Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani gostje! Prosim, da zasedete svoja mesta in se umirite! Pričenjam 24. izredno sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi drugega odstavka 58. člena ter drugega odstavka 60. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Franc [[Feri]] Horvat, mag. Vasja Klavora, Anton Kokalj, Martin Mikolič, dr. Marko Pavliha, Miran Potrč, Maria Pozsonec, dr. Mitja Slavinec in gospod Davorin Terčon. Na sejo sem vabil predsednika Vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janšo, ministra za delo, družino in socialne zadeve mag. Janeza Drobniča ter ostale člane Vlade Republike Slovenije. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 24. izredne seje Državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem seje dne 28. novembra 2006. Predlogov za širitev oziroma umik točke z dnevnega reda nisem prejel, zato prehajamo na odločanje o določitvi dnevnega reda. Prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalne naprave. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 6. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je dnevni red 24. izredne seje zbora sprejet. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na PREDLOG PREDSEDNIKA VLADE GOSPODA JANEZA JANŠE ZA RAZREŠITEV MAG. JANEZA DROBNIČA, MINISTRA ZA DELO, DRUŽINO IN SOCIALNE ZADEVE. Predsednik Vlade Republike Slovenije gospod Janez Janša je Državnemu zboru dne 24. novembra 2006 predlagal, da mag. Janeza Drobniča razreši s funkcije ministra za delo, družino in socialne zadeve. Besedo dajem predsedniku Vlade gospodu Janezu Janši, za dodatno obrazložitev predloga. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani visoki zbor! Ko sem v tej dvorani prisegel kot predsednik Vlade, si nisem želel, da bi prišlo kadarkoli do situacije, ko moram predlagati zamenjavo nekoga iz ekipe, ki sem jo sam predlagal. Res je, da se je v doslej relativno mladi zgodovini parlamentarne demokracije v Sloveniji to že dogajalo, res je da se dogaja to tudi v drugih ureditvah, ki so pa nekoliko drugačne, kjer tam državni zbor oziroma parlament običajno ne odloča posamično o vsakem ministru posebej. Na podlagi ureditve, ki jo imamo v Sloveniji v skladu za Ustavo in z Zakonom o Vladi, pa tudi Poslovnikom Državnega zbora Republike Slovenije, je Vlada sestavljena na način, ki zahteva soglasje predsednika Vlade, ki ga najprej izvoli Državni zbor, in koalicijskih partneric, ki sestavljajo koalicijo. Niti predsednik Vlade ne more predlagati nekoga, za katerega ni podpore v koaliciji, niti ga ne more izvoliti, ker o tem glasuje večina v Državnem zboru. In seveda tudi noben koalicijski partner ne more v Vlado predlagati kogarkoli neposredno, ker mora ta predlog formalno v skladu z Ustavo podati predsednik Vlade. To v naši pravni ureditvi ustvarja neko specifično situacijo dvojnega soglasja, ki zagotavlja legitimnost vsake ministrske funkcije v Vladi. Dosedanja praksa kaže, da je zaradi takšne ureditve velikokrat prihajalo do konfliktov, ki so vsaj za kratek čas hromili delovanje izvršilne oblasti. Nekateri posamični primeri so bili zelo specifični, do nekaterih je prihajalo tik pred koncem mandata in tako naprej. Dogajalo se je tudi, da predsednik Vlade za takšne svoje predloge ni dobil podpore v Državnem zboru. Skratka, imeli smo že tudi v naši mladi zgodovini parlamentarne demokracije vse mogoče situacije. Tokratni položaj je nekoliko drugačen. Smo sredi mandata, Sloveniji gre dobro, smo v drugi fazi izvajanja gospodarskih in socialnih reform, Slovenija se pripravlja na predsedovanje Evropski uniji, skratka, je nek čas za trezen premislek o tem, kako izboljšati tudi delovanje izvršilne oblasti. No, in v konkretnem primeru Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve je že nekaj časa prihajalo do neusklajenega delovanja, do nezadovoljivega vodenja resorja, do notranjih konfliktov v resorju, do nepotrebnih konfliktov pri vodenju socialnega dialoga in tudi do poseganja v pristojnosti drugih resorjev. Z ministrom smo opravili vrsto razgovorov. Bil je pisno opozorjen že februarja letos, da mora spremeniti način delovanja, izboljšati učinkovitost, zmanjšati stopnjo konfliktnosti. Žal se situacija ni bistveno spremenila. Ko je prišlo do ocene, da enostavno s to kadrovsko rešitvijo ne bo možno nadaljevati mandata, sem mu predlagal, da sam odstopi. V tistem trenutku je to potrebno dvojno soglasje, ki ga vsaka funkcija v Vladi potrebuje kot osnovo svoje legitimnosti, razpadlo. Jaz sem pričakoval, da bo to spoštovano tako z njegove strani kot tudi s strani koalicijske partnerice, ki ga je predlagala v Vlado. Žal se to ni zgodilo. Potem sem bil prisiljen ravnati v skladu z Ustavo in Zakonom o Vladi ter predlagati njegovo zamenjavo. Pravno gledano je situacija popolnoma korektna. Minister ni dolžan na podlagi formalnih pravil, ki veljajo, odstopiti. Lahko zahteva, da se opravi razprava v Državnem zboru. Gospod Drobnič je to možnost izbral. Po mojem mnenju ni dobra. Jaz sem postavljen v enak položaj, v kakršnega je bila postavljena katerakoli od koalicijskih partneric, če bi kdo od ministrov zamenjal stranko ali naredil kaj takšnega, ker bi katerokoli koalicijsko partnerico postavilo v nemogoč položaj, zahtevali bi njegovo zamenjavo. Zamenjavo lahko predlagam sam, samo jaz, formalno, v skladu z Ustavo in zakonom. Jaz tega ne bi bil pripravljen storiti. Koalicijska partnerica bi bila dejansko z razpadom tega dvojega soglasja postavljena v nemogoč položaj. V takšnem položaju sem danes jaz in žal mi je, da se je to zgodilo v situaciji, ki je vsaj po mojem mnenju popolnoma jasna, transparentna. S takšnim delovanjem na čelu Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, kot smo ga spremljali v zadnjem letu, ne bo možno dokončati nekaterih pomembnih reformnih ukrepov, ki jih je treba sprejeti v najkrajšem času in ker je prisotna zamuda, niti ne bo možno voditi usklajenih politik, ki so v pristojnosti Vlade in posamičnih resorjev, kajti z nekaterimi potezami je minister za delo, družino in socialne zadeve krepko posegel v pristojnosti drugih resorjev, ko je v osnutku dokumenta predlagal ukrepe, ki so neusklajeni z resorji, katerih temeljna pristojnost so ti ukrepi. Na ta način ne morem zagotavljati enotnega delovanja Vlade in enotnega izvajanja politik. To je moja ustavna odgovornost in glede na to, da minister in tudi predlagatelji niso spoštovali načelo legitimnosti, ki izhaja iz naše ustavne ureditve in dvojnega soglasja, sem bil prisiljen predlagati njegovo zamenjavo. Ob tem moram povedati, da je Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve v prvi polovici mandata naredilo mnogo koristnih stvari. Težko bi rekel, da se sam minister ni trudil. Na področjih, kjer so bile usklajene politike, smo dosegli pomembne preboje. To mu tako jaz kot drugi kolegi v Vladi nesporno priznavamo, vendar pa tiste stvari, ki so šle narobe, pretehtajo in glede bilance je situacija popolnoma jasna in v skladu s tem sem bil dolžan tudi sprejeti svojo odločitev. Naj povem še to, da odločitev ni bila lahka, da ni bila sprejeta čez noč, da nihče ni bil postavljen pred neko golo dejstvo in ultimat. Poskusi, da se stvar reši na drugačen način trajajo formalno od začetka februarja letos, se pravi devet mesecev, in glede na to, da se situacija ni popravila, je bil skrajni čas za takšno potezo. Ravnal bi neodgovorno, v kolikor bi ravnal drugače. Predlagam, da mojo odločitev podprete in da naredimo skupaj vse, da se to mesto čim prej popolni z ministrom ali ministrico, ki bo sposobna učinkovito voditi resor, ki bo sposobna usklajevati tiste ukrepe, ki ne zadevajo samo resorja, ki ga posameznik vodi, in da s pospešenim delom nadoknadimo tudi zamudo, ki je nastala pri pomembnem delu izvajanja reformnih ukrepov zaradi zastojev v pogajanjih in predlaganju nekaterih ključnih ukrepov s področja dela Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Toliko na kratko v tej dodatni obrazložitvi. Če bodo kakšna konkretna vprašanja, sem seveda kasneje pripravljen nanja odgovarjati; časa je dovolj. Pričakujem pa še vedno, da bo minister vsaj na koncu ravnal odgovorno in sam ponudil odstop. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem ministru za delo, družino in socialne zadeve, mag. Janezu Drobniču. Prosim.
Spoštovani predsednik Vlade Republike Slovenije gospod Janez Janša, spoštovane poslanke in poslanci, državljanke in državljani! Ko sem v torek dopoldan dobil sklic za izredno sejo Državnega zbora, v katerem je bilo verjetno po pomoti - ker v dopisu s podpisom predsednika Vlade, kjer predlaga mojo razrešitev, ni navedena nobena priloga -, pripeto neko pisanje, ki nima niti oblike niti vsebine in katerega avtor je neznan, govori pa o nekaterih namigih, ki so se v zadnjem času pojavljali v javnosti glede mojega dela, vodenja in mojih komunikativnih sposobnosti kar pač nima nič skupnega z resničnostjo, sem bil presenečen, da ne rečem začuden, da mi niso bili posredovani resnični razlogi predsednika Vlade za mojo razrešitev. Dopuščam, da se dogajajo napake, da je kak dan bolj naporen in stresen za kako gospo ali gospoda in se dogajajo stvari v naglici. A ker sem že dve leti minister in ker dnevno podpišem precej pomembnih dokumentov, vem, kako nujno je imeti ob sebi kompetentne, strokovne, zanesljive in odgovorne osebe, ki jim ne uide nobena podrobnost. Vendar kljub temu nisem nikoli podpisoval spremnih dopisov, ne da bi vedel, kaj sledi v prilogi. In verjamem, da se dogaja v predsednikovem kabinetu podobno. Sam pa dopuščam možnost, da se je lahko napaka z neljubim papirjem dogodila tudi v Državnem zboru; tega nisem razčiščeval, verjamem, da bo ta pomota tekom dneva razčiščena in pojasnjena. Za to, kar podpišem, tudi odgovarjam. Torej moram vedeti, kaj podpisujem. Tudi za priloge, ki jih pripravljajo strokovni sodelavci, odgovarjam sam in so opremljene v skladu s pisarniškim poslovanjem in je njihov avtor znan. Vsi državni uslužbenci in funkcionarji smo zavezani, da delamo v skladu z zakonom, odgovorno in vestno in po navodilih ljudem prijazne uprave. Delo Vlade spremljam že dve leti. Ni pravilo, da bi na tak način komunicirali z ministrstvi. Vem pa, da so v nekaterih primerih zelo vestni, saj obstajajo celo zapisniki neformalnih in tajnih pogovorov, ki so bili napisani z vso skrbnostjo, natančnostjo in vsemi potrebnimi sestavinami uradnega dokumenta. Torej, nikogar ne bom krivil za napako, da pisno nisem bil obveščen o razlogih za mojo razrešitev in sem bil z njimi seznanjen pravkar. Ker ne želim povzročati postopkovnih zapletov in ker domnevam, da je že omenjeno pisanje delovni osnutek in ker se v zadnjem času delovni osnutek pojmuje kot usklajen in na Vladi sprejet dokument, ne bom predlagal prekinitve in preložitve seje, ampak bom poskušal odgovoriti na nekaj trditev, ki jih ta delovni osnutek vsebuje. Res je, da predsednik Vlade z menoj o mojem delu ni nikoli govoril, ampak me je v pismu obvestil, da ne dosegam pričakovanih rezultatov. Res je, da se je to zgodilo 13. februarja 2006. To pisanje ima vse sestavine uradnega zapisa. Res pa je tudi, da sem 20. februarja 2006 na to pismo obširno odgovoril in dokumentirano ovrgel očitane pomanjkljivosti, nekatere pa zaradi napačnega pojmovanja pojasnil. Res pa je tudi, da sem v tem odgovoru predsedniku Vlade jasno izrazil moja pričakovanja. Naj citiram: "Sicer pa pogrešam vaš odziv na moje delo o ključnih usmeritvah in vprašanjih ministrstva, kot je aktivna politika zaposlovanja, vprašanje rodnosti v Sloveniji, problem gradnje domov za ostarele, spremembe na trgu dela in socialne politike ter izvedbo reform, tudi kritiko." Konec citata. Res je tudi, da sem ga zaradi njegove nedostopnosti o svojem delu večkrat pisno obvestil prek elektronske pošte, vendar povratnih informacij, stališč ali usmeritev ni bilo. Ni res, da ne dosegam pričakovanih rezultatov, kar dokazuje tudi dodatno gradivo, ki ste ga danes prejeli in ga z veseljem podpišem s polnim imenom in priimkom. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve je v obdobju od 2005 do 2006 pripravilo medresorsko s socialnimi partnerji in koalicijsko uskladilo, predložilo Vladi in Državnemu zboru v sprejem 25 zakonov in 47 drugih predpisov in podzakonskih aktov. To je statistika, ki ovrže vsakršno trditev, da je bilo moje delo neučinkovito. Ni res, da moje ministrstvo kadrovsko in organizacijsko ni konsolidirano. Dokaz za to je prej navedena statistika, saj ni možno pričakovati, da bi vso to zakonodajo pripravili nekompetentni, nestrokovni in šibko vodeni uradniki in strokovni sodelavci. In tudi ni res, da bi bili moji konflikti s podrejenimi, z nekaterimi socialnimi partnerji in kolegi v Vladi drastičen odstop od povprečja te sestave Vlade, razen v primeru, ko gre za upoštevanje 114. člena Ustave Republike Slovenije v delu, kjer govori, da je vsak minister odgovoren za delo svojega ministrstva, torej tudi za imenovanja, ki so v njegovi pristojnosti in odgovornosti. Naj ob koncu dodam še, da se je v času mojega vodenja ministrstva socialna varnost povečala in so bili sprejeti ukrepi, ki preprečujejo zlorabo socialnih transferjev. Da se je se pomočjo pravilnih in skrbno izbranih programov ter vzornega sodelovanja in učinkovitega delovanja Zavoda za zaposlovanje brezposelnost v Sloveniji znižala s 93.932 brezposelnih konec leta 2005, torej v novembru, na 79.493 brezposelnih v novembru 2006. Da se je zaposljivost invalidov v letošnjem letu zaradi pravilne politike in sprejetja kvotnega sistema povečala skorajda za 50%, da se je s spremembo Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju - mimogrede, zakon je bil lani v parlamentu sprejet z veliko večino, s 66-imi glasovi - povečala socialno varnost upokojencev v Sloveniji. Da so bile sprejete spremembe na področju družinske zakonodaje, ki prinaša več socialne varnosti za mlade družine, za velike družine in družine z invalidnimi otroki, da smo z razpisi za koncesije za domove za ostarele in sprejetjem strategije za varovanje starejših poskrbeli za lepšo starost naših državljanov v tretjem življenjskem obdobju. Ne bom več našteval, čeprav seznam še ni končan, imate namreč tudi gradivo. Zavedam se, da vseh problemov ne bomo nikoli rešili, da vseh stisk posameznikov ne moremo preprečiti. Prepričan pa sem, da je moje dosedanje delo prineslo marsikateri nasmeh tistim, ki so se znašli v stiski, kar posledično prinaša več veselja do življenja, kar je bilo ves čas moje vodilo. Vas pa vprašam, je to delo pod pričakovanji, so to pripravili nestrokovni, nezainteresirani in šibko vodeni strokovni sodelavci, ki so v nevzdržnih konfliktih z vodjem. Naj zaključim, kakor sem zaključil 20. februarja 2006, v odgovoru predsedniku Vlade. Redno preverjam, tako svoje, kakor tudi delo mojih podrejenih sem pa prepričan, da če me želi predsednik Vlade razrešiti, je to pač njegova pristojnost. Razlogi, navedeni v tem pismu, pa bodo sila nenavadni. Sicer pa sem sprejel ministrsko funkcijo zaradi uresničevanja ciljev, za katere sem si prizadeval že kot uslužbenec Zavoda za zaposlovanje, kasneje uradnik na ministrstvu in končno zanje sem si prizadeval kot poslanec opozicije v okviru koalicije Slovenija, ki je žal povsem pozabljena. Jaz ministrskega položaja ne potrebujem zase, pač pa zaradi poslanstva, ki ga moramo uresničiti. To sem in to smo obljubili volivcem. To, kar sem predsedniku Vlade napisal letos februarja, velja tudi danes. Razlogi za mojo razrešitev so nenavadni in na podlagi opravljenega dela nerazumljivi. Dokaz za moje trditve je dokument, ki ga imate na mizi in zgovorno priča o moji uspešnosti oziroma učinkovitosti. Posredno pa je iz njega jasno vidno, da ministrstvo razpolaga z ustrezno usposobljenimi, pravilno vodenimi in za delo motiviranimi kadri. Zato s funkcije ministra ne nameravam odstopiti. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem predstavnikom poslanskim skupin. Gospod Jože Tanko, bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem, predsedniku Vlade in pa celotnemu ministrskemu zboru in seveda nam vsem prisotnim v dvorani. Pred seboj imamo predlog predsednika Vlade, ki je na Državni zbor naslovil predlog za razrešitev ministra za delo, družino in socialne zadeve, mag. Janeza Drobniča. Predsednik Vlade v obrazložitvi predloga navaja, da je ministra že 13. februarja letos opozoril, da ne dosega pričakovanih rezultatov, da ministrstvo ni zadovoljivi kadrovsko ekipirano in organizacijsko usposobljeno pa tudi, da je komunikacija z zunanjim svetom večkrat prepočasna in preveč formalistična. Predsednik Vlade je pričakoval odziv, pričakoval je izboljšanje dela in boljše rezultate. O tem je bil obveščen tudi predsednik koalicijske stranke. Predsednik Vlade je postopal zelo taktno, saj je ministra mag. Drobniča in predsednika Nove Slovenije dr. Bajuka pisno in diskretno opozoril na probleme, ki jih je zaznal pri delu tega resorja in izrazil pričakovanje glede nadaljnjega delovanja ministra v tej Vladi. Po 9-ih mesecih, ko je ocenil, da niso izpolnjena njegova pričakovanja, je ministru predlagal odstop, tudi to mu je predlagal taktno. Minister ni prisluhnil pobudi in predsedniku Vlade ni preostalo drugega, kot da ga je k odstopu pozval javno. Ko je bil tudi ta poziv prezrt, se je odločil, da v Državni zbor pošlje predlog za razrešitev. Tokrat se je v tej koaliciji prvič srečujemo s predlogom spremembe na ministrskem položaju, zato morda pade ta stvar nekoliko težje in bolj čustveno, kot bi sicer. V poslanski skupini menimo, da sta edini relevantni meri za presojo uspešnosti ministra dosežen rezultat in ocena predsednika Vlade, ali je z nadaljevanjem takega tempa in načina dela, zapisanih ciljev v koalicijski pogodbi, v omejenem roku, to je, do konca mandata, možno uresničiti. Čustva je potrebno pustiti ob strani. Na splošno gledano je danes Slovenija spoštovana država. V zadnjih dveh letih je odskočila v evropskem prostoru, postala je prepoznavna po svojih rezultatih. Med vsemi novimi članicami Evropske unije je najboljša in najuspešnejša. Kazalci, kot so rast bruto domačega proizvoda, izpolnjeni maastrichtski kriteriji, rezultati poslovanja gospodarskih družb, realna rast plač in izboljšanje vključitev v trg dela, ob tem pa izpeljana davčna reforma, ki bistveno izboljšuje davčni položaj posameznikov, samostojnih podjetnikov, kmetov, gospodarskih družb, svobodnih poklicev in še česa pa bistveno izboljšano administrativno okolje, znižani ali celo odpravljeni stroški javnih pooblastil, so samo nekaterih od kriterijev, ki Slovenijo držijo nad dosežki najuspešnejših držav. Evropa si je postavila lizbonsko strategijo, s katero hoče postati najuspešnejša svetovna ekonomija. Slovenija je še ambicioznejša. Strategija razvoja Slovenije je zahtevnejša in v njej postavljeni cilji so izrazito višji, kot so zapisani v lizbonski strategiji, saj želimo, da dohitimo evropske članice. Obstaja pa pomembna razlika. Slovenija bistveno boljše izpolnjuje svoje cilje in zato tudi brez težav ohranjamo maastrichtske kriterije in tudi bolje dosegamo cilje, kot jih Evropska unija kot celota. Kot prva članica bomo prevzeli evro, kot prva bomo tudi sopredsedovali Evropski uniji. Slovenija potuje z dobro hitrostjo in po varni poti. Vplivi ukrepov Vlade pa so interaktivni, medsebojno povezani in imajo pozitivne posledice na različnih področjih. Prav gotovo je dobro makroekonomsko okolje omogočilo izpeljavo davčnih reform in dalo gospodarstvu in posameznikom dodaten zagon. Nastajajo nova podjetja, razvijajo se novi, zahtevnejši programi, ustvarjajo se nova delovna mesta, tudi za mlade. To ima pozitiven odziv tudi na trgu dela in skupaj z ukrepi aktivne politike zaposlovanja in z drugimi ukrepi se znižuje brezposelnost, plače rastejo in znižuje se potreba po transferjih. Svoje je k skupnemu prispevalo tudi Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve. Brez dvoma zahteven, razvejan, socialno občutljiv in finančno težak resor. Vendar pa tudi ni nobena skrivnost, da so zastale aktivnosti na področju socialnega dialoga, da smo bili priča konfliktnim situacijam, ki so onemogočali pogajanja in dogovarjanja. Del težav iz izvršnega dela se je prenesel tudi v Državni zbor in pri vseh tistih predlogih ministra, pri katerih ni prišlo do soglasja ekonomskosocialnih partnerjev, soglasja v koaliciji ali kasneje v partnerstvu, smo imeli resne težave in zaplete. Čez eno leto bomo predsedovali Evropski uniji. Ob že tako napornem rednem delu se bo potrebno še dodatno angažirati, če želimo, da bo predsedovanje uspešno, in če želimo, da bo Slovenija postavila nov kamenček k mozaiku prepoznavnosti in uspešnosti. Še za mnogo več stvari bo potrebno popolno zaupanje v izvršni veji oblasti. Vlada bo morala delati še bolj sinhrono in med ministri bo morala vladati najvišja stopnja zaupanja in sodelovanja. Zato je potrebno pravočasno vzpostaviti pogoje za normalno delovanje. Predloga predsednika Vlade torej ne razumemo kot tekmovanje koalicijskih partnerjev, ampak kot ukrep normalizacije odnosov, ki je nujen, da bi izboljšali uspehe in pospešili razvoj. Vsi člani Vlade morajo delovati sinhrono, eden z drugim in ne eden mimo drugega ali eden celo proti drugemu. To velja tudi za koalicijo. Pričakujem, da bo koalicija delovala tudi naprej do konca mandata uspešno, kljub temu predlogu za razrešitev. V poslanski skupini bomo predlog predsednika Vlade podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod mag. Anton Rop bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Spoštovane poslanke in poslanci, gospod minister, predsednik Vlade! Tole, kar moramo danes poslušati, je morda sicer zanimivo, vendar moram kljub temu reči, da sem upal, da nam boste, poslancem, celotni slovenski javnosti prizanesli, prizanesli s svojimi razprtijami, razklanostjo in neusklajenostjo. Upal sem, da se boste sposobni dogovoriti kot zreli koalicijski partnerji, kot partnerji, ki se zavedajo, da so prevzeli odgovornost za vodenje države, za njen razvoj in stabilnost. Očitno so bila vaša prizadevanja neuspešna. V teh dneh vsak dan na različnih koncih Slovenije spremljamo kaos - kaos na ulicah, kaos pred in v vaseh, zmedo v policijskih vrstah, zmedene ministre, policijo, ki je prestrašena, vaške straže, ki kontrolirajo policijo, ki so prevzele vlogo pravne države, ki očitno ne funkcionira, povsod po Sloveniji in mimo institucij pravne države. Imamo torej vse slabše delujočo pravno državo in vsaj izgleda, da imamo tudi razpadajočo Vlado. Danes poslušamo najprej predsednika Vlade, ki trdi, da minister za delo, družino in socialne zadeve in podpredsednik Nove Slovenije ni sposoben opravljati svoje funkcije iz različnih razlogov. Potem pa poslušamo ministra, ki trdi, da se predsednik Vlade moti, da dela napačne ocene, da je on zelo uspešen minister in da je vendar samo izvajal politiko Vlade in tega istega predsednika Vlade. V poslanskem klubu LDS se sicer ne želimo vmešavati v prepire, razprtije in prerivanja znotraj vladne koalicije in Vlade, strinjamo pa se tokrat z obema, vsaj v delu. Strinjamo se s predsednikom Vlade, da sedanji minister za delo, družino in socialne zadeve ni primeren za opravljanje nalog ministra. A se strinjamo tudi z ministrom za delo, družino in socialne zadeve, da je on kot minister zelo učinkovito izvajal politiko te Vlade in politiko tega istega predsednika Vlade. O čem sploh govorimo danes? Mi smo prepričani, da govorimo predvsem o politiki, programu in delu celotne Vlade. Govorimo o politiki, ki sta jo oba, tako predsednik Vlade kot minister, in praktično, z redkimi izjemami, vsi poslanci vladajoče koalicije še do včeraj tukaj, v tej dvorani in pred slovensko javnostjo vneto in goreče zagovarjali. Vsi, vsakič, na vsaki seji matičnega odbora, na sejah Državnega zbora, ste sprejeli vse! Sprejeli ste vse, kar je minister Drobnič v imenu Vlade predlagal. Nikoli niste ničesar zavrnili prav nobenega predloga. Tudi nobenega predloga niti sugestije opozicije in teh je bilo ogromno, če na kakšnem področju, pa res na tem področju, niste nikoli upoštevali, nikoli. Nikoli nismo ničesar primernega predlagali in vedno je samo tisto, kar je Vlada predlagala in v imenu Vlade minister Drobnič, samo tisto je bilo dobro. Danes poslušamo drugo zgodbo še več. Ne samo, da nikoli niste poslušali opozicije, kar je morda celo razumljivo, upoštevali niste nobenih predlogov ne stroke ne strokovnih združenj. In še zlasti seveda, nikoli predloga socialnih partnerjev. Vse predloge ministra, ki ste ga danes dali na pranger, ste torej vsakič potrdili in vsakič ste ga podprli. Podpirala ga je Vlada, podpirala ga je koalicija, tako Nova Slovenija, tako SDS, tako SLS, kot tudi DeSUS. Samo v zadnjih 9-ih mesecih, samo v zadnjih 9-ih mesecih je koalicija in Vlada enotno podprla, da vas spomnim, tako Zakon o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti, Zakon o socialnem varstvu, Zakon o določitvi minimalne plače kot tudi Zakon o usklajevanju transferjev, posameznikov in gospodinjstev v Republiki Sloveniji - vse v zadnjem času, vse v teh 9-ih mesecih, vse v tistem času, o katerem je danes govora, da ste se začeli pogovarjati znotraj koalicije. In praktično vsi ti predlogi, o katerih sem govoril, so bili neusklajeni s socialnimi partnerji in prav v vseh ste posegali v pravice zaposlenih in socialno ogroženih, pravice študentov in z vsemi ste povečali socialno razslojevanje in dohodkovne razlike v Sloveniji. A ste se z vsemi strinjali in vse potrdili in vse sprejeli. Minister Drobnič je bil nedvomno učinkovit, zelo učinkovit pripravljavec in izvajalec vladne politike. V čem je torej problem? Morda v tem, da je minister Drobnič, sicer propadle gospodarske in socialne reforme, o katerih ste toliko časa govorili, razlagali in jih tudi nekateri celo branili, da je edini te reforme Vlade razumel dobesedno in jih poskušal tudi dejansko izpeljati. Praktično edini. Morda zato, ker je Drobnič začel preveč očitno odkrivati obraz politike, ki jo vodi ta Vlada in ta predsednik Vlade; ali pa nekdo pač potrebuje grešnega kozla za svojo zgrešeno politiko in ga je našel; in to res idealnega v ministru Drobniču. Vse kaže tako, če je seveda res, da drži tisto, kar je predsednik Vlade sam zatrdil v oddaji Odmevi, 27.11.2006 citiram, citiram predsednika Vlade: "Marca letos sem predsednika Nove Slovenije prvič zaprosil za to, da predlaga drugega kandidata, potem ko sva skupaj ocenila, ponavljam, skupaj ocenila, da sedanji ni ustrezen. In v bistvu 9 mesecev čakam na novo ime in do danes, kljub ponovni prošnji, nisem dobil novo imena." Konec citata. Zelo zanimivo. Praktično 9 mesecev je že od tega, kar sta se oba strinjala, predsednik Nove Slovenije, predsednik SDS in predsednik Vlade, da ta minister ne dela dobro, da ga je treba razrešiti, pa je kljub temu točno v tem času ta minister predlagal najpomembnejše zakone na področju socialne politike, na področju dela, na področju družinske politike - vse ste sprejeli, nobene pripombe niste imeli, nobenega dodatka, nič niste zavrnili. Točno v tem času, ko se je govorilo, da ni dober. In kar je seveda tudi zanimivo, z razrešitvijo sta soglašala oba, tako pravi predsednik Vlade, po tem magnetogramu tega. Odmeva je to več kot očitno, oba sta soglašala - tako predsednik Nove Slovenije kot predsednik SDS. V teh dneh poslušamo druge zgodbe, da to ni čisto tako. Slišimo tudi, da Nova Slovenija, kar se mi zdi seveda konsistentno, stoji za ministrom Drobničem, ki je pripravljal to politiko in ki je tudi vedno podprla to politiko in v tem kontekstu je to za mene konsistenten odnos in drža ene stranke. Ne vem sicer, kaj o tem meni predsednik stranke, saj ni jasno iz tega, kar sem do sedaj povedal ali kar lahko preberemo in tudi slišimo, predvsem pa ne iz tistega, kar govori tukaj pred nami predsednik Vlade. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! V poslanskem klubu LDS smo prepričani, da je politika celotne Vlade, celotne Vlade na področju socialne politike neustrezna. Nismo se strinjali in se ne strinjamo z rešitvami, ki zaostrujejo in slabšajo položaj socialno najbolj ogroženih delov slovenskega prebivalstva, zato nismo podprli, na primer Resolucije o socialni varnosti, ki jo je podprla in sprejela Vlada. Nismo se strinjali in nismo podprli Zakona o zavarovanju za primer brezposelnosti v delu, v katerem je bila ukinjena pravica brezposelnim osebam, da se vključijo v program aktivne politike zaposlovanja. Nismo podprli poslabšanja pogojev za zaposlovanje študentov prek študentskih servisov. Nobene logike nismo v tem videli in številne predloge smo pripravili, s katerimi bi lahko ta zakon izboljšali. Ne samo mi, tudi študentje, tudi socialni partnerji - nič od tega ni bilo poslušano. Nismo podprli novega Zakona o minimalni plači, ki ste ga prav tako sprejeli v tem obdobju, ki prepušča določitev višine minimalne plače brez usklajevanja na Ekonomsko-socialnem svetu in brez socialnih partnerjev. Ta zakon je podprla in sprejela tudi Vlada. Predsednik Vlade nam danes razlaga neustrezno vodenje socialnega dialoga. Pa je mirno podprl, verjamem, da celo glasoval, verjetno ni bilo treba glasovati na seji, ko se je ta zakon sprejel; mimo socialnega partnerstva, mimo nekega najbolj običajnega mehanizma za določanje in usklajevanje višine minimalne plače v vsaki socialni državi. Nismo podprli novega Zakona o socialnem varstvu, ki krči dodeljevanje denarnih socialnih pomoči socialno najbolj ogroženim državljankam in državljanom Slovenije, podprli ste ga poslanke in poslanci koalicije in ta Vlada - Drobnič ga je pripeljal sem in ga izpeljal skozi Državni zbor. In nismo podprli Zakona o usklajevanju transferjev posameznikom in gospodinjstev v Republiki Sloveniji, ki tistim z najnižjimi prejemki v naslednjih treh letih jemljejo kar 12 milijard slovenskih tolarjev. Gre za zakon, ki je bil sprejet v istem tednu kot novi zakon o dohodnini, s katerim je Vlada, ob tem ko je zmanjšala tistim socialno ogroženim prejemke za 12 milijard, znižala pa tistim najbogatejšim, 40% zaposlenih z najvišjimi plačami davčne obremenitve za, 30 milijard. Nismo podprli, ampak v istem tednu ste to sprejeli! Najprej ste vzeli tistim, ki imajo najmanj 12 milijard, potem ste pa dali tistim oziroma še prej ste dali tistim, ki imajo največ 30 milijard. Tistim, ki imajo pa najmanj in najnižje plače, tistim 20-im odstotkom, ker ste se hvalili, da vsem dajete, ste pa v tem tednu res dvignili plače in jih boste dvignili za 600 tolarjev. To je socialna politika te Vlade, ki je celovita, ki sega od predsednika Vlade do ministra za finance pa tudi seveda in še kako tudi do ministra za delo, družino in socialne zadeve. In še več. Potem, ko ste vse to naredili v enem tednu, predsednik Vlade pošlje ministra Drobniča, da se pogovarja s sindikati o Zakonu o delovnih razmerjih, o skrajšanju odpovednih rokov za zaposlene, znižanju stroškov prevoza na delo, ukinitev malice. Precej težka naloga, a predsednik Vlade, ki je najprej podprl takšne spremembe, potem zahteva od ministra Drobniča, da doseže nemogoče, to je, dogovor s sindikati. Nemogoče, ni ga pogajalca, ki bi to zmogel ne Drobnič, ne Janša, ne Bajuk pa še marsikdo drug ne, verjetno nihče. In ne nazadnje nismo in ne moremo in tudi nikoli ne bomo podprli nove resolucije o povečevanju rojstev s skrajno, skrajno konzervativnimi predlogi in skrajno konzervativnimi, neprimernim predlogom o omejevanju splavov in njihovi plačljivosti in državnim prevzemanjem kontrole nad odločanjem o rojstvu otrok. Gre za predlog, ki je ne samo neustaven, nesocialen in v tem času nepojmljiv, ampak tudi dokaz o skrajni ideološki omejenosti nosilcev družinske politike v Vladi. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! To, kar ste te dni dogaja v Sloveniji, ni dobro. Ni dobro, da se razrašča nestrpnost, da smo dnevno priča neredom, nemoč organov oblasti, da pravna država ne funkcionira, da Vlada razpada in ne funkcionira ter se ukvarja sama s seboj. To ni dobro ne za Slovenijo, ne za njen mednarodni ugled in še manj za uspešno pripravo na predsedovanje Evropski uniji. V poslanskem klubu LDS smo prepričani, da je politika celotne Vlade in predsednika Vlade zlasti na področju, ki zajema delo, družino in socialo, slabo, zgrešeno in neučinkovito minister Drobnič pa samo zvest in dosleden izvajalec te politike. To je temeljni razlog, da ne bomo glasovali proti njegovi razrešitvi.
Hvala. Gospod Matjaž Han bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik državnega zbora, spoštovani predsednik Vlade, spoštovani zbor, dragi kolegi! Žal se moram tudi jaz strinjati z gospodom Ropom, ko govori, da je današnja seja izgubljanje časa. Slovenija ima preveliko problemov, da bi ure in ure sedeli v tej dvorani in reševali v bistvu izgubljeno zgodbo. Mislim, da bi tudi Vlada lahko delala ta trenutek kaj bolj modrega in bolj pametnega. V poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo predlog predsednika Vlade za razrešitev mag. Janeza Drobniča, ministra za delo, družino in socialne zadeve. Še preden je razrešitev predlagal predsednik Vlade, smo v poslanski skupini Socialnih demokratov izrazili pripravljenost, da podpremo in sodelujemo pri pripravi interpelacije zoper omenjenega ministra. V poslanski skupini Socialnih demokratov bomo brez zadržkov, ocenjujemo, da je minister za delo, družino in socialne zadeve delal izredno izredno slabo. Zanemarjal je socialni dialog, ignoriral naredil je študente in večino ostale civilne družbe, predlagal je nesocialne zakone, ki so bili predvsem do ljudi neprijazni. V izogib kritikam iz opozicije je mnogokrat manjkal na sejah matičnega delovnega telesa ali Državnega zbora in na ta način pokazal, kaj si na sploh misli o zakonodajni oblasti. Socialni demokrati mu zamerimo tudi, da se je namesto iskanja skupnih rešitev vse prevečkrat skliceval na že znano načelo te Vlade, da je zaradi nekaj dreves potrebno posekati cel gozd. Aroganten pa ni bil le do opozicije, ampak žal grob tudi do novinarjev. Minister Drobnič je s svojim načinom dela in s svojimi predlogi državi in državljanom delal slabo. Na vse njegove napake in zgrešeno delovanje smo v poslanski skupini Socialnih demokratov nenehno opozarjali javnost in tudi predsednika Vlade preko novinarskih konferenc, preko poslanskih vprašanj in pobud ter preko neposrednih pisem primeru. Z ustnim poslanskim vprašanjem smo ga na zaskrbljujoč odnos Vlade do socialnega dialoga in sodelovanja s civilno družbo, posebej na področjih, ki jih je pokrival minister Drobnič, opozorili že leta 2005, in sicer aprila. Pred več kot letom in pol se je to zgodilo. Na samem začetku mandata te Vlade, januarja 2005, pa smo Vlado kot celoto na to opozorili preko novinarke konference. Predsednik Vlade je bil za naša opozorila prevečkrat slep in gluh. Celo nasprotno, duhovičil je z enostavčnimi odgovori ter ves čas zatrjeval, da z ministrovim delom ni nič narobe in da celotna Vlada, da torej tudi minister Drobnič, spoštuje socialni dialog. V celoti se strinjamo z vsemi razlogi, ki jih je predsednik Vlade navedel kot razlog za ministrovo razrešitev, sami pa seveda jih imamo še več. Kljub temu pa ostaja dejstvo, da se ti razlogi niso pojavili sedaj, ampak spremljajo ministra od samega začetka mandata in predsednik Vlade jih je ves čas zelo dobro poznal. Gospodu Janezu Janši tudi težko verjamemo, da je šele na zadnjem sestanku s predstavniki sindikatov izvedel, kako potekajo usklajevanja, za katera je odgovoren ravno minister za delo s sindikati pa na to opozarjajo že ves čas ministrovanja ministra Drobniča. Enaka opozorila pa je predsednik Vlade dobil tudi od študentov. Zakaj se je torej odločil, da predlaga Drobničevo razrešitev šele sedaj? Razlog gre verjetno iskati v tem, da so zadnje poteze in stališča ministra Drobniča doživele veliko kritik v javnosti; da se je zmanjšal ugled celotne Vlade in celotne koalicije. Janeza Janše torej ni motilo ministrovo dvoletno škodljivo delovanje in rušenje socialne države. Zganil se je šele, ko je ministrovo delo začelo metati senco na koalicijo, na Vlado in posledično seveda tudi na predsednika Vlade. Po naši oceni bo z razrešitvijo ministra Drobniča največ pridobila ravno socialna država. Ob tem pa seveda upamo, da ga ne bo nasledila oseba, ki bo predstavljala kontinuitete njegovega dela. Področje, kjer je bilo delovanje ministra Drobniča najbolj škodljivo, je zagotovo socialno partnerstvo oziroma socialni dialog. Socialno partnerstvo je eden izmed najpomembnejših dosežkov sodobnih družb, ki omogoča socialni mir, blaženje konfliktov, razvoj, ki prinaša korist vsem, in posledično blaginjo najširšega kroga državljanov. Vzpostavitev delujočega socialnega partnerstva in podpis socialnega sporazuma pa je zagotovo eden najpomembnejših dosežkov prejšnje Vlade in prejšnjega ministra, gospoda Dimovskega. Za Socialne demokrate je socialno partnerstvo ena temeljnih vrednot. Na naš predlog je Državni zbor že januarja leta 1998 priporočil Vladi, da pri vseh zakonih, katerih vsebina je povezana s kolektivnimi pogodbami ali drugimi oblikami sporazumevanja med socialnimi partnerji, izrecno navede, ali je dosežen sporazum s socialnimi partnerji, kako je potekalo usklajevanje, katera so neusklajena vprašanja, kako je nasploh potekala cela procedura zakona. Ob sprejemanju tega sklepa je socialno partnerstvo sestavni del urejanja slovenske družbe, žal pa se na to vse prevečkrat pozablja in celo namerno prezira. Slovenija je bila doslej gospodarsko uspešna in socialno vzdržna družba. In tudi zaradi tega, ker je uveljavljala socialni dialog, ker je krepila spoštovanje in zaupanje med socialnimi partnerji in ker je oblast razumela kot obveznost delovanja v javno korist, ne pa kot oholo in samopašno delovanje, ki vidi le svoje interese, pričakuje pokorščino drugih in vsebino podreja rokom. Na podlagi dogovora med socialnimi partnerji je bil sprejet tudi veljavni in z evropskimi normami skladen Zakon o delovnih razmerjih, socialni partnerji pa vztrajajo, da se na tak način tudi spreminja in dopolnjuje. Minister Drobnič je že od samega začetka mandata kazal podcenjevalen odnos do socialnih partnerjev, predvsem pa sindikatov. Njegovo zaničevanje in ponižujoč odnos do predstavnikov delojemalske strani pa sta se najbolj izrazila z njegovo znamenito izjavo, da bo kar sam zastopal delavce na pogajanjih o spremembah Zakona o delovnih razmerjih v okviru Ekonomsko-socialnega sveta. Minister je s tem pokazala, da ali ne razume pomena socialnega partnerstva in vloge predstavnikov posameznih interesov v njem ali pa ga enostavno zavrača. Naslednja skupina, ki ministru Drobniču očitno ni bila po godu, pa so študenti. Novela Zakona o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti v delu, ki govori o študentskem in dijaškem delu, je minister na začetku uskladil s študenti. Hitro pa se je pokazalo, da je bila ta uskladitev s figo v žepu. Študentska organizacija Slovenije, ki je zakonsko določen predstavnik študentov, se je bila pripravljena odpovedati delu sredstev iz koncesijske dajatve, da se povečajo sredstva za štipendije. Koaliciji to očitno ni bilo dovolj. Na seji matičnega delovnega telesa so se pojavljali amandmaji poslanskih skupin koalicije z očitnim prišepetavanjem in blagoslovom ministra, ki bi, če bi bili sprejeti, pomenili nepremišljeno klastenje študentskega dela, demontažo študentskih organizacij in ukinitev finančne neodvisnosti študentov. Na srečo so se ministru po ogorčenih reakcij študentov in opozicije takrat uprli tudi nekateri koalicijski partnerji. Minister je s študenti ponovno prišel v konflikt, pri spremembah Zakona o študentski prehrani. Ta zgodba seveda še ni končana in upati je, da bo ministrov naslednik za študentska stališča našel predvsem več posluha. Minister Drobnič je deloval tudi proti socialno najšibkejšim, se pravi proti tistim, za katere bi kot minister za socialo moral posebej skrbeti. Z Zakonom o usklajevanju transferjev posameznikov in gospodinjstev v Republiki Sloveniji je najbolj ogroženim prebivalcem s spremenjenim načinom usklajevanja socialnih transferjev dolgoročno poslabšal dohodkovni položaj. Pri nekaterih se zna narediti tudi to, da bo ogrožena njihova eksistenca. Prejemniki denarne socialne pomoči je z novelama Zakona o socialnem varstvu in zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti prisilil, da sprejmejo vsako delo, tudi neplačano, ali pa praktično po odločitvi uradnika iz Zavoda za zaposlovanje izgubijo pravico do edinega dohodka. Minister je bil pri tem gluh za opozorila javnosti in opozicije, ki je takšnim rešitvam ostro nasprotovala. Socialni demokrati smo že ob obravnavi obeh novel zakona ves čas opozarjali, da je nesprejemljivo, da se obveznosti prejemnikov denarnih socialnih pomoči ureja s predpostavko, da so vsi ljudje lenuhi in špekulanti, ki se izogibajo delu. Zato smo predlagali, da se prejemnike denarne socialne pomoči izenači s prejemniki denarnega nadomestila za primer brezposelnosti. To bi še vedno pomenilo, da morajo sprejeti za dve stopnji nižjo zaposlitev glede na njihovo izobrazbo. Predlagali smo tudi, da bi država pripravila ljudi do dela s stimulacijami, ne pa zgolj z grožnjami in kaznovanjem. Minister Drobnič je že na začetku mandata pokazal, kakšen bo njegov način dela. Med prvimi so bili na vrsti tako imenovani vojni zakoni, ki prehodno niso bili deležni ustreznega usklajevanja. Z njihovo vsebino pa je minister jasno pokazal svoj odnos do polpretekle zgodovine. Pri tem je bil posebej pomenljivo predlagani poseg v pravice vojnih invalidov, ki ga je gospod Drobnič pospremil z manipulacijami o astronomskih višinah prejemkov iz tega naslova. Minister Drobnič se je posebej izkazal pri favoriziranju Rimskokatoliške cerkve, ki bo v primeru njegove razrešitve zagotovo izgubila najbolj zvestega zaveznika v tej Vladi. Čeprav za to ni bilo nobene potrebe, še manj pa strokovnih argumentov je minister Drobnič vztrajal, da se lahko po novem kot ustrezno kvalificirani delavci na področju socialnega varstva zaposlujejo tudi teologi s specializacijo. Pri tem pa seveda ni zmotilo dejstvo, da se še diplomanti socialnega varstva nimajo kje zaposliti in životarijo kot iskalci zaposlitve na Zavodih za zaposlovanje. Morda pa jih je minister namenim za humanitarno delo v cerkvenih gozdovih, nekako v skladu z načelom "Moli in delaj". Benovelca do Rimskokatoliške cerkve se je pokazala tudi pri podeljevanju koncesij za domove za ostarele. Vestno pa je minister Drobnič izpolnjeval vladni cilj popolnega prevzemanja in utrjevanja oblasti. Kljub izrecnemu nasprotovanju socialnih partnerjev in opozicije je s spremembami zakonov povečeval vpliv v zavodih, ki so pri tem imeli partnerski sistem. Monopolizacije oblasti je bil še naprej deležen Zavod za pokojninsko zavarovanje, v zadnjem času pa tudi Zavod za zaposlovanje. Kot razlog za podporo razrešitve ministra Drobniča velja omeniti še njegov žaljiv odnos do posameznih skupin. Že na uvodnem zaslišanju na matičnem delovnim telesom je izjavil, da bi homoseksualci bolj sodili v ministrstvo za zdravje. Kaj je s tem hotel povedati, je jasno. Še jasneje pa je postalo ob vprašanju istospolnih partnerskih zvez. Ministra Drobniča pa si bomo zapomnili tudi po tem, kako je grobo odrinil roko novinarke Televizije Slovenija. S tem ja pokazal, kaj si misli o pravici javnosti, da je obveščena o njegovem delu. Socialni demokrati smo od predsednika Vlade gospoda Janeza Janše, takrat pisno zahtevali, da ministrovo dejanje javno obsodi. Predsednik Vlade tega ni storil, označil ga le za neprimerno. Ni treba posebej opozarjati, kako daleč je tako ravnanje od opevanega etičnega kodeksa in splošnih norm obnašanja v demokratični družbi. Ob tem pa velja spomniti, da je predsednik Vlade takrat kategorično trdil, da o zamenjavi ministra ne razmišlja, ker je bilo tisto novinarkino vprašanje, ki je ministra tako razjezilo, da je izgubil živce. Ob predlogu za razrešitev pa smo izvedli, da je predsednik Vlade ministra že februarja letos opozoril, da mora izboljšati delo ministrstva in vodenje resorja, če ne bo predlagal njegovo razrešitev. Incindent z novinarko se je ministru pripetil konec februarja letošnjega leta. Predsednik Vlade torej ni bil takrat iskren, ali pa ni iskren danes. Poslanke in poslanci Socialnih demokratov bomo glasovali za razrešitev ministra Drobniča. Mi Vlade Janeza Janše ne podpiramo in z glasovanjem za razrešitev ne izražamo kakršnekoli naklonjenosti Vladi Janeza Janše, ki je predolgo časa toleriral nesprejemljivo politiko ministra. Na vse napačne odločitve ministra, škodljive za socialno partnerstvo in socialno državo, smo namreč sproti odločno opozarjali in želimo tudi o predlogu za razrešitev ostati dosledni svoji politiki. Enako bi lahko zahtevali tudi od predsednika Vlade. Če bi namreč tudi pri ostalih članih vladne ekipe uporabil enaka merila in bi z razlogi, ki jih je navedel za razrešitev ministra Drobniča, ocenjeval tudi njihovo delo, bi danes lahko odločali o razrešitvi večjega dela ministrov te Vlade. Neupoštevanje zainteresirane in strokovne javnosti pri pripravi zakonodaje in predpisov, neupoštevanje socialnega dialoga, arogantno komuniciranje z mediji, neargumentirano zavračanje predlogov opozicije, pomanjkljivi odgovori na poslanska vprašanja in še in še bi lahko našteval, so namreč značilnosti, ki so v lastni večini ministrov te Vlade kot Vlade v celoti. Poslanska skupina Socialnih demokratov zato od predsednika Vlade pričakuje, da bo javnosti jasno povedal, kaj si misli o delu vsakega ministra posebej, in zahteval spremembo v načinu njihovega dela ali predlagal njihovo zamenjavo. Napovedi, da naj bi zamenjal tri ali štiri ministre, smo slišali že včeraj. Upamo, da bo menjal dejansko tiste, ki s svojim delom najbolj škodijo Republiki Sloveniji. Žal, glede na včerajšnje glasovanje o interpelaciji, nismo optimisti. Razlogov za razrešitev ministra Drobniča je še veliko veliko več. V uvodnem stališču se vseh namerno nisem dotaknil, ker jih bomo poslanke in poslanci poslanske skupine Socialnih demokratov predstavili tudi v nadaljnji razpravi. Ob koncu predstavitve stališča poslanske skupine Socialnih demokratov pa je potrebno še opozoriti, da soodgovornost za njihovo delo nosi tudi predsednik Vlade, ki je ministra predlagal za njegovo delo, ga toleriral celi dve leti. Celotna Vlada, ki je predloge zakona, kljub neprimernim rešitvam in neusklajenosti potrjevala in navsezadnje poslanke in poslanci koalicije, ki so te zakone nekritično in brez najmanjšega posluha za drugačne predloge potrjevali in ki bodo danes njegovo razrešitev tudi podprli. Socialni demokrati bomo podprli razrešitev gospoda Drobniča. Hvala.
Hvala. Mag. Franc Capuder, bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Predsednik Vlade in ministri, poslanke in poslanci! Delokrog Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve je zelo heterogen in obravnava ter servisira državljanke in državljane v vseh njihovih obdobjih življenja. Zaradi tega je delo na tem ministrstvu tudi zelo zahtevno. To pa je praktično tudi edino ministrstvo, ki v zadnjih nekaj letih ni doživelo korenite prevetritve. Ob prevzemu se je mag. Janez Drobnič tega kot minister zavedal in njegovo delo na tem ministrstvu lahko ocenimo kot pozitivno, glede na dane okoliščine, v katerih je lahko delal. V začetku oktobra letos je Vlada Republike Slovenije sprejela svoje prvo poročilo o uresničevanju reformnega programa za izvajanje lizbonske strategije v Sloveniji in ga nekaj dni kasneje poslala Evropski komisiji v Bruselj. Poročilo med najpomembnejšimi vladnimi reformami dosežki poudarja ukrepe na socialnem področju, ki bodo povečali pripravljenost ljudi za sprejemanje dela in spodbudili podjetja k večjemu zaposlovanju. V uvodu k poročilu je napisana, navajam: "Učinke davčne reforme na zaposlovanje bodo podprle letos sprejete zakonodajne spremembe, ki pravico do prejemanje nadomestila za brezposelnost in denarnih socialnih pomoči strožje kot doslej vežejo na pripravljenost za sprejemanje ponujenega dela. Skupaj z vladnim predlogom zakona, po katerem bi se vsi socialni transferji usklajevali samo še z rastjo cen življenjskih potrebščin in ne več tudi glede na rast plač, bo to ustvarilo dodatne spodbude za delovno aktivnost manj kvalificiranih oseb. In še, v prihodnjem letu nas na tem področju čaka predvsem povečanje preglednosti in enostavnosti sistema socialnih transferjev, izboljšanje delovanja aktivne politike zaposlovanja ter nadaljevanje pogajanj s socialnimi partnerji o Predlogu zakona o delovnih razmerjih, s katerim se želi vlada približati sistemu varne fleksibilnosti." Konec navedka. Gre za ukrepe oziroma sprejete zakone, ki so bili pripravljeni v okviru Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve pod vodstvom ministra mag. Janeza Drobniča. Z njim se vlada lahko upravičeno pohvali pred Evropsko unijo in minister Drobnič je vložil v to delo veliko znanja, truda in energije pa še veliko polen je dobil pod noge. Naj se ustavim samo na nekaj poudarkih iz dela ministra mag. Janeza Drobniča, ki sami za sebe povedo dovolj o njegovem delu, o doseganju pričakovanih rezultatov in usklajevanju s socialnimi partnerji. V celotnem mandatu sedanje Vlade se ni zmanjšala niti ena pravica, pač pa je bilo uveljavljenih vrsto novih, in to je najbolj pomembno. Na to je lahko ponosen pristojni minister Drobnič, Nova Slovenija in celotna Vlada. Izboljšal se je položaj upokojencev, mladih mamic, invalidov, nekaterih brezposelnih, veteranov in vrsto drugih. Mislim, da se vsi lahko strinjamo s tem, da je ministru Drobniču uspelo predvsem na področju brezposelnosti nekaj, kar bi si lahko želeli v vsaki razviti evropski državi. Brezposelnost je vsepovsod poglavitni vzrok za revščino in posledično socialno izključenost. Že kar nekaj časa lahko spremljamo podatke zavoda za zaposlovanje, da je brezposelnost v naši državi dosegla najnižjo raven od leta 1991, torej, najnižjo v samostojni Sloveniji. Ta je v novembru znašala 79 tisoč 493, glede na lanski november se je zmanjšala za 14%, v istem obdobju pa se je zaposlilo 6% več brezposelnih oseb. Razlogi za ta uspeh ministrstva tičijo predvsem v trdem, odgovornem in zelo strokovnem delu na ministrstvu ter dobri povezavi ministrstva, Zavoda za zaposlovanje in posameznih centrov za socialno delo. Na ta način je minister oziroma ministrstvo brez bistvenega povečanja finančnih sredstev v proračunu doseglo izjemne dosežke na področju zaposlovanja, z uporabo pravih instrumentov in pravih programov aktivne politike zaposlovanja. To pa je bilo lahko doseženo le z dogovorom med Vlado in socialnimi partnerji. Torej se je minister Drobnič zavedal potrebe po socialnem dialogu in je socialni dialog tudi upošteval pri svojem vsakodnevnem delu. Da je socialni dialog v naši državi uspešen, potrjuje tudi podatek ministrstva, da je bilo kar 28 predpisov, ki jih je v minulih dveh letih predlagalo Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, usklajenih na Ekonomsko-socialnem svetu, in da le pri dveh oziroma treh ni bilo popolnega soglasja. V času vodenja ministrstva je minister Drobnič uspel med socialnimi partnerji uskladiti tudi take zakone, ki so se prej usklajevali tudi več let, na primer, Zakon o kolektivnih pogodbah kar štiri leta. V obdobju njegovega vodenja Ministrstva za delo se je uveljavil višji dodatek za veliko družino ter hkrati odpravil davek na ta dodatek. Zagotovljene so bile možnosti priznanja delovne dobe enemu izmed staršev, če ima štiri ali več otrok in pri tem ostane doma. Omogočen je polovičen delovni čas za dva otroka do določene starosti. S predlogi ministrstva smo omogočili tudi samozaposlenim enak položaj pri starševskem varstvu. Z zadnjimi spremembami na področju invalidskega varstva se je povečalo zaposlovanje invalidov v tem letu za več kot 40%. Torej, skrb ministra in ministrstva za vse. Več o njegovem delu bodo povedali še moji poslanski kolegi. Minister Drobnič je bil večkrat v Državnem zboru označen za nestrpneža, ksenofoba, nazadnjaka in še bi lahko našli kakšen vzdevek, ki mu je bil prilepljen. Da ni tako, kaže sprejetje Zakona o istospolni partnerski skupnosti. Če bi bil minister res takšen, kot se mu je v preteklosti očitalo, potem sem prepričan, da zakona s takšno vsebino niti povohal ne bi, ne pa, da mu ga je uspelo pripeljati skozi Vlado v parlament, kjer smo ga sprejeli v lanskem letu in je v letošnjem letu že pričel veljati. Ravno delo na tem področju kaže na njegovo širino, kolegi iz opozicije. Pravite, da je ta zakon zanič, da je diskriminatoren, ponižujoč. Sprašujem se pa, kje je bila širina vseh prejšnjih ministrov in vlad, ki v preteklosti niso uspeli s takšnim zakonom, najmanj takšnim zakonom. Kje je bilo v preteklosti razumevanje pravic istospolnih, kolegi iz LDS-a in SD-ja? Zakaj niste že v preteklosti pripravili in sprejeli vsaj takšnega zakona, kakršnega imamo sedaj, če ne boljšega. Kaj ste dali istospolnim? Nič, prazne obljube. Ne glede na vse povedano pa predsednik Vlade Republike Slovenije skladno s svojo ustavno pravico predlaga, da se minister za delo, družino in socialne zadeve, mag. Janez Drobnič, razreši. V poslanski skupini Nove Slovenije smo prepričani in tudi podatki, katere sem navedel, govorijo o tem, da je mag. Janez Drobnič v celoti gledano delal dobro in po našem mnenju nič manj uspešno ali neuspešno od ostalih ministrov v Vladi. Predloga predsednika Vlade o razrešitvi ministra mag. Janeza Drobniča v poslanski skupini Nove Slovenije ne bomo podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Jakob Presečnik bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predsednik Vlade, ministrica in ministri in drugi predstavniki Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Obravnavamo predlog predsednika Vlade za razrešitve ministra za delo, družino in socialne zadeve, mag. Drobniča. Danes smo dobili na mizo tudi pregled dela Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve in tudi iz tega obširnega pregleda izhaja, da je resor izredno zahteven in širok in da rezultati dela tega ministrstva zadevajo vse nas državljanke in državljane Republike Slovenije. Iz tega pregleda izhaja, da je bilo opravljeno veliko dela in na tem mestu izrekamo seveda tudi priznanje ministru Drobniču za njegovo dvoletno delo, kot ministra za delo, družino in socialne zadeve. Ugotavljamo pa, da je predsednik Vlade odgovoren za delo Vlade Republike Slovenije in koordinacijo ter kontrolo učinkovitosti vseh resorjev v okviru slovenske Vlade. Da so koalicijske stranke odgovorne za delo koalicije, tako na vladnem kot na parlamentarnem nivoju. In če je in ko je predsednik Vlade ugotovil, da obstojajo težave pri vodenju Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, in predlagal razrešitve ministra, v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke potrjujemo in spoštujemo njegovo odločitev in jo bomo tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Barbara Žgajner Tavš bo predstavila stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice, cenjeni kolegi, predsednik Državnega zbora, spoštovani ministrski zbor! Na pretekli seji sem slišala zanimivo misel: "Roke, ki pomagajo so bolj svete kot usta, ki molijo". Dovolite, da dodam: od svetosti besede do nesvetih dejanj. Vladna politika na širšem socialno-delovnem področju, na področju socialne politike, je bila napačna, usmerjena v discipliniranje ljudi, ki so v največji meri odvisni ravno od pomoči države; usmerjena v jemanja pravic, svoboščin, usmerjena v podrejanje državne socialne politike, ideologiji ministra Drobniča in njegovemu velikemu zavezniku Rimskokatoliški cerkvi. V Slovenski nacionalni stranki smo zaradi slabega, destruktivnega dela ministra Drobniča na enem izmed najbolj občutljivih področjih, na Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve, sicer že pristopili k interpelaciji o delu in odgovornosti omenjenega ministra. In dovolite, da zgolj preletim: Zaradi rušenja koncepta socialne države, zaradi nespoštovanja in izogibanja dialoga med socialnimi partnerji, zaradi rušenja koncepta socialne države, izključujočega nastopa oziroma pristopa pri pripravi tako imenovanih vojnih zakonov, podprtega z ideološkimi pristopi pri prevrednotenju polpretekle zgodovine; zaradi neustrezne politike na področju izvajanja rejniške dejavnosti, varstva otrok; zaradi izničevanja socialne stroke, devalvacije strokovnih meril; zaradi neustreznega kadrovanja na ministrstvu in institucijah, ki sodijo pod resor Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, zaradi politično spornega podeljevanja koncesij; zaradi krčenja že pridobljenih pravic bolnikom, obolelim za azbestozo; zaradi neustrezne politike na področju varstva oziroma pomoči invalidov; zaradi škodljivih zakonskih predlogov, podprtih celo z veti Državnega sveta; zaradi nedopustnega ravnanja na področju medijev, celo navodil, da bodo mediji lahko poročali le o lepi realnosti našega življenja; zaradi ignorantskega odnosa do zakonodajne veje oblasti - minister skoraj v treh četrtinah ni bil prisoten na sejah matičnega delovnega telesa oziroma plenarnih zasedanjih Državnega zbora - in zaradi skrajno konzervativnega pristopa pri sprejemanju zakonskih predlogov, resolucij in strategij, katerih osnova so po besedah samega ministra, gospoda Janez Drobniča, celo sinodalni dokumenti Rimskokatoliške cerkve. In ni res, spoštovane kolegice in kolegi, in ne nazadnje spoštovani gospod Drobnič. Ni res, kot ste želeli prikazati v medijih, da je vaše zavzemanje za življenje v naši družbi razlog za interpelacijo. Imate pač sposobnost, da zelo dobro manipulirate z informacijami. Tistimi informacijami, ki jih lansirate v javnost, ker imate politično moč. Vseh 14 navedenih argumentov, argumentov, ki sem jih navedla, je moč dokazati s konkretnimi primeri, minister Drobnič pa je govoril več ali manj na pamet v svojem slogu zavajanja javnosti. In dovolite, da vnovič opozorim na zavestno neresnično zavajanje, kar se z eno besedo imenuje tudi laž. Minister Drobnič pravi, da so vsi zakoni usklajeni. To preprosto ni res. Pod ministrovanjem Drobniča je socialni dialog praktično zamrl in je na najnižji točki v obdobju samostojne Slovenije. Velika večina zakonov je pripravljena mimo tripartitnega usklajevanja, mimo doseženega sporazuma oziroma soglasja, mimo upoštevanja pripomb stroke in seveda tudi zainteresirane javnosti. Dovolite, da zgolj naštejem: Novela zakona o socialnem varstvu, Novela zakona o minimalni plači, Zakon o kolektivni pogodbi, Novela zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, Predlog zakona o usklajevanju transferjev posameznikom in gospodinjstvom v Republiki Sloveniji, Predlog zakona o določitvi minimalne plače, Novela zakona o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti. Ravno slednji zakon je bil v prvi fazi sicer usklajen s študenti, socialnimi partnerji, a jih je čakala beraška palica, roko na srce, ker so si pač dovolili organizirati študentske demonstracije proti Vladi. Z dnem, ko je prišel zakon v parlament, ni bil več usklajen. V zakonu je minister Drobnič in s tem seveda tudi spoštovani predsedniki vladne koalicije podpirali ste rešitve drugačne tistim, ki so bile predhodno prvotno resda usklajene - sami, mimo usklajevanja. V tem tempu je nastal tudi proračun za leto 2007 in posledično tudi Proračun za leto 2008. Pri Predlogu proračuna za leto 2008 gre za enostranski akti. Samovolja ministra Drobniča se odraža v zmanjševanju proračuna na področju socialne varnosti. Rušijo se osnovni koncepti, ki pomenijo jemanje pravic in nižanje standardov. To je realna slika, v grobem povedano, realna slika dela Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve v preteklih dveh letih. V okviru pristojnosti svojega dela in na področju socialnega varstva je minister Drobnič izgubil tri ustavne tožbe. Toliko jih na Zakon o socialnem varstvu in njegov podzakonski akt v zadnjih 20-ih letih ni izgubil pravzaprav nobeden minister ali ministrica. Minister, na slabo škodljivo pripravljene zakone, ki jih je sprejela tudi Vlada, ki so jih vehementno podprli koalicijski poslanci in poslanke vseh štirih vladnih strank v parlamentu ob konstantni podpori vsej enega od predstavnikov manjšin - minister, prislužili ste si pet izglasovanih veto Državne sveta na pet zakonov. Zadnji izglasovan je bil pred dvema dnevoma, azbestni zakon, s katerim ste vnovič grdo izigrali bolnike, grdo, na zelo podel način. Omenila sem, da so bili predlogi podprti na sejah Vlade, da so jih s pridom podpirali tudi koalicijski poslanci in poslanke, kljub jasno izraženim očitkom, da so zakoni slabi, neusklajeni, da gredo v škodo ljudi, državljank in državljanov naše države. In danes tako trdno pljuvati pravzaprav po lastnih odločitvah! Dvojna morala, po eni strani predsednika Vlade, gospoda Janeza Janše, ki je šele po dveh letih ugotovil in opozoril na prošnje, pritožbe, pripombe na delo ministra Drobniča, ki je končno le odreagiral šele po dveh letih. In seveda dvojna morala vseh tistih, ki jim je gospod Janez Janša le prižgal zeleno luč, da lahko zamenjajo ploščo, zamenjate ploščo. Dvomim pa, da vam je v celoti uspelo spregledati. Vsi vi, spoštovane kolegice in kolegi, ki ste podpirali takšno politiko, nosite del odgovornosti. Jaz upam, da se zavedate tega, tega težkega bremena. Dejstvo je, da je ministrovanje gospoda Drobniča zelo močno načelo spodjedati ustavno načelo socialne države. Minister Drobnič je v dodatnem gradivu, ki smo ga poslanke in poslanci prejeli na klopi danes, zapisal, da pravzaprav z reformnim ukrepom sledi prednostni nalogi te Vlade, k sodobni, socialni državi. To piše v dokumentu ministra Drobniča. Jaz pa sprašujem, ali res, spoštovane kolegice in kolegi? Politika, Drobničeva politika sledi filozofiji iz leta 1928! Drobničeva politika uvaja prisilno humanitarno delo, uvaja dolžnost sprejetja primernega dela, to pa je pravzaprav vsako delo, vsako delo celo pod pridobljeno izobrazbo, celo na delovno mesto, ki je za dve stopnji nižje od izobrazbe brezposelnega. V nasprotnem primeru sledijo sankcije, ki gredo v smeri odvzema socialne pomoči kot edinega vira preživljanja oziroma denarnega nadomestila. To je dokument, potrjen v Državnem zboru leta 2006, Zakon o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti. Leta 1928 je v predhodnici naše države, kraljevini, veljal predpis, pa dovolite, bom citirala: "Če po dveh tednih borza dela ne najde dela za brezposelno osebo, ki bi ustrezal njeni kvalifikaciji, potem je brezposelni dolžan sprejeti tudi delo ne glede na profesijo brezposelnega." V nasprotnem primeru je brezposelni skladno s tedaj veljavno ureditvijo izgubil finančno podporo. Sodobna, socialna država pomeni uvajanje preživetih, zgodovinsko že zavrženih ukrepov, spoštovane kolegice in kolegi. To pa je slabo, to je škodljivo. Strahotno nazadnjaška miselnost je vpeljana tudi v Strategijo za dvig rodnosti. Tako pomemben dokument je na ministrstvu nastal v pičlih dveh mesecih. V njem se ženskam jemlje osnovna pravica do lastnega odločanja o svojem telesu in skrbi za svoje otroke. V tem dokumentu se izničuje ne le žensk, ampak tudi pomen kvalitetnega otroštva za prihodnost celotne družbe. Minister si dovoli zavoljo domnevnega zmanjšanja splavnosti in s tem tudi večjega števila rojenih otrok, vsaj tako pravi minister, ki niso ali ne bodo v naši družbi oziroma bodo v naši družbi, naši državi kot alternativa spodbujati posvojitev ali rejništvo. Ustava v 56. členu govori: "Otroci in mladoletniki, za katere starši ne skrbijo, ki nimajo staršev ali so brez ustrezne družinske oskrbe, uživajo varstvo države." V ta namen imamo v naši državi razvit institut rejništva. Minister, spoštovane kolegice in kolegi, v sklopu pravic otrok, v smislu njihove zaščite, ne more in ne sme pa biti to spodbujevalni ukrep države za to, da bomo otroke oddajali v rejništvo, ker bodo nezaželeni. Otroci po tej ideologiji niso več bogastvo družbe, ampak so obravnavani zgolj kot sredstvo za dolgoročno vzdržnost pokojninskega sistema, tudi to so bile besede, izrečene in zapisane, predstavnice direktorice na omenjenem ministrstvu. Samo nekaj stvari sem izpostavila, ker smo časovno omejeni. Pomembnih elementov, ki jasno govorijo o tem, da gospod Drobnič ni primeren za funkcijo ministra za delo, družino in socialne zadeve in da je v imenu preprečitve nadaljnjega škodljivega delovanja ministra potrebno smotrno in modro podpreti to razrešitev s kakršnimkoli prizvokom. Veste, jaz danes pravzaprav ob vsem tem, bom zaključila, težko razumem evforijo, ki jo je ob izreku priznanja celotni Vladi za uspešno delo in dobro delo včeraj doživljal eden izmed predstavnikov največje koalicijske stranke v tem parlamentu. In dovolite, trda je tista morala, morala tistih ljudi, ki so ali bodo tudi v kontekstu nerazrešitve ministra Drobniča lojalni krivicam. Pa naj zgolj zaključim uvodno predstavitev poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke strokovnim citatom, ki pove več kot dovolj: "Velik je naš greh, če bede naših revežev ne povzročajo zakoni narave, temveč bede oziroma zakoni naše ustanove." V Slovenski nacionalni stranki bomo podprli razrešitev ministra Drobniča z Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve.
Hvala. Mag. Franc Žnidaršič bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, spoštovani gospod predsednik Vlade, ministri, ministrica, kolegice in kolegi! Predsednik Vlade ja predlagal razrešitev gospoda Janeza Drobniča kot ministra Ministrstva za delo, družino in socialna zadeve. Poslanska skupina je prepričana, da je svoj predlog dobro premislil. Svoje predlog je utemeljil z nedoseganjem predvidenih rezultatov, poseganje v pristojnosti drugih resorjev, konfliktnost in delovanje mimo koalicijske pogodbe. Poslanska skupina predlog predsednika Vlade podpira in pri tem obžaluje, da minister Janez Drobnič ni odstopil sam na predlog predsednika in tako častno odšel. Mislimo, da ga pri tem nekritično podpira poslanska skupina Nove Slovenije in se morda ne zaveda, da je s svojo dosledno podporo posredno sokriva, da je prišlo tako daleč. Del krivde seveda prevzemamo tudi vsi drugi koalicijski partnerji, ki smo premalo intenzivno opozarjali na ministrove spodrsljaje in marsikdaj podprli rešitve, ki so bile v nasprotju tudi z našimi lastnimi pogledi in prepričanju. Pri tem seveda ni mogoče mimo dejstva, da smo na napake in slabe predloge opozarjali ves čas, vendar seveda kot najmanjša koalicijska stranke malokdaj doživeli kakšno podporo. Ker ni odstopil, še več, v svojem nastopu relativizira argumente predsednika, bomo tudi mi našteli nekaj vsebinskih razlogov, ki podpirajo predsednikov predlog in seveda ministrovo razrešitev. Na primer, že pri samem sprejemanju spremembe Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju gospod minister Drobnič ni želel vključiti v koalicijski pogodbi dogovorjenih rešitev in je to storil šele na izrecno zahtevo predsednika Vlade, pravzaprav na drugo njegovo zahtevo. Pri tem je seveda trmasto vztrajal pri svojih pogledih na rešitev, ki nazadnje rezultzira v to, da se pokojnine še vedno na usklajujejo z rastjo plač in je v tem smislu očitek, da smo to dosegli neutemeljen s strani opozicije. Prav tako je nerealizirana rast letnega dodatka in ni bil realiziran v skladu s koalicijsko pogodbo in prav tako nekatere vdove zaradi ene drobne vtaknjene pripombe v rešitev zakona za vse vdove, pač pa samo za tiste, katerih pokojni so umrli oziroma bili zavarovani po zakonu o prvem pokojninskem skladu. Prav tako so za nas bile nesprejemljive in še danes nerešene stvari na področju vojnih zakonov. Pri tem naj povemo, da je Zakon o grobiščih poskušal spraviti v dokončno rešitev na način, da bi za medvojna grobišča odgovarjali okupatorji in seveda revolucionarji oziroma partizani, kakor da ne bi bilo kolaboracije, narodnih izdajalcev, domobrancev, Črne roke in podobnih, na kar seveda nismo mogli pristati. Zadovoljni smo, da je predsednik Vlade zagotovo soodgovoren za to, da taka rešitev ni bila sprejeta in sem prepričan, da bo podpiral rešitev, ki bo sprejeta za vse tiste, ki želijo pravilno in dobro rešiti tisti zakon v korist mrtvih. Prav tako na področju Zakona o žrtvah vojnega nasilja, rešitev, po kateri bi ostala kakršnakoli možnost, da status realizirajo tudi narodni izdajalci, ni dobra in zato zakon ni bil sprejet, čeprav mi ves čas podpiramo nediskriminatornost, mislim rešitev nediskiminatornosti skozi ta zakon in so očitki v tem smislu naši poslanski skupini ves čas od začetnega predloga neutemeljeni. Seveda podpiramo, da dobijo status vse tiste žrtve, ki so bile prizadete kot civilisti z vseh strani, zagotovo pa ne moremo podpreti tudi samo teoretične možnosti, da realizira status in pravice po njem tudi kdorkoli, ki je izdal domovino ali bil narodni izdajalec. Namesto da bi rešili vprašanje, kako bomo to zapisali, se zahteva, da o tem nihče ne razmišlja itd. Poglejmo tudi zakon o vojnih veteranih ali vojnih invalidih. Zakon o vojnih veteranih je bil sprejet z velikim soglasjem v tem parlamentu in omogočil status novim kategorijam, zaslužnih v junijski vojni, kar smo tudi mi podprli. Zakon je določil tudi, da bo minister v enem mesecu izdelal pravilnik, po katerem naj bi se delil denar za organizacije, vendar tega ni storil. Po mojem zaradi tega ne, da je lahko še za naslednji dve leti v proračun arbitrarno in seveda brez ustreznih kriterijev razdelili sredstva tako, da je na primer dobila Nova slovenska zaveza 12 milijonov denarja, koroški partizani tri milijone sredstev itd., Društvo izgnancev Slovenije z 18 tisoč člani - 9 milijonov in nekaj itd. Pri tem ne moremo mimo ministrove maščevalnosti do Zveze združenj borcev NOV in še posebej poudarjam, da je bilo narobe, da je užalil koroške partizane, saj za "vse svete" ni podpisal računa, ni želel podpisati računa za venčke, take majhne, z napisom Republika Slovenija, ki naj bi jih položili na Koroškem na grobove padlih partizanov, češ da oni dobijo nek denar. Dobijo, 3 milijone, 4-krat manj kot Nova slovenska zaveza in morajo oskrbovati in vzdrževati 54 vojnih grobišč njihovih partizanov, ki nimajo nič z revolucijo, pa vendarle je minister izkazal skrajno žaljiv in nesprejemljiv odnos do tega vprašanja. Seveda je gospod minister dokazal svojo nesposobnost za socialni dialog. Prav tako je izkazal svoj negativni odnos do starejših, ukinil gradnjo domov, v zameno ponuja strategijo, ki še dolgo let ne bo zaživela, na eni strani, na drugi strani pa zelo drago oskrbnino revnim in prizadetim na stara leta, ki si drage oskrbnine privoščiti ne morejo. Pri tem mislim na gradnjo na zasebnem področju oziroma v partnerstvu. Prav tako je ukinil zagonska sredstva za pomoč na domu, ki v večini slovenskih občin še ni zaživela in ki bi za zagonska sredstva prav gotovo morala kandidirati širša skupnost za to, da bi nadomestili že današnji velik primanjkljaj postelj v socialnih zavodih, kjer jih primanjkuje 15 tisoč, graditi pa smo nehali, čeprav je s koalicijskim amandmajem to področje bilo nekoliko omiljeno in je tam nekaj milijonov evrov več denarja za naslednja leta, ampak ta se bo porabil pretežno za adaptacijo domov in bo za vse tisto, kar sicer potrebujemo, zmanjkalo. Seveda je še cela vrsta drugih, da ne rečem, težkih spodrsljajev, predvsem na področju Zakona o socialnem varstvu, nespoštovanje odločb Ustavnega sodišča - družinski pomočnik, na primer. Moramo priznati, da sprejemamo nek del odgovornosti, vendar bi radi povedali, da marsikaj ni bilo sprejeto, pa je bilo predlagano, zaradi tega, ker smo nasprotovali, in dokazano nismo podprli vseh slabih rešitev, ki so prišle iz tega resorja, kar je mogoče ugotoviti iz podatkov o glasovanjih. Poslanska skupina podpira ministrovo razrešitev. Predlog predsednika Vlade pri tem pozdravljamo. Pri tem moramo povedati, da smo tovrstno podporo predsedniku Vlade zagotovili v mojem pismu že novembra lani, dobra dva meseca pred tem, ko je bil minister opozorjen na svoje slabo delovanje in je imel, da ne rečem, skoraj leto dni časa, da se rehabilitira oziroma da se utiri v skupna pričakovanja, kar zadeva njegovo delo. Čeprav s tem ne negiram tistega, kar je bilo doseženo in postorjeno, vendar je na koncu vedno tako, da se dobra dela nekaj prej pozabijo kot napake, in danes smo pred tem. Za našo poslansko skupino je zamenjava ministra povsem normalna zadeva, bili smo ji priče tudi v prejšnjem mandatu Vlade, kateri smo bili, in v kakšnem mandatu nazaj, tako da iz tega ne želimo delati tragedije. Je pa prav in potrebno, da se sleherna koalicija zaveda svojih dobrih in slabih dejanj in v tem smislu poskuša storiti, kar je mogoče. In dve leti tega mandata, ki sta pred nami, če bo trajal, je prav, da se izkoristita na način, ki bo boljši od dosedanjega, ki naj bo v poduk vsem nam, koalicijskim partnerjem, da bi kazalo bolj prisluhniti tudi predlogom poslancem. Kajti, ni res, da bi morali kot koalicijske stranke oziroma koalicijski poslanci te Vlade podpreti sleherno zamisel, saj vemo, da vsaka Vlada proizvaja ogromno zakonov. Prav bi bilo, da bi iniciativa poslancev in njihovi predlogi doživeli večji razmislek, boljši razmislek in pogostejše upoštevanje. S tega vidika se vam zahvaljujem za pozornost. Hvala.
Hvala. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Besedo ima gospod Gulič. Prosim.
Spoštovane kolegice, cenjeni kolegi, predsedujoči, gospod minister, gospod premier. Dobro me poslušajte, kajti povedal bom samo enkrat. Spoštovani, kar nekaj okoliščin je, ki govorijo v škodo gospoda Janeza Drobniča. O njih je izdatno spregovoril že gospod Tone Rop in tudi vsi naslednji za njim. Ne mislim tega ponavljati, nekatere zadeve so seveda tako etično sporne, da ne sodijo v ta parlament, v hišo spodobnosti. Rad pa bi spregovoril o vsem tistem, kar se je pokazalo po tej znameniti zahtevi, po odstopu gospoda Janeza Drobniča. Dragi Janez je namreč dragega Janeza, ki mu je služil več kot 120%, ki je ne le poslušal njegove besede, še misli je bral in najbolj skrite želje mu je izpolnjeval, brcnil čez vrata. Gospod Janez Drobnič je storil vse tako, kot je bilo zamišljeno. Čisto pravi je bil, kar preveč. In zdaj, ko je ta svoj nečedni del posla opravil, je dragi Janez, čeprav ga je še pred tednom dni hvalil, spremenil svoje besede in postal je tisti, ki je cesarici "lipo izpridil". Tako se z ljudmi ne dela. Mi se moramo vendarle zavedati v tem Državnem zboru, da vse tisto, kar je gospod Janez Drobnič s svojimi zakoni naredil, v tej državi ostaja: vse krivice nove, ki so postavljene, vse nesramnosti, ki so bile izpeljane, ves razkroj socialne države ostaja, posel je narejen. Gospoda Drobniča gospod Janez Janša ne rabi več, to je tisto. Z vsem, kar je bilo seveda povedano in kar je bilo kritizirano, se strinjam. In seveda se nikoli nisem strinjal s tistim, kar je gospod Janez Drobnič pripeljal v Državni zbor in kar je bilo potem s takšnim velikim navdušenim enoglasjem izglasovano. Ampak, ko se je pa zgodil tisti ultimat, "če ne boš pridno izpolnil mojega zadnjega ukaza, odstopil do polnoči, ne boš smel v finsko savno", takrat, seveda, sem pa začel gledati zadeve bistveno drugače. V tej Sloveniji, ki smo jo 1991. leta postavili zato, da bi ščitila vsakogar pred vsakomer je seveda treba tudi kaj o gospodu Drobniču povedati in ga zaščititi. Ne gre samo za to, da ščitimo tiste, ki so nebogljeni, gre tudi za to, da ščitimo tiste, proti katerim se obrača kakršnokoli maščevanje. Gospod Drobnič seveda ni edina razpoka v tej Vladi, očitno jih je več, čeprav smo slišali včeraj, da je tako enotna, da bo prav elegantno lahko vodila predsedovanje EU - zvečer seveda, je že gospod Janez Janša povedal, da bo takšnih ministrov še več. Pa zakaj "per partes", zakaj kar sam ne odstopi konec koncev? Ko sem gledal insert v Studio city, v katerem je gospod Janez Drobnič nastopil, sem vedel, da ne bo odstopil, zaradi tega, ker je takrat, to je sicer zelo star posnetek, pa vendarle pokazal neko vztrajnost in pokončnost. Takrat je imel še dolge lase, to je zanimivo, potem ga je Vlada ostrigla, ampak, očitno je še ostalo toliko te Samsonove moči, da je pripeljal ta problem tja, kamor spada - v parlament, parlament naj odloča o tem, ali bo gospod Janez Drobnič ostal ali naj gre. To je pomembno, ne namigi, ne kuhinje. Še o laži bi rad spregovoril, o kateri smo včeraj veliko slišali, tudi tukaj je bila laž. Gospod Drobnič je ostal vsaj toliko pokončen, da je to pripeljal v parlament in ni pristal na koruptivne predloge o nekakšni sinekuri ne vem kje, drugi pa ste lagali; lagali pripovedujoč, kako ste enotni, kako ga podpirate, danes pa slišimo, kako je bilo to že enkrat rečeno, zdavnaj rečeno in tako naprej. Kdaj ste torej lagali? Takrat, zdaj, ali vedno? Kdo bo naslednji? Rupel, Mate? Ne vidim jih tukaj - že pišeta kje kaj? Simoniti? Najbrž je utrujen. Erjavec, Zver - kdo? Kako se počutite ljudje? Povejte, kako se počutite, kadar se odloča nekje izven vsega, izven demokracije, izven etike? O etičnem kodeksu raje ne bi govoril, to je bolj takšen "Kartenspielung Regierung" očitno, ker se da to tako razlagati zadeve. V glavnem, kakorkoli bom že glasoval, podprl bom razpad koalicije in te Vlade. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Anderlič.
Spoštovani! Tako je gospod Drobnič 5.7. začel razpravo o predlogu predsednika Vlade za razrešitev enega od ministrov: "Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, kolegi poslanci, člani Vlade Republike Slovenije. Razlog za današnje zasedanje Državnega zbora so nesoglasja v aktualni vladi oziroma bolje rečeno v eni izmed strank, tukaj lahko rečemo, samo zamenjamo v koaliciji, ki izrablja ta prostor za razreševanje svojih prestižnih vprašanj zaradi sporov, ki se vse bolj razraščajo, ob tem pa utegne trpeti tudi verodostojnost države tako doma kot v mednarodnih krogih." No, in ta zgodovina se je ponovila v svoji brutalni obliki na način, da so vam, minister, namenili v vodstvo tega zbora, ki je pod trdnim vodstvom trde roke predsednika SDS-a, deset minut na začetku in deset minut na koncu. Sebi je pa predsednik odmeril petnajst minut na začetku in če bodo kaj pozitivnega in drugače rekli, kot je povedal on, bo na koncu še v eni uri obrazložil, če ne bomo razumeli, kaj je narobe z vašim delom, z vami samimi. Ali je to pravično, glede na vašo moralo, da tistemu, ki se brani, tistemu, ki bi želel dokazati, da je delal dobro, in da bi nas prepričal, da ga je predsednik Vlade narobe razumel, da se mu nameni toliko časa, tistemu, ki pa obtožuje, tisti, ki eksekutira, pa trikrat ali šestkrat toliko? Ni pošteno, ampak tega ste najbrž vajeni. Janez Janša se je zmotil, ko je sestavljal Vlado. Podcenil je to, kar je pravzaprav mislil, da ima zadosti, torej, svojo moč. Udarila sta se dva Janeza. Sam ne dvomim v rezultat, ampak bil sem trdno prepričan takrat, ko vas je predlagal za ministra, da je to ena največjih njegovih napak. Zato, ker sem vas prepoznal v tistih letih, ko ste bili pri Ropu na ministrstvu, pa ko ste bili potem državni sekretar, pa poslanec kar precej časa, kot izredno profiliranega, trdega, jastreba, če hočete, nestrpnega v vseh tistih zadevah, ki ste jih zagovarjali. In Janez Janša se je tu zmotil - ker je mislil, da je on močnejši od vas. Ne, ni. Vi ste mu pokazali, da se mu upate upreti in ste eden redkih. Govoril sem z mnogimi tu v dvorani, tudi s tistimi, ki sedijo v Vladi, kako pravzaprav nihče ne upa ničesar reči drugače, kaj šele storiti, če nima soglasja. Ampak, seveda, ker nimate nobenih možnosti in ker poslanci Nove Slovenije pravijo, veliko jih je, ali pa večina je tistih, ali pa kar vsi ministri, ki bi jih morali razrešiti pred ministrom Drobničem - res je. Torej, zakaj niste predlagali glasovanja o zaupnici Vladi, pa se pridružili temu? Na koalicijskem sestanku bi predlagali glasovanje o zaupnici Janezu Janši in celi ekipi. Kajti to, kar počnemo zdaj, bomo najbrž morali početi še nekajkrat. Najbrž pa ne bomo počeli, ker ministri iz vrst SLS ne bodo upali tega narediti, tudi naslednji ne iz vrst Nove Slovenije, kaj šele tisti iz vrst SDS. Spomnimo se nekaterih bivših poslancev, kako je bilo poteptano njihovo dostojanstvo, ko so morali zapustiti vrste SDS. Spomnimo se Hvalice, spomnimo se gorenjskega župana, ižanskega župana, cela vrsta jih je. Ampak to je pač način dela. Toda, veste, jaz se pa le bojim, kaj pomeni ta dikcija predsednika Vlade, ki pravi, da je minister Drobnič delal dobro, je delal stvari, za katere smo se zmenili; ampak: delal je prepočasi, ni bil dovolj temeljit v svoji demontaži pravne, socialne države, če hočete, ni bil dovolj temeljit in dovolj hiter v tem. To je zastrašujoča dikcija, ki sem jo pač slišal - in že spomladi je bil opozorjen, itd. Res je, ni spravil vojnih zakonov pod streho - ne samo to, da je vzel ta denar, itd. -, ker bi pravzaprav zamenjal zgodovinska dejstva z nekaterimi drugim dejstvi, ki jih je ponavljal v prejšnjem mandatu cel mandat v Državnem zboru. In še je na spisku veliko stvari, ki jih ni uspel v tem času narediti, pa bodo škodljive za državljanke in državljane te države. In, ko poskušam razumeti, kaj se pravzaprav danes dogaja, zakaj je do tega prišlo in zakaj predsednik Nove Slovenije ni upal ministru Drobniču februarja meseca povedati tistega kar mu je predsednik Vlade naročil, da naj namesto mag. Drobniča predlaga nekoga drugega. Jaz ga razumem, ker vem, kako je to, če ima opravka z dvema takima Janezoma. On ni imel nobene izbire, on se je moral potuhniti in čakati, da se bo zgodilo to mimo njega. In konec koncev, jaz cenim to solidarnost poslancev, ampak vendarle, kakšna solidarnost je pa to do predsednika Bajuka, ko nima opravilne sposobnosti v stranki, da bi lahko se dogovorili, da bi minister šel. Ampak, kot rečeno, mene minister Drobnič ni presenetil, on je bil za mene nestrpen jastreb že prej, preden je prišlo do tega, izrazito politično profiliran, za mnoge druge v njihovih stališčih ne morem tega prepoznati, še sedaj ne po dveh letih, ali pa po šestih, ali po osmih letih, ko se z nekaterimi srečujem. Seveda, jaz bom absolutno in z veseljem to podprl. Konec koncev gre za tisto, kar je bilo očitno narejeno v prejšnjih obdobjih graditve te države pod različnimi vladami, pa očitno ne zadosti zavarovano, da vi tega ne bi mogli demontirati in razstaviti po svoji podobi. Zastonj je govoriti o konkretnih stvareh. Bilo jih je že nekaj danes naštetih pa še jih bo. Katerokoli stvar ste za res sprejeli, je bila na koncu ponesrečena ali pa je imela slab rezultat. Tako je prišel očitno čas, ko si predsednik Vlade želi popraviti vtis v javnosti, da je vendarle drugačen, da te politike, ki jo je izvajal minister Drobnič, ne zagovarja, da je on tisti, ki je pač za socialno državo, za, recimo, pravice manjšin, za pravice nekaterih marginarnih skupin in nekatere ureditve, ki so bile neštetokrat v tej diskusiji. Ta predsednik Vlade si res ne more privoščiti, da bi bil čisto z vsemi družbenimi skupinami pravzaprav skregan ali pa da bi ljudje prepoznavali, da je Vlada za tistim, kar počne minister Drobnič. Jaz v tem delu ne vidim nobene velike taktike ali pa strategije druge, kot podpreti to razrešitev.
Hvala. Moment. Gospod Anderlič, v zaščito časti tega zbora, vam moram replicirati, in sicer trdite, da je vodstvo Državnega zbora določilo čas razprave premierju 15 minut, gospodu ministru pa samo 10 minut za začetek in konec. Vodstvo Državnega zbora ni nič določalo, tako je predlagal minister oziroma premier. Oba sta predlagala svoj čas. In tudi dobro veste, kot parlamentarec in imate izkušnje iz prejšnjega mandata, da lahko samo Kolegij krajša predlaganI čas za razpravo, in rekli ste, da je to bilo nepošteno s strani vodstva. Mislim, vprašajte se, kaj je bilo nepošteno pri tej vaši izjavi.
K repliki se je javil tudi gospod Sok. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi želel replicirati kolegu Anderliču, ki se je lotil pred slovensko javnostjo tolmačenja nekaterih relacij znotraj stranke Nove Slovenije. Jaz bi vam, kolega, predlagal, da se kot predsednik sveta Liberalne demokracije, se pravi vaše stranke, predvsem posvetite tem vašim relacijam in bi mogoče bilo boljše, da pometete pred svojim pragom, bi imeli manj člankov v časopisih; da pa te zadeve, ki pa vladajo znotraj nas, pač prepustite nam, da sami o njej odločamo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Mikolič. Ga ni. Gospod Grill.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Danes smo že takoj uvodoma lahko poslušali lansiranje teze, da je današnja razprava namenjena predvsem razbijanju koalicije, preizkus njene trdnosti in teh relacij znotraj koalicijskih strank. Jaz sam to odločno zanikam in današnjo razpravo razumem predvsem v smislu iskanja rešitve, kako bo lahko koalicija tudi naprej delala vsaj tako dobro kot do sedaj, če ne celo bolje. Danes oziroma v tem času smo nekje na polovici mandata, in če se ozremo nazaj, vidimo da je ta Vlada in ta koalicija delala izredno dobro, kajti vsi makroekonomski kazalniki, mednarodna javnost nam priznava pomembne dosežke, ki so bili doseženi tudi v teh dveh letih. Kar pa mene, pa verjamem, da tudi druge, navdaja z optimizmom, je pa tudi to, da lahko v naslednjih dveh letih pričakujemo dobro delo in pomembne dosežke tudi naprej. Vlada je sprejela izredno pomembne strateško-razvojne dokumente, ki bodo ob znatnih sredstvih, ki jih bomo pridobili v naslednji finančni perspektivi, predvsem na račun izredno dobrega pogajanja predsednika Vlade Janeza Janše, da bomo lahko dosegli pomembne rezultate, ki nas bodo v naslednjih letih, Slovenijo, uvrstili v sam vrh najrazvitejših držav Evropske unije. Trditve, ki so bile danes izrečene s strani opozicijskih poslancev, da so bili vsi zakoni, ki jih je predlagal minister Drobnič, sprejeti, deloma držijo, ampak ne drži trditev, da so bili ti zakoni sprejeti brez kakršnihkoli usklajevanj, pogajanj in tako naprej. Vsak zakon je bil deležen številnih usklajevanj, številnih pogajanj in tudi upoštevanja vseh tistih interesnih skupin, ki so bile z zakonom na takšen ali drugačen način vpete. Naj omenim samo sindikate, naj omenim študentske organizacije in sama stranka Slovenske demokratske stranke je imela številne razgovore s takšnimi skupinami in smo skušali njihove interese tudi upoštevati. Trditev, da se ni upoštevalo amandmajev ali pa predlogov opozicije, ravno tako ne drži. Naj omenim samo Zakon o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti, mislim, da je bilo v tem zakonu upoštevanih vsaj sedem, če ne celo več amandmajev, ki so bili predlagani s strani poslanske skupine Socialnih demokratov. In tudi v ostalih zakonih, če so bile rešitve resnično konstruktivne, so se te stvari tudi upoštevale. Da bi se tukaj pripisovala odgovornost predsednika Vlade, gospoda Janeza Janše, za vsako ministrstvo, tudi ni najbolj korektno. Zagotovo nosi objektivno odgovornost za delo vsakega ministrstva, je pa sigurno neposredno odgovoren, da nadzira delo vsakega ministrstva in da tudi, če je potrebno, ali opozori ali pa sprejme takšno ali drugačno odločitev. In ravno s takšno odločitvijo se soočamo danes, ko obravnavamo predlog za razrešitev ministrstva oziroma ministra Drobniča. Zagotovo je res, da ni bilo stanje, ki je pač podedovano ob nastopu ministra Drobniča na tem ministrstvu, zavidanja vredno. Bilo je na tem področju veliko število različnih anomalij, nekorektnosti do posameznih interesnih skupin. Bilo je veliko zakonskih lukenj, ki so omogočale številne zlorabe in nekorektnost pri zagotavljanju tako socialnih pomoči kot tudi ostalih področji, ki jih ta resor pokriva. Sam delim mnenje, da je to izredno pomemben resor. In je tudi izredno zapleten. In tukaj se tudi znatna finančna sredstva prelivajo oziroma se skozi take ali drugačne transfere namenja številnim interesnim skupinam. Vsaka izmed teh skupin ima svoje interese. Išče predvsem svoje privilegije in je izredno občutljiva na kakršnekoli spremembe, ki smo jih bili deležni skozi številne zakone, ki smo jih obravnavali. In zagotovo je tukaj nastopil konflikt interesov med skupinami. In vsak je skušal z vsemi topovi braniti svoje pravice ali bonitete, privilegije iz preteklosti. Vendar, dajmo roko na srce, ravno opozicija je pa tukaj prilivala oglje na ogenj in ni želela tukaj sodelovati v smislu iskanja konstruktivnih in dobrih rešitev, ampak je to zlorabila v politične namene in s podpihovanjem, ali javno ali pa v ozadju, da so posamezne skupine imele takšne nastope, kakršne smo jih bili vajeni od sindikalnih protestov, ki so bili povsem neupravičeni do študentskih demonstracij itd. Jaz tukaj povsem razumem, da se je minister Drobnič z ekipo velikokrat soočal z izredno zapletenimi, konfliktnimi težavami, z različnimi interesnimi skupinami, to je dejstvo. Da se je na marsikaterem področju zašlo v neko slepo ulico smo tudi vsi priča temu in danes smo ali pa je v slepi ulici, ta resor na številnih področjih. Vemo, da se s sindikati zadeve ne premikajo, s študenti ravno tako stvari niso v nekem napredovanju in še bil lahko te stvari naštevali. Tudi sam delim mnenje, ki ga je danes že tudi izrekel predsednik Vlade, da je bilo na tem področju veliko narejenega, veliko pomembnih zakonov se je sprejelo in veliko je tukaj tudi napredovanja v smislu zmanjševanja brezposelnosti, na področju tudi zagotavljanja recimo štipendij, študentskega dela in še je tega. Vendar, ta njegov predlog za razrešitev gospoda Drobniča sam ne razumem v smislu, da bi bila to posledica nezaupanja v njegovo preteklo delo, ampak predvsem kot ponujena rešitev, da se dejansko delo tega resorja v prihodnje pospeši z nekimi novimi idejami, z novimi ljudmi, da presegamo gordijski vozel, ki je na tem področju zagotovo nastal. Nastal je, kot sem že omenil, zaradi pomoči tudi opozicije in marsikaterega drugega. Jaz sam te zadeve ne razumem kot kritiko, ampak predvsem kot pomoč, da se v tem delu stvari premikajo hitreje. Sam bom potem tudi tak predlog podprl, vendar ne v smislu, da želim biti kritičen, da je bilo delo gospoda Drobniča slabo, ampak predvsem v tem, da se preseka ta slepa ulica, v kateri smo danes priča. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanka Cvetka Zalokar Oražem. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi in kolegice, spoštovani bodoči, bivši minister Janez Drobnič! Jaz moram povedati, da ste, ko vas danes gledam, pravzaprav tragična figura, neke vrste žrtveno jagnje. Saj ne boste razrešeni zaradi tega, kot je res napisano v tem predlogu za vašo razrešitev, ker niste dosegali pričakovanih rezultatov, ampak zato, ker ste jih dosegali preveč in dosegali ste jih preveč takrat, ko so drugi že ugotovili, da teh rezultatov več ne potrebujejo. O čem govorim? Bil ste pravzaprav najbolj zvesti vojak in izvrševalec napovedanih stvari iz Janševe reforme in pri tem vas gospod premier, gospod Janez Janša danes več ne želi podpirati. Sama mislim, da se je prav tam nekje v februarju gospod Janez Janša že odrekel reformam in se pri tehtanju, ali reforme ali oblast, odločil za oblast, kajti reforme so se pokazale kot nevšečne, kot javno nesprejete in v tistem trenutku se je Janez Janša odločil, da si želi ohraniti oblast. Takrat se je odrekel vsem neoliberlanim idejam, odrekal se je mladim ekonomistom takrat oziroma nekoliko prej so že odšli ljudje, kot je bil gospod Mrkaič, takrat je že začel razmišljati o odhodu po nekaj mesecih tudi gospod bivši minister Jože Damijan. In vse te ljudi in ideje je gospod Janez Janša uporabil in izrabil le za to, da je bil to predvolilni trik za dosego zmage. Danes teh ljudi, in mednje sodite tudi vi, gospod minister Drobnič, ne potrebuje več, vi pa kot da ne znate dojeti, da je tega obdobja konec in ga več ni. Od reform, od teh velikih besed ni ostalo pravzaprav nič. Ostale pa so zamenjave, ostal je povečan in ne zmanjšan vpliv v gospodarstvu in, žal, ostali bodo, vsaj kar se nas tiče Liberalne demokracije, vsi Drobničevi zakoni, ki so dodobra razgradili in "razlahljali" socialno državo, in ste jih spoštovani kolegi v koaliciji doslej brezprizivno in vseskozi podpirali, vsi po vrsti brez težav, brez problemov, danes pa vam je človek, ki je te predloge nosil, odveč, da se bi oprali pred javnostjo, ki že vidi, da je to nesocialna poteza. Drobničeva zamenjava je po mojem mnenju zgolj simbolna in pomeni pravzaprav slovo Janeza Janše, dokončno slovo Janeza Janše in te Vlade od reform. Seveda pa moram reči, da nikakor ne mislim, da je minister Janez Drobnič nek svetnik, razen tega da moram reči, da cenim njegov pogum. Zares je pogumen. Presenetil me je v tem svojem uporu proti gospodu Janši. Takih ljudi je v resnici v zadnjem času v Sloveniji zelo malo in moram reči, da ga v tem smislu spoštujem in cenim. Vendar je pa tudi rekel, da se je mnogim revnim ljudem zaradi njegovih predlogov vrnil oziroma imajo nasmeh na obrazih. Moram reči, da teh nasmehov najbrž ni bilo prav veliko. Prav gotovo jih pa ni bilo med tistimi, ki so bili zaradi tega, da danes lahko govorite o zmanjšanju števila brezposelnih predvsem samo na birokratski, formalni ravni, na ravni nekih spiskov, ki so bili pravzaprav izbrisani s teh spiskov, in številka se je drastično zmanjšala. To so še eni "izbrisani" na nek način in na njihovih obrazih ni nasmehov. Tudi ne na tistih obrazih brezposelnih, ki ste jim s spremembo zakona drastično zmanjšali pravice. Prav tako tudi dvomim, da so imeli nasmeh na obrazu sindikalni voditelji, ki so se z vami pogajali, ko so se borili za ohranitev malic, za dodatek na delovno dobo ali pa prevoz na delo in podobno. Moram vam pa reči, da tudi ni bilo nasmeha na večini obrazov žensk, potem ko ste predstavili svoj pogled v Strategiji za dvig rodnosti in ko smo videli, da se te skrajno konservativne in nazadnjaške ideje, ki so skozi ta dokument privrele na plan, ko so te ideje bile pravzaprav usmerjene na to, da je bistvo v plačilu splava, več kot 100 tisoč bi stal vsako žensko. Medtem je meni osebno iskreno žal, da bomo tudi to obdobje, očitno, in ta mandat, ta štiri leta zamudili za pravo, koristno, strateško razpravo, kaj naj stori ta država, da bi v resnici s primernimi ukrepi povečala rodnost. Kajti tu časa ni več veliko. Z vnašanjem ideologije na to polje, pa se seveda povzroča izključno in samo škoda in se od teh ukrepov, ki bi jih morali sprejeti že včeraj, ne jutri, samo oddaljujemo. Skratka, gospod bodoči bivši minister, poslušala bom razpravo in se tik pred glasovanjem odločila, kako bom glasovala, kajti zadeva ni tako preprosta, kot zgleda na prvi pogled.
Hvala. Besedo ima poslanski kolega Franc Kangler. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Očitno se meni izteka ta mandat, zgleda pa tudi gospodu Drobniču, kar se tiče ministrovanja. Pa mi dovolite, da se tudi sam do tega problema opredelim. Sam osebno bom podprl predlog predsednika Vlade. Podprl ga bom pa zato, ker tudi v preteklosti, glede na to, da sem deset let že v Državnem zboru in da je bila v desetih letih Slovenska ljudska stranka prisotna v takšni ali drugačni koaliciji. Danes smo tukaj lahko slišali, da bi naj bil gospod Drobnič žrtev, figura. V preteklosti smo bili priča, ko je predsednik Vlade, prejšnje, dr. Drnovšek, zamenjal polministrske ekipe, pa ni bilo takšnega ropotanja. Kar poglejte, koliko ministrov se je v prejšnji Vladi zamenjalo v času predsednika Vlade, dr. Janeza Drnovška. Kar poglejte! In jaz sem prepričan, da po dveh letih, če se je predsednik Vlade odločil za takšno potezo, da je ravnal po svoji vesti in Državnemu zboru to predlagal. Ne želim se v tem danem trenutku spuščati v vsebino in v delo ministra gospoda Drobniča. Vendar bi želel poudariti, da se čudim prav kolegu Drobniču, s katerim sva v prejšnjem mandatu štiri leta sedela skupaj v Državnem zboru, kot vešč politik, da je izbral takšno potezo, kot jo je izbral danes, glede na to, da je predsednik Vlade dal pismeno zahtevo po zamenjavi gospoda Drobniča. In koalicija zaradi tega, ker se bo v koaliciji zamenjal eden minister, ne bo na preizkusu trdnosti in ne bo trenj znotraj koalicije. Jaz osebno sem v to prepričan. In v koaliciji nosi vsak svojo odgovornost, tako mi, poslanci Slovenske ljudske stranke, kot poslanci Nove Slovenije, poslanci SDS-a kot tudi poslanci DeSUS-a. In zato smo tudi dobili mandat s stani volivcev, da to odgovornost prevzamemo na sebe in se danes odločimo. Sam osebno sem se odločil, da podprem predlog predsednika Vlade, ker ne vidim nič tragičnega, če do tega pride, in mislim, da se je predsednik Vlade prav odločil. Bi pa želel poudariti nekaj drugega. In tudi to bi rad poudaril, deset let sem poslanec, velikokrat so ministri s strani poslancev v Državnem zboru dobili podporo. Takoj po podpori se je odnos ministrov do poslanskih kolegov ne glede na opozicijo ali koalicijo večkrat spremenil. Tudi ne bom presenečen, če se bo predsednik Vlade odločil še za kakšno zamenjavo in bo tudi dobil mojo podporo, če bo šlo za pravega ministra. Na prvem mestu, ministri morajo imeti odnos do poslancev ne glede na njihovo pripadnost politični stranki. Mi poslanci smo dali mandat tej Vladi, predsedniku Vlade, ministrom in to pričakujem, ne glede na to, da se bom počasi poslovil, da bo ta odnos vzpostavljen do mojih poslanskih kolegov v Državnem zboru, in to je pravi odnos. Kateri minister ne bo gojil tega odnosa, odnosa do Državnega zbora, do sestave Državnega zbora, mislim, da si zasluži, da Državni zbor sklene, da se ga zamenja. Jaz mislim, da bo to eno resno opozorilo, tudi danes, pri glasovanju gospodu Drobniču, da je potrebno, da se ta odnos spremeni. In prav zaradi tega tudi razpravljam in govorim, da sem presenečen, da se gospod Drobnič glede na njegove politične izkušnje odločil prav za takšno pot, za pot, ki se mi zdi, da ni prava. To je njegova osebna odločitev moja odločitev, pa bo tudi osebna, takšna kot sem jo tudi najavil, da bom podprl predlog predsednika Vlade, z vsem spoštovanjem do vas. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo ima poslanski kolega Srečko Prijatelj. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Kolegice in kolegi, minister. Marsikatera zadeva se vam lahko očita in seveda lahko govorimo tudi o namenski malomarnosti, opuščanju vaših delovnih dolžnosti in ravno o tem želim danes tudi sam spregovoriti. Vesel sem, da je do razprave prišlo, kajti širša slovenska javnost bo lahko na ta način izvedela vse tisto, kar vi niste zapisali v svoji obrazložitvi. Poglejte, za vaše nedelo danes se dodatno troši denar, ko bi bilo lahko to prihranjeno. Vsi tukaj danes govorimo o tem vašem nedelu, pa vendar za to ne boste odgovarjali. Delavec v tovarni bi odgovarjal za svoje malomarno delo in bi bil odpuščen iz delovnega razmerja, za njega bi veljal Zakon o delovnih razmerjih in nikoli več nikjer ne bi mogel delati. To bi se vpisalo v njegovo kartoteko, vi pa boste nagrajen, kajti za vami je Cerkev in danes ste "Kristus, pribit na križu". To ste danes vi. Največ, kar vam lahko zamerim poleg tega, da ste zanemarjali delavce, študente, da v bistvu skoraj nič niste naredili za brezposelne in tudi zoper revščino niste nič naredil. 40 tisoč revnih je v Sloveniji, ki nimajo svojega sredstva za preživljanje, za te absolutno niste poskrbeli. Ampak to ni nič v primerjavi s tem, kar ste storili. Storili ste to, da ste trgovali z mrtvimi, umirajočimi. In poglejte, SABS, Sindikat azbestnih bolnikov Slovenije je opozoril predsednika Vlade in upam, da je to prispevalo k temu, da je predsednik Vlade to pismo vendarle prebral, kajti dvomim, da vsa pisma, ki jih dobi na svoj urad, prebere. In v enem odstavku so napisali, da "ne moremo dopuščati, da se na tej kategoriji državljanov demonstrira moč oblasti, še manj pa, da si iz tega naslova politika kuje svoj kapital oziroma nabira svoje cenene politične točke". Veste, na Primorskem, v naši dolini Soški umirajo ljudje zaradi tega, ker ste vi izključil okoljski vidik, ker vi ne priznavate, da za to boleznijo azbestoze umirajo otroci, in tudi zaradi tega, ker nočete sprejeti niti tistega denarja, ki ga daje Evropa za sanacijo tako težkih posledic, kot je okužba prostora z azbestom. In tukaj vam jaz zamerim. Trgujete z umirajočimi. Dvakrat so bili v tej dvorani, vi ste se jim smejali. Smejali ste se jim in cinično gledali v njihove obraze, blede, mnogi med njimi drugič tukaj niso bili prisotni, ker so med tem časom že umrli. To za vas ne pomeni nič, medtem pa zagovarjate kolaboracijo, narodno izdajstvo, zagovarjate domobranstvo, izključili ste celo narodne borce v smislu tega, kar jim je bilo zakonsko predpisano o financiranju, pa zato niste odgovarjali, ker jim niste nakazal ustreznih sredstev, celo izgovore ste iskali. Veste, vaše delo niti najmanj ni bilo podobno naslovu vašega ministrstva. In prav je, da se je gospod predsednik Vlade tako odločil, čeravno ocenjujemo, da je naredil modro, za njega modro potezo, vendar zelo zelo politično nespametno, kajti tisti, ki nas gledajo, vedo, da smo mi in tudi naši opozicijski kolegi opozarjali, vložili smo tudi interpelacijo zoper vas, opozarjali na vaše nedelo, malomarno opravljanje dela in tudi zakonsko zanemarjanje svojih dolžnosti mnogo prej. To se je prepozno zgodilo in prav je, da greste čim prej, in upam, da bo prišel na vaše mesto boljši minister, ki bo imel več posluha tudi za tiste, ki ustvarjajo bruto družbeni proizvod, to so delavci, vi ga niste imeli.
Hvala. Besedo ima poslanec Slavko Gaber. Izvolite.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, preostanek ministrskega zbora, gospod minister Drobnič! Zame ni sporno, da je sprejeta odločitev o tem, da vaše ravnanje v dosedanjem delu kot ministra zasluži odpoklic in tudi razrešitev z mesta ministra. Janez Janša na prvi pogled ravna prav in uresničuje želje, pričakovanja opozicije, sindikatov, civilne družbe na sploh. Dejansko pa je vaša zamenjava zgodba o trenutnem dogajanju v Sloveniji. To je zgodba o Janezu Janši in o njegovi politiki. Ambrus, dogajanje v Piramidi v tem tednu, Simonitijeve razkrite laži, Grimsovo hvalisanje o avtorstvih, vaške straže, izbrisani v Bruslju, Romi na višnjegorksem klancu, policija Janeza Janše, ki v Dečji vasi s pendreki razbija glave državljanom in državljankam, to je sproščena Slovenija, to je rezultat velikih predvolilnih obetov. Zakaj pravim, da je rezultat politike predsednika Vlade? Iz preprostega razloga, ker ne drži, gospod Drobnič, da bi bili vi kaj posebej inventivni pri podcenjevanju socialnih partnerjev. Vsi se spomnimo, kako je Janez Janša 40.000 ljudi, ki so demonstrirali v snegu in dežju, pošiljal domov in jim razlagal podcenjevalno, da naj raje demonstrirajo na pomlad, ko bo lepše vreme. Kako zaničevalno je govoril o študentski populaciji, ki je zahtevala, da se ohranijo pravice, ki jih že imajo, in je pričakovala, da bo Slovenija na tem področju naredila korak naprej. Nič posebnega niste bili na tem področju, samo sledili ste njegovi sliki in sliki koalicije Slovenije pravzaprav že izpred volitev. Zato se bojim, da je celotno današnje početje v Državnem zboru, ta šov, ki si ga je privoščila vladajoča koalicija za ljudstvo, nekaj, kar se dogaja pod zelo preprostim naslovom, Dorian Grey poskuša odstraniti svojo sliko, skriva jo, kolikor je le mogoče globlje, in trdi, da z njo nima ničesar in nikoli ni imel ničesar z gospodom Drobničem. To vzbuja resna nelagodja tudi zaradi tega, ker se dogaja na enak način, kot so se dogajale vse druge velike poteze gospoda predsednika Vlade. Bistveno bolj koristno za to državo, kot da odstavlja oziroma najprej preko radijskih valov sporoča ministru Drobniču, da naj do 24. ure odstopi, in potem si izmišljuje razloge v etičnem kodeksu za njegovo razrešitev. Mimogrede, gospod Drobnič ima prav. V tistem etičnem kodeksu na tisti dan ni bilo enega samega razloga za njegovo razrešitev. Če je kdo ravnal v nasprotju z etičnem kodeksom, je bil to predsednik Vlade. Bolje bi bilo torej, da se povpraša, kdo je vzrok za dogajanja v tej državi, in sam odide. S tem bi omogočil vladajoči večini, da si izbere novo figuro, ki bo Slovenijo manj razdvajala, takšno osebo, ki bo dojela, da se Slovenija ni začela včeraj, da Slovenija ni njen fevd, da vedo tudi še drugi v tej državi kaj, kako je mogoče dograjevati to, kar je Slovenija že dosegla skozi desetletja zgodovine, in lahko kaj prispevajo k napredku te države. Če pa je tako, da se je svet začel s tistim trenutkom, ko se je Janez Janša ustoličil na Gregorčičevi, potem to ne pelje daleč. In kako je mogoče drugače razumeti kot strah pred lastno podobo ravnanje premierja, ki je pravzaprav podpisan pod vsakim zakonom gospoda Drobniča. Kako boste imeli vest, ko ga boste danes zamenjevali na tem spektru, spoštovane kolegice in kolegi, ko pa ste skoraj da kričali na nas, ko smo nasprotovali nekaterim rešitvam v njegovih zakonih. Trdili ste, kako so edino prave in kako mi zagovarjamo, ne vem, neumne rešitve iz časa starega režima. Ta gospod Drobnič je to delal očitno usklajeno z vami in usklajeno s predsednikom Vlade. To mu je mogoče očitati, ampak ne z vaše strani. Če bi ga kdo lahko upravičeno odstavljal po tej logiki, bi ga lahko opozicija, ki je opozarjala na nesprejemljivost njegovih rešitev. Za veliko sprenevedanje gre. Gre preprosto za to, da si ne upate pogledati v obraz in tukaj je Drobnič v veliki prednosti pred vami. On ve, na kakšen način deluje ta Vlada. Govoril je danes tukaj o tajnih sestankih in zapisnikih tajnih sestankov. Upam, da si jih bomo lahko pogledali, razen če ne živimo v državi tajnih listin in dogovorov pod mizo, kjer gre, ne vem, za kaj. Mi smo v depriviligiranem položaju. Upam, da vi kaj od tega poznate, samo navajam ministra Drobniča. On se je upal upreti temu, da so ga dojemali kot figuro v lutkovnem gledališču. Ni spadal med tiste ministre, ki jih je kar nekaj, ki dobesedno tekmujejo v tem, da bi se "prilizovali" predsedniku Vlade, kako da je učinkovit, kako hitro lahko odstrani ministra, smo imeli priložnost poslušati. Po ustavnem redu te države, po ureditvi te države mora ne preko medijev sporočati, komu da naj odide, ampak priti v parlament in predlagati razrešitev. Neetično je bilo tisto početje vmes. Nekateri tečejo okoli po Sloveniji in se polovica Vlade ukvarja z nekaj Romi in na drugem koncu njihova policija pretepa večinsko prebivalstvo. Komedija, ki smo jo gledali, tragikomedija pravzaprav prejšnjo soboto res ni v čast tej državi, pustimo pri miru primeru Vlado, ta tako ali tako ni v čast tej državi, ampak sedaj gre za državo. Tozadevno je Drobničev primer pravzaprav opozorilo, je simptom. Govori o tem, da ta država še kako potrebuje ureditev, ki jo ima, po kateri mora predsednik Vlade ne tako kot nekateri tukaj govorijo, kadar mu pade na pamet, odstavljati ministre. Ne, on če res vodi ekipo, potem se mora znati z ministri dogovarjati o projektu in pri tem biti pošten, če jim je naložil delo in če so ga izpeljali, jim ne more očitati, da jih niso, ne more jih za to odstavljati. Takšnih vlad v tej državi ne potrebujemo. Koncentracija moči v rokah predsednikov vlad je že tako ali tako zadosti velika, zato se mi zdi, da je še kako dobro, da si je nekdo upal povedati predsedniku Vlade, gospod predsednik, izvolite v parlament, tam je mesto za to, da me odstavite. Torej, če sklenem. Zdi se mi, da je Slovenija pod to oblastjo prišla tako daleč, da bi bilo bistveno bolj primerno, kot da danes tukaj razpravljamo o primeru Drobnič, o katerem smo večkrat že govorili in nam je jasno, s katerimi vse njegovimi potezami se ne strinjamo. Mimogrede naj povem, jaz mislim, da je več kot polovica tistega, kar pa je pripravil, sprejemljiva tudi zamen. Kup rešitev v zakonih je pravih, govorili pa smo mesece in mesece o tisti, ki pa niso dobri. Vem, da so ga tudi, mislim, da se ne motim, v nekaterih, posebej v spopadu s študenti silili v bolj radikalne ukrepe iz Kabineta predsednika, da ga predsednik sam verjetno ni, bi si znal predstavljati, ker je tudi to povedal, da govorila nista kaj veliko, ker za to uporablja druge, da komunicirajo z ministri. Kaj bi torej morali narediti. Ponovno premisliti, kam peljemo Slovenijo. Pri predsedniku Vlade tega razmisleka ni mogoče opraviti. Morda bi bil čas, da se v okrilju predsednika države začnejo pogovori o tem, kje Slovenija danes je. Razmere so res vse prej kot primerne. Da se tam dobijo predstavniki strank, tudi ljudje z Vlade in civilne družbe in se brez medijskega pompa začnejo pogovarjati o tem, kako sanirati zavoženo situacijo. Dve leti samo ste imeli krmilo v rokah, pa že divja voz po nebu in zažiga sedaj nebo, drugič zopet zemljo. To je treba umiriti. Če boste še dve leti to počeli na ta način, bo preveč. Slovenija bo izgubila to, kar je pridobila tudi po zaslugi nekaterih, ki danes sedijo v Vladi, tudi po zaslugi osebe, ki danes Vlado vodi, ampak to, da si imel enkrat prav, ne pomeni, da lahko potem s tem počneš, karkoli te je volja. Sam ne bom podprl niti ministra Drobniča, pa seveda tudi ne predsednika Vlade, ki je naročil vse, kar je Drobnič naredil. Zakaj bi se sedaj tu sprenevedali in podpirali njegovo odločitev? Naj pride in naj predlaga svoj odstop, to bi bilo edino korektno.
Hvala. Besedo ima poslanec Dušan Kumer. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani osamljeni minister, ki ga danes odstavljajo tisti, ki jih danes ni tu, mi je žal, ampak tako je. Sam mislim, da se je začelo tako, kot se spodobi za vsako koalicijsko Vlado. Gre za proces medmandatnega čiščenja. Škoda je le, da v tem trenutku glede na situacijo in razmere v Sloveniji danes tu ni predloga za štiri ali pet ministrov, ki bi jih razreševali v Državnem zboru. Sicer je pa sedeti v koalicijski Vladi in biti minister v koalicijski vladi enako, kot da bi sedel v koprivah - žge, peče, boli, pa zopet žge in peče, dokler sam ne odideš ali če te kdo ne vrže ven. Očitno je letošnje leto značilno še po nečem - je leto Janezov. Ampak to ne tistih Janezov, ki bi bili posledica porasta natalitete v Sloveniji, pač pa tistih Janezov, ki so deležni takšne ali drugačne kritike drugih, ali pa se sami med seboj sprejo. Spomnimo se, da je konec lanskega leta in v začetku letošnjega leta imela javnost, predvsem koalicijski poslanci, veliko povedati ob RTV zakonu o Janezu Kocijančiču. Kasneje tudi o Janezu Stanovniku. Med poletjem, v začetku jeseni smo poslušali prepir med Janezom Drnovškom in Janezom Janšo. Danes poslušamo prepir med Janezom Janšo in Janezom Drobničem. Skratka, v teh zgodbah o teh Janezih seveda ni tistih vljudnostnih fraz "dragi Tone, dragi Borut", tako kot znate koalicijski poslanci večkrat ponavljati, temveč gre tu za proces, v katerem gre Branko nad Janeza, v katerem gre Janez nad Janeza. To so povsem druge zgodbe, kot smo jim bili priče še pred kratkim. V zadnjih mesecih Vlada in posamezni ministri zelo hitro samohvalno predstavljajo svoje dvoletno delo. To je med drugim storil tudi minister Drobnič in treba je reči, da je bil mogoče za velik del javnosti tudi prepričljiv s samohvalo učinkovitosti. Toda predsednik vlade ni takšnega mnenja in se je raje odločil za menjavo. Pa smo tam. Iz istega brloga, Vlade namreč, dve različni oceni. Katera drži, kateri verjeti, je vprašanje? Ali povedano drugače, zakaj in čemu dva Janeza tako različno ocenjujeta isto stvar? Ali gre za zavist, kar naj bi minister bil še vedno reformist, predsednik Vlade pa že lep čas to ni več, ali gre za kaj drugega? Kot sem že v eni od priložnosti dejal, Vlada oziroma ministri in ministrstva odgovarjajo na vprašanja, ki jih nihče ni postavil, tudi v Državnem zboru ne. Pri tem se postavi vprašanje, kakšen pomen imajo odgovori, ki ne odgovarjajo na vprašanja. Toda to je očitno način funkcioniranja te Vlade, te večinske politike. Ko bi bila Vlada resnicoljubna, bi morala odgovoriti, da je takšno ravnanje značilno za politiko, ki vprašanj sploh ne potrebuje, za politiko, ki ni pripravljena odgovarjati na vprašanja, za politiko, ki raje govori, kot pa da bi poslušala, za politiko, ki najraje posluša samo sebe, ki ni pripravljena na dialog minister Drobnič še posebej na socialni dialog in ki v naprej ve vse odgovore. Če pa slučajno kakšnega odgovora ne ve, potem pa je primeren že pripravljen "cheap" izgovor, ki ga ima vsak od koalicijskih poslancev ali predstavnikov koalicije že v glavi. Gre za preteklo Vlado, gre za preteklih 12 let, gre za preteklih 50, 60 let itd. In produkt takšne politike je minister Drobnič, je samo eden od teh, ki ga danes obravnavamo. Napaka ali pa njegova prednost je le v tem, da je eden najverodostojnejših pri demonstraciji takšne politike in v javnosti. In upam, da bova še kdaj odigrala kakšno tenis partijo glede na to njegovo vztrajnost, ker sem v teh teniških partijah vedno užival. Zato samega predloga za razrešitev ni mogoče ocenjevati samo z vidika dela in učinkovitosti ministra za delo in družino, temveč z vidika operativnega izvrševalca vladne politike in vladnih politik. In bi strnil razloge za razrešitev za ministra Drobniča v tri točke. Prva. Tako Vlada kot minister Drobnič in Ministrstvo za delo, v preteklem dvoletnem obdobju nista izpolnila številnih obljub, ki sta jih dala na začetku mandata. Drugič. Tako vlada kot minister Drobnič, slabo opravljata s to državo, zaradi česar je Slovenija zamudila številne priložnosti za uspešnejši in hitrejši razvoj. In na koncu. Vlada, ministrstvo in minister in ministri so odgovorni za še večji razmak klientelizma in korupcije, kot je to veljalo v preteklosti. Le govori se o tem manj, ampak se večinoma stvari pomete pod preprogo. Zato tudi niste kaj preveč prepričljivi ali pa niso prepričljivi argumenti o znižanju registrirane brezposelnosti, o kateri je toliko govora, če nezaposleni sami ugotavljajo, da se naenkrat niso več znašli na spisku registriranih nezaposlenih, ker so bili premeščeni v druge evidence. Prav tako vzkliki o blaginji, na drugi strani pa je skoraj 700.000 državljank in državljanov Slovenije, ki prejme na mesec manj kot 150.000 tolarjev prejemkov. Upokojenci za polno 40-letno dobo in delavci, zaposleni za 170 ur na mesec, na drugi strani pa Vlada, ministrstvo, minister v njenem imenu, za njeno ime odvzema subvencije za nezaposlene, krči socialne transferje, Vlada z davčnimi popravki ukinja olajšave za nakup stanovanj mladim družinam, na drugi strani pa najbogatejšim z novo spremembo davčne zakonodaje daje odpustke pri plačilu dohodnine. Aktualna oblastna elita si deli enormne zneske v nadzornih svetih v podjetjih, medtem ko ta Vlada in oblast krči in znižuje - in tukaj je tudi minister Drobnič - standard sodelovanja delavcev pri upravljanju podjetij. Uporablja neresničen argument, da je tako v državah Evropske unije, argument pa je povsem drug, ne more sedeti v upravnem odboru podjetja v enotirnem sistemu ali nadzornem svetu delavec, ki zasluži manj, kot je minimalna plača v Sloveniji, to je 125.000 tolarjev, če za isto sedenje v tem nadzornem svetu bi lahko za dve uri dobil 120.000 tolarjev. To je prava zgodba, zakaj se znižuje standard sodelovanja delavcev pri upravljanju v podjetjih. In še čisto na koncu kolegu Grillu, dva dni sem poslušal in veliko je bilo besed, jaz nisem uporabil besede "laži", ampak danes jo moram uporabiti - besedo "laž". S podatki je kolega Grill nastopal, da je pri Zakonu o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnih bilo sprejetih 7 amandmajev poslanske skupine Socialnih demokratov. Da obnovim in dobro bi bilo, vse imate na spletu, da si greste pogledati v bazo. Na odboru, na komisiji sta bila od štirih amandmajev sprejeta dva od SD, v drugem branju v Državnem zboru smo dali 8 amandmajev in nobeden ni bil sprejet, in v tretjem branju smo vložili tri amandmaje in nobeden ni bil sprejet. Mislim, da ste iz naravoslovne zvrsti in bi vsaj ta del matematike lahko obvladali. Še enkrat, gre za laž, gre za natolcevanje in ta laž se iz seje v sejo ponavlja. Še enkrat pravim, imate računalnike, poglejte si na bazo podatkov in potem s podatki operirajte v Državnem zboru in pred slovensko javnostjo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima poslanec Vili Rezman, izvolite.
Hvala lepa. No, kako bomo glasovali v poslanski skupine DeSUS, je bilo uvodoma povedano. Jaz naj k temu samo dodam, da sem osebno pričakoval predlog, o katerem danes govorimo, razpravljamo, da sem si ga želel in da mi je žal, da se ni ta predlog zgodil že nekoliko prej. Tudi zato, ker imamo sedaj verjetno najslabšo možno varianto te razprave, ki bi si jo lahko izmislili. Nekateri bodo, in so že to počeli danes, skušali tako, kot da bi komponirali podpori, naštevati vse naglavne grehe, vse napake, vse težave in vse ostalo, kar je pač lahko negativnega pripisano delu ministrstva in ministra. Nekateri tako, da se bodo bolj na ministra samega obrnili, drugi nekoliko bolj na široko na Vlado, tretji pa kar počez, čez vso koalicijo. Nekaterim je bilo tudi prav zanimivo prisluhniti, ker so skušali priti do spoznanja, kaj se pod površjem dogaja. Nekateri pa teh ambicij niso imeli, ampak so kar tako, z gorjačo udrihali vse počez, tako na primer, da so naštevali vse tiste, ki nisi njihovi, ki bojda podpirajo zmeraj in vse slabe predloge, ki jih predlaga Vlada ali posamični minister. Tako se pač preprosto z resnico ne dela in gorjača ni primerna za razpravo v Državnem zboru. Mene ne zanimajo in ne bom našteval vseh mogočih prepirov, sporov ali slabih ali boljših rešitev v preteklosti. Mene zanima, kaj pravzaprav generira tisto, kar je povzročilo to nelagodje, v katerem sedaj smo. Morebiti se pri tem tudi jaz motim, ampak meni se zdi, da je tisto, kar generira te probleme, ideološka podstat, da so to nekatere paradigme, ki delujejo na način stereotipov, da je k temu verjetno prispevala tudi osebnostna struktura gospoda Drobniča, njegova maratonska nepopustljivost, trma in vztrajnost, kar sicer ni slaba lastnost, vendar se pokaže kot slaba takrat, kadar se je treba pogajati, kadar je treba spreminjati, iskati druge rešitve in tako naprej. In ker je, jaz mislim, gospod Drobnič dosleden in je doslej to počel nepopustljivo, kani najbrž to delati tudi v bodoče. Ker to ni bilo sprejeto kot nekaj, kar bi bilo za to koalicijo sprejemljivo, in mislim, da je prav, da se pač podredimo vsak svoji vesti in odločamo tako, kot mislimo, da je res prav. Sam mislim, da je prav, da odide, da pride med nas nazaj v parlament. Tukaj bo verjetno manj priložnosti za sporno delovanje kot pa na funkciji ministra tega ministrstva. Jaz bom torej zato podprl ta predlog in upam, da bomo danes čim manj tega naredili, kar se sedaj počenja, namreč da peremo perilo, ob katerem se nam javnost bolj ali manj upravičeno posmiha.
Hvala vam, kolega Rezman. K besedi vabim poslanca Ciril Testena. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav gospod predsedujoči, minister, poslanke in poslanci! Z zadovoljstvom lahko ugotavljam, da je predsednik Vlade v svoji obrazložitvi za razrešitev ugotovil, da ministrstvo v času ministrovanja Janeza Drobniča dosega tudi nekatere nedvoumno zelo dobre rezultate. Trditev je posebno očitna v Poročilu o uresničevanju programa reform za izvajanje Lizbonske strategije v Sloveniji. Vlada ga je sprejela 12. oktobra, Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve je nosilec 19-ih ukrepov, pri 28-ih pa sodeluje. Skupaj je torej 70% potrebnih ukrepov za doseganje temeljnega cilja, povečanje gospodarske rasti in zaposlovanja za večjo blaginjo ljudi v Sloveniji. Poročilo navaja, da so gibanja na trgu dela pozitivna, stopnja zaposlenosti se približuje 66%, kar presega evropsko povprečje. Prilagodljivost dela se povečuje zlasti zaradi spremenjene zakonodaje na področju socialnih transferjev. Sistemi socialne zaščite so precej prilagojeni potrebam prebivalcem in omogočajo razmeroma dobro zaščito, hkrati pa še ne pomenijo nesprejemljive javnofinančne obremenitve. To je opaženo tudi v medijih, ko poročajo, da je prav minister Drobnič s številnimi reformnimi ukrepi na trgu dela najbolj dosleden izvajalec Lizbonske strategije. Ministrstvu, ki ga vodi mag. Drobnič, smo v Proračunu za leto 2007 namenili 15% vseh odhodkov. Že sprejeti dogovori o plačah za prihodnje leto tako v zasebnem kot tudi v javnem sektorju zagotavljajo, da bo rast plač tudi v teh letih zaostajala za rastjo produktivnosti in s tem prispevala k konkurenčnosti Slovenije znotraj evroobmočja. V pripravi so še nekateri drugi ukrepi, strategija aktivnega staranja, dodatne spodbude za individualno pokojninsko zavarovanje, ki bodo prispevali tudi k izboljšanju slike o dolgoročni vzdržnosti javnih financ. Kot poslanec Nove Slovenije se zavzemam za evropski model socialno-tržnega gospodarstva, ki temelji na osebni in politični svobodi, gospodarski dinamiki, socialni koheziji in osebni odgovornosti ter si prizadeva zagotoviti vsem enake možnosti, da si ustvarijo svojo srečo in blaginjo. Prepričan sem, da minister Drobnič deluje v tej smeri, v smeri tega cilja in zato uživa mojo podporo. Mag. Drobnič je v vlogi ministra opravljal tudi vlogo vladnega pogajalca v Ekonomsko-socialnem svetu. Vloga sindikatov v sedanji družbi, ne le v Sloveniji, se spreminja. Številna vprašanja o vlogi oziroma reprezentativnosti sindikatov in interesa, koga le-ti zagovarjajo, spodbujajo javne polemike, odgovorov nanje pa ni. Prav ti odgovori pa bi pogajanja Ekonomsko-socialnega sveta osvetlila še z drugega vidika. Ob zanimivem stališču nobelovega nagrajenca za ekonomijo Georga Akerlofa bi se lahko vprašali, kakšne zakonitosti veljajo na trgu dela v Sloveniji. Če je odstop ministra Drobniča povezan z nezadovoljstvom sindikatov, potem je na ta vprašanja treba čim prej odgovoriti. Osebno sem prepričan, da Slovenija danes potrebuje stabilno, zanesljivo in učinkovito Vlado, ki bo spodbudila in učinkovito uresničila energijo in potenciale slovenskih državljank in državljanov. Za konec bi podal samo še eno pripombo v zvezi z azbestnim zakonom gospoda Prijatelja. Rad bi povedal, da se je prvič zgodilo, da je azbestni zakon dal možnosti tudi obolelim izven krogov tovarn, v katerih so bili delavci zaposleni, zato njegove trditve niso na mestu. Hvala.
Hvala tudi vam, kolega Testen. Besedo ima poslanec Jožef Školč. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod minister! Dovolite, da svoj nastop začnem z nekim citatom, in upam, da boste hitro prepoznali tudi avtorja. Gre pa takole: "Torej, mislim, da se prvič dogaja, da predsednik Vlade predlaga zamenjavo ministra, pove svoje in odide. Potem na koncu spet nekaj pove in spet odide. Tukaj tudi ni, razen ministra, ki je predlagan za zamenjavo, nobenega člana Vlade in je vprašanje, če je to sploh v skladu s prakso, po kateri deluje Državni zbor. Ne vem, zakaj odsotnost ministrov. Običajno je bilo ob takšnih točkah tu vsaj pol Vlade. Kaj odsotnost ministrov pomeni? Ali to, da so solidarni z odstopajočim, ali pa enostavno barka že tako razpada, da se jim ne splača sedeti tukaj?" To je citat iz 5.7.2004. Te besede je pred tem zborom izgovoril, kot piše v magnetogramu, Ivan Janez Janša. Danes pogrešam tukaj predlagatelja te razrešitve. Mi danes namreč ne razpravljamo toliko o delu in poročilu o delu ministra Drobniča, kot o tekstu, ki ga je pač predlagal predlagatelj temu Državnemu zboru. In dovolite, kar se tega teksta, ki ga je na poseben način kvalificiral tudi minister Drobnič, citiram še neko vprašanje, ki mi ga je ta isti govorec pred dvemi leti položil v usta. Gre pa tako, oba, torej predsednik Vlade in minister, sta prisegla, da bosta delala za blaginjo Slovenije. Sprašujem predsednika Vlade, s katerim dejanjem je takrat zunanji, danes minister za delo, naredil kaj v nasprotju za blaginjo Slovenije. In če je, zakaj tega ni obrazloženo v obrazložitvi. Pričakujem, da bo predsednik Vlade prepoznal svoje besede in ravnal tako, kot je pričakoval od nekega drugega predsednika Vlade. Bojim se pa, da temu ne bo tako. Ker v začetni obrazložitvi je predsednik Vlade obžaloval dejstvo, da minister Drobnič ni hotel izbrati druge poti, ampak je prišel v Državni zbor. Težko razumem predsednika Vlade, da obžaluje nekaj, kar je ustavna pravica in ustavna možnost. Ni namreč naključje, da imamo ureditev, da Državni zbor voli posebej predsednika Vlade in da ministri gredo skozi postopek zaslišanja pred državnozborskimi odbori in potem v imenovanje. O tem se je vlekla dolga diskusija. In tudi zaradi, mogoče kratke tradicije demokracije je smiselno, da ima Državni zbor večjo vlogo, kot jo ima mogoče v kakšnih starejših demokracijah. Predsednik Vlade to obžaluje. V tem obžalovanju lahko prepoznam ne samo to, da ni zadovoljen z ustavno ureditvijo, ampak se izrisujejo tiste poteze, ki kažejo na to, da zares ne razume tudi položaja predsednika Vlade v tej ustavni ureditvi. Predsednik je namreč dolžen usklajevati politike in odgovarjati za njihovo izvajanje, ampak to niti ni v tem trenutku tako pomembno. Tudi sam delim mnenje s tistimi, ki pravijo, da je bila napaka že imenovanje ministra Drobniča in da je razrešitev prepozna, ampak ne vem zakaj bi morali v tem primeru asistirati predsedniku Vlade, ko pa ni poslušal nobene pripombe, ne na njegovo delo, ne na delo drugih ministrov. Sam ne bom širil razprave, kamor bi jo bilo tudi smiselno širiti, ampak bom odprl neko pomembno vprašanje, o katerem še včeraj, nisem vedel nič in o katerem tudi danes iz obrazložitve predsednika Vlade ni bilo mogoče vedeti nič. Minister Drobnič je v začetku rekel, da obstajajo zapisniki neformalnih in tajnih sestankov, zelo natančni in decidirani. Bodite pozorni, zapisniki neformalnih in tajnih sestankov. Seveda se ponuja prva asociacija s tajnimi uradnimi listi. Kritika tajnih uradnih listov in upor zoper tajne uradne liste sta botrovala tudi razpadu prejšnjega sistema. Predsednik Vlade je v tej kritiki odigral pomembno vlogo, ampak tisti tajni uradni listi so bili formalni. Seveda sam vem, ker sem tudi bil nekaj časa v Vladi, da obstaja niz oblik dela, da so tudi določeni sestanki takšne narave, da zahtevajo potrebno zaupnost, recimo telesa, ki se ukvarjajo s problemom nacionalne varnosti in še kaj bi se našlo, ampak to so formalne oblike dela s potrebno stopnjo varovanja zaupnosti in skrivnosti. Tisto, kar se poraja kot vprašanje glede na diskusije, ki jih imamo tukaj, kdaj bodo ti zapisniki teh sej, ki lahko so o tem, pač ne dvomim, tudi parlamentarcem. Kaj je v teh zapisih? Ali gre mogoče za tiste seje, kjer se odloča o prodajah deležev podjetij, pa niso nikjer zavedene? Na nek tak sestanek je javnost naletela ob prodaji delnic Mercatorja. Ali gre za tiste sestanke, kjer slutimo, da se oblikuje del uredniške politike v medijih, kjer se oblikujejo direktive za RTV, kjer se pripravljajo, bom rekel "plonk ceglci" za glasovanje v Državnem zboru, kjer kolegi žal do sedaj niste povedali, kako vas je razsvetlil sveti duh, da ste vsi obkrožili praktično enake glasove in trdili, da glasujete po svoji vesti. Verjetno je to plod teh tajnih sestankov. Slovenska javnost in parlamentarci so glede na vaše obljube, da boste delali transparentno, da boste polagali račune slovenski javnosti, so dolžne zvedeti za zapisnike teh sestankov. S tega mesta pozivam predsednika Vlade, da pred zaključkom te seje prinese zapisnike teh sestankov. Če so kateri podatki take vrste, da je treba z njimi ravnati zaupno, verjemite, da poslanci to znajo. Veliko materialov zaupne narave je bilo v rokah poslancev v tem sklicu in podatki niso uhajali tukaj, ampak se je praviloma izkazalo, da od drugje. Gospod predsednik Vlade, ki ste predlagatelj tukaj in ste žal odsotni, kar je svojevrstno podcenjevanje Državnega zbora, dolžni ste zagotoviti, da parlament dobi te podatke. Lahko bomo videli, da je tudi frustracija koga od ministrov v tem, da pri katerem sestanku ni sodeloval. Lahko se bo pokazalo, da spor, ki smo ga videli med ministrom Virantom in ministrom Drobničem, temelji v kakšnem zapisniku teh tajnih sekcij, kjer so se odločili namesto njega, ki je pristojen, kdo bo direktor zavoda za zaposlovanje. Slovenska javnost in predvsem parlamentarci so dolžni dobiti te zapisnike. To je neko razkritje, ki govori o tem, da Vlada dela vzporedno, da Vlada ni pripravljena odgovarjati ne koaliciji, še manj pa parlamentu in še manj obljubam o transparentnosti svojega delovanja. Razpoka, ki jo je s svojim dejanjem povzročil minister Drobnič, je dobrodošla, ne toliko za nas, ki si pač približno predstavljamo, kako deluje slovenska Vlada, dobrodošla je zaradi tega, da tudi slovenska javnost vidi, da ta velika enotnost, ta velika učinkovitost gospoda Janeza Janše ne temelji na disciplini, ampak na poslušnosti. Razlika med disciplino in poslušnostjo je, kot se boste strinjali, velika. Poslušnost zahteva drugačne kvalitete, disciplina pa tudi veliko racionalnosti in znanja. Skratka, maske so padle, in prosim, predstavite nam papirje, kjer delate za hrbtom javnosti.
Hvala. K repliki se je javil kolega Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Gospod Testen me je k temu spodbudil. Njegovo ravnanje, njegovo početje bodo sodili prebivalci, on se samo trudi, da hodi zvečer domov in zgodaj zjutraj v službo, njegova okna pa so zatemnjena ravno zaradi takih zadev, ki jih ima tu povedati. Azbest - azbest je ključnega pomena, da se je začela pisati interpelacija zoper vas, gospod minister. In vi to veste. In, poglejte, prej sem govoril o pismu, ki so ga pisali bolniki, zdaj bom pa prebral vaš odgovor, ki ste napisali: "Menimo, da je sprejeti zakon primeren in ustrezen ter socialno pravičen," ste napisali, "odziv države na stisko azbestnih bolnikov, ki jim še vedno zagotavlja večji obseg pravic kot drugim bolnikom." Sramotno! Država je kriva za to, da je azbest v Soški dolini. In posledično, glede na dolgo latentno dobo, je danes na vas, da te posledice odpravite. Vi pa se smejete tem bolnikom, ki umirajo. In to, da je gospod poslanec, moj kolega, govoril tako, to je mogoče tudi posledica tega, da on ni nič naredil, ko je bil v Salonitu takrat zaposlen, pa bi lahko. In, poglejte, sramotno je, da danes dajete Ciganom 170 tisoč tolarjev na mesec, materi samohranilki 7 tisoč, in še bolj sramotno je, da se smejete umirajočim, ko vas pridejo prosit za pravico. To je sramota, svojevrstna! In zato boste, če verjamete v svojega vsemogočnega, tam nekje že kdaj odgovarjali; cvrli se boste.
Hvala. Besedo ima poslanec Bojan Kontič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod minister! Zdaj sta se vam pridružila še dva ministra in nekaj sodelavcev. Tudi sam sem bil v resni dilemi, kako se odzvati na predlog predsednika Vlade o razrešitvi ministra za delo, družino in socialne zadeve, predvsem zaradi tega, ker bi lahko dejal, da je to stvar koalicije, tistih, ki so izbrali predsednika Vlade, in tistih, ki so izbrali ministre, ki jih danes imamo. Po moji oceni bi to sicer bilo neodgovorno početje, neodgovorno početje zaradi tega, ker se strinjamo z oceno delovanja ministrstva oziroma ministrstva v preteklih dveh letih, zato bom tudi glasoval za predlog predsednika Vlade, da se ministra razreši, tako kot poslanska skupina Socialnih demokratov. Po včerajšnjem vrhu koalicije smo slišali, da se načrtuje še kakšna zamenjava v Vladi Republike Slovenije, govorilo se je o treh, štirih ministrih. Glede na to, da bo to zdaj postala praksa in bomo verjetno vsak mesec razpravljali o kakšnem odhodu in prihodu novega ministra bi bilo verjetno tudi glede na odgovornost smiselneje, da predsednik Vlade preveri zaupanje svojemu kabinetu v tem Državnem zboru na način, da če to zaupanje ima, da potem lahko tudi predlaga nove ministre in se dosedanjim zahvali, vsaj nekaterim za sodelovanje. S tem bi na času pridobili veliko, smo v obdobju, ko Slovenija potrebuje dobro Vlado, ko se Slovenija pripravlja na vodenje Evropske unije in menim, da bi bila ta poteza ena boljših, čeprav nisem prepričan, da ne bi za Slovenijo bile najboljše predčasne volitve, ampak zato je potrebna odločitev tudi kje drugje, morda na tajnih sestankih katere zapisnike vodite, pa mi zanje ne vemo, tudi sam se pridružujem kolegu Školču, da bi bilo dobro, da te zapisnike vidimo. Deloval sem dva mandata v Komisiji za nadzor nad delom varnostno obveščevalnih služb, pa kaj takšnega nisem slišal, kar sem slišal danes tu v parlamentu, da Vlada deluje vzporedno, da Vlada deluje javno in da deluje tudi tajno. Pa tudi mene zanima: Kakšni so zaključki na teh tajnih pogovorih, ki se odvijajo verjetno pri predsedniku Vlade, gospodu Janezu Janši? V preteklih mesecih so se odvijale kampanje za svetnike in za župane v občinah in vsaj v občini iz katere prihajam je bil aktualni župan gospod Srečko Meh kar nekajkrat postavljen v vlogo tistega, ki je kriv, da imamo brezposelne v Velenju, ki je kriv, da imamo mlade, ki ne dobijo prve zaposlitve. Jaz pa menim, da je danes tisti pravi trenutek, ko je potrebno spregovoriti o tistih, ki vodijo politiko na podlagi katere imamo brezposelne, pa naj bodo to mlajši, torej prvi iskalci zaposlitve ali pa starejši, ki ravno tako ne dobijo zaposlitve, ker jim odgovorijo, da so pač prestari, da bi jih zaposlili. Pri tem govorimo o statističnih podatkih, o zmanjševanju brezposelnih, vedno manj je brezposelnih, vedno več pa je ljudi brez dela, bi jaz dodal. In tudi ne pristajam na to trditev, da so vsi tisti, ki so na Zavodu za zaposlovanje, da ne govorim o tistih, ki so črtani iz evidence in formalno niso brezposelni, nimajo pa dela, da so to ljudje, ki ne želijo dela, da so to ljudje, ki želijo zgolj socialno pomoč, da so to ljudje, ki želijo živeti na stroške drugih. Mnogi se verjetno trudijo, da bi pridobili zaposlitev. Mnogi zato tavajo od vrat do vrat, pa te zaposlitve ne dobijo. V Socialnih demokratih deluje delavska zveza, ki prav posebej spremlja aktivnosti ministrstev na področju sociale, na področju zaposlovanja, na področju zdravstva, pa še kje. Skupaj z ostalimi kolegi smo pripravili zakon o soudeležbi zaposlenih pri dobičku in notranjem lastništvu zaposlenih. In ko smo ga prvič vložili v proceduro, je bil odgovor, da Vlada pripravlja svojega, boljšega. Takrat je odgovarjal minister za delo, družino in socialno politiko, gospod Janez Drobnič. Ko smo ga vložili naslednjič, je bil rezultat enak. Ko sem povprašal pred časom o tem, kako daleč je Vlada s pripravo tega zakona, sem vprašanje naslovil ponovno na Ministrstvo za delo, pa ga je to odstopilo Ministrstvu za gospodarstvo, kajti sedaj je Ministrstvo za gospodarstvo tisto, ki bi moralo pripraviti odgovor. Odgovor sem dobil, da zakon se pripravlja. Torej, nič od nič. Januar bo kar primeren mesec, da poslanska skupina Socialnih demokratov ponovno vloži zakon v obravnavo. Mi smo napovedali, da ga bomo vlagali tako dolgo, da se bo to področje, torej soudeležbe delavcev - zaposlenih pri dobičku, tudi dejansko uredilo. In kot sem dejal, če sem bil v dilemi pred dnevi, ali podatek, da je predsednik Vlade že od meseca februarja predlagal razrešitev ministra oziroma razmislek o tem, da Nova Slovenija predlaga, ker so si razdelili te fevde, da Nova Slovenija predlaga novega ministra, je sedaj javno znano, jasno, da je to bilo meseca februarja. Od meseca februarja do meseca decembra je predsednik kljub temu, da se z delom ministra ni strinjal, to toleriral. Torej predvsem predsednik Vlade nosi odgovornost za to, kar se je v preteklih mesecih dogajalo v Sloveniji na področju sociale, dela, družine, pa še česa. Ko so sindikati pri napovedi reform organizirali javni protest, jim je bilo rečeno, da bi bilo dobro, da počakajo na lepše vreme, primernejši čas. Kako se pa naj potem minister, ko sliši izjavo predsednika Vlade, kaj si misli o protestih sindikatov in o vlogi sindikatov, kako naj potem minister odreagira drugače kot tako, kot je odreagiral, torej nepripravljenost na socialni dialog, nepripravljenost na to, da se prisluhne socialnim partnerjem in razumevanje socialnega dialoga na način, da se reče sindikatom, veste, če ne boste kooperativni, bom pa jaz zastopal delavce. Najbolje bi bilo v tem primeru, da zastopa še delodajalce, pa me zanima, kako bi se usklajeval sam s seboj. Mislim, da bi to bila najtežja usklajevanja, veliko težja kot so ta sedaj v ekonomsko-socialnem svetu. In pred časom sem postavljal tudi vprašanje, ker sem v poslanski pisarni v Slovenj Gradcu seznanjen s tem, da so težave z gradnjo doma za varstvo odraslih, da je bil razpis, da so bili izbrani štirje koncesionarji in se je koncident odločil, da to koncesijo podeli predvsem tistim, za katerimi stoji Karitas. Resno sem razmišljal, da bi predlagal, da tudi v Velenju ustanovimo podobno skupino in na ta način morda pa le "dobimo" dom za varstvo odraslih. Dobimo, seveda v navednicah. [[...]] [[Slaba slišnost.]] [[...]]Gospod Koren, umirite se, bo čas za razpravo, boste lahko govoril, nihče vam ne bo segel v besedo, predvsem pa ne jaz. Predsedujoči, jaz pa predlagam, da kolega iz Šoštanja, umirite. Ste končali, gospod Koren? Ne, ne, ne dvomim, da bi ne bil Karitas. Jaz pravim, da bi mogoče eno institucijo ustanovili, za katero bi stal Karitas in bi potem mi lahko dobili dom za varstvo odraslih. To, da vi ne bi organizirali Karitasa v Šaleški dolini, skoraj ni mogoče. In prav je, saj opravlja svoje naloge, tako kot predvideva in pomaga tudi ljudem, ampak poleg Karitasa imamo tudi Rdeči križ pa še koga, ki opravlja te zadeve. Glede na to, da sem na prejšnji izredni seji pri razpravi o proračunu poslušal tudi predloge amandmajev, kako boste zasfaltirali vse ceste, ki vodijo v kraje, od koder prihajate koalicijski poslanci, sem se v tistem trenutku trdno odločil, da nikogar od ministrov na področju dela, sociale, družinske politike, pa naj bo minister ali pa kandidat, ne bom podprl oziroma ne bo deležen moje podpore, ne glede na to iz katere stranke prihaja, dokler v programu ne bo imel doma za varstvo odraslih v Velenju. Takšna je pač sedaj slika parlamentarne demokracije v Sloveniji. Vsak poskrbi za kraj, od koder prihaja. In verjetno bo to postala kar praksa. In ne nazadnje naj povem, da sem protestiral v času sprejemanja zakona, ki je jemal sredstva Zvezi združenj borcev Slovenije. To je tudi dodatni razlog, da vam povem, minister, da je čas, da odidete. Jaz na rešitev, ki je bila takrat predlagana in tudi sprejeta, da je minister tisti, ki postavlja kriteriji za to, koliko bo katera veteranska organizacija dobila, ne pristajam. In to je le dodatni razlog za to, da bom danes pritisnil tipko za, ko bomo odločali o razrešitvi ministra za delo, družino in socialno politiko. Hvala lepa.
Hvala, vam. Kolega Grill, imate željo po popravku?
Repliciram, in sicer na izvajanje gospoda Kumerja. V svoji razpravi me je imenoval za lažnivca in pričakujem, da se bo tudi opravičil, kajti tukaj ima pregled amandmajev, ki so bili sprejeti na matičnem delovnem telesu in je to besedilo v celoti bilo sprejeto v Državnem zboru, ne samo 7, rekel sem, da jih je vsaj 7, tukaj jih vidim na hitro, da jih je vsaj 9, kjer so bili sopredlagatelji tudi Socialni demokrati ali pa so bili edini predlagatelji. Zato pričakujem to opravičilo.
Hvala za vaše obvestilo. Praviloma ne dajem replike na repliko. Kolega Kumer, prosim samo za navedbo in potem nadaljujemo z razpravo. Mir v dvorani. Kolega Kumer, besedo imate.
Hvala lepa, za besedo. Ne bom se opravičil. Na delovnem telesu je bilo predlaganih 6 amandmajev in 2 sprejeta. V drugem branju v Državnem zboru 8 in nobeden ni bil sprejet. V tretjem branju trije in nobeden ni bi sprejet. To je ta zakon, če pa vi gledate kateri drugi zakon pa si poglejte [[...]]
Hvala obema. Vsak od poslancev oziroma poslank ima možnost pogleda v zapisnike delovnih teles in Državnega zbora in vsak se lahko sam opraviči. Nadaljujemo na podlagi seznama prijavljenih. Besedo ima poslanski kolega Boštjan Zagorac.
Hvala za besedo. Spoštovani predsedujoči, spoštovani prisotni, spoštovani gospod minister! Verjetno bom edini razen vaših 6-ih svetih bojevnikov, ki vam bom zaželel nekaj lepega za današnji dan in sicer: Carpe diem, vaš zadnji dan. Verjemite mi, da jaz in pa še 80% Slovencev, kamor spadajo delavci, študentje, azbestni bolniki, matere samohranilke in še kdo se ga bomo naužili do konca tega dneva. Ni večje sreče kot to, da vas več ne bo. To vam moram povedati. Glede kritik, ki ste jih bili deležni, vam moram povedati, da verjamem, da jih je bilo že toliko in tolikokrat ponovljene, da ste jih celo tudi vi dojeli. Verjamem, res jih je bilo toliko, da ste jih dojeli. Današnja razprava je samo dokaz, da smo v Slovenski nacionalni stranki bili spet na dobri poti oziroma na pravi poti, na tisti poti, da smo vas hoteli odstraniti. Verjamem tudi v vse tiste, ki boste danes za odstranitev ministra, da bi bili za odstranitev tudi, če bi danes bil predmet interpelacija zoper tega ministra, kajti pri vas nikoli ni dvoličnosti, razen takrat, ko govorite o ministru, kako ni bil dober, tako kot predsednik Vlade, medtem pa podpirate, kar dokazujejo tudi magnetogrami, njegove zakone, njegove predloge. Samo primer, Zakon o zavarovanju za primer brezposelnosti. Gospod Grill, [[ga ni]] "pozdravljamo zakon, zakon je usklajen, [[čeprav zakon ni bil usklajen]] podprli ga bomo" in tako naprej. Dosti je tega bilo. Včeraj smo govorili o vplivu Vlade na televizijo. Mislim, da je ravno minister v odhodu tisti, ki je želel najbolj vplivati na TV program, in sicer s svojo znamenito strategijo, ki je nastala tako čez noč, verjetno ste takrat tudi razmišljali ponoči o rojstvu koga ali česa, ko ste napisali, da od zdaj naprej bomo pa gledali samo lepo realnost življenja, ki pa v tej državi tudi zaradi vas niti ni tako lepa. Govorim pa o realnosti in pa usklajenosti. Spoštovani gospod Capuder, moram vam povedati, jaz ne vem, s kom ste uskladili zakone in koga smatrate pod socialne partnerje, če mislite tukaj na Cerkev, potem verjamem, da ste bili usklajeni, če mislite pa na socialne partnerje, kot jih predvidevata Ustava in zakon ste pa zavajali ta Državni zbor. Cerkveno pa verjamem, da ste usklajeni bili v nulo pri vsakem zakonu. Hvala.
Hvala. Vaše izvajanje je sprožilo repliko. Kolega Capuder, izvolite.
Hvala lepa. Jaz to prvič slišim, da Ustava in zakon govori o tem, da se morajo socialni partnerji med sabo usklajevati, predvsem to, da Ustava to piše. Kar se pa tiče usklajenosti. Podatki so bili pobrani iz portala Ministrstva za delo in družino in tam piše, da je bilo 28 aktov, ki so bili sprejeti v zadnjih dveh letih, usklajenih razen treh, in še ti trije bomo v eni točki niso bili usklajeni. To je podatek iz portala Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve.
Hvala. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima poslanka Marjetka Uhan. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana Vlada, minister, poslanke in poslanci, javnost lepo pozdravljeni! Danes imam na prangerju ministra za delo, družino in socialne zadeve. Pa bi še prej mogoče replicirala oziroma povedala, da ravno, to kako bo vplivala koalicija na medije, ni izum ministra Drobniča, ampak je to v okviru področja družine iz koalicijske pogodbe. Samo en stavek bom prebrala: Koalicija si bo prizadevala, da s političnim odnosom do starševstva in družine ter preko medijskega obveščanja ustvari pozitiven odnos javnosti do družine. Pozitiven odnos, ničesar drugega ne želimo v koaliciji. Danes govorimo o ministru Drobniču, ministru, ki ima najširši resor, 200 milijard, mislim, da pokriva tudi to ministrstvo denarja. Ima najširše področje dela, največ usklajevanj socialnih partnerjev, zakonskih predpisov in je, kot piše v Financah, še zadnji reformist te Vlade. Na te reforme so nas v bistvu spomnile Finance pred dvema dnevoma, kar pozabili smo, čeprav so jih bili prejšnja leta polna usta. 70 ukrepov naj bi bilo. Imam pa občutek, da te ukrepe izvajata samo naša dva ministra, minister za finance in pa minister za delo, družino in socialne zadeve. In če beremo na koncu tega članka je bil celo pohvaljen minister za delo oziroma Slovenija na področju, ki ga pokriva minister Drobnič. Prav tako je v teh dneh drugi minister dobil priznanje kot dosežkar leta. Sprašujem se, če je to naključje, da zgolj v tujini dobivajo priznanja naši ministri ali pa mogoče davki in reforme ne sodijo v slovenski narod. Glede socialnega dialoga imamo poročilo z ministrstva, da je kar 28 predpisov bilo usklajenih s socialnimi partnerji. Glede težav pri dogovarjanju s socialnimi partnerji oziroma ukrepov oziroma dosežke mu priznavajo delodajalci ima pa res težave s sindikati in tudi tu pravi ta pisec tega teksta: "Namesto da bi Janša na sestanku s sindikati v imenu hitrejšega gospodarskega razvoju k odstopu pozval sindikalne vodje, na čelu s Semoličem, se je raje odločil, da bo iz Vlade odgnal svojega glavnega reformista. No, pa toliko o sindikatih oziroma o tej problematiki. Sicer pa je ime ministra Drobniča viselo v zraku tako rekoč ves čas kar je v Vladi. In v tem smislu nas je presenetilo, da je to potezo potegnil sam premier, kajti kakšen dan prej je že opozicija napovedala uspešno interpelacijo, zato mogoče smo bili presenečeni glede tega. Kaj pa je dejansko premierju prililo kapljo čez rob? Je bila res to strategija rodnosti? Strategija, s katero bi se lahko ukvarjala, če se še ne ukvarja, cela Evropa. Cela Evropa se ukvarja s problemom rodnosti in pa s problemom staranja. Mimogrede, vseeno hvala minister za tistih 175 milijonov, ki smo si jih zagotovili za dom starejših v Trebnjem v proračunu za drugo leto. Res, kdo bi se ukvarjal z rojevanjem otrok, s tistimi bitji, ki zahtevajo ljubezen, ki stanejo, ki ti uničijo kariero in tako naprej. Res, za Slovenijo so bolj aktualne teme, kot so resolucija o nacionalnih programih, kjer se govori o megazabaviščnih parkih, trgovskih centrih, industrijskih conah, univerzitetnih središčih. In to o velikih vsotah denarja, pa nobenega ne boli glava, od kod bomo dobili. Vi minister pa prav v tem trenutku pridete s tako nazadnjaško strategijo rodnosti za Slovenijo. Pa bi Slovenija še pogoltala to strategijo rodnosti, če se pa res ne bi spustili v en člen, in ste res stopili na tanek led, o plačljivosti splava. Tu pa priznavam predsedniku Vlade, da posegate na drug resor in res ni to vaše področje, to je področje socialne blagajne, zdravstvene blagajne in pa ministra za zdravstvo, če bi bilo treba to urediti. Imamo pa res tudi v koalicijski pogodbi napisano, da bi bilo treba več poudarka dati družinam tudi ob prvih stanovanjih za družine, ki se odločijo za prvega otroka, govorim. Ampak tudi to ni vaše področje in zato ne drezajte v stvari, ki niso z vašega področja. Kakorkoli že, bili ste prvi minister, ki je v Zakonu o starševskem dodatku opazil, da so izpadle v prejšnji zakonodaji kmetice in samozaposlene. Kje so bili sindikati, kmečki sindikati in tako naprej, da niso vedeli, da v Sloveniji obstajajo tudi matere kmetice, ki niso imele te pravice do nadomestila za krajši delovni dan. Vsekakor je bila vaša zakonodaja naklonjena materam, mladim družinam in tudi drugim, vendar pa glede na to, kam pelje ta vlak, da so ob nedeljah trgovine ponovno odprte, da se razmišlja, da bodo tudi uradnice delale ob sobotah, pa mislim, da ni najbolj naklonjeno materam in mladim družinam. Kakorkoli že, danes boste, sicer ne z mojim glasom, odstavljeni, pa vendar mislim, da niste odstavljeni zaradi nedelavnosti, pač pa predvsem zaradi nesoglasja med vami in premierom, zato tudi ne pozdravljam te razrešitve; ima pa premier vso pravico, da to predlaga. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Postopkovni predlog, poslanka Barbara Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Dovolite, da najprej obrazložim, pa bom ob koncu oblikovala postopkovni predlog. Predvsem zato, ker so poslanci Nove Slovenije, vključno s poslanko, zavedeni. Očitno imajo napačne, nerealne podatke s strani ministra za delo, družino in socialne zadeve, takšne podatke, ki jih, žal, objavlja minister na svoji internetni strani. Veste, ni bilo uskladitve. V Državnem zboru smo obravnavali predloge zakonov, ki niso bili usklajeni. In to je preprosto laž, spoštovana kolegica Uhanova. Omenila sem novelo Zakona o socialnem varstvu, Zakona o minimalni plači, kolektivno pogodbo, pokojninsko in invalidsko zavarovanje, Predlog zakona o usklajevanju transferjev posameznikom in gospodinjstvom v Republiki Sloveniji, omenila sem Zakon o določitvi minimalne plače, novelo Zakona o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti - to so zakoni, ki v parlamentu niso bili usklajeni. In govoriti, da ima ministrstvo na svoji internetni strani takšne podatke, je preprosto laž! S tem lažete v tem parlamentu in zavajate celotno slovensko javnost. Zato dejansko predlagam, spoštovani gospod predsedujoči, da si poslanke in poslanci, ki niso seznanjeni z realnim stanjem, pridobijo mnenje, ki ga držim v rokah. To pa je mnenje Socialne zbornice Republike Slovenije, ki je po moji oceni še vedno eden izmed ključnih akterjev ali pa institucij v tej državi, ki daje verodostojne podatke. In iz tega mnenja je jasno in glasno razvidno, da so bili zakoni neusklajeni, da je neusklajen tudi proračun za leto 2008, ki krči sredstva na področju socialnega varstva. Jaz prosim - in to je tudi moj proceduralni predlog -, da si pridobite to mnenje. Če želite, vam ga kopiram. In iz tega mnenja, mnenja Socialne zbornice, je razvidno, kako degradira spoštovani minister Drobnič - pa ne vem, če si zasluži besedo "spoštovani" -, kako degradira celotno socialno stroko, kako degradira ali pa uničuje tisto, kar je zapisano v Ustavi Republike Slovenije, da je Slovenija socialna država. In ne nazadnje, s tega mnenja, spoštovana kolegica, dovolite, tudi to je del mojega proceduralnega predloga, je jasno in glasno zapisano, da je ta minister na svoje zakone v dveh letih ministrovanja dobil tri ustavne pritožbe [[...]]
Poslanka Žgajner, mislim, da ste v svoji vsebini, in če zaključite, seveda ste prekoračili proceduralni predlog. Vaš poziv lahko seveda štejemo, da si poslanci pridobijo vse informacije, ampak seveda njihova domena je, do kod si jih pridobijo in katere informacije. Zato bom dal besedo tudi poslanki Marjetki Uhan. Izvolite, kot replika.
Hvala lepa. Jaz bi prosila, podpredsednik, če umirite svojo poslanko, da neha s temi lažmi. 28 predpisov je bilo usklajenih. Mogoče govori poslanka o katerih drugih predpisih. Vsemi tistimi, ki jim zakon nalaga.
Dobro. Najlepša hvala. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima mag. Potrata. [[Je ni.]] Besedo ima kolega Milan M. Cvikl. Izvolite.
Gospod predsedujoči, gospod minister, gospod, upam vsaj, v prenosu z nami povezan predsednik Vlade, ki ste nas prišli prepričevati o tem, kako minister Drobnič ne deluje dobro! Želite, da povem, da danes res razpravljamo o razrešitvi Janeza. To, kar sam ne vem, ne vem o katerem Janezu govorimo. Vlada Republike Slovenije, na čelu z Janezom Janšo, je izdala okvir gospodarskih in socialnih reform. Predsednik Vlade gospod Janez Janša je februarja 2005 govoril, da je njegov prvi cilj povečanje rodnosti. Leto in pol kasneje imamo ukinitev stanovanjskih olajšav za mlade in vse družine in nimamo nič na uresničevanju rodnosti. Ne spuščam se v to in nasprotujem nekaterim idejam drugega Janeza, Janeza Drobniča o tem, kako naj bi v Sloveniji povečevali rodnost. Vendar dilema o kateri bi danes morali govoriti, je, da pravzaprav govorimo o neustreznem vodenju Vlade Republike Slovenije, kjer je gospod Janez prvi odgovoren, gospod Janez Drobnič pa je svoje delo mogoče vzel preveč resno. V Državnem zboru smo v zadnjem letu in pol, dveh letih, leto in pol pa približno Vlada nam pošilja zakone, sprejeli veliko neusklajenih zakonov, neusklajenih s socialnimi partnerji in kot vidimo tudi vsebinsko neusklajeni znotraj Vlade Republike Slovenije. O čem torej govorimo? Ali torej govorimo o tem, da se zakoni, ki smo jih sprejemali v tem Državnem zboru in imajo podpis predsednika Vlade gospoda Janeza Janša, pravzaprav prihajali v Državni zbor mimo njegove vednosti, kako to, da gospod predsednik s tem, kar nam je danes povedal, pravzaprav pravi, pred 9-imi meseci sem izrekel nezaupnico gospodu Janezu, gospod Janez je pa še kar nosil na sejo Vlade, ki jo vodi drugi Janez, zakone in zakoni so bili sprejemani na Vladi in potem posredovani v Državni zbor? Zato mislim, da bi bilo dobro to današnjo tragično razpravo čim prej zaključiti in izreči nezaupnico predsedniku Vlade gospodu Janezu Janši. V koaliciji se dogovorite, kako boste bolje upravljali to Slovenijo. Povedati, da je potrebno še nekaj ministrov zamenjati, da bi lažje predsedovali Evropski uniji, je pa seveda za slovenski narod, za državljane in državljanke žalitev. Tri in pol leto imamo Vlado, ki ne zna upravljati Slovenijo, tri in pol leta bomo imeli Vlado, ki ne zna upravljati Slovenije, pol leta, za tisto polovico leta pa moramo imeti učinkovito Vlado. In zato pravi, po navedbah poslancev Nove Slovenije, predsednik Vlade, da bo menjal še kar nekaj ministrov. Resnično vprašanje, o katerem tukaj govorimo, je neustrezno vodenje prvega Janeza. Zato seveda gospod Janez drugi, mislim, da ste po svoje žrtev, koalicija na način, kot deluje, pa se naj ozre vase, naj razpravlja o vsebini zakonov prej, preden so sprejeti na Vladi, predvsem pa naj neha zapravljati denar davkoplačevalcev. 700 milijonov je to stalo za neki okvir reform, od katerega ni nič, razen, da dve leti po začetku mandata Janeza Janše ugotavljamo, da od reform ni ostalo nič in vse kar imamo, imamo javno pranje perila. Hvala lepa. Sam se bom po koncu razprave odločil, na kakšen način pokažem nezaupanje predsedniku Vlade, seveda pa nasprotujem vrsti zakonov in aktivnosti, ki jih je izvajal gospod Janez Drobnič. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima poslanec Franc Pukšič. Izvolite.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, gospod minister Drobnič, minister Božič, ostali predstavniki, državni sekretarji, Vladi Republike Slovenije! Danes je pravzaprav eden izmed težji dni v koaliciji, ko neenotno s strani koalicije pravzaprav peremo javno perilo, ki bi se po mojem prepričanju moralo zgoditi znotraj koalicije. Še toliko težje je, ker se to dela z enim izmed koalicijskih partnerjev, ki je bil tudi že v prejšnjem mandatu, ko smo bili v opoziciji, koalicijski partner. In še težje je, ko so to delali z enim, ki je sedaj minister, prej pa je bil eden izmed prepoznavnejših opozicijskih poslancev in poznavalec tega področja. Kar se mene tiče, me tudi marsikatera stvar v tej Vladi moti. Moti me predvsem tisti del dela naših ministrov za katere smo dali glasove, ki so bistveno drugačni, kot pa so bila naša načelna stališča ali opredelitve, ko smo bili v opoziciji. Predvsem tisto me moti, ko se nekatere stvari sprejemajo v nasprotju s tistim, zaradi česar smo dobili zaupanje volivk in volivcev. Tako kot je težko in ima moj predsednik Vlade težko in odgovorno delo v tako raznobarvni koaliciji, tako je tudi težko na vseh področjih tudi med nami poslanci znotraj poslanskih skupin. Ampak, to je barvitost, to je pluralnost in tu smo tisti, ki smo dobili zaupanje volivk in volivcev. Težko je velikokrat tudi znotraj manjših organiziranih skupin in težko je tudi znotraj tistega, ki se mu reče tudi zakon. Pa vendar, če se le da, se to poskuša narediti znotraj, ne zunaj na dvorišču pred sosedom. Če pa se ne da, potem se dogovorita tam, kjer je dovolj sporazuma oziroma kjer je dovolj pameti, se dogovorita o sporazumnem razhodu in za nekatere vrednote, ki sta jih skupaj ustvarila, skrbita še vedno naprej. Tako si bi tudi sam predstavljal delo v koaliciji. Ministru kolegu Drobniču je marsikaj danes očitano in marsikaj se menda vleče že dolgih devet mesecev, razen to, da sem prebral v Magu od 7. junija letošnjega leta "Jesensko čiščenje", kaj dosti kot koalicijski poslanec pravzaprav nisem vedel o velikih razhajanjih in problemih, pa čeprav sem bil zadnje leto tudi član Odbora za delo, družino in socialne zadeve. Da nisem vedel, je verjetno izhajalo tudi iz tega, iz obravnavanih zakonov prav iz tega naslova ministrstva, saj je poslanski kolega Ljubeljšek v imenu poslanske skupine Demokratske stranke Slovenije povedal, da bomo podprli predlagano novelo Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o odpravljanju posledic dela z azbestom. Moj poslanski kolega Marijan Pojbič je v imenu poslanske skupine povedal, da bomo podprli Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju in da v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da je predlog zakona kvalitetno pripravljen in tudi evropsko primerljiv. Moj poslanski kolega Rudi Veršnik je imel enako stališče v zvezi z Zakonom o določitvi minimalne plače. Sam sem v imenu poslanske skupine pri drugi obravnavi Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o preprečevanju dela in zaposlovanju na črno veliko govoril, pohvalil Vlado in rekel, končno smo dobili Vlado, ki je na tem področju nekaj naredila, in ministra, ki je naredil po mojem globokem prepričanju več kot pa vsi ostali v zadnjih desetih letih. In tudi drugi kolegi so pri ostali zakonodaji s tega področja govorili pozitivno in nikoli tako, bom rekel, zaostreno v nobeni konstalaciji, da bi kazalo na to, da je delo ministra Drobniča tako slabo. Predsednik Vlade je najbolj odgovoren in je seveda tudi njegova pravica, da pač predlaga Državnemu zboru zamenjavo, če s katerim od ministrov ni zadovoljen. Res pa je, da je tudi naša pravica, poslank in poslancev, da o njegovi nameri izvemo pravi čas in se o njegovi nameri tudi znotraj koalicije pogovorimo. Kako in koliko je tega bilo v tem primeru, glede na vse ostalo, je seveda naša notranja stvar in tega vam ne bom razlagal. Ko danes opozicija pravi, da je v tej zakonodaji veliko tudi nepravih rešitev, ima prav. Ker sem bil sam osem let v opoziciji in se z marsikaterim zakonom, marsikatero rešitvijo nisem strinjal, zato smo šli tudi mi na Ustavno sodišče in nekatere odločitve Ustavnega sodišča dobili in jih je morala potem koalicija spremeniti. Vse in vedno. Kadarkoli smo že kaj takšnega počeli, sem vsaj sam vedno delal zato, da bi zakonodaja prispevala boljše in lepše rešitve za državljanke in državljane. Nekoliko manj me pa prepričajo tisti, ki danes pravzaprav pravijo, da je minister primeren za odstrel zato, ker je razjezil vse po vrsti zaradi strategije za dvig rodnosti v Republiki Sloveniji. To ni strategija. To ni res. To je en papir, na katerega so nekateri nekaj napisali. In to je samo v javni razpravi. Kaj bo strategija, kakšna bo, to bo povedal ta Državni zbora. Seveda, z veliko večino ob vsej verjetnosti koalicije, ki ima večino. Če ne bi bila koalicija, bi bila opozicija. In šele takrat bo to strategija. Do sedaj je pa samo papir, na katerega so nekateri nekaj napisali. Če si ga je kdo prebral verjamem, da se bo strinjal z menoj, da ga v 80% ali pa celo več tudi skoraj vsi prisotni poslanke in poslanci tako z leve in desne, iz pozicije in opozicije, verjetno podpišejo. Verjamem, da nima nihče nič proti zmanjševanju plačila za vrtce ali nič proti dodatku k nadomestilu za dopust mamic, ki so v nekem mlajšem obdobju. Ali da nimate nič proti zmanjševanju stroškov prevoza v šolo, na kar opozarjam kot poslanec sam že dolgih deset let, tako vse prejšnje vlade kot tudi sedaj našo. In se takrat nič ni zgodilo, pa tudi sedaj še teh zadev nismo razrešili. Res je, da rečem nekaj v bran naši vladi, da vsega v dveh letih se ne da narediti. Da nimate nič proti o izenačitvi regionalnih pogojev za stroške šolanja otrok. Tudi za izobraževanje učiteljev in tudi, če hočete, prostovoljnih gasilcev, so v slabšem položaju tisti, ki so na podeželju, na periferiji, ker morajo do Ljubljane priti, ker imajo takšne in drugačne stroške. Številke so pa za vse enake. In razpisi, ki so se delali pod prejšnjo Vlado in tudi sedaj, ko se dela 20% pa 40% za vse občine enako, je krivičen, ker nikoli nihče ni upošteval zakona o financiranju občin, tistega dela, ko je govoril o razdelitvi in različnih deležih pri sofinanciranju, razen na šolskem področju. Da nimate verjetno nič proti nekaterim drugim zadevam, ki so zapisane v tej resoluciji, se marsikateri, verjamem, tudi strinjate. Da pa imate in tudi sam ne razumem in ne bi razumel plačila splava tako, kot je bilo predstavljeno v javnosti, ker absolutno zagovarjam odločanje tukaj ženske kot prve, ki bo o tem odločala, seveda pa, drage kolegice in dragi kolegi, zagovarjam in bom zagovarjal življenje pred smrtjo. To pa tudi vedno, vendar seveda na družbeno sprejemljiv način. In potrebno se je zavedati, da so ne naši otroci največje bogastvo, ampak tudi edina garancija za razvoj te družbe, te države in naše socialne varnosti takrat, ko bodo drugi polnili pokojninsko blagajno, ko bodo drugi polnili zdravstveno blagajno in tako dalje. Če ne bomo imeli otrok za seboj, potem bo naše življenje takrat tudi zelo mizerno. Glede na vse povedano in glede na to, da hočem ostati predvsem pošten do sebe in do volivk in volivcev, ki so mi zaupali glas, glede na to, da se ne morem obrniti iz ene noči v drugi noči in biti nekdo drug, ampak tisti kot sem, mojega glasu za predlog premierja tokrat prvič, to se je verjetno prvič v 10 letih zgodilo, ne bo dobil in ne bom podprl razrešitve ministra Drobniča.
Hvala. Nadaljujemo razpravo. Besedo ima kolega Brenčič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi poslanci! Lepo vas pozdravljam! Jaz ne bom posebno dolg v nastopu, nimam pa namena niti slučajno peti nekega vrste slavospeva ali prikazati kot žrtvenika gospoda ministra, ki je v razreševanju, tako kot so naredili nekateri kolegi poslanci iz opozicije. Vendar pa na izhodišču trdim eno, lepšega darila, lepše možnosti, spoštovana opozicija, vam pozicija ali tokratna Vlada na prestopu v drugi del mandat ni mogla dati. In jasno, da jo morate in jo boste izkoristili. Ste opozicija. Ne glede na to, da pa sem včasih tudi poziciji zaradi nekaterih pogledov težje razumljiv, pa trdim, da bolj nemodro ta koalicija in ta Vlada ni mogla ravnati pri tem vprašanju, ki je danes predmetno, kot je to naredila. In mi je zelo žal, da se lahko to dogodi. To politično ni modro, kjerkoli v svetu, niti v Evropi. Jaz tudi vem, da je minister Drobnič [[...]]
Kolega Brenčič dovolite, da skočim notri. Jaz prosim predstavnika Vlade, da takoj neha s telefonom. Če se to še enkrat zgodi, vas bom prisiljen odstraniti iz dvorane. Verjamem, da si tega ne privoščite niti na sejah Vlade, niti na sejah ministrstva in tega si ne boste privoščili niti v Državnem zboru. Nadaljujte, prosim.
Hvala lepa. Meni je tudi jasno, da ne glede na to, da je minister, ki vodi določen resor, avtonomen po našem zakonu o Vladi in da samostojno oblikuje in kreira politiko v razreševanje takšnih ali drugačnih družbenih vprašanj, prijetnih ali neprijetnih. Vendar v tem kontekstu, pa se ne bom dolgo ustavljal, trdim, če je premier zastavil svoje imen, svoj tron, svoj pogled te Vlade, te koalicije v neko sistemsko reformo, ki smo ji rekli ekonomsko socialna reforma, bi moral v nekaterih segmentih dati tudi svoj vpliv, svoj hrbet v namen tega cilja, sploh na področju, kjer je izredno občutljivo področje za vsakodnevno življenje malega in velikega človeka. To je področje sociale, delovno-upravnega področja. Tukaj mislim, da je bil minister morda preveč samosvoj oziroma osamljen o tem vprašanju in se ne bom tu več ustavljal. Tudi se ne bom ustavljal pri vprašanju postopkovnega načina in mojega razumevanja, kako naj bi ravnali v tem postopku pri razreševanju ministra. Ker pa se ne morem sprenevedati in preleviti iz mandata v mandat, želim reči to. V vseh dosedanjih, teče že 11. leto, kar delujem v odboru, ki je matično delovno telo za to področje, ki ga vodi minister Drobnič, sem zagovarjal na podlagi svojega razumevanja stvari z nekoliko več kmečke samoumevne logike, stvari, ki so bile dobre za ljudi in za to državo, začenši z resorjem, ki ga je vodil z mandatom takratni minister mag. Rop in naprej z dr. Dimovskim. Trdim, da smo veliko stvari dobro zastavili in tudi veliko dobrih rešitev napravili. Vsega, kar smo imeli zastavljeno, kar je narekovalo življenje, se ni dalo, kot se ne da tudi danes. Na eni strani so zmožnosti države, na drugi strani je dejstvo, ki je prisotno v družbenem ustroju. Imamo praktično posamezne skupine med seboj, ki smo si diametralno nasprotni, in v tem kontekstu se včasih ne da ne glede, da minister ve, da je treba to družbeno vprašanje za njegovo vizijo reševati tako, ni mogoče preiti tega rubikona na trd način; in to se ni dalo poprej in se tudi zdaj ne da. Smo ljudje naravno svobodna bitja in tega se moramo zavedati. In prav zaradi tega trdim, da ne morem negirati svojega razmišljanja in svojega doprinosa v prejšnjih dveh mandatih v tem resorju, ki je izredno občutljiv po materijah, ki zadevajo vsakodnevno življenje ljudi, ne morem negirati mojega doprinosa s tem, ker sem zdaj v drugi koaliciji, ki morda na določena družbena vprašanja, ki jih je treba razreševati, glede nekoliko drugače, ampak tudi zdaj ne moremo drugače kot v mejah realno zmožnega, da ne povzročamo travm v družbi. V tem kontekstu je seveda moj pogled na ministra Drobniča drugačen. Že v naslovu opozicijskega poslanca - tudi takrat sem vodil odbor, za katerega je potrebno včasih biti tudi trmast, ampak drugače zadeve ne gredo naprej - je bil karakter opozicijskega poslanca v imenu mag. Drobniča celo v redu, ampak kljub temu je že takrat zastavil vedno nemogoča vprašanja, nemogoče predloge, ki se jih ni dalo razrešiti. Ampak pozneje, ko je bilo to potrebno močneje zagovarjati, se je ponavadi vedno umaknil, jaz sem ga opozoril dostikrat tudi na to, da bo prišel čas, ko bo pa morda potrebno drugače razmišljati, in ta čas je prišel in pričakoval sem, da bo gospod Drobnič nekoliko revidiral svoj sistem. Človek ima tak karakter in tako notranjo vizijo in stroj kot ga prineseš na svet, nekaj se ga da z razumom revidirati; in pričakoval sem, da ga bo nekoliko revidiral, pa ga je žal mnogo premalo. Zato sem jaz tudi v koaliciji morda bil včasih težje razumljen, zakaj pa nekaterim odločitvam ne priglašujem, jih ne odobravam in sam s seboj sem vedel, da bi moral še veliko trše včasih nastopiti. Zato jaz ministru Drobniču ne morem tako, kot ste nekateri opozicijski poslanci, peti neke vrste oziroma nameniti nekrivde. Minister je tisti, ki je dolžan oblikovati resor, dolžan oblikovati politiko, kot jo družba trenutno pričakuje, in jo mora v skladu zmožnostjo države tako načrtovati. Če pa zadeve ne gredo, potem je pa stvar policijske logike, da se o nekaterih težjih vprašanjih, ki jih je potrebno razreševati, koalicija do teh vprašanj opredeli. To je način nekega dialoga, korektnosti v partnerskem razumevanju koalicije. Glavna stvar je seveda pri ministru Drobniču ta, da je ne glede na to, da je zelo delaven človek in da je veliko dobrih zadev prinesel v svojih projektih, v spremembah zakona itd., ampak dialog je potrebno voditi. To je resor, je državi ostalo praktično gro naloge, da skrbi za socialno državo v celotnem pomenu, ko dela profit svoje, ko delajo podjetja svoje, ko dela ustroj globalizacijo svoje, je ta resor resor dialoga, resor prespati noč, ko se dialog zaustavi in začeti znova. Ne gre drugače. Tam, kjer ni mogoče doseči dialoga, je potrebno navsezadnje tudi iti naprej; tudi če določene stvari v tem trenutku ni bilo mogoče rešiti, jo bo čas prinesel drugo leto ali naslednje leto. Seveda, to je tista kritika, da minister Drobnič je s svojim karakterjem nepravi profil človeka za ta resor. Jaz ga ne obtožujem za nič, vem pa, da bi morda neki drugi resor glede na svojo delavnost, ali drugo zadevo, boljše opravljal. Tudi s področja invalidskega varstva, ker je pa tu tudi profesionalno najbolj doma, so se nekatere zadeve odvile dobro in se odvijajo in tudi tam je morda ta dialog še najhujši, ampak najbolj potreben. Ampak ta zadeva mu je šla boljše. Jasno pa je, da je predvsem dialog s socialnimi partnerji in tudi dialog s poslanci Državnega zbora, ne glede če je pozicija, opozicija, nujno potreben in ga je treba voditi, če ga ne moreš voditi. Če ga nisi pripravljen voditi, potem moraš sam ugotoviti, da ta resor ni zate. Jaz bom rekel, v prejšnjem mandatu smo v različnih pozicijah prenekateri amandma opozicije - spominjam se člana odbora, Vizjaka prav zaradi tega, ker je v stanju bilo voditi več dialoga - osvojili in osvojile so se dobre rešitve, tudi tako dobre rešitve, nekatere z novim pogledom na to vprašanje odpravljamo v tem mandatu. Jaz s tem tudi nisem zadovoljen, ampak sprejemam to kot politiko. Zato ne glede na to, da vas razumem, opozicijo, da imate tokrat primer, podarjeno možnost, da streljate v tron, kar je povsem normalno. Zame glede na to, da to materijo kolikor toliko poznam, jo spremljam po svojem razumevanju stvari, minister Drobnič resnično ni pravi izbor za ta težak resor, ne kot Janez Drobnič, ampak morda način karakterja ali način ustroja človeka, kot mu dana s stvarstvom. Prepričan sem, da bi bilo bolj modro, da se na nivoju Vlade odločimo drugače, da bi prišlo do dialoga, do boljše rešitve, da bi to mesto zasedel človek, ki je po naravi človeka drugačen profil. Dozdajšnji minister Drobnič bi pa glede na svoje danosti, ki jih ima, morda kaj drugega bistveno boljše ali tudi dobro opravljal. Moje podpore ministru Drobniču prav gotovo ne bo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Veber.
Hvala za besedo. Sam bi se današnje teme dotaknil v tem smislu, da je resnično prisotno dejstvo, da želi minister Drobnič, kot vse kaže, dosledno izvajati reforme, pri tem pa se pozablja na vsebino tistega koraka oziroma predloga, ki ga pri tem tudi v resornem ministrstvu pripravljaš. To je nekaj podobnega, kot če bi skočil v prazen bazen. Za utemeljitev teh nekritičnih korakov za realizacijo reform bi predstavil samo področje centrov za socialno delo, kjer je bil posredovan predlog za preoblikovanje centrov za socialno delo z 62 na 14. Menda naj bi imeli nekoč v Sloveniji 14 pokrajin in kar poenostavljeno je bilo oblikovano, kako se naj bi teh 62 centrov preoblikovalo v 14. Razhajanja so izjemno velika. Če samo povem, da bi denimo eden od teh 14 centrov skrbel za 47 tisoč prebivalcev, pa jih ima ta najmanj, največji bi imel pa preko 500 tisoč prebivalcev. Seveda si težko predstavljam, da bi s tem pridobili učinkovite rešitve pri reformi na področju centrov za socialno delo, skrbi oziroma problemi bi pa ostali predvsem v okoljih, kjer bi ti centri bili najbrž, vsaj tam, kjer je preko 500 tisoč ljudi, preobremenjeni. In če še ugotavljamo, da ta reforma predvideva izgubo pravnega statusa in s tem tudi možnost nekega intenzivnejšega vključevanja v okolje, kjer tak center deluje, pomeni povečevanje socialnih razlik, povečevanje nezmožnosti reševanja družinskih stisk in vsega podobnega. Na kratko bom poskušal poudariti samo še vprašanje, ki se je v zadnjem obdobju izjemno izpostavilo kot eden največjih problemov v Sloveniji, vendar zopet povsem po nepotrebnem. Gre za dejstvo, da je v tem regionalnem centru, kjer govorimo o 531.408 prebivalcih, tudi Center za socialno delo Kočevje. Glede na to, da v tem centru že danes izplačujejo 526 socialnih pomoči Romom, ki živijo v tej občini, se srečamo z dejstvom, da nam poskuša Vlada kar mimo vseh načinov in pristopov, ki so nekje normalni pri tem, da nekoga vključiš v lokalno okolje, povzročiti še več težav na tem področju, čeprav smo naredili skupaj s centrom za socialno delo zelo veliko, ko smo oblikovali skupno romsko komisijo in poskušali aktivno reševati problem vključevanja Romov v normalno življenje; govorimo o številki 526. In če k temu dodam dejstvo, da bi tudi ministrstvo moralo spremljati te postopke in razumeti okolje, kamor se naj bi ta družina preselila, ugotavljam, da v Vladi oziroma prav v tem resorju očitno ne poznajo dovolj razmer v posameznih centrih za socialno delo ali pa se ne želijo vključevati v reševanje najaktualnejših problemov v Sloveniji. Zato odločno protestiram proti takšnemu razumevanju reševanja problemov, kajti ne predstavljam si, da bi center za socialno delo izgubil pristojnosti na eni strani, po drugi strani pa Vlada nalaga dodatne, predvsem lahko rečem, probleme temu okolju. Tu resnično pogrešam aktivnejšo vlogo ministra pri tem, da ne predlaga tako nedorečene spremembe delovanja centrov za socialno delo in da pravzaprav obravnava območje kočevske kot tisto, kjer mora biti ohranjen center kot tak, za socialno delo s pravnim statusom in še večjimi nalogami in pooblastili, kot jih ima mogoče do sedaj. Tega minister Drobnič žal očitno ne zna doseči, ne zna uveljaviti in s tem pravzaprav poslabšuje socialni položaj v tem okolju. Zato je težko govoriti o tem, da bi lahko se strinjal s takšno politiko Ministrstva za družino in socialne zadeve, in seveda tudi težko zagotoviti potem podporo pri tem, ali se odločati za to, da minister ostane ali ne. Na podlagi teh argumentov je izjemno težko biti za. Hvala.
Hvala. Gospa Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa za besedo. Jaz bom ostala pri tistem, kar sem povedala več ali manj tudi v predstavitvi stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, pri tistih dejstvih, ki so zapisana črno na belem in ki govorijo o tem, da je bilo delo gospoda Janeza Drobniča na delu Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve nestrokovno, slabo, celo škodljivo. Z uveljavitvijo politične volje je minister Drobnič ob podpori koalicije, koalicijskih poslancev proglasil izobrazbeni profil teologa za strokovnega delavca na področju socialnega varstva, kar je ena težjih oblik diskvalifikacije strokovnega dela na področju socialnega varstva in čista ideološka farsa. Prvo dejstvo, ki ga poudarjam sedaj. Nadaljujem. Usklajevanja z institucijami ni bilo. Govorim o pripravi finančne podlage za izvajanje programov s področja socialnega varstva. Pri financiranju organizacij pa prihaja do samovolje ministrstva in celo zmanjševanja proračuna brez ustreznih obrazložitev. Pri predlogu državnega proračuna, kar sem danes že poudarila, za socialno varstvo gre za enostranski akt. Ignoriranje strokovnega sveta, ki se na predlog socialne zbornice imenuje pri Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve. Za obravnavo strateških vprašanj, je bilo konstantno ignoriranje tega strokovnega sveta. V ta strokovni svet so bili predlagani eminentni strokovnjaki s strani socialne zbornice in izkušeni praktiki. Med njimi na primer dekan fakultete za socialno delo in predsednica Unicefa. Pet teh predlaganih strokovnjakov je bilo črtanih kot neustreznih, na njihovo mesto pa je bil imenovan kandidat z osnovno izobrazbo teološke smeri, ki se v instituciji, ki jo vodi, izdatno financira s strani pristojnega ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Gre za absurden primer, spoštovane kolegice in kolegi, vmešavanja politike v stroko. Še enkrat poudarjam, na enem izmed najpomembnejših ministrstev. Posledično pa je prišlo tudi do ignoriranja strokovnih mnenj in slabe priprave dokumentov. Eden izmed takšnih dokumentov je Strategija za dvig rodnosti v Republiki Sloveniji. Meni je žal, da gospoda Pukšiča v tem trenutku ni, ker bi se prepričal, kaj je napisano na dokumentu, ki ga je izdal in na internetni strani objavil minister za delo, družino in socialne zadeve, gospod Drobnič. Gre za, še enkrat poudarjam, Strategijo za dvig rodnosti v Republiki Sloveniji. Gre za izjemno ponižujoč, konzervativen, nazadnjaški, škodljiv dokument. Dokument, ki je nastal v dveh mesecih. To sem dobila zagotovila direktorice direktorata na tem ministrstvu. In v njem ne le da se rušijo pridobljene pravice, jemlje se dostojanstvo, dostojanstvo žensk. V tem dokumentu so katastrofalno zapisane rešitve, ki naj bi v naši državi dolgoročno zagotovile stabilen pokojninski sistem, da bodo ženske dobesedno prisiljene v to, predvsem ženske iz nižjega socialnega statusa, da bodo rojevale otroke zato, da bomo lahko oziroma da bo lahko nekdo plačeval v pokojninski sistem kot nadomestilo za neželjene otroke. Pa minister Drobnič vidi rejništvo oziroma posvojitev, to promovira minister Drobnič v takšnem dokumentu. Spoštovane kolegice in kolegi, gre za popolnoma nestrokovno odločitev v nasprotju z vsemi dognanji, na katere smo ne nazadnje lahko ponosni v naši državi leta 2006. Saj ne govorimo o letu 1928. Jaz sem vam, prebrala, da ideologija iz leta 1928 je zapisana v zakon o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti, ki smo ga sprejeli leta 2006. Jaz ne vem kdo v tej državi je toliko moralen, da si upa reči ob vsem tem, da pa je bilo delo ministra Drobniča strokovno, dobro; in reči celo, hvala ti, minister. Pa ne ga hecat, spoštovane kolegice in kolegi! In ko smo govorili o uskladitvi zakonov, dajte mi našteti, dajte mi dokazati, jaz vam lahko dokažem črno na belem, da so bili zakoni neusklajeni. Danes so bili zakoni neusklajeni. Danes sem jih že nekajkrat naštela, kateri so tisti zakoni, ki so bili neusklajeni s socialnimi partnerji. In zato še enkrat poudarjam, da se socialni dialog pod ministrovanjem gospoda Drobniča v naši državi ruši. Ruši se koncept socialne države. Jaz si ne želim takšne sodobne socialne države, kot si jo predstavlja minister Drobnič in ki jo očitno podpirate ali pa ste jo podpirali vsaj dve leti tudi vi, koalicijski poslanci, in ki ji danes prikimavajo še vedno poslanci Nove Slovenije. Dovolite, da ne bom predolga, ker verjamem, da bom dobila kakšno repliko, zgolj na kratko v pojasnilo, ali si takšen minister res zasluži funkcijo, ki jo ima. Mnenje ministra o invalidih ni najboljše. Pa bom brala, citirala besede gospoda Drobniča. Meni namreč, da invalidom ni potrebno posvečati posebne pozornosti, temveč jih moramo preprosto integrirati, pa bo njihova problematika hipoma rešena. Zalo negativno stališče je imel minister tudi do enostarševskih družin, mater samo z enim otrokom in tako dalje. Jaz bom vsekakor podprla razrešitev ministra Drobniča, ker si ne zasluži takšne funkcije.
Hvala. Imate repliko?
Gospa Tavševa, ne bo replike, ni vredno.
Taka čudna replika. Imate predlog? Izvolite, gospa Potrata.
Hvala, gospod predsednik. Jaz bi vas prosila, da bi glede na to, da se zadnje čase kar pogosto srečujemo s kakšnimi posebnimi ukrepi, ki se za ene rešujejo tako, za druge pa drugače pri istem Poslovniku, vendarle prosila za enako obravnavo vseh. Nekajkrat se je že v Državnem zboru zgodilo, da je komu tekel čas za postopkovno vprašanje ali predlog iz časa poslanske skupine skupnega časa, pa kljub intervenciji ni šlo drugače. Sedaj je bilo urejeno tako, da se je po dogovoru postopkovno vprašanje izvzelo in se je čas obračunal. Jaz ne protestiram proti temu, da se je sedaj gospe Žgajner to dovolilo. Jaz samo pričakujem, da boste v prihodnje vedno tako ravnali. Hvala.
Hvala. Gospod Jelen. Gospod Gantar. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod minister Drobnič z vašim delom, moram priznati, nisem zadovoljen in povem seveda tudi, če ne bi prišlo do predloga predsednika Vlade za razrešitev, bi vas ta interpelacija, ki jo je napovedal SNS, bodisi kakšna druga, in jaz bi jo z veseljem podpisal. Zadovoljen z vašim delom nisem predvsem zaradi tega, ker bi - podobno kot predsednik Vlade - menil, da svojega programa Vlade na svojem področju ne izpolnjujete zadosti dobro, pač pa prav obratno, prav zato, ker ga dosledno izpolnjujete. Pravzaprav ste eden od redkih in edinih, ki je na tem področju poskušal kaj napraviti. Ni dvoma in mislim, da je res to, da se je minister Drobnič lotil po mojem mnenju pravih tem na področju zaposlitvene, socialne in drugih politik, ki so na njegovem področju. Vendar se jih je lotil na temeljito napačni način, z napačnimi sredstvi, s poskusom, da bi akterje na področju socialnega dialoga diskreditiral in onemogočil, namesto da bi se pogajal. Najhujše pa, da je vse te teme, te spremembe zavil in podložil in prepojil z neko predmoderno, konzervativno, tradicionalistično ideologijo, vendar o tem danes ne želim govoriti več kot toliko. Vas ne želim kritizirati, kajti ni v moji navadi, in verjamem, da tudi v navadi marsikoga od nas tu, da bi pravzaprav se spravili na "padlega" angela, na ministra, ki ga je predsednik Vlade že spravil na tla. Figurativno povedano, gospod minister Drobnič, jaz ne bom hodil po vas, ker se mi to ne zdi dostojno v tem trenutku. In povsem po naključju ali pa tudi ne, prav danes, ta petek minevata dve leti, odkar je bila izvoljena ta nova Vlada, in nekako je ta rešitev pravzaprav priložnost za bilanco te Vlade in ta bilanca, ki jo poosebljate tu, minister Drobnič, je slaba. Ne bom govoril o reformah, ki so bile s pompom napovedane, pa se niso uresničile, ne bom govoril o davčni reformi, ki naj bi razbremenila gospodarstvo, se je samo prinesla več denarja bogatejšim. Ne bom govoril o tem, da se ljudi prisilno preseljuje, da vaške straže nadzirajo policijske avtomobile in da policisti meni nič tebi nič pretepajo državljane. Če bi pred dvema letoma kdo rekel, da se bo to zgodilo, mu jaz - zaprisežen kritik te Vlade - ne bi verjel. Zdi se mi neka hiperrealnost, neka nadrealnost in ko berem časopise, se moram najprej vprašati in najprej rečem, "saj to ne more biti res"; pa je. In to je tisto, kar me skrbi, to je tisto, o čemer bi se danes tudi morali pogovarjati. Kako bom glasoval, minister Drobnič, še ne vem. Niste moj favorit, toda tisti, ki vam strežejo po vašem političnem življenju, imajo še več masla na glavi. Odločil se bom gotovo po razpravi, tako ali drugače. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Štebe.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod minister! Sprejeti zakoni ministrstva oziroma Vlade Republike Slovenije so reformno pozitivni in srednjeročno oziroma dolgoročno dobri za razvoj Slovenije in njeno učinkovitost in socialno urejenost. Nedvomno je bil pri njihovem sprejemanju minister strokoven in dovolj, jaz mislim v največji možni meri, tudi usklajen. Področje dela je izjemno izpostavljeno in v vsakem primeru predmet kritičnih odzivov pri vseh spremembah, ki pa so za posameznike, skupine in področja kratkoročno običajno nepriljubljene, toda nujne, če želimo na dolgi rok doseči razvojni preboj, učinkovitost in konkurenčnost gospodarstva ter odgovorno socialno, kulturno politiko, višjo kvaliteto življenja posameznikov in pošteno zaščito in pomoč ogroženim skupinam. V operativnem smislu in v načinu komuniciranja ter koordinacije zadev zadeve niso bile vedno spodbudne in ustrezne. Ni bilo dovolj uravnotežene politike in smisla za vse okoliščine, ki jih mora minister tako pomembnega resorja upoštevati. Zato ni bilo primerno, da je izpostavljal sebe, svoj resor, koalicijo in celotno Vlado ter javnost s svojimi moralnimi in etičnimi stališči. Vsa ključna bi moral soočiti najprej na strokovnem nivoju, celovito in interdisciplinarno ter medresorsko in brez svojih vnaprejšnjih sodb in kar konkretnih operativnih rešitev v samih strategijah. Več strpnosti, diplomacije, usklajenosti in uravnoteženosti je potrebno z drugimi. Tehtati je potrebno med mogočim in možnim, razumeti tudi celoto in jo upoštevati. Sodu je izbilo dno soliranje s strategijo o dvigu rodnosti. Kljub temu, da je le predlog, je povzročil z enim samim svojim nestrateškim ukrepom glede plačljivosti splava po svoji ministrski moralni sodbi neverjetno javno, medijsko reakcijo in efekt snežne kepe, ki je grozila, da se vse skupaj poveže s celotno Vlado, kar mediji in opozicija spretno izkoriščajo. Podobno, kot se je sprožil plaz zaradi romske družine Strojan, ki ji je bilo ponujeno policijsko varstvo na njihovem nelegalnem bivališču ali preselitev drugam. Ko je eden od članov te družine verjetno, žal, na smrt pretepel občana, sprožil samoobrambno reakcijo soseščine in zaradi kriminalnega in nasilnega obnašanja ter zaradi več desetletne neučinkovitosti pristojnih tudi revolt, ki je vsem poznan. Danes tega nihče več ne ve in ne napiše, da so se Strojanovi odločali o dveh rešitvah, kot sem rekel, da ostanejo in se jih zaščiti pred reakcijo soseščine, ali da se preselijo na drug kraj. In je bil razlog za samoobrambno reakcijo huda poškodba sokrajana, ki je samo branil svojo pravico, vse skupaj pa je bilo potem začinjeno tudi z nezakonitim in nasilnim obnašanjem te družine. Predsednik Vlade ima pravico in dolžnost, da v primeru, ko ni medsebojnega soglasja o nadaljevanju sodelovanja z ministrom, predlaga njegovo razrešitev, ko sam ni pripravljen prepustiti mesta drugemu kljub opozorilu o oceni dela premiera, po prepogostih neusklajenostih ter po delu s premalo občutka in z neustreznim političnim občutkom, s pomanjkljivim pogledom na celoto, preveč subjektivnimi ukrepi ali neukrepi, neustrezno komunikacijo z javnostjo in tudi s socialnimi partnerji. Minister Drobnič je imel zagotovo najtežje delo. Bil je tudi prvi drugačen človek kot minister v tem resorju. Poleg tega je ta resor in njegovo delo v središču, v jedru, s potrebo po zelo koordiniranem delu pri vseh vladnih ukrepih in spremembah zakonodaje. Pri tem delu je bil po mojem mnenju učinkovit. Žal ni imel sreče pri nič manj pomembnem delu operativnega, medijskega ter javnega komuniciranja. To je lahko poduk in izkušnja vsem nam, da spreminjanje vrednot v sodobni družbi in v Sloveniji, žal še posebej, če se urejajo z neplačevanjem, lahko uveljavljamo z dolgotrajnim, strokovnim in vsestranskim razpravljanjem ter iskanjem čim bolj usklajenih, sprejemljivih ter tudi etičnih in moralnih rešitev. Z lahkoto si predstavljam, kakšna bi bila reakcija v javnosti, če predsednik Vlade ne bi odreagiral, in seveda tudi reakcija opozicije. Minister je sam brez usklajevanja in strokovnega soočanja objavil ta predlog strategije o rodnosti pa četudi bi bil z namenom predhodne javne razprave. O tako občutljivih zadevah intime človeka bi se bilo potrebno dobro pogovoriti o vseh razsežnostih in o tem medresorsko predebatirati in tako oblikovati predlog strategije za javno razpravo. Menim, če ni več usklajenosti in soglasja s predsednikom Vlade, je, gospod minister, najbolje, da odstopite in spustite pot za učinkovito delo naprej. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Mojca Kucler Dolinar. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav ministru Drobniču, prisotnim ministrom, državnim sekretarjem, kolegom, kolegicam poslankam. Zadovoljna sem, da smo danes slišali, da je minister Drobnič dal pozitiven doprinos slovenski politiki s strani koalicijskih poslancev, nekako prikrito pa tudi s strani opozicije. Tudi danes smo že govorili o dejstvu, da podatki Zavoda za zaposlovanja kažejo, da imamo brezposelnost na najnižji ravni v zadnjih 15-ih letih. Tukaj ni potrebno velikih čustev, o katerih je bilo v začetku govora, naj jih umirimo. Ne. To so dejstva, to so številke, ki na to kažejo, da očitno so bili določeni stiki med posameznimi organi v državi dokaj učinkoviti, sicer se ta uspeh ne bi dosegel. Očitno je, da je na ministrstvu v začetku začrtana smer šla v pozitivno smer in se odraža tudi v že omenjeni pozitivni obliki. Predvsem kar se tiče zaposlovanja, je pozitivno ne le to, da so številke boljše, temveč da je tudi motivacija posameznikov, iskalcev zaposlitev večja, da si delo poiščejo. Tu gre ne nazadnje predvsem za posameznike, da se zopet vključijo nazaj v delo, predvsem za dostojanstvo posameznika, da ima možnost se preživljati sam, ne da živi od podpore, ki jo dobi s strani države. Ni mogoče zanikati, da so bile pozitivno sprejete tudi spodbude delodajalcem v smeri povrnitve prispevkov za iskalce zaposlitve, mlajših od 26 let, pa tudi tiste po 55. letu. Torej za skupine, ki so sicer težje zaposljive, če realno pogledamo. Koristno je to tako za delavce kot za delodajalce. Pozitiven je tudi odnos do mlajših žensk, do parov, ki se odločajo za otroke. Ob zavedanju in tega smo v Državnem zboru dolžni imeti, občutek, da delodajalci, ki zaposlujejo večje število žensk oziroma pretežno ženske, se lahko v neki situaciji znajdejo pred težjo organizacijo dela, ko ženska zapusti začasno delovno mesto zaradi odhoda na porodniški dopust oziroma na dopust za nego in varstvo otroka. In prav te pozitivne spremembe so bile storjene v spremembah oziroma dopolnitvah že omenjenega Zakona o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti plačilo prispevkov za osebo, ki bo tako osebo, ki je na porodniškem dopustu oziroma na dopustu za nego in varstvo otroka, nadomeščala. Tudi to je nesporno dobra poteza. Seveda že sedaj slišim nekatere, ki se s tovrstnimi ukrepi ne strinjajo, ki jih označijo, kakor je prej razpravljala kolegica poslanka Žgajnerjeva, da gredo vsi ti ukrepi v prejšnje stoletje, da ženskam, s tem želimo onemogočati zaposlitev, da jih potiskamo nazaj za štedilnik. To lahko govori samo nekdo, ki se spreneveda, če se izrazim v nekoliko milejši obliki, ali pa nekdo, ki ne misli dobronamerno. Tukaj gre za pravice, ki jih posameznik, posameznica lahko koristi, lahko pa tudi ne. Predvsem pa je pomembno, da gre za pravice, ki jih lahko tudi iztoži. In kot rečeno, to je na posameznika. Tako kot v konkretnem primeru, tudi predlog za razrešitev. Naj omenim še eno stvar, ki je v zadnjem času zelo dvigovala prah. Sama menim, da je razpravljati o čemerkoli perspektivnem glede prihodnosti naše države, vključno z reformami, odveč in brez pomena, če Slovenci ne bomo začeli reševati tudi osnovnega problema, to je demografske slike. Zato sem bila vesela, ker se je po dolgih letih odsotnosti Vlada oziroma Ministrstvo za delo, začelo ukvarjati s tem problemom in začelo problem poudarjati. Naj je že osnutek za dvig rodnosti tak ali drugačen, vsakdo z minimalno širino ga lahko bere kot razmeroma realno sliko dejanskega stanja, predvsem pa tudi sklop ukrepov, ki kažejo za korake naprej. In sama se zavedam ne samo kot poslanka, že preden sem bila izvoljena, da bo najtežje po nastopu Vlade normalizirati stanje na nekaterih področjih v Sloveniji. Seveda je vzpostavljanje reda nepriljubljeno in govoriti o težavah in o njihovem reševanju je težka in nepopularna stvar. Obstajajo ljudje, obstajajo skupine ljudi, ki jim ni mar za skupno dobro, za narod, in ti ponavadi gledajo izključno na dokaj kratkotrajno korist. Predvsem pa je značilno za take ljudi, meni je žal, da imamo nekaj takih tudi v Državnem zboru, da težko prenašajo ljudi, ki so boljši od njih, ki imajo širši pogled in jim je za skupno dobro.
Hvala. Besedo ima gospod Koren.
Hvala, predsednik, za besedo. Lep pozdrav ministrom, poslankam in poslancem! Včeraj in predvčerajšnjem smo v tej dvorani razpravljali, govorili o prvi interpelaciji, ki ni uspela, danes govorimo o Predlogu predsednika Vlade za zamenjavo ministra Drobniča. Zame osebno je bil ta predlog dokaj veliko presenečenje. Zamenjati želite ministra Nove Slovenije, Krščanske ljudske stranke, ki pokriva enega izmed najzahtevnejših resorjev. In osebno sem prepričan, da je minister Drobnič to ministrstvo vodil in vodi uspešno, da pa je težav na ministrstvu - in to težav tudi iz preteklosti, ker se zadeve niso pravočasno in skozi reševale - prav gotovo veliko. V koalicijski pogodbi smo zapisali "Koalicija bo delovala za blaginjo Slovenije" in ena izmed enajstih točk se glasi "Izboljšanje razmer za oblikovanje in razvoj družin ter povečanje rodnosti". Meni je področje družine in sociale zelo pomembno področje in v svojem predvolilnem programu je bilA pomoč družinam z veliko otroki tisti glavni cilj, kajti Nova Slovenija in tudi sam osebno ocenjujem, da je to tema, pred katero je trenutno postavljena cela Evropa in ne samo Slovenija. Družine, ki so pripravljene sprejeti večje število otrok, so za družbo kot celote izjemnega pomena. Po mojem mnenju bi morala prednostna naloga naše države biti zavzemanje za takšno usklajenost vseh področij življenja, da bodo demografski kazalci naše družbe dolgoročno kazali na ravnovesje vseh generacij, družina pa mora ostati središče in temelj družbe. Razvijati bi morali razmerja, ki bodo prijazna tako v povečanje števila otrok kot tudi do ostarelih in bolnih. Na področju, za katerega je pristojen minister za delo, družino in socialne zadeve, se je temu poudarku v primerjavi z drugimi ministrstvi namenjalo relativno veliko pozornost. V osebi mag. Janeza Drobniča je gotovo najbolj opazno preteklo prizadevanje za izboljšanje razmer na področju družine. Tu bi spomnil na njegovo delo kot poslanca, ko si je prizadeval za zaprtje trgovin ob nedeljah. In danes mi vest ne da miru, da ne bi izrazil svojega grenkega razočaranja nad tem, da je v Državnem zboru kljub referendumu prišlo do tega, da se je izničila referendumska volja in je bil sprejet drugačen zakon, kot je bila volja ljudi, izražena na referendumu. Največjo zahvalo moram danes izreči ministru Drobniču predvsem za spremembo Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih. Moram reči, da so te spremembe v našem okolju naletele na zelo pozitiven odmev, kajti s spremembami v tem zakonu dejansko dajemo nekaj več družinam z veliko otrok. Ne smem biti predolg, zato bom na koncu rekel samo še naslednje. Prej je bilo rečeno s strani nacionalne stranke, da minister Drobnič jemlje dostojanstvo ženskam, da skuša ženskam diktirati, kako morajo rojevati otroke in jih sili v to. Moram reči, da vsaj v mojem okolju matere rojevajo otroke zato, ker jih imajo rade, in ne zato, ker je to rekel minister Drobnič. Sam pač ne morem podpreti predloga mandatarja, kajti prepričan sem, da je minister delo na tem ministrstvu opravljal dobro in da je tu potrebno še veliko storiti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Školč, imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Že prej sem citiral poslanca Ivana Janeza Janšo, ki je v podobni situaciji protestiral, ker je takratni predsednik Vlade odšel z zasedanja in ni poslušal razprave. Dovolite, da tega ne počnem ponovno. Sprašujem pa vas, kje je predlagatelj in ali ste pripravljeni prekiniti to pomembno sejo Državnega zbora, da se tisti, ki je povzročil, da danes sedimo tukaj, da je vabilo dobilo 90 poslank in poslancev, udeleži te seje in tako, kot je sam na začetku v uvodnem nastopu rekel, posluša nas in naše argumente in po potrebi odgovori na njih. Te pripravljenosti ne vidim. Vidim samo podcenjevanje Državnega zbora, medtem ko predsednik morebiti sestankuje na kakšnem od tajnih neformalnih sestankov ali opravlja kaj tretjega. Kaj je pomembnejše od tega, da posluša Državni zbor, ki ga je sklical zato, da razpravlja o njegovem predlogu? Gospod predsednik, vi ste imeli podobnih predlogov, ko ste bili v poziciji, v kateri sem sam, že veliko in predlagam, da v tem trenutku prekinete zasedanje in zagotovite, da se predlagatelj, če misli s svojim predlogom resno, te seje udeleži, sicer naj ga pa umakne. Naj se ne norčuje iz nas in našega časa.
Vaš predlog za prekinitev seje bom dal na glasovanje v okviru glasovanj, če boste še želeli. Mislim pa, da je predstavnikov Vlade veliko tukaj notri. Besedo ima gospod Štebe. Gospod Sajovic. Gospod Školč, vi ste že dal proceduralni predlog, sem ga slišal in ne morete vrstiti proceduralne predloge za proceduralnimi predlogi. Gospod Sajovic, se odpovedujete?
Hvala lepa. Kar se vašega predloga tiče o glasovanju o proceduralnem predlogu, bi lahko rekli, da je po toči zvoniti najbrž prepozno, je pa najbrž razprava mojega predhodnika na mestu in korektna vsaj do vseh poslank in poslancev. tem je najprej namenjena ta razprava, vse lepo pozdravljam, prav tako pa pozdravljam tudi gospoda ministra Drobniča in oba ministra, ki sta zmogla tudi toliko korajže in poguma, da mu ob teh trenutkih stojita ob strani, tako je ne nazadnje prav in korektno. Kar se tiče samega ministra Drobniča, bi rekel to, če nekomu pomagati ne moreš, mu tudi škodovati ni treba in tako se bom držal tudi v tej razpravi in pri glasovanju. Ministrovanje gospoda Drobniča je prav gotovo imelo nekaj pozitivnih, pa tudi številne negativne trenutke, v katerih se je zaradi nekih čudnih in spornih odločitev mleko na vsak način prelilo čez rob. Cenim pa, da je v teh trenutkih kot športnik in kot maratonec zmogel toliko moči in poguma, da ni odstopil, da slovenska javnost lahko sliši to razpravo, ki je dobra, ki je konstruktivna predvsem za tistega ali pa tisto, ki ga bo nadomestil; in da se je odločil, da pokončno zdrži do konca in da se odločitev - kakršnakoli bo - sprejme na koncu, odstopati sredi poti ni primerno. Razprava, takšna kot je današnja, pa bo brez dvoma olajšala delo novemu ministru ali ministrici in jaz sem prepričan, da bodo zaključki iz tega dobri predvsem za Slovenke in Slovence. Ministra je imenovala koalicija v Državnem zboru in kar se mene tiče, ta ga naj tudi razreši. Hvala lepa.
Hvala. Školč, ponovno proceduralno. Izvolite. Upam, da bo kakšno drugačno.
Gospod predsednik, menim, da ste prej zlorabili svoj položaj predsednika in niste ravnali tako, kot je bilo v navadi. Ko je do sedaj prišlo do proceduralnih predlogov, so šli ti proceduralni predlogi na glasovanje, čeravno imate vi vso pravico, da brez glasovanja sejo prekinete. Menim, da je potrebno ta predlog dati na glasovanje takoj. Vaše tolmačenje, da boste to dali v okviru razrešitve, pomeni norčevanje iz nas, ki tukaj sedimo. Gospod predsednik Janša je namreč rekel, da je pripravljen kasneje odgovarjati na eventualna vprašanja. Ko pride do razrešitve, na to ni mogoče več odgovarjati. Iz tega vidika mislim, da ravnate napak in ni treba, da ponižujete Državni zbor tudi na ta način, da ne omogočite vseh pogojev, ki so potrebni za delo seje. In prosim, da proceduralni predlog, če sami ne morete odločiti o njem, daste na glasovanje.
Gospod Školč, bodite resni. Vi ste star parlamentarec. Kot je vedno pri dolgih razpravah, na začetku je vedno predlagatelj in smo zahtevali prisotnost predlagatelja za dodatno obrazložitev. In gospod predsednik je bil prisoten, je obrazložil svoje stališče in je bil tudi ves čas prisoten, ko so se vrstila stališča poslanskih skupin. Nikoli pa v Državnem zboru pri dolgih razpravah, celodnevnih ali več, nismo zahtevali, da je bil predlagatelj ves čas prisoten. In tudi tokrat razumem vaš predlog kot neko manj resno zadevo. Nadaljujemo razpravo. Gospod Hvauc, imate besedo.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Najbrž se bomo vsi strinjali, da ima ta Vlada zelo obsežen, zelo ambiciozen program, ki se tudi intenzivno izvaja. To ne nazadnje čutimo tudi mi v Državnem zboru, kjer obravnavamo te številne zakone, ki skušajo situacijo v Sloveniji - takšna kakršna je pač bila - izboljšati in zagotoviti neko boljšo prihodnost za vse Slovenke in Slovence. Popolnoma jasno je, da v taki ekipi, ki opravlja tako obsežno, zahtevno delo, mora biti neka harmonija, neko soglasje oziroma če bi se tehnično izrazil, morajo biti vsi uglašeni na isto frekvenco. In jasno je tudi, če je predsednik Vlade ugotovil, da v tej verigi en člen ni takšen, kot bi ustrezal, in glede na to, da je prvi odgovoren za delovanje Vlade, je povsem logično, da se je odločil in ukrepal. In danes smo pač tu zato, da na njegov predlog izrazimo podporo ali nepodporo ministru Drobniču. Sam bi se bolj strinjal s tem, da bi bilo mogoče bolj prav ali bolj praktično, če bi minister sam ponudil odstop, ampak on je izkoristil možnost, ki je na razpolago, in pravzaprav ni nič narobe, če danes okoli tega razpravljamo v parlamentu. Ministre imenuje ta spoštovani zbor in ministri so po Ustavi, po 110. členu tudi odgovorni temu zboru, nič ni narobe, če danes razpravljamo še enkrat. Ko sem poslušal razpravo opozicije, sem slišal kar nekaj trditev, nekaj navedb, ki se mi zdijo za opozicijsko razmišljanje popolnoma normalno, in sicer bom kar nekaj jih navedel. Janez Janša se je zmotil že takrat, ko je imenoval gospoda Drobniča za ministra. Gre za prepir med Janezi, gre za reševanje nekih prestižnih vprašanj, gre za pranje umazanega prerila, gre za nesoglasja v Vladi, za razpad Vlade, vladno krizo, za nesoglasja v koaliciji in podobno. Poleg tega pa je bilo navedenih še nekaj bolj, po mojem prepričanju bolj težkih besed. Kljub temu, da je položaj v Sloveniji stabilen, da smo dosegli v zadnjem obdobju, tudi v času te Vlade nekaj zelo spodbudnih, dobrih rezultatov, znižala se je brezposelnost, gospodarska rast je zelo visoka, izpolnili smo kriterije za prevzem evra itn., da ne naštevam, pa so nekateri govorili, da je situacija popolnoma zavožena, da bo potrebno to sanirati, celo to, da naj predsednik Vlade preveri zaupanje v državnem zboru, naj odstopi in tako naprej, do predloga celo, da so potrebne predčasne volitve. Eden od razpravljavcev je še posebej poudaril, da se Slovenija ni začela včeraj oziroma z Vlado predsednika Janeza Janše, ampak da imamo še neko zgodovino - in s tem se absolutno strinjam. Če pogledamo malo nazaj, v prvi Vladi Janeza Drnovška sta bila zamenjana dva ministra. V drugi Vladi od leta 1993 do 1997 pa celo dvanajst ministrov, na tak ali drugačen način se jih je zamenjalo. Nekateri so sami odstopili, nekateri so bili razrešeni, mislim da celo eden pa interpeliran. V tretji Vladi Janeza Drnovška se je zamenjalo sedem ministrov in v približno dvoletnem mandatu gospoda kolega Ropa se je zamenjalo šest ministrov. Se pravi, v treh mandatih skupaj se je zamenjalo 27 ministrov. Danes, ko govorimo o razrešitvi enega ministra, ob tem, da vemo, da je to Vlado v dveh letih do sedaj zapustil samo en minister, in sicer Jože P. Damijan, pa poslušamo, da gre za krizo, takšno in drugačno, da je to katastrofa in, ne vem, kaj še vse. Mislim, da se ne dogaja popolnoma nič tragičnega, če v preteklosti, ko se je bistveno več ministrov zamenjalo, nikoli bila sprožena zahteva za to, da bi ta ali drugi predsednik Vlade odstopil, da bi ga zamenjali ali šli celo na predčasne volitve, kot smo danes slišali predlog. Če se bo po dveh letih v tej Vladi zamenjal drugi minister, da to res ne gre za nič tragičnega, da gre za popolnoma normalen demokratičen proces v družbi, ki ima svoja pravila, in da gre za proces, ki je v skladu z Ustavo in zakonodajo. Zato bom jaz predlog predsednika Vlade tudi podprl. Hvala lepa.
Hvala. Imate proceduralni predlog, gospod Školč. Upam, da bo drugačen.
Gospod predsednik, kot star, parlamentarec, kot ste sami rekeli, najprej protestiram zoper to, da vi procesne predloge kvalificirate kot resne oziroma neresne. Opozoril bi vas tudi, da ste tukaj v službi parlamenta, ne pa Vlade oziroma stranke, ki ji pripadate. Zato resno pričakujem od vas, da boste proceduralni predlog dali na glasovanje ali pa zagotovili, da bo predlagatelj te seje prisoten tukaj. Ne vem, kako si vi in slovenska javnost sicer predstavljate, da nekdo pride sem, nekaj pove in gre. Kaj pa če bi vsi parlamentarci tudi odšli iz protesta, ker predlagatelja tukaj ni in počakali, da se morebiti vrne. Če mu je do tega, da svoj predlog zagovarja, mu mora biti do tega, da razpravlja s parlamentom. To je red in, gospod predsednik, vi bi morali skrbeti za ugled parlamenta, ne pa za ugled svojih strankarskih kolegov.
Hvala. Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Izgleda, da se je treba za to posebej zahvaljevati, torej nekateri moji kolegi so že povedali in jaz se z njimi strinjam, da je minister Drobnič najbrž že po vojaško ves čas disciplinirano izvrševal povelja predsednika Vlade. V tem smislu je bil celo zelo učinkovit minister. Ves čas pa sem tudi prepričana, da minister Drobnič dela veliko škodo tako socialni kot tudi pravni državi. Za razliko od nekaterih drugih kolegov v tej dvorani ga osebno ne poznam prav dobro, iz nekaterih bežnih srečanj na odborih Državnega zbora, pa sem dobila vtis, da gre za osornega dogmatika, ki ima še posebej patriarhalen in zaničevalen odnos do žensk. Vselej, ko sem ga videla, mi je prišlo na misel, da so glavno vodilo v njegovem odnosu do ženske populacije trije nemški oziroma staroavstrijski k-aji, torej Küche, Kinder, Kirche, ali po naše kuhinja, otroci, cerkev. Kljub temu moram priznati, da me je njegova strategija za povečanje rodnosti zelo presenetila, da lahko nekdo, ki je minister za družino, tukaj, danes, v 21. stoletju sredi Evrope razmišlja na tak nazadnjaški način. To pa me je v resnici osupnilo. Tako sem v bistvu zelo zadovoljna, da minister danes odhaja. Ampak, ker sama ne slišim prav dobro na povelja predsednika Vlade, njegovega predloga ne bom podprla, ampak tudi nasprotovala mu ne bom. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Majda Potrata. Izvolite.
Spoštovani gospod minister Drobnič, spoštovani drugi predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! Ne boste presenečeni, če bom rekla, da bom podprla vaš odhod, zaradi tega, ker sva se v teh dveh letih v marsičem razhajala v pogledih ob zakonih, ki ste jih prinašali v Državni zbor, vendar dovolite, da vam rečem, da vidim to razhajanje kot posledico uresničevanja politike celotne Vlade ne pa samo vaših osebnih pogledov. Tako tu menim, da ste dokumente, ki ste jih prinašali v Državni zbor, usklajevali na Vladi in jih po vladni usklajeni proceduri prinesli v Državni zbor. Res pa je, da enega dokumenta niste na Vladi uskladili, je pa Vlada sprejela dvig rodnosti kot svojo temeljno prioriteto in ste morebiti prehitro zapeli. Pomirjena pa bom šele takrat, ko bo iz te strategije za dvig rodnosti umaknjeno vse tisto, kar me v strategiji moti. Naj povem, da menim, da je postavljena na napačna izhodišča, to pomeni, da je za mene kot dokument v celoti nesprejemljiva, razen tistega analitičnega dela, ki govori iz analiz, iz raziskav in iz katerih so žal tisti, ki so vam to pisali, predlagali docela nesprejemljive ukrepe, ob teh pa ste tudi povedali nekaj svojih stališč, ki so glede na to, da smo včlanjeni v Evropsko unijo, popolnoma nesprejemljivi. Jaz demografsko politiko vidim širše, kot jo je mogoče iz te strategije videti, ker to ni samo rodnost, ampak marsikaj drugega še poleg tega. Tu gre za tisto, kar ste ob predstavitvi tega dokumenta povedali, da vi namreč gradite na rodnosti ne pa tudi na tem, da bi se demografska podoba Slovenije spremenila tudi s priseljevanjem. Vse evropske države, ki se soočajo s takim problemom, kot ga ima Slovenija, se tudi na priseljevanje sklicujejo. Drugi očitek, ki je temeljen in je za naravnanost tega dokumenta bistven, se mi pa zdi ta. Za mene in za Socialne demokrate je otrok še vedno intimna stvar dveh. Naloga države pa je, da ustvari pogoje za to, da bosta ta dva, ki čutita medsebojno privlačnost, tudi z velikim veseljem rojevala otroke v ta svet. In samo tu, se mi zdi, sme država vstopiti v to in nič drugega. Tako kot Socialni demokrati zagovarjamo partnersko demokracijo, v tej strategiji rodnosti tudi vidim premalo poudarjene vloge obeh. Saj na nekaterih mestih je, ne morem reči, sem in tja se najde, ampak vendar je strategija pisana tako, da kot ženska čutim utesnjenost in čutim paternalističen odnos piscev ukrepov do svojega spola. Rada bi vam naštela še številne druge pomisleke, ki jih imam v zvezi s to strategijo, zato ne morem pristati na tisto, kar morebiti javnost bo sprejela - da bo samo eden od tako pogosto imenovanih ukrepov iz strategije izločen, drugače bo pa strategija sprejeta. Kot rečeno, preveč je tistega, kar v tej strategiji moti. Za Socialne demokrate ta dokument ni sprejemljiv. Zdaj pa samo še ena stvar. Nekajkrat sem ali posamezne ministre ali pa predsednika Vlade vprašala, kako je s spoštovanjem etičnega kodeksa, pa so bila moja vprašanja preslišana. Vi ste zdaj dobili ali pa izgubili zaupanje ravno z utemeljitvami nespoštovanja etičnega kodeksa. Jaz bi vam pa lahko kar nekaj primerov pokazala, da tudi vaši drugi kolegi niso spoštovali socialnega dialoga, pa so pri istih vprašanjih - sestava svetov mimo sindikatov in socialnih partnerjev - stvari izpeljali, pa še niso dobili nezaupnice. Pri financiranju nevladnih organizacij imam pravzaprav največ očitkov na vaš račun, zaradi tega, ker so bile sprejete odločitve, ki res gredo mimo upoštevanja enakih kriterijev. Tudi za postavitev meril, ki bi vse postavljala v enak položaj, niste poskrbeli. Mislim na veteranske organizacije, mislim na Ključ, mislim na tisti del, ki ga ne sprejemate, da nevladne organizacije po svoje določajo vsebino svojega delovanja in ministrstvo ne more razsojati o tem, kakšna je vsebina njihovega delovanja. Tako da, minister Drobnič, ne zameriti, preveč je tistega, s čimer ne soglašam.
Hvala. Besedo ima gospod Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani ministri, predstavniki Vlade, spoštovani minister Janez Drobnič, spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci! Ne bom na široko govoril o minusih in plusih, predvsem plusih, o dosežkih Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve v zadnjih dveh letih in o eventualnih zamujenih priložnostih. Poslanci smo dobili obširno poročilo, ki ga je minister podpisal, in vsakemu od nas je prepuščeno, da naredi v miru objektivno presojo in oceno o njegovem delu. Seveda ni aritmetike, sploh pa ne politične, brez plusov in minusov. In ni aritmetike brez številk, ki na primer pri spremljanju proračuna za leta 2006, 2007 in 2008 jasno kažejo na to, da socialna država ni umrla, kot to nekateri opozicijski kolegi in kolegice demagoško in v nekem srdu in krču interpretirajo. Primer, dobrih 12 milijard več denarja v proračunu za Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve za leto 2007, to je 4,5% povečanje v primerjavi z letošnjim proračunom. To je zgovoren podatek, da je Republika Slovenija socialna država. Ko poslušam srdite razprave in napade na človekovo dostojanstvo z imenom Janez Drobnič, potem sem zaskrbljen nad stanjem duha v naši Sloveniji. Gre za politični trenutek v Republiki Sloveniji, v naši domovini, v naši domovini, gospe in gospodje, kjer kaos, o katerem smo slišali, ni slučajen, ampak skrbno načrtovan s strani tistih, ki Sloveniji ne želijo dobro. Slovenska javnost mora vedeti, da obstajajo v Sloveniji sile, ki želijo tej koaliciji preprečiti najprej zgodovinski projekt predsedovanja Republike Slovenije Evropski uniji, potem pa še vse ostale projekte, h katerim smo zavezani s koalicijsko pogodbo, s koalicijskim programom, ki je pisan za dobro vseh državljank in državljanov Republike Slovenije. Resor, ki ga pokriva minister Janez Drobnič, je izredno kompleksen in težek. Vsaj tukaj smo si enotni. Zato je morda danes na mestu razmislek za prihodnost, ali ne bi bilo pametno ta resor razdeliti. Ampak bog ne daj, da bi ta resor kdaj pokrivala oziroma zanj odgovarjala ena od mojih kolegic poslank s skrajne leve, ker bi potem iz te države izgnali najprej Rome, morda italijansko in madžarsko narodno skupnost, vse, ki smo kakorkoli povezani s krščansko vero. Dobrodošli v Sloveniji, kolikor vas bo še ostalo! Nova Slovenija, ključna in najkonstruktivnejša koalicijska partnerica to tudi ostaja, kljub čustvenim stresom, ki jim doživljamo. Očitno ne zaslužimo priznanj doma, vidi nas pa Evropa. Kar dve evropski nagradi za enega ministra, ministra Nove Slovenije. Nekaj nezaslišanega, toda o tem, o nagradah namreč - tišina prosim, molk. Saj smo Slovenci, kjer še vedno fovšija, kot naša odlika, prednjači. Čeprav prejemnik nagrade pove, to je rezultat in delo celotne vlade, celotne koalicije, to je dosežek celotnega slovenskega naroda. Takšni smo. Nova Slovenija koalicijski partner ostaja, še več in še bolje bo potrebno delati, da bomo realizirali vse kar smo obljubili. Spoštovani minister, dragi Janez, realiziranih je veliko dobrih projektov uspešnih za Slovenijo, hvala vam. Naštevanje narejenega in naštevanje nenarejenega danes ne šteje. Spoštujem pa premierjevo ugotovitev, da med vama ni več zaupanja, ki je osnovni predpogoj za timsko delo in v vladah še kako potrebno. Njegova odgovornost je največja. Pričakoval sem sicer rekonstrukcijo Vlade v paketu, če je to potrebno, ampak to je odgovornost in odločitev premiera. Ker pa mislim, da niste najslabši minister, ne bom glasoval za vašo razrešitev. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Džuban.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister Drobnič, ostali, kolegice in kolegi! Jaz v tem trenutku iščem pri sebi neka razmišljanja, da bi aktualnemu ministru v odstavljanju svetoval nekaj dobrega in zmeraj in znova mi pride rešitev, ponudba gospod minister, odstopite sami! Tukaj smo zamudili. Mi smo namreč pričakovali, veliko nas, da boste to storili po predlogu predsednika Vlade, morda takrat, ko ste prišli za to govornico, ko ste umestno predstavili svoja stališča do predlaganega predloga, vendar ste vztrajali, kar je mnoge strašno motilo, in sem jaz med tistimi, ki se mu oblikuje zgodba morda tudi nekoliko drugače. Že v samem predlogu predsednika Vlade smo videli, da ga moti poslovniška rešitev, da mora predlagati to temu zboru. Čeprav smo imeli v igri v preteklosti, tisti, ki se spomnimo, tudi rešitve, da bi premier, predsednik Vlade sam te rešitve oblikoval, vendar je takrat gospod Janša trdovratno nasprotoval tej rešitvi, katera ga danes hudo moti. Jaz sem v preteklosti spremljal vaša stališča - to, kar sem vam morda vmes kdaj tudi rekel, sedaj že, ko ste minister, da ste tukaj, na tem mestu morda imeli druga stališča do določenih rešitev, kot jih danes peljete, vendar to danes ni več moj problem, to je problem nekoga drugega. To, kar sem malo prej rekel, da bi vam privoščil eno drugo rešitev, drugo pot sestopa, da vas ne bi ne kritizirali opozicijski poslanci, kar nam je morda naloga, ampak, da vas tukaj ne obdelujejo vaši koalicijski kolegi, da bi se morda tega rešili. In to, kar se nam dogaja, se meni vedno in znova manifestira dejstvo, kar so nekateri moji kolegi že poudarili, da ste nekateri v Vladi orodje, ki se uporablja nekaj časa, potem pa zavrže. To je cela skupina za reforme že skoraj pregorela ali izgorela, da je morda v primeru zgodbe Strojan tudi eden od ministrov orodje, ki morda ne bo tako hitro pregorelo, vendar je na sceni center obtožb in tako dalje, in da ste morda nekaj podobnega tudi vi. Veliko je bilo rečenega, kaj in kako, kaj je dobro, kaj ni dobro. Veliko tega ni bilo dobro. Jaz vam tega ne bom očital, ampak z ozirom na pestro razpravo, ki je danes tukaj bila in ker mi kot poslanski klub funkcioniramo na način, da se imamo pravico poslanci vedno odločiti po svoji volji, po svoji vesti, se bom jaz odločil o načinu glasovanja na koncu te razprave. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Germič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospod minister Drobnič, ostali ministri, kolegice in kolegi! Seveda sam, gospod minister, veste, da sem bil vsa ta leta, odkar ste prevzeli to funkcijo, kar oster kritik ravnanj in besedil zakonov, ki ste jih prinašal v Državni zbor. Predlagali smo v naši poslanski skupini tudi vrsto sprememb predlogov zakonov, ki ste jih prinašali, seveda pa nikoli pravzaprav ni bilo posluha, za to, da bi katerokoli izboljšavo z vaše strani in potem tudi s strani koalicije, lahko tudi sprejeli. Seveda sem bil sam presenečen, ko vas je predsednik, torej takrat kandidat in predsednik Vlade, predlagal za ministra, ker sem poznal vaša stališča v prejšnjem mandatu, ki smo ga kot poslanca skupaj preživela in tudi vedel sem, da ste pri teh stališčih zelo trd in seveda se mi je zdelo, da na področju dela, družine in sociale, invalidov je potrebno predvsem imeti senzibilnost, kajti če je katero področje občutljivo je prav gotovo vaše področje, ki je zahtevno in tudi danes je bilo to tukaj večkrat rečeno. Seveda, vi tega, te moje bojazni niste zavrgli in ste tako deloval tudi kot minister. In seveda, to da pa ste lahko tako ravnal, pa ne pripisujem samo vam. Pripisujem tudi predsedniku Vlade, ki je na ta način pravzaprav, kot je sam ravnal, vam s svojimi ravnanji dajal podporo. Kajti, kako drugače razumeti, recimo, izjave predsednika Vlade, ko so v odnosu do predlogov reform sindikati v zelo slabem vremenu prišli in poskušali izraziti svoje stališče, je seveda bil odnos predsednika pač takšen, če se želijo družiti, naj pridejo vsaj takrat, ko bo lepše vreme. Enak način do dialoga je kazal predsednik Vlade tudi v odnosu do študentov, ko je rekel, da zakaj naj bi se ukvarjal s temi, ki so danes tukaj, naj pridejo tisti pravi, ki bodo pripravljeni za pogovor. Torej, na eni strani trdost in podcenjevanje, na drugi strani izbire sogovornikov, za to, da se je pač treba pravilno dogovoriti. In ko se sprašujem o utemeljitvi, ki jo predsednik Vlade v pisni obliki podaja in je osnova za sklic te seje, v njej navaja nekaj stvari, ki bi jih želel komentirati. Torej, gre za očitek, da ste strateško preslabo pripravljali te akte. Seveda se sam sprašujem, kot je bilo danes tu že večkrat rečeno, ali prvi minister, torej predsednik Vlade, ni vedel, da strateško slabo pripravljate zakone o zaposlovanju, torej Zakon o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti, kjer postavljamo ljudi v to, da so tisti, ki so prejemniki denarne socialne pomoči, okarakterizirani, kot da ne želijo delati in bodo zato jutri morali sprejeti vsako delo, če ne, bodo to pravico izgubili. Zakon o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno, v katerem nesistemsko vnašate nove oblike dela brez usklajenosti s socialnimi partnerji, ki ocenjujejo, da je treba to uvesti v sistemsko zakonodajo v Zakon o delovnih razmerjih. Da ne govorim o Zakonu o socialnem varstvu, kjer zopet uvajati spremembe, da bo neodvisno od izobrazbe treba sprejeti delo z eno ali dve stopnji nižjo izobrazbo. Da ne govorim o Zakonu o določitvi minimalne plače, v katerem mimo sprejetega dogovora s socialnimi partnerji sebe postavljate kot arbitra za to, da boste določali to minimalno plačo. Pri čemer spremenite tudi kriterije, kjer se minimalna plača povišuje bistveno drugače, kot bi se lahko, če bi sledili, recimo, samo rasti družbenega bruto proizvoda. In da ne govorim o Zakonu o usklajevanju transferjev posameznikom in gospodinjstvom, kjer vam je bila proračunska logika bistveno pred tem, kaj bo to prineslo ljudem. Zato tu ne morem sprejeti, tudi ne vam v bran, gospod minister, da predsednik Vlade o tem ni vedel nič. Kajti če vas je opozarjal februarja, marca, skupaj s predsednikom vaše stranke, da nekih stvari ne opravljate korektno, se sprašujem, ali in kaj - torej, če vas bomo danes razrešili, in pravzaprav gre za zelo čuden odnos, kajti predsednik Vlade mora računati na glasove opozicije, da bo lahko razrešil svojega ministra, saj mu v koaliciji tega ne morejo zagotoviti. Zato se sprašujem, in to vprašanje postavljam gospodu predsedniku Vlade kot predlagatelju, kaj se bo spremenilo, ko bomo razrešili gospoda Drobniča. Ali se bo politika spremenila, kajti tega ne slišimo? Ne slišimo tega odnosa, kajti do zdaj je vsa ta politika v teh zakonih bila uresničena. Vi imate samo to smolo, da niste razumeli, da so vsi iz Strateškega sveta zapustili zgodbo, da je Odbor za reforme odšel, da odhaja zdaj še zadnji minister oziroma iz vladne službe za reforme, ki najavlja odhod. Vi ste pač uresničevali ta socialni del, seveda pa ostalega dela reform ni več nikjer; ostala je lupina, znotraj ni pač ničesar. In mislim, da se je predsednik Vlade začel tega zavedati, in vi ste bili zdaj tu tisti, ki ste moteči pri uresničevanju in nadaljevanju teh reform. Seveda to skrbi. Zakaj to skrbi? Ali bojo sedaj v drugem delu mandata spreminjali tisto zakonodajo, ki je znižala socialne standarde v Sloveniji? Če pa tega ne bomo naredili - ali je potem bistven samo Janez Drobnič in bo politika ostala enaka? To so tista vprašanja, o katerih bi danes moral odgovarjati predsednik Vlade, in ga seveda danes tukaj ni. Kajti, ko govori o tem, da je osnova za vašo razrešitev tudi realizacija normativnega programa, potem bi jaz danes pričakoval analizo tudi za vse ostale ministre. Zanima me, kakšen bo ta odnos so ministrov, ki bodo, recimo, s strani opozicije interpelirani in bodo imeli, recimo, takšne izračune, ki bodo imeli mogoče še bistveno slabše številke, kot jih imate vi. In ko smo včeraj lahko slišali, da je potrebno v koalicije podpreti ministra Simonitija, ker je povišal sredstva v proračunu za svoj resor, me zanima, kakšno bo stališče te koalicije, ko bomo govorili o ministru, ki je znižal postavke na svojem resorju. In ne samo to, prenaša jih iz proračuna v obvezno blagajno, ki se napaja iz čisto drugih sredstev. In takrat bo zanimivo slišati, kakšen bo ta odnos te koalicije in tega predsednika Vlade. Da pa ne govorim o tem, kakšen je socialni dialog, kajti zdi se mi, glede na to, kako se predstavniki Vlade, torej predsednik do ministra, in kako se danes pogovarjate med seboj koalicija, je popolnoma razumljivo, da ta koalicija in da ta Vlada ne more imeti drugačnega socialnega dialoga, kot ga goji, kajti danes ga demonstrirate v najbolj izraziti obliki, da zelo slabo slišite drug drugega. Kajti, kako razumeti na eni strani vse argumente za to, da ministru izrekate podporo, na drugi strani pa argumente, da seveda ta minister te podpore si ne zasluži. Zato je moja ključna dilema v tem, ali se bo spremenila politika te Vlade v odnosu do tega področja - za katerega, gospod minister, se strinjam, da je bilo storjenih veliko napak - ali politika ostaja enaka, ali bomo imeli samo po vaši razrešitvi - torej Drobnič po Drobniču še vedno ostaja Drobnič, seveda samo v smislu vsebin in politike. Samo vi boste plačali to ceno, ki ste dosledno izvrševal tisto, kar je bilo mogoče pred začetkom mandata v obliki reforme zamišljeno. Žal pa daleč od tega, da bi bilo v polovici tega mandata tudi uresničeno. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Sok.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani ministri, spoštovane kolegice poslanke in poslanci! Sam sem danes spremljal to razpravo. Rad bi rekel, da se zavedam pomembnosti 114. člena Ustave, ki nalaga predsedniku Vlade odgovornost in je pravzaprav res škoda, da danes na takšen način v tem Državnem zboru o tem debatiramo, ker smo slišali veliko kritik na račun ministra, tudi veliko laži. Tudi sam sem presenečen nad izjavami nekaterih kolegov poslancev iz vladajoče koalicije. Ne bi želel komentirati, lahko bi samo enostavno uporabil tisti znani Cezarjev rek in bi rekel: "Et tu Brute!" Kar pa se tiče usklajenosti in dela z ekonomsko-socialnim svetom in socialnimi partnerji, nimamo časa, da bi posebej naštevali vse zakone in odgovarjali na vse te očitke, ki ne držijo, ampak tukaj je spisek, ki ga je napravil generalni sekretariat Vlade Republike Slovenije in v katerem je za vsak zakon napisano, to lahko dobite in pogledate. Če samo omenil tega, ki ga je gospod Germič izpostavil nazadnje, Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o zaposlovanju in zavarovanje za primer brezposelnosti, ekonomsko-socialni svet, usklajeni so ostali vsi členi, razen enega, ki govori o sestavi sveta Zavoda Republike Slovenije za zaposlovanje in ki smo ga potem sprejeli tukaj v Državnem zboru. Tudi veliko amandmajev Socialdemokratov, ki so partner v teh reformnih zakonih, ste partner in se z vami tudi ministri morajo dogovarjati in z vami usklajevati. Veliko vaših amandmajev smo sprejeli in bi mogoče, poslanski kolega Kumer, res bilo dobro, če bi se opravičili s svojo izjavo, nismo pa sprejeli vseh. Kajti, če bi sprejeli vse vaše amandmaje in če tudi jaz malo karikiram, potem bi, res malo karikiram, mogoče moral biti slovenski proračun še enkrat večji, kot je z vsemi amandmaji. Kljub vsem socialnim pravicam, ki so ostale, kot so bile in so se nekatere celo povečale, ste z vsakim predlogom prihajali v nek ekstrem in hoteli dodati vsemu še več. To je zelo všečno, vprašanje pa je, če je to iz državnega stališča tudi možno storiti. Za konec še nekaj. Prej je kolegica Bebler govorila o nekih treh k-jih, te tri k-je bi seveda lahko v neki naši stvarnosti - ne avstrijski, ampak slovenski - tudi mogoče pretvorili in bi rekli: "Komunizem, krivica, katastrofa." Liberalni ateizem si prizadeva osvoboditi človeka in družbo vseh vrednot na moralnem, etičnem, narodnem in še zlasti na verskem področju in to tudi tukaj poslušamo nenehno, ko nam govorite, ne vem, saj ne samo ministru, ampak tudi nam, da smo ksenofobi, ne vem kakšni zadrti konzervativci, itd. Vam pa povem in to tukaj pred vami, da ko človek odkloni, bom rekel, božjo postavo, ki je zapisana v človeško vest, si lahko dovoli prav vse in tega je seveda v zgodovini človeštva bilo veliko in nič nas ne obvezuje ali pa preprečuje, da kdaj spet ne bo prišlo nazaj. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Moge. Gospod Kumer, ne morete imeti proceduralnega oziroma proceduralnega lahko, ne morete pa replicirati, ker ni več časa. Imate proceduralni predlog? Izvolite, ampak prosim, da je proceduralni.
Da, proceduralni predlog imam, da bi opozoril tisti, ki diskutirate naprej, da ne omenjate mojega priimka, ker nimam več časa za repliko. Če pa že hočete, vam bom pa v teh treh minutah povedal naslednje. Tudi resnica je laž, če se pove ob nepravem času na nepravem mestu. Mene izven parlamentarne, in danes je bilo večkrat povedano, tajne lože ne zanimajo. Jaz sem povedal, kaj je na delovnih telesih Državnega zbora in na samem Državnem zboru. Ostalo pa mene ne zanima. Vi se lahko "kitite" in hvalite s stvarmi, ki se jih dogovorite, zmenite, uskladite na nekih tajnih sestankih, pa tudi če se temu reče partnerstvo za razvoj. Jaz govorim o delovnih telesih in o tem Državnem zboru kot najvišjem zakonodajnem telesu.
Hvala. Gospod Moge.
Predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Za razliko od ministra za obrambo, ki se mu, kar se tiče finančnih virov in programov, cedita med in mleko, je bil gospod minister Drobnič revež. Imel je težko breme na svojem hrbtu. Prvič breme lizbonske strategije, drugič breme evra, Slovenci nismo tako neumni in znamo dobro računati, da je največja pridobitev tisti kalkulator, s tem bomo te stvari računali. Ampak s tem, ko bomo sprejeli evro, bomo prvič imeli evropske cene, drugič bomo pa imeli slovenske plače. In te plače in trg dela prilagoditi temu, da bomo tudi s plačami enako Italijanom in Avstrijcem, to je pa huda reč. Treba bo zmanjševati socialne pravice, treba bo malice ukiniti, treba bo ukiniti po vašem mnenju, ker niste drugega modela znali, stalnost na delu in tako naprej. Tako je imel minister Drobnič, še samo ta dva primera dajem, težko breme na hrbtu in da ni imel dosti velike pomoči znotraj samega trusta koalicije, se mi pa tudi zdi, saj je koalicija in to, kar očitam tej Vladi, delovala pač tako, da je zakone, ki jih je Vlada poslala, razen, kar ni rekla Zakonodajno-pravna služba, sprejemala kot valjar po tekočem traku. Hkrati pa je bila, kar se bo počasi začelo pa maščevati, arogantna do zainteresirane javnosti in do strokovne javnosti. Jaz si ne znam predstavljati tega, kar smo bili še ne tako dolgo tukaj, v tej dvorani priča, da čez 21 tisoč učiteljev nekaj podpiše, da strokovna javnost za tem stoji, to se pa z valjarjem hladnokrvno pohodi in gre nekam naprej. Veste, ljudi je treba upoštevati, oblasti niste dobili v trajno last, ampak samo na posodo. In bo treba čez leto in pol delati poračun, mogoče so v povprečju kazalci našega razvoja dobri, so dobri, ni kaj, ampak v povprečju. Med tem ko so pa druge stvari, človekove pravice, upoštevanje ljudi, reševanje njihove problematike na aroganten način, to je pa tisto, kar pa vam ne pritiče in ni v čast. In zdi se mi, da o tem, kar sem povedal, je gospod minister Drobnič prvoi borec Nove Slovenije, to moram reči, tukaj se je boril še kot poslanec, in tudi kot minister prvoborec, v tej Vladi žrtveno jagnje te Vlade. Jaz nisem za to, da skriva določene svoje napake in se hoče s tem javnosti dobrikati. On je stal na barikadah, je na barikadah in tukaj javno izjavil, da ni dvoličnež, za razliko od dela gospoda premierja Janeza Janše. Ta je javno rekel, da je bila gotovina tukaj, ko [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]v Državnem zboru, pa pravijo, da ni bilo nobene gotovine oziroma da se ne da ugotoviti pri trgovanju z orožjem. In še nekaj, jaz verjamem, gospod Drobnič, da vi imate krščanski etos in da ko so vas zdaj pribili na križ sramote v tem Državnem zboru, da boste pred tem, preden boste izdihnili kot minister, rekli: "Oproščam ti premier Janez, saj ne veš, kaj delaš". Hvala lepa.
Hvala. Gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Veliko težkih besed je bilo danes tukaj izrečenih s strani nekaterih strank, opozicijskih poslancev in to za zadevo, ki je običajna, ki je normalna v parlamentarni demokraciji. Spremembe na ministrskih mestih niso - s spremembami se ne srečujemo danes prvič, ampak imajo že zelo dolgo zgodovinsko zaledje. Predvsem v obdobju, ko ste kot Liberalni demokrati vodili slovenske vlade, ste bili prav z menjavami ali na menjavah ministrov izredno, izredno uspešni. In danes očitati nekomu, ki je predlagal spremembo na enem izmed ministrskih resorjev - ne vem, kakšne kvalifikacije in ga obtoževati za takšno ravnanje, mislim, da je povsem nekorektno. Dejstvo je, da v nekaterih strankah izredno težko prenašate travme političnega prestrukturiranja iz leta 2004. Takrat se je zgodila sprememba, takrat se je konstituirala nova Vlada, takrat se je podpisala koalicijska pogodba in v tej koalicijski pogodbi so zapisani temeljni cilji delovanja te koalicije. Tam so opredeljene politike, tam so več ali manj opredeljeni cilji in tam so, če so napisani cilji, tudi napisane naloge posameznih resorjev in tudi naloge posameznih ministrov. Dejstvo je, da so vsi ministri iz svoje pristojnosti predlagali spremembe, predlagali akte. In dejstvo je, da so te spremembe oziroma ti akti v veliki meri odstopali od koncepta ali konceptov izpred leta 2004. Tudi zaradi tega, ker je prišlo do velikih konceptualnih sprememb v delu Vlade, tudi do velikih konceptualnih sprememb v razmišljanjih, v metodah, v procesih, so bile te bolečine, te spremembe toliko hujše. In vse spremembe ali velika večina sprememb, amandmajev, ki ste jih predlagali na tako predložene zakone, sodijo v kategorijo, če bi jih sprejeli oziroma bi povzročili to, da bi ostali zakoni, takšni kot so. Če boste natančno pogledali vse vaše amandmaje s področja dela, s področja financ, s področja česarkoli, potem boste ugotovili, da bi bili ravno tam, kjer smo sprejeli to odgovorno nalogo. Dejstvo je, da je situacija v zadnjih dveh letih delovanja te Vlade bistveno boljša. In dejstvo je, da je situacija bistveno boljša v enem delu tudi zaradi zunanjih vplivov, ampak predvsem je bistveno boljša zardi tega, ker so se dogodile velike notranje spremembe na veliko področjih, na vseh področjih. Izpeljali smo velike reformne ukrepe na področju davkov, na področju razvojnih pomoči, na področju regionalnega razvoja, na področju tudi dela in ostale stvari in vse te spremembe so pozitivne in prinašajo pozitivne rezultate. Po vseh teh kriterijih je ta država boljša, kot so evropske države, kot so stare članice Evropske unije, in tudi zaradi tega, zaradi višje gospodarske rasti, boljšega GDP-ja, večjih plač lovimo razvojne zaostanke, ki so bili podedovani iz uspešnih obdobjih pred to Vlado in še pred vladami pred to Vlado. Skratka, sreča, ki smo jo podedovali, je bila neizmerna. Dejstvo je, da se morda marsikdaj pojavijo tudi razlike, tudi razlike v mišljenjih, razlike v ravnanjih, razlike v osebnostih, razlike v konceptih, razlike v postopkih in načinih in te razlike je pač treba razreševati. Najbolj običajno je, da se začne s pogovorom, da se potem nadaljuje z opozorilom, s predlogi in tako naprej. In vse te metode so bile v konkretnem primeru uporabljene. Odločitve akterjev v tem delu so pač pripeljale do situacije, da to stvar obravnavamo danes na plenarni seji Državnega zbora. Vendar pa me pri tej konkretni razpravi pravzaprav moti dvojno mišljenje nekaterih, ki ste razpravljali. Istočasno ste proti ministru in istočasno podpirate ministra. To je, bi rekel, popolna razcepljenost, ki izhaja verjetno tudi iz situacije, v kateri so se znašle nekatere stranke, ko se ne morejo zbrati, ko se ne morejo skoncentrirati, ko se ne morejo poenotiti, in vso to razcepljenost potem prenašajo tudi v razpravo v Državnem zboru. Motijo me tudi dvojna merila, dvojni kriteriji do praktično zelo podobnih stvari, recimo, do človekovih pravic, do odnosa do pravne države. Nedolgo tega, par dni nazaj, je eden izmed poslancev pozval ljudi na barikade in k neposlušnosti. Praktično si je dovolil lustrirati pravno državo in niti enega čuječega v tej državi ni bilo, da bi na to odreagiral. Ni odreagirala njegova poslanska skupina, ni odreagirala predsednica Komisije za peticije in enake možnosti, ni odreagirala stranka, ni odreagiral predsednik stranke, ki je evropski poslanec in bi bil rad predsednik države, ni odreagiral noben inštitut v tej državi, Varuh človekovih pravic, niti se do tega problema ni odzval niti eden od kandidatov za Varuha človekovih pravic. Skratka, doživeli smo praktično pogrom pravne države - in zgodilo se ni nič. Že teden dni čakamo na reakcijo čuječih predstavnikov ene izmed parlamentarnih strank, ki ima v svojih vrstah poslanca in župana, ki si je dovolil, da je pozval ljudi na barikade, že samo s tem, da je slišal, da je prišla državna komisija pogledat eventualno potencialno lokacijo za naselitev ene izmed romskih družin. Tudi nihče izmed vas, iz vaše stranke, niti gospa Širca, ki je tako čuteča, ali pa gospod Školč, ni ničesar zahteval od nobene evropskih institucij. Gil-Roblesa ni nihče pozval, Hamerberga ni nihče pozval, in taisti tu predavate o pravni državi, o odnosih, o razmerah med ljudmi in tako naprej. Skratka, popolna dvojnost, ki za neko resno parlamentarno stranko absolutno ni primerna. Na koncu se tudi vprašam, kdo so pravzaprav ksenofobi - tisti, ki druge obdolžujejo, da so ksenofobi? Verjetno so tisti največji ksenofobi. Kar zadeva pa konkreten primer, pa mislim, da je potrebno tudi ugotoviti, da je resor, ki ga pokriva minister Drobnič, dejansko napravil pomembne spremembe, so se opravili pomembni koraki, vendar je tudi dejstvo, da vse te stvari, ki so bile začrtane, ki so bile načrtovane, se tudi niso odvijale na način, da bi lahko nekatere stvari tudi še drugače, bolje in hitreje uredili. Dejstvo je, da je prišlo do nekaterih zapletov, do nekaterih sporov. In očitno je,da je potrebno te spore reševati tudi na drugačen način in rešitve poiskati na drugačen način. Skratka, mislim, da so razmere v tej državi take, da ni potrebno vzbujati popolnoma nobenih strahov, niso po nobeni plati alarmantne in tudi po tem glasovanju v Državnem zboru se stvar ne bo bistveno spremenila. In mislim, da bo delovanje koalicije potekalo tudi tako, kot je za to koalicijo bilo do sedaj značilno in je tudi delovala tako. Hvala.
Hvala. Besedo ima [[...]]Imate proceduralni predlog, gospod Školč? Žal ni več časa na razpolago. Besedo ima minister za delo, družino in socialne zadeve. Izvolite. Gospod minister, tukaj zaradi tehnike, ki spremlja čas razprave.
Hvala lepa. Se bom podredil tehniki in seveda določilom Državnega zbora. Ne glede na vse besede, ki so bile izrečene v preteklih urah na tej seji, menim, da razlog za mojo razrešitev ni niti moja uspešnost ali neuspešnost - ali lepše rečeno moje nedoseganje ciljev. Niti ni razlog moje šibko ali ne šibko vodenje ministrstva oziroma kadrovska in organizacijska konsolidacija ministrstva. In prav tako niso razlog za mojo razrešitev očitani mi konflikti tako znotraj kakor zunaj ministrstva. Razlog za mojo razrešitev niso očitani mi neuspehi in pomanjkljivosti. Predpostavljam pa, da je razlog za mojo razrešitev prevelik uspeh, ki se kaže v izpolnjevanju normativnega plana ministrstva in Vlade in še posebej uresničevanje ukrepov, ki jih navaja okvir gospodarskih in socialnih reform za povečanje blaginje v Sloveniji, ki so bile sprejete na Vladi 3. novembra 2005. In drugič, Strategija za dvig rodnosti v Sloveniji, ki jo je ministrstvo 10. novembra 2006 poslalo v medresorsko usklajevanje in ki je bila 15. novembra predstavljena na tiskovni konferenci, in še istega dne javno objavljana na uradnih spletnih straneh ministrstva kot osnutek delovnega gradiva, primerno za javno razpravo in odprto za pripombe, kritike in dopolnitve tako strokovne, kakor splošne javnosti. Pred vsem tem dogajanjem sem 24. oktobra 2006 predsedniku Vlade pisno preko uradne elektronske pošte posredoval ponovno prošnjo, prvič sem ga prosil za razgovor na to temo v pismu februarja letos, za pogovor na temo strategije, ki je v zaključni fazi in tik pred uskladitvijo na strokovnem svetu in svetu za družino. Odgovora, usmeritev in stališč do danes še nisem prejel, kakor tudi ne vabila na razgovor na to temo. Sem bil pa na pogovor povabljen 21. novembra, po sestanku s predstavniki sindikatov. No, ne bom natančen, skoraj uro kasneje, ker je bil predsednik Vlade zelo zaseden z urejanjem nujnih in neodložljivih obveznosti, ki jih prinaša vodenje in kadrovske in organizacijska konsolidacija celotne Vlade. Razgovor je bil kratek, približno 10 minut in brez posebne vsebine. Trdim, da je Strategija za dvig rodnosti v Republiki Sloveniji eden najpomembnejših strateških dokumentov te vlade. Upam si trditi, da je najpomembnejši dokument, saj imata okvir gospodarskih in socialnih reform in resolucija o razvoju Slovenije eno bistveno napako, namenjeni sta ljudem, bodočim Slovencem, ki jih ne bo, če se rodnost v Sloveniji ne bo dvignila. To pa je odgovornost tako aktualnega ministra, Vlade in vsakega posameznika in točno te odgovornosti nagovarja predstavljena strategija. In še kratko pojasnilo vsem, ki nasprotujete omembi splava v strategiji. Statistika ki nam je na voljo in prikazuje padanje splavnosti v Sloveniji, v zadnjih desetih letih je lažna. V njej niso zajeti splavi, ki so opravljeni do 6 tedna nosečnosti matere, ker se štejejo kot manjši ambulantni poseg. Torej splavov v Sloveniji je veliko več, kakor nam kažejo številke. Matere, pari, zakonci, ki se znajdejo pred odločitvijo za splav, so praviloma v stiski, ne vedno le v socialni. Odgovornost družbe ni zatiskanje oči pred problemi in stiskami in skrivanje za paragrafi, odgovornost družbe je reševati stiske, odgovornost države pa, da strokovno, dostojno in finančno pristopi k reševanju problema. Slovenija ne potrebuje nezaželenih, nezadovoljnih, prestrašenih in zaskrbljenih ljudi s stisko in bolečino na obrazu, pač pa vedrih, pogumnih, veselih ljudi, ki bodo verjeli v svoje voditelje in se bodo v lastni državi počutili varne. Za to pa smo odgovorni vsi, tudi Vlada in tudi minister. In ne govorim na pamet. Nikoli nisem v nobenem zakonu ali programu oziroma strategiji, ki smo jo pripravili na ministrstvu, deloval na podlagi lastnih razmišljanj in prepričanj, pač pa vedno z velikim posluhom in čutom do ljudi v stiski. Tudi pri strategiji za večjo rodnost sem ravnal v skladu s tem načelom. Na podlagi pričevanj žensk in mamic, ki so se znašle v stiski in pred odločitvijo, ali prekiniti nosečnost ali ne, sem bil seznanjen z mnogimi njihovimi stiskami. V času od objave te strategije pa do danes, sem dobil mnogo sporočil podpore tej strategiji tudi v tem delu. Naj na kratko povzamem vsebino teh sporočil. "Nihče se ne more odločiti namesto mene. Od nikogar tega tudi nisem pričakovala, pričakovala pa sem pozornost, nasvet, razlago možnih posledic in podporo pri odločitvi." Je torej odgovorno zamižati in zatisniti ušesa pred takimi stiskami? 21. novembra 2004 sem podpisal Etični kodeks te Vlade, ki v svojem prvem odstavku pravi: "Deloval bom v skladu s temeljnimi vrednotami, spoštovanja človekovega življenja in dostojanstva, svobode, poštenja, pravičnosti, solidarnosti in domoljubja." 3. decembra 2004 sem pred tem zborom prisegel kot minister z besedami: "Da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močni deloval za blaginjo Slovenije." Kar sem pred dvema letoma podpisal, sem tudi zavestno in odgovorno izpolnjeval. Tej prisegi se nisem izneveril niti ko sem podpisoval strategijo za dvig rodnosti v Republiki Sloveniji. Predsednik Vlade, gospod Janez Janša, predlaga razrešitev ministra za delo, družino in socialne zadeve, Janeza Drobniča, ker je spoštoval ustavni red, ravnal po svoji vesti in z vsemi močmi deloval za blaginjo Slovenije in ker je deloval v skladu s temeljnimi vrednotami, spoštovanju človekovega dostojanstva, življenja, svobode, poštenja, pravičnosti, solidarnosti in domoljubja. Spoštovane poslanke in poslanci! Predsednik Vlade ima pravico in ustavno možnost, da predlaga mojo razrešitev z mesta ministra, na katerega me je sam imenoval. Vaša odgovornost je, da o tem presodite in v skladu z vestjo tudi glasujete. Ker sem v teh dveh letih, kar sem deloval kot minister, mislil, govoril in ravnal v skladu s tem, kar sem podpisal in ker sem vse to upošteval pri pripravi zakonskih in ostalih podzakonskih aktih in ker sem to izvrševal tudi pri komunikaciji s podrejenimi, predstavniki civilne družbe, kolegi ministri, vključno s prvim ministrom, predsednikom Vlade, vam sporočam, da neprisiljeno in s polno odgovornostjo izjavljam z mesta ministra za delo, družino in socialne zadeve ne bom odstopil.
Hvala. Besedo ima gospod predsednik. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Rad bi tudi opravičilo, ker pač cele seje nisem spremljal od tukaj, deloma sem jo spremljal preko naprav, deloma sem prebral nekatera vprašanja v magnetogramih in v tem času, ki mi je na razpolago, bi rad na nekatere stvari odgovoril. Mislim, da je potrebno ločiti zrno od plev, kajti v teh urah razprave je bilo veliko obojega, ponekod tudi zelo pomešanega, bilo je tudi veliko danajskih darov, za katere se zahvaljujem, jih pa ne sprejemam. Bilo je veliko generalov po bitki, to je običajno v takšnih razpravah, nič nenavadnega ni, normalno je tudi, da kadar pride do takšne situacije, opozicija uživa in to izkoristi, tudi danes se je to zgodilo, ni bilo ne prvič ne zadnjič, kakšne nove prakse s tem nismo odkrili. Jaz sem se v obrazložitvi mojega predloga namerno izognil nekaterim konkretnostim, zaradi katerih sem že februarja letos opozoril ministra za delo, družino in socialne zadeve. O tem obstaja dokumentacija. Njegova stranka je bila pravočasno seznanjena s tem. Jaz nisem odgovoren za komunikacijo znotraj koalicijskih partneric, če se zdaj govori, da je vse prišlo iznenada. Dejstvo je, da bi se temu, kar se danes dogaja, lahko mirno izognili, vsi imamo pametnejše delo in zagotovo ne bi bili nič na izgubi, če bi se to zgodilo. Tako kot je gospod Drobnič našteval zakone, ki so bili sprejeti, treba je povedati, noben zakon v Državni zbor ne gre z nobenega ministrstva, zakone predlaga Vlada, vsi zakoni se usklajujejo, tudi številne od teh, ki so bili prej našteti so bili v tej proceduri močno popravljeni, dopolnjeni tudi v parlamentarni proceduri in to je neko skupno, kolektivno delo in za tistimi zakoni, ki jih je ta Vlada predlagala in ki ste jih tukaj sprejeli, ta Vlada še vedno stoji. S tem ko se predlaga zamenjava enega ministra, to ne pomeni, da se je Vlada odpovedala zakonom, ki jih je predlagala v parlamentarno proceduro na izvorni predlog tega ali drugega resorja. To bi vsaj tisti, ki so stari parlamentarci v teh klopeh, morali vedeti in ne dajati drugačnih izjav. Skratka, tako kot bi lahko našteli zakone, ki so bil sprejeti, bi lahko našteli tudi zakone, ki so bili v programu, pa niso bili pripravljeni in tudi ne sprejeti, neusklajeni. Procentualno gledano je Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve normativni program Vlade v letu 2005 izpolnilo 56%, to je bil eden nižjih odstotkov med vsemi resorji. Gre za težak resor. Šlo je za daljše uvajalno obdobje, to smo vsi razumeli, zato leto 2005 tudi smo tudi malo bolj prizanesljivo gledali na nekatere poteze gospoda Drobniča. Po enem letu tega prostora tolerance ni več toliko in je bilo potrebno ukrepati. Govoriti o tem, da je padec brezposelnosti zgolj zasluga Ministrstva za delo - se lepo sliši, vendar bi bilo zelo idealno, če bi lahko samo z administrativnimi ukrepi enega ministrstva dvigovali zaposlenost, v glavnem je večja zaposlenost in nižja brezposelnost rezultat večje gospodarske rasti, samo to ustvarja nova delovna mesta. Tudi Ministrstvo za delo je s pravilnim vodenjem nekaterih politik k temu prispevalo, vendar pa so to sekundarni efekti, osnovni razlog za zmanjšanje brezposelnosti je dobro gospodarsko stanje v Sloveniji in znatna gospodarska rast. Torej, to, kar je Državni zbor sprejel s področja dela, družine in socialnih zadev v tem mandatu, je dediščina te celotne Vlade in tej dediščini se ne odpovedujemo. Tisti iz opozicije, ki ste razpravljali v tej smeri ste sicer naredili nekaj iskrivih besednih bravur, ampak to nima nobene realne podlage. V nastopu gospoda Drobniča me je, ki je sicer drugače pričakovan, me je zmotila ena stvar, ki bi jo želel razčistiti, govori o nekih tajnih zapisnikih nekih sestankov, na katerih naj bi se govorilo o njegovi zamenjavi ali nečem podobnem, stvar je bila precej jasno formulirana, nekateri ste o tem kasneje v razpravi spraševali mene, jaz mislim, da moramo to vsi skupaj vprašati gospoda Drobniča, če je insinuiral o nekih tajnih zapisnikih, ki jih je dolžan, da jih pokaže javnosti. Na Vladi ni bilo nikakršnih tajnih sestankov, kjer bi se govorilo o njegovi zamenjavi, edini pogovori o njegovi zamenjavi so potekali na relaciji predsednik Vlade - predsednik koalicijske stranke, ki je gospoda Drobniča predlagala. In o tem ni bilo nobenih zapisnikov, razen, če je kdo to delal nezakonito, vendar v to ne verjamem. Dvomim, da se je kjerkoli kaj pogovarjalo in delalo zapisnike, tudi brez moje prisotnosti ali prisotnosti predsednika koalicijske stranke, tako da se pridružujem tistim apelom, ki so bili izrečeni prej v tej dvorani, na gospoda Drobniča, da enostavno te tako imenovane tajne zapisnike pokaže ali pa se opraviči za insinuacije. To ni bilo prvič, da bi iz njegovih ust slišali neresnice. Vlada je bila nekajkrat postavljena v nehvaležen položaj zaradi njegovih izjav, kako so določeni zakonski predlogi usklajeni, pa se je kasneje izkazalo, da temu ni tako. Prišlo je tudi do primera, ko je minister izrecno trdil, da sta dva zakona iz njegovega področja usklajena na ekonomsko socialnem svetu - še tekom seje se je izkazalo, da to ni res in da minister to ve. Na to sem ga tudi izrecno opozoril v pismu, o katerem sem prej govoril. Kar se tiče socialnega dialoga nasploh, je tukaj minister imel težko delo, o tem ni nikakršnega dvoma, tudi vsi ostali, ki so se o teh stvareh pogajali. Od ministra nikakor nismo ne pričakovali, ne terjali, da se bo o vseh stvareh uskladil s socialnimi partnerji. To je enostavno nemogoče. Pričakovali pa smo takšno vodenje socialnega dialoga, da ne bi na koncu vedno izpadlo, kot da je Vlada krivec za zastoje, ker to dejansko ni bilo res. In pričakovali smo takšno vodenje tega dialoga, da bi vedeli, kje smo. In v tem trenutku je delovnopravna zakonodaja tisti realni zaostanek Vlade pri izvajanju ekonomskih in socialnih reform, ki je nesporen in ki ga je treba pač odkrito priznati in popraviti. Znotraj paketa ekonomskih in socialnih reform sta dve področji, kjer gre za, kar se usklajevanja tiče in konkretnih premikov, najtežje zadeve. Eno je davčna zakonodaja, drugo je liberalizacija trga dela. Za oboje smo načrtovali, da bo Državni zbor o zakonih odločal še do konca leta 2006. Konec leta 2006 se bliža. V tem času smo uspeli z veliko truda, tudi s kompromisi in pogajanji spraviti pod streho celoten korpus davčne zakonodaje, ki je bil obsežnejši in zahtevnejši. Vendar v tem času nismo uspeli dati niti v proceduro ključne spremembe delovnopravne zakonodaje. Tudi zaradi tega, ker ni bilo nikoli jasne slike in ker je bilo vodenje pogajanj konfliktno navznoter in navzven in praktično nikoli nismo vedeli, pri čem smo. Dobivali smo različne informacije od ministrstva in drugih, ki so se pogajali. Res je, da se zdaj to zadnje srečanje med mano, ministrom Drobničem in sindikati izkorišča in se nekorektno interpretira. Na tem sestanku ni ne z moje ne s kakšne druge strani padla nikakršna obljuba o tem, da se bomo pa v bodoče o vsem uskladili in da Vlada ne bo predlagala nobenega zakona, dokler ne bo stoodstotno usklajen. Če bi jaz ali kdorkoli drug to obljubil, bi bilo to zelo utopično. Tisto, kar smo se na tem sestanku dogovorili, je bilo, da naredimo še en krog znotraj teh oblik pogajanj in dogovarjanj, ki že tečejo, še en poskus, če ta ne uspe, naredimo seznam ukrepov, glede katerih se razhajamo, in skušamo te stvari zbližati na isti ravni, kot smo se dobili zadnjič s sindikati, se pravi tudi z mojo prisotnostjo. Drugačno tolmačenje tega dogovora in delanje zaključkov kasneje iz mojega predloga za razrešitev ministra v tem smislu, da pa je Vlada odstopila od reforme in od teh ukrepov, je popolnoma neresno in nima nobene realne podlage. Tako kot smo šli naprej z davčno zakonodajo, bomo šli tudi z delovnopravno. Res je, da se je tam mešalo stvari, kot so stroški dela ali pa fleksibilnost trga delovne sile, kar je v veliki meri povsem ločeno, in da je prihajalo tudi do različnih, takšnih in drugačnih izkoriščanj s strani posameznikov na strani obeh socialnih partnerjev, ki so pač videli v tem nespretnem vodenju pogajanj svojo priložnost in so to, kot sem že rekel, tudi spretno izkoriščali. Vsekakor pa v tem trenutku ne iščemo kakšnega milejšega pogajalca. Pričakujemo, da bo tisti, ki bo zasedel to mesto po tej menjavi, učinkovitejši pogajalec in da bomo nekajmesečno zamudo, ki smo jo zdaj nabrali pri tem ključnem področju, kmalu nadoknadili. Ena od stvari, ki se je nekajkrat ponovila v tej razpravi in se ni nanašala neposredno na ta moj predlog za zamenjavo gospoda Drobniča, je bila ponavljajoča se trditev, izrečena tudi s strani vodje največje opozicijske poslanske skupine in bivšega predsednika Vlade, ki je govoril o kaosu in razpadanju v Sloveniji. V Sloveniji ni nobenega kaosa, nobenega razpadanja ni. Makroekonomski kazalci v tej državi še nikoli niso bili tako dobri. Res je, da pričakujemo, da bodo v prihodnosti še boljši, ampak vsa ključna razmerja še nikoli niso bila tako dobra. Menjava enega ministra na dve leti je tudi daleč najboljša bilanca, kar se tiče stabilnosti vladanja doslej. V Sloveniji smo imeli v petnajstih letih, mislim, da šest ali sedem različnih vlad. Znotraj mandatov se je v tem času zamenjalo okrog 30 ali več ministrov. V času vlad Liberalne demokracije se je v nekaterih mandatih znotraj mandatov zamenjala več kot polovica ministrov, brez kakšne rekonstrukcije Vlade. Tako da govoriti, da gre za kaos in razpadanje, če se na dve leti predlaga zamenjava enega ministra, je nekoliko smešno, še posebej, če to govorijo tisti, ki so prej dejansko botrovali bistveno večji koncentraciji takšnih potez. Meni je žal, da je prišlo tudi do tega, ampak kot že rečeno, zadnji dve leti tega mandata sta daleč najdaljše obdobje v zgodovini katerekoli Vlade v Sloveniji, ko ni bilo takšnih predlogov in menjav. Res pa je, da imamo na nekaterih drugih področjih veliko truda nekaterih, da bi prišlo do kaosa, podžiga se nestrpnost, podžiga se dvolično ravnanje, ko se na eni strani podpira ena stran, na lokalni ravni pa druga, ko gre za reševanje romske problematike. Tej Vladi se obeša, kot da je ona izumila te probleme, čeprav smo jih v glavnem podedovali in smo odgovorni za zadnji dve leti. Stranke opozicije, ki imajo v svojem besednjaku na vsaki dve besedi besedo strpnost, na lokalni ravni ravnajo popolnoma drugače. V zelo težkih razmerah smo imeli samo dva primera, ko sta dva občinska sveta, ki jih vodita župana ali Liberalne demokracije ali Socialdemokratov pozivala, pa tudi sprejemala nekatere nezakonite ukrepe, s katerimi se je želelo preprečiti zakonito ravnanje državnih oblasti, s tem da se je ob tem uporabljal tudi v formalnih sklepih občinskih organov rasistični besednjak. S takšnim načinom podžiganja strasti v Sloveniji, kot si ga privoščijo nekateri, dejansko lahko rečemo, da si želijo kaosa. Enako ne vem komu koristi uživanje nad sliko, ki se iz Slovenije širi v tem trenutku po svetu in v Evropi, ko je treba odgovarjati na vprašanja, zakaj smo v Sloveniji preselili 2 milijona Romov prisilno, ali ko se odgovarja na vprašanja, zakaj je Slovenija izbrisala iz uradnih evidenc 200.000 prebivalcev. Nobeno od teh sporočil, ki se objavljajo zunaj, originalno ni bilo napisano v tujem jeziku, vse je prevedeno iz slovenščine. Gre enostavno za koncentrirane poizkuse v Sloveniji, da se o Sloveniji v svetu, še posebej po Evropi, ustvari slika, ki je daleč od resničnosti. Včeraj smo lahko slišali na eni od televizij izjavo udeleženca tako imenovane karavane tako imenovanih izbrisanih, ki je rekel, da ga veseli, da so diskreditirali Slovenijo. Rekel je, da ga veseli, da so s to svojo akcijo uspeli diskreditirati Slovenijo. Ta akcija je bila sponzorirana s strani političnih botrov iz te države. Kot da bi morale iti stvari na kup, se v zadnjih dveh dneh soočamo še z grožnjami policijskega sindikata, da bo organizirana bela stavka policije v Sloveniji. In strašno so se zaostrile nekatere zahteve, ki nimajo nobene veze z realnostjo. To me spominja na julij leta 1991, ko sta se Slovenska teritorialna obramba in slovenska policija pripravljala na obrambo Slovenije, policijski sindikat pa je napovedoval stavko za 27. junij. In glede na to, da gre za več ali manj iste ljudi, kot so takrat opravljali s tem sindikatom, se mi zdi, da gre za podobno zlorabo v tej situaciji. Kljub apelom, ki so bili naslovljeni na medijske hiše, je prihajalo do organiziranega podžiganja nestrpnosti. Imeli smo primer, ko je komercialna televizija v nedeljo, 18 ur po tem, ko so se stvari razpletle, poročala o dogodkih v noči od sobote na nedeljo, in to 20 minut, ne da bi omenila rešitev, kot da so še vedno barikade, kot da je še vedno velik problem in kot da se ni nič uredilo. In s selekcioniranim objavljanjem različnih izjav, ki so podžigale nestrpnost, se je dejansko ustvarjala situacija, da bi se stvar vrnila v stanje pred rešitvijo. In doživeli smo tudi na javni televiziji polemično oddajo, v katero so povabili udeležence, za katere se je v naprej vedelo, kako bodo ravnali in gre za enako kategorijo nerazumnega ravnanja. Poziv k strpnosti, ki smo ga dali, predsednik države, Državnega zbora in predsednik Vlade, je bil v nekaterih osrednjih medijih objavljen v pismih bralcev, kot da gre za najmanj pomembno zadevo. In to se vse dogaja ob poslušanju očitkov opozicije skozi celotno včerajšnjo razpravo, kako so v Sloveniji vsi mediji provladni. To je pa res velikanski cinizem, velikanski cinizem ob takšni situaciji. In sedaj še nekaj, konkretno o razlogih zaradi katerim sem bil prisiljen predlagati zamenjavo gospoda Drobniča. Glede na to, da je tudi sam v tem zadnjem nastopu govoril o tako imenovani strategiji za povečanje rodnosti, je treba pojasniti tudi okoliščine nastanka te tako imenovane strategije. Kot veste, je ta koalicija zapisala v koalicijsko pogodbo, Vlada pa potem tudi v svojem normativnem programu postavila na osrednje mesto iz splošne demografske slike v Sloveniji tudi povečanje rodnosti. In v koalicijski pogodbi je v ta namen naštetih vrsta dobrih ukrepov. Vendar pa smo v Vladi že na začetku mandata sklenili, da ta Vlada kot izvršilna oblast ne bo producirala novega papirja in novih strategij in resolucij, z izjemo tistih, ki so nujno potrebne oziroma ki jih zahteva zakonodaja, ampak da bomo ukrepe, ki smo jih zelo konkretno našteli v koalicijski pogodbi, uveljavili z zakoni in podzakonskimi akti, se pravi spravili v življenje. Ničesar ne dobimo, če tisto, kar je napisano na enem papirju, prepišemo še na drugega, ne da bi ta dokument imel zakonsko moč oziroma moč delovanja in izvršljivosti. Gospod Drobnič je to zelo dobro vedel, ker je bil to dogovor na Vladi. Resolucija o povečanju rodnosti ni bila v normativnem programu Vlade niti leta 2005 niti leta 2006. Tudi če bi dejansko usklajen dokument prišel na Vlado, bi imeli velike težave z njegovim sprejetjem ravno zaradi dejstva, ker gre za prepisovanje papirjev. V tej resoluciji je veliko število dobrih ukrepov, ki so neposredno prepisani iz koalicijske pogodbe in iz nekaterih drugih dokumentov in ki jim ni kaj očitati. Razen tega, da gre za stvari, o katerih smo se že odločili, da jih bomo naredili, ne potrebujemo še ene odločitve, da bomo to naredili, temveč moramo to narediti; tega pa ne še z eno resolucijo, ampak s konkretnimi ukrepi. Verjetno se bomo vsi strinjali, da pri takšnem dokumentu ali pa nasploh pri naboru ukrepov za povečanje rodnosti še zdaleč ne gre za izključno pristojnost Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Če pogledamo te ukrepe iz koalicijske pogodbe ali zdaj iz tega osnutka strategije, boste videli, da gre za ukrepe, ki zadevajo Ministrstvo za okolje in prostor, zaradi stanovanjskih vprašanj, Ministrstvo za šolstvo, Ministrstvo za finance in seveda Ministrstvo za zdravje. V skupino, ki je pripravljala ta dokument, Ministrstvo za delo ni povabilo nikogar iz drugih resorjev, nobenega od tistih, ki dejansko kaj vedo o ukrepih, ki so predlagani. In tudi kasneje, ko je delovni osnutek nastal pred javno razpravo, ni bilo nikakršnega posvetovanja v zvezi z ukrepi, ki so predlagani. To seveda pomeni, da niso bili izpeljani pravilni proceduralni postopki za nastanek tega dokumenta in za takšno fazo tega dokumenta, ki bi bila primerna za javno razpravo. Tako gospod Drobnič kot vsi drugi vodilni funkcionarji Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve to vedo danes in so vedeli, preden so ta dokument dali v razpravo. Odgovorni ljudje na ministrstvu so ministru odsvetovali takšno ravnanje. Še posebej so mu odsvetovali zaradi tega, ker so v dokument prišli nekateri ukrepi, ki so se jasno izkazali za polemične - vedelo se je, kaj bo omemba splava povzročila - in ker so bili to ukrepi, ki niso v pristojnosti tega ministrstva. Medicinski posegi niso stvar Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, pač pa so stvar Ministrstva za zdravje, ki v tem konkretnem primeru ni bilo nič konzultirano. Ko gre za vprašanje splava, se od ustavne razprave v letih 1990 in 1991 ve, da je to tema, okrog katere nikoli ne bo enotnosti v Sloveniji, da so tu različni pogledi na to vprašanje. Ustava je bila sprejeta z dvotretjinsko večino. Tako kot je to področje definirano v Ustavi, velja za vse, če se s tem strinjamo ali pa ne. In dokler ne bo kakšne spremembe - in mislim, da je še dolgo časa ne bo -, ker ne bo nikoli dvotretjinskega soglasja v tem Državnem zboru za takšno spremembo, je pač to treba spoštovati. Vsaka oblast je to dolžna spoštovati, tudi če kakšen minister drugače misli. Omemba te teme, predlog o plačljivosti splava je prišel v ta delovni dokument, ki naj bi postal strategija za povečanje rodnosti, iz drugih namenov. Kljub temu, da je minister vedel, da se je koalicija dogovorila na začetku mandata, da se te teme ne dotika, ker ni bilo enotnosti v koaliciji, kljub temu, da je minister vedel, da tega ni bilo v koalicijski pogodbi, iz tega istega razloga je bila ta sporna opredelitev o plačljivosti splava zapisana v ta dokument, preden je bil lansiran v javno razpravo. In ta dokument je gospod Drobnič lansiral v javno razpravo takoj po tistem, ko je opozicija začela napovedovati interpelacijo. Nedokončan, nepripravljen, neusklajen z zelo očitno politično računico, da se na ideološki temi, za katero se v naprej ve, kako se bo kdo opredelil in okoli katere je bilo dogovorjeno v koaliciji, da se ne odpira v tem mandatu, nabere podpora za njegovo funkcijo. Torej ni šlo za zaščito življenja, kot trdi gospod minister, ampak je šlo za zaščito položaja gospoda Drobniča z izkoriščanjem neke teme, ki ne prinaša oziroma o kateri politična razprava ne prinaša ničesar. Mi lahko v tem Državnem zboru na politični ravni razpravljamo o splavu 1000 let, nobenega soglasja o tem ne bo, o tem je potrebna zagotovo do določene mere strokovna razprava, tudi etična razprava, absolutno nimam nič proti temu, vendar pa zagotovo Slovenija v tem trenutku ne potrebuje politične razprava o splavu. Ker ne bo pripeljala nikamor, nihče ne bo zbral dvotretjinske večine, ne za spremembo ne v eno, ne v drugo smer, ko gre za ustavno opredelitev. Vsak, ki lansira to politično razpravo v Sloveniji, natančno ve, da gre samo za ideološko razpravo in za kurjenje strasti in da ne bo prišlo do nikakršne spremembe ureditve. In seveda ni bilo treba več kot nekaj dni, da se je to pokazalo. Začela se je ideološka razprava. Zadnji dan preden sem po poizkusih, da se pač išče druga rešitev, predlagal zamenjavo gospoda Drobniča, ni bilo oddaje v slovenskih medijih, ne resne, ne informativne, ne kmetijske in vremenske napovedi, v kateri ne bi omenjali splava. Kot da je to naenkrat ključni problem te države pred predsedovanjem EU v času, ko imamo tisoč drugih problemov in izzivov pred seboj. Sprašujem, komu je v interesu, da se na ta način deli slovenski politično prostor, da razpravljamo o temi, za katero se ve, da ni možno doseči nikakršne produktivne razprave, kaj šele kakšne spremembe ustavne ureditve. Tudi ni potrebna v tem trenutku. To je popolnoma brezplodno, v preteklost obrnjeno, početje, enako kot pokopavanje mrtvih s preglasovanjem. Koalicija, ki ima sedaj odgovornost za upravljanje z državo, se je na začetku zavezala, med seboj in tudi v koalicijski pogodbi, da bo te stvari skušala urejevati strpno, na način, da bomo prišli do rešitev, ki bodo trajne, ki ne bodo takšne, da nekaj izglasuješ v tem mandatu, v naslednjem mandatu bodo pa z drugačnimi glasovi na grobove postavili drugačne napise. In tudi na tej temi je bilo treba veliko naporov, da smo gospoda ministra omejili v te okvire, ko je predlagal določeno zakonodajo, ki spet ne bi pripeljala do ničesar. Tisto, kar me moti v tem zagovoru, je govorjenje o morali in sklicevanje na lastno vest, in trditev, da gre pri tem predlogu za zaščito življenja. Tisti, ki pa predlagamo zamenjavo ministra, smo pa menda proti življenju. Ne gre za zaščito življenje, gre za zaščito položaja ministra, ki je lansiral to temo v trenutku, ko je vedel, da se pripravlja interpelacija in je na ta način želel zaščititi lastni hrbet. Kronologija dogodkov to povsem jasno potrjuje. Meni je žal, da je bilo treba zelo konkretno pojasniti razloge za razrešitev. Bilo bi za vse bolje, če bi se dalo dogovoriti drugače, če bi bil kdo tudi pripravljen priznati kakšno svojo napako, smo sedaj tam, kjer smo. Predlagam, da moj predlog podprete. V najkrajšem možnem času bom predlagal novega kandidata oziroma kandidatko za to mesto. V realnem času bomo nadoknadili zamudo pri predlaganju tiste zakonodaje, ki smo jo še dolžni za izvedbo ukrepov za realizacijo gospodarskih in socialnih reform na tem področju in delo se bo nemoteno nadaljevalo.
Hvala vam, predsednik Vlade. Vsi, ki so želeli in so bili na seznamu razpravljavcev, so besedo dobili. Nam pa je še ostalo malo manj kot eno uro časa za razpravo, zato bom izkoristil možnost 71. člena Poslovnika Državnega zbora in pozval poslanke in poslance, da se prijavijo k dodatni razpravi. Prav tako obveščam predsednika Vlade, gospoda Janeza Janšo, in ministra za delo, družino in socialne zadeve, gospoda Janeza Drobniča, da se lahko prijavita k dodatni razpravi z dvigom rok. Jaz pa odpiram postopek za prijavo. Izvolite. K razpravi se je prijavilo 32 poslank in poslancev ter predsednik Vlade. Po naših izračunih, bo vsak poslanec imel besedo minuto in pol. Na koncu razprave, kot rečeno, bomo razpravo zaključili z nagovorom predsednika Vlade. Besedo ima poslanec Branko Marinič. Izvolite.
Hvala lepa. Se odpovedujem.
Besedo ima poslanec Tomaž Štebe.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani predsednik Vlade, spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Da ne bi zgubljali časa, bom ponovil tisto, kar sem že povedal v svoji predhodni razpravi. Predlagam gospodu ministru, kljub temu, da se zavedam, da je bilo njegovo delo zahtevno, izpostavljeno in da je opravil veliko in veliko koristnega dela, v smeri reform in v dolgoročno korist državljanom in državljankam Slovenije, da skrajšamo to agonijo in da nekako kot dober politik morda nekoliko spremeni svoje sedanje ravnanje in v olajšanje celotnega postopka in da lahko začnemo z delom, ponudi odstop in na ta način razreši to zadevo. Hvala lepa.
Hvala vam. Jaz prosim vse prisotne poslanke in poslance, da se umirijo in omogočijo, da poslanci, ki so se prijavili k razpravi, to tudi opravijo. Besedo ima poslanec Branko Grims. Izvolite.
Hvala za besedo. En sam razlog je, zaradi katerega sem se prijavil. Mnogi v dvorani, še bolj direktno pa izven nje, so danes govorili o možnosti predčasnih volitev. S strani opozicije je bilo kar nekaj izrecno izraženih tovrstnih želja. Zato dovolite, da stvari postavimo na realna tla in vas samo seznanim z današnjim Politbarometrom, objavljenim na spletni strani RTV Slovenija, po katerem dobi SDS 23%, SD 14%, LDS pa samo še 12%, ostali pa se razporedijo približno tako kot je na teh anketah običajno. To se pravi, da vsi tisti, ki ste danes škodoželjno pristavljali svoj lonček, vsi tisti, ki ste v minulih dneh pomagali blatiti Slovenijo doma ali v tujini z netenjem nestrpnosti tako ali drugače in pripeljali do absurda, da je na poziv gospoda Vebra, znanega funkcionarja opozicijske stranke, prišlo do postavitve celo blokade na cesti s strani kočevskih Romov proti drugi romski družini, kar je pa res že absurdna situacija. Vsi tisti ste to počeli zaman, kajti ta anketa zelo jasno kaže eno stvar, ta Vlada ima podporo, ta Vlada uživa zaupanje in ta Vlada bo uspešno dokončala svoje delo, predvsem v smeri predsedovanja Evropski uniji, tistega, o čemer sem trdno prepričan, da se v opoziciji najbolj bojite, da bi se izkazalo, da smo sposobni dobro voditi Evropsko unijo in ob tem uveljaviti našo državo v Evropi, v svetu, prikazati kvaliteto slovenske kulture in obenem izkoristiti to priložnost tudi za to, da se izkaže, da je vse tisto, o čemer se je v minulih dneh pošiljalo signale v tujino, politično obravnava neresnica. Glasoval bom tako kot [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala vam. Kolega Janko Veber, ne morem vam dati replike, ker se niste prijavili v okvir razpravljavcev. Zato nadaljujemo na podlagi seznama razpravljavcev. Žal mi je, takšna so pravila. Besedo ima poslanec Franc Sušnik. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani zbor! Današnja razprava bo verjetno koga, ki je poslušal, pa najbrž tudi nas same, utrdila v prepričanju, da bi najbrž kazalo kaj narediti na spremembi Zakona o Vladi. To pa zato, da bi se v bodoče izognili podobnim mučnim situacijam. Soočeni smo s preprostim dejstvom, da je linija zaupanja med predsednikom Vlade, prvim ministrom, kot tistim, ki predlaga posameznega ministrstva v potrditev Državnemu zboru, pretrgana. In to je preprosto dejstvo. Tukaj mora veljati vzajemnost, tako predlagatelj ministra, kot minister, ki v končni fazi ministra predlaga morata izraziti obojestransko zaupanje in podporo, da je takšen minister lahko izvoljen, da takšen minister lahko obstane. Če tega ni, in to mislim, da je stvar, za katero smo mi danes porabili sedem ur, jaz verjamem, da ima vsaka stvar svoj namen, toliko dolgo sem že v tem Državnem zboru je pač potrebno nekaj narediti. Enostavneje bi bilo, če bi bila ureditev na tem področju drugačna v smeri pristojnosti prvega ministra oziroma predsednika Vlade, da sam enostavno postavlja in odstavlja ministre v okviru mandata, ki ga ima. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Vendar imamo tak zakon, kot imamo, in treba je upoštevati veljavno zakonodajo. Vsekakor pa mislim, da nam [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Vaš čas je potekel, mikrofon se vam avtomatsko izklopi, to verjetno veste. Besedo pa ima poslanec Franc Capuder. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. V tem kratkem času se bom odzval na dve stvari, ki sta bili dani med razpravo poslank in poslancev. Ena je o tem, da je pač minister bil nesposoben, financiranje nevladnih organizacij oziroma da je to financiranje izvajal mimo enakih kriterijev. Pred seboj imam odločbo Vlade urada za enake možnosti, kjer je zagovornica načela enakosti ugotovila, da je predsednik oziroma, da je minister pri svoji odločitvi ravnal oziroma ministrstvo pri svoji odločitvi glede dodelitve sredstev informacijskemu centru Legebitra ravnalo pravilno. Njegovo delo oziroma njegova odločitev ne predstavlja neenakega obravnavanja zaradi istospolne usmerjenosti. To pomeni, minister je deloval pravilno, minister je deloval v skladu z veljavno zakonodajo. Oglasil bi se pa še tudi na rešitve, ki so predvidene v zakonu o socialnem varstvu. Danes je bilo spet veliko besed o specializantih Teološke fakultete, ki, da so enakopravno uvrščeni med strokovne kadre, ki bodo pač opravljali delo. Vse take izjave, ki temeljijo na tem, da so pač to kadri, ki jih pošilja RKC, se mi zdijo res ideološke narave. Diplomanti oziroma specializanti Teološke fakultete so ravno tako diplomanti Univerze v Ljubljani in so povsem enakopravni z ostalimi, ki so diplomirali na tej univerzi. Hvala.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Jožef Jerovšek. [[Ga ni.]] Besedo ima poslanec Samo Bevk. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Vlada je v prvi resnejši krizi od svojega nastopa pred dvema letoma. Dejstvo je, da kar nekaj problemov ne more več obvladovati, niti ustrezno rešiti. To je razvidno tudi iz izjave vodje poslanske skupine Nove Slovenije Alojza Soka po včerajšnjem sestanku s predsednikom, da namerava premier zamenjati še tri ali štiri ministre. Glede na izjave predstavnikov poslanskih skupin bo predlog predsednika Vlade gospoda Janeza Janše izglasovan. Za razliko od identične situacije pred več kot 10 leti v tem istem Državnem zboru, ki pa se ni izšla po volji takratnega predsednika Vlade, in je bil njegov predlog zavrnjen. Danes bo lažje tudi zaradi tega, ker predlog predsednika Vlade podpira tudi opozicija. Da pa politična situacija v državni ni tako idilična, se moremo ozreti na včerajšnjo interpelacijo. Ko smo včeraj preštevali glasove ob interpelaciji ministra za kulturo dr. Vaska Simonitija, pa so se že pokazale tudi opazne razpoke v dveh koalicijskih strankah. Ob tem da je opozicija enotno glasovala za razrešitev kulturnega ministra. 41 včerajšnjih glasov koalicije je daleč od parlamentarne večine. To je bilo zelo resno opozorilo predsedniku Vlade, temu lahko rečemo tudi pirova zmaga. Ni naša želja, da bi Vlada delala slabo, toda če ne bo ustreznih kadrovskih korekcij, spremembe politike na kar nekaj področjih in spremenjenega odnosa do konstruktivnih predlogov opozicije, se bo kriza Vlade še poglobila in razpoke v koaliciji še povečale. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Franc Pukšič. [[Ga ni.]] Besedo ima poslanka Barbara Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz ne bom porabila vsega časa. Bom kratka in upam, da tudi jedrnata, in seveda razumljiva tudi za tiste, ki nočejo razumeti, zakaj je danes dobro, modro podpreti razrešitev ministra Drobniča. Jaz sem v svoji uvodni predstavitvi, pa tudi v razpravi omenila gola dejstva, ki pričajo o tem, ne le, da je minister Drobnič deloval slabo, škodljivo, da se je pod to Vlado oziroma pod ministrovanjem gospoda Drobniča izvajala slaba socialna politika, ki se je v določenih ideoloških zadevah vračala celo v leto 1928. Navedla sem vam konkreten primer. Ampak danes smo celo s strani ust predsednika Vlade slišali, da je gospod Janez Drobnič v vlogi ministra za delo, družino in socialne zadeve govoril neresnice oziroma laži, spoštovane kolegice in kolegi. Ali je res tak minister vreden zaupanja? Pa bom, seveda, rekla gospodu Capudru, ki je v prvem delu dejal, da ni vredno replicirati na mojo razpravo. Res ni vredno, kajti potrjuje se, da sem imela ves čas prav.
Hvala. Besedo ima poslanec Ciril Testen. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav še enkrat! V tem kratkem času bi povedal samo nekaj besed, ker je bilo kar nekaj rečenega tudi v zvezi z azbestnim zakonom. Mislim, da se je ta Vlada in Ministrstvo za delo s tem zakonom v tem mandatu veliko ukvarjalo in se bo še, ker je bil izglasovan odložilni veto v Državnem svetu in zakon ponovno prihaja v Državni zbor. Moje stališče je tako, da je bil ta zakon bistveno izboljšan v tisti prvi varianti, se pravi, tisti zakon, ki danes velja, s tem da je vključil tudi vse tiste, ki so se z uporabo azbest-cementnih proizvodov na kakršnekoli način ukvarjali pri svojem delu. Izboljšave je pa doživel tudi v sedanji, najnovejši varianti, če bo seveda še enkrat potrjena, s tem da omogoča pridobitev odškodnine tudi tistim okoliškim prebivalcem, ki niso nikdar delali v azbest-cementni proizvodnji. Pa tudi ni zanemarljivo, da je datum izvajanja s 1.1.2008 prestavljen na 1.1.2007. Hvala.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Drago Koren.
Lep pozdrav še enkrat! Še enkrat bom povedal, da je po mojem mnenju minister Drobnič svoje delo vzel zelo resno in da ga je skušal po svojih najboljših močeh zelo dobro opravljati. Očitno pa je iz današnje razprave izzvenelo, da je on tisti, ki je kriv za vse, kar je narobe v Sloveniji, pa morda celo še izven Slovenije, in da bo srečna Slovenija jutri zadihala, ko ne bo več tega, ki je skrbel za to, da je v Sloveniji vse slabo. Nova Slovenija je bila najmočnejši člen te koalicije. Škoda, da se njena moč danes izgublja. [[Izklop mikrofona.]]
Hvala. Besedo ima poslanka Eva Irgl. [[Je ni.]] Besedo ima poslanec Srečko Hvauc. [[Ga ni.]] Besedo ima poslanec Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Prepozno, kar nekaj časa je prepozna ta menjava, pa vendar v tej minuti in pol še nekaj, kar je mogoče vredno še enkrat povedati. Socialni dialogi, spoštovani minister, so vam bili tuji. Rekli ste celo to, da če se ne bo moč dogovoriti, boste pa sami odločili, tako kot se vam zdi prav. Seveda, trgovanje z umirajočimi je bila tudi vaša dejavnost. Prosil bi, da ne govorite po telefonu, če se vam govori. Vsaj toliko kulturespoštovani minister [[...]]
Gospod minister, še zmeraj ste v Državnem zboru. Prosim, da prisluhnete. Nadaljujete, prosim, kolega Prijatelj.
To, kar govorijo nekateri poslanci, je zgolj opravičilo, ki ga pišejo sami sebi. Če bi bil Zakon o azbestu dober, ne bi Državni svet dal veta na njega. In predlagatelji niste bili vi, ampak je bil DeSUS, pa še tisto, kar je predlagal, je bilo skoraj vse črtano, razen ene same postavke, ki je za promilo izboljšala ta zakon. Kar se tiče polpretekle zgodovine pa samo to, spoštovani minister, še nekaj časa. Kri ni voda. In to, kar ste vi počenjali, da ste zagovarjali kolaboracijo vseskozi in zavestno odtrgali dotacije, ki so bile zakonske, borcem, to bo tudi zapisano v anale zgodovine. Veste, naša država, čeprav nova in mlada, temelji na antifašizmu, to ste tudi pozabljali vseskozi, ko ste bili minister. Če pozabimo samo to dejstvo, da ste branil kolaboracijo, namenjal tudi sredstva iz državnega proračuna, ki niso bila opravičena že zaslužite, da se vas odstavi. Hvala.
Hvala, vam. Besedo ima poslanec Ivan Grill. [[Ga ni.]] Besedo ima poslanec Aurelio Juri. Izvolite, prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Predsednik Vlade in minister sta si v nečem zelo podobna. Oba neizprosna in nevešča pri oblikovanju partnerstev in pri iskanju zavezništev. Predsednik Vlade obtožuje v zvezi s tem, ko so romsko vprašanje in strahovi, povezani s tem vprašanjem, ušli iz "flaše", obtožuje opozicijo. Jaz sem že včeraj dejal pri interpelaciji ministra Simonitija, da vse stranke imamo nekaj masla na glavi okoli tega, da v lokalnih okoljih iz ene stranke pozivajo k protestom, iz druge stranke pošiljajo romsko družino na deponijo, itd. Ampak pozablja predsednik Vlade, da je vendarle on izmed najbolj odgovornih, da je ta problem tak, kot je. Ne nazadnje pred tremi leti, ko je vodil protiromsko manifestacijo pred Vlado, skupaj s kolegom Jelinčičem, in ne nazadnje, ko je dovolil, da je tista romska družina bila odseljena iz Ambrusa. Veščine pri iskanju zaveznikov ni, ampak jaz ne bom podtaknil noge tej Vladi, sledil bom temu, kar je tudi v imenu poslanske skupine kolega Han povedal, bomo glasovali za razrešitev, ker seveda minister Drobnič si ne zasluži vaše podpore, ne nazadnje je osnovni krivec za to, da je socialni dialog zastal. Hvala.
Hvala vam. Proceduralno ima besedo kolega Školč. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Ne vem, če je sicer to mogoče, ampak moj predlog bi bil, da to dajanje razprave prekinete in še enkrat parlamentarce vprašate, kateri so tisti, ki bi res radi o tem govorili. Moj vtis je, da je kolegom iz SDS-a ravno toliko do razprave kot ministrskemu predsedniku. Se pravi, nič. Prijavijo se k besedi zato, da bi je drugi ne dobili. Lahko, da kdo reče, da je to mogoče, da ne vedo, kaj delajo, da so se prijavili in v trenutku premislili. Sam pa mislim, da gre za nek prozoren trik in zlorabo poslovnika. Parlament je namenjen ljudem, ki hočejo razpravljati, ne pa tistim, ki hočejo razpravo preprečiti. Kolegi iz vladajoče stranke hočejo storiti ravno to, in mislim, da ni dobro, da jim asistiramo. Ravno tako bi bilo dobro, da bi predsednik Vlade prišel nazaj in to poslušal. Tudi sedaj je svoje odrecitiral in odšel, ne vem kam, mi je čisto vseeno, ampak to je ponižujoče do parlamenta. Če se je prej opravičeval, da je bil na kosilu in ne vem kje, in da je vse poslušal, sam ne bom rekel, kje vse sem ga videl v tem času, ker bi to izzvenelo kot to, kar počnejo otroci v vrtcu, ampak dejansko mora biti predsednik Vlade sposoben poslušati parlament in sposoben odgovarjati na to. Verjamem, da mu ni bilo do tega, da govori z ministrom Drobničem. Z njim ni hotel govorit osem mesecev. Nedopustno pa je, da noče sedeti v parlamentu, če že skliče sejo parlamenta. In če že koalicija in minister Drobnič do neke situacije dopuščata tako ravnanje, pa mislim, da parlament ne more dopuščati, da bi gospod Janša, pa če ravno je predsednik koalicije, ravnal s parlamentom tako, kot ravna z ministrom Drobničem. Hvala lepa.
Hvala, kolega Školč. Tako dobro kot jaz, veste tudi vi, da je pravica slehernega poslanca se prijaviti k besedi ali pa se tudi odpovedati. Kaj je namen odpovedi, prav tako dobro veste kot verjetno vseh 90. Ampak to je še zmeraj in upam, da bo tudi dolgo časa ostalo v pristojnosti vsakega slehernega poslanca. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima poslanec Dimitrij Kovačič. Izvolite prosim.
Hvala lepa za besedo. Meni je zelo žal, da gospod poslanec Aurelio Juri uporablja neko izjavo, ki je bila v mediju zapisana in izrabljena, zlorabljena beseda, neuporabi pa popravka, ki je bil objavljen ravno tako v istem mediju in kjer je potem v popravku zapisano dejansko, kaj je bilo rečeno. Ampak to je njegov problem, ker uporablja tisto, kar njemu v danem trenutku "paše". Kar se tiče pa današnje razprave, pa mi je žal, da smo toliko časa porabili za to razpravo. Prav gotovo bi lahko v tem času kaj bolj koristnega počeli in mislim tudi, da bi lahko bil izid, ki ga pričakujem po današnji razpravi, bil dosežen že bistveno prej in brez obravnave na Državnem zboru. Dejstvo je, da je prišlo do nezaupanja med predsednikom Vlade in posameznim ministrom, dejstvo je, da predsednik Vlade ni odgovoren samo za svoje delo, ampak je odgovoren tudi za delo celotne Vlade in je odgovoren tudi za delo vsakega od ministrov te Vlade. In če je prišlo do nezaupanja na relaciji predsednik - minister, kar pomeni, da bo s tem v prihodnje oteženo tvorno delo med njima, zato ne vidim druge možnosti, kot da tak minister prepusti svoje mesto drugemu, zato bom tudi predlog predsednika Vlade podprl. Hvala.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Miro Petek. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Vsem skupaj lep pozdrav. V današnjem dnevu je bilo veliko povedanega. Na vso srečo nismo imeli 15 oziroma več ur, toliko kot smo imeli včeraj, in je bilo slovenskemu ljudstvu kar veliko prihranjeno. Dovolite pa mi, da podam še eno osebno izkušnjo. Mislim, da je bil gospod Drobnič žrtev notranjih klanov na ministrstvu, ki jih žal v tem času ni uspel identificirati, kaj šele razbiti. Na ministrstvu imajo enega visokega uradnika Uroša Prikla, ki je bil priča v procesu Petek, bil je kronska priča, dal je alibi prvoobtoženemu, alibi je bil pa precej trhel. Pa to ni problem, problem je v tem, da je na tem sojenju ta gospod jasno in glasno povedal, s kom se druži in s kom prijateljuje. Prijateljuje pa z ljudmi, ki so del tega ortodoksnega kriminalnega podzemlja v Mariboru. In to je slabo, slabo pa je tudi to, da je bil ta gospod gospodu Drobniču podtaknjen in ga je on dalje podtaknil Vladi Republike Slovenije, ki ga je imenovala za člana sveta Centra za usposabljanje, delo in varstvo v Črni na Koroškem. To je moja osebna izkušnja. Sicer pa razrešitev oziroma zamenjava ministra, to je pač nekaj povsem [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]običajnega. Minister, ki je šel v to igro in je prestopil prag ministrstva, bi pač na to moral računati. Hvala.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Jožef Školč. Izvolite.
Hvala lepa. Ministrski predsednik je ubral staro taktiko. Namesto, da bi odgovoril na postavljena vprašanja, je napadel opozicijo, medije, intelektualce in mednarodno javnost za to, da so krivi za slabe razmere v Sloveniji. To že poznamo iz opozicijskih časov gospoda Janše. Namerno pa se je izognil resnemu vprašanju glede tajnih sestankov. Storil je enako kot minister, ki smo ga včeraj ulovili na laži. Ministra Drobniča je postavil na laž. "O tem jaz ne vem nič, naj pove minister Drobnič." Upam, da bomo ministru Drobniču v nadaljevanju te seje dovolili in uslišali tudi predsednika Vlade, da kaj pove o teh sestankih. Ti sestanki, o katerih je govoril minister Drobnič, se niso nanašali na njegovo razrešitev, ampak na nekatere druge situacije v Vladi. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Boštjan Zagorac, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani prisotni, vidim, da je 45-minutna učna ura, ki jo je bila deležna koalicija s strani svojega šefa, zalegla, saj drugače si ne znam vseh odpovedi razlagati, kot to, da je nekomu zmanjkalo teksta in da je končno dokazano to, kar smo v Slovenski nacionalni stranki trdili od samega začetka ministrovanja ministra Drobniča. In sicer trdili, da zakoni niso usklajeni s socialnimi partnerji, da minister deluje protiustavno, da povečuje socialne krivice v tej državi in da ne nazadnje tudi skuša vplivati na državno televizijo, kar je poskušal s strategijo. Upam, da ste si tudi nekateri zapomnili, da ko ste strategijo, Strategijo za povečanje rodnosti v tej državi imenovali za navaden kos papirja, napisan pač od nekoga. Jaz ne vem, če si ta Vlada, ta minister lahko privošči, da na internetno stran Vlade Republike Slovenije obesi spis, ki ga je nekdo napisal in na njem piše strategija. To je dokument in tu smo tudi slišali, da gre za dokument, da ni navaden kos papirja. Verjemite mi, vaše današnje vnebovzetje bo samo koristilo tej državi. Hvala.
Hvala vam. Besedo ima poslanka Alenka Jeraj.
Hvala za besedo. Jaz sem ob celotni današnji razpravi presenečena nad dejstvom, da so poslanke in poslanci Liberalne demokracije danes prvič našli veliko lepih besed, pozitivnih in pohvalnih ocen dela ministra Drobniča. Morda bi lahko temu rekli celo "nikoli slišano do danes". Mislim, da temu ne bi bilo tako, če bi danes razpravljali o interpelaciji proti ministru Drobniču, ki jo je nameravala vložiti Slovenska nacionalna stranka, ampak pustimo špekulacije. Sama bom predlog predsednika Vlade podprla, ker mislim, da mora imeti vsak vodja ob sebi ekipo, ki ji zaupa in s katero lahko dobro in učinkovito dela.
Hvala. Besedo ima poslanec Franc Žnidaršič. Izvolite.
Hvala lepa. Tudi sam bom podprl predlog predsednika Vlade. Med drugim tudi zaradi tega, ker sem navedel kot razlog poslanske skupine, da je minister v predlogu za proračun pač izločil sredstva za gradnjo domskih kapacitet. In v tem smislu želim popraviti izjavo gospe kolegice Uhanove, ki se mu je zahvalila zato, da je dal za Trebnje 175 milijonov, to je polovica od tiste investicije, kar seveda ni res. To, da je to zapisano v obrazložitvi amandmaja koalicije, je zasluga vseh štirih koalicijskih strank, ki so se dogovorile, da se namensko za dogradnjo doma nameni polovica teh sredstev. Če bi čakali ministra, tega ne bi bilo, kajti že v popravljeni verziji proračuna na postavki Mreža domov je povečana sredstva, ki smo jih v prvi fazi dosegli s skupnim amandmajem, ponovno razlagal kot sredstva za adaptacije. Tako moram povedati, da kljub temu, da je govoril o varstvu starejših, ni šlo skupaj z njegovimi ravnanji dejstvo, da je hkrati izločil sredstva za domove in izločil sredstva za pomoč na domu, kar seveda bi lahko nazadnje pripeljalo do neobvladljivih [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]problemov, glede na to, da se število starejših strmo povečuje in hkrati tudi problematika na tem področju. Je pa to samo ena stvar in prav je, da pač vsi vedo, kaj je res v tem smislu in to [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala. Besedo ima poslanec Bojan Starman. [[Ga ni.]] Besedo ima poslanec Stane Pajk. [[Ga ni.]] Besedo ima poslanec Jožef Tanko. Izvolite.
Sam bi rad še enkrat poudaril, da je bila današnja razprava, predvsem kar zadeva opozicije, nekako dvolična. Dejstvo je, da so rezultati te Vlade zelo dobri, da je bila izvedena vrsta sprememb, vrsta administrativnih ukrepov. In tako kot se je v Franciji zgodilo, da so poslali Meraga v pokoj, tako je tudi ta Vlada poslala enega Miraga nekam in prihranila državljanom kakšne 3 milijarde, 4 milijarde letno. Skratka vse te razprave o rezultatih, ki ste jih govorili, so bile pravzaprav nespodobne. Je pa dejstvo, da je odgovornost predsednika Vlade, da predlaga spremembo na mestu ministra, če on tako oceni in predsednik Vlade je tako ocenil. In upam, da bomo ta predlog potem tudi izglasovali.
Hvala. Besedo ima poslanka Cveta Zalokar Oražem. Izvolite.
Hvala lepa. Najprej moram reči, da v poslanski skupini LDS smo danes izrekli zelo zelo veliko kritik na račun dela ministra Drobniča. Res pa je, da smo občutili veliko nelagodje tako pri predsedniku Janši kot tudi pri vas. In to je jasno, kajti vsi in tudi slovenska javnost vidimo, da perete na očeh javnosti umazano perilo, in nelagodje je jasno. Sem pa vesela, da se je vrnil gospod Janša, ki je prej v svoji razpravi pravzaprav iskal krivce za razpihovanje romskega vprašanja vse povsod in upam, da je bral danes tudi slovenske časopise in v enem od teh kolumn piše: "...Dejstvo je, da je gospod Janez Janša ves čas svojega sedenja v opoziciji vztrajno manipuliral z najnižjimi čustvenimi legami in nacionalistično ideologijo. Spomnimo se samo epopeje o izbrisanih in njegovih besed pred parlamentom, ko je sprejel prve protestnike proti Romom, ki niso bili nič drugega kot začetki današnji vaških straž. Sedaj ko je na oblasti, seveda skuša menjati dlako. Prepozno. Kje pa se je v tem času spremenila oblast in sledi pobiranja sadov dolgotrajnega opozicijskega garanja, sedaj pač imate."
Hvala. Besedo ima poslanec Rudolf Petan.
Hvala za besedo. Kaj pa je tebe treba bilo, je zapisal naš poet. Govori o otrocih, seveda otroci pa spadajo tudi v področje ministrstva, o katerem danes govorimo in o ministru. Ampak jaz bi ta izraz uporabil za to današnjo razpravo, ker menim, da je res ni bilo treba in tudi jaz se nagibam k temu, kar je že povedal moj kolega, da če bi imeli drugačno zakonodajo glede imenovanja Vlade in pa potem tudi glede obratnega postopka, da verjetno tega ne bi bilo. To bom pa podkrepil s tem, da če ta seja res ne bi bila potrebna, da ni bila potrebna, potem ne bi na tej seji govorili o marsičem, kar mogoče na to sejo in ta resor tudi ne spada. In ker se je zelo veliko govorilo o problemih, predvsem o Romih, sem tudi sam presenečen nad tem, da se je vse to nabralo ravno v tem trenutku, tako tisti župani, ki pozivajo na barikade in s tem delajo probleme doma, kot tisti, ki z avtobusi potujejo po Evropi in blatijo Slovenijo in se s tem tudi hvalijo pred kamerami. In če nič drugega, potem je bila ta razprava koristna vsaj v tem, da tisti, ki mogoče te oddaje niste videli, kako so nekateri veseli, ko se Slovenijo blati, ste bili mogoče sedaj opozorjeni od tistih, ki smo vas na to opozarjali. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Alojz Sok.
Hvala lepa. Če dam kot poslanec tej dolgi razpravi piko na i z naše poslanske strani, torej, ni res, da bi socialna država razpadala, nasprotno, celo močnejša je. Tudi kar se tiče pravne varnosti v tej državi, je vedno boljša, kar dokazuje zmanjševanje sodnih zaostankov. In na tem mestu bi vam rad v imenu poslanske skupine Nove Slovenije povedal, da vam, opoziciji, tega veselja ne glede na rezultat današnjega glasovanja, da bi ta vladna koalicija zaradi odstavitve ministra razpadla, zagotovo ne bomo naredili. Mi bomo ostali del te vladne koalicije in to, čemur smo se zavezali, izvrševali še naprej, tudi po današnjem dnevu. Hvala lepa.
Hvala vam. Prosim za mir v dvorani. Besedo ima predsednik Vlade, gospod Janez Janša. Izvolite.
Lep pozdrav vsem skupaj, gospodu Školču še posebej! Mislim, da sem bil jaz v tej dvorani v zadnjih dveh letih, primerljivo gledano, bistveno dalj časa kot pa vsi predsedniki Liberalne demokracije v funkciji predsednikov Vlad v prejšnjih mandatih, in nimam nobenih problemov s tem, da odgovarjam na ta vprašanja. Kar se tiče nekaterih navedb, ki so bile zdaj podane s strani nekaterih poslancev opozicije, niti nima smisla, ne bi se rad spuščal na isto raven, ne na osebno, ne na gostilniško. Jaz verjamem, da prav pride takšna tema. Ideološke teme so bile vedno tiste, ki so omogočale lepe ali pa sijajne volilne rezultate nekaterim političnim strankam v zadnjih dvanajstih letih, iz tega smo se veliko naučili. Ne razumem pa, da se včeraj in danes koncentrira tolikšna negativna energija na nekih točkah, ki ne bodo prinesle ničesar. Predlagam, da nekaj te energije še prihranite za naslednji dve leti, šest ali pa dvanajst; mislim, da bo še dolga.
Hvala. S tem zaključujem razpravo. V skladu z 201. členom Poslovnika [[...]] [[Oglašanje v dvorani.]] Proceduralno? Izvolite, kolega Školč.
Hvala lepa. Torej, gospod Drobnič je na začetku seje med drugim, ko je pojasnjeval, zakaj je nezadovoljen s tem materialom, ki se tiče njegove razrešitve, odprl neko vprašanje s sledečim tekstom: "Vsi državni uslužbenci in funkcionarji smo zavezani, da delamo v skladu z zakonom, odgovorno in vestno in po navodilih ljudem prijazne uprave," da ne citiram vsega, "vem pa, da so v nekaterih primerih zelo vestni, saj obstajajo celo zapisniki neformalnih in tajnih pogovorov, ki so bili napisani z vso skrbnostjo, natančnostjo in vsemi potrebnimi sestavinami uradnega dokumenta." Kot sem sam razumel njegov govor in magnetogram, govori isto, se to ne nanaša na sestanke glede njegove razrešitve, čeravno je bilo kasneje nekaj tudi o znotraj koalicijski komunikaciji. Ta znotraj koalicijska komunikacija parlamenta zares pretirano ne zanima in mene tudi ne, če pač ne gre na škodo [[...]]
Gospod Školč, jaz sem dolžan poseči v vašo razpravo, izkoriščate možnost proceduralnega predloga. Ne bom vam dovolil, da nadaljujete. Kot sami veste, je imel minister pravico se prijaviti k besedi, te pravice ni izkoristil in nobeden izmed nas nima pravice od ministra Drobniča zahtevati kakršenkoli odgovor. To so pravila igre, ki so bila sprejeta v prejšnjem mandatu, potrjena v tem mandatu in se jih bomo držali. Razpravo pa seveda tudi zaključujem in vam jemljem besedo. Nadaljujemo. V skladu z 201. členom Poslovnika dajem na glasovanje naslednji predlog sklepa: "Magister Janez Drobnič se razreši s funkcije ministra za delo, družino in socialne zadeve. Na podlagi 115. člena Ustave Republike Slovenije opravlja tekoče posle do imenovanja novega ministra." Obrazložitev glasu. Prosim za prijave v imenu poslanskih skupin. Izvolite, prosim. Obrazložitev v imenu poslanske skupine. Poslanec Anton Rop, izvolite.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Dovolite, da v imenu poslanskega kluba LDS poskušam narediti nekaj zaključkov. Danes smo tukaj poslušali zopet eno dolgo diskusijo o tem, kako in na kakšen način Vlada, aktualna Vlada funkcionira. Katera so pravzaprav temeljna spoznanja, zelo zanimivo. Danes smo slišali od predsednika Vlade, da se v Sloveniji nič nenavadnega ne dogaja, da je situacija urejena, da pravna država funkcionira. Jaz sicer ne vem, za katero državo je mislil aktualni predsednik Vlade, jaz tega občutka nimam. Nimam občutka, ko se odpre Dnevnik, ko se odpre televizijo, ko gledamo, kako vsak dan se dogaja tisto, kar se dogaja na različnih lokacijah v Sloveniji, ko policija pretepa slovenske državljane, ko se nam vzpostavljajo vaške straže. Ne vem, če je prejšnja Vlada imela kaj s tem vaškimi stražami, v našem času jih, moram reči, ni bilo. Bile so v času druge svetovne vojne, sedaj jih spet imamo, tako da jaz bi bolj povedal, da gre v tem premeru za tako imenovani "Realitatverlust". Očitno je predsednik Vlade zbolel za tako imenovano bolezen "izgubo občutka za realnost" tudi kar se tiče problemov, ki jih ima Slovenija v tujini. Za to niso krivi novinarji, za to niso krivi tisti, ki pišejo, ne domači ne tuji novinarji, ampak tisti, ki ustvarjajo to ozračje v Sloveniji in ki so odgovorni za funkcioniranje te države. Sicer pa naj povem, da nas v poslanski skupini samo še utrjuje v našem prepričanju, ki smo ga danes tukaj predstavili, da smo imeli prav, ko smo trdili, da se po tej odstavitvi ne bo zgodilo nič. Predsednik Vlade je rekel, da se Vlada ne odpoveduje sprejetim zakonom, tako je rekel tudi šef poslanske skupine. Če bo ostalo vse enako, zakaj pa potem odstavljate ministra za delo, družino in socialne zadeve? Vse zakone boste pustili, vse, kar je bilo sprejeto, je v redu, ampak minister pa ni v redu. Očitno ne zaradi tega, ker je delal, ampak zaradi tega, ker želite predstaviti pred javnostjo. Torej še enkrat, v poslanskem klubu LDS smo prepričani, da je politika Vlade na tem področju slaba, da je neustrezna, ne podpiramo ne politike ministra Drobniča, ne politike Vlade, ne politike predsednika Vlade Janeza Janše. Zato smo se odločili, da ne bomo glasovali proti njegovi razrešitvi. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Aurelio Juri v smislu predstavitve stališč.
V imenu poslanske skupine. Kljub temu, da predlagatelj razrešitve nas ne spodbuja k temu, da bi podprli njegov predlog, naj bi danes oblikoval; in vidi se po vsej tej razpravi, da potrebuje neko partnerstvo za odstrel. Napadel je, kritiziral je tudi našo stranko. Kljub temu mi v skušnjave, ki so pri tem nastajale, ne bomo padli, ne bomo tem skušnjavam podlegli in se bomo držali naše lastne suverene ocene na račun dela ministra Drobniča. Naša največja zamera zadeva njegovo nesposobnost in konfliktnost pri socialnem dialogu in pri utrjevanju socialnega partnerstva. Ko bi prišlo do interpelacije, ki je bila že napovedana, bi z lahkoto in brez težav podprli njegovo razrešitev. No, predsednik Vlade je prehitel interpelacijo, vložil je predlog, da se ministra Drobniča razreši, in nam prihranili tovrstno sejo. Naša ocena ostaja takšna, kot smo jo najavili na začetku te razprave. Ponavljam, skušnjave, ki so se pojavile, nas ne prizadenejo, iz tega naslova bomo glasovali za predlog, da se ministra Drobniča razreši. Hvala.
Hvala. Odpiram postopek za prijavo obrazložitve glasu poslank in poslancev. Izvolite, prosim. Hvala. Besedo ima poslanec Janko Veber, izvolite, prosim.
Hvala za besedo. Že prej sem prosil za proceduralno, pa ste me spregledali, ker sem želel dejansko tudi dati odgovor gospodu Grimsu, ki me je imenoval v prejšnji razpravi, ampak ne bom šel zdaj v to smer in izkoriščal ta inštitut obrazložitve glasu. Želim povedati, da ravnanje Vlade, ki je bilo zaznano v zadnjem obdobju, zagotovo nima podpore na Kočevskem, ker se počutijo vsi ogrožene že v tistem trenutku, ko zagledamo policijsko vozilo v gibanju. To je nekaj, kar zagotovo ni dobro, in v veliki meri je tudi minister Drobnič, ker ni odreagiral na dejstvo, da imamo v Občini Kočevje že 526 Romov, in opozoril Vlado, naj tega problema ne rešuje na tako nekontroliran oziroma izjemno kontroliran način, skozi vojaško akcijo v policijskih enotah, da preselijo to družino na Kočevsko. Sam sem se odločil, da stopim skupaj s krajani in poskušamo vzpostaviti dialog z Vlado. Tega ni bilo. Pač nisem ubral te poti, kot jo je kolega Tanko, ki se je skril pred tem problemom. Probleme želimo reševati in upam, da bo tudi ta razrešitev opozorila na te probleme, da se pogovarjamo, da z dialogom rešujemo te probleme. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Aleš Gulič. Izvolite, prosim.
Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi! Ko je gospod predsednik Vlade prej govoril o negativni energiji, ki je v tem prostoru, me je kar malo zaskrbelo. No, potem sem videl, da gleda samo poslance svoje in najbližje koalicijske stranke, tako da sem nehal imeti slabo vest. Seveda sem za negativno oceno Vladi, predsedniku Vlade, koaliciji, kajti predlog o razrešitvi ministra je pravzaprav negativna ocena, ocena lastne podobe. Ampak vseeno se mi gnusi način, kako se je to začelo - z ultimatom, grdo delati s človekom. In zaradi tega boste pač tole godljo, ki ste si jo zakuhali sami, tudi razdelili sami in pojedli sami. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Anton Anderlič. Izvolite.
Verjamem, da bi poslancem koalicije in predsedniku Vlade bolj odgovarjalo, če bi takrat, ko so imeli možnost, tudi sam predsednik Vlade, glasovali za to, da bi spremenili Ustavo, ne pa zakona, ki določa postopek za imenovanje ministrov. Pač tega niste hoteli storiti in sedaj morate biti vsaj toliko korektni do tega zbora, da mu priznate vlogo, ki jo po Ustavi ima, da razpravlja in glasuje o vaših predlogih ali če jih pripravijo sami. Zadeva je mogoče resda tragikomična danes, da zgleda, kot da podpiramo Vlado, če govorimo o tem, da je treba ministra zamenjati. Sam si ne delam iluzij, da nobene poteze ne minister Drobnič ne drugi ministri, ki so se mi, mimogrede, že kdaj zaupali v teh dveh letih, ne morejo storiti, če ne dobijo najprej dovoljenja predsednika ali pa koga, ki prenese sporočilo predsednika v kabinet določenega ministra pa tudi seveda ministrice. Enako, kot sem diskutiral v razpravi, menim tudi sedaj: Drobnič je na mestu, ki ga zaseda, napaka, bila je že vnaprej znana njegova politika in on seveda ni mogel nastopati drugače, kot je; le radikaliziral je tisto, kar je lahko kot operativec izvajal, glede na to, kar je zagovarjal kot parlamentarec prej v štirih letih. In zaradi tega prepričanja je potrebno in zaradi svoje vesti bom predlog za razrešitev podprl, ker mislim, da bi se moralo to zgoditi že prej.
Hvala. Je še želja po obrazložitvi? Ponovno odpiramo krog razpravljavcev. Izvolite. Besedo ima poslanec Bojan Kontič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kot sem že v razpravi dopoldan povedal, bom vsekakor podprl predlog za razrešitev ministra Drobniča, pa ne zato, ker je to predlagal predsednik Vlade, gospod Janez Janša. On nosi del soodgovornosti za delovanje tega ministrstva, nosi del soodgovornosti tudi zaradi tega, ker je ugotovil že februarja, da minister slabo opravlja delo, pa ga do meseca novembra ni predlagal v razrešitev. Predlagal je šele sedaj, ko je bila napovedana interpelacija s strani Slovenske nacionalne stranke. Razrešitev bom podprl zaradi tega, ker si je minister v času svojega ministrovanja povsem po svoje razlagal socialni dialog, razlagal na ultimativen način: ali se boste pogovarjali in sprejeli rezultate - takšne, kot jih želim jaz, ali pa tega pogovora ne bo in bomo v Državnem zboru s koalicijo, ki deluje kot naoljen valjar, storili vse, kar se dogovorimo izven parlamenta. Dialog je zastal. Jaz sem prepričan ali pa vsaj upam, da se bo po današnjem dnevu tudi nadaljeval. To je obljubil tudi predsednik Vlade, ko se je pogovarjal s predstavniki sindikatov, vendar počakajmo na jutri. Na slepo pač tej Vladi ne gre več verjeti. Jaz podpiram torej razrešitev ministra Drobniča zaradi tega, ker ni spoštoval socialnega dialoga, socialnega partnerstva. Veliko truda, veliko časa je bilo vloženega v preteklem mandatu, v preteklih letih v to, da se je ta sporazum oblikoval. Danes tega sporazuma ni več in čas je za zamenjavo.
Hvala. Besedo ima poslanec Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči! Spoštovani predsednik Vlade, ministri! Posledice slabega dela, malomarnega dela in seveda tudi neodgovornega dela ministra Drobniča bodo vidne v prihodnosti. S tem bo imela Vlada še opravka in verjamem, da se boste morali, spoštovani premier, še braniti zaradi tega, ker zadeve se bodo še eskalirale na tem področju. Zakaj bom z veseljem podprl ta predlog, ki je vaš. Jaz bi želel, da bi do interpelacije prišlo po naravni poti. Ravnali ste modro in na nek način ste nas prehiteli, ker spoštovani gospod minister, za sedaj še minister, ni videl socialnih zahtev, ni videl 100.000 nezaposlenih, ni videl 40.000 lačnih in v bistvu na robu preživetja, ki se borijo za vsak dan, Slovencev in Slovenk, seveda po krivdi države obolelih s smrtonosno boleznijo. Tudi te je prezrl in med njimi so tudi otroci. Ni spoštoval tradicije in ustavne pravice Slovenije, ki je zapisana, da Slovenija temelji na antifašizmu, zagovarjal je celo kolaboracijo in tudi namenjal proračunska sredstva za tiste, ki so v odločilnih trenutkih obrnili hrbet svojemu lastnemu narodu, in nekateri med vami ste tudi to podpirali. In nenazadnje zaradi tega, ker je povzročal tudi materialno škodo in iz svoje malomarnosti, verjamem, tudi dostikrat kršil zakon, Ustavo in z zakonom določene naloge, zasluži zamenjavo že prej. To je, kot sem že prej dejal, mnogo mnogo prepozno in posledice, ki so danes samo nakazane, bodo jutri jasno vidne. Jaz bi želel vas vprašati, spoštovani premier, če bo gospod minister kasneje tudi materialno odgovarjal za škodo, ki bo nastala iz tega njegovega malomarnega in nevestnega dela. To bi želel vedeti.
Hvala. Besedo ima poslanec Jožef Školč.
Hvala lepa. Gospod predsednik! Jaz se veselim minute, ko gospod Drobnič ne bo več minister za delo itn. Včeraj in prejšnji dan smo poslušali, ko smo razpravljali o gospodu Simonitiju, da si nismo izbrali pravega. Res je, opustošenje v posameznih resorjih je še večje. Recimo na kmetijstvu, recimo na zunanjih zadevah in tudi na notranjih zadevah. Gospod predsednik! Jaz vam vnaprej obljubljam, če boste predlagali te tri ministre za razrešitev, da jih bom z veseljem in brez razprave podprl, da odidejo iz te dvorane.
Hvala. Besedo ima poslanec Jože Tanko. Izvolite.
Hvala za besedo. Ni neopazno, da v delu Državnega zbora vlada popolna erozija etičnih in moralnih načel, da vladajo pozivi k nespoštovanju ustavnih in zakonskih norm in da nekateri, ki imajo toliko varovanja pravne države in pozivov k enakim možnostim, da sprejemajo tako rasistične ukrepe in pa tudi sprejmejo tako rasistične sklepe. Moram reči, da sem izredno razočaran nad kolegom, ki me je tukaj imenoval, sam pa enostavno ne poskrbi, da bi se varovala pravna država in ustavna načela in da se ne bi sprejemali rasistični ukrepi že samo ob tem, ko je neka komisija prišla pogledati eventualno možno lokacijo za naselitev ene od romskih skupin. Pričakujem, da bo kolegica Potrata v čim krajšem času sklicala Komisijo za peticije in enake možnosti, da bo obvestila evropskega komisarja za človekove pravice, da bo obvestila evropskega varuha človekovih pravic, da bo povabila na sejo gospoda Hanžka in kandidata za varuhe človekovih pravic v Sloveniji, da se boste odzvali tako v poslanski skupini, predsednik poslanske skupine in tudi predsednik stranke. Skratka, pričakujemo od vas, ker ste tako načelni do vseh drobnih problemov, da boste tudi tukaj pravilno odreagirali. Jaz mislim, da je problem, ki ga je povzročil vaš kolega Veber, bistveno hujši od zakonskega pregleda mednožja, pa ni nihče nad tem odreagiral.
Verjetno ni v interesu nobene poslanke, nobenega poslanca, niti predstavnikom Vlade, da sejo Državnega zbora prekinem za pol ure. Ne bom dal postopkovnega, kolega Tanko je izrazil svoje prepričanje in če se hočete prepirati z njegovim prepričanjem, opravljajte to v svojem prostem času. Sprašujem pa vas, želi še kdo obrazložiti svoj glas? Kolega Lahovnik, imate besedo, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani, če ocenjujemo delo ministra Drobniča, potem je treba biti objektiven in priznati, da v celoti seveda ni bilo slabo. Bili so neki pozitivni ukrepi ali nameni, ampak kot pravijo: z dobrimi nameni je večkrat tlakovana pot v pekel. Reforma trga dela je potrebna, tudi nekatere reforme socialnih transferjev ki so napovedane, enotna kartica socialnih transferjev, so lahko ukrepi, ki so pozitivni in kar se tega tiče, vsaj energijo, neko reforno, ministru Drobniču je treba priznati. Dejstvo pa je, da je bil pri svojem delu, vodenju resorja nedosleden, da je že na začetku svojega mandata povzročil z enim ukrepom popolno indeksacijo socialnih transferjev, ki je izrazito problematična, ki je bil korak v povsem nasprotni smeri, kot pa so vsi reformni ukrepi ostalih držav Evropske unije. Je seveda težko, če na eni strani imamo 100% indeksacijo pokojnin s plačami, na drugi strani zategovati potem pri socialnih pomočeh, pri delavcih, pri prevozih na delo; skratka, tukaj je izgubil že na začetku rdečo nit. In dejstvo je, če bi govoril o minusih, so največji minusi vodenje socialnega dialoga, ki ni bilo ustrezno, da se tukaj ni pokazal niti kot strpen, da ni pokazal sposobnosti usmerjanja in koordinacije pri socialnem dialogu in predvsem da je pokazal precejšnjo mero nestrpnosti. Minister za delo, družino in socialne zadeve mora biti strpen in toleranten tudi do manjšin, tudi do tako imenovanih marginalnih skupin in moram reči, da predsednik Vlade je decembra 2005 povedal nekaj, kar sem ocenil kot pogumno in pošteno gesto, ko je dejal, "obstajajo resorji, kjer posli bolj vodijo ministre, kot pa ministri posle". Iz tega vidika seveda pričakujem tudi nadaljnjo rekonstrukcijo Vlade in ker verjamem, da je to začetek, bom seveda ta ukrep, to nezaupnico ministru tudi [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[..]]
Hvala. Lahko preidemo na odločanje. Še en krog obrazložitve glasu. Prosim za prijavo. Besedo ima poslanka Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa. Jaz na začetku vnovič poudarjam, da bom podprla razrešitev ministra Janeza Drobniča. Predsednik Vlade Janez Janša je danes pravzaprav sam priznal, da je politika Vlade na tem področju v preteklih dveh letih slaba, oziroma da se je pokazalo, da je bila politika nepravilna. Spoštovani predsednik Vlade, nosite, roko na srce, del odgovornosti, pomemben del odgovornosti za to slabo, neusklajeno, škodljivo politiko na področju širše socialne politike in večno skrivati se za "žrtvenim jagnjem" pač ne bo mogoče. Glede na to, da je Slovenska nacionalna stranka res napovedala in pristopila k pisanju interpelacije zoper ministra za delo, družino in socialne zadeve, kajti nepravilnosti, slabega dela v preteklih dveh letih se je nabralo za več kot toliko. Glede na to, da so se v javnosti pojavljala ugibanja, da je Slovenska nacionalna stranka pristopila k pisanju interpelacije ob podpri oziroma po navodilih predsednika Vlade na tem mestu demantiram vsakršna tovrstna ugibanja in tudi pojasnjujem, da pač predsednik Vlade na to področje nima svojega političnega vpliva. Sem pa vesela in z veseljem vnovič poudarjam, da bom podprla, z veseljem podprla predlog za razrešitev ministra Drobniča.
Hvala. Besedo ima poslanka Majda Potrata. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister Drobnič, jaz sem vam že povedala, da bom podprla predlog za vašo razrešitev, ampak to iz pobud, ki izhajajo iz mojih pogledov na vaše delo, žal pa pri tem obžalujem, da se z vašim odhodom politika Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve verjetno ne bo tako zelo spremenila, da bi šla v smeri socialne pravičnosti, tako kot je v lizbonski strategiji tudi napisano. Meni ni potrebno poslušati prišepetovalcev, ki mi nalagajo, kaj moram narediti. Če je to navada v kakšni drugi poslanski skupini, če je sprejemanje ukazov nekaj, s čemer se drugi lahko sprijaznijo; v poslanski skupini in v stranki Socialnih demokratov vsak odgovarja za svoje ravnanje in ravna po svojem prepričanju. Zato bi pričakovala, da bi, ker iz te stranke prihaja tudi predsednik Državnega zbora, ob mojih večkratnih prošnjah, naj bo Poslovnik spoštovan, poskrbeli tudi tisti, ki sedaj vodijo sejo, da bi obrazložitev glasu ostala obrazložitev glasu, ne pa osebni napad na tistega, ki se ne more braniti in sploh ni bil predmet obravnave te seje. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Milan Cvikl. Izvolite.
Pred enim letom in devetimi meseci je gospod Janez na svoji prvi tiskovni konferenci povedal, da je prvi cilj Vlade Republike Slovenije - gospod Janez Janša je to rekel - povečevanje rodnosti v Sloveniji. Leto kasneje je pisal gospodu ministru, da ni zadovoljen z njegovim delom. Devet mesecev kasneje je prišel v Državni zbor in povedal, da ga je treba razrešiti. V nedeljo bosta dve leti, odkar smo tu zaprisegli novo Vlado. Kaj ste v dveh letih naredili? Naredili ste predvsem zelo veliko "piar" akcij in precejšnjo zmedo v slovenski državi. Gospod minister Janez Drobnič, še minister, je kriv samo v toliko, da je okvir gospodarskih in socialnih reform vzel preveč resno. Vendar Vlada Republike Slovenije, ki jo vodi gospod Janez Janša, je vse njegove zakone soglasno sprejemala, vladajoča koalicija je vse njegove zakone tu potrjevala, v nasprotju z vrsto amandmajev, ki smo jim mi nasprotovali. In sedaj, ker imajo ti zakoni negativne učinke, je bilo treba najti žrtev - in to je gospod Janez. Obžalujem, da to ni prvi Janez te Vlade. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Ljubo Germič. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo. Sam bom podprl razrešitev ministra Drobniča iz razlogov, ki sem jih navedel že v diskusiji. Ko govorimo o tem, da je gospod Drobnič slabo vodil socialni dialog, se sprašujem, predsednik Vlade, ali pri tem ne čutite svoje odgovornosti, kajti v javnosti ste prav vi dajali tiste zglede, da ta dialog ni bil temeljiteje vzpostavljen. Seveda tu zdaj, glede na to, da pravite, da tega socialnega dialoga ni bilo, in postavljate ministra Drobniča kot glavnega krivca, boste, predsednik Vlade, gospod Janša, imeli že v kratkem priložnost, da dokažete, ko bomo glasovali o vetu na azbestni zakon, da so se razmere res spremenile in da boste prisluhnili tistim, ki jih ta zakon najbolj tangira. Po drugi strani bi pa rad omenil samo še to. Ko ste danes govorili o tem, da je minister Drobnič predstavil strategijo za povečanje rodnosti, ki nima podpore ne pri vas ne v Vladi, bi vas samo spomnil, gospod predsednik, ali ne poznate njegovih stališč, kako se je izražal glede Zakona o oploditvi z biomedicinsko pomočjo, da naj ne razumemo, da ravna kot rasist, ampak da bi lahko takšen zakon pomenil, da bi se lahko uvozilo seme kakšne druge rase, ki bi se tu razširila. Ko govorimo o tem, kako spodbujati rojstva, ko govorimo o tem, če hočejo mladi imeti otroke, po gospodu Drobniču jim je treba pomagati in naj gre pri tem za vzrejanje davkoplačevalcev. To so njegove besede, ki same po sebi govorijo o tem. In me, gospod predsednik, čudi, da poskušate danes, ko ocenjujete to strategijo o pospeševanju rojstev, naprtiti vse samo njemu, kajti vi ste ga postavili za ministra in če niste vedeli za ta njegova stališča, ste prav gotovo že takrat naredili napako.
Hvala. Besedo ima poslanka Majda Širca. Izvolite.
Jaz sem tudi imela zmeraj probleme s politiko gospoda Janeza Drobniča in Janeza Janše pri vprašanju dela, družine in tako naprej. Skratka, kritična sem bila do dela ministra Drobniča v trenutku, ko Janez Janša, predsednik Vlade ni bil kritičen do njega. Kajti ko je bil povprašan, kako bo ravnal s svojimi ministri in kako ocenjuje njihovo delo, je vedno dejal, ko bo opazil, da delajo slabo, jih bo odstavil. Ko je opazil, da dela gospod Drobnič slabo, je prišel v novembru s tem predlogom. Ampak novembra je povedal, da je minister Drobnič delal slabo že marca. In sedaj se sprašujemo, zakaj ni te ocene dal že prej. Ampak v novembru se je zgodila strategija, kjer so javnomnenjske raziskave pokazale, da je več kot 70% ljudi menilo, da se ne strinja z njo. Ampak ste bili, gospod Janša, povprašani, kaj menite o tej strategiji - ste rekli, da je samo osnutek. In če je samo osnutek, ki ga Vlada še ni obravnavala, se tak osnutek lahko da uskladiti. In tak osnutek bi lahko uskladil vaš minister za zdravje, ker tako ali tako danes je bilo rečeno, da to ni področje gospoda Drobniča. Skratka, tako nekonsistentni ste v tej razlagi, gospod Janez Janša, da ne razumem, ali gre za kakšno zaroto, ki smo jih pri vas vedno tako ali tako vajeni, vsaj teorij, ali gre za neka nesoglasja, ki meni, ker nisem dovolj posvečena tudi v neke tajne dokumente, niso jasni. In s tega vidika ni danes padla kredibilnost Drobniča, ki ga boste tudi brez mojega glasu podprli, ampak kredibilnost premierja - tudi danes, včeraj, danes, da o jutri ne govorimo.
Hvala. Besedo ima poslanec Rudolf Moge.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani gostje, poslanke in poslanci! Lep večer! Smo ob trenutku "biti ali ne biti, to je sedaj vprašanje". In če ne biti, tedaj ne biti, kar pomeni, da bo gospod minister čez nekaj trenutkov postal poslanec Državnega zbora. Vi ste pravzaprav, minister, tragična figura. Po moji lastni oceni, kolikor ocenjujem delo Vlade, dosti pa sedim v tem parlamentu in tudi berem časopise, vi niste najšibkejši člen te Vlade. Lahko vam z rokava stresem še pet ministrov, ki so na zakonskem področju neprimerno slabše delali, ki so imeli še večje konflikte z ljudmi, pa dandanes niso predmet te obravnave. Ampak to je vaša stvar, znotraj Vlade in znotraj koalicije. Mislim, da je šibek člen Vlade ta, da se ne znajo pogovarjati znotraj sebe in znotraj uskladiti. Vi imate v Vladi na državne stroške v sekretarja, ki ureja razmerje znotraj koalicije, pogovarjali pa ste se, oprostite izrazu, kot neki fantalini, tudi prek medijev. Nihče kolegov ni ničesar videl in to kaže na šibkost oziroma slabost Vlade. Zamerim vam pa, gospod minister, da se niste znali pogovarjati, kar ima premier prav, z zainteresirano in s strokovno javnostjo; in po drugi strani, če upoštevam vaše delo, lahko ugotovim, da so nekatere zakonske rešitve, ki ste jih prinesli, take, da bodo prinesle, gorje ubogim. Niste znali tega prostora uravnotežiti. Zaradi tega bom podprl premierja in bom glasoval za vašo razrešitev.
Hvala. Besedo ima poslanec Aurelio Juri. Izvolite.
Hvala. Naj dodam k temu, kot sem že prej dejal, da bom glasoval za razrešitev ministra Drobniča tudi zavoljo njegove, če jo tako imenujem, partnerske neodgovornosti. Najbolje bi bilo, seveda ko je bil povabljen k temu, da odstopi, da bi preprosto odstopil in bi nam prihranil današnjo sejo. S tem, da ni sprejel tega poziva, je tudi začel neko nevarno igro s samo Vlado. Morda kot opozicijskega poslanca bi mene veselilo, da se Vlada maje, ampak če danes opozicijski poslanci bi glasovali proti razrešitvi, bi hudo škripalo. Mislim, da to ni odgovorno dejanje s strani nekega člena Vlade, ki naj poskrbi tudi za njeno stabilnost. Naj ob tej priliki še enkrat povem, ki govorimo in znova potegnemo na plano požar nestrpnosti, ki je zajel del Slovenije, da je ta požar, ko ga nekateri pripisujejo tudi naši stranki, požar, pri katerem vsi smo brezmadežni oziroma nismo brezmadežni. V vsaki stranki so odgovornosti, ampak ne pozabimo, da je ta požar v končni fazi nastal v Ivančni Gorici in se potem razširil tudi drugje. V Ivančni Gorici pa imate kolegi demokrati vašega župana. Hvala.
Hvala. Lahko zaključimo z obrazložitvijo. Hvala. Jaz bom še enkrat prebral predlog sklepa. Mag. Janez Drobnič se razreši s funkcije ministra za delo, družino in socialne zadeve na podlagi 115. člena Ustave Republike Slovenije, opravlja tekoče posle do imenovanja novega ministra. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti 7. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 7.]] Glede na izid glasovanja ugotavljam, da je mag. Janez Drobnič razrešen s funkcije ministra za delo, družino in socialne zadeve. Zahvaljujem se mu za njegovo dosedanje delo in mu želim vse najboljše v naprej. Ob tem pa poslanke in poslance obveščam, da me je predsednik Vlade, gospod Janez Janša, na podlagi drugega odstavka 234. člena Poslovnika Državnega zbora obvestil, citiram: "V skladu z drugim odstavkom 234. člena Poslovnika Državnega zbora Republike Slovenije vas prosim, da obvestite Državni zbor Republike Slovenije, da bo funkcijo ministra za delo, družino in socialne zadeve namesto ministra, ki mu je prenehala funkcija z današnjo razrešitvijo, od 1.12. letošnjega leta, začasno opravljal mag. Andrej Vizjak, minister za gospodarstvo." Seje še nismo zaključili. Prosim, poslanke in poslanci, da zasedete nazaj svoje prostore, tudi predstavniki Vlade, minister Vizjak. Ob upoštevanju ravnokar sprejetega in navedenega Državni zbor ugotavlja, prvič, ker je bil mag. Janez Drobnič razrešen s funkcije ministra za delo, družino in socialne zadeve z današnjim dnem v skladu s 14. členom Zakona o poslancih ponovno opravlja funkcijo poslanca. Drugič. S tem v povezavi v skladu s 14. členom Zakona o poslancih preneha opravljati funkcijo poslanca mag. Franc Capuder, ki jo je opravljal namesto poslanca mag. Janeza Drobniča v času, ko je le-ta opravljal funkcijo ministra. Ob tem se mag. Capudru zahvaljujem za njegovo kvalitetno in učinkovito delo v okviru Državnega zbora. [[Aplavz.]] Preden zaključim s to točko dnevnega reda in s 24. izredno sejo Državnega zbora, pa dovolite samo, da vas še obvestim. Zaradi konference Model evropskega parlamenta mladih, ki bo jutri v tej dvorani, vas prosim, da z miz v dvorani pospravite vsa gradiva. S tem pa, zaključujem 24. izredno sejo Državnega zbora Republike Slovenije.