujemo. Dakle, to je 16 milijardi dinara. Nije umanjen ni jedan dinar za aktivne mere zapošljavanja preko Nacionalne službe zapošljavanja. Prošle godine je bilo 2,8 milijardi i još 500 miliona dinara za zapošljavanje osoba sa invaliditetom, a ove godine 2,8 milijardi i 550 miliona dinara za zapošljavanje osoba sa invaliditetom. Dakle, čak i malo povećanje. Ovo je tranzicioni fond. Iz tranzicionog fonda od 16 milijardi dinara potrošeno je 9,4 milijarde dinara za otpremnine svih koji su zatražili otpremnine u skladu sa zakonom i dobili su otpremnine, a ono što nije potrošeno prenosi se u iduću godinu, u skladu sa brojem radnika u preduzećima u kojima privatizacija još uvek nije završena. Dakle, treba samo čitati i prihvatiti da je to tako. Žao mi je što je dobra vest uvek loša vest za neke predstavnike bivšeg režima. Po istoj metodologiji, 2009. i 2015. godine, po istoj metodologiju koju sprovodi Republički zavod za statistiku, a zove se Anketa o radnoj snazi, 2012. godine, kada smo preuzeli odgovornost za upravljanje ovom državom, nezaposlenost je bila 25,2%, a danas je 16,7% procenata. Žao mi je što neki predstavnici bivšeg režima ne mogu da prihvate da ista metodologija koja je važila u vreme kada su oni vladali ovom zemljom važi i sada, i da isti podaci koji su dati tada važe i sada. Nezaposlenost jeste smanjena. Ja ne razumem, možete da nas kritikujete da nije dovoljno, i odmah ću se složiti sa vama, apsolutno nije dovoljno, ali da ne priznajete činjenice, to ne mogu da razumem. Ne mogu da razumem da pošto volite da se srećete sa predstavnicima međunarodne zajednice, što je odlično, ali ne mogu da razumem zašto im ne kažete u lice da su oni svi lažovi i neznalice, jer to su ti predstavnici MMF, Svetske banke i svih relevantnih država ovog sveta koji dođu i pohvale Srbiju za pad nezaposlenosti. Samo im vi ne verujete. Recite im slobodno da su lažovi i neznalice. Kada se već srećete sa njima i volite da objašnjavate kako je ovo najgora od svih zemalja, dodajte i da su oni najgori od svih ljudi jer lažu zajedno sa nama da je nezaposlenost u Srbiji manja nego što je bila u vreme kada su vladali predstavnici bivšeg režima.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi. Izvolite?
Pravo na repliku. Pominjao me je ministar više puta, i jedan i drugi.
Koji? Moram da znam koji ministar.
Gospodin Lončar je pominjao DS, a gospodin Vujović je čak rekao da me razume.
Dobro. Dve minute, izvolite.
Nećete se ljutiti, ministre Vulin i ministre Stefanović, što sa vama neću da polemišem, ovo su ozbiljne teme i ja hoću da pričam o ozbiljnim stvarima. Ovo što vi pričate naprosto i Fiskalni savet demantuje. Gospodine Lončar, da ja nisam radio ništa u sistemu zdravstvene zaštite, ne biste vi na VMA operisali civila sa lekarima koje ste doveli da operišu na VMA. Vi ste bili tamo i vi to znate odlično. Znam i ja odlično i svi znaju o čemu se radi. Dakle, ako hoćete da ukrstimo koplja po tom pitanju, vrlo rado, da vidimo šta ste vi uradili i šta je urađeno u sistemu vojnog zdravstva u tih pet godina koliko sam ja bio, da podvučemo crtu i da vidimo. Znači, gospodine Lončar, Fond za zdravstveno osiguranje sa 33 milijarde na 28 milijardi. Pet milijardi dinara manje! Pričate nam o Ministarstvu zdravlja za 1,2, a gde vam je 3,8? Znači, ja ovde zastupam interese ljudi koji su bolesni i imaju problem, a vi mi u isto vreme govorite o tome kako imate više nego što imate. Znači, ja sam na vašoj strani, jer ministar finansija treba da vam da više. To je ideja. Gospodine ministre Vujoviću, ja vam ovo govorim iz ugla običnog sitnog građanina koji je dobio povećanje penzija od tri dinara dnevno. Razumem da vi to ne razumete i da je to vama mnogo daleko, ali to je tako. Niste mi objasnili zašto je smanjen transfer za RFZO. Zašto je manje novca za zapošljavanje? Zašto je manje novca poljoprivredi? Ne postoji važnija stvar u Srbiji od poljoprivrede. Evo, ministarka je prisutna. Gospođo ministarka, ne postoji, morali ste da tražite više. Mi ćemo dati amandman da dobijete više.
Znate li da morate meni da se obraćate? Meni morate da se obraćate, ja sam prisutna.
Smanjeno za policiju, smanjeno za vojsku. U isto vreme govorite kako ne razumemo cifre. Ja sam matematičar, gospodine ministre. Matematika i ekonomija se razlikuju u tome što je matematika… [[isključen mikrofon]]
Prošlo vam je vreme, zahvaljujem. Repliku ste tražili.
Mogu još da koristim od vremena…
Ne možete, jako mi je žao, prošlo je dve minute. Sa žaljenjem, volim da vas slušam svakako, ali još više odgovore. Izvolite, ministre.
Samo da ostane zbog svih. Znači, u odnosu na ono koliko je ove godine potrošeno u Republičkom fondu zdravstvenog osiguranja, za iduću godinu ide više. (Dragan Šutanovac, s mesta: Kako?) Lepo. Možemo posle da sednemo, daću vam sve, pa ćete videti. Znači, transfer je veći nego što je potrošeno u ovoj godini. (Dragan Šutanovac, s mesta: Suficit RFZO.)
Nema dobacivanja. Takođe, ministre, nemojte da se obraćate nikome lično.
Znači, dobija više. Dobićete sve to. Druga stvar, za razliku od vas, ja ne pravim razliku između VMA, Kliničkog centra ili neke druge bolnice. Meni su svi građani Srbije isti, da li su vojni osiguranici, da li su civilni itd. Uvek ću se truditi da taj sistem funkcioniše zajedno, da to bude jedan tim, jer jedino tako možemo da radimo, a neću da pravim rivalitet između njih i da oni budu jedna priča, a ovi druga priča. Znači, uvek ću pokušati da ih udružim, da dobijemo maksimalan rezultat. To je moj cilj. (Dragan Šutanovac, s mesta: Niste me razumeli.) Razumeo sam vas ja dobro, ali ja vam kažem da ću uvek kombinovati jedne i druge, jer to je za mene isti sistem.
Reč ima ministar Stefanović. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pogrešno sam shvaćen.) Nemojte molim vas praviti cirkus. Sedite, poslaniče, neki red mora biti. Sve vas razumem, ali na silu ništa. Moram da dam reč ministru Stefanoviću, repliku, koliko sam razumela. Izvolite.
Naravno da nemamo o čemu da se raspravljamo. O činjenicama koje smo izneli nema rasprave i nema šta ni da se kaže na to kad je sve tako. Druga stvar, za vojsku i policiju će biti izdvajano više novca za one delove koji su u sistemu najvažniji. Za nabavku nove opreme, naoružanja, razvoj, karijerni razvoj i ono sve što je, nažalost, nedostajalo u nekom prethodnom periodu. Za vojsku, kažem, u narednoj godini za kapitalna izdvajanja imamo preko 800 miliona dinara više nego u prethodnoj godini, što je jedno od retkih ministarstava koje je uspelo da pored mera konsolidacije uspe da dobije tako značajno povećanje. Što se penzionera tiče, treba podsetiti, pošto se to često poteže, da 61% penzionera u ovoj zemlji nije doživeo bilo kakvo smanjenje kad su smanjivane penzije. Dakle, 61% penzionera nije doživeo umanjenje ni za dinar, sa najmanjim penzijama. Povećanjem penzija ti ljudi su dobili više nego što su imali ranije. Znači, za te ljude je izdvojeno više nego što su imali ranije i to je trend kojim uspevamo da pored svega ozbiljnom politikom, ozbiljnim zalaganjem u ekonomiji povećamo penzije, da se trudimo da ljudi imaju više nego što su imali ranije i 61% penzionera ima više nego što je imao ikada pre toga. Trudimo se da pokažemo da smo odgovorni prema ovoj najvrednijoj kategoriji našeg stanovništva koji su i zaslužni za ono što imamo danas. Dakle, na ozbiljan i odgovoran način, tako se radi, tako se povećavaju penzije, tako na taj ozbiljan i odgovoran način, a ne neodgovornom politikom da Vlada donese odluku, pa da li ćemo imati novca u budžetu ili nećemo, to nije važno, zadužićemo se, pa će penzije da kasne. One sada ne kasne ni dinara, već 61% penzionera kojima ništa nije uzeto sada ima više nego ranije i gledaćemo da u narednim godinama bude još više. To je važno za ovu zemlju.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku. Izvolite.
Gospođo predsednice, mislim da ste prekršili Poslovnik, član 104. st. 1. i 2, jer mislim da malopre niko ni od narodnih poslanika, a niko ni od ministara u Vladi Republike Srbije nije na loš način pomenuo ni poslaničku grupu DS, ni Dragana Šutanovca lično. Ja bih vas samo zamolio da se ova sednica ne pretvori u onaj film „Dani mrmota“. Znate, kada su isti ljudi, isti politički akteri, i prošle godine, pre godinu dana, ovde najavljivali razne katastrofične mere, bar kada je reč o budžetu za 2015. godinu, kada je gospodin Stefanović rekao da je ovo potpuno nerealno predviđanje, po njihovom mišljenju, pa je gospođa Čomić, onako pretećim glasom rekla – doći ćete vi, Vujoviću, za rebalans, još u martu mesecu. Sada istim tim vokabularom pokušavaju da nas zaplaše, ne nas, da zaplaše građane Republike Srbije. Zbog toga vas molim i jedinu stvar koju verujem, a to je da je za DS bitna poljoprivreda jer, znate, kada neko ima pašnjak na Vračaru, onda naravno da se bori za poljoprivredu, ali vas molim da ovu sednicu uvedete u normalne tokove i u normalnu komunikaciju.
Hvala. Hoćete da glasamo o članu 104. Mislila sam da je dobro da dam da se rastumači. Da. Hvala. Izvolite, Poslovnik.
Gospođo predsednice, ja reklamiram takođe član 104, ali stav 2, u kome se kaže – ako narodni poslanik u svom izlaganju…
Ali, poslanik je prethodno iskoristio pravo 104, bez stava, znači, na čitav član. Morate biti inovativni i nešto drugo citirati. Zaista, takav je Poslovnik, sada ću ga ja prekršiti svesno ako opet budem blagonaklona prema vama, a nisam. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pa, dobro, može i 103, zloupotreba.) Nešto drugo, ali sedite dok se ne setite. (Dragan Šutanovac, s mesta: Ne, ne, setio sam se.) Hvala. Dotle će govoriti Riza Halimi. Izvolite, Riza Halimi. (Dragan Šutanovac, s mesta: Šta je ovo?) Ne, nemojte vršiti opstrukciju, nije interesantno. Na viku ne reagujem. Riza Halimi, molim vas, ispašće da vas sprečavam da govorite. (Dragan Šutanovac, s mesta: Šta je ovo?) Sedite. Biće povreda Poslovnika, kada smislite. Mir u sali. Riza Halimi, budite glasni jer inače ne možemo ništa da postignemo. Hvala. Prijavite se ponovo, znam da su vas zbunili vikom. Izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici i ministri, uključiću se u ovu raspravu o predlozima važnih zakona, za koje se nadam da će doprineti da se konačno izlazi iz ove dugogodišnje krize, da će se konačno živeti bolje, da će se stvoriti normalniji uslovi za rad, za život za sve naše građane. Ovde i pre ove rasprave i danas se govori o toj razvojnoj komponenti, o razvojnom budžetu i o smanjenju stope nezaposlenosti. To je dobra stvar, ako je stvarno ta situacija u određenim delovima društva i države. Međutim, to se još uvek apsolutno ne oseća verovatno u svim najnerazvijenim opštinama, a s pouzdanošću govorim da se apsolutno ne oseća u Preševu, Bujanovcu i Medveđi, jer stopa nezaposlenosti tamo unazad koliko godina raste rapidno. Ona je ne 70, već 80%, enormno visoka. Vi pogledajte kad tu neko može nešto da radi. Samo u nekim vanrednim situacijama, kao što je sada ova situacija sa velikim, enormnim brojem izbeglica iz Sirije, Iraka, Avganistana ili nekim ranijim vremenima međunarodnog embarga, kada se takođe nafta ovamo ilegalno prenosila iz Makedonije i kao susedne pogranične opštine su bile aktuelne kao što su i sada. Ali, nažalost, nema nekog poboljšanja u nekim normalnim, redovnim delatnostima, akcijama koje treba vlade da preduzimaju, država da preduzima, državne institucije da preduzimaju. Da vidimo, u obrazloženju budžeta u poziciji za Koordinaciono telo navodi se, kaže – budući da se radi o opštinama koje su strateški važne za Republiku Srbiju, službeno koordinaciono telo, u saradnji sa drugim državnim organima, realizuje programe, projekte, sa ciljem sveukupnog razvoja ovih opština. E, sad, čas to se to u javnosti čuje od zvaničnika i ovde u parlamentu smo imali prilike da čujemo, ali i od zvaničnika Vlade, predsednika Koordinacionog tela, da se za ove opštine obezbeđuju ekstra posebna sredstva za njihov razvoj. Sada postavljam pitanje – gde su efekti tih ekstra sredstava koja se za ove opštine navodno odvajaju? Zašto nema analiza? Ja ih tražim već deset godina. Samo jedanput u godišnjici formiranja Koordinacionog tela 2002. godine je toga bilo. Više nema, jer čitavo to Koordinaciono telo se pretvorilo u jednog čoveka, u predsednika Koordinacionog tela, koji radi bez ikakvih operativnih ili bilo kojih programa, da ne govorimo o srednjoročnim i dugoročnim, nego ni godišnjim operativnim planovima i programima. U toj situaciji apsolutno nema ni odgovornosti, mi ne znamo na čemu smo. Ako se daju ekstra sredstva, kako to da se ne analizira gde su efekti, šta se postizalo, da li se, ako se daju subvencije za privatne firme, koliko je onda od tih sredstava povećan broj zaposlenih, koji su efekti eventualno bili u drugim društvenim delatnostima? Toga nema. Sada, hajde pogledajte malo ozbiljnije tu situaciju, da svaki put kada se jave predstavnici opština da konkurišu za subvencije ili na bilo koji tender za sredstva koja određena ministarstva daju opštinama za razvoj, obično dobijaju odgovor – vi imate Koordinaciono telo. Znači, glatko budu odbijeni. Ali, još je opasnije što u ovih 15-16 godina postojanja Koordinacionog tela osnovni cilj nije ostvaren - da se pojačaju kapaciteti ovih opština, da jednostavno budu samoodrživi, da oni budu sposobni, kao druge opštine, da konkurišu, a ja to dobro znam, iz susedne opštine preko IPA fondova godišnje do osam miliona evra investicija ostvaruju. A mi govorimo o ekstra sredstvima od negde 120-130 miliona koja od Koordinacionog tela dobijaju Preševo, Bujanovac, Medveđa, nekih 50-60. To vreme govori da su ekstra sredstva. Zapravo, to su sredstva koja bi oni trebalo još više da dobijaju, da su konkurisali u svim ministarstvima, u svim razvojnim fondovima i u svim fondovima koji dodeljuju subvencije, a toga nema, nažalost. Sada mislim da bi tu stvarno trebalo, ako su ovo strateški važne opštine za ovu državu, ali ako su za narod važne, a ne samo za njihove pozicije i položaje, ili da je samo strateški položaj važan a ne i zbog naroda koji tu i živi, ja bih očekivao da bude, mi ipak imamo ozbiljniji pristup. Da nemamo ovu situaciju, ovde govorite, u ovom obrazloženju, o tome da je, kaže, ceo program se svodi na pravni osnov, Uredba o osnivanju službe Koordinacionog tela, a nigde se ne pozivate na Odluku od 2009. godine Vlade Republike Srbije o uređenju Koordinacionog tela Vlade Republike Srbije za opštine Preševo, Bujanovac i Medveđa, gde je predviđeno šest koordinacionih grupa, pa i za privredu i za obrazovanje i za sve druge važne životne oblasti, a da one do sada u ovih nekoliko godina uopšte nisu konstituisane, ne postoje. Celo Koordinaciono telo se svodi na jednog čoveka. Mi čitavo vreme opet smo navalili, pretvorili ste to Koordinaciono telo u jedan medijski propagandni centar i, po meni, time se samo stvaraju Potemkinova sela, stvara se fama da tamo ide med i mleko, da država radi ogromne stvari, a kada pogledaš konkretno, situacija je sve lošija i lošija. Stopa nezaposlenosti raste, opština Preševo je negde sa šest puta nižim narodnim dohotkom od odgovarajućeg državnog proseka. Tu su i ovde druge opštine. Tako da oko ove tema mislim da je ovo dovoljno, ali bih nastavio oko pozicija za nacionalne savete koji su ostali na toj razini gde su i do sada bili. Ako se doda i budžetski fond za nacionalne manjine od 1.800.000 dinara ostaje još uvek u nivou simbolike. Još 2002. godine Zakon o zaštiti prava manjina je predvideo ovaj fond. Pre nekih sedam, osam godina po prvi put ušao u poziciju budžeta, ali da li je to pozicija od 1.800.000 dinara koje bi trebalo omogućiti nacionalnim manjinama da se razvijaju, da budu delotvorne, da im se obezbedi delotvorno učešće u društvenom javnom životu, verovatno nije. Svaki ozbiljan čovek može reći da za sve manjine u Srbiji 25 do 30% stanovništvaove države, sa 1.800.000 dinara, pa imaš taj budžet s kojim ćeš nešto da radiš. To je smešno. Tako da mislim, ova priča oko Nacionalnog saveta Albanaca, to je prava bruka. Tu se država obrukala, 30% smanjenja od 13 godine od nekih 18.000.000, neki 12.000.000, 13.000.000 dinara kada se sveo nacionalni savet Albanaca i šta da radi on sa tih 13.000.000 dinara? Obrazovanje, kultura, informisanje i sve druge važne delatnosti koje zakon predvideo nacionalnim savet ima, a Albanci nemaju baš ni jednu drugu instituciju, što imaju nacionalne manjine u Vojvodini, pa imaju i druge izvore. Imaju izvore i od tog međuniova iz budžeta Vojvodine, a ovo se svodi sa svega tih 13-ak miliona dinara koje su 30% smanjeni, jer država izbrojala da nije bilo 62.000 Albanaca nego je bilo 5.800, što je bilo smešno. Sada se svelo da je došlo do smanjenja od nekih 62.000 na 52.000, nije malo ni tih 10.000. Treba analiza zašto je došlo do tog smanjenja i to ozbiljna, ali odkud je ta bila ideja i pored toga što je postojao, svake godine Zavod za statistiku radi procenu za svaku opštinu, za vitalne događaje stanovništva. Zašto od 13. pa sve do danas nije procena Zavoda za statistiku primenjena u praksi? Zašto smo mi morali umesto sa 29 predstavnika da ulazimo na izbore za Nacionalni savet samo sa 15, što je minimum, jel je država tretirala Albance samo sa 5.800. Gde je isparilo onih otprilike 57-58.000? Niko nije postavljao uopšte tu temu ili davao odgovore. Još dalje se, isto sa tim parametrima operiše. Mi smo izgubili i osnovni sud i tužilaštvo 2013. godine, jel sam ja ovde direktno dobio odgovor – otkud pravo opština sa 3.000 stanovnika da ima osnovni sud, a Preševo je imalo 35.000. Sada se ispostavilo da je negde 29-30.000, a ne 3.000 sa kojim se i zvanično operisalo te godine, kada je došlo do velike redukcije u sudstvu. Na ovu temu bih još dodao IPA fondove, famozne. Otići ću, ne znam kad će ovi izbori biti, a neću biti, verovatno nakon osam-devet godina član ovog parlamenta, a da još uvek ne saznam zašto ova država samo sa Makedonijom nema prekograničnu saradnju. Ne postoje IPA fondovi i mi tamo uopšte i ne koristimo te IPA fondove. Pozicija Preševa i Bujanovca je devastirana, kad se raspala kad se raspala bivša savezna država, jer je pogranično područje čim se došlo do novog stvaranja i tih situacija, do podele koje su nastale od 1992. godine na ovamo, mi smo imali tu veštačku, veštački su prekinute veze sa oblastima u Makedonije, posle toga i sa Kosovom i bez te neke saradnje, ne može situacija da se normalizuje. Mi sa Makedonijom nakon sedam godina još uvek nemamo takve mogućnosti. Još na ovom delu Zakona o javnim servisima. Ovde opet sve ministre informisanja, od 2007. godine pitam – zašto ni jedan minut RTS nema na albanskom jeziku i nema odgovora? Šta sada? Građani bi trebalo da plaćaju da li 500 dinara ili će biti manje, na osnovu ove odluke koja će se doneti ovom izmenom Zakona o javnim servisima. Ali, opet postavljam pitanje – da li je moralo da plaćaju taksu a da nemaju niz ovih godina ni minut proizvodnje, da li su to vesti, da li su to kulturne emisije, informativne, koje prirode a da nemaju na svom jeziku ni jedan minut. I, da dodam, Preševo ne može da prati ovaj prenos danas, jer RTS nema predajnik, nema pojačivač za tu opštinu. Sada zavisi da li će kablovska televizija da prenosi RTS 2. Onda zašto građani da plaćaju, ja postavljam pitanje? Kome da plaćaju? Ovde ima niz ozbiljnih stvari koje iziskuju ozbiljnu pažnju, nemojte sa ovim političkim igrama koje se trenutno vode preko predsednika koordinacionog tela, to je pogubno za državne interese i za interese građana na tom području. Hvala vam.
Hvala. Imam dva odgovora, samo malo strpljenja, moram da dam reč Aleksandri Jerkov po Poslovniku i onda dajem reč ministru.
Zahvaljujem predsednice, samo ja sam se javila po Poslovniku kada je trebalo da se javim, a vi mi niste dali reč kada je trebalo da mi date.
Nekako mi je nepristojno da prekinem poslanika Rizu Halimija, ali izvinjavam se.
Ne, to je bilo pre nego što ste mu dali reč, no nije važno.
Da, nije mi teško da se izvinem.
Nije bitno, u nekoliko navrata ste prekršili član 103. Poslovnika. Najpre ste gospodinu Zoranu Babiću dozvolili da replicira umesto da obrazlaže o čemu mu se čini da je načinjena povreda. Zatim, meni niste dali reč odmah kada sam zatražila i na kraju ste pogrešno i protivno onome što piše u Poslovniku narodnom poslaniku Draganu Šutanovcu odgovorili zbog čega smatrate da nema pravo da ukaže. Naime, pročitaću stav 2. člana 103 – Narodni poslanik ne može da ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine na koju je već ukazano. Molim da mi kažete gde u Poslovniku piše da ne može da se ukaže na povredu istog člana Poslovnika? Ja sad ne znam više kojim rečima da kažem, sednica teče u nekakvom realnom vremenu i u tom realnom vremenu je moguće da vi načinite više povreda Poslovnika i da prekršite isti član Poslovnika. Nigde u Poslovniku ne piše da se ne može ukazati predsedniku na povredu istog člana Poslovnika, nego na istu povredu Poslovnika na koji je već neki narodni poslanik ukazao. Inače, sam se kao narodna poslanica obraćala narodnom poslaniku Martinoviću kao predsedniku nadležnog odbora da nam da tumačenje ovog stava. Mislim da je to neobično važno za način na koji mi radimo. Ili da je važno da vi sada nama kažete da možemo da se organizujemo. Ako se odnosi na isti član recite nam koliko dugo ta zabrana traje, pet minuta, deset minuta, do kraja dana, nikada više, prosto da se dogovorimo da znamo kako radimo. Hvala vam.
Hvala vam. Posle ćemo o uputstvima oko toga, ali nemoguće mi je da povredim Poslovnik ćutanjem, a vrlo je jasno ovde rečeno da član 104. ako se neko pozvao na čitav član, pa dobro, ako vi to tvrdite, hoćemo li da glasamo o povredi. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Da.) Dobro, zahvaljujem. Imaju da odgovore poslaniku Rizi Halimiju Jadranka Joksimović, pa Kori Udovički. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo poslaniče Halimi, vrlo često ste postavljali pitanje o prekograničnoj saradnji sa Makedonijom i baš mi je drago da mogu da vas obradujem.Baš danas je poslato pismo koje sam inače ja inicirala za saradnju sa Makedonijom. Usaglašeno je i poslato Evropskoj komisiji. Predložili smo teritoriju sa naše strane Pčinjski, Jablanički i Niševski okrug i sa strane Makedonije, predložen je Skopski i Severoistočni region. Plan je bio da se to pismo uputi do kraja godine, da bismo mogli da dobijemo do aprila 2016. godine, komentare Evropske komisije, što će onda značiti da ćemo moći da uđemo u proceduru programiranja i konkurisanja za IPU 2016. Zato što IPA fondovi, meni je jasno da ne postoji dovoljno razumevanja oko predpristupnih fondova, moram da vam kažem da učestvujemo u programima od 2007. godine, pa je pitanje za neke druge, zašto nisu radili dovoljno na vidljivosti IPA programa i prekogranične saradnje i otud to nerazumevanje, ali svi fondovi iz IPE se ugovaraju godinu kasnije. Dakle, sve ono što smo ugovorili do 2016. imamo šanse da koristimo, jer će od 2017. krenuti zapravo, korišćenje tog novca. Danas je poslato pismo sticajem okolnosti. Rešićemo i taj problem. Mislim da je to važno. Vi treba da znate da je to inače jedan veoma važan posao u kojem mi treba da identifikujemo i napravimo upitnik koji šaljemo Makedoniji, gde pozivamo od ministarstava do privrednih komora, udruženja, opština, nevladinog sektora, dakle, sve zainteresovane. To radi i druga strana. Onda moramo statističke upitnike za određeni deo teritorije koju smo definisali, a koju sam već pobrojala. To radimo i mi i oni. I treći deo jeste, lista strateških dokumenata koji će činiti osnovu za pripremu ovog programa. Nema razloga, verujte, ne postoji ni jedan, ne znam zašto insistirate na nekom posebnom političkom razlogu ili ne činjenju ili nepostojanju volje da se uradi ovaj program. Naprotiv, čak je to sa naše strane inicirano. Održano je nekoliko tehničkih sastanaka. Potpredsednik Makedonske vlade je zadužen za nacionalnu IPU, sa naše strane sam to ja, tako da nemate brige oko toga i verujem da je ovo poslednji put da ćete postaviti to pitanje, a ja vas pozivam da budete u toku i da pratite kako se sve to odvija. S druge strane, kad sam se već javila za reč, morala bih onda da kažem i nešto oko samog budžeta i oko nekih, čini mi se, stvari koje, vrlo kratko, stvari koje su pomenute i koje definišu ovaj budžet, čini mi se, na pogrešan način. Ako smo se fokusirali kao država, ne samo zbog evropskih integracija, ali je to važan deo, dakle ekonomske politike i dobrog ekonomskog upravljanja koji je jedan od kriterijuma za uspešan nastavak evropskih integracija. Ako smo se fokusirali dakle, na dobro upravljanje javnim finansijama, a to je suština tog novog ili dobrog upravljanja javnim finansijama koji se pominje kao jedan od kriterijuma i proširenjai uopšte kandidata za članstvo, onda mislim da ovaj budžet savršeno dobro pokazuje i reflektuje, da su upravo ciljevi Vlade da javni sektor dovede na pravu meru potreba građana i da se budžet, što je moguće više rastereti od loših kredita i loših dugova koje, podsetiću, u periodu posebno od 2008. do 2012. su bili izuzetno nepovoljni po Srbiju, sa visokim godišnjim anuitetima, sa lošom strukturom kredita. To je sve što jednog trenutka dođe na naplatu. Prema tome, moramo imati i to u vidu i drago nam je što Srbija danas je daleko od dužničke krize u kojoj je pretilo da bude u jednom trenutku. Naprotiv, mislim da smo pokazali stabilizaciju javnih finansija. Ono što mnogi ne razumeju, a mi pričamo u poslednje vreme, jeste to poglavlje 32. koje ćemo otvoriti 14. decembra, a ono je vrlo važno i za budžet. I budžet, između ostalog, prolazi i kontrolu kroz poglavlje 32. Zato što je poglavlje 32. vezano za finansijsku, da kažem, ukupnu finansijsku kontrolu, gde je fokus upravo na upravljanju javnim finansijama. Prema tome, budžet će svakako ići na proveru. Sistem kontrole i revizije koji uspostavljamo kroz zatvaranje poglavlja 32. mora da bude usaglašen sa apsolutno evropskim standardima i vrednostima i kontrole i revizije. Prema tome, čak nekada više od samog novca je važno uspostavljanje sistema, a sistem u kojem je prostor za diskrecione odluke sužen, a predvidljivost u trošenju sredstava građana i poreskih obveznika predvidiv, mislim da je veliki napredak i iskorak u pravljenju sistema. U takvom sistemu onda možete da lakše definišete ili da ublažavate te socijalno najosetljivije mere fiskalne konsolidacije što smo mi i uspeli da uradimo kroz drugu reviziju aranžmana sa MMF i da oslobodimo prostor da se u nekoj meri, možda ne dovoljnoj, možda građani nisu time zadovoljni i mi to razumemo, ali da se otvori prostor za ublažavanje ovih socijalno najtežih mera fiskalne konsolidacije, tj. smanjenja dela plata u javnom sektoru i smanjenja dela penzija, što znači da smo omogućili, kažem, kroz uspešnu reviziju sa MMF, da se otvori prostor za blago povećanje upravo i u delu penzija i u delu plata u javnom sektoru. Kada smo već kod MMF-a, ja takođe moram da vas podsetim da je jedna druga vlada uspela da nerealizuje obaveze iz aranžmana sa MMF-om i da prekine aranžman sa MMF-om, čime je bitno snizila rejting Srbije, jer nije uspela da ispuni obaveze iz aranžmana sa MMF-om. Mi smo to ne samo uspeli, nego smo prošli prilično dobre revizije MMF-a. Naravno da nije cilj Srbije i naravno da nije cilj i ove Vlade da govorimo o ekonomskim reformama samo u kontekstu rejtinga kod MMF-a. Mi upravo strpljivo i dobro radimo da bismo u budućnosti bili sposobni da kažemo da naše finansije javne nisu uslovljene ocenama MMF-a. Ali, molim vas, nemojte da minorizujmo važnost postizanja u ovom trenutku aranžmana sa MMF-om koji ocenjuje na pravi način i ovaj budžet i sve mere fiskalne konsolidacije i druge mere koje smo preduzeli. Ne zaboravite samo, pre nekoliko dana smo usvojili plan konsolidacije javnih finansija i on se zapravo, reformi javnih finansija je zvaničan naziv. U okviru evropskih integracija, prošle godine smo napravili prvi put plan ekonomskih reformi, koji je dobro prošao, dobro ocenjen, ove godine idemo ponovo sa tim. Prema tome, trebalo bi ipak, iako nisam za to da se pozivamo samo na reference i ono što kažu međunarodne finansijske institucije, ali nemojte da zaboravite da to daje jednu stabilnost, jednu predvidivost i jedan, čini mi se, manji manevarski prostor da se na diskrecioni način upravlja javnim finansijama. To je ono što je u prošlosti dovelo Srbiju, kao zemlju koja ima loš i kreditni rejting i investicioni rejting, sve smo to popravili. To ide polako, to ne ide jednostavno, ali mislim da radi kritike svakako nije utemeljen u argumentima. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Joksimović. Reč ima ministar, dr Kori Udovički. Izvolite gospođo Udovički.
Ja bih da odgovorim na neke od komentara koje je poslanik Riza Halimi napravio po pitanju trošenja sredstava i uopšte rada podrške ove Vlade nacionalnim savetima nacionalnih manjina. Problemi koje je poslanik Halimi pominjao stari su mnogo godina, a zapravo u prethodnom periodu, i pogotovo u 2016. godini, ova Vlada je učinila mnogo više nego prethodne, na tome da se zapravo oni otklone. Oni su umanjeni, nisu potpuno otklonjeni. Voleli bismo da je Fond za nacionalne savete nacionalnih manjina, mogao da bude uvećan, to nije bilo moguće. Mi poslujemo u uslovima fiskalne konsolidacije i sve želje ne mogu i potrebe da budu zadovoljene, međutim, trošenje na nacionalne savete nacionalnih manjina ukupno jeste povećano, a što je još važnije, radi se na tome da taj kvalitet, da kvalitet te potrošnje bude unapređen i da se cela finansijska disciplina pri trošenju sredstava nacionalnih saveta pojača, kako bi ta sredstva zaista išla na zadovoljavanje i unapređivanje potreba nacionalnih manjina i njihove samouprave. Konkretno, takođe bih da naglasim da je Republički savet za nacionalne manjine koji je samo bio konstituisan pre više godina, ove godine proradio, sastao se tri puta i to svaki put produktivno. Uspostavljeni su mehanizmi saradnja i otklanjanja nesporazuma ili nedostatka koordinacije iz prošlosti, kada je reč o radu nacionalnih saveta nacionalnih manjina, po pitanju, kako obrazovanja, tako i informisanja, tako i kada je reč o manjinama sa matičnim zemljama koje su članice EU i na koncu ali ne i poslednje, niti najmanje važno i unapređivanje u saradnji sa koordinacionim telom. Meni nije jasno kako je poslanik Halimi nekako zaključio da su sredstva koja Koordinaciono telo troši samo nekakva nadoknada za nešto što bi inače svejedno morale opštine na jugu Srbije da ubiru na neki drugi način? Nema nikakve sumnje da se u ove opštine ulažu posebna i dodatna sredstva i da se radi na tome da se unapredi standard života i samouprave i realizaciji nacionalnih prava u Preševu, Bujanovcu i Medveđi. Na kraju bih da samo kažem da kada je reč o prebrojavanju stanovništva, da je i to jedan od najvećih postignuća prošle godine u našoj saradnji, da je napravljeno i nađeno rešenje za činjenicu da je zbog bojkota popisa 2011. godine, procena, odnosno ocena stanovništva ovih opština koje se nalaze u zvaničnim statistikama i prema tome koje mogu jedino da se koriste na zakonskoj regulativi propisan način, da je ta procena nerealna bila i da sada imamo jednu realnu procenu i imamo mehanizam pomoću koga će moći realnije da se donose sve odluke koje zavise od broja stanovništva u ovim opštinama. Dakle, to su velika dostignuća koja će omogućiti i povećana ulaganja uopšte za nacionalne manjine u narednoj godini, ali pogotovo za albansku manjinu na teritoriji ove tri opštine. Hvala.
Zahvaljujem. (Riza Halimi, s mesta: Javljam se za reč.) Gospodine Halimi, po kom osnovu želite reč? (Riza Halimi, s mesta: Replika.) Pre toga reč ima potpredsednik Vlade, gospodin Ivica Dačić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, hteo sam da povodom ovoga što je poslanik Halimi govorio istaknem jednu neprincipijelnost kada je reč o položaju srpskog naroda i srpske nacionalne manjine u matičnim zemljama. Kada je reč o gospodinu Halimiju, ne znam koju on matičnu zemlju smatra? Da li su oni nacionalna manjina Albanije ili Kosova, pošto obično to postoji kao problem u njihovim izražavanjima? Srpski narod u Albaniji bi bio presrećan da ima 10 puta manje prava nego što vi imate ovde u Srbiji. Srpski narod u Albaniji ima promenjena prezimena koje ne može da vrati 20, 30 godina. Srpski narod u Albaniji, srpska nacionalna manjina, ima problem sa svojom organizovanošću, sa svojim mestima, sa načinom organizovanja. Kakav nacionalni savet? O čemu vi pričate? Danas ste mogli da čujete Ivana Zvonimira Čička koji kaže da su Srbi u Hrvatskoj zaštićeni kao beli medved. Ja mislim da je zaista došlo krajnje vreme da Srbija kao država pokaže ozbiljnost i ova pitanja postavi visoko na lestvici svojih prioriteta, a to znači da ne postoje apriori prijatelji ili neprijatelji. Znate kako, ne mogu da shvatim da je veći prijatelj Srbije Indonezija nego neke naše susedne države. Ako je to tako, onda ćemo se prema njima odnositi kao i prema svakoj drugoj državi, prema Papui i Novoj Gvineji. Srbija ima ustavnu obavezu da se prema državama ophodi shodno njihovom ophođenju prema srpskoj nacionalnoj manjini, odnosno srpskom narodu koji tamo živi. Slušao sam ovo o čemu ste vi govorili. Pretili ste čak i premijeru. Spominjali ste blokadu nekih granica, udžbenike. O čemu vi pričate? (Riza Halimi, s mesta: Nisam ja.) Niste vi, nego ovi drugi vaši. Niste vi samo ovde jedini predstavnik albanske nacionalne manjine. Imate situaciju da hoćete da se udžbenici sa Kosova ili iz Albanije primenjuju kod dece u Srbiji. Hoćete da se u Srbiji uči da je Kosovo nezavisna država. Hoćete da se u Srbiji uči da su Dečani deo neke vaše dinastije Nimani, itd. To neće moći, izvinite molim vas. Možete da se pozivate na koga god hoćete. Da vam kažem da kada je reč o srpskom narodu koji živi u Hrvatskoj, kada je bila ćirilica Maja Kocijančić je rekla da to nije nadležnost Evropske unije, a kada je reč o vašem zahtevu za tzv. savez albanskih opština ovde kod nas, onda Maja Kocijančić upozorava Srbiju da mora da poštuje nacionalne manjine. Nije valjda? Dokle više ti dvostruki aršini? Prema tome, ja vas molim, manite se toga da tražite pomoć negde sa strane. Rešite to sa svojom državom, sa državom Srbijom. Nigde nećete imati veća prava. Evo, sada ste imali priliku da se uverite, kada ljudi iz EU dođu na Kosovo, oni se pitaju da li su došli u Albaniju ili na Kosovo, pošto ne mogu da nađu nijednu zastavu Kosova. U tome i jeste suština vaše politike – stvaranje velike Albanije. I ako vi mislite da će Preševo i Bujanovac da bude deo svega toga, mislim da idete na potpuno pogrešnu kartu. To što je Srbija korektna u pregovorima, to je naša snaga, a nije slabost. Nemojte da se igrate i da iskušavate našu snagu. Zato molim sve nacionalne manjine u Srbiji, u Srbiji nijedna nacionalna manjina ne sme da bude diskriminisana zbog toga što nisu Srbi, ali nijedan Srbin koji živi u Srbiji ne sme da bude diskriminisan zbog toga što živi u sredinama gde su većina nacionalne manjine. To je osnovni princip i osnovno pravilo koje postoji u EU. I nemojte da držite predavanja o nedostatku prava nacionalnih manjina u Srbiji. Nivo prava nacionalnih manjina u Srbiji je mnogo viši nego u drugim zemljama, naročito u zemlji čija ste vi nacionalna manjina. Ako vi mislite da je način rešavanja nacionalnih manjina da ih nema, kao što ste vi to uradili u Albaniji, onda to nije evropski način rešavanja problema. (Janko Veselinović, s mesta: Nije on napravio etničko čišćenje u Albaniji.) Ne znam zbog čega reagujete, gospodine Veselinoviću, zašto me prekidate?
Molim vas, gospodine Veselinoviću, nemojte da dobacujete.
Ja vama nisam dobacivao. Ako imate nešto da mi kažete, javite se, ja sam uvek spreman da vam odgovorim. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodinu Dačiću. (Vučeta Tošković, s mesta: On je iz Like nacionalna manjina.) (Janko Veselinović, s mesta: Javljam se za reč.) Po kom osnovu, gospodine Veselinoviću? (Janko Veselinović, s mesta: Po Poslovniku.) Izvolite.
Dakle predsedavajući, govornik, potpredsednik Vlade, gospodin Dačić je povredio član 107. odnosno vi ste povredili član 107. jer ga niste upozorili. Dakle, potpredsednik Vlade je povredio dostojanstvo Narodne skupštine time što je okrivljivao i optuživao poslanike ovde prisutne da oni prave veliku Albaniju, da su oni etnički očistili… [[Isključen mikrofon]]
Zahvaljujem se gospodine Veselinoviću. Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? Da. Zahvaljujem. Reč ima… (Šaip Kamberi, s mesta: Javljam se za reč.) (Riza Halimi, s mesta: Javljam se za reč.) Gospodine Kamberi, po kom osnovu vi? (Šaip Kamberi, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku. Može samo ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, molim vas. Javio se i gospodin Halimi. Da li vi gospodine Halimi kao ovlašćeni predstavnik želite repliku? [[Riza Halimi, s mesta: Ja sam prvo tražio repliku na diskusiju ministarke…]] Mikrofon.
Mogao bih i povredu na izjave koje je gospodin Bečić sada…
Imate pravo na repliku dva minuta. Izvolite.
Hajde da prvo, samo kratko. Moja diskusija i pitanje potpredsednice Vlade je upravljeno u pravcu da se razjasni zašto ove godine može zvanično da se koriste podaci o broju Albanaca i o broju stanovnika u Preševu, Bujanovcu, Medveđi nakon ovog angažovanja međunarodne grupe eksperata, a nije moglo još od 2013. godine da se primeni iako je to bio osnov, procena Zavoda za statistiku? Zakon obavezuje ovu instituciju da svake godine radi procene. Pitanje je jednostavno – zašto je trebalo tri godine diskriminisati albansku nacionalnu manjinu i po broju i po finansiranju, a kad je to moglo 2013. godine da se to razjasni, jer je Zavod za statistiku zvanični organ koji radi svake godine procene broja stanovnika za svaku opštinu u državi? Što se izjava potpredsednika Vlade Dačića tiče, stvarno su neočekivane. On je imao prilike samo minut moje diskusije da prati, a ne onaj prvi deo, osnovni. Ali, u svakom slučaju, zamolio bih vas, gospodine Dačiću, što vi sa vašim kolegom gospodinom Bušatijem ne raspravite ova pitanja oko položaja srpske manjine u Albaniji? Zašto nas ovde predstavnike Albanaca Preševske doline u ovom parlamentu angažujete sa tom problematikom?
Vreme.
Mi ovde tražimo da se ostvaruju prava Albanaca na osnovu Ustava Republike Srbije i međunarodnih konvencija …
Isteklo je vreme. Govorili ste sedam, osam sekundi više nego što imate pravo na dva minuta. Zahvaljujem. Replika, potpredsednik Vlade gospodin Ivica Dačić. Izvolite, gospodine Dačiću.
O tome smo govorili više puta i predsednik Vlade Aleksandar Vučić i ja sa albanskim kolegama. Znate, Albanija kaže da nema Srba. Sa kim onda da polemišete? Nema Srba zato što ih nema, ne mogu više da se zovu tako, ne mogu da promene prezimena, itd. Pričate o obrazovanju na albanskom jeziku u Srbiji. Da li vi razumete da je to utopija za srpski narod u Albaniji, da ima školu na srpskom jeziku, da ima univerzitet na srpskom jeziku? Pa, mi u Hrvatskoj ne možemo da se izborimo da ostane ćirilična tabla. Znači, ne kažem ja da Srbija treba da smanjuje prava svojih nacionalnih manjina, ali to bi trebalo da se ceni, a ne da se u Briselu ili priča o diktaturi Srbije nad nacionalnim manjinama, traži intervencija međunarodne zajednice, kao što se dešava. Ovo govorim ne kao pripadnik vladajuće stranke, govorim kao čovek koji se u poslednjim mesecima intenzivno bavio borbom za našu stvar, UNESKO, itd. Znate, ja ne mogu da shvatim, ne mogu da prihvatim više to da mi nekome treba da budemo više prijatelji nego oni nama. Prijatelji smo toliko koliko su oni nama prijatelji. Ja to otvoreno kažem. Ako sam pogrešio - smenite me. Ali, Makedonija je uložila protest zato što je Zorana Mihajlović stavila negde, ili ne znam ko, BJRM na putu, tamo gde se gradi. Pa, znači, BJRM njima smeta, a nama ne smeta što su glasali za Kosovo u UNESKO, a mi smo ih priznali kao Republika Makedonija, a ceo svet, Ujedinjene nacije, Evropska unija, OEBS ih priznaje kao Bivša jugoslovenska Republika Makedonija. Moram da kažem da smo mi budale, jer radimo protiv svojih nacionalnih interesa. I za to je kriva Miloševićeva vlast, odnosno mi, jer se to desilo devedesetih godina.
Hvala. Replika je završena. Zahvaljujem. (Riza Halimi, s mesta: Replika.) Dobili ste odgovor. Pratila sam raspravu više puta. Ime što se pomene, to ne znači ništa. Vi ponovite moje ime dvadeset puta, ali niste ništa loše rekli. Pažljivo sam slušala. Navođena su prava vaše nacionalne manjine u Srbiji i vršene paralele kakva prava ima srpska nacionalna manjina u okruženju. Jedna od njih je Albanija. Ne znam gde se pronalazite. Reč ima narodni poslanik Milorad Mijatović.
Zahvaljujem. Uvaženi potpredsednici, uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, ja bih se ipak vratio na budžet. Sada je rasprava o budžetu, jednom od najvažnijih dokumenata koje ova Narodna skupština donosi u jednoj godini. Upravo bih počeo raspravu o tome. Čim ne govorimo o budžetu, to i govori o budžetu. Znači da se radi o dobrom budžetu, o dobro napravljenom budžetu. Zato mi imamo raspravu o svemu drugom, osim o onome šta to valja ili ne valja u budžetu. To je dobro. Zato smo možda u ovoj dilemi i relaksirani. Zašto je to tako? Zbog činjenice da smo doneli dobar budžet u 2015. godini, da smo u 2015. godini doneli budžet koji je reformski, budžet koji je dobro procenio i prihode i rashode, da smo doneli budžet gde nismo ništa skrili ispod crte i da je sve bilo jasno i transparentno. Mnogi su govorili da ga nećemo uspeti realizovati, da ćemo praviti rebalanse. Međutim, na našu veliku radost, mi smo verovali da ćemo ga realizovati. Za mnoge je to bilo neočekivano. Mi smo postigli veoma dobre rezultate. Te rezultate nam odaju i MMF, to treba naglasiti, Svetska banka, pa čak i Fiskalni savet veoma pozitivno govori o onome što je urađeno u 2015. godini. Ovaj budžet u 2016. godini nije ništa drugo već nastavak tog puta koji smo zacrtali u 2015. godini. Upravo zbog toga taj budžet po mom mišljenju, po mišljenju SDPS je jedan realan budžet. Zašto? Zato što smo dobro sagledali i prihodnu stranu i zato što smo dobro sagledali i rashodnu stranu. On je stabilan, drugim rečima, tačno je predviđeno kad, šta stiže u taj budžet. Dobro je procenjeno i on je održiv, to je veoma važno naglasiti, jer vi možete u budžet staviti šta god želite, a ako ne bude ostvarenja, tada vam džaba, to budu samo lepe želje. Ovaj budžet 2016. godine, čvrsto verujem da će biti ostvaren i da će postići iste rezultate, posebno u finansijskoj konsolidaciji, kao što je to bilo i 2015. godine. Samo da vas podsetim, 2015. godine mi smo predvideli budžetski deficit od 191 milijardu, a ona je, kao što znate, negde sada već na 120 milijardi. Dakle, 70 milijardi je ušteđeno. Tih 70 milijardi, nažalost, morali smo da plasiramo tamo gde nismo želeli, na nešto što se pojavilo kao dug. Tu, pre svega, mislim na vojne penzije i mislim na dug „Srbijagasa“. Ali, pazite, to je jednokratna isplata i mi zbog toga nismo pozajmljivali. To je velika stvar. Kada ne pozajmljujete, a vraćate na bazi onoga što ste dobili, to je znak da se Srbija u ekonomskom, finansijskom pogledu nalazi na dobrom putu. Taj put moramo nastaviti. Ali, isto tako, da se ne zavaravamo, mi se nalazimo u reformama. Reforme ne traju samo jednu godinu. One će trajati 2016, 2017. godine. Ovo moram reći zbog građana Srbije. Zašto? Nije lako. Ovo sve što smo postigli, postigli smo pod veliku cenu, smanjenjem plata i penzija. Isto tako, postigli smo činjenicom da smo otpuštali jedan broj ljudi na radnim mestima. To je velika cena koju smo platili i koju ćemo platiti, a bolje je i to, nego da dođemo u situaciju da na kraju imamo krah budžeta, a to bi se desilo jer bi dug rastao, a mi sada naš dug imamo pod kontrolom i budite uvereni, vrlo brzo ćemo doći u situaciju da će taj dug padati, a to je naš cilj, to je naša perspektiva. Ponekad u Srbiji nismo strpljivi, a moramo sačekati, jer reforme nisu ni lake, a ni brze. Strpljivost je ono što će nas voditi ka činjenici da zaista idemo, da stanemo na ono što nam treba, na ono što na bude. Ja bih govorio šta nas čeka u 2016. godini. Godina 2016, već sam naglasio, neće biti laka, ali ono što mogu kao poruku iz Narodne skupštine da pošaljem javnosti Srbije jeste činjenica da imamo stabilan budžet, da će penzioneri dobijati penzije uvek kao i dosada 10 i 25, plate zaposlenih u javnim službama će biti petog i 20. Prosto možete navijati časovnik, oni koji primaju preko banke, kad vam stigne poruka da je legla ili plata ili penzija. To je veliki rezultat u ovim teškim okolnostima, u okolnostima šta imamo, kako smo, šta smo zatekli i šta je od onoga što naša privreda može da da u ovim uslovima. Penzije nisu velike, plate nisu velike, ali budite uvereni da ćemo vremenom, kada postignemo rezultate, stići do toga. Naravno, da bismo sve ovo realizovali, potrebno je još mnogo toga uraditi. Ono što niko ovde ne naglašava, da, imali smo veoma dobru naplatu poreza i doprinosa. To je veoma veliki rezultat poreske uprave. Zbog toga nam je prihodna strana u 2015. godini bila veoma dobra. Istina, mi u poreskoj upravi moramo završiti reformu koju smo započeli, jer moramo biti uvek u uverenju da se porez mora platiti. Još nešto, borba protiv sive ekonomije. Ne treba zaboraviti da 30% naših sredstava nestaje u sivoj ekonomiji i onda, kada ne dobijete fiskalni račun, a platite nešto, budite uvereni da ste oštetili državu, a ne samo državu, već ste oštetili i obrazovanje i zdravstvo, oštetili ste i penzionera, jer jednostavno neko je te pare koje ima država stavio u svoj džep. Niko još nije ovde istakao, a ja to želim da kažem. Radi se o sledećem. Niko ne kaže da privatni sektor ima rast u ovoj zemlji. Rast privatnog sektora, rast investicija u privatnom sektoru, rast plata u privatnom sektoru, pa to je ono što smo želeli. Dakle, privatni sektor koji mora da zaživi, gde moramo da imamo veću proizvodnju, a veća proizvodnja će značiti veći izvoz. Nema čarobnog štapića. Ne možete vi napraviti bilo kakav budžet i ne možete biti u bogatoj zemlji ukoliko ne razvijamo tržišnu privredu, privatni sektor, i ako tu ne dajemo podsticaje. Zadatak države jeste da u privredi samo da okvire, a dalje tržište treba da reguliše sve ono što ima. Cifre, neću govoriti o ciframa. Naravno, građani Srbije znaju da je ukupan prihod 997 milijardi, da je rashod hiljadu i 100 milijardi. To je ono što je veoma dobro znati. Šta to znači? Nudimo stabilnost, stabilnost koja će značiti da imamo kontrolisanu inflaciju, da imamo vrlo nizak budžetski deficit i da imamo rast proizvodnje, rast BDP. Možda nekom to čini se malo od minus tri, minus 1,5, 0,5. Da, idemo na 1,8. To je veoma veliki rezultat za ovu zemlju i to moramo ovog puta naglasiti i posebno staviti do izražaja. Želim da kažem nema realizacije ovog budžeta, ukoliko ne budemo završili proces privatizacije, da znamo konačno koja preduzeća mogu da nastave da rade, a šta da uradimo sa onih 17 preduzeća koja su u restrukturiranju. To posebno pitanje uvek postavljam ministru privrede, očekujući da će on održati svoje obećanje da ćemo do maja meseca znati gde smo, šta smo. Jeste to teško, jer veliki broj ljudi će ostati bez posla i zato smo predvideli i tranzicioni fond za otpremnine, ali konačno da završimo tranziciju. Ja mislim da smo jedna od zemalja u Evropi kod koje je tranzicija najduža. Upravo ta najduža tranzicija ne može da nam daje mogućnosti da imamo siguran, stabilan ekonomski sistem, siguran, stabilan budžet i da idemo napred. Dalje, veliki sistemi, često govorimo da ćemo ih restrukturirati, da ćemo ih transformisati, da ćemo doći u situaciju da nam veliki sistemi donose prihod. O tome često govorimo. Neću da spominjem EPS, neću da spominjem „Srbijagas“, neću da spominjem PTT. Dakle, to su veliki sistemi, koji se transformišu i koji moraju dobrim upravljanjem, profesionalnim upravljanjem da daju rezultate ovoj državi, da daju rezultate i da doprinose budžetu. Jedino tako nešto možemo očekivati da nam se desi u budućem periodu. Ono što mi moramo da uradimo, to jeste šta su naše prednosti, gde možemo šta uraditi što je naša prednost da budemo u EU, da nam to prolazi. To je poljoprivreda. Ja se slažem da je poljoprivreda naša razvojna šansa i možda je ovde bilo dosta nejasnoća da li su smanjene subvencije poljoprivredi ili ne. Ja vam moram odmah reći da poljoprivrednu proizvodnju treba subvencionisati, ali treba da ode onom proizvođaču kome to treba. Ne trebaju te subvencije da idu onima koji su bogati, ne treba te subvencije da idu onima koji, kad smo doveli do 100 hektara, se razvode, dele zemlju ne znam kome da bi naplatili pare od države. Nekako se često očekuje da se od države uzima, a ne da se državi daje. Ja se nadam da ćemo vrlo brzo imati i Zakon o poljoprivrednom zemljištu, da ćemo ponovo i tu ovo pitanje otvoriti ko i kako obrađuje naše poljoprivredni zemljište, naš najveći privredni resurs, ko i kako se na račun toga bogati, a država od toga nema ništa. Suština cele priče o poljoprivrednom zemljištu je upravo u tome da država ima korist od svega toga. Očekujem da će građevinarstvo dati svoj deo. Uspeh svake Vlade ću meriti prema tome koliko je kilometara autoputa završeno. Biću veoma srećan da ova Vlada traje dotle da završi Koridor 10. Koridor 11 neću ni pominjati. Dajte jedan da završimo, pa onda da završimo drugi. Nemojmo stalno otvarati i pola toga ostaviti nezavršeno i po tome da merimo uspeh Vlade. Ova Vlada će to, ja verujem, u potpunosti završiti. Još jednu stvar. Ovde se malo govori o tome. To je turizam. Mi smo u prošloj godini imali značajan rast turizma. Taj značajan rast turizma se osetio, kako stranog, koji je veći za 30%, tako i domaćeg. Taj domaći turizam je gde smo mi delili vaučere, gde su građani Srbije konačno počeli da upoznaju i svoju zemlju. Mene raduje što su u budžetu za 2016. godinu data značajna sredstva. Ja bih daleko više voleo da se za turizam, koja je naša velika razvojna šansa, upravo daje i za strane turiste, da ih primamimo da dođu u našu zemlju. Prosto mi je drago kada vidim okićen Beograd i znajući koliko će ljudi doći za Novu godinu i da shvatimo da mi od toga živimo. Živimo od turizma, od usluge i od toga koliko smo mi ljubazni prema svakom turisti koji dođe kod nas da potroši svoje pare, a mi prodajemo samo ono što smo mi proizveli, a ne ono što smo uvezli, već ono što mi proizvodimo, i to je ono što će ovu zemlju izvući iz krize u kojoj se nalazi. Naravno, mi smo zemlja koja je postala kandidat za ulazak u EU. Mi 14-og dobijamo otvaranje poglavlja. Ne možemo biti deo EU, ako ne uredimo svoj ekonomski i finansijski sistem u skladu sa zahtevima EU. Upravo tu očekujem da ćemo u narednom periodu velikim koracima ići napred i to će biti rezultati o kojima ćemo govoriti. Na kraju, da naglasim da će SDPS sa zadovoljstvom glasati za budžet za 2016. godinu i za sve prateće zakone. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala poštovana predsednice skupštine, potpredsednici Vlade, poštovani ministri, kolege poslanici, ja ću nekoliko minuta samo na početku da govorim o jednom zakonu, iz seta ovih 12 zakona, o kome nije bilo ni reči, a upozoravali smo na početku ove sednice da je jedna od skrivenih namera ovako organizovanog zasedanja da se sakrije, a to je Zakon o dopunama Zakona o „Beogradu na vodi“. Znači, ovde je podmetnuto da se o tome ne raspravlja. Dopuna zakona koja uvodi potpuno bezvlašće u gradnji, u Srbiji. Ovim izmenama dopušta se da se u okviru projekta „Beograda na vodi“ izdaju građevinske dozvole kakve ne postoje u Zakonu o planiranju i izgradnji. Daje se mogućnost faznih građevinskih dozvola za izgradnju po fazama. To ne postoji u zakonu. Hoću da čujem do kraja, očekujem da čujem, izvinjavam se, do kraja ovog zasedanja, zašto se primenjuje ovo rešenje, šta je namera ovoga? Da li je namera da se investitor dobijanjem ovih faznih građevinskih dozvola oslobodi da plaća komunalno opremanje, pa, da građani Beograda i Srbije sami plaćaju komunalno opremanje celog tog prostora od 100 hektara? Zašto je ovo stavljeno u raspravu o budžetu, kada i onako pored Zakona o budžetu imamo još 10 drugih zakona? Potpuno je neprimereno da se na ovaj način o ovom projektu za koji Vlada govori da je najvažniji, raspravlja u skupštini. Ja ću sada da stanem, jer želim da govorim o budžetu i o drugim zakonima. U trećoj rečenici ministar u uvodnom izlaganju je rekao jednu neistinu. Meni je posle toga bilo teško da ga slušam i da mu verujem. Ministar je rekao - budžet ove godine donosimo u skupštinu na vreme i nema kašnjenja u odnosu na Zakon o budžetskom sistemu. Imam stenogram ministre, da potvrdim da ste to izgovorili. Zakon o budžetskom sistemu, član 31. kaže - 5. oktobra godine, Vlada usvaja fiskalnu strategiju i dostavlja parlamentu. Fiskalna strategija je usvojena 3. decembra, odnosno tada je došla u parlament. Dalje - budžet dolazi u skupštinu 1. novembra. Došao je 4. decembra. I onda suprotno Poslovniku koji govori o tome da tek posle 15 dana može da počne rasprava, počela je danas, pet dana pošto smo dobili budžet. Jedino što će biti ispoštovano iz tog člana je to da će budžet biti usvojen do 15. decembra. Verovatno. Očekujem da ćemo u ovih nekoliko dana do 15. usvojiti. Ali, nije istina ministre da ste poslali budžet na vreme i da ste ispoštovali zakon. Onda kada kažete takvu neistinu, ja imam problem da vam verujem u sve ono dalje što ste govorili. Govorilo se ovde kako se ponavljaju diskusije opozicije u odnosu na raspravu za budžet pre godinu dana. Ja se slažem da se ponavlja, jer ono što smo govorili da će se desiti to se i desilo. Budžet za 2015. godinu nije bio razvojni. Nema razvoja. Jedina ušteda u budžetu koja je napravljena je na poziciji ušteda na platama i transferima penzionog fonda. U suštini, drugih suštinskih ušteda nema. Prihodi, govorili smo ministre tada, da su vam prihodi konzervativno isplanirani, PDV ste planirali 399 milijardi, PDV je čini mi se ove godine 412 milijardi na kraju godine da će biti, a budžet za sledeću godinu 421 milijardu dinara. Mi smo smatrali da to može bolje. Zašto smo smatrali? Pa, evo efikasnost PDV naplate, 2010. godine 77%, 2011. godine 74%, 2012. godine 76% i onda pad 2013. godine 69% i sada je negde na 71%. To mora bolje. To može bolje. Neka druga Vlada je to mogla bolje. Jeste ministre, napravljen je pomak u odnosu na 2013. i 2014. godinu, ja se slažem tu sa vama. Ali, imamo jedan problem u komunikaciji. Ova vladajuća većina usvaja četvrti put budžet Republike Srbije. Četvrti put. Četiri godine vi upravljate Srbijom, a za sve krivite ne bivše. Koje bivše? Koliko ćemo da se vraćamo? Kada je ova zemlja najviše upropašćena? Devedesetih? Kada su vođeni ratovi, kada su padale bombe na glavu, kada se živelo tri marke mesečno. Vi govorite o tome šta je rađeno 2000. do 2012. godine. Nekima je smešno iako su učestvovali u toj Vladi. Hajde da govorimo koliko je podignuta prosečna zarada od 2000.-2012. godine, koliko je uloženo u Srbiji. Koliko se nadoknadilo penzija, šta je sve urađeno? Sa kim se vi poredite? Kada se uzme obrazloženje budžeta, vi uzmete neku godinu u istoriji koja vam odgovara najviše, pa se sa tom godinom poredite. Negde je 2009. godina, negde 2008. godina, negde 2012. godina. Uzmete ono što vama odgovara, ali realnost je drugačija. Posle godinu dana vi ste nama došli sa budžetom koji između ostalog kaže da će država Srbija u 2016. godini izdati garancije za nekoliko projekata, za EPS 200 miliona evra, za EPS vetropark Kostolac 80 miliona evra, za EMS 15 miliona za Transbalkanski koridor. Zašto uzimamo ove kredite, a u isto vreme naplaćujemo dobit koju ova preduzeća navodno ostvaruju direktno u budžet. Ovaj kredit koliko god da je povoljan on ima neku kamatu, da li je ona nula, jedan, dva neka kamata postoji. Zašto nije od novca koji je uplaćen u budžet dato da se finansiraju ovi projekti, ako je to uzimanje dobiti javnih preduzeća tako dobra stvar? Mi smatramo da nije upravo zato što nedostatak investicija javnih preduzeća umanjuje razvoj u budućnosti. Mislim da tu lekciju iz ekonomije smo svi savladali, osim nas, dobro. Mislim da sam savladao lekciju, gospodine ministre, nekoliko puta ste nam ovde rekli kako povećana javna potrošnja ne dovodi do društvenog rasta, govorili ste – to je bio pogrešan pristup, tako ste vi vodili finansije u vaše vreme. Onda čujemo pre dva dana premijera kaže – okitite Beograd, ljudi će onda više da troše pa će da nam raste BDP. Naučite makar premijera tu lekciju. Naučite njega pa onda dođite meni ovde da dajete lekcije. Voljan sam da saslušam, ne znam sigurno ni približno o ekonomiji kao vi, ali neke stvari znam. Ako ne ulažete danas, ne možete da očekujete rast narednih godina. Kakvo je stanje? Vi se hvalite rastom od 0,75%. Hvalite se zato što ste planirali da će biti – 0,5%, a u stvari će biti rast 0,75, 0,8% i kako je to najveća promena, a svi drugi su planirali jedno. Jedna od stvari koja se ceni u politici i ekonomiji je dobro planiranje. Ako je planirana inflacija 4%, plus-minus 1,5 onda ako je inflacija 2%, onda znači da niste dobro nešto planirali. Bolje je naravno što je dva a ne 10, slažete se, imamo ta iskustva. Ali opet nije dobro. U kakvom mi okruženju živimo? Tu su naši problemi, o tome mi govorimo. Naš rast od 0,7, 0,8% je najniži u ovoj godini u regionu. Region jugoistočne Evrope ili zapadnog Balkana, kako god, ima rast negde oko 2,6%, čini mi se. Rast u Evropi je u evro zoni 1,9. Sledeće godine je 2%. Znači, mi ako ostvarimo ovih 1,8%, to je i dalje manje od proseka Evrope. Znači, mi ćemo zaostajati i dalje za Evropom. Nama trebaju stope rasta od 4 ili 5%. Tu se svi slažemo. Da li su one moguće u ovih prvih godinu dana? Slažem se da nisu, ali ne vidim razlog za optimizam vaš danas da će se to desiti u 2017. i 2018. godini. Naprotiv, ovaj budžet vidim kao predizborni budžet, budžet lepih želja, budžet kojim želite da na nekim izborima u prvoj polovini naredne godine osvojite glasove, uđete, napravite ponovo većinu, a onda neka nova vlada dođe ovde i predloži prvo povećanje PDV, jer ljudi iz MMF kažu – to smo se dogovorili. Ako ne bude dovoljna naplata PDV, dići ćemo PDV. Danas na dnevnom redu su i povećanja akciza koje treba da nadomesti, odnosno obezbedi određenu sumu u budžetu. Šta će biti posledica usvajanja ovih akciza? Danas i učešće javnih dažbina u prosečnoj maloprodajnoj ceni, po tome je Srbija negde u regionu na sredini, peta. Ako se poveća cena benzina, odnosno akciza za ovih 5% bićemo na drugom mestu. Po evrodizelu bićemo na prvom mestu. Po akcizama, odnosno učešću javnih dažbina za tečni naftni gas smo već na prvom mestu i ovaj pad cena nafte na svetskom tržištu građani Srbije neće osetiti, kao što ne osećaju ni kada padne cena gasa 23% u ovoj godini. Ni jedan sistem daljinskog grejanja u Srbiji nije smanjio cene daljinskog grejanja. Nema toga. Građani ne mogu da osete nikakav boljitak za stvari koje ne utiču od rada ove Vlade. Nešto se dešava na svetskim tržištima što bi nama trebalo da ide u korist kao građanima, ali mi ne možemo da osetimo to jer Vlada se nađe da tu nadomesti gubitak koji pravi na drugim poljima. Na kojim to poljima? Vrlo ste, ministre Vujoviću, govorili energično o tome kako je potrebno da Srbija ima efikasnu državnu upravu i kako cilj racionalizacije nije smanjenje broja radnih mesta, puko smanjenje, nego da dobijemo efikasniju javnu upravu gde će građani za svoj novac dobijati najviše. Tu se slažemo sa vama, ali vi ste to isto rekli pre godinu dana. Potpuno iste rečenice ste govorili, jer je budžetom za 2015. godinu bila predviđena racionalizacija, otpuštanje 25.000 ljudi. Koliko je urađeno od toga? Godinu dana čekamo Zakon o platama u javnom sektoru. Godinu dana se kasni. Sada imate u planu za 2016. godinu, kako kaže Fiskalni savet, da otpustite 29.000 ljudi, ali bez programa i plana. Ne vidi se da će se to i desiti. Voleo bih da čujem nešto od ministra kulture – kako je uspeo da se izbori da subvencije u kulturi ove godine, odnosno za sledeću godinu dobiju 55% manje novca? Čime je bio toliko okupiran? Da li se borio za medijske slobode? Da li je analizirao Zakon o javnim medijskim servisima, jer šta piše u tom zakonu? To je za mene prosto neverovatno, kaže rečenica – u analizi Zakona o budžetu MMF nam je skrenuo pažnju da smatraju da platežna sposobnost građana nije takva da mogu da plaćaju taksu za javni medijski servis i zato je predložena izmena Zakona o javnom medijskom servisu da se nastavi u 2016. godini plaćanje iz budžeta u iznosu od četiri milijarde. Još uvek nije usvojena odluka Upravnog odbora o promeni takse. I da li će ta taksa biti 500 dinara, kakva je još uvek važeća odluka, ili će biti manja? Da li će to obezbediti funkcionisanje javnog servisa, sa jedne strane, a drugo, ta taksa će pojesti svo ovo povećanje penzija od 1,25%, recimo. Onda se govori kako je to povećanje nešto najveće što je ikada urađeno i da će penzije biti veće nego ikada. Kada se govori o subvencijama, onda kažemo – subvencije su manje samo 0,4% nominalno. Realno sa inflacijom to je 2,5%. Kako su realizovane ove godine? Koliki je dug ministre ove godine za subvencije i šta piše u izmenama Zakona o podsticajima o poljoprivrednom i ruralnom razvoju? Šta piše? Da svima bude jasno, ovako je glasio član zakona premija za mleko – minimalni iznos premija zamleko je sedam dinara po litru mleka. Izmena glasi ovako – premija za mleko ostvaruje se u iznosu do sedam dinara po litru m leka. Koliki će da bude iznos, ministarka? Jedan dinar. Dobro, treba da znamo. To je po zakonu. Znači, do sada je mogao minimalno sedam, a sada može i jedan. Ne može jedino više od sedam. Po hektaru, glasio je zakon – minimalni iznos od 6.000 dinara po hektaru, minimalni. Znači, 6.000 ili više. Sadašnje izmene, kako je predloženo, u iznosu do 6.000 dinara po hektaru. Znači, maksimalno 6.000 pa se sada licitara da li je to dve, tri, četiri. Videćemo? Na žalost, ministre, neko je rekao od vaših kolega kako svi hvale, Svetska banka, MMF, rezultate Vlade i hvale u ovom jednom delu uštede u budžetu. One jesu ostvarene, ali ponavljam isključivo na plate i penzije. Drugih ušteda nema. Nema. Ovde u polemici sa vama želim da koristim samo brojeve koje dobijam u materijalu ili mogu da nađem u materijalu u vašem ministarstvu i tu su brojevi nešto drugačiji u odnosu na ovo što vi govorite. Rekli ste danas da je stopa nezaposlenosti danas 16,7 u apsolutnim brojevima. Međutim, to je 750.000, a 2011. godine na kraju je 753.000 u apsolutnim brojevima. Ovo je tabela sa vašeg sajta u kojoj postoji jedna neverovatna stvar, i time ću završiti. Valjda u želji da ovim brojkama proba da ulepša stvarnost u Srbiji koja je na žalost siva, tmurna, Vlada u jednom mesecu, dame i gospodo narodni poslanici i građani Srbije, kaže da je zaposlila 252.000 ljudi. Znači, u tabeli iz oktobra meseca broj zaposlenih u proseku je 1.715.000. U novembru mesecu ista ta tabela samo jedan razlika – 1.967.000 zaposlenih. Znači, vi ste uspeli za jedan mesec 252.000 ljudi da zaposlite po ovim vašim tabelama. Voleo bih da mi pokažete tih 252.000 ljudi. Gde su oni, ko su, gde su se zaposlili, šta to rade, šta proizvode. Možete da proverite ove rezultate.
Sada ste završili govor. Hvala. Reč ima ministar Vujović.
Dozvolite mi da krenem od poslednje cifre, a to je podatak iz statistike. Dobićete obrazloženje detaljno, promena metodologije je u pitanju, a taj broj nema nikakvog efekta na ono što mi radimo ovde i govorimo. Znači, pošto i onako ne verujete sve što vam govorim, ja vam govorim, na osnovu onoga što mi je napisano ovde, da smo mi u zakonskom roku, od momenta kad smo dobili mogućnost da pravimo budžet, budžet predali na Vladu, iz Vlade predali u Skupštinu. Što se tiče cifara koje govorite, morate da rešite da li hoćete da govorite o razvojnoj strani budžeta ili hoćete da govorite o nečem drugom. O razvojnoj strani budžeta ja sam već rekao, a sad ću ponoviti, postoji 40,9 milijardi koje se vode kao kapitalni rashodi. Pored toga, postoji kod Ministarstva privrede 12,5 milijardi, kod „Železnica“ 6,5 milijardi koje je učešće u korišćenju investicionog kredita za „Železnice“ i kod „Puteva Srbije“ 9,6 milijardi. Kad saberemo te cifre, to je samo prebacivanje para „Železnici“, „Putevima Srbije“ i koridorima Srbije koji tim parama plaćaju svoje učešće u kreditima koji su investicioni krediti. Nema potrebe da objašnjavam da su investicioni krediti kapitalni rashodi. Time su stvarni kapitalni rashodi 69,5% milijardi u budžetu ove godine. Ako se na nivou opšte države od 117 milijardi doda 6,5 milijardi za „Železnice“ i 12,5 milijardi koje idu preko Ministarstva privrede direktno privredi, onda dobijemo doprinos države koji i prevazilazi 136 milijardi. To je što se razvojne strane tiče. Vi ste takođe u jednom dahu rekli i kritiku i pohvalu tome, pa kažete – zašto država daje garancije za investicione projekte Kostolac itd? Pa, to smo rekli prošle godine da ćemo da ostavimo. Mi smo rekli da ćemo eliminisati garancije za likvidnost i to smo uradili, jer to su bile pare koje su bačene. To su bile garancije koje su bile aktivirane. Ove garancije utiču na naš dug, ali očekujem da nikada neće biti aktiviran, pošto nema potrebe da budu aktivirani. To su projekti koji će biti finansirani iz trajnih izvora. To su projekti koji će omogućiti Srbiji da ima energetsku održivost na duži rok. To su projekti koji će omogućiti, pošto očekujemo veći rast i na to ću se sada vratiti, omogućiti Srbiji da ima dovoljno snabdevanje električnom energijom i da koristi svoje neobnovljive izvore, sada dok može, a ne kasnije kada budemo radili pod ekološkim i drugim ograničenjima EU. Što se rasta tiče, ponavljam, niko nije imao veće povećanje stope rasta ove godine od Srbije, među svim uporedivim zemljama. Povećanje stope rasta. Zašto nismo odmah stavili umesto minus jedan? Zato što nismo mi projektovali minus jedan. Minus jedan je bilo projektovano na osnovu toga što smo imali poplave i što su ljudi radili projekciju na osnovu trenda, a projekcija na osnovu trenda je govorila da naša privreda ima mnogo ozbiljnije probleme i da je deo tih problema rešen. To je ta promena koja se dogodila. Ako vam je to teško da prihvatite, meni nije. Znači, imali smo minus 3,7% pad BDP u trećem kvartalu prošle godine, pre svega zbog posledica poplava. Negativne tendencije su krenule ranije, ali ovo produbljenje krize se dogodilo zbog poplava. Izaći iz minus 3,7% rasta na pozitivan rast od 2% u prethodnom kvartalu, to je uspeh. Pogledajte liniju, pravac. Mogu da pokažem ovde, imam grafikone, ali mi ovde nemamo sredstva da pokažemo grafikone. Znači, naša tačka preloma je treći kvartal prošle godine i posle toga imamo stalni rast. Da vas podsetim, ja ne znam za druge činjenice, ali znam da je ova Skupština mene izabrala za ministra finansija 4. avgusta, u sred tog kvartala 4. avgusta 2014. godine. Prema tome, ja imam ovde manje od godinu i po dana radnog staža na mestu ministra finansija i ovo su rezultati za koje ja mogu da odgovaram. Sve pre toga smo imali u planovima, manje u realizaciji. Treća stvar, jako važna, mi planiramo i nezavisno godinu dana sada već van onog programa koji podržava MMF i planiramo da će deficit biti 1,8% BDP, a stopa rasta 3,5%. Iza toga čvrsto stojimo, to je u Fiskalnoj strategiji koju ste dobili pre nekoliko dana. Možete da pogledate, u toj strategiji se takođe predviđa prelomna tačka u učešću duga u društvenom proizvodu ispod 80%. Da nismo uradili ovo, projekcija je bila da će ići na 90%, da ćemo ući u kolaps. Mi preokrećemo to i imaćemo smanjenje i održavanje na nivou mahstrikta. To znači da ćemo se za pet-šest godina spustiti na 60% i biti, nadam se, u poziciji održivog ekonomskog rasta, velikih investicija, nove zaposlenosti i učešća svih deficita ispod 2%, a duga ispod 60% ili oko 60%. To je ono što vam mi projektujemo ovde. Zbog toga želim da poručim građanima da se mi nalazimo na dobrom putu, da sve ovo što ostvarujemo u odnosu na pre, a ja ne mogu da merim šta je bilo u odnosu na bilo koju godinu i znam da su moje kolege, ja sam 2000. godine bio predstavnik Srbije i Crne Gore tada u Svetskoj banci i znam da su problemi bili neuporedivo veći, ali ne govorim o tome, već govorim šta smo mi nasledili prošle godine kada smo krenuli sa ovim programom, šta smo ostvarili za godinu dana i želim podršku da idemo napred ovim putem. Ne želim stalno da se vraćamo nazad. Ono što ostvarujemo, planirali smo 191 milijardu, a ostvarujemo danas 58, 50 i nekoliko milijardi deficita i imamo prostor do kraja godine da vratimo dugove koji godinama stoje, da se vratimo na pravu putanju i da idemo napred. Imamo prostor da dobijemo direktne investicije, da se vratimo tamo gde smo bili, imamo prostor da ostvarujemo stope rasta, ali ne na osnovu zaduženja, ne na osnovu rasta, tražnje. Moram da vas korigujem, rast, tražnja, ja sam rekao održiv rast i tražnja, a ne tražnja finansijskim grantovima i kreditima. Prema tome, ovde investiramo. Tamo smo uzimali kredite i finansirali direktno potrošnju, a ovde investiramo Kostolac. To nije potrošnja, to je energija za budući rast. Ne smete to da brkate. Imamo ovde podatke sve. Dakle, imate podatke sve o kretanju. Na čemu je bio zasnovan rast u periodu 2000-2008. godina? Zasnovan na grantovima, na zaduženjima, na potrošnji koja je vukla uvoz do nivoa koji nije bio održiv. Znači, imali ste fiskalni deficit i potrošnju koji nisu bili održivi i finansirani stranim zaduženjima. Mi smo tada, uz moje učešće skromno, na pariskom i londonskom klubu ispregovarali 62 trećine oprosta duga. Bili smo na 20% druga u društvenom proizvodu i to smo vratili na 60%, a sada po inerciji ne možemo da zaustavimo pre 77, 78, 79%. Kada zaustavimo i kada se sve te tendencije ostvare, onda ćemo preokrenuti učešće duga i onda ćemo se naći na putu izlaska iz ove krize. Već sada vidimo dobre znake, već sada se nalazimo na tvrdom putu izlaska. Zašto sejete takav nivo defetizma i neverice u sve ovo? Vi jedva provlačite ovu liniju kritike. Ja sam vam rekao prošli put, mi više ne padamo. A priča vaša bila je – dobro dok ste padali, ta priča je potpuno irelevantna.
Hvala. Reč ima potpredsednica Vlade, Zorana Mihajlović. Izvolite.
Pre svega zbog javnosti i zbog građana Srbije da objasnimo nekoliko stvari, zbog toga što vaše konstatacije koje se tiču izmene i dopune zakona, a vezano za Beograd na vodi, pokazuju rekla bih nepoznavanje i prošlih, ali i sadašnjih zakonskih propisa. Dakle, faze gradnje su postojale i po prošlim i po sadašnjem Zakonu o planiranju i izgradnji. Ono što jeste nešto što dozvoljavamo ovim izmenama i dopunama zakona jeste pre svega posebna građevinska dozvola za pripremne radove, i to samo za objekat preko 30 hiljada metara kvadratnih i to se odnosi pre svega za kulu koja će se graditi. Morate priznati da nije do sada izgrađena nijedna u regionu visine od 168 metara i da je neophodno da se unutar tih pripremnih radova ispitaju određene stvari i da se postave šipovi, da se vrše dalja ispitivanja. To je nešto što se ne radi na svim drugim objektima i to je razlog zbog čega pravimo izmenu i dopunu zakona. Ali, ono što je meni neverovatno bilo dok ste govorili, to je možda čak i osnovni razlog zašto sam se javila, pored ovog dodatnog objašnjenja, a to je što pominjete reči bezvlašće, skrivene namere, podmetanje itd. Govorite i, recimo, o procentu nezaposlenosti. Samo da vas podsetim, a pre svega građane Srbije, Republički zavod za statistiku je beležio pre godinu i po dana, kada je formirana ova Vlada, nezaposlenost od preko 24%, a danas je 16,7%. To je zvanična državna institucija. Drugo, rekli ste takođe jednu rečenicu sa kojom se slažem. Rekli ste ovako – jedna od stvari koja se ceni u politici i ekonomiji jeste dobro planiranje. Potpuno ste u pravu. Onda takođe treba da se setimo da je ovo prva Vlada posle deset i više godina koja nije imala nijedan rebalans budžeta, za razliku od svih vlada u kojima ste vi bili, gde ste godišnje imali i po tri, četiri ili pet rebalansa budžeta. To je to vaše dobro planiranje koje vas je dovelo u stalne rebalanse budžeta. Zatim, napravili ste jednu ozbiljnu grešku, po meni, u brojanju, zabrojali ste se. Rekli ste da ova Vlada četiri godine vlada i da smo mi četiri godine u Vladi. Da vas podsetim, SNS je ušla u Vladu 27. jula 2012. godine, to je nešto više od tri godine, a daleko od toga da je četiri godine. Dodatno, kada pominjete i pokazujete, kao što je rekao i ministar Vujović, nevericu, ja mislim da svako od nas ima određene reference. Ova Vlada je za godinu i po dana pokazala da može da uradi i da sve što je planirala može i da realizuje. To su naše reference. Ono što smo mi uradili za godinu i po dana, dakle, ne za tri i po, nego za godinu i po dana, dakle, koliko puteva, koliko pruga, fiskalna konsolidacija, aranžman sa MMF-om iz predostrožnosti, Duing biznis lista, to su naše reference. Dakle, naše reference nam daju za pravo da možemo danas da stavimo ovakav budžet pred vas i pred građane Srbije i da kažemo – sve ovo što smo stavili od kapitalnih investicija, pa na dalje, mi ćemo realizovati, jer smo iza sebe već ostavili jedan pozitivan pre svega privredni rast. Podsetiću građane Srbije i poslanike da je ova Vlada počela da funkcioniše i da radi u trenutku kada je bio planiran negativan privredni rast, a da mi danas, godinu i po dana nakon formiranja ove Vlade, beležimo pozitivan privredni rast, što ne govorimo samo mi nego i sve svetske institucije. Hvala.
Hvala. Reč ima ministarska Snežana Bogosavljević-Bošković. Izvolite. Sada ste se odjavili. Izvinite, sada sedite vi, drugi ministar. Moram listu da oslobodim, izvinite. Ministar Nebojša Stefanović ima reč. Sistem nam je blokiran. Mnogo se ljudi prijavilo, pa morate ponovo izvući karticu. Vi, Snežana, sačekajte. Hvala.
Hvala. Treba obratiti pažnju, naravno, na nekoliko ključnih stvari. Nažalost, ono što je Vlada imala od 2012. godine, tačnije od avgusta 2012. pa na ovamo, bio je nasleđeni apsolutni krah i države i privrede. Kada se pogleda, recimo,samo praćenje inflacije koja je bila od 2009. do 2012. godine, pokazuje se kako se na suptilan način ili manje suptilan način stavljala ruka u džep građana. To ću vam dati na primeru jedne penzije od 30 hiljada dinara. Dakle, inflacija od 2008. gde je bila 8,6%, 2009. godine 6,6%, 2010. godine 10,3%, 2011. godine 7,0% i 2012. godine 12,2%. Dakle, kada imate jednu penziju od 30 hiljada dinara 2012. godine, taj penzioner je u stvari dobijao 26.400 dinara, suštinski, jer su za toliko rasli troškovi života i tolika je bila realna njegova kupovna moć. Taj penzioner je u toj jednoj godini izgubio 43.200 dinara, više od jedne penzije je gubio samo zbog inflacije, samo zbog inflacije. Ta inflacija je 2% u 2015. godini, 1,7% u 2014. godini, 2,2% u 2013. godini. Dakle, vi ste samo na inflaciji suštinski povećali kupovnu moć našeg stanovništva od 2013. godine na ovamo, a do tog perioda ljudi koji su imali primanja, čak i oni sa najskromnijim, su gubili više od 10% prosečno za ove četiri godine u svojim primanjima, 2012. godine 12,2%. Naravno, kada govorimo o rastu BDP, mi smo iz 2012. godine, koja je zabeležila minus 1% rasta, ušli u 2013. godinu sa 2,6%. Naravno, onda je usledio pad zbog poplava, ali već 2015. imamo plus 0,8% i naredne godine očekujemo, da kažem, sa značajnim rastom. Kada to poredite sa zemljama regiona, to ne može da bude nikada pravično jer, znate, kada je Srbija, čija je privreda mnogo jača i veća od tih država u kojima otvaranje jednog pogona može da utiče na značajniji rast BDP, to uopšte nije za poređenje. Ali, nije za poređenje ni zbog ovoga što smo doživeli u ovim velikim poplavama, kada je značajno bio oštećen naš elektroenergetski sistem, koji vuče veliki procenat u rastu BDP. Mi ćemo u narednoj godini pokazati, naravno, i u narednim godinama, ako se taj trend nastavi, uz privlačenje investitora, postoji ozbiljna šansa da mi u naredne dve i tri godine linearnim rastom BDP-a osnažimo našu privredu i da stignemo zemlje Evrope, koje nisu sve baš u tako dobrom stanju, mi se tome, naravno, ne radujemo, ali videćete da je Srbija sposobna da svojim privrednim aktivnostima prati i mnogo razvijenije zemlje. Pre svega se trudimo da stignemo zemlje EU koje su na istoku Evrope, onda, naravno, i centralnoevropske države. To je ono što je svakako naš zadatak. Što se tiče Ministarstva unutrašnjih poslova, zalaganjem mojih kolega u Ministarstvu, trudili smo se da u prethodnom periodu ostvarimo vraćanje svih dugova koji su iznosili više milijardi u prethodnim godinama, da vratimo sve ono što smo dužni bili, ali da uložimo nove investicije, da popravimo stanje i opreme, materijala, borbenih vozila, da pokažemo da to može da se uradi veoma efikasno. Mi smo obezbedili novac i za narednu godinu, zahvaljujući premijeru i Vladi, u zavisnosti od mogućnosti države, da isplatimo jednokratnu pomoć pripadnicima Ministarstva, policajcima pre svega i hoćemo da pokažemo da brinemo i o ovoj kategoriji našeg stanovništva koja je veoma važna za našu zemlju. Policija radi ozbiljno i odgovorno. Ozbiljno se sprovodi borba protiv korupcije. To pokazuje i podatak da, kako sam preuzeo Ministarstvo unutrašnjih poslova, nijedna optužnica nije pala, niti je sud nekoga protiv koga smo podigli krivičnu prijavu a tužilaštvo optužnicu nije pravosnažno oslobodio. Dakle, na ozbiljan i odgovoran način se pristupa borbi protiv korupcije i kriminala, koja je veoma važna jer je to okvir za jačanje naše privrede, to je okvir koji vraća poverenje u našu državu i to je okvir koji omogućuje da investitori dolaze ovde, ne strahujući da će im neko tražiti novac za ono što imaju pravo po zakonu. Mislim da ova Vlada na ozbiljan i odgovoran način radi i da će i budžet za narednu godinu pokazati da Srbija ima čemu da se raduje.
Izvolite, ministarka Bogosavljević Bošković.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, postavljena su pitanja ministru poljoprivrede. Koristim priliku da odgovorim na konkretna pitanja i da na početku kažem da mi se čini da je, kada se govori o poljoprivredi i o poljoprivrednicima, često ta briga deklarativnog karaktera. Ova Vlada zaista ne pomaže poljoprivredu deklarativno, već suštinski. Pomaže je nizom mera i, ako mi dozvolite, ja bih samo neke od tih mera koje je Vlada preduzela u prethodnom periodu i pomenula. Pored agrarnog budžeta koji ste prošle godine usvojili i ove godine usvajamo, moram da kažem da nije smanjen agrarni budžet, dakle, ona davanja prema poljoprivrednicima ostala su praktično na istom nivou, čak su ove godine blago i povećana. To je pod broj jedan. Ali, mi nikako ne smemo da zaboravimo da je prošle godine Vlada opredelila dodatna sredstva za isplatu subvencija prema poljoprivrednicima. To su zaostali dugovi iz prethodnih godina koji su se prenosili iz godine u godinu. Prošle godine u ovo doba opredeljenih je dodatnih 4,5 milijarde dinara koje su opet uplaćene na račune naših poljoprivrednih proizvođača. Ovo o čemu vi danas govorite i postavljate pitanje: „Kako će biti sledeće godine, kada ove godine imamo dodatne zahteve?“, to je tačno. To je veličina Vlade i veličina u smislu razumevanja Ministarstva finansija koje je razumelo dodatne zahteve poljoprivrednika, dakle, pored onih zahteva koji su mogli da budu podmireni opredeljenim budžetom, a koje ste vi usvojili. Imali smo i više zahteva. Dakle, Vlada nije želela da ostavi te ljude na cedilu. Naprotiv, donela je odluku da se za sve prijavljene zahteve opredele sredstva i da svi podnosioci zahteva budu isplaćeni. To je dodatnih 9,7 milijardi dinara. Molim vas, mislim da to zaista zaslužuje svako poštovanje i zaslužuje da se jasno i glasno kaže građanima Srbije i našim poljoprivrednicima. Kažete – kolika će biti premija za mleko, jer u novim izmenama i dopunama zakona kaže se da će biti do sedam dinara? Ja kažem – biće u ovoj godini sedam dinara, biće i narednih godina tako. Ovaj prefiks koji kaže: „do“ je u stvari iz razloga što nam je plan, a to je i zahtev poljoprivrednika, da što pre počne da radi nacionalna referentna laboratorija. Mi smo uspeli u prethodnih godinu i po dana da ovu laboratoriju pokrenemo, vi to dobro znate da je njeno formiranje započeto 2004. godine, da je nas sačekalo da posao uradimo do kraja i da konačno počne da funkcioniše. Poljoprivrednici hoće da budu nagrađeni. Oni koji proizvode mleko ekstra kvaliteta, oni koji se sa dužnom pažnjom odnose prema svim onim pitanjima zdravstvene ispravnosti i bezbednosti kada se radi o ovom izuzetnom važnom proizvodu traže da budu adekvatno i nagrađeni upravo iz tih razloga stoji ovaj prefiks, do. Pri tom, želim da vam kažem i to da je ova Vlada i ovo ministarstvo poseban akcenat stavilo upravo na razvoj stočarstva i da mi u tom smislu imamo i rezultate, a kako smo stavili akcenat. Tako što smo značajno povećali davanja baš za stočarstvo, jer smo ga zatekli na jednom istorijskom minimumu. Kako smo povećali izdavanja? Dakle, pored ove premije za mleko koja je isplaćivana u iznosu od sedam dinara, mi smo u prošloj godini povećali davanja po kvalitetnim priplodnim kravama sa 20 na 25 hiljada. Mi subvencionišemo kredite za nabavku kvalitetnih životinja, pa sada naši poljoprivrednici mogu da nabave životinje sa fiksnom kamatnom stopom od 4%. Mi izdvajamo značajna sredstva i za opremu u preradi, dakle i u sektor mleka i u sektor mesa. Ako dozvolite, a želim samo da uz sve ovo što je Vlada učinila i što čini da pomogne i podrži poljoprivredu, želim da kažem i neke od rezultata koji su evidentni. Dakle, mi jesmo zaustavili pad brojnog stanja stoke, jesmo taj fond povećali, nismo zadovoljni povećanjem, ali je povećan, povećan je za nešto više od 2% i ne samo da je povećan stočni fond u smislu, pre svega broja muznih krava, povećana je proizvodnja mleka. Takođe, za 2,8% povećana je proizvodnja goveđeg mesa, povećali smo izvoz. Prošle godine smo imali suficit veći od milijardu, preko dve i milijarde i 400 evra smo izvezli poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda. Ove godine u prvih 10 meseci, takođe imamo pozitivan rast, imamo suficit već sada milijardu 80 miliona evra. Dakle, izvoz dve milijarde 142 miliona evra. Očekujem da ćemo u ova dva preostala meseca imati rezultate kojima ćemo se takođe ponositi i koji će biti veći u odnosu na rezultate koji smo imali u prethodnoj godini. Hoću da kažem dobijamo, imamo podršku, imamo pomoć, ali na adekvatan način i uzvraćamo. Moram da kažem da i u drugim sektorima smo postigli odlične rezultate, vi znate da smo u ovoj godini prvaci u svetu po proizvodnji malina, prošle godine naš prinos je bio 60 hiljada tona, ove godine 100 hiljada tona, imamo rekordnu proizvodnju i jabuke, imamo odličnu proizvodnju povrća. Zabeležen je veliki porast izvoza upravo ovih vrsta prema Ruskoj Federaciji. Dakle, ne stoji uopšte vaša tvrda da će biti poljoprivrednici oštećeni, naprotiv poljoprivrednici neće biti oštećeni i mi ćemo i dalje raditi svom snagom da pomognemo poljoprivredu i da ovaj pozitivan trend koji sam sada istakla bude nastavljen i u narednom periodu. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Antić.
Uvažena predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, vrlo kratko u prilog i pojašnjenju ovoga što je gospodin Vujović govorio oko Kostolca. Moram da istaknem da je reč o projektu koji je po svojoj definiciji samo isplativ, reč je o investicije 713 miliona dolara sa grejs periodom je, odnosno u odnosu na kreditnu liniju sa grejs periodom od sedam godina i periodom otplate do 13 godina koji je u potpunosti dimenzioniran u odnosu na proizvodnju električne energije, tako da svaki dinar, odnosno dolar te kreditne linije će biti vraćen iz same investicije. U prilog toj tvrdnji treba da posluži i to da je EPS apsolutno spremna da realizuje tako velike projekte, jer je svoje učešće u realizaciji samog projekta od 105 miliona dolara platila iz sopstvenih izvora. A kao pojašnjenje onoga o čemu je gospodin Vujović govorio, ovde je reč bez ikakve dileme o jednom tehničkom, tehnološkom potpuno modernom objektu, reč je o superkritičnom postrojenju, odnosno termopostrojenju koje će raditi u skladu sa najvišim energetskim, odnosno standardima zaštite životne sredine, reč je o projektu koji i pored izgradnje termoelektrane podrazumeva i odsumporavanje i ostale segmente koji zahteva direktiva o zaštiti životne sredine i koji će raditi dok u tom basenu, odnosno na kopovima Drvno bude uglja. Tako da ne treba uopšte dovoditi u pitanje do kada će Srbija moći da koristi te termo kapacitet. Mi ćemo sve termo kapacitete koje sada gradimo i koje sada remontujemo i koje usaglašavamo sa ekološkim standardima moći da koristimo dokle god u Srbiji ima uglja. Po sadašnjim podacima na kopu Drvno to je negde gotovo do 2060. godine, ako uzmemo u obzir da radimo i nova istraživanja gde je tu i Ćirikovac kao potencijalno nalazište uglja, taj period može i da se produži. Moram da iskomentarišem ono o čemu je i gospodin Đurić govorio, vezano za daljinske sisteme grejanja i njihovo postavljanje cena i da podsetim ono što gospodin Đurić zna, ali radi šire javnosti, izvinjavam se Đurišić, daljinski sistemi grejanja kao komunalna delatnost se nalaze u ingerenciji lokalnih samouprava. Vlada Republike Srbije, odnosno Ministarstvo rudarstva i energetike jedino i isključivo donosi uredbu kojom se definiše način na koji se uspostavlja cena električne energije, cena daljinskog grejanja. Tačno je da je u proteklih nekoliko kvartala došlo do smanjenja cena gasa koji se nalazi u onoj varijabilnoj skali troškova daljinskih sistema grejanja. Isto tako je tačno da u prethodnom periodu kada je bilo značajnog povećanja cene gasa, toplane, odnosno elektrane nisu iskoristile onaj prostor koji im uredba pruža da povećavaju cene jer je bila takva politika Vlade Republike Srbije. Mi smo napravili jednu ozbiljnu analizu sa udruženjem toplane i sa beogradskim elektranama i došli do podatka da su sve toplane širom Srbije ili zadržale onaj nivo cena koji je bio pre ovog pada cene gasa, ili su nešto spustile tu cenu gasa. Oni koji nisu značajno spustili cenu grejanja su imali vrlo jasno obrazloženje. U četvrtom kvartalu 2014. godine u prvom kvartalu 2015. godine kada je cena gasa rasla oni nisu podigli cenu. Tako da sada de fakto nisu imali ni šta da spuste. To je bio slučaj beogradskih elektrana i sa gradonačelnikom smo imali sastanke na tu temu. Naprosto, njihova cena je bila i ostala u skladu sa uredbom i tu apsolutno nema bilo kakvih, da kažem uskraćivanja prava građa ili bilo kakvih troškova koji idu neopravdano na njihov račun.
Hvala. Reč ima ministar Tasovac. Izvolite.
Ja pretpostavljam da ste se samo zbunili, gospodine Đurišiću, kada ste rekli da je budžet za kulturu smanjen 50%. Verovatno ste želeli da pohvalite što su subvencije smanjene za 50% zato što je prošle godine izdvojeno za RTS i RTV, Tanjug i Radio Jugoslaviju preko osam miliona, tačnije 8 milijardi 983 miliona, a ove godine četiri milijarde, tako da je to ušteda od skoro pet milijardi i verovatno je bio samo u pitanju lapsus. Ovo govorim čisto zbog javnosti, jer svako ko je video budžet zna da to nije tačno.
Hvala. Reč ima ministar Aleksandar Vulin.
Ja znam da je nekim pripadnicima bivšeg režima dosta komplikovano. Ne vole da se podsećaju na vreme kada su vodili državu, ali mi moramo da znamo odakle smo krenuli, da bi znali gde smo sada i da bi znali kuda idemo i gde koračamo. Neću uopšte ni pokušati, evo zanemarićemo potpuno statistiku koja je važila u vreme bivšeg režima i koja važi i danas jer to nisu pravila koja smo izmislili mi, to su pravila koja su uspostavljena u EU i koja se odnose i na nas, kada je u pitanju anketa o radnoj snazi. Tako je važilo u vreme bivšeg režima, tako važi i danas, tako je bilo da je 25,5 nezaposlenosti 2012. godine, a da je danas stopa nezaposlenosti 16,7 ista pravila tada, ista pravila sada. Ali, potpuno ćemo to zanemariti, kao da nije važno, kao da ne postoji. Ajde da govorimo jezikom brojeva koji se ne mogu falsifikovati novcem. Kolko novca ima u kasi i ko je doneo taj novac u kasu? To valjda svi razumemo. Eto, ipak da kažemo da su prihodi od doprinosa koji su uplaćuju u PIO fond 2012. godine iznosili 287,3 milijarde dinara. To je tada činilo 51,1% od ukupnih prihoda Fonda. Danas, 2015. godine prihodi fonda na 8. decembar su 334 milijarde dinara, što je 12,4 milijarde dinara više nego što smo planirali. Dakle, ovo se ne može falsifikovati. Ili su se pojavili nekakvi vanzemaljci koji ne postoje, a za koje neka čudna sila uplaćuje novac kradom, ili su se pojavili kao što jesu ljudi na evidenciji PIO fonda koji uplaćuju svoje doprinose. Morate znati još jednu stvar. Plate su smanjene u javnom sektoru koji je najuredniji platiša doprinosa. Dakle, tu je još smanjen nivo doprinosa i bilo bi za očekivati da državne dotacije budu veće. Bilo bi za očekivati da više novca treba da uplaćujemo kao dotaciju da se penzije redovno isplaćuju, a mi smo ove godine povukli 12,6 milijardi dinara manje dotacija zato što smo imali povećanje prihoda u PIO fond. Dakle, ovo se ne da falsifikovati. Ovo je novac, količina novca koja se nalazi u državnoj kasi je značajno veća, čak i nego što smo je planirali a jedino moguće je da su se neki ljudi sa imenom i prezimenom zaposlili. Nema koga drugog. Dakle, manite se statistike, evo pogledajte čistu matematiku koja se ne da falsifikovati. Ne mogu da razumem da je samo loša vest dobra vest. Podsetiću vas da ovde, iz ovog parlamenta krenulo strašno oduševljenje kada je stigao izveštaj Evropske komisije u kome je rečeno da je Zakon o radu neevropski, da je loš, da je neusklađen, da je antidemokratski itd. ovde su se radovali, slalasu se saopštenja, ali onda su okrenuli drugu stranu papira u kome je pisalo, ali zakon koji je donet u vreme vlasti bivšeg režima.
Reč ima potpredsednica Vlade Kori Udovički. Izvolite.
Poslanik Đurišić je spomenuo da se na Zakon o platama čeka već godinu dana. Ja bih da ga ispravim, na Zakon o platama se čeka bar, već šest godina. Reč je o tome da kada je ova Vlada formirana i kada se jesmo, ja to prva priznajem obavezali da bude jedan zakon o platama uređen, otprilike pre godinu dana, bilo do kraja 2014. godine, polazili smo od toga da je nacrt koji je rađen u prethodnoj Vladi doveo taj zadatak skoro do kraja i da ćemo moći samo uz političku volju i da ga završimo. Tek pošto smo tom poslu pristupili onako ozbiljno kako on to zaslužuje, sagledali smo činjenicu da je za ozbiljan zakon o platama i sistem plata koji će da postojano i trajno vodi Srbiju ka pravednijem odnosu zarada u celom javnom sektoru, potrebna jedna infrastruktura, da tako kažem, i znanja i institucija koje će to moći da iznesu, tako da smo se posvetili da tu infrastrukturu izgradimo. Privodi se kraju sastavljanje kataloga radnih mesta koje je, da tako kažem, u srži te infrastrukture, radi se i na jačanju registra zaposlenih i kapaciteta da beležimo i da pratimo kako se tačno plate i svi drugi doprinosi i dodaci koji idu uz njih isplaćuju. Kao što sam nedavno objašnjavala i važno je da građani to razumeju, promenili smo strategiju da se sada ta reforma plata donosi fazno, tako što ćemo prvo da uredimo Zakon o sistemu plata, a zatim da donosimo podsektorske zakone koji će biti uradivi, ali koji će biti i zasnovani na institucionalnim osnovama, koje će nam omogućiti da to bude trajno, kvalitetno urađen posao i da Vlada ne bude više toliko podložna, ni ova ni bilo koja druga trgovini i pritiscima već da se zarade mogu isplaćivati u skladu sa nekakvim merilima za koje se svi možemo složiti da su pravedni. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Marković. Izvolite. (Marko Đurišić, s mesta: Kada ću ja dobiti pravo na reč, repliku? Tri ministra su me spomenula. Ja sam pogrešno protumačen. Mislite da nemam pravo na repliku, a toliko puta sam pomenut?) Kada ispunite uslove za repliku. Ne piše u Poslovniku koliko ministar govori, pa onda vi da dobijete repliku, nego samo ako pežurativno govori o vama ili vas neko nije razumeo a svi su vas razumeli. Nemojte vikati. Dozvolite kolegama … Imate, 23. ste na listi pa ćete nastaviti vašu diskusiju. Ovo su bili samo odgovori. Ubedite me, ali posle Dragana Markovića.
Gospodine predsedniče Vlade, dame i gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, nisam zadovoljan predsedniče Vlade kako ministri objašnjavaju budžet, ne da želim da kažem da oni ne znaju, nego jednostavno neke kolege koje žele da demantuju cifre koje su danas ministri plasirali nisu u pravu. Znači, kako su ministri danas trebali da objasne budžet? Kažu – postoji prilivna i odlivna strana. Sada je kraj godine i vidimo koliko smo para potrošili ako sa pojedinih pozicija postoji da ogromna cifra para nije potrošena, ta pozicija se smanjuje za tu cifru povećanu od 3 do 5%, a građani Srbije kada slušaju, oni misle vi ste sad smanjili za kulturu, ne znam toliko milijardi, za ovo toliko milijardi, znači, morate malo bolje da objasnite. Dalje, neki od kolega, gospodine predsedniče Vlade, ne prihvataju da je sada manja stopa nezaposlenih u Srbiji. Bilo je 2012. godine kažu 25%, danas je 16 koma nešto. Kako ministar treba da objasni, kada je govorio gospodin Vulin, trebao je da kaže – evo danas u PIO fond više je ušlo para 12 milijardi, toliko i toliko, a te pare nisu od zemalja, ne znam, neke humanitarne akcije nego od broja zaposlenih. Znači, broj zaposlenih je povećan, i odmah demantujete one koji kažu – nije tačno da su to statistički podaci dobijeni od ovoga ili onoga. Šta je još važno? Kada su u pitanju poljoprivredni proizvođači. Ne mislim da kažem da ne znate, ali jednostavno za one koji slušaju, za obične ljude nije dovoljno jasno. Kada je u pitanju poljoprivreda, isto tako treba objasniti poljoprivrednim proizvođačima, konkretno u Vojvodini. Postoje neki koji su za predlog zakona i neki koji ne. Da vidimo ko su ti koji su za Predlog zakona koji je Vlada predložila a ko su oni ko su protiv Predloga zakona. Mislim da nije dovoljno transparentno urađeno da shvate oni koji su protiv, da u stvari to nije na njihovu štetu i treba razgovarati sa poljoprivrednim proizvođačima što više. Dalje, neću reći da vi zloupotrebljavate, čak i predsednik Vlade i ministri, vi ste uopšte zaboravili, predsedniče Vlade, šta se desilo u Rusiji i Kini.To je bila tema u Srbiji samo jedan dan. U Rusiji su primljeni privrednici, preko 200 privrednika na najvišem nivou. Od tih 200 privrednika, 100 i nešto su napravili poslove, sklopili ugovore, a da to ranijih godina tako nije bilo. Isto tako, evo, došli ste iz Kine, imali ste konferenciju za štampu posle samita i na konferenciji za štampu uopšte nisu bila pitanja koja su od vitalnog značaja za građane Srbije. Naravno, mora da postoji sloboda medija, ali, isto tako, nijedno od pitanja nije bilo – šta vam je rekao nemački ministar inostranih poslova, što je veoma važno mišljenje, a čuli smo šta je Bundestag rekao u Nemačkoj, šta su vam rekli drugi predstavnici drugih velikih zemalja, gospodin Keri iz Amerike, da li ćemo mi povećati izvoz u te države, da li će oni dovesti investitore, nego smo se bavili nekom temom koja je možda za neke interesantna. Onda kažu kako Vlada spinuje neke teme. Siguran sam da Vlada i predsednik Vučić se ne bave spinovanjem, jer sam bio lični posmatrač i na jednoj i na drugoj konferenciji, a u Moskvi sam bio učesnik u radu. Tamo sam video na kom nivou smo mi imali sve te sastanke i šta je sve obećano. Kad sam kod Rusije, gospodine predsedniče Vlade, ne možete vi svakog dana da zovete Putina i Medvedeva da se napravi neki posao, nego privrednici i političari, kako pozicija tako i opozicija, valjda i opozicija ima nekog u Rusiji, i da mi iskoristimo, evo sad, konkretno, nismo iskoristili gde su bile sankcije uvedene od strane Evrope Rusiji, Rusija Evropi, evo sada, sa Turskom problem, da mi budemo prvi koji ćemo da uvozimo u Rusiju ono što su oni uvozili iz Turske. To svako od nas treba da radi. Uopšte se time niko danas nije bavio. Evo, sednica je počela u 10 sati, ministri se trude da se nešto pravdaju, nemoj da se pravdate, nego dajte izveštaj na način kako će građani da vas razumeju. Zakon o lokalnim samoupravama, mora da se smanji ovoliki i ovoliki broj radnika, tu mora da se napravi kriterijum. Ako postoje javna preduzeća u lokalnim samoupravama koji sami zarađuju pare, ako su oni izvođači radova, ako nemaju subvenciju, ako su izvođači radova i vrše usluge lokalnoj samoupravi, da ne postoji kriterijum broj stanovnika u gradu i za sve isto da bude, nego jednostavno da nemaju štetu oni koji nešto rade i da budu u grupi sa onima koji ništa ne rade i samo gledaju da im Beograd nešto pomogne. Nadam se da je ovo moja poruka. Nije kritika, već da sagledate, a siguran sam da će i gospođa Kori Udovički da sagleda, pošto je to u njenom resoru. Tako da mi, gospodine predsedniče Vlade, uopšte ne koristimo srpsku međunarodnu popularnost. Svako od nas, gde god se nađe, mora da priča da je, evo, Kina vas primila na najvišem nivou. Zašto se nije predsednik Kine vozio sa nekim drugim predsednikom vlade, iz neke druge države? Kako baš izabra malu Srbiju? Šta mi možemo da pomognemo Kini? Ništa. Ali, meni je ta vaša poseta pomogla, sam sam se najavio kineskoj ambasadi i juče sam imao sastanak sa kineskim ekonomskim savetnikom, gde smo dogovorili da sam ja nešto završim za nekoliko gradova u Srbiji, zahvaljujući vama, jer ste vi stvorili dobre uslove. Svi kineski mediji su stavili to da je predsednik Vlade Aleksandar Vučić bio na najvišem nivou primljen od svih predsednika vlada koji su tamo bili. Mi možemo da kukamo, da se žalimo, ali, dosta je u Srbiji da se samo žalimo. Hajmo da mi nešto sami uradimo, da konkretno kažemo šta smo sami uradili. Ko može da puni budžet? Ovaj budžet je sličan sa pozicijama kao i svi budžeti koji su godinama pravljeni. Znači, budžet jedino mogu da pune nova radna mesta i povećanje proizvodnje odnosno proizvoda koji se proizvode u Srbiji. Kako mi da dođemo do tih novih radnih mesta? Moramo svakoga dana da sve što ima, kada su u pitanju industrijske zone po gradovima Srbije, da sami pošaljemo u svaki grad po neki dopis da ode. Ja svakoga dana pišem najmanje 20 dopisa. Evo sad sam tražio da me primi Berluskoni. Nema veze, on nije predsednik Vlade, ali, primiće me, da znate. Ja tamo neću predstavljati Jagodinu, nego ću predstavljati Srbiju, da je hvalim kako je Srbija ispoštovala sve svoje međunarodne obaveze, kako Srbija očekuje mnogo veću saradnju, kako očekuje podršku za Briselski sporazum, a ne da Srbija sve svoje sporazume i potpise sprovodi, a da kosovski Albanci baš ih briga, i da niko ne kaže juče u Goraždevcu i prekjuče šta je bilo, osim jednog međunarodnog političara. Da li je to terorizam? Znate šta, meni je žao francuskih civila koji su poginuli, ali me duša boli za Srbe u Goraždevcu koji svakoga dana, kad legnu uveče u krevet da spavaju, razmišljaju da li će ujutru da budu budni ili živi. O tome niko ne priča. Svi mi koji se bavimo politikom, nema veze da li smo pozicija ili opozicija, treba o tome da pričamo, to je zaštita srpskog naroda na Kosovu i Metohiji. Neću reći da smo pasivni, ali, jednostavno, da li smo nezainteresovani ili sve čekamo da nam neko drugi pomogne, ne znam. Možete vi da se ljutite ili ne, ali ja sam nekoliko puta i kritikovao te velike sile. Kad smo mi bili u Rusiji, sutradan jedna država u kojoj se govori nemački je rekla Albancima – e, sad vi malo ohladite i Albanci bacaju suzavac, unose u skupštinu, ceo svet to gleda, to je terorizam. I nisu sproveli realizaciju sporazuma, da se formira zajednica srpskih opština, da se formira sud za ratne zločine itd. To je tema za sve nas. Nije to samo tema za Vulina, za Aleksandra Vučića i za Ivicu Dačića koji je bio jedan od najboljih predsedavajućih svih vremena koje je OEBS ikada imao, jer to su rekli predstavnici OEBS ne samo u Srbiji, nego bilo gde da se dešavalo u Evropi u svetu neki problem, zato što smo mi generacija koja je osetila tu golgotu gde je veći broj građana u Evropi oseća. Mi smo i veliki domaćini kada su u pitanju azilanti, ali nismo mi krivi što se Nemačka preračunala u broju pa sada smo u teškoj situaciji, ne znam, da na granici ljudi tamo čekaju, a da ne mogu da prođu kroz Srbiju, itd. Dobro je što Srbija pruža takvu uslugu i dobro je što ne obećavate da ćemo da im pravimo kuće, ali isto tako to košta, to je ogromna cifra i država i Evropa, odnosno Evropa mora da pomogne Srbiji malo više. Gospodine predsedniče Vlade, JS će glasati za ovaj budžet, ali vas molim da na jedan najobičniji način kada neko nešto kaže da je loše, to nije loše, to je dobro, ali sa nerazumevanjem jer, nemoj da se naljutimo, ali ovde 90% poslanika nikada nisu popunili virman za uplatu nečega. ` Nemojte da mi zamerite, niste bili privrednici, niste bili, sad ne možemo svi da diskutujemo. Mi možemo da diskutujemo, ali kako razumemo to što govorimo? Opozicija ima pravo da kritikuje, ali sa druge strane ministri moraju da kažu – Ne, niste u pravu. Nije dovoljno reći samo – Uzmite statistički podatak, pogledajte; nego pokažete cifru kao što je pokazao gospodin Vulin, ali nije do kraja rekao, da se to punjenje vrši od broja novih zaposlenih. (Marko Atlagić, s mesta: Rekao je.) Možda nisam čuo to, ali ako ja nisam čuo, koji razume dobro, izvinjavam se ako ste to rekli, niste rekli za ovaj procenat. Nije bitno, evo i da ste rekli, sto puta ponavljajte, šta će da vam fali? Ponavljajte bre, ja sam samo u Jagodini zaposlio dve hiljade ljudi. Aplaudirajte sada, možete slobodno. Aplaudirajte kada ja nešto kažem. Samo u Jagodini sam zaposlio dve hiljade ljudi. Ja gledam svakog trećeg dana predsednik Vlade otvara negde neke fabrike. Kako ćemo da dođemo do suficita? Tako što ćemo da dovedemo investitore i da im damo dozvolu za jedan dan. Evo gospođa Zorana bila u Jagodini, a mi dajemo dozvolu za jedan dan već šest godina i pre nego što je donet nov zakon. Ne treba meni zakon i da mene zakon obaveže da ja ispoštujem stranog investitora. Danas podnese zahtev, sutra dobije građevinsku dozvolu. Možda je to i razlika nego što je u drugim gradovima, ali jednostavno mogu da se vade da je loš zakon. Sada je zakon takav kakav jeste i kada vi primite stranog investitora, ugostite ga, demantujete sve one priče sa ubeđenjem sa kojim je on došao u vašu državu, onda je završen posao 90%. Evo, na kraju predsedniče Vlade da vam kažem da mi je drago što je ovakav budžet napravljen. Ovaj budžet je i socijalni i razvojni, što neće biti ukinuta opozicija tamo gde se tiče običnih ljudi, da oni budu sigurni,a li nije dovoljno da mi samo konstatujemo da je budžet dobar. Treba da radimo i više i da se ovaj budžet realizuje više nego što je u planu planirano. Ako bi sada svi mi od sutra krenuli da radimo, ili još nešto, nemojte pogrešno da shvatite, poslanici koji su na stalnom radu i primaju platu u parlamentu, moraju da rade u parlamentu, a ne da u parlamentu ima 10 poslanika i sad kada ste vi došli, svi smo mi ušli unutra. Ja ne primam ovde platu. Znači, morate da ste na radnom mestu. Predlažem vam da uvedete ono… Da li može radnik u nekoj fabrici da ne ide… Marijane, ne preterujem, nego je tako. Da li on može da primi platu, predsedniče Vlade, i da kaže - svakoga dana ima sastanak sa sindikatom? Dobro, postoji sindikat, ali ne može svakoga dana jer i to nešto košta. Nemoj da mi zamere kolege poslanici. Pare u Srbiji moraju da se zarade. Svako radno mesto mora da se ispoštuje. To će biti i mnogo bolje za građane Srbije, kada oni pogledaju da je puna sala, da svi mi brinemo o njima, itd. Izvinite, kolege poslanici, ovo nije napad na vas. Ja sam se prvi borio, ne znam da li se sećate, da dnevnice moraju da se ukinu. Ne možete da dobijete 2.000 dnevnicu ako dođete na posao, jer to ne dobija ni onaj radnik koji ide u fabriku, i hvala Bogu, to smo ukinuli. Ali, evo, napravite kriterijum i videćete da je svakog dana puna sala. Hvala vam.
Reč ima predsednik Vlade. Izvolite.
Dame i gospodo, uvaženi narodni poslanici, budžet je najvažniji zakon o kojem govorimo u toku jedne godine. Budžet je knjiga kroz koju se prelamaju sve naše političke, ekonomske, odluke o socijalnoj i svim drugim sferama. Budžet kao najvažniji zakon je i prilika da vidimo kakve smo rezultate postigli, šta je to što je bilo loše, šta je to što je bilo dobro, šta je to što moramo da uradimo da bude bolje u narednom periodu. Danas nisam, nažalost, mogao od početka, zbog obaveza koje sam imao kao predsednik Vlade, da prisustvujem od početka ovoj raspravi. Veoma mi je žao, ali samspremio izlaganje i pokušaću da sažmem sve ono što je najvažnije u ovom Zakonu o budžetu i šta je ono što smatram veoma važnim i pokušati da odgovorim na stručne primedbe koje je izneo Fiskalni savet, a da ne govorim mnogo o pohvalama koje su uvek dobrodošle i koje su retke od Fiskalnog saveta. Zašto sam ovo rekao? Ovo sam rekao zato što u našoj javnosti teško je pohvatati sa koje strane dolaze kritike, jer postoje dežurni kritizeri, a ono što je rekao veliki Ruzvelt, to je da slava nikada nije na njima, već je slava na onima koji su u areni, koji se bore, koji su umiveni i blatom i znojem i krvlju, ali koji svakoga dana rešavaju probleme i koji se bore, a ne oni koji svakoga dana dobacuju kao kibiceri, a rezultat im je nikakav. U skladu sa tim, imam jednu dobru vest za vas. Konačno, noćas, dobili smo iz Vašingtona potvrdu za „Koč Er“ i za mogućnost da našim avionima, dakle, našim avionom i naša posada, da lete za SAD, i to će biti … [[Aplauz.]] Ja ovde držim taj papir. Noćas je izdat i to je prvi put da ćemo našim avionom i da će naša posada moći da leti za SAD posle gotovo 30 godina. Mislim da to dovoljno govori, a morate da znate, da u ovakvim uslovima, gde terorizam ozbiljno nagriza sistem savremenog sveta, nije lako dobiti te dozvole i da je to ozbiljno priznanje za našu državu i po pitanju bezbednosti i sigurnosti, ali i po pitanju profesionalizma najbolje kompanije u regionu, govorim o avio prevoznicima kao što je „Er Srbija“ i najboljeg i najbrže rastućeg aerodroma u regionu i malo šire od ovog regiona, čak rekao bih u centralnoj i istočnoj Evropi, a to je Beogradski Aerodrom Nikola Tesla. Šta je važno sa Zakonom o budžetu? Mnogi govore da li je restriktivan, da li je razvojni. Svaki budžet mora da bude razvojni, ali mora da drži fiskalni deficit pod kontrolom. Ovaj budžet, ja bih da definisao kao dobar, kao dobro odmeren, kao dobro pripremljen i kao pomalo konzervativan. Šta to znači kada kažem pomalo konzervativan? To znači upravo ono što je naglasio Fiskalni savet, gde sam saglasan sa njima i hvala im na toj veoma dobroj oceni, a to je da su prihodi dobro izračunati, a ja ću pred vama da kažem da nisu konzervativno svi izračunati. Oni su rekli da nije bilo ni poliranja, ni ekstra poliranja, da se tako radi budžet, da se tako rade prihodi, a ja ću vam reći da smo mi pokazali nešto što je veća ozbiljnost i bolja pripremljenost i drugačiji odnos nego što je postojao ikada ranije, što se vidi i po rezultatima, u krajnjoj liniji, postignutim u 2015. godini, na koje ću se nešto kasnije vratiti. Naime, izneli su oni neke sumnje na rashodnoj strani, doći ćemo do toga, i pročitaću vam sve, svaki dinar kako će da se potroši po garancijama, plaćanja po garancijama budžeta i to gde i kakve subvencije ćemo pojedinim firmama da damo, u dinar, da ne bi bilo bilo šta što je netransparentno ili nešto što ostaje kao tajna. Ali, ono što je veoma bitno kod prihoda, želim da vam kažem da smo mi u oktobru zahvaljujući našim dobrim odlukama i digitalizaciji koju smo na vreme krenuli da provodimo i uvođenju i 4G mreža itd, uspeli da naplatimo 13 milijardi dinara, odnosno 105 miliona evra od najvažnijih telekomunikacionih kompanija u Srbiji. Mi taj novac nismo uzeli. Mi smo ih iznenadili time što smo ih zamolili, Rasim ih je zamolio, da nam ne uplate taj novac i da nam taj novac uplate tek u 2016. godini. Ljudi nisu mogli da veruju. Ljudi i sa protestantskom etikom iz Norveške su pozvali moj kabinet i pitali da li gospodin Vučić zna o čemu se radi, zašto nećete novac odmah, to je vaš novac? Ja sam se javio i rekao sam – zato što hoćemo ne da prikazujemo idealne bilanse ili ne znam kakve i hoćemo da uštedimo i taj novac kasnije da trošimo. Ljudi su me tri puta pitali, ne verujući da je to moguće. Tako da, mi te prihode u budžetu uopšte nismo prikazali. Nemojte samo opet da nam pričate kao cele prošle godine o one-off pejmentima ili jednokratnim plaćanjima koje smo imali u budžet, a mi smo ih za ovu godinu predvideli 28 milijardi manje, ako ste primetili. Ja vam kažem da neće biti ni pet milijardi manje. Dakle, imaćemo više od 20 milijardi samo po tom osnovu više na prihodnoj strani nego što smo predvideli. Ali, ja volim kada predvidimo uvek manje. Ja uvek volim da predvidimo lošiji rezultat, a da on bude bolji. Vratićemo se na to. Dakle, mi ćemo u januaru imati 13 milijardi koje možemo svakog dana da dobijemo jer smo tako zamolili ljude iz telekomunikacionih kompanija da nam uplate. A, kao što vidite u Predlogu zakona o budžetu, tih 13 milijardi nema nigde, ne postoje. Tih 13 milijardi nama će da služe kao dodatni prihod i kao obezbeđenje od onih rashoda, od onih bojazni o kojima ću kasnije da govorim, jer postoje dve važne stvari zbog kojih, naravno, imamo određene strahove i čini mi se da svako u Srbiji zbog te dve stvari ima strahove. Te dve stvari, evo, da odmah kažem, jesu racionalizacija javnog sektora, hoćemo li biti sposobni da sve provedemo u delo, i tu je potpuno u pravu Fiskalni savet oko te vrste straha. Druga vrsta straha jeste 17 preduzeća, posebno 11 preduzeća koja smo uspeli da uništimo u prethodnih 30 godina, razorili i sada moramo da ih rešavamo. Ja ću vam navesti samo primer jednog preduzeća da nam neko ne bi pametovao, pošto vole ljudi koji se bave javnim poslom, posebno u politici, da sole pamet, a da ne ponude nikakvo rešenje, nađite nam, ko Boga vas molim, za RTB Bor. Sve genije molim da nam pomognu da nađemo rešenje za RTB Bor. Kada je cena bakra 4,5 hiljada umesto sedam hiljada, koliko smo imali, kada sve cene commodity u svetu padaju, kada je brent nafta 39,02, kada nam iron-ore takođe dramatično ponovo pada. Samo molim ljude da nam pomognu oko toga, jer ja vam sada kažem, imaćemo ozbiljne probleme, jer mi ne možemo da ugasimo RTB Bor, ne možemo da zatvorimo RTB Bor, to se od nas traži ili se očekuje od nas. Ja vam sada kažem – ne možemo da zatvorimo jer time zatvaramo celu istočnu Srbiju i ceo jedan grad. Dakle, to su dva rizika koja postoje. Upravo zato smo se mi obezbedili ovim dodatnim prihodima koje vi ovde uopšte ne vidite. Zato smo to radili na ne uporedivo ozbiljniji način i zato smo se uvek spremali, zato sam više puta govorio da sam veći MMF od MMF-a i zato ja volim Fiskalni savet, jer je Fiskalni savet, citiraću ih, prošle godine saopštio da će deficit, kada smo predvideli da će deficit da bude 192 milijarde dinara, oni su izašli i rekli da je bojazan da će deficit da bude 230 milijardi. Naš deficit sa svim ovim što preuzimamo, dugove bivšeg režima, koji su nam ostavljeni, od dugova prema NIS-u, od dugova prema „Gasporomu“ iz „Petrohemije“, od dugova koje nam je bivši režim napravio prema vojnim penzionerima, sve ćemo to da preuzmemo ove godine, dobar deo tih dugova da platimo i sa svim tim deficit, ne da neće biti 192 milijarde, već sasvim sigurno neće preći 80 milijardi, ako se ne varam, i to sa svim ovim plaćanjima. Čekajte, umesto da bude 230 milijardi, a imamo ovde govore svih poslanika od prošle godine, interesantno, videćete neverovatnu pravilnost da su sve promašili šta su govorili. Sve što su im bile bojazni ništa se nije ostvarilo i gotovo sve ono što sam rekao ostvarilo se bolje i u većem obimu od onoga kako sam najavljivao. Dakle, sa 230 milijardi, nije 230 milijardi, već je sa svim ovim preuzimanjem, bez preuzimanja duga prema Rusima, bez plaćanja duga prema Rusima i bez plaćanja tog duga prema vojnim penzionerima, naš deficit ne bi bio ni 61, 62 milijarde, dakle više nego trostruko manje od onoga što bi bilo dobro, od onoga što je MMF odobrio. Dakle, to su vam precizni podaci, tu nema igre, tu nema laži, tu nema prevare. To su podaci koje čitate, to su podaci koje konstatuje Međunarodni monetarni fond, Svetska banka, EBRD, EIB i svi ostali. Zato je Srbija tako hvaljena. Zato što ima javne finansije, po prvi put, još neka apoteka, ali blizu su da budu kao apoteka. To su stvari koje smo uspeli da postignemo. Šta su rezultati koje smo napravili i šta je ono za šta mislim da je sledeća godina od ključnog značaja? Mi smo uspeli da postignemo posle tri od šest prethodnih godina, od toga je najgora bila 2009. godina sa 3,4% padom društvenog proizvoda, dakle negativnim rastom od 3,4%, što je dramatično… Kada imate veći minus od 1% je dramatično, a kada imate minus 3,4, to je katastrofa za zemlju. To se dogodilo 2009. godine i još dve godine smo imali pad, 2013. godine smo imali rast, ali smo imali lošu, zbog poplava i zbog naših problema sa minus 1,8%, 2014. godinu. Tada smo krenuli u smanjenje fiskalnog deficita. Dolazimo do prvog rezultata velikog. Zemlju izvlačimo iz recesije i stalnog pada društvenog proizvoda. Zemlja će na kraju godine imati plus 0,9, plus 1%. O čemu se radi? Podsetiću vas, prognoza MMF-a, prognoza svih poslanika i svih ljudi iz bivšeg režima bila je da će biti minus jedan, minus 1,5 i Fiskalni savet je to govorio. Rekli su biće vam 2015. godina minus jedan, minus 1,5, maksimalno dobro minus 0,5. Mi smo uspeli da dođemo do plus jedan. Zašto je ovo za građane Srbije dobra vest? Zato što u naredne četiri godine garantujem građanima Srbije da nijednom nećemo imati manje od plus dva, što znači dinamičan rast, veliki rast, brže zapošljavanje, i to znači dalje smanjenje nezaposlenosti, znači veće plate i veće penzije. Mi smo potpisali Sporazum sa MMF-om da tri godine ne menjamo plate i penzije. Mi smo posle samo godinu dana uspeli da krenemo u povećavanje penzija za 60% penzionera, a za 40% penzionera u malo i delimično vraćanje onoga što smo morali da oduzmemo da bismo sačuvali fiskalni deficit pod kontrolom. Isto smo to uradili sa platama u javnom sektoru. To je redak uspeh. Uspeli smo da izvedemo zemlju iz recesije, da je uvedemo u godine dinamičnog rasta. Očekujem da 2016. godine bude preko 2%, 2017. godine da ide preko 3% i ako bismo uspeli 2018. i 2019. godinu da držimo na istom nivou, onda bismo velikom brzinom i značajno ubrzanje bismo postigli na pristizanju zemalja Evropske unije koje su razvijenije od nas i koje ne mogu da imaju takav rast. Rumunija je imala najveći rast od 3,8%. Ne mogu da imaju i zemlje koje nisu članice Evropske unije, poput Švajcarske, jer oni kad imaju plus 0,5, to je ogroman rast. Male zemlje mogu da imaju sa malim brojem stanovnika veći rast. Mi nismo mala zemlja, mi smo srednja zemlja po veličini, po teritoriji i po broju stanovnika. U poređenju sa drugim zemljama EU taj rast je ogroman od preko 3%. Ako ga budemo držali više godina, Srbija je na izvanrednom putu i dugo, dugo, dugo se neće suočavati sa problemima ekonomske krize. Mi krizu ne možemo da vidimo, ali rizik i dalje vidimo u racionalizaciji javnog sektora i rizike vidim u okviru ovih najvećih preduzeća koji zapošljavaju 21.000 ljudi, ali ne samo zbog zapošljavanja 21.000 ljudi, već i zbog toga što ta preduzeća tretiraju neke naše najveće resurse, predstavljaju neke od naših najvećih aseta, poput RTB Bora. Dakle, to su stvari oko kojih ćemo morati da vodimo računa u narednom periodu. U ovoj godini uspeli smo da popravimo poslovni ambijent, sa 91. mesta naša Srbija pomerila je poziciju na 59. mesto. Podsetiću vas da sam o tome govorio u Narodnoj skupštini i da sam vam to obećao. Neki su mi se smejali. Mnogi su mi se u javnosti smejali, govorili da je to nemoguće, da to nije istina, ali dobar tim koji su vodili, po tom pitanju, ja sam se borio i kontrolisao, Zorana i Vujović uspeli smo da napravimo neki pomak. Kažem vam, u sledećoj godini pokušaćemo da uđemo u prvih 40 zemalja u svetu. Uspeli smo u mnogim oblastima da napravimo napredak. Da li ste primetili da smo svaki dan slušali o tome kako nam nedostaju direktne investicije, posebno strane direktne investicije? Uprkos činjenici da je ovo godina fiskalne konsolidacije, kada ne možete da očekujete veliki priliv stranih direktnih investicija, ovo je bolja godina nego prošla, bolja nego pretprošla, biće nam investicije na nivou milijardu i 500 do milijardu i 600 miliona. Imali smo zaključno sa desetim mesecom milijardu i 372 miliona. Dakle, govorim vam sve, kao što vidite, veoma, veoma precizne cifre oko kojih nema bilo kakvih laži, prevara ili drugačijeg viđenja stvari. Postigli smo velike napretke u razvoju infrastrukture, saobraćajne mreže i mislim da je tu napredak daleko očigledan za ljude po mnogim selima, zaseocima, ali ono što je važno za naše pozicioniranje u Evropi i svetu jesu glavne putne mreže, koridori, auto-putevi, železničke pruge. Da krenemo od vazdušnog saobraćaja. Aerodrom „Beograd“ koji je pre samo dve godine vredeo za koncesiju od 30 godina mogli smo da dobijemo od 100 do 120 miliona evra. Danas sasvim izvesno možemo da dobijemo 500 miliona evra, upetostručio je svoju vrednost. Imali smo nacionalnu kompaniju koja je bila šala, ne od uvek, ali u poslednjih dvadeset godina šala za region i za celu Evropu, a danas je ubedljivo najsnažniji nacionalni erlajner u celom regionu, a i šire od toga. Da bi naši građani mogli da budu dodatno ponosni, letove za Ameriku imaće Srbija i samo još jedna zemlja u regionu. Više niko u regionu nema let za Ameriku. Kad kažem u regionu, ne pričam o zemljama bivše Jugoslavije. Tu niko ne leti za Ameriku, nego pričam o zemljama članicama Evropske unije. Jedna Grčka nema letove za Ameriku, ni iz Atine ne možete da letite za Ameriku, ali ćete moći da letite iz Beograda i moći ćete da letite širokotrupnim srpskim avionima i moći će srpska posada da bude. Ja mislim da je to nešto što jeste za ponos građanima Srbije. Dalje, da vidimo šta smo uradili oko puteva, da analiziramo, jer kada se otvaraju putevi, ljudi se obično slikaju, ali nikada ih nema na završetku izgradlje tih puteva. Nedavno smo otvorili 27 kilometara auto-puta od Vladičinog Hana do Donjeg Neradovca. U maju mesecu otvaramo 5,8 kilometara Grabovnica-Grdelica. Otvaramo u maju mesecu Ljig-Preljina 40 kilometara, od Ljiga do Čačka. Tu imamo problem, uspeli smo da završimo Ub-Lajkovac 12,5 kilometara, ali nemamo završenu deonicu Lajkovac-Ljig i to ćemo završiti do kraja 2016. i početak 2017. godine. Sada potpisujemo ugovor za Surčin-Obrenovac da se ne bi išlo iz njive u njivu, jer tu mora da se izgradi i novi most preko Save, to košta oko dve stotine devet miliona evra 17,8 kilometara, dakle, upravo zbog mosta je nešto skuplje. Uspeli smo da se cenkamo i da napravimo da to bude mnogo bolja, mnogo povoljnija cena od one koja je ponuđena na početku i ako to uspemo da završimo, a završićemo prosek Crvena reka-Staničenje-Pirot-Dimitrovgrad, dakle, istočni krak do marta 2017. godine, imaćemo po prvi put značajno više kilometara autoputa nego Republika Hrvatska, koja je podsetiću vas bila čudo. Imaćemo negde oko dve stotine kilometara autoputa više nego Hrvatska. Moći ćete da idete do granice sa Bugarskom, do granice sa Makedonijom, moći ćete do Čačka iz Beograda da idete autoputem, do granice sa Hrvatskom i do granice sa Mađarskom. Ostaje nam još da produžimo autoput do Požege. To ćemo da završimo do kraja 2018. godine jer je to najteži deo Ovčarsko-Kablarska klisura, ako se ne varam Zorana, to je na nivou oko tri stotine trideset, tri stotine četrdeset miliona evra. Dakle, nije to mnogo kilometara, ali je najteži put, 30 kilometara, ali je najteži mogući put koji mora da se prođe kroz centralnu i zapadnu Srbiju. Izlazimo dakle, s jedne strane produžavamo dole ostatak 107 kilometara prema Boljarima, prema crnogorskoj granici i sa druge strane nastavljamo prema Užicu i prema Višegradu i prema Užicu, Zlatiboru, Novoj Varoši i Prijepolju. Dakle, to su stvari koje uspevamo da uradimo i veći su nam rezultati i do kraja 2016. godine, dakle, za dve i po godine rada ove Vlade nego u prethodnih 45 godina, za dve i po godine više je urađeno i završeno, nego u prethodnih 45 godina, svidelo se to nekome ili ne. Što se „Železnice“ tiče, mi nismo napredovali još od 1884. godine kada je kralj Milan kojeg smo naravno, zajedno i sa njegovim sinom uspeli da nateramo da abdicira pošto nismo bili zadovoljni jer je prvi stvorio stajaću vojsku, profesionalnu vojsku, prvi je stvorio i napravio železnicu u Srbiji koja je do pre godinu dana išla istom brzinom kao i železnica u Republici Srbiji 120, 130 godina kasnije, pa smo uspeli da ga nateramo da abdicira. Onda smo mu sina ubili i bacili preko terase na junački način sa sve suprugom njegovom, seme im zatrli, valjda nam nisu dovoljno dobra uradili, nisu nam sačuvali ni Hilandar koji smo već preprodali Bugarima i bugarskom manastiru Zograf, pa smo i tako pokazivali svoju zahvalnost. Ali, ja volim da se dičim ovakvim rezultatima za koje ne možete da pričate da su makete. Molim sve građane Srbije, otiđite da vidite ovu pistu od 27 kilometara koje smo otvorili između Vladičinog Hana i Donjeg Neradovci. Proverite ove datume o kojima sam govorio zato što nikad nije bio problem u našim stručnjacima, nikad nije bio problem u izvođačima radova, uvek je bio problem u nedostatku finansija, uvek je bio problem u ogromnom fiskalnom deficitu, u tom što smo hteli da varamo izvođače, u tome što smo hteli da varamo javnost. Sada nikoga ne varamo, sve što kažemo u određenom vremenskom periodu uspevamo da završimo. Radimo prugu Mala Krsna-Palanka 35 kilometara, više na tom delu nećete ići 30 i 20 kilometara na sat već 120 kilometara na sat. Takođe, Ćuprija-Paraćin, takođe otvaramo kroz ruski kredit Stara Pazova-Novi Sad, idemo u izgradnju Budimpešta-Beograd. Pre kraja godine ćemo kamen temeljac, a radićemo druge stvari kada krene prava građevinska sezona. Ulazimo o ozbiljne radove, to je ako se ne varam početkom marta i to su stvari koje po tom pitanju radimo. To su ozbiljni i to su dobri rezultati, ali ja sam se kako ovim velikim stvarima koje su od ogromnog značaja za našu zemlju, koje nas stavljaju na putnu, infrastrukturnu mapu Evrope i sveta, veoma srećan kada napravimo i sagradimo most u Družetićima, kada izgradimo put u Ljepojevićima posle 70 godina i kada vidite u opštini Nova Varoš srpske seljake i domaćine koji su posle 70 godina, a neki imaju i 85 danas dočekali da vide taj put i kažu da je granulo sunce, onda je to velika sreća i veliko zadovoljstvo. Nastavićemo, izdvajaćemo još više novca. Manje smo potrošili u kapitalnim izdvajanjima od onoga što smo očekivali, ali ne onoliko manje koliko je to izgledalo, popravile su se stvari u drugoj polovini godine i očekujem da ta izdvajanja budu još mnogo veća u narednom periodu. Ono što smatram da je veoma važno i gde treba da budemo zahvalni, razume se Ministarstvo finansija, ali i Narodnoj banci Srbije da smo imali inflaciju na nivou od 1,4% u odnosu na 2012. godinu ili 2011. godinu gde je prelazila 12%, što je garantovalo sigurnost i stabilnost za svakog građanina ove zemlje, za svakoga koji je već u Srbiji na priču, na te navike koje smo imali da kukamo svakog dana kako nam se neke cene povećavaju, a onda pogledate i vidite da to nije baš tako. Kada vidite da na godišnjem nivou, a što nije uvek dobro za nas, mi bismo u Vladi voleli da je inflacija bila četiri do 5%, za nas bi bila bolja u smislu javnog duga, u smislu BDP i u smislu mnogih drugih stvari, ali nismo uspeli da postignemo da ta inflacija bude veća. Za sigurnost i stabilnost uvek je dobro da ta inflacija bude najniža i to smo uspeli da obezbedimo. Ono što mislim da je veoma važno jeste da otklonimo svaku sumnju po pitanju transparentnosti trošenja novca i to je stvar koja me je zabolela kod Fiskalnog saveta. Pročitaću danas od A do Š svaki dinar kako će da se potroši, da možete to da vidite, da mogu to da vide ljudi iz Fiskalnog saveta, jer niko odavde ne samo da ne krade novac, već se zna svaki dinar u skladu sa ugovorima koji su potpisani, kako se troši. Dakle, plaćanje po garancijama budžeta 2016. godine reč je ukupno o 32 milijarde 33 miliona. To je tih, o kojima su pričali, gotovo 300 miliona, to nam je deficit da znate, koji je uključen u deficit o kojem smo pričali. Najveća uključenja u deficit je „Srbijagas“, ukupan iznos na kontu 613 i 27 milijardi 15 miliona 692 hiljade, ali je uključen u deficit 17 milijardi i 878 miliona 944 hiljade, „Železnice Srbije“ šest milijardi 957 miliona 756, tu nam je isti iznos koliki je uključen i u deficit, JAT po ugovoru milijardu i 242 miliona i „Galenika“ što za nas predstavlja ozbiljan problem je dve milijarde i 82 miliona. To je ukupno 28 milijardi 162 miliona. Ono što imamo za rezervu je 150 miliona i „Železara Smederevo“ tri milijarde 721 milion. Sve apsolutno precizno, kao što ste videli, ukupno 32 milijarde 33 miliona. To je ono što su neki rekli da je sakriveno. Da li ovde ima ičega što je trebalo da se skriva ili ne, mi ovo možemo i obrazloženjem, možemo i kroz neki amandman da ubacimo, na bilo koji način možemo to da napravimo, jer se ničega ne stidimo, sve radimo transparentno, radimo dobro za narod, imamo dobre rezultate i svaki dinar hoćemo narodu da pokažemo kako se troši. I druga stavka, pošto ste rekli da ima nešto netransparentno, želim građanima Srbije da pročitam, da znaju kako se njihovi novci troše. Mi imamo velike ugovore razume se i subvencije prema preduzećima koja su nekada delimično državna, nekada su potpuno privatna, mislim da po tom pitanju gradimo dobru poziciju za Srbiju. Po ovome ćete videti i neke nove fabrike koje dolaze, za neke nove smo odvojili novac u Ministarstvu privrede, gde ih vidite u posebnom razdelu, još o imenima ne možemo da govorimo, ali Šabac dobija jednu veliku fabriku, jel tako Dušane, od 1700 ljudi iz velike i važne zemlje. Vlada Srbije to plaća i plaćamo ozbiljne subvencije za to. Dobija Novi Sad, što se podrazumeva, desetostruko manje, ali to se valjda podrazumeva, plaća i Novi Sad samo dvostruko manje, ali i Vlada Srbije, Novi Sad za dve fabrike koje treba da zaposle tri i po hiljade ljudi i da to građani Novog Sada znaju i okolnih mesta od Kaća, Futoga, Veternika, Begeča, Rumenke, Kisača i svih ostalih mesta. Dakle, te firme dolaze u Novi Sad. Mi izdvajamo za osam milijardi i 133 miliona. Dolazi „Teklas“ u Vladičin Han sa 400 plus 400 zaposlenih. Zamislite, pošto smo uspeli sve da uništimo u Vladičinom Hanu prethodnih 30 godina, već od februara meseca radi fabrika u Vladičinom Hanu odmah sa 400 zaposlenih. Mislim da je to veliki pomak, mislim da je to velika stvar. Da vam to pročitam u novcu, za kompaniju „Hadčinson“ u Rumi ako se ne varam 60 miliona, „Mita Jurop“ 437 miliona 500 hiljada, „Teklas“ automobilska industrija koja dolazi u Vladičin Han, upravo ovo o čemu sam vam govorio, za to izdvajamo 106 miliona 832 hiljade. Kao što vidite, sve u dinar se zna i nema tu priče da li ide ovamo ili onamo. „In konekt“ 98 miliona 750 hiljada, „En Si Ar“, to je američka IT kompanija koja ovde zapošljava veliki broj ljudi, već imaju zaposleni 1300 ljudi, 250 miliona. „Strejt nova“ 175 miliona, to je veliki broj ljudi, hiljadu i 400 zaposlenih, ako se ne varam, ukupno za Obrenovčane, za ljude koji su bili pogođeni onim katastrofalnim poplavama, a već smo u Krupnju našli turskog investitora koji je zaposlio, bio je plan 100 ljudi, već 200 ljudi zapošljava i verujem da smo time najveći problem Krupnja uspeli da rešimo uz sve ono što smo uspeli da izgradimo i napravimo. „Karina moda“ 82.500 hiljada, „Masterplast“ 87.500, „Mitros Flajšvaren“ 245 miliona, „Tigar tajers“ Pirot 937 miliona, „Trak lajt“, koji mislim da bi trebalo da ide u Ćupriju, ako se ne varam 125 miliona, „Peka cevaring sistem Smederevo“ koji je već zaposlio preko 1000 ljudi, očekujemo da ide na preko 2000 ljudi, dakle to nam je bila neka „bek ap“ varijanta za Železaru, pa smo to srećom uspeli, „Fijat“ 650 miliona, ukupno osam milijardi 413 miliona 325 hiljada. Ja mislim da smo sada sve nedoumice razjasnili, sve ono što neko nije razumeo ili nije moglo da se pročita, da je danas svima sve oko toga jasno. Ja sam spremio i neke druge delove i mnoge druge stvari, pošto sam video kritiku da neće biti gotov Narodni muzej. Narodni muzej u 2016. godini u Beogradu mora da bude gotov, a sa izvođačem se dogovara da se samo jedan mali deo novca isplati početkom 2017. godine, a milijardu je već izdvojeno za 2016. godinu. Dakle, samo hoću da vam kažem da sve ono što nismo uspeli da postignemo u deceniji ranije, u svemu onome u čemu kaskamo, u svemu onome u čemu kasnimo, da smo to uspeli da napravimo. Zato mi je ponekad čudno da pored ovakvih dobrih rezultata, a poslednje vesti govore, ekonomija Srbija - veći optimizam u očekivanjima privrednika za 2016. godinu, da više od 60% malih i srednjih preduzeća i preduzetnika u Srbiji imaju pozitivna očekivanja poslovanja u 2016. i šef Evropske komisije u Beogradu, a sutra vam ovde dolazi Johanes Han, komesar za proširenje EU, pa ćete i od njega to moći da čujete. Majkl Devenport danas kaže - Srbija je mnogo uradila, čestitam joj, mnogo je postigla u procesu evropskih integracija, čestitam joj na tome. Srbija mora da nastavi sa reformama kako bi se još brže otvarala poglavlja u budućnosti. Želim da čestitam građanima Srbije koji su verovali u politiku Vlade Srbije. Želim da se zahvalim mnogim ljudima u Vladi koji su vredno radili, da se zahvalim svim koji su podržavali, jer 2015. godina ostaće zapamćena kao godina u kojoj smo zemlju uspeli da sprečimo od bankrotstva i da napravimo fiskalni deficit, dramatično smanjenje, godina u kojoj smo uspeli da iz recesije napravimo veliki preokret i zemlju uvedemo u dinamičan privredni rast i predstoje nam godine još većeg i mnogo dinamičnijeg rasta od 2015. godine. Ova godina će ostati upamćena po tome da smo uspeli da popravimo svoju poziciju na „duing biznis“ listi Svetske banke za 32 mesta. Ali, ova godina će ostati upamćena i po velikim uspesima i po tome što smo uspeli da odbranimo i sačuvamo i naše nacionalne, vitalne nacionalne i političke interese da danas nismo genocidni narod, da smo OEBS-om predsedavali na najozbiljniji mogući način, da smo uspeli da sačuvamo svoju poziciju, poziciju celovite i suverene Srbije i u UNESKO-u, da smo makar to se nekome ne sviđalo, ja mislim da je to bilo važno, posebno što je to pokušano političkim, delimično političkim nasiljem i bez konsultacija sa Srbijom da bude provedeno u delu, da smo uspeli da svoju zemlju sačuvamo, da očuvamo regionalnu stabilnost, da popravimo odnose sa našim komšijama i Bošnjacima i sa svima ostalima, a ovo govorim pre svega zbog 20-godišnjice Srebrenice, da smo uspeli da sačuvamo najbolje moguće odnose i da napravimo dobar ambijent za još brži, za još uspešniji, još veći razvoju u 2016. godini. Ovaj budžet upravo zato je ozbiljan, odgovoran, upravo zato smo jedan dobar deo novca sačuvali koji nam je na prihodnoj strani sakriven, a tek nam predstoje razgovori sa javnim preduzećima da pokušamo da one milijarde koje smo ovde predvideli da nećemo da dobijemo da ih takođe imamo. Pred nama je teška odluka sutra, teška i veoma odgovorna odluka oko „Telekoma“. Imamo poslednji sastanak sa privatizacionim savetnikom. Tu bih se zahvalio samo malom broju ljudi koji su se ponašali odgovorno jer svi ostali su to koristili za političke spletke, za političke napade, a da o ekonomiji pojma nisu imali da ništa nisu želeli ni da govore. Ali, valjda je to kada Srbiji…Sve sam razumeo kada neko nešto hoće da kaže protiv naših političkih partija, ali nikada nisam mogao da razumem kada neko nešto radi da bi napakostio Srbiji kada loše govori o „Er Srbiji“, kada loše govori o našim putevima, kada loše govori o onome čime bismo mogli da se ponosimo, o onome što smo dobro uradili i dobro napravili, kao i kada neko samo čeka da se pojavi neki lošiji rezultat da bi sa tim mogao da izađe u javnost i upravo zato me je čudilo to da se u 21. veku potpaljuju lomače taštine baš onako kako je u Firenci rađeno u 15. veku i da se i na mnoge ministre i mnoge ljude u Vladi baca svakojako kamenje i da se samo čeka kad i kako, i na koji način to sve treba da se slomi i da se sve raspadne. Srbija je u prethodnom periodu, ne zaboravite, uspela da sačuva punu stabilnost. Ovo je jedina zemlja u regionu u kojoj nije ispaljena nijedan patrona suzavca u prethodnoj godini ni na koga, na bilo koga od nas, na bilo koga od vas, bilo koga drugog, ni na jednog migranta, ni na koga. Srbija je sve to uspela da uradi. Apsolutni mir, potpunu stabilnost da sačuva uprkos, rekao bih, svim najavama, uprkos svim lošim i negativnim prognozama. Uveren sam da će Srbija u 2016. godinu ući sa dobrim vestima, da ćemo otvoriti poglavlja u Briselu, jer i to je važno da dovođenje investitora. Moraćemo još napornije, još bolje da radimo i živećemo u modernoj, pristojnoj i uređenoj zemlji. Uveren sam da je lekcija koju svi crni gavrani naučili u Srbiji, politički crni gavranovi koji su ovde, a kasnije ću, spremio sam se ozbiljno za današnju raspravu, pročitati šta su nam i govorili – koliko puta ćemo da imamo rebalans. Prvi put posle 43 godine nismo imali rebalans budžeta ili da budem još precizniji, prvi put posle toliko godina nismo imali niže prihode i nismo imali veće rashode. Naprotiv, imali smo niže rashode, a imali smo veće prihode prvi put posle toliko godina i to je veliki uspeh. Ja i vama čestitam na tome. Čestitam i na poverenju koje ste imali. Samo ne zaboravite jednu stvar. Uvek izlazimo pred građane i javnost sa konzervativnim procenama i sa slabijim procenama od onoga što će da se dogodi. Na kraju, podsetiću vas, ispostavilo se da sam bio u pravu kada sam pred vama govorio da će rast ove godine biti između plus 0,5 i 1%. Niko drugi to nije govorio. Sada vam kažem – ići ćemo preko 2%. Budemo li imali sreću, a za to je potrebna i sreća da „H bis“ uđe u Železaru smederevsku i da krene u fabriku šavnih cevi i da pokrene proizvodnju sa 1,4 miliona tona na pet miliona tona, taj naš rast biće mnogo veći od 2%. Biće mnogo veći i od 3%, a 2017. godine i preko 4% i za to nam je potrebno… Kažem ne zavisi sve od nas. To dobrim delom zavisi i od sreće. Mi smo uradili sve što smo mogli u razgovoru sa ljudima iz „H beja“. Zamolio sam i predsednika Šija Ši Đi Pinga i predsednika Vlade Li Kećanga da nam po tom pitanju pomognu. Ako bismo to uspeli da završimo uz ovaj evropski put koji je veoma važan za taj invest, kreiranje celokupnog investicionog okvira uz dobijanje „tolings heme“ 155 dolara po hiljadu kubnim metara gasa za Azotaru i MSH, ja sam siguran da za Srbiju nema zime. Važno je da mi sačuvamo mir i stabilnost, da ne dobiju podršku oni koji su nam se pozivali ovde na različite scenarije nemira i haosa i svega drugog, gde je Srbija na vrlo dobrom putu. Ne volim da koristim bolje reči i uz vašu podršku i uz vašu pomoć siguran sam da i sledeće godine možemo da se nadamo još boljim rezultatima i ako vam neću obećati da sa sigurnošću rebalansa neće biti, ali čćemo gledati da ga ne bude. Gledaćemo da ga ne bude i da pokažemo da smo dobro isplanirali, a moraćemo da molimo i da radimo mnogo više u narednoj godini i sa lokalnim samoupravama jer one moraju da smanjuju svoje deficite i lokalne samouprave moraju da se ponašaju mnogo odgovornije. Još jedanput želim da se zahvalim svim narodnim poslanicima na dobrim, konkretnim i iscrpnim diskusijama. Da se zahvalim i gospodinu Markoviću na tome što je primetio, ono što bi u svim drugim zemljama bili veliki događaji, kod nas to traje jedan dan, a onda nekako kao gavranovi treba da govorimo samo o lošim stvarima. Svejedno, ne možete zaustaviti one koji rade. Jer, znate, koliko god da vas ometa onaj koji gleda sa tribina, može da vas gađa novčićem, može ponekad i da pljune, može da uzme i busen trave, šta god da uzme, kako god da uzme, ako ste vi odlučni da idete napred, ako ste odlučni da se borite i ako ste odlučni da radite vredno, u tome ne može da vas zaustavi. Srbija je odlučila da ide napred i Srbija će biti pristojna, moderna i uređena evropska država. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Krkobabić. Izvolite.
Gospođo Gojković, gospodine predsedniče Vlade, gospodo ministri, uvaženi narodni poslanici, meni je žao što predsednik Vlade danas nije bio na početku ovog zasedanja i što kolege predstavnici opozicije nisu imali pravu mogućnost da u dosadašnjem izlaganju ukažu na sve ono na šta su mislili. Nadam se da će oni u nastavku izlaganja imati i dodatnu inspiraciju i dodatne argumente da ovo njegovo izlaganje podvrgnu detaljnoj analizi. Što se mene lično tiče, ovo pojašnjenje je bilo adekvatno i tu se slažem sa gospodinom Draganom Markovićem, nedostaje nam malo običnih reči, malo jasnijih činjenica, preciznih brojeva i pojašnjenja. Ako se vratimo na treći kvartal prošle godine, stopa rasta je negativna, čini mi se, ako se ne varam, minus 3,7, a sad već pričamo o stopi rasta između 0,5 i 1. Dobro je da je predsednik Vlade ovde pred nama svima, nadam se da ćemo to svi i upamtiti, rekao – stopa rasta iduće godine 2%. To je veoma bitno, dobro je čuti i ja hoću da mu verujem. Ceo proces fiskalne konsolidacije ili posao fiskalne konsolidacije je urađen, on je iza nas. Deficit je i ovim budžetom u očekivanim okvirima, negde oko 3%. To je nešto što je prihvatljivo i daje za puno opravdanje merama koje smo preduzeli. Ja bih ovde rekao par rečenica veoma bitnih za građane Srbije. Vode se polemike, umanjili smo jedan deo plata, umanjili smo jedan deo penzija, da li je moglo da se uradi, gospodo narodni poslanici, gospodo članovi Vlade, nešto drugo? Da li je moglo u tom kratkom vremenskom periodu da se povuče nešto slično, ali na nekoj drugoj strani? Razmišljao sam, domišljao, slušao, učestvovao u raspravama, ali sam ubeđen da nije bilo drugih kratkoročnih mera koje su mogle biti povučene. Znači, privremeno smanjenje plata jednog dela i privremeno smanjenje penzija, građani Srbije to moraju da znaju, bilo je nužno. Zbog čega? Ovde nije bilo u pitanju da li su penzije male ili velike, da li će rasti ili neće rasti. Ključno pitanje za one koji žive od toga je zapravo bilo ono obično, jednostavno pitanje – hoće li biti penzija ili ih neće biti? To je bilo ključno pitanje. Rast od 1,2%, dosta mi je čudno. Hajde, razumem političku borbu, to je potpuno normalno. Da li je potrebno analizirati da li je 1,2 znatno ili neznatno? Naravno da je neznatno, ali ovde je procenat u drugom planu. Ključ svega je da je to potvrda da smo stali i da su i plate sa povećanjem i do 4%, a i onaj deo penzionera sa tih simboličnih jedan koma nešto, zaštićene, da su redovne i da su sigurne. To je osnovno. Sve drugo je kratkoročna dnevna politizacija. Ona neće doneti nikom dobro, ni nama ovde, ni političkim partijama, a ni građanima Srbije. Ponavljam, najveći je broj građana Srbije, njih 60%, mislim na penzionere,koji su izuzeti od ovog smanjenja. To je dobro. Njih 40% su trpeli ovo smanjenje, ali trpeli su ga da sutra mogu da znaju da su te penzije redovne, da su sigurne i da će ovog meseca i idućih meseci apsolutno sigurno poštar zazvoniti na njihova vrata. Onaj ko ne živi od toga, njemu i nije mnogo stalo do toga. Mi danas u Srbiji imamo kao posledicu loše privatizacije, 24 promašene, da ne nabrajam, stotine hiljada ljudi koji su ostali bez posla. Da li mislite da ti ljudi danas razmišljaju da li su im plate porasle ili nisu? Naravno da ne razmišljaju, oni danas više i nemaju te plate. Na isti način su i ovi penzioneri mogli da dođu u poziciju, da više apsolutno ne brinu o tim penzijama. Zbog toga, mere koje su preduzete, jasno ponavljam još jednom, definitivno pokazuju da smo bili u pravu, mi iz poslaničke grupe PUPS, ja lično u svim svojim nastupanjima, kad smo se opredelili da podržimo ovakav sistem fiskalne konsolidacije. Da li je ova konsolidacija smanjenja penzija i plata reforma? Da li su to sve reforme? Naravno da nisu. Reforme jesu sređivanje stanja, ali reforme jesu i izvođenje odgovornosti. Ali, ovo je bio prvi korak za sprovođenje reformi u Srbiji, prvi nužan korak. Drugi nije postojao. Naravno, postavlja se pitanje, mi danas ovde ako sumiramo ove rezultate za prethodnu godinu, ako sumiramo deficit, projektovali smo ga na, čini mi se, slobodno ću izneti cifru, negde 191 milijardu, a očekujemo negde 120. To znači da smo odradili neke stvari, napravili smo pomake. Za ovu godinu, odnosno za sledeću predviđamo deficit negde 121 milijardu. Siguran sam, ako uzmemo isti princip pravljenja ovog budžeta kao i prošlogodišnjeg, taj konzervativni pristup, princip opreznosti, da će taj deficit biti ispod ovoga. Sada ono na šta je predsednik Vlade posebno ukazao pažnju, to su ta dva izazova. To je racionalizacija tog javnog sektora i to je ovih 17 – 18 preduzeća. Ja sam zadovoljan sa ovim što sam čuo da postoje i rezerve od tih 100 – 105 miliona evra, koje mogu da se pojave i da budu upotrebljene za to. Naravno, slažem se sa vama, gospodine predsedniče, da je RTB Bor nama neophodan. Neophodan je istočnoj Srbiji, tu nema nikakve dileme. Daćemo pare. Mene interesuje jedna druga stvar, da li sve što činimo u RTB Boru činimo na pravi i valjan način? Da li ljudi koji tamo rade valjano troše ovaj novac koji smo im davali i koji ćemo im dati? To je ključno pitanje. Što se tiče subvencija, spadam u one ljude koji su veoma oprezni prema njima, pogotovo paušalno. U redu, daćemo ovde ili onde. Vidim da smo se danas raspravljali, nekom je bitnija poljoprivreda, nekom su bitniji putevi, nekom su bitniji privredno-poslovni sistemi, ali hajde da svaki pojedinačan slučaj sagledamo u celosti kada rešimo da damo taj novac. Dobro ste ovo danas rekli, hajde da vidimo, i dali ste primere, šta smo prošle godine uradili sa tim parama, kako su iskorišćene. Nisam baš siguran da su iskorišćene na pravi način. Tu se kriju rezerve i zato sam uvek oprezan kada se govori o subvencijama. Javna preduzeća, bitan segment, uvažene kolege narodni poslanici, nekad su bila garant socijalnog mira, slažemo se. Tu su kolege iz SPS dugotrajnije, oni to znaju, šta je socijalni mir, ali danas ona prete da postanu generator socijalnih nemira. Kad kažem „generator socijalnih nemira“ - jer količina gubitaka koju ona akumuliraju ozbiljno ugrožava privredni razvoj ove zemlje. Javna preduzeća, krupna velika javna preduzeća koja poseduje država Srbija i onih, čini mi se, gospodine ministre Sertiću, 600 na lokalu, posluju i ovako i onako. Često čujem tezu, pogotovo iz redova nekih opozicionih predstavnika, kaže – uzeli ste javnim preduzećima dividendu pa sad ne mogu da se razvijaju. Loša teza, gospodo. Svaki vlasnik kapitala, bilo štednje - traži kamatu, bilo akcija - traži dividendu, bilo zemljišta - traži rentu i država, kao vlasnik, mora da participira u dobiti. To javno preduzeće, pogotovo ako je tržišno pozicionirano, ono mora da ostvaruje dobit. Taj osnovni čin, profitabilnost, uz rast i razvoj te korporacije, podrazumeva se, deo te dobiti je potpuno normalno da ide u budžet Republike Srbije. Imali smo slučaj „Lutrije Srbije“. Ja sam izgleda jedini zapamtio jednu stvar koju ste vi rekli, vi ćete verovatno ponoviti, da, čini mi se, slovačka lutrija, možda nisam dobro čuo, ubacuje u slovački budžet, čujte me pažljivo, 200 miliona evra. Srpska ubacuje nulu. Gde kazino gubi, sem u Srbiji? Ja ne znam gde gubi. Moguće, ali to nije toliko mnogo. EPS u nekim drugim zemljama ubacuje znatna sredstva u budžet dotičnih zemalja. Od deset najvećih svetskih korporacija koje baziraju na Hongkonškoj i Njujorškoj berzi, pet su u vlasništvu država i one pune budžete tih država. Ljudi, pa ne pravi neko korporaciju da bi zapošljavao radnike, to moramo da raščistimo. Cilj korporacije je profitabilnost, rast i razvoj i treći, naravno, elemenat – korporativna društvena odgovornost. Zašto ovo govorim? Upravo ta velika javna preduzeća, od EPS-a, „Srbijagasa“, „Puteva“, sa smanjenjem gubitaka u narednoj godini, pomoći će ukupni privredni oporavak ove zemlje. Navodimo primer Nacionalnog avio-prevoznika. Od gubitaša dobili smo kompaniju koja solidno posluje. Meni je zadovoljstvo da ona čak ima i nulu. Zamislite kad bi sva javna preduzeća u Srbiji imala samo pozitivnu nulu -ne bi bilo ni smanjenja dela plata, ni penzija, niti bilo koje brige, i lekari i prosvetari ima li bi dovoljne plate. To su osnovne stvari na kojima mi moramo da radimo u idućoj godini. Ponavljam još jednom, tu je Ministarstvo privrede, Ministarstvo finansija, rezultate javnih preduzeća, po meni, oni moraju da prate maltene dnevno. Praksa je sada da mi dajemo izveštaje tromesečno, i to je dobro, ali podaci koji se sumiraju, po meni, gospodine ministre Sertiću, malo kasne. Mi danas raspravljamo, recimo, o poslovanju u prošloj godini, evo, završismo i ovu. Svaki direktor javnog preduzeća, evo, kolega Ćirić je ovde, mora da zna već sad kakav će mu rezultat biti iduće godine, a danas je koji - polovina decembra meseca. Ako ti danas ne znaš, na kraju decembra, kakav ćeš rezultat imati – pa, šta radiš, gde si, čime se baviš? Moramo da podsetimo neke ljude kojima smo poverili ključnu bitnu funkciju, da ih podsetimo gde su i kakav su rezultat dužni da prave. Osvrnuo bih se i na lokalne samouprave. I one su generatori gubitaka, veliki. Nemojmo da se lažemo. Nedavno sam pratio podatak da jedna Danska, koja je približno Srbiji, svela je broj lokalnih samouprava sa 1.000 na 98. Pazite, sa 1.000 na 98. Da li je potrebno Srbiji 600 javnih preduzeća na lokalu? Imamo tri nesretne opštine dole, nemoj neko da se naljuti, nesretne, u smislu izvornih prihoda, koje imaju po nekoliko javnih preduzeća, kao da jedno ne može da obavi osnovnu funkciju zbog koje je formirano za sve tri opštine. Da vidimo šta su to njihovi izvorni prihodi i ko zaslužuje da se nazove lokalnom samoupravom. Da vidimo malo te kriterijume. Po meni, tu je bitan rezervoar ušteda. Na kraju, rekli ste – investicije. Otkad znam za sebe, slušam da bi Srbiji bilo sjajno, evo, tri milijarde kad bi ušlo, kaže, godišnje, to bi bilo sjajno. Te tri milijarde nekako ne ulaze. Ulazi milijarda, ulazi milijarda i po stranih investicija. Moj apel ministru finansija, to je njegova oblast, šta je sa finansijskim tržištem?Šta je sa tržištem kapitala? Šta je sa investicionim bankarstvom? Šta su i gde su učesnici na tom tržištu? Da vidimo ko to ima slobodna novčana sredstva, ko je spreman da ih ponudi na strani ponude i ko je spreman da ih uzme na strani tražnje. Hajde da oživimo finansijsko tržište. Nema privrednog oporavka, gospodine ministre, bez života na jednom takvom tržištu, slažete se sa mnom, ne možete da se ne složite. Mi smo to gurnuli u zapećak. Preko osam milijardi građani Srbije štede u našim bankama. Na te uložene devize oni dobijaju simboličnu kamatu. Hajde da pokrenemo, da stvorimo ambijent, gospodine ministre Sertiću, da ti naši građani, da ti naši ljudi koji štede i veruju u te banke da će im dati sad već mizerne kamate povuku ta sredstva i krenu u sopstveni posao. Hajde da im stvorimo takav ambijent sa novim zakonom o socijalnom preduzetništvu, sa novim zakonom o zadrugama, da oni krenu u sopstvenu privrednu aktivnost. Nemojmo samo da čekamo da nam dođe neko sa Istoka, iz Kine, da nam neko dođe sa Zapada ili iz Emirata. Doći će oni onda kada zaključe da imaju interes za tako nešto. Naš interes nije i njihov interes. Ne zaboravimo, kada govorimo i o subvencijama, uvek sam govorio, kada ih dajemo, da prvenstveno to pokušamo da damo našim privrednim subjektima. Dajmo našim ljudima koji pokreću biznis, omogućimo im da zaposle radnike. Zbog čega? Iz prostog razloga, gospodo narodni poslanici, svaka strana kompanija izvlači dobit iz ove zemlje, tu nema nikakve dileme, izvlači dobit. Cilj poslovanja je dobit. Dajmo naše domaće privredne subjekte dovedimo u poziciju da mogu da rade, dajte mu i stimulans da mogu da zaposle nove dodatne ljude. Uz sve ove napomene koje sam izneo, poslanička grupa PUPS će podržati ovaj predloženi tekst budžeta. Da li je on razvojni, da li je socijalni, da li je restriktivan, da li nije, neka svako bira pridev koji voli i želi da čuje. Za mene je bitno da ono što smo prošle godine projektovali uspeli smo ove da ostvarimo. Kada me pitaju – kada će biti bolje, moj odgovor je – dobro je, ljudi, da nije gore. Najteže je stati i ispraviti stvar. Sada, da li ćemo krenuti napred ne zavisi samo od Vlade, zavisi od svih nas pojedinačno, od naše spremnosti da krenemo napred. Želim vam uspeh u radu. Zahvaljujem.
Predsednik Vlade, izvolite.
Uz zahvalnost vama, gospodine Krkobabiću, na podršci, želeo bih samo nešto da kažem, pošto smo prihvatili, nevezano za to što moramo da otplatimo stare dugove za vojne penzionere, za njih 57 - 60.000, dakle, mi smo prihvatili da je to bila greška države 2007, 2008. godine i tadašnjeg ministra odbrane. To znači da je za tih 60.000 za nekih 6% uvećana penzija. Ono što je veoma važno i pokušaću da budem konkretan, oko RTB Bora ne znam šta bih vam rekao. Vrlo su teški uslovi i teško je napraviti dobar rezultat sa ovakvom cenom bakra u svetu. Toliko je teško to napraviti, a kada to imate, onda imate i nervozu i nezadovoljstvo ljudi, a državi se samo gomilaju dugovi. Mi danas ne možemo, da budemo iskreni, ni da prodamo, ni da privatizujemo RTB. Ja sam razgovarao u Americi sa najmoćnijim hinjovim kompanijama, ali oni zatvaraju rudnike bakra, kao što se zatvaraju čeličane. Ne znam da li imate informaciju da su Košice 50% spustili svoju proizvodnju, a 15% ljudi otpuštaju. Dakle, čeličana koja je važnija od naše, upravo zbog cene čelika koja je na najnižem istorijskom nivou, kao i cena bakra, kao i cena nafte, kao i mnoge druge probleme koje imamo upravo zbog toga, naročito u prodaju sirovina u kojima smo mi kao zemlja bogati. Nisam siguran da to na najbolji mogući način koristimo, ali nisam siguran ni da ne koristimo. Dakle, prosto, za nas je teška situacija, i potreban nam je strateški partner, ne možemo da ga nađemo. Neću da prihvatam to kao neuspeh Vlade, i zato sam rekao prema svima - super, pomozite nam ako možete. Ja vam kažem – ne može, jer ne možete da nađete nikog u svetu ko će u ovom trenutku da uđe u to iz prostog razloga što su takvi uslovi na tržištu i što je tako i toliko teška situacija. Dakle, to su naši realni i objektivni problemi sa kojima ćemo da se suočavamo. Zato sam rekao da taj deo o kojem je govorio Fiskalni savet razumem, jer kad počnu svi da govore – e, 17 preduzeća niste završili. Pa, vi ste ih završili tako što ste ih uništili, ne govorim o vama, nego o onima koji takve primedbe daju. Vi ste ih završili, uništili ste ih u prethodnih 15, 20 ili ne znam, koliko godina. Ostalo je onda nekome da to gleda šta će, kako i na koji način da nam popravi. Što, da nam niste ostavili Železaru koja je mogla da radi, ili u kojoj je sve cvetalo od posla? Što, da nam niste ostavili stočni fond i krave koje su progovorile, toliko im je dobro bilo. Pa, ništa od toga nam niste ostavili. Neko je mora svim tim da se bavi i neko danas mora da rešava te probleme da bi Srbija mogla, kao što sam rekao, da bude moderna i normalna zemlja. Vi ste rekli da se daje novac i našim investitorima. Daje se, Milane, daje se i rađe ga i lakše dajemo našim ljudima nego strancima, ali hajde da postavimo stvari objektivno. Stranci lakše donose tržište koje nije samo tržište Srbije, već tržište zapadne Evrope, tržište Evro-Azijske unije, Rusije, Belorusije, Kazahstana i Jermenije. Takođe i Turska, i Turci dolaze sve više i dobrodošli su u našu zemlju, pre svega zbog evropskog tržišta. Nadam se da će sada u još većem obimu dolaziti u Srbiju zbog Ruskog tržišta. Ne radujemo se ničim problemima u odnosima. Naprotiv, svuda se trudimo da ih napravimo da to budu najbolji mogući odnosi i da mi utičemo koliko možemo da se tenzije smire. Ali, vam sada kažem doći će nam više od stotinu kompanija iz Turske naredne godine zato što imaju ugovorenu proizvodnju i ugovorenu prodaju na ruskom tržištu, više ne mogu to da rade iz Turske. Pitanje je dana kada će to Rusi da zaustave sa nekim drugim zemljama koje su bliske Turskoj, a za Srbiju znaju da im je sigurna. To opet zavisi od nas da to završimo. Što se tiče domaćih ljudi, mi imamo probleme sa garancijom, probleme sa empielovima, ljudi koji ne razumeju, to su nenaplativi krediti. To je ono iz prošlosti gde smo uzimali kredite koje banke ne mogu da naplate i zato našim preduzećima traže posebne koleterale, da traže dodatne garancije. Mi ćemo svakome ko ponudi iste uslove, čak i nešto slabije uslove od domaćih kompanija, da pružimo mnogo više nego što ćemo da pružimo strancima. To, nažalost, Milane, jednostavno nije slučaj. Mi se i dalje suočavamo sa tim samoupravnim genom, gde svakoga dana moramo da objašnjavamo da mi čuvamo neka mesta i da neko čeka da mu neko pozvoni na vrata, da mu neko da posao. Jer, kod nas ne postoji razvijeni preduzetnički duh. Najčešća primedba koju svi mi u kampanji čujemo je – e, pa ja čekam posao, završio sam to. Zašto ga čekaš? Da li ti je zabranjeno da osnuješ kompaniju? Nikad lakše. Treba ti 24 sata. Ni toliko. Uradi, ali kod nas je dobar posao samo onaj koji je u državnoj svojini, samo ako radite nešto u državi, ako je nešto u javnom sektoru, e, onda nam je to zagarantovano. Suština privrede i napredne ekonomije je u privatnom sektoru, u tome da se rizikuje. Mnogi kažu da su Amerikanci uspeli zato što oni koji su dolazili iz Irske, pre svega, ali i Poljske, Nemačke, Holandije, svih naših evropskih zemalja, da su to ljudi koji su imali taj „riski džin“, i da su i danas zato i danas imaju najuspešniju ekonomiju upravo zbog toga. Mi smo sebe, tamo 50-ih, 60-ih godina, uspeli smo da uništimo taj preduzetnički duh, 90-oh smo uspeli da uništimo radne navike, i ono što danas radimo je kuknjava svakodnevna. Svaki dan je samo možemo li da zaplačemo i hoće li država negde da reaguje. Ne može država da reaguje na sve. Kada se budemo naučili, kada budemo napadani zbog toga što je država reagovala i nekome pomagala, jer za to je morala od nekogada uzme novac, tada će Srbija biti neuporedivo uspešnija nego danas. I oko toga, ja ne volim da se udvaram nikome, te neću da iskoristim to ni za dodvoravanje vama ni za dodvoravanje narodu, niti bilo kome drugom, za ljude koji govore, jer u Srbiji nikada nije bilo dobro. U Srbiji nikada nikome nije bilo bolje. Uvek smo pričali o tom boljem, još od 1804. godine, od početaka stvaranja moderne srpske države i nikad nam nije bilo dobro i nikad nam nije bilo bolje. A bogami bilo je, nekad je bilo lošije, nekad je bilo bolje. Mada ću da vam kažem da mislim da je mnogo bolje iako to još svi ljudi nisu osetili. Neki će da osete manje, neki će da osete više. Stanje javnih finansija je stabilno. Naše javne finansije u odnosu na brlog koji smo nasledili, danas predstavlja apoteku. Uspeli smo privredu da pokrenemo i da od minusa i od prognoze sa minusom od jedan, minus jedan i po, da dođemo do plus jedan, a kažem vam u naredne četiri godine nijednom nećemo biti ispod plus dva posto. To su velike stvari za jednu zemlju. Ako sagledate broj kilometara koji smo napravili auto-puta, ono što će uslediti u 2016. godini i što ćemo da završimo do marta 2017. godine samo u auto-putu je to gotovo 200 kilometara. Pa, računajte da vam prosečno kilometar auto-puta košta ne manje od sedam, osam miliona evra, negde i mnogo više. Negde je to naravno i manje, ali je prosečno svakako iznad osma, deset miliona evra. Pa, kad otvorite 30 kilometara onda znajte, hajde ovo je bila lakša deonica, ali kada otvorite 30 kilometara Požega – Preljine, to košta 300 miliona i preko 300 miliona evra. To su ogromni novci koje država daje, koje država izdvaja. To je ogroman napredak, samo što to mnogi ne žele da vide, zato što je važnije da se živi u nekakvom rijalitiju i samo da govorite loše stvari. Znači, moći će neko da govori šta god hoće, ali će imati konkretne rezultate koje ne može da izbriše. Zato kažem, stanje u državi je mnogo bolje. Da li su svi građani to osetili? Pa, nisu. Da li će to uvek svi da osete? Pa, neće, taj boljitak će uvek da osete oni najvredniji, oni koji su najstrpljiviji, oni koji su najmarljiviji, najradniji i uvek će biti uspešniji od nekih drugih i to nema nikakve sumnje. To je narodni kapitalizam, to je život. Nikad nisu svi bili isti i za uravnilovku, valjda smo taj nivo preskočili negde 60-ih godina prošlog veka. Da li ima još nepravde? Ima je. Možemo li još mnogo toga da ispravimo? Možemo i hoćemo. Da li će ljudima u 2016. godini biti bolje nego u 2015. godini? Sad to nesumnjivo mogu da vam kažem, ne sumnjivo, jer ako smo uspeli da prosvetnim radnicima za 4% podignemo plate, da isplatimo jedan posto u jednokratnom davanju, pa tog jednokratnog davanja biće i u 2016. godini. Nema nikakve sumnje, kad god vidimo da smo napravili uštedu, to ćemo da uradimo. Krajem sledeće godine, a prošlo je već više od dve godine aranžmana sa MMF i onda sve možemo da sagledamo i možemo jednostavnije i slobodnije da planiramo naše rashode. To je suština, mi uspevamo i svi vide to. Da li mislite da je neko u MMF-u lud? Mislite da je neko u EU lud? Mislite da je neko u Svetskoj banci lud? Pa, ti ljudi su puni samo reči hvale. Puni su reči hvale i puni su reči priznanja za našu zemlju. Mislite li, kao što reče Dragan Marković da Kinezi, lako, onako bezveze rekli – sedi ti Vučiću pored kineskog premijera. Da vam otkrijem da budete ponosni na svoju zemlju. Estonski premijer, pošto smo imali više tih prijema različitih na mnogo mesta smo išli. Ja sam bio fasciniran onom industrijskom zonom, industrijskim parkom u Sužou koji sam video, to ćemo pokušati u Srbiji da napravimo. Nešto su Kinezi u Belorusiji napravili, mi ćemo pokušati to ovde da napravimo mnogo bolje i sa snažnijim kineskim kompanijama. Šta se dešava tamo? Kada idete sa kineskim premijerom ili sa kineskim predsednikom, nigde se ne guram uvek idem među poslednjima, ulazim u te prostorije i jedan divan čovek, mladi estonski premijer, Toni Ruivas, je rekao – kada oni idu gde ko seda, on je rekao – ne znam ko će da sedne sa ove jedne strane, ali ovde svakako ostavite mesta za Srbiju i za Vučića. Ne zbog Vučića, nego zbog Srbije, Srbija je to mesto zaslužila. Srbija je to zaslužila zato što ti ljudi vide ekonomske pokazatelje. Pogledajte šta EU kaže u svom izveštaju o ekonomskim reformama. Same su to reči hvale, vrlo konkretne, ali mnogo teškog rada je pred nama i ovi rizici sa tih 17 preduzeća nisu ni malo mali. Tu nam je potrebna pomoć svakoga, dobrodošao je svako ko može da pomogne, ali mi verujte znam da je to teško i gotovo nemoguće za nas da to dobro i lagano rešimo, jer se svih ovih meseci trudimo da to napravimo i vidimo sa kakvom mukom i teško ide. Neki su to očas posla uništili, a potrebne su vam godine da promenite, popravite i unapredite. Dakle, smatram da je jasno da je Srbija na dobrom, vrlo dobrom putu. Smatram da svi vide da je stanje u državi neuporedivo bolje zato sam molio za stabilnost prošle godine, moliću za stabilnost i 2016. godine. Zato sam posebno zahvalan svim građanima Srbije, zato sam zahvalan vama Milane, zahvalan sam penzionerima, zahvalan sam svima, jer su ti ljudi razumeli, uprkos ne lakog života, neće biti lak ni za dve godine, ali će biti bolji nego danas. Pokazali su trpeljivost i strpljenje i ozbiljnost i odgovornost. Pokazali su da razumeju šta je država i na tome sam zahvalan svim građanima ove zemlje, jer samo tako smo uspeli da napravimo ove bolje rezultate i samo tako ćemo u narednih pet godina imati mnogo bolje rezultate. Naučio sam jednu stvar, na Dalekom istoku, ne planirajte pet meseci unapred. Ja zato nisam hteo da fasciniram Srbiju i da uzmemo tih 105 miliona evra i da vam kažem, ej ljudi, pa naš deficit je skoro pa nepostojeći za 2015. godinu, nego sam rekao, nemojte da nam plaćate, ostavite to za teške dane, ostavite nam to za teže dane, što nijedan političar nije do sada nije radio u Srbiji, što niko nikada nije radio. To nije srpska navika. To jeste ono što pripada protestantskom etosu, kako god da okrenete. Mislim da to jesu pozitivne i dobre stvari koje se u Srbiji dešavaju i mislim takođe da, ako o ozbiljnim stvarima razgovaramo, po prvi put godinu dana imamo ozbiljne rasprave o rastu BDP, o fiskalnom deficitu i naučićemo razliku između neto PDV i bruto domaćeg PDV. Mnogo toga ćemo još da naučimo, ali time ćemo da vaspitavamo i obučavamo sve ljude u Srbiji koji će na mnogo stručniji način moći da sagledavaju i budžete i sve ono o čemu smo danas razgovarali. Dakle, pošto se stiče utisak u javnosti da malo pomažemo domaće kompanije, pomažemo mnogo, ali ne može da bude pomoć, daj nam pare, ali da te pare ne vratimo. Ne možete da dobijete pomoć, a da ne date kolaterale i garancije da će taj posao da bude obavljen. Kada date PKC novac, oni imaju obavezu da zaposle taj i taj broj ljudi i toliko plata da isplaćuju i imaju kontrolore, teške ljude koji to kontrolišu, mi to kontrolišemo i oni te obaveze ispunjavaju. To radi isto i „Džonson elektrik“, to radi svako kome damo novac. Tu smo imali nekih problema, ali ne velikih, Sertiću, gotovo su svi ispunjavali svoje obaveze, poslednji ugovori, gotovo su apsolutno svi ispunjavali svoje obaveze. Ranije je to bilo i ovako i onako, bez prevelike kontrole, ali poslednje godine ili dve, nemamo nikakvih problema sa tim. Dakle, koja god od srpskih kompanija taj novac želi, te subvencije želi, dobro došli, ali vi morate da garantujete da mi nismo bacili taj narodni novac i mi hoćemo i nama nije problem da damo narodni novac, ali hoćemo da nam to vratite kroz zapošljavanje ljudi. Hoćemo da nam to vratite kroz tržište koje ste obezbedili na Zapadu ili Istoku. Hoćemo da nam to vratite kroz to što ćete da radite u narednih pet ili šest godina, a ne došao sam, uzeo novac i posle godinu dana sve otpustio i više nemam šta da radim. To je suština. Ovo nije sve odgovor vama, ja sam vama zahvalan na razumevanju, na podršci vašoj političkoj partiji, na podršci koju pružaju svi penzioneri Srbije, koji odlično razumeju šta je država, a šta odgovornost i ozbiljnost, ali ovo su argumenti. Kao što vidite, uvek od silnih najava, od nekada nekorektnog istupanja, od nekada poziva na mržnju obično ne ostane ništa, zato što rad pobeđuje. Rad ne možete da pobedite. Rad i energija što uvek pobeđuju i ja sam zato zahvalan i vama i svim ljudima koji su u tome učestvovali.
Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković.
Poštovani predsedniče Vlade, uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću kao ovlašćeni predstavnik SPS od ove objedinjene rasprave se posvetiti najbitnijem zakonu, Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije. Ako se nešto može zaključiti iz budžeta i analize budžeta koja je sadašnja skupštinska većina usvajala, možemo da kažemo da to nije trotinet i da ga možemo lako zaustaviti i okrenuti ga u drugom smeru, bez ikakvih ozbiljnih posledica. Vođenje javnih finansija jedne ozbiljne države, koja je kao takva priznata u svetu, počevši od EU, MMF, Svetske banke, Rusije, Kine i mnogih drugih zemalja i organizacija, a posebno ozdravljenje javnih finansija, nije proces koji se može desiti u jednom budžetskom ciklusu. Naprotiv, ako zaista želimo da jednom zauvek izađemo iz problema, potrebno je da doziramo korake, tako da smanjujemo rashode, a ne da zaboravimo ljude i tako da povećavamo prihode, a da ne ubijemo privredu. Neophodno je da stimulišemo produktivne aktivnosti, ali da ne gurnemo u propast grane koje se nalaze u velikom problemu. Mi iz SPS možemo reći da je ovaj predlog budžeta pokazatelj, da je jedan veliki brod javnih finansija, u poslednje dve godine, prvo usporio put u lošem pravcu, a potom je krenuo da se lagano okreće, a da nakon usvajanja i dobre realizacije ovih budžeta, prvi put možemo videti kako se brod umesto ka santama leda kreće u mirno i u sigurno more. Pored već, svima vidljivog zaokreta od visokih budžetskih deficita, ovaj budžet jasno pokazuje još dve stvari. Prvo, napuštene su prakse da se budžetske projekcije prave na osnovu nerealnih i netačnih projekcija i pretpostavke. Budžetsko planiranje za 2016. godinu, kao i za 2015. godinu, zasnovan je na realističnim, a ne na željenim i optimističnim pretpostavkama. U tom svetlu smo ove godine preskočili tradicionalne rebalanse, kao što možemo svi da vidimo, čak smo izbegli i one rebalanse koji su bili tehničke prirode. To nam govori da, ne samo realistično planiramo, nego da pored dobrog planiranja, imamo i odgovarajuće poteze u realizaciji rashoda. To se odnosi, kako na prikupljanje poreskih i neporeskih prihoda, tako i na i na držanje rashoda pod kontrolom. Uostalom, priznanja za ovu oblast nam stižu od institucije koja je veoma zainteresovana za naš budžet, ne zato što voli ovu skupštinsku većinu i ovu Vladu, nego zato što brine o poveriocima naše zemlje i njihovim interesima. Kada vam MMF kaže da su postavke realne, a realizacija ohrabrujuća, onda ta ocena dolazi od nekoga ko nema i jedan politički ili bilo koji razlog da nam ulepšava stvarnost. Drugo, budžet za 2016. godinu nam daje vrlo detaljan prikaz strukture prihoda i rashoda. Način na koji se finansira otplata, glavnica i deficit, kao i alternative, kada je reč o finansiranju. Detaljnost i transparentnost su bile i ostala naša opredeljenja uz realno očekivanje, budući da nemamo razloga, da krijemo i jednu brojku u budžetu. U 2016. godini planirali smo, koristeći prilično konzervativne procene. Dakle, pretpostavljamo da će stopa rasta BDP biti 1,8%, a da će doći do laganog ubrzanja i inflacije u odnosu na 2015. godinu, tačnije da će se ona sa neuobičajeno niskog nivoa, čak i za standarde evro zone, pomeriti u opseg koji će omogućiti da inflacija da određeni stepen fleksibilnosti finansijskom sektoru, a samim tim, i realnoj ekonomiji. Naravno, ovde govorimo o lepoj situaciji da nam se primarni ciljevi monetarne politike kreću u rasponima od jedan do 3%, čime je Srbija konačno, možemo reći, ušla u red država sa pristojnom monetarnom politikom. Takođe, kada je reč o kretanju BDP moguće je da će rezultati biti i bolji, ali za sada ostavljamo lepa očekivanja po strani jer budžet mora biti donesen na osnovu, donekle, restriktivnijih pretpostavki. Da ne ispadne da isključivo hvalimo sami sebe, nezavisna tela državne uprave, koja su dala svoje predloge i projekcije, sam predlog Vlade čiji smo deo, moram istaći da je i jedan deo koji je težak za sve nas, koji znamo da je srce na levoj strani, je da predlog budžeta podrazumeva smanjenje rashoda na plate. Drugim rečima, u narednoj godini se planira smanjenje broja zaposlenih u javnom sektoru, jer je smanjenje plata nešto što nema previše smisla, kada je javni sektor u pitanju. Ako javni sektor posmatramo u svetlu motivacije zaposlenih, ali i u svetlu mogućnosti da u iste priučimo kvalitetne ljude, naredne godine broj zaposlenih će biti smanjen više nego što je prirodan odliv usled penzionisanja i dobrovoljnog napuštanja javnog sektora. Kao što smo očekivali, negde imamo višak, a negde imamo manjak. Kada se sve sabere i oduzme, mi u principu smo očekivali da imamo višak. Izazov koji stoji pred onima koji će sprovoditi reformu je da dođu do odgovora kada se brojevi pretvaraju u konkretne pozicije koje nisu potrebe, a postoje, i kako se dolazi do konkretnih osoba za čijim radom više nema potrebe. Poslanička grupa SPS, ovde još jednom ističe da svaka racionalizacija mora značiti vrlo merljive kriterijume učinka i vrlo jasne sistematizacije koje su napisane da bi se došlo do najboljih kadrovskih rešenja, a ne da bi se došlo do rešenja koja će biti plod trulih kompromisa. Ako budemo otpustili one koji su na marginama i koji nemaju zaleđe bilo kog tipa, žrtvujući performanse i esencijalni osećaj za socijalnu pravdu, a zaštitili one koji imaju podršku koja nije bazirana na učinku, nećemo ništa uraditi. Javni sektor nije trošak sam po sebi, pa da ga treba u zavisnosti od problema koje imamo, smanjivati ili povećavati. Javni sektor je servis privrede i građana koji ima određene troškove, da bi tu ulogu mogao da vrši. Ukoliko se sve svede na seču, mi nećemo postići osnovnu svrhu, a to je da smanjimo troškove uz istovremeno podizanje kvaliteta usluga. Ako prigrlimo slabosti, loše prakse, a samo smanjimo troškove ti troškovi će nam se pojaviti na nekim drugim mestima jer privreda i građani neće dobiti adekvatne i kvalitetne usluge kakve su im potrebne. Primera imamo mnogo, počevši od toga da li je građanima bolje da čekaju nekoliko sati u redovima za dokumenta, da plaćaju agencije za te njihove usluge i da to urade umesto njih ili da plaćamo zaposlene koji se time bave. Da li je bolje da imamo zaposlene u nauci ili da nemamo podršku privredi iz ovog sektora? Da li nam je bolje da uštedimo na održavanju pa da nam se škole i bolnice raspadaju? Da li nam je potrebno da koristimo metod slabijih učinaka pa da nam onda bolnice i škole budu neadekvatno čiste? Sve to deluje, na prvi pogled, banalno. Niko ne bi pomislio da je namera zakonodavca da se igra sa indikatorima uspeha, ali praksa pokazuje da su se najbolje namere mogle izroditi u vrlo lošoj praksi. Mi smo malo duže od većine stranaka na srpskoj političkoj sceni. Pravili smo greške i dobre poteze i ne bi želeli da se sadašnje racionalizacije pretvore u političku osvetu i da ljude u javnom sektoru neko gleda kao simpatizere ove ili one političke opcije. Ako ponovo uđemo u iskušenje da koristimo političke kriterijume kao standarde merenja nečijih učinaka nećemo mnogo toga pametno uraditi. Uporedo sa javnom upravom čekaju nas još neke promene zaposlenosti u firmama koje su predviđene za stečaj. Reč je o preduzećima koja kroz godine restrukturiranja nisu izašle na zelenu granu, i pored napora koji su uložile vlade u kojima su bili predstavnici svih stranaka, koji maltene, sede danas u Narodnoj skupštini. Imaćemo pritiske na javne finansije po ovom osnovu, sredstva su planirana, naravno, a ne možemo da kažemo da se to neće desiti pri planiranju ni u 2017. godini. S druge strane, pitanje je da li želimo preduzeća koja će generisati profit budžetske prihode i nova zdrava radna mesta ili ćemo gledati stalno unazad. Na srednji rok nam je bolje da ostvarimo uslove da ljudi koji sada imaju fiktivna radna mesta dobiju stvarna radna mesta i da platu zarađuju tako što će zadovoljiti potrebe građana Srbije i zemalja gde će ta preduzeća izvoziti svoju robu i usluge, umesto da gledaju u budžet i narodne poslanike, u manjoj meri, a gotovo svakog meseca u pravcu Vlade Republike Srbije. Bilo bi lepo da možemo prvo da stvorimo nova radna mesta, da potom rešimo problem restrukturiranja, ali to znate svi da nije moguće. Sredstva za to smo, kao društvo potrošili u vreme kada su oni koji su vodili ekonomsku politiku ove zemlje, smatrali da je najbolja politika guranje problema pod tepih. Kako bilo, račun se na kraju opet plati, a računa za pogrešne odluke uvek plate građani Srbije, a političku cenu za takve greške obično plaćaju oni koji nisu greške napravili. Mi se trudimo da naše greške, koje će se svakako desiti, budu što manje, da bi prekinuli nezdravu praksu prenošenja troškova loših odluka budućim generacijama, pa makar mi sami platili političku cenu. Predlogom budžeta za 2016. godinu planirani su i novi neporeski prihodi. Svojevremeno je to podrugljivo opisano kao javne finansije koje se baziraju na oktanima i maliganima. Trošarine, tj. akcize predstavljaju za evropske prilike značajan deo ukupnih budžetskih priliva, ali sa druge strane, njihov procentualni iznos u prodajnoj u prodajnoj ceni roba i usluga na koje se plaćaju je ispod evropskog. Naš problem je što uvek nismo na nivou razvoja gde bi mogli da više prihodujemo od PDV i poreza na dobit, a u konsolidovanom budžetu i od poreza na dohodak i na imovinu. Naravno, ne kroz nerazumno visoko oporezivanje nego kroz širenje i stvaranje ekonomski jake poreske baze koja rado plaća jer može dobro da zaradi u Srbiji i vidi da se državni novci troše na način koji je na ponos svima nama. Reći ovakvu konstataciju je samo pre nekoliko godina bilo patetično i neiskreno. Danas nam izgleda to kao da je nešto opipljivo i što će se desiti u godinama koje dolaze. Brod o kome sam pričao na početku će se do tada okrenuti. Deficit će postati naša prošlost, a javni dug će početi da pada. Subvencije. Ne znam, subvencije i dalje ostaju značajan deo budžeta. Poljoprivredne subvencije ne možemo smanjivati posebno, jer je deo njih često socijalne prirode, a drugi deo je podrška našim poljoprivrednicima u utakmici sa konkurentima koji imaju još izdašniju podršku. Mi nismo izmislili ovakav sistem. To su uradile zemlje koje su mnogo moćnije od nas i tu nemamo previše izbora. Imamo strateška preduzeća koja su primaoci subvencija. Jedno koje će u 2016. godini dobiti poslednju turu subvencija i jedno koje je tradicionalni primalac subvencija. I u vazdušnom i u šinskom saobraćaju vidimo napredak, ali je ovde zaokret postepeniji i dugoročniji, ali se dešava nešto. Nastavićemo sa podsticajem investitora, ali ćemo nastaviti da unapređujemo kontrolu koja je od nepostojeće postala vrlo ozbiljna, a projekti vrlo fokusirani sa precizno definisanim kriterijumima i institucijama koje su sposobne da vrše praćenje. Ne možemo čekati još nekoliko godina dok se brod zaokrene i dobije punu brzinu jer zemlje u našem okruženju su odavno taj proces uradile. Ne možemo i zbog ljudi koji će ostati privremeno zbog posla. Moramo naći načina da otvorimo nova radna mesta i da dođemo do novih tehnologija i tržišta. Za razliku od nekih ranijih politika, ako ste domaći investitor, niste više diskriminisani u ovoj otadžbini od skoro. Dugoročno opredeljenje je da subvencije budu prelazno rešenje, za sada nemamo uslove da to režemo sekirom i da sečemo sekirom, ali imamo sve uslove da merimo, pratimo i pažljivo selektujemo. Usko povezano nešto sa subvencijama o čemu bih u narednom delu pričao su i državne investicije. Ove godine možemo da vidimo da smo štedeli, možda i više nego što se nekima čini da treba. Razlog je bio jasan, bilo je bolje malo zakasniti sa projektima, nego po običajima koji su postojali u prošlosti, a to moramo da kažemo, mnogo obećati, mnogo započeti, a iznad svega mnogo kasniti u plaćanju. U narednoj godini ćemo investirati više i znamo da bez infrastrukture nema dinamičnog razvoja naše zemlje. Mnogo nas izazova čeka, toga smo svi svesni. Moraćemo vrlo brzo da rešimo stalni problem prebacivanja lopte sa jednog na drugi nivo vlasti, bilo da je to pokrajina ili da su to opštine. Nema brzih rešenja ni u ovoj oblasti. Kada budemo uravnotežavali naše javne finansije, biće sve lakše da se pošteno podele poslovi i prihodi u vertikalnoj podeli odgovornosti. Čak i kada naš dug krene da pada, visi nam Damoklov mač porasta kamatnih stopa nad vratom. Toga nismo svesni, ali zato je bitno da adekvatno prepakujemo naše dugove, što i činimo i refinansiramo to isto na srednji rok što povoljnije. Nije isto da li je dug od 80% BDP-a pri prosečnoj kamatnoj stopi od 3% ili od 5%, na primer. Razlika, verovali ili ne, može da bude celokupno investiranje u infrastrukturi jedne godine. Naravno, mnogo je i lepih očekivanja. Kada budemo imali uravnotežene finansije, moći ćemo razmišljati o ovoj razumnoj stavki. Otvoriće se perspektive smanjenja poreskih stopa i proširenja poreskih osnovica. Moći ćemo da gledamo celokupnu sliku i da iz tog holističkog pregleda imamo i odgovarajuće strategije politike i mere koje u ovom trenutku još uvek nisu realna opcija. Dame i gospodo, ja bih samo na samom kraju rekao da SPS podržava ovaj Predlog budžeta, jer nas on nedvosmisleno vodi u pravcu koji je naš dugoročni cilj i cilj svih onih koji vide Srbiju kao uređenu i prosperitetnu državu. Ja vam se zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade Ivica Dačić.
Hvala. Nisam se javio nikome da repliciram. Hteo sam da dodam nešto onome o čemu je premijer govorio malopre. Naravno da je donošenje budžeta jedan od najvažnijih događaja tokom godine. Uostalom, i posledice neusvajanja budžeta su jasne, ali budžet nije samo ekonomski zakon. Budžet je i vreme i mesto i prilika da se raspravlja o sveukupnoj politici Vlade. U tom smislu, ja bih zaista želeo da dodam da u ovoj eri dnevno-političkih gafova i lažnih afera, mi gubimo iz vida ono što smo u suštinskom i strateškom smislu uspeli da dobro uradimo u ovoj godini. Ja zato želim da posebno podcrtam dva pitanja koja su osnova svih pohvala koje dobijamo u međunarodnoj zajednici. Jedno je pitanje monetarne i fiskalne reforme, ekonomske reforme, a drugo je pitanje spoljno-političke pozicije naše zemlje. Zato bih želeo posebno da istaknem da je u ovoj godini ostvareno nekoliko istorijskih koraka koji će ostati zapisani u istoriji naše zemlje. Prvo je pitanje glasanja u Savetu bezbednosti vezano za Srebrenicu. Rusija je stavila veto, neko će reći, ali ta ista Rusija nije stavljala veto ranije. Takođe, uspeli smo da ostvarimo pobedu UNESKO. Takođe, Srbija je uspešno predsedavala OEBS-om i kao što znate, prošle nedelje je bila diplomatski centar sveta i Evrope. I ne samo to, nego smo uspeli da uštedimo u organizaciji ove konferencije, trećinu planiranih para smo uštedeli. Umesto 17 miliona evra, koliko je bilo planirano od strane Švajcarske prošle godine, mi smo imali planirano tri miliona, od čega smo potrošili dva, a organizovali smo uspešniju konferenciju nego prošle godine. Takođe, i 14. nas čeka otvaranje poglavlja. Premijer je imao veoma uspešne posete SAD, Nemačkoj, Rusiji, Kini. U vreme migrantske krize, koja još traje, imali smo, po mom mišljenju, diplomatsku pobedu nad Hrvatskom, kada je ona pribegla zatvaranju i blokiranju i blokadi granice. Takođe, za vreme ovih možda nešto više od godinu dana, samo još jedna država na svetu je dodatno priznala jednostrano proglašenu nezavisnost Kosova i Metohije. Hoću da vam kažem da smo sve to uspeli da uradimo sa najmanje para koje je Ministarstvo spoljnih poslova u poslednjih 10 godina dobilo od države. Ja se ne žalim i želim da pohvalim ministra. Ja sam možda jedan od retkih koji se ne žali i mislim da treba još da smanjimo to. Samo ću da vam pokažem kako je to nekada izgledalo. Za sledeću godinu ministar Vujović je planirao da naše ministarstvo dobije oko 55 miliona evra. Ako tome oduzmete nama pridodatu dijasporu, koja je više od milion evra, to je nešto više od 53 miliona evra. Godine 2007. kada je bila Vlada Koštunice, Ministarstvo spoljnih poslova je imalo 70 miliona evra. Godine 2008. kada je bila Vlada Koštunica-Tadić-Dinkić, Ministarstvo spoljnih poslova je imalo 100 miliona evra, danas ima 53, odnosno imaće sledeće godine. Podsetiću, mi smo duplo manje para uspeli da postignemo sve ovo što sam vam malopre nabrojao. A, 2008. godine sa 100 miliona evra doživeli smo najveći mogući diplomatski poraz, a to je jednostrano proglašenje nezavisnosti Kosova. Hoću da kažem da nije sve u parama, sve je u politici, kakvu politiku vodite. Zato želim sve poslanike da podsetim da budžet nisu samo brojke, nego je i politika. Želim takođe da kažem da je od ovih 53 miliona evra, nešto više od 13 miliona evra je svega za ministarstvo ovde u zemlji. Ostalo je sve za diplomatsko-konzularna predstavništva, a te 2008. godine za Ministarstvo spoljnih poslova u zemlji je bilo izdvojeno 42 miliona, a ove godine, sledeće će biti 13 miliona, znači, tri puta manje. Neće biti kupovani novi automobili za diplomatsko-konzularna predstavništva, i po prvi put posle donošenja Zakona o spoljnim poslovima, mislim, možda se varam, ali čini mi se da je tako, jer to je osnovna primedba naših diplomata, da nemaju zdravstveno osiguranje tamo u tim zemljama gde rade i mi imamo zbog toga velike troškove, po prvi put ćemo sada i u okviru ovako smanjenih sredstava obezbediti sredstva za zdravstveno osiguranje naših zaposlenih u inostranstvu. Hoću da kažem da se sve može kad se hoće, ali nema ništa bez dobre politike. Ja zato želim svima da kažem – ostavite brojke po strani, rezultati koje smo ostvarili na političkom planu, ne samo po brojkama, nego i na političkom planu su takvi da zaista ja kao predsednik SPS i čovek koji je na čelu koalicije sa JS i PUPS želim da iskažem da sam ponosan zbog rezultata koje smo ostvarili ne samo u ovoj Vladi, nego i ono što smo radili od 2012. godine. Ako premijer pita šta da se uradi sa Borom, pa ja se sećam, svojevremeno je DS, kada je obilazila Bor, govorila - što ne proizvodite nameštaj? Da li je tako bilo? Ako se dobro sećam. (Dušan Petrović, s mesta: Kada?) Posle 2000. godine. Doduše, ne mogu da se setim, mnogo vas se izmenjalo. (Dušan Petrović, s mesta: Kako se zvao premijer?) Mislim da je to bio prvi tadašnji premijer. Zoran Đinđić, tako je. Ako već mislite da ne smem da izgovorim to ime. Ja sigurno nisam učestvovao u organizaciji atentata na njega i poštujem to što je radio, ali nemam razloga da kažem da nije rekao to što je rekao. Kada je išao u obilazak tog kraja, pitali su ga šta ćemo sa borskim kombinatom, on je rekao - proizvodite nameštaj ili nešto drugo ili kikiriki, zaboravio sam šta je bilo. Kada je reč o „Telekomu“, želim samo da posavetujem premijera, ako ima potrebe da ga posavetujem. Svaka stvar se u Srbiji politizuje. Milošević je prodao „Telekom“ devedesetih godina. Svi koji su ga napadali tada su ga ponovo kupili posle 2000. godine i zaradili na „Telekomu“, Srbija je zaradila na „Telekomu“. Kada sam bio u Vladi sa Tadićem, Tadić je hteo da proda „Telekom“, ali nije uspeo da postigne dobru cenu, a sada vidim da je DS protiv prodaje „Telekoma“. Prema tome, pustite vi šta pričaju političari. Šta je dobro za Srbiju to treba da se uradi. Šta je najbolje za Srbiju, jer političari se menjaju i zavisi da li ste na vlasti ili ste u opoziciji, u ovom trenutku. Tada je „Telekom“ bio i jači i imao veći profit, a hteli ste da prodate „Telekom“. Ja sam bar jedan od onih koji ima dugo političko sećanje i pamćenje, mada je ova skupština otupela svoju polemičku žaoku, jer kada smo bili u republičkoj skupštini nekako smo bili svi bliže, odnosno onoj bivšoj republičkoj skupštini… (Marijan Rističević, s mesta: Ovo je republička.) Dobro, ovo je bila nekada savezna skupština, pa atmosfera koja ne daje polemiku, ponekada je malo dosadno biti, nemate sa kim da polemišete, ali ja sam spreman za polemiku. Ja ne gledam svoj odnos sa svojim koalicionim partnerima po dnevno političkim temama, nego po suštinskim. Šta imate da zamerite na politiku Vlade Srbije, kada je reč o evropskim integracijama, o odnosima sa velikim silama, o spoljno političkom položaju zemlje? Ja, ne samo da nemam šta da zamerim, nego želim da čestitam svima na rezultatu, jer smo uradili mnogo za ovu zemlju i za ovaj narod. Hvala vam.
Zahvaljujem se, gospodine Dačiću. Gospodin Šutanovac želi reč. Po kom osnovu? (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.) Po kom osnovu, gospodine Šutanovac? (Dragan Šutanovac, s mesta: Pomenuta je DS, Zoran Đinđić.) Imate pravo na repliku, zbog pominjanja DS. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine Dačiću, rekli ste da se političari menjaju, ali vi se očigledno ne menjate. Imate smo jedan cilj, a to je da sedite tu gde sedite i da govorite najlošije o onima koje ste najviše hvalili. Dakle, ako pričate o „Telekomu“, trebate javnosti da kažete da ste vi prodali Telekom, a da je DS otkupila nazad „Telekom“. Kada pričate o OEBS-u, trebate da kažete da ste predsedavali OEBS-om zahvaljujući ministru spoljnih poslova iz DS, koga, na vašu čast, niste pozvali da prisustvuje sednicama OEBS-a. Kada pričate o tome šta je nasleđeno i koliko ste srećni što ste u Vladi od 2012. godine, da vas podsetim, vi ste ovim građanima Srbije ostavili 12 neisplaćenih plata 2000. godine, 12 neisplaćenih penzija, pardon, 16 meseci socijalnih davanja, 18 penzija penzionerima, 250 miliona evra deviznih rezervi, 20 evra prosečnu platu u Srbiji, a ostavili smo, 20 evra, 40 maraka, 380 evra. Sa tih 250 miliona evra deviznih rezervi ostavili smo 11,5 milijardi. Sa 14,5 milijardi duga ostavili smo 15,7, a sada je 26. Ako neko u ovoj Skupštini ne treba da priča o prošlosti, to ste upravo vi, gospodine Dačiću i niko drugi. Ja vas molim još jednu stvar, nemojte više spominjati Zorana Đinđića. Nemojte u inostranstvu se hvaliti kako ste ga poznavali, a ovde da pričate neistine. Ako premijer Vučić se trudi i danas da citira Zorana Đinđića, govoreći kada nam je bilo dobro, a svi smo slušali taj govor, nemojte vi da govorite protiv Zorana Đinđića.
Zahvaljujem. Reč ima prvi potpredsednik Vlade gospodin Ivica Dačić. Izvolite.
Ja želim samo da podsetim predstavnike bivšeg režima da nije bilo mene, gde biste vi bili? Nemam šta više da govorim. Šta imam da govorim o tome? Molili ste me da podržim vas, a ne Koštunicu i Šešelja. Ceo svet ste angažovali da dođe da me ubeđuje da vas podržim i ja sam vas podržao. Ja se ne kajem zbog toga, bili ste bolji od Koštunice i Šešelja, ali to što vi mislite da niko ne sme da se sada vama suprotstavi za greške koje ste pravili, ne razumem, šta hoćete da kažete, da nisam ja učestvovao u atentatu na Zorana Đinđića? Što? Nisam se ja družio sa nekima koji su organizovali atentat na njega. Niko iz SPS nije imao veze sa tim. Kao što znate… (Narodni poslanik Zoran Živković dobacuje.)
Molim vas, gospodine Živkoviću, nemojte da dobacujete.
… nemojte da pričate, znate svi sa kim je Boris Tadić razgovarao te večeri, kada je ubijen Zoran Đinđić, sa nama da ne bismo imali bilo kakve negativne stvari, rušenje poretka itd. Mi smo bili protiv toga. Nemojte meni sada da prebacujete nešto vezano za Zorana Đinđića. To na koga se odnosi ovo što ja pričam, odnosi se na mnogo vas ovde. Mnogi su naslednici svega toga. Evo, Zoran Živković se prvi javio, pa Šutanovac. Nema ovih Tadićevih, pretpostavljam da su i oni naslednici. Dušan Petrović je naslednik. Rasim Ljajić bi se javio, nego nije tu, i on je isto iz DOS-a, bio nekad. Janko Veselinović je isto bio. Borko Stefanović je bio. Šta sad hoćete? (Dušan Petrović, s mesta: Gospodin Vujović.) Gospodin Vujović je bio vaš. To je tačno. Svako ima svoje greške iz mladosti. (Dušan Petrović, s mesta: Kori Udovički.)
Gospodine Petroviću, nemojte da dobacujete.
On je shvatio gde je pogrešio i vratio se na pravu stranu. Mislim na Vujovića. Nisam želeo da polemišem, niti da otvaram ove teške teme. Hteo sam da napomenem…
Vreme.
…da smo smanjili budžet našeg ministarstva i da ne kukamo zbog toga. Kao što znate, ovo vreme se odnosilo na Vladu Koštunice, delom sa vama, a delom i bez vas. Ne znam zašto se osećate toliko prozvanim, ali ja i dalje smatram… Vi sada govorite šta smo mi ostavili kome. Slušajte, dobro ste vi znali 2008. godine šta smo mi kome ostavili. Nismo vam tad smetali. Nisu bili loši ni ovi ovde što sede, ni Palma, ni Krkobabić stariji, ni ovi socijalisti ovde, ni Mrkonjić, ni svi ostali, bez obzira što su ljubili Miloševića. Nisu vam smetali samo da ostanete na vlasti. Prema tome, bolje ćutite vi. Nemojte drugima da delite lekciju. Vi ste pokazali šta ste imali i narod vas je oduvao sa političke scene.
Hvala, gospodine Dačiću. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.) Nemate pravo, gospodine Šutanovac. Nije pomenuta DS. Pomenut je bivši režim. Gospodine Živkoviću, imate pravo na repliku, pošto ste pomenuti u negativnom kontekstu. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pomenut sam imenom i prezimenom.) Gospodine Šutanovac, moja procena je da gospodin Živković ima pravo na repliku, vi ste već dobili pravo na repliku. Pomenuo je gospodin Dačić, nekoliko imena, mislim da je neozbiljno sada da dam repliku svakome od pomenutih. (Balša Božović, s mesta: Poslovnik.) Gospodine Božoviću, reč je dobio gospodin Živković. (Balša Božović, s mesta: Poslovnik.) Gospodine Božoviću, izreći ću vam opomenu. Ne dozvoljavate da gospodin Živković nastavi izlaganje. Opomena gospodine Božoviću. Gospodine Živkoviću, da li želite … (Dragan Šutanovac, s mesta: Pomenuo me je imenom.) Opomena gospodine Šutanovcu. Gospodine Živkoviću da li želite da govorite?
Naravno da želim.
Izvolite, daću vam ponovo reč. Izvolite gospodine Živkoviću.
Hvala vam. Ja razumem svoje kolege koji traže povredu Poslovnika i imaju pravo na repliku, ali očekujem da to rešite nakon ovoga što ću ja da kažem. Ne postoji ni jedan jedini razlog da se u raspravi u Zakonu o budžetu pominju bilo kakve druge stvari. To je pitanje Poslovnika, to je pitanje dobrog vaspitanja, to je pitanje svesti o čemu se danas priča u ovom parlamentu. Gospodin Dačić proziva Zorana Đinđića za nešto što je navodno izrečeno 2000. godine ili posle 2000. godine i time se seiri da dokaže da je to negativna želja tadašnje Demokratske stranke da uništi RTB Bor. Vi ste imali sjajna rešenja za taj RTB Bor, koji naravno tad nije radio, kao što ste imali odlično rešenje za „Sartid“, gde su bile pečurke, što političke, što one prave. Vi ste u devedesetim godinama, ova ista koalicija koja danas vodi Srbiju, samo obrnuto… (Poslanici SNS dobacuju: Tema.) Ovo je replika ko ne zna, ista, samo što ste vi tada bili veliki, a ovi drugi mali, a sada se to okrenulo, vi ste uništili Srbiju kroz devedesete. Uništili privredu, infrastrukturu, ljude, ratovali, gurali tuđu decu da ginu i vi imate pravo da pitate bilo koga i da vi date sebi pravo da date komentar za nekoga ko se zove Zoran Đinđić, čijom dobrom voljom ste vi ostali na političkoj sceni Srbije, koliko, toliko. Gluposti koje su posle neki uradili pod firmom stranke koju ste pomenuli, nemaju nikakve veze sa Zoranom Đinđićem. Drugo, pošto ste rekli da vi niste bili u dosluhu sa ubicama i organizatorima tog atentata, kažite ko su oni, …
Poslaniče, da li ste svesni vi šta izgovarate.
Kažite ko su oni, a vi slušajte šta je bilo.
Poslaniče, slušam sve, ali ovako daleko nikad nismo išli. Nemojte molim vas. (Zoran Živković, s mesta: Niste čuli šta je on rekao.) Nemojte molim vas. Molim sve poslanike, dozvoliću vam povredu Poslovnika. Molim sve poslanike da se vratimo na budžet. Ovakve diskusije odvode nas u nekom drugom smeru, mislim da građani Srbije, odnosno ubeđena sam, žele da čuju kakav budžet će imati iduće godine, na šta će se trošiti njihovi novci, običnim rečnikom. Svađe u parlamentu, teške reči, nikom ne trebaju, građanima Srbije ne, koji ovo gledaju. Molim vas da smirimo strasti i da ne vređamo jedni druge. Izvolite Balša.
Zahvaljujem predsednice Narodne skupštine.
Samo mi recite član tačan, da mogu da vas pratim u povredi Poslovnika.
Član 107. Dakle, vaš prethodnik koji je predsedavao, gospodin Bečić je na najgrublji mogući način povredio dostojanstvo ovog doma. Pod jedan, dozvolio je ministru da priča dva minuta duže u replici, nego što je to moguće ovim Poslovnikom. Pod broj dva, nije dao repliku gospodinu Šutanovcu, iako ga je ministar, a možete da pitate gospodina Dačića, pomenuo ga prezimenom. Pored toga je pominjao i pokojnog predsednika Demokratske stranke, gospodina Zorana Đinđića. Zatim je i gospodinu Šutanovcu i meni onemogućio da se javimo po Poslovniku i zbog traženja povrede Poslovnika, podelio i meni i njemu po jednu opomenu. Ako je to način na koji se današnja rasprava vodi o budžetu, da mi ne možemo da tražimo bilo koje pravo iz Poslovnika, nego nas zbog toga još neko kažnjava, recite nam odmah pa možemo da izađemo svi iz sale. To zavisi od vas kao predsednica Narodne skupštine da li ćete to da dozvolite ili ne. Zahvaljujem.
Nisam mnogo razumela. Ako vi tvrdite da je povređen Poslovnik… (Balša Božović, s mesta: Mogu da vam pojasnim ako niste razumeli.) Dobro, preći ću i preko uvreda. Nisam osoba koja ne razume neki put malo jače emocije u držanju govora. Preći ću preko ove uvrede. (Balša Božović, s mesta: Reč je o Zoranu Đinđiću i …) Balša hoćete isključiti mikrofon, mislim da ne treba više da izgovaramo… Želim da se vratimo na raspravu koja je bila za i protiv, ali vrlo sadržajna, do jednog momenta. Znači stavićemo na glasanje da li je povređen Poslovnik, ne mogu da presuđujem o tome. Svako ima svoje mišljenje. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac, izvolite.
Poštovana predsednice, član 107. reklamiram.
Dobro, dozvoliću vam jer ćete se ljutiti na mene. Koji stav, barem neka razlika između Božovića i vaše povrede.
On je rekao 107, ja kažem 104.
104? Izvinjavam se, ne čujem dobro. Izvolite.
Dakle, šta se desilo, u svom govoru potpredsednik Vlade je pitao da li se prepoznajemo u onima koji su sedeli sa ubicama Zorana Đinđića i u tom kontekstu je između ostalih pitao i mene da li se prepoznajem, po mom prezimenu? Ako to nije dovoljan osnov… (Ivica Dačić, s mesta: Nemoj da lažeš, ko te je pitao?)
Pet minuta pauze. [[Posle pauze.]] Molim poslanike da sednu, da nastavimo sa radom. Budite ljubazni da sednete da nastavimo sa radom. Nastavljamo sa radom o raspravi o budžetu i pratećim zakonima. Reč je tražio predsednik Vlade, Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo...
Molim vas, potpredsedniče Bečiću, hoćete biti ljubazni da dođete za predsedavajući sto. Molim i poslanika Šutanovca da nastavimo sa radom.
Ako mi dozvolite, nekako mi se činilo da ovako nešto mora da se dogodi, jer kada smo govorili i dok smo govorili o budžetu jasno je bilo i gde su argumenti i šta ko može da ponudi, ko šta može da kaže. Kada smo došli do pečuraka u tom istom „Sartidu“ nismo ni pečurke našli, samo je bio katanac i ništa više, a danas radi više od 5.000 ljudi i nadam se da će uvek uspešno da rade. Ali, da se vratimo na budžet, na ono što je mnogo važnije za građane Srbije od jalovih političkih rasprava u kojima sve ono naše srpsko uvek dođe do izražaja da je kriv neko drugi i sve što smo sebi lako oprostili drugome nismo nikada i na koji način bili spremni da oprostimo, ali to je valjda negde naš srpski mentalitet i to je nešto što ne predstavlja veliku novost za svakog od nas. Ono što je važno da ljudi znaju zašto sam danas u više navrata govorio o strukturi prihoda i rashoda u 2015. godini, ali i u 2016. godini. Dakle, do juče deficit budžeta je 53,4 milijarde dinara, znači, za više od tri puta manje od planiranog deficita, što je ozbiljan i veliki uspeh i to su činjenice, svidelo se to nekome ili ne. Poreski prihodi će biti po proceni za 24,5 miliona milijardi veći nego što je iznos planiran budžetom, od toga PDV za 11,5 milijardi, akcize za 18 milijardi, a verovali ili ne imaćemo porez na dohodak, o čemu je ministar Vulin, što je veoma važno govorio, 0,7 milijardi veći uprkos smanjenju dela plata u javnom sektoru. Zašto je to tako? To je zato što nam je u međuvremenu rastao privatni sektor i zbog direktnih stranih investicija koje smo uspeli da napravimo da budu u većem obimu nego 2013. i 2014. godini, ali i zbog toga što smo ozbiljnom kontrolom različitih privrednih subjekata uspeli preko inspekcije rada, ali i preko poreske policije da napravimo mnogo veću disciplinu i da se izborimo za mnogo niži nivo, i dalje nedovoljno, ali svakako mnogo niži nivo sive ekonomije, nego što je bio u prethodnom periodu. Takođe, želim da kažem da su carine porasle za 3,8 milijardi, ostali poreski prihodi za 0,8 milijardi i neporeski prihodi za 18,8 milijardi. Govorim vam sve o 2015. godini. Dakle, mi smo u skladu sa tim rezultatima napravili konzervativnu procenu i rekli da će u pojedinim od ovih oblasti da nam budu lošiji rezultati u 2016. godini, iako neće. Ako mogu da vas zamolim za samo malo pažnje, molim vas, za samo malo pažnje. Ja znam da pristojnost ne mora uvek da bude najvažnija kategorija u politici, ali mislim da ima smisla posebno zato što ako sam kao predsednik Vlade govorio o budžetu, mislim da nikada ni jednog sekunda nisam izašao iz okvira budžeta i rasprave o Zakonu o budžetu, te vas molim za bar malo poštovanja ne prema meni kao predsedniku Vlade, već i prema Vladi i prema Narodnoj skupštini i prema narodu u Srbiji koje ove zakone koji se tiču njegovog života najviše zanimaju. Mi smo u odnosu na planirane rashode, da biste znali, za 2015. godinu potrošili oko 80 milijardi manje. Pri tome, vrlo je interesantno da smo u robama i uslugama potrošili 7,8 milijardi manje, u subvencijama 2,6 milijardi, u transferima 36,2 milijarde zbog bolje naplate doprinosa od planirane i to je za nas ključna stvar. U tome se vidi po prvi put značajno smanjenje nezaposlenosti. Sa podacima o kojima smo govorili videćete smanjenje broja nezaposlenih u odnosu na prošli period, prošlu godinu u isto ovo vreme kada smo donosili budžet za 62.000 ljudi. Šezdeset i dve hiljade ljudi manje nezaposleno je veliki uspeh i ozbiljan uspeh. On nije dovoljan jer i dalje imamo značajnu visoku nezaposlenost, značajno visoku stopu nezaposlenosti i verujem da ćemo to u narednom periodu moći još bolje i još uspešnije da rešavamo. Ali, da li se vide pomaci, da li se vide promene? Da, vide se i te kako. Posebno ćemo morati da vodimo računa i to je nešto što je u 2016. godini, verujem da ćemo ući ozbiljnije u tu vrstu reformi i tu očekujemo veliki rad Ministarstva prosvete oko duelnog „lokejš“ obrazovanja, jer mi danas u Srbiji, ono što je važno za ljude što moraju da znaju imamo nedovoljno varilaca, metalostrugara, bravara, niko se više ne bavi onim stvarima koje su nam potrebne za proizvodnju, koje su nam potrebne za zanatske radove. Mnogo manji broj ljudi. Imate u Beogradu značajnu potrebu za vodoinstalaterima. Dakle, govorim o nekada osnovnim zanatima koje smo imali na pretek. Danas ih imamo u velikom deficitu, jer se stvari menjaju, a oni ljudi koji ne prate savremene tokove, ne prate šta je to što se u društvu zbiva, šta je to što se u društvu dešava, oni ne mogu da idu u korak sa savremenim svetom. Mi moramo da idemo koracima od sedam milja da bismo mogli sa njima da se takmičimo. Nedavno kada sam bio u Kini vozio sam se vozom od Sužoa do Šangaja, to je nekih 120 kilometara za 23 minuta. Taj voz ide, ljudi, 302, 305 kilometara na sat. On u stvari ne ide, on lebdi, to je to magnetno polje iznad, tako da ne možete bukvalno ništa ni da osetite. To znači da mi ne možemo da se zadovoljavamo više prugama od 100 kilometara na sat, iako i dalje prosečno idemo 30 i nekoliko kilometara na sat, bilo je i 26 kilometara na sat pre dve godine, već moramo da pokušavamo da stižemo svet i da bar deonice takve gradimo i pravimo, kojima možemo da idemo u korak sa svetom. Mislim da je to od ključnog značaja i mislim da su to stvari koje smo pokazali da možemo da uradimo. Ono što nije dobro u budžetu ove godine, pošto su neki pogrešno govorili da je to bio razlog za manji deficit. Nije. Nije ni važna suma da je dvostruko veća gotovo da se ne bi ni primetila na uštedama i na dobrim rezultatima koje smo napravili. Ali, ono što do sada nije bilo dobro, to je da smo imali 17,3 milijarde, znači, to vam je negde oko stotinu i 30 miliona evra manje potrošeno na kapitalne investicije u onome gde je trebalo da mi kreiramo veći rast BDP. Sada to ide dobro u drugoj polovini godine, ali kao da smo se iz zimskog sna probudili negde u maju ili junu, kao da smo propustili prvi deo građevinske sezone iz našeg ugla, ne pričam o koridorima, autoputevima, i ne pričam samo o tom ministarstvu, već pričam i o drugim ministarstvima koji imaju kapitalne investicije, koji kao da su kasnili po pet ili šest meseci i to jeste jedina zamerka na budžet, jedina zamerka na naše trošenje u 2015. godini. Govorim vam to objektivno, ako hoćete i delimično stručno jer mislim da samo … Ne morate ni da mi mašete ni dobacujete. Već sam vam nekoliko puta rekao, pristojnost se malo uči u školi a malo više na jednom drugom mestu. Žao mi je što to niste razumeli. Mi smo već … Ali, nebrinite, sve narod vidi. Mi smo za ovu godinu planirali budžet od 121,8 milijardi. Da bi ljudi razumeli u Srbiji plan i naš program, naša ideja je bila, koju je MMF odobrio za 2015. godinu, da naš deficit bude 192 milijarde. Ovo svaki čovek u Srbiji može da razume. Taj deficit biće sa svim onim što smo preuzeli, što je bivša vlast nam ostavila dugove u amanet neće preći 85 milijardi. Mi smo vrlo konzervativno predvideli ponovo u dogovoru sa MMF da ne bi došlo do iskakanja, da bismo držali i čuvali stabilnost sve vreme, predvideli smo da naš deficit bude 121 milijardu. To je već 71 milijardu manji deficit od onoga koji nam je bio predviđen za 2015. godinu. Ja sada sa gotovo sigurnošću mogu da kažem uz taj najveći rizik tih 17 preduzeća, o kojima smo već govorili, za koje nemamo rešenje već decenijama, uz taj rizik mogu sa sigurnošću da vam kažem da će taj deficit da bude manji, što je ponovo veliki uspeh Srbije i da će rast BDP biti veći, što znači i rast životnog standarda, što znači odmah posle toga i povećanje plata i penzija i sve drugo. Samo je pitanje hoćemo li mi i kako uspeti da izborimo sa ovim što je najveći zadatak za ministra Sertića. Ono što je pred Ministarstvom finansija, to je teško, ali tu smo već više od 50% prebrodili, već više od 50% toga napravili. Predstoji im dodatna poreska reforma, predstoji im dodatna borba protiv sive ekonomije, ali tu smo najveći deo već prebrodili. Ono gde su nam najveći problemi, gde su nam najveće muke, to je u okončanju procesa privatizacije, to je u promeni duha, u promeni svesti, u pravljenju tog preduzetničkog duha. Tu će biti veliki i težak posao Ministarstva privrede, veliki i težak posao Ministarstva poljoprivrede i ja verujem da će oni taj posao dobro da obave. Mi smo za 2016. godinu prihode predvideli, kao što sam rekao, vrlo konzervativno i unapred vam mogu reći da će prihodi biti ne malo veći od onih koje smo predvideli. Ali, kao što rekoh, uvek volim da predvidimo nešto manje, nego da uđemo u situaciju da sebe lažemo i da lažemo narod, pa da imamo po tri rebalansa, kao što su neki imali ovde, zato što nikada to nisu računali. Znate, neki su danas ovde pokazali svoje veliko znanje, ne praveći razliku između neto PDV-a i bruto domaćeg PDV-a, i da nam još držite predavanja, da nam držite pridike i da kroz podsmeh o tome govorite, mnogo više govori o vama, nego što govori o bilo kome od nas i od ovih ljudi kojima ništa nije smešno. Ali, šta ja da radim, to je valjda slika i prilika znanja, obrazovanja, a rekao bih i rada i marljivosti svakog od nas. Mi smo, ono što je važno, poštovani narodni poslanici, predvideli da rashodi budu 1.199 milijardi. Najveće povećanje rashoda je kod troškova kamata, zato što su nam neki stručni i veoma ozbiljni ljudi uzimali kredite i to kratkoročne na pet godina, sa kamatnom stopom od 7,5%. Toliko su bili stručni. Mi danas na finansijskom tržištu uzimamo dugoročne desetogodišnje, sa dvogodišnjim i grejs periodom, da nam ne prelaze 4,3 – 4,4%. Pa, samo pogledajte kakva je to razlika. Naravno, ne možemo sve da zamenimo, ali verujemo da ćemo još povoljnijim kreditima i novcem koji moramo da finansiramo mali deficit, ali moramo da finansiramo i druge garancije koje smo dali i za infrastrukturne objekte i za pojedina preduzeća, uspeti da deo tih kredita zamenimo. Uspeti da ih zamenimo povoljnijim kreditima, sa dužim rokovima otplate, i da neće neka sledeća vlada da bude opterećena kao mi 2016. godine. Godina 2016. je po pitanju otplate kamata za nas najteža godina. Mi treba da vratimo u 2016. godini milijardu i 300 miliona evra, jer su stručnjaci tako dobro i tako stručno vodili ovu zemlju da su nas doveli dotle. Onda možete da mislite koliki mi u stvari dobar rezultat imamo i koliko imamo primarni suficit svakog meseca i celu godinu, kada imate u vidu da toliku kamatu plaćamo, ali je plaćamo. Plaćamo je redovno, ne kasnimo, kao što ne kasnimo u isplatama plata, kao što ne kasnimo u isplatama penzija, kao što ne kasnimo u isplatama transfera, iako pojedine lokalne samouprave svoja davanja ne pružaju na vreme, te zato neretko kasne plate vaspitačicama u predškolskim ustanovama. Zato razumem i vaspitače i vaspitačice koji traže da se to prebaci na državni nivo, iako je to samo za nas veća muka i veći problem. Zato što znaju da je država, da je Republika po tom pitanju mnogo ozbiljnija, da je mnogo korektnija i da kod nas to ne sme da kasni ni jednog jedinog dana. Pogledajte, u regionu imate bar dve, odnosno tri zemlje i neke teritorije koje isplaćuju penzije, a uvek kasne po novih pet ili šest dana. Onda vam u fiskalnoj godini u stvari uzmu jednu i po penziju ili tako nešto. Kod nas je to nemoguće da se dogodi. Zato sam rekao da su kod nas javne finansije i dalje ne na onom nivou kakvom moraju da budu za godinu ili dve, ali gotovo kao apoteka. Pa, ne bih to ni poredio sa brlogom u kakav smo ušli i kakav smo nasledili u javnim finansijama. Mislim da je to velika prednost i da je to velika stvar za građane Srbije i da oni to razumeju. Mi smo planirali otpremnine veće u iznosu od oko 14 milijardi, ali tu mi imamo druge probleme i tu, uz napor gospođe Udovički i uz napor svih ministara, nisam zadovoljan energijom koju smo svi pružili po tom pitanju da pronađemo rešenja koja bi bila precizna, jer smo se uvek bavili nečim drugim i svako od nas je pronalazio da je nešto drugo važnije od onoga što je bolno, od onoga što je teško, a što znači zdravlje za našu ekonomiju. Tako da, to jeste jedna od stvari kojom nisam najsrećniji kako smo obavili u dosadašnjem periodu rada Vlade, ali sam uveren da ćemo u narednom periodu sa mnogo više odlučnosti i konkretnog pristupa te probleme uspeti da rešimo. Subvencije su za oko 5,5 milijardi veće, ali uz značajne izmene i strukture povećali smo subvencije javnom preduzeću „Železnica“, zato što je to učešće u ruskom kreditu. Vi znate da mi moramo da platimo 15% učešća u ruskom kreditu, ali time svakako i značajno utičemo na promenu naše železničke infrastrukture koja je, kao što ste i sami mogli da vidite, do pre godinu dana bila bukvalno na nivou iz 1884. godine kraja 19. veka, kada je Kralj Milan uspeo da provuče kao kroz iglene uši železnicu kroz Srbiju. Transferi i fondovi obaveznog socijalnog osiguranja su 14 milijardi manji od budžeta za 2015. godinu, uprkos linearnom povećanju penzija od 1,25% i vanrednom usaglašavanju vojnih penzija. To nam je, inače, efekat od oko 1,5 milijarde godišnje. I tu smo plaćali vaše greške, i to vaše katastrofalne greške. Posle koliko je to, Aleksandre, sedam ili osam godina? Dakle, posle sedam ili osam godina mi danas moramo da platimo cenu nečijeg neodgovornog, neozbiljnog ponašanja. Ali, šta da radite? Danas, kao što vidite, ovako ili onako, ne razbacujući se, ne možemo mi da plaćamo kamate, ne možemo da plaćamo ne znam šta, ali možemo da platimo ono što nismo isplatili u međuvremenu. To pokazuje koliko je država zdravija i koliko je bolje stanje u javnim finansijama nego što je bilo nekada. Ono što je za nas važno i što nisam završio u odgovoru za gospodina Krkobabića, mi imamo nekoliko bitnih stavki za podršku privredi u narednom periodu. Trebalo bi uskoro da potpišemo novi ugovor sa EBRD, koji je to delimično radio na malom broju privrednika, srpskih malih privrednika pre svega, gde su oni pružali podršku od pet hiljada evra na nivou od negde 1000 do 1500 ljudi. Mi smo se dogovorili da mi povećamo tu podršku na 10.000 evra, da mi učestvujemo sa ostalim delom novca, ali da to pokušamo da povećamo na pet ili deset hiljada, ali da oni budu ti, da to ne radi Vlada, da to radi EBRD, da tu ne bude nikakvih partijskih linija, da oni budu ti koji će da izaberu projekte da se taj novac uloži, a mi ćemo da ga damo. Unapred da vam kažem, znam da će pola toga da propadne i to se dešava u svim zapadnim zemljama. Ali, ako iz toga izvučemo, ako od deset hiljada izvučemo pet hiljada novih preduzetnika, novih malih privrednika, čiji su projekti i ideje upalili, a imali su podršku države, imali su tih početnih deset hiljada, onda smo nešto uspeli da napravimo i mislim da je to veliki, ozbiljan i važan rezultat. Takođe, mi ćemo, da biste vi razumeli, pošto smo slušali o transparentnosti i veoma mi je važno bilo da sam danas mogao da vam pročitam sve od A do Š u dinar, da nema ništa netransparentno i da Fiskalni savet tu pokaže da baš ništa nismo krili, ne znam sad to formalno, pravno i tehnički kako da provedemo, to možemo i u obrazloženje da ubacimo ili u sam Zakon o budžetu kroz amandmane, kako god želite, mi smo spremni na to pošto je kod nas sve jasno i transparentno i baš ništa ne krijemo, ali da vi znate samo, mi se zbog toga suočavamo sa problemima. Kontrola mora da postoji, ali mora da postoji i neka vrsta poverenja u državu, jer ćemo mi 2016. godine jedan deo investitora da izgubimo i to morate unapred da znate. Zato što neke druge države ponude više novca, veće subvencije, a kod njih je moguće da to urade samo na ličnu inicijativu ministra. Nemaju nikakva ograničenja. Mi smo na taj način izgubili u prethodne dve godine bar deset kompanija koje bi uvek došle u Srbiju, ali nismo mogli da se merimo sa uslovima koje su neke druge zemlje ponudile, jer one ponude veći novac. Druga je stvar što posle toga deo toga ne ispune i zato jedan deo tih fabrika posle dođe u Srbiju. Ali, mi zbog opšteg nepoverenja, opšte klime tobožnje zaštite od korupcije, a uglavnom na tome insistiraju oni koji valjda polaze od sebe, jer kako reče pokojni Tijanić – svako se kreće u granicama i limitima sopstvene pokvarenosti, zna šta bi on radio, pa zamišlja da to radi i neko drugi u Vladi, upravo zbog toga nismo imali dovoljno mogućnosti. U tekućoj budžetskoj rezervi smo ostavili milijardu i po, ako se ne varam, 1,2 milijarde, pogrešio sam, mislio sam da je 1,5. To je 1,2 zato što smo Tasovcu odvojili 300 miliona više za kulturu. Zato nam je od TBR ostalo 1,2 milijarde. Dakle, to je takođe značajan novac. Ali, mi tu 1,2 milijarde potrošimo i na to što nam na kraju godine dođu iz 70 ili 80 opština po Srbiji zahtevi jer su opštine u katastrofalnom stanju, sa ogromnim fiskalnim deficitom, da mi moramo da im pomažemo jednokratnim isplatama. Negde ne možete da optužite sadašnju vlast, negde možete da je optužite više nego prethodnu. Kako god okrenete, problema bezbroj. Ali, uspeli smo i to da sačuvamo, da bismo imali tu vrstu mogućnosti da za ove, recimo, fabrike u Novom Sadu, za koje smo se žestoko borili sa dve susedne zemlje, žestoko smo se borili sa dvema susednim zemljama. Strašna je konkurencija. Zato smo morali da ostavimo mogućnost da to pomognemo dodatno jer želimo 3.500 ljudi da radi. Time niste pokrili samo Novi Sad, time ste pomogli i deo vrbaske opštine, tamo prema Zmajevu, time ste pomogli i deo temerinske opštine, prema Jarku, time ste pomogli i deo bačko-palanačke opštine, tamo od Begeča ka Čelarevu, time ste pomogli i deo s ove strane sremske - Beočina, Kamenice itd. Dakle, hoću da vam kažem da sve to morate da imate u vidu. Zato molim vas, narodne poslanike, za razumevanje u svemu tome. Želim da kažem da u Ministarstvu rudarstva i energetike mi imamo nekoliko važnih stvari. Zaista, prvi put posle mnogo godina, iako i dalje nismo zadovoljni, dogodio se onaj incident oko isplata 13. plate, ili ne znam kako bih to nazvao, i svaki put se to tobož slučajno dogodi. Šta da radimo? Sada ćemo to nekako da nadoknadimo. Time su i radnici dovedeni u tešku situaciju „Srbijagasa“ nepotrebno, zato što ljudi obično misle da što isplate više da su time bolji direktori, da su time uspešniji ministri ako imaju veći budžet. To je stara samoupravna svest. A najbolji su ministri koji troše najmanje i dobro je Dačić o tim troškovima i rezultatima govorio. Hoćete li da vidite naše spiskove koliko manje ljudi ide u inostranstvo? Ne pričam o ministrima, ministri su tu disciplinovani i obično to ne rade, ali o ljudima iz ministarstava, agencija, preduzeća. Od kada su dnevnice smanjene, odjednom nema više tolike potrebe da se ide u inostranstvo, zato što su zarađivali na tome. To je bio izvor zarade, a izvor naših problema fiskalnih. Zato ste mogli da imate pre nekoliko godina 100 miliona budžet za Ministarstvo spoljnih poslova, a sada možete iste te i veći obim poslova da obavljate sa 53 miliona. Ljudi, jedna Belgija je zatvorila svoje predstavništvo, koja je mnogostruko bogatija od nas, u zemlji EU kakva je Slovenija. Dakle, želim samo da vam kažem da smo mi navikli na privilegije i navikli na isto stanje a da ništa ne želimo da menjamo, da ne pratimo ono što se u svetu dešava i da ne pristupamo svemu tome na dovoljno ozbiljan i odgovoran način. Što se rudarstva i energetike tiče, mi tu krećemo u izgradnju novog skladišta kod Banatskog Dvora od milijardu kubnih metara, to je ogromna stvar za našu zemlju. To je više od polovine naše godišnje potrošnje. Ako budemo išli na Itebej, moći ćemo da imamo celokupnu godišnju potrošnju u Srbiji. Ako to završimo sa našim ruskim partnerima, celokupnu godišnju potrošnju sačuvanu u našim skladištima i time ćemo manje da zavisimo od političkih promena - da li se ukida Turski tok u jednom danu, Bugarski tok u drugom danu, odnosno Južni tok, da li preko Ukrajine gas dolazi ili ne dolazi. Mi gasa nemamo prirodnog za nas. Neko je loše upravljao i loše stvari donosio tamo 2007. i 2008. godine, ali uopšte neću na to da se vraćam, oko eksploatacije našeg gasa, pa danas naš MSK u Kikindi ne može da dobije naš gas sa proizvodnom cenom 30 do 40 dolara, već mi moramo sada da molimo naše ruske partnere da nam učine veliku uslugu da dobijemo za 155 dolara. Dakle, hoću da vam kažem, mnogo nelogičnosti ima, ali šta da radite. I sa 155 dolara i MSK biće na zelenoj grani, kako se to u našem narodu kaže, kao i Azotara, i uvećavaće svoju proizvodnju. Ono što je važno, to je da je u toku izgradnja na Termoelektrani „Kostolac B3“, što je, rekao bih, prvi veliki energetski objekat posle 30 godina. Uspeli smo u ovoj godini da završimo „Beograd 2020“ sa kojim su se neki, mi smo se toliko radovali, kao dečaci smo se radovali Antić i ja i svi kada smo to otvarali, a onda sam video, ljudi kažu u Beogradu – pa, to je trafo stanica. Pa, jeste, samo je 35 godina nismo izgradili. Trideset i pet godina je nismo izgradili, a posle 35 godina jesmo i više u Beogradu, sem incidentnih situacija, na po minut-dva, struja ne može da nestane. Nemoguće je da se to dogodi. To smo uspeli da uradimo. To su ti veliki projekti. To su te velike stvari koje smo uspeli da napravimo. Takođe smatram da je veoma važno da u narednoj godini konačno znamo šta radimo sa Resavicom, šta radimo sa Štavljem i treba da krenemo u izgradnju interkonektora sa Bugarskom. Dakle, borićemo se za to i već sam se borio i borićemo se dodatno za to da obezbedimo što veće finansiranje iz fondova EU. Dakle, to bi s naše strane, ako se ne varam, trebalo da košta do 68 miliona evra. Ja sam već onako na silu, u razgovoru sa Marošom Šefčovičem rekao da mi prihvatamo to da oni plate 52 miliona. Nisam siguran da su baš srećni zbog toga što sam ja to javno rekao, ali mi ćemo da se borimo da oni plate 52 miliona, a mi ćemo ostalih 16 da platimo. Mi smo, što je veoma važno za vas da navedem, postigli ozbiljne rezultate i na tome sam takođe zahvalan i ministru Ljajiću u Ministarstvu trgovine i turizma. Mnogi su mi se smejali kada sam se pojavio na Trgu Republike i kada smo promovisali ideju „Moja Srbija“, kada smo govorili o tome koliko nam je zemlja lepa i da imamo mnogo toga da ponudimo našim turistima i kada smo napravili politiku vaučera. Do sada smo izdali gotovo 15.000 vaučera. Od toga nije bilo samo po pet noćenja, već mnogo više, ukupno 120.000 noćenja. Sa 120.000 noćenja, zahvaljujući toj ideji koju smo malo platili, malo, gotovo ništa nas nije koštalo, mi smo obezbedili 120.000 noćenja i za Prolom banju, pre svega, i za Vrnjačku banju, kao drugu najveću, i za Kopaonik i za još jedan hotel, mislim da je to u Kuršumliji, da li je Lukovska banja ili Kuršumlijska, ne mogu tačno da znam, i peta je Sokobanja. Mi smo za 120.000 noćenja to uspeli da povećamo. Tu politiku ćemo da nastavimo i napravićemo još bolje predloge za sledeću godinu, još bolje predloge. Imamo porast broja turista od 12%, i domaćih i stranih – domaćih za 13%, a stranih za 11%. Beograd, naravno, i dalje ima rast turista. Imamo veliki porast broja turista iz Turske, što je interesantno. Značajan broj turista iz Turske dolazi. Ovde se ljudi venčavaju, ovde se ljudi provode i mi ćemo raditi na tome da taj broj turista bude još veći. Radićemo na tome da ruskih turista bude još više i sada želim upravo da vam kažem da radimo na dodatnom privlačenju ruskih turista, da radimo spotove za njihove najveće nacionalne televizije i prvi put kod njihovog nacionalnog turoperatora Beograd i Kopaonik se nalaze na destinacijama za ruske turiste. Takođe, to radimo sa Kinezima. Zamolili smo Velimira Živojinovića, mislim da je to grad Beograd uradio, i da će on da da svoju poruku kineskim gledaocima, kao i Novak Đoković, kojeg ću lično da zamolim, da daju svoju poruku kineskim gledaocima da bismo obezbedili veći priliv kineskih turista jer njih godišnje putuje oko 150 miliona van Kine, pri tome računajte da je svega 10% možda zainteresovano za ovaj region, ali da mi uzmemo kolač od toga, to je za nas ogromna stvar. Mi ćemo već za Novu godinu pokušati da Beograd, a za Srpsku Novu godinu Novi Sad i Niš pretvorimo u velike centre za privlačenje turista. Zato sam toliko terao Sinišu da požuri sa ovim ulepšavanjem grada jer smo mnogo novca uložili i mnogo energije u sve to jer ćemo dovesti najpoznatije i svetske i domaće zvezde u Beograd. Hoćemo da Beograd bude za ovu Novu godinu po gregorijanskom kalendaru bukvalno centar ne Balkana, već centar jugoistočne Evrope, kao što hoćemo da pomognemo Nišu i Novom Sadu za Novu godinu koja se slavi po julijanskom kalendaru, i kao država, da bismo privukli turiste. Uložićemo u to da bismo mogli da izvučemo još više novca. Prvi put ćete za ljude koji idu, putuju po svetu, želim da kažem da ćete u junu mesecu videti ne samo džepno, već veliko izdanje eyewitness travel dk izdanje, dakle, bez kojeg ako to nemate prosto ne postojite na turističkoj mapi sveta, posle eto toliko godina koliko postojimo i kao Srbija i Crna Gora i Savezna Republika Jugoslavija i kao Republika Srbija imaćemo i to izdanje o Republici Srbiji. Mislim da to raduje svakog od vas i da je to velika, velika stvar i mislim da je to veoma dobro za našu zemlju. Gradićemo nove hotelske kapacitete i napravićemo sa nekoliko svetskih kompanija ugovore o daljem privlačenju turista jer ćemo ovde za već dve godine imati i najlepši „Dabl ju“ hotel u Beogradu. Imaćemo, znate kako izgleda, recimo u Barseloni. Imaćemo najbolji „Sent ridžis hotel“ koji je hotel sa šest i sedam zvezdica, dakle to će biti najbolji hotel koji Srbija ima koji će biti podignut za dve godine ovde. Već sada ovi ljudi koji su uzeli, vidite to sa desne strane gazele, rade, mislim da rade sa vlasnicima „Bigza“ da uzmu i tu zgradu da se i to što danas onako iako je svojevremeno bilo veliko i značajno arhitektonsko znanje pretvori u nešto što treba da bude velelepno zdanje i najosvetljenije u Beogradu. Dakle, da sve to polako ali sigurno pomeramo i pri svemu tome uspevamo da napravimo veliki rast naše građevinske industrije koja nam je uz prerađivačku industriju najvažnija bila u rastu industrijske proizvodnje u prethodnih šest meseci. Posle mnogo vremena uspeli smo da ponovo podižemo građevinsku industriju i da podižemo prerađivačku industriju. Ono što je veoma važno pred kraj godine, mislim 27. i 28. ili 29. nemojte me držati za reč u posetu Srbiji dolazi i turski premijer Davutoglu, oni Davutolu bez g iako mi kažemo Davutoglu. Dolazi u Beograd, dovodi kako sam čuo dva aviona puna turskih biznismena, to je naša prilika, velika prilika. Oni su zainteresovani za ulaganje u banje, u privatizacije banje, da naprave velnes hotele, spa, najbolje spa kakve imate u Turskoj itd. Onda ćemo moći još više da privučemo stranih turista nego što je to bio slučaj do danas. Što se tiče jednog veoma važnog projekta, nađite mi ovde molim vas školu i bolnice. Imam mnogo papira, pa izvinite što ne mogu odmah da se snađem. Dakle, što se tiče zdravstva i školstva, ono što, ministri su tu da govore o programima o reformama koje su neophodne da se provedu, ali ono što mogu da vam kažem to je da smo ubrzali kupovinu i nabavku najvažnijih mašina da bismo smanjili i ukinuli tzv. liste za čekanje i mislim da u narednom periodu vrlo kratkom, Zlatibore više neće biti nikakvih lista za čekanja. Već pre kraja sledeće godine više nikakvih lista za čekanje neće biti. Kupili smo „Gama nož“ koji je najsavremeniji u ovom regionu, u ovom delu sveta. Ono što je najvažnije krenuli smo i ja ću vam sada dati … ne, posebno imate, poseban natpis škole u beloj fascikli. Ja ću vam sada pročitati, ali u svakom slučaju već sledeće nedelje krećemo u prve radove u pojedinim domovima zdravlja i bolnicama u pojedinim školama. Mislim da je to, kod mene je i mislim da je to nešto što je od velikog značaja, dakle i socijalne ustanove ukupno ima 72 Aleksandre, socijalne ustanove, ako se ne varamo obnovićemo ih svih 72, što je važno za sve ugrožene kategorije naše, ali ćemo obnoviti svaku školu i bolnicu. Ne mogu da garantujem da će svaka da bude obnovljena u 2016. godini, ali će većina biti obnovljena i svaku ću da obiđem. Svaku koja je obnovljena, negde će to biti manji radovi, negde će to biti mnogo veći radovi, ali ćemo u svakoj da uradimo toalete, da naša deca idu u čiste toalete, da ih imaju, da idu u okrečene zgrade, da idu u uredne i čiste zgrade. Da kad idu u školu da naši stari i naša deca kad ih vodimo u bolnice i u domove zdravlja posle mnogo godina ne brine o tome da li će da se zaraze nekom bolešću, već da znaju da idu u čisto, da idu u nešto što je dobro i da znaju da ćemo to da obnavljamo svakih nekoliko godina i da više nikada nećemo doći u ovu situaciju. Ono što su otvorena gradilišta za škole, to su Osnovna škola „Svetozar Marković“ Vračar, „Dušan Popović“ Rekovac, „Jovan Jovanović Zmaj“ Aleksinac, „Mitropolit Mihailo“ Soko banja, „Sveti Sava“ Vladičin Han, u Zaječaru tri škole, Ivanjička gimnazija, Knić, Kragujevac, Kraljevo, Čačak, Valjevo, gimnazija i osnovna škola „Milovan Glišić“ Petrovac na Mlavi Šabac, „Laza Lazarević“ Krupanj, tri objekta ima škola Osnovna škola „Petar Vragolić“ Ljubovija, srednja škola Doljevac, Bela Palanka, Žabalj. To su slike ljudi i ja sam vam prošli put pokazao neke od tih slika, u međuvremenu smo našli i neke gore slike. Ovo je Osnovna škola „ Kralj Petar Drugi“ u Užicu, ako vi sad to, dragi narodni poslanici možete da vidite, ovo nisam tražio u Bosilegradu ili Trgovištu ovo smo našli u Užicu. Dakle, u sedištu, u centru Zlatiborskog okruga u kojem bi zaista zastrašujuće bilo i pomislite da je moguće da ovakvi uslovi budu u školi. Što se tiče domova zdravlja, prve zdravstvene ustanove u kojima će se izvršiti sanacija mokrih čvorova i krečenje unutrašnjih zidova. Videćemo šta još možemo po tom pitanju da uradimo da još neke radove napravimo. Biće Dom zdravlja Trgovište, upravo tamo gde smo najsiromašniji, Dom zdravlja Vračar, Dom zdravlja Niš, Dom zdravlja Smederevo, Dom zdravlja Zemun, Klinički Centar Srbije, Kliničko-bolnički centar Zvezdara, Opšta bolnica Kraljevo, Zdravstveni centar Knjaževac, Opšta bolnica Ćuprija, Dom zdravlja Bajina Bašta, Dom zdravlja Bosilegrad, Opšta bolnica Petrovac na Mlavi, Opšta bolnica Loznica, Opšta bolnica Priboj. Evo, ovo vam je slika iz Kliničkog centra Srbije danas. Iz Kliničkog centra Srbije koji u svakom trenutku imate 8.000 zaposlenih i računajte uvek još toliko pacijenata. Dakle, u svakom trenutku 15.000 ljudi Klinički centar Beograd je jedan mali grad, čak i ne tako mali grad, pa pogledajte u kakvom stanju smo ga držali i čuvali. To su stvari koje će Vlada da uradi sve i to najvećim delom iz svojih sredstava. Očekujemo deo donacije i deo podrške od EU. Zahvalni smo im na tome. Želim da kažem zašto smo po tom pitanju zahvalni, jer ja to ponekad ne umem da iskažem na najbolji način i možda je to moja krivica. Ako pogledate šta smo uradili posle poplava gde je ta kancelarija ogroman posao napravila i danas idete po Srbiji i mi i dalje gradimo nasipe, ono što se ne primećuje, ono što ljudi i ne žele da kažu, jer to neko radi i gradi, ali smo više uradili objekata u poslednjih godinu dana nego u poslednjih 30 godina. U poslednjih godinu dana od brana, nasipa, mostova, ukupno smo za godinu dana da znate, što mostova ili ti ćuprija kako god da ih nazovete, izgradili 316 po Srbiji. Mislim da je to velika i važna stvar i da to ljudi treba da znaju. Mislimo da to treba i da to možemo da uradimo i klizišta štitimo. Uskoro ćemo da završimo i problem Umke kojim se gospodin Ilić bavio toliko godina i mnoge druge probleme smo rešavali. Mislim i da Lebane rešavamo. Mislim da pored Lebana imamo još nekoliko gradova u istočnoj Srbiji gde te probleme treba da rešimo. Dakle, to je naša želja da sve to stignemo i da sve to završimo. Ali, ako stignemo hiljadu škola i domova zdravlja i bolnica, a ne stignemo sve, mislim da je to ogroman napredak u odnosu na sve ono što smo radili u prethodnom periodu, ali je naša namera da bukvalno sve to pokušamo da stignemo jer imamo veliki broj građevinskih kompanija koji u tim radovima žele da učestvuju, koje mogu da učestvuju i koje brzo mogu da završavaju te radove. Dakle, to je što se škola i bolnica tiče. Što se tiče kulture, za nas je od ključnog značaja nekoliko stvari. Tasovac će da insistira uvek na Godini filma i razumem zašto. Ono na čemu mi insistiramo su Narodni muzej i Muzej savremene umetnosti, ali pre svega da se pomognu manja mesta po Srbiji zato što aktivnosti iz oblasti kulture i sfere kulture ne smeju da budu rezervisane samo za Beograd gde ćemo pokušati da napravimo tu vrstu disperzije. Narodni muzej je nacionalna stvar. Narodni muzej služi za to da vidimo Miroslavljevo jevanđelje i tu je veliku stvar uradilo Ministarstvo kulture, što očekujem da taj istrgnuti list nam stigne iz Petrograda, što ćemo konačno imati potpun, jedinstven akt Miroslavljevog jevanđelja. To je onaj akt koji je dobio kralj Aleksandar, ako se ne varam Marko, 1896. godine, kada je po povratku iz Atine otkupio sve dugove manastira Hilandar od bugarskog Zografa, i u stvari sačuvao Hilandar srpskim manastirom, pa smo mu mi, pa smo mu mi Srbi, u znak zahvalnosti to vratili sedam godina kasnije tako što smo ga bacili preko terase, prethodno ga izbovši više od 26 puta. Pa jesmo mi Srbi. Niste baš mogli da živite u tom periodu, nisam razumeo tu duhovitost i tu šalu, ako vam je to bila šala. Izgleda imamo drugačiji smisao za humor. Da. Ono što je veliki i težak zadatak pred nama, to jeste žestoka borba protiv korupcije i to jesu reforme u našem pravosuđu. To neće ići lako, to neće ići lako zbog bezbroj problema sa kojima se suočavamo, zbog navika i naviknutosti na neefikasnost. Ali, slušajte, ja sam rekao i najvećim svetskim zvaničnicima da se mi našeg rada ne plašimo, da se našeg truda ne plašimo i našeg angažmana ni na koji način, da sve što zavisi od nas da ćemo mi da uradimo, ali samo da bude sačuvana stabilnost u regionu i da niko ne ugrozi mir u našoj zemlji i u našem okruženju. Zato, tu nam predstoji mnogo, mnogo muka, mnogo problema. Verujem da ćemo to uspeti da napravimo. Što se tiče Ministarstva odbrane, mi tu imamo zaista dobrih rezultata, ali hoću da vi znate, sada 25, 26-og. konačno u TOC stiže kompletna dokumentacija za Noru. Što znači, posle njihovog pregleda od tri meseca mi idemo u serijsku proizvodnju Nore i za domaće tržište, odnosno idemo u serijsku proizvodnju Nore za našu vojsku. Time mi imamo ubitačan i snažan odgovor. To je ono što mogu da govorim. Ima stvari o kojima neću da govorim, jer ne mogu pred domaćom javnošću. Imamo snažan i ubitačan odgovor na sve one koji su mislili da kupovinom pancer haubica mogu da dovedu Srbiju u tešku situaciju. Dakle, imaćemo razornije i moćnije oružje sopstvene proizvodnje, u koje je ruski kamion sa nezavisnim vešanjem, jer mi još nismo u situaciji da proizvedemo kamion koji može da nosi 35 tona, da ima nezavisno vešanje, ali verujem da ćemo i to uspeti u narednom periodu. Dakle, da se što više, imamo francusku cev, da se što više oslonimo na domaću proizvodnju, to pravimo i sklapamo u Velikoj Plani, u novoj fabrici i verujem da ćemo sa time nastaviti. Već krajem marta krećemo u serijsku proizvodnju i za domaće i za inostrana tržišta Lazara 2, koji je neuporedivo bolji od Lazara 1. Time ćemo pružiti odgovor na one u regionu. To su sve odbrambeni odgovori. Mi time samo pokazujemo da smo u stanju da zaštitimo svoju zemlju. Mi ne planiramo nikoga nikada da diramo. Mi želimo mir, ali uvek moramo da znamo da smo u situaciji u poziciji da svoju zemlju možemo da zaštitimo. Taj Lazar 2 je neuporedivo bolji, neuporedivo i skuplji i neuporedivo bolji od Patrije koje su proizvedene u Đuri Đakoviću uz licencu koja je dobijena. Dakle, razgovarali smo sa nekim drugim našim zapadnim prijateljima oko balističkih raketa, u nadi da se te balističke rakete neće pojaviti u regionu. Ali, želim da vas obavestim da ukoliko neko bude mislio da treba da nabavlja balističke rakete da ćemo mi naći dovoljno snage da odbranimo svoju zemlju i od toga. Ono što je naša želja, ono što je naša želja i namera, zašto sam ovo govorio i to uz veliku posvećenost i ministra Gašića i celog tima i mnogih ljudi iz SDPR, ali i iz drugih kompanija naše namenske, i iz Lučana, iz Čačka, iz Užica. Uskoro sledi nova fabrika u Uzićima, gde ćemo da pravimo municiju od 5,65 do 12,7 milimetara. Mi smo hteli saradnju sa jednom drugom fabrikom sa prostora bivše Jugoslavije, nisu hteli da nam daju tehnološki know-how. Mi smo sada kupujemo novi proizvodni pogon od 30 miliona evra iz Belgije i onda ćemo moći kod nas i protivavionsku municiju da proizvodimo od 12,7 milimetara. Dakle, svuda su ugovori postignuti, za najmanje godinu i dve unapred obezbeđeni poslovi. Uložili smo sada 10 miliona evra novih, pre svega u „Crvenu zastavu“. Uložili smo u Teleoptikove žiroskope. Dakle, naša je namera, imali smo nekih problema sa cevima i hoćemo sada to da rešimo novom tehnologijom da više tih problema nema. Mislim da će srpska vojna industrija nalaziti sve šire prisustvo na međunarodnom tržištu. Ovo vam govorim, ne zbog tog odbrambenog aspekta, koliko vam govorim zbog ekonomskog aspekta. Naše je opredeljenje da mi to proizvodimo i da zapošljavamo ljude i da budemo uvek u stanju i u svakom trenutku da proizvedemo ono što nam je potrebno, i mislim da smo sve sposobniji iz godine u godinu da to napravimo. Takođe, mislim da i MUP i Ministarstvo odbrane, MUP-u sam veoma zahvalan, i svim policajcima, naravno i ministarstva su prihvatili značajne uštede, razumeli potrebe države, nisu se tukli da uzimaju od svoje države, a da država polako ali sigurno propada, kao što je to bio slučaj u ranijim periodima. Ne zaboravite da se ne kaže slučajno da je najgori novac, novac koji je lak. Imali ste slučaj velike Španije koja je bankrotirala 1557. godine, zato što su imali mnogo novca i mnogo bogatstva koje je uzimano sa svih strana sveta, ali ga nisu odgovorno trošili. Nisu ga ulagali u proizvodnju i u razvoj, nego je bilo samo s kolca i konopca, uzmite pa potrošite. Pa je Španija tako moćna sila 1557. godine u modernom smislu reči bankrotirala. To su stvari koje nama ne smeju da se dese. Bolje taj ozbiljni, lagani rast, ali da bude čvrst, na sigurnim nogama i da polako stvari popravljamo. Takođe, uniforme, mislim da imaju, Nebojša, posle mnogo godina nove, dobre, da ćemo da uložimo još više u opremu, da ćemo da uložimo još više u zgrade i objekte, policija koja ima još lošije objekte nego vojska. Verujem da ćemo uspeti da to napravimo da ti ljudi budu zadovoljni. Polako ali sigurno to će osećati i na svojim ličnim primanjima, da mogu da žive bolje i da mogu, kao što su i do sada, još možda i više, sa ponosom svoj posao da obavljaju. Takođe ćemo raditi na oruđu i na opremi za MUP. Uskoro ćete moći da vidite naše proizvodnje oružje, ili dobrim delom, najvećim delom, naše proizvodnje, pušku, u kojoj ne morate da se pojavite sa puškom, možete iza ugla da pucate tom puškom, zbog kamera i računara koji imamo. Mi ćemo to da proizvodimo. Dakle, želimo da naša oružane snage izložimo najnižem i mogućem riziku. Uskoro ćemo mi to da promovišemo ovde u Srbiji i da pokažemo. Dakle, stojite iza kuće, samo iza zida isturite pušku i pucate u određenom smeru i vidite precizno na kamerama, gde, kako i na koji način pucate, zajedno sa kompjuterskim navođenjem. Sve ono što je do skora izgledalo samo da je moguće u američkim filmovima, a to će biti moguće i ovde u Srbiji da postane deo naoružanja naše policije i naše vojske. Što se tiče zapošljavanja što je jedna od ključnih veoma važnih stvari za sve nas, moram da kažem da sam zadovoljan rezultatima u 2015. godini. Nikada ne možete da budete presrećni dokle god imate desetine i stotine hiljada ljudi koji čekaju posao, ali jedan negativan trend koji je rastao geometrijskom progresijom uspeli smo da zaustavimo, i ne samo da ga zaustavimo, već da ga aritmetičkom progresijom smanjujemo. Tu nam je najvažnije gde ćemo zajednički morati da radimo i sa Ministarstvom prosvete i obrazovanja, ali svi mi ćemo morati na tome da radimo, a to je kako da pojačamo i kako da promenimo preduzetnički duh u narodu. Ali, će i NSZZ morati da ima bolje rezultate, moraćemo više inspektora i u poreskoj upravi, ali više inspektora rada. Jer, deo ljudi ovih o kojima razmišljamo da u ovom trenutku treba da dobije otpremninu, deo tih ljudi možemo da zaposlimo tamo gde su nam oni potrebni. Oni su nam uvek potrebni u poreskoj upravi, u inspekciji rada. Nemoguće da jedan Bor ima jednog inspektora rada. Nemoguće je. Da je najpošteniji čovek na svetu, oni će mu naći neku manu i više neće moći da obavlja svoj posao na način na koji bi trebalo da se obavlja. Potrebno nam je bar sedam, osam. Uveren sam da za to imamo snage, imamo mogućnosti da rešimo u narednom periodu. Slušao sam Snežanuda je govorila o poljoprivredi, slušao sam i Jadranku da je govorila o evropskim integracijama, te neću da govorim dodatno o tome. Biće potrebna ogromna energija i Snežani, ali i svima nama da suštinski promenimo naš odnos prema poljoprivredi, da naše subvencije više ne budu socijalna kategorija, da ne dajemo tri, pet ili šest hiljada dinara, plus đubrimo, plus gorivo, da bi to bila socijalna kategorija da bi neko imao bolji račun za svoju proizvodnju. Nama je potrebno da to bude ekonomska kategorija. Ako dajemo subvenciju od dinar, ne više, dinar, da taj dinar bude uložen u agrotehničke mere, da taj dinar bude uložen u opreme i mašine, da tu promenimo sebe da bismo mogli da napredujemo. Nama nedostaju fabrike za preradu voća, povrća, mesa, svega. Fabrika za preradu nam nedostaje na hiljade i tu ćemo pokušati da dovedemo i tu razgovaramo i sa mnogim sa zapada, ali i razgovaramo i sa Turcima koji su izuzetno zainteresovani posebno zbog nemogućnosti da u ovom trenutku izlaze na Rusko tržište. Mi tu priliku nismo umeli dovoljno da iskoristimo zato što je za to potrebno da napravite fabriku prerade, potrebno je od pet do 15 miliona, neki drugi imaju banke koje, ali i sami nisu uništavali svoja preduzeća koja to mogu da finansiraju i koji će to da urade. Dakle, to su stvari kroz različite oblasti koje smo radili, koje možemo da uradimo. Predstojeća godina u sportu je olimpijska godina. Godina 2015. bila je jedna od najuspešnijih u istoriji srpskog sporta i kadetskog i omladinskog i rekao bih paraolimpijskog i naših seniora u različitim disciplinama. Godine 2016. mi očekujemo i sada neko će da se čudi kada kažemo, zadatak je da imamo dvostruko više medalja nego u Londonu. Nisu uspesi Partizana u Evropi u fudbalu i Zvezde u Evropi u košarci slučajni, da po prvi put pobeđujete nemačke, holandske i druge ekipe, na strani bez obzira na to da li pobeđujete ili ne u Srbiji, zato što dolazi do promene i drugačijeg stava, zato vam unapred kažem da ćemo u najtežoj konkurenciji imati dvostruko više medalja zato što ulažemo novac. Izdvojili smo novac za pripreme veći nego ikada, izdvojili smo za nagrade veće nego ikada. Dakle, donećemo i tu uredbu Vlade gde ćemo dodatno da ih stimulišemo za Olimpijske igre, gde ćemo sa 35.000 najmanje da povećamo na 40.000, u pojedinačnim sportovima da povećamo na 50.000 evra. Takve nagrade daju svega tri ili četiri zemlje u svetu. Mi time želimo da promovišemo svoju zemlju, da pokažemo dobre rezultate. Nemamo probleme sa fiskalnim deficitom, to je na radost našem narodu i na radost našim sportistima, posebno onima iz sportova u kojima se ne zarađuje dovoljno. Znate, vaterpolista kada za svetsku titulu dobije 30.000 evra, to je za njega ogroman novac. On to ne može lako da dobije, to mogu trojica njih, Filipović, Prlainović, Pijetlović, ne znam ko još, da dobiju u nekom klubu. Dakle, to je veliki novac i mi smo njima zahvalni, oni to ne rade zbog novca, ali su zadovoljni što se zna kada država kaže da će da isplati, da to isplati odmah. Vanja je to precizno radio, to je bio slučaj sa kajakašima, kanuistima, sa veslačima, sa našim atletičarima, sa mnogima iz čijih oblasti na medalje nismo navikli. Sada sve što stigne isplaćujemo istog sekunda. Nema ono kao nekada što je bio slučaj – zovite direktora Trezora, pa da li ima para ili nema para. Čekaj, ako si sa jakom političkom funkcijom dobićeš za sedam dana, a ako nisi politički snažan, ne možeš da dobiješ 70 dana. To je bilo i u moje vreme tamo devedeset i neke godine. Nisam mogao da dođem na red tri meseca. To je bilo 2008. godine i 2009. godine i 2010. godine, da znate. Zovi direktora Trezora da meni isplati, on nema. Keš flou loš, nema para u Trezoru pa moraju da čekaju narednih 15 dana da bi naloge ministara isplaćivali. Sada se isplaćuje u sekundu sve. Kada stigne nalog, tada se isplaćuje. Mi ih teramo, Nenade, da plate sve da nam ne bi zaostajale bilo kakve obaveze. Mi teramo našu Poresku upravu da potpisuju. Samo potpisujte sve što treba od povraćaja, nemojte da nam ostavljate za sledeći mesec ili za sledeću godinu i sve plaćamo. To su te promene, zato se vidi i rast privrede, zato što ono što su naše obaveze, mi ih izmirujemo. Odnos države je drugačiji prema privredi, ne šta možeš da uzmeš od privrede, ne šta možeš da joj daš, ali ispuni svoje obaveze prema privredi. To je ono što se promenilo. Ovo je bio drugi deo mog izlaganja. Još jedanput vam hvala na pažnji. Imamo dobre rezultate, imaćemo još bolje rezultate. Narednih četiri ili pet godina su godine dinamičnog rasta, a vama hvala na pažnji.
Zahvaljujem se predsedniku Vlade, gospodinu Vučiću. Reč ima ovlašćeni predstavnik SNS, narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo ministri, poštovani članovi Vlade, gospodine predsedniče Vlade, nismo se mi nešto ovde u Skupštini nečega novog naslušali u prepodnevnom delu zasedanja, pogotovo od narodnih poslanika, predstavnika bivšeg režima i mogli smo da čujemo da je ovo najgori budžet Republike Srbije, možda najgori u poslednjih 20 godina, da su prihodi budžeta nerealni, da su transferi fondovima smanjeni, da su rashodi politizovani. Ja bih to sveo na dve vrste poslanika. Prve koji čitaju cifre a ne znaju šta znače i druge koji su postavljali pitanja a ne žele da čuju odgovore i to po onoj njihovoj matrici koju već imaju nekoliko godina otkad su izgubili njima tako značajnu vlast. Da se podsetimo samo kada je bio Zakon o Narodnoj banci, pričali su kako ćemo da štampamo dinare, kako ćemo da izazivamo nezaposlenost, kako će sve u Srbiji da propadne ako se jedan zakon promeni. To su njihova dostignuća bila. E sada, ja bih razumeo da neke stvari kaže neki narodni poslanik kome je ovo prvi mandat, hajde neka bude i drugi, ali ne mogu da razumem poslanike koji su poslanici više od jedne decenije, a neki su bili čak i ministri u Vladi Republike Srbije, da ne znaju da se recimo fondovi pune na dva načina. Jedan je iz doprinosa na fond zarada, a drugi iz budžeta Republike Srbije. Ako imate manje transfere iz budžeta Republike Srbije a masa koja se isplaćuje iz tih fondova je ista ili veća, znači šta? Da se ti fondovi bolje pune iz zarada, iz javnog sektora sumnjam zato što smo ograničili i smanjili plate. Izgleda mi da je to iz realnog sektora i to po dva osnova. Po osnovu povećanja broja zaposlenih i po osnovu povećanja zarada u realnom sektoru i to bi jedan poslanik koji je to već 10 godina i jedan bivši ministar u Vladi Republike Srbije, trebao da zna. Njima je lakše tako da nastupe. Ja ću da pokušam građanima da objasnim zašto. Recimo, stalno spominju investicije iz budžeta Republike Srbije kako se sprovodi. Navode razne cifre. Toliko je bilo 2008, 2009, 2010, 2011. godine. Kako su oni super savršeni? Recimo, niko neće da kaže da u budžetu po konsolidovanom računu treba investicije na teritoriji Republike Srbije da budu u 2016. godini 136 milijardi dinara, to neće da kažu. Ali će zato da pričaju kako su pravili neke puteve koji su meni ličili na Skadar na Bojani. Pare su potrošili, puteva nema, a izvođači javnih radova otišli u stečaj. Valjda zbog toga nama pričaju kako je ovaj budžet nerealan i loš. Navešću još jedan primer kako to izgleda kada neko uhvati vlast pa ili ne zna da vlada ili neće da zna da vlada, zato što kada je novac u pitanju, ja u slučajnosti ne verujem. Mnogo je priče bilo oko toga koliki je naš spoljno-trgovinski deficit, ne pričam o javnom dugu, nego o spoljno-trgovinskom deficitu. Navode se razni primeri kako su investicije male, strane pogotovo, direktne, indirektne, itd. Ja sam izvadio neke podatke. Godine 2008. platni deficit sa inostranstvom je bio 21% bruto dohotka, odnosno šest milijardi i 300 miliona evra. Ili, recimo, 2011. godina, tada su bili nešto malo uspešniji, spoljnotrgovinski deficit je bio 12% BDP, odnosno tri milijarde i 600 miliona evra. Ovo pričam da bismo došli do toga kakva je struktura budžeta, ovoga danas o kome raspravljamo. Znači, za samo dve godine deset milijardi evra je naš deficit u platnom prometu s inostranstvom za vreme vlasti Borisa Tadića i DS. Kako su nadoknađivali taj spoljnotrgovinski deficit? Postoji više načina. Jedan od načina su strane investicije. Nije ih bilo, nije ih bilo ni približno da pokriju ovaj iznos. Drugi način su krediti. Bogami, bilo ih je, sada ih vraćamo. Treći način je prodaja deviznih rezervi, i toga je bilo. Četvrti, najgori, koji ste takođe koristili dok ste bili na vlasti, je štampanje novca. Sada se vi kao brinete za građane Srbije. Šta ima kao posledica štampanje novca? Inflacija, a onda date navodno povišice penzionerima i javnom sektoru od 2-3%, imate inflaciju 14-15%, pa ste vi kao nešto nekome povećali, samo ne znam kome. Druga posledica jeste rast skoka evra. Dobro, da kažemo da to ima veze samo sa kreditima, ali ko sve te kredite ima? Građani - gube na životnom standardu, privreda – ona je realni sektor, gubi kapital i zatvara se. Zato smo imali za vreme vaše vlasti 200.000 novo nezaposlenih, odnosno ljudi koji su imali posao, pa su ga izgubili zbog toga što ste se igrali s državom. Igrate se i sad kad iznosite podatke. Ovo su sve tačni podaci, vaši zvanični, nismo ih uopšte promenili. Ili, da pokažemo kako to radi sada Vlada Republike Srbije. Očekivani spoljnotrgovinski deficit za 2015. godinu je negde oko milijardu i 500 miliona evra, što je u odnosu na bruto proizvod 4,7%, a zaključno sa 10. mesecom 2015. godine, tačno u dinar strane investicije, milijardu 231 milion i 400 hiljada evra, skoro potpuno ispeglan u ovom trenutku platni deficit sa inostranstvom, znači da je nula. Nema primarne emisije, nema novih kredita i vidite da može sve da se uradi kada se hoće, samo je problem što to niste hteli. Sada imamo jednu drugu situaciju, to je da neko kaže – zašto mi podižemo kredit za izgradnju termoelektrane u Kostolcu? Pa, dobro, kaže - Elektroprivreda ima para, ali nije rekao da pravimo sami tu termoelektranu, koštalo bi nas negde oko dva miliona evra jedan megavat, a sa ovim kreditom nas košta milion i 440 hiljada. Ušteda je preko 200 miliona. Da li je problem taj što ste navikli da uvek imate neke provizije? Sa ovim namenskim kreditima, to je nemoguće. Zato postavljate i takva pitanja. Ili, recimo, kažu – rast bruto proizvoda u Srbiji skoro nikakav. Navedite mi zemlju u okruženju, navedite mi zemlju na svetu koja je imala mere štednje, odnosno stabilizacije javnog duga da je imala porast bruto dohotka. Nema je. Sada mi objasnite i jednu drugu stvar – kako to kada nisu bile mere štednje, imate pad bruto proizvoda u 2008. godini za 4%? Šta vam je tada smetalo? Šta vam je smetalo da napravite rezultat kojim možete da se ponosite? Šta, svetska ekonomska kriza? Pa, još uvek traje. Samo, vama je bilo lakše, imali ste 200.000 više radnih mesta nego mi sada. Imali ste šta da prodajete, da rasprodajete i čega god ste se uhvatili, to ste upropastili. Što niko nije rekao, kad se brine za penzionere, pa prete ovde podnošenjem ocena ustavnosti zakona, šta je sa 60.000 vojnih penzionera? Pa, Vlada Borisa Tadića i Mirka Cvetković, pljačkali su ih četiri godine. Što se tada niste brinuli za njih. I te dugove koje ste napravili, čija to Vlada vraća? Vaša svakako ne. Šta je u pitanju to što će, recimo, da se vrati iz budžeta i garancija, odnosno kredit JAT-a? Pazite, JAT ne postoji već više od dve godine, 26 meseci tačno. Ne možete nikako da kažete da je to naš dug. Ja sam u ovoj istoj sali pitao i uvek pitam, kada su bile te garancije, nije problem, imate većinu, izglasaćete, samo vas pitam – ko će te dugove da vraća? Sad znam odgovor, vraća Vlada Aleksandra Vučića, ali vi koji ste napravili dugove, posipate se pepelom i mislite da nemate nikakvih obaveza i nikakvih krivica za jedno ovakvo stanje i kako vi kažete, za najgori budžet u istoriji Srbije. Sve ove mere koje je Vlada predvidela Zakonom o budžetu za 2015. godinu su ispunjene i planovi prebačeni, čak su i mnogo bolji nego što smo to očekivali ovde u raspravama. Budžet za 2016. godinu neće nimalo biti lakši od budžeta za 2015. godinu, pogotovo za Vladu koja mora da vrati 139 milijardi kamata vaših kredita, ili da pretvorimo u evre, ako vam je lakše. Još jedno pitanje da postavim pre nego što završim, a to je, neko reče da su mala povećanja zaposlenima u prosveti, zdravstvu, MUP. Što ne kažete koliko to košta državu? Što ne kažete da je to 10 milijardi i više dinara? Što ne kažete da je to više od 100 miliona evra? Koliko su to za vas velike pare kada vam je 100 miliona evra malo? Na šta ste to bre navikli? Mi ćemo svakako iz SNS podržati ovaj budžet, jer je budžet koji obećava da ćemo Srbiju da izvučemo iz svega onoga u šta ste je vi uvalili, a sad se pravite nevešti.
Zahvaljujem. (Marko Đurišić, s mesta: Replika.) Gospodine Đurišiću, zašto smatrate da imate pravo na repliku? (Marko Đurišić, s mesta: Dva puta je pomenuo Borisa Tadića.) Izvolite, imate repliku zbog pominjanja predsednika stranke. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala, potpredsedniče. Poštovani predsedniče Vlade, gospodo ministri, pošto se ovde više puta ponavljaju stalno iste netačne informacije, ja ću sada, koristeći isključivo informacije koje stoje na sajtu Ministarstva finansija, u jednoj tabeli koju svako može da otvori, da govorim kako su izgledale finansije kada je ta većina predvođena Borisom Tadićem usvajala četvrti budžet u toku svog mandata 2011. godine i kako izgledaju danas kada druga većina usvaja svoj četvrti budžet. Znači, ovo je četvrti budžet koji većina usvaja. Nisu svi ministri bili sve četiri godine ovde, ali neki jesu bili, ali izgleda imaju amneziju na to vreme. Znači, BDP, 2011. godine – 33,4 milijarde evra. Isti taj, danas – 32,8 milijarde evra, manji, znači, posle četiri godine Srbija proizvodi manje ukupno i to je podatak koji stoji evo ovde u ovoj tabeli Ministarstva finansija. Direktne strane investicije, čuli smo od ministra, 1,6 milijardi. Broj nezaposlenih 2011. godine – 753.000, broj nezaposlenih 2015. godine – 751.000. Dug 14,8 milijardi spoljni, danas preko 24 milijarde evra. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Đurišiću. Reč ima predsednik Vlade. (Dragan Šutanovac, s mesta: Isti osnov.) Gospodine Šutanovac, imate prava na repliku, ali prednost ima predsednik Vlade. Predsednik Vlade Aleksandar Vučić, izvolite.
Da bi ljudi samo razumeli, poštovani gospodin Đurišić, evo malo kasnije ću vam čitati šta je sve on izgovorio samo pre godinu dana, ne neko drugi, je birao stvari iz više različitih godina, ali najbolje moguće rezultate, ne govoreći punu istinu. Naime, dame i gospodo dragi prijatelji, nije vam rekao da je tri milijarde investicija, dve milijarde investicija Miroslava Miškovića, odnosno prodaja Miroslava Miškovića „Delezeu“. Samo je to sakrio, a da je pri tome porez plaćen, sem jednog malog poreza, svi ostali plaćeni van naše zemlje, te Srbija od toga nije imala gotovo ništa. Šta da radite? To je valjda nešto čime se ponosite, samo je trebalo narodu da kažete da je u pitanju Miroslav Mišković, a ne vaša sposobnost. Da li će Miroslav Mišković to da kupi ponovo, kao što se priča, ili ne, to je druga stvar? Samo da ljudi znaju o čemu vi govorite. Govorite o BDP koji će ove godine biti na nivou 35 milijardi, što nije dovoljno, što nije dobro, ali je rast. Vi pričate o rastu BDP-a. Posle 3,6% pada u 2009. godini, koji niste uspeli do kraja svoje vladavine da vratite na nivo iz 2009. godine. Nemojte da gledate jednu, već gledajte više godina zaredom, jerbih vam ja onda mogao da kažem koliko je bila uspešna 2013. godina, a nije, jer su nam nedostajale, bez obzira na rast od 2,3%, fiskalne reforme i mnoge druge reforme. Ono što je mnogo veći problem u svemu tome, to je uvaženi, gospodine poslaniče, što je danas 717.000, a tada je bilo mnogo više, i to je raslo sve vreme geometrijskom progresijom. Ogroman je napor potreban da se taj rast broja nezaposlenih zaustavi, i to smo uspeli. Za razliku od vas koji ste ušli, kada je bilo 300.000 nezaposlenih, i doveli nas do skoro 800.000 nezaposlenih. Danas to više ne raste na 900 i na milion. Danas to pada i padaće sve više i padaće ubrzano. Malopre sam vam obećao, uvaženi gospodine poslaniče, mi ćemo u naredne četiri godine imati ubrzani dinamični ekonomski rast. Ja sam pročitao sve vaše dileme i nevericu, spremajući se za današnju sednicu iz prošle godine, sednice oko budžeta. Sve što ste sada rekli, sve ste promašili od prve do poslednje stavke, kao i većina poslanika koji sa vama sede, o tome koliko ćemo rebalansa da imamo, o tome šta sve nećemo da izdržimo. Sve smo unapredili, sve smo izdržali, rebalans nismo imali, prihode smo imali veće, a rashode manje od onih koje smo predvideli. U tome je razlika. Pri tome, pogledajte, zaboravili ste još jednu važnu stavku da kažete narodu, koliki je deficit bio te godine, pa ćete da vidite da je bio gotovo dvostruko veći i više nego dvostruko veći u odnosu na današnju godinu. Jeste, evo daću vam ja tačan podatak. Sa minus 4,8 i minus 6,8 palo je na minus 4,1, govorim vam u opštoj državi, ili na minus 3,3. Ja mislim da je to gotovo dvostruko niže, Marko. Tako da, oprostite, pa dobro u pravu ste, 3,3 u odnosu na 6,8 nije dvostruko niže, nego je malo više nego dvostruko niže i u odnosu na 4,8 je 50% niže. U pravu ste. Nije dvostruko, ali 50%, malo više od 50% je niže. Ja mislim da je to ogromna razlika. Nemojte da potcenjujete građane Srbije, nemojte da potcenjujete MMF, nemojte da potcenjujete Svetsku banku, nemojte da potcenjujete EU. Bolji su rezultati, radujte se tim rezultatima. To su rezultati, Marko, i za vas i za vašu porodicu i biće još bolji i biće mnogo bolji i tome ćete i vi da doprinesete i tome će svi da doprinesu. I to je nešto što je važno za budućnost naše dece, a ne da se govori o nečemu da je loše, tek da bi se govorilo. Dobri su podaci, odlični su podaci, a mogu da budu još mnogo bolji. Za to nam je potrebna ta vrsta stabilnosti i ta vrsta odgovornosti kojoj ćete i vi i svi ostali u ovoj zemlji da doprinesete. Dakle, ja vas samo molim, videćete kasnije kada budem pročitao sve šta su svi govorili pre samo godinu dana i u kakvoj buli su videli Srbiju za godinu dana i dobićete precizne podatke kako to izgleda danas. Cela Srbija će moći da vidi ko je zaista govorio istinu. Ja im to ne zameram. To je posao opozicije. Nemojte da govorite o brojevima, ako iza tih brojeva ne stojite. Ako ja kažem danas da ćemo da izgradimo Koridor 10 i južni i istočni krak najkasnije do aprila 2017, ako vam kažem da ćete ići od Beograda do Čačka auto-putem, najkasnije u martu, aprilu 2017. godine,a malo je ostalo, godinu i tri meseca do tad, godinu i četiri meseca do tad, onda za to odgovaram. To znači da ćemo da uradimo sve ono što nismo uradili u prethodnih 68 godina od kada smo krenuli da gradimo autoputeve i koridore, i to ćemo da uradimo za dve i po godine ove Vlade. Možete da me volite, možete da me ne volite, možete davoliteili da ne volite ovu Vladu, ali ja mislim da je to dobar, odličan rezultat i mislim da građani Srbije imaju čime da se ponose i ne treba im govoriti da je nešto lošije nego što jeste, kao što ne treba da se hvalimo da je nešto bolje, ako to zaista nije. Zato smo izašli sa konzervativnom procenom budžeta, sa konzervativnom procenom naših prihoda i potpuno sam siguran da ćemo takve procene imati, dobre procene, imati ubuduće i dobre rezultate. Najskuplje nas je koštala, Marko, 2009. godina i pad, ogroman pad, jeziv pad, dramatičan pad od kojeg se nismo oporavili čak ni sa 2013. godinom, kada smo imali rast od 2,3%. Hvala još jedanput na pažnji.
Zahvaljujem se, predsedniku Vlade, gospodinu Vučiću. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac, replika na izlaganje gospodina Arsića. Izvolite, gospodine Šutanovac. (Marko Đurišić, s mesta: Replika.) Molim vas, gospodine Đurišiću, morate da sačekate, pre vas ima prednost gospodin Šutanovac.
Ako bi mi hteli danas da budemo nekorektni, da ne razgovaramo o budžetu, da otvorimo sve teme koje su ovde otvorene, ja bih pitao – izvinite, premijeru, šta je sa nacionalnim stadionom, nema ga nigde u budžetu, šta je sa stanovima od 380 evra po kvadratnom metru u Beogradu, koje ste obećali da će biti gotovi do kraja godine, obećali ste i fabriku čipova, obećali ste i fabriku za boing delove, ali nije to tema.
Molim vas, gospodine Šutanovac, vi ste dobili repliku na izlaganje gospodina Arsića i možete da se obraćate samo gospodinu Arsiću.
Koji je pričao o prošlosti od 1884. godine do danas. Dakle, da budem vrlo precizan, porez na dobit pravnih lica predviđa se da bude manji za gotovo osam milijardi. U isto vreme, prihod po osnovu akciza se predviđa da bude veći za 40 milijardi. Ko plaća akcize u zemlji? Građani Srbije. Ceo budžet će biti jedno dranje kože s leđa građanima Srbije koji moraju da plate uvećane akcize za struju, koju ste uveli, uvećane akcize za energente, uvećane akcize za alkohol, za cigarete itd. Meni je rečeno da ja ne razumem, možda ne razumem, ali porez na dobit u zemlji je bio 104 milijarde, a projektovani je 90. Znači, to je pad, kako god vi to nazvali. Ministar finansija je želeo da drži neku instruktažu, što nemam ništa protiv toga, ali me zanima kako mislite da nadomestite takve padove? Takođe, imate situaciju u kojoj porez na dodatu vrednost, to sam rekao, iz uvoza raste sa 292 milijarde na 333, kao i carina za 14%. Šta to Srbija planira da uveze u toj količini, a što nije uvozila 2015. godine. Znači, vrlo egzaktna pitanja postavljam. Ovde nema ni jedan realni porez, prihod po osnovu
Vreme.
Dali ste četiri minuta malopre kolegi, a ja ne mogu poslednjih 10 sekundi da završim govor.
Koji kolega je govorio četiri minuta, gospodine Šutanovac?
Govorio je Ivica Dačić.
Gospodin Dačić je predstavnik Vlade i može…
U replici ne može.
Vreme predstavnicima Vlade nije ograničeno. To vrlo dobro znate gospodine Šutanovac.
U replici ne može ni on.
Ni jednog trenutka nisam rekao da je replika.
Kako niste rekli? On se javio za repliku.
Gospodine Šutanovac, ne želim sa vama da se raspravljam. (Dragan Šutanovac, s mesta: Znači, vrlo egzaktne podatke. To se vidi…) Gospodine Šutanovac, vi se ljutite kada ne dobijete pravo na repliku, kada procenim da nemate pravo, a sada ste zloupotrebili Poslovnik, replicirali ste premijeru, a dobili ste repliku na izlaganje gospodina Arsića. Reč ima predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić.
Nije bilo nikakve potrebe za nervozom i povišenim tonom, ni jednog sekunda. Na svako konkretno i ne konkretno pitanje dobiće te odgovor. Morate nešto i da naučite gospodine Šutanovac. Morate malo i da se obrazujete. Nisam želeo da vas uvredim, ali vi ne znate šta znači povećanje izvoza, šta znači bruto domaći PDV i neto PDV. (Dragan Šutanovac, s mesta: Znam odlično šta je.) Ne znate uopšte, zato što postavljate pitanja koja pokazuju da to uopšte ne razumete. Kada povećavate izvoz onda vam se smanjuje neto PDV i to vam je potpuno jasno, svakom ekonomisti i svakome ko je pročitao jedan budžet na ozbiljan način, a kod vas se budžet nije čitao. Kod vas je budžet bilo - dajte mi para što više da mogu da potrošim i da zovem direktora Trezora da to uradi, tako ste upravljali budžetom. Postavili ste konkretna pitanja za nacionalni stadion. Ako budemo imali dodatnih prihoda ići ćemo sa tim, kada budemo imali onoliko koliko budemo imali. Od 17 zakona koje sam obećao da ćemo da donesemo, 16 smo doneli. Sve ono što ste nam ostavili, čak i bez pečuraka, mi smo ljude uposlili i eno ih ljudi rade, od „Železare“ pa na dalje. Dakle, od MSK koji ste zatvorili, u toj istoj 2011. godini, ili 2012. godini, oprostiće te mi, ni pečurke niste ostavili. Napadali ste neke za pečurke, vi ni pečurke niste ostavili. A, eno sada tamo ljudi ponovo proizvode metanol, ponovo proizvode sirćetnu kiselinu i ponovo rade dobro i ponovo zarađuju dobro. Dakle, nema potrebe da pokazujete tu vrstu nervoze kada imamo dobre rezultate. Ono što je veoma važno, to je da znate, mi brže, značajno brže i tome treba da se radujete, nam raste izvoz od uvoza i upravo zato dolazi do posledica o kojim ste vi govorili. Ali, to su dobre, a ne loše posledice. Samo je to suština onoga što vi ne razumete. To je pokušao i profesor Vujović jutros da vam objasni, vidim da to nije prošlo. Dakle, molim vas da to razumete, to je veoma dobro. Napali ste me za nešto što je jedan od najboljih rezultata ove Vlade. To je stvar koju bih vas molio da razumete. Uostalom, pa vi ste ovde pre godinu dana pričali o tome kako imamo najviše poreza u Evropi i danas govorite o akcizama koje skupljaju od građana. Pa od koga se skupljaju porezi u nekoj drugoj zemlji? Od koga se skupljaju nego od građana? Nisam čuo da se skupljaju od biljaka ili u životinjskom svetu ili negde drugo. Skupljaju se uvek od građana. Ne znam od koga drugog bi se porezi skupljali. Postavlja se pitanje visine naplate, da li ste u stanju da ih dobro naplatite i da li ste u stanju da smisleno, ozbiljno i odgovorno taj novac potrošite? O tome mi danas govorimo. Naravno da država mora da naplati poreze da bi mogla da troši. Akciza nam je toliko veća, pre svega zbog žestoke borbe protiv sivog tržišta cigareta, najveći rast imamo upravo u akcizama na cigaretama. Koliko znam cene cigareta se gotovo nisu menjale. Akciza na naftu nam je nešto bolja i zbog markera, koliko znam cena nafte je smo padala u prethodnoj godini. Koliko znam cena gasa je samo padala. Akciza na struju nam nije neki novi koji vi sada primećujete, već nešto o čemu smo pričali pre šest meseci. Dakle, nema nikakvih novih nameta da ne biste džabe plašili narod i građane Srbije, nema ih. Mi imamo namete koji postoje i koji su uvek postojali i koji će, rekao bih, biti nepromenjeni, nadam se ne promenjeni iako imamo ozbiljne probleme sa cenom „komidit“ sa cenom sirovina u svetu. Takođe znate, kod nas je to uobičajeno i nešto što nema veze sa vama, a što je veoma konkretno i veoma važno za naše građane, to je da mi budemo mnogo disciplinovaniji i da ljudi znaju da kada ne uzmemo od nekoga fiskalni račun i kada ne insistiramo na tome, nismo time pomogli bilo kome, time smo oštetili sebe. Time smo sebe oštetili za puteve i škole. Time smo sebe oštetili za bolnice. Time smo sebe i svoju decu, bez obzira na to za koga je neko, najviše oštetili i najveće probleme napravili. Zato nam je ta vrsta poreske discipline izuzetno važna. Zato treba da nagrađujemo one koji sve poreze plaćaju i na tome ćemo takođe da radimo, da vidimo kako da ih podstaknemo da ostanu takvi i da budu još bolji, kao što ćemo još oštrije da kažnjavamo prekršioce, odnosno one koji porez izbegavaju i koji porez ne plaćaju. Tako se ponaša ozbiljna i tako se ponaša odgovorna država. Ali vas molim da nađete neke, svi zajedno, posao je onih koji se suprotstavljaju Vladinim predlozima, da pronađu argumentaciju i da uvek kažu neke drugačije argumente, neke drugačije činjenice. Molim vas da nam objasnite kako to da ljudi iz MMF ne znaju svoj posao, koji hvale naplatu poreza, koji govore da nam je PDV odličan, da je naplata poreza odlična, bolja nego što su očekivali? Kako to da to ne znaju ni ljudi u EU, koji su istu takvu ocenu dali? To ne zna niko, to znate samo vi. Moguće je, zato što postoji ta varijanta koja je bila još u Miloševo vreme, znate kada je Miloš počeo da uvodi prve poreze, onda su se skupili prvi velikaši, a onda je počeo i deo naroda da se okuplja pa da kaže -a šta se to Miloše promenilo, što smo se mi borili protiv Turaka, kada opet treba da plaćamo poreze? Jer to je valjda najlakše reći našem narodu. Nemoj da plaćate ništa, nemojte da plaćate struju, poreze, glasajte za nas, jer naš program je taj da smo obezbedili pare. To je za malu decu. To je potcenjivanje naroda. To je potcenjivanje i naroda i države. Nisu ljudi više ni naivni ni neobavešteni da tako nešto jednostavno može da prolazi. Prosto mi se čini da malo više odgovornosti i malo više, rekao bih, sagledavanja i onoga što je dobro, pa da se kaže – ovo je dobro i zato sam bio protiv saopštenja koje je stranka koju vodim izdalaprotiv nekih drugih stranaka koje su rekle – super je Vlada obavila fiskalni deficit, ne valja vam to. To je bilo nešto novo, to je bilo nešto drugačije na političkoj sceni Srbije. Oni koji svaki dan viču da nigde ništa ne valja, a vide da su rezultati neuporedivo bolji, onda nemojte da se čude veoma, veoma lošim rezultatima koje postižu na političkom nebu Srbije. Ono što je za nas mnogo važnije od bilo kakvih političkih rasprava, to je da je ovaj budžet dobar budžet, balansiran budžet, konzervativan budžet, ali budžet koji će da pruži osnovu za više od 2% rasta BDP u sledećoj godini, budžet koji će da pruži smanjenje, a ne uvećavanje problema u našem fiskalu, budžet koji će da pruži sigurnost i za penzionere i za one koji primaju socijalnu pomoć i podršku i budžet koji na kraju krajeva će pomoći, verujem kao što sam govorio prosvetnim radnicima, sada govorim i o njima, ali govorim i o radnicima u oblasti kulture, već pre kraja sledeće godine da i oni mogu da osete boljitak naših reformi. Govorim dakle o javnom sektoru. Sve to kada saberete mislim da rezultati jesu dobri, da će biti još bolji, a da nismo imali toliko spoticanja, ali da ne govorim ništa oko odluke oko „Telekoma“, bez ikakvih problema bih mogao odmah da vam kažem da nemamo dovoljno projekata i da u trenutku idemo i na nacionalni stadion. Zato što nacionalni stadion moramo da izgradimo, svidelo se to nekom ili ne. Mnogo važnije od nacionalnog stadiona su nam bolnice i škole sa kojima idemo sledeće godine i u koje ulažemo i od kojih nećemo da odustanemo. Ali potrebno nam je još projekata na koje bi trebalo da možemo da potražimo novac, jer ćemo iz privatizacionih prihoda imati novca i za vraćanje katastrofalnih kredita koje ste uzimali, kratkoročnih od 7,5% na pet godina, ali ćemo imati novca i za ulaganje u nove projekte, sve one koje nismo napravili decenijama, godinama pre ovog trenutka. To je ozbiljan i odgovoran pristup. Žao mi je što vam se ne sviđa to tako, ali imajući u vidu snagu argumenata koje iznosite, ja ne mogu čak ni da pokažem višak strasti. Čini mi se da svaki čovek razume i da sasvim lagano i mirno svi mogu da vide i koliko je budžet dobar i koliko su rezultati Vlade ozbiljni, nikada dovoljno dobri i uvek mogu da budu bolji. To ljudi razumeju, ali da je stanje mnogo bolje nego pre godinu dana kada smo ovde u ovom visokom domu razgovarali, u to nemam nikakve sumnje. Hvala najlepše.
Zahvaljujem se predsedniku Vlade. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Da dodam jednu ilustraciju, odnosno jednu cifru koja najbolje ilustruje ovo što je premijer rekao. Pogledajte fiskalnu strategiju koju ste dobili pre nekoliko dana, strana 30. tabela 8. Jedan sumorni pokazatelj opšteg poreskog tereta je učešće poreskih prihoda u društvenom proizvodu. Ona će ove 2016. godine ostati na nivou 2015. godine na 36,6%, a svake naredne godine padati. Znači, 35,7%, u 2017. godini 34,7% u 2018. godini. Znači, poreski teret se smanjuje. Sve parcijalne analize pojedinačnih instrumenata se ovde sumiraju. Pri tom se, kao što znate, u prethodnoj tabeli 7. piše – deficit se smanjuje opšte države sa 4,1 na 4, na 2,6, na 1,8. Znači, smanjuje se deficit i smanjuje se poreski teret. Hvala lepo.
Zahvaljujem se ministru Vujoviću. (Marko Đurišić, s mesta: Replika.) Gospodine Đurišiću, tražite repliku, ali ja vas molim da završimo ovaj krug replika. Ipak veliki broj ljudi čeka da ima pravo na izlaganje, tako da prelazim na listu govornika i prvi govornik je Balint Pastor. Izvolite gospodine Pastor [[Marko Đurišić, s mesta: Zar ne mogu dva minuta repliku?]] (Dragan Šutanovac dobacuje sa mesta.) Gospodine Šutanovac, molim vas, veliki broj ljudi čeka da govori o važnom zakonu, budžet Republike je važan. Molim vas da … (Dragan Šutanovac, s mesta: Poštujte Poslovnik.) Po Poslovniku ja procenjujem da nemate pravo na repliku. (Dragan Šutanovac, s mesta: Čovek me je imenom i prezimenom …) Imate reč gospodine Pastor. Izvolite. (Dragan Šutanovac, s mesta: O čemu se radi?)
Gospodine predsedavajući, gospođo predsednice, uvaženi gospodine predsedniče Vlade, dame i gospodo članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, moj kolega Zoltan Pek je u svojstvu ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe Saveza vojvođanskih Mađara govorio o ovim predlozima zakona i najavio podršku za predlog budžeta Republike Srbije za 2016. godinu. Želeo bih samo da istaknem nekoliko činjenica i malo bi podrobnije govorio o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o podsticajima u poljoprivredi, pošto je ovaj Predlog zakona u senci budžeta, što je i razumljivo. Što se tiče samog budžeta, želeo bih da kažem da je izuzetno bitno, a jako je bilo malo reči o tome danas, da je obezbeđeno dve milijarde dinara za Železnicu Beograd-Budimpešta. To smatram da je jedan izuzetno važan projekat, ne samo za taj kraj, ne samo za AP, ne samo za Beograd, ne samo za Novi Sad, ne samo za Suboticu, nego za čitavu Republiku Srbiju. Pored toga, od izuzetnog je značaja što su posle nekoliko godina obezbeđena sredstva za takozvani ipsilon krak. Želeo bih da se zahvalim predsedniku Vlade gospodinu Vučiću što je održao svoju reč, pošto je 2. jula ovde u Narodnoj skupštini, kada sam u vezi tog projekta postavio pitanje, obećao da će taj projekat biti posle nekoliko godina u budžetu za narednu godinu i nastavljamo zahvaljujući prihvatanju amandmana Saveza vojvođanskih Mađara i izgradnju zgrade Narodnog pozorišta u Subotici, što isto smatram projektom ne samo od značaja za Suboticu i taj kraj, tu regiju, nego za Republiku Srbiju, pošto se radi o najstarijoj zgradi pozorišta u Republici Srbiji. Zbog toga i zbog ostalih razloga iznetih od mog kolege, mi ćemo podržati budžet za narednu godinu. Ono o čemu bi želeo da govorim malo podrobnije to je Predlog zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju i rekao bih da tu imamo nekoliko amandmana i ja se nadam da će ti amandmani biti usvojeni od strane Vlade Republike Srbije. Mi razumemo situaciju, ekonomska situacija je teška i treba da uzmemo u obzir potencijale budžeta Republike Srbije i ne smemo biti irealni. Isto tako treba da se postavi balans između potrebe investiranja u poljoprivredu Republike Srbije i ostatka i opstanka malih poljoprivrednih gazdinstava. Zbog toga smo mi podneli nekoliko amandmana. Smatramo da je bitno da poljoprivredni proizvođači znaju unapred na šta mogu da računaju i na koja sredstva mogu da računaju. Mi smo se još pre pet-šest godina borili za to da to bude zakonska materija i da zakonom bude određeno koliko će te subvencije iznositi u narednoj godini. Do sada je u zakonu pisalo do 6.000 dinara. Mi smo imali dve mogućnosti kada smo razmišljali o tome da li i kakve amandmane da podnesemo. Jedna je mogućnost populističke prirode, mogli smo da predložimo da sve ostane po starom, to bi bilo nerealno i to naravno ne bi bilo prihvaćeno. Druga mogućnost je da ipak damo neki limit, neki minimum koji bi poljoprivredni proizvođači dobijali. Radi se o osnovnim podsticajima i o regresima za gorivo i đubrivo i seme. Do sada je to bilo dva puta po 6.000 dinara. Po ovom predlogu koji stoji u Predlogu zakona o izmenama i dopunama taj iznos bi mogao da bude i 15 dinara i 120 dinara i 2.000 dinara po hektaru godišnje i to smatramo da nije dobro i zbog toga smo predložili rešenje po kojem se isplaćuju sredstva po hektaru do 6.000 dinara, a u iznosu ne manjem od 4.000. Mi smo to pisali još pre nego što je Fiskalni savet obelodanio svoje mišljenje o tome. Ukoliko ministarka poljoprivrede smatra da taj iznos treba da bude drugačiji, onda mi možemo dati ispravku amandmana. Možemo da umanjimo taj iznos, ali smatram da bi bilo jako bitno kada bi neki limit postojao i kada bismo uspeli da održimo neko rešenje po kojem bi poljoprivredni proizvođači uspeli da planiraju svoju proizvodnju u narednoj proizvodnoj godini. Pored toga, jedan naš amandman se odnosi na rešenje koje je od strane Vlade predloženo da se briše, a radi se o merama podrške koje su davale jedinice lokalne samouprave i AP. Mislim da treba omogućiti jedinicama lokalne samouprave i AP Vojvodini da daje te mere podrške iz svojih sredstava, ako za to para ima. Nažalost, u dva navrata smo mi morali da vodimo bitku za opstanak ovog rešenja. U zakonu dva puta smo uspeli da sačuvamo ovo rešenje. Sada je ovo rešenje opet u opasnosti. Nadam se da će biti prihvaćen naš amandman. Zbog čega? Evo ja sam pre dva dana pročitao na internetu da je na primer gradonačelnik Vranja, gospodin Zoran Antić, inače, ako se ne varam, iz Socijalističke partije Srbije, potpisao ugovore o davanju podsticajnih sredstava za poljoprivredu u visini od 15 miliona dinara. Mislim da je to odlično rešenje i to treba lokalne samouprave da rade ako za to imaju sredstva. Verovatno nemaju svi i verovatno nemaju sve lokalne samouprave u istoj meri. Molim vas gospođo ministarka da ovu mogućnost kao mogućnost ne brišemo iz zakona. Možete da se informišete i o tome kako funkcioniše Fond za razvoj poljoprivrede, podvlačim Fond za razvoj poljoprivrede AP Vojvodine.
Vreme.
Nećete naći ni jednu zloupotrebu, nećete naći bilo šta loše o poslovanju tog fonda i molim vas da obezbedite poljoprivrednim proizvođačima da imaju i ovu mogućnost u budućnosti.
Hvala. Zoran Živković, izvolite. Izvinjavam se, ministarka želi da vam odgovori.
Zahvaljujem. Poštovani poslaniče, primili smo vaše amandmane. Već sam se upoznala sa njihovom sadržinom i pažljivo ćemo svaki razmotriti i sve ono što je u duhu zakona i što je moguće da prihvatimo mi ćemo prihvatiti. Vi ste danas razumeli poruku koju sam poslala poljoprivrednicima i poslanicima. Dakle, mi želimo da ubuduće uspostavimo jedan predvidiv sistem plaćanja subvencija prema poljoprivrednicima, s obzirom na iskustva iz prethodnih godina kada je uvek bilo znatno više zahteva u odnosu na raspoloživ budžet. Prošle godine je Vlada imala razumevanja za povećan broj zahteva, odnosno za zahteve koji su stigli u skladu sa zakonskim procedurama i pravilima, ali nisu mogli da budu podmireni iz raspoloživih sredstava agrarnog budžeta i opredelila je dodatna sredstva. Vi znate da nam je prošle godine kroz rebalans dodatno dato da podelimo kao subvencije u poljoprivredi 4,5 milijarde dinara. Ove godine takođe se prijavio znatno veći broj poljoprivrednih gazdinstava za subvencije. Dakle, mnogo veći broj nego što je to bilo moguće podmiriti kroz raspoloživ budžet koji je prošle godine usvojen i ove godine, zahvaljujući Vladi i zahvaljujući razumevanju za položaj poljoprivrednih proizvođača, pronađena je mogućnost da se na sve zahteve odgovori pozitivno. Međutim, ono što nije moguće u narednim godinama, to je da prosto za poljoprivredu, kao za ni jednu drugu granu, ne važe pravila planiranja. Od nas se očekuje da i mi moramo da se uklapamo kao i drugi sektori što se uklapaju i da planiramo unapred sredstva. Zbog toga smo mi, u skladu sa politikom Vlade, u smislu i fiskalne konsolidacije i ekonomskih mera štednji, morali da prihvatimo ovaj model koji je sadržan u Zakonu o podsticajima, odnosno u izmenama Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Dakle, ništa se neće značajnije promeniti, osim u onom delu koji se odnosi na biljnu proizvodnju. Mi ove godine imamo 33.000 novih poljoprivrednih gazdinstava, na koje nismo računali. Dakle, oni su se prijavili nakon usvajanja budžeta i to je ono što je dovelo do toga da Vlada sada mora da reaguje kroz dodatna sredstva, a 9,7 milijardi, složićete se, zaista je izuzetno veliki novac. Dakle, pošto smo za podsticaje u biljnoj proizvodnji prošle godine izdvojili 20 milijardi, ove godine će biti možda nešto manja, ali otprilike u tom nivou. To je zaista izuzetno velika suma koju ovaj budžet ne može da podnese i zbog toga je, kao jedno optimalno i prihvatljivo rešenje, koje je inače rešenje koje se primenjuje u zemljama EU, dato ovo što je dato u zakonu. Dakle, nakon prijavljivanja, sabiranja broja hektara koji će biti subvencionisani u jednoj godini i raspoloživih sredstava, za tu meru odrediće se i visina podsticaja po hektaru. Pri tome moram da kažem i to da smo kao još jednu garanciju za sigurnost planiranja uveli da se u narednim godinama presek za planiranje budžeta za poljoprivredu u tekućoj godini pravi prethodne godine, zaključno sa 30. septembrom, kako bi još jednom imali tu sigurnost u planiranju. Svi će dobiti sredstva, neko će dobiti u tekućoj godini, a oni novi u narednoj godini, što mislim da nikako neće ugroziti ni poljoprivredne proizvođače, ni poljoprivrednu proizvodnju, prem to što su sve druge mere, posebno kada se radi o merama u stočarstvu, kada se radi o merama ruralnog razvoja, kada se radi o podsticajima za investicije u poljoprivrednu proizvodnju, ostale na istom nivou. Dakle, samo su to bili razlozi zbog kojih smo morali da predložimo ove izmene i dopune Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju i opet kažem, sve to u skladu je sa onim što se primenjuje i u drugim zemljama Evrope i zemljama u okruženju. Toliko. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima premijer. Izvolite.
Poštovani gospodine Pastor, samo dve primedbe. Ne znam da li ste to rekli suštinski ili ironično, kada ste govorili o Vranju. Plašim se da nije ostvaren tamo suficit od 15 miliona i da ga nema uopšte, ali da predstoje izbori i neke druge stvari, pa je važno da se ljudima nešto kaže. Bilo bi dobro kada bi toga bilo, pa da se taj novac potroši na bilo šta, a pogotovo kada bi se potrošio na poljoprivredu. Plašim se da kad bismo malo ušli u papire da bismo videli da stvari ne stoje tako. To je i inače naš problem. Zato što imamo bezbroj ideja i bezbroj stvari kako da potrošimo novac, a posebno novac koji nemamo i posebno novac koji nismo zaradili. Za to smo velemajstori. Svi znamo kako bismo ga potrošili, samo nikako da napravimo gde i kako te prihode da ostvarimo. Rekla vam je ministarka za 33.000 novih gazdinstava. A kako su napravljeni? Prostom i složenom deobom onih od preko 20.000 hektara koje su imali stvarnim i lažnim razvodima, činjenicom da su dobijala i snaje i šurnjaje i svi ostali i postajali vlasnici, ali zašto? Pa, samo da bi se izbeglo plaćanje, odnosno da bi se obezbedilo plaćanje od države na onom istom nivou kako je to bio ranije slučaj. Dakle, da stvari nazovemo pravim imenom, sve subvencije koje dajemo bukvalno, one ne idu ni u traktore, ni u kombajne, ni u druge mašine, već idu u preživljavanje. Ja razumem poljoprivredne proizvođače, ali mi moramo da napravimo ozbiljniju poljoprivredu koja ozbiljnije može da odgovori. Da li to možemo sa tri, pet ili šest hiljada? Ne možemo. Ali, takođe, to neće ni da spase nekoga, a pogotovo to ne možemo da radimo dajući novac koji nemamo. Ja vam kažem unapred, nisam video sve podatke, da pošaljemo bilo koju kuću, da pošaljemo bilo koju inspekciju, uverićete se da sam bio u pravu. Što se tiče drugih stvari o kojima ste govorili, mislim da je veoma važno da smo pokazali u ovom budžetu, uz vašu podršku, uz vašu pomoć, vaše političke organizacije, da želimo da ne pravimo nikakvu razliku između većinskog naroda i pripadnika svih manjina, a posebno mađarske manjine koja ima značajan uticaj na severu Srbije i ulaganje u kulturne institucije, odnosno institucije kulture na severu Srbije, ali rekao bih i ulaganje u infrastrukturu. Ne samo pruga Beograd-Budimpešta, koja je za nas od velikog značaja, iako mnogi ne razumeju, jer time Beograd i Budimpešta trasiraju vezu i sponu između centralne i zapadne Evrope sa južnom i istočnom Evropom. To postaje najvažniji koridor i deo takozvanog „Puta svila“ na kojem Si Đinping insistira i koji je posebno dogovorio sa poljskim predsednikom Dudom i sa češkim premijerom Bohuslovom Sobotkom, kao i sa nama i sa mađarskim predsednikom Vlade, Viktorom Orbanom. Dakle, na tome ćemo nastaviti da radimo i insistiraćemo. Ono o čemu smo govorili, taj „ipsilon krak“, koji nije jeftin, mi ćemo, nadam se, iz dela privatizacionih prihoda uspeti da napadnemo tu deonicu i da konačno to uradimo, kao što ćemo da razgovaramo i o pruzi Subotica-Segedin-Baja. Mislim da je to veoma važno za pripadnike mađarskog naroda i mađarske nacionalne manjine u našoj zemlji. Kao što ste mogli i do sada, uvek možete da predlažete, ali samo želim da vam kažem da, bez obzira na to što nam slede izbori i što ja znam kako se najlakše dođe do svesti ljudi podilaženjem i time što sve treba da ostane po starom, bio bih veoma tužan, veoma neraspoložen, ne samo kao predsednik Vlade, već kao običan čovek, ukoliko ne bismo umeli, ne bismo uspeli da realizujemo dolazak „Tenisa“. Zato što će da napravi mnogo moćniju industriju od svega što smo mi do sada napravili. Zato što će time ponovo da nam raste izvoz, što mnogi ne razumeju šta znači, kao i što će ponovo da nam raste BDP, što ćemo da imamo bar 500.000 prve godine, a u drugoj godini milion svinja više nego što smo imali do sada. Zato što će stočni fond dramatično da nam poraste, a bilo smo pre godinu dana na nivou iz 1910. godine. Dakle, bar smo dalji pad uspeli da zaustavimo, iako bi bilo nezamislivo da bude lošije nego što je danas. Zato od vas očekujemo da nas razumete i da nam pomognete i u objašnjavanju narodu, u objašnjavanju onim ljudima koji nisu tajkunski zainteresovani. Jer, obično ljudi pričaju o malim poljoprivrednicima, a sva ta zemlja završi u tajkunskim rukama, koju oni posle toga raspodeljuju na način i po ceni po kojoj oni to hoće i po kojoj oni to žele. Dakle, da nam u tom poslu pomognete, a ne možete da ubedite one koji neće da budu ubeđeni i koji neće ni da čuju, a kamoli da slušaju. Ali, uvek možemo da ubedimo one dobronamerne koji razumeju državu, koji vole državu i koji hoće da čuju argumente. Zato i vas molim i vašu političku organizaciju da nam u tom teškom poslu pomognete, zato što se plašim da ćemo bez toga ući u ozbiljne probleme, a da nam rezultati neće biti dovoljno dobri. Hvala vam još jedanput.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Balint Pastor, dve minute. Izvolite.
Zahvalio bih se predsedniku Vlade na ovim objašnjenjima. Imam potrebu samo da kažem - ja nisam ironično govorio o Vranju. Strašno pazim na to, pogotovo kada govorim o jugu Srbije. Ja nisam o tome ironično govorio, citirao sam samo jednu vest o tome da je gradonačelnik Vranja dodelio sredstva u visini od 15 miliona dinara, gradska sredstva za podsticaje u poljoprivredi. Ne znam da li je to istina. Ne znam da li se to desilo. To je bila Fonetova vest koju sam ja pročitao. To sam samo uzeo kao primer da ilustrujem da se to ne radi samo u AP Vojvodini, nego se radi i u drugim područjima Republike Srbije. Mi se zalažemo za to da tu mogućnost ostavimo i Vojvodini i lokalnim samoupravama da pomažu poljoprivredne proizvođače. Možda nisu takva vremena da oni to mogu da učine, ali će možda te mogućnosti biti za godinu ili dve. Nadam se da ovaj zakon o podsticajima u poljoprivredi nećemo menjati svake godine, da ćemo ovo doneti pa će da važi nekoliko godina. Mi se zalažemo za opstanak te mogućnosti, podvlačim - mogućnosti, nije obaveza, ali je mogućnost da onaj ko može, to finansira na taj način. Što se tiče generalno poljoprivrede, gospodine predsedniče, ja se apsolutno i mi se apsolutno slažemo sa vama i zbog toga sam malopre rekao da treba naći balans između potrebe investiranja u poljoprivredu. Znate da mi nismo stranka koju krasi demagogija, pogotovo ne kada se govori o budžetu. Mi smo bili kažnjavani pre nekoliko godina, znate odlično, zbog toga što smo govorili istinu o budžetu. Ali, treba naći balans između…
Vreme.
Završavam, hvala. …potrebe investiranja u poljoprivredu i opstanka poštenih malih poljoprivrednih gazdinstava, a znate da ima i takvih.
Izvolite, gospodine predsedniče.
Želim da vam se zahvalim. Potpuno ste u pravu. Pokušavamo da napravimo takav pristup, zato razgovaramo sa individualnim poljoprivrednim proizvođačima, sa njihovim predstavnicima i nikada se nećemo umoriti od razgovora. Silu, pritiske i ucene ne mogu da razumem i ne mogu da prihvatim, ali da razgovaramo možemo uvek i to ćemo uvek da činimo. Da vam navedem primer, da biste znali kako to izgleda. Znate li odakle taj novac u Vranju? Vi biste rekli – to je od ušteda, to je od ozbiljne politike ili od ne znam od čega. Nije. Od naših para, odavde. Mi smo dali za „Simpo“, a onda su oni blokirali račun „Simpu“, pošto „Simpo“ duguje od ranije i rekli – e, ovo nam se više isplati da potrošimo, pa ćemo tako da potrošimo. Eto, to je tako nastao novac, da biste samo znali kako to izgleda. Znao sam da je nešto tog tipa, pa sam u međuvremenu dobio od Ministarstva privrede tu vrstu informacije. Tako da, nemoj, kao Boga vas molim, tako da nam pomaže bilo ko, jer to nema nikakvog smisla. Zato sam vam rekao malopre da to jeste naš problem, što mi u državi, što mi u Vladi možemo da kontrolišemo finansije. Imamo vas, sve vas ovde. Imamo MMF. Međunarodni monetarni fond kontroliše svaki dinar koji mi potrošimo. Mi ne možemo da ga potrošimo netransparentno i ne možemo da sakrijemo novac gde i kako ga trošimo. Vidi se svaka uplata, svaka isplata. Sve se vidi. Plašim se da to nije svuda slučaj. Ja se strašno obradujem kada vidim da, recimo, na računu u Rumi imaju 90 miliona dinara, a imali su minus od 500 miliona. Imaju, zahvaljujući činjenici da sada imaju pet fabrika, a nisu imali nijednu, te im oni to plaćaju. Ali, strašno se rastužim kada vidim koliki su nam dugovi pojedinih lokalnih samouprava, gde da uzmemo da damo po deset miliona evra u ovom trenutku. Mi to ne možemo da ih spasemo. Kada smo davali prošle godine po 500 hiljada, po milion evra, pomagali, uvek smo im govorili – ali, vas molimo, ljudi, smanjite deficit u svojim opštinama. To što ste sada uzeli jednokratno tih milion evra neće izlečiti vašu opštinu ako ne promenite svoje ponašanje, ako se ne budete ponašali drugačije. Vi znate da smo imali primera po Srbiji da su krenuli da nam drvene bandere naplaćuju, kažu – e, ako država hoće da ima banderu ovde, mora da plati opštini zemlju. Onda sam ja rekao – nema problema, posecite mu te bandere, pa da vidim kako će onda bez struje. Onda su odustali od toga. Onda su to isto radili sa Telekomovim stubovima. Onda su to isto sve vreme radili, zato što ne postoje zdravi prihodi po lokalnim samoupravama, nego je bilo - da se dočepamo vlasti, za svaku stranku jednako govorim - moju, vašu, svaku drugu, u 80% slučajeva. Ima, naravno, i dobrih primera izuzetaka o kojima sam već govorio. Ali, sve je to – hej, hajde da se dočepamo. Pa, domovi zdravlja. Pogledajte šta se sada dešava. Mi sad treba da platimo sve ono što je neko zapošljavao u jednoj kampanji, mislim da je to radio G17 plus i još neke političke stranke, ako se ne varam, zapošljavali stomatologe, zapošljavali ne znam koga, sve, eto, da dobijemo nečije glasove. I, šta sada da radimo? Ostali smo dužni svima i domovi zdravlja prodaju ambulantna kola, prodaju sve da bi se isplatile plate. Šta sada da uradite? Sada morate ponovo to da uzmete pod republičku kontrolu, na ovaj ili na onaj način, da to ne bi nestalo zato što neki stariji ljudi i neka deca moraju da idu u te domove zdravlja. Dugovi su sve veći, dugovi su ogromni. Isti je slučaj i sa isplatama u 60-70% predškolskih ustanova vaspitačima i vaspitačicama. Ljudi, nije nama problem deficit Vlade Srbije, to ste mogli da vidite po brojevima i za 2015, pa čak i za 2016. godinu. Nama je problem deficit lokalnih samouprava. Nama je problem bio Beograd, koji je imamo do skoro deficit od 21% i to nam je bila najbolja lokalna samouprava. Cela Srbija je slušala bajke o tome kako je divno, kako cveće cveta u Beogradu - deficit 21%. Jel ne valja sadašnji gradonačelnik koji je sveo na 4,7%, što i dalje nije dobar rezultat? Onda možete da mislite kako je bilo ono sa 21%. Ali, to su naše… Nemojte da dobacujete. Nemojte da dobacujete. Na pristojan način uvek možete da kažete mnogo više nego na nepristojan. O tim lažima od 24 stana već sam govorio i nije me sramota da o tome pričam, kao što su prvi put slagali, kao što su slagali i o sukobu interesa pa sada ćute kao zaliveni kada su dobili odgovor i kada su dobili izveštaje i grafologa i svih ostalih. Tako da, tih besmislica sam se naslušao. Dvadeset i jedan posto deficita inače vredi negde 2.000 više od bilo koja 24 stana, izmišljena ili stvarna, kako god okrenete. Toliko o načinu vladanja, načinu upravljanja i ophođenju prema građanima ne Beograda, već cele Srbije. Zato samo molimo ljude u unutrašnjosti, u Vojvodini, u centralnoj Srbiji, na Kosovu i Metohiji da samo novac koji se dobija, da se time raspolaže na domaćinski način jer time će svima nama biti lakše i svi rezultati će nam biti bolji. Zna Kori, već i ove godine su nam iz EU rekli – sledeće godine ćemo mnogo više da pazimo i da vodimo računa o lokalnoj samoupravi i o načinu na koji oni troše novac nego Vlada. Oni su stekli poverenje u Vladu. Kontrolisaće to MMF, kontrolisaće EU, ali mnogo manje nego što će da kontrolišu kako se troši novac u lokalnim samoupravama jer su shvatili da je to za nas ozbiljan problem. To sada vide ljudi svuda po celoj Srbiji. Vama hvala na tome. Samo vas molim da uvek na isti način, onako kako smo i do sada zajednički radili, ta rešenja pronalazimo, uveren sam, u najboljem interesu i srpskog i mađarskog naroda, u najboljem interesu svih građana naše zemlje. Takođe sam uveren da ćemo imati još dobrih poteza na približavanju naših naroda i da sve ono što smo imali u prošlosti, a nije uvek bilo najlepše i najbolje, da polako ali sigurno ostaje iza nas, što se vidi i u komunikaciji između državnih organa dveju zemalja, u komunikaciji koja nekada nije bila laka, a danas je takva da gotovo na dnevnom nivou razgovaramo o svim važnim stvarima. U tome je i vaša uloga bila izuzetno značajna i ja vam na tome čestitam i još jedanput vam se zahvaljujem.
Hvala. Ministre, želite li reč?
Samo da dopunim prethodno izlaganje, zaboravila sam maločas da kažem. Kada se radi o ovoj mogućnosti da lokalne samouprave i organi autonomne pokrajine podstiču poljoprivrednu proizvodnju, ona je postojala i postoji i po novom izmenjenom i dopunjenom Zakonu o podsticajima. O tome ću više govoriti kada budu amandmani, ali samo zarad javnosti i da prosto vama kažem, znači, ništa ne ukidamo. Nama će i dalje biti važna i pomoć lokalnih samouprava za našu poljoprivrednu proizvodnju u celini. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Hvala. Budžet naravno nije dobar i to je jasno svima. Pokušaću da u jednom tonu tolerancije i bez dobacivanja, kao što smo čuli malo pre građenje atmosfere, da vam to i pokažem. Metodološki u Zakonu o budžetskom sistemu piše da je Vlada Srbije obavezna da do 1. novembra pošalje Predlog budžeta u parlament. To se desilo 4. decembra. Ne samo da je to nipodaštavanje parlamenta nego imam dopis od 26. novembra sa potpisom ministra finansija koji piše 26. novembra – korisnicima budžetskih sredstava da do 26. novembra, do kraja radnog vremena daju sve relevantne činjenice potrebne za kreiranje ovog budžeta. Prema tome, tako ne može da se radi u najsposobnijoj vladi. Koliko god je sposobna, jedan dan stvarno ne pomaže puno. Kada pogledate koji su prihodi u ovom budžetu, a to je recimo, 75% je PDV, carina i akcize, kada pogledate da je samo 5,8% ili 5,85% prihodi od dobiti korporacija, onda vidite koliko dobro ide privredi. Na troškovnoj strani vidimo da su smanjenja značajna i za sledeću godinu, a parametri su, kao što kaže Fiskalni savet, da je nezaposlenost, odnosno zaposlenost ista kao pre godinu dana. Znači, možda ima par hiljada ljudi kojih je danas više zaposleno po podacima nadležnih državnih organa. Da je dug države Srbije prvi put u istoriji, omiljena fraza, veći od 25 milijardi evra. Da podsetim 2004. godine to je bilo osam milijardi, a 2012. godine to je bilo negde 17, 18. Za poljoprivredu su predviđena manja sredstva sa smanjivanjem tih dotacija po hektaru, za kulturu, neću više da pričam o tome, to su sredstva koja više nisu vredna pomena. Netransparentnji je budžet i to što je predsednik Vlade čitao sada kako će da se potroše te pare, to nema veze sa Zakonom o budžetu, trebalo je da to stavite u budžet mnogo ranije. Piše, Fiskalni savet da su nepouzdani podaci o nezaposlenima. Piše, da subvencije za novo zapošljavanje nisu dobar način da se poveća zaposlenost u Srbiji. Sve to piše u izveštaju Fiskalnog saveta. Znači, ovo je budžet koji nije razvojni, jer je za kapitalne investicije predviđeno 14% manje. Nije ni socijalni, jer je 7,8% predviđeno za socijalu. Ovo je statističko-knjigovodstvena manipulacija, kao što se već dešava nekoliko godina. Ovaj budžet ne bi prošao ni na poligrafu gde prolazi sve živo i ni jedan grafolog, pa ni bugarski ne bi mogao da da potvrdu da tu ima bilo šta vredno pomena. Priče koje smo čuli od premijera šta nas čeka u budućnosti su na nivou onih priča koje su isto pune činjenica kao i ove o fabrici čipova, o stanovima za 380 evra, o tome da je velika međunarodna podrška kada počupate iz svakog izveštaja deo rečenice pa napravite kolaž samozadovoljstva, onda to može da bude tako. Kada čitate cele izveštaje, za šta ja nemam vremena sada, onda je to potpuno drugačija stvar. Obećanje da je rešeno da se leti sledeće godine za SAD je samo 33% moguće tačno, jer smo dobili jedan dokument od tri potrebna da bi bila uspostavljena linija prema SAD, a to znači da nam fali ugovor o tom letenju i da nam fale lotovi. Konačno, veliki uspeh je što nije bilo rebalansa. Citiram jednog učesnika u raspravi od prošle godine, kaže – ja se nadam da ćemo sledeće godine bar četiri, pet rebalansa da donesemo u kojima ćemo da se pohvalimo da imamo veće prihode, a manje rashode. Četiri, pet rebalansa je obećavao pre godinu dana ovde predsednik Vlade Aleksandar Vučić, a sada slušamo priče da je rebalans nešto najgore što može da se desi i da godina bez rebalansa je katastrofa. Hajde, malo da se bavimo činjenicama. Hajde, malo da diskutujemo bez uvreda. Lako je dobacivati kada vas je većina, šta da radimo greši i ovaj narod, ali ja pozivam premijera da u nastavku diskusije ne docira nego da se služi činjenicama. Hvala.
Hvala. Reč ima premijer.
Iznenađen sam izjavom da ste se usudili da kritikujete narod i da govorite o greškama naroda, ali i to valjda govori više o vama nego o narodu, a pogotovo mnogo više nego o svim ostalima u ovoj sali. Nemojte da mi dobacujete, znam da vam pristojnost nikada nije bila jača strana, a sada vidim da i poznavanje budžeta vam nije jača strana. (Zoran Živković, s mesta: To kažite svojima.) Naime, to što ćete da dobacujete i da vičete ne znači da ste za bilo šta u pravu. Pogledajte, kako ste se vi igrali sa činjenicama i šta ste vi radili. Ovo, četiri, pet rebalansa ste izvukli moje reči kada ste vi rekli da je bio rebalans onda kada smo uvodili jednokratne isplate. Ja sam tada rekao – da bog da da imamo četiri, pet rebalansa u kojima ćemo da isplaćujemo veći novac narodu u kojima će prihodi da budu veći, a rashodi manji. Kako vas nije sramota? Kako vas nije stid da tako falsifikujete realnost? Kako vas nije stid da tako falsifikujete realnost misleći da ne samo da smo mi ovde glupi, što je u redu, misleći da je ceo narod glup. Uostalom to ste negde na kraju i rekli. Ja vam kažem, narod je uvek u pravu i narod odlično vidi i zato ste vi jedan jedini, dvojica vas je poslanika iz vaše stranke, a neki drugi su dobili 248, upravo zato. Vi kažete, vi govorite o povećanju prihoda, o većem PDV-u. Pa,šta je nego bolja ekonomija, veći PDV. Pa, veći PDV je srž napretka ekonomije. Pa, vi ništa o tome ne znate, čoveče to je srž. Svakoga dana merimo BDP i uvozni PDV, ali posebno BDP jer to je suština ekonomskog napretka. Pa, vi o tome ne znate ništa. Pričate nam o kapeksu, kažete 14 % je manji. Jeste, manji predviđeni, ali je zato za više od 15% od izvršenja u ovoj godini. Potrošili smo 30 milijardi, a upisali smo 42 milijarde za kapitalne investicije. I to niste uspeli da se setite iako ste jasno i nedvosmisleno mogli da vidite. Niste, zato što niste želeli. Niste zato što su brojevi toliko dobri da niko ne može da ih kritikuje sem vas. Aluzija na poligraf i na sve ostalo, ja nemam ništa protiv toga. Uvek su lažovi bežali od detektora laži i uvek su lažovi pronalazili izgovor za neodazivanja na detektor laži. Ali, uvek su pošteni ljudi pristajali da odu na detektor laži i nikada nisu imali problem i nikada nisu hteli da vode kampanju protiv nečega što postoji u FBI, što postoji u najsavremenijim i najboljim policijama sveta. I, što ne možete da prevarite u 99,9% slučajeva radi, u 0,1% ne radi, ali tada i ne donosite rezultate što se ustanovi kroz kontrolna pitanja. To znaju svi, ali šta da vam kažem, ako je moguće da neko ne govori istinu, a da u javnosti mora da ispade da govori istinu, tim gore po poligraf, tim gore po argumente. Meni nije problem da odem na detektor laži zato što znam da govorim istinu i da mi je savest čista, a onaj kome je problem, siguran sam da će uvek problem da bude u poligrafu, odnosno detektoru laži, a ne u njemu i njegovim lažima. Govorite o međunarodnoj podršci, ne znam kolika je međunarodna podrška, interesuje me kolika je podrška našeg naroda. Interesujem kakva je pozicija Srbije u svetu. Mislim da je pozicija Srbije u svetu takva da sam razgovarao sa gotovo svim evropskim premijerima više puta, sa Angelom Merkel, pet puta u toku ove godine. Ne sećam se da je to neko drugi imao priliku u srpskoj savremenoj istoriji. Ne sećam se da je neko imao priliku da dva puta, tri puta u toku jedne godine sedi sa kineskim premijerom i da bude onako uvaženi kako smo mi bili uvaženi. Ne sećam se da je neko imao tako uspešne posete i Amerikanaca ovde i naše posete SAD tamo. Ne sećam se, ali je moguće da grešim. Ali, ja se radujem da je to bilo i ranije, ako je bilo. Mislim da je pozicija Srbije dobra, to pokazuje otvaranje poglavlja koji imamo 14. ako do toga dođe naravno ne bi bila dobra vest da do toga ne dođe, ali mislim da ćemo i tu vrstu nagrade uspeti da dobijemo od EU, verovatno za loše rezultate koje smo do sada postigli. Što se tiče različitih fabrika znate, ja sam očekivao i borio se da imamo još više fabrika, ali sam se izborio za mnogo fabrika i mnoge doveo u Srbiju i obišao mnoga radna mesta, mnoge ljude na tim radnim mestima i video sam u njihovim očima zadovoljstvo i glad za radom, za poslom i kada sam obilazio PKC u Smederevo, i kada sam obilazio KVS u Bečeju gledao sam te mlade ljude novozaposlene koji su imali ogromnu energiju i želju da idu napred. Da li sam negde, da li negde nismo uspeli, pa ne na jednom mestu bar na 50 mesta, a to je valjda posao, pa to se trudite i borite, radite svakoga dana, pokušaću na hiljadu mesta. Pa ako na 50 ne uspem, uspeo sam na 950, ali ću neumorno da radim na tome iz dana u dan da se borim i da izgaram da dovedem 50, još 100, još 200 fabrika i da se podižemo i da napravimo dobar rezultat. Ja se time ponosim, ja se time ponosim i mislim da je to dobra stvar. Što se tiče javnog duga, vi me razumete ili se pravite da me razumete. Naravno da javni dug raste i 500 puta sam vam ponovio, on će da raste do negde 78%, 79% BDP i sve što radimo, radimo da zaustavimo rast javnog duga koji je bio galopirajući, koji ste nam ostavili na nivou od 64%, 2012. godine, vi ste usvajali budžet 2012. godine, ne mi. Dakle, 64%. Čudo je da smo ga zaustavili pre 95%, zaustavili smo dramatičan rast, a pročitaću vam sad u dinar da biste razumeli, da smo se zadužili, ne pričam o projektnom deficitu, samo za deficit ove godine, dakle 143 miliona američkih dolara, 283 miliona evra, 55.966.000.000. dinara, i sve ostale na nivou malom na pet milijardi. Tačno u visini ovogodišnjeg deficita, dakle, stojimo vrlo dobro, imamo dobar kešlou, nikakve probleme sa likvidnošću nemamo i zadužujemo se po tri puta povoljnijim uslovima nego što je to zaduživanje bilo do pre dve, tri, četiri i pet godina. Dakle, to su ogromne razlike, mi idemo ka tome. Još godinu i tri, četiri meseca moraćemo, ako sam ja Dušane u pravu ti me ispravi ako nisam, da se zadužujemo i da pokrivamo taj deficit, ali ćemo da stanemo na nivou ispod 80%, od tog trenutka javni dug prvi put smanjujemo na 79, a onda idemo već sledeće godine 2018. godine na 75% i tada kreće trajno ozdravljenje Srbije i trajno smanjenje javnog duga. Zato je bilo potrebno smanjenje fiskalnog deficita, zato nam je potreban ovakav rast BDP, zato sve ovo radimo što radimo. I tu su konkretne stvari i to zna MMF, to piše u planu MMF. I da vam odgovorim na prvu stvar koju ste pomenuli. Rekli ste budžet nije dobar i to je jasno svima, nisam u stanju to da komentarišem. Kažete, danas je ne znam koji decembar a trebalo je da bude do ne znam kog novembra, ali ste zaboravili da kažete i narodu, građanima Srbije i narodnim poslanicima da smo mi imali u toku razgovore sa MMF, da smo imali reviziju MMF, pa zato što sa njima zajedno moramo da uradimo budžet gospodine Živkoviću, zato što ozbiljna zemlja koja se nalazi u programu sa MMF mora da dobije i njihovu saglasnost za budžet da biste u programu ostali i da bi zemlja mogla da ide napred. A ovaj budžet je stigao ranije pred narodne poslanike, nego bilo koji budžet od 2008. do 2012. godine i mi se ponašamo odgovorno prema svim ljudima i sedimo ovde i odgovaramo na svaku vašu primedbu, a vaše primedbe su takve da sem reči koje jesu za ponavljanje, neke nisu, ne znam šta bih vam rekao. Od četiri, pet rebalansa koje ste potpuno okrenuli reči koje sam izgovarao, i koje su svi ljudi razumeli zašto sam to izgovorio, da vam ponovim. Pošto 44 godine nije bila nijedna godina bez rebalansa, mi smo došli u Narodnu skupštinu, da isplatimo sedam hiljada dinara prosvetnim radnicima i svima ostalima, a onda ste me kritikovali, vi gospodine Živkoviću i neki drugi, govoreći da je to rebalans, a onda sam vam ja rekao, ovo nije rebalans, ali ako jeste, voleo bih da ih imamo četiri, pet puta godišnje, da bismo upravo to isplaćivali narodu, mimo onoga što smo u budžetu napisali. To je sve potpuno suprotno od onoga što ste vi želeli da kažete. Ja sam i sada rekao, voleo bih da nemamo rebalans sledeće godine, ali nisam 100% siguran i ne mogu to da garantujem, ali se nadam da ga nećemo imati i unapred vam garantujem da ćemo prihode da imamo veće nego što su predviđeni, jer smo ih vrlo konzervativno predvideli, nadam se da ćemo rashode upravo zbog onih rizika o kojima sam govorio, zbog ovih 17 preduzeća, uspeti da ih izbegnemo. To su rizici koje nije napravila ova Vlada, nije napravio niko od nas. To su ona preduzeća koja su opljačkana i razorena u prethodnoj deceniji, deceniji i po, dve decenije, tri decenije kako god hoćete. Kako bih vam rekao, u pravu ste, čini mi se da je svima jasno kakav je budžet. Što se tiče Fiskalnog saveta, podsetiću vas, Fiskalni savet, vi, gospodin Božović, mnogi drugi su rekli sledeće, citiram: „Smanjenje tražnje od 7% dovodi do velike sumnje da će 2015. godine“, a ovo je bilo tačno pre godinu dana, „biti godina u kojoj će išta biti bolje, nego što je bilo u 2014. godini. Ako uzmemo“, kažu tada u komentare, Fiskalnog saveta, „onda predviđamo isto ono što predviđa i MMF, pad od 0,5% BDP“. Međutim, Fiskalni savet, a mi smo sa njime saglasni, dao je još jednu alarmantnu činjenicu, da taj pad može biti 1,5%, minus 1,5%, ukoliko se jedna od predviđenih fiskalnih mera ne sprovede u 2015. godini. Fiskalni savet i vi, promašili ste samo za 2,5% BDP. Koliko je to, Dušane, milijardi, nešto manje od dve milijarde? Da kažemo da 800 miliona, nije milijardu, već 800 miliona. Napravili ste grešku od samo 800 miliona evra. Šta da radite? Toliko o vašim dobrim procenama, toliko o vašim dobrim računicama. Što se naroda tiče, gospodine Živkoviću, narod uvek zna dobro da oceni i vas i mene i narodne poslanike, i narod ne greši nikada, verujte mi nepogrešivo oseća ko radi za njega, a ko radi protiv, već ne radi za njega svom energijom i svom snagom kako bi mogao. Hvala najlepše. (Zoran Živković, s mesta: Replika.)
Reč ima Aleksandar Vulin. Samo da ministar Vulin odgovori na vaše izlaganje, pa ću vam onda dati reč.
Budžet se evidentno ne čita. Da se čita, videlo bi se da na razdelu Ministarstva za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, napravljene su velike uštede, ali nijedan jedini dinar u oblasti socijale, 95 milijardi bilo i 95 milijardi ostalo. Nijedan jedini dinar u oblasti prava i socijalne zaštite nije umanjen, čak naprotiv. Treba čitati budžet, ne treba plašiti ljude idejom da će doći do smanjivanja u oblasti prava socijalne zaštite i čak više od toga. Da ste pažljivo pročitali budžet, videli biste i veoma pohvalili, ako vam je imalo stalo do građana Srbije, to da je po prvi put uvedeno da su transferi za usluge u zajednici povećani na 400 miliona dinara, a to znači da neće biti nijedne lokalne samouprave, gde neće biti dnevnog boravka za decu ometenu u razvoju, gde neće biti nijedne jedine lokalne samouprave, gde neće biti nekoga ko će se baviti starima o kojima nema niko da se brine, gde nema nijedne lokalne samouprave ma koliko mala ili siromašna bila, gde neće biti organizovanog zbrinjavanja onih koji ne mogu da brinu o sebi i to nikada nije bilo. Ovo je po prvi put i to u budžetu koji je veoma štedljiv, a da ste pažljivo pročitali budžet, videli biste da je budžet i te kako socijalan, odgovoran, ali da nije budžet u kome se rasipa, gde jedan jedini dinar može da ode sa strane. Ni jedno jedino pravo iz oblasti socijalne zaštite nije umanjeno, sačuvana i povećana. Ja znam, nije lako, nije lako priznati sebi da neko drugi funkciju koju ste nekada obavljali, obavlja tako da u istoj nedelji razgovara sa Angelom Merkel i Vladimirom Putinom, i da dobije poštovanje i od jednih i od drugih. To je teško prihvatiti, verujem, ali teško prihvatiti ljudski, ali za Srbiju je dobro, i dobro bi bilo i reći da je to za Srbiju dobro i da je Srbija bolja nego što je bila. Hvala.
Izvolite, narodni poslanik Zoran Živković, dve minute.
Hvala predsednice. Strana 203. socijalna zaštita iz budžeta. U 2015. godini u milijardama dinara 126,2. U 2016. godini 116,3. Sto šesnaest zarez tri je uvek manje od 126,2. Kapitalni izdaci prošle godine 49,2%. Ove godine 42,2%. Četrdeset i devet je uvek veće od 42. Prema tome, možete vi da pričate šta god hoćete, ko zna da čita i ko ne zna da čita. Što se tiče vađenja iz konteksta, 22. decembra prošle godine, u ovoj sali predsednik Vlade Srbije, Aleksandar Vučić je rekao, citiram: „Ja se nadam da ćemo sledeće godine, bar četiri-pet rebalansa da donesemo, u kojima ćemo da se pohvalimo da imamo veće prihode, a manje rashode“. Znači, to je rečeno pre godinu dana, a ne sada pre mesec dana kada ste delili ovih sedam hiljada. Drugo, to je dokaz da rebalans nije nikakva Božja kazna, niti nešto jako teško. Bio je rebalans i u vreme kada sam ja vodio Vladu zbog povećanih prihoda, a ne zbog povećanih troškova. Naravno, da je jako lepo da se ljudi sreću, da imaju interesantna putovanja da se voze vozovima, da o tome pričaju građanima, ali građani očekuju da bolje žive. Ta zaboravnost, da vam kažem još jednu stvar – nemojte meni da pričate o 2012. godini. U vreme kada sam ja vodio Vladu Srbije, ta Vlada se borila protiv naslaga prošlosti u kojoj je bio deficit katastrofalan, u vreme kada ste vi bili ministar informisanja, u vreme kada se kasnilo sa penzijama, platama, kada je zemlja razarana i spolja i iznutra.
Predsednik Vlade. Izvolite.
Želim zbog građana samo da ponovim još jedanput. Dakle, molim vas pogledajte za socijalna davanja. Reč je o tranzicionom fondu, manje izdvajanja za tranzcioni fond, a ne za druga prava. Ali, vi to niste želeli da pročitate. Sa druge strane, niste hteli da me slušate malopre. Objasnio sam vam oko Kapeksa. Rekao sam vam lepo - jedno je šta su predviđena izdvajanja, a drugo je izvršenje. Rekao sam vam, bilo je predviđeno oko 50 milijardi, potrošili smo 30, a mi smo predvideli više nego što je 14% povećanja u odnosu na izvršenje. I to je precizno i jasno svakome u ovoj sali. Samo ne znam zašto vama nije jasno, ili ne želite da vam bude jasno? Ali, kako bih vam rekao, to su toliko precizni brojevi, toliko precizni pokazatelji da su i ovi stručni ljudi koji ovde sede i koji nisu ministri i političke glave, ljudi ne razumeju o čemu se radi. Što se tiče rebalansa budžeta, nije rebalans strašan samo što ih mi nismo imali zbog povećanih prihoda i smanjenih rashoda, nego smo ih imali upravo zbog smanjenih prihoda i povećanih rashoda, i zato bi bilo dobro kada bismo takve imali, ali je to redak slučaj. Zato je mnogo bolje nemati ih, nego pokazivati pogrešno planiranje i loše planiranje sa nižim prihodima i većim rashodima. Mi smo imali jedan neformalni rebalans koji nije rebalans u pravom smislu reči, zato ga nazivam neformalnim iz tih dobrih razloga. Nadam se da i sledeće godine ga nećemo imati iz loših razloga. Ne znam da li ćemo ga imati iz dobrih razloga. Ali, kako bih vam rekao, ako vi ovo niste u situacijida pročitate sa Kapeksom, jer tu je sve toliko jasno, 30 milijardi smo potrošili, trebalo je da potrošimo 49, skoro 50. Mi predviđamo 42 milijarde, što je 12 milijardi više od onoga što smo potrošili od onoga što jebilo izvršenje u ovoj godini. I to pitanje, odmah da vam kažem da li ćemo uspeti tih 42 milijarde da potrošimo zato što su uvek i ministrima gladne oči većih budžeta, a pitanje je da li su u stanju u skladu sa svim procedurama i zakonom da taj novac potroše. Ja mislim da to ljudi u Srbiji, na kraju krajeva, dobro vide i mislim da im je sve na kraju krajeva i jasno. A samo želim vama da kažem, nemojte da brinete, u Srbiji nije lako. I kroz užasno težak period smo prošli, sve što dolazi neće biti mnogo lakše, ali biće lakše, i biće bolje. Srbija je na dobrom, vrlo dobrom putu. Ima mnogo stručnih ljudi, ima mnogo ljudi koji znaju, ljudi koji su disciplinovani, vredni, marljivi, odgovorni, u sigurnim rukama, i uveren sam, ponavljam vam još jedanput, a na to nisam čuo odgovor, kao što nisam čuo odgovor na to kako je to Fiskalni savet prošle godine u ovo vreme rekaoda će deficit za 2015. godinu da bude 230 milijardi, a danas je jasno da neće biti ni 80 milijardi. Tako da, kad smo već kod toga, izgleda da su naše prognoze bile tačnije i preciznije uprkos svom poštovanju koje imamo prema njima i sasvim sam siguran da ćemo sa takvim trendom uspeha, uzlaznim trendovima u svim oblastima, nastaviti i u budućnosti, uprkos onima koji misle da kibicujući sa strane, dobacujući, pokušavajući nekoga da spreči da obavi svoj posao, mogu nešto da postignu. Onoga ko ima veliku energiju, koji želi da sve te prepreke preskoči, taj se ne obazire ni na dosetke ni na dobacivanja ni na kibicovanja ni na sve drugo, već ide napred. Tako ćemo da se ponašamo i ubuduće i Srbija će nesumnjivo uvek da pobeđuje. Hvala.
Izvolite ministar Vulin.
Ovde je evidentno reč o elementarnom nepoznavanju socijalne zaštite. Prava iz oblasti socijalne zaštite su dečiji dodatak, roditeljski dodatak, novčana socijalna pomoć, tuđa nega i pomoć, uvećana tuđa nega i pomoć, nadoknade za osobe sa invaliditetom, na primer za prevoz ili nadoknade za boravak u vrtićima, ali tranzicioni fond nije nije deo socijalne zaštite. Tranzicioni fond se u prošlom, odnosno u još uvek važećem budžetu je imao iznos od 16 milijardi dinara. Mi smo i on je bio usmeren isključivo na otpremnine za radnike iz 534 preduzeća. Do sada smo potrošili 9,4 milijarde dinara. Dakle, više nemamo potrebu za tim novcem i sada smo u ovom budžetu predvideli šest milijardi dinara što smatramo da će biti dovoljno za ove potrebe. To nema nikakve veze sa socijalnom zaštitom, nikakve, baš nikakve. To je samo na razdelu Ministarstva za rad zato što je ono resorno ministarstvo između ostalog za to. Na osnovu odgovarajućih procedura iz Ministarstva privrede i Agencije za privatizaciju, daje se predlog na koji način će sredstva biti utrošena i posebnom odlukom Vlade ta sredstva se i troše. Dakle, sa socijalnom zaštitom nemaju apsolutno nikakve veze. Socijalna zaštita nije umanjena ni za jedan jedini dinar. (Zoran Živković, s mesta: Replika.)
Nema replike. Molim vas, pa nećemo noć provesti ovde. (Zoran Živković, s mesta: Dva minuta. Pet puta pominjan.) Molim vas, pa čekaju drugi poslanici. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, opravdano se ljuti.
Zavhaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, prvo ću da se izvinem zbog ponašanja mog poljoprivrednika i ima poslovica koja glasi – Iz zlih usta ne može nego zla reč izaći. Takođe, postoji druga poslovica – Da su svemir i ljudska glupost beskonačni. Za ono prvo nisam siguran, ali za ovo drugo posle izlaganja mog kolege poljoprivrednika sam više nego siguran. Ovde smo nas dvojica, i jedan je došao iz sela Novi Karlovci, iz poslednje ulice, iz poslednje naseljene kuće, okružen njivama, drugi je došao iz centra Vračara, seljak iz grada, koji je zahvaljujući lažnoj sadnji vinograda iz budžeta uzeo 525.000 evra i kupio stan na Vračaru od pet stotina hiljada evra, čini mi se od jednog uglednog sportiste i reprezentativca. Šta bih još mogao reći? Na duel mi neće, pobegao je, na poligraf neće, u vojsku neće, da vlada hoće. Tačna je ona poslovica, da onome ko je vladao nad drugima nesnosna je vlast drugoga nad njim. Ta poslovica se ovde ostvarila. Dolazeći ovde iz njiva, sa sela, pred ovog seljaka iz grada, iz Novih Karlovaca, setio sam se… Ovi neartikulisani krici, poštovani gledaoci, pripadaju bivšem premijeru. Ovo sam ja zaslužio onoga dana kada sam posle ubistva premijera glasao za ovog što je galamio. Ja sam grešnik. Prema tome… (Dragan Šutanovac, s mesta: Šta je ovo? Da li je ovo budžet?)
Mislite na psovku koju sam čula malopre iz redova klupe? Molim vas, bolje da me ne prozivate u vođenju sednice. Pokušavam da neke nepristojnosti ne čujem.
Gospođo predsedavajuća…
Ja se vama izvinjavam, dobacuju…
Ne mogu oni mudrog čoveka zbuniti, ni uvrediti, a ovo što oni dobacuju govori o njima, a ne o meni. Ne mogu me zbuniti i ja ću nastaviti dalje. Dolazeći iz svog sela u kome je osnovnu školu završio slavni Dimitrije Ruvarac, za koga verujem da moj kolega poljoprivrednik nije ni čuo, setio sam se njegove poslovice – teška je prazna torba. Ima druga sremačka izreka – teško reduši u praznoj kući. Ima treća izreka koja glasi – teško domaćinu u kući golih zidova. Teška je prazna torba izgleda prosto, ali mi koji smo odrasli na njivi, mi koji nismo u selu Pukovce lažno pelcovali kokoške, da bi seljacima uzeli novac i kokoške posle nekoliko meseci, a budući premijer novac odneo, mi koji smo odrasli na selu znamo šta znači izraz – teška je prazna torba, kada kreneš na put, kada kreneš na njivu, a u torbi nemaš ni alatku, ni novčić, ni komad slanine, ni komad hleba, ni komad luka, a moraš ceo dan da radiš. Zato je ta čuvena izreka jedna od izreka Dimitrija Mite Ruvarca mene na neki način dirnula i podstakla da iz sela u kome je on završi osnovnu školu večeras po prvi put ustanem iz poštovanja prema budžetu, za koga ne smatram ni da je razvojni, smatram da je domaćinski, zato što je domaćinski. Iz tog razloga sam ustao, mada zbog mikrofona i grla koje me malo boli, to meni predstavlja određene teškoće. Ovaj budžet dokazuje da je domaćinski iz jednog razloga. Država Srbija živi od svog novca, da javni rashodi po prvi put su pokriveni javnim prihodima. Postoji deficit od 120 milijardi, ali postoji kamata na dug od 140 milijardi, sastavljena u rashodima budžeta i 32 milijarde za otplate dela glavnice duga, što je ukupno 192 milijarde. Kada to oduzmete od deficita, mi u stvari imamo višak prihoda, ali zahvaljujući njihovim drakonskim kamatama i zaduživanju, za čiju glavnicu treba da platimo 662 milijarde ove godine, zahvaljujući tome postoji deficit od 121 milijardu, a u stvari postoji suficit. Država Srbija ima domaćinski budžet, država živi od svojih prihoda, od prihoda koje ubere od svojih građana. Svugde u svetu, pa i ovde, građani finansiraju svoju državu. Mi koji smo živeli od pluga i struga znamo kako smo došli u ovu situaciju. Dok su nam ruke bile na plugu i strugu, gospoda koja ne znaju kako se novac zarađuje, već samo kako se troši, sa obe ruke su nam ušli u džepove i vadili i vadili dok postavu nisu pocepali, a kada više ništa nije bilo, gospoda koja ne znaju kako se novac zarađuje, već samo kako se troši, rekli su – ako vi ne možete da zaradite koliko mi možemo da potrošimo, mi ćemo vam rasprodati imovinu, mi ćemo vas zadužiti. Tako se živelo, umesto od zarađenog, živelo se od zaduženog. Njima je glavni proizvod u državi bio dug. Dugom se sve plaćalo. Roba se uvozila. Za tuđi novac, kupovali smo tuđu robu, a onda da bi njihovi prijatelji tajkuni što bolje zaradili, onda su usvojili SSP, sa sadržinom koju nijedna pristupajuća članica nije potpisala. To je bila preterana i prerana liberalizacija, sa kojom su nam naprosto počistili deo prehrambene industrije i deo poljoprivredne proizvodnje. Za tuđi novac se kupovala tuđa roba. Njihova filozofija je bila – bolje uvesti nego proizvesti. Filozofija – bolje uvesti nego proizvesti, imala je za posledicu – bolje otpustiti nego zaposliti. Iz toga smo izgubili nekoliko stotina hiljada ljudi sa prihodovane strane, zbog gubitka proizvodnje prešli su na rashodovnu stranu. Umesto da budu prihod države, postali su rashod. Ja sada pitam i sebe i vas, a one sa one strane neću ni da pitam, jer oni neće dobiti odgovor, dobiće izgovor, koliko bi bio budžet puniji da imamo danas 300.000 doprinosa na plate, poreza na plate, doprinosa za penzije, doprinosa za zdravstvo? Koliko bi penzije bile veće? Za 10, 15, 20%. Najveća galama dolazi od onih koji su najviše krivi. Oni danas pričaju o proizvodnji. Meni je bilo dirljivo kada je jedan pripadnik stranke bivšeg režima počeo da priča o proizvodnji. Kad bih ja pričao o njegovoj proizvodnji, pričao bih nula sekundi, a kada bih pričao o njegovoj potrošnji, pa mogao bih da pričam godinama, mogao bih da pričam. Jedan sadi vinograd, živi na Vračaru. Drugi sadi zgrade, na pašnjacima. Možda očekuje da mu isplatimo podsticaje za sadnju zgrade na pašnjacima. Pažljivo gledajte ovde gore. Ovde je sazidao i zgradu iznad zgrade, malo mu bilo. Bilo je dirljivo gledati i slušati kako on priča o proizvodnji. Mislim da ga je i Tadži, onaj što šije najskuplja odela, dobro čuo. Ja verujem u svoju državu, za razliku od njih. Njima ne verujem ništa. Ovaj budžet pokazuje da je Srbija na dobrom putu. Ko je na dobrom putu, brzo će dobiti saputnike. Ovde ima puno saputnika koji veruju u Srbiju koja je na dobrom putu. S druge strane su oni koji se tome ne raduju. Mene to i ne čudi. Srbija se svakog dana uspravlja. Meni je to drago. Nisam baš zdrav. Država je složen i dugo pravljen, ozbiljan proizvod. Pravi se ciglu po ciglu. Zatekli smo kuću golih zidova, državu bez države, zemlju bez nade, zemlju bez budućnosti za sadašnje i buduće generacije. To je složen proizvod koji se pravi ciglu po ciglu i ova Vlada pravi temelje. Ja ne znam da li ću dočekati, pošto sam krhkog zdravlja, a i ove neke nezavisne organizacije ili neka tela su me nešto napali, pa ne znam šta mi mogu učiniti. Ne znam da li ću baš dočekati zbog tog krhkog zdravlja i njihovih napada, nezavisnih i nepolitičkih organizacija, ali ako ne dočekam ja znam da ćete vi Srbiju uspraviti. U toj veri, ja ću izaći iz ove Skupštine zadovoljniji. Kada usvojimo ovaj budžet, proći ću ponosniji između Karađorđa i cara Dušana. Karađorđu ću reći – evo, voždu, seljaci su napravili ovu državu, ovi su je upropastili. Seljaci su napravili državu. Voždu ću reći – evo, ponovo gradimo državu Srbiju. Caru Dušanu ću reći – u Srbiji će ponovo vladati zakoni, a onda ću pored Novih Banovaca, starih Banovaca, gde je rođen Dimitrije Ruvarac, doći u moje Nove Karlovce, gde je završio školu, pa ću onda skočiti do Sremskih Karlovaca, kada usvojimo ovaj budžet, gde je sahranjen,otići na grob i podneti raport – gospodine Ruvarac, torba više nije prazna, Srbija je položila ispit iz prava da postoji. Dok mi guramo kamen uz brdo, ovi koji navijaju za kamen i koji skaču na kamen da što teže izguramo kamen uz brdo, da bi izvadili Srbiju iz nevolja u koje su je oni gurnuli, poštovani građani, vi odlučite. Neki ih nazivaju izdajnicima. Ja ne mislim da su oni izdajnici. Ja mislim da čak nisu ni neprijatelji koje treba poraziti i zgaziti. To su politički ne istomišljenici i ne dozvoljavam da im niko kaže da su izdajnici. Ja smatram da su oni nesrećnici za koje ne treba glasati, jer, poštovani gledaoci, svaki glas koji date za te nesrećnike vraća njihove grabljive ruke u vaše džepove. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Nada Lazić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani predsedniče Vlade i ministri, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, nažalost, ja mislim da mi nismo ovde da zabavljamo gledaoce i da konkurišemo nekom rijaliti programu, nego da razmatramo ozbiljne stvari od životnog interesa, upravo za te iste građane, i oni danas iščekuju da čuju šta ćemo mi to danas, odnosno ovih dana odlučiti od čega će im zavisiti život iduće godine. Ja želim da se osvrnem samo na nekoliko stvari, s obzirom na relativno kratko vreme koje imam. Kolega je spomenuo Nove Banovce, pa ću ja da iskoristim prisustvo i premijera i ministarke životne sredine. Tamo postoji jedna divlja deponija za koju sam ja već dva puta do sada podnosila zahtev za odgovor Ministarstvu i upućena sam da se obratim opštini, odnosno mesnoj zajednici da to pitanje reši. Ta deponija se već uskoro izliva na auto-put i ruglo je, pre svega. Druga deponija je kod Nove Pazove, a treća deponija kod Novog Sada. Ja ne vidim u ovom budžetu, molim vas da mi pomognete, gde se nalazi zeleni fond koji ste vi u septembru najavljivali da će ove godine biti usvojen i da ćemo konačno krenuti da rešavamo probleme u oblasti zaštite životne sredine? Isto tako ne vidim, u ovim oblastima koje će biti subvencionisane, da se bilo koja oblast iz oblasti životne sredine nalazi. Očekujem da me, prosto demantujete, možda ja ne vidim dobro u ovih hiljadu stranica. Druga stvar na koju želim da se osvrnem jeste dopuna Zakona o podsticajima u poljoprivredi i u ruralnom razvoju. Naime, nastavlja se serija nepovoljnih zakonskih propisa po poljoprivrednike, naročito za male nosioce porodičnih gazdinstava, jer ovaj Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju predviđa umanjenje subvencija za poljoprivrednu proizvodnju. O tome su već i neke moje kolege govorile, ja želim ipak i da ponovim, s obzirom da poslanička grupa LSV je upravo u ovoj oblasti podnela i amandmane. Tako da se u pogledu podsticaja za biljnu proizvodnju kaže, odnosno predviđenim izmenama, briše se reč – minimalni iznos od 6.000 dinara po hektaru i zamenjuje rečima – do 6.000 dinara po hektaru. Normalno, dalje, i u drugim subvencijama je slična situacija. Ono na šta želim da skrenem pažnju jeste član 8. U ovom članu 8. se kaže da se isplata vrši po redosledu podnošenja uredno podnetih zahteva, a podnosioci nepotpunih zahteva pozvaće se da dopune dokumentaciju i biće isplaćeni po dopuni istih, pazite na ovu definiciju, ako u trenutku dopune zahteva bude raspoloživih sredstava. Ove godine, koliko znam, subvencije su bile isplaćene negde do početka maja i ostali zahtevi posle tog datuma nisu više isplaćivani. Mi smatramo da je ovo vrlo opasno, s obzirom da daje prostor za korupciju, odnosno za mogućnost manipulacije, jer onaj službenik koji bude prihvatao zahteve može da zahteva dopunu itd, i da na neki način omogući, kako bi to rekli, našima da dobiju, a neki drugi da ne dobiju. Smatramo da ovako formulisan član to omogućava. Samo ću podsetiti da poljoprivrednici u okruženju imaju najmanje 200 evra po hektaru. Podsetiću da postoji Strategija poljoprivrede i ruralnog razvoja Republike Srbije, koja je usvojena za period od 2014. do 2024. godine i koja treba da se operacionalizuje sa dva nacionalna programa, a to je Program razvoja poljoprivrede i Program ruralnog razvoja u petogodišnjem trajanju. Međutim, kako ispada, te nacionalne strategije obično služe ili u predizbornim kampanjama ili negde svaki mandat se izrađuju nove strategije koje se najčešće ne realizuju. Te strategije ostaju mrtvo slovo na papiru, jer ih ne prate izvori sredstava koja su neophodna za primenu unutar poljoprivrede. Tako ove godine u budžetu nije ispunjen taj strateški zahtev da najmanje 5% sredstava iz nacionalnog budžeta bude za agrarni budžet namenjeno. Želim samo da napomenem životne podatke. Naime, postavlja se pitanje – kako će u ovakvim okolnostima poljoprivrednici živeti kada ostare? Imam nekoliko podataka. Od poljoprivredne penzije živi oko 220 hiljada penzionera, a oko 100 hiljada je uskraćeno za to pravo, jer nisu uspeli da navrši potrebni staž od najmanje 15 godina, odnosno one uplate od najmanje 15 godina. Prosečna penzija je oko 11 hiljada dinara, što je ubedljivo najmanje među onih milion 720, 730 hiljada penzionera u Srbiji. Poseban problem predstavljaju onih 100 hiljada poljoprivrednika koji nisu uspeli da uplate do 15 godina staža, nego su uplaćivali onoliko koliko su imali za pojedine periode, pa tako ima onih koji su uplatili za sedam, devet, 11 godina, a Zakon o penzionom i invalidskom osiguranju ne poznaje kategoriju vraćanja doprinosa ako se ne ostvari pravo na penziju, bez obzira na godina života. Posebno, recimo, naglašavam poziciju udovica i dece pokojnih penzionera, a njih je oko 25 hiljada. Oni primaju 7,5 hiljada dinara. Postavljam pitanje, ovde smo danas slušali puno procenata, milijarde su samo letele, ko može živeti od ovolike sume? To je ono što građane interesuje – koliko onih sredstava mogu dobiti da bi mogli da prežive? Moram da naglasim da malo ko uplaćuje doprinos penzioni na selu, jer se vrlo teško živi. Mnogi su prinuđeni da nadniče. Ja lično imam takve primere i u sopstvenoj široj porodici. Zato, ako država ne preduzme nešto, većina zemljoradnika će u starosti postati socijalni slučajevi i opet će doći na šalter države. Ovde je bilo govora i o velikim ulaganjima. Ja samo želim da naglasim, ako Vlada i Ministarstvo poljoprivrede misli da razvoj poljoprivrede može da se bazira samo na inostranim ulaganjima, onda to nažalost neće biti srpska poljoprivreda, profit neće ostajati ovde, a nažalost veliki broj poljoprivrednika će ili napustiti selo ili će biti tamo obični nadničari i živeti teško. Hvala lepo.
Izvolite ministre.
Zahvaljujem. Poštovana narodna poslanice, vi ste danas prvi pokrenuli pitanja iz oblasti zaštite životne sredine i ja želim da kažem zbog vas, ali i zbog naših gledalaca, da je i ove godine opredeljen fond koji će biti iskorišćen u projekte koji se tiču zaštite životne sredine. Vi ste pomenuli „Zeleni fond“, mi smo ga najavili i tačno je da će biti uspostavljen. Da bi bio uspostavljen, potrebno je da budu usvojena ona tri zakona koja ste vi imali priliku da diskutujete i da o njima razgovarate sa predstavnicima Ministarstva nedavno ovde u Skupštini. Mi smo zaista učinili sve da oni što pre budu pred narodnim poslanicima, ali zbog procedura koje je bilo potrebno sprovesti pre sve kada se tiče saglasnosti od strane Evropske komisije, nismo uspeli pre nove godine. Nadam se da će biti u januaru, eventualno u februaru, a odmah iza toga sledi sve ono što nose ova tri zakona u smislu „Zelenog fonda“. Zarad vas i zarad javnosti, želim da kažem da je ove godine opredeljeno za poslove u oblasti zaštite životne sredine 5,27 milijardi dinara, to je za 1,6% manje u odnosu na prošlu godinu, prosto, u nivou je tih sredstava. Ova smanjenja se odnose na uštede na nivou centrale, da tako kažem, a što se tiče onih projekata koji se odnose na upravljanje otpadom, na projekte u oblasti zaštite životne sredine, kao što je recimo ispitivanje kvaliteta vode i sedimenata, zatim zaštite i očuvanje strogo zaštićenih vrsta, uspostavljanje ekološke mreže, uspostavljanje mreže „Natura 2000“, ništa nije uskraćeno. U tu svrhu je opredeljeno 4,18 milijardi dinara, što je oko 80% od ukupnog fonda za pitanja životne sredine. Pomenuli ste i divlje deponije i prosto smetlišta u Srbiji. Vi ste potpuno u pravu, ali ja moram vas da podsetim da pitanja uređenja deponija i uređenja tokova otpada nisu pitanja koja su u nadležnosti ministarstva. To su komunalna pitanja. Lokalne samouprave je trebalo već da uspostave sisteme upravljanja otpadom, da naprave regionalne deponije. Vi znate da je strategijom predviđeno više od 20 deponija, da samo je manji broj njih izgrađeno i sada se sa pravom postavlja pitanje – šta smo uradili u prethodnom periodu, u prethodnim godinama. Zašto ništa nismo preduzeli da taj posao završimo? Tako da je sada opravdano i ono pitanje koliko su te regionalne deponije zapravo sada u skladu sa savremenim trendovima u razvijenim evropskim zemljama. Vi znate, složićete sesa mnom, da se ovde zaista vrlo brzo menjaju i direktive i da se vrlo brzo iznalaze nova tehnološka rešenja, osavremenjavaju modeli upravljanja otpadom. Otpad više nije otpad, već sirovina u najvećem procentu, odnosno u najvećem udelu kada se radi o ukupnoj količini. S tim bi se složila i ovo je možda i prilika da podsetimo. Sve lokalne, pokrajinske sekretarijate, sve institucije sistema da svako sebe treba da nađe u ovoj priči, da postavi sebi pitanje - šta je uradio? Pa čak i naši građani treba da postave sebi pitanje - da li se dovoljno odgovorno odnose prema životnoj sredini, prema okruženju, prema generacijama koje dolaze? I to su pitanja koja treba postavljati i zahvaljujem vam se na prilici da ovo i sada kažem. Što se tiče subvencija, one su zaista na nivou prošlogodišnjih. Čak nešto više je iznos subvencija za 2016. godinu, u odnosu na 2015. godinu predviđen. Prosto, vi i svi ostali treba da znaju da ovo što se sada uzima kao manjak, to je u stvari ono što Vlada dodatno opredeljuje poljoprivredi. Opredelila je prošle godine 4,5 milijarde, opredeljuje ove godine 9,7 milijardi. Ja moram da kažem i to je verovatno svim našim poljoprivrednicima jasno, velika su to sredstva za Republiku Srbiju. Prošle godine isplatili smo 35 milijardi, ove godine opet biti oko 35 milijardi. To je oko 800 miliona evra. Verovatno za neku ekonomski razvijenu zemlju, zemlju EU poput Holandije, Nemačke, to i ne bi bila neka velika sredstva, ali za Srbiju, s obzirom na sve ono što smo zatekli i što smo nasledili su zaista sredstva koja zaslužuju poštovanje i poštovanje nas koji smo u toj oblasti prema drugim kolegama koji su imali poverenja prema nama da nam ta sredstva opredele. I opet želim da kažem da ćemo se mi i na dalje truditi da svaki dinar agrarnog budžeta, baš kao što je malopre i premijer rekao, zapravo ode u poljoprivredu, da bude iskorišćen na najbolji mogući način onom koji zaista obrađuje zemlju, a ne onom koji samo na osnovu posedovne liste dobije sredstva iz agrarnog budžeta i ne iskoristi ih na pravi način. To je naša misija, to je naš zadatak i mi verujemo da ćemo uspeti. Pozitivni rezultati prošlogodišnji, uprkos poplavama, nam daju za pravo da budemo optimisti. Ovogodišnji rezultati, prvih 10 meseci su takođe dobri. Bolji su nego prošlogodišnji. Mi smo prosto optimisti i verujem da su i naši poljoprivrednici optimisti. I još jednom, zahvaljujem na pažnji, zahvaljujem na pitanjima, a sve pojedinosti ćemo sasvim sigurno moći i šire i bliže da elaboriramo kada budu na dnevnom redu amandmani. Hvala lepo.
Nada Lazić, kratko hoćete? Da.
Da. Hvala lepo na odgovoru. Samo želim da iskoristim priliku da je ovde i ministar finansija, odnosno kakav je stav u pogledu konačnog formiranja „Zelenog fonda“, pravog „Zelenog fonda“, da konačno počnemo da rešavamo pitanje iz oblasti životne sredine, jer sećate se i videli ste sigurno svi, ovaj pregled stanja, odnosno mišljenja EU u oblasti o životnoj sredini, odnosno Poglavlje 27, da tu ne stojimo sjajno, da smo i u pogledu otpada i u pogledu voda izuzetno loši Zato pitam da po tom pitanju nešto kažemo, jer ovako kako je sada, a vidim da to očigledno to još uvek nije prioritet dok je i premijer izašao, da jednostavno pokušamo da krenemo da se pomerimo sa mrtve tačke jer ćemo doći u situaciju kada nam budu sredstva na raspolaganju da nećemo biti spremni da ih uzmemo. Hvala lepo.
Hvala vam. Dubravka Filipovski, a neka se pripremi Dušan Petrović.
Zahvaljujem predsedavajuća. Kolege i koleginice narodni poslanici, uvaženi ministri, poštovani građani Srbije, mi smo danas u toku današnje rasprave od premijera i članova Vlade na jedan veoma konkretan i sveobuhvatan način čuli o rezultatima sprovođenja ovog aktuelnog budžeta za 2015. godinu, ali i planove realizacije predloga budžeta za 2016. godinu. Ne mogu ovom prilikom da se takođe ne osvrnem na prošlogodišnju raspravu kada su mnoge kolege pokazale nevericu u realizaciji ovog budžeta. To je njihovo legitimno pravo, ali sve ono što se realizacijom budžeta pokazalo demantuje u cilju i pomaka u privrednom oporavku, u socijalnim davanjima koja nisu smanjena zbog štednje koju smo imali i to su pozitivni koraci koji su nekoliko puta rečeni u današnjoj raspravi i mislim da ih treba …
Molim samo malo tiše u sali jer poslanica je već počela da viče. Izvolite.
Takođe, predlog budžeta, svakog budžeta je otprilike odslikavanje ekonomske politike Vlade RS i ovaj predlog budžeta je po mom dubokom mišljenju i mojih kolega iz poslaničke grupe NS usmeren na konsolidaciji budžetskih rashoda i sprovođenje strukturnih reformi. Mislim da je ovaj predlog budžeta dokaz da idemo u pravcu stvaranja jedne stabilne poreske politike. Na to nam ukazuje konstantna naplata poreza. Zato je važno dalje jačanje kapaciteta poreske uprave i uspostavljanje bolje koordinacije inspekcijskih službi. Beležimo, kao što je rečeno, kontinuirano smanjenje deficita u štednji na svim nivoima. Transformiše se javni sektor u jedan efikasan, delotvoran i racionalan sistem čime se stvaraju preduslovi za stvaranje boljeg poslovnog okruženja, a što može da omogući porast investicija, bolju reproduktivnost i konkurentnost privrede. Takođe, predlog svakog budžeta je otprilike oslikavanje ekonomske politike Vlade Republike Srbije. I ovaj predlog budžeta je, po mom dubokom mišljenju i mojih kolega iz poslaničke grupe Nove Srbije, usmeren na konsolidaciju budžetskih rashoda i na sprovođenje strukturnih reformi. Mislim da je ovaj predlog budžeta dokaz da idemo u pravcu stvaranja jedne stabilne poreske politike. Na to nam ukazuje konstanta naplata poreza. Zato je važno dalje jačanje kapaciteta poreske uprave i uspostavljanje bolje koordinacije inspekcijskih službi. Beležimo, kao što je rečeno, kontinuirano smanjenje deficita u štednji na svim nivoima, transformiše se javni sektor u jedan efikasan, delotvoran i racionalan sistem, čime se stvaraju preduslovi za stvaranje boljeg poslovnog okruženja, a što može da omogući porast investicija, bolju produktivnost i konkurentnost privrede. Takođe, plan ovog budžeta je da se u narednoj godini zaustavi rast javnog duga i da on od 2017. godine počne da pada. Projektovani BDP je planiran za otprilike 2%, a za mene je veoma važno da kažem - prvenstveno zahvaljujući oporavku privatnog sektora. Rekla bih da je ovaj budžet pažljivo planiran, da ide u dobrom pravcu zaokurživanja trogodišnjeg ciklusa fiskalne konsolidacije i, kako je danas minisar Vujović rekao, u pravcu ubrzanog razvoja. Planom štednje na rashodnoj strani stvaraju se i sve bolji uslovi za investiranje u infrastrukturu, što se najbolje vidi iz plana završetka koridora. Dakle, mi na jednoj strani imamo politiku dugoročnih reformi i štednje, a na drugoj već viđena zaduženja, lažna obećanja da će, recimo, građani dobiti po hiljadu evra od procesa privatizacije. Mi u ovom trenutku plaćamo veliku cenu zabluda, ekonomske neodgovornosti, ali je vrlo važno da račun naše finansijske neodgovornosti ne ostavimo našoj deci i budućim generacijama. Zbog toga mislim da je naša odgovornost velika i da je pred nama zajednički zadatak da do 2020. godine stabilizujemo finansije i pokrenemo privredu. Zbog građana Srbije, rekla bih da smo mi pod konstantnim monitoringom EU, kao zemlja koja za nekoliko dana treba da otvori poglavlja, da imamo obaveze koje su definisane u 35 pregovaračkih poglavlja i zato je važno da se zna za šta je ko odgovoran, koliko je kome prolazno vreme i kakve je ko ciljeve postavio. Treba da postavimo sebi visoke ciljeve, da učimo od drugih razvijenih zemalja i da primenjujemo njihova iskustva. Pomenula bih Nemačku, njihov Budenstag je prošle godine usvojio posle 40 godina prvi put budžet koji nije imao deficit. Premijer je spomenuo da je sledeća godina reforma obrazovanja, što je veoma važno. Bila bih veoma zadovoljna kada bih mogla da vidim finski model, koji ima fantastične rezultate u toj zemlji i koji bi trebao i nama da posluži kao osnova za reformu našeg sistema obrazovanja. Ono što mislim da je veoma važno reći, paralelno sa reformama obrazovanja, veoma je važno da motivišemo pre svega mlade ljude i one koje racionalizacijom državne uprave ostaju bez posla, da svoju egzistenciju traže u privatnom biznisu, u privatnim kompanijama, kod novih investitora, a ne u javnim preduzećima i državnim institucijama, i da naše društvo transformišemo iz službeničko u preduzetničko. Mislim da ćemo onda biti u prilici da kažemo - uspeli smo u nameri da planiramo ambijent koji daje jednoj državi mogućnost da se razvija. To je po mom dubokom mišljenju važan cilj. Drugi važan cilj politike ove Vlade mora biti suzbijanje sive ekonomije i volela bih da od ministra Sertića ili ministra Vujovića čujem planove za narednu godinu u toj oblasti. Zamolila bih i da mi gospođa Kori Udovički odgovori na pitanje - šta je sa registrom zaposlenih u državnim upravama? Da li je on pri kraju? Najavili ste to. Sve u svemu, mislim da je ovo jedan dobar budžet i još jednom da kažem da će poslanička grupa Nove Srbije u Danu za glasanje podržati ovaj predlog budžeta.
Hvala. Reč ima potpredsednica Vlade. Izvolite.
Samo da odgovorim na vaše pitanje. Prvo da pozdravim vaše interesovanje za takvo jedno tehničko pitanje koje je zapravo izuzetno važno da bismo bili u stanju da sprovedemo promene na kojima radimo na trajan način. U ovom trenutku, u skladu sa Zakonom o registru, mi smo pripremili potrebne podzakonske akte da se do kraja predefiniše kako treba da izgleda unos podataka. Međutim, pripremljen je i potpuno spreman indeks, šifarnik za katalog za radna mesta, koji je pripremljen. Sada, s obzirom na to da su IT-eksperti u Trezoru u ovom trenutku bili prezauzeti sa budžetskim zakonom, odložili smo za januar informatičku pripremu registra, da bi se ta uredba i šifarnik uneli. Najoptimalnije je da se unesu istovremeno i onda će od februara svi zaposleni u javnom sektoru, pošto se to odnosi na javna preduzeća, dobijati šifarnik, odnosno registar za popunu koji je informatički mnogo podatniji upotrebi i manje sklon greškama. Tako da, očekujemo da će onda od februarskih podataka moći da se prati broj zaposlenih i njihove zarade na mnogo pouzdaniji način. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dušan Petrović, a neka se pripremi Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala lepo. Poštovana gospođo predsedavajuća, poštovane kolege, ne mogu da ne počnem sa jednom stvari koju je ovde predsednik Vlade otvorio. Pošto, kao što je manje-više svima poznato, živim u Šapcu, a on je danas ovde rekao da će u Šabac doći jedna ogromna investicija, koja bi trebalo da zaposli u početku 1700 ljudi, želim da samo nekoliko reči kažem o tome. Pošto je cela ova stvar u nekakvom statusu poverljivosti, niko pre predsednika Vlade o tome nije govorio, neću ni ja baš previše o detaljima, nisam siguran šta tu sme da se kaže, a šta ne, ali želim da odam priznanje gradonačelniku Šapca, Nebojši Zelenoviću i njegovom timu, koji su u ovih prethodnih više od pola godine napravili izvanredan odnos poverenja sa ovim velikim investitorom. Očekujem da sada Vlada Republike Srbije završi svoj deo posla, pošto oni pregovaraju o onome što spada u nadležnost Vlade Republike Srbije i Šabac, kao grad koji ima svakako najveću industrijsku zonu u Srbiji, verovatno najbolje uređenu ili jednu od najbolje uređenih industrijskih zona na celom Balkanskom poluostrvu, je sa odličnom upravom, na čelu sa gradonačelnikom Zelenovićem, napravio jedan veliki iskorak koji će svakako građanima već od iduće godine otvoriti prostor za značajan i bolji život. To je rezultat jedne dugogodišnje dobre politike koja se u tom gradu vodi. Stranka Zajedno za Srbiju će glasati protiv budžeta, zbog toga što ovaj budžet predstavlja u stvari jedan brojčani iskaz ekonomske politike. Ništa nemam naročito novo da kažem u odnosu na ono što govorim već četvrti put. Moje je uverenje da se u Srbiji ne vodi dobra razvojna ekonomska politika. Šteta je što je predsednik Vlade otišao, ali tu je ministar finansija, tu je i gospođa Kori Udovički, pa mislim da za njih dvoje imam nekoliko stvari za koje držim da su jako važne. I gospodin Sertić je negde nestao u međuvremenu. Smatram da ne postoji jasna ekonomska razvojna ideja. Gospodine ministre, meni i dan danas nije jasno, kao što mi nije bilo jasno i pre četiri godine, zbog čega Srbija ne uđe u jedan snažan projekat navodnjavanja koji bi trebalo da dovede do toga da imamo preko milion hektara zemljišta pod navodnjavanjem. Svaki hektar koji ima sistem za navodnjavanje i odvodnjavanje ima i do pet puta veću zarađivačku sposobnost nego što ima kad je u ovakvom stanju. Vode se velike bitke oko Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Naravno, te bitke su utemeljene na interesima ekonomskim. Neko kaže da Vlada nema legitimne interese, neko kaže da poljoprivrednici koji protestuju nemaju legitimne interese, a ja postavljam pitanje – zbog čega mi ne ulazimo u projekat navodnjavanja? Ko god da je vlasnik zemljišta, sad je negde preko 200 hiljada hektara zemljišta pod navodnjavanjem, možemo da imamo milion i 200 hiljada hektara. O tome smo pričali dok vi niste bili ministar na raznim mestima, a jednog se baš sećam. Ja nemam objašnjenje zbog čega četiri godine, a godine 2012. smo radili ono koliko je u budžetu bilo para i napravili smo velike iskorake. Druga velika stvar, energetska efikasnost. Milion i 500 hiljada kuća i stanova u Srbiji greje se na gas, daljinsko grejanje, i što je najvažnije, na električnu energiju, što je najlošiji način grejanja. Gospođa Udovički je bila i ministar energetike i radila je mnoge druge stvari, bavi se time i zna da je to tako. Dve i po milijarde evra treba da bismo izolovali kuće i stanove. Moje uverenje je da bi Vlada sa dobrim pristupom mogla da subvencioniše kredite i da jako podstakne građanstvo da uloži svoj novac. Računi za grejanje mogu da budu i do 50% niži nego što su sad, sa ogromnim posledicama pozitivnim za makroekonomske sve pokazatelje. Multiplikatori u građevinarstvu su ogromni, 70% od ove dve milijarde evra treba da su poslovi koje bi trebalo da izvedu građevinske firme, 30% je vrednost materijala koji bi trebalo da bude proizveden, izolacionog. Slovačka je ovaj posao završila za četiri godine, ja mislim pre deset ili dvanaest godina. Slovačka je zemlja manje-više sa istim performansama kao Srbija. Ove dve stvari samo bi, po mom uverenju, potpuno nas stavile u jednu drugu situaciju, a ne da pričamo o tome da li smo napravili epohalan uspeh zato što imamo 0,8% rasta, kad smo imali 1,8% pad u protekloj godini i da ovde potrošimo silnu energiju oko toga da li je 2009. godine kriva svetska ekonomska kriza ili loša ekonomska politika Vlade. To je bio pad nešto manje od 4%. Tu energiju, ukoliko bismo uložili u neke od ovakvih stvari, mislim da bismo imali sasvim drugačiju situaciju i da bismo mogli da govorimo o rastu koji je svakako negde od 5%, pa na više. Gospodin Antić i on je negde, ako dobro vidim, a, ne, tu ste, gospodine ministre, zaklonjeni ste pa vas ne vidim. Isto pitanje kao prošle godine – napravili ste mali progres. Zašto ne vršite pritisak na Naftnu industriju Srbije. Ja vidim da oni beže od hidrokrekinga kao đavo od krsta, pa će da, po svoj prilici, rade neku tehnologiju koja je manje dobra za nas, mislim na državu kao suvlasnike, manje dobra za NIS, kao kompaniju. Duboko verujem, a bio sam u Upravnom odboru NIS-a svojevremeno, da postoji ozbiljna mogućnost da napravite pritisak, vi, predsednik Vlade, ministar finansija, ministar privrede. Čujem sada da ste napravili neki progres oko ovog produktologa ovde prema Rumuniji. Kapitalna stvar, otvara se tržište od najmanje novih dva miliona korisnika za Naftnu industriju Srbije. Pa to je i političko pitanje. Opet možemo ovde da potrošimo silne sate polemišući da li je dobro ili nije dobro što je NIS prodat „Gaspromnjeft“-u. To sad nije važno. Važno je da možemo da napravimo ozbiljne iskorake. Pet stotina miliona evra bi trebalo da bude ta investicija, četiri godine. Pa koliko je to procenata sa multiplikatorima povećanja bruto društvenog proizvoda samo po ovom osnovu? Gospodin ministar, kao i ja i kao svako ko ima nekakva saznanja o ovome, zna vrlo dobro da NIS, ako ne bude sproveo tu investiciju, će da bankrotira, sa svim, gospodine Vujoviću, posledicama na fiskalne prihode. To je među ljudima koji imaju dodira sa ovom oblašću opšte poznata stvar. Druga velika tema, zaboravio sam oko biomase takođe, meni nije jasno zbog čega ne podstičemo produkciju biomase. Sve toplane, uključujući i beogradske koje su verovatno više od polovine svih instalisanih kapaciteta, sve toplane u Srbiji mogu da koriste biomasu. Neko je ovde pričao o trgovinskom deficitu, o platnom, bilansnom deficitu, pa kao što, naravno, svi dobro znate, suština ili najveći deo tog deficita jeste uvoz nafte i gasa, to je direktno smanjenje deficita, sa direktnim olakšanjem posla koji centralna banka ima i tu ste, gospođo Udovički, bili ste i guverner banke, pa znate i kako to izgleda. To su proste stvari. Ne znam zašto država to ne radi. Druga velika politička stvar jeste posledica politike koju vodi Vlada Republike Srbije. Sistematski, korak po korak, kroz razne zakonske projekte, vi centralizujete Srbiju. Suština politike stranke Zajedno za Srbiju jeste decentralizacija, zbog toga što moje uverenje i ljudi koji su u stranci Zajedno za Srbiju jeste da, dok ne budemo otvorili prostor za milione ljudi da imaju pravo da odlučuju i da tako dosegnu najveći mogući stepen slobode, mi ne možemo da imamo razvoj održiv. Vlada centralizuje zemlju iz meseca u mesec, iz godine u godinu. Vi ste danas, gospođo Udovički, imali težak sastanak u Stalnoj konferenciji gradova i opština. Treba da objasnite taj zakon ovde, videćemo kada će da dođe, verovatno vrlo brzo, zbog čega bi trebalo da bude smanjen, evo, sad ovde znaju, mnogi su ljudi, bez obzira da li su u vladajućoj većini ili su u opoziciji, treba da bude smanjen procenat poreza na zarade, koji u ovom trenutku ostaje lokalnim samoupravama, a onda ćete da povećate transfere. Znači, sada, gospodine ministre, bolje ćete vi da gazdujete sa politikom u Vranju, Valjevu, Šapcu, Beogradu, nego što će to da rade gradonačelnici. To je samo jedan pokazatelj, doduše, vrlo važan i vrlo bitan, pošto se radi o velikim parama. Zašto Vlada na sebe uzima prava, kaže sad predsednik Vlade ovde da ste neke pare delili. Ja ne znam, grad Šabac nikakve pare ne dobija, duguje mu država. Milion i po evra, po osnovu duga za izgradnju bazena, i tri miliona evra ne može grad Šabac da naplati svoja potraživanja, zato što, evo, sad nije tu gospodin Sertić, ne može da se sprovede kako treba stečajni postupak nad fabrikom ili holdingom „Zorka“, sada da to dalje ne obrazlažem. Znači, sada od milosti, volje, dobre volje, lože volje Vlade zavisi da li ćete imati transfer ovakav ili onakav, a porez na zarade, pošto je politika usmerena, bogami, skoro celu deceniju, da gradovi i opštine, što je i normalno, poboljšavaju uslove za investiranje, atmosferu, efikasnost, administrativni kapacitet, itd. Znači, sada ono što bi trebalo tu da bude za one koji su dobra posledica, povećanje broja zaposlenih, da poveća opštinske prihode, sada ćete da uzmete 30%. To nije fer, to nije dobro, to nije korisno, to je loša politika. Vidim, predsednik Vlade sada govori o tome da treba obdaništa da pređu u nadležnost države, domovi zdravlja imaju nekih problema. Ja mislim da je valjda normalnije da napravite pravila, pa ko je dobar - da ga podržite i nagradite, bez obzira kakva je politička većina u kojem gradu, a ko je loš - da ima sankcije, pa ko nije sposoban da vodi domove zdravlja, dakle, mislim na gradove i opštine, i ko nije sposoban da vodi predškolske ustanove, pa onda neka mu država privremeno oduzme upravljanje tim institucijama iustanovama, a ko je sposoban, zašto biste to radili? Eto, dakle, to su neka pitanja na koja ja nemam odgovore iz godine u godinu. Razvoj i činjenica da nema suštinskih ideja za ekonomski razvoj i činjenica da Vlada centralizuje zemlju su razlozi zbog kojih Zajedno za Srbiju neće glasati za ovaj budžet, kao što je to bio razlog i pre godinu dana i pre dve godine i pre tri godine. Videćemo šta će biti iduće godine. Hvala najlepše.
Ministar Vujović ima reč.
Hvala lepo. Sem poslednje rečenice, sve sam vaše ideje razumeo. Ne razumem kakve veze ove ideje imaju, koje inače podržavam sa glasanjem za ovaj budžet, gde, nažalost, čini mi se da nema prostora da se ovo sada u ovoj fazi aktivira. Pre godina dana ste tačno rekli iste stvari i svaku od njih podržavam i pojedinačno, i kao ideju i kao projekte. Problem je u tome što kod nas postoji razjedinjeno upravljanje investicionim projektima. Mi trenutno pokušavamo, i sami i u saradnji kolega iz EU i uz saradnju drugih konsultanata, da objedinimo upravljanje investicionim projektima, da bismo mogli da ih sagledamo u celini, da pogledamo gde su prioriteti i da preusmerimo resurse. Vaše ideje su jako dobre, i navodnjavanje i biomasa i energetska efikasnost, ja to takođe navodim kao primere. Znači, svuda u svetu se ogromne uštede ostvaruju time što se prelazi na efikasne prozore, na efikasne izolacije, na sve ostalo, šta više, kolega koji vodi tu kancelariju u okviru Vlade predlaže da se ovim projektima škola i bolnica uvede i energetska efikasnost, kao sastavni deo. Treba da nađemo resurse i taj deo možemo odmah da krenemo da realizujemo pošto on ne zahteva ogromna sredstva. Navodnjavanje to je već mnogo krupniji projekat. Ja vam predlažem da mi napravimo poseban radni sastanak oko toga koji bi projekti bili prioriteti, kako da se ti projekti kandiduju, kako da se razrade i kako da se o tome radi. Mislim, da prostor koji sada imamo u budžetu, u ovom trenutku kada je budžet već napravljen, nažalost, prekasno. Moj predlog, svakako da to uradimo, ali nemojte da čekamo ponovo sledeću budžet da dođe, molim vas da što pre napravimo taj sastanak. Sazovite sastanak, pozvaćemo sva ministarstva koja su povezana i krenućemo o tome da pričamo. Druga tema, Zakon o finansiranju lokalnih samouprava. Šest meseci pripremamo taj zakon. Šest meseci pripremamo program koji je stavljen na sajt pre tri, četiri dana. Ostavili smo tri nedelje po zakonu, biće duže. Pozivamo sve koji imaju sugestije kako to da se unapredi da nam kažu – nije u redu iz konteksta vaditi. Znači, predlog je bio da se poprave korekcije tog zakona koji je urađen pre četiri, pet godina, koji je napravio ogromne razlike u veličini transfera pojedinim lokalnim samoupravama. Cilj nam je da taj, ciljevi su nam vrlo jasni, da li smo to dobro uradili to je na svima koji su sudelovali u ovom procesu da nam kažu. Cilj je, da bi se izvršila preraspodela mora da se poveća deo kolača koji se preraspodeljuje. Znači, drugim rečima ovaj porez na dohodak koji se sada deli u procentu 20% Republici, 80% lokalnoj samoupravi, odnosno u slučaju Beograda 30%, 70%, da se taj deo poveća da bi se napravio veći kolač iz koga može da se preraspodeli po opštinama. Ako ostajemo u okviru ovog malog dela, tu nema šta da se raspodeljuje i onda imamo opštine koje su strašno neravnomerno raspoređene. Želimo da prepoznamo poreski napor opština, a to ćemo meriti tako što ćemo gledati kako opštine realizuju ustupljene poreze u one koji su njihovi sopstveni izvori prihoda. Kako opštine razrezuju poreze, nepokretnosti i ostalo itd, i želimo da preispitamo validnost nekih oblika izvora prihoda na lokalnom nivou gde čini mi se da postoji neverovatna raznolikost i postoji nešto što mimo želje opština u stvari tera biznise, projekte iz opština. Pomenuli su danas ovde i premijer i drugi da tzv. firmarina se pretvorila u svoju suprotnost. Da se procenjuje ko ima koliku sposobnost da plati i onda se naplaćuje firmarina. Neka opština naplaćuje firmarinu 800 hiljada, milion, itd, a neke opštine su o tome vrlo razumne. Interesantno je da su razumne one opštine koje imaju najviše investicija, a vrlo nerazumne opštine koje nažalost, čini mi se, u grču svog nemanja se hvataju, to je u stvari teraju biznise odatle. Najgore od svega što velike firme kao što su državne firme, kao što su EPS, kao što je „Pošta“, kao što je „Telekom“ itd, plaćaju ogromne troškove na te firmarine. Predlažemo da se i to preispita i da se to drugačije definiše. To je smisao diskusije ovog zakona, aktivirajte se i vi, možemo da pravimo i posebnu sesiju Odbora za privredu i finansije i da u okviru toga vidimo šta može da se uradi. Znači, drugim rečima, e, sad ovako, ovo sve što ste rekli je za mene savršeno prihvatljivo, ali ne razumem kakve to veze ima u ovoj fazi pripreme budžeta, drugim rečima za mene savršeno bi bilo u redu da iz ovoga proizađe jedna serija sastanaka kojom bi se sve te stvari, o kojima bi se razgovaralo i videlo kako može. Neki od ovih projekata su vrlo ozbiljni, ali zahtevaju mobilizaciju resursa na mnogo široj bazi. Ne može se 500 miliona prikupiti tek tako. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima ministarka Kori Udovički.
Ja bih da odgovorim na komentar o centralizaciji koja se intenzivira ili sprovodi u prethodnom periodu. Činjenica je da ima određene centralizacije koja je po mom mišljenju logičan i u kratkom roku potreban odgovor na činjenicu što je u prethodnom periodu decentralizacija urađena polovično na takav način da je jednostavno vrlo često u najvećem broju slučajeva nemoguće odlučiti, odnosno u potpunosti staviti odgovornost za odluke koje se donese na jednog aktera. U svemu što je decentralizovano na odlučivanje lokalnim samoupravama ostavljena je neka veća ili manja diskrecija, prostor za intervenciju, ograničenja, u propisima i slično, u odlučivanju na nivou Republike. Ništa nije bilo urađeno kako treba do kraja što dovodi do toga da je odgovornost u poslovanju lokalnih samouprava stvar lične sklonosti i zapravo velike borbe pojedinaca koji odluče da preuzmu na sebe odgovornost i da se ponekada zapravo bore sa nelogičnošću sistema u kom su zatečeni. U takvoj situaciji je ponekad bolje centralizovati odluku pa da je bar jasno ko je donosi i da je donosi do kraja, a bez ikakve sumnje na srednji rok, a pogotovo na duži rok Srbija mora da se decentralizuje. Sasvim se slažem sa vama da vi ne možete da zamenite inicijativu, energiju, kreativnost, miliona ljudi kojima je vlast na lokalnom nivou tu pri ruci da se sprovode inicijative i politike kakve su potrebne i kakve najviše odgovaraju uslovima koji oni najbolje poznaju. U svakom slučaju ja sam baš danas na stalnoj konferenciji gradova i opština pozvala stalnu konferenciju da organizujemo jedan dijalog upravo o ovoj temi. Srbija mora da donese strategiju decentralizacije do sredine naredne godine. Mi smo se na to obavezali svojim akcionim planom za reformu javne uprave. Najbolji način da se na sistematičniji, konzinstentniji način decentralizuje uz jačanje finansijske odgovornosti uz jačanje jasnoće sistema odlučivanja kako bi se znalo ko kome polaže račune zašto mora da se odredi upravo u jednom dijalogu. Neće moći i ne sme da niko pokuša da ovog puta taj proces uradi na način na koji je to rađeno u prošlosti, u pet minuta, odlukama sa kojima se prosto odjednom išamara lokal. U tom kontekstu smo se dogovorili da ćemo ići u detaljniju diskusiju Zakona o finansiranju lokalnih samouprava. Ciljevi zakona su jasni, a sredstva sigurno mogu da budu popravljena. Imala sam prilike već danas da čujem neke dobre sugestije sa nivoa rukovodstva lokalnih samouprava. Najvažnije je sada da svi koji uđu u taj dijalog budu načisto, da mi ne možemo da napravimo sistem u kome neko, u ovom slučaju, lokalne samouprave stalno očekuju da će neko drugi, u ovom slučaju Republika i republički budžet da ih nekako spašava. Mi imamo resursa koliko imamo i mi moramo da napravimo sistem u kome će od tih resursa jasnom podelom odgovornosti, jasnom podelom nadležnosti, jasnim podsticajima da svaka lokalna samouprava učini za sebe najviše što može. Povećati taj kolač, a ne gledati kako da ga preraspodeljujemo. I to je ono što sada, ta rešenja koja će da budu na takav način i podsticajna i istovremeno jasna, sa jasnom disciplinom i odgovornošću za uspehe lokalnih samouprava moraju da se iznedre sada iz diskusije i kako Zakona o finansiranju lokalnih samouprava, tako i jedne vizije diskusije kako da se vlast u Srbiji nadalje decentralizuje na sistematičan način, na dosledan način. Vaša sugestija koju ste spomenuli da u krajnjoj liniji oni koji su neodgovorni budu kažnjeni time što im se oduzme kapacitet odlučivanja, jeste upravo jedno od rešenja o kojima razmišljamo kao o srži istinskog dovršavanja ili zatezanja finansijske discipline u lokalnim samoupravama. Mi moramo da uvedemo neku vrstu koncepta, ako treba u krajnjoj liniji i stečaja lokalne samouprave kojom je loše finansijski upravljano tako što se zapravo stavlja pod jednu vrstu prinudne finansijske uprave, uz minimalno smanjivanje suverenosti građanskog odlučivanja o pitanjima koja nisu finansijske prirode, ali bez toga nećemo moći da izađemo iz lošeg finansijskog stanja i prebacivanja odgovornosti koja trenutno postoji između lokalnih samouprava i Republike.
Reč ima narodna poslanica Jadranka Joksimović, izvinjavam se, pre toga reč ima ministar Aleksandar Antić. Izvinjavam se Jadranki Joksimović.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, nekoliko komentara vezano za ovo o čemu je gospodin Petrović govorio. I ja bih krenuo od onoga o čemu je premijer, a i gospodin Petrović, govorio vezano za investicije i industrijsku zonu u Šapcu, samo u pravcu toga da je to jedna, da kažem, aktivnost koja zahteva zaista široku akciju i lokalne samouprave, Vlade i javnih preduzeća i u sklopu toga, jedan od važnijih segmenata razvoja te lokacije, koji treba da omogući priliv tih investicija, jeste upravo, da kažem, i energetsko opremanje tih lokacija i obezbeđivanje neophodne količine električne energije. Upravo iz tog razloga, u dogovoru sa lokalnom samoupravom i gradonačelnikom, smo u program za 2016. godinu stavili značajno povećanje te transformatorske, odnosno distributivne stanice u Šapcu, koja treba da omogući da se priključe novi korisnici, pogotovo veliki korisnici koji se najavljuju. To je bilo u planu za neke tamo kasnije godine, 2017. i 2018, ali smo zajednički prepoznali to kao prioritet. Po pitanju ovih tema koje je gospodin Petrović naveo, u potpunosti se slažem da su to izuzetno značajne teme, pri čemu ne mogu da se složim samo oko toga da nije napravljen značajan ili nikakav ozbiljniji iskorak. Pre svega, sa stanovišta energetske efikasnosti se uporno čine neki koraci koji treba da nas uvedu u neke ozbiljne aktivnosti. Podsetio bih da prošle godine i ove godine u budžetu Ministarstva energetike se nalaze stavke koje upravo podstiču i stimulišu projekte iz oblasti energetske efikasnosti. Nažalost, ta sredstva su mala. Ni ja neću da se žalim poput kolege Dačića, ali budžet Ministarstva energetike je izuzetan i skroman, pogotovo skroman u tim projektima koji treba da dovedu do razvoja neke nove vrednosti, ali objektivno, takav je trenutak i ostaje nam onda da budemo kreativni. Ta kreativnost u ovakvim situacijama se ogleda u privlačenju određenih projekata koji mogu da imaju što donacija od strane, pre svega KFW, povoljne kreditne stope ili određene aranžmane koje treba da aktiviraju i privredni kapital u takve projekte. Jedna od onih stvari koja je za nas izuzetno značajna i bitna su ti Ministarstvo rudarstva i energetike učiniti u prvoj polovini 2016. godine jesu izmene i dopune Zakona o racionalnom korišćenju energije. To je taj zakon o efikasnom korišćenju energije, koji će biti pravo mesto i vreme i prilika da mi kao Ministarstvo i Vlada, i vi kao parlament, napravimo taj okvir koji će nam omogućiti da se te stvari zaista sistemski i ozbiljno rade, jer upravo i mi definišemo kao jedan od ključnih problema u našem energetskom sektoru, to što mi, da kažem, ne samo na nivou Evrope, nego i u regionu, zaista najviše se rasipamo energijom i što ocenjujemo da bi se svaki dinar, koji se uloži u energetsku efikasnost, najbrže i najbolje vratio. Mi nismo to mogli da uradimo brže i bolje u kraćem vremenu, jer smo za ovih godinu i po dana kao Ministarstvo doneli tri izuzetno značajne strateške stvari – Zakon o energetici, Zakon o rudarstvu i Strategiju razvoja energetike do 2025. godine, sa projekcijom do 2030. godine. Upravo smo u svemu tome predvideli nekoliko kapitalnih stvari, a jedna od tih kapitalnih stvari je ono za šta smo se obavezali, što nam nameće energetske direktive EU da do 2020. godine za 9% smanjimo finalnu potrošnju energije. Za to ima određenih projekata, napredaka, a ja mislim da smo mi do sada 1,5% smanjili u odnosu na referentnu 2010. godinu, ali ima još uvek puno posla pred nama. Naravno, taj segment energetske efikasnosti jeste značajan, ali ima tu prostora i u daljinskim sistemima grejanja, u prenosnoj i distributivnoj mreži kada je električna energija u pitanju. Znači, mi smo prepoznali to, znamo šta su nam parametri, znamo šta su nam ciljevi i dajte da napravimo svi zajedno ozbiljne izmene i dopune zakona kojima ćemo postaviti taj okvir i definisati zajedničke ciljeve. Da naslonim na to priču o biomasi, a pretpostavljam da je vam promaklo, kao što je i većini javnosti promaklo da smo mi pre nekoliko nedelja potpisali kao Vlada Ugovor o donaciji od 1,6 miliona dolara za razvoj šest projekata, za proizvodnju kombinovanih objekata, za proizvodnju električne i toplotne energije. Znači, 1,6 miliona dolara smo dali bespovratnih sredstava za razvoj šest takvih objekata na teritoriji Vojvodine, polazeći od toga što procenjujemo da je to veliki potencijal. U Strategiji razvoja energetike, mi smo definisali da je godišnji potencijal iz biomase oko 3,3 miliona tona ekvivalenta nafte, otprilike je to 50:50, što iz poljoprivrede, što iz onog našeg šumskog potencijala. To zaista predstavlja veliki potencijal. Vi znate da je ukupna potrošnja nafte i naftnih derivata na teritoriji Srbije, otprilike tri i nešto miliona litara, otprilike sve ono što potrošimo nafte, naftne derivate, TNG-a, dizela, kerozina, sve je to negde na nivou našeg potencijala za proizvodnju energije iz biomase. Ja verujem da tu postoji ogroman potencijal i verujem da ćemo znati da taj potencijal stavimo u određenu funkciju. Verujem da na teritoriji istočne Srbije, trebalo bi da prebacimo sisteme daljinskog grejanja na te kombinovane energetske objekte, koji bi proizvodili i električnu energiju i toplotnu energiju i naravno, na tome treba raditi. Znate da za razvoj takvih projekata je potrebno ozbiljno vreme. Konačno, mislim da smo u proteklom periodu zaista napravili ogromne korake, to nisu iskoraci, to su koraci, vezano i za naše ruske partnere iz „Gasproma“, rešavanje svih onih višegodišnjih nerešenih problema vezano za dugovanja, međusobne odnose i imovinu i slično. Jedan od tih segmenata gde smo već pri kraju, odnosno radna grupa, a ja očekujem da će u toku sledeće nedelje taj posao okončati, jer to su polazne osnove za razvoj NIS, na osnovu koje će se napraviti strategija razvoja NIS-a do 2025. odnosno do 2030. godine, gde su definisani svi prioriteti i svi razvojni projekti koji treba da se realizuju. Premisa celog tog dokumenta upravo leži na tome da NIS mora biti profitabilna kompanija, bez obzira koju naftu koristi, da li je to domaća, uvozna nafta. Mi postavljamo jedan takav sistem i jedan od segmenata postavke tog sistema je u okviru one neke planirane prerade u rafineriji od nekih pet miliona tona godišnje, da se uspostavi sistem duboke prerade, a mi smo je definisali i ona ulazi u investicionu fazu. Postoji ozbiljna polemika i mislim da to dobro znamo i vi i ja na temu da li je to hidrokreking ili koksovanje, postoje razlozi i za jedno i za drugo. Hidrokreking, bez ikakve dileme jeste efikasnija metoda duboke prerade. Sa druge strane je značajno veća investicija i sa treće strane postoje određene rezerve kod strane Gaspromnjefta sa stanovišta pouzdanosti te tehnologije. Sa druge strane određene strukture, odnosno određeni organi u okviru Nafte industrije Srbije su se u ranijem periodu već izjasnili za koksovanje, kao metodu. U tom izjašnjavanju su svoj glas dali i pojedini predstavnici Republike Srbije u tim organima upravljanja. Mi pokušavamo da tu stvar i dalje analiziramo sa našim partnerima iz Gaspromnjefta, ali je u ovom trenutku to teško vratiti tih nekoliko koraka unazad. U svakom slučaju, ono što je za nas, u ovom trenutku, najznačajnije je da upravo duboku preradu stavimo u prioritet Naftne industrije Srbije i da to kao država, Vlada i politika uguramo u finansijski i operativnu realizaciju, a stručnjaci nek se još malo ispolemišu na temu da li je to hidrokreking ili koksovanje. Ono što ste dobro primetili da u toj strategiji, odnosno tim polaznim osnovama i verujem sutra u strategiji ima dosta nekih dobrih elemenata u odnosu na raniji period. Jedan od njih jeste i finalizacija i stavljanje u potpunu funkciju produktovaizmeđu Pančeva i Temišvara, koji, pre svega, predstavlja taj razvojni korak, jer mi osećamo, nadam se, i imamo dobre analize da taj region zapadne Rumunije gravitira ka našem tržištu i da je sa stanovišta transporta to najbrža, najpouzdanija, najefikasnija linija snabdevanja tog regiona, jer su druge rafinerije u Rumuniji po 300-400 kilometara udaljene od te oblasti. Ja lično mislim da taj projekat će doneti jednu dodatnu injekciju i vetar u leđa NIS i verujem da će NIS nizom ovih mera koje mi zajedno sa njima realizujemo uključujući i mere koje treba da obezbede da više ne dugujemo, koliko smo im dugovali u proteklom periodu, da će ostati stabilna, efikasna kompanija i jedan od stubova naše ukupne privrede i ekonomije. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine ministre. (Dušan Petrović: Replika.) Gospodine Petroviću, morate da sačekate. Reč ima ministar Jadranka Joksimović. Izvolite, gospođo Joksimović.
Zahvaljujem predsedavajući. Mislim da je vrlo važno pitanje koje ste vi postavili vezano za prioritizaciju projekata i upravljanje strateški najvažnijim projektima i samo bih dopunila kolegu Vujovića, pošto mislim da je možda zaboravio da pomene da je Srbija zapravo prva država u regionu koja je formirala Nacionalni odbor za investiciju u oblasti infrastrukture. Mi smo održali već dva, treći sastanak će biti u januaru, koji zapravo kroz jedinstveni pregled infrastrukturnih projekata tzv. „singl prodžekt pajplajn“ znači vrši, da kažemo, ili analizira koji su to projekti koji zaista mogu da budu spremni za finansiranje, jer nažalost, u prethodnom periodu, dešavalo se da smo čak veoma velike kreditne linije povlačili za projekte koji nisu bili spremni za finansiranje. Prema tome, ova metodologija koja postoji za selekciju i prioritizaciju projekata i koja se primenjuje kroz jedinstveni pregled infrastrukturnih projekata, a koordinira na Nacionalnom odboru za investicije i tu kao predsedavajući smo ministar Vujović, kao ministar finansija, i ja kao nacionalni IPA koordinator, s obzirom da ste svesni da brojni od ovih projekata sigurno ne mogu biti iz budžeta finansirani, već povlače ili kreditne linije ili bespovratna sredstva, određene grantove itd. Prema tome, vrlo je važno da razumemo da je Srbija prepoznala značaj, dakle važnih strateških infrastrukturnih projekata, ali pre svega onih koji su u toj zreloj fazi da mogu biti spremni za finansiranje. Ja takođe mislim da uloga parlamenta može da bude tu značajna, jer se s obzirom da je Srbija aktivan učesnik Berlinskog procesa, znate koliko je taj konektiviti favorizovan u okviru Berlinskog procesa. Na poslednjem Samitu u Beču, usaglasili smo 10 veoma važnih prioritetnih, regionalnih projekata, šest infrastrukturnih i četiri u oblasti energetike. Od toga su tri projekta koja se finansiraju i rade u Srbiji ušla i to zahvaljujući tome što smo zapravo imali spremne projekte, a čak pet od deset projekata se naslanjaju na naše transportne mreže. Znači, na Koridor 10, Aerodrom Beograd i luke Beograd – Novi Sad. Uloga parlamenta može da bude takođe interesantna, s obzirom da će se u ovom regionalnom kontekstu i tu je važna možda i regionalna saradnja parlamenata, analizirati zakonodavni okvir, dakle pripreme i prioritizacije projekata koji imaju tu regionalnu komponentu, regionalnu važnost. Mi smo o tome čak i govorili na jednoj parlamentarnoj konferenciji nedavno u BiH, koja je organizovana. Ja zaista mislim da ima ulogu i u ovom delu, kao što je i ministar Vujović rekao i da može i parlament da učestvuje, ali da naglasimo da smo mi prepoznali značaj toga, prvi u regionu napravili ovakvu i metodologiju i Vladino telo koje uključuje sva relevantna ministarstva i da apsolutno radimo na tome da smo projekti koji su zaista zreli za finansiranje, budu i finansirani. Da li će da budu finansirani delom iz bespovratnih sredstava, da li iz nekih povoljnih kreditnih linija, da li ih nekih grantova ili delom iz budžeta, to je zapravo posao Nacionalnog odbora za investicije.
Zahvaljujem se, gospođo Joksimović. Reč ima narodni poslanik Dušan Petrović. Replika, izvolite.
Hvala predsedavajući. Prvo ministru Vujoviću da kažem zašto ću da glasam protiv budžeta. Sve ovo od reči do reči sam reko pre godinu dana. Tada ste rekli da takođe vam treba neko vreme, da ćemo iduće nedelje nešto da pričamo. Pa evo, prođe 52 nedelje. Sve isto smo pričali pre dve godine, pre tri godine. Pošto nema nikakvog pomaka u pristupu, ne u temama, onda naravno da nema ni promene u stavu. Nešto pre svega u vezi ovoga što ste vi rekli, pa onda i gospođe Udovički, Vlada ima ogromnu moć, institucionalnu moć, ukoliko postavite politiku i kažete šta su pravila igre, vi ćete dobiti najveći deo energije lokalnih samouprava. Da ste postavili politiku da je važna energetska efikasnost, pa da ćete da podstičete one koji imaju snagu, volju, sposobnost, administrativni kapacitet da uđu u takve projekte, napravili bi ste iznenađujuće velike pomake. Da smo to uradili tako što smo rekli kao država Vlada će da podstakne sve one gradove i opštine koji svoje sisteme daljinskog grejanja hoće da konvertuju sa nafte i gasa na bio masu u celini ili delimično, imali bi ste neverovatne efekte u načinu na koji bi se gradonačelnici i lokalni parlamenti prema tome postavili. O tome vam ja govorim. Centralizacija je, uništava energiju zbog toga što uništava volju ljudi da odlučuju. Onda im je bitno samo da li mogu da dođu do nekog, do ministra ili do predsednika Vlade, a da nemaju nikakvu inicijativu, postavite pravila igre. Kako to gospođo Udovički, Šabac je grad koji ima gotovo sto ljudi manje zaposlenih nego što su vaši kriterijumi? I dalje ne može da zaposli bilo koga, nije dobio odobrenje ni za jedno jedino mesto. To nije normalno. Isto je tako i sa Vršcem koji je još je to drastičnije pošto je manji a ima veći taj manjak, to su nenormalne stvari. Hajde, nagradite nekoga ko je dobar.
Vreme gospodine Petroviću.
Hvala najlepše i samo završavam. Gospodine Antiću, vi znate da hidro kreking jeste skuplji ali se vrati za duplo brže vreme. To što Rusi neće da daju pare jeste stvar političkog pritiska. Vi i pre svega predsednik Vlade jer on ima moć u ovoj zemlji mogu da urade velike stvari.
Reč ima ministar, dr Kori Udovički.
Zaista je najlakše raditi politike u kojima vi samo ponudite neke podsticaje i vi ste imali, toliko para ste potrošili u vreme kada je to bilo vaša Vlada, nije mi baš jasno zašto tada tako jednostavno niste rešili ovaj problem, ali mi sada smanjujemo potrošnju, pa prema tome, u ovakvim politika razmišljamo o drugoj vrsti podsticaja, koordinacije i pokretanja. Najlakše bi bilo samo ponuditi pare.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Aleksandar Antić.
Ja naprosto duboko uvažavajući potrebu da Vlada Republike Srbije upravlja svim procesima ipak verujem i u podelu nadležnosti. Dobro svi znamo da je pitanje daljinskih sistema grejanja kao komunalna delatnost u nadležnosti lokalnih samouprava sa jedne strane. Sa druge strane, da smo dve sezone, ovo je druga sezona u kojoj Vlada Srbije, moje ministarstvo, Direkcija za robne rezerve, NIS, AD Nafta kao kompanija, kičmu smo polomili da obezbedimo svima neophodne energente, tako da smo tu vrlo prisutni i, sa druge strane, da postoje vrlo jasno definisane podsticajne mere za sve koji su zainteresovani da uđu u sisteme, koji pre svega kao energenti imaju bio masu. Vi znate da postoji fiding tarifa za bio masu. Pokušavam samo da pročitam kolika je. Ta fiding tarifa je od 8,22 do 13,26, u zavisnosti od veličine energetskog objekta. Gde ćete veću pozivnicu i podsticaj za sve one koji razmišljaju u tom pravcu od toga, s jedne strane? S druge strane, moram da podsetim da smo prilikom posete koju smo gospodin premijer, gospodin Sertić i ja imali Narodnoj Republici Kini, kao jedan od memoranduma koji sam ja potpisao je upravo taj memorandum sa kineskom kompanijom CMEK o izgradnji kombinovanih energetskih objekata za proizvodnju električne energije i toplotne energije iz komunalnog otpada. Tako da, to je velika šansa i velika prilika pre svega za, ja mislim, Novi Sad i Niš, kao najveće gradove, ali i za one centre gde su nam smeštene one regionalne deponije otpada, da i taj segment uključe u ovaj čitav sistem, jer nažalost, i otpad maltene dođe kao obnovljivi izvor energije jer ga neprekidno stvaramo i svake godine je deo našeg ciklusa života na ovoj planeti. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala. Pre nego što krenem nešto da kažem o samom budžetu kao najvažnijem zakonu za jednu državu, moram malu kritiku da uputim ministrima uopšte i Vladi, uz naravno ono, ja tvrdim da u ovom društvu postoji izuzetna cenzura, moram da priznam, ali i cenzura prema vlasti, odnosno prema predstavnicima vlasti, zato što ono što ste vi uradili ne možete na adekvatan način nigde da prikažete, zato što to očigledno pojedine medije ne zanima. Uglavnom je poenta plasirati raznorazne afere, čak izmišljene, ako je potrebno i narušavati kredibilitet Vlade. Ali, ono što ste uradili, a nije mala stvar kada kažete da imate plus 0,9% BDP. To znači, da prevedem običnom narodu, znači da ste negde nešto proizveli, stvorili neku novostvorenu vrednost. Iako mi čujemo ovde raznorazne kritike, kako je to zbog povećanja poreza i akciza, ali ja se izvinjavam, ti porezi su postojali i ranije kada nam je guljena koža bukvalno i kada je svaka privredna aktivnost bila apsolutno onemogućena upravo zbog gušenja privrede takvim nametima, pa smo imali takav pad da je to zastrašujuće, a složićete se, imali smo kud i kamo bolji ekonomski i kakav god hoćete ambijent nego što imamo danas, i probleme na globalnom nivou i samu ekonomsku krizu koja svakako još traje. Ali, ima tu malo i vašeg nesnalaženja. Mislim da ne umete nekada da prikažete ljudima šta ste zaista dobro uradili, a nije malo to što ste do sada uradili. Recimo, gospodine Vujoviću, moram da bude iskren, kada vas slušam, moram da priznam da nekada uživam kada to slušam, zato što na vrlo stručan način objasnite, ali možda da se malo više približi običnom svetu, da ljudi shvate o čemu se radi, da se možda malo pristup nekako promeni. Inače, svaka čast za svu ovu finansijsku konsolidaciju koja je urađena do sada. Ono što ovde čujem i što mi je neverovatno, to je, kaže – što država nije krenula u dinamičan razvoj? Ne znam, jesmo li mi shvatili da je samoupravni socijalizam umro i da shvatimo da više nije država ta koja plaća do besvesti i zapošljava, nego smo se valjda godinama unazad zalagali za nekakav liberalni kapitalizam, iako sam lično veliki protivnik toga, ali to je nešto je dominantno. Onda mi nije jasno zašto su ljudi sa druge strane, da li su za to da vratimo Kardelja i samoupravni socijalizam ili su za to da zaista tržište reguliše ono što se dešava trenutno u ekonomiji? Prosto, moramo da se opredelimo. Nije istina da nema tog razvoja. Čim imamo plus, nismo u minusu, jasno je da postoji neki razvoj, da se negde nešto radi. Istina, uvek to može bolje i ja sam ubeđen da može bolje, ali za tako nešto, vi morate da stvorite prvo dobar privredni ambijent, pre svega kroz zakon, i to je ono što moram da vam čestitam, što se dosta radi na tome, a to ranije, nažalost, nije bilo tako. Konkretno, često se ovde navodi taj problem poljoprivrede. Evo, vi ste gospođo Bošković tu, između ostalog i Zakon o poljoprivrednom zemljištu, koji pretpostavljam da će biti donet ili kako god, ali upravo to reguliše. Reguliše mogućnost da i mali poljoprivrednik, zamislite, negde može da utiče na nešto, odnosno da može i on da dobije negde neku zemlju ili da nešto radi. Do sada smo imali situaciju, a vidim da stalno ide sada kritika vezana za to zašto je nešto u poljoprivredi, zašto je stanje ovakvo. Pa, imali smo situaciju da je isključivo tajkun mogao da dođe do zemljišta i isključivo ako je bio povezan sa nekom prethodnom garniturom. Naravno, ja njih i razumem, ovu gospodu što možda danas i organizuju ove proteste. To su uglavnom ovi što imaju po hiljade hektara. Njima je, naravno, problem što će da dobiju konkurenciju, a konkurencija nekome smeta. Ti ljudi su navikli da vam pričaju o slobodnom tržištu kad su oni monopolisti. To je nešto što moramo da izbrišemo. Dobro je da ste krenuli da to rešavate. Ja verujem da će se taj zakon veoma brzo naći ovde pred poslanicima, jer naš mali poljoprivrednik je uništen i privreda nam je uništena upravo time što smo omogućavali da tajkuni dobiju zemljište koje na kraju krajeva nisu ni obrađivali, a dobijali su subvencije za to. Mi smo bukvalno bacali novac za nešto što apsolutno nije bilo plodonosno zato što su te pare bile bačene. Takođe, kada već govorimo o poljoprivredi, a vidimo danas se potpisuju raznorazne peticije, onda treba biti dovoljno pošten pa reći – da, mi smo zbog glasova 2008. godine navrat-nanos u Luksemburgu, gde je ono bilo, potpisali SSP, da bismo obmanuli građane, ali smo tim Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju, takvim kakav jeste, omogućili liberalizaciju uvoza poljoprivrednih proizvoda i sahranili smo poljoprivrednika našeg, a uz to smo i omogućili da se zemlja prodaje strancima. Sada je zaista sramotno da ti ljudi koji su upravo to podržavali, da oni danas potpisuju te peticije. Dragi moji paori, dragi seljaci, ovi što danas potpisuju peticije su vas sahranili baš tako što su potpisali jedan takav Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Treba biti pošten i tako reći građanima. Da li ćemo mi tu uspeti nešto da promenimo? Da li ćemo uspeti da dobro ispregovaramo da se slučajno takva jedna odredba ne primenjuje, ne znam, ali to je naša međunarodna obaveza koju nam je neko drugi nametnuo i to na takav način tako što nam je nametnuo da jednostrano primenjujemo SSP. Znači, sama EU ne želi još to da primenjuje sa nama, ali mi ćemo jednostrano da to primenjujemo, što bi narod rekao, da budemo veći katolici od pape. To vam je tako, nažalost, bilo i, nažalost, tako je i ostalo. Mnoge stvari ovde, evo, recimo, gospodine Sertiću, ja to često vama zameram, neretko, ne umete možda to da objasnite, ali treba reći građanima, upravo zbog skandalozne politike dodvoravanja biračima, mi smo godišnje bacali 750 miliona evra na preduzeća u restrukturiranju. Bacali smo na preduzeća koja ništa ne rade, bacali smo na radnike koji suštinski nisu bili radnici, nego su sedeli tamo i nisu dobijali ništa. Sada je to kud i kamo smanjeno. Ja se nadam da će se to završiti, ali naše pare koje smo bacali u bunar su upravo bile to. To uopšte nije mali iznos, ali meni je drago da se budžet upravo na ovaj način konsoliduje i da se naše finansije konsoliduju tako što nećemo bacati pare u bunar bez dna. Inače, ja apelujem na vas, gospodine Sertiću, da što pre uradite nešto da više ne bacamo taj novac. Razumem premijera, ono kada je rekao za Bor. Moram da priznam, koliko god da mozgamo svi ovde, nisam siguran da iko od nas ima pravo rešenje, jer pada cena bakra i šta da radite, to je prosto nešto što nije rentabilno, ali morate da vodite računa i o toj socijalnoj komponenti, jer čitav Bor živi od tog Rudarsko topioničarskog basena. To je tako kako jeste. Ko je nama kriv što smo nekada davno možda, u redu, što se tiče Bora, ali recimo Železaru Smederevo ulagali u nešto što je pitanje da li je bilo rentabilno, jer bar sa naše strane je moglo da se na tom podneblju pokrene. Sada je to tako kako jeste. Čitavi gradovi nam žive od pojedinih fabrika i, nažalost, moramo da vodimo računa i o tome da ti gradovi ne bi umrli. Recimo, kada nam kažu – kada ćete da rešite FAP u Priboju? Pa, što ga vi niste rešili, FAP u Priboju? Ne razumem. Imamo fabriku od koje živi čitav Priboj, polomiste se svi ovde živi da negde nešto uradite. Šta da radite, tržište je trenutno takvo kakvo jeste. Pitanje je da li tu ima rentabilnosti. Ja se nadam da ćete naći rešenje i moram da vam čestitam uopšte što ste prionuli na posao da to rešavate. Neko drugi to nije ni rešavao, samo je bacao pare u bunar bez dna i to je tako funkcionisalo. Prema tome, ovaj budžet, ovakav kakav jeste, je nešto što je skopčano sa ekonomskom politikom ove države. Inače, navijam za nepopularne poteze i svuda ističem da će ova Vlada apsolutno i u narednoj godini donositi nepopularne poteze i ako se to narodu ne sviđa, neka glasa protiv ove Vlade i protiv SNS, ali ovi što su protiv toga neka kažu šta nude kao alternativu. Ta politika „ua Vučiću“, to je politika koju možemo svi mi da vodimo, nikome se ne sviđa ni da smanjuje plate, niti da smanjuje penzije, niti da otpušta ljude, to je prosto nešto što nikome nije lepo, ali izvinite, ako hoćete zdravu ekonomiju, ako hoćete uopšte zdrav organizam, kad čoveka lečite od karcinoma pluća, vi ne možete da primenite sirup, nego morate da ga vodite na hemoterapiju, to je tako kako jeste. Ako se narodu to ne dopada, ako narod smatra da možda mnogo bolje da podižemo kredite i da na taj način našu privredu, odnosno ne privredu, nego prosto da potrošnju regulišemo zato što ćemo iz kredita uzimati, pa davati za plate i penzije, ja mislim da je to kontraproduktivno, da je to politika koja uništava jednu državu, ali molim lepo narod će svakako imati priliku da se oko toga opredeli. Ja samo kažem još jednom, molim one koji su protiv ovoga, da kažu šta nude. Ja nisam čuo nijednom šta vi nudite umesto ovoga. Mi smo rekli - hoćemo, povlačićemo nepopularne poteze i u kampanji ćemo to da kažemo, što se tiče pokrajinskihi lokalnih izbora, da, povlačićemo nepopularne poteze, koliko god da to boli, zato što je to jedina šansa da zemlja preživi. Tako da, mi samo sledeće godine, čini mi se, ispravite me, gospodine Vujoviću, trebalo bi da platimo milijardu i 300 miliona evra kamate. Znači, to su kamate na sumanute kredite koje je ovde neko podizao. Milijardu i 300 miliona evra. Ljudi to treba da se zaradi. (Dušan Vujović, s mesta: Milijardu i 150.) Milijardu i 150 miliona. Pa ljudi, znate to treba, to neko mora da zaradi, milijardu i 150 miliona evra, valja to platiti kamatu. Što je neko uzimao besmislene kredite, gde je bila od 7% do 9% kamata, to bi trebalo da pitate nekoga ko je to ranije radio, a ne danas nam sole pamet o ne znam kakvoj ekonomskoj politici. Prema tome, nastavite sa nepopularnim potezima, apsolutnu podršku imate poslaničke većine, verujem i naroda, jer znate nisu ljudi neuki u ovoj zemlji, možete vi njima da prodajete maglu koliko god hoćete, ali ljudi shvataju šta mora da se uradi i ako vi mislite i uopšte bilo ko, ko je protivnik, da je sam Vučić, kao predsednik Vlade, blesav čovek, pa voli da se iživljava nad narodom, tako što će da mu smanji platu i penziju, onda se grdno varate. Niko ne voli da smanjuje ni platu, ni penziju, ni da otpušta ljude. Prošle godine, čini mi se, je bila kritika – ne otpuštate ljude u administraciji. Stvarno je strašno kada nekome treba da date otkaz. Evo sada kada je došlo na red i to da se racionalizuje administracija, sada ide kritika – što otpuštate ljude? Ljudi, opredelite se šta hoćete. Hoćete li da se racionalizuje naša administracija ili nećete da se racionalizuje naša administracija? Ja moram da priznam da sam veliki pristalica toga da se u potpunosti destimuliše rad u javnom sektoru, po pitanju administracije. Šta god možete da uradite, a da recimo podstičete privatni sektor. Gde god možete da donesete neke olakšice, posebno poreske, da ljudi mogu privatno da krenu da rede, ja vas tu potpuno podržavam, a da se destimuliše rad u javnom sektoru, posebno u administraciji. Punu podršku imate sa moje strane, a verujem i čitave poslaničke grupe. Prema tome, da zaključim, ovaj budžet ću podržati svim srcem, jer mislim da je i razvojni i da je nešto što će nam doneti, ako uspemo u ovome što se projektuje, rast od 2%. To je zaista fantastičan uspeh i ove države i ove Vlade i verujem da će finansijski boljitak, pre svega, narod i na svom računu osetiti. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima ministar Željko Sertić.
Poštovani poslanici, ja sam naučio da odgovaram na pitanja ovde u parlamentu i da repliciram predstavnicima opozicije, ali sada ću morati mom dragom kolegi Đukanoviću da dam par informacija, veoma važnih, jer je pomenuo neke stvari koje ne stoje. Niti jedan jedini dinar u budžetu, niti za 2015. godinu, nismo planirali u 2016. godini da bacimo u bunar i damo nekom preduzeću, a da to nije bilo striktno određeno i ograničeno obavezama koje to preduzeće mora da realizuje. Šta to znači? U periodu od 2008. do 2013. godine za preduzeća u restrukturiranju je dato direktno sa pozicija Ministarstva privrede preko 48 milijardi dinara, bez ijedne obaveze da ta preduzeća naprave ozbiljno restrukturiranje, da reše višak radnika, da nađu svoje održivo poslovanje, da nađu svoja nova tržišta, da zanove mašine, ili bilo koju od svakodnevnih aktivnosti koje rade dobre kompanije. To je ono sa čim smo se borili. To je ono što smo dočekali. Morali smo da preduzmemo veoma bolne korake u prethodnom periodu i došli smo do toga da danas imamo svega nekoliko desetina preduzeća o kojima vodimo računa, a ne nekoliko stotina preduzeća, za samo godinu dana. Imamo 17 strateških koje ćemo da rešimo na ovaj ili onaj način. Ni jedan dan, niti zahtev produženja, niti bilo kakve druge pomoći nećemo učiniti prema parlamentu, niti prema nekim drugim našim partnerima sa kojima radimo ove procese. Molim vas da ubuduće i vi i sve druge kolege, bilo pozicije ili opozicije, vode računa, jer to se vrlo jasno vidi u dokumentima. Veoma je jasno naznačeno za šta sredstva idu. Veliki deo subvencija tzv. koje su tako naznačene u budžetu zbog zakona ne predstavljaju subvencije, nego upravo podršku investicijama. I ne samo Ministarstvu privrede, nego i u Ministarstvu građevine i saobraćaja, jer ako imate 15% učešća u krediti, nije subvencija za kredit, nego je to upravo investicija. Samo mi sa 15% participiramo u ukupnoj investiciji. Hvala vam.
Zahvaljujem se. (Vladimir Đukanović, s mesta: Replika.) Gospodine Đukanoviću, nemate pravo na repliku. Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić.
Poštovani predsedavajući, poštovane ministarke i ministri, poštovane koleginice i kolege, sedimo dugo u ovoj sali i moram da kažem da se vrlo lako izgubi osećaj za realnost kada sedite u ovoj skupštinskoj sali. Govorimo o velikim temama, velikim brojevima, eksel tabelama, ali malo dodira sa realnim životom. Svako ko sluša ovaj prenos, teško može da prihvati hvalospeve o tome kako se živi u ovom trenutku u Srbiji. Mislim da je jasno. Ovo je peti budžet, peta godina ove skupštinske većine, ove Vlade u različitim sastavima, ali je činjenica da u ovih pet godina u Srbiji imamo pad standarda građana Srbije. Naš ključni izazov je, izazov svake uspešne vlasti i svake uspešne Vlade, na koji način pretočiti ove brojke iz eksel tabela u džepove građana i način da napuni tanjire na trpezama u Srbiji. Mislim da neki brojevi u ovom predlogu budžeta pokazuju da građani, koje najviše brine potreba da zadrže postojeće poslove, da otvore nove šanse za svoju decu i otvore mogućnosti za zapošljavanje, mogu da vide kroz par dokaza i par konkretnih brojeva u ovom budžetu da će to teško ići u narednoj godini. Dakle, imamo podatak da planirani prihodi od poreza na dobit pravnih lica padaju u odnosu na 2015. godinu sa 66,5 milijardi na 58,3 milijarde. Znamo i podatak da je neto gubitak srpske privrede u 2014. godini četiri puta veći od neto gubitka u 2013. godini i iznosio je negde oko 1,1 ili 1,2 milijarde evra, a da je u 2013. godini iznosio 300 miliona evra. To znači manje mogućnosti za otvaranje novih poslova. To piše u vašim tabelama. Videli smo da se na poziciji 1. tačka 10 planira tranzicioni fond od šest milijardi, što je od prilike, vi ćete ispraviti gospodine ministre, mogućih planiranih 30 hiljada otpremnina. Čuli smo iz Ministarstva državne uprave i lokalne samouprave da se planira otpuštanje 15 hiljada ljudi iz javnog sektora. Dakle, sve više razloga za brigu o zadržavanju postojećih poslova, i otvaranje novih mogućnosti. Sa druge strane prethodnih godina ovde usvajamo zakone koji smanjuju ljudima penzije i plate u Srbiji, i onako težak socijalni status i brigu da se prehrani porodica od sopstvene plate pojačavamo, pa znamo i sami da nam ozbiljno siromaštvo kuca na vrata mnogih porodica u Srbiji. Šta kažu neke brojke iz ovogodišnjeg budžeta ili predloga budžeta za narednu godinu? Kažu da se umesto jake ekonomske politike nove proizvodnje, uvode akcize, akcize koje su sasvim normalne kada govorimo o alkoholu, cigaretama, ali je teško prihvatiti da u 21. veku, akcize na struju mogu da budu opravdane. Pitanje za ministra je - da li je tačno, a posebno na osnovu ovih pozicija koje imamo u budžetu za narednu godinu, da se planira sredinom godine i rast akciza na struju, što će naravno, ugroziti socijalni status onih najsiromašnijih koji i najredovnije plaćaju svoje račune za struju? Dakle, u razdelu akciza 1.4. ostale akcize po planu iznose sa 13,800 milijardi dinara. Za narednu godinu 28 milijardi dinara. Dakle, udar na standard naših građana. Na kraju, čini mi se da je ilustracija za način vođenja budžeta i finansijske politike u Srbiji jedan poznati oglas gde kaže kod starog Brauna imate sutra fraj pivo. Onda dođete u pivaru i uvek dođete baš na današnji dan, a sutrašnji dan je tek sutra, nikada toga nema. Pet godina u budžetu Republike Srbije imamo obećanja da ćemo iz godine u godinu biti bolje.
Zahvaljujem se. Reč ima ministar Željko Sertić. Izvolite.
Odgovoriću sa idejom i sa shvatanjem vašeg obraćanja da nije zlonamerno, nego je pitanje čitanja podataka i možda nedovoljno informacija, pa ću ponoviti, iako je bilo dosta ovih dana u medijima priče upravo o pitanju koje ste vi prvo spomenuli, a to je odnos statističkih izveštaja o privredi između 2014. i 2013. godine. Već smo dali kao Ministarstvo i mnogi stručni ljudi su dali odgovore na to, ali ću ja ponoviti, prosto i radi vas i radi svih naših slušalaca. Kao prva stvar 2014. godine stupio na snagu novi Zakon o računovodstvu koji je potpuno promenio način knjiženja svih efekata privrede. Dakle, porediti bilo koju stavku iz 2014. i 2013. godine je gotovo nemoguće. Neke stvari su razbijane pa ih je moguće stručno sabirati i naći prave elemente i povezivati, neke stvari su potpuno drugačije razdvojene. Zbog toga nam inače i Savez računovođa tražio izmenu Zakona i pre neki dan održao konvferenciju za štampu sa sličnim navodima tražeći upravo da se neke stvari pojednostave. Da li je to ispravno ili nije? O tome će se svakako Vlada u narednom periodu izjašnjavati, ali želim da kažem kao prva stvar, dakle, metodologija obračuna 2014. i metodologija obračuna svih godina unazad nije moguća. Koja je najveća promena i šta se to desilo da odjedanputbude tako negativan rezultat privrede? Najveći udar i najveća stavka u svemu tome je prikazivanje negativnih kursnih razlika. Šta je bilo u tom periodu od 2007. godine pa na ovamo? Kako bi se naštimovali, tako da kažem, rezultati privrede dozvoljeno je da preduzeća ne iskazuju, pre svega negativne gubitke kursnih razlika u svojim bilansima i izveštajima. Onda se desilo da2014. godine sve to što sedam godina pre toga niste knjižili odjedanput morate da upišete u vaše knjige. Dakle, nije 2014. godina neistinita, nego praktično od 2007. do 2013. godine svi izveštajipreduzeća u Srbiji nisu prikazivali kvalitetnu i čistu sliku preduzeća onako kako posluje, a time i celu našu privredu. Tek ćemo moći i pravu kritiku ćete moći da date, kada budemo mogli da merimo rezultate 2015. i 2014. godine, jer tada ćemo imati identične parametre. Kada se sklone ti knjigovodstveni podaci, kada uzmete prave podatke o neto dobiti privrede, za mali deo, ali ipak mali deo, pozitivno je poslovanje privrede u 2014. godini u odnosu na 2013. godinu, što je dobro. Drugo vaše pitanje na koje želim da odgovorim je pitanje tranzicionog fonda. Tranzicioni fond je namenjen isključivo preduzećima u restrukturiranju. Za ovu godinu smo 16 milijardi, dakle, ova Skupština je odobrila 16 milijardi dinara za te potrebe. Potrošili smo nešto malo manje od 10 i ostavili smo u narednoj godini i za ovih 17 preduzeća ili za neka druga preduzeća koja su van tog paketa od 17 kao strateških, ali su neka preduzeća koja su nama važna i ako budemo imali prilike da pomognemo ljudima i radnicima koji tamo rade, šest milijardi je namenjeno za pomoć tom delu. Taj tranzicioni fond, odnosno ta stavka koju ste pročitali nema veze sa državnom upravom i sa otpuštanjem u državnoj upravi, a tu su kolege iz Ministarstva finansija i potpredsednica Kori koja može to još detaljnije da vam objasni u smislu racionalizacije državne uprave. Hvala vam.
Zahvaljuje gospodine Sertiću. Reč ima ministar, dr Dušan Vujović. Izvolite gospodine Vujoviću.
Moram da ponovim. Možete da analizirate pojedinačne male promene u rasponu pojedinih fiskalnih instrumenata, odnosno poreskih instrumenata. Sve je to dozvoljeno. Ono što je bitno, to je da ukupno poresko opterećenje se ne menja između 2015. godine i 2016. godine na 36,6% društvenog proizvoda. Da se u 2017. godini planira smanjenje na 35,7, a u 2018. godini na 34,7. Potpuno je netačno da raste poresko opterećenje. Ono stagnira i pada. Da li će to biti raspoređeno između akciza na struju koje inače EU predlaže kao standardni instrument ili će biti raspoređeno između toga i akcize na bezalkoholna pića, alkoholna pića po ovoj ili onoj stopi. To su sve detalji. Ono što je bitno je da se u proceni ukupni poreskih prihoda učešće prihoda u društvenom proizvodu ne povećava i samim tim se ne povećava opterećenje ni na stanovništvo, ni na privredu. Kolega Sertić vam je već dao objašnjenje za iskazivanje pojedinih elemenata poslovnih, odnosno tzv. bilansa uspeha i bilansa stanja firmi i to je takođe objašnjeno savršeno. Inače, cifre koje vi pominje uopšte ne vidim kod nas u bilansima. Porez na dobit pravnih lica je 57 milijardi po proceni ove godine, a očekuje se da će porasti na 58,3 milijarde sledeće godine. Te cifre koje pominjete nigde ne vidim. Možete da mi pojasnite gde ste ih našli. Druga važna stvar, to je da se svi ostali elementi kreću u skladu sa onim što je projektovano. Nema nikakvih odstupanja. Poresko opterećenje se smanjuje i konačno da vam kažem samo moj komentar na vaš ponovljeni stav da se živi lošije, da ovde postoji neka obmana, da ovde postoji neki sakriveni pad standarda ili bilo čega drugog, to jednostavno nije tačno. Znači, mi ne rastemo velikim stopama, rastemo 0,75% ove godine. Možda do kraja godine bude rezultat i bolji. Očekujemo rast od 1,75% sledeće godine. Očekujemo da potrošačka tražnja počne da raste ali na stabilnim osnovama da svima bude bolje i očekujemo kada ovo završimo da ćemo izaći na čvrsto tle oporavka privrede, privlačenja investicija, povećanja zaposlenosti, povećanja rasta društvenog proizvoda na dugoročnoj osnovi. Hvala lepo.
Zahvaljujem gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik dr. Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministri, imali smo prilike sada da čujemo nešto čime obmanjujemo javnost, sa činjenicom da ovaj skupštinski saziv glasa pet puta budžet Srbije, kao da pet godina postojimo u ovom skupštinskom sazivu i kao da Vlada na čelu sa premijerom Vučićem postoji pet godina. Naravno da to nije istina, ali očito da nekima koji su vladali više od 10 godina ovo izgleda preveć veliki period od 2012. godine do danas. Očito svako poređenje budžeta Srbije sa hladnim pivom u stvari pokazuje suštinski koliko su se odgovorno odnosili kada su pravili taj budžet i smatrali ih za hladnu vodu. Prema tome, ovaj budžet danas pokazuje jednu veliku odgovornost, pre svega prema socijalnim kategorijama, ali i razvojnu komponentu, koje su jako dobro izbalansirane. I svaka čast, gospodine Vujoviću, imam mnogo elemenata za koje treba da budete danas pohvaljeni. Počeću od one gde je praktično segment rodne ravnopravnosti i rodnog budžetiranja potpuno zastupljen u Zakonu o budžetskom sistemu, gde ste zajedno sa koordinacionim telom kancelarije, a u stvari Vlade Republike Srbije, suštinski potpisali jedan dokument kojim ste obavezali 28 institucija da počnu da se bave ovom temom na jedan krajnje odgovoran način. Time ste u stvari pomogli činjenici da Srbija postaje lider u regionu, pa i po ovoj temi. Zahvaljujući ministru za evropske integracije, Jadranki Joksimović, zaista na jedan potpuno adekvatan način ta tema postaje sastavni deo svih tema koje se odnose i na lokalne samouprave i kada pričamo o Gradu Beogradu, a to će postati sastavni deo svih drugih velikih gradova u Srbiji. Onaj deo kada govorimo o privredi, treba reći da na razdelu 20, kada se govori uopšte o investicijama koje će biti i to je ta razvojna komponenta Ministarstva privrede, treba pohvaliti povećanje praktično stavke koja je u prošloj godini, odnosno u ovoj 2015. godini planirana na 18,8 milijardi dinara, a sada za 2016. godinu iznosi 19,4 milijarde. Treba pohvaliti i suštinski ovo što je gospodin Sertić rekao, da nijedan dinar neće biti bačen u bunar. Treba pohvaliti i to da je neprestana korelacija u saradnji sa stranim investitorima i po novom Zakonu o ulaganjima, ali i sa EBRD za otvaranje novih kreditnih linija. Pre svega treba pohvaliti deo u kome je učestvovala i Kancelarija za rodnu ravnopravnost, deo koji se odnosi na žensko preduzetništvo i na praktično onaj deo koji je do sada jako falio, a to je taj konsalting deo. Znači, EBRD je organizovao grupe ljudi koji idu po lokalnim samoupravama, i ne samo u Beogradu, nego razgovaraju sa svim udruženjima žena i jednostavno taj deo oko pripreme samog biznis plana, oko toga da ne dozvole preduzetnicama da padnu u svoje otplate kredita do kraja praktično svih anuiteta, što predstavlja jednu veliku podršku i, naravno, jedan signal gde treba otvoriti što više novih malih i srednjih preduzeća u kojima će žene biti vlasnice. Treba pohvaliti i taj deo socijalne komponente kada je u pitanju Ministarstvo privrede, a tu je i Ministarstvo za rad i socijalna pitanja. To je da spajanjem, praktično povezivanjem radnog staža zaposlenih koji su radili u firmama u restrukturiranju i firmama u stečaju država će izdvojiti praktično 110 miliona dinara kojim će povezati za sada već 600 radnika u tim preduzećima radni staž, što predstavlja rešavanje životnih pitanja mnogih ljudi koji su odlazili u penziju, mnogih koji su radili u određenim preduzećima a nisu imali izmirene poreze i doprinose. To je suštinski ta socijalna kategorija. Ali, treba reći da sa određenim povećanjima penzija, koje nisu zanemarljive za budžet Srbije, to košta oko sedam milijardi dinara. Tačno je da Fiskalni savet nije bio za to da do kraja 2017. godine uopšte bude bilo kakvog povećanja penzija. Ali, ipak treba reći da je i premijer Vučić sagledao uopšte zahteve svih penzionera po kojima je hteo na jedan krajnje odgovoran način da krene u to povećanje penzija iz realnih osnova. Realna osnova su u stvari suštinski punjenje budžeta. Realna osnova je suštinski ono što zovemo izvoz i ono što zovemo priliv stranih direktnih investicija. To je ono što je Ministarstvo privrede prepoznalo i suštinski kreiralo uopšte svoj razdeo 20 na osnovu prvih devet meseci iz 2015. godine. Kada govorimo o razdelu Ministarstva energetike, a to je razdeo 26, treba da se pohvali da je ministar Antić prepoznao uopšte ovu temu kada pričamo o energetskoj efikasnosti, jer ono što mislim da moje kolege ranije koje su govorili i o energetskoj efikasnosti i biomasi nisu videle, jeste da postoji na strani 129. razdeo za energetsku efikasnost u delu od 160 miliona dinara. Prema tome, mislim da smo ipak ovde i kao parlamentarci doprineli dosta tome da negde bude to prepoznato kao potreba da ipak postoji određena stavka u budžetu, iako je ona verovatno mala za ono što bi Srbija treba da uradi. Ali, postoje i određeni modeli finansiranja sa kojima jednostavno mi moramo da se nosimo u budućnosti. Sigurno da će tu biti određene kreditne linije i sigurno da će iz tih kreditnih linija u dogovoru države i banaka biti otvorene mogućnosti, ne samo za građane da uđu u postupak energetske efikasnosti i podizanja nivoa energetske efikasnosti svojih objekata, već i lokalnih samouprava, kao što smo rekli, deo koji se odnosi na biomasu i kada je pitanje prelaska toplana sa gasa i nafte na biomasu. Interesantno je još reći da postoji ta investiciona komponenta, odnosno razvojna komponenta o kojoj danas ceo dan govorimo kada je u pitanju energetika, ali treba reći da postoji i izgradnja te interkonekcije koja je vrlo bitna za nas. Ono na čemu stvarno treba da zahvalimo i ministarstvu, jeste što je učestvovalo u Ministarskom savetu, jer mi sada 14. decembra imamo kao zemlja zapadnog Balkana formiranje Parlamentarnog plenuma energetske zajednice, koji će u ovom parlamentu od sledeće godine postati stalna delegacija i učestvovaće praktično u kreiranju politike energetske zajednice i same EU. U tome neće učestvovati samo Ministarski savet, nego i parlamentarci. Tako da, svim svojim idejama i po pitanju biomase jednostavno dajemo svoj puni doprinos. Ali, treba reći ono što mislim da kolega Petrović možda nije bio dovoljno obavešten po pitanju energetike i biomase, da je za to potrebno doneti jedan set zakona koji treba da stvori preduslove da bi se tako nešto desilo. Jedan od zakona je upravo Zakon o poljoprivrednom zemljištu, o kome je ministarka poljoprivrede uvek govorila, kao i ono što smo mi pripremili - određeni amandmani koji se odnose na zakup poljoprivrednog zemljišta za potrebe proizvodnje biomase, koji su negde pete kategorije i nikada nisu korišćeni. Mislim da oko toga jednostavno neće biti nikakvog spora. Mislim da će takvi amandmani biti prihvaćeni. To je ono što je jedan od naših konstruktivnih prilaza svemu tome. Kada govorimo o Ministarstvu trgovine i turizma, ono što danas treba pohvaliti, pošto danas nije bilo prilike da ministar Ljajić to kaže, a to je da treba pohvaliti da uopšte izdvajanje i povećanje subvencija sa 1,4 milijardi na 1,5 milijardi predstavlja i deo koji se odnosi prvi put na one subvencije koje smo imali u vidu vaučera. To je stavka od 230 miliona, ali treba reći da postoje i podsticaji za infrastrukturi. Pogotovo kada govorimo o određenim turističkim objektima, kao što su Skijališta Srbije – 10 miliona dinara, za Staru planinu - 20 miliona dinara i za Park Palić - 13 miliona dinara. To znači da će određeni objekti koji su i sada pokazivali porast u broju turista zaista biti unapređeni i samim tim onaj porast koji smo do sada imali na 12% će rasti. Kada govorimo na kraju o socijalnoj dimenziji ovoga budžeta, treba reći da na kraju budžet pokazuje da nije samo dovoljno doneti zakone, da sigurno određenim stavkama u budžetu morate i podržati primenu takvih zakona, kao što smo imali Zakon o stranim ulaganjima. Ali, kada govorimo o toj socijalnoj dimenziji, govorimo o tome da zaposleni u tim kompanijama koje će ulagati treba da imaju određeni deo subvencija. Zbog toga, ovaj deo koji je govorio gospodin Sertić, zbog donošenja novih međunarodnih propisa u oblasti računovodstva, sigurno taj deo mora da ima svoje uporište u budžetu. To se pokazalo, pogotovo kada je u pitanju finansiranje i subvencija i ona najava Ministarstva privrede, a to je da treba da se donese jedan čitav set zakona koji će se odnositi i na podsticaje, ali će se odnositi i na Zakon o zadrugama, ali i na završetak procesa privatizacije, odnosno praktično onaj deo kada govorimo o firmama u stečaju, za nove modele praktično strateškog partnerstva tih kompanija. Sve ovo ukazuje na to da je zaista svako ministarstvo krajnje odgovorno prišlo predlogu ovog budžeta, da je svako ministarstvo dalo i tu razvojnu i socijalnu dimenziju i da, jednostavno, priče koje govore o restriktivnosti ovog budžeta ne stoje. Jer, kad prevedemo reč „restriktivan“, to znači „ograničen“. Ograničenost uvek mora da postoji kada su u pitanju finansije i kada su pare, ali ograničenost kada govorimo o tome da treba imati investicije i razvojnu dimenziju, o tome da treba socijalnu, potpuno treba da napravi jedan balans. Zbog toga kažemo da je ovaj budžet krajnje izbalansiran i sa jedne i sa druge strane. Zbog toga sigurno u Danu za glasanje ovakav budžet treba podržati. Mislim da i oni koji možda apriori odbacuju i neće glasati za taj budžet zato što su opozicija, treba da razmisle o tome da podržavanjem takvog budžeta stvaraju uslove da jednostavno Srbija ima realne šanse da krene sa punim kapacitetom u razvoj i ekonomski rast koji će biti sigurno dupliran već sledeće godine, a posle 2017. godine možda i trostruko veći. Zbog toga mislim da u Danu za glasanje sigurno ćemo, sa punom svojom odgovornošću, podržati ovakav predlog. Hvala vam.
Zahvaljujem se, gospođo Tomić. Reč ima ministar dr Zlatibor Lončar. Izvolite, gospodine Lončar. Izvinjavam se, kartica je bila u sistemu. Reč ima dr Janko Veselinović.
Poštovane kolege narodni poslanici, Pokret za preokret neće podržati ovaj budžet, ni pripadajuće zakone. Ja bih, naravno, voleo da je ovde večeras premijer Vučić i neću reći, pošto sam zbog toga dobio …
Gospodine Veselinoviću, ja vas molim da, kao i drugi poslanici, govorite o temi.
…opomenu, da je on pobegao, ali mogu da kažem …
Ja vam neću dozvoliti da govorite van teme, a pogotovo tako notorne neistine, gospodine Veselinoviću. Niko nije pobegao iz sale, premijer je bio celo popodne. Ne možete na takav način da blatite ovaj visoki dom i Vladu. Tako da nećete dobiti sada reč, ako želite na takav način da govorite. Da li želite da govorite o temi? Izvolite.
Da. Ovaj budžet je štetan za građane Srbije i govoriću o temi. Svaku reč koju ću reći potkrepiću dokazima. Dakle, kada ovaj zakon o budžetu bude izglasan i svi pripadajući zakoni, građani Srbije kada sipaju gorivo u svoj rezervoar, platiće za jednu vrstu goriva tri dinara više, za drugu 12 dinara više, a za treću 11 dinara više. Pozicije, čl. 9, 2, 4. i 6. Dakle, građani Srbije da znaju da će plaćati više gorivo, da će cene putnih karata biti veće, da će njihov život biti još teži i teži. Građani Srbije treba da znaju da ovaj zakon o budžetu i pripadajući zakoni nose novi teret, nove obaveze, odnosno smanjuju subvencije u poljoprivredi. Dakle, zakonom o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju, predviđaju smanjenje podsticaja, predviđaju da više neće subvencija biti 6.000 po hektaru, nego će biti do 6.000, a do 6.000 može značiti i jedan dinar. Verovatno će tada biti na vreme isplaćivana. Dakle, ovo je presuda za ljude, građane koji se bave poljoprivredom. Srpski poljoprivrednik će biti najnezaštićeniji poljoprivrednik u Evropi. S druge strane, da znaju građani Srbije da u ovom setu zakona jeste i zakon leks specijalis, na leks specijalis o „Beogradu na vodi“, gde se predviđa posebna beneficija za one koji grade „Beograd na vodi“, odnosno koji postavljaju makete za „Beograd na vodi“, gde se kaže u članu 1. da će pre izdavanja građevinske dozvole za objekte visokogradnje, preko bruto građevinske površine 30.000 metara kvadratnih, biti izdavane posebne građevinske dozvole. Dakle, posebne građevinske dozvole za „Beograd na vodi“. U članu 2, svi oni koji bi videli ovo, mislili bi da je „Njuz.net“, kaže da će se izdavati posebna građevinska dozvola za izvođenje šipova. E, ovo građani Srbije još nisu doživeli. Dakle, posebna građevinska dozvola za izvođenje šipova. Kakav je to građevinski objekat – šip? To je pobijanje u zemlju metalnog elementa koji treba da obezbedi gradnju. Dakle, posebna građevinska dozvola, samo zato da bi se gradilo mimo svih uslova koji postoje za ostale građevine u Srbiji. S druge strane, danas je premijer ovde govorio da će leteti avioni u Njujork, Vašington iz Beograda. Kakve to veze ima sa budžetom i građanima Srbije? Kakve to veze ima? Otići će još neki lekar, još neki profesor i verovatno se nikada neće vratiti. Kakve to veze ima sa budžetom? Da li je predviđeno još nešto da će dobiti „Er Srbija“ iz budžeta Republike Srbije? Koji građanin Srbije će moći da ode u Ameriku na turističko putovanje? Naravno da su i sve druge pozicije loše po građane Srbije. Biće povećani rashodi za zaposlene, iako se govori o smanjenju rashoda za zaposlene, sa 241 milijardu na 251. Biće povećani rashodi za korišćenje usluga i roba sa 92 milijarde na 98 milijardi, ali, naravno, biće smanjeni izdaci za socijalna davanja i za kapitalne izdatke. Dakle, neće biti investicija, kao što ih nema ni sada, i neće biti socijalnih davanja za najugroženije građane u Srbiji. To je ovaj budžet. To je ovaj budžet, štedljiv.
Zahvaljujem se, gospodine Veselinoviću. Gospodine Veselinoviću, uračunao sam i 35 sekundi, koliko ste govorili prvi put, pre nego što ste prekinuti. Zahvaljujem se. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović. (Zoran Babić, s mesta: Poslovnik.) Dobićete reč onda, gospodine Babiću.
Hvala, gospodine predsedavajući. U neku ruku mogu da razumem neke govornike koji nisu iz Beograda, koji nisu dovoljno upućeni u to kako ni kako izgleda Projekat „Beograd na vodi“, ni kako je ovaj deo Beograda izgledao do pre samo godinu dana. Ali, nije on takav bio dva meseca, tri meseca ili šest meseci, bio je mnogo, mnogo godina i to znaju svi ljudi koji žive u Beogradu. Makar oni koji su proveli neko popodne u Beogradu i prošli tim delom grada mogli su da vide tone smeća, ali bukvalno đubrište u možda najlepšem delu našeg grada, ostavljene železničke vagone koji se raspadaju od rđe, razne neke udžerice bez ikakve građevinske dozvole, niti je to tada nekome smetalo što nema građevinske dozvole, ne daj bože tim vlastima koje su vršile vlast mnogo godina. Nije im smetalo ni to što su tu parkirane neke brodske olupine, što se širi zaraza svakoga dana, što to izgleda kao poprište nekog manjeg rata, a ne možda nešto što treba da bude najlepši deo našeg grada. Svi mi koji volimo ovaj grad i koji smo odrasli ovde, nama je to teško padalo da gledamo. Mnogi oni koji sada govore protiv „Beograda na vodi“, njima to nije smetalo. Dakle, đubrište je bolje nego novi grad, nego investicije, nego 13.000 novih radnih mesta koje će ovaj projekat obezbediti. Temelji su već počeli. Te firme su već uložile svoj novac kada su uradile zgradu „Geozavoda“, to nije pozajmljen novac, to nije kredit, to je bio poklon građanima Beograda. Divna zgrada koja je bila ruina pre nego što je obnovljena, gde je potrošeno između tri i četiri miliona dolara poklona za građane Beograda. Ovaj projekat ne samo da će uposliti građevinsku industriju naše zemlje i ne samo da mnogo znači za grad Beograd, već i za celu Srbiju, jer tih 13 hiljada novih radnih mesta, neće biti samo u Beogradu, biće među mnogim ljudima, mnogim građevinskim kompanijama koji će raditi na tim projektima i naravno to će poboljšati turističku ponudu glavnog grada. To će učiniti Beograd potpuno drugačijim mestom za život i ne samo drugačijim mestom za život, nego mestom na kojem će ljudi iz regiona želeti svakoga dana, svakoga vikenda da dođu da vide nešto što u njihovim gradovima ne postoji. Naravno, kada govorimo o šipovima, meni je jasno da ljudi, nisam građevinac, ali sam se raspitao, pričali smo puno, zato što se radi o tlu koje je blizu reke. Naravno da je postavljanje šipova kompleksna i komplikovana stvar, jer ti šipovi koji se postavljaju treba da izdrže teret izgradnje tog dela i zato je to ozbiljna investicija i zato je potrebna posebna dozvola. Naravno, razumem i kada postoji politička zluradost, kada se na svaki način pokušava da se unizi napredak zemlje, nekada zbog sitnih poena i to mogu da shvatim, zato što neki ljudi su naprosto takvi. Ali, znate posle toliko godina imati direktnu avio liniju do SAD, to nije stvar turizma samo vi time imate mogućnost da investitor koji ima lakšu konekciju do naše zemlje da dođe da investira ovde. Zbog pripadnika naše dijaspore, kojih nije malo, koji žive u SAD, Kanadi, zbog ljudi koji će imati transfer sa drugih destinacija, pa i iz Australije do SAD koji mogu da idu direktno preko Beograda, zbog našeg partnerstva sa Etihadom, što je prihod za naš aerodrom. Naš aerodrom je koštao, po procenama do pre smo nekoliko godina, oko 140 miliona evra ili dolara, nije važno. Nakon uspostavljanja ozbiljnije službe, dakle uspostavljanja ozbiljnije kompanije, „Er Srbija“ koja postaje profitabilna, mi danas imamo preko pet miliona turista, odnosno pet miliona putnika godišnje na aerodromu u Beogradu. Aerodrom Beograd ne vredi ni dinara manje ispod 500 miliona, ni dinar manje ispod toga. Hoću da vam kažem koliko to znači za ekonomiju Srbije, koliko to znači za nova radna mesta na aerodromu. Mi na aerodromu otvaramo nove delove svake godine. To upošljava neke nove ljude. I to znaju ljudi koji žive u ovom gradu koji se zapošljavaju tamo, znaju ljudi šta je sve napredak i znaju koliko to povećava i našu imovinu i koliko poboljšava ponudu, ne samo Beograda, nego i čitave Srbije i koliko pruža stabilnost. Znate, taj signal da imate direktne letove do Amerike, znači da su njihove službe proverile sve, da imate potpunu sigurnost i bezbednost aerodroma, da imate potpunu sigurnost leta, da je našim avionima dozvoljeno da lete tamo, a ne da su to samo destinacije, već naši avioni mogu da lete tamo. Vi imate, dakle, jednu potpunu poruku koju šalje takva vrsta odluke, da je naša zemlja stabilna, sigurna, da je to zemlja u koju vredi i doći i investirati i to je dobra poruka svima ostalima ne samo onima koji lete na tim destinacijama. Dakle, mogu da shvatim da neko to ne razume, ali mi je krivo kada nešto što je dobro za našu zemlju, nešto što je dobro za naše građane, neko ne želi da prihvati, ili pokušava na svaki način da okrene i da kaže nešto negativno samo da bi uzeo neki sitan politički poen. Uveren sam da građani Srbije razumeju koliki su napori da se sve ovo promeni, koliko se sve zemlje sveta takmiče da ovako nešto imaju, koliko je to dobro što Vlada radi i koliko zaista imamo bolju budućnost. Hvala vam.
Zahvaljujem se dr Stefanoviću. Reč ima ministar Aleksandar Vulin.
Bez obzira koliko puta ponovili istinu, uvek će doći neko da kaže neistinu, ja ću svaki put morati da se javim, posle te neistine da kažem, 95 milijardi dinara je odvojeno za socijalna davanja, 95 milijardi u ovom budžetu, 95 milijardi u sledećem budžetu. Ali, ajde da razložimo, možda ljudi ne razumeju socijalnu zaštitu pa da razložimo. Hajde da probamo ovako. Dakle, tri milijarde 593 miliona 930 hiljada za 5.905 hraniteljskih hranitelja. Za 40.000 porodilja odvojićemo 298 milijardi 500 miliona. Za decu na dečijem dodatku njih 368 hiljada 559 odvojićemo oko 13 milijardi dinara. Za roditeljski dodatak koji prima oko 62 hiljade roditelja, odvojićemo osam milijardi dinara i tako dalje i tako dalje. Svaki put kada se ovde izađe sa neistinom da će se socijalna davanja uskratiti za jedan jedini dinar, ja ću izaći da kažem, opet ove jednostavne i sasvim razoružavajuće cifre, 95 milijardi bilo u ovom budžetu 95 milijardi, u sledećem budžetu. Što se tiče toga ko je pobegao, ko nije, dragi gledaoci pošto pretpostavljam da ovo neko gleda, trenutno u sali imamo devet poslanika opozicije i deset ministara u Vladi Srbije.
Zahvaljujem se. Reč ima doktor Dušan Vujović. Izvolite.
Znači, ovako, prvo da je ovaj budžet štetan za građane Srbije je potpuno netačno. Ovo je drugi i najvažniji korak posle prvog budžeta koji realizujemo sa četiri puta većem efikasnošću od koje smo pošli. Znači, imamo 50 milijardi trenutno deficita od planiranih 192 milijarde. To je veliki korak napred. To je veliki korak na putu sprovođenja strukturnih reformi, fiskalnih reformi, fiskalne konsolidacije i svega ostalog. Apsolutno nije štetan za građane Srbije, štetno je inputirati ili implicirati da postoje jednostavna rešenja i da napuštanje ovih politika može nešto da se postigne. To je šteta. To mislim da je potpuna neistina, štetno, neosnovano, neprofesionalno, bez činjenica, bez bilo čega drugog. Drugo, da biće neke stvari malo skuplje, ali sve zajedno, ponavljam poresko obaveštenje se ne povećava i to na nivou opšte države. Kada se uzmu u obzir svi porezi, svi nameti, sve naknade, svi ostali izvori poreskih prihoda. Znači, to se ne povećava. Smanjenje podsticaja u poljoprivredi, netačno, odnosno tačno ali znate koliko, 49 miliona na nivou 28 milijardi. Znači, ove godine su bili podsticaji u poljoprivredi 28 milijardi, a naredne godine u budžetu se planira 27 milijardi 951 milion 498 hiljada. To je samo 49 miliona manje, to su promili. Da li postoji razvojna strana ovog budžeta. Mi smo planirali 50 milijardi, prošle godine u budžetu centralne države za investicije, ostvarili smo 30. Ove godine planiramo 40,9 milijardi direktno na kapitalnim rashodima plus 12,5 milijardi na razdelu Ministarstva privrede od kojih se osam milijardi odnosi na podsticaje investicijama, a 4,5 milijarde na tzv. projekte SIEPA za nove investicije stimulacije. Šest i po milijardi kod železnica, to povećanje se odnosi na učešće u kreditu, moram ponovo da ponavljam šesti put večeras ili danas i 9,6 milijardi se odnosi na Puteve Srbije i koridore. Pošto se koridori i putevi konsoliduju u budžetu opšte države, znači, ukupni kapitalni rashodi u budžetu pod različitim vidovima iznose 69,5 milijardi, a na nivou opšte države iznose 122,9 milijardi osnovni kapitalni budžet, plus ovih 6,5 milijardi železnice, plus 12,5 milijardi kod Ministarstva privrede. Pošto se te stvari ne konsoliduju na nivou opšte države. Sve zajedno 141,9 milijardi kapitalni rashodi na nivou opšte države. Ministar Vulin je upravo rekao da nema smanjenja socijalnih davanja. Ja vam kažem da nema smanjenja, čak postoji povećanje kapitalnih rashoda. Moja primedba, moja bojazan je da nećemo biti sposobni da realizujemo ovoliko koliko smo planirali za kapitalne rashode, a ne da nema dovoljno para. Mi smo obezbedili više nego dovoljno para i nadam se izabrali sve najbolje projekte. Prema tome, na nama je sada da ovo realizujemo i da ostvarimo razvojne rezultate ovih investicija, a ne da nismo dovoljno planirali i dovoljno razvojno bili orjentisani u budžetu. Hvala lepo.
Zahvaljujem se gospodine ministre. Reč ima ministar Aleksandar Antić. Izvolite.
Zahvaljujem. Vrlo kratko. Moram da se pridružim kolegama ministrima koji su istakli značaj otvaranja direktne linije koje bi povezivale Srbiju i Severnu Ameriku, odnosno SAD, kao neko ko se neko vreme i bavio tim poslom što svojevremeno u JAT-u, a jedno kratko vreme u Ministarstvu saobraćaja. Moram da istaknem da je to zaista jedna vest koja ohrabruje i nešto što može multiplikovano pozitivno da se odrazi na čitavu našu zemlju. Nije reč samo o jednoj prostoj saobraćajnoj komunikaciji od tačke A do tačke B, već o jednoj ozbiljnoj razvojnoj šansi koja od naše zemlje može da pretvori u jedan ozbiljan hab u ovom delu Evrope, koji bi bio mesto gde se susreću sve avio linije, sve avio destinacije iz susednih država, iz čitavog regiona i odatle da se uspostave brojne linije, što prema Zapadnoj Evropi, što prema Severnoj Americi. To sve naravno stvara više efekata od povećanja broja putnika na beogradskom aerodromu sa svim onim elementima koji to samo po sebi nosi, ali i čitav set drugih poslovnih mogućnosti, različite forume, kongresni turizam. Znači, zaista nešto što ne mogu ni kao čovek koji se bavi politikom ni kao građanin da shvatim, kao potrebu da bilo ko od narodnih poslanika, bez obzira da li dolazi iz vlasti ili iz opozicije, dovodi u pitanje sa stanovišta svog značaja. Ono ključno zbog čega sam se ja javio, je set netačnih podataka koje je kolega, narodni poslanik gospodin Veselinović izneo, a vezano za povećanje akcize na naftne derivate. Pošto pretpostavljam da je kolega to mogao da je bio raspoložen i da je imao vremena da dodatno i da bolje izanalizira, ja radi javnosti želim da istaknem tačne i precizne brojke i podatke, jer nema potrebe da uznemiravamo građane. Znači, novi iznos akciza koji se uvodi ovim zakonom je u iznosu od 1,45 dinara za benzin, 2,95 dinara za dizel gorivo i 0,16 dinara za tng ili tečni naftni gas. To otprilike daju sumnje onaj neophodan iznos koji je ovaj budžet zahtevao, a čitav odnos je napravljen pre svega iz potrebe da smanjimo zahvate na tng koji je do sada bio, maltene identično pod tim opterećenjima, kao i ostali derivati, a znamo da svi da su naši građani proteklih godina puno uložili u instalacije i određene sisteme, kako bi prilagodili svoja vozila korišćenju naftnog gasa, da je cena tog tečnog naftnog gasa proteklih nekoliko godina porasla i da to nije više toliko rentabilno. Namera nam je da manje opterećujemo tng, dakle, ponavljam kolegi Veselinoviću i ostalim narodnim poslanicima i građanima, 1,45 benzin, 2,95 dizel, 0,16 TNG. Kao ministar koji se u ovom trenutku dnevno bavim ovim pitanjima vezano za snabdevanje energentima čitave naše zemlje, moram da iznesem svoje očekivanje, da usled daljeg pada cene sirove nafte koje doživljavamo i danas. Danas je cena barela tipa brent, otišla ispod 40 dolara, da to sve stvara jednu projekciju da je moguće da će usled ovog pada ova akciza biti pokrivena tim padom cene sirove nafte i da se u krajnjem neće odraziti na povećanje cene prema krajnjim potrošačima. Za TNG sam apsolutno siguran, za benzin je to gotovo izvesno, a verujem i nadam se da će tako nešto da se desi i za dizel, ako se i ne desi, tu možemo imati minimalno povećanje cene, tako da nema potrebe plašiti javnost, pogotovo ne zaista licitirati neki samo vama znanim brojkama, tipa dvocifreni dinarski iznosi, apsolutno nigde ne stoji, nisu deo ovog zakonskog projekta. Konačno, apropo ovoga o čemu je i kolega Vulin govorio, moram da dodam i nešto što se nalazi na stavci u budžetu Ministarstva energetike, a u prošlom budžetu za 2015. godinu, na poziciji podrške našim najugorženijim sugrađanima, odnosno sunarodnicima je bila za svrhu energetski ugroženog kupca, 700 miliona dinara za besplatne kilovate, besplatne kubike gasa, a ove godine je na toj poziciji 1,6 milijardi nešto više od 900 miliona dinara, više za podršku našim građanima kojima je pomoć najpotrebnija uz veći obuhvat ljudi koji će biti deo tih uredbi, pored onih socijalnih kategorija, dakle, nezaposlenih, uveli smo i kategoriju onim ljudima kojima je potrebna podrška zbog narušenog zdravstvenog stanja, onim ljudima kojima naprosto država i sistem ne mogu da uskrate isporuke električne energije, jer bi time njima bilo ozbiljno dovedeno zdravlje i život, i na taj način mi ćemo u zavisnosti od visine prihoda po članovima domaćinstva, broja članova domaćinstva, tim ljudima kojima je podrška i pomoć najpotrebnija, tu podršku davati od 120 kilovat sati do 250 kilovat sati, besplatnih mesečno i 30 do 70 metara kubnog gasa, kao besplatna pomoć i podrška našim građanima kojima je pomoć najpotrebnija. Hvala.
Zahvaljujem ministru Antiću. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. (Janko Veselinović, s mesta: Replika.)
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, ja razumem da s obzirom da danas raspravljamo o najvažnijem aktu koji Narodna skupština donosi, a Zakon o budžetu to svakako jeste, da poslanici bivšeg režima pokazuju veći stepen nervoze nego što je to obično. To nije nešto što je sporno, na to smo već navikli i navikli smo na razne uvrede. Inače smo vrlo tolerantni prema njima, ali ono što je sporno i ono preko čega ne možemo da pređemo, to je kada se ne govori istina, da ne upotrebim neku goru reč. Razlog za njihovu današnju nervozu se ogleda u činjenici da oni svoju politiku baziraju na jednoj krilatici što gore po Srbiju, ili što gore za Srbiju, to bolje njima, ma koliko to tužno zvučalo. Međutim, ono što je problem, u praksi se ispostavilo drugačije. U praksi se ispostavilo da, što je bolje Srbiji, to je lošije njima, njihovim strankama ili pokretima ili udruženjima građana. I jednoj stranci i drugoj stranci, da ne pominjem sada, da ne bih izazivao repliku, pa smo tako malopre od prethodnog govornika, velikog lidera jedne male udruge, što bi rekao kolega Atlagić, čuli niz neistina, uvreda najrazličitijih mogućih optužbi i kritika, ali ima jedan problem, a to je, nismo čuli ni jedan jedini argument. Rekao je u svom izlaganju da će dati nekoliko dokaza, a nije dao ni jedan dokaz. Za razliku od njega i njegovih stranaka i pokreta i svih stranaka u kojima je bio i jedne DS i druge DS i treće DS, možda će Borko da napravi treću DS, mi danas donosimo budžet koji je pre svega realan i odgovoran, zato što predviđa nastavak ušteda i racionalizacije u javnoj potrošnji, ali uprkos tome kako smo čuli i kako su to svi ministri danas i premijer koji je proveo skoro ceo dan ovde, naglasili da sadrži značajnu razvojnu komponentu, jer predviđa velika izdvajanja za kapitalne investicije. Mi ceo dan danas ovde nismo čuli ni jedan jedini argument koji bi opovrgao ove teze i ove činjenice, ali smo zato čuli mnogo neistina. Postavljam pitanje, od koga smo čuli te neistine? Od onih koji su potpuno razorili i uništili srpsku privredu, od onih koji su za vreme svoje vlasti doveli do gubitka posla 400.000 ljudi u Srbiji? Od onih koji su državu poklonili, bukvalno poklonili tajkunima? Od onih koji su sproveli pljačkašku privatizaciju? Od onih koji su besomučnim i potpuno nepovoljnim zaduživanjem ostavili javni dug koji će generacije i generacije morati da vraćaju? Jel od onih koji su državu i narod doveli bukvalno do prosjačkog štapa, a pri tom svoje džepove pristojno napunili? Jel od njih mi danas slušamo te kritike? Pri tom, jedino što znaju – to je da lažu. I neprestano lažu. I danas lažu ceo dan.
Molim vas, gospodine Markoviću, obraćajte se sa uvažavanjem.
Svestan rizika da ću možda dobiti i opomenu, ne želim da uskratim građane Srbije saznanja istine, a to je da danas ceo dan samo lažu. To i vi znate, gospodine predsedavajući. (Dragan Šutanovac, s mesta: Šta je ovo? Opomena.)
Gospodine Markoviću, ja vas molim, možete to reći i na drugi način – ne govori se istina; ali nemojte da koristite ovu reč u Narodnoj skupštini.
Ponavljam da je ovaj budžet razvojni budžet, što može da se zaključi na osnovu kategorija prikazanih kao rashodi za kapitalne investicije, odnosno za kapitalne rashode, što možete pronaći u samom predlogu budžeta, ako ste čitali, a ne verujem da ste čitali, pažljivo ovaj predlog budžeta. Ono što bih istakao kao pozitivno, to je nastavak mera fiskalne konsolidacije i strukturalnih reformi, nastavak mera štednje, restriktivna potrošnja, smanjenje učešća javne potrošnje u BDP-u i to je ono što će dovesti do održivog duga, kako ste vi rekli, gospodine Vujoviću, održivog duga i održivog deficita. Glavni cilj nam je povećanje priliva stranih investicija, kako stranih, tako i domaćih, unapređenje ukupnog privrednog ambijenta, ozdravljenje javnih finansija, ozdravljenje ukupne privredne slike Srbije. Cilj nam je da dostignemo nivo makroekonomske stabilnosti što, po mom mišljenju, ovim predlogom zakona o budžetu i postižemo. Iz svih ovih razloga, želim da pozovem da prihvatimo današnje predloge, ali i da odbacimo kao potpuno neosnovane sve one kritike koje smo danas čuli. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Markoviću. Reč ima narodni poslanik Konstantin Arsenović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministri, ja sam mislio i da odustanem od diskusije, ali imam potrebu da izrazim zahvalnost predsedniku Vlade, našem premijeru i gospodinu Vulinu, na datom obećanju rešavanja problema duga vojnih penzionera. Ono što je još prošle godine premijer obećao, evo, sada se to i realizuje. Meni je drago što se obistinilo i moje uverenje da će to obećanje biti i realizovano. Jasno je da u svemu ovome, u ponuđenom rešenju, ima i ljudi koji nisu zadovoljni sa ponuđenim, ali ono što je veoma bitno – ponuđeno rešenje nudi dve opcije. Jedna je opcija vansudsko poravnanje, onaj kome to ne odgovara, može da ide drugim putem i to će mu biti priznato. Ono što bih ja istakao i izrazio zadovoljstvo je organizovanost Fonda PIO da jednu ovako krupnu akciju, u veoma kratkom vremenu organizuje i informiše skoro sve zainteresovane ljude o načinu rešavanja ovog pitanja. Mislim da je to za pohvalu i treba im odati priznanje. Što je najvažnije, jedan korektan pristup prema tim ljudima koji se nalaze u svojim kasnim godinama, gde i njegovo razmišljanje nije uvek, s obzirom na godine itd, da mogu da razumeju, treba dosta vremena i strpljenja da se to razume i moram da istaknem da nisam naišao na žalbu ljudi na ponašanje pripadnika Fonda PIO Srbije. To treba istaći i to je profesionalni odnos koji treba da negujemo, ne samo ovom prilikom, nego kada je reč o bilo kom drugom poslu. Kada je već reč o ovom pitanju, zamolio bih ministra Vulina da razmotri sledeću mogućnost. Naime, data je opcija da se do 10. decembra ljudi izjasne koji žele da svoj problem reše vansudskim poravnanjem. Mislim da je to vreme kratko i da treba iskoristiti šansu da se pruži mogućnost i nekim drugim ljudima koji iz raznih razloga nisu u mogućnosti da se izjasne. Naveo bih samo nekoliko primera. Treba da imate u vidu da ima dosta ljudi bolesnih, nepokretnih, da nema ko da ode u ime njih, da su mnogi ljudi odsutni, da su adrese netačne, itd. S druge strane, imate slučajeve da su ljudi deo sudskog procesa za rešavanje tog problema započeli, ali se može ono ispred i iza vansudski poravnati, ali još to nije okončano. To bi bilo u interesu i korisnika vojnih penzija, a i Vlade. Ja vas molim da u tom smislu razmislite, kao jedno rešenje i da se ovaj rok produži i stvori šansa da se omogući ljudima da se na taj način reši taj problem. Kada je reč o budžetu, mislim da je ovde dosta bilo priče. Ja sam sklon da izrazim svoje zadovoljstvo, a o tome je i naš predsednik Milan Krkobabić govorio. Mi možemo ovaj budžet kritikovati i ovako i onako. Ali, činjenica je i ja verujem da niko u Vladi ovde nije zadovoljan onim što mu je dato na raspolaganje, ali to su naše mogućnosti. Ono što je cela suština i istina je da ovim budžetom i u prethodnoj godini smo zaustavili dalji sunovrat naše privrede i našeg društva. Ako smo to zaustavili, a jesmo i svi pokazatelji govore da je to učinjeno, onda je to veliki napredak, veliki uspeh bez obzira na omalovažavanje – e pa nismoništa dobili; itd. Odavde, znači sada polako stepenicu po stepenicu moramo graditi, ići na dalje i otvarati neku perspektivu. Ako je to tako, a čini mi se da jeste, onda nema razloga stvarno da ne podržimo ovaj budžeti ja ga sa te strane, kao naša poslanička grupa ćemo ga podržati i ja o njemu više ništa ne bih govorio, nemam razloga sada da ja upirem prst na bilo koga. Imao bih potrebu jedino još dva kratka pitanja da kažem. Kada je reč o finansiranju oko socijalnog osiguranja vojnih osiguranika. Tu je u jednoj poziciji predviđeno oko 879 miliona i 200 hiljada dinara za nadoknadu, isplate nadoknade u slučaju bolovanja, bolesti, itd. Ovim sredstvima je predviđeno, što mislim da nije, to je verovatno da postoji razlog. Znači, ne želim ja sada da se to izmeni, ali jednostavno ne bi trebalo to ubuduće da nam se dešava. Ovim sredstvima se isplaćuju i bolovanja do mesec dana i preko mesec dana. U civilstvu, a to je i u ministarstvu predviđeno odgovarajućim uputstvom i pravilnikom, da se do mesec dana bolovanja ide na teret poslodavca, odnosno ministarstva, u ovom slučaju Ministarstva odbrane, a preko mesec dana ide iz ovog fonda za socijalno osiguranje. Ja iz ovog materijala koji je priložen vidim da je na tu temu vođena rasprava i dopisivanje sa Ministarstvom finansija i da je Ministarstvo finansija insistiralo da to ostane, kao i to što je to bilo i u prethodnom periodu i verovatno, pretpostavljam da za to postoje razlozi, ali ja želim tu da ukažem na jednu činjenicu, to ide sada na uštrb, nije tu problem, to ide na uštrb nabavke lekova za potrebe vojnih osiguranika i lečenje u vojno-zdravstvenim ustanovama. Na tu sumu, znači za oko 600 miliona su mogućnosti. Nije ni tu problem da vam kažem, ljudi dobijaju recepte, ne mogu da dobiju lek u vojnim apotekama, oni odu u civilnu apoteku, ali kada to saberete, onda je to skuplje, dođe taj lek skuplje na 25 do 35% nego da je to nabavljenopreko odgovarajućih ustanova koja se bave nabavkom. Mislim da bi to jednostavno trebalo ubuduće izreći i ne dozvoliti da i tu, zašto da bacamo recimo oko 75 miliona u nešto što ne moramo. Sledeće pitanje, pitanje VMA. Mislim da je o VMA izlišno bilo šta govoriti kao o instituciji, kao jednoj ustanovi, koja je stekla svoj imidž i ugled ne samo u ovoj zemlji, nego inače i šire i ja sam se obradovao kada je ministar u raspravi govorio da ima jedan isti stav i princip odnosa razvoja zdravstvenih ustanova, bez obzira da li su vojno zdravstvene ili civilne. To je jedino pravilno ponašanje od onoga koliko su nama zdravstvene ustanove sposobne da rade, da leče, da sprovode pre svega preventivu, toliko će nam biti zdrava nacija. Onoliko koliko su nam ustanove nesposobne, toliko će nam biti bolesna nacija. U tom smislu, takav jedan stav i ponašanje trebamo razviti, i neko mišljenje koje vlada, da ima nekog animoziteta prema VMA. Ovo sam pomenuo iz još jednog drugog razloga. Znate da je VMA otvorena ustanova, zbog svojih kapaciteta, prema civilima i moram reći da ko dolazi u VMA, videćete da je VMA krcat civilima koji traže odgovarajuću medicinsku pomoć. Tu postoji jedan problem, ne verujem da to iko namerno radi, nego su jednostavno problem sredstva, ali je činjenica da od ukupnih usluga, oko 47% usluga nije naplaćena od RFZO. Treba tu učiniti jedan napor da se rešava, kao što vojno zdravstvo redovno plaća, koliko ja znam, civilnom zdravstvu za učinjene usluge, za vojne osiguranike, treba učiniti napore da se bar taj jaz smanji, ako ne može potpuno da se eliminiše. Dakle, 47% nije mala cifra i ona ide na uštrb i kvaliteta i održavanja i obuke i lečenja i nabavke opreme, savremenih uređaja. Devastira se VMA. Ne bih želeo da VMA izgubi bilo kakav i u pogledu opremljenosti i u pogledu reda, discipline, u pogledu znanja, zvanja, u pogledu pružanja zdravstvenih usluga, da izgubi bilo kakav, nego želeo bih, naprotiv, da ona i dalje korača ka jednoj uglednoj ustanovi koju cene, poštuju i rado u nju dolaze, nažalost, svi oni koji imaju potrebe za tim. Zahvaljujem vam se. Mislim da sam bio jasan, koje su moje želje i namere. Nemam nikakvih zlih namera. Jednostavno, želim da ukažem na potrebu da se taj problem na takav način rešava. Hvala.
Reč ima ministar dr Zlatibor Lončar.
Ja mislim da ste me razumeli kada sam rekao – dok sam na ovom mestu, ja nikakvu razliku neću praviti između VMA i drugih vojnih ustanova ili civilnih, jer jednostavno, mislim da nemamo pravo na to. Dugo se nisu gradile bolnice. Imamo velike potrebe za bolnicama, tako da ne možemo da se odričemo ni jedne, da li jedna ili druga bolnica ima iskorišćenost kapaciteta veću ili manju. Ali, i situacija u kojoj se nalazimo, jedino što bi po meni bilo ispravno je da se svi naši resursi, da li su to civilni, da li su vojni, da se stave u službu naših građana i onih kojima je potrebna pomoć. Verovatno ste i primetili, ja pokušavam na sve načine da udružim te resurse, ne samo da ne pravim razliku, nego i tako da ih motivišem da budu još bolji. Što se tiče tih što vi kažete dugovanja i svega toga, svako tu ima neki svoj pogled, RFZO ima jedan pogled i u najskorije vreme ja ću ih spojiti, pa će oni ukrstiti te stavove. U svakom slučaju, ne sme da trpi sistem ni jedan ni drugi. To je nešto što mora da se reši. Biću najsrećniji ako ja ne pravim, da niko drugi ne pravi tu razliku, nego da maksimalno iskoristimo sve kapacitete koji postoje i u jednom i u drugom sistemu i da ako negde jedan sistem može da uskoči više, drugi manje, periodično ili kako, da se tu ne pravi nikakva razlika. Bitno je da se pomogne ljudima, bitno je da dobiju na vreme terapiju i uslugu i dijagnostiku i sve što zahteva, jer sami znate, što se pre otkrije neka bolest ili se uradi dijagnoza na vreme, mnogo su bolje šanse, tako da mi nemamo tu nikakvo pravo da to razdvajamo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Žika Gojković.
Hvala. Dame i gospodo ministri, kolege poslanici, evo, ušli smo sada već debelo u trinaesti sat rasprave o budžetu. Danas smo se stvarno svega naslušali. Puno je toga što ima veze sa budžetom, ali i previše politikanstva za jedan ovako važan zakon koji se donosi, rekao bih najvažniji zakon koji donosimo u toku godine. U medijima je bilo mnogo nagađanja na osnovu nezvaničnih saznanja. Ono što je sada potpuno sigurno jeste da će Vlada morati da uskladi svoju zaradu i potrošnju tako da manjak na kraju naredne godine ne pređe 4% BDP, čime bi bila nastavljena pozitivna tendencija smanjenja deficita. Ono što javnost najviše zanima jeste što se u budžetu vidi o najavljenim otkazima u javnom sektoru. Fond za plate u 2016. godini mora da se smanji za 3%, pa je u skladu sa tim i u budžetu izdvojen novac za otpremnine javnih radnika koji će ostati bez radnog mesta. Kao što sam već rekao, novac u budžetu odvojen je i za otpremnine radnika javnog sektora koji će u narednoj godini ostati bez posla. Iako finansijske strategije predviđaju da bi otkaze trebalo da dobije oko 30.000 ljudi, sprovođenje te obaveze i u delo i u 2016. godini zavisiće od političke volje. Stvarno ne vidim nikakav razlog za nekakvo čuđenje kada govorimo o političkoj volji, jer sasvim je normalno da takve stvari rešava politika. Treba reći i to da planirana otpuštanja, iako su neophodna, mogla bi se pokazati kao možda preterana, jer bi moglo da se ugrozi funkcionisanje obrazovanja, zdravstva, pa možda čak i bezbednosti. Podsetiću samo to da je dogovor sa MMF da se broj zaposlenih u tri godine smanji na 75.000. Rečeno je i to da pod zaštitom države bar do 31. maja ostaje još 17 nekadašnjih giganata. Gospodin Sertić je rekao da neće biti produženja ovih rokova za njihov opstanak. Za jednog od njih, „Galeniku“, država će pokušati da do tog roka nađe strateškog partnera, što naravno neće biti lako, imajući u vidu koliko je ovo preduzeće u prošlosti devastirano. Kada govorimo o preduzećima koja će ići u stečaj ili preduzećima koja treba da se prodaju, moram da navedem jedan primer. To je primer „Severtransa“ u Somboru, gde država mora na takvom jednom primeru da mnogo brže reaguje nego što je to bio slučaj do sada. Jedno zdravo preduzeće koje je, nažalost, imalo velikih problema posle pljačkaške privatizacije, je napravilo izuzetno dobar plan, po kojem svima onima kojima duguju, među kojima su i mnoge velike firme, poput NIS, dogovoreno je da se 60% od celokupnog duga otplaćuje u ratama, a da 40% duga plus zatezna kamata se otpišu. Šta se dešava? Sa takvim planom ide se u privredni sud i sudija privrednog suda daje sebi za pravo, koji uzgred i nije iz Sombora, tako da ne poznaje probleme koje tište Somborce, tačnije 160 ljudi koji su zaposleni u „Severtransu“, donosi odluku da se ovaj plan, koji je inače dobio pozitivno mišljenje u Ministarstvu finansija, da se taj plan poništi i samim tim gotovo da se gura u stečaj jedna firma kojoj je prosek 40 godina, koja ima realne šanse da se i bez stečaja izvuče iz ovih problema u kojima se nalazi. Ovi ljudi su bili juče u Ministarstvu finansija i razgovarali su na tu temu. Ja vas molim ministre da pokušamo da rešimo ovaj problem, jer oni ništa ne traže drugo, osim prilike da rade, a ne da neko od njih pravi socijalne slučajeve, a pogotovo da to ne radi Privredni sud i jedan čovek. Kada govorimo o budžetu, dosta toga je rečeno, ja ću pokušati samo da se sublimiran neke stvari koje mislim da su važne. Planirani fiskalni deficit na nivou Republike za narednu godinu je 121,8 milijardi dinara. Planirani fiskalni deficit za 2015. godinu iznosio je 191,3 milijardi dinara, a do kraja ove godine prema poslednjim projekcijama iznosiće približno 100 milijardi dinara, uključujući stare dugove za gas, vojne penzije i subvenciju u poljoprivredi, što je naravno pozitivan pokazatelj. Ovaj budžet, kao i prethodni za 2015. godinu, dobio je podršku MMF i predstavlja ključni deo programa, koji istovremeno rešava problem deficita, ali strukturne probleme koje taj deficit uzrokuju. Budžet za narednu godinu je napravljen na osnovu prognoze da će u 2016. godini rast BDP iznositi 1,75% a inflacija 2,8%, što je realna, a ne populistička procena. Uštede u budžetu za narednu godinu planirane su na svim elementima rashoda, što je takođe dobro. Osnovni ciljevi u narednom srednjoročnom periodu fokusirani su na nastavak sprovođenja mera fiskalne konsolidacije, održavanje makroekonomske stabilnosti u zaustavljanju daljeg rasta duga i uspostavljanje trenda njegovog smanjenja, što je u skladu sa dogovorenim aranžmanom sa MMF. Treba takođe reći da je priznanje Vladi stiglo od svih relevantnih institucija u EU. Fokus je naravno i na jačanju stabilnosti otpornosti finansijskog sektora, otklanjanju prepreka privrednom rastu i podizanju konkurentnosti sprovođenjem sveobuhvatnih strukturnih reformi, nastavku reformi javnih preduzeća, što je najvažnije, kao i podizanje efikasnosti javnog sektora i nastavak rasta izvoza u odnosu na uvoz. Naravno, uvek ima zamerki, danas smo ih čuli dosta. Naša poslanička grupa će se osvrnuti na dve. Očekivali smo ipak da će biti veća finansijska sredstva za poljoprivredu i veće subvencije za mala gazdinstva. To je nešto što građani očekuju i očekivali su i od ovog budžeta, bez obzira na sve probleme u kojima se ova država nalazi. Možda je i zapostavljena tema, mislim da jedino premijer danas o tome govorio, a to je Ministarstvo sporta. Takođe smo očekivali veća sredstva, jer svaki dinar koji se da sportu, on se stostruko vraća. To nije samo ulaganje u sport za neke, možda će reći luksuz, to je ulaganje u decu, to je ulaganje u zdravlje, i to je najbolja preventiva da bismo imali jedno zdravo društvo. Smatramo da gospodin Udovičić, kao jedan od vrhunskih sportista, svojim primerom pokazuje i motiviše mlade ljude da se što više uključe u sport i da mu je trebalo omogućiti još veća finansijska sredstva.
Vreme.
Završiću brzo. Pred Srbijom je dug put do cilja i zato je ključno pitanje da se fiskalna konsolidacija i strukturne reforme nastave u naredne dve godine. Gospodinu Vujoviću potpuna podrška od poslaničke grupe i naravno u danu za glasanje glasaćemo za ovaj budžet.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministri, dame i gospodo narodni poslanici, predlog budžeta za 2016. godinu, zajedno sa setom pratećih zakona o kojima se već 13 sat u Republičkom parlamentu vodi jedna rekao bih kvalitetna rasprava, po mišljenju poslaničkog kluba SPS predstavlja potvrdu opredeljenosti, odlučnosti Vlade Republike Srbije da Srbija nastavi jedan reformski uspešan kurs. Vlada Republike Srbije nastaviće da vodi odgovornu ekonomsku i fiskalnu politiku. Iz ovih predloga se može videti da su precizno definisani ciljevi koji se žele postići, a Vlada rekao bih čvrsto u svojim rukama drži ekonomske i budžetske i finansijske parametre, i to jeste od izuzetne važnosti. Znaci ekonomskog oporavka, po našem mišljenju, po mišljenju poslaničkog kluba SPS, su vidljivi, i to pre svega jeste rezultat odgovornog, ozbiljnog i posvećenog rada Vlade Republike Srbije. Zahvaljujući teškim i odgovornim merama, teškim i odgovornim reformama koje jesu preduzete, Srbija jeste na dobrom putu da konačno reši problem, odnosno da konačno sredi stanje u javnim finansijama, i to je nešto što će nam omogućiti da sa većim optimizmom i većom izvesnošću gledamo na period koji je pred nama, i to je nešto što će nam omogućiti ulaganje u budućnost. Srbija je uspela da postigne dobre rezultate, uprkos fiskalnoj konsolidaciji ostvaren je dinamičan rast, iz recesije prešlo se u jedan pozitivan trend rasta, i to je nešto što je veoma važno i značajno. Srbija je preduzela, kao što sam već rekao, teške mere i to zarad bolje budućnosti Srbije, zarad bolje budućnosti naših građana. Da to nije učinjeno i da se nije ušlo u reformski proces, strukturne reforme, Srbija bi nastavila put finansijskog bankrota i finansijskog kraha. Ono što danas Srbiji otvara vrata u celom svetu jesu upravo uspešne reforme u oblasti ekonomije. To je nešto po čemu Srbija jeste prepoznatljiva i ugledna i uvažavana. Reformski put Srbije danas je potpuno jasan, po našem mišljenju nema alternativu. Takođe, danas je potpuno jasno da početak reformi zapravo jeste bilo pitanje opstanka Srbije. Legitimno je pravo da bilo koja politička opcija ima kritički osvrt na rad Vlade Republike Srbije. Legitimno je pravo da kritički govori i o ekonomskoj politici Vlade Republike Srbije. Kada imate kritički osvrt i kada kritički govorite o ekonomskoj politici, onda je dobro da čujemo šta je to alternativa uspešnom reformskom putu Srbije, a da to nije politička demagogija koja vodi ka finansijskoj propasti, ka finansijskom bankrotu. Bilo bi dobro da se konačno podvuče crta, da se sagleda koliko je Srbiju koštao svaki dan odlaganja reformi u Srbiji. Za nas je ekonomski oporavak, o tome smo govorili tokom rasprave o dopunama Zakona o budžetskom sistemu, nacionalni interes i smatramo da apsolutno niko nema pravo da svojom neodgovornošću, neodgovornim predlozima naruši realizaciju ovog važnog cilja, jer od realizacije ovog veoma važnog i značajnog cilja zavisi realizacija brojnih ključnih ciljeva Vlade Republike Srbije. Šta je zapravo suština? Moramo da nastavimo da zarađujemo. Srbija mora da nastavi da vodi politiku štednje, da vodi restriktivnu politiku, da troši daleko manje od onoga što zaradi, da nastavimo da idemo u pravcu smanjenja budžetskog deficita, u pravcu smanjenja javnog duga i Srbija mora da nastavi da ide u pravcu privrednog rasta i privrednog oporavka. Uz primenu modernih i sistemskih zakona, koji jesu usvojeni u Narodnoj skupštini Republike Srbije, i uz jasnu strategiju i plan Vlade Republike Srbije o ekonomskoj i fiskalnoj konsolidaciji, rezultati su na polju i oblasti ekonomije vidljivi. Mi smo mnogo puta do sada rekli da reforme podrazumevaju hrabre i teške i ekonomske, ali i političke odluke, odluke koje vam ne donose političku popularnost, kada govorimo o političkim odlukama, ali reforme se preduzimaju upravo zato jer Srbija jeste daleko važnija od svake političke partije, reforme jesu započete da bi se u Srbiji moglo normalno živeti i da bi Srbija u ekonomskom smislu bila zdrava zemlja. Mi danas govorimo o predlozima koji jesu zasnovani na zdravim osnovama. Naš cilj jeste jasan – održiv ekonomski razvoj. Naš cilj jeste – boljitak, napredak, pozitivan pomak u svakom sektoru, ali da taj pomak i taj boljitak bude zasnovan na zdravim osnovama. Zakon o kojem danas govorimo, pre svega budžet za 2016. godinu, je jedan od najvažnijih zakona, odnosno najvažniji zakon, zakon koji treba da obezbedi, omogući život u Srbiji, koji treba da omogući i sprovođenje drugih važnih zakona u Srbiji i veoma je važno da danas imamo realan i ostvarljiv predlog, predlog koji jeste realan, jeste ostvarljiv i jeste u interesu građana. Zamislite kada bi imali nerealan budžet, imali bi nerealan život, imali bi nemogućnost da se sprovode svi oni ostali važni zakoni u Srbiji. Dakle, ne kažemo mi da posao jeste završen, ali je potpuno jasno da Srbija jeste na dobrom putu, da imamo jedan pozitivan trend, trend koji vodi ka boljitku, jasna intencija namera Vlade Republike Srbije da uloži ogroman napor i rad u narednom vremenskom periodu kako bi Srbija ostala na dobrom putu. Ne mogu, to je neko maločas u diskusiji rekao, ne mogu finansijski problemi da se reše za tri, ni za šest meseci, ni za godinu dana. Ali, ono što je važno, Srbija je dobrom putu, Srbija ima dugoročni plan ima jasno definisane ciljeve i Srbija ima strategiju. Zato mi sa sigurnošću danas kažemo da Srbija u budućnosti će biti ekonomski uspešna zemlja, moderna zemlja. Da Srbija hoće biti zemlja koja hoće biti deo porodice evropskih naroda, zemlja u kojoj ćemo imati novu infrastrukturu, nove investicije, nove fabrike u kojima hoće raditi građani Srbije. Danas se govorilo i o investicionoj klimi i o poslovnom ambijentu u Srbiji. Mi smatramo da, pre svega, politička i ekonomska stabilnost uz uslove i podsticaj koje daje Srbija potencijalnim investitorima, jesu nešto što Srbiju čini, rekao bih najprivlačnijom zemljom u ovom delu Evrope za investicije. Dosta toga je urađeno na poboljšanju poslovne investicione klime, na poboljšanju poslovnog investicionog ambijenta, sa ciljem da Srbija bude atraktivna investiciona destinacija. Moramo da zadržimo i da sačuvamo fiskalnu disciplinu koju imamo u ovom trenutku. Moramo da nastavimo odlučno i kontinuiranu borbu protiv sive ekonomije. Potrebni su daleko veći prihodi od javnih preduzeća. Mora se nastaviti sa reformom javnih preduzeća. Javna preduzeća moraju biti daleko efikasnija, ali i daleko racionalnija, odnosno jeftinija. Slažemo se u potpunosti da je važno u Srbiji započeti suštinsku reformu javnog sektora i to je koncept koji smo prihvatili na početku mandata ove Vlade Republike Srbije, to je nešto što je definisano ekspozeom, a vrlo jasno se i eksplicitno kaže – reforma javnog i jačanje privatnog sektora. Mi smatramo da u privatnom sektoru upravo jeste budućnost. Privatni sektor jeste od izuzetne važnosti i za privredu, jer otvara nova radna mesta, ali privatni sektor jeste od izuzetne važnosti i za državu, jer država živi upravo od dažbina i poreza iz dobiti preduzeća. sagledavajući sa tog aspekta sam budžet, on deluje ohrabrujuće, jer su u ovim predlozima izdvojene, čini mi se, tri puta veća finansijska sredstva za podsticaje malih preduzetnika. Dakle, Srbija hoće nastaviti da vodi restriktivnu politiku i politiku štednje, ali nastaviće da vodi socijalno odgovornu politiku. Dakle, uz odgovoran odnos, pre svega, prema socijalno najugroženijim kategorijama stanovništva, ali i pored štednje ovaj budžet ima svoju razvojnu komponentu. Primetna su veća izdvajanja za kapitalne investicije, infrastrukturne projekte. Mi smatramo da je to veoma dobro. Jer, štednja u periodu krize jeste dobra i ona je neminovna i ona treba da bude prioritet. Ali, štednja sama po sebi nije dovoljna. Srbija mora da nađe način da se razvija i da kroz to rešava ono što danas jesu goruća pitanja, a to je pitanje privrede i to je rešavanje pitanja nezaposlenosti. Jedini realan moguć način da se to pitanje reši jeste realizacija razvojnih projekata, infrastrukturnih projekata i kapitalnih investicija. Slažemo se u potpunosti da naredni vremenski period, period koji je pred nama jeste prekretnica za Srbiju u ekonomskom smislu. Verujemo da ćemo onako kako je to definisano zakonom, biti rešeno pitanje privatizacije i likvidacije preduzeća koja do sada jesu bila teret republičkom budžetu, koja faktički ne postoje, koja ne privređuju, nemaju proizvodnju, ne ostvaruju profit. Takođe verujemo da u zakonom predviđenom roku, a mislim da je to do sredine 2016. godine hoće biti i rešeno pitanje 17 preduzeća koja jesu od strateškog značaja za Srbiju i preduzeća koja u ovom trenutku zapošljavaju negde oko 22.000 ljudi. Danas je bilo reči između ostalog i o važnim izmenama i dopunama Zakona o podsticajima u poljoprivredi. Mi smatramo da ovo jeste jedan evropski model koji će napraviti jednu ravnomerniju preraspodelu, kada govorimo o sredstvima koja se izdvajaju za poljoprivredu, da svi oni koji podnesu zahtev, kada kažem ravnomerniju, mislim na to da svi oni koji podnesu zahtev imaju mogućnost i način da dođu do određenih sredstava. Naravno da kao poslanički klub podržavamo i pozitivne i dobre primere lokalnih samouprava, mislim da je o tome govorio Balint Pastor, da je pomenuo primer Grada Vranja gde jedinice lokalne samouprave iz svojih sredstava podstiču razvoj poljoprivrede. Mi to naravno u potpunosti podržavamo i smatramo, gde god je to moguće da jedinice lokalne samouprave iz svojih sredstava treba da pomognu razvoju poljoprivrede, jer poljoprivrede jeste realna razvojna šansa u Srbiji. Još jednom, na samom kraju, naravno očekujemo raspravu u pojedinostima, ali u načelu, podržavamo zakonske predloge o kojima danas vodimo raspravu. Hvala.
Hvala. (Marko Đurišić, s mesta: Poslovnik.) Izvolite gospodine Đurišiću, po Poslovniku.
Hvala predsedavajući. Smatram da ste povredili član Poslovnika 96. stav 1. alineja 4. govori o tome kome se daje reč na sednici, kada se vodi diskusija u načelu, pa kaže – narodni poslanici naizmenično prema tome da li podržavaju ili osporavaju predlog, što navodi u prijavi za reč. Znači, vi ste poslednja četiri govornika kojima ste dali reč su bili sve govornici koji podržavaju predloge zakona. Imamo ovaj predlog koji očigledno ne važi, redosled i on je napravljen u skladu sa Poslovnikom gde jedan je za, sledeći je protiv i tako naizmenično. Vi ste sada potpuno ovaj redosled promenili, ali ne poštujete član 96. koji govori da mora naizmenično neko ko je za i neko ko je protiv, dokle god ima onih koji su protiv, odnosno onih koji su za. Verujem da je vaša strategija da vi nas koji smo protiv, pustite da govorimo negde posle ponoći, ali to je suprotno Poslovniku. Ja vas molim predsedavajući da ovaj Poslovnik poštujete uključujući član 96. da kažete lepo ko je sledeći govornik, on bi naravno morao da bude iz redove onih poslaničkih grupa koje ne podržavaju predlog ili makar da se ispravi tako što će naredna četiri govornika biti iz redova poslaničkih grupa koje ne podržavaju predloge zakona koji su danas na dnevnom redu.
Gospodine Đurišiću, nalazite negde u nekoj teoriji zavere nešto što ne postoji. Ima poslanika koji nemaju više vremena ili poslanici koji su odustali, tako da se tu malo gubi redosled, ali ako želite, ja ću vrlo rado preko reda da vam dam tih vaših minut i 30 sekundi, tako da reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. (Marko Đurišić, s mesta: Neću da govorim.) Nećete da govorite? Onda ne znam zbog čega ste … (Marko Đurišić, s mesta: Gospodin Bradić.) Gospodin Bradić vrlo lako i vešto to može i sam da, ako smatra da mu je neko pravo uskraćeno da to i kaže. Reč ima narodni poslanik Ivan Bauer. Posle toga narodni poslanik Balša Božović, zatim Aleksandar Martinović, onda narodna poslanica Aleksandra Jerkov, narodna poslanica Vesna Rakonjac i narodni poslanik Blagoje Bradić. Sada reč ima narodni poslanik Ivan Bauer.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani ministri, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, građani Republike Srbije, da bi se govorilo o budžetu za 2016. godinu potrebno je upoznati se da tako kažem, fiskalnom predistorijom, odnosno onim što se događalo u poslednjih desetak godina, naročito u kontekstu rezultata koji je ostvaren u 2015. godini, koja predstavlja početak jednog tro, a sada bih rekao i četvorogodišnjeg programa fiskalne konsolidacije. Parafraziraću nešto što je ministar Vujović rekao pre otprilike godinu dana, neposredno pred diskusiju o budžetu za 2015. godinu. On je tada rekao da je Srbija od 2005. – 2015. godine, tačnije do kraja 2014. godine na trajektoriji postojanog povećanja rashoda, smanjenja prihoda, povećanja budžetskog deficita i rasta javnog duga. Posle visokog deficita u 2014. godini, koji je doduše nastao dobrim delom iz opravdanih razloga, odnosno zbog katastrofalnih poplava koji su nas pogodile, mi smo za samo godinu dana u potpunosti preokrenuli fiskalni rezultat i zahvaljujući tome je imao pravo da u 2016. godinu uđemo sa optimizmom, ali ipak smo optimizmom da očekujemo da možemo da u određenoj meri relaksiramo fiskalnu politiku, da možemo da se nadamo da ćemo ostvariti rast bruto domaćeg proizvoda veći nego ove godine i da možemo čak da očekujemo i blagi rast životnog standarda stanovništva što nismo imali, rekao bih, priličan broj godina. Pre nego što pređem na diskusiju o budžetu za 2016. godinu, hteo bih da kažem nešto o budžetu za 2015. godinu, jer ne možemo posmatrati budžet za 2016. godinu u nekom vakumu kao poseban dokument, s obzirom da je ovo jedan program trogodišnje fiskalne konsolidacije i definitivno ono što radimo ove godine jeste direktno povezano sa onim što je urađeno u 2015. godini. I prvo pitanje koje se nameće kada se govori o budžetu za 2015. godinu jeste zašto je uopšte moralo da se ide na ovako teške mere, i rekao bih, za građane bolne, zar nije moglo da se nastavi sa politikom fiskalnom kako je vođeno u ranijem periodu ili da se primene neke malo manje bolne mere za građane? Odgovor na to pitanje je da nije bilo moguće, osim ukoliko nismo želeli da 2018. godine imamo javni dug koji će biti otprilike oko 90% bruto domaćeg proizvoda i koji bi i dalje imao uzlaznu putanju zbog toga što bismo imali visoke fiskalne deficite negde u rangu između 6% i 7% bruto domaćeg proizvoda i zbog, naravno kumulativnih efekata koje proizvodi rast kamate kada dug raste. Ja mislim da je i jednom prosečno informisanom građaninu potpuno jasno iz nekih naših prijateljskih zemalja iz okruženja, kako izgleda fiskalna politika kada se dovedete u takvu situaciju, odnosno kada imate tako visoke javne dugove u procentima bruto domaćeg proizvoda. Dakle, tada više, čini mi se, prvo ne vodite samostalnu fiskalnu politiku, nego rekao bih da neko drugi vodi za vas fiskalnu politiku, dakle, on vam određuje koje ćete mere primenjivati. Pri tom, nisam siguran da su efekti tih mera potpuno jasni, jer vidimo na primeru te zemlje da primenjuju prvo daleko teže mere od onih mera koje mi primenjujemo danas, a drugo da se sve više zadužuju, što će reći, imaju, sa jedne strane, neku vrstu fiskalnih poboljšanja, sa druge strane, imaju neku vrstu fiskalnog otežanja u budućnosti. Ono drugo pitanje koje bih hteo da postavim, a na koje mislim da treba dati odgovor, jer je vrlo važno za diskusiju o budžetu za 2016. godinu, jeste šta je od onog što je obećano pre godinu dana urađeno u međuvremenu? Prva stvar i najvažnija jeste da smo mi u 2015. godini planirali smanjenje budžetskog deficita za 2%, a da danas govorimo o tome da smo budžetski deficit smanjili za 2,6% i to čak ne računajući ove vanredne rashode za koje smo se odlučili na kraju godine da ih uključimo u budžet zato što smo imali dobar fiskalni rezultat, a ako njih ne bismo uključili u budžet, odnosno bez uključivanja ovih fiskalnih, ovih vanrednih rashoda, odnosno isplaćivanja obaveza prema „Srbijagasa“, prema „NIS“ i starog duga prema vojnim penzionerima, mi bismo imali smanjenje fiskalnog deficita od čak 3,6% u prvoj godini trogodišnjeg fiskalnog programa koji je predviđao smanjenje fiskalnog deficita od 4%. Dakle, pojednostavljenim jezikom govoreći, naravno to nije tačno zbog toga što to nije strukturno smanjenje od svih 3,6%, negde smo mogli reći da smo ostvarili 90% posla u prvoj godini. Naravno to nije tačno zato što fiskalno, strukturno smanjenje negde oko 3,4% i 2,5%, ali to je i dalje jako dobar rezultat koji nam omogućuje da u naredne dve godine budžet smanjujemo otprilike strukturno za nekih 0,75% bruto domaćeg proizvoda. Šta nije bilo previše očekivano ili šta nije bilo uopšte očekivano ostvareno u 2015. godini? Na prvom mestu, svakako najvažnije rast bruto domaćeg proizvoda od 0,8% i to u uslovima, rekao bih, u poslednjih 10-ak bar godina, ako ne i više nezapamćene suše, u uslovima usporenja prehrambenoj industriji i u uslovima negativnih trendova u automobilskoj industriji. Dakle, govorimo o tri, rekao bih, ključne izvozne grane naše privrede. To je ostvareno na prvom mestu zahvaljujući tome što smo imali izuzetno jak rast industrijske proizvodnje i zahvaljujući tome što smo imali snažan oporavak, pa 7,9% jeste izuzetan rast. I snažan oporavak građevinske industrije što je sve ostvareno zahvaljujući strukturnim reformama koje su urađene na osnovu čega je poboljšan investicioni ambijent i na osnovu koga smo mi u stvari faktično olakšali investicije u građevinski sektor. Šta je jedino čega se ne pridržavamo iz našeg programa prve godine primene trogodišnjeg fiskalnog programa? Jedino čega se ne pridržavamo jesu fiskalna pravila. Fiskalna pravila vrlo jasno kažu da se plate i penzije ne mogu povećavati, plate dok ne padnu ispod 7% bruto domaćeg proizvoda i penzija dok ne padnu ispod 10% bruto domaćeg proizvoda. Dakle, zašto je ovo jedina stvar od koje smo odstupili nakon godinu dana? Zato što su primenjene kao što već rekoh vrlo teške, a za građane rekao bih i bolne reforme koje su u prvoj godini davale toliko dobre rezultate da mi možemo sebi da dozvolimo, da tako kažem, taj luksuz da bez obzira na to što nismo mogli da pretpostavimo na početku primene ovog programa, da povećamo plate i penzije, jer u krajnjem slučaju najveći teret fiskalne konsolidacije jesu podneli upravo građani i oni zaslužuju da vam kažem pod znacima navoda za to budu nagrađeni. Nije ta nagrada velika i naravno oni koji kritikuju ovaj budžet će reći da su ta povećanja mala. Ona jesu između dva i 4% kada govorimo o plata u javnom sektoru i 1,25% kada govorimo o penzijama, ali to predstavlja 0,3% BDP. Dakle, mi povećavamo deficit u sledećoj godini za 0.3% BDP. Ako znamo da nam je cilj u 2016. godini da strukturno prilagodimo budžet za 0,75% BDP sa ovih 0,3% mi već povećavamo ono što moramo da uradimo na 1,05. Dakle, gotovo za 50% povećavamo našu obavezu strukturnog prilagođavanja našeg budžeta za 2016. godinu. Koje su to mere koje se primenjuju u 2016. godini? Svakako najvažnija mera jeste smanjenje mase plata za 3% što će se postići nečim što nije mnogo popularno, a to je racionalizacija zaposlenih u javnom sektoru i već u januaru moramo da smanjimo broj zaposlenih za nekih 14,5 hiljada. Ja mislim, a ispraviće me ministar ako grešim da je baš ministarka Udovički rekla da već negde oko 12 hiljada ljudi ispunjava uslove za penzionisanje od tih zaposlenih. Dakle, hajde da kažemo recimo da u januaru će taj posao biti nešto lakši. Do kraja godine moramo da otpustimo, odnosno da kroz neke socijalne programe smanjimo broj zaposlenih za 20 hiljada u javnom sektoru. To će ići sigurno mnogo teže i mislim da tu moramo da prihvatimo one sugestije Fiskalnog saveta koji je rekao da u to moramo ući jako dobro pripremljeni sa jako dobrim planovima jer ne sme da nam se desi da šaljemo u penziju ili da pravimo programe za ljude na radnim mestima koja su nam potrebna nego da racionalizaciju moramo raditi tako što ćemo u najvećem broju slučajeva, da ne kažem u ogromnom broju slučajeva oslobađati radna mesta koja u nekoj budućnosti nisu u prevelikoj meri potrebna. Nadalje, naravno nastavlja da se primenjuje pravilo da se na pet oslobođenih mesta u javnom sektoru može zaposliti samo jedno lice i naravno nastavlja se sa praksom daljeg smanjenja troškova i povećanje efikasnosti na svim nivoima. U tom smislu, ostaje zabrana zapošljavanja u 2016. godini, ostaje nabrana isplate netransparentnih bonusa, nagrada i sličnih naknada. Ide se i dalje u toj racionalizaciji jer postoji preporuka da se preispitaju naknade za učešće u različitim komisijama i radnim telima u javnom sektoru. Ono što mislim da je takođe vrlo važno kada je reč o budžetu za 2016. godinu jeste da ni ove godine kao ni 2015. godine nemamo značajnih promena u poreskoj politici, odnosno da nastavljamo da imamo stabilnu poresku politiku i predvidivu poresku politiku, a to je pokazalo se vrlo važna stvar kada se radi o naplati poreza i obuhvatu poreza, ali i o budućem prilivu investicija. Mi bez obzira na to očekujemo dalji rast prihoda od poreza, naročito od akciza i to prevashodno od akciza na naftne derivate i akciza na struju. Sa MMF je dogovoreno da se povećaju akcize na naftne derivate u ovom budžetu za 2016. godinu i to je učinjeno iz dva razloga. Prvi razlog je taj što čini mi se da ne postoji ili bar nije postojao bolji trenutak za povećanje akciza na naftne derivate, s obzirom na istorijski minimum cene nafte barem u poslednjih 20 ili 30 godina i verovatno je u ovom trenutku najmanje bolno da se te akcize povećaju. Drugi razlog je što je alternativno rešenje bilo povećanje PDV, a povećanje PDV je daleko lošija mera zato što prvo narušava stabilnost i predvidivost poreskog sistema koji smo rekli da je vrlo problematična. Drugo, zbog valitilnosti PDV povećanje stope PDV je vrlo teško predvideti kakve bi efekte imalo u prvoj godini. Moglo bi da se desi da, bez obzira na povećanje stope PDV-a, imamo i dalje istu naplatu, pa čak i lošiju naplatu, što se događalo u prošlosti. Dakle, PDV ne bi bio dobro rešenje, a da ne govorimo o tome da povećanje PDV-a daleko više pogađa siromašne građane od povećanja akciza na naftne derivate. Ono što je dobro, jeste da i ove godine nastavljamo sa praksom konzervativnog ili opreznog prognoziranja, odnosno projektovanja budžetskih prihoda. To je bila, u krajnjem slučaju, jedna od ključnih determinanti, zahvaljujući kojoj imamo toliku razliku između onoga što smo projektovali da će biti budžetski deficit i ono što ćemo ostvariti kao budžetski deficit. Da ne bi građani bili u zabludi, nije loše kada imate budžetski deficit koji je mnogo manji od onog koji ste projektovali. Kada je mnogo veći, to je loše. Kada je mnogo manji, to znači da ste jako dobro i jako konzervativno projektovali. Ja verujem da zahvaljujući konzervativnom projektovanju možemo da očekujemo da ćemo i u 2016. godini imati bolji rezultat od onog koji smo projektovali, odnosno da možemo da ostvarimo i budžetski deficit manji od četiri...
Vreme. Zahvaljujem, gospodine Bauer. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite, gospodine Božović.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministri, upravo se vraćam sa jednog velikog skupa u Lazarevcu, gde sam u razgovoru sa građanima Lazarevca bio zamoljen sa njihove strane da ministru Vujoviću prenesem jednu molbu, da o budžetu za 2016. godinu govori na srpskom jeziku, da ne koristi ekonomske izraze koji prikrivaju istinu šta građane čeka u 2016. godini. Kada kažete – agregatna ponuda, agregatna tražnja, kriva agregatne tražnje, rivolving investiranje, kao što je rekao gradonačelnik itd, dakle, to nisu izrazi koje građani Srbije mogu da razumeju. To što razumemo možda mi ovde, ali ne i svi, građani ne znaju šta to do kraja znači. Dakle, na srpskom jeziku šta piše u budžetu Republike Srbije? U budžetu Republike Srbije piše – građani u 2016. godini će biti još siromašniji. U budžetu piše – povećavaju se troškovi za zapošljavanje novih kadrova SNS. U budžetu za 2016. piše – biće veći uvoz čime će se povećati spoljno trgovinski deficit. U budžetu piše da nema para za zdravstvo, nema para za nova radna mesta kada su u pitanju građani, nema para za poljoprivredu, nema para kada je u pitanju sektor bezbednosti, s obzirom da policajci i vojnici nemaju dovoljno velika primanja, a rizikuju život za našu bezbednost. U budžetu sa druge strane ima novca za javna preduzeća, pod broj jedan, koja su najveći gubitaši u Republici Srbiji, čiji direktori imaju više stotina hiljada dinara platu, a neki i više desetina hiljada evra primanja. U budžetu je izdvojeno 126 miliona za novih 30.000 stranačkih jurišnika SNS-a. U budžetu ima novca za lažne investitore, počevši od „Beograda na vodi“ pa na dalje. Evo, imamo informaciju da se u Novom Sadu otvara ne znam tačno koliko radnih mesta. Sve u svemu, više desetina hiljada evra po zaposlenom koji će stajati osam sati za 15.000 dinara i nešto šrafiti. To nisu investicije koje mogu da razvijaju privredu Srbije. U budžetu stoji na svakom mestu reforme, reforme, reforme i vama su puna usta reformi. A šta znače reforme za građane? Njima je više muka od te reči. Reforme za vas znače, pod broj jedan, otpuštanje lekara. Ne znam ko će imati da leči ljude u Srbiji. Ponižavanje prosvetnih radnika, smanjivanje i otimanje penzija, loš standard za policiju i vojsku, nova poskupljenja, struja, cigarete, alkohol, gorivo i ko zna šta još. Budžet iz tog razloga ne obećava bolji život u 2016. godini. Samo okruženje vrha vlasti živi bolje, dok svi ostali građani u Srbiji žive sve gore i gore. Toga, ministre, morate da budete svesni kada objašnjavate građanima šta piše u budžetu Republike Srbije. Zahvaljujem.
Reč ima dr Nebojša Stefanović. Izvolite, gospodine ministre.
Nekoliko je razloga zbog kojih sam se javio. Prvo, sektor bezbednosti. Nekako mi je uvek dirljivo kada se ljudi koji su bili godinama u vlasti sete kada odu u opoziciju da govore o sektoru bezbednosti. Naročito kada godinama niti su imali jednu jedinu izjavu npr. zašto policija osam, devet, deset godina nema uniformu. To im nije smetalo. Tada im nije smetalo. Znate, vlast je slatka, ne treba to tada pominjati. Ne treba pominjati stanje u kakvom su se nalazila, recimo, oklopna sredstva od 2000. pa na ovamo, oklopna vozila policije. Ni to nije važno. Da li se ti ljudi žrtvuju i rizikuju svoje živote u kopnenoj zoni bezbednosti? Od 2004. godine postoji Žandarmerija. U kakvim uslovima oni rade? Šta smo učinili za te ljude? Nije važno. Tada nije bilo važno, pošto, znate, vlast je slatka, ne treba to pominjati, možemo da rizikujemo svoju vlast. E onda, kad se ode u opoziciju, onda prvo što se pominje - male su plate policajcima. Moram da vam kažem da su lošim odredbama, koje su tada doneli, policajci imali do juna 2014. tada zakonima i naravno sporazumima sa MMF-om od juna 2014. godine, koje je postigla i prethodna vlast, da se ukida onih 10.000 dinara koje su policajci imali kao neku vrstu dodatka. Taj dodatak im se nije uračunavao u staž, nije uračunavao u penziono i socijalno osiguranje, oni su ga dobijali samo kao neku vrstu jednokratne nadoknade, bez ikakvog uticaja na njihovu osnovnu platu. Mi smo uspeli da se dogovorimo da to uđe u platu, da im se time poveća osnovica plate, da im se za toliko povećaju i penziona i socijalna davanja i da oni suštinski imaju nešto manja primanja, to je tačno, ali izgubili bi sve to da to nismo uradili, a sada imaju na osnovu toga veću platu. Ja ne govorim da policajci žive dobro, uvek mislim da treba da imaju i više i bolje i zato se trudimo i zato smo im obezbedili i trudimo se da obezbedimo i naredne godine i danas smo sa premijerom imali sastanak sa najvećim sindikatom policije, ali premijer i ljudi iz MUP-a, mi radimo vredno na tome da obezbedimo da ovi ljudi imaju naredne godine i jednokratnu pomoć, da imaju i nove investicije u objekte. Dakle, da obezbedimo objekte i u Nišu i u Beogradu za smeštaj naših ljudi, da obezbedimo nova patrolna vozila, da obezbedimo i nove uniforme. Obezbedilo smo u saradnji sa SDPR-om i veći broj oklopnih vozila koja će biti korišćena u kopnenoj zoni bezbednosti. Povećavamo njihovu sigurnost modernizacijom svih vozila koja policija koristi, čamaca, svega onoga što možemo da unapredimo sopstvenim sredstvima i pri tome vraćamo dugove Ministarstva, vraćamo dugove države koje su nam ostavili u amanet i trudimo se da pokažemo da time upravljamo dobro. Dakle, da kada budemo povećali plate policajcima, to radimo iz realnih izvora i na način da ti ljudi budu zaštićeni. Često se pominje „Beograd na vodi“. „Beograd na vodi“ je jedna dobra investicija koja treba da obezbedi 13.000 radnih mesta, ne samo u Beogradu, nego i širom Srbije. Nažalost, često slušamo tirade o tome i prosto ne mogu da verujem da se ljudi ne sećaju kako je taj deo Beograda izgledao ranije. Samo da je očišćeno, da je pokošena trava, da je odnet šut i smeće, da su raščišćene udžerice i odvezene olupine, samo da je to urađeno i posađena nova trava, neuporedivo je bolje nego što je bilo. Da ne kažem da će investicijama i novom izgradnjom dolaziti ljudi. Ljudi se interesuju za Beograd zato što ljudi u savremenom svetu hoće da vide nešto što je bolje i drugačije, hoće da vide nešto što je atraktivno, hoće da vide nešto što je novo. Dolaze ljudi da investiraju. Izvinite, ko je smetao svim prethodnim vlastima u Beogradu da očiste ono, samo da odnesu onaj šut i smeće? To je bio težak posao. Morao je neko da promeni, da razreši imovinske odnose, da uradi eksproprijacije, da se dogovori sa svima. Znate, to je mučno. Mnogo je lakše baviti se nekim drugim stvarima u vlasti, da se ugodno i lagodno živi. Ko mora da se bavi time, šta ga briga da li će Beograđani imati nešto lepše i bolje, bolje neka ostane smeće. To smeće tako stoji 20 godina i nije važno i super je što je smeće. Nama nije super. Mi nećemo smeće, nećemo olupine, nećemo nešto što unižava i potpuno poružnjuje Beograd. Hoćemo da Beograd bude ozbiljna prestonica u kojoj će ljudi živeti od svog rada, u kojoj će se otvarati radna mesta. Mi hoćemo da Beograd radi. Dakle, što se tiče minimalne cene rada, moram da obavestim sve narodne poslanike da je minimalna cena rada u Republici 21.054 dinara. Dakle, ne mogu ljudi raditi za 15.000 dinara, to nije u skladu sa zakonom. To jednostavno nije u skladu sa zakonom. Da li je to dovoljno? Naravno da nije, ali je bolje nego što je bilo. Kod penzionera, pošto se i to govori, 61% penzionera nije osetio nikakvo smanjenje, ni dinara. Ali, su zato sada osetili malo, ali ipak povećanje. Nisu imali to povećanje ranije na realnim osnovama. Sada imaju realno povećanje i ne moraju da se sekiraju da li će te penzije biti isplaćivane. Mi smo dočekali 2012. godine rupu od tri milijarde evra samo na penzijama i platama i potpuno je bilo upitno hoćemo li imati da se isplaćuju penzije i plate. One su sada redovne. One su sada redovne. Mi imamo situaciju da penzioneri sada koji su imali najmanja primanja, tih 61%, ima veće penzije nego što su imali ranije, veće penzije. Naravno, kada uračunate inflaciju koja je sada 2% i na te penzije koje su veće, 2% inflacije, u poređenju sa 12,2% tačno, koliko su imali 2012. godine, vidite koliko su oni u 2012. godini u stvari imali realno manje, koliko su manje mogli da kupe u prodavnici, jer su te cene bile veće za godišnje 12,2%. Samo za cenu inflacije. Takva inflacija je bila slična i 2011. i 2010. i 2009. i 2008. godine. Dakle, to su godine kada je inflacija jela te plate i penzije, neprimetno u nominalnom iznosu su bile iste, ali realna kupovna moć je bila značajno manja. Dakle, ova Vlada se trudi da može da pokaže da ova zemlja može da napreduje, bez obzira što postoje ljudi koji ne mogu da budu srećni time što njihova zemlja ide napred. Mi ćemo se truditi da radimo još više i još bolje i bez obzira na one koji su uništavali našu budućnost, jeli naše godine i pljačkali naše građane svih tih godina, mi nećemo posustati, borićemo se i za ekonomiju, ali i da u borbi protiv korupcije i kriminala pokažemo da nema zaštićenih. Hvala vam.
Zahvaljujem se, dr Stefanoviću. Po Poslovniku, narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Gospodine predsedavajući, nas, narodne poslanike, ovde u ovu salu su poslali građani Republike Srbije, građani Republike Srbije koje ja beskrajno poštujem, koje SNS beskrajno poštuje, da li oni izašli na izbore ili ne izašli, da li glasali za SNS ili za nekoga drugog. Poštujemo čak i onih 50 građana Lazarevca koju su na tom veličanstvenom i velikom skupu dočekali u Lazarevcu gospodina Božovića. Poštujem čak i onoga ko dobacuje i u ovom trenutku, gospodine Bečiću, zbog neke nervoze. (Dragan Šutanovac, s mesta: Koji član reklamirate?)
Možete li da sačekate, gospodine Šutanovac, da saslušam zbog čega sam prekršio Poslovnik? (Dragan Šutanovac, s mesta: Na koji član se pozivate?) Molim vas, gospodine Babiću, pomenite koji član sam prekršio.
Gospodine Bečiću, za one koji nisu sa pažnjom pratili, ali na početku sam rekao član 107. Na početku.
Izvolite, gospodine Šutanovac. Da li ste čuli sada? Nastavite, gospodine Babiću.
Samo ću vas zamoliti da vodite računa o vremenu koje sam izgubio zbog dobacivanja koje je protivno Poslovniku o radu Narodne skupštine.
Uračunaću.
Poštujem građane, poštujem i onih 50 ljudi koji su sačekali na tom veličanstvenom i velikom skupu gospodina Božovića u Lazarevcu. Poštujem i onih 50 ljudi koji su i u Vrnjačkoj banji pre neko veče sačekali i Pajtića i Kenu i ne znam koga već sve i ko nije bio, bilo je više gostiju nego što je bilo domaćih i onih ljudi koji su ih u Vrnjačkoj banji sačekali, iako je taj isti Bojan Pajtić u Vrnjačku banju na stranački skup došao službenim automobilom i o trošku građana Srbije i građana koji žive u Vojvodini. (Marko Đurišić, s mesta: Je li to u vezi sa Poslovnikom? Kakve veze ima sa Poslovnikom to ko je bio u Vrnjačkoj banji? Isključite mu mikrofon.)
Molim vas, gospodine Đurišiću, nemojte da dobacujete. Ja ne mogu da saslušam u čemu je povreda Poslovnika jer stalno dobacujete, neprestano dobacuje i gospodin Đurišić i neki drugi poslanici opozicije. Ja ne mogu da saslušam u čemu sam prekršio Poslovnik ako vi neprestano dobacujete. Vi, ako ste nervozni, gospodine Đurišiću, molim vas da to ispoljavate na nekom drugom mestu. Nastavite, gospodine Babiću.
Gospodine Bečiću, prijatno je veče u Beogradu. Neka sitna kiša pada, tako da neko ko je nervozan može na toj temperaturi u vrlo prijatnoj jednoj šetnji da se rashladi malo. Ali, ono što želim da kažem i što ne dozvoljavam, a to je da se vređaju građani Republike Srbije. Božović, uvaženi kolega Balša, je malopre povredio sve građane Republike Srbije da ne razumeju ono što je govorio ministar Vujović i što su govorili ostali ministri u Vladi Republike Srbije. Dobro razumeju građani Srbije. Dobro razumeju i za onih 400.000 radnih mesta koje su izgubili pod vašom vlašću, pod vlašću gospodina Božovića. Dobro razumeju i sve ono što su im uradili u pljačkaškim privatizacijama, ali razumeju i sada.
Vreme, gospodine Babiću.
Još jedna stvar, podsetiću i vas, gospodine Bečiću, podsetiću i gospodina Balšu Božovića, koji to ne želi da zna, te stotine hiljada dinara, koliko primaju direktori javnih preduzeća, znate, to je bilo u vreme …
Zahvaljujem, gospodine Babiću.
… gospodina Tadića, Božovića i ostalih, a sad postoji Zakon o ograničavanju plata u javnom sektoru i te kataklizmičke najave gospodina Božovića, koje nisu ni prvi ali ni poslednji put, su bile u vreme kada je on rukovodio ovom državom, nažalost.
Smatram da nisam prekršio Poslovnik, gospodine Babiću, i da posle tog izlaganja građani su pomislili isto ono što sam i ja pomislio posle tog izlaganja. Zahvaljujem. Da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje? Ne. Hvala. Po Poslovniku, narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Prvo, moram da kažem da je prethodni govornik govorio tri minuta i 40 sekundi, a ja želim da reklamiram povredu Poslovnika.
Gospodine Šutanovac, radi istine u Velikoj sali Narodne skupštine, kako to uvaženi kolega govori, morate da kažete da je prethodni govornik stalno prekidan i da sam ja vreme koje sam imao za repliku sa poslanicima koji su dobacivali morao da uračunam gospodinu Babiću, tako da je govorio samo dva minuta. Zahvaljujem.
Prethodni govornik je govorio o svemu, samo ne o Poslovniku, zato je i prekidan. Dakle, reklamiram član 103, ako dozvolite. I meni ćete produžiti verovatno tih, koliko, 40 sekundi.
Samo izvolite.
Narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu Poslovnika, i to neposredno po učinjenoj povredi.
Samo još jedna informacija, gospodine Šutanovac, uračunaću ja vreme. Gospodin Babić se odmah javio posle izlaganja, ali sam ja već dao reč, pre nego što sam video javljanje gospodina Babića, gospodinu ministru i nisam želeo da prekidam, ali sam računao na to kada sam dao reč gospodinu Babiću.
A vi to radite, kako? Vi to radite kako vi odlučite, kome ćete dati, kome nećete.
Ne, gospodine, samo poštujem da je neko već dobio reč i da ne treba da se prekida.
Ja sam dobio reč isto, a vi polemišete sa mnom.
Ali, moram da dam objašnjenje, gospodine Šutanovac.
Pa, ne, kada ja završim, vi date objašnjenje koje, po pravilu, se ne slaže sa onim što piše u Poslovniku. Dakle, ukoliko je kolega Babić, koji je pričao o svemu, samo ne o onome što piše u Poslovniku, tražio povredu Poslovnika po osnovu govora kolege Božovića, morali ste tad da mu date. To što vi ovde igrate celo veče, dajete govornicima preko reda, nameštate govornike koji su „za“ da idu za redom, a držite nas verovatno do posle ponoći, to je nešto što nije u Poslovniku. Razumete? Znači, kršite Poslovnik definitivno večeras u nekoliko navrata. A, kada neko pominje predsednika DS-a u kontekstu Vrnjačke banje večeras, niti je predsednik DS-a prisutan ovde, niti se razgovara o Vrnjačkoj banji. Dakle, razumem kompleks i potrebu da se pominje DS, ali vas molim da ovu sednicu vodite na način koji je definisan Poslovnikom. Dakle, ono što ste radili malopre je flagrantno kršenje Poslovnika.
Zahvaljujem, gospodine Šutanovac. Već smo se složili u ranijim raspravama da vi baš dobro ne poznajete Poslovnik, pošto smo veoma retko u Velikoj sali Narodne skupštine, tako da možemo oko toga polemisati dosta i ja sam vam već rekao, kada ste prilazili predsedavajućem stolu, kako su neki poslanici dobili reč. Zahvaljujem se. Da li želite da Skupština izjasni u Danu za glasanje? Da. Hvala. Da li još neko po povredi Poslovnika želi reč? Ne. Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Zlatibor Lončar. Izvolite, gospodine Lončar.
Ja samo ne znam, ako možete da mi kažete gde ste to pročitali da je manji budžet i za Ministarstvo zdravlja i za Republički fond za zdravstveno osiguranje. Samo radi istine ako možete da proverite još jednom za Republički fond za dve milijarde je povećano, a za Ministarstvo zdravlja milijardu i 200 miliona. Što se tiče otpuštanja više puta sam večeras rekao da će se primati lekari i medicinske sestre, znači medicinsko osoblje će se primati, a ovo se odnosi samo na nemedicinsko osoblje, jer smo objašnjavali da imamo 24% nemedicinskog, a da su standardi da bude 10%. Mi nećemo imati problem. Imaćemo dovoljno lekara, evo reći ću vam jednu vest od danas, da jedna Austrija je danas izračunala da će im faliti 6.000 lekara.
Molim vas gospodine Šutanovac, nemojte da dobacujete.
To ako je vaša želja, ja nemam ništa sa tim, a da vam kažem kako stoje činjenice. Znači, ne otpuštaju se lekari, medicinske sestre. Postoje stomatolozi za koje vi znate iz 2006. godine koje ste vi otpustili, a koje mi sada samo isplaćujemo. Ali, odgovorno tvrdim neće se otpuštati lekari i medicinske sestre… (Dragan Šutanovac, s mesta: Godine 2006. mi nismo bili na vlasti.)
Molim vas gospodine Šutanovac, nemojte da dobacujete dok govori ministar.
Oni se zapošljavaju i zapošljavaće se. Eto, samo radi istine. Možete da dođete ovde, imamo zvaničan budžet, evo dođite da pogledate.
Molim vas gospodine Šutanovac. Pa, i sami prihvatate da ste veoma neozbiljni. (Balša Božović, s mesta: Samo sam se namejao.) Molim vas gospodine Božoviću, ne možete tako da se ponašate u Velikoj sali Narodne skupštine. Ja to tako nisam video. Reč ima ministarka, gospođa Jadranka Joksimović. Izvolite.
Dakle, ako se postavlja pitanje šta piše u budžetu i ako se na jedan zaista neumesan način komentariše način na koji se objašnjava budžet i to na način da građani nisu u stanju da razumeju, zaista smatram da je to krajnje neumesno, posebno od strane narodnog poslanika koji bi trebalo, ako ništa drugo, da učestvuje u pojašnjavanju, ako već smatra da nešto nije jasno. U Predlogu zakona o budžetu pišu brojevi, uglavnom brojevi. Brojevi su najteža forma kojom možete da prikrijete bilo šta. Jako je teško brojeve pogrešno tumačiti. Ako ćemo već da tumačimo, onda i da ih deskriptivno opisujemo, onda možemo da kažemo da u budžetu piše sledeće – da neće biti dužničke krize u koju su prethodne vlade, delom ste nekad i vi učestvovali, nekad ne, ali u svakom slučaju, dakle, koje su gurale zemlju u dužničku krizu. Podsetiću od 2008. godine do 2012. godine da je bio ubrzan rast javnog duga, praktično udvostručen u tom periodu, veoma loša struktura dugova, visoke kamatne stope. To se manifestuje visokim godišnjim anuitetima. Šta znači javni dug? Ko otplaćuje javni dug? Građani. Vi ste ga od 2008. do 2012. godine udvostručili. Svaka država, znači je država kontinuiteta. Izvinjavam se, dozvolite mi da objasnim predsedavajući. Dakle, svaka država preuzima određene obaveze, da li je jedna stranka na vlasti, da li je jedan režim na vlasti ili drugi, ima obaveze koje je neko drugi ostavio. To je u redu i to je legitimno. Mi smo morali da uvažimo sve to što su nam prethodnici ostavili. Sigurna sam da će neka nova vlada moći samo da koristi pozitivne efekte koje će ova Vlada svojim odgovornim i promišljenim pristupom kreirati. Da li ćemo zbog toga trpeti manjak popularnosti ili manjak podrške građana, vrlo je moguće. To uvek ide onima koji su trenutno u statusu opozicije na republičkom nivou, nisu, koliko ja znam potpuno opozicija, imaju 20 godina vlasti u Vojvodini, prema tome, nisu baš ni opozicija, pa skoro pa 20. (Dragan Šutanovac, s mesta: Kakvih 20 godina?) Od kada? Od 1998. godine, 1999. godine? Dobro. Evo izračunajte vi, možda sam ja pogrešila neku godinu, izvinjavam se ako nije 20, izvinjavam se skoro da ste blizu. U svakom slučaju, dakle, vi sada morate da ulažete činjenicu da ova Vlada vaše loše rezultate pokušava da sanira. To nije lako i to nije jednostavno. Vrlo je komplikovano. Vrlo je komplikovano, komplikovano je izgleda pojasniti sopstvenu odgovornost pred samim sobom. Ali, to je već druga tema. Dalje, u budžetu piše, da neće biti zaduživanja sa preskupim kreditima, po visokim kamatnim stopama, da će se sačuvati markoekonomska stabilnost, da će se dovršiti proces privatizacije za koju su sami, dakle, predstavnici bivših vlasti, neću da citiram sada nikoga, ali imam i te citate, rekli da je bila loša privatizacija, neoliberalna privatizacija, skoro divljačka privatizacija. Šta se sada dešava? Da li možemo mi u kratkom roku da saniramo stanje tih preduzeća koja imaju dugove koja su veća od četiri milijarde evra, koja su tehnološki zaostala, gde ima viška radnika, gde ima izgubljenih tržišta. Dakle, Vlada Srbije sada mora da rešava problem u kratkom roku u veoma teškim ekonomskim uslovima. Mislim da je propuštena prilika da se taj posao završi u mnogo povoljnijim okolnostima. Aranžman sa MMF prethodni je raskinula i nije uspela da ispuni obaveze iz poslednjeg aranžmana, dakle, prethodna Vlada. Time je urušila dodatno i kreditni i investicioni rejting zemlje. Mislim, da je sada jasno građanima, da i ako niko nije srećan kad mu finansije uređuje i kontroliše MMF, to u ovim okolnostima daje izvesnu stabilnost i daje izvesnu sigurnost. Ako neko misli drugačije, volela bih da čujem koji je to argument. Sledeća stvar koja piše u budžetu, to je da će upravo zbog problema koje sam prethodno opisala Vlada Srbije morati kroz socijalne programe da zbrine sve radnike koji ostaju bez posla u preduzećima koja moraju u stečaj. Stečaj nije uvek kraj, nije uvek gašenje i moguće je da u tom procesu intenzivno radimo na tome da se svako radno mesto zadrži, ali ne bilo koje radno mesto, već održivo radno mesto, gde će radnici znati zašta rade i da će imati redovne plate. Za sve ostale Vlada pokušava da nađe strateškog partnera koji bi mogao da omogući nastavak poslovanja i tog održivog poslovanja. To su sve stvari koje pišu u budžetu. Ako ga dobro čitate i ako možete da razumete brojke, a ja verujem da možete, a kao što vi možete mogu i građani Srbije. Prema tome, nema razloga da se o budžetu govori na tako ispolitizovan način. Može da se na stručnom nivou, dakle, da se predoče činjenice, šta nije u redu, gde je moglo više, gde je moglo manje. To je sve u redu, ali da na demagoški način govorite o tome kako je budžet projektovan da bi građani živeli lošije, pa to zaista prevazilazi čak i dobar ukus, jer o platama moramo da pričamo na način da nivo plata u našoj zemlji zavisi od privrednog rasta, a Predlog zakona o budžetu postavlja osnove, dakle, i srednjoročnog, pa ako hoćete i dugoročnog ambijenta za privredni rast. Znači, mi ne možemo da trošimo više nego što proizvodimo. Ta pogrešna filozofija o neracionalnom povećanju zarada za koje takođe moram da kažem da je ovo bivši predsednik Republike rekao- nismo bili u pravu kada smo neosnovano i neutemeljeno povećavali plate i penzije. Popustili smo pod nekim pritiskom. Mi nismo popustili pod pritiskom, iako ga nije ni bilo, ali i da ga je bilo ne bismo popustili pod pritiskom, zato što je to u interesu stabilizacije javnih finansija i stabilizacije ekonomije ove zemlje. Da li ćemo platiti zbog toga političku cenu, kao što su, ne zaboravite, svi danas hvalimo ekonomiju Nemačke i Angelu Merkel kao zaista moćne i uticajne osobe, a temelj toga je postavio Šreder, koji je izgubio vlast zbog neefikasnih, u tom trenutku rezultata koje građani nisu osetili u tom trenutku, ali je zato nakon izvesnog vremena kada su ljudi videli šta je zapravo značio taj srednjoročni i ne tako lako opipljiv u tom trenutku potez, videli su ko je zapravo imao rešenje, ko je pokazao posvećenost, ko je pokazao hrabrost, ko je pokazao odlučnost i glasali su ponovo i dugo će glasati za odgovorne ljude. Hvala
Zahvaljujem se. Još jednom se izvinjavam, nisam očekivao takvo nevaspitanje od pojedinih poslanika prema jednoj dami. Po Poslovniku, narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Smatram da je povređen član 107 – povreda dostojanstva Narodne skupštine, zato što se po ko zna koji put priča da je neko doveo ovu zemlju pred bankrot, govoreći netačne podatke. To se ponavlja ceo današnji dan. Ja vas molim, predsedavajući, da reagujete na to, jer zaduženje iz 2011. od …. [[Isključen mikrofon]]
Ja ću da reagujem, gospodine Đurišiću, i neću dozvoliti da kršite Poslovnik. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Zahvaljujem se na upozorenju da neki građani ne znaju šta je agregatna tražnja. To je lako ispraviti. Vrlo ću kratko reći. To se nalazi u udžbenicima i trebali bismo da edukujemo narod, ali lako je objasniti. Agregatna tražnja su elementi potrošnje stanovništva, potrošnje države, javne investicije, privatne investicije. Vrlo prosto. Znači – hrana, usluge, gorivo, trajna potrošna dobra, frižideri, televizori itd, sve je to potrošnja stanovništva. Država takođe troši automobile, gorivo, papir, kompjutere i sve ostalo što trošimo. Vrlo je prosto. Znači, to nije problem. Hvala vam na upozorenju i vrlo ćemo lako objasniti, a možemo da objasnimo svaki put na početku. Ja sam iz nehata to pomenuo, verujte, i to van konteksta budžeta, kao razne izvore. Nije problem u tome. Problem je u tome što je sedam, osam godina ta potrošnja finansirana ne iz dohotka, nego iz pozajmica, iz poklona, iz grantova. Bilo je para, ali to nije održivo. Bilo je lepo dok je trajalo, ali to nije održivo. Onda smo se navikli da toliko trošimo, pa kad su prestali grantovi, kad smo se zadužili, onda smo nastavili to da delimo i onda smo se zadužili mimo onoga i sad samo nastavljamo to. Ono što mi želimo da kažemo – bilo je to lepo dok je moglo, ali je to neodrživo. I zato je ovaj budžet bolan. Ali, ovaj budžet, kao što je koleginica Joksimović rekla, nije tačno da će građani biti siromašniji zbog ovog budžeta. Sama činjenica da ovim budžetom planiramo 1,75% rast društvenog proizvoda, znači da će biti veći dohoci, da će biti bogatiji. Sama činjenica da ulazimo u situaciju da smanjujemo sistematski deficit, da povećavamo investicije, a rekao sam već da povećavamo sa 50 koje nismo ostvarili na 30, pa povećavamo na 40, pa tome dodamo 12 i po plus šest i po plus 9,6, dobijate cifre od 70 milijardi za investicije. Samim tim što sebi možemo da priuštimo tolike investicije, bićemo u boljoj situaciji. Nećemo biti siromašniji. Time stvaramo, nadam se, mnogo uspešnije završavanje projekata koji godinama čekaju da budu završeni i ja nikoga ne optužujem, samo konstatujem da putevi iz njive u njivu nikome ne pomažu. Pokušavamo da to završimo, da ljudi mogu brže da putuju, da brže transportujemo robe, da brže i efikasnije funkcionišemo. Logistika, putevi, transport su ukazani kao jedan od glavnih problema razvoja privrede Srbije, pored ovih problema koje smo nasledili. Drugo, moram još jednom da se vratim na dilemu. Vi stvarno imate izgleda problem da razumete osnovne stvari o kojima se ovde radi, a moramo svi da znamo. Znači, nema tu nikakve tajne. Veći je uvoz, ali još veći izvoz, i prema tome, imaćemo veći uvoz i imaćemo veću naplatu PDV-a iz uvoza, odnosno na uvozna dobra, ali ćemo imati još veći izvoz, pa zbog toga neto domaći PDV ne raste onoliko koliko očekujete. Prema tome, mi smo rekli da se smanjuje trgovinski deficit i da se smanjuje tekući deficit platnog bilansa i da se on finansira trajnim izvorima. To smo sve rekli i to su činjenice. Ako sporite neku od njih, molim vas kažite, ali nemojte da bacate prašinu u oči nikome i da kažete da je to sada neka dilema da li će veći uvoz, a ja kažem – da, veći uvoz, ali ne veći deficit, ne veći trgovinski deficit i ne veći tekući bilans koji pored trgovinskog uključuje i doznake radnika, plaćanje kamate i sve ostalo što ide u tzv. faktorskim dohocima. Možemo da držimo predavanje o svemu, ali nema smisla da govorimo nešto što nije logično i ni do kraja kazana činjenica, jer parcijalne činjenice nisu dobar pokazatelj bilo čega. Treća netačna konstatacija odnosi se na pare za poljoprivredu. Ima para za poljoprivredu, i to isto kao i ove godine. Da korigujem sebe, mali taj procenat 0,1%, 0,2%, manje, ali je 28 milijarde zaokruženo potpuno isto i menjamo način na koji ćemo deliti subvencije o poljoprivredi i imamo poseban zakon kojim ćemo to da predložimo, da se zna unapred lista onih koji će imati pravo na subvencije u poljoprivredi i želimo da dimenzionišemo da time ne narušavamo budžetsku ravnotežu. Cilj nam je, kao u Evropi, da imamo učešće, to su subvencije za poljoprivredu u društvenom proizvodu, ali da poboljšamo strukturu tih subvencija, ali nemojte molim vas da prodajemo priču kako su subvencije ekstenzivne poljoprivredne proizvodnje, kako su one pravi način upotrebe dinara poreskih obveznika u Srbiji. Nisu. Pravi način upotrebe tih istih, ne želimo da smanjujemo pare, iste količine, jeste da podstiču intenzivnu poljoprivrednu proizvodnju koja će omogućiti podizanje produktivnosti za pet, šest, 10 puta. Pomenuo sam primer, kada ljudi prave prvoklasne jabuke, kada prave lešnike, kada prave orahe, ostale intenzivne kulture, onda zarađuju sedam, osam hiljada evra po hektaru, a kada rade ekstenzivne kulture, onda im je ovih 100 evra ili 50 evra nužno da bi sastavili kraj sa krajem. Ako neko radi na malim parcelama, neadekvatnom tehnikom, takve proizvode ekstenzivne kao što su žito, kukuruz, koji su nekada bili presudni, a danas više uopšte nisu, jer Srbija ima višak tih proizvoda, onda mi na izvestan način arčimo pare naroda Srbije. Trošimo te pare na nešto što daje mnogo veći efekat, nego da ulažemo te pare kao što predlažemo ovde po IPA programu koji će ljudima refundirati investicije u zaštitu protiv mraza, protivgradnu zaštitu, navodnjavanje i sve ono što ste i vi sami ovde predlagali. Znači, mi to želimo. Ne želimo da smanjimo, da štedimo, nego da novac bude upotrebljen za ono što ima smisla, da imamo poljoprivredu gde će biti bogate farme, 10-ak hektara zemlje ili 20 i od toga može jako dobro da se živi ako imate pravu poljoprivrednu proizvodnju. To nam je cilj. Konačno, kao što rekoh, više para za investicije, više para za sve. Apsolutno je bez osnova tvrdnja da će građani biti siromašniji, jer građani će biti bogatiji i ne samo što će biti bogatiji, nego će ovo biti put u stabilnu i održivu budućnost i to je suština. Mi to radimo krupnim koracima, ostvarujemo. Najteži deo smo već prošli. Molim vas, jutros sam rekao, nemojte da širite defetizam bez ikakve osnove. Mi smo najteži deo već završili, a sada se povećava stopa privrednog rasta, sada ulazimo u period gde moramo da završimo strukturne reforme i posle toga se nalazimo na mnogo jednostavnijem delu puta. Biće teško, ali se vidi izlaz i vidi se perspektiva. Hvala lepo.
Zahvaljujem gospodine ministre. Gospodine Božoviću, dobićete reč posle gospodina Martinovića, prijavio se pre vas. Reč ima dr Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, dame i gospodo ministri, nije ovde problem u tome što se ministar Vujović navodno ne izražava jezikom koji narod ne razume, ovde je gospodine Vujoviću problem mnogo teži. Problem je u tome što oni koji vas danas kritikuju su državu doveli u stanje u kakvom je ona zatečena 2012. godine. Oni su je opljačkali, i kao što su opljačkali Republiku Srbiju, tako i dan-danas pljačkaju AP Vojvodinu. Kada im srpski kažete da su kriminalci, lopovi, onda su se dosetili da vas tuže.
Ja vas molim, gospodine Martinoviću.
Evo, gospodine Bečiću, da vam objasnim o čemu se radi. Dakle, kada kriminalcu u Srbiji kažete da je kriminalac, a to je vrlo jasna srpska reč, onda vas taj kriminalac tuži i kaže da je pretrpeo duševne bolove visokog intenziteta. Neka me isprave gospoda iz DS-a. Na konferenciji za novinare vlade u senci, gospodin Bojan Pajtić je rekao da će da tuži gospodina Aleksandra Jovičića zbog pretrpljenih duševnih bolova, jer mu je rekao da je kriminalac, da je lopov, da vodi kriminalni režim u AP Vojvodini, ne baš 20 godina, ali bogami punih 15 godina. Dakle, tužiće gospodina Jovičića na iznos od milion dinara, tako je rekao. Dakle, nema tu ni agregatne tražnje ni bilo kakvih teških ekonomskih pojmova. Čovek mu je rekao da je na čelu kriminalnog režima, tužiće ga i za to traži milion dinara. Mene je već tužio, u junu mesecu ove godine. Tražio je malo manje para, 500.000 dinara opet zbog pretrpljenih duševnih bolova i to kaže pretrpljenih duševnih bolova visokog intenziteta zato što sam ja takođe tvrdio i kao što tvrdi naravno SNS da je Bojan Pajtić koji je predsednik DS zaista na čelu jednog kriminalnog i korumpiranog režima, koji je u velikoj meri doprineo teškoj ekonomskoj i finansijskoj situaciji u kojoj se nalaze svi građani Republike Srbije. Kolega iz DS kaže da gospodin Vujović se ne izražava tako da ga srpski narod razume. Ja koliko znam srpski narod za onog ko ima duševne bolove kaže da je duševni bolesnik, da li je tako? E sad, ti koji trpe jake duševne bolove zato što im na srpskom jeziku kažete da su opljačkali, da su na čelu kriminalnog režima, ovde optužuju Vladu Republike Srbije da je navodno ona odgovorna za situaciju u kojoj se građani Srbije danas nalaze, što jednostavno nije tačno. Evo ja ću vam pokazati kako predsednik DS, kako je DS, između ostalog opljačkala i to sistematski i sa namerom opljačkala građane AP Vojvodine, a mogli smo ovih dana da čujemo priče o tome kako se budžetom Republike Srbije za 2016. godinu uskraćuju sredstva AP Vojvodini da, razvlašćuje se Pokrajinska vlada, građani Vojvodine će zbog ovog budžeta navodno teško da žive. Podstiču se poljoprivrednici da traktorima dolaze u Beograd, da se navodno spreči donošenje kriminalnog zakona o poljoprivrednom zemljištu, itd. Evo, ja ću vam sada na prostom srpskom jeziku, koji nadam se svi razumeju, da vam objasnim kako je čovek kojije trpeo duševne bolove visokog intenziteta zbog Jovičića, zbog mene, zbog Zorana Babića, itd, kako je on zajedno sa svojim partijskim drugovima opljačkao građane Vojvodine o kojima toliko brine i građane Vojvodine koje podstiče, pre svega poljoprivredne proizvođače, da traktorima dolaze u Beograd. Ja da sam na njegovom mestu, pozvao bih paore iz Vojvodine da dođu pred Pokrajinsku vladu, jer građane Vojvodine i seljake iz Vojvodine nije opljačkala Vlada Republike Srbije nego Bojan Pajtić i DS. Kako? Evo vrlo jednostavno. Opljačkali su Fond za kapitalna ulaganja AP Vojvodine, koji je formiran 2006. godine. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Gospodine Bečiću?) Od 2006. godine … (Aleksandra Jerkov, s mesta: Ima li Poslovnik? Šta je ovo?) Evo vidite, čim spomenete pljačku …
Samo molim vas gospodine Martinoviću. Molim vas da odgovorim poslaniku koji dobacuje sa mesta. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Izvolite.) Evo sad slušam i pokušavam da nađem razliku između govora gospodina Božovića i gospodina Martinovića. (Dragan Šutanovac, s mesta: Niste našli?) Pošto na isti način govore, iako sam dopustio gospodinu Božoviću ... (Aleksandra Jerkov, s mesta: Šta ste dopustili?) Ja moram da saslušam do kraja i gospodina Martinovića i onda ću na kraju moći da komentarišem govor. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Za koga je rekao …) Gospođice Jerkov, ja vas molim da ne dobacujete. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Ja vas molim da vodite sednicu.) Ja vas molim da ne dobacujete. Kada budete na ovom mestu, vodite sednicu kako smatrate da treba da vodite. Sada mi dopustite da vidim da li ima razlike između govora gospodina Martinovića i gospodina Božovića. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Ko ga je rekao?) Dobićete repliku gospodine Božoviću da kažete šta imate. Zahvaljujem. Izvolite gospodine Martinoviću.
Zahvaljujem se gospodine Bečiću, ali ipak moram malo da vas ispravim. Za razliku od gospodina Božovića koji je govorio paušalno, ja ću govoriti sa vrlo preciznim podacima i ciframa da pokažem i vama i poslanicima bivšeg režima, ali pre svega građanima Srbije tehnologiju pljačke građana Vojvodine. Dakle, od 2006. godine, a čuli smo, maločas su dobacivali gospođa Joksimović, kako oni tada nisu bili na vlasti. Dakle, od 2006. godine Fond za kapitalna ulaganja je finansirao ukupno 1.306 projekata u ukupnoj vrednosti od 66 milijardi 412 miliona 581 hiljadu dinara. Šta se dešavalo sa tim parama? Raznim fiktivnim, simulovanim ugovorima, raznim simulovanim poslovnim odnosima novac iz Fonda za kapitalna ulaganja je ispumpavan iz tog Fonda. Nešto je odlazilo Bojanu Pajtiću, nešto je odlazilo Dušanu Elezoviću, nešto je odlazilo centrali DS u Beograd, nešto je odlazilo izvođačima radova koji su imali maltene ekskluzivno pravo da rade, odnosno da izvode radove po ugovorima koje su potpisivali sa Fondom za kapitalna ulaganja. Pa ste na primer imali ekskluzivnog izvođača radova na polju putne infrastrukture, to je bio Dušan Borovica, a kada je u pitanju visokogradnja imali ste čuvenog Igora Rebu i njegovu firmu „Gardi“ DOO iz Novog Sada koja je između ostalog opljačkala opštinu Novi Bečej. U Opštini Novi Bečej nalazi se onaj čuveni dvorac „Heterlend“, koji je trebao da bude obnovljen po ugovoru iz 2011. godine za smeštaj dece ometene u razvoju. Do dan danas taj dvorac, inače na terenu jedna polusrušena kuća bez krova, bez prozora, bez vrata, itd. u kojoj ne da ne mogu da stanuju deca ometena u razvoju, nego ne mogu da stanuju ni ptice zato što je to objekat koji je apsolutno neuslovan. Dakle, Bojan Pajtić i njegove kolege iz Pokrajinske vlade omogućili su preduzeću „Gardi“ DOO iz Novog Sada da pribavi protivpravnu imovinsku korist, gospodine Bečiću,od 61 miliona 722 hiljade dinara, a IgoruRebi, vlasniku ovog kriminalnog preduzeća protivpravnu imovinsku korist u iznosu od 12 miliona 877 hiljada dinara. Evo, ja sada koristim prisustvo ministra unutrašnjih poslova, doktora Nebojše Stefanovića da proveri da li je ovo što ja tvrdim tačno ili nije tačno. E sada, ta firma „Gardi“ DOO iz Novog Sada, koja je opljačkala preko dvorca „Heterlend“ Opštinu Novi Bečej, uplela je svoje prste i u mahinacije u opštini Šid, gde je trebala da navodno renovira nižu muzičku školu „Filip Višnjić“, pa je ovom preduzeću „Gardi“ DOO iz Novog Sada pribavljena protivpravna imovinska korist u Šidu od tri miliona i 300 hiljada dinara. Molim vas gospodine Stefanoviću, ako vam nije problem, pribeležite ove cifre. Ja sam se trudio da budem precizan, pa proverite da li je ovo što ja govorim tačno ili nije tačno. Onda, takođe u Šidu kada je u pitanju obnova kulturno-obrazovnog centra „Šid“, naneta je materijalna šteta Fondu za kapitalna ulaganja od 29 miliona 472 hiljade dinara, a Opštini Šid 98 miliona 243 hiljade dinara. Šta je bilo? Fond za kapitalna ulaganja je dao pare, Opština Šid dala pare, radovi nisu izvedeni, pare završile malo kod Pajtića, malo u DS, malo kod vlasnika ovih firmi koje su trebale da izvode radove. E sada, koja je bila cena? Tadašnji direktor Fonda za kapitalna ulaganja je bio Momčilo Milović, inače blizak kadar i blizak prijatelj Bojana Pajtića, Dušana Elezovića, itd. Ja mislim gospodine Bečiću da vi znate o čemu ja govorim zato što je Momčilo Milović, ako se ne varam, iz opštine Vrbas, da li je tako? Njega je na čelo Fonda za kapitalna ulaganja doveo upravo Dušan Elezović. E sada, Momčilo Milović je 2007. godine, zamislite kakva koincidencija, gospodine Stefanoviću, Momčilo Milojević je 2007. godine od ovog Igora Rebe koji je navodno trebao da adaptira „Heterlend“ u Novom Bečeju za decu ometenu u razvoju, dakle 2007. godine kupio stan za iznos od 16 miliona 555 hiljada dinara. Znate li kada je prestao da plaća cenu za kupljeni stan? U vreme kada je počeo da sklapa ugovore sa firmom „Gardi“ DOO iz Novog Sada i njegovim vlasnikom Igorom Rebom. Praktično, stan je dobio besplatno, pod uslovom da potpisuje kriminalne ugovore za adaptaciju Heterlenda Novi Bečej, za adaptaciju Kulturno-obrazovnog centra Šid, za adaptaciju niže muzičke škole „Filip Višnjić“ u Šidu i takvih projekata, gospodine Stefanoviću i gospodine Bečiću, imate koliko hoćete. E, sad idemo dalje. Gospodin Bojan Pajtić, čovek koji trpi jake duševne bolove zbog svega ovoga pretpostavljam, opljačkao je i Pokrajinski sekretarijat za nauku i tehnološki razvoj. Kako? Pa, na sledeći način. Od 2006. godine do 31. decembra 2012. godine Pokrajinski sekretarijat za nauku i tehnološki razvoj uložio je tri milijarde 220 miliona 367 hiljada dinara za nekakve projekte sufinansiranja tehnološke pripreme i izgradnje novih kapaciteta u oblasti novih tehnologija u opštinama na teritoriji AP Vojvodina. Plasirano je ukupno 114 kredita, od kojih su 55 krajnje kriminalni. Izvesnog gospodina, Aleksandar Laćerlek iz Bačke Palanke, protiv tadašnjeg pokrajinskog sekretara Dragoslava Petrovića podneo je krivičnu prijavu zbog zloupotreba prilikom sufinansiranja ovih projekata, a znate o čemu se radilo? Mi smo o tome iz SNS mnogo puta pričali. Ovi iz Pokrajinskog sekretarijata su davali pare, ovi koji su dobili kredite umesto da vrate pare, šta su uradili? Vraćali sifone, creva za vodu, četkice za zube, itd. Gospodin Aleksandar Laćerlek je zbog toga protiv Dragoslava Petrovića podneo krivičnu prijavu zbog zloupotreba kod davanja kredita preduzećima kao što su „Eko tejp“ d.o.o. iz Novog Sada, „Dendi pro d.o.o.“ iz Novog Sada, sve žute firme, dakle ispumpavali novac za kampanju, „Biopetrol d.o.o.“ iz Užica, „Garant d.o.o.“ iz Futoga, „Merkator d.o.o.“ iz Vršca, „Zobeks kompani internešnl d.o.o.“ iz Banatskog Karlovca, „Nedin produkt d.o.o.“ iz Banatskog Sokolca, itd. Idemo dalje, nije ovde kraj.
Gospodine Martinoviću, razumem da vi to sve govorite u pravcu da su to razlozi zbog tog, kako vi kažete, opljačkanog novca i biće manje para u ovogodišnjem budžetu, ali morate naći još neku vezu sa budžetom za 2016. godinu.
Gospodine Bečiću, sve ovo što ja govorim i te kako ima veze sa budžetom za 2016. godinu. Zašto? Budžet za 2016. godinu, kao i budžet za 2015. godinu, je lek za srpsku ekonomiju, a uzroci bolesti srpske ekonomije su, između ostalog, kriminalci iz DS koji su te probleme i tu bolest prouzrokovali. Idemo dalje. Gospodin koji trpi jake duševne bolove, a srpski narod kaže za to da je onda valjda duševni bolesnik … (Dragan Šutanovac, s mesta: Idi bre dođavola, čoveče, koji ti je đavo?) Pa, to piše u tužbi, da trpi jake duševne bolove.
Ja vas molim da ne polemišete.
Dakle, u Fondu za razvoj AP Vojvodine do 30. juna 2013. godine … (Narodni poslanik Dragan Šutanovac prilazi stolu predsedavajućeg.)
Ja mogu samo da vam dam opomenu, ponovo, i da vas isključim iz sale. (Dragan Šutanovac, s mesta: Dajte bre ljudi, šta radite ovde?) Treba da se pogledate u ogledalo, gospodine Šutanovac.
Pustite, gospodine Bečiću. Nemojte mnogo da se brinete. Njih boli istina. Šta da se radi? Dakle, u periodu do 30. juna 2013. godine Fond za razvoj AP Vojvodine je kroz 50 konkursa plasirao sredstva za ukupno 1.059 kredita, od kojih su 209 kredita krajnje sumnjiva, da ne kažem kriminalna. Za te sumnjive kredite, zaključno sa 30. junom 2013. godine dospela glavnica iznosila je, pazite, kolike su to cifre u pitanju. Zamislite da su ta sredstva otišla seljacima, deci ometenoj u razvoju, socijalno ugroženim porodicama, za izgradnju socijalnih stanova, itd. Otišla su u privatne džepove. Sada, pogledajte kolike cifre su u pitanju. Mogu da se ljute poslanici bivšeg režima koliko žele, ali ovo su egzaktni podaci. Ja molim ministra unutrašnjih poslova da proveri da li je ovo tačno ili nije tačno. Ovo radi čovek. Oni se ljute kad ja kažem da čovek trpi duševne bolove. Tako je napisao u tužbi protiv mene. Onaj ko trpi duševne bolove, za njega srpski narod kaže da je duševni bolesnik.
Molim vas, gospodine Martinoviću …
E, sada, čovek koji trpi duševne bolove zbog krađe i mahinacija, kaže da neće da ide na poligraf zato što ne priznaje ministra unutrašnjih poslova Nebojšu Stefanovića, Dakle, ne priznaje državu u kojoj živi. Evo šta je radio, kod ovih 209 kredita, pronevereno je, što se tiče glavnice, milijarda 60 miliona 38 hiljada dinara, a dospela kamata 41 milion 824 hiljade 493 dinara, što ukupno čini potraživanja od milijardu 101 milion 862 hiljade 624 dinara, i da ne idem dalje. Dakle, ovo je tehnologija, kriminalna, pljačkaška tehnologija zbog koje je Vojvodina, zbog koje je Srbija dovedena u situaciju da bude jedna od najnerazvijenijih država, odnosno kada je reč o Vojvodini, regija u Evropi. Umesto makar da kažu građanima Vojvodine i građanima Srbije – izvinite što smo vas opljačkali, izvinite što deca ometena u razvoju ne mogu da se smeste u taj navodni dvorac Heterlend u Novom Bečeju, izvinite zbog toga što smo opljačkali nižu muzičku školu u Šidu, što smo opljačkali Kulturno-obrazovni centar Šid, što smo umesto para prihvatali sifone, četkice za zube i creva za vodu. Oni drže predavanja danas kako se Dušan Vujović izražava jezikom koji narod ne razume, drže predavanja Aleksandru Vučiću, drže predavanja ministarki poljoprivrede, šalju traktore za Beograd. Evo, dragi građani Vojvodine, dragi građani Srbije gde su završile vaše pare kod Bojana Pajtića, kod Dušana Elezovića, verovatno i kod Borisa Tadića, kod Momčila Milovića, kod onih koji su od 2000. godine učinili sve što je moguće i nemoguće da bi napunili svoje džepove, ali da bi zato sistematski ispraznili džepove građana Vojvodine i građana Srbije. Zato kažem da je budžet za 2016. godinu lek za bolest koja se zove kriminal i korupcija, a čiji su glavni protagonisti ljudi iz DS.
Zahvaljujem. Morate se dogovoriti ko će prvi dobiti reč, da li gospodin Božović ili gospodin Šutanovac koji je ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac, kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe.
Prvo želim da se izvinim građanima Srbije koji u ovo kasno doba gledaju parlament Srbije, što su morali da slušaju izlaganje na jedan nepristojan način, kao i ovaj način što sad dobacuju. Mislim da parlament Srbije ne zaslužuje da ovakvi ljudi budu u parlamentu. Ovo je jedna velika bruka i sramota. Ja nisam vaspitavan da bih znao da uzvratim na uvredu na način na koji ste vi to uradili. Mene su kod kuće vaspitavali drugačije. Ali, uradiću jednu stvar koja mislim da će vam biti jasna, koja govori o vama više nego što vi sami govorite o sebi, a to je tekst koji kaže – SNS je mafijaška i izdajnička. Kaže se – reč je o stranci koja od 2008. godine ne dobija nijednog jedinog dinara iz budžeta Republike Srbije, to je apsolutni dokaz da je SNS stranka koja se finansira na apsolutno nelegalan, da je finansiraju tajkuni, mafijaši i kriminalci. Ko je ovo izjavio? Upravo poslanik Aleksandar Martinović 17. jula 2012. godine. Dame i gospodo, ministri, žao mi je što ste prisustvovali nečemu što niste zaslužili ni vi. Poslanici DS ni jednog momenta nisu nikoga uvredili ovde, nikoga. Gospodine Vujoviću, ako mislite da to što smo vam rekli da način komunikacije sa građanima Srbije ne može da bude na nivou profesora, jer naprosto ljudi ne čitaju te knjige, ništa nije bilo zlonamerno. Naprotiv, vama da olakša, da građani razumeju. Ono što se desilo malopre je nešto što je nezabeleženo od vremena kada su radikali ovde bacali cipele, cepali majice, kidali kablove i mislim da ovaj parlament to ne zaslužuje, niti građani Srbije koji čekaju da čuju kakav je budžet, kako će živeti sutra bolje. Nažalost, ovo što se desilo je ne…
Zahvaljujem se. Isteklo je dva minuta, gospodine Šutanovac. Voleo bih da ste češće u sali, pa da saslušate i govore vaših kolega koji su govorili vrlo često čak i mnogo drugačije, nego gospodin Martinović. Voleo bih da češće dođete u Veliku salu Narodne skupštine i da saslušate govore nekih vaših kolega, gospodine Šutanovac. Reč ima narodni poslanik Balša Božović, replika, dva minuta. Izvolite.
Zahvaljujem. Predsedavajući, ja bih odgovorio ministrima koji su imali, pa ja mislim, 45 minuta da odgovore na moja tri minuta kakav će budžet za građane Srbije biti za 2016. godinu. Malo čudi što ministri u Vladi izgleda sami ne komuniciraju među sobom i mislim da je to veoma loše, jer gospodin Lončar kaže da će biti dovoljno lekara i da će biti dovoljno ljudi u zdravstvu, a s druge strane ministarka Kori Udovički najavljuje upravo najveća otpuštanja u zdravstvu i prosveti. Sa druge strane, zanima me, gospodine Lončar, da mi kažete na kojoj tačnoj poziciji u budžetu stoji čišćenje bolnica i da li je ta stavka uopšte predviđena u budžetu, ko će čistiti bolnice, da li će one biti čisti i ko će ih na kraju čuvati? Ta stavka u budžetu, nažalost, ne postoji, ako ćemo već da pričamo konkretno. Još jedna stvar koja je veoma važna za gospodina ministra Vujovića, kažete od poljoprivrede može da se živi. Ja, gospodine Vujoviću, nisam siguran da znate da je već danima protest poljoprivrednika, koji i po ovom hladnom vremenu i kiši se smrzavaju, u ovom trenutku, dok mi ovde raspravljamo u ove sitne sate. Kažete da ovaj budžet ne znači loš život u 2016. godini, a kako to da objasnite porodicama koje nemaju da kupe svojoj deci ni patike, ni udžbenike, kako da objasnite to penzionerima koji svako jutro ne znaju da li da kupe hleb ili lekove? Kako da objasnite nekome, ako vi sami ne znate, koliko je litra ulja danas, a koliko je bila pre godinu dana? Koliko će litra mleka biti kada sutra prodate PKB? Da li o tome neko od vas vodi računa i sa kakvom sigurnošću onda tvrdite da će se živeti bolje u 2016. godini. Kažem vam, mnogo gore, nažalost, po građane Srbije, a sigurno bolje okruženju Vlade Republike Srbije.
Zahvaljujem se, gospodine Božović. (Marko Đurišić, s mesta: Replika.) Da li neko želi po Poslovniku, pošto imam puno prijavljenih? (Ne.) Gospodine Đurišiću, replika. Po kom osnovu? (Marko Đurišić, s mesta: Po osnovu da je Boris Tadić uzeo pare.) Znači, mislite da je gospodin Tadić uzeo pare. (Marko Đurišić, s mesta: Nemojte da mudrujete.) Izvolite.
Gospodine Bečiću, na način diskusije gospodina Martinovića i vaš pokušaj da, ne mogu da kažem, budete duhoviti, ne znam šta ste pokušali, imam odgovor, ali smatram da takvom načinu govora nije mesto u parlamentu i neću odgovoriti. Jednom sam pre godinu dana napravio tu grešku, izvinio sam se tada, dobio kaznu zasluženo, a taj razgovor ovde neću ponoviti. U ovoj zemlji čak ni dr ministar Stefanović ne utvrđuje da li je neko lopov ili ne. To rade sudovi. Više puta smo u ovom parlamentu konstatovali da je način rasprave, kakve smo slušali, neprimeren i drugi predsedavajući koji su bili na vašem mestu, gospodine Bečiću, nisu dozvoljavali takvu raspravu. Vi ste dopustili ovde vređanje na koje ja znam odgovor, ali kažem nije za ovo mesto, pa neću reći, a mesto gde se utvrđuje da je neko lopov, da li neko laže ili ne zove se sud, još uvek u ovoj zemlji. Nisu to ni poligrafi, ni naslovne strane vaših tabloida, nego sudovi. Na tom sudu sve ovo će morati da se dokaže, da li je neko lopov i koliko je uzeo i šta je uzeo i da li će onda, ako nije lopov i ako se ne dokaže da je lopov, neko drugi da odgovara. Želim daverujem da će biti dovoljno para u budžetu i da pravosuđe može da odradi ovaj posao.
Zahvaljujem se. Ja vam vrlo lako mogu doneti, bar 10 vaših govora, gde ste vređali vaše političke ne istomišljenike, gde ste govorili za vaše političke istomišljenike isto to što vi sada tvrdite da ne treba da se govori u Velikoj sali Narodne skupštine. Zahvaljujem se. Reč ima ministar Nebojša Stefanović.
Što se penzionera tiče, pošto se često pominju večeras, ja ću poput ministra Vulina biti uporan da kažem ono što je istina, a to je da kada su umanjivane penzije za jedan broj penzionera, 61% penzionera nije doživeo takvo umanjenje, a tih 61% penzionera znaju kako su od 2008. do 2012. godine kupovali i hleb, i mleko, i lekove, kako su pomagali svoje porodice, pogotovo sa inflacijom od 12,2%. Tada su znali odlično koliko im je ostalo i šta su mogli za taj novac. Sada je taj 61% penzionera dobio malo, ali ipak neko povećanje tih penzija u odnosu na period od 2008. do 2012. godine, a kada su mogli da očekuju samo povećanje inflacije, i to su i doživljavali. Što se tiče, ne bih da budem advokat gospodina Lončara, ali on je čovek rekao jedno 20 puta, možda i više puta, nisam pratio, nisam brojao sve, ali je rekao vrlo jasno. Ako i bude smanjenja, biće smanjenja u zdravstvenom sektoru, ali ne u zdravstvenom medicinskom osoblju, ne lekara i medicinskih sestara. Dakle, da ponovim još jednom. Što se tiče još nekoliko stvari, sud odlučuje ko su kriminalci ili, kako ja volim da kažem, fini ljudi koji su opljačkali Srbiju, da ne bih rekao neku težu reč za kriminalce. Sud će utvrditi ko su kriminalci. Znate, ne može se sporiti da su neki ljudi odneli naš novac, da su firme propadale, da je 400 hiljada ljudi ostalo bez posla. To se nije desilo samo od sebe. Neko se od toga dobro okoristio. Ono što hoću da vam kažem, a od kako sam ministar unutrašnjih poslova, uhapšeno je dosta ljudi, protiv mnogih je podignuta optužnica, mnogi od njih su sad pred sudom i sud će odlučiti da li su krivi ili ne. Za razliku od nekih prošlih vremena, nije odbačena ni jedna krivična prijava, ni jedna optužnica nije pala, jer je prikupljeno dovoljno dokaza. Prikupljeni su dokazi da su ti ljudi, ti fini ljudi, uništili Srbiju, opljačkali, ojadili te firme. Ti ljudi će pred sudom dokazivati svoju nevinost, pa će sud odlučiti da li su krivi ili nisu krivi i, kad budu krivi, biće kriminalci, ako ne budu krivi, neće biti kriminalci, a o tome će odlučivati sud. Žao mi je što se vodi jedna kampanja protiv detektora laži. Detektora laži se plaše samo oni koji ne nameravaju da govore istinu. Ljudi koji su potpuno čisti, koji nemaju čega da se plaše odu na detektor laži, kažu šta imaju, detektor pokaže. Detektor nije neka mistična stvar. On pokazuje kakav vam je krvni pritisak, kakvi su otkucaji srca, kakvi su neki fiziološki znaci koje specijalista psihologije, koji sedi sa druge strane, poligrafista koji je stručnjak, koji na tome radi u policiji, ljudi koji rade tamo su već 10, 15 godina i oni kažu da li ima fizioloških reakcija koje ukazuju na to da vi lažete. To nije dokazno sredstvo na sudu. To niko ne tvrdi, ali vrlo jasno policiji ukazuje da li na ta pitanja, koja su postavljena, govorite istinu ili pokušavate da lažete. Poligrafa se plaše samo lažovi i obično lažovi beže kao đavo od krsta od poligrafa. Nikako, znači sve može, samo nemojte da odgovaram tamo na pitanje. Što se tiče nekih od ovih stvari koje ste vi pomenuli vezano za Novi Bečej, policija je tu uhapsila oko šest osumnjičenih da su počinili krivična dela korupcije kojim se stavlja na teret. To je trenutno pred optuženjem i očekujem da će ti ljudi pred sudom morati da dokazuju svoju krivicu ili nevinost. Svakako ono što jenotorna činjenica dvorca „Heterland“ nema, odnosno ima ruševina i novac je plaćen. To su dve notorne činjenice i šta god između se dokazalo, nažalost tamo je promaja razrušeno, možete danas da odete tamo skeleti od one zgrade, ne da deca ne mogu da odu tamo, tamo ne može da bude ništa i nije bezbedno. I to je notorna činjenica, može svako ko ima svoje oči da ode u Novi Bečej da pogleda u kakvom je stanju zgrada za koju je plaćeno preko milion evra. Ko je kriv za to i ko će da odgovara neka utvrđuje sud? Ali, znamo i ko je prebacio novac i ko je trebao da napravi zgradu? Dakle to su stvari za koje apsolutno ne može niko, apsolutno niko ne može da demantuje. U svakom slučaju, imamo Vladu koja na odgovoran i ozbiljan način pristupa veoma detaljno svakom od ovih problema. Što se tiče borbe protiv korupcije i kriminala, apsolutno je neselektivna i svako za koga bude i trunke dokaza, bez obzira na stranku ili profesiju kojom se bavi biće doveden pred nadležne državne organe i ti ljudi će imati isto priliku ako su osumnjičeni da su krivi za nešto na sudovima da dokazuju da li jesu ili nisu, ali neće biti pošteđeni i neće biti selektivne borbe protiv korupcije što smo mi kao SNS veoma jasno pokazali, ne štedeći ni ljude u svojim redovima. Svako ko se ogreši o zakon može da očekuje da će odgovarati za to. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Zlatibor Lončar. Izvolite.
Evo, tu je ministarka Udovički ako ja vidim dobro, ja nju nisam čuo, ali, evo, ona sama neka kaže nijednom, da je rekla da će se otpuštati lekari i sestre. Evo, sada je tu, pa će da kaže. Jel tako? (Balša Božović, s mesta: I zdravstvo.) Iz sektora zdravstva. Tako je. E, idemo, okej, ne, ne, rekli ste, samo polako, rekli ste da je ministarka Udovički rekla da će … Šta da? (Balša Božović, s mesta: Rekla je – zdravstvo i prosveta.) Hajde da razjasnimo, hajdemo opet iz početka, u zdravstvu imate medicinsko osoblje lekara i sestre i imate nemedicinsko osoblje. Mi imamo problem sa nemedicinskim osoblje, ima 24% nemedicinskog osoblja. Normativi u EU onog gde mi želimo da budemo u svetu su 10%. Otpustiće se ti ljudi kojih imamo u ozbiljnom višku, ako se slažete iz razloga da bi mogli da primimo više medicinskog osoblja lekara medicinskih sestara, jer smo došli u situaciju, moram da vas podsetim da smo nastavili onako kako je bilo, da nema zapošljavanja, da nema specijalizacija, da ima one dve godine da ne mogu da se daju specijalizacije, da nam preti da u bukvalno narednih par godina ostanemo bez specijalista. Šta smo uradili? Moram opet da vas podsetim, oko hiljadu lekara smo primili, medicinske sestre smo primili, ovde smo promenili zakon, pa smo dozvolili da odmah posle fakulteta mogu da krenu sa specijalizacijom, jer nemamo vremena, specijalizacija traje prosečno pet godina, da bi dobili te specijaliste, jer ne možemo da ih dobijemo za jedan, za dva, tri dana, za dva, tri meseca. Negde oko 2.000 specijalizacija smo do sada dali 1.000 lekara zaposlili preko 2.000 specijalizacija dali. To su činjenice. Znači, to su suve činjenice koje su u svakom momentu proverljive. Postavili ste, okej, jer se slažemo oko toga? (Balša Božović, s mesta: Nisam pričao samo o tome, stavka za čišćenje.) Sada o čistačicama, ne šta sada, stavka za čišćenje? Stavka za čišćenje je u svakoj bolnici, u svakoj zdravstvenoj ustanovi u toj, ne znam kako ste mislili da ima posebna stavka u budžetu ovde. (Balša Božović, s mesta: Da li ste predvideli?) Nema, nema nikakve veze, imamo višak u administraciji gospodine, višak u administraciji, ne znam na šta vi ciljate da nema onih koji će da čiste. Znači, nemamo taj problem imamo nagomilane ljude u administraciji, zapošljavali su administraciju bez ikakvog reda. Ponavljam, 24% imamo nemedicinskih, a dovoljno je i potrebno da ih bude 10% da bi sistem bio efikasan. Hoćemo sistem da bude efikasan, hoćemo da nadoknadimo ono što je izgubljeno i ono što je izgubljeno do sada, hoćemo da nadoknadimo ono što su pare potrošene koje su došle iz EU, a nije ih video narod i nisu otišle tamo gde treba da se ljudi leče. Stotine i stotina miliona evra i pogrešna politika koja je vođena da se ne daju specijlizacije, da se ne da posao, to ispravljamo da možemo ovo, uključili smo i vojni sektor i sve uključujemo, udružujemo sve ono što imamo da bi ispravili ono što je naopako uređeno. Pričam vam samo o činjenicama, nemojte molim vas, ulaziti da širite nešto. Nije zdravstvo za dnevno političke, posledice su mnogo velike. Mnogo velike, ne za nas, nego za one koji će ostati iza nas. Nemojte koristiti zdravstvo u te svrhe. Nije dobro ni za koga. Nema potrebe. Ne možemo mi da objasnimo građanima kakvo im je zdravstvo, znaju oni, idu svaki dan, pa će da vide da li im je bolje, gore ili kako je.
Zahvaljujem gospodine Lončar. (Balša Božović, s mesta: Replika.) Gospodine Božoviću, nemate pravo na repliku. Kod vas postoji samo nerazumevanje, vi tvrdite da treba da postoji pozicija u budžetu Republike Srbije za čišćenje. Ta pozicija postoji u svakoj pojedinačnoj zdravstvenoj ustanovi. Hvala. Reč ima ministar dr. Kori Udovički.
Ja bih samo da još jednom ponovim i razjasnim. Gospodin Božović je, ako sam tačno čula, u nekom trenutku spomenuo da sam ja najavila najveća otpuštanja u zdravstvu i školstvu. Godine 2009. je samo iz zdravstva otišlo onoliko hiljada, možda koja hiljada manje nego ovih 14.500 smanjenja zaposlenosti, koje nisu otpuštanja. Očekujemo bar trećina, ako ne i više da od toga bude penzionisanje,a u svakom slučaju još dobar deo da budu ljudi koji će dobiti otpremnine, jer nisu želeli u penziju, ali su ipak stekli uslov za penziju. Dakle,u svakom slučaju bilo je većeg otpuštanja u prošlosti, urađeno je kao jedna gluma, racionalizacija, zapravo pošto se išlo linijom manjem otpora i pošto se nije promišljalo kakva nam organizaciona struktura, kakve nam zapravo usluge trebaju, koje su najprioritetnije od usluga koje su potrebne i šta mora da se zaštiti, a gde može da se smanji broj radnih mesta. Dobili smo zapravo narušenije sisteme i u zdravstvu i u prosveti. U prosveti se nije smanjio broj efektivnih radnih sati, nego je racionalizacija pod navodnicima odglumljena. Ljudi su otišli sa otpremninama, a neko drugi je došao na njihova mesta, jer su nisu menjali načini na koji je posao organizovan. Ovog puta radimo nešto drugačije, to uzima vremena, to uzima pripreme i najvažnije od svega je da budemo zaista posvećeni tome da razmišljamo šta je ono što građanima Srbije treba kao usluge, kako da ih zaštitimo, koje su to zdravstvene usluge, kako pružane. Isto tako i u prosveti, kakvi nam kadrovi trebaju, kakve nam škole trebaju i da se na to skoncentrišemo, posao može bolje da se organizuje i može da se smanji broj radnih mesta, ali na kraju balade nije najvažnije da smanjimo broj radnih mesta. Najvažnije je da podignemo produktivnost države Srbije, jer bez države koja bolje podržava i građane i privredu, nećemo moći da ubrzamo privredni rast i da postignemo napredak koji su nam potrebni.
Zahvaljujem gospođo Udovički. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Gospodine Božoviću, nešto ste hteli? (Balša Božović dobacuje sa mesta.) Nemate prava na žalost. Gospođice Jerkov, da li želite reč? Mr Aleksandra Jerkov, izvolite.
Prijavila sam se za reč gospodine Bečiću zato što želim reč. To obično tako funkcioniše. Ne znam da li ste upoznati sa tim.
Kada sam vam dao reč, gospođice Jerkov, vi ne reagujete, pa sam morao da pitam da se niste predomislili.
Nisam se predomislila. Ja prvo, pošto je ovako dosta govornika govorilo o poligrafu, pa se to držalo da je u vezi sa budžetom, ja bih samo jednu rečenicu o toj magičnoj spravi rekla, Nije doktore ministre Stefanoviću, problem u poligrafu. Problem je u tome što vi saopštavate rezultate poligrafa …
Niste dobili repliku gospođice Jerkov, dobili ste da govorite o budžetu Republike Srbije za 2016. godinu i pratećim zakonima. Da li želite o tome da govorite? Nemojte uzalud da trošite vreme, repliku na koju nemate pravo.
Jel opet treba da kažem, vi ne pratite diskusiju uopšte gospodine Bečiću. Tri puta me pitate da li želim da govorim.
Pa zato što još, evo upravo je 54 sekundi kako govorite, još niste počeli da govorite o budžetu Republike Srbije za 2016. godinu.
Dobro. Molim vas, da mi ne oduzimate vreme više. Hoćete prestati da mi oduzimate vreme, molim vas? Možete da mi ne oduzimate vreme više?
Nemamo stavku pozdravi i želje u 00.15 časova.
Da predsednik Vlade nije govorio tri sata, bilo bi tri sata manje. Dalje siromašenje građana, dalje povećanje troškova države, prikrivanje troškova i lažno predstavljanje podataka, iznošenje neistine o nekakvoj tobožnjoj štednji države o kojoj vidim u budžetu zapravo nema reči i bajke o boljem životu, ja bih rekla da su to reči koje opisuju i našu današnju raspravu i ovaj budžet o kom danas razgovaramo. Građani treba da znaju da ako im je do danas bilo teško da se zaposle, da će im od danas biti još teže da se zaposle, zato što su smanjena sredstva za zapošljavanje. Isto tako treba da znaju da ako im je do danas bilo teško da se leče ili da stignu na red da se leče, da će im od danas biti još teže zato što se smanjuju sredstva za zdravstvo. Gde to vidimo gospodine Lončar? To vidimo u budžetu koji ste nam ovde ponudili na usvajanje. Treba da znaju da ako je poljoprivrednicima do danas bilo teško, biće im još teže, zato što se smanjuju subvencije za poljoprivredu. Treba da znaju da ako im je bilo teško da školuju svoju decu, da će im biti još teže to da rade, ako su se osećali nebezbedno da će biti još nebezbednije, zato što se na svim tim pozicijama smanjuju izdaci. I to ne govorimo mi, to govore vaši podaci. S obzirom na to, gospodin Vulin ima teškoća da prati ono što govorimo, molim sve članove Vlade da otvore stranicu 203. budžeta Republike Srbije koji ste nama dostavili. Neko je govorio o nekakvom zvaničnom budžetu, ne znam šta je zvanični budžet. Ovo što smo mi dobili, ja pretpostavljam da je validna verzija, mada mi se ponekad čini da govorimo o različitim dokumentima. To je jedna čudesna tabela br. 5 rashodi i izdaci budžeta. Nema fus note, ne pominju se nikakvi tranzicioni fondovi, ništa što vi posle nama čitate, i tu se poredi budžet iz 2015. godine sa budžetom iz 2016. godine. Šta mi vidimo u toj tabeli? Vidimo da rastu rashodi za zaposlene, da rastu rashodi za korišćenje usluga i roba, da rastu rashodi po osnovu otplate kamate, što je posebno interesantno s obzirom na to, da ja koliko shvatam, vi uzimate kredite kako bi kamata bila jeftinija, a sada opet i kamate rastu, da rastu subvencije, ali državnim preduzećima, da rastu donacije stranim vladama, dotoci međunarodnim organizacijama, a jedino što pada su transferi organizacijama za obavezno socijalno osiguranje i socijalna zaštita iz budžeta. To mi vidimo iz Predloga budžeta koji nam je dostavio Aleksandar Vučić, to vidimo iz dokumenata koje nam je pripremila radna grupa za budžet, koja postoji u ovoj Skupštini. Tako da, vi to što ste pokušali gospodine Vujiću, pa ste se posle još i uvredili kada ste rekli da možda niste na najbolji način objasnili. Vi kada ste govorili da građani žive bolje, vi ste govorili da oni to mogu videti zato što ste uspeli da održite agregatnu tražnju. Pa vi recite onom sutra ko ne bude imao da kupi deci za patike da on živi bolje zato što smo održali agregatnu tražnju, verujem da je to vama interesantno. Ne znam šta radite sada. I onome ko sutra ostane bez posla da bi se zaposlio neki član SNS na njegovo radno mesto, vi mu recite da se zapravo radi o redefinisanju potrebnog broja zaposlenih u državnoj upravi. Tako da sa puno lepih reči pokušali ste da prikrijete suštinu koja je vrlo jednostavna. Vi ili ne živite u istoj zemlji kao građani iliveoma svesno obmanjujete sve te građane, a u oba slučaja zaista ne znam šta je gore od ta dva.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović.
Ovde imamo vrlo neobičnu paradoksalnu situaciju da predsednik Vlade ne dolazi na sednice na kojima se razmatra budžet siguran sam da bi se ovde postavilo pitanje – gde je Aleksandar Vučić, zar je moguće da budžet nije važan, neće da dođe pred poslanike, neće da odgovara na pitanja. Onda kada čovek dođe, izvinite a što je govorio, što se usudio da uopšte nešto kaže. Valjda kada predsednik Vlade dođe normalno je i prirodno da se obrati Narodnoj skupštini, da objasni šta je budžet, šta su planovi Vlade za naredni period, šta država hoće da uradi. To je valjda prirodno i normalna stvar. Izgleda samo ne za neke narodne poslanike koji prosto ne razumeju. Naravno, moram da kažem iako nije moj resor, ali prosto osećam potrebu pošto sam to čuo toliko puta danas da prosto ne mogu da ne reagujem, kao što sam malopre to rekao za zdravstvo, subvencije za poljoprivredu, a čuli smo to od gospođe ministarke i od gospodina Vujovića su potpuno iste za ovu i prethodnu godinu, potpuno iste za 0,15% različiti, ali potpuno iste zaokružene, potpuno iste subvencije za poljoprivredu i mogu ovde ljudi da se upinju od jutra od mraka, da pričaju da su manji kad nisu. Naprosto je tako. Ono što sam isto potpuno siguran sada a to je da ovde postoji apsolutna fascinacija poligrafom. Apsolutna fascinacija. Dođe mi da dovedem jednog poligrafistu da pokažem ljudima kako izgledaju uređaji i čovek koji radi. Ovde se uopšte ne radi o tome ko saopštava rezultate, nego mi se čini da lažovi i dalje beže od poligrafa kao đavo od krsta i ne bi njima smetalo ko saopštava rezultate da imaju šta da kažu istinito, ali kad nemaju šta istinito, ti koji su pozvani na poligraf svi listom odbijaju, pogotovo oni koji nešto ozbiljno kriju. Ne znam samo kako i šta reći onim ljudima koji su 2008. do 2012. godine izgubili posao. Tih ljudi je bilo 450 hiljada, gde su oni kupovali svojoj deci patike, gde su oni svojoj deci kupovali doručak, ručak i večeru, ko je njih pitao od čega preživljavaju, ko je njih pitao kada su im smanjivali socijalne doprinose, a ne smanjuju im se ni ovim budžetom, moram da kažem i ono što je ministar Vulin rekao više desetina puta danas i on će to reći, ni za dinar im se to ne smanjuje ovim budžetom? Gde su ti ljudi koji su svojoj deci kupovali bilo šta? Kako su ih gledali ovi koji danas drže lekcije, kako su njih mogli da pogledaju u oči kada su bili silna vlast u zemlji na svim funkcijama i svim nivoima i danas vrše vlast na mnogim mestima? Kako pogledaju te ljude i kažu – izvinite, upropastili smo vam fabrike, otišle su u stečaj, prodavali smo nekim sumnjivim tipovima i oni to posle prodavali bud zašto, a vi imali isti rezultat, ostali ste bez posla i išli kući da pogledate tu svoju decu u oči i kažete – tata danas nema ni za hleb, ni za mleko, ni za patike, ni za bilo šta. Kako su tu decu gledali, ja to ne znam. Ono što znam je da se ova Vlada potrudila da bar jedan deo tih ljudi bude ponovo zaposlen, da se zapošljavaju u privatnom sektoru, u realnom sektoru, onaj koji hrani sve nas i izdržava sve nas i to poštovanje koje pokazujemo prema ljudima koji investiraju u ovoj zemlji, bilo da su domaći ili stranci, je nešto za respekt ove Vlade. Hvala puno.
Zahvaljuje se dr Stefanoviću. Reč ima ministar Aleksandar Vulin.
Ja znam da reč socijalno često zbuni ljude, pa onda ljudi kada pročitaju stavku - dotacija organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja, misle da to ima veze sa socijalnom zaštitom. To nema nikakve veze sa socijalnom zaštitom. Ono što između ostalog pokušavate da kažete, jeste da se dotacija organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja u iznosu od četiri milijarde u prošlom budžetu, a sada dve milijarde, zapravo odnosi na transfer Nacionalnoj službi za zapošljavanje, za isplatu posebne novčane nadoknade. To je inače za ljude koji su imali do pet godina do penzije, a na ovaj način im se pomagalo da dođu do svoje penzije. To je inače pravo, socijalni program koji je rađen mnogo ranije. Ali, ne vredi. No, dobro. Još jednom da ponovimo samo zbog naših gledalaca, da 95 milijardi dinara, koliko je bilo odvojeno za socijalnu zaštitu i za prava iz oblasti socijalne zaštite, ne za socijalni program, ne za posebnu novčanu nadoknadu, ne za tranzicioni fond, već za prava iz oblasti socijalne zaštite je odvojeno 95 milijardi dinara, koliko je bilo odvojeno i prošlim budžetom. Ja sam i prilikom rasprave o prošlom budžetu slušao potpuno iste priče, da su smanjena socijalna davanja, da ih neće ni biti, da je sve otišlo tamo gde ide. Kao što vidite, evo godinu dana kasnije, nijedno socijalno davanje nije umanjeno, niko nije ostao bez novčane socijalne pomoći, niko nije ostao bez dečijeg dodatka, niko nije ostao bez roditeljskog dodatka, niko nije ostao bez porodiljske nadoknade, niko nije ostao bez tuđe nege i pomoći, niko nije ostao bez uvećane nege i pomoći, niko nije ostao ni bez jednog jedinog socijalnog prava i ni jednog jedinog socijalnog davanja. Očigledno je potrebno da to ponavljamo, jer neki poslanici jednostavno ne žele da prihvate da je ovo socijalno odgovorna Vlada u kojoj se socijalna davanja nisu umanjila ni za jedan jedini dinar. Duga je noć, mi ćemo strpljivo ponavljati istinu, a vi strpljivo ponavljajte to što hoćete da kažete.
Zahvaljujem. Reč ima šef poslaničke grupe SNS, narodni poslanik Zoran Babić, replika od dva minuta, pominjanje predsednika stranke od poslanice gospođe Jerkov. Izvolite.
Nerazumevanje ili neznanje? Šta god, ima iste posledice. Zašto su rashodi za zaposlene povećani u 2016. godini? Zato što su na osnovu onoga što je zarađeno, na osnovu onoga što je realno povećane plate i u zdravstvu i u prosveti i za policiju i za vojsku. Eto, to je razlog zbog čega je promena rashoda za zaposlene. Ali, ja onda mogu vas da pitam - na osnovu čega, a ovde imam celu tabelu kako su rasli rashodi za zaposlene u AP Vojvodina, na osnovu čega je budžet za zaposlene 2006. godine u AP Vojvodini iznosio milijardu i 320 miliona, u 2007. godini milijardu i 551 milion, u 2008. godini milijardu i 928 miliona i dolazimo do 2015. godini - dve milijarde 83 miliona? Na osnovu čega su plate i rashodi za zaposlene u AP Vojvodine povećani za milijardu dinara, osim ako neki Pajtići, Elezovići, Ješići nisu zapošljavali i ujne i strine i šurnjaje i tetke i kućne ljubimce na kraju krajeva? Kada kažete donacije stranim vladama, a kako da objasnite, i takođe sam zahvalan mojim prijateljima naprednjacima iz Vojvodine, kako da objasnite onda projekat ovaj iz budžeta AP Vojvodine, ovo iz budžeta Bojana Pajtića, kako da objasnite onda tu donaciju tako vrhunskom projektu „Afrika agroindustrijski inkubator“ provinciji Limpopo Republika Južna Afrika? Kakve veze ima Limpopo i Južna Afrika sa Vojvodinom? Nemate za decu sa posebnim potrebama, odnosno imate, ali za objekat koji prokišnjava, bez prozora i bez vrata, ali za Limpopo Republika Južna Afrika ima.
Vreme, gospodine Babiću. Zahvaljujem. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.) U redu je, gospodine Šutanovac, DS ima pravo na repliku, samo javili ste se i vi i gospođica Jerkov, pa se dogovorite ko želi da govori [[Aleksandra Jerkov, s mesta: Ja lično imam pravo na repliku.]] Niste lično pomenuti, gospođice Jerkov, pa se samo dogovorite ko želi da govori. Niste lično pomenuti, pomenuta je samo DS. Izvolite, gospodine Šutanovac.
Gospodine predsedavajući, ušli smo u petnaesti sat rada i očigledno je da nekim poslanicima popustila koncentracija. (Zoran Babić, s mesta: Ti idi ako ti je popustila koncentracija.) Gospodine Babiću, dopustiću vam da mi se divite i fizički i mentalno i ostaću do kraja ovde, na vašu radost. Dakle, govorimo o budžetu. Ministre Vujoviću, uz poštovanje svih ostalih ministara, vi ste ovde najpozvaniji da o tome razgovaramo, bez obzira što, nažalost, vidim da i vi osećati sramotu zbog svega što se dešava u parlamentu. Gospodin Perišić. Gospodine ministre, pogledajte samo, ovo je gospodin Perišić, gradonačelnik grada Niša iz SNS-a. On kaže – ukoliko ovakav nacrt prođe na Skupštini Srbije, dovešće do… [[isključen mikrofon]]
Isključio sam vas, gospodine Šutanovac, zato što sam vas već ranije zamolio da malo proučite Poslovnik. Vi ste dobili pravo na repliku na izlaganje gospodina Babića i vi njemu možete da replicirate, ali ne možete da se obraćate gospodinu ministru Vujoviću. Znači, morao sam da vas prekinem da vam dam to objašnjenje i obaveštenje i zamolio bih vas, u skladu sa Poslovnikom, da replicirate narodnom poslaniku Zoranu Babiću, zbog čijeg izlaganja ste i dobili pravo na repliku. Izvolite.
Ja ne mogu da se obraćam gospodinu Babiću, jer to je po Poslovniku zabranjeno, mogu vama.
Ali da govorite o izlaganju gospodina Babića.
Izlaganje je bilo o budžetu, ako se ne varam. Mislim, sve drugo nije teme. Pretpostavljam da biste ga vi opomenuli ako je izlagao o nečemu drugom.
Zbog čega replicirate, gospodine Šutanovac, ako je izlaganje bilo oko budžeta?
Dakle, ukoliko ovakav nacrt prođe na Skupštini Srbije, dovešće do smanjenja prihoda u gradskoj kasi za čak 40%. Nijedna lokalna samouprava u Srbiji to neće izdržati. Kategoričan je gradonačelnik… [[isključen mikrofon]]
Samo mi objasnite kakve to ima veze sa izlaganjem gospodina Babića? (Dragan Šutanovac, s mesta: Pričamo o budžetu. On je pričao o budžetu na svoj način, a ja pričam na svoj.) Ako je pričao o budžetu gospodin Babić, zašto ste tražili pravo na repliku? Znači, pravo na repliku, gospodine Šutanovac, po Poslovniku ima pravo poslanik ako je izlaganje nekog drugog narodnog poslanika bilo uvredljivo prema njemu, ili vi kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe ako je pomenuta stranka ili predsednik stranke. Sve to po vama je bio slučaj i vi ste zbog pominjanja DS dobili pravo na repliku, ali vi sada želite da polemišete sa ministrom, na šta po Poslovniku nemate pravo, tako da ne mogu da dopustim da govorite. (Dragan Šutanovac, s mesta: Niste me razumeli. Ja se nisam obraćao ministru.) Ali, vi govorite o Nišu, o gospodinu Perišiću, a sve to nije bilo u izlaganju gospodina Babića. Ja vas molim, gospodine Šutanovac, da iskoristite svoje vreme koje možete u proučavanju Poslovnika. Zahvaljujem. Gospodine Babiću, vi ste se javili. Pomenuti ste od strane gospodina Šutanovca. Izvolite, imate reč.
Pošto se ovde maše raznim papirima, gospodine Bečiću, evo, pogledajte kako izgleda taj pašnjak na Vračaru i zbog čega su sada tako manje subvencije ove godine za taj pašnjak na Vračaru, koji sada izgleda evo baš ovako, gospodine Bečiću. (Dragan Šutanovac, s mesta: Kakva je sad ovo tema?)
Gospodinu Šutanovcu izgleda stalno ono što je on propustio da uradi, da prouči Poslovnik… Znači, gospodine Šutanovac, vi ste pomenuli gospodina Babića u negativnom kontekstu, on je dobio pravo na repliku i on u svojih dva minuta može… (Dragan Šutanovac, s mesta: Da priča o meni šta god hoće?) Nažalost, tako je po Poslovniku, gospodine Šutanovac. Vi ste doneli taj Poslovnik. Sve što nije uvredljivo. Ja nisam razumeo, gospodin Babić govori o pašnjaku, pokazuje neku zgradu, morao sam da ga saslušam do kraja da vidim o čemu se radi. Izvolite, gospodine Babiću, nastavite.
Zahvaljujem se, gospodine Bečiću. Samo bih vas zamolio da gospodina Đurišića zamolite da spusti ruku, ne znam da li će poleteti ovaj Poslovnik ka članovima Vlade, ka meni ili ka nekoj od koleginica. Ono na šta nisam dobio odgovor, to je zbog čega je AP Vojvodina i zbog čega je Bojan Pajtić uplatio četiri miliona i 600 hiljada dinara za projekat „Afrika“ provinciji Limpopo u Republici Južnoj Africi? Četiri miliona i 600 hiljada dinara. Kakve veze Limpopo ima sa AP Vojvodinom? Možda to niko ne zna u ovoj sali. Verujem da ne zna ni Bojan Pajtić. Ali, ono što je skandalozno, gospodine Bečiću, nešto što se dešava, nažalost, na društvenim mrežama. Malopre je koleginici iz SNS, koleginici, dami, ženi, upućen tvit: „Da li klečiš, Mara Jovičić, na SNS sastancima?“. Taj tvit, gospodine Bečiću, lajkovao je Dragan Šutanovac. Skandal. Ukoliko je za izrečenu reč SNS, Bata Gašić, kao ministar vojni, platio svojom funkcijom, položajem, čime će da plati Dragan Šutanovac, pozivajući na linč, vređajući sve žene, lajkujući ovakav jedan kriminalan, skandalozan tvit? Znači li to da ako je neka žena član SNS da je dozvoljeno da joj se sve kaže? Naravno da to ne znači.
Zahvaljujem se, gospodine Babiću.
Mislim da na ovaj način ovo mora da doživi javnu osudu ili bar izvinjenje Dragana Šutanovca, ukoliko je sposoban za tako nešto.
Ja sam video danas mnogo tvitova od pomenutog poslanika koji su veoma ružni. Zahvaljujem. Gospodin Đurišić, izvolite. Pomenuti ste, imate pravo i na repliku. Da li ćete povredu Poslovnika ili repliku? Povreda Poslovnika, izvolite.
Hvala, predsedavajući. Ja sam se odmah na početku izlaganja gospodina Babića javio, smatrajući da je povređen Poslovnik i neću da koristim pravo na repliku, upravo zbog onoga što hoću da ukažem, a to je povreda člana 107. – dostojanstvo Narodne skupštine. Mi smo u terminu posle ponoći. Ja bih vas zamolio da ili krenete da poštujete ovaj Poslovnik i da uvedete red u diskusiju ili da zamolimo Javni medijski servis, koji ovo još uvek prenosi, da stavi onu oznaku +18 jer mislim da način na koji se vodi diskusija od strane poslanika SNS-a od posle ponoći apsolutno zahteva tu zaštitnu meru na Javnom servisu jer ono na koji način se govorilo ovde je neprimeren sadržaj za maloletnike. Tako da vas molim, predsedavajući, da ili krenete da poštujete Poslovnik ili da se stavi ta oznaka, ako ima neki maloletnik koji slučajno u ovo doba noći ne spava, kako bi ga zaštitili od svega ovoga što mogu da čuju iz ovog visokog doma Velike sale Narodne skupštine, kako vi to volite da kažete.
Zahvaljujem se, gospodine Đurišiću. Da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje? Da. Skupština će se izjasniti u Danu za glasanje. Gospodine Babiću, ja vas molim da ne pominjete više pašnjak i da ne pokazujete slike neke tamo zgrade. Zahvaljujem. Jeste li sada zadovoljni, gospodine Đurišiću? Povreda Poslovnika, narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala, predsedavajući. Reklamiram i 107. i 108. Posebno 108. zbog malopređašnjeg reklamiranja Poslovnika. Vi se starate o redu na sednici. Nas je neko ovde bezmalo uporedio sa programom posle ponoći i da se stavi +18. To je uvreda za Skupštinu. Između ostalog, red bi bio da kaznite malopređašnjeg poslanika. Inače, pozivam se i na 107. Zašto? Zato što gospodin Babić je reklamirao nešto što je zaista strašno. Radi se o službenici Skupštine u poslaničkom klubu SNS. Neko je lajkovao, ne neko, nego poslanik koji se, doduše, posle izvinio, ali se izvinio i Bata Gašić pa su ga razapeli u medijima. E, ja tražim, kao poslanik SNS; ostavku ovog poslanika zato što je uvredio službenicu koja radi u Skupštini, time što mu se jako sviđa tvit da li ona kleči. Sram ga bilo. Ja tražim da podnese ostavku. Hvala vam puno.
Zahvaljujem se, gospodine Đukanoviću. Ja još uvek ne mogu da poverujem u tako nešto, da su poslanici u stanju da se na takav način obraćaju damama, to sam već rekao u današnjoj raspravi, ali videći neke druge tvitove pomenutog gospodina, ništa me više ne čudi. Što se tiče onoga što je rekao gospodin Đurišić, ja sam već dao komentar oko toga, gospodine Đukanoviću. Da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje? Ne. Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Vesna Rakonjac. Izvolite, dr Vesna Rakonjac.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministri, slušali smo sve i svašta danas, od toga da je budžet bajka, ali ne možemo drugo ništa ni da očekujemo od osobe koja se nije pojavila ni na jednoj sednici Odbora za rad, a član je tog odbora. Za nju su to očigledno bajke. Mi vodimo vrlo odgovoran posao, vrlo odgovorno radimo i, evo, zarad naših građana, ako još uvek neko ima strpljenja nam sluša, kaže se ovako. Ovo smanjenje ne ide na teret korisnika prava koji su u nadležnosti Ministarstva za rad, već se odnosi na smanjenje transfera za tri kategorije: kategorija jedan, transfera koji preko ministarstva idu Republičkom fondu PIO – dve milijarde, transfer za posebne novčane nadoknade, što se odnosi na plaćanje onima koji imaju do pet godina do penzije - dve milijarde i deo koji se odnosi na socijalne programe. U ovoj godini smo imali 16 milijardi, a za sledeću je planirano šest milijardi. Tako stoje stvari. Prava korisnika su ostala na nivou od 95 milijardi i to su čista prava korisnika, bez troškova koji se odnose na rad socijalnih ustanova itd. Ono što je bitno da se kaže, to je da je u okviru prava korisnika došlo i do izvesnih preraspodela. Programski budžet je omogućio i kvalitetnije praćenje rashoda, pa je uočeno da je i smanjen broj korisnika penzionog osiguranja oko 800 i ta sredstva će se preraspodeliti ka davanjima ka porodici, deci i socijalnoj zaštiti. Toliko o socijalno odgovornom budžetu. Do sada, znači, od 2000. do 2012. godine, imali smo telefonske sednice Vlade, virtuelni život, virtuelne budžete, šala, zabava, obećanja pred izbore od hiljadu evra da bismo dobili na izborima, pa ih niko nije video. Ova Vlada ne radi tako. Ova Vlada radi transparentno. Tako je. Vidim da se i vi slažete preko puta. A od onih 400.000 ljudi koje ste ostavili bez posla, aktivnom politikom zapošljavanja u prošloj godini uključeno je 122.000 skoro ravnopravno žena i muškaraca, a posle šest meseci zaposlenih je bilo 49.759 - 24.880 žena i 24.879 muškaraca. To su podaci i to je socijalno odgovorna Vlada i socijalno odgovorni budžet. To što se pežorativno odnosite prema nekim doktorskim disertacijama, mogu vam reći da neki članovi vaši, i bivši i sadašnji, jer su preleteli iz jedne demokratske u drugu demokratsku stranku, su doktorske disertacije branili u hotelima i restoranima, a posle dobijali direktorska radna mesta i raspisivali konkurse za profesore interne medicine, a jedan od uslova je bio završen poljoprivredni fakultet. Pa, zar to nije dovoljno da Odbor za obrazovanje reaguje? Ako je to bila vest, udarna vest, jedne večeri, mogao je i Odbor da se pozabavi time, a mogao bi i član Odbora za rad ponekad da poseti sednice Odbora za rad pa da vidi kakve su životne priče vojnih penzionera koji su ostali i bez stanova i bez nadoknada i bez penzija. Dođite malo češće na naše sednice Odbora, pa će vam i budžet biti jasniji. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Tri opaske koje se delimično tiču sadržaja budžeta, a delimično i onoga što smo o budžetu čuli ovde. Prva se tiče opšte atmosfere rasprave i sasvim razumljive želje Vlade da predstavi budžet najboljim što jeste, to joj je i zadatak, i boljim nego što jeste, propuštajući da se to ne radi na način kako smo danas ovde radili, nažalost. Na moju veliku žalost, s obzirom da se ne razume da se tako o budžetu ne razgovara. Ali, biće budžeta još, boljih od ovog, nadam se, pa ćemo razumeti da ako se traži podrška za teške poslove koje bilo koja vlada treba da uradi, onda ne možete govoriti da se to ne može dogoditi tako što kukamo i istovremeno kukati ceo bogovetni dan, zbog onoga što je ostavljeno Vladi kao pretežak teret da ga reši. To je kukanje. Neću da spominjem da imate dobar deo Vlade koji može do u detalje da vam kaže kako je do problema došlo, zato što se to ne radi, ali nam je neminovno potrebna promena perspektive, jer ako mislite da se to ne vidi, da se ne oseti problem da neko kaže – ovo je super budžet, to je legitimno za Vladu, samo što nema volje da se uradi dovoljno jer narod u Srbiji uvek kuka i da se sve vreme kuka na nekog drugog, jer je neko drugi kriv. Ne može oba. Druga opaska. Vlada je odabrala jednu strategiju kojom hoće da konsoliduje javne finansije. To je jedna od mogućih. Ta jedna strategija je smanjenje plata i penzija i smanjenje javne potrošnje i spada u deo onoga što je odavno sada već napušteno u merama štednje u EU. To nije jedina strategija. Vlada je mogla i bez odluke o 17 preduzeća u restruktuiranju, mogla je i bez gubljenja godine dana za 90 hiljada radnika. Koja je odluka teža? Ne znam, obe su strašne, jer se radi o porodicama koje strahuju za svoj svakodnevni život. Ali je to tema o kojoj može da se razgovara. Međutim, ne može ako se odlučilo na komunikaciju – neko je drugi kriv i kukamo kako nam je teško, inače bi bili super. Treća opaska tiče se pozicija koje se ovde predstavljaju, interpetiraju i to je potpuno legitimno da jedni interpretiraju ovako, drugi onako, a koje su vezane za javni dug i javne dugove. Kažite mi jedan dug koji ste reprogramirali, jedan. Samo jedan. E, tada možemo da počnemo zaista da govorimo o razlozima zašto, sa znanjem i razumevanjem o tome šta znači kada vam raste javni dug i kako ta linija ne može da se zaustavi, šta znači razgovor poverenju, razgovor o stvarima a ne razgovor ljudima, razgovor o temi, kao što bilo dobro da pre nego što kažemo da nešto raste geometrijskom progresijom a opada aritmetičkom, da znamo kako se izračunava geometrijska a kako aritmetička progresija. Kad to koristimo kao metaforu, to je super. Ali, pažljivo treba i sa metaforama. Meni je za kraj u ovoj načelnoj raspravi zaista veliko zadovoljstvo što sam sa narodnim poslanicima iz svih poslaničkih grupa učestvovala u podnošenju amandmana koji se tiču jednog potpuno novog pristupa u budžetu i u Zakonu o budžetskom sistemu, a to je da vidimo kako se taj novac, kako god do njega došli, koliko god kukali kako vam je strašno teško i kako bi vi bili super da vam nije tako teško, dakle, kako se taj novac troši, da se vide potrebe i muškaraca i žena u društvu, jer se tako radi u Evropi, jer tako treba da bude i u Srbiji i bilo bi još mnogo bolje da u istoj srazmeri i muškarci i žene učestvuju i u donošenju budžeta. S obzirom da smo čuli vesti koje potpredsednica Vlade Zorana Mihajlović ima o novom zakonu o ravnopravnosti, nadamo se da će i to biti. Dakle, ja neću ponovo da molim ministre da otvore stranu 203, kao što neću moliti da se odgovori na pitanje, nije komplikovano, kao što je legitimno da ministar odgovara šta god hoće, nema veze šta ga ko pita, sve su to skupštine, ali je neproduktivno. Ono što je produktivno je da se narodni poslanici zaista ozbiljno bave budžetom, da znaju o čemu se radi u budžetu, a moja preporuka za sledeći budžet, sa rebalansom ili bez, bilo je u ovoj Skupštini i deficita i suficita budžeta, da bude tako da razgovaramo o temi a ne o ljudima. Prvi dan kada budem čula Vladu koja je prestala da kuka kako joj je teško četvrtu godinu, onda ću početi da verujem da ste stvarno razumeli vladavinu prava i ozbiljnost posla za koji ste se kandidovali i legitimno dobili većinu. Dokle god mešamo te dve stvari, dotle ne verujem da ćemo zaista dopreti do ljudi, zajedno. Hvala.
Zahvaljujem gospođi Čomić. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Na prvi vaš komentar nemam komentar, to ću prepustiti onima koji sebe u tome vide. Ja ne kukam nikome i došao sam ovde sa namerom da pomognem, a ne da kukam. Druga vaša opaska o tome koju smo strategiju izabrali, može da se odgovori kratko, može da se odgovori dugačko. Ako pogledate naš budžet opšte države i centralne države, videćete da su nam prošle i pretprošle godine 900 milijardi bile plate i penzije i kamata 100 i nešto milijarde, malo manje nego sada. Sem materijalnih troškova i kapitalnih izdataka, ništa drugo nije bilo. Jedino su plate i penzije bile nešto odakle smo mogli da krenemo. U okrutnom svetu u kome živimo, nažalost, obično se to traži. Traži se žrtva, da bi se krenulo napred. Mi smo svesno krenuli sa tim i tražili, čini mi se da je to bio 20. septembar 2014. godine kada je premijer izašao na medije i rekao da je to ta teška odluka, da se ide sa smanjivanjem plata i penzija. Pri tom smo išli sa smanjenjemplata u javnom sektoru samo od 10% i smanjenjem penzija od 5,8% ili 6% u masi. To je bilo najmanje dva puta, manje od onoga što je Fiskalni savet koji ste danas često citirali i drugi predlagali. Sa tim smo uspeli da uradimo sve ono što je do sada već postignuto. Možemo da razgovaramo o detaljno o tome, mislim da nema potrebe. Mislim da smo danas govorili o tome šta je postignuto. Postigli smo uštede od 700 miliona evra manji deficit i samim tim manju potrebu za zaduživanjem i samim tim manje kamate za zaduživanje. Prema tome, iako kamate rastu, one rastu zbog toga što raste kurs dolara. One rastu zbog toga što su dinarske kamate još uvek jako visoke. Komentar na vašu treću opasku o reprogramiranju, srećom termin reprogramiranje znači kada neko uđe u situaciju da ne može da servisira više dug onda se radi reprogramiranje. Mi smo govorili o refinansiranju postojećih dugova pod boljim uslovima. Pošto je gomila tu zaduženja sa kraćim rokovima, onda mi želimo da refinansiramo, a ne reprogramiramo. Reprogramiranje je bilo Pariski i Londonski klub. Ne bih voleo da se vratimo u tu situaciju. Mi smo upravo to izbegli ovim programom koji smo doneli na vreme, koji smo doneli u situaciji kada smo mi bili pod znakom navoda na mestu gde možemo da kontrolišemo i definiciju programa i sve ostalo. Tražili smo da fond podrži takav pristup, međutim, MMF je to podržao, to nije lak program, to je težak program, ali nije bilo reči o reprogramiranju dugova. Prema tome, reprogramiranje dugova, da budemo jasni, se dešava samo onda kada smo došli u situaciju pred bankrot i da kažemo ne možemo više, molim vas reprogramirajte dugove, Grčka je bila u toj situaciji, mi ne. Hvala lepo.
Zahvaljujem se gospodine ministre. (Gordana Čomić, s mesta: Pitanje samo.) Znam, ali svesni ste da nemate pravo gospođo Čomić. (Gordana Čomić, s mesta: Ne insistiram, samo sam pitala da li može ili ne može.) Na vaše pitanje bi trebalo da da neko odgovor, moraćete to da ostavite za sutra. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić, posle njega narodni poslanik Milisav Petronijević i kao poslednji prijavljeni diskutant dr Blažić. Imate dva minuta gospodine Bradiću. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani građani Srbije, poštovane Nišlije, kao što su rekle moje kolege, gospodin Marko Đurišić i Dušan Petrović, mi nećemo podržati ovaj budžet, gospodine ministre Vujoviću, iz prostog razloga jer budžet nije razvojni. Budžet je jako centralizovan i dalje vodi Srbiju u dalju centralizaciju. To što ste pričali o razvoju, ja recimo na primeru Niša to ne vidim. U zadnjih godinu dana istu ste priču pričali za budžet za 2015. godinu. Žuta banka nije došla u Niš, a ono što će se desiti u 2016. godini, videćemo na kraju, ali po onome što sam video u budžetu, ne vidim neku perspektivu, jeste da je premijer Vlade rekao da će pomoći gradu Nišu oko organizovanja srpske Nove godine. Mislim da to nije dobro. Dalje zašto ne želim da glasam za ovaj budžet je što vaše ministarstvo nije ispunilo zakonsku obavezu prema Republičkom fondu za zdravstveno osiguranje i prema Ministarstvu zdravlja. Vi ste, gospodine Vujoviću, po članu 22. Zakona o zdravstvenom osiguranju, obavezni da platite doprinose za 973.000 nosioca osiguranja u Republici Srbiji koji potpadaju pod član 22, a ja na žalost nemam vremena da objašnjavam taj član. Umesto 11 milijardi koje ste trebali da uplatite za 2015. godinu i za 2016. godinu, vi ste u 2015. godini dali 530 miliona, a u 2016. godini namenili 668 miliona, a ja da prevedem građanima Srbije, vi ste dali po, nosioci osiguranja iz ove grupe građana Srbije, 4,6 evra, umesto 57 evra. Zbog svega toga mislim da opasno ugrožavate sistem funkcionisanja zdravstva i ljudi u ministarstvu, ma koliko želeli dobro i ma koliko se trudili bez para, ne mogu da leče građane Srbije.
Vreme. Zahvaljujem se. Ja se izvinjavam poslanicima, ali umor je učinio svoje, imamo još tri poslanika koji imaju otprilike po pet minuta, gospodina Milana Petrića, Enisa Imamovića i Vojislava Vujića. Sada reč dajem narodnom poslaniku Milisavu Petronijeviću, izvinjavam se prvo dr Branislavu Blažiću. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsedavajući, dame i gospodo ministri, posle 15 sati rada, raspravljamo o jednoj temi i o jednom zakonu, koji svakako zaslužuje takvu raspravu i to dugo trajanje i pred nama je Zakon o budžetu za koji možemo da kažemo da je jedan izvanredan, izbalansiran zakon, gde su se neke naše nade, zahtevi, prohtevi, želje uskladile sa mogućnostima ove zemlje, vrlo transparentan zakon, socijalno odgovoran i razvojni budžet koji, u svakom slučaju jeste doživeo i predstavlja neki naš put i našu strategiju ove zemlje i pokazuje da se Srbija uspravila, da se nalazi na dobrom putu, s obzirom da su rezultati koji su postignuti bili iznenađujući, čak i za MMF, za Fiskalni savet, a iznenadilo je i sve nas. Uspeh Srbije koji je postignut u jednom reformskom kursu, Srbija najzad počinje da troši svoje prave i prošlo je vreme kada je potrošnja bila ispred proizvodnje i kada je Srbija trošila više nego što je mogla da proizvede. Ono što smo mogli da čujemo u današnjoj raspravi, to su kritike koje su bile upućene na ovaj budžet, ali vrlo je teško kritikovati nešto što je dobro, sa jedne strane. Sa druge strane, izuzetno je teško da kritikuju oni koji su ovu zemlju doveli do toga da je bila pred bankrotstvom, jer svaka njihova kritika može da se postavi pitanje, šta su oni to uradili i šta su učinili da spreče i da isprave nešto što je moglo da se uradi. Ja ću se samo osvrnuti na jednu temu, a to je tema životne sredine, s obzirom da je ovde bilo pitanje i postavilo se pitanje o Zelenom fondu i o tome da li će biti zelenog fonda ili neće i tu bih hteo da kažem da, ako će se formirati novi zeleni fond, sa novim zakonima o zaštiti životne sredine i o otpadu i o privredi koju treba da donesemo do kraja godine, ako će se formirati zeleni fond kakav je bio nekada, onda bolje da ga ne formiramo. Ja ću samo podsetiti kakav je odnos prema životnoj sredini bio u vreme DS i kako se raspolagalo sa sredstvima Zelenog Fonda i kakva je pljačka bila u tom fondu, a to može da se preslika na sve ostale odnose koju je tadašnja vlast imala prema sopstvenom narodu i sopstvenoj zemlji. Zeleni fond je tada potrošio 25 miliona evra na akciju „Očistimo Srbiju“, gde su pare korišćene za kupovinu olovaka, kapa, upaljača, raznih drugih stvari, majica i još nečega, a ništa praktično nije urađeno u toj oblasti. Zatim, 500.000 evra je potrošeno na bilborde i reklame, 35.000 evra je dato samo na zna, ostavljen je dug od 7,5 milijardi u fondu, plaćeno je 316 projekata koji nikada nisu urađeni, itd. Sve to pokazuje kakav je odnos bio prema našem društvu od strane prethodne vlasti i ne čudi situacija u kojoj je zemlja dovedena, ali ponavljam, Srbija je na dobrom putu, Srbija će postati jedna primerena, moderna, poštena i odgovorna zemlja. Ovaj budžet to pokazuje i mislim da je to primer jedne velike borbe, pre svega predsednika Vlade Aleksandra Vučića koji žrtvuje svoje zdravlje i svoj život kako bi ogromnom energijom uspeo da ispravi mnoge stvari u kojoj je zemlja bila u prethodnom periodu. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pomenuta je DS i za vreme DS.)
Gospodine predsedavajući, gospodo ministri, narodni poslanici, moje uvažene kolege Dejan Radenković i Đorđe Milićević su jasno i javno saopštili stav poslaničke grupe o predloženom Zakonu o budžetu za 2016. godinu i pratećim zakonima. Ja ću to danas da potvrdim. Želim da na početku kažem da je budžet 2016. godine nastavak priče o budžetu iz 2015. godine, što smatram čak i logičnim, jer i onaj 2015. i ovaj 2016. godine su deo jednog jedinstvenog trogodišnjeg programa fiskalne konsolidacije uSrbiji. Naravno, imajući u vidu da budžet nisu samo brojke, već i ekonomska politika i politika, jednostavno odgovor na pitanje – kuda ide Srbija, a ja želim iz nekoliko uglova da obrazložim zašto podržavam predlog ovog zakona. Pored polemika, osporavanja, sumnji da će budžet 2015. godine da se ispuni, Vlada je imala velike aktivnost i to na dva fronta, ako mogu tako da se izrazim. Jedan je, sprovođenje ekonomske politike, a drugi o čemu želim da govorim, smatram ga vrlo važnim, jeste vraćanje vere uSrbiju. Jasnom politikom, čvrstom odbranom i odlučnim sprovođenjem, Vlada je uspela da postigne značajne rezultate i na spoljno-političkom planu i kada su u pitanju evropske integracije i naravno, na unutrašnjem planu. Ja ću se zadržati samo na činjenicama. Kada je u pitanju spoljna politička aktivnost, Rezolucija SB, gde je sprečeno da se Srbija označi kao genocidni narod, UNESKO, gde je sprečeno da Kosovo postane član, istorijska konferencija organizacije za evropsku bezbednost u Beogradu i evo već za koji dan, otvaranje poglavlja, možemo da imamo bilo kakav stav o tome, ali to će biti zapisno da je to u ovoj godini, aktivnostima Vlade, rezultat. Kada je u pitanju ekonomska politika, završavamo godinu sa deficitom, mogao bih reći na dva načina. Jedan način je sa trećinom planiranog deficita za 2015. godinu ili drugim, nešto više od polovine planiranog deficita ako se računaju i stari dugovi koje Vlada uključuje. To su činjenice i to ne može da se pobije. Ono što želim da istaknem da to nije učinjeno samo smanjenjem plata i penzija iako je to najveći doprinos sigurno već i što smatram značajnim i povećanjem naplate prihoda, čak skoro približno isto. Kada je u pitanju smanjenje plata i penzija, da se podsetimo, Vlada je tada birajući između popularnosti i odgovornosti izabrala odgovornost i jednostavno i javno i jasno saopštila vodeći računa o najugroženijim kategorijama da ne budu pogođeni tom merom, što pokazuje socijalnu opredeljenost te Vlade, da joj je želja da se plate isplaćuju onoliko koliko može, realno a da se stvore uslovi, da se u narednom periodu obezbede i sigurne i stabilne i naravno u skladu sa rastom privrede veće plate. Rast formalne zaposlenosti i nastavak pada stope nezaposlenosti je brojka i ona je prisutna u 2015. godini, a brojke su surove. One ne umeju da lažu. Rebalansa nije bilo. Započet je i oporavak privrede i to u ovim uslovima finansijske konsolidacije, oporavak privredne aktivnosti na zdrav način zahvaljujući rastu izvozne i investicione aktivnosti, ako se ne varam, porast stranih direktnih investicija na negde milijardu i po do milijardu i šesto miliona evra. Sve zbog čega sam izneo samo ove, neke od tih podataka, neke od tih rezultata ove Vlade da bi u stvari napravio uvod za 2016. godinu. Za razliku od prošle godine kada smo usvajali budžet za 2015. godinu sada imamo situaciju da ulazimo u budžet za 2016. godinu sa kapitalom značajnim koji smo stekli u ovoj godini, sa poverenjem građana da smo na pravom putu i naravno sa značajnim iskustvom. To nam i ohrabruje, to nam i daje garanciju i dokazuje nam da će se i ovaj budžet u 2016. godini naravno do kraja sprovesti. Ja ću samo kratko da se zadržim na dva pitanja. Kada su prihodi u pitanju koji su inače predviđeni da budu veći, želim samo da Vladi dam zadatak onaj koji je imala i ove godine i uspešno ga izvršila, a to su pojačane mere na suzbijanju sive ekonomije, posebno u oblasti akciznih proizvoda i kontroli tržišta rada, borba za veću naplatu poreskih prihoda i za veću finansijsku disciplinu. Vlada je pokazala u ovoj godini koliki su potencijali u ovoj oblasti i koliko možete da se uradi, ja tražim da Vlada na isti način još više kreativnosti pokaže i u sledećoj godini. U Srbiji svi moraju da plaćaju poreze, svi moraju da plaćaju doprinose, svi moraju da plaćaju dažbine, jer samo tako omogućujemo da imamo zdravstvo, da imamo obrazovanje, da imamo naravno nove škole, nove vrtiće, nova zdravstvene ustanove, itd. Tu moramo da budemo jasni i otvoreni, tako da kažem. Niko ne može da izbegne da plaća porez, pogotovo oni koji imaju neplaćene poreze a pri tom imaju avione, jahte itd. Ja dajem snažnu podršku Vladi da nastavi u tom pravcu. Kada je su u pitanju rashodi, ja želim da kažem vrlo kratko. Glavne uštede su na svim elementima rashoda, ali ističem dva za koje pružam podršku Vladi, odnosno pozdravljam takav pristup. Jedno je da nisu smanjena socijalna prava, time je Vlada još jednom pokazala svoju socijalnu odgovornost i drugo da su uvećana sredstva za kapitalne investicije, što pokazuje da Vlada ima nameru da ide ka onom krajnjem cilju, a to je jačanju privrede, investicija, itd. Vrlo kratko samo kada je u pitanju jedan od najtežih zadataka koji nas čeka u sledećoj godini, to je efikasnost javne uprave. Nesporno je da tu racionalizacije mora da bude i Vlada je vrlo konkretno predvidela koje će mere preduzeti. Ja to podržavam jer znam da to jeste veliki trošak i veliko opterećenje i za privredu i za građane, ali ono na šta želim da skrenem pažnju i da zatražim od moje Vlade, a to je da jednostavno ne stvaramo klimu da je javna uprava neki samo trošak ovoj državi, koja maltene ne radi ništa. Nije tačno. To su značajne institucije, to su značajne ustanove i nama treba i efikasna i jaka i stručna i profesionalizovana i delotvorna javna uprava i da to treba da imamo u vidu kada idemo na proces racionalizacije. Da pođemo od toga šta ovoj državi, šta privredi, šta građanima treba, pa da idemo dalje. Dakle, sve ove mere obezbedimo takav pristup. Znam da je teško, znam da je to mnogo posla, ali mora i u sledećoj godini da se završi i onaj projekat Zakona o platnom razredu. On je veoma važan jer obezbeđuje pravičnost koje nema sada između raznih oblasti u Srbiji, a to nam je bitno. Na kraju krajeva, prosveta i zdravstvo nisu u povoljnom položaju kada su u pitanju plate u državi, ali istovremeno je šansa da kroz ovo budu, da tako kažem, u boljem položaju da izjednače, a da ne pričam da to treba uzeti u opciju i izmene Zakona o platama u državnim organima od koga su svi pobegli. Danas imaju neki, čak kažu devet stotina je koeficijent, neki kažu šesto, ali uglavnom stotine, različite osnovice, itd. Danas imamo premijera Srbije koji je možda na tristotom mestu, govorim samo o korisnicima budžetskih sredstava, ne govorim van toga i tu mora da se kod funkcionera uvede red. Ono što takođe želim na kraju da kažem, a radi se o jednom pravcu koji Vlada vrlo jasno nudi, mere fiskalne politike i reforma javnog sektora i reforma privrednog ambijenta i završetak restrukturiranja i unapređenje rada javnih preduzeća nisu cilj. To je sredstvo, to je put, to je način da se dođe do glavnog cilja da se stvori osnov za poboljšani privredni ambijent, da se stvori osnov za povećanje investicija i domaćih i stranih ravnopravno i ja to snažno podržavam je samo tako znači novo zapošljavanje. Samo tako znači stvaranje osnova za stabilan održiv rast u narednim godinama. Samo tako se može doći do krajnjeg cilja, a to je bolji život i bolji životni standard građana. Na kraju krajeva, to dovodi do većeg BDP. Ako je veći BDP, onda je procenat učešća u javnom dugu manji. Nije nama visok procenat učešća u javnom dugu samo zbog velikih troškova, nego i zbog toga što nam je BDP mali. Na kraju, želim da snažno podržim upravo ovu poruku koju nosi ovaj budžet, a to je da jačanje privrede uništene pljačkaškom privatizacijom i pogrešnim privrednim sistemom koji je postavljen. Jedino na taj način, stvaranjem novih vrednosti, dakle, jačanjem onih koji prave pare, Srbija može da stvori uslove za održiv razvoj, za bolji život građana. U tom smislu, ja dajem punu podršku Predlogu zakona i ovim porukama i pravcima akcije Vlade Republike Srbije. Hvala lepo.
Zahvaljujem, gospodine Petronijević. Reč ima narodni poslanik Milan Petrić, pet minuta.
Poštovani predsedavajući, poštovani predstavnici Vlade, poštovane kolege i koleginice, u okviru Predloga zakona o budžetu za 2016. godinu postavljam pitanje – da li će umanjenje subvencija u poljoprivredi uticati na stimulaciju proizvodnje domaćeg mleka i stočarstva ili će se stvoriti suprotan efekat jačanjem uvozničkog lobija mesa i mleka, što bi kao posledicu imalo urušavanje ionako polunapuštenih sela u Srbiji? Subvencije u železnici su povećane više nego u privredi. Izražavamo nadu da će se to povećanje usmeriti na revitalizaciju železničke infrastrukture, obezbeđivanje neobezbeđenih pružnih prelaza i šinske signalizacije. Pitanje je opet - koja percepcija je navela predlagača da umanji subvencije za poljoprivredu, hirurški precizno prepolovi subvencije za kulturu, a tzv. ostale subvencije poveća? Šta se sadrži pod ostalim subvencijama? Neki od bitnih nedostataka po nama u budžetu su nepotpuna transparentnost i knjiženje rashoda javnih preduzeća, nepostojanje jedinstvenog registra zaposlenih u javnom sektoru. U okviru projekta „Beograd na vodi“ Srpska narodna partija insistira da arhitektura kompleksa poštuje graditeljsku tradiciju nasleđenog urbanog tkiva grada Beograda. Građena sredina je okvir naše sadašnjosti i što je još bitnije naše budućnosti i u predloženoj formi projekat smatramo da narušava prostornu siluetu grada. Neshvatljivo je da za poslovnu zgradu kompleksa „Beograd na vodi“ se izabere zadužbina Luka Ćelovića, kao jednog od simbola tadašnjeg uspona evropske Srbije, a da se ponuđenim rešenjima za objekte kompleksa ni u jednom detalju ne pratiduh okolne urbane strukture i ovog reprezentativnog objekta. Primedbu imamo i u članu 15b, gde smatramo da treba brisati reč „međunarodni“. Definicija „međunarodni“ direktno upućuje na primenu propisa bliskoistočnih zemalja, jer je opšte poznato da je investitor projekta iz tog regiona, i primenom propisa sa ovog područja, odustaje se od evropskih propisa i standarda u gradnji, čime se narušava buduće funkcionalno korišćenje tog objekta, odnosno pitanje osiguranja objekta koji nisu po evropskim standardima, pitanje klimatskih uticaja na ugrađene materijale i stabilnost samog objekta. Srpska narodna partija smatra da Predlog zakona izmena i dopune Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju treba dodatno izmeniti. U članu 7. ovog predloga pominju se subvencije u visini do šest hiljada po hektaru. Nismo nigde našli primer u svetu da se podstiče subjekat, već sam proizvod. Ionako niske subvencije do šest hiljada dinara po hektaru mogle bi se svesti do dve, tri hiljade po hektaru, jer će se ukupan budžet za subvencije deliti sa brojem hektara. Postavljamo pitanje – da li su svi poljoprivrednici dobili ovogodišnje subvencije? Napominjemo da nije isto proizvesti hektar maline ili hektar pšenice sa istom visinom subvencija. Mi moramo naše poljoprivrednike podstaći da proizvode što veću količinu proizvoda, što boljeg kvaliteta, pa samim tim će se i proizvođači truditi da proizvode što veću količinu robe. Da bi to izveli, moramo uvesti kategorizaciju poljoprivrednih proizvoda koji se subvencionišu, a potom je potrebno uraditi i reonizaciju poljoprivredne proizvodnje, odnosno definisati reone u Srbiji u kojima dominiraju određene poljoprivredne kulture, pa tek onda na osnovu toga izvršiti subvencionisanje na bazi potencijala i količine izvoza određenog proizvoda. To je ono što smatra SNP da bi trebalo ovaj predlog zakona da sadrži. Takođe, ovim zakonom bi trebalo da se spreče zloupotrebe ljudi koji se ne bave poljoprivredom, već šta oni rade? Registruju poljoprivredna gazdinstva, nakon toga licitiraju zemlju, uzmu subvencije po hektaru i na kraju izdaju zemlju koju su izlicitirali u podzakup. Takođe, napominjemo da je našim poljoprivrednicima potreba kreditna podrška u nabavci mehanizacije i opreme i to treba ugraditi u ovaj predlog zakona. Naglašavam da postoje tri oblasti koje čine snagu jedne države. To su: energija, NIS, koji smo prodali, i pitanje je šta će biti sa EPS-om, informacije, „Telekom“, koji čeka prodaju, čemu se SNP oštro protivi, i hrana. Jedino je poljoprivreda ostala kao jedini sektor privrede gde još imamo pun ekonomski suverenitet i zato smatramo da mora postojati ozbiljna agrarna strategija i čvršći dogovor sa poljoprivrednim proizvođačima. Mišljenja smo da je svrha Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama povećanje nameta radi punjenja budžeta. Takođe, ovaj zakonski predlog, u slučaju da bude prihvaćen, može negativno da utiče na kupovnu moć potrošača, što će za posledicu imati i umanjenje profita proizvođačima.
Vreme.
Kratko vreme za obrazlaganje, samo da završim, molim vas. Ostale primedbe ću predložiti u okviru amandmana. Zahvaljujem.
Reč ima gospođa ministar.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslaniče, ja sam danas više puta obrazlagala navode pojedinih poslanika da je smanjen budžet za poljoprivredu, ali kao što su i moje kolege po više puta ponavljali, evo, i ja ću sada da ponovim. Dakle, u 2016. godini agrarni budžet, deo koji se opredeljuje prema poljoprivrednicima, je gotovo isti kao i u 2015. godini. Ono što vi pominjete i što stvara zabunu, to je što je u prošloj godini Vlada izdvojila dodatna sredstva na prošlogodišnji agrarni budžet, kao što i ove godine izdvaja dodatna sredstva, tako da želi da svima onima koji su aplicirali za podsticaje sredstva praktično i opredeli, odnosno da im uplati na njihove račune. Pri tom, to nisu sredstva koja su bila u okviru predviđenog agrarnog budžeta. To je bilo do sada tako. Međutim, sada moramo da uspostavimo jedan realan sistem koji će značiti predvidivost, što znači da ne možemo više trošiti ono što nemamo. Trošimo ono što imamo. Dakle, u narednoj godini smatrali smo da je najpravičnije da se oni podsticaji koji se odnose na biljnu proizvodnju srazmerno podele našim poljoprivrednicima prema podnetim zahtevima, odnosno prema hektarima. Zašto? Zato što su neki naši poljoprivrednici u ovoj godini iskoristili mogućnost, pa su našu prošlogodišnju meru smanjenja sa 100 na 20 hektara na neki način zloupotrebili, podelili gazdinstva, registrovali gazdinstva na članove porodice, užu i širu familiju itd, tako da smo mi morali da na ovaj način reagujemo. Mi smo mogli drugačije, da ne promenimo ništa, a da isplaćujemo subvencije u biljnoj proizvodnji do nivoa sredstava, kao što smo mogli i ove godine. Znači, oni koji pre podnesu zahtev, oni bi dobili. Ostali ne bi dobili. Smatrali smo da to nije realno i da to nije pošteno i da to nije pravično i mi se ponašamo ovde zaista krajnje odgovorno, socijalno odgovorno i želimo da svi naši poljoprivrednici koji apliciraju, da dobiju srazmerno raspoloživim sredstvima, dakle, da niko od njih ne trči, da niko od njih ne zauzima red ili busiju da bi dobio ono što mu sleduje. Zašto kada se radi o biljnoj proizvodnji? Zbog toga što kažem – dele se gazdinstva, dovode nas u poziciju da nikada ne znamo šta ćemo imati u narednoj godini, najviše sredstva odlazi upravo na tu meru. Dakle, oko 20 milijardi prošle godine, 20 milijardi ove godine. Što se tiče subvencija u stočarstvu i drugih mera, one kreditne podrške, podrške za nabavku opreme za mlekarski sektor, za preradu mesa, za podizanje novih zasada, sve to ostaje isto. Praktično, ovu meru prethodnu nismo mogli da kontrolišemo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Enis Imamović, šest minuta.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Uvaženi ministri, koleginice i kolege narodni poslanici, nije zahvalno biti jedan od poslednjih govornika u ovako sitnim satima, ali ja ću se na ovaj predlog budžeta osvrnuti sa aspekta manjinske poslaničke grupe SDA Sandžaka-PDD, koju čine legitimni predstavnici Albanaca Preševske doline i Bošnjaka Sandžaka. Kao ljudi koji se najuže bave pitanjem nacionalnih manjina, smatramo da su sredstva koja su za nacionalne manjine u ovom budžetu odvojena što kroz Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave, što kroz Kancelariju za ljudska i manjinska prava i što kroz budžetski fond za manjine, da su ona jednom rečju ponižavajuća. U zemlji u kojoj živi 21 nacionalna zajednica, koju čini preko 20% stanovništva ili jedna četvrtina od ukupnog stanovništva ove zemlje, izdvojena su, kao što rekoh, sramna i ponižavajuća sredstva. U planu za manjine ukupno je predviđeno 261,8 miliona dinara, što prevedno u procente iznosi 0,025% za jednu četvrtinu stanovništva. Dakle 0,025%. U budžetskom fondu za manjine odvojen je iznos od 1,8 miliona dinara. Sa ovih 1,8 miliona dinara pitanje kulture, informisanja, obrazovanja, upotrebe maternjeg jezika i pisma ne može se organizovati ni u jednoj mesnoj zajednici, a kamoli na teritoriji čitave države, za jednu četvrtinu stanovništva. Da vas podsetim, jer ne znam da li ste svesni činjenice da i pripadnici nacionalnih manjina plaćaju podjednak porez ovoj državi, kao i svi građani. Prema ovoj analogiji, pripadnici nacionalnih manjina bi trebao da plaćaju 0,025% poreza. Još jedan apsurd jeste da su ova sredstva, koja su odvojena za nacionalne manjine i u Ministarstvu za državnu upravu i lokalnu samoupravu i u Kancelariji za ljudska i manjinska prava, svrstana pod imenom dotacije nevladinim organizacijama. Ja želim da vas podsetim i da je Bošnjačko nacionalno veće, kao i ostali nacionalni saveti, da su izabrani na demokratskim izborima, na isti način na koji biramo i poslanike je u ovoj Skupštini. Dakle, svrstavati u red nevladinih organizacija je poniženje za te organe i poniženje za građane koji su izlazili na te izbore da biraju te svoje legitimne predstavnike u nacionalnim savetima. Smatram da je neophodno da se pod hitno promene nazivi u razdelima i aproprijacijama i da se nacionalna veća nazovu pravim imenom - organi manjinske samouprave, a ne kao što ste vi u ovom budžetu pokušali da ih svrstate u red nevladinih organizacija. Svaka čast mnogim nevladinim organizacijama, ali ovde ipak govorimo o organima koji su birani na slobodnim demokratskim izborima i koji nose legitimitet od građana dobijen na tim izborima. Tražimo da se za 21 veće opredele sredstva u budžetu Republike Srbije u onoj visini koliko se opredeljuju sredstva za ove četiri oblasti koje ne pokrivaju jednu četvrtinu stanovništva. Ujedno predlažemo da se sredstva koja su u budžetu predviđena za manjine, a pod ekonomskom klasifikacijom 481 – dotacije za nevladine organizacije u iznosu od 261,8 miliona dinara zapravo dodele upravo nevladinim organizacijama. Nevladine organizacije su danas posebno važne i zaslužuju posebno mesto, naročito u našoj siromašnoj i jako centralizovanoj zemlji u kojoj nevladine organizacije popunjavaju onaj velik jaz na relaciji između građanina i države, odnosno državnih organa i institucija. Jedna od najvažnijih stvari koju tražimo takođe da se uvrsti u ovaj budžet za 2016. godinu jeste program koji je ova Vlada usvojila. To je program održivog povratka prognanih Bošnjaka iz opštine Priboj, koji je usvojen, kao što rekoh, 2012. godine, a program je predviđao sledeće aktivnosti: izgradnja putne mreže u dužini od 72 kilometra, izgradnja i obnova porušenih stambenih i pomoćnih objekata, trafo-stanica i električne mreže, izgradnja vodovodne mreže sa vodozahvatom i stvaranje uslova za održivi opstanak povratnika. Do 2014. godine Vlada je odvojila nešto više od 113 miliona dinara, što iznosi 10% od ukupno predviđenih sredstava, što znači da je Vlada bila samo 10% ozbiljna kada je usvajala ovaj program. Ja sam postavio poslaničko pitanje u vezi ovog programa i još uvek nisam dobio odgovor sa značajnim informacijama za ovu diskusiju i za amandmane koje smo pisali za ovaj budžet.
Hvala. Reč ima ministar dr Srđan Verbić.
Hvala, predsedavajući. Želim da napomenem da budžeti nacionalnih saveta ni na koji način ne mogu da utiču na način i obim obrazovanja na jezicima nacionalnih manjina. U budžetu namenjenom za funkcionisanje osnovnih i srednjih škola se odvajaju sredstva za obrazovanje na bilo kom jeziku na kome postoji nastava, na jezicima nacionalnih manjina, isto kao i za nastavu na srpskom jeziku. Zapravo, ne postoji čak ni zakonska osnova kako bi se finansirao rad odeljenja, odnosno nastava na jezicima manjina iz budžeta koji nije namenjen za rad osnovnih i srednjih škola u republičkom budžetu. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima ministar dr Kori Udovički.
Ja bih da podvučem i da proširim implikaciju onoga što je rekao moj kolega Verbić. Zaista je jedna zamena teza reći da su sredstva koja se dobijaju za ostvarivanje prava nacionalnih manjina u oblasti ostvarivanja prava na jezičku, kulturnu, obrazovnu, informacionu autonomiju i svodi se na ono što se u budžetu može videti kao sredstva izdvojena za nacionalne savete. To ni u kom slučaju nije tačno. U svakom slučaju, pod broj 1, sredstva koja su ove godine namenjena nacionalnim savetima nacionalnih manjina ostala su nepromenjena u odnosu na prethodnu godinu, uključujući i fond, koji je pomenut na početku diskusije i sada, i to u uslovima fiskalne konsolidacije kada su mnogi drugi budžeti smanjeni. Svakako Vlada ovim izražava svoju posvećenost tome da unapredi praksu i dalje ostvarivanje prava i zaživljavanja institucije nacionalnih saveta nacionalnih manjina, ali čak i da njih nema, politike Vlade ostvaruju se kroz resorne politike u ovim oblastima i u velikoj meri ispunjavaju potreba nacionalnih manjina na ostvarivanje autonomije. Nacionalni saveti su tu da se ta prava bolje zaštite i unaprede i postoji dobar prostor da nacionalni saveti učine bolju upotrebu tih sredstava koja imaju na raspolaganju. Hvala.
Zahvaljujem se. (Enis Imamović, s mesta: Replika.) Gospodine Imamoviću, stvarno nema smisla u ovo vreme da vam dam pravo na repliku. Dobili ste samo odgovore na pitanja koja ste postavili. (Enis Imamović, s mesta: Kakav je to način? Pogrešno je protumačena diskusija. Imam pravo da odgovorim.) Vrlo dobro znate da nemate pravo, ali daću vam dva minuta. Izvolite.
Ja vrlo dobro znam da imam pravo da odgovorim na pogrešno protumačenu diskusiju…
To procenjuje predsednik ili predsedavajući, ali izvolite.
Da li ima smisla u pola dva ili nema smisla, mislim da to nije vaše da procenjujete. Ima smisla da mi date pravo da koristim svoje pravo iz Poslovnika. Moja pitanja jesu za ministra obrazovanja. Ukoliko Ministarstvo obrazovanja pokriva sve te udžbenike i sve potrebe manjina koje se tiču obrazovanja, zašto Bošnjaci i Albanci još uvek nemaju udžbenike na svom maternjem jeziku… [[Isključen mikrofon.]]
Stvarno neću dozvoliti, gospodine Imamoviću, u ovo vreme, da na ovakav način kršite Poslovnik. (Enis Imamović, s mesta: Kakav način?) Takav je način da nemate pravo po Poslovniku. Poslovnik tumači predsedavajući. Niste u negativnom kontekstu pomenuti i nemate prava da govorite. Ne govorite o budžetu, već govorite o udžbenicima. (Enis Imamović, s mesta: Ovo je budžet. To ulazi u budžet.) Reč ima narodni poslanik Vojislav Vujić.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici i svi vi strpljivi građani Republike Srbije koji ste pratili ovu maratonsku sednicu, dobro veče. Ja hoću da iskoristim početak ove moje diskusije da gospođi Bogosavljević, ministarki poljoprivrede čestitam slavu. Doduše, sa malim zakašnjenjem zato što je slava bila juče. Usput hoću da vam kažem da je danas već počeo 10. decembar, to je međunarodni dan ljudskih prava… Molim vas gospodine Šutanovac da ne dobacujete, stvarno nema razloga. Ja se trudim da završim u jednom korektnom duhu, bez rasprave i provokacija koje ste čitav dan ovde bez ikakve potrebe izazivali. Prekinuli ste me na tom bitnom delu da kažem da je danas međunarodni dan tolerancije ljudskih prava i ja vas zato i pozivam da budete međusobno tolerantni. Danas smo u jednom delu ove sednice imali konkretne razgovore, odlične odgovore ministara, pre svega, ministra finansija koji je branio danas, pored svih ostalih, ovaj zakon. Ovaj zakon o budžetu je u stvari nastavak, ministre, zakona o budžetu iz 2015. godine, gde je došlo do jednog strukturnog i trajnog smanjenja deficita. I u ove kasne sate ja ne želim više da pričam o svim tim brojkama koje smo danas spomenuli, zato što mislim da je teško naći neku stvar koju danas kolege nisu spomenule, a vi niste dali korektne odgovore na to. Hoću da iskoristim ovu priliku, opet naravno, vezanu za budžet, da pored pohvala svim ministrima, uputim i dva kratka pitanja. Zamoliću vas i ti odgovori da budu kratki, a to je pre svega ministru Lončaru, ministru zdravlja. Šest godina Vrnjačka banja čeka na odeljenje sa dijalizom i svaki put je rečeno -to nije planirano u republičkom budžetu. U julu mesecu ove godine, obećali ste nam da će Vrnjačka banja konačno da dobije i da joj budu opredeljena ta sredstva za to odeljenje za dijalizu, pa vas samo molim da mi kažete da li je to konačno posle šest godina, uz vaše obećanje došlo na dnevni red. Hoću da se zahvalim opet i ministru Vujoviću, zato što je prepoznao, i celoj Vladi, naravno na čelu sa premijerom, zato što ste prepoznali značaj turizma u Srbiji i kao jednu od stavki koju ste povećali u ovom budžetu, to je i stavka koja se odnosi na turizam. Povećali ste je za 500 miliona dinara. Ja verujem da će Vrnjačka banja, kao jedna od viđenijih turističkih mesta, sigurno da dobije jedan deo tog novca. Ono na šta želim da sugerišem i da skrenem pažnju, a to je ono što ste danas pričali, pre svega kada je Ministarstvo poljoprivrede u pitanju, da će ove godine malo konkretnije da se dele sredstva koja su namenjena za subvenciju i za podsticanje radova u poljoprivredi i zato smatram da upravo poljoprivreda i privreda, kao nosioci i motor svakog društva, na kraju krajeva, ozbiljnog činioca u punjenju budžeta mogu da pokažu i svoj maksimum. Predsednik Poslaničke grupe Jedinstvene Srbije, Dragan Marković Palma, je danas kao ovlašćeni rekao da će Poslanička grupa Jedinstvene Srbije podržati ovaj budžet. Ja vam još jednom ponavljam – podržaćemo ga zato što ovaj budžet ima smisla. Pokazali ste u 2015. godini da ako se dobro organizujemo možemo da napravimo neki boljitak. To će verovatno po svim očekivanjima, pošto i Fiskalni savet pohvalio maksimalno, tj. minimalno je kritikovao, a to se u njihovom smislu već računa kao pohvala, imati jedan kvalitetan budžet i u 2016. godini. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto je preko 30 poslanika odustalo od rasprave, ja im se zahvaljujem na tome. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih … Gospodin Lončar, vi ste želeli? Izvolite.
Samo da vas obavestim da smo već ušli u pripremu realizacije i da očekujemo da u 2016. to bude realizovano.
Zahvaljujem se gospodine Lončar. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Imate četiri minuta. Izvolite.
Četiri minuta i 43 sekunde. Ovim predlogom budžeta, na kraju ovog dana, možemo da konstatujemo da je Vlada sa strategije stezanja kaiša prešla na strategiju stezanja omče građanima Srbije. Na žalost, ono što je još tragičnije, to je što smo ceo dan slušali predsednike Vlade koji su bili po sistemu – usne moje hvalite me. Nažalost, nisu tako dobri rezultati i ono što mogu da vam kažem da nas niste ubedili da će ovaj budžet ni na koji način uspeti da poboljša stanje niti u privredi i ekonomiji, niti u bilo kom drugom segmentu našeg društva, a ono što je najžalosnije, to je što smo čuli u ekspozeu, jednom od svojih ekspozea, premijera, to je da će teret pasti upravo na građane kroz povećanje akciza koje će biti enormno veliko zahvatanjeza i onako krnje budžete građana Srbije. Gospođa ministarka poljoprivrede nas ubeđuje da je manje bolje za poljoprivredi, po papirima koje smo dobili u budžetu subvencija, za poljoprivredu je manja nego ove godine, a u isto vreme zaboravljate da gorivo poskupljuje za sve poljoprivrednike. Zaboravljate da 1,5% će biti inflacija, dakle poljoprivrednici će biti oštećeni i to nije samo u vašem slučaju. Takođe je u zdravstvu. Gospodine Lončar pokušavate nevešto da izbegnete temu koja se tiče RFZO-a, on će iz budžeta dobiti dotacijumanju za do pet milijardi dinara. Pustite 25% nemedicinskog osoblja u bolnicama, ovo je stvar koja se tiče lečenja, znači nije pitanje samo lekara. Kojim lekovima će da se leče? Znam da je i u ovoj godini bilo ušteda,znam da je i u ovoj godini u bolnicama rečeno – potrošite 50% manje lekova. To ću da vam ispričam posle ako hoćete, nije problem. Znači, ova stvar ovako neće moći da prođe kao što planirate, mi vas upozoravamo da je budžet nerealan, da su loše projekcije i prihodne, a rashodne projekcije su takve da evo, gospođo Udovički, gradonačelnik jednog od najvećih gradova u Srbiji, visoki funckioner SNS, častan čovek očigledno, doktor, Zoran Perišić kaže – ukoliko ovakav nacrt prođe na Skupštini Srbije, dovešće do smanjenja prihoda u gradskoj kasi za 40%. On kaže – ni jedna lokalna samouprava u Srbiji to neće izdržati. Čovek nije iz DS, napominjem. Skupio je hrabrost, iako dobacuje biće smenjen da kaže ono što će biti problem za Niš. Isto je i za sve druge gradove. Dakle, za nas je problem da prihvatimo da će biti smanjeni prihodi po osnovu dobiti koju ostvaruje preduzeće. Gospodine ministre Vujoviću, ako preduzeća ostvaruju manju dobit, ako nas ubeđujete da je to dobro da imamo manji neto PDV što bi govorio naš premijer, koji je očigledno to skoro naučio, kako mislite onda, uz minimalna povećanja plata, kako mislite da će biti generisana energija i šta će to da se proizvede više da bi se izvezlo. Niste mi odgovorili, šta je to što ćemo mi uvoziti više da bi imali više carina i više prihoda po osnovu PDV iz inostranstva. Pitam vrlo eksplicitno – šta očekujete da se uvozi? Koleginica koja je ministarka za evropske integracije malopre je pričala o tome koliki je dug nasleđen. Da li znate da je dub bio 15 milijardi, da je danas preko 25? Kolega Vujović bi mogao da nam kaže koliki je bio eurobor kada su pravljeni 2010, 2009, 2011. godine ta zaduženja ili 2008. godine, a koliki je danas? Da li je tačno da je sada oko 0,1,0,2, a onda bio 3, 4 čak i 5? Dakle, nažalost mi smo pokušali danas da budemo konstruktivni, doživeli smo i uvrede i vređanja…
Zahvaljujem gospodine Šutanovac. Isteklo je vreme. Rekli ste četiri minuta i 43 sekunde. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović.
Rekao bih da smo na kraju ove rasprave u načelu o budžet za 2016. godinu i mislim da je Vlada veoma ozbiljno i argumentovano iznela zbog čega je ovo razvojni budžet, zbog čega će ovaj budžet biti značjano bolji nego, da kažem, prethodni. Imaćemo prostora da ostvarimo i rast i ne samo rast, već očekujemo i veće prihode javnih preduzeća. Ne znam odakle ljudima da ćemo imati manje prihode u javnim preduzećima. Uostalom, da podsetimo, kada smo imali kompanije poput JAT-a i ER Srbije, pa kada uporedite kako je poslovao JAT unazad desetak godina i kako danas posluje ER Srbija. Kada uporedite koliko javna preduzeća učestvuju u van ofovima, u jednokratnim isplatama budžetu i svemu onom što daju. Onda vidite da se uvodi jedna mnogo ozbiljnija disciplina nego što je bila ikada do sada. Imamo razloga da verujemo da će pored rasta BDP koji očekujemo da bude mnogo veći nego ove godine, duplo veći nego ove godine, imamo razloga da verujemo da će to omogućiti da, naravno, u sporazumu sa MMF označi mogućnost da se dalje radi na povećavanju primanja građana i plata i penzija. Naravno, u skladu sa mogućnostima zemlje. Ono što je dobro, pokazali smo da nisu smanjene ni na jedan način ni davanja za socijalu, niti subvencije u poljoprivredi, niti će biti otpušteno medicinsko osoblje, a trudićemo se da omogućimo da ljudi u sektoru bezbednosti imaju razloga da budu bolje opremljeni, da imaju razloga da budu zadovoljni i novim uniformama i vozilima, ali i povećanjem uslova za rad. Ono što je dobro, takođe, kada smo već kod te teme, dotakli smo se delimično danas, ali bih voleo da kažem i zbog ljudi iz SDPR, ovo je svakako bila jedna od najuspešnijih godina u istoriji ovog preduzeća. Bruto dobit je na nivou od dve milijarde dinara, ugovaranja u nivou od 400 miliona dolara. Ono što je dobro što je dobiti iz realnog posla, a ne na osnovu naplate starih dugova sa diskontima koji su nekada u prošlosti bili, čak i 70%. Sedamdeset miliona metaka je prodao „Prvi partizan“ za sledeću godinu. Fabrika namenske popunila je kompletnu proizvodnju i to je razlog da se radujemo izgradnji novih fabrika. Ona fabrika u Velikoj plani, koju sam imao prilike da vidim, zaista je jedna od najsavremenijih fabrika. Nova fabrika streljačka municija u Uzićima i sve to, što je najvažnije iz sopstvenih sredstava i to je veoma važno. Dakle, radilo sa na svim poljima. Ljudi rade punom parom zahvaljujući premijeru i naporima čitave Vlade. Mislim da građani Srbije imaju čemu da se raduju narednim godinama i taj linearni rast koji možemo da očekujemo BDP. Možemo da očekujemo bolju fiskalnu sliku naše zemlje, sve na zdravim osnovama i zbog toga čestitam svim ljudima iz Ministarstva finansija koji su pomogli svima nama iz drugih ministarstava da se budžet na ovakav dobar način napravi. Znam da nije bilo lako, ali mislim da smo svi uspeli da pokažemo da ozbiljnom i odgovornom politikom Vlade koju predvodi Aleksandar Vučić može da se napravi ušteda, ali da se napravi osnov za realan rast. Hvala vama na strpljenju i na ovakvoj dugo raspravi, bar što se tiče onoga što sam ja video danas, bilo je zaista jedna dobra, dobra, argumentovana rasprava i imaćemo prilike da razgovaramo i o amandmanima naravno. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodine Stefanoviću. Reč ima ministar Jadranka Joksimović. Izvolite.
Zahvaljujem se. U stvari, zahvaljujem se na prilici da pojasnim to oko javnog duga, o kojem smo govorili u tom periodu od 2008. do 2012. godine. Dakle, od 2008. 8,8 milijardi, popeo se 2012. godine na 17,7 milijardi. Da, to su apsolutno zvanični brojevi. Znači, od 2008. godine zabeležen je intenzivan rast tog, da ga nazovemo, indirektnog javnog duga koji je nastao po osnovu garancija za zaduživanje javnih preduzeća za sanaciju bankarskog sektora. Dakle, i u tom periodu zaduživanje je bilo po veoma nepovoljnim i viskom kamatnim stopama što, naravno povećava učešće kamata u javnom dugu. Sada je to otprilike 3% BDPako je oko milijardu. Znači, to je oko 3%, neka me isprave oni koji možda bolje znaju od mene. Dakle, a u suštini, šta se dešavalo? Visok budžetski deficit se pokrivao zaduživanjem. Dakle, visoki budžetski deficit se pokriva zaduživanje države, a izbegli ste u to vreme ili Vlada, evo neću ni vas da apostrofiram, tadašnja Vlada je izbegla da preduzme reformske mere fiskalne konsolidacije koje bi možda u tom trenutku bile bezbolnije i po državu i po građane. Čak, u tom periodu, ako se sećate od 2006. do 2008. godine kada je zaista bila aktuelna svetska ekonomska kriza tadašnja Vlada je odbijala da prizna da je privreda u recesiji i da je negativan uticaj svetske ekonomske krize uopšte postojao na našu ekonomiju, što je itekako poremetilo i percepciju investicione klime. Da ne kažem da je probijen i zakonski okvir što se tiče javnog duga. Prema tome, taj trend je morao da se zaustavi. Mislim da je prethodna Vlada propustila priliku, a mislim da je 2006. do 2008. godine bio pravi trenutak za strukturne reforme. Sada je to možda bolnije, možda mi plaćamo cenu odgovornije politike, ali u svakom slučaju, nakon prošle godine i katastrofalnih poplava i lošeg stanja u javnim finansijama mi smo taj trend preokrenuli. Aranžman sa MMF je to potvrdio i ja verujem da ćemo i u idućoj godini uspeti da realizujemo postavljene i projektovane brojeve i da na kraju krajeva konsolidujemo javne finansije što je nekad mnogo važnije i od samog novac, da uspostavite sistem, posebno kada je razgrađen i urušen je najteži mogući zadatak.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Aleksandar Vulin. Izvolite.
Meni je drago što smo na kraju rasprave svi došli do zaključka da se socijalna davanja ne umanjuju ni za jedan jedini dinar i da je 95 milijardi bilo i da je 95 milijardi sada. Mi smo socijalno odgovorna Vlada i svakako Vlada koja vraća dugove koje su napravili oni pre nas. Shodno tome, vraćamo dug prema vojnim penzionerima, vraćamo dug prema poljoprivrednim penzionerima. Ono što je sigurno, ova Vlada neće nikom budućem ostaviti dugove. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Vulin. Reč ima ovlašćeni predstavnik SNS, narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja ću da odgovorim na jedno postavljeno pitanje. Sada su rashodi po osnovu kamata 4% BDP i čudi me što moj kolega iz DS izlazi da mu kažem da više ne pravi te greške, a to je da od 2008. godine do danas Evropska centralna banka nije menjala kamatne stope. Od početka izbijanja svetske krize na samom početku je bila negde oko 3,5%, smanjeno je na 0,25% da bi se stvorila klima da banke više investiraju u privredu i dan danas je toliko. Znači, nema više opravdanja za ovako visok stepen zaduživanja. Čudi me da se nije dotakao i deviznih rezervi pošto je prošle godine u ovo doba kukao kako neko rasprodaje devizne rezerve Narodne banke Srbije, a na kraju 2015. godine odnos prodatih i kupljenih deviza na tržištu je negde oko 700 miliona evra u korist naših deviznih rezervi. Da je ostao, mogao bi da nauči da je 2,5 milijarde evra javnog duga 2012. godine sakriveno od njegove Vlade i to kroz neizmirene obaveze prema poljoprivrednicima i jedne jako pokvarene, mogu da kažem loše metodologije prikazivanja javnog duga. Da je ostao, saznao bi da javni dug uvećao za milijardu evra zbog „Agrobanke“ i „Razvojne banke Vojvodine“ koje su potrošile državni novac pa su čak finansirale svoja nenaplativa potraživanja od državnih hartija od vrednosti. Da je ostao znao bi da danas ova Vlada vraća dug JAT koji je napravila Vlada DS, Vlada Borisa Tadića u iznosu od 200 miliona evra i znao bi da danas ova Vlada vraća dugove prema vojnim penzionerima u iznosu od 200 miliona evra. Da je ostao, znao bi da se izvoz povećava kada vam je platni bilans skoro nula, a ranijih godina je bio u minusu. Pogotovo recimo 2008. godine, za 6 milijardi i 300 miliona evra, a 2011. godine za 3 milijarde i 600 miliona evra. Da je ostao, znao bi da ako se iz budžeta izdvaja manje za fondove zdravstvenog osiguranja i penzijskog i invalidskog osiguranja, a ukupna masa sredstava ostaje ista, da se povećava broj zaposlenih i zarade u javnom sektoru. Znate, knjigovodstveni račun mora na kraju uvek da vam da nulu. (Blagoje Bradić, s mesta: A budžet i fond se razlikuju ko nebo i zemlja.) Ne razlikuju se budžet ni fond ko nebo i zemlja, nego se fondovi finansiraju po dva osnova. Jedan osnov su uplate doprinosa na zarade, a drugi osnov je iz budžeta. Sa tim finansirate i zdravstvenu zaštitu i sa tim finansirate i penzije. Ako manje dajete iz budžeta, znači da imate više zaposlenih i veću platu. Da je neko ostao ovde, znao bi da smo imali rekordne padove bruto proizvoda u periodu 2009, 2010. i 2012. godine. Da je ostao ovde, znao bi da smo se zaduživali po jako visokim kamatama, zato što je Međunarodni monetarni fond pobegao iz Srbije februara meseca 2012. godine, pa smo tada podizali te čuvene kredite po 7,5%, odnosno Vlada Borisa Tadića i Mirka Cvetkovića, Demokratske stranke. Onda izađe čovek i kaže - zašto nam je manji porez na dodatu vrednost u zemlji? Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava je, baš zbog takvih neukih narodnih poslanika, od pre nedelju dana počeo sa radom Kancelarijom za budžet, koju finansira ministarska fondacija, baš zato da bi se poslanici obučili da čitaju budžet, da pronalaze stavke u njemu, da znaju šta budžet znači, tako da gospodin ministar neće morati da im organizuje seminare, imaju ovde sve besplatno. Pa, nadam se da ćemo sledeće godine kada raspravljamo o budžetu da imamo mnogo bolje poslanike, koji će znati šta je to platni deficit, koji će znati šta je to javni dug, poslanike koji će znati kako se finansiraju fondovi zdravstvene zaštite i penzijskog i invalidskog osiguranja, koji će to saznati, koji će znati kako funkcioniše Vlada Republike Srbije. Zato što smo bili svedoci, barem ja, a ima ovde poslanika koji su i tada bili u ovoj sali, a to je da kada se budžet usvajao Vlada nije funkcionisala po principu jedinstva, nego je svaka politička stranka u skladu sa svojim željama, svaki predsednik političke stranke u skladu sa svojim programom i svojim interesima ucenjivao Narodnu skupštinu da im se dostavi taj iznos koji je tražen…
Vreme.
Završavam, kolega Bečiću. …zato što ako to ne bude bilo tako napustiće Vladu. E pa, zašto tada niste raspisali izbore? Verovatno bi nam uloge bile zamenjene.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Pre nego što dam reč gospodinu Radenkoviću, na repliku ima pravo narodni poslanik Marko Đurišić, pominjanje predsednika stranke.
Hvala, predsedavajući. Neobično je govoriti o JAT-u i dugu JAT-a, a ne govoriti o načinu na koji funkcioniše naslednik JAT-a ili Er Srbija. (Veroljub Arsić, s mesta: Odlično funkcioniše.) Odlično funkcioniše, evo kako. Odlukom Vlade od 11. decembra 2014. godine otpisano je dugovanje Er Srbije Aerodromu „Nikola Tesla“ u iznosu od 17.609.572,54 dolara, u okviru sporazuma koji govori da će 22 miliona evra u 2014. godini Vlada Srbije subvencionisati Er Srbiji. Ovo stoji u odgovoru ministra Sertića, koji je on u skladu sa Poslovnikom poslao 18. februara ove godine. Znači, toliko o dobitku Er Srbije od tri miliona ili koliko već. Znači, ovo je samo dug Er Srbije za devet meseci prošle godine prema Aerodromu „Nikola Tesla“, koji su preuzeli građani Republike Srbije preko budžeta, jer budžet nije ni premijera, ni Vlade, nego građana Srbije, jer oni svojim izdavanjima pune taj budžet. Tako da, možemo o tome da govorimo, a možemo da govorimo i o tome kako je Misija MMF-a otišla u februaru 2012. godine, na početku svog drugog programa. Prethodno je uspešno završen trogodišnji program, isti onakav kakav danas imamo sa MMF-om. Za to za šta je otišlo pitajte one sa kojima ste u julu mesecu napravili Vladu.
Vreme. Zahvaljujem se, gospodine Đurišiću. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Ovo je vrlo zanimljiva tema. Naravno, zbog narodnih poslanika i zbog građana, moramo da kažemo jednu važnu stvar. JAT je godišnje, svake godine pravio gubitke od oko 35 miliona evra. Najviše je, nažalost, pravio štete Aerodromu „Nikola Tesla“ zato što nije plaćao fakturisane obaveze i onda je to nadoknađivala Vlada, odnosno građani Srbije iz budžeta, uzimano je iz njihovih džepova, od škola, od bolnica, od socijalne pomoći, od malih penzija i od onih ljudi koji su od 2008. do 2012. godine izgubili posao, pa nisu mogli decu da pogledaju kad treba da im kupe patike ili opremu za školu ili bilo šta slično. Dakle, 35 miliona tih evra je išlo u JAT svake godine. Za deset godina to je 350 miliona evra. Znate onda kad se napravi nešto dobro, nešto što počne da pravi plus, nešto što počne da pravi i nešto što je dobro, ne samo što počne da pravi dobro, nego se poveća zahvaljujući dobrom radu JAT-a, odnosno sada Er Srbije, poveća se promet putnika na skoro pet miliona putnika godišnje, pa nam skoči cena aerodroma, pa dobijete direktan let za SAD. To pokaže mnogo dobrih stvari za zemlju, plus što će ta Er Srbija, koja je u većinskom državnom vlasništvu, i dalje da plaća svojoj državi nešto. Onda naravno da ni to ne valja za neke ljude i neće nikad biti dobro. Ali, to nema veze, ono što je važno, jeste da ova država, bez obzira na sve, mi volimo i ljude koji kritikuju i treba da kritikuju, to je njihov posao, mi volimo da pokažemo da imamo snage da se borimo da ova zemlja ide napred. Imamo snage da se borimo i da ona preduzeća koja su bili gubitaši godinama, godinama i godinama, da nam nije teško da od njih pravimo uspešna preduzeća, uspešne priče koje znače nešto i za radnike tih preduzeća, ali i za našu zemlju. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodinu Stefanoviću. Reč ima ovlašćeni predstavnik SPS, narodni poslanik Dejan Radenković. Mr Radenković, dva minuta. Izvolite.
Hvala, potpredsedniče. Ja ću ovo vreme koje mi je preostalo iskoristiti samo da podsetim i nas poslanike ovde koji sedimo, a i građane Srbije i iskoristiću priliku da se zahvalim svim ministrima koji su ostali do kraja ovde da saslušaju sve narodne poslanike, sve kritike i pohvale na račun budžeta, mada kritike nisu bile dobronamerne. Imali smo situaciju u prošlosti da je bilo premijera koji nikada nisu dolazili u Skupštinu. Mi danas imamo situaciju gde je premijer na čelu cele Vlade danas u Skupštini kada se razmatra budžet, koji je najvažniji zakon za svaku vladu i to je za svaku pohvalu i to treba da se kaže. To bi trebalo čak i opozicija da ustane i da kaže i da pohvali, a ne da lažima i napadima i neosnovanim kritikama kritikuje nešto što jednostavno mi kao ova Vlada i kao ova većina težimo da jednostavno uvedemo zemlju u jedan proces fiskalne konsolidacije i strukturnih reformi. Krenuli smo dobro, pokazatelji su pozitivni i mislim da ćemo nastaviti dobrim putem, jer je to od opšteg interesa. Najlakše je kritikovati bez ikakvih argumenata. Najlakše je praviti drame i predstave ovde i da građani treba da misle da to nije tako. Znači, podaci su realni, govore da je budžet detaljan i transparentan, da je budžetsko planiranje zasnovano na realnim a ne, kao što je bilo ranije, na lepim željama i optimističkim pretpostavkama. To je to, tu smo i idemo dalje. Ja vam se zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem se gospodine Radenkoviću. Na kraju, reč ima ministar dr Dušan Vujović. Izvolite.
Hvala lepo. Evo, vreme je već poodmaklo, pet-šest minuta posle dva sata ujutru. Mi smo počeli jutros u osam, to bi bilo 18 sati ukupno. Maraton. Čuli smo jako mnogo komentara. Očekujem da ćemo čuti konkretnije primedbe i sugestije kako da poboljšamo ovaj budžet kada dođe vreme za amandmane. Amandmani su već priloženi, analiziraju se, sutra će biti na Vladi, da ih odobri i vrati na razmatranje. Očekujem da ćemo moći da iskoristimo amandmane ne samo za budžet nego i sve zakone koji idu paralelno sa ovim budžetom u ovoj objedinjenoj raspravi. Ono što me brine nisu kritike pojedinačnih stvari, nego me brine to što za njih ne vidim alternativu. To me brine najviše od svega. Znači, ako je poruka da je ovaj budžet loš, da će građani Srbije živeti lošije, onda se, moram da kažem, sa tim apsolutno ne slažem. Ovo jeste teško, ovo jeste put ka izlasku, ali sigurno nije gore, jer će rast od 1,75% dati svima mogućnosti da bude bolje. I najvažnije od svega, ovo nam nudi put do održivog rasta i razvoja u budućnosti. Mnogo konkretnih primedbi često nisu bile ni faktički korektne, niti su imale smisla u diskusiji budžeta, pravca reformi i pravca svega što se dešava. Po ne znam koji put su ponovljene potpuno pogrešne cifre o jednoj stavki prihoda, koje su našli, a to su porez na dobit pravnih lica. Ona je po poslednjim procenama za ovu godinu 57 milijarda, to su procene na osnovu 10 meseci ostvarenja i dva meseca procene. Za sledeću godinu planiramo blago povećanje. Da smo hteli da slikamo šarenu lažu, da slikamo ružičastu budućnost, onda ne bismo stavili ovakve cifre ovde u budžet, onda ne bismo stavili da je povećanje dobiti samo 1,3 milijarde. Ali, to kažu naše procene i mi stavljamo one procene koje dobijemo. Niko ne pravi pritisak ni na makro-sektor koji radi ove procene, ni na MMF koji radi nezavisno svoje procene i sučeljava sa našim, stavljamo ono što dobijamo. Isto tako, povećanje PDV-a od 15 milijardi, bilo bi mnogo veće, povećanje PDV-a na uvoz je 23 milijarde. Ali, mi procenjujemo da će PDV neto, domaći PDV, biti manji sledeće godine nego ove godine sa 96 na 87,7 milijardi, zato što očekujemo oživljavanje izvoza, zato što očekujemo veći povraćaj PDV-a. To je dobar znak. Pad ovog PDV-a je dobar znak. To je znak da će izvoz preuzeti jednu od vodećih uloga, kao izvor ekonomskog rasta, u narednoj godini. Odnekud ovih 1,75% mora da dođe. U 2017. godini očekujemo da će potrošnja stanovništva biti faktor rasta. U narednoj godini očekujemo da će to biti neto izvoz i to se vidi iz ovih cifara. Prema tome, voleo bih da smo čuli argumentovane razloge zašto nešto nije u redu i kako bi to konzistentno moglo da bude bolje. Nažalost, to nisam čuo. Najgore od svega, to je reći građanima da će biti lošije. Neće biti lošije, biće bolje. Definitivno će biti bolje i ostvarićemo rezultate koji će biti bolji od ovoga što projektujemo, a projektujemo konzervativno zbog toga što želimo da imamo bakar, da imamo rezervu na strani realizacije. Imaćemo sigurno manji deficit od 121 milijarde koja se planira ovim budžetom, imaćemo sigurno bolje performanse i na strani prihoda, koje ne možemo da stavimo zato što nemamo 12 meseci rezultata na tom višem nivou, a sigurno ćemo ih imati za 12 meseci. Projektujemo rashode koji uključuju u sebe troškove tranzicije, koji uključuju u sebe otpremnine i sve ostale troškove koje predviđamo. Čuli ste već ne znam koliko puta, i poslednji put gospodina Vulina, koji kaže – nismo smanjili 95 milijardi, cifra je ista. Ono što će ljudi dobijati je isto. Nismo smanjili subvencije u poljoprivredi 28 milijardi, ako ne želite da računate tih 0,15%, koliko je minimalno smanjenje, takva je računica bila. Prema tome, sve kritike prihvatam, kada one imaju smisao, kada nas one upozoravaju na rizike, kada nas one usmeravaju na nešto bolje i izvodljivije, ali kada su one samo rezultat, čini mi se, želje da se kritikuje, bez namere da se ponudi alternativa, onda moram da kažem da za sada ostajemo pri ovim ciframa, a o amandmanima ćemo videti šta možemo da usvojimo i na koji način da uključimo u budžet. Hvala lepo. Hvala vam na strpljenju i trudu.
Zahvaljujem se gospodinu Dušanu Vujoviću. Zahvaljujem se predsedniku Vlade i članovima Vlade na učešću na današnjoj sednici i velikom doprinosu kvalitetu rasprave važnoj za građane Srbije. Zahvaljujem narodnim poslanicima. Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka od 1. do 12. dnevnog reda. Obaveštenje za narodne poslanike. Nastavak ove sednice je danas u 15.00 časova u raspravi po amandmanima, a danas u 11.00 časova imamo Posebnu sednicu na kojoj će se komesar Johanes Han obratiti narodnim poslanicima u Narodnoj skupštini. Znači, još jednom ponavljam, u 11.00 časova je Posebna sednica, gde će se obratiti komesar Johanes Han, a danas u 15.00 časova je nastavak po amandmanima ove sednice.