I budući da je sada 13 sati, po običaju krećemo na iznošenje stajališta u ime klubova pa će prvi u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina govoriti potpredsjednik ovog Visokog doma, poštovani zastupnik Furio Radin, izvolite.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Nekada smo bili u rangu Njemačke i Britanije, a sada nam je konkurent RH, piše New York Times, komentirajući rezultat godišnjeg istraživanja političkih i građanskih sloboda u zemljama u svijeta kojeg proizvodi nezavisna organizacija Friden Hous, preciznije, u naslovu članka stoji, Latvija iznad, a RH ispod, naravno, SAD-a. Taj je rezultat je dobiven na osnovi kompleksnog bodovanja političkih i građanskih sloboda u zemljama u svijetu. Toliko o percepciji koji ima RH u slobodnom tisku SAD-a i naravno, toliko i o percepciji koju SAD ima u istom nezavisnom tisku. Ljudska prava i slobode društveni su problem koji nadilazi politiku i uključuje povijest i tradiciju, obrazovanje, odnos između gospodarske razvijenosti i kolektivne svijesti koje je često proizvod gotovo endemskih stereotipa vezanih uz naciju, vjeru i rasu. Ali politika ovdje ima jednu ogromnu odgovornost, da ne potiče te stereotipe, već da ih uništi, kako bi čovjek imao svoja neotuđiva prava neovisno o porijeklu uz nužne korektive koje, populacije koje su manjinske po broju ili po pravima, moraju imati da bi mogle ravnopravno sudjelovati u društveni i politički život. Na osnovi 25 indikatora, poput političkih prava, građanskih sloboda, slobode političkog pluralizma, slobode vjeroispovijesti, individualnih sloboda, RH sa 85 od mogućih 100 bodova, koliko imaju skandinavske zemlje, smatra se slobodnom zemljom iza SAD-a sa 86 bodova i sa Slovenijom koja ima 95 bodova, jedina je u regiji zaslužila epitet slobodne zemlje. Ipak, RH se prigovora korupcija u javnom sektoru, ja bih rekao i u privatnom da se mene pita, diskriminacija određenih nacionalnih manjima, a kad su neke manjine diskriminirane, sve manjine se moraju smatrati diskriminiranim jer je samo pitanje vremena kad će doći njihov red, dapače, i pripadnici većine moraju bit na oprezu jer svatko na kraju krajeva ima neko manjinsko obilježje ili su po pravima pripadnici odnosno bolje rečeno, pripadnici manjinskog spola ili roda ili imaju dobnu, pod navodnicima, grešku ili su uvijek, pod navodnicima, pogrešni po spolnoj orijentaciji ili po visini, po težini, po nekom stupnju invaliditeta, bolesti ili su drugačiji po nekim psihološkim karakteristikama. Svi smo različiti i drugačiji i po tome podložni, da ako treba budemo podložni diskriminacijama, šikaniranjima, iako situacija eskalira da budemo žrtve destruktivnosti. Zato je važno naglasiti da su u svijetu ljudska prava i slobode, općenito uzevši, u regresiji posljednjih 13 godina. Migracija, ako se s njima nećemo znat ravnati i ako nećemo biti inkluzivni, već ćemo dopustiti da nas plima migranata zatekne nespremne, smanjit će našu razinu humanosti, kako se već dešavalo u nekim zemljama i kako je ovdje već netko preporučuje. Zato nije bitno komu mora bit neugodno, SAD-u ili nama da se nalazimo jedna pored druge u ovom trenutku, u sve manje slobodnom svijetu. Važno je da kada se radi o korupciji ili o predrasudama ili o prijeziru prema ljudskoj destrukciji, mora se ipak puhat na hladno, a mi u RH i u nekim drugim zemljama gledamo porast etnocentrizma, razne pokušaje rehabilitacije ljudske destruktivnosti iz sredine prošloga stoljeća i pasivno to prihvaćamo. Poseban je položaj i uloga, i s time završavam, službe sigurnosti. Naglašavam to upravo, upravo te službe, ne zato što su one lošije ili bolje od drugih društvenih aktualnih institucija, već zato što one predstavljaju, kao što bi rekao Lekare, psihološkim rječnikom rečeno, podsvijest određenog društva. Od kvalitete takve podsvijesti znati ćemo koliko je društvo u cjelini zdravo. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa.
Idemo sad na iznošenje stajališta Kluba zastupnika Nacionalnih manjina, poštovani kolega Furio Radin, izvolite. 10,23,15.
Hvala lijepa. Ako je nešto štetnije za nacionalne manjine, preciznije, za moju nacionalnu manjinu talijansku, o neprihvatljivim, podcrtavam neprihvatljivim Tajanijevim izjavama je prihvatiti loptu u voleju, kao što mi se čini da se obilno radi zadnjih par dana i od toga učiniti vlastitu predizbornu kampanju. Naime, čini mi se da je i atmosfera i kontekst s kojim se reagira na izjave g. Tajanija koje su anakronistične, koje pripadaju retorici 50-tih godina, ta atmosfera zapravo koristi se sada za vlastitu političku kampanju, to je dupla šteta. To je dupla šteta jer u kampanji ne mogu se ne reći stavovi koji zapravo ne odgovaraju stanju stvari. A koje je stanje stvari? Budući da se provlači jedna linija bez obzira što je g. Tajani predsjednik Europskog parlamenta i to se naravno stavlja u prvi plan, ali povlači se jedna linija po kojoj i odnos između RH i Italije zapravo bi trebale biti obilježeni sa time. Netko je govorio ovdje o tome da je u svakom, ako sam dobro shvatio, drugom Talijanu čuči mali Musolini, to nije istina, nije istina, niti u svakom desetom, niti u svakom dvadesetom ili tridesetom iako bi možda to nekoga činio sretnim. Odnosi između Italije i RH od obilježavanja ovog dana sjećanja ove godine, ako je moguće, su unaprijeđeni. Dan sjećanja, a podsjećam, dan sjećanja označava odlazak stotine tisuća ljudi, prije svega Talijana, nakon Drugog svjetskog rata, protjerivanje zapravo jer nitko ne odlazi svojom voljom i naravno, isto se sjećanju zlodjela koja su činjena sa svih strana, za vrijeme i nakon Drugog svjetskog rata. Obilježavanje, centralno obilježavanje na kojem sam sudjelovao ovoga dana, desilo se u Firinale, u Firinale, znači, službenoj rezidenciji predsjednika Republike, bili su prisutni i govorili su predsjednik Republike, ministar vanjskih poslova, ministar obrazovanja, premijer je bio prisutan, predsjednici oba doma parlamenta i predstavnici Ježula i bili su i prisutni veleposlanik RH, veleposlanik Slovenije i veleposlanik Crne Gore. Na tom skupu su izrečene istine o tome što se događalo i to sa svi gledajući tu nepravdu sa svih strana, tako da smo svi izašli i predstavnici Jezula su govorili, svi smo izašli iz Firinaela zadovoljni i rekli smo, ovo se, zapravo to je tom, to je stav službene Italije. Sutradan također i inače oštar podpredsjednik Vlade g. Salvini bio je vrlo konstruktivan i umjeren na istom mjestu gdje je poslije g. Tajani završio govor na neprihvatljiv način, ali međutim, treba reći da državni vrh Italije zapravo je obilježio taj dan na način da se afirmira budućnost sjećajući se prošlosti i prijateljstvo sa RH i Slovenijom. To treba reći da se ne bi krivo shvatilo ono što je zapravo jedan izolirani slučaj i jedan incident koje treba odbaciti, ali međutim, vraćat se suradnji jer je suradnja jedini izbor, a sve drugo je zapravo, ajde reći ću to u ovom Visokom domu, sve drugo je politika sve drugo je kampanja, sve drugo je zapravo nešto čime se želi zasjeniti dobri odnosi između Hrvatske i Italije koji su afirmirani sada, žele se zasjeniti sa jednim izoliranim sloganskim nastupom. Želim to podsjećati, zato što ako je netko imao štete o onome što se je desilo, to smo mi iz talijanske nacionalne manjine. Hvala.
Hvala vam. Imamo povredu Poslovnika, oprostite kolega Batinić, kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Kolega je povrijedio čl. 238. i rekao da je Tajani kao predsjednik Europskog parlamenta i premijerov prijatelj, to bilo kampanjski i da je rekao da je Dalmacija i Istra. To je, Tajani je fašist i dao je fašističku izjavu i to je sramotno, da predsjednik Europskog parlamenta, prijatelj [[Upadica Predsjednik: Kolega Bulj, molim vas, vrijeme je isteklo.]] premjera Plenkovića, daje fašističke izjave i ima … [[Govornik se ne razumije.]] prema Hrvatskom teritoriju, Dalmacija je Hrvatska i Istra je Hrvatska.
Kolega Bulj, ovo nije povreda poslovnika, to vam je jasno, zlouporabili ste povredu poslovnika, da bi iznijeli svoje stavove i dobivate opomenu, prvu danas. Kolega Radin, da li vi povreda? To je to, u redu. I idemo zadnja rasprava poštovani kolega Furio Radin, Klub zastupnika nacionalnih manjina, izvolite.
Moja rasprava zapravo je potaknuta, ajde da kažemo malo neuobičajenim riječima koje već više puta, a naravno kolega Glasnović ne govori neuobičajeno samo o tome, ali u više navrata dotako se nečega na što ja moram reagirati, makar je akademska rasprava, kako mladi ljudi koji nas danas slušali ne bi krivo shvatili o čemu radi. Naime, to je već valjda 4 ili 5 put koji kada gospodin Glasnović uvodi u svoje rasprave ničim pozvan Frankfurtsku školu. Da podsjećam, zašto je Frankfurtska škola bitna i za manjine pa i zato govorim ispred Kluba nacionalnih manjina. Frankfurtska škola je nastala 20-tih godina uglavnom od filozofa i intelektualaca lijevih pozicija koji su bili židovske provenijencije. Ono što kolega Glasnović zapravo žao mi je da moram njemu replicirat, stvarno mi ne pada na pamet replicirat, ali bitno mi je da se shvati što je bila i kolika je bila važna Frankfurtska škola i koliko u nekim mada danas zapravo ona je izgubila na aktualnosti koliko ako dobro razmišljamo možemo shvatit prošlost ako, ako uvodimo i, a i budućnost, ako uvodimo u našim razmišljanjima i ono što je rekla Frankfurtska škola, počevši od Adorna, od Habermasa, čitaj to su velika imena Markuze, Fromm, ja zapravo nisu postojali veliki filozofi ljevice koji nisu u raznim razdobljima, možemo prepoznati tri razdoblja Frankfurtske škole i sad neću ući u detalje, ali prvo je razdoblje kad su bili žrtve nacizma i ovdje se govori, ovdje se govori o tome da povezuje se Frankfurtska škola sa UDBOM razumijete li vi mene. Druga faza zapravo kada su, kada Frankfurtska škola se seli u, seli se u SAD progonjena od Hitlera i tamo nastaju velika djela od Adorna npr. evo u zagradi i ja sam doktorirao na tu temu koristeći ljestvicu fašizma, fašistoidnosti, fašizma, poznatu F ljestvicu, koju je Adorno izgradio nakon holokausta, da bi vidjeli što je u ličnosti običnog čovjeka koji ne mora biti politiziran, manifestno politiziran i koliko ima fašizma u čovjeku koji zapravo je autoritaran. To je antiautoritarna filozofija, ona poslije je i na neki način ispolitizirana ali nikad institucionalno ispolitizirana, evo ako je neko bio blizak, blizak u Hrvatskoj i u bivšoj Jugoslaviji Frankfurtskoj školi to je bila, to je bio, to su bili oni koji su bili oko časopisa Praksis, a oni su bili predmet UDBE, neki od njih su bili i zatvoreni. Nemojte dizat ruku mislim nismo ovaj u, možete dat krivi navod, ne možete povredu Poslovnika i dobit ćete opomenu vjerojatno ovaj, a ne od mene ovaj put. Dobro. Frankfurtska škola zapravo je bila predmet raznih Gestapa, raznih Udbi, raznih pa sve, pa sve do danas, pa sve do danas kada svaki ljevičarski pokret, koji nije institucionalan i koji nije staljinistički, koji nije ni lenjinistički i koji je zapravo jedna nova ljevica poziva Fromm, uzmimo Fromma samo tko danas najviše govori o Frommu i o konzumerizmu, crkva, crkva preuzima imati ili biti od Fromma i danas ga revalorizira, a gospodin Glasnović nam govori o UDBI povezujući sa Frankfurtskom školom. Vi imate pravo na vaše mišljenje [[Upadica: Totalna laž.]] vi imate pravo na vaše mišljenje, molim vas sad govorim ja, onda ćete govorit vi, malo discipline generale.
Ali više nećete ni vi jer vam je vrijeme isteklo
Hvala lijepa, želim samo reći da se ne smije trovat omladina slobodnim govorom.
Hvala vam lijepa ovo je slobodni govor i ovdje ljudi govore ono što misle da je pametno, neki to i kažu neki baš i nisu pametni ali to je pravo svakoga od nas. Izvolite kolega Glasnović, povreda Poslovnika.
Prvo bih rekao da ako ima protiv laži [[Upadica predsjednik: Recite što je povrijeđeno, koji članak Poslovnika, molim vas da se držimo reda.]] Izlaženje totalne laži i manipulacije sa govorom šta je govorio. Samo jedno, samo ću reći ovo.
Kolega Glasnović, ovo je zlouporaba instituta povrede Poslovnika i dobivate opomenu.
Da, ... [[Govornik se ne razumije.]] je formirana za vrijeme boljševizma, [[Upadica predsjednik: Kolega Glasnović!]] onda je formirana [[Upadica predsjednik: Kolega Glasnović!]] Ja nisam povezivao UDBA-u sa ... [[Govornik se ne razumije.]] školom, to su vaše manipulacije i vi ste privilegirani…
Kolega Glasnović opomenu ste dobili i molim vas da sjednete. Kolega Glasnović, molim vas da sjednete, dobili ste opomenu. ... [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Radin, molim vas.
/Upadica Glasnović: Ne, ne, vi pojma nemate./ [[Upadica se ne čuje.]] /Upadica Glasnović: Vi ste, vi ste, pa vi ste manipulator komunistički…/
Kolega Glasnović oduzimam vam riječ, molim vas sjednite. Dobili ste i drugu opomenu. Kolega Radin, dobivate i vi opomenu isto tako.
... [[Upadica se ne čuje.]]
Kolega Radin dobivate opomenu. Molim vas da završimo sa ovim. ... [[Upadica se ne čuje.]] Dobili ste već opomenu, ja vas sad sve molim da se smirite.
Sljedeći klub je onaj nacionalnih manjina u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik i potpredsjednik ovog Visokog doma, Furio Radin.
Uvaženi g. potpredsjedniče, hvala vam. Nema sumnje, da u Puli i Rijeci situacija postaje iz dana u dan sve složenija, a to je dobro samo za one koji politički i društveno postupaju destruktivno. Da, situacija u Uljaniku ima i političkih dimenzija. Nemojmo to skrivati jer ova dva grada, a posebno Pula, gube svoj povijesni identitet i zajedno sa svojim županijama stavljene su na stupu srama, nakon toga što su 26 godina punili hrvatske državne blagajne. Politička dimenzija razvidna i od nekih signala koji se odašilju u posljednje vrijeme. Svatko tko se sumnjiči za nelegalne radnje mora biti istražen, ali vjerujte mi nagledo sam medijskih predstava koje se zasnivaju na provođenju mafijaša, gledam stalno talijansku televiziju, ali niti jedna nije bila toliko repetitivna i toliko manifestna uperena na dignitet osumnjičenih kao one u Puli i u Rijeci. To je bila predstava. Poruka je već su osuđeni, a svi znamo da svi ili većina njih krivi ili nevini biti će pušteni da se brane sa slobode vrlo uskoro, a poslije će ići kao mnogi drugi procesi. I ne samo to krajnje arogantno i u biti kontraproduktivne vijesti dolaze od toga da se, da će bit uhapšeni sindikalci. Pa nismo u Chicagu 1886. nakon kojih, gdje nakon sindikalnih nemira je utemeljen zapravo praznik rada Prvi maj. Znate ja ne simpatiziram posebno menadžment Uljanika, samo da vam kažem u 26 godina političkog rada bio sam jednom pozvan u Uljanik, znači nemam posebne, nemam posebne simpatije prema menadžmentu Uljanika, nikog ne simpatiziram ali kažem, nemojte podcjenjivati radnike, nemojte podcjenjivati Pulu, nemojte podcjenjivati Rijeku, nemojte podcjenjivati radničku Pulu i Rijeku. Pula je generacijama, generacijama se sjećala Mussolinijevog reduciranja i pokušaja zatvaranja arsenala. Pula je postala antifašistička i da tako kažem oporbena na tom tragu. Predstava za jednokratnu upotrebu sa teatralnim privođenjem istarskih i osječkih menadžera i zastrašivanju, jer samo tako mogu to tumačiti, tko to zastrašuje, da li mediji, da li netko drugi, ja to ne znam, sindikalnih vođa paradoksalno šteteći svima osim nacional populistima koji će pokušati izvuči vani na izbore oni izluđeni dio naroda koji još na izbore ne izlazi. Ja sam bio jasan sa Vladom i koalicijskim partnerima i upozorio sam ih s činjenicom da je ta priča loša za sve. To kažem i ljevici koja malo brani i malo lešinari. Kratkoročno gledajući televizije i drugi medij biti će puni političkog kiča i onda će ono nestati, a nakon toga ponavljam nemojte vrijeđati Uljanik, nemojte vrijeđati radničku Pulu i Rijeku, nemojte vrijeđati brodogradilište koji jedini nije bio restrukturiran jer Istra je rijeka koja dugo pamti. Upotrijebit ću terminologiju državnika koji nije svima simpatičan i reći ću tako. Moj savjet Uljaniku ne pakovati.
…zastupnika nacionalnih manjina u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Furio Radin.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Na ovi nekoliko riječi potaknuo mi je govor kolege Giovannia Sponze, kao i onaj jučerašnji također kolege Branka Bačića. Iako je ta pink pong politika odgovornosti asimetrična jer budimo iskreni, Istra niti slučajno ili Pula, niti slučajno, ili Uljanik, niti slučajno ne može imati odgovornost za situaciju u kojoj se nalazi kao centralna vlasti, preciznije, odgovornost Vlade koje su taj problem podcijenile tijekom više Vlada i više mandata, nisu vršile nadzor i latentno i manifesto su sudjelovale u to sramotnu priču o eutanaziji jednog velikog sistema, jednog diva kojim smo se svi ponosili, a mnogi i zavidili. Taj dio je bio ponos RH i Jugoslavije, a još prije Austro-Ugarske, dok je Uljanik fašistička Italija također lišila profesionalnog digniteta i zapravo podcijenila, što su pamtile daljnje generacije. Mi se možemo šaliti i oko pitanja Uljanika, ali ja vam kažem da pitanje Uljanika nije za nikakvu šalu. Želim reći nešto za što molim da se shvaća i kao dobronamjerno upozorenje i nije prvi put da upozoravam da od propasti Uljanika konfrontacija će se dogoditi bez obzira na to dal ju netko želi ili ne, da li ju netko potencira ili ne, to će potaknuti konfrontaciju između Zagreba i Istre, želimo mi to ili ne. Uljanik je simbol Pule, on je vrijednost u najužem smislu te riječi, emocije se generiraju efikasnim obraćanjem i objašnjavanjem, obraćanjem ljudi sa objašnjavanjem vrijednosti jednog društva, tako se stvaraju emocije, uzme se vrijednost jednog društva, Uljanik je vrijednost i objasni se ta vrijednost na jedan emotivan način, to je drage kolegice i kolege način da se taj problem objasni i to taj problem čini političkim jer on politički je i politički će biti. Nitko ne želi konfrontaciju, ali do nje će doći ako se Uljaniku ne pristupi ekonomski, ali i politički. Savjetujem Vladu da Uljanik pokuša spasiti zbog brodogradnje, zbog radnika, ali i zbog toga što Uljanik ima perspektivu, ona se može vrlo jednostavno definirati, perspektiva Uljanika je, spasa Uljanika naravno, je perspektiva o spada i održavanje hrvatske brodogradnje koja će inače, vidjet ćete, propasti. Naravno da to košta, ali zemlja bez tradicije i bez održavanja simbola tradicije i vrijednosti je zemlja koja ima problema. Hvala.
Hvala lijepa.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege, prva točka danas: - Prijedlog Zakona o izmjena i dopunama pomorskog zakonika, drugo čitanje, P.Z.E. broj 421. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu, a amandman je podnio Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Molio bih sada predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje, s nama je poštovani ministar mora, prometa i infrastrukture Oleg Butković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane saborske zastupnice i zastupnici, pred vama se nalazi Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama pomorskog zakonika koji je dio cjelokupne reforme pomorskog zakonodavstva koji je pokrenula Vlada RH kroz izmjene tri ključna zakona u pomorstvu, novog Zakona o lučkim kapetanijama koji je usvojen krajem prošle godine u Hrvatskome saboru, Zakonu o izmjenama i dopunama pomorskog zakonika koji evo u konačnom prijedlogu, konačni prijedlog je ovdje znači u drugom čitanju i novi Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama. Pomorskim zakonikom su uređeni svi značajniji javnopravni i imovinskopravni odnosi povezani s morem, pomorskom plovidbenom djelatnošću i pomorskim brodovima. Upravo zbog širine područja pokrivenog ovim izmjenama i dopunama u izradi zakona koji je pred vama sudjelovala je brojna i raznolika radna skupina koja osim predstavnika resornog ministarstva i drugih središnjih tijela državne uprave uključivala i predstavnike brodara, pomoraca, posrednika pri zapošljavanju pomoraca znanstvene i stručne javnosti. Ciljevi ovog zakona su jačanje konkurentnosti hrvatskog brodarstva i nautičkog sektora, osnaženje položaja hrvatskog pomorca i njegove konkurentnost na domaćem i stranom tj. europskom i svjetskom tržištu rada, smanjenje administrativnih barijera te otvaranje puta ka potpunoj digitalizaciji u hrvatskom pomorskom sektoru, jačanja atraktivnosti hrvatske zastave i usklađenje nacionalnog pomorskog zakonodavstva s novim EU rješenjima kao i onima iz međunarodnih ugovora kojih je Hrvatska, RH stranka. Kako bi se postigli navedeni ciljevi novim se zakonom, prvo uspostavlja jedinstveni upisnik brodova koji će se voditi u elektroničkom obliku, on će biti u potpunosti digitaliziran i centraliziran uz objedinjavanje podataka svih vrsta plovnih objekata iz postojećih upisnika u novom e-upisniku, olakšava se i način predaje zahtjeva za upis čime se smanjuje i realno vrijeme u kojem će zainteresirana osoba moći upisati svoj plovni objekt u hrvatske upisnike. Drugo, dovršava se socijalna reforma za pomorce na način da se u odredbama u oslobođenju od plaćanja poreza na dohodak temeljem boravka na brodu u međunarodnoj plovidbi dodaju nove situacije koje se ubrajaju u potrebna 183 dana. Radi se o situacijama koje su nepovoljne za pomorce i na koji, na koje isti ne mogu utjecati, a zbog kojih do sada nisu mogli ostvarivati odnosno ostvariti porezno oslobođenje poput bolesti, otmice, napuštanja od strane brodara i sl. Potiče se održavanje izobrazbe u hrvatskim pomorskim učilištima, umjesto dosadašnjih olakšica koja su se odnosile samo na edukaciju u inozemstvu, a na koji način potičemo i stvaranje naših centara izvrsnosti u pomorstvu. Četvrto, zakonom se osnažuju i rješenja vezana za sprječavanje onečišćenja s pomorskih objekata kao i reakcije u slučaju iznenadnih onečišćenja mora. Peto, proširuje se postojeći režim poreza po tonaži brodova koji je odobrila Europska komisija na način da se omogućava njegova primjena i na jahte. Porez po tonaži predstavlja dozvoljenu državnu potporu obzirom da su svi koji se opcionalno uključe u ovaj sustav oslobođeni od plaćanja poreza na dobit ostvarenu u uključenim plovilima umjesto čega plaćaju porez koji se obračunava prema tonaži plovila. RH je već između dva čitanja ovog zakona izvršila i predprijavu navedene promjene sustava Europskoj komisiji. Svrha ove mjere je posredno i privlačenje većeg broja jahti na dulji boravak u RH uz korištenje stalnog veza u hrvatskim marinama, potrošnju, popunjavanje posadom i održavanje u RH. Neupitan je stoga pozitivan financijski učinak koji će se posredstvom ove mjere preliti i na Hrvatsku u remontnu brodogradnju uzimajući u obzir da velike jahte troše i do 10% svije vrijednosti na tekuće godišnje održavanje, a također i na zapošljavanje i ukrcaj hrvatskih pomoraca na takvim jahtama te uzimajući u obzir prosječnu visinu potrošnje jahti, razvoj uslužnih i drugih djelatnosti povezanih s nautičkim sektorom te povećanje prihoda državnoga proračuna i gospodarstva u cjelini. Šesto, ovim se zakonom definiraju i do sad neimenovani ugovor o najmu jahte i brodice i ugovor o nautičkom vezu kako bi RH spremno dočekala strane jahte koje ionako svake godine plove našim morem, a koje će od sada imati još više razloga zadržati se u RH. I završno, želim naglasiti da će se usvajanjem i primjenom ovog zakona pozitivno utjecati na razvoj hrvatskog pomorskog gospodarstva u cjelini, također tekst zakona usaglašavan je i sa socijalnim partnerima koji su pozdravili predložena zakonska rješenja.
Imamo jednu repliku, poštovani kolega Kirin, izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora, poštovani ministre, spominjete atraktivnost hrvatske zastave za upis stranih plovnih objekata, naročito velikih jahti koje su to pogodnosti, odnosno koje su to prednosti u odnosu na zemlje u okruženju, recimo npr. Crnu Goru jer znamo da su mnogi otišli iz Hrvatske i registrirali se, odnosno plove pod crnogorskom zastavom sada. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo poštovani g. zastupniče, upravo ono što sam i rekao. Uvodimo novi e-Upisnik, koji će olakšati upis takvih jahti ovdje. Osim toga, definirano i taj novi neimenovani do sada ugovor o najmu nafte i brodice, kao i ugovor o nautičkom vezu, znači uvodimo čitav niz mjera kako bi svim tim jahtama koje dolaze ovdje u Hrvatsku, koji i borave na našem Jadranu, olakšali situaciju i naravno, da se uvodi, što je najbitnije po meni, da se uvodi u režim poreza, po tonaži brodova koji je do sada bio za brodove, a sada uvodimo i za jahte. Sve su to stvari koje će sigurno privući veći broj jahti u Hrvatskoj, a to je onda naravno i za naša brodogradilišta i za nova zapošljavanja jako bitno.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda idemo na raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika HDZ-a… Što? Želite li u ime odbora reći nešto? Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS-a. Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu je razmotrio Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika, drugo čitanje, P.Z. br. 421 i evo, nakon provedene rasprave, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu HS-a je sa 9 glasova za jednoglasno odlučio predložiti HS-u da donese Zakon o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika i naravno, imali smo i jedan amandman na ovaj konačni prijedlog zakona, a to je na čl. 197. U čl. 197. u kojem se članku 429. st. 2 dodaje točka 3. „zarez“ i riječi „upisan u Hrvatski upisnik brodova“ – brišu se. Obrazloženje, znači, državnom potporom ovdje, mjerom poreza po tonaži broda korisnici plaćaju, umjesto poreza na ostvarenu dobit, što je i ministar obrazložio, znači ne može se primjenjivati samo na hrvatske brodove već na sve brodove koji plove pod hrvatskom zastavom. Znači, takav sustav u RH u odnosu na brodove Europska komisija je već ocijenila dopuštenim i sukladnim unutarnjem tržištu prometu državnih potpora i Hrvatska uvođenje sustava poreza po tonaži brodova u korist međunarodnog prometa, predlažem izmjene i dopuna na ... [[Govornik se ne razumije.]] sustav želio proširiti na jahte, međutim samo one upisane u hrvatski upisnik, što EU nije podržala, znači moramo proširiti na sve jahte i one koje nisu upisane u hrvatski upisnik i evo, molimo HS da prihvati ovaj naš amandman. Hvala vam lijepo.
Sada idemo na raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče, poštovani ministre, poštovane zastupnice i zastupnici. Klub zastupnika HDZ-a podržati će Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika. Kao što je već puno puta kazano ovdje u HS-u, Pomorski zakonik, praktično zbornik zakona kojim se definira postupanje u hrvatskom brodarstvu, pomorstvu i praktično je srce hrvatskog pomorska zakonodavstva jer na jednom mjestu objedinjava gotovo sve javnopravne, imovinskopravne odnose u pomorstvu, u brodarstvu, u sigurnosti plovidbe, definira pomorske prostore u RH na temelju kojih RH ili osigurava suverenitet kao što je teritorijalno more i unutarnje morske vode, ili pak ima suverena prava kao što je zaštićeni ekološko-ribolovni pojas odnosno ZER. Granice tih područja pomorskih prostora u RH i na Jadranu definirane su Pomorskim zakonikom, a u prvom redu on je svojevrstan lex specialis, kad je u pitanju cjelokupno hrvatsko brodarstvo. Temeljni zakon kojega mi sada mijenjamo donesen je 2004. godine iako je izvorni prvi Pomorski zakonik u Hrvatskoj donesen 1993. godine, ali je onda potpuno novi Pomorski zakonik donesen 2004. godine u vrijeme najveće konjunkture hrvatskog i svjetskog brodarskog tržišta i tada se tim Pomorskim zakonikom, odnosno njegovim odredbama išlo za tim da se hrvatska zastava i hrvatska pomorska ... [[Govornik se ne razumije.]] učinu apsolutno konkurentnim kako bi olakšale poslovanje hrvatskim brodarima na vrlo zahtjevnom svjetskom brodarskom tržištu. I dakle u vrijeme te velike konjunkture svjetskog brodarskog tržišta, mi smo tada s Pomorskim zakonikom definirali i postupanje i okvire porezne politike u kojom posluju hrvatski brodari gdje smo im tada omogućili povoljnim poreznim okvirom da za to vrijeme u potpunosti obnove svoju flotu. I tu su doista svi hrvatski brodari, ili barem bolje rečeno veliki hrvatski brodari, kao što je Atlantska plovidba, kao Tankerska plovidba, Uljanik plovidba, su, Jadroplov, doista i napravile i od 2004. praktično do 2010. g. gotovo je u potpunosti obnovljena hrvatska flota. Kasnije su slijedile izmjene Pomorskog zakonika kojima se nakon što se stabilizirao taj resor i ta grana brodarstva htjelo se je izići u susret i pomoći hrvatskim pomorcima, kako bi hrvatski pomorci imali i na našim brodovima u međunarodnoj plovidbi, a i na stranim brodovima u međunarodnoj plovidbi, otprilike, one uvjete kako oni pomorci, koji s njima zajedno plove i čine posade na brodovima, budu gotovo izjednačene u postupanju vlastitih administracija. Ta tzv. socijalna reforma za pomorce, omogućila je da je vrlo brzo nakon usvajanja tih izmjena pomorskog zakonika u hrvatski radni i socijalni pravni sustav, vrlo brzo uvršteno 14 tisuća pomoraca, tako da s tim pomorcima koji plove u međunarodnoj plovidbi, koji su na temelju takvih izmjena pomorskih zakonita, doista riješili svoj socijalno pravno status u RH, ukupno hrvatskih pomoraca je u ovom trenutku evidentiralo oko 22 tisuće i u tom smislu smo 3 nacija i 3 država Europe nakon Poljske i Italije, čini mi se da smo 3 država po broju pomoraca u EU. Slijedile su i daljnje izmjene pomorskog zakonika koje su išle ka definiranja plouv puta kao agencije zadržavanje plovnih puteva u RH, i na taj način, zatvoren je do ulaska u Eu, čitav taj komplet pomorskih pravila, propisa, kojim je Hrvatska doista … [[Govornik se ne razumije.]] postala pomorska zemlja, jer smo de facto pomorska zemlja bili oduvijek. Ono što bi sada rekao, to je da je hrvatsko pomorsko danas, iznimno značajna grana hrvatskog gospodarstva, da su u hrvatski upisnik brodova upisano preko 1400 brodova, točno 1434 broda, koji viju hrvatsku zastavu, čija je etonaža oko milijun i 700 bruto tona, što nas čini srednje i velikom europskom državom, srednje i velikom europskom zastavom. Imamo upisano oko 2737 jahti, od čega je njih 55 preko 40 metara, 123 tisuće brodica, ako smo svjesni, da nas ljeti otprilike posjeti oko 62 tisuće stranih jahtica, stranih jahti i brodica, onda doista možemo reći da je na hrvatskom dijelu Jadrana, iznimno frekventan pomorski promet. I još podatak, koji govori o značaju hrvatskog pomorstva, je činjenica da se u hrvatskim lukama i to u velikim lukama, natovari godišnje oko 23 tone, odnosno, 23 milijuna tereta i prekrca gotovo 32 milijuna putnika. Stoga ovaj pomorski zakon, kao što se iz ovih brojki vidi iznimno je važan propisno u RH, kojim se regulira propisuje ponašanje u jednoj od važnih gospodarskih grana u RH. Kao što je ministar rekao, ovim izmjenama pomorskog zakonita, idemo još korak dalje, doživimo još i više učini u hrvatsko pomorstvo konkurentniji, a u prvom redu, onaj dio koji se odnosi na nautički promet, pa onda je i izmjene pomorskog zakonika, išlo se je u prilog postupanju sa jahtama, njihovim vezovima, definiranje veličine jahte, postupanjem posade na jahtama, što doista doprinosi činjenice da Hrvatska, koja jest nautička velesila u Europi, ipak može sa izmjenom pomorskog zakonita, omogućiti da od one maloprije spomenute 62 tisuće stranih jahti i brodica, ne dođu samo ljeti u Hrvatskoj, već da i tijekom zime, svoje vezove osiguravaju u hrvatskim lukama nautičkog turizma i time još više doprinose rastu prihoda luka nautičkog turizma. Ono što bi ja posebno izdvojio i što čestitam ministarstvu, a to je činjenica, da smo se sa ovim prijedlogom izmjena pomorskog zakonika, posebno okrenuli malim brodarima, koji u RH, primjerice samo jednom malom mjestu pored Omiša, … [[Govornik se ne razumije.]] , ima oko 150-tak brodova, i koji godišnje grade u hrvatskim malim brodogradilištima između 8 do 10 brodova. Taj vid malog kruzing turizma između hrvatskih otoka i hrvatske obale iznimno je frekventan i na njima doista boravi sve više i više putnika, nautičarima, koji na tim brodovima borave tijekom čitavog ljeta, a upravo na tim brodovima sezona počinje vrlo rano i kasno završava. Što smo sa ovim pomorskim zakonikom napravili? Napravili smo to, da oni svoje obveze u smislu plaćanja poreza na dohodak, koji su sada plaćali, na način da im se definira ukupan prihod, odnosno, ukupna dobit, koju su ostvarivali na tim brodovima kao društva sa ograničenom odgovornošću, sada se uvodi godišnji porez po toni, neovisno o njihovom godišnjem prihodu. Dakle, oni će sada plaćati porez tzv. tonič taks po toni nosivosti svog broda, at o su otprilike brodovi koji imaju oko 500 bruto tona nosivosti, tako da, već unaprijed oni znaju kolika će im biti godišnja obveza prema poreznoj upravi u RH, a neovisno o njihovim prihodima i rashodima, a samim time, jasno onda mogu planirati dugoročna i svoja ulaganja u izgradnju novih brodova, a i znaju kakvi su im godišnje obveze prema RH. Ja mislim da je to vrlo veliki iskorak upravo prema tim brodarima, jer su prema sadašnjem pomorskom zakoniku takvu praksu plaćali samo veliki brodari i … [[Govornik se ne razumije.]] samo na velike brodove koji plove u međunarodnoj plovidbi. Dakle, sada ovim uvođenjem upravo za njih, a i za vlasnike mega jahti, čini mi se da hrvatska zastava, hrvatski brodari koji su vlasnici takvih plovila takvih brodova, mogu kud i kamo kvalitetnije poslovati i imati sigurnu, stabilnu točku sezonu, kada ostvari te svoje poslove, jednostavno i obavljaju. Evo, dobro je još za pohvaliti da se pripravnicima koji sada nakon završetka visokih škola, pomorskih škola u Hrvatskoj, upućuju se na brodove, da se i na njih odnose pravila koja se odnose i na sve ostale pomorce u RH i time još pomorski zanat čini izazovnijim, prihvatljivijim u odnosu na ono što je do sada bilo. U tom smislu mi ćemo u Klubu zastupnika HDZ-a podržati izmjene pomorskog zakonika, kao i dati ćemo jedan amandman, tijekom rasprave, koji se odnosi, koji je ustvari nomotehničke naravi, a doprinijeti će poboljšanju samog teksta ovog pomorskog zakonika. Hvala.
Drugi Klub, je Klub zastupnika SDP-a poštovani kolega Vedran Babić, izvolite.
Hvala predsjedniče. Poštovani ministre sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Klub SDP-a podržati će Zakon o izmjenama i dopunama pomorskog zakonika. Naime, kao što je i sam ministar rekao, ovim prijedlogom se žele ispuniti sljedeći ciljevi, a to je prvenstveno ojačanje konkurentnosti hrvatskog brodarstva, osnaživanje položaja hrvatskih pomoraca, te njihova konkretnost na domaćem i stranom tržištu, smanjivanje administrativne barijere, te otvaranje potpune digitalizacije u pomorskom sektoru, a isto se konkretno, kada govorimo o digitalizaciji u pomorskom sektoru, odnosi na osuvremenjivanje i vođenje upisnika svih plovnih objekata, jer će isti biti u potpunosti digitalizirani i centraliziran kroz objedinjavanje podataka iz postojećih upisnika u novom jedinstvenom e-upisniku svih vrsta. Također, učiniti će se intencija da se hrvatska zastava učini atraktivnom za upis stranih, plovnih objekata, a posebno velikih jahti. Također kao i većina rasprava u Hrvatskom saboru, ovaj zakonik usklađuje se, usklađuje nacionalno zakonodavstvo sa novim EU rješenjima, a između onoga što nam dolazi iz EU, ovaj zakon se također usklađuje i sa međunarodnim ugovorima, u kojima je RH stranka. Također, usvajanje prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama pomorskog zakonika, nastavak je cjelokupne reforme pomorskog zakonodavstva koje je bilo nužno. Ovom reformom pomorstva osim što se omogućuje digitalizacija svih usluga u pomorstvu, smanjiti će se administrativno opterećenje za građane, pomorce i brodare, dovršiti socijalna reforma za pomorce, te povećati konkurentnost hrvatskih luka i industrije. Pod povećanjem konkurentnosti, intencija je da izmjenom zakonika se Hrvatska učini interesantnom i pogodom za cjelogodišnje vezanje velikih jahti kako bi se jednostavno vratili svi oni korisnici kojih više nema, ali naravno i isto tržište proširilo. Vjerujem da je sam zakonik, odnosno, cijeli paket zakona koji prati ovu temu napisan u skladu sa onime i sa stanjem da jednostavno cjelokupno tržištu ovih usluga i iskreno se nadam, da će učenici ovog zakona biti pozitivni. Slijedom navedenog, Klub SDP-a podržati će ovu izmjenu zakona. Hvala.
Hvala i vama. Nema više klubova, pa imamo 1 prijavljenu pojedinačnu raspravu, kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala vam lijepo kolegice i kolege. Zastupnice g. ministre, kao što je kolega Babić rekao, većina, vjerujem da će ovdje u Saboru podržati ovaj zakon. Ono što bi ja skrenuo pozornost je da je vaš zadatak, ne samo što je kolega Bačić rekao statistički pratiti, kao ova industrija raste i kako se grana i kako je intenzivan promet u našem akvatoriju, nego je bitno da država daje support i ne samo sa e-registracijom plovila, što je ok, da ima što manje ljudi koji se bave tim poslom, da imaju što manje posla, ali ne možemo pustiti da jedna ozbiljna turistička grana radi bez elementarne infrastrukture. Evo, sada dati ću jedan primjer, kolega Bačić se pohvalio sa brojem brodova koji su registrirani u našem registru, rekao je 1400 brodova i spomenuo je jedan primjer, jedne luke pokraj Splita, znači Krilo Jesenice, gdje je otprilike 150-200 brodova registrirano, odnosno, 100 je preko zime, ja vas pozivam da, a sigurno tamo prolazite puno puta, da pogledate kako to sada izgleda. Znači mi smo zemlja u kojoj se ta industrija dobro razvija. Ljudi su vrijedni, zapošljavaju ljude, vrijednosti iz godine u godinu raste, kolega Bačić je rekao, svake godine se radi novih 8-10 brodova, ali nema elementarne infrastrukture. Znači ti ljudi i ti brodovi nemaju gdje biti vezani na normalan način. Ja mogu samo zamisliti, kako je raditi kada nemaš najosnovniji support. Znači nije problem niti da ljudi plate, niti da imaju određene možda, nešto više troškove nego što imaju sada, ali bi onda imali i sigurnost. Znači ne može biti brod vezan na brod, i ne može 200 brodova biti neadekvatno usidreno zbog toga što država nije osigurala jednu kvalitetnu luku gdje bi se tako na taj način moglo to raditi. I nije dobro kada je samo privatna inicijativa, a u ovom slučaju se radi o brodarima, koji su vidjeli i koji su, kako bi rekli, razvijali svoje poslove godinama, a nakon toga, država uopće ne prati tu industriju. Radi se o, kao što je rekao kolega Bačić, 150-200 brodova, radi se o kada je puna sezona 3-4 tisuće zaposlenih koji su vezani na tu industriju, a preko cijele sezone i više od 100 zaposlenih koji su tamo i radi se prometi od 400-500 milijuna kuna kada se sve skupa zbroji. Znači država uzme svake godine PDV-a svoj novac, stotine milijuna kuna, država uzme iz doprinosa, iz poreza, iz poreza na dobit novac od tih ljudi, ali elementarne uvijete nismo napravili u Hrvatskoj da bi dali podršku toj industriji, toga nema, znači nema, pogledajte malo kako izgledaju luke gospodine ministre i preko sezone, kada odete recimo u Hvar, Korčulu pa kad se po 10, 15 bodova vežu na drugi, znači naša infrastruktura pomorska se ne razvija da bi dala podršku tom dijelu brodarskog i nautičkog turizma, ne razvija se, ništa se nije napravilo zadnjih x godina osim samoinicijative tih ljudi koji su nešto sami dole napravili da bi mogli imati elementarnu sigurnost da mogu barem mirno prespavati preko zime da budu sigurni da im se brodu nešto ne bi desilo. A ono šta ja vidim da država jedan veliki segment, veliki prostor, veliki ja bi rekao potencijal ne razvija na način na koji bi trebala razvijati i da se ne daje dovoljno pozornosti tom poslu. Znači ja ću podržati kao zastupnik sve, sva poboljšanja, podržat ću da se našim ljudima pomogne da rade, da na kraju krajeva ne gledamo smo koliko ćemo od boravišne pristojbe uprihodovati od jahti koje su kod nas vezane, prošlu godinu smo imali dosta kritičnu što se toga tiče jer smo naravno jedan period vremena, možda nisu bile adekvatne pristojbe, bile su nešto niže, ali onda u jednom trenutku to povećati 10 puta dolazi nužno do loše reklame za, za naš nautički turizam, ljudi odlaze iz Hrvatske, vežu se u lukama Grčke, Italije, Turske i na neki način nemamo, nemamo od toga onoliko koliko bi mogli imati. Znači nikad to nije dobro povećati cijenu, a bez da si dao neku novu dodatnu uslugu. Primjerice kada pogledamo za taj dio turizma koliko imamo infrastrukture i za točenje goriva, koliko imamo vezova koji su npr. po nekim otocima gdje ljudi mogu privezati na bovu jahtu, to uopće nije regulirano, većinom se to prepušta lokalnim recimo restoranima ukoliko neko ima da napravi vez pa onda možeš vezat ako ideš na večeru itd., itd. Ono šta tražim od vas i vjerojatno to traže i ljudi, mislim to je logično, znači država može olakšati, može sve staviti na Internet i upisnike i registre, ali ono šta je ljudima potrebno da bi mogli razvijati taj biznis, taj dio turizma, taj dio posla je osnovna bazična infrastruktura. Znači toga nema niti u povojima. Još jednom evo dok, dok vam i kolega Bačić nešto objašnjava vjerojatno zanimljivo iz ovog zakona ja želim istaknuti da je bitno da država stane iza ljudi koji naporno rade, a sa druge strane nije ovo, iz vašeg sam uvodnog izlaganja shvatio po onome što ste rekli da se ovdje radi o tehničkim usklađenjima, znači Hrvatska mora napraviti jedan iskorak više u tom segmentu. Mi smo pomorska zemlja to je tradicija duga stotine i stotine godina, ljudi su u tom poslu, treba naravno vidjeti kako da od toga, s obzirom i na naše more i na ja bi rekao turističku ponudu, ekologiju kako da od toga dobijemo najviše da zaštitimo prostor, a ne neki način da i oni koji dolaze u Hrvatsku dobiju najbolju moguću kvalitetnu uslugu. Hvala lijepo.
Imamo dvije replike, ponovo poštovani kolega Kirin, izvolite.
Uvaženi zastupniče, poštovani predsjedniče, poštovani ministre, Konvencijom UN-a o pravu mora iz 1982. godine svaka zemlja koja ima izlaz na otvoreno more ima pravo proglasiti gospodarski pojas, tu znamo postoje unutarnje vode, teritorijalno more, vanjski pojas, isključivi gospodarski pojas. Dalje, 2003. godine proglašen je ZERP zašto tada vlada vaša koja je bila nije inzistirala i prihvatila ono što je bilo nuđeno proglašenje isključivo gospodarskog pojasa. Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepa, rekli ste 2003. ovaj evo ja ću pripremiti jedan pisani elaborat i odgovor na vaše pitanje s obzirom da bi ovdje više razgovarao o tome što danas predlažemo za sutra, nego šta je bilo 2003. godine, a s obzirom na vaš interes za povijest potrudit ću se i napravit ću jedan kratki na jednoj stranici elaborat i dostavit ću vam ga osobno, a ukoliko ostali zastupnici pokažu interes podijelit ćemo to svima. Evo, hvala lijepo.
Kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolega Maras, Hrvatska jest pomorska zemlja, međutim Hrvatska je zemlja koja ima dugu tradiciju brodogradnje. Uvođenje tonaže za jahte, plaćanje zapravo to je de facto držana potpora, a ne porez, uvođenje možemo s ove strane razumjeti kao privlačenje jahti da dolazi da se vežu ovdje u Hrvatskoj. Međutim kakva je to poruka hrvatskoj brodogradnji, što vi mislite, je li to doista smjer u kojem ćemo u budućnosti hrvatska brodogradnja se svesti na održavanje jahti, jer pazite tonaža poreza po jahti je sa stajališta tehnike besmislena, možete imati tamo zlatne rukohvate oni nisu doista nemaju veliku masu. Drugim riječima je li hrvatska brodogradnja osuđena na propast i hoćemo je u budućnosti bazirati samo na održavanju jahti koje de facto i nije baš prilično brodograđevni posao. Hvala.
Hvala lijepa kolega Žagar, djelomično ste u pravu tu nema logike trebala bi ići na vrijednost, ne, ali ono šta vam mogu reći da se ta industrija razvija i ne samo ovi brodovi o kojima sam maloprije govori, nego i hrvatski građani imaju znači od, od vezova u Hrvatskoj, od 13.000 stalnih vezova cca 43% je iz Hrvatske odnosno pod hrvatskom zastavom doduše nisu svi iz Hrvatske, ali dosta ima i naših sugrađana tako da cijela jedna industrija, izgradnja malih plovila je sada na djelu, sada na djelu u Hrvatskoj i raste, kada pogledate te, te proizvođače koji su se afirmirali proteklih nekoliko godina njih ima, znači tržište za to postoji i u Hrvatskoj manje naravno zbog ekonomske situacije, ali i u regiji. A ono što mene zanima, volio bih da ministar kaže, kada će i kako dati potporu ovim brodarima šta sam rekao maloprije [[Upadica: Hvala.]] jer ljudi rade u nemogućim uvjetima. Hvala vam lijepo.
Idemo sada na pojedinačnu raspravu. Poštovani kolega Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče, poštovani g. ministre sa suradnikom. Pa evo javio sam se za pojedinačnu raspravu kako bi se osvrnuo na onaj drugi dio pomorskog zakonodavstva u koji nas je odveo kolega Maras, a koji nije toliko povezano sa Pomorskim zakonikom. To je više problematika Zakona o pomorskom dobru jer on spominje lučku infrastrukturu koja lučka infrastrukture doduše i je u funkciji kvalitetnijeg hrvatskog brodarstva, odnosno boljeg pomorskog prometa jer je, jasno, jedno s drugim nedjeljivo. Dakle, ako imamo veliki broj jahti i brodica i brodova na hrvatskom dijelu Jadrana, onda je posve jasno da je nužna i lučka infrastruktura koja će te brodove moć zbrinuti i gdje će oni moći imati svoje vezove tijekom cijele godine pa sam se upravo zbog toga javio kako bih naveo nekoliko podataka koji govore o tome što se u ovom trenutku radi u lučkoj infrastrukturi u RH. U svim lukama državnog značaja, dakle od Dubrovnika, Ploča, Splita, Šibenika, Zadra i Rijeke, odvijaju se izgradnja lučke infrastrukture. Doduše, ti su projekti velikih luka od ranije financirani kreditima sa međunarodnim financijskim institucijama, od Svjetske banke ili pak Europske banke za obnovu i razvoj. To je jedan dio segmenta tih najvećih državnih luka u RH, no međutim, resorno ministarstvo u ovom trenutku provodi aktivnosti nad jednom velikom projektu, a to je Operativni program konkurentnosti kohezija, gdje je za izgradnju malih odnosno luka od županijskog značaja u RH, ulaže 80 milijuna eura, a koja sredstva će biti uložena u lučku infrastrukturu u svrhu kvalitetnijeg pomorskog povezivanja hrvatskih otoka. Dakle, svih tih 80 milijuna eura, biti će usmjereni u one luke koje su ili polazne ili završne luke u smislu prometnog povezivanja hrvatskih otoka. Pored tih 80 milijuna eura koje će se izdvojiti iz ovog programa konkurentnosti kohezija i koje je već ministar i potpisao, 6 takvih luka, razvija se i projekt unutar ministarstva gdje se sredstvima državnog proračuna ove godine izdvaja 80 milijuna kuna. Prošle godine na toj istoj stavci izgradnje luka otvorenih za javni promet na području RH, to su u pravilu luke na otocima ili luke na kopnu koje služe, koje su u funkciji prometnog povezivanja hrvatskih otoka, izdvojilo se 65 milijuna kuna. Meni je žao evo, dok je kolega Maras bio ministar, na toj poziciji smo bili došli na svega 25 milijuna kn, tako da su tada ta sredstva doista bila nedostatna za ulaganje u infrastrukturu, pa između ostalog i za onu luku koji je spomenuo maloprije kolega Maras, a odnosi se na izgradnju lučke infrastrukture u ... [[Govornik se ne razumije.]] Jesenica, kako bi se ovih 150-ak brodova, malih brodova, do 500 tona nosivosti imalo gdje vezati tijekom zime kad nisu u plovidbi. Zahvaljujem i Vladi RH i resornome ministru što je upravo na sjednici Vlade u petak u Dubrovniku iz ovog programa o kojemu sam maloprije govorio i jednog i drugog programa osigurao sredstva za izgradnju, rekonstrukciju i dogradnju 8 luka na području Dubrovačko-neretvanske županije i tu je jedan dio koji se odnosi na vezove u luci Ploče, zatim izgradnju, dogradnju luke u Trpnju, izgradnje potpuno nove luke u Perni na otoku, na lokaciji Perna na otoku Pelješcu, nove luke Polačišta na otoku Korčuli koja će spajati Korčulu sa Peljescem, dogradnja starigradske luke u Korčuli na lokaciji Puntinj, dogradnja prigradnice na Korčuli, izgradnja putničkog terminala u Veloj Luci i izgradnja luke Ugljin na Lastovu. Dakle, taj projekt pomorskog povezivanja otoka Dubrovačko-neretvanske županije upravo je oslonjen u velikom dijelu, gotovo 80% dijelu na sredstva EU fondova, odnosno na taj operativni program konkurentnosti kohezija. Ovdje moram prije svega reći da je ministarstvo to koje je taj projekt nosilo, ali moram zahvaliti i nadležnim županijskim lučkim upravama koje su u proteklih 2 ili 3 godine uspjele osigurati odnosno izraditi projektnu dokumentaciju kako bi se mogli javiti na ovaj natječaj i time ta sredstva izgraditi. Svjedoci smo, da upravo tijekom ljeta, u lukama Hvar, Korčula, Trogir, govorim o južnim, lukama na južnom dijelu Jadrana ili srednjem Jadranu, tijekom dana na lučku infrastrukturu, na rive, na lukobrane se jedan na drugog povezivaju, vezuju po 10 brodova što doista čini nesigurnim i posadu, brodove, putnike i prijeti nekad i opasnost da dođe do pomorske nesreće na tim prostorima, ali je činjenica dakle da je se sada ovakvim projektom vrlo intenzivne izgradnje u lučku infrastrukturu omogućuje da sve ovo što ovaj Pomorski zakonik i ranije a i sada donosi hrvatskom brodarstvu, omogućit će da ti brodari i ti brodovi imaju doista kvalitetan vez na hrvatskom dijelu Jadrana i to je pretpostavka daljnjem razvoju. Kad je bilo govora o tome jesmo li dovoljno sa poticanjima napravili iskorak prema hrvatskim brodarima, onda ću vas podsjetiti da je prije postojao projekt kojim se sa 2'% državnih sredstava poticala izgradnja hrvatskih brodova. Od tih 20%, 10% je osiguravalo Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture, i koje je upućivalo hrvatskim brodarima, a 10% je osiguravalo hrvatsko odnosno Ministarstvo gospodarstva koje je išlo ka poticanju brodogradilišta koji su gradili brodove u vlasništvu hrvatskih brodara i to je bio jedan vrlo intenzivan dio izgradnje hrvatskih brodova jer je RH hrvatskim brodarima i hrvatskim brodogradilištima osigurala subvenciju oko 20% vrijednosti broda, što je onda i hrvatsku brodogradnju prije ulaska u Europu učinilo iznimno konkurentom za hrvatske brodare i oni su ugl. naručivali brodove u hrvatskim brodogradilištima. Ali, ovo što je kolega Žagar rekao, u kontekstu nove porezne politike prema brodarima, u kojima oni ne plaćaju porez, prema ostvarenoj dobiti, što bi u vremenima, kada su vrlo visoke vozarine, hrvatskim odnosno na svjetskom brodarskom tržištu, to su onda iznimne dobiti i onda bi tada njihove porezne obveze bile velike sa uvođenjem tonič taksa, gdje je taj iznos uvijek isti, a ovisi o nosivosti broda, to je vrlo velika poticajna mjera države prema svojim brodarima. To doduše nije naš izum, prije 15-20 g. EU je krenula na uvođenje tzv. tonič taksa, kako bi europsko brodarstvo koje je jedno od jačih u svijetu moglo biti konkretno prije svega brodarima sa Dalekog Istoka, odnosno, sa jugoistoka. I na taj način smo sada, tu mjeru i to je bitna, po meni, najvažnija izmjena ovog pomorskog zakonika, što smo sada tu mjeru, koju su do sada imali samo brodovi u međunarodnoj plovidbi, sada praktičko omogućili i brodarima u nacionalnoj plovidbi i u kabotaži, čime će oni doista, čini mi se izići u susret i bit će još konkurentniji i moći će dalje ulagati u proširenje svoje flote, time će dati posla, što je vrlo važno malim brodogradilištima, pa ako hoćete na otocima i na taj način se ovaj, jednom mjerom multiplicira otvaranje radnih mjesta u Hrvatskoj i na brodovima za nove članove posade, ali ono što je ne manje važno i na otocima gdje ugl. ta mala brodogradnja i raširena i na novim radnim mjestima na hrvatskim otocima. Dakle pozdravljam još jednom pomorski zakonik, ali on sam, bez ovog drugog Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama i mjerama koji iz njega proizlaze, ne bi bio dostatan za razvoj cjelokupnog pomorstva u RH. Hvala.
Imamo 2 replike, prvi je kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo kolega Bačić. Vi ste u svojem izlaganju napomenuli puno brojaka, znači, nažalost, ljudi to ne vide, od godine do godinu. Milijun i 70 milijuna eura, 80 milijuna eura, europski fondovi. Da ja se slažem, vjerojatno se luke i takvi projekti mogu napraviti iz europskih fondova, nažalost to vlada ne radi i infrastruktura je loša, loša. Odite, vi živite u nezavisnom Blatu na Korčuli, odite do Luka Korčula i Vela Luka pa pogledajte malo kako se brodovi vežu. Šta mi imamo sada od toga da ste vi ovdje naveli, da imaju se fondovi, kada se to ne realizira. Problem je što se ne realizira. Nažalost europski fondovi se u Hrvatskoj ne realiziraju i na tome treba raditi. I ja pozivam ministra, da konačno se malo pokrenemo u tom segmentu, jer nije dovoljno pustiti ljude koji su sami napravili luku u … [[Govornik se ne razumije.]] sami, a onda je došao samo jedan iz lučke uprave i htio naplatiti novac. Znači dajte malo supporta od strane države tim ljudima. Hvala lijepo.
Izvolite … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem g. predsjedniče. Kolega Maras, ministar će pretpostavljam u svom završnom obraćanju vam navesti koje su to luke već potpisani ugovori iz ovog operativnog programa konkurentnosti i kohezija i što će idući tjedan potpisati iz ovog nacionalnog programa, odnosno, njegovog programa izgradnje lučkog sustava Hrvatske i možda neće sada navesti luke prije nego što potpišete ugovore, ali to će biti, ja se nadam idući tjedan ili u roku 10 dana. Ali, kada ste već spomenuli moju Korčulu, u ovom trenutku se r adi dogradnja luke Dominče u gradi, se u realizaciji projekt izgradnje Vele Luke Polačišće i u realizaciji izgradnje putnički terminal u Veloj Luci a pored toga očekujemo da se iz ovog programa, krene se dogradnjom luke … [[Govornik se ne razumije.]] , to je samo otok Korčula, … [[Govornik se ne razumije.]] spominjati druge luke, o tome će vjerojatno ministar, ali kada ste već spomenuli Korčulu, onda sam dužan i na taj način i replicirati.
Hvala. Kolegice Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Poštovani kolega Bačić, u svojoj raspravi, govorili ste o lukama, kao o pomorskom dobru i dobro je da se ulaže u to, međutim, obzirom da je za nas važno i more, zanima me, da li mislite da je postojećim odredbama zakona, dovoljno zaštićeno more i morska flora i fauna. Svjesni smo i određenih situacija koje se događaju, određenih akcidenata. Smatrate da su odredbe koje štiti preventivno a i post festum dostatne? Hvala.
Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče, poštovana kolegice Jelkovac, da upravo u ovom pomorskom zakoniku, se dodaju nove odredbe koje proširuju poslove Agencije za istraživanje pomorskih, zračnih i cestovnih nesreća, gdje će se tim proširenjem njihove ovlasti jasno poštedite odgovornost u slučajevima kada dolazi do onečišćenja mora, kada dolazi do pomorskih nesreća s jedne strane, a s druge strane doprinosi se daljnjoj zaštiti pomorskog okoliša, na način, da se na razini EU, definiraju postupanja nacionalne pomorske administracije i kada je u pitanju prekršaj oko onečišćenja mora i morski havarija. Mi smo bili svjedoci već niza pomorskih nesreća na Jadranu, u smislu onečišćenja mora, držim da je pomorska administracija kroz lučke kapetanije i kroz sveukupni sustav koji djeluje na zaštiti mora, djelovali efikasno. Hvala.
Zahvaljujem g. predsjedniče, poštovana kolegice Jelkovac, da upravo u ovom pomorskom zakoniku, se dodaju nove odredbe koje proširuju poslove Agencije za istraživanje pomorskih, zračnih i cestovnih nesreća, gdje će se tim proširenjem njihove ovlasti jasno poštedite odgovornost u slučajevima kada dolazi do onečišćenja mora, kada dolazi do pomorskih nesreća s jedne strane, a s druge strane doprinosi se daljnjoj zaštiti pomorskog okoliša, na način, da se na razini EU, definiraju postupanja nacionalne pomorske administracije i kada je u pitanju prekršaj oko onečišćenja mora i morski havarija. Mi smo bili svjedoci već niza pomorskih nesreća na Jadranu, u smislu onečišćenja mora, držim da je pomorska administracija kroz lučke kapetanije i kroz sveukupni sustav koji djeluje na zaštiti mora, djelovali efikasno. Hvala.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege. Kao što smo mogli čuti i vidjeti ovaj Zakon o izmjenama i dopunama pomorskog zakonika, iako jako opsežan, gotovo da na njega nema primjedbi i da ga možemo svi zajedno podržati. U njemu su uglavnom sadržane direktive EU koje smo i dužni uskladiti sve svoje zakone. Međutim, kako dolazim iz jadranske Hrvatske, iz Šibensko-kninske županije, rado ću reći da gotovo nema građanina koji kod nas ne živi od turizma i za turizam i zato brojni naši građani se također i bave, bilo iznajmljivanjem brodica, chartera, bilo da su vlasnici brodova koji odvozu goste na Kornate, u nacionalni park Kornati ili nacionalni park Krku, tako da itekako su vezani i jako su im bitni su ovi, ovakvi i slični zakoni. Upravo iz toga razloga sam i kontaktirala sa brodarima koji su na našem području i koji se bave ovom djelatnošću. Jedinu, pa ne bih rekla sad primjedbu, ali sigurno nešto što bi bilo dobro da se još jedanput razmotri, to je visina kazni za bilo koje prekršaje pa onda tako vidimo da imamo kazne od 10-500 tisuća kuna, za pravne osobe pa onda od 10-50, pa čak i od 100 do 500 tisuća kuna. Naravno, to se odnosi na pravne osobe, pa tome opet treba pridodati da posebnu kaznu za određeni prekršaj snosi odgovorna osoba, zapovjednik broda i sl. pa ako se naravno, odnosi na sigurnost plovidbe, ako bi tim nekim prekršajem bio ugrožen zdravlje odnosno život gosta, putnika ili same posade, onda je sigurno za visoku kaznu i podržati, do one mjere koja ide uz to, čak i oduzimanje dozvole. Međutim, ako su neke, rekla bih manje teški prekršaji, bilo bi dobro da te kazne ne budu tako velike jer nisu ni zadade tako velike od istih djelatnosti pa našim brodarima sigurno bi jedna tako visoka kazna kako kažu od 100-500 tisuća kuna biti pogubna da nakon takvih kazni je čak u problemu da mora i zatvarati svoju djelatnost. Isto tako, Zakon o državnom inspektoratu koji smo nedavno usvojili također u ovom Saboru ili isto tako, Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti predviđa da inspektor kad dođe u određeni objekt utvrdi nepravilnost, da ne mora odmah kažnjavati, da mora do sastavljanja zapisnika se ispraviti ta nepravilnost ili čak do ispuštanja rješenja ili dati mu čak određeni rok, tako da uopće ne bude taj naš obrtnik odnosno pravna osoba kažnjena. Pa evo, još jedanput u ime svih naših brodara, ako i ide ovako u ovom Pomorskom zakoniku, ove su, sa ovim visokim kaznama, da onda na terenu se, na neki način izađe u susret našim brodarima, da za neke odredbe za koje nisu znali jer često znam istaknuti da, ne može jedan mali brodar imati i svoju pravnu službu i financijsku i pratiti sve naše zakone koje svakodnevno donosimo i usvajamo u ovom HS-u. Hvala.
Imamo dvije replike. Prvi je kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Gđo. vi ste iz kraja koji je turistički dosta jak i znate, evo mene posebno fascinira kako mi puštamo da se razvija sve samo po sebi. Odete u ove naše nacionalne parkove, tamo uopće nije uređeno vezanje brodova ni ništa nego pojedini restorani ili ugostiteljski objekti imaju to u svojem aranžmanu, nije to nikakva koncesija nego tko dođe na ručak ili nešto, se veže. Znači zbog čega je nemoguće da to država riješi možda i nije samo država tu, nego je i lokalna zajednica, Šibensko-kninska županija, da to riješi, da vidimo kako bi se to uredilo, kako bi imali infrastrukturu elementarnu da i brodovi budu sigurni i turisti i na kraju krajeva i da lokalna zajednica nešto više zaradi. Hvala lijepo.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras, sigurno da ima dosta problema na pomorskom dobru i svi sa nestrpljenjem očekujemo novi Zakon o pomorskom dobru koji bi mogao to kvalitetnije riješiti, međutim taj postupak je jako dugotrajan. Postoje marine gdje je sve uređeno, međutim postoje nekakva privezišta za koja najprije treba donijeti odluku, znači mora biti regulirano prostornim planom pa onda se raspisati natječaj za koncesiju pa se onda netko javiti na tu koncesiju pa naravno, kao što ide sve kod nas, postoje i žalbe na te postupke, ne možemo biti svi zajedno zadovoljni sa takvim načinom, međutim nije to baš u tako velikom neredu kako, kakav dojam imaju pojedini evo i kao što vi kažete, zastupnici u HS-u.
I druga replika, kolega Bačić.
Zahvaljujem g. predsjedniče, kolegice Juričev-Martinčev, vi dolazite iz Vodica koje su u srcu Jadrana, u središtu Jadrana, praktično nautički raj na Jadranu i zbog blizine nacionalnih parkova prije svega, Kornata itd. najveći rast nautičkog turizma se upravo događa na prostoru srednjeg dijela Jadrana. Vi, upravo u Vodicama ima luka nautičkog turizma ... [[Govornik se ne razumije.]] luka nautičkog turizma i vi jako dobro znate koliki je taj nautički promet. Ovim izmjenama Pomorskog zakonika, ako bi neki i vez bio prazan zimi u Vodicama, doprinosi se s time da jahte koje su inače uplovljavale u Vodice ili na ostale luke nautičkog turizma samo ljeti i odlazile nakon toga izvan naših teritorijalnih voda ili bilo gdje izvan Hrvatske, sada će ovakvim ... [[Govornik se ne razumije.]] mjerama sigurno će ta u vrijeme boraviti u Vodicama i na taj način doprinositi još većem prihodu same luke nautičkog turizma, a time i cjelokupnog sustava.
Odgovor, izvolite.
Nautički turizam je izuzetno bitan, ne samo u razvoju Vodica, svojevremeno, nego evo, kao što je i kolega Maras govorio, imamo ga i na Kornatima i u brojnim našim naseljima i u biti onda kada se razvijao nautički turizam i kada je on došao u Vodice, svi smo ga dočekali raširenih ruku. Sada sve te goste ponovno gledamo kao veliki potencijal, posebno u zimskim mjesecima kada, naravno, više očekujemo od Kongresnog zdravstvenog, a također i tog Nautičkog turizma u kojeg dolaze gosti, rekla bi, starije životne, ozbiljniji gosti, da ne kažem starije životne dobi i donosu nam novi i broj noćenja, a naravno, i promet u ugostiteljskim i turističkim objektima.
Zahvaljujem. Idemo sada na iduću pojedinačnu raspravu, poštovani kolega Borić, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče HS-a. Uvaženi ministre sa suradnikom, kolegice i kolege, pa evo, želim i ja nešto reći o Pomorskom zakoniku jer činjenica jest da ga svi u sustavu pomorstva i doživljavaju kao osnovni akt, svojevrsni Pomorski ustav, Ustav pomorstva ili svih akata koji proizlaze, a tiču se cijelog sustava pomorskog prometa, ali i svih ostalih događaja koji se događaju, ne samo na moru, nego i u onom priobalnom dijelu pomorskom dobru. Ono što svakako valja reći da u svim dosadašnjim Vladama, ja mislim da nije bio nijedan ministar koji nije dirao u ovakav jedan zakonik i uvijek se dolazilo do izmjena i dopuna i podosta se to mijenjalo u zadnjih 20-tak godina, a ovo su zaista cjelovite izmjene i samo činjenica da Pomorski zakonik ima preko 1000 članaka, jasno govori da se radi o jednom složenom zakonskom aktu koji zaista mora, ne samo se uskladiti sa Direktivama EU, nego jasno ocrtati nekakvu budućnost ponašanja na moru i načine na koje će se rješavati pojedini događaji koji se u pomorskom prometu i na samom dijelu cijelog sustava mogu događati u toku jedne godine, ali i u buduće. Ono što je nama važno koji dolazimo iz toga dijela RH, sa otoka, iz priobalnog područja, su i drugi zakoni koji izlaze na neki način iz ovog temeljnog zakona, iz Pomorskog zakonika, to su svakako Zakon o linijskom povremenom obalnom prijevozu, Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama i oni desetke i desetke podzakonskih akata, uredbi, pravilnika koji su zaista u sebi vrlo stručno sofisticirano posloženi da bi se moglo uspostaviti jedan sigurnosni sustav pomorskog prometa kakav mi danas imamo na našoj obali i u našem moru i činjenica da se događaju određene nesreće ili havarije, govore nam o tome da taj sustav nije poprilično jednostavan, košto nam se nekada i čini. Ali ono što nas svakako mora veseliti je kad govorimo o putničkom prijevozu da nismo zaista u desetljećima bilježili havarije ili nesreće sa potonulim brodovima gdje smo imali unesrećene ili mrtve ili ljude koji su jednostavno izgubili život, a govorimo o pomorskom prometu. Sustav koji počiva na Lučkim kapetanijama kao svojevrsnoj vlasti na moru, sustav koji ima nacionalnog brodara, Jadroliniju, sustav koji je u zadnjih 20-tak godina razvio brojne privatne brodare koji opstaju na tržišnim načelima koji se natječu na svako nekoliko godina da dobiju određenu liniju, za to nude sve bolje i bolje brodove, katamarane. Ja mogu reći, evo, dolazim s otoka Raba, ponosan sam na svog brodara, Rapsku plovidbu, kao jedinog privatnog brodara koji konkurira Jadroliniji, znači, na trajektnim linijama koji se u zadnjih 30 godina razvio u vrlo dobrog brodara sa obnovljenom flotom, ne starijom, sve skupa kad stavimo negdje ja mislim 7 ili 8 godina starosti i svih skupa trajekata, što se nekad mjerilo u desetljećima tj. u nekoliko desetina godina. I takvi sustavi zasigurno ne bi proizašli tj. takvi brodari ne bi proizašli iz zakonskih akata koji su loši, tako da podržavam ovaj Pomorski zakonik u svakom smislu jer on doprinosi tome da ćemo i u toku ove 2019., ali i 2020. i dalje razvijati sustav pomorskog prometa. Taj sustav zasigurno ima i svoj kopneni dio i tu očekujemo, naravno, od ministarstva da dođemo više konačno s tim Zakonom o pomorskom dobru i morskim lukama, koji nam rješava, ne samo lučku infrastrukturu, nego i ponašanje na najatraktivnijem, najboljem dijelu obale, a to je pomorsko dobro i tu moramo pronaći najbolje alate kako bi i lokalna samouprava i regionalna samouprave, ali i država ostvarivali svoje interese i sve više, na bolji način, znači, upravljali nego što nam to se sada omogućava kroz akte koji su stari već možda i 20-tak godina kad govorimo o nekim podzakonskim aktima. Kad govorimo o floti Jadrolinije, moramo reći da je zaista i ona u zadnjih 15-tak godina obnovljena u temelju, znači, imamo nove trajekte, nove katamarane, svake godine, svaka uprava, ja mislim, Jadrolinije trudi se ponešto donijeti u tu novu flotu, naravno, uvijek je to uz pomoć i same države. Kad govorimo o lučkoj infrastrukturi, govorio je kolega Bačić u svom dijelu, znači, u dubrovačko neretvanskoj županiji, ja ću reći za prinos u goranskoj županiji, također imamo jedan veliki aktivni infrastrukturni ciklus gdje se grade luke, znači, i u Novom Vinodolskom i u Crikvenici i na otoku Rabu, proširuje se Luka Mišnjak, gradimo u Loparu, završili smo trajektno pristanište u Loparu, završena je prošle godine i Valbiska ili pretprošle, pardon, znači, uspostavili smo neke nove državne linije, uspostavljaju se nove međuotočne linije, ali županijskog značaja i sve to svjedoči tome da taj sustav jest poprilično aktivan. Nedavno smo ovdje imali raspravu o željeznici gdje smo morali utvrditi da nam promet u odnosu na 2011.g., temeljem podataka koje imamo, i u cestovnom, i u željezničkom prometu pada, da jedino raste u pomorskom prometu, od nekadašnjih 10, 11 milijuna putnika, mi smo ove godine prošli na preko 13 milijuna putnika i to je nešto što nas svakako treba veseliti, ali govori o tome da se u sezoni događa najaktivniji dio tj. kad imamo brojne turiste koji dolaze, posebno na otoke, jednostavno mora biti spremna kompletna infrastruktura, kako bi taj sustav mogao normalno funkcionirati i na tržišnom principu, znači, funkcionirati tj. ostvarivati prihode koji omogućavaju, ne samo održavanje sustava, nego i poboljšanje. Što se tiče samog prometa, možemo reći da evo, uspjelo sve ovih nekoliko godina iskoncesionirati sve državne linije i sve brzobrodske linije i koliko god da je bilo bojazni od toga da će se pojaviti nekakvi strani brodari koji će oduzeti određeni broj linija državnom brodaru ili nekog drugom privatnom brodaru, ipak su sve te linije u rukama ili Jadrolinije ili malih privatnih brodara iz RH koji su pronašli svoj način funkcioniranja i mene osobito veseli da već sada evo u ovoj godini ćemo možda po prvi puta spojiti otok Rab sa Zadrom i sa Rijekom u sezoni, što je bila naša velika želja već davno prije i da to radi privatni brodar i odlučio se na recimo jednu tržišnu utakmicu bez potpora, bez subvencija države, znači da se pojavljuju prostor unutar kojeg ti poduzetnici mogu normalno funkcionirati bez velikih poteškoća. Naravno, razmišljajući kao i svi ostali što trebamo razmišljati znači da ono što rade, rade na najbolji način, ali da ostvaruju dostatne prihode i da ne završavaju u velikim minusima. Evo, još jedanput na kraju želim zahvaliti ministarstvu što zaista je dalo velikog truda da dirne u sve zakone koji su bili važni, i lučke kapetanije i željeznice i cestovni promet i da ne nabrajam dalje u protekle 2 godine i nešto malo više pokazalo se da sada na red dolazi evo i pomorski dio i nadamo se da će ovaj zakon kojeg su mnogi obećavali, kažem o pomorskom dobru i morskim lukama konačno doći u Sabor i da pokušamo na tom prostoru pomorskog dobra koji posebno u ljetnim mjesecima, u sezoni traži velike naporne lokalnih samouprava, ima brojnih interesa da se na tom prostoru ili koncesionira ili da se daju koncesijska odobrenja da što bolje uredimo ta pravila kako ne bi bilo nedoumica, a da onda ministarstvo mora arbitrirati na kraju i mnogo žalbi i svega ostaloga i da onda, opet kažem, zarađujemo ili uprihodujemo puno više nego što je to sada, a zasigurno ovaj Pomorski zakonik tome svakako doprinosi. Hvala.
Idemo na replike. Poštovani kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Kolega Borić, prije nego što vam repliciram, prije samog nabrajanja luka na području Dubrovačko-neretvanske županije koju je Vlada spomenula u svojoj odluci u petak spustio ... [[Govornik se ne razumije.]] da mi ne zamjere moji prijatelji iz Koločepa, evo sada da tu luku posebno još izdvajam. Da, slažem se s vama. Pored Zakona o otocima, za koga smo znali reći da je lex specialis za nas koji smo otočani, ja bih posebno izdvojio dva zakona koja su važna i u resoru su ministra pomorstva, ministra mora, a to je Zakon o pomorskom dobru i Zakon o linijsko ... [[Govornik se ne razumije.]] prometu i u tom kontekstu vi ste i spomenuli s pravom vašu rapsku plovidbu, ona je jedini praktično brodar, uz Jadroliniju koji je koji obavlja pomorski promet u dijelu trajektnog povezivanja. A to što je opstala rapska plovidba, ne samo zbog toga što je zahvaljujući vlastitom dobrom poslovanju, nego i iz razloga što je u tim vremenima o kojima ste vi govorili mogla obnoviti upravo temeljem Pomorskog zakonika i mjera [[Upadica: Hvala.]] ministarstva, svoju flotu i ona danas može konkurirati [[Upadica: Hvala vam.]] na svim natječajima ministarstva. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bačić, evo sjetimo se malo unazad nekoliko mjeseci imali smo raspravu o Zakonu o otocima i tada smo čuli od oporbe da taj zakon nije dobro, da ništa ne nosi. Međutim, evo jučer su potpisani prvi ugovori i na temelju onih sredstava koji su bili u proračunu i koji su već u odnosu na ono što smo imali do sada i zasigurno, vidjeli ste, desetke i desetke čelnika lokalne samouprave koji su bili zadovoljni s time da im država još pored sredstava koje mogu dobiti iz EU fondova omogućava da za svaki neki veći ili manji projekt dobiju i pomoć države. Nisu možda najveći iznosi koliko svi očekuju, ali svaka pomoć je dobrodošla. Ono što očekujemo, kažem, je svakako taj Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama jer svi mi koji smo dolje na čelu lokalnih samoupravama vidimo da tu postoje problemi koje onda u drugom stupnju rješava ministarstvo, a tiče se nedorečenosti u smislu dodjele određenih ili koncesija ili koncesijskih odobrenja. Na koji način to raditi u budućnosti?
Hvala. Kolega Đujić, izvolite.
Hvala predsjedniče. Kolega Borić, vi ste spomenuli veliki investicijski ciklus u lučku infrastrukturu, pa ste spomenuli našu županiju, to je točno. Ja se s vama slažem i mislim da je to jedan dobar aktivni sustav, ali svakako tu treba spomenuti da ne bi ni svih tih velikih investicija koje je i dešavaju na području Novog Vinodolskog, Crikvenice, Raba, bilo da nema dobro razvijenog sustava lučkih uprava koje su jako dobro razvijene u Primorsko-goranskoj županiji i Primorsko-goranska županija već godinama radi na tom razvoju i mislim da taj decentralizirani model koji ima Primorsko-goranska županija, Istarska županija, pa i Dubrovačko-neretvanska, zato su vjerojatno i ulaganja na Korčuli tako velika, je dobar i da bi se trebao preslikati na ostatak Hrvatske odnosno na Zadarsku, Šibensko-kninsku i Splitsko-dalmatinsku županiju. Ne bi mi mogli dobivati sredstva od ministarstva, da nemamo pripremljene projekte i da se godinama nije radilo na projektnoj dokumentaciji i svemu onome što smo mi u Primorsko-goranskoj županiji sa svojim sustavom pokazali da je dobro. Zbog toga me i veseli novi Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama koji se nadam će regulirati ove [[Upadica: Hvala.]] probleme. Hvala lijepo.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Evo, dobro je da se slažemo, znači da je sustav lučkih uprava kojih ima, ne znam, 20 i nešto, govorim o županijskim lučkim upravama, od toga najveći dio u Istarskoj i Primorsko-goranskoj županiji, dobar. Međutim ne možemo reći niti da ni sustav centralizirane županijske lučke uprave kao što je zadarska recimo, nije dao svoje doprinose u tome da su se na zadarskim otocima izgradile gotovo sve luke i obnovile ili dogradile i uspoređivati jedno i drugo, ja smatram da je svatko sebi odabrao sustav kakav mu odgovara. Primorsko-goranska županija je rekla da želi imat 8 lučkih uprava, to je napravljeno, svaki otok ima svoju + gradovi itd., stvorio se jedan fond unutar samog sustava koji pomaže svake godine da lokalne lučke uprave mogu dobiti i dio sufinanciranja i svih zajedničkih sredstava koje odvajaju u taj fond što je zajedno sa sredstvima i države omogućilo da mi zaista imamo primjerenu lučku infrastrukturu. To ne može reći nitko, da mi nemamo dobru infrastrukturu [[Upadica: Hvala.]] , ali jednostavno kažem, svatko je bira za sebe, sustav [[Upadica: Hvala vam.]]
Kolegice Juričev-Martinčev izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Boriću vi ste u više navrata spomenuli sigurnost na moru. Kontrolu i nadzor sigurnosti na moru obavlja inspektor lučke kapetanije. Upravo u ljetnim mjesecima imamo jako puno problema jer isti taj inspektor lučke kapetanije nadzire i kontrolira sve ono što se događa na pomorskom dobru i sada sigurno da je prioritet kontrolirati sigurnost na moru u odnosu na neki postavu štekata, nekog kioska koji će prodavati peraje, maske, škrinje za sladoled i sl. Međutim, prozivka, jako se prozivaju načelnici i gradonačelnici da ništa ne poduzimaju za taj nered na pomorskom dobru, a u biti taj isti inspektor Lučke kapetanije koji je zadužen za sigurnost na moru, mora kontrolirati i ovaj dio.
Odgovor, ništa. Onda smo došli do kraja sa replikama, pa idemo na iduću pojedinačnu raspravu, kolega Klarić, e, točno, vi ste se javili, nije mi zapisano, ali sjećam se da ste se javili, izvolite.
Uvaženi kolega Borić spomenuo je primorsko goransku županiju i investicijski ciklus koji se ovdje događa i činjenica je pohvalno i to prvenstveno zahvaljujući Vladi RH i Ministarstvu prometa. Da nije baš u Primorsko goranskoj županiji sve to tako kako štima dobro, kako je maloprije bilo i rečeno. Dokaz je i nedavni događaj na županijskim skupštinama gdje je točka dnevnog reda banalna stvar raspisivanje koncesije za Sportsku lučicu skinuta s dnevnog reda naprasno, to od strane Kluba vijećnika i današnjeg stečajnog upravitelja Uljanika g. Lorisa Raka i župana Komadine, a prema obrazloženju danom meni od strane g. Komadine, naprosto iz razloga što nisu imali dovoljno ruku za izglasavanje proračuna. Želim reći da u ovom dijelu kad se operativno radi o lukama, o lučicama, o pomorskom dobru, bi trebalo taj politikanski dio izbaciti potpuno van, a da ne govorimo o imenovanju članova upravnih [[Upadica: Hvala]] vijeća lučkih uprava gdje su ignorirane općine i gradovi.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Klarić, bez obzira na pojedinačne slučajeve gdje se desi da nekada ne dođe do određenih odluka, ja smatram da je sustav lučkih uprava dobro posložen, da ga treba malo doraditi jer imamo i mi problem jedan na otoku Rabu, recimo, da imamo jednu od najvećih luka koje po broju prometa tj. putnika, ima milijun putnika godišnje i preko 200 000 automobila, to je linija Stinica-Mišnjak. Međutim, nemamo onu osnovnu lučku infrastrukturu koja zadovoljava potrebe tih turista koji dolaze tamo i već godinama, samo zato što nam je, ne znam, dolazna luka u drugoj županiji, ličko-senjskoj, gdje jednostavno ne možemo riješiti osnovne objekte kako bi ti turisti bili zadovoljni. To je nešto s čime se moramo susresti i u tom zakonu koji će biti valjda ovdje u Saboru i da ćemo onda rješavati te situacije, a da uvijek ima problema, naravno da ima, zato postoje i zakoni koji se mijenjaju da bi takve probleme prevenirali i rješavali već sa samim zakonom.
Hvala vam. Sada idemo na pojedinačnu raspravu kolege Đujića, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Ovoga, ja sam prijavio ovu raspravu jer želim iskoristiti priliku da to što je ovdje ministar i drago mi je da i baš vi ko predsjednik Sabora vodite sjednicu jer imam, dakle, moja rasprava se tiče mojeg zastupničkog pitanja upravo na ovu temu koje sam, za tjedan dana će biti godišnjica tog pitanja, dakle, 14.2. prošle godine postavio sam pitanje, doduše, predsjedniku Vlade, Andreju Plenkoviću, na koje do dan danas nisam dobio odgovor iako sam slao već tri, četiri požurnice, nakon toga sam i premijeru postavio pitanje zbog čega ignorira vas kao predsjednika Sabora i ne želi odgovarati na pitanje iako ima zakonsku obavezu u roku 45 dana odgovoriti na to pitanje, ako ne odgovori, mora navesti razloge zbog kojih nije u mogućnosti odgovoriti na pitanje koje mu je postavljeno. Međutim, ništa od toga se nije dogodilo, a pitanje se tiče, vezano je za namjeru davanja koncesije na pomorskom dobru u svrhu izgradnje gospodarskog korištenja luke posebne namjene, Luke nautičkog turizma u uvali luke u općini Tisno. Naime, još 2017.g., 3. lipnja Vlada je donijela obavijest o namjeri davanja koncesije na pomorskom dobru u svrhu izgradnje Luke nautičkog turizma u uvali luke u općini Tisno, nakon čega je proveden cijeli proces i procedura, postupak javne nabave i svega šta je bilo, natječaj za taj dio. Lokacijska dozvola izdana je još 30. svibnja 2016.g., vrijedi na rok trajanja od dvije godine i kako je javni postupak obavljen i završen 8. lipnja 2017.g. i trajao je 30 dana, te je javno otvaranje bilo 4 dana nakon toga, do dan danas nema nikakve odluke, ni o odabiru koncesionara budućeg, niti o poništenju natječaja, niti ničega. Dakle, ja sam to pitanje postavio 14.2. prošle godine s obzirom da je lokacijska dozvola vrijedila do 30. svibnja prošle godine, dakle, 3 mjeseca prije isteka same lokacijske dozvole, nije se reagiralo, u međuvremenu je lokacijska dozvola istekla i koristim ovu priliku da pitam ministra zbog čega nisam dobio odgovor i šta se dešava s tim projektom i gdje je zapelo i zbog čega se to koči odnosno zbog čega Vlada odbija reći šta se s tim dešava jer i po nekim informacijama koje ja imam je Ministarstvo mora Vladi uputilo odgovor na moje pitanje, međutim, iz Vlade nije proslijeđeno u Sabor meni i sad ne znam zbog čega se to, o tome ništa ne govori, gdje je zapela ta priča, tako da koristim svoju raspravu da iskoristim priliku da to sada pitam budući da su ovdje svi relevantni koji bi mi mogli dati odgovor na to pitanje, evo, hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, kolega Klarić, izvolite.
Uvaženi kolega Đujić, na tragu onog što ste vi rekli, ja ću ovdje koristit ovu priliku i zamolit vas osobno da priupitate i našeg župana Komadinu, a i Odjel za promet u županijskoj skupštini zbog čega točno točka dnevnog reda raspisivanja natječaja za koncesiju u Školskoj lučici Bakar nije raspisana još prošle godine, zbog čega je skidana s dnevnog reda kad ima sve suglasnost i ministarstva, županijskih odjela, a bespravno i dalje se ne naplaćuje preko dvije stotine vezova iz jednostavnog razloga jer županija priječi izbor koncesionara. Evo, apeliram na vas da svoju stranačku moć upotrijebite i na području primorsko goranske županije kao saborski zastupnik i naš kolega.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Klarić, vrlo rado, ali tu ja nisam nadležan za to, vi imate svoje članove županijske skupštine preko kojih možete postavljati pitanja, tako da to nije u mojoj ingerenciji, al evo, ja bi volio znat npr. i od vas da li vi smatrate kao stranački lider da li je npr. imenovanje šefa komunalnog poduzeća vaše firme ovoga opravdano nakon što je recimo u susjednoj općini po utjecajem odnosno neću reći pod utjecajem alkohola, ali razbio je službeni auto koji nije smio koristiti u toku noći, pobjego je s mjesta nesreće, nakon toga, predsjednik je HDZ-a općine Kostrena, nakon toga je napustio to mjesto i od 1.1. je imenovan za direktora ovoga u vašem gradu. Evo ja vas pitam da li kao jedan od stranačkih čelnika Primorsko-goranske županije smatrate da je to na primjer opravdano ponašanje nekih istaknutih članova vaše stranke i da li je normalno da vi onda u svom gradu uhljebljujete ljude koji u biti u najmanju ruku ne bi trebali raditi više u takvom sektoru, a nisu [[Upadica: Hvala vam.]] snosili odgovornosti za svoja djela. Hvala lijepo.
Idemo na iduću pojedinačnu raspravu, kolega Pernar izvolite.
Uvažene dame i gospodo mi znamo da je HDZ napravio Zakon o koncesijama kojim je zapravo omogućio da privatni koncesionari naplaćuju ulaz na plaže ili da isključe druge od pristupa plaži, štoviše mnoge plaže su danas ograđena imate slučaj u Istri gdje je isti takav slučaj, takvi slučajevi su i po drugim dijelovima naše zemlje. Pitanje koje se postavlja jest za koga sve radimo, a zašto? Mi možemo imati najbolje luke, možemo imati najbolje zračne luke, ali što će se dogoditi u trenutku kada se dogodi neizbježno, a to je da se krediti ne mogu vrati. Što je Grčka napravila, Grčka je dala u koncesiju svoje zračne luke, dala je i luke morske u koncesiju odnosno prodala ih je strancima. Mi danas nažalost više ne radimo za sebe, naša država danas radi za kreditore i u skladu sa tim smjerom u kojem država ide usmjeravaju se svi zakoni. Čak i nešto što je prividno dobro se zapravo ne radi radi nas, nego radi stranaca koji će preuzeti našu domovinu. Vi ste toga i te kako svjesni, vi znate da MMF, Svjetska banka, Europska komisija tzv. trojka traži od Hrvatske da uvede porez na nekretnine, znate da traži privatizaciju HEP-a, autocesta itd., itd. ali najveća travestija HDZ-ove vlade jest imenovanje Zračne luke Zagreb u Zračnu luku Dr. Franjo Tuđman, a zašto, zato jer ste ju dali u koncesiju Francuzima, zato jer je danas cijena tih njihovih taksi aerodromskih ogromna, usudio bih se reći ako putujete avionom od Zagreba do Dubrovnika čak pola karte je ta taksa zračnoj luci. Ti Francuzi koji danas upravljaju Zračnom lukom Zagreb imaju ogromne plaće, a naši radni ne mogu se istim pohvaliti. Možemo komotno reći da je imenovanje zračne luke koju je država dala strancima po prvom predsjedniku HDZ-a jedan tragikomičan potez. Tim više što upravo zahvaljujući vašoj politici mladi ljudi danas napuštaju našu zemlju. Možete slobodno jednog dana nazvati i autobusnih kolodvor u Zagrebu po predsjednici Kolindi Grabar-Kitarović, da mladi ljudi kada odlaze i napuštaju Hrvatsku da kažu da odlaze s autobusnog kolodvora Kolinda Grabar-Kitarović. Nažalost vaša ljubav za Hrvatsku, neiskrena i licemjerna kao i ljubav starozavjetnih farizeja za Boga, oni su tvrdili da ga jako vole tako i vi tvrdite da volite Hrvatsku, međutim Isus im je rekao vaša srca su daleko od Boga, vaše misli su daleko od njega i vi ga štujete samo usnama. Tako i vi samo usnama odnosno vanjskim obilježjima pokazujete ljubav prema domovini. Vanjska obilježja su npr. ustajanje na himnu, držanje desne ruke na srcu, vanjsko obilježje je držanje hrvatske zastave, vanjsko obilježje je slavljenje Dana neovisnosti iako nismo više neovisna država. To lažno štovanje, pokazuje se i davanjem imena, davanjem imena recimo Zračnoj luci Zagreb po Franji Tuđmanu. Volio bi da promijenite tu politiku, volio bi da prestanete rasprodavati hrvatsku zemlju i zapitajte se dajete stranim kreditorima godišnje 35 milijardi kuna, stranim kreditorima, a u isto vrijeme kažete da nemate recimo puni iznos alimentacije za samohrane roditelje koji ne mogu utjerat alimentaciju od supružnika bivših odnosno očeva ili majki. Taj sustav kojeg vi zagovarate on se svodi na služenje europskim direktivama, gledao sam gospođu Šuicu kad je rekla u Otvorenom da 2/3 zakona u Hrvatskoj zapravo dolaze iz EU i to su zapravo direktive oni sad kažu smjernice, al u suštini mi moramo provodit te smjernice znači nemamo izbora. I kad sam vidio ove izmjene pomorskog zakonika vidio sam da je to u biti usuglašavanje s tim direktivama. I samim time se razotkriva jedna velika laž, naime u Ustavu naše zemlje piše da vlast dolazi odnosno proizlazi iz naroda, da narod zapravo izborom svojih predstavnika odlučuje o svojoj sudbini, međutim ako čak 2/3 zakona ne dolaze od strane naroda, niti od izabranih predstavnika naroda, treba se pitati tko ima stvarnu vlast u našoj zemlji, tko zapravo donosi zakone, da li je sabor zapravo jedno mjesto gdje se zakoni samo tehnički izglasavaju ili je sabor mjesto gdje se odlučuje? Da li mi, dame i gospodo ovdje odlučujemo ili će samo na zvuk zvonca, kao ono eshatološki na zvuk posljednje trube, tako ovdje na zvuk zvonca, ispuni se sabornica ljudima koja je inače prazna, oni tehnički izglasuju, zapravo vjerujem da većina ni ne zna zašto glasa nego samo gleda ono kad treba stisnuti zeleno i nakon toga kojom brzinom su ušli u sabornicu, ispunili je, istom brzinom iz nje će izaći. Drage dame i gospodo iz HDZ-a, na vas ne gledam kao neprijatelje jer moj sukob, koliko god se mi osobno natezali i politički, nije sa vama. Moj stvarni sukob je sa onima kojima vi služite. A koji su tražili od nas da HNB bude mjenjačnica, da Hrvatska ne može stvarati svoj novac jer nekad je Hrvatska kad je bio HDZ na vlasti stvarala svoj novac i nije se zaduživala. Nekad, obala naša nije bila davana u koncesiju. Nekad su banke bile u vlasništvu hrvatske države, a ne stranaca. Nekad je narod bio ponosan na to što živi u Hrvatskoj, što su Hrvati, danas su mnogi ogorčeni, čak i mnogi branitelji se pitaju za što su se borili. Među njima, jedan ja mislim da se zove Budimir Savarin, ako sam se dobro sjetio, koji je zapravo deložiran, oduzeta mu je nekretnina u Zadru po nalogu strane kreditne institucije. I jedan od simptoma vašeg neuspjeha, odnosno neuspjeha vaše politike i gorčine koja je u ljudima jest broj suicida tih ljudi koji su se borili za ovu državu. Koji su se osjetili ne samo odbačenim, nego su uvidjeli da žrtva koju su dali je zapravo postala besmislena. Oni nisu išli u rat radi NATO-a ili EU, oni su išli u rat da bi Hrvatska bila slobodna. Uzimanjem našoj zemlji ekonomske slobode, guranjem naše zemlje u dužničko ropstvo, vi ste zapravo oduzeli narodu pravo da odlučuje o vlastitoj sudbini. Demokracija je danas suspendirana. Ako vam strani kreditori nešto zatraže od vas, vi ćete to raditi neovisno o volji naroda. Zbog toga je mijenjan Zakon o referendumu. Cilj je onemogućiti slobodno ispoljavanje volje, cilj je uz pomoć medija preuzeti potpunu kontrolu nad umovima i navesti biračko tijelo da na izborima podrži marionetske opcije koje će podržavati slugansku vlast. I cilj te sluganske vlasti u svakoj zemlji je kompromitacija i likvidacija boraca za nacionalnu slobodu. To je tako svugdje bilo u svijetu. Danas vi koji ste doveli Hrvatsku na koljena, provodite nažalost, usudio bih se reći, takvu politiku i rezultat toga je nestanak našeg naroda. Rezultat toga je da se djeca rađaju, ako se i rađaju, u nekim drugim zemljama. Rezultat toga je pitanje tko će zapravo ostati u ovoj zemlji. Slavko Kulić je rekao da ćemo mi, koji smo tzv. politička elita zadnji opstati, međutim rekao je na kraju ćete i vi nestati. Znači, oni koji danas likvidiraju hrvatski narod iz Hrvatske, na kraju će i vas same ukloniti iz naše zemlje. Tog morate biti svjesni. Hvala.
Hvala. Imamo 3 replike. Prvi je kolega Lončar, izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora, kolega Pernar. Cijelo vrijeme u svojoj raspravi ste uzeli sebi za pravo da isključivo vrijeđate, što nemate nikakvo pravo. O domoljublju i bilo čemu drugom. To je jedna stvar, druga stvar. Ja koliko znam u ovom visokom domu smo se svi ustali kada svira hrvatska himna, a dotični g. Pernar je sjedio i jeo jabuku. Što govori o vama, ne o nama. Znači mi cijenimo i volimo svoju domovinu, odnosno kad ste vi u pitanju, ja mogu bit i razmišljati dvojako i kazati da iznosite tolike laži i neistine i da sijete mržnju u hrvatskom narodu. Hvala lijepo.
Odgovor, izvolite.
Uvaženi zastupniče. Ljubav se prema svojoj zemlji pokazuje konkretnim djelima, a ne vanjskim izrazima štovanja. Vi mislite da ako mašete hrvatskom zastavom i držite desnu ruku na srcu da vi volite Hrvatsku. Nažalost, na to se svelo domoljublje u vašoj režiji. I upravo ta vrsta domoljublja, kakvu vi forsirate, gdje je praksa jedno, a teorija drugo, je dovela ljude do toga da zapravo na neki način budu ogorčeni vlastitom zemljom i da se srame toga što su Hrvati, a vi se pitajte je li to zbog mene ili zbog vaše politike koja ih je upropastila. Hvala.
Kolega Felak, izvolite.
Poštovani g. predsjedniče Sabora, cijenjeni kolega Pernar. Ja također vas ne doživljavam kao neprijatelja, kao što ste vi rekli za nas iz HDZ-a, iako ste ovu raspravu koja se vodi o jednom pomorskom zakonu iskoristili samo za blaćenje HDZ-a i napade na HDZ što je vaša praksa. Ja vas ne smatram neprijateljem nego vas smatram osobom kojoj bi trebalo pomoći. Nažalost u ovom Saboru, osim par kolega mislim da nema drugih koji bi vam mogli pomoći, trebali bi pomoć potražiti negdje drugdje, ali koristite se i grubim neistinama kada difamirate svoje političke suparnike, a skrivate svoje probleme i problematiku, pa vi ste jedna od rijetkih osoba u političkom spektru koja se usudila citirati Hitlera na svojem Twitter profilu da bi proklamirali svoju politiku, da je to uradio netko iz HDZ-a, možete misliti kako bi se prema njemu ponašali. Vas doživljavaju takvim kakvi [[Upadica: Hvala.]] jeste ali vi ste ono što sam već rekao [[Upadica: Hvala vam.]] lažni mesija i ne [[Upadica: Hvala.]] govorite ništa dobro za ovaj narod.
Odgovor, izvolite.
Uvaženi zastupniče, ha gledajte, vi kažete, ja blatim. Pa vi recite čija vlast je pretvorila HNB u mjenjačnicu? Recite čija vlast je dovela do privatizacije i uništenja hrvatske ekonomije? Vi recite čija vlast je privatizirala Zračnu luku Zagreb? Vi recite gospodine, pod čijom vlasti mladi napuštaju zemlju? Pod čijom vlasti imamo takav demografski kolaps kakav nije bio ni u doba najcrnjeg, najtvrđeg komunizma? Vi recite gospodine, pod čijom vlasti ste napravili Zakon o koncesijama koji ljudima odnosno građanima defakto ograničava pristup plažama odnosno pomorskom dobru? Vi recite gospodine, tko je prodao INA-u i sve ostalo? Hvala.
I zadnja replika, kolega Lovrinović, izvolite.
Kolega Pernar, vi ste govorili o koncesijama, kada je riječ o izgradnji infrastrukture, autocesta, aerodroma itd., podaci pokazuju, ovdje sam vidio da od 2004. do 2014. oko 3 milijarde kuna iz državnog proračuna plaćeno Bina Istri, znači, stranim vlasnicima i Štrabagu, gdje se pokazuje kako funkcionira javno privatno partnerstvo u RH, 51% su vlasnici stranci, 49% RH, a nikad umjesto da RH ubire prihod od tih autocesta i od Zračne luke Franjo Tuđman, država milijarde mora plaćati obeštećenja stranim partnerima jer nemaju dovoljno prometa. Hoćete li tražiti od ovdje nazočnog ministra i od Vlade da vam stavi, a i svima nama, na uvid ugovor između francuskog koncesionara i hrvatske Vlade da vidimo o čemu se radi, pa da i mi konačno javnosti predočimo pravu istinu.
Odgovor, izvolite.
g. Lovrinoviću, ukazali ste na jako ozbiljan problem. Naime, mnoge, iako formalno autoceste još nisu u koncesijama, određeni dijelovi autocesta jesu u koncesijama, dani su, kao što ste spomenuli, Francuzima i država je s njima sklopila ugovor koji ja smatram štetnim, to je ugovor po kojem država njima garantira određeni promet vozila odnosno određenu zaradu od koncesije, a budući da, naravno, takvog prometa često nema odnosno u pravilu nema, država stotine milijuna kuna svake godine plaća tim koncesionarima. Znači, koncesije u RH funkcioniraju na način da ne plaća koncesionar nama, nego mi plaćamo u konačnici koncesionaru. Za mene je to jedan moralno upitan posao, ali to je domoljubna politika HDZ-a koju nitko ne smije propitkivat, ako ju netko propitkuje, onda mu treba psihijatrijska pomoć, onda je on lud i nenormalan. Hvala.
Ovime smo došli do kraja rasprava po klubovima i pojedinačnih rasprava i još će nam se u ime predlagatelja završno obratiti ministar Butković, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Poštovane saborske zastupnice i zastupnici, evo, zahvaljujem svim klubovima i naravno, uvaženim saborskim zastupnicima i zastupnicama na konstruktivnoj raspravi u oba čitanja. Zahvalio bi isto tako i socijalnim partnerima koji su dali svoj doprinos prilikom usuglašavanja teksta ovoga zakona, kao i na podršci predloženim zakonskim rješenjima. Kao što sam i u uvodnom dijelu rekao, ovo je jedan od 3 zakona koji predstavljaju reformu pomorskoga zakonodavstva i cilj je te reforme omogućiti podizanje konkurentnosti pomorskog gospodarstva, podizanje razine sigurnosti, plovidbe i zaštite mora, digitalizaciju svih usluga i naravno, dovršiti socijalnu reformu za pomorce koje je možda najvažniji dio i najosjetljiviji dio ovih izmjena pomorskoga zakonika. To je pokazatelj da je ova Vlada prepoznala potencijal pomorskog gospodarstva i u njemu vidi značajnu polugu svoje gospodarske politike. Svjesni smo da su pomorci koji plove morima diljem svijeta, ima ih oko 15 000, naše najvrijednije bogatstvo i jedinstveni izvozni proizvod, te isto tako vrednujemo i cijenimo sve ono što oni rade i s ona 183 dana koja su sada lakše ostvariva za sve naše pomorce, na neki način ispravljamo i nepravdu s kojima su se naši pomorci godinama suočavali. Ono što sam možda uz ove vaše rasprave dužan reći, a odnosi se najviše na raspravu kolege Marasa, dijelom je g. Bačić rekao oko ulaganja u lučku infrastrukturu, to ovdje moram jasno reći da nikada u ovih 25 godina se nije ulagalo u lučku infrastrukturu koliko se ulaže sada u ovom trenutku i posebno sam na to ponosan da Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture provodi čitav niz takvih projekata, od Savudrije do Prevlake. Postoje dva instrumenta kojima mi financiramo te projekte, to su uglavnom projekti lučkih uprava, županijskih lučkih uprava, ali i državnih iz operativnog programa konkurentnosti i kohezije, ukupno nam je na raspolaganju 80 milijuna EUR-a za takve projekte i mi smo do sada sve u prošloj godini potpisali za 7 takvih projekata bespovratna sredstva u ukupnom iznosu oko 200 milijuna kuna i sve su to projekti koje se grade, za koje su raspisani natječaji, a drugi instrument je državni proračun, mi smo samo prošle godine imali, to je kolega Bačić rekao, 65 milijuna kuna na raspolaganju za financiranje takvih projekata, ali smo dodatno osigurali rebalansom 19 milijuna, znači, ukupno 84 milijuna kuna je uloženo u lučku infrastrukturu. Ove godine, u proračunu ove godine na raspolaganju 80 milijuna kuna, mi smo već raspisali javni poziv i odluka će biti slijedeći tjedan o financiranju, znači, 60 milijuna kuna je bilo na raspolaganju, mi smo već napravili preraspodjelu, znači, ukupno 80 milijuna kuna ćemo dodijeliti slijedeći tjedan i ja to zovem renesansom na hrvatskoj obali jer, vjerujte mi, nikada se do sada nije toliko ulagalo u lučku infrastrukturu. Projekti za koje smo potpisali ih je 7, slijedi nam Omiš koji je projekt negdje oko 80 milijuna kuna, slijedi nam Perna, slijedi nam Korčula, neću ih sve nabrajati, ima ih ukupno 28 i ovo što je kolega, saborski zastupnik, uvaženi Đujić rekao, da lučke uprave pripremaju projekte, oni su i prijavitelji, oni provode te investicije ali sam ja inzistirao osobno i kao ministar, da Ministarstvo mora, prometa, infrastrukture, posebno uprava za europske fondove, pomaže lučkim upravama kod prijave takvih projekata, jer negdje lučke uprave nisu svugdje kapacitirane za pripremiti takve projekte, budući da su to europske procedure, govorimo o operativnom programu konkurentnosti i kohezije. Mi smo u jednoj zaista dobroj suradnji sa svim lučkim upravama, ne samo u Primorsko goranskoj županiji, nego u svim našim obalnim županijama. Ja ću i sljedeći tjedan ići obići jednu takvu luku u Šibensko kninsku županiju, i naravno, često ih obilazim, to mednijima nije toliko atraktivno, pa vjerojatno ni vi kao saborski zastupnici nemate sve te informacije, jer graditi luke, ugl. plate lokalni mediji, ali sve vas pozivam da mi se pridružite u obilasku tih luka, to su zaista vrijedni infrastrukturni projekti koje prove lučke uprave, najviše uz pomoć financiranja to provodi Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture. Hvala još jednom svima.
Hvala i vama.
Ispričavam se g. potpredsjedniče, budući da evo, da su dva amandmana vezane za izmijene i dopune pomorskog zakonika, jedan je bio od saborskog Odbora za pomorstvo, Vlada ga prihvaća, a isto tako iz Kluba zastupnika HDZ-a jednog i drugog vlada prihvaća. Hvala.
Hvala i vama g. ministre i vaš posao još nije gotov jer imate nekoliko replika. Prvu repliku je tražio g. Maras.
Hvala lijepo. Gospodine ministre, uvijek priča najviše se ulaže od početka, to je svaki ministar, još nisam čuo ni jednog ministra prometa i infrastrukture, koji nije u svom mandatu rekao a je ponosan i da se baš u ovom trenutku najviše ulaže. Ono što vas ja ne pitam, da li se najviše ulaže, odite pogledajte kako izgledaju, odite, evo, rekao sam vam mjesto kraj Splita, pogledajte kako izgleda i kako je tamo vezano 150 brodova. Znači, kada će, recite nam točno, kada će država osigurati toj branši, tim ljudima da imaju normalne vezove i da to mogu koristiti. Ako već država uzima stotine milijuna kuna od poreza na poslovima koje rade ti ljudi, ako se mala brodogradnja razvija na njima, kada će biti osnovna infrastruktura, za te brodove riješena. Evo, to je pitanje konkretno, kada? Sljedeće godine, za 5 g. za 10 g. Hvala lijepo.
Izvolite g. ministre.
Poštovani zastupniče, vi govorite konkretno o jednoj luci. Što se tiče mene osobno i Ministarstva mora, prometa i infrastrukture, sredstva su na raspolaganju i toj luci. Pitanje je kada će njima biti osigurana sredstva i kada će oni pripremiti projektnu dokumentaciju, nije pitanje koje vi postavljate ministru mora. Znači oni kad pošalju prijavu bilo koja luka u Hrvatskoj, koja je u ingerenciji županijske ili državne lučke uprave, mi ćemo osigurati financirati, to nije sporno. Znači sredstava ima, mi imamo na raspolaganju 80 milijuna eura iz europskih fondova i imamo na raspolaganju ove godine, 80 milijuna kuna iz državnog proračuna. Znači, sve luke u Hrvatskoj pa i ta, može dobiti sredstva, ja ne vidim u čemu je problem.
Hvala. Molim vas nemojte dobacivati, g. Lovrinović.
Poštovani ministre Butković, pratio sam ovo vaše završno izlaganje, nisam siguran da vam je jasno da vaše ministarstvo u strukturi ukupnog duga države prema inozemstvu ima najveći udio oko 5 milijardi eura i vaša renesansa ulaganja me plaši kao ekonomistu, jer pretpostavljam da vi niste ekonomist pa se tako razbacujte stotinama milijuna kuna, milijardama, ali me je fascinirao program financijskog restrukturiranja vašeg ministarstva koje sam valo gledao i skoro sam pomislio da vi nemate dugova, što ste vi ustvari napravili? Vi ste prolongirali svoje obveze, tako da vlada, koja dođe 2021. g. e nju ćete uvaliti u gadne probleme, a za to vrijeme se razbacujete se novcem suda. Pa recite kolika je koštala ta studija financijskog restrukturiranja, što ste s time postigli i kako se uklapaju vaši silni projekti u održivost vašeg ministarstva?
Hvala, g. ministre.
Poštovani g. zastupniče s nikakvim se ja sredstvima ne razbacujem, ja sam rekao i iza toga stojim 80 milijuna eura europskih sredstava vam je na raspolaganju za gradnje lučke infrastrukture. To nisu sredstva državnog proračuna, nego su sredstva iz operativnog programa konkurentnosti i kohezija. Drugo, postoji 80 milijuna kuna osiguranih u državni proračunu za gradnju lučke infrastrukture i to sam rekao i hvalevrijedno je, da se danas ulaže u lučku infrastrukturu, mi smo pomorska zemlja i … [[Govornik se ne razumije.]] bitno otočno povezivanje, brodarstvo i sve to skupa i ja mislim da je to hvalevrijedno bez obzira tko je na vlasti i tko prijavljuje i koja lučka uprava, odnosno, tko je na vlasti u toj općini ili gradu ili županiji kod prijave tih i sličnih projekata. Što se tiče ovog vašeg konstatacije da 2021. ćemo mi nekoga ostaviti, nećemo. Mi smo išli u refinanciranje duga.
Hvala lijepo. Gospodin Đujić.
Hvala lijepo g. ministre, niste mi odgovorili na moje pitanje, vezano za namjeru davanja koncesije gospodarske namjene nautičkog turizma u uvali luke u općini Tisno koje sam postavio Vladi prije godinu dana i do dan danas nisam dobio odgovor. To sam pitao u svojoj raspravi, da li mi možete reći što je s time? I zbog čega iz Vlade, već, evo za tjedan dana će biti godišnjica da nisam dobio odgovor, iako mi je premjer trebao odgovoriti u roku 30 dana. I drugo se želim nadovezati na ovu gradnju i to je točno, evo ja mogu reći, npr. u naše županije, da kada je suradnja po vertikali grad, županija, država, da se onda i gradi i mi stvarno imamo ulaganja u lučku infrastrukturu, ja mislim da od Austrougarske nisu bila veća na području naše županije i ne samo da ih financira ministarstvo i županija tu sudjeluje, prati sve projekte na području svoje, sa financijskim sredstvima, pa čak i gradovi i općine kojima to nije obaveza sufinanciraju projektnu dokumentaciju i ja mislim da je to jedan dobar primjer od kojeg svi građani u konačnici imaju koristi. Hvala lijepo.
Hvala, gospodine ministre.
Poštovani zastupniče, vrlo kratko odgovor na vaše pitanje pitanje ovo prvo je li, ovo drugo je bila konstatacija, na kojima vam se zahvaljujem. Odgovor na vaše pitanje, još uvijek se rade neke provjere prije Odluke o odabiru koju u konačnici donosi Vlada.
Gospodin Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, poštovani gospodine ministre. Replicirao sam prije nego što ste onda vi kasnije konstatirali, a to je da je, i pohvalili ste rad lučkih uprava koje uspijevaju pripremiti ne baš jednostavnu dokumentaciju kad je u pitanju ulaganje u pomorski sustav, u luke, s obzirom na studije koje su pretpostavka izradi projektne dokumentacije, i kasnije građevinske dozvole. No međutim, ja se slažem s vama, lučke uprave, u pravilu županijske lučke uprave to pripremaju, ali da niste vi pripremili Program i koji se odnosi na Konkurentnost i koheziju, a još više u povećanje sredstava na 80 milijuna kuna, ti su projekti mogli ostati samo u ladicama pojedinih lučkih uprava. Prema tome, to sam htio ... [[Govornik se ne razumije.]] I druga stvar, žao mi je nema kolege Marasa, ja sam jutros, prije same rasprave čuo se sa dojučerašnjim predsjednikom Udruge malih brodara u ... [[Govornik se ne razumije.]] , i oni su iznimno zadovoljni i pohvaljuju ovaj Pomorski zakonik jer će on itekako pomoći u daljnjem njihovom razvoju. Hvala.
Hvala. Hvala lijepa. Hvala lijepa. Gospodine ... [[Govornik se ne razumije.]] Ne? Dobro. I na kraju gospođa Juričev-Martinčev.
Hvala lijepa poštovani podpredsjedniče. Poštovani ministre, spomenuli ste ulaganje u komunalnu infrastrukturu u Šibensko-kninskoj županiji, pa evo ovom prilikom bi vam se zahvalila za susretljivost, i pomoć u financiranju izgradnje komunalne lučice Vrnaža na području Mandaline, grada Šibenika, zaista 30 milijuna kuna bi bilo nemoguće osigurati iz proračuna Lučke uprave, grada Šibenika ili Županije, da nije bila velika susretljivost Ministarstva. Isto tako, evo ovom prilikom molba, nakon izgradnje te luke, na isti način da krenemo u izgradnji komunalne lučice u Prvić Šepurine. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu, i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika, drugo čitanja, P.Z. br. 421. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu i Klub zastupnika HDZ-a. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je podnesene amandmane, te oni postaju sastavni dio Konačnog prijedloga Zakona. Dajem sada na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika. Utvrđujem da je većinom glasova 98 ZA i 1 PROTIV donesen Zakon o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnoga reda, Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava. Predlagatelj je Vlada republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnoga reda, primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona, a amandmani se mogu podnositi danas do kraja rasprave na osnovi članka 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? S nama je državni tajnik u Ministarstvu financija, gospodin Zdravko Zrinušić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedavajući Hrvatskoga sabora, poštovani zastupnice i zastupnici. Danas se pred vama nalazi Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava, a kao rezultat usklađenja s Direktivom EU 2017/2399 o izmjeni Direktive 2014/59 EU, u pogledu rangiranja neosiguranih dužničkih instrumenata u insolvencijskoj hijerarhiji. Samo da podsjetim, u prvom čitanju Prijedlog Zakona prihvaćen je na desetoj sjednici Hrvatskog sabora Zaključkom od 03. prosinca prošle godine. Uvodno bih podsjetio osnove što regulira važeći Zakon, Zakon o sanaciji kreditnih institucija primjenjuje se od veljače 2015. godine, a donesen je radi usklađivanja upravo ove Direktive, sa ovom Direktivom 2014/59 EU, o uspostavi okvira za oporavak i sanacije kreditnih institucija i investicijskih društava. Naime, financijska kriza pokazala je da je na razini Europske unije postojao značajan nedostatak odgovarajućih instrumenata za djelotvorno rješavanje problema nezdravih ili posrnulih institucija, stoga je donesena ova Direktiva s namjerom uspostavljanja sustava koji će nadležnim sanacijskim ... [[Govornik se ne razumije.]] država članica pružiti skup instrumenata za dovoljno ranu i brzu intervenciju u instituciji koja ili propada, ili će vjerojatno propasti, kako bi se osigurao nastavak ključnih funkcija institucije uz istovremeno ograničavanje utjecanja propadanja takve institucije na gospodarski i financijski sustav na najmanju moguću mjeru. Kao jedno od mogućih sanacijskih mjera važećim Zakonom, predviđeno je primjena instrumenta unutarnje sanacije kojom se u skladu s utvrđenom hijerarhijom, obveze kreditnih institucija i investicijskih društava smanjuje radi pokrića gubitka ili pretvaraju u kapital. Što nam donosi ove novosti u kontekstu ove Direktive 2017/2399? Ona je prije svega u cilju poboljšanja mogućnosti sanacije institucija, i tu valja naglasiti da je na razini Europske unije prepoznata potreba za utvrđivanje usklađenih pravila u pogledu rangiranja neosiguranih dužničkih instrumenata u insolvencijskoj hijerarhiji odnosno stečajnom postupku, jer postojeća različita nacionalna rangiranja stvaraju nesigurnost i neujednačene uvjete na jedinstvenom tržištu, kako za institucije, tako i za ulagače, te ujedno otežavaju primjenu instrumenata unutarnje sanacije, posebice za prekogranične institucije. U tom smislu, a u skladu s obvezom ... [[Govornik se ne razumije.]] zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom ... [[Govornik se ne razumije.]] Europske unije, pokrenut je ovaj postupak donošenja Zakona. U osnovi, ovaj Zakon, ako ste, gledali jeste, ima svega par članaka, i ovim Konačnim prijedlogom Zakona se u biti uvodi nova kategorija dužničkih instrumenata koji su nazvani nepovlašteni neosigurani dužnički instrumenti. Prema definiciji, oni jesu obveznice i ostali oblici prenosivog duga, te instrumenti koji stvaraju ili priznaju dug, i koji ispunjavaju sve propisane uvjete, a uvjeti su propisani novim člankom 24a. ovoga Zakona, i pozivnicom na postojeći članak 24. staroga zakona. A glavna svrha njihova izdavanja je ispunjavanje minimalnih zahtjeva za tako zvani regulatorni kapital, i podložne obveze. Podsjećamo samo da primjerice u Zakonu o kreditnim institucijama, utvrđen je redoslijed namirenja u stečajnom postupku nad kreditnom institucijom, dok se ovim prijedlogom Zakona određuje položaj tih tražbina imatelja nove kategorije dužničkih instrumenata. Tražbine imatelja nepovlaštenih neosiguranih dužničkih instrumenata bi u stečajnom postupku ulazile u viši isplatni red u odnosu na tražbine imatelja regulatornog kapitala, ali u niži isplatni red u odnosu na tražbine kod kojih između vjerovnika i institucije nije ugovoreno da su podređene. Određivanjem položaja tražbine imatelja ove kategorije dužničkih instrumenata, značajno se olakšava primjena instrumenata unutarnje sanacije na način da se smanjuje rizik pravnog pobijanja od strane vjerovnika s osnove većih gubitaka vjerovnika u sanacije od gubitaka koji bi možebitno pretrpjeli da je nad institucijom proveden stečajni postupak. U ovom slučaju ispunjava se načelo pred kojim niti jedan vjerovnik ne smije biti doveden u nepovoljniji položaj. Glede razlika koje su propisane konačnim prijedlogom zakona i odnosu na onaj koji smo imali u prvom čitanju su korekcije koje su u smislu izričaja unijete u tekst sukladno preporukama i primjedbama Odbora za zakonodavstvo HS-a. Nadalje, izvršno je usklađenje s novim Zakonom o tržištu kapitala koje je na snazi od 7. mj. prošle godine na način da je u pojedinim odredbama umjesto pozivanja na određene pojmove i konkretno iz ovoga zakona, sad se upućuje na u opći naziv propisa, a na istovjetan način dorađen su odredbe koje upućuju na odredbe Zakona o kreditnim institucijama. Zaključno, možemo reći da na temelju odredbi konačnog prijedloga zakona kreditne institucije i investicijska društva u RH dobivaju mogućnost da izdavanje nove kategorije dužničkih instrumenata osiguravaju financijska sredstva te istodobno ispunjavaju regulatorni zahtjev za podređenost prilikom ispunjavanja minimalnih zahtjeva za regulatorni kapital i podložne obveze. Sama postupanja prema ovom konačnom zakonu nadziru nadležna tijela, što se tiče same RH, nadležno tijelo za kreditne institucije je HNB, a za investicijska društva to je HANFA. Hvala lijepo na pažnji.
Hvala i vama. Dvije replike. Prvu je tražio g. Lalovac.
Hvala lijepo g. predsjedavajući, uvaženi državni tajniče. Ma samo više jedna tehnička više sugestija, nego nekakva replika, ali to smo zapravo i razgovarali i na Odboru za financije kada su ovakvi nekakvi zakoni tehničke prirode samo da ih ubrzate možda kroz jedno, da ide kroz jedno čitanje, da onda i olakšate čim prije tu primjenu direktive. Čisto to, hvala lijepo.
Hvala i vama. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi g. zastupniče i u nekoliko navrata smo komentirali, to je i koliko sam dobio informaciju, to je star Poslovnika i Vlade i HS-a pa u tom smislu možda bi bilo zgodno doraditi to u ovom pravcu. Hvala.
G. Šuker.
Hvala lijepo. Pa samo jedna stvar, g. državni tajniče, možda vi ste to rekli, ali možda je trebalo to posebno istaknuti jer uz ove tehničke odredbe ovog zakona, možda je najbitnija stvar da sa novim instrumentima koje osiguravaju ... [[Govornik se ne razumije.]] institucije u principu sanaciju posrnulih kreditnih institucija više neće praktički past na teret poreznih obveznika nego praktički na teret njih samih temeljem tih novih instrumenata i mislim da je to nešto što je vrlo bitno u raspravi istaknuti jer niti u prvom čitanju, a niti sada nismo to dovoljno naglasili.
Hvala lijepo poštovani g. zastupniče, hvala na sugestiji i tu ste u pravu, iako u jednom dijelu odredbi postojećeg važećeg zakona je u tome pravcu ugrađena odredba. Hvala.
Želi li predstavnici odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi je g. Ivan Šuker ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče HS-a. Gospodine državni tajniče sa suradnicom. Kolegice i kolege, pa pridružio bi se apelu kolege Lalovca koji je rekao u replici, mislim da ovakve zakone koji Hrvatska usklađuje svoje zakonodavstvom sa direktivom EU naprosto nema potrebe da imamo dva čitanja u HS-u jer mi naprosto tu, sve i da želimo ne možemo nešto promijeniti i ili ćemo prihvatiti ili nećemo prihvatiti, ali naprosto trošimo vrijeme, trošimo papir, i na kraju na žalost pokazujemo svoju neefikasnost. Jer zbog nekih prepucavanja oko Poslovnika, mi smo u stanju dovest sebe da budemo operabilni. Jer nije to samo ovi financijski zakon ima niz zakona iz drugih područja gdje Hrvatska, a što je i logična stvar, kao punopravna članica EU usklađuje svoje zakonodavstvo sa direktivama EU i onda mi to imamo 2 čitanja tu bez ikakve potrebe i zato ću ja uz ovo što sam replicirao državnom tajniku, inače ono što ne volim praktički citirati što piše u obrazloženju, što se kaže u ovom zakonu, međutim, ono što želim istači na početku, prvo, ekonomska i financijska kriza vas pogodila svijet krajem 2008. i 2009., a direktiva je došla tek 2014. I druga stvar, ono što želim reći da Hrvatska je imala tu sreću bez obzira što tko htio priznati ili ne, da praktički niti jedna kreditna institucija, a isto tako niti jedno praktički osiguravajuće društvo ili institucija koja nije u nadležnosti HNB-a u tim godinama ekonomske i financijske krize, nije došlo u situaciju da padne na koljena, da je država mora sanirati, da hrvatski građani i hrvatski gospodarstvenici izgube sredstva koja se nalaze u tim institucijama. Dakle, u obrazloženju ovog zakona stoji da je financijska kriza pokazala da je na razini EU postoje značajan nedostatak odgovarajućih instrumenata za djelotvorno rješavanje problema nezdravih ili posrnulih kreditnih institucija i investicijskih društava. I sad kad o ovoj temi govorimo sa vremenskim odmakom od 10 godina, onda je lako pričati ovako ili onako. Međutim, kad je počela ekonomska kriza, onda se praktički nije bilo općenito jedinstvene politike na razini EU, nego se svaka članica snalazila na svoj način. Pa čak su se i za određena financijska sredstva, određene proizvode zatvarale granice iz razloga što su pojedine članice imale svoje instrumente, svoje načine kako sačuvati svoje gospodarstvo i kako sačuvati svoj financijski sektor i ova direktiva to jasno i priznaje i praktički obrazlaže razlog zašto se ona donosi. Stoga je donesena direktiva s namjernom uspostavljanja sustava koji će nadležnim i sanacijskih tijelima država članice pružiti skup instrumenata za dovoljno ranu i brzu intervenciju u instituciji koja propada ili će vjerojatno propasti, kako bi se osigurao nastavak ključnih funkcija institucije uz istovremeno ograničenje utjecaja propadanja institucije na gospodarski i financijski sustav na najmanju moguću mjeru. Zbog velike međusobne povezanosti financijskih tržišta EU, rješavanju takvih problematičnih situacija bilo je potrebno uskladiti na razini EU i mislim da citat ovog obrazloženja kojeg je predlagatelj dao u prijedlogu ovoga zakona u principu najbolje oslikava zašto se ovaj prijedlog zakona našao na raspravi, zašto ga je Ministarstvo financija predložilo Vladi RH i najbolje, ustvari, da vam kažem, detektira ono što se događalo u prošlosti i što nam se ne bi trebalo događati u budućnosti i upravo zbog toga Klub HDZ-a će podržati ovaj prijedlog zakona i iskreno se nadam da ćemo doći do toga da i lijeva i desna strana u sabornici usuglasi se s tim da mi u raspravi kod prvog čitanja ovakvih zakona donesemo zaključak jedinstveno i kažemo da ovakav zakon nema potrebe ići u dva čitanja, nego da ga možemo praktički usvojiti u jednom čitanju jer ništa nit se može, nit se mijenja, a kažem, uzima vrijeme i novac, pa na kraju uzmite samo koliko se papira potroši. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada je na redu g. Boris Lalovac ispred Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala lijepa g. predsjedavajući. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, znači, pred nama se nalazi ovaj prijedlog zakona koji se donosi radi usklađivanja sa Direktivom, zapravo dopuna Direktive koja je donesena 2014.g. gdje se u pogledu rangiranja neosigurane držničkih instrumenata u insolvencijskoj hijerarhiji, znači, rangiraju se na koji način, ukoliko određena financijska institucija dođe do problema, na koji način se treba popunjavati taj regulatorni kapital i ono što je dobro, što je Europska komisija prepoznala kroz te Direktive, sada je nadopuna da neke buduće, problemi sa financijskim institucijama će ići na teret tih vlasnika, da će ići na teret njihovih dioničara i ovdje se samo dodaje neki novi, dodaje se zapravo novi dužnički instrument, kako bi se osiguralo zapravo da institucije raspolažu dostatnim kapacitetom za pokriće gubitaka i dokapitalizaciju propisano da se održavaju minimalni zahtjevi za regulatorni kapital i podložne obveze specificirana za svaku instituciju. Cilj minimalnog zahtjeva je osigurati da institucije EU raspolažu dodatnim kapacitetom za pokriće gubitaka, kako bi se osiguralo neometano i brzo pokriće gubitaka, te dokapitalizacija s minimalnim utjecajem na financijsku stabilnost. Kada gledamo adekvatnost kapitala, znači, drugim riječima, koliko kapitala ima u hrvatskim bankama, oni su i više nego kapitalizirani u odnosu na brojne europske zemlje, negdje regulatorni kapital je, postoji više slojeva kapitala, osnovni, pa onda imaju i zaštitni slojevi. Znači, okvirno negdje oko 12%. Međutim, adekvatnost kapitala u RH, znači, u svim bankama je 23%, znači, puno više nego što to zahtijevaju same Direktive, tako da je, što se toga tiče, tu se barem možemo pohvaliti, što se tiče stabilnosti bankarskog sektora da neće utjecati na gospodarstvo. Vezano za ovaj dio pokrića gubitaka, u odnosu na postojeće uređenje, znači, novost je da se ovim prijedlogom zakona uvodi nova kategorija dužničkih instrumenata, znači, ne povlašteni, ne osigurani dužnički instrumenti, to su obveznice i ostali oblici prenosivog duga, te instrumenti koji stvaraju ili priznaju dug i koji ispunjavaju propisane uvjete. Glavna svrha izdavanja nove kategorije dužničkih instrumenata je ispunjavanje minimalnog zahtjeva pomoću podređenih obveza. Također ovim prijedlogom zakona su, kao što je i uvodno rečeno, još izvršena određena i usklađenja. Znači Klub zastupnika SDP-a podržava ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sad je na redu g. Gordan Maras kao pojedinačna rasprava, Pernar pardon, imate pravo, imate pravo, imate pravo, imate pravo, g. Pernar ispred Kluba zastupnika Živog Zida i SNAGA-e, ispričavam se.
Uvažene dame i gospodo, ono što trenutni financijski sustav radi jest da izaziva slom ili vjerovnika ili dužnika i sama ova rasprava se bavi pitanjem, pitanjem kako, šta sa bankama koje su nelikvidne koje ne mogu, je li, podmirivat svoje obveze itd. Međutim, osnovno pitanje zašto banke propadaju? Zašto dužnici propadaju? E, to pitanje se ne raspravlja, a stvar je vezana uz monetarni sustav. Naime, u trenutnom financijskom sustavu, sav novac nastaje kao kredit, ne znam kako prosječnom građaninu to objasnit da shvati, ali slikovito da nitko nije digao jednu kune kredita, ne bi bile jedne kune u našim novčanicima i sad banke su izdale sve te kredite i na njih se mora obračunati kamata, a novac za otplatu kamate nikad nije stvoren. Znači, banke kad su nam davale novac, one su dale samo glavnice kredita, a nazad traže glavnicu + kamate iz tog razloga su svi, da tako kažem dužnici, svi zajedno su dužni više novca, nego što novca postoji. Država je dužna više novca nego što ima i naravno samim time dužnici ne mogu vratit dugove, naša država prva. Hvali se ministar Marić, ministar Marić se hvali da tobože ima višak u proračunu, ha zadužuje se za 35 milijardi kuna, pa onda kaže sad eh, morat će još neko dodatno zaduženje od 2,7 milijarde. Ako postoji višak u proračunu, čemu ta zaduženja? g. Bulj vi da imate višak na kraju mjeseca, pa jel bi se zaduživali za plaćanje računa? Naravno da ne bi, ali kada država to radi onda nitko ne dovodi u pitanje tu farsu, a evo i zašto, zato jer ta dužnička doktrina po kojoj se svim moramo zaduživati po kojoj svi moramo biti robovi duga i posljedično na kraju sve mora biti predano bankama na žrtvu uključujući građane, odnosno privatizirano ili oteto, se ne smije dovoditi u pitanje. A zašto? Zato jer mediji koji formiraju javno mijenje, oni su pod utjecajem kreditnih institucija, zato jer kreditne institucije su one koje se oglašavaju kod njih, koje plaćaju oglasni prostor. I naravno, kad bi mediji, zamislite kad bi mediji u Hrvatskoj rekli, ono, Hrvatska treba biti suverena i samostalna država, ili ne bi trebalo dati u koncesiju zračnu luku u Zagrebu, ili recimo ne bi trebalo dati stranim kreditorima 35 milijardi kuna ove godine, bolje bi bilo s tim novcem povećati mirovine umirovljenicima, da taj novac ostane tu i tako dalje. A dal' će te to ikada doživjeti od medija? Dal' će te ikada od medija doživjeti da kažu državni dug je tehnički neotplativ? Ne. I onda ljudi kažu pa dobro gospodine Pernar, kao, pa kako vi mislite da se dug državni ne može vratiti? Pa to je objasnio Slavko Kulić. Vi ste u bankrotu onog trenutka kada niste u stanju vraćat svoje obveze. Dal' država ima od kuda vraćati kredite? Nema od kuda. Bez novih zaduživanja. I sad, što se događa? Država vraća kredite tako da uzima nove kredite i ukupni dug državni se samo povećava. To je državna politika, to je državna politika dame i gospodo. E sad, postavlja se pitanje, ako država ne može vraćati kredite, već uzima, već ih vraća pod navodnicima tako da uzima nove, sve veće, kamo to na duge staze vodi? Vodi sve većem državnom dugu, i uvijek se zapitajte uvaženi ljudi, zašto bi netko nekome davao kredite, a zna da ih ovaj ne može vraćat? Logično pitanje, tko profitira u cijeloj priči? Zašto bi strani kreditori podržavali ovu shemu? Logika stvari nalaže da ako ste vi građanin, i ne možete vratit svoje kredite, što će banka tražit? Tražit će vašu imovinu, uzet će založna prava, hipoteku, deložirat će vas. Međutim, ako ste država, tada nema tog plastičnog postupka deložacije kao u slučaja građana, već banka traži privatizaciju, strani kreditori kažu morate privatizirat HEP, naravno onda će neke korporacije povezane s tim bankama preuzet državnu imovinu. Znači, cilj kreditora koji financiraju ovu shemu je preuzeti državnu imovinu, zato stalno one pričaju o privatizaciji javnih poduzeća. S druge strane, ono što se događa jest da mi imamo relativno uspješan turizam. E sad gledajte ovo, strani kreditori vide da država ne vraća te kredite, a da postoje mnogi pojedinci koji žive od turizma, i da dobro zarađuju na tome. Pa šta će kreditori reć'? Ti moraš povećati pritisak na njih, mi tražimo njihov novac. I smisao poreza na nekretnine, to nije politika HDZ-a. Ja sam duboko uvjeren da niti jedan HDZ-ovac koji danas sjedi ili ne sijedi ovdje u saboru, a glasovao je za porez na nekretnine, da on zapravo u svojem srcu to ne podržava. Ali je direktiva došla izvana, kreditori su to tražili, i ta politika se morala provoditi. U konačnici, ova politika rastakanja i razaranja države se nastavlja, nastavlja se sve do trenutka kada ne pukne, a puknut će kao u Grčkoj, totalnom socijalnom katastrofom, privatizacijom muzeja, arheoloških nalazišta, zračnih luka i morskih luka, zapravo gubitkom svih elemenata, sve što je država nekad imala, sve ide na bubanj. I mi u Hrvatskoj mislimo da ćemo se tome oduprijeti, ali nećemo dame i gospodo, ako će narod podržavat ovu politiku. I imajte na umu, da su mediji u službi te politike, mediji kritiziraju recimo HDZ, ali kada HDZ provodi privatizaciju ili SDP, neke državne firme, a ne dižu tu mediji puno frke oko toga. Kad se uvodi porez na nekretnine, ha, čak će te naći i pozitivne stavove raznih ekonomista u main stream medijima. Vidjet će te da javne rasprave recimo nema. Evo vam konkretan primjer, uvođenje EUR-a, zna se da ništa neće pojeftinit uvođenjem EUR-a, ali će neke stvari poskupit, pitanje koje se postavlja jest zašto bi država onda inzistirala na uvođenju EUR-a? Kakve koristi država ima od toga? Nema nikakve. Kakve koristi mi kao zastupnici imamo od uvođenja EUR-a? Nikakve. Poskupit će se stvari i nama. I onda vam je jasno da to nije nešto što je narod htio, narod kaže NE, već elita s vrha iz Bruxelles-a nešto naređuje i mi onda provodimo. Vi će te možda neki reći, gospodine Pernar nije tako, međutim vraćamo se opet na Dubravku Šuicu u emisiji Otvoreno, što je rekla? 2/3 Zakona koji se izglasavaju u Saboru dolaze iz Bruxelles-a. Znači, iluzorno je za vjerovati da narod to želi, ili da vi kao zastupnici to želite, puno je vjerojatnije da je netko iz Bruxelles-a rek'o, čuj, vi bi trebali uvest EUR-o, i vi ste, dame i gospodo toga svjesni. Ali zašto podržavate tu politiku? Zašto podržavate politiku beskonačnog zaduživanja? Zašto u njoj ne vidite problem? Ja ću vam ispričati kako sam ušao u razgovor sa jednim akademikom i doktorom znanosti, pričali smo o teoretskoj otplativosti duga, i onda je on meni rek'o, čuj Ivane, Ja mislim da to nije problem što su krediti neotplativi u teoriji. Ja ga gledam, nije mi jasno, kako čovjek koji ima intelekt, može tako razmišljat i na kraju shvatim ja, pa on ima mirovinu ogromnu, može dobro živjet, njemu ništa ne fali, tako ni vama gospodo koja podržavate tu politiku beskonačnog zaduživanja odnosno dovođenje države i naroda u dužničko ropstvo, pa vama ta politika je okej jer je vama okej. Da vi kojim slučajem umjesto, recimo, 17.000,00 kn ili 15 imate plaću 3.000,00 kn ili 5.000,00 kn i da morate od nje preživjeti, platit stanarinu, što sve ne, pitanje dal bi podržavali ovaj model? I na kraju, rekao mi svojedobno, ja mislim Litavski počasni konzul, rekao mi je…/Govornik govori engleski/…vaša pozicija, tvoja pozicija ovisi o tome gdje sjediš. Ja ono rekoh, zanimljiva misao, a što znači ona? Pa to znači ako vi sjedite ovdje u HS i dobivate lijepe plaće da bi provodili tu politiku, vama je ta politika okej, a kakva će građanima biti ta politika? E, to je za vas pitanje drugog reda, ali glavni krivac za to što se ta politika provodi su, nažalost, građani koji su dozvolili da ih mediji izmanipuliraju, građani koji su dozvolili da ih mediji uvjere da ta i takva politika, kao što sam rekao, novca kao duga, ta politika beskonačnog zaduživanja, ta politika dužničkog ropstva i rasprodaje svega i svačega, a koja je neizbježna u ovom suvremenom obliku kolonizacije, da nema alternativa. Jednostavno, mediji su etiketirali svaku osobu koja razmišlja drukčije kao populistu, znači, šta ti sad ono se suprotstavljaš toj agendi i ti si populist. Onda kažu, pa šta ti Pernar, ti kao nemaš neku veliku školu, kao šta ti znaš? A kad dođe netko tko ima veliku školu, onda kažu, ma pusti ga ono šta priča, a čovjek ono senilan, poludio itd. Znači, sustav uvijek traži način odnosno medij da diskreditira one koji se protive ovoj neoliberalnoj eutanaziji naše zemlje, a narod, nažalost, mnogi vjeruju, mnogi kad im mediji, oni se ne pitaju tko financiraju medije, građani se ne pitaju koji su motivi medija da provodi ili zagovara određenu politiku. Oni misle da novinar piše sam od sebe, da nije pod utjecajem urednika, da nema Direktivu, kao što, jasno je da u HS dolazi Direktiva iz Brisela, ali ljudi ne shvaćaju da ako je država neslobodna da je i društvo neslobodno, da ako zastupnici u HS nemaju slobodu, da ni novinari na televiziji ili drugim medijima nemaju slobodu, oni moraju pisat, smiju govorit samo ono što im se kaže, samo ono što im se kaže i u toj borbi da se dodvore tim stvarnim vladarima u našoj zemlji, oni su spremni sve, uništiti bilo koju osobu, kompromitirati bilo koga, smo sa ciljem da se njihova vlast odnosno vlast tih stranaca nad našom zemljom nastavi. Povijesna odgovornost više nije na HDZ-u, HDZ je imao povijesnu odgovornost prilikom stvaranja države, stvorili su tu državu, kasnije su je, po mojem sudu, upropastili, i ja mislim da oni više jednostavno nisu u stanju voditi našu zemlju ka boljem sutra, to je moje osobno mišljenje. Pitanje, bismo li mi bili u stanju bolje voditi iz Živog Zida državu, ja vjerujem da bi, a reći ću i zašto, zato jer ne bi provodili ovaj ekonomski model koji HDZ vodi, a koji dokazano, vodi u nestanak države odnosno gubitak njenog suvereniteta i raseljavanje njenih građana. Ovaj model koji HDZ podržava, ispražnjuje RH od ljudi, ispražnjuje RH od kapitala i uništava u ljudima svaku želju za radom. Na kraju krajeva, pravosuđe nam je katastrofa, vidjeli ste nedavno čovjek je dobio nepravomoćno 5 godina zatvora, izlazi na slobodu. Kako je to moguće? Eto, u RH je sve moguće, ali ljudi koji podržavaju odnosno mediji koji tobože kritiziraju sustav kao da kak ti se to moglo dogoditi, da to nije dobro, ti mediji šute, nijedan medij se ne usudi reći Istambulska je bila mrtvo slovo na papiru, a zašto? Pa zato jer mediji nisu slobodni. Ista ruka koja vlada političkom tom elitom, vlada zapravo i medijima, upravlja se iz istog centra moći, i neprijatelj, i medija i političkog establišmenta je isti i učinit će sve medij kako bi ga slomili, ali ja pozivam narod na otpor toj politici, na suprotstavljanje toj agendi i na odbijaju izvršavanja zapovjedi koje nam oni nameću. Hvala.
Hvala i vama. Sada prelazimo na pojedinačne rasprave i na redu [[Upadica: Ne prelazimo]] , molim? [[Upadica: Još jedan klub, Božica Mlakar]] aha, javila se gđa. Božica Mlakar poslije da, hvala lijepa. Hvala.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče [[Upadica potpredsjednik: Ispred Kluba HNS-a]] , da ispred Kluba HNS-a, pa evo, uvaženi predstavnici Ministarstva financija, kolegice i kolege, nakon ovog slobodnog govora koji je u skladu s našim Poslovnikom trebao biti u 13,00 sati, ja ću se vratiti na dnevni red i na točku dnevnog reda o kojoj raspravljamo, a to je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava. Točno je da se ovdje radi o usklađivanju s Direktivama EU i stvarno je šteta da nismo išli po hitnom postupku ovaj zakon donijeti, kao što su rekli kolege iz HDZ-a i kolege iz SDP-a jer ovaj zakon je dobar. Ovaj zakon nije dobar samo za građane ostale EU, nego i za nas jer svi mi ovdje diskutiramo i govorimo o bankama, o svemu, banke su nam krive za ono, banke su krive za ne znam što sve ne. Ovdje, ovim zakonom uvodimo nove instrumente za jačanje njihovih obaveza, dakle, nove dužničke instrumente i utvrđujemo redoslijed aktivacije tih instrumenata, dakle, oni imaju veću odgovornost, veću obavezu i ništa se ne prebacuje na građane da oni trebaju vršiti sanaciju banaka kao što smo i mi kod nas imali takve već slučajeve. Povici su da mi prenosimo sve iz Europske unije, ja sam sigurna, i mi u Klubu HNS-a, da se ovdje radi o dobrom Zakonu, i da ni jedan građanin nakon donošenja ovog Zakona, ne smije biti i neće biti u lošijem položaju nego što je bio prije donošenja tog Zakona. Dakle, biti će samo sigurniji i zaštićeniji. I zato mi u Klubu HNS-a ćemo podržati ovaj Zakon i slažemo se sa svim onim što je bilo već rečeno na tu temu, a to je da ovakvi Zakoni stvarno trebaju biti donijeti po hitnom postupku, i što prije ići u primjenu. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I sada stvarno gospodin Gordan Maras će govoriti u svoje ime.
Hvala lijepa gospodine podpredsjedniče. Ja ću govoriti u svoje ime, i u ime građana koji su me izabrali ovdje u Hrvatski sabor, i tako to uvijek radim, i pokušavam ih predstavljati na način na koji mislim da je najbolje. Ono šta mogu reći, da područje kreditiranja, kreditnih institucija, svega onoga što smo mogli i pratiti proteklih godina, je uvijek obilježeno dvojakim emocijama. S jedne strane, evo što je rekla gospođa Makar, tu je dobro da je Hrvatska izbjegla neke nesigurnosti i krize koje su bile u nekim drugim zemljama, djelomično zato šta je i manje tržište, i zbog toga što je bila drugačija, ja bih rekao, i podloga toj cijeloj priči, nego tamo gdje je kriza izbila, al' sa druge strane objektivno se treba postaviti pitanje, da li naši građani prolaze isto kao i neki drugi građani Europske unije, kada su u pitanju i krediti, i kreditne institucije, i troškovi financiranja, i određene druge stvari koje oni koriste kao potrošači. Dal' je razina transparentnosti ista, da li je, da li ih njihov kućni budžet isto opterećen, zbog čega je, recimo u Hrvatskoj, kamatna stopa prosječna 5-6%, a ne znam, u Austriji 1-2% ili u Italiji 3% ili 2%, znači, mnoge stvari su tu za diskusiju i ja bih volio kada prenosimo određena prava europskog zakonodavstva u Hrvatsku, ili se to uređuje, a uvijek govorimo, kaže europsko zakonodavstvo, ne, kao da se to prenosi od nekuda, kao da to netko drugi stvara, znači, u tom stvaranju tih okvira sudjeluje Republika Hrvatska odnosno Vlada Republike Hrvatske, naši predstavnici na europskim Vijećima, i oni također stvaraju te, te preporuke, Direktive i tako dalje. Ono šta je bitno, i što mene muči, i zbog čega mislim da Hrvatska ima još jako puno prostora u tom segmentu, je da, u Hrvatskoj puno lošije građani prolaze kada je pitanje troškova, i kada je pitanje i osiguranja, i načina na koji funkcionira cijeli sustav, i protiv toga u budućnosti i na tome treba raditi, i protiv toga se treba boriti. Želim da imamo isti status kao što imaju ljudi u Austriji ili Irskoj, kada smo već u Europskoj uniji, znači, da ne mora, da ne moramo plaćati nešto više nego šta plaćaju tamo građani, naravno da Republika Hrvatska odnosno naša Vlada najviše može tome doprinijeti, znači, konkretno rizik i stabilnost javnih financija, rizik poslovanja u Hrvatskoj je isključivo posljedica i viših kamatnih stopa, i svega onoga s čime naši sugrađani nisu zadovoljni. Treba se boriti da mi budemo svi isti, znači kada već i konzumiramo prava koja su ista u Europskoj uniji, treba se boriti da Hrvatska dostigne razinu i gospodarskog razvoja, i zaštite potrošača kao što je to u nekim drugim zemljama kako bi naši građani mogli zbilja imati osjećaj da uživaju blagodati Europske unije, a ne kako imaju osjećaj da bi eventualno bili možda građani koji nisu u istom odnosu kada se govori o Europskoj uniji kao neki iz Njemačke, Nizozemske ili Francuske. Znači sa te strane, mislim da je još jako dug put pred nama da te neke nelogičnosti i nepravde izmijenimo, da ih korigiramo, najviše na tome možemo raditi sami, jer mi smo ulazili u Europsku uniju isključivo zato da Hrvatska od toga ima koristi, da budemo dio jedne šire zajednice, i da zemlja kao Hrvatska može naći svoj identitet i svoj stav, i na kraju krajeva izboriti se za svoja prava u jednoj većoj, većoj zajednici. Sa te strane, da, treba podržati određene stvari, ali treba se kontinuiramo boriti za prava naših građana da bude ista onakva kao što su recimo prava ljudi u sjevernom dijelu Italije šta gospodin Furio jako dobro zna, gdje je standard dosta visok i tako dalje. Znači sa te strane moramo biti jednaki po pitanju svega i nadam se da će tako u budućnosti i biti. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa na vašem, na vašoj pojedinačnoj raspravi. I sada, budući da nema replika, čudno, govorit će pojedinačno gospodin Ivan Pernar.
Uvažene dame i gospodo. Mi raspravljamo o tome kako spasiti banke od bankrota, to je suština rasprave, odnosno kako ih, što raditi u slučaju kad su se banke nađu u problemu. Međutim, o tome što radit kad se građani nađu u problemu, o tome se ne raspravlja. HDZ kad je dolazio na vlast, još od doba Karamarka, obećavao je riješit problem blokiranih, svojedobno su dobili podršku Udruge blokiranih, ta Udruga je dala podršku i HDZ-u i gospođi Kolindi kad je išla na izbore, i to isto je obećavao i Plenković da će pomoći blokiranima. Međutim, za blokirane nema pomoći, za blokirane građane, oni nisu na dnevnom redu. Prošlo je već dvije godine od kad je Plenkovićeva vlada na vlasti ja nisam vidio izmjene Ovršnog zakona od strane te vlasti koje bi pomogle građanima. Međutim kad je pitanje šta sa sanacijom banaka, kreditnih institucija e to, to dolazi na dnevni red. Je li moguće da je ovoj vlasti bitnije kako će se banke snaći nego kako će se građani snaći? To je pitanje koje se, mora cjelokupna javnost postaviti. I enormni dugovi građana, enormni troškovi postupka vam pokazuju da je ovaj sustav defektan da ne valja, ne valja niti na razini samih ovrha čiji troškovi su preveliki za 1 kunu duga je trošak ovrhe 700 kuna, sustav ne valja niti u samoj regulaciji novca koja je stvorila nestašicu novca, umjetno izazvala. Pa svjedočili ste bankrotu mnogih poduzeća, al o tome se ne raspravlja u saboru to nikoga ovdje ne zanima. Ispada nekome tko gleda sa strane da u biti ovršni sustav i nije tako loš, da NBH radi u biti radi OK posao, ali ako je tome tako, ako je to istina, zbog čega onda tisuće ljudi napuštaju našu zemlju, zbog čega onda ljudi ne mogu živjeti od svojih plaća, zbog čega dolazi do ovrha nad nekretninama, zbog čega su stotine tisuća ljudi u blokadi. Ja kad ovo pričam vama imam osjećaj da pričam na gluhe uši, da jednostavno moje riječi do vas ne dopiru, međutim nadam se da će do građana doprijeti i da će se građani zapitati je li politika koja se provodi od strane HDZ-a, a isto tako i politika koja se vodila od strane SDP-a da li u njihovom interesu odnosno što oni imaju od te politike? Ja ću reći neke efekte te politike. Ta politika nam je omogućila da izgubimo suverenost naše države, da 2/3 zakona koje mi ovdje izglasavamo ne proizlazi od volje naroda ili od volje od nas zastupnika čak niti od volje Vlade odnosno vladajućih, nego iz Bruxellesa. Takav način upravljanja omogućio nam je da je INA prodana strancima, da su sve banke prodane strancima, da su telekomi prodani strancima, da je Zračna luka Zagreb dana u koncesiju strancima, da je Pina Istra dana u koncesiju strancima, da je rafinerija u Sisku ugašena, da se gradi plutajući LNG od kojeg mi nemamo koristi, pa znate i sami dame i gospodo da je trošak enorman za taj plutajući LNG, samo da bi ga upogonila u rad Hrvatska će morati preko 100 milijuna EUR-a dati, samo da ga stavi u funkciju, a znate i sami da je bukirano odnosno zakapacitirano samo 500 milijuna kubika, kubičnih metara plina, a za minimalno ono isplativost je potrebno milijarda i pol da je zakupljeno, a i samo 500 milijuna je zakupljeno znači 3 puta manje od minimuma, a ukupni kapacitet tog LNG će biti 2,5 milijarde. I taj plin koji će dolazit na taj LNG će biti 30% skuplji od cjevovodnog plina i tko će plaćat na kraju trošak tog skupljeg plina i tog skupog projekta, plaćat će građani kroz skuplji plin. To je ono kad ministar govori morat ćemo doći do korekcije cijene, plin ide 20% gore, ne ide plin 20% gore zato jer je cjevovodni plin poskupio 20% ili jer su neki drugi troškovi porasli. Jedini trošak koji ja vidim da stvara trošak, a ne korist je plutajući LNG, ali to se gura jer se zemljom upravlja izvana to je jedna posljedica gubitka suverenosti. To je jedna od posljedica toga da mi ne odlučujemo o vlastitoj sudbini i nas se uvjerava da to je za nas super, uvjerava nas se da je tečajna politika HNB-a gdje je kuna precijenjena, gdje su uvozni proizvodi jeftiniji o domaćih da je to dobro za nas, pa evo koji je rezultat za našu poljoprivredu, sela se prazne, prvo su nestale krave sa sela, a onda su nestali seljaci. Provodi se doslovce eutanazija, ima mjesta gdje svaka druga kuća prazna. I vi uvjeravate ljude da je vaša politika dobra i još gore uz pomoć medija ste uvjerili ljude da se ta politika mora nastaviti. A zašto bi se morala nastaviti? Morala bi se nastaviti zato, da bi manjina tzv. kompradorska elita, suradnici strane vlasti zapravo mogla uživati u privilegijama na uštrb cijele države i naroda. Slavko Kulić je svojedobno upozorio odnosno dao proročanske riječi, proročanske riječi rekao je, rekao je ovako kaže, sve bi trebalo do neba zvoniti na uzbunu jer ako je inozemni dug porastao u 3 mjeseca za gotovo za 2,7 milijardi EUR-a onda to znači da brojimo dane, a ne godine od trenutka kada će nam otuđena vlast priznati da Hrvatska nije u stanju vraćati dugove odnosno da smo u situaciji u kojoj se ovih dana našla Grčka. I Slavko Kulić kaže, kaže ovako, svaki reprogram duga i svako novo zaduživanje bi trebao ratificirat sabor, ovako je to nelegitiman dug, neka se vjerovnici raspitaju kome posuđuju. I sad što se događa, budući da država nije u stanju vraćati svoje dugove, država je građane vlastite prinijela bankama na žrtvu, rekla je bankama radite što hoćete. I na kraju građani su izmasakrirani od strane tih banaka, od strane odvjetničkih društava koje rade kroz taj ovršni sustav i javnih bilježnika, al o tome nema rasprave. Šalju sada obavijesti blokiranima da li hoće stečaj il neće stečaj potrošača, to je, to je vaše rješenje, osobni stečaj je vama rješenje za blokirane građane a šta je s državom koja ne može vraćati dug? Ha, ništa, kaže, dići ćemo nove kredite. A šta, do kada mislite dizat nove kredite i beskonačno tako se zaduživati? Kamo će ta vaša politika na kraju odvest? Zar mora sve bit rasprodano? Zar mora sve biti uništeno? Zar moraju doslovce svi propasti zato da bi nekolicina mogla bez rada na njihovoj kičmi živjeti? I ta nekolicina koja parazitira nad nama, ona čak nije u RH, ta nekolicina su strane kreditne institucije koje ne rade ništa. Nikakav rad ne stoji iza novca kojeg oni dobivaju. Oni će samo ove godine 35 milijardi kuna dobiti od RH, to je gotovo 1/3 našeg proračuna. Znači, 1/3 proračuna naše zemlje ide na otplatu vanjskog duga, to su realne brojke, egzaktne brojke, a onda država kaže, nemamo za ovo, nemamo za ono, pa zbrojite dva i dva građani, 35 milijardi kuna na otplatu vanjskog duga, 4 milijarde kuna za članstvo u EU, banke još kroz dividendu izvuku barem 2-3 milijarde, to je preko 40 milijardi kuna, a onda se sluganska vlast hvali, kaže, dobili smo, vele, 2 milijarde kuna za Pelješki most, ma je li? Strancima u jednoj godini, u samo jednoj godini ste dali 40 milijardi kuna, a kad ste im davali tih 40 milijardi kuna, onda niste vikali na sva zvona, niste vikali na sav glas hej, hej, vratili smo tranšu 5 milijardi, 10 milijardi, 5 milijardi, 15 milijardi, to se ne hvali država. Ne hvali se država kad svake godine uplati 550 milijuna EUR-a odnosno 4 milijarde kuna [[Upadica: Hvala lijepa, hvala, bili ste jasni, hvala]] u budžet EU, ali se hvali na sav glas [[Upadica: Imate jednu repliku…]] kad dobije siću nazad. Hvala.
…od gđe. Makar, izvolite.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče. Kolega Pernar, dugo sam razmišljala da li da vam se javim za repliku. Ipak sam se odlučila zbog toga da naši građani ne budu u zabludi nakon vašeg izlaganja jer mi ovdje ne donosimo zakon kojim pogodujemo bankama i ne donosimo nikakav Zakon o bankama ili ne znam što, što ste vi pričali. Ovdje donosimo zakon kojima garantiramo našim građanima da više neće trebati vršiti sanaciju banaka, kreditnih institucija, nego ovaj zakon obvezuje banke da upravo one osiguraju u svojoj imovini, u svom portfelju daleko veću sigurnost svog poslovanja i više neće biti toga da građani trebaju to plaćati. Evo, to je intencija ovog zakona i usklađenja sa zakonodavstvom EU jer je to primijenjeno i u cijeloj EU [[Upadica: Hvala]] Hvala.
g. Pernar, odgovor.
Pa gđo. Makar kako će banke to osigurati kad i vi i ja i svi ekonomisti znamo da golema većina depozita je imaginarna, da ona postoji samo na kompjutorskim zaslonima, da taj novac u stvarnosti ne postoji, da golema većina novca se stvara kreditnom i depozitnom multiplikacijom, da iza tih brojki koje banke imaju na zaslonu računa, ne stoji stvaran novac. Vi ste stvorili kroz bankarstvo djelomične rezerve sustav koji zapravo je baziran na vjeri ljudi u to da će moći podići svoj novac, al u zapravo kad bi ga išli podić, tamo ga ne bi bilo. Zašto tu istinu ne kažete građanima? Da li je to istina koju građani ne smiju čuti? I na kraju krajeva, ne može se bankrot spriječit u ovom slučaju, bankrotirat ćemo ili mi kao građani ili država ili kreditne institucije, netko mora bankrotirat jer se krediti ne mogu vratit. Hvala.
Idemo dalje s pojedinačnim raspravama. g. Ivan Lovrinović, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovani predstavnici Ministarstva financija, poštovani građani koji nas vjerojatno pratite, naoko je pred nama, kao što reče, rekoše predstavnici vladajuće koalicije, tehnički problem, a to znači ono što je došlo iz Brisela, to treba, ne kritički prihvatiti da ne gubimo vrijeme, pa ja ispred Stranke promijenimo Hrvatsku, predlažem Vladi i predsjedniku HS da onih ¾ zakona kojima se mi bavimo, koji dođu iz Brisela, da vladajuća koalicija to odradi sama jer ionako imaju glasačku mašinu, a da onda možemo onu 1/3 naših hrvatskih problema, pravih problema koji govore o životu, gospodarstvu, kvaliteti života, demografiji, migracijama, budućnosti, tehnologijama, da ovdje raspravimo. Dakle, ovdje je riječ o kreditnim institucijama, a kao sveučilišni profesor iz sfere monetarne politike međunarodnih financija, imam ponešto o tome reć. Zadnja financijska kriza je pokazala da su financijska tržišta najopasniji segment ekonomije i ona su prošli put, 2008.g., uzdrmala nacionalne ekonomije i globalnu ekonomiju. Da tada nisu Središnje banke intervenirale, jednostavno bi sustav kolabirao, imali bismo nečuvenu krizu u svijetu. Međutim, 2008.g. Središnje banke su intervenirale i strahovito su se zadužile odnosno one su otvorile i vrata i prozore svojih zgrada, tako slikovito rečeno, i ponudile bankama nacionalnim da spašavaju njihove države jer su države sanirale gubitke banaka, pa prema tome, jedne i druge su spašavali i na kraju je taj teret ostao praktično u bilancama Središnjih banaka, a ovdje govorimo o Europskoj središnjoj banci. Neviđeno je, pazite, najveći dio imovine, ono što hrvatski građani, a i cijenjeni zastupnici trebaju znat, najveći dio imovine Europske središnje banke koja upravlja svim drugim Središnjim bankama koje su preuzele EUR-o, nalazi se, najveći dio te imovine je ustvari dug. Čiji dug? To je dug drugih država članica Euro zone, ma ne samo država nego i korporativnog sektora jer mi smo po prvi put došli u situaciju da su središnje banke se počele ponašati kao komercijalne banke, jer vi koji poznajete ili ne poznajete, treba reći da središnje banke nikada nisu otkupljivale na primjer obveznice poduzeća, po prvi put u povijesti se pojavilo nakon krize 2008. godine, da središnja banka i to Europska središnja banka, otkupljuje obveznice, korporativne obveznice. Ja ne znam koje bi izraze našao ili terminologiju da bi zaokupio vašu pažnju, ukazao da je upravo financijski sustav najveći problem suvremenog svijeta i tako Europske unije. Jednom je kancelarka Merkel rekla ako EUR-o ne uspije, neće uspjeti ni projekt Euro zone odnosno Europske unije. Mi znamo, a onaj tko ne zna, treba mu reći, da Europska unija nije definirana i završena država, ona je Unija, ona ima jednu monetarnu politiku za članice koje su preuzele EUR-o, ali ima 18 fiskalnih politika. I takav sustav ne može opstati. A zašto se ne može formirat Europska unija kao država? Jer to ne žele njene članice. Pa prema tome taj projekt je zastao negdje između, to je čardak ni na nebu, ni na zemlji. Dakle, sfera financija i zajedničkog novca, ona, u nju se polaže najveće nade da ujedini narode da shvate da je to jedna država i da se formiraju, recimo Sjedinjene europske države. Međutim, kao stručnjak za ovo područje, moram upozorit nazočne zastupnike i europsku javnost, jer imamo mi što reći i Europljanima, moram reći i želim reći, da je to najopasniji segment projekta ujedinjenja Europske unije, i kako stvari stoje, on bi ga mogao umjesto da ga ujedini, on bi ga mogao nažalost razorit. Pa svi oni, a i neki među vama, koji se ne kritički zalažu za brzo ulazak Hrvatske u projekt EURO, treba vam biti uvažene kolegice i kolege jasno da se zalažete za nešto što je loše, ne samo za Hrvatsku, nego i za Europsku uniju odnosno Euro zonu. Euro zona ima dovoljno bolesnika, teških, poput Grčke, Španjolske, Portugala, sada Italije, da bi primala još jednu bolesniju ekonomiju poput Hrvatske. Ali nisam ustao ovdje da držim profesorske govore, ja ću vam na dva primjera pokazati zorno o čemu se radi. To je primjer Italije, to je primjer Grčke. Italija je najveći trenutno rizik za Projekt EURO, Europsku uniju, Euro zonu. Tamo su banke teško oboljele, veliki dio državnog duga drži upravo banka koja se zove UniCredit, koja je vlasnik ovdje Zagrebačka banke, dobrog dijela hrvatskog bankarstva. Oni imaju veliki, talijanske banke imaju veliki udio nenaplativih kredita, tamo je javni dug 132%, njima su se kamatne stope na zaduživanje države povećale sa 1,8 na 3,7%, pa vidite vi koji se zalažete za brzo uvođenje EUR-a, umjesto da se Italija jeftino zadužuje, njoj se dvostruko povećala cijena, visina kamata na njene obveznice na europskom tržištu. Ja ne znam je li vama to jasno? Čitate li vi međunarodni tisak, pratite li analize? Jer ljudi očekuju da kad uvedu EUR-o, da će svi moć' se zaduživati kao Nijemci po istoj kamatnoj stopi. To je taj empirijski pokazatelj, dokaz, da Euro zona nije homogeno područje, ne možete igrati sa jakim igračima njihovu igru. Zato nije čudo što je sve više zahtjeva u Italiji za povratak na liru, i napuštanje EUR-a. Što se dogodilo sa Grčkom s druge strane? I gledajte, ne samo to, da odmah kažem ovu tezu, upravljanje dugovima, a Italija je prezadužena nacija, ona nije nikad po tom kriteriju mastriškom, ni mogla ući u Euro zonu i prihvatiti EUR-o, ali vidite, ona je ušla iz političkih razloga, ako i Grčka, kao i ostale neke zemlje. Prema tome, možemo očekivati u narednim mjesecima pogoršanje situacije koji se, ovaj, odraziti na Hrvatsku, ubrzat će se nastupanje recesije u Hrvatskoj, jer je Italija naše važno izvozno područje, pa prema tome, o tome ne Vlada uopće ne govori, ako da mi živimo na Marsu, izoliranom svijetu. Italija je trenutno najveća prijetnja i ne samo to, birokrati iz Bruxelles-a poput prakse koju su imali prema Grčkoj 2015. godine, oni žele disciplinirati Talijane sad, prvo njihovu Vlade koja im se ne sviđa. Kako? Upravo dugom, jer im određuju više kamatne stope na njihove nove obveznice, državne obveznice i time promiču politiku štednje. Poručuju Talijanima kao i Grcima, štedite više, nemojte se rasipati. Znate koja je to politika? Ta politika liči na srednjovjekovnu medicinu. Znate kakva je srednjovjekovna medicina? Ako ste bili bolesni, liječnik vam je tada pijavice stavljao, pa ako je prošlo nekoliko dana, niste nešto posebno bolje, onda bi rekao stavi još pijavica, nisu dovoljno popile krvi. To je politika štednje, koja na kraju završava loše. To se može vrlo gadno odraziti na situaciju ekonomsku, ne samo u Europskoj uniji, posebno u Hrvatskoj. A što je bilo gospodo u Grčkoj? Time ću zaključit. Ajmo analizirat primjere, Stranka promijenimo Hrvatsku ovdje nije zbog toga da govorimo o svjetonazorskom pitanju, ideologije, ovome, o tome ćemo razgovarat kad budemo bogatiji, kad riješimo ove probleme, kad nam ljudi ne budu bježali. U Grčkoj se ništa nije riješilo, njihov je javni dug ostao, čak je i porastao, oni su disciplinirali, izdisciplinirali Grčku, ucijenili su ih, njihovi političari su uzmaknuli, tamo se ništa nije riješilo. Prema tome, ovo, kad dođe ovakav jedan Prijedlog Zakona u Hrvatski sabor, onda je tragično da pojedini zastupnici govore i pristupaju ovako, a-ha to je došlo iz Bruxelles-a, daj to brzo potezno, samo da prođemo. Vrijeme je da netko ustane u ovom Saboru i pred našim narodom kaže, ne zanima nas toliko kretanje na financijskim tržištima kada je u pitanju izbor između toga kako reagira tržište ili kako reagira hrvatski narod onda mi iz stranke Promijenimo Hrvatsku ćemo uvijek voditi više računa o ovome drugom a ne o ovome prvom. Hvala.
Hvala na vremenskoj točnosti. Imate 4 replike. Prvu repliku je tražio gospodin Aleksić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatsko sabora. Kolega, uvaženi kolega Lovrinoviću, kada treba nešto učiniti da banke budu sigurnije onda se brzo donose potrebni zakoni, nema tu previše mudrosti, nema tu previše razmišljanja. Kada treba zaštiti njihov kapital također nema previše razmišljanja. Međutim kada treba sanirati građane koji su oštećeni upravo nepoštenim poslovanjem hrvatskih banaka onda svi zatvaraju oči ispred toga. I Vlada RH i Hrvatski sabor, sudovi su nešto bolji ali su prespori, sudovi presporo donose svoje odluke pa građani čekaju do smrti da dođu do svojih prava. Kako tumačite tu situaciju da država uopće ne brine o pravima građana, međutim o pravima banaka brine maksimalno? Hvala.
Hvala i vama. Odgovor gospodin Lovrinović.
Uvaženi kolega Aleksić odgovor na vaše pitanje je vrlo jednostavan, iznenaditi ćete se koliko jednostavan. Mi kažemo da postoji zakonodavna, sudska izvršna vlast ali postoji i četvrta koja se njima nametnula, to je monetarna financijska vlast i takvu imamo i ovdje u Zagrebu ali imamo u Briselu. Prema tome, briga njih, da oni ne brigaju toliko za građane, da ne kažem narod već je tu, zakoni dolaze i njih pišu same banke. Prema tome, u prvom redu štite sami sebe. U tom smislu zaista najbolje smo to vidjeli i kada je bila kriza švicarskog franka, da se nismo digli na noge i doslovno prisilili tadašnju vladu i institucije, ništa od toga dakle ne bi, ne bi bilo. U tom smislu građani trebaju shvatiti da građanski aktivizam je izuzetno važan, pozivam sve udruge civilnog društva, sve građane da ovu temu stavimo u fokus jer ona zaista svima nam je prevažna.
Hvala. Gospodin Žagar.
Hvala. Uvaženi kolega Lovrinović, sada ste spomenuli u ovoj replici, dakle postoji sudbena vlast u RH i ona bi trebala biti neovisna i u svojim postupanjima. Vi ste uglavnom govorili o ugrozama koje dolaze, prijete izvana RH a ja ću nešto reći sada u ovoj replici o onome i vaš komentar o onome što mi sami unutar radimo. Naime, ono što se jučer dogodilo je dobro sa stajališta i mog stajališta i većine javnosti dobro je da se dobilo na vremenu međutim sa stajališta pravosuđa to je jedan upitan događaj. To je ponovljeno u svim vijestima, u svim medijima. Zdravko Ćurković privremeni stečajni upravitelj 3. Maja je u svom izvješću naveo da to brodogradilište ispunjava jedan od stečajnih razloga, nesposobnost za plaćanje ali da ipak nije insolventno ni prezaduženo nego trenutačno nesposobno za plaćanje. Znate kako bi se to u narodu neću, pristojno, neću reći kako se to kaže. Dakle, u ovom slučaju neka je tako, neka se dobije na vremenu. Međutim, dobivanje na vremenu i podržavanje agonije radnika, ako nije točna tvrdnja da postoji investitor sa 107 milijuna eura onda je to sve jedna priča koju sami sebi krojimo [[Upadica: Hvala.]] Ispričavam se.
Odgovor gospodin Lovrinović.
Hvala vam na ovom pitanju kolega. Stvar je vrlo jasna, dobro je da ste postavili ovakvo pitanje, znači 3. Maj, pa mi smo to davno govorili, ja sam davno govorio analitički vidi se iz njihovih bilanci da oni bolje stoje od Uljanika ali su znači oni gurnuti u propadanje kada je bivši ministar Vrdoljak ih natjerao da se uključe u Uljanik da bi EU pokazao da će to sve ujediniti a na kraju počelo je rasturanje toga. Dakle ovdje je jasno, ja sam dolje bio nažalost bilo je zatvoreno, oni imaju na navozu tri nedovršena broda, ti brodovi, ta, znači navozi vrijede nešto, ne vrijedi ništa nula. Prema tome ovdje se vidi da Vlada želi na cjedilu ostaviti 3. Maj, njima treba trenutne likvidnosti, one nisu insolventne. Što znači insolventan? Kad nemaš dovoljno imovine da platiš. Oni znači nemaju obrtnih sredstava da plate tekuće obveze a imovina im je veća od tekućih obveza. To je znači solventnost. Dakle ne želi Vlada pomoći.
Hvala. gospodine Pernar.
Uvaženi zastupniče Lovrinović, kažu često puta za mene da ja nemam velike škole, međutim za vas se isto definitivno ne može reći, vi ste dr. znanosti, prof. na ekonomskom fakultetu na kojem ste ujedno bili i dekan. I to ne radi se o nekoj čak ni privatnoj školi, radi se o Ekonomskom fakultetu u sklopu Sveučilišta u Zagrebu. Htio bih vas pitati na konto medijske propagande koja se plasira građanima da će uvođenjem eura tobože pasti kamate. Da li su u Portugalu, Italiji, Grčkoj, Španjolskoj sada kamate male, odnosno da li su slične onima koje su recimo u Nizozemskoj ili Njemačkoj ili su i dalje visoke na razini onih koje su u Hrvatskoj? Smatram to pitanje bitnim radi mnogih naših građana koji možda vjeruju u propagandu koju plasira Andrej Plenković i ova kamarila vladajuća? Hvala.
Gospodin Lovrinović, odgovor.
Poštovani kolega Pernar, dakle za razliku od propagandne akcije koju vodu ova Vlada zajedno sa HNB-om, ja odgovaram kao sveučilišni profesor i zastupnik a u ovom slučaju stručnjak, dakle teorija optimalnog valutnog područja kaže svi vi koji prihvatite euro trebate na kraju imati iste kamatne stope na vaše obveznice koje ... [[Govornik se ne razumije.]] To nije točno. Nakon krize 2008. grčke obveznice su u jednom trenutku prešle 15%, dakle neće nitko uzeti. Sada su grčke, malo prije sam rekao poskočile samo u 2,3 mjeseca sa 1,8 na 3,7%. To našim građanima mora biti jasno. ... [[Upadica se ne čuje.]] A običan građanin njemu se to ne govori, poštovani građane vama se ne govori sve, vama se govori samo da je najbolje imati jedan novac u džepu, gdje god došao nećeš mijenjati a one najvažnije stvari to se čuva. Prema tome, najvažniji autoriteti nobelovci kažu da nije vrijeme da Hrvatska uđe u euro zonu.
Hvala lijepa. Sada je na redu gospodin Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege, drage građanke i građani RH koji sada gledate ovo izlaganje, ovaj zakon koji se predlaže, kojim se predlažu izmjene u već postojećem zakonu je tehnički potreban i tu nema prevelikih dilema, to je nešto što dolazi iz EU, mi Direktive poštujemo, uvrštavamo ih u naše zakone i tu problema nikakvih u biti nema. Ništa to nije specijalno, niti zanimljivo, niti bitno za hrvatsku javnost, bitno je za sustav kao sustav. Međutim, ono o čemu bih ja htio dodatno govoriti jest pitanje sanacije hrvatskih građana i građanki, saniranje banaka je riješeno, ali nije riješeno saniranje oštećenih hrvatskih građanki i građana koji su ugovarali godinama nepoštene ugovorne odredbe i o kamatnim stopama, a dio građana i u valutnoj klauzuli CHF. 2013. godine imali smo presudu prvostupanjsku da to tako ne može ići, međutim nije to odmah bilo potvrđeno pa se to produljilo, pa smo tek prošle godine dobili potvrdu da je to uistinu tako, da su banke uistinu ugovarale nepoštene ugovorne odredbe sa 100-tinama tisuća hrvatskih građana, prije svega sa 125.000 CHF dužnika, ali i sa još možda 100 do 200.000 EURO i kunskih dužnika kad se govori o kamatnoj stopi. Što radi po tom pitanju država? Država po tom pitanju ne radi apsolutno ništa, država prati, promatra, kad pitam vladajuće hoće li nešto poduzeti u tome smislu, oni odgovaraju vrlo demagoški i vrlo neodredivo. Tako sam jučer pitao recimo ministra Bošnjakovića, gospodine ministre hoćete li vi podržati ukoliko konačna presuda u slučaju Franak bude definitivno u korist potrošača, hoćete li podržati da se to sustavno riješi zakonom i ministar je rekao da on ne želi govoriti o tome što bi bilo kad bi bilo, a ja sam mu konkretno postavio pitanje. Što ako bude pozitivno? Dakle, na pitanje što ako bude pozitivno, odgovara se ako bude pozitivno ja to neću podržati ili ja ću to podržati. Međutim, nema takvog odgovora. Ministarstvo financija nije poduzelo ništa da riješi nezakonite kamatne marže, predlagao sam rješenje, ništa nije poduzelo u vezi s tim. Banke su, banke se samovoljno ponašaju već dulje od jednog desetljeća, pod blagoslovom HNB-a, pod blagoslovom Vlade RH i pod blagoslovom Hrvatskoga sabora. Sudovi rade presporo, evo ovdje piše što očekujem od Vrhovnog suda, od Vrhovnog suda RH očekujem da hitno donese odluku o tome imaju li pravo dužnici koji su konvertirali CHF kredite na obeštećenje na temelju kolektivne sudske presude. Zar mi moramo čekati da dužnici poumiru prije nego što dođu do svojih prava? Zar uistinu nije stalo državi da oštećeni dužnici dobiju svoj novac koji su od njih opelješile hrvatske banke. Hrvatske banke opelješile su hrvatske dužnike za preko 10 milijardi kuna samo na temelju nepoštenih ugovornih odredaba iz kredita s valutnom klauzulom švicarski franak. Koliko je to milijardi kuna za EURO i kunske kredite to ne znamo. S druge strane te iste banke u RH naplaćuju kamatne stope koje su za 100 do 200% veće nego u razvijenim zemljama EU. Kako je moguće da bankama koje se nepošteno i nezakonito ponašaju dopuštamo da još dodatno pelješe hrvatske građane previsokim kamatama, previsokim naknadama i svim ostalim troškovima koji se pojavljuju u bankarskom sektoru. Država tome može stati na kraj. Ljudi mi javljaju da kod potražnje dokumentacije koji su im potrebne za tužbe, pojedine banke naplaćuju 500, 600, 700 kuna, zamislite vi situaciju gdje je za nekih 10-tak listova, 15-tak listova u najgorem slučaju, banka naplati 700 kuna naknade, zamislite vi tu situaciju. A samo zbog toga jer nemamo propisano našim zakonima da banke ljudima koje zahtijevaju dokumentaciju za takve potrebe tu dokumentaciju moraju dostavljati besplatno. Ja sam predložio nedavno u sklopu izmjena jednog zakona da se to propiše, međutim Vlada RH odbila je taj moj prijedlog. Radi se o Zakonu o zaštiti potrošača, u Zakonu o zaštiti potrošača predložio sam da se uglavi jedna odredba kojoj bi se propisalo da u slučaju kad se u kolektivnom sudskom sporu utvrdi da su potrošači oštećeni da takvi potrošači koji imaju pravo nakon toga krenuti u svoje privatne sudske postupke, da takvi potrošači imaju pravo onda od banaka dobiti besplatno svu potrebnu dokumentaciju. Ne samo da banke naplaćuju tu dokumentaciju, nego pojedine banke opće ne žele dati tu dokumentaciju ukoliko je kredit otplaćen, jer kažu mi smo završili s vama pravni posao i mi s vama više nemamo ništa. I država kaže neka bude tako, banke ne moraju to dati, zašto bi davale, ma tko šiša građane, banke su svete krave, a građani neka trpe. Pa kakva je to država kojoj nije stalo da preko 10 milijardi kuna, koje su banke ukrale hrvatskim građanima, bude hrvatskim građanima vraćeno, da onda nakon toga dio tog novca bude potrošen, barem 5 milijardi kuna i da to završi u BDP-u. A za onih drugih 5 milijardi kuna da se ljudi pobrinu za neku svoju budućnost, da im bude lakše. Zašto to državi nije stalo, zašto se ne sluša ono što ja govori, ja ono što govorim je argumentirano, ja ne laprdam ovdje, ja govorim istinu. Sve što govorim je argumentirano, temelji se na sudskim presudama, temelji se na Direktivama EU, temelji se na presudama Suda EU-a i na presudama Europskog suda za ljudska prava. Sud EU-a je rekao, ukoliko se utvrde nepoštene ugovorne odredbe, a ovdje govorimo o bankama, njima su utvrđene te nepoštene ugovorne odredbe, onda se moraju primijeniti 3 temeljna pravila. Prvo pravilo, ugovorne odredbe nepoštene su od početka. Drugo pravilo, nastaje subjektivno pravo za obeštećenje svakog onog potrošača koji je ugovarao takve nepoštene ugovorne odredbe sa trgovcem. I treće pravilo, mora se vratiti sve od početka što je naplaćeno nepošteno i nezakonito. Što mi radimo? Ništa. Prepuštamo građane njihovoj sudbini, prepuštamo ih neizvjesnim sudskim procesima, prije svega zbog toga što ni naši sudovi nisu 100% sigurni u svemu tome, nikad ne znamo kako će suditi. Čekamo sad neke odluke Vrhovnog suda, dakle, ja apeliram na sve nas i ovdje, malo nas je, ali vjerojatno će netko to slušati negdje izvan ove sabornice, na Vladu RH, na HNB, da učinimo sve što je moguće da omogućimo građanima koji su oštećeni poslovanjem hrvatskih banaka, da dobiju svoj novac. Ne samo to, potrebno je regulirati bankarske naknade, to je također moguće, ograničiti ih, a ne da one naplaćuju masno nekakve papiriće koje jednostavno isprintaju klikom na svom nekom PC, kamatne stope se moraju dovesti u okvire razvijenih zemalja EU jer mi nismo rizična zemlja za potrošačke kredite. Većina potrošačkih kredite, prije svega onih stambenih, vraća se redovno, tu nema nekih velikih problema, problemi su neki redovni minusi, teleoperateri i sl. Međutim, kad su u pitanju krediti, tu ne postoji veliki broj loših kredita, postoji, ali u onom dijelu gdje su oni baš davani šakom i kapom za nekakve nenamjenske potrebe. Stoga uistinu to što radimo, nije dobro. Bankama omogućujemo da štite svoj kapital maksimalno, a građanima ne omogućujemo da dođu do svojih prava i zbog toga u budućnosti moramo promijeniti tu svoju politiku i moramo konačno krenuti u zaštitu hrvatskih građana koji već 15 godina trpe nepošteno i nezakonito poslovanje hrvatskih banaka. Ja vam kažem da postoji jedan veliki broj nezadovoljnika koji već pripremaju i prosvjede i nemojte se iznenaditi ako vam se dogodi za mjesec, dva, da će ljudi prosvjedovati zbog vaše politike. Hvala.
Hvala i vama. Prvo želim pozdraviti učenike Obrtnike i industrijsko graditeljske škole Zagreb koji su s nama danas na galeriji, molim lijepo da ih pozdravimo sa aplauzom… [[Pljesak]] ,hvala što ste s nama. I nakon toga dati riječ g. Lovrinoviću koji je tražio repliku.
Poštovani kolega Aleksić, već oko 6 godina se također borimo zajedno u Udruzi Franak za žrtve koje su nastradale zbog valutne klauzule. Međutim, to mi da je veliku nadu, a i hrvatskim građanima da je ova pobjeda će biti konačna, to će biti najveličanstvenija pobjeda građana aktivizma nad ovim strukturama bankarskim, predatorskim i ovom političkom vlasti koja samo njih razumije i podržava. I vi ste potpisali, na čemu zahvaljujem, vi ste jedan od 34 zastupnika koji je potpisao zahtjev da se guverner HNB-a pozove na javno saslušanje ovdje u HS i to je pismo zahtjev prije tjedan dana predano predsjedniku HS, očekujem da on pozove guvernera da odgovori, između ostalog, na ova pitanja koja ste i vi danas ovdje postavili. Međutim, ja vas pitam, zašto je tako žilava, zašto ova, ne samo ova, već prethodne Vlade [[Upadica: Vrijeme g. Lovrinović, hvala]] i institucije ne uvažavaju interese potrošača i građana [[Upadica: Hvala]] već preferiraju [[Upadica: g. Aleksić, odgovor]] financijske institucije.
g. Aleksić, odgovor
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS. Uvaženi kolega Lovrinoviću, odgovor je vrlo jednostavan, a i nije toliko jednostavan, postoje nekoliko razloga. Prvi razlog je taj da uistinu postoje lobiji koji lobiraju za interese krupnog kapitala i ti lobiji imaju utjecaj i na Vladu RH i na HNB, a i na HS, to je jedan od razloga. Drugi razlog je nezainteresiranost zastupnika za ovaj problem u smislu da oni mene često slušaju, ali uopće ne žele razumjeti o čemu ja govorim, ja govorim, ali oni mene ne razumiju i ne žele razumjeti. Oni smatraju, ne govorim o svima, ali oni smatraju da ja govorim pametno, to mi govore u hodnicima, ali kad malo dublje uđem u razgovor, ja vidim da oni ne razumiju o čemu ja govorim, kad bi razumjeli, ja vjerujem da bi se oni pokrenuli prema zaštiti hrvatskih građana, jer ovo što rade banke je pljačka, hrvatski građani su opljačkani. Hvala.
Hvala i vama. Idemo dalje sa raspravama, g. Miro Bulj, izvolite.
Uvaženi tajniče, govorimo o Direktivi, sanaciji banaka i drugih kreditnih institucija. Naš se narod naslušao brojnih Direktiva, naš je narod puno financirao kreditnih institucija, sanirao kreditnih institucija koje su sada u stranim rukama i sad ti isti iz tih istih centara moći šalju nama kako će oni zaštititi ovaj put građane i da građani neće sanirati kreditne institucije i banke. Mene zanima više nekoliko upita koji su meni puno bitniji, oni koje narod postavlja pitanja, oni koji bi tribali pojasnit narodu zbog čega u RH na naknade i provizije najviše u EU se izdvaja novaca, banke uzimaju 4 milijarde kuna, ne za kamate, nego 4 milijarde kuna na naknade i provizije kojih ima ne znam koliki broj, građane zanima zbog čega HNB, zbog čega nema revizije poslovanja HNB-a, poslovanja, ne govorimo uplitanja u monetarnu politiku, građane zanima zbog čega nema rasprave javne o uvođenju EUR-a tj. zbog čega nema referenduma zbog čega nema izravne demokracije? Zbog čega se o tome ne raspravlja? Što donosi dobro euro, a što loše? I da se raspiše referendum i da narod odluči. A ne da odlučuju briselski činovnici i njihovi poslušnici u RH koji provode tu istu politiku. Nemaju kolege ništa, evo Čuraj vidim da vi nešto sad ispod brade govorite, nema ništa bolje i korektnije od izravne demokracije i javne rasprave. I referenduma. Vidimo da je Lovre Kuščević izvršio udar na taj institut referenduma, da je ukrao pravo narodu izravnog odlučivanja, a i kod ovih bitnih tema kao što je uvođenje eura i ukidanje kune kao nacionalne suverene valute, onda treba raspravljati o tome. Treba javna rasprava. Pa ima ljudi koji to znaju, ima i u Saboru, evo maloprije, prije mene je govorio g. Lovrinović koji je mogao iznijeti stavove i takvi veliki broj naših stručnjaka koji će reći argumente za i argumente protiv. A ovdje imamo samo za uvođenje eura. I to je to. Onaj koji je protiv eura taj je nazadan, taj nema pravo glasa i to nije demokracija. Demokracija je javna rasprava i to su pitanja o kojima bi mi trebali razgovarati, a ne o poruci koju je poslala euro zastupnica, pa šta će taj Sabor? Svakako u se Bruxellesu se odlučuje o dvije trećine zakona. Onda lipo priznajmo da smo, jednoga imenujmo njihovoga poslanika, je li, kako ćemo ga nazvati i ugasimo ovaj parlament. Pa kako je krenulo to će se dogoditi. To su ona pitanja koja mene osobno također zanimaju. Zanimaju me doneseni Zakon o ništetnosti kredita austrijskih Raiffeisen, kako su se sve zvale te banke, poznati lex Škibola, moga, našega kolege. Pa čujem da velike otpore sudovima europskim da naši građani neće ostvariti da te koji su kriminalne kredite davale našim građanima, cijele otoke postali su vlasnici na otoku Rabu, u primorju, to su kamatarenja neviđenih razmjera i nisu u skladu sa našom monetarnom politikom niti sa HNB-om. Mađarsko te štedno kreditne zadruge nabilo nogom. U Austriji su prikazane kao nelegalne, a tko štiti sada pred europskim sudovima hrvatske građane koji su oštećeni od tih štedno kreditnih zadruga? Znači, pro forme je donesen lex Škibola, da bi opstala ova većina i svaka čast kolegi, ja sam glasao za taj zakon, a sada nitko ne brani na sudovima o tom problemu, a ponavljam, u Mađarskoj jednostavno, u Austriji dakle, dolazi i čak čujem da je imenovao austrijskoga suca u Europskom sudu, iz Austrije, to je eklatantan primjer sukoba interesa, naravno da će on štititi svoje, dok su u Austriji te štedno kreditne zadruge njihove vlasnike proganjaju njihova odvjetništva, nezakoniti, ali međutim naše građane nitko ne štiti bez obzira što ovaj parlament donio taj zakon u tome trenutku isključivo da bi preživjela tada vladajuća trgovačka većina neprirodna. Da bi opstala i da bi se dočekalo kao da budemo mi presjedali Europskim vijećem. Ja ću postaviti još nekoliko pitanja. Mi živimo u državi u kojoj nema grama zlata. I sad su oni najglasniji ovdje izlaze prvi za govornicu, evo napokon zakon koji štiti kreditne institucije, banke, narod, građane, a u biti, hrvatska država je prodala 13,5 tona zlata. Da li je bio referendum o tome? Da li je netko pitao građane može li se prodati to zlato? I sad baš kolega Šuker, to je bilo u njegovo vrime, on prvi izlazi za govornicu u ime kluba i baš, žao mi je što nije ovdje i baš on kaže e napokon došlo vrime da ovaj zakon se donese. Znači, ovo su direktive te dvije trećine zakona koji dolaze. U biti vidimo da iz većine čak šalju poruke zbog čega bi mi raspravljali o ovome. Zašto raspravljati o ovim problemima? Znači, parlament, saborski zastupnici, oni koji bi trebali štititi interese naroda, ne Bruxellesa ili ne znam, Beča, Merkelice, Junckera, Tuska, isključivo interese građana. Još jednom postavljam pitanje imate li točan iznos koliko je bilo ove u prošloj godini troškova, ja imam informaciju oko 4,5 milijarde kuna, troškovi naknade banaka, kolika im je dobit? Ne govorim o kamatama nego naknade i provizije. 4 milijarde kuna. Godišnje. Imate li vi tu informaciju, možete li mi je potvrditi? To je vrlo bitno jer me to građani pitaju da im nije jasno da im toliko uzimaju te strane banke, ali tako se ponašamo i u telekomunikacijama ogroman novac izvlači, energetika, preko vjetroparkova ogroman novac, tako da mi moramo napokon ovaj Sabor kazati, da, mi smo oni koje je narod izabrao i mi smo oni koji mi nećemo bit poslušnici poslušnika Bruxellesa. E, hvala.
Nekoliko replika. Prvu repliku je tražio g. Aleksić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi kolega Bulj. Zapitali ste se kako to da su naknade tako visoke. Pa tako što to dopušta HNB, što dopušta zakonodavac, što ih ne ograniči. Kako smo graničili to da u stambenim kreditima više ne može biti niti ulaznih niti izlaznih naknada, tako možemo općenito ograničiti sve naknade koje banke koriste u svom poslovanju. Ako pogledate ponudu nekog kredita u Njemačkoj, vidjet ćete da se ova nominalna kamatna stopa i efektivna kamatna stopa gotovo ne razlikuju. Što to znači? To znači da u toj Njemačkoj nema posebnih naknada i troškova oko nekog kredita nego je jedini trošak kamatna stopa jer na tome banke trebaju zaraditi, a osim što je jedini trošak ta kamatna stopa, ta sama kamatna stopa u Hrvatskoj je 100% od 200% veća nego u Njemačkoj, dakle osim što 100% do 200% više zarađuju na kamatnoj stopi u Hrvatskoj nego u Njemačkoj, još dodatno zarađuju i na naknadama, pa to je kriminal.
Odgovor, gospodin Bulj.
Kolega Aleksiću vi jedino je šta tražite zbog toga ste vi krivac i drugi koji traže, traži se da u Hrvatskoj budu isti uvjeti za naše građane u ovom slučaju kod kredite kao što su u Njemačkoj. Ni manje, ni više, milimetra, ni milimetra. Jel to pravo naših građana ako se mi pozivamo na EU kao instituciju ravnopravnih naroda, građana istih prava, al nije naš narod pljačkaju, dobro ste rekli, to je blaža rečenica, to je otimačina, to je harač, to je ono, to je gore nego kad su bili svi vladari u povijesti. Na najmorbidniji način pljačkaju naš narod kao u istoj uniji za sve građane gdje vrijedi isti zakon. Zbog toga se glas neozbiljno shvaća, jer te institucije ne žele da se vas ozbiljno shvaća i da vas svi čuju. Vaš glas se teško čuje al ja ću vam davat potporu uvijek, kao i dosada u bilo kojem, u čemu i glasat za vaše prijedloge kao i ostale [[Upadica: Hvala.]] al je činjenica [[Upadica: Hvala, drugu repliku.]] da je njima cilj da se vaš glas ne čuje.
Drugu repliku će dat gospodin Sladoljev.
Poštovani kolega Bulj, govorili ste o direktnoj demokraciji, ja i vi smo jučer bili na Odboru za Ustav i Poslovnik gdje smo vidjeli jednu opstrukciju referenduma o izbornom zakonu, tako će biti vjerojatno i referendumu o EUR-u. Dakle, kada se radi o interesima nekih drugih skupina, referendumu odnosno direktna demokracija u ovoj Hrvatskoj se neće dozvoliti. I da se skupi 500.000 tisuća potpisa o referendumu za EUR-o on neće biti dozvoljen jer je u interesu nekim drugim grupacijama, a ne Hrvatskoj naravno.
Gospodin Bulj.
Hvala. Kolega Sladoljev, naravno da jedino što je pošteno i pravično oko bitnih pitanja da bude izravno, da izravna demokracija i referendum, međutim referenduma neće biti nego oni koji traže referendum i koji se bore za referendum, najveći branitelji prava građanskih, ljudskih sloboda, manjina, socijaldemokratskih stavova, jučer kolega Pupavac cijelo vrijeme samo vriđa gospodina Podolnjaka, samo vriđa. Ja bi volio da je danas kolega Pupavac ovdje došao pa zastupao interese da idemo na referendum i oko EUR-a i oko svih drugih zakona. Ja sam osobno, nisam za uvođenje EUR-a, al sam osobno da narod odluči na referendumu i da stručnjaci nam pojasne zbog čega, za il protiv. Al naravno da guverner Vujčić sada u briselskim hodnicima kod tih kreditnih zadruga njegovih nego nalogodavaca šeta i on kaže uvodimo, ulazimo u Eurozonu. On koji je dozvolio Todoriću da 10 milijardi [[Upadica: Hvala.]] kuna bianco zadužnica koristi.
Ne vidim gospodina Pupovca, al vidim gospodina Lovrinovića koji će tražiti repliku.
Hvala gospodine podpredsjedniče, uvaženi kolega Bulj, vjerojatno vam je poznato, dva puta sam već govorio o, u saboru o tome da značajan broj hrvatskih građana ima potraživanje devizne štednje koja se nalazi u Srbiji, jer su štedili u bivšoj Jugobanci, ti ljudi su poludjeli da tako kažem, ne znaju što da rade, prije godinu i pol dana srbijanski parlament je donio odluku, zakon da se njima isplati stara devizna štednja kao i svim drugim građanima bivše Jugoslavije, međutim dok su druge republike i njihove sadašnje vlade poduzele konkretne korake i dale im podršku i pravne savjete organizirale, oni ovdje ne znaju, ne mogu riješiti problem, javljaju se nama u stranci Promijenimo Hrvatsku, drugim zastupnicima, Vlada na tom području već godinu i po dana ništa ne čini. Vidite ovo je konkretan primjer kad govorimo o ovom zakonu i ovim našim građanima za koje se moramo izborit. Pozivam Vladu i molim vas recite, zašto se ova Vlada tako odnosi prema ovim našim građanima, ne štiti ih, a ove zakone [[Upadica: Hvala.]] jednostavno želi ovako …/nerazumljivo/… štiti bankare.
Gospodin Bulj, odgovor.
Odmah ću od kraja početi, zato što je Plenkoviću puno bitnije šta mu kaže Angela Merkel, Tusk, Junker i ostali, nego potrebe naših građana tj. šta bi Srbija tribala isplati njihova banka našim građanima. Mi nemamo politiku koja štiti onih koji nas biraju, onih koji su nam dali legitimitet da ih zastupamo. Sve nas koji govorimo na ove riječi, vas kad rečete drugi, drugačiji stav od tih politika, vi, vas nema, vi ste nevidljivi, vama je, nemate dostupnosti nigdje. Zbog čega Hrvatska, ako je, ove činjenice koje su iznijeli, ne bi bio uvjet za otvaranje pregovora sa Srbijom, opće da je otvori, naravno. Pa sjetimo se šta je Hrvatskoj radilo kad je pristupala u EU, tribali su uhitit sve generale [[Upadica: Hvala.]] svu dokumentaciju iz Domovinskom rata [[Upadica: Hvala lijepa.]] isključivi gospodarski pojas nisu proglasili [[Upadica: Kolega Bulj, hvala vam lijepa.]] Hvala.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Stjepana Ćuraja.
Zahvaljujem podpredsjedniče, poštovani kolega Bulj, iako mi ovdje danas govorimo o nečemu što mislim da ćemo jednoglasno donijeti, baš iz rasprave se tako ne doima, s obzirom da se priča o svemu drugome. No, kad ste spomenuli uvođene EUR-a, ja mislim da i radi upravo javnosti koja nema potpunu informaciju treba reći da su egzaktni podaci što to znači kod uvođenja EUR-a, kod ukidanja valutnog rizika, kod u pravilu kad govorimo da nestaje rizika, precijacije i deprecijacije kune to znači da kuna ne može oslabit pa da plaćamo više ako su nam krediti u EUR-ima ili ne može ojačat pa da imamo problem sa izvozom jer 60% i trgovine i radimo na EU, 75% štednje je već u EUR-ima, kamatna stopa ima 5 nekih glavnih odrednica koje ju definiraju, pri tome se dvije smanjuju. Smanjuje se premija na rizik i smanjuju se regulatorni troškovi što dovodi do smanjenja kamatne stope. Dakle, puno je tih razloga za i zato, slažem se trebaju građani biti informirani, naravno imaju pitanje inflacije i konverzije kao troška kao negativne stvari.
Hvala lijepo. Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepo. Vi te rekli svoje stavove za euro, brojni će kazati moraju oni iznijeti realno stavove struka, ljudi koji biraju u javnoj raspravi, prije referenduma protiv. Znači jeste li vi suglasni da bude referendum a ne da padne nekomu u Bruxellesu na pamet koji imao ... [[Govornik se ne razumije.]] iz Hrvatske, ne u Bruxellesu nego naši iz Hrvatske koji ima svoje ambicije i da se znači sučele i da, ja sam osobno protiv, ali to je moj stav. Vi ste za, to je vaš stav. Zbog čega ne bi bio referendum u stručnoj raspravi, javnoj raspravi i zbog čega se ne bi raspisao? Zbog čega se oduzelo pravo narodu da odluči o tako bitnoj stvari na referendumu nakon javne rasprave koja je bila svim pokazateljima i ovo što ste vi rekli za ili protiv, ne bitno ali neka narod o tome odluči. Mi imamo apsolutnu diktaturu u ovome trenutku gdje grupa pojedinaca odlučuje o svemu pa čak i o uvođenju eura ili neuvođenju. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I sada će u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e završno govoriti poštovani zastupnik Ivan Pernar.
Uvažene dame i gospodo, mediji su vam spremni reći sve osim istine o kreditnom sustavu. Sve osim toga zašto dolazi do sloma kreditnih institucija a to je s jedne strane činjenica da su krediti tehnički neotplativi, teoretski neotplativi jer novac za otplatu kamate ne postoji a drugi dio razloga je u tome što banke stvaraju novac iz zraka, znači banke stvaraju doslovce nepostojeći novac. Zašto država dozvoljava privatnim bankama da zapravo vrše ulogu države odnosno da vrše emisiju novca koji zapravo niti ne postoji kroz tu kreditnu i depozitnu multiplikaciju? To je pitanje koje svi ekonomisti znaju za to, znači na ekonomskim fakultetima, studente uče da se novac stvara iz zraka. Na ekonomskim fakultetima uče učenike da možda od 5 kn štednje u banci, možda jedna kuna u Hrvatskoj uistinu i postoji u bazi odnosno da tako kažem, u papiru a ovih 4 kn su virtualne. I nitko ne postavlja pitanje oko toga, mediji uopće o tome ne raspravljaju, mediji kažu da država ne smije imati pravo na stvaranje stvarnog novca kao ne može država naštampat novac i uzet ga iz centralne banke. Kao to ne, kao joj pa kao to će dovesti do inflacije a kad banka kroz taj proces kreditne i depozitne multiplikacije stvori imaginarni novac, znači novac kojeg nema i plasira ga u opticaj, nitko nema s tim problema. Zašto medijima ne smeta to što država ne može stvarati stvaran novac i puštat ga u opticaj a ne smeta im kad privatne banke imaginaran novac stvaraju iz zraka i plasiraju ga u opticaj? A zašto? Zato jer oba imaju jednak utjecaj na inflaciju, znači potpuno je svejedno da li vi dođete u dućan i platite 10 kn novčanicom ili provučete karticu i platite tim depozitnim novcem. Novcem koji zapravo ne postoji jer sustav ga registrira kao da je novac zaprimljen. Moja pretpostavka je da su mediji korumpirani, moja pretpostavka je da kreditne institucije koje drže u ropstvu naš narod i državu, da one financiraju medije kroz reklame i da da sukladno tome mediji ne smiju dovoditi tu farsu u pitanje. Ne smiju jer nikome to nije sporno, jedino meni koji sam tj. nama iz Živog zida koji smo populisti, nama je to dvojbeno. A koji je rezultat ove politike? Pa rezultat taj da smo i država i narod u bezizlaznom dužničkom ropstvu, rezultat je da država beskonačno diže kredite da bi vratila stare kredite, rezultat je da građani idu iz kartice u karticu, da iz jednog kredita ulaze u drugi, pa to je rezultat te politike. Rezultat te politike je da s jedne strane imamo besparicu, znači društvo je bez novaca a s druge strane imamo enorman dug. Pa kako je to moguće? Di su novci? Jednostavno je sustav financijski korumpiran, zakoni su napravljeni na način da pogoduju privatnim bankama a da štete državi i građanima. Najveća prijevara, tj. jedno od prijevara je i to što je centralna banka naša mjenjačnica što uopće zapravo ne postoji kunska emisija novca. Privatne banke da bi došle do kuna koje vama daju kao kredite, ne posuđuju kune kod centralne banke. Ne, nego posuđuju eure izvana pa te eure u HNB-u mijenjaju u kune, zato su krediti s valutnom klauzulom. Valutna klauzula je zapravo znak da smo pod monetarnom okupacijom, valutna klauzula je simbol okupacije. Da li ste išta o tome čitali u medijima? Pa ne. Mediji o tome ne govore, za njih je to normalno. Ili ako čak i nije normalno, to je za njih irelevantno pitanje, a što su bitna pitanja? Bitna pitanja o kojima mediji raspravljaju su kad je Šprajc rekao da je ona srpska premijerka postala mama ili tata i onda je rasprava jel' ona mama ili tata i onda je rasprava jel' ona mama ili tata tom djetetu koje nije rodila. O tome mediji raspravljaju. To je medijima zanimljivo, a kakav je proces stvaranja novca, zašto imamo enormne dugove i nemamo novaca, to nema rasprave o tome. To nikog ne zanima. Kaže Glasnović pokrao je lovu komunisti. G. Glasnoviću, ovaj neoliberalni sustav će nas sve upropastit a komunisti su sitne ribe u toj cijeloj priči. Živjeli.
Hvala lijepa. Tme zaključujem raspravu o ovoj točci a o njoj ćemo glasovati kad ste steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava, drugo čitanje, P.Z. br. 494. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje navedeni Konačni prijedlog Zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 100 ZA i 1 suzdržan donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava.
Sada idemo na sljedeću točku, a to je: - Prijedlog odluke o imenovanju predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za sport; predlagatelj je Vlada RH temeljem čl. 4 Zakona o sportu. Raspravu je proveo Odbor za obitelj, mlade i sport. Želi li predstavnik predlagatelj dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani zamjenik državne tajnice Središnjeg državnog ureda za šport, Krešimir Šamija, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Prema čl. 3 Zakona o športu, Nacionalno vijeće za šport za sport je najviše stručno savjetodavno tijelo koje se brine za razvoj i kvalitetu sporta u RH. Nacionalno vijeće raspravlja o pitanjima o značaju za sport te predlaže i potiče donošenje mjera za unaprjeđenje sporta. Daje mišljenje Vladi RH o nacrtu prijedloga nacionalnog programa sporta, daje mišljenje o prioritetnim projektima, elaboratima i studijama koje će se financirati u sustavu javnih potreba u sportu. Utvrđuje smjernice za izradu propisa o kategorizaciji sportaša, daje mišljenje o programima osposobljavanja za stručni rad u sportu i predlaže uvjete koji moraju ispuniti ustanove za osposobljavanje kadra u sportu, utvrđuje smjernice za izradu propisa koji se odnose na izgradnju, kategorizaciju sportskih građevina na razini države, daje mišljenje i preporuke na nacrte prijedloga propisa koji se odnose na sport, daje mišljenje o nacrtu prijedloga mreže sportskih građevina, na traženje ministarstva nadležnog za poslove sporta daje prethodno mišljenje o postojanju interesa za prijem u hrvatsko državljanstvo fizičke osobe u sustavu sporta koji je strani državljanin te obavlja i druge poslove utvrđene Zakonom o sportu i drugim propisima. Sukladno čl. 4 st. 1 Zakona o sportu, Nacionalno vijeće za sport ima predsjednika i 12 članova koje imenuje i razrješava HS i to predsjednika i 6 članova na prijedlog Vlade RH, 3 člana na prijedlog Hrvatskog olimpijskog odbora, jednog člana na prijedlog Hrvatskog paraolimpijskog odbora, jednog člana na prijedlog Hrvatskog sportskog saveza gluhih, jednog člana na prijedlog Kineziološkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu. HS predlaže se donošenje sljedeće odluke. Za predsjednicu Nacionalnog vijeća za sport na prijedlog Vlade, imenuje se Danira Bilić, dok se članovi imenuju Perica Bukić, Sanda Čorak, Željan Konsuo, Ante Baković, Dražen Čular i Petar Ceronja, na prijedlog Hrvatskog olimpijskog odbora Željko Jerkov, Mario Meštrović i Tomislav Grahovac, na prijedlog Hrvatskog paraolimpijskog odbora Ratko Kovačić, na prijedlog Hrvatskog sportskog saveza gluhih Mario Lušić te na prijedlog KIF-a Sveučilišta u Zagrebu Tomislav Krističević.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala g. potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, zamjenice državne tajnice. Sami ste rekli, citiram vas: „Nacionalno vijeće za sport najviše je stručno tijelo koje se brine za razvoj i kvalitetu sporta u RH.“ Da li mi možete onda objasniti, ako je to najviše stručno tijelo koje se brine za razvoj i kvalitetu sporta u RH, da je 2016. šestorici članova istekao mandat i da pune 2 godine niste bili u stanju imenovati 6 novih članova. Kako je uopće funkcioniralo Nacionalno vijeće u te dvije godine? Da li je sudjelovalo u izradi strateških dokumenata i kako ste i po kojim kriterijima preložili ovih 6 članova koje imenuje Vlada RH?
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Da. Pardon. Potpredsjednik odbora, poštovani zastupnik Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Dakle, Odbor za obitelj, mlade i sport HS-a na 29. sjednici održanoj 31. siječnja ove godine razmotrio je Prijedlog odluke o imenovanju predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za sport, koji je HS-u dostavila Vlada u navedenom prijedlogu, kao što ste čuli od državnog tajnika. Aktom od 20. prosinca. Dakle, ono u uvodnom izlaganju, na odboru je obrazloženo upravo ovo što smo imali i prilike čuti i od kolege Jovanovića, koji su obaveze i imenovanja i iz kojeg zakona proizlaze, međutim, kao i to da je 2016. istekao mandat za 6 članova Nacionalnog vijeća za sport, umjesto kojih do sada nitko nije imenovan, a 2018. je istekao mandat za preostalih 6 članova i predsjedniku. S obzirom da je intencija zakonodavca bila da svake 2 godine mijenja polovicu članova Nacionalnog vijeća za sport, prijedlog imenovanja svih 12 članova i predsjednika na mandat od 4 godine nije u dugu zakona. Iz toga razloga predlagatelj je smatrao da bi bilo dobro napraviti ždrijeb kako bi se odlučilo koji od predloženih članova bi se imenovao na mandat u trajanju od 2 godine, a koji na mandat od 4 godine. Naime, prilikom prvog imenovanja, Nacionalno vijeće za sport u prijelaznim i završnim odredbama Zakona o sportu bilo je predviđeno ždrijebanje prilikom prvog imenovanja, što je i konzumirano kao, odnosno konzumirana zakonska odredba. Dakle, vrlo jasno. Svojevrsno svake dvije godine se trebalo mijenjati, propustilo se to napraviti, sad imamo jednu situaciju koju bi praktički to derogirali ako bi sve imenovali na 4 godine. Naravno ne možemo imenovati samo pola, pa opet pola da čekamo dvije godine i mislim da je u raspravi koja je uslijedila i članovi odbora su upravo takav prijedlog i podržali. Naime jer zakonodavac nije predvidio situaciju da se odjednom imenuje cijeli sastav osim u onoj prvotnoj situaciji koja već u navedenim prijelaznim i završnim odredbama bila predviđena. Dakle, nakon provede rasprave, članovi Odbora za obitelj, mlade i sport, jednoglasno su sa 8 glasova za, podržali sljedeći zaključak, Odbor za obitelj, mlade i sport, predlaže HS-u da prihvati prijedlog odluke o imenovanju predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za sport. Također, Odbor za obitelj, mlade i sport predlaže HS-u da donese sljedeći zaključak, prije donošenja odluke o imenovanju predsjednice članova Nacionalnog vijeća za sport, Odbora za obitelj, mlade i sport, provest će ždrijebanje, kako bi utvrdio kojih će od 5 članova Nacionalnog vijeća za sport biti imenovan na mandat u trajanju od 2 godine, a kojih će 6 članova na mandat u trajanju od 4 godine. Naime, to ne znači da ti koji su imenovani na dvije godine neće moći dobiti ponovo imenovanje, znamo koji državni tajnik je u ime predlagatelja pročitao prema kojem ključu se imenuju, dakle, samo će onda biti potrebno ponovno provesti natječaj i za dvije godine izabrati onda nove članove odnosno 6 članova na mandat od 4 godine. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Marijan Kustić, izvolite.
hvala lijepo potpredsjedniče, uvaženi zamjeniče državne tajnice g. Šamija, kolegice i kolege zastupnici. Evo, nemamo baš često priliku u ovom visokom domu pričati o sportu, zato evo, današnju raspravu o prijedlogu odluke o imenovanju predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za sport treba maksimalno iskoristiti s ciljem da se poboljšaju uvjeti rada za naše sportaše. Vjerujem kako ćete svi se složiti s time da je ipak sport najbolji i najveći promotor Hrvatske u svijetu. Važnost ovog tijela očituje se jer raspravlja o pitanjima od značaja za sport te predlaže i potiče donošenja mjera za unaprjeđenje sporta, daje mišljenje o prioritetnim projektima i elaboratima, studijama, kako će se financirati u sustavu javnih potreba u sportu, utvrđuje smjernice za izradu propisa o kategorizaciji sportaša, daje mišljenje o programima osposobljavanja za stručni rad u sportu i predlaže uvjete u kojima moraju ispuniti ustanove za osposobljavanje kadra u sportu, utvrđuje smjernice za izradu propisa koji se odnose na izgradnju i kategorizaciju sportskih građevina na razini države. Ono što je vrlo važno, daje mišljenje o nacrtu prijedlog mreže, sportskih građevina, na traženje ministarstva nadležnog za poslove sporta, a također je bitno napomenuti da je i mišljenje prethodno o postojanju interesa za prijem u hrvatsko državljanstvo fizičkih osoba u sustavu sporta koji su strani državljani. Obzirom da je svim dosadašnjim članovima i članicama Nacionalnog vijeća za sport istekao mandat, na Odboru, čuli smo, na Odboru za obitelj i mlade i sport donijeta je odluka da se prije imenovanja predsjednice članova vijeća za sport provede i ždrijebanje, odnosno odluči kojih 6 članova će se imenovati na 2 godine, dok će se ostale članove predsjednika imenovati na 4 godine. Svi predloženi članovi Nacionalnog vijeća za sport renomirani su sportaši i profesionalci i koji su svojim dosadašnjim radom i sportskim uspjesima doprinijeli prepoznatljivosti sporta u Hrvatskoj. Evo, prema shodno ovom svemu što sam i sada naveo, Klub HDZ-a podržat će ovaj prijedlog odluke o imenovanju predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za sport. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika ovaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući, zamjeničke državne tajnice, kolegice i kolege. Obzirom da mi zamjenik nije odgovorio u mojoj replici, ja ću i u ovoj raspravi u ime kluba ponoviti pitanje kako se moglo dogoditi da najviše stručno tijelo koje se brine za razvoj i kvalitetu sporta u RH dvije godine nije imalo 6 svojih članova, upravo onih koje treba imenovati Sabor RH, prema tome, smatram da je to neoprostivo i to samo još jedanput pokazuje da se prema sportu odnosimo prilično deklarativno, da smo svi zajedno i za sport kad očekujemo naše vrhunske sportaše, a da, kad se kamere ugase, ostaju brojni problemi koji nikako da se riješe. Čuli smo koje sve ovlasti i zadatke ima Nacionalno vijeće za sport i stoga je bitno da ono funkcionira, pa me zanima, g. zamjeniče državne tajnice, kako je funkcioniralo vijeće u proteklom periodu i da li je dalo svoj doprinos sukladno ovlasti koje ima kod izrade strateških dokumenata za razvoj hrvatskog sporta. Također pitanje koje sam vam postavio u replici, ponovo vam postavljam, na koji način i po kojim kriterijima ste izabrali članove Nacionalnog vijeća za sport, koji idu na prijedlog Vlade RH. Dakle, ja se slažem s kolegom Kustićem, sve su to ljudi za koje nemam zamjerku, svatko od njih je, između ostalog i dobrim dijelom prisutan u sportu, bilo kao sportaš, bilo kao funkcioner, međutim kada imenujemo ovakva tijela, treba voditi računa i o regionalnoj pripadnost. Dakle, RH bi u svim tijelima koja imenuje se ovdje ispred Vlade RH, HS bi morao voditi računa da predloženi članovi pojedinih tijela, a tako i Nacionalno vijeće za sport, budu zastupljene sve hrvatske regije i da na taj način se da doprinos, razvoju hrvatskog sporta i kreiranju strateških dokumenata diljem Hrvatske. Također, ako već predlažemo više članova, onda bi bilo dobro da budu zastupljeni različiti sportovi, a ne da iz jednog sporta bez obzira o kojem se to sportu radi, imamo više kandidata, a drugi sportovi budu potpuno zanemareni. Evo, dakle, ne osporavajući nijedno ime sa ovog popisa, smatram da su to sve vrijedni i kvalitetni ljudi, a sličnu raspravu ću imati i kad budemo imali i zdravstvo, dakle nije ovo izuzetak, mislim da struktura nije dobro pogođena. Ako pogledamo prijedlog 6., uključujući predsjednicu, onda imamo g. Daniru Bilić, ekonomisticu, imamo Pericu Bukića, ekonomistu, imamo dr. Sandu Čorak, ekonomisticu, košarka, vaterpolo, judo. Dakle to je u redu. Svi su oni iz Zagreba. A zatim imamo još jednog predstavnika vaterpola, dakle mislim da nije potrebno duplirati u nacionalnom vijeću 2 sporta, bez obzira što je g. Konsuo, sjajan sportski djelatnik koji je u Dubrovniku napravio ogroman posao. Zatim imamo predstavnika KIF-a iz Splita, imamo g. Ceronju koji dolazi iz područja bankarskog prava. Ako pogledamo članove koje ne imenuje Sabor, onda su to predstavnici iz Splita, Vinkovaca, Zagreba, Bjelovara, Splita i opet Zagreba. Dakle, obzirom da ja dolazim iz područja Primorsko-goranske županije Istre, dakle razumijete što govorim. Smatram da se moralo voditi računa da u ovih 6 koje predlaže hrvatska Vlada i HS, bude zastupljena i regija koja gravitira prema Rijeci tim prije što je u predloženim imenima bio kandidat koji dolazi s područja prava, sportskog prava i koji je voditelj izrade nacionalne strategije sporta. Tako da mi nije jasno kako nije bilo prostora za g. dr.sc. Vanju Smokvinu, koju je kao pravnik, stručnjak za sportsko pravo i voditelj izrade strategije sporta morao naći svoje mjesto onda u ovom prijedlogu. Iz tog razloga, članovi Kluba SDP-a će glasati prema svojoj slobodnoj volji. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći je Klub zastupnika onaj HNS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovani zamjeniče, kolegice i kolege, vrlo kratko, mislim da je apsolutno ovdje nedvojbeno, nesporno, ova odluka. Što se tiče prava predlaganja, mislim da je treba napomenuti na prijedlog Vlade da se bira predsjednik i također da se članovi biraju na prijedlog Vlade, Hrvatskog olimpijskog odbora, Hrvatskog paraolimpijskog odbora, Hrvatskog sportskog saveza gluhih i također prijedlog Kineziološkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu. Znači mi imamo ovlaštene predlagatelja i svatko je ispunio svoju zadaću. Naravno da uvijek, ako je Vlada proizašla iz ovog Sabora, iz određene pozicije, da uvijek ima i pravo predlagati svoje kandidate, kad se promijeni Vlada vjerojatno onda će se i svi oni akteri koji su imenovani i predloženi u tom mandatu i promjenjivati, kao što se i do sada bio slučaj. Dakle, ovo ne vidim ništa sporno, pravo svakog predlagatelja predlaže onaj koji smatra da je on iz onih razloga, ako su naravno ovdje ispunjeni svi preduvjeti, a vidimo da jesu iz priloženih životopisa, da predlažemo. Ono što sam rekao i u ime odbora, dakle, onaj vakuum koji smo imali i taj pravnu nejasnoću koja je prouzrokovana prije svega, mislim da znamo što se događalo u razdoblju od 2016.-2017., 2018. i nemogućnosti koordinacije i funkcioniranje tadašnje formirane vlasti, koje je bila, nepunih godinu dana i zašto je i ona se i raspala, pa onda praktički do formiranja nove da je upravo to razlog ne samo što se tiče ovoga, ovog određivanja, nego i puno važnijih i puno bitnijih ne umanjivajući bitnost ovog Nacionalnog vijeća u sportu za funkcioniranje države odluka koje su stajale, onoga što nam je svega da tako kažem zdravonarodno visjelo nad glavom i mislim da je tu zapravo svima jasno, zbog jedne krize, zbog jedne paralizirajuće situacije koja je bila tada, i vlasti koje smo imali, upravo možemo vidjeti u tome razlog zašto to nije napravljeno. Naravno da to nije bilo dobro i sada smo imali određene posljedice, se samo u ovakvim stvarima nego i mnogim drugim. Klub HNS-a naravno podržat će ovaj prijedlog i također smatramo da je navedeni prijedlog ispred odbora koji nadam se da ćete svi podržati ovaj prijedlog i također smatramo da je navedeni prijedlog ispred odbora koji nadam se da ćete svi podržati, u krajnjoj liniji bio je jednoglasan u odboru da se obavi ždrijebanje, znači da neki budu imenovani na 2 godine, a neki na 4, u dugu zakona i zapravo intencija zakonodavca će biti ispunjena tako da se zbilja onda uđe u onaj ritam, da se svake 2 godine raspisuju natječaji i mijenjaju članovi. Tako da, mislim da je to najpoštenije i najpravednije, u krajnjoj liniji, ti ljudi koji će i biti ždrijebani na dvije godine, mogu ponovno biti, nema zapreke zakonske, ponovno biti izabrani, na dodatni mandat od 4 godine, itd. znači možemo ući u jedan ciklički, onakav krug kakav i treba biti. Dakle, što se tiče sporta, mislim da je to tema apsolutno prebitna, i mi kao praktički mogu reći sportska nacija, svi živimo i volimo sport i pogotovo naše ambasadore u svijetu kada postižu te rezultate, ali onda kad se svijetla ugase, je, situacija da puno problema ima, puno potrebe, a uvijek malo novaca. Mi moramo razviti jedan sustav koji usmjeruje sport prema tamo gdje je najpotrebnije, prema najmlađima, prema djeci, prema kvalitetnom razvoju te djece i kako fizičkom, naravno, ali i onom odgojnom i mislim da je to ključ i ono što trebamo se svi koncentrirati kad donosimo i budžete i sve zakonske regulative, a zbilja sport ne postane smisao samom sebi nego da ima onu pravu smisao, a to je za, osim uspjeha u seniorskim kategorijama, koncentracija, tu je kolega Jovanović spomenuo i zdravstveno komponentu koju zbilja ne smijemo, pogotovo sada, zanemariti. I zato ja sam već i u nekoliko navrata i to na odborima isticao, da je smisao ulaganje u broj, u populariziranje određenih sportova, što više da doslovce maknemo djecu sa kompjutera, da ih stavimo u kolektive, da jednostavno i taj segment života koji nije, pogotovo nama koji smo se bavili sportom, više ili manje, ili čak na profesionalnoj razini, znam što sam prolazio, znam što sam iskusio, koje sve blagodati, naravno bilo je onih i negativnijih stvari i kako to izgrađuje osobu u cjelini. Mislim da je tu prioritet koji mi svi moramo usmjeriti se upravo na financiranje sporta temeljem samog broja omladinskog pogona, a ne temeljem samo rezultata, kad govorimo prije svega o financiranju na lokalnoj razini temeljem rezultata seniorskih ekipa jer mi moramo ulagati u našu budućnost, a to su uvijek naša djeca, pogotovo kad govorimo u njihove sportske uspjehe i omogućiti im najbolje uvjete što mogu dobiti, a pogotovo onima koji pokazuju iznimne karakteristike i vrijednosti, to trebamo zbilja, da nam se ne događaju slučajno ili voljom entuzijazma pojedinih roditelja i njihovih financijskih mogućnosti nego da država, lokalna samouprava prije svega, lokalna samouprava, skrbi sustavno o velikim potencijalima kojima mi smo mislim kao sportska nacija nedvojbeno pokazala na svim natjecanjima. Evo zahvaljujem još jednom,
Hvala vam lijepo. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvo se javio poštovani Goran Maras, gubi pravo na govor, pa će sljedeći govoriti poštovani zastupnik Željko Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kao što je kolega prethodno rekao, a i kolega Kustić, izuzetno su rijetke prilike da u hrvatskoj Sabornici progovorimo o sportu, pa je dobro ovu priliku iskoristiti da još jednom kažemo u kojoj mjeri je sport važan za zdravo društvo? u kojoj mjeri je sport važan da prevenira brojne probleme koje u kasnije, kod odrastanja i u starijoj dobi imamo i zato je važno da sve što možemo učiniti da kao HS i učinimo da osiguramo bolje uvjete za sport. Dakle, mi se moramo vjerujem složiti svi da je financiranje hrvatskog sporta izuzetno problematično i da mogućnost bavljenja sportom je vrlo nejednaka za djecu diljem Hrvatske, tako da članarine koje djeca plaćaju, nerijetko su veliki problem. Stoga očekujem da nacionalno vijeće započne što prije sa radom i da da svoj konkretan doprinos i strategiji i planu koji je u izradi, kao i svim novim zakonskim dokumentima koje trebamo što prije dočekati. Dakle, vrijedi ponoviti podatke koji su zabrinjavajući, a to je da su naši tinejdžeri među najdebljim u Europi, da su naši tinejdžeri pri vrhu onih koji tjedno piju veće količine alkoholnih pića i da su iznad prosjeka ESPAD istraživanja i kod svih ostalih problema ovisnosti, a također da je problem igara na sreću i boravka pred kompjuterom sve veći. Dakle, to su neki problemi o kojima mora i nacionalno vijeće povesti računa i ponuditi rješenja koje će osigurati da naši mladi, prije svega, zdravo odrastaju. A onda će iz te velike piramide mladih izrasti i vrhunski sportaši koji će nas veseliti i predstavljati diljem svijeta. Iskoristio bih priliku i upitao zamjenika državnog tajnika, kakav je njegov stav i kakav je stav Vlade prema Opatijskoj inicijativi koja je bila vrlo dobro prihvaćena, čuli smo obećanje i od premijera Plenkovića i predsjednika Sabora Jandrokovića, dakle jedna inicijativa koja je trebala sistemski riješiti financiranje, prije svega momčadskih sportova, ali osigurati novce i za ostale sportove u RH gdje bi se na transparentan način osiguralo financiranje sportova i oslobodilo roditelje potrebe plaćanja članarina za sportske klubove, što bi sigurno značilo i veću bazi mladih koji se bave sportom. Mislim da je to jedan od prioriteta koji bi Središnji državni ured za sport trebao imati u svom periodu u ovom mandatu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Davora Vlaovića.
Hvala potpredsjedniče, uvaženi kolega Jovanović. Dobro ste rekli da sport treba sigurno veću pažnju javnosti, pa i ovdje kroz raspravu u HS-u reći veliko hvala svim sportašima koji postižu izvrsne rezultate i na taj način i promiču Hrvatsku. Ali svakako da treba još jednom reći, da se ti svi sportaši ili većina njih razvila negdje u ruralnim prostorima, u malim sredinama i da se kroz rad nacionalnog vijeća očekuje sigurno da se više nacionalnih sredstava izdvoji za financiranje tih sportova u ruralnim područjima, malim sportovima, uvjetno rečeno u malim jer i gimnastika i atletika i veslanje postižu dobre rezultate, a u njih se ne ulaže onoliko koliko bi trebalo. A pogotovo se malo ulaže u školski sport. I sigurno da u onim sredinama gdje nisu izgrađene školske sportske dvorane, a postoje građevinske dozvole, da Vlada i ministarstvo, pa i Središnji ured za šport moraju naći način da se izgrade dvorane i u malim sredinama, kao što su npr. općina Sikirevci ili općina Dragalić, gdje godinama djeca nemaju školsku sportsku dvoranu. Hvala.
Odgovor, poštovanog zastupnika Jovanovića.
Da, kolega to u pravu ste potpuno. Dakle, prioritet je stvoriti društvo jednakih šansi za sve, gdje za razvoj zdravog društva na prvom mjestu prije svega su uvjeti gdje svako dijete u svakom dijelu RH mora imati pravo na jednako obrazovanje i na mogućnost bavljenja sportom. Nažalost, iz svojih osobnih kontakata sa brojnim čelnicima sportskih klubova diljem Hrvatske, znam da je stanje izuzetno teško, gotovo kritično, tako da već veliki broj sportskih klubova razmišljaju uopće da li se natjecati u nekim višim ligama jer jednostavno nemaju uvjete za bavljenje sportom. I sve se na kraju, kad su mlađi uzrasti, svodi na roditelje koji to moraju sami financirati, a mnogi roditelji to nažalost to više nisu u mogućnosti, što automatski znači da je dijelu djece uskraćena mogućnost bavljenja sportom.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Sunčane Glavak.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, kolega Jovanović. Vjerujem da ste pročitali ili barem vidjeli nacionalni program športa koji je upravo u javnoj raspravi, vjerujem da ste upoznati sa sadržajem tog dokumenta. I sami ste bili ministar, ovo o čemu govorite, možemo reći da nije od danas. Slažem se da, nažalost, djeca nemaju jednake uvjete u svim našim sredinama, međutim to se može promijeniti na način na koji promišlja, primjerice, ministar financija i Vlada RH, da osim igara na sreću, koji se izdvaja otprilike 35% za sufinanciranje sporta, da se razmisli i o nekim drugim poreznim olakšicama. Vjerujem da ćete pozdraviti taj napor Vlade, jednako tako kao što je Vlada napravila iskorak, primjerice u odnosu na 2016. godinu, za ovu godinu povećana su sredstva koja sada iznose za sufinanciranje sporta 336 milijuna kuna i vjerujem da ćete podržati i ovaj dokument za koji, kažem, u javnoj raspravi je pa se možete uključiti.
Poštovani zastupnik Željko Jovanović, odgovor.
Hvala lijepo uvažena kolegice Glavak. Sve se slažem što ste rekli, problem nije od jučer, problem je već godinama, međutim niste u pravu kada govorite o razumijevanju i potreba sportaša, sportskih radnika i svih onih koji su predlagali rješenje prilikom donošenja ovog proračuna jer niti jedan prijedlog Središnjeg državnog ureda za sport ministar financija nije uvažio. Dakle sve što je predložio Središnji državni ured za sport, ministar financija nije uvažio, a ponovit ću, želim čuti očitovanje što je s Opatijskom inicijativom jer ona upravo predlaže ovo o čemu vi govorite, neke dodatne izvore financiranja koji bi omogućili transparentan način financiranja hrvatskog sporta i oslobađanje plaćanja članarine roditelja za uključivanje njihove djece u sportske klubove.
Hvala vam lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovane zastupnice Sunčane Glavak.
hvala lijepa g. potpredsjedniče, ja vjerujem da će se državni tajnik referirati na ovo što je problematizirao i kolega Jovanović. Odmah moram reći da se ne bih složila, koliko sam upućena, da nijedan prijedlog Središnjeg državnog ureda nije naišao na razumijevanje prilikom slaganje proračuna za 2019. godinu, dapače, bili su vrlo opsežni razgovori, na svim razinama, a posebno sa ministrom financija, naravno, koji je i nezaobilazan, kada je riječ o proračunu. No, vratimo se malo, na naše o onome što sam maloprije govorila, dakle, prema sportu, ja bih rekla da se ova vlada ne odnosi dekorativno, već konkretno. Ovo je prva vlada, koja je izdvojila središnji državni ured za šport, dala mu je veći značaj, dala mu je bolju samostalnost i dala mu je prigodom, da sportom upravljaju sportaši i sportski djelatnici, bez puno miješanja politike, naravno da bez politike i nekih političkih odluka ne mogu se očekivati ni neka konkretnija sredstva. O čemu zapravo govorim? Dakle, povećanje proračun središnjeg državnog ureda za šport, sa 200 milijuna kn, koje je vlada bila zatekla na 300 milijuna kuna u 2018. g. U 2019. g. za sport se iz proračuna izdvaja 336 milijuna kn. Dakle, 119 milijuna kn više nego što je to bilo u 2016. g. Naravno da će se sa svoje perspektive sportaši reći da je to nedovoljno, nikada neće biti dovoljno novaca i nikada on neće biti ekvivalent onome što mi zapravo dobivamo kao povrat od naših vrhunskih sportaša, nema ni jedne promidžbe koja može nadomjestiti tako sjajnu promidžbu, kao što smo i primjerice imali zahvaljujući našim nogometašima ili zahvaljujući našim tenisačima, govorim samo o najrecentnijim događanjima. Rekla sam već da je u javnu raspravu i e-savjetovanje pušten nacionalni program športa 2019.-2026. g. Tako da mi svi imamo prigode uključiti se dati iz razine Hrvatskoga sabora, mnogi odnosi bili su i sportaši, možda su uključeni u neke sportske klubove, znaju koji su problemi, pa idemo i mi na taj način sudjelovati. Kada je riječ o središnjem državnom uredu za šport i načinu financiranja, ponoviti ću još jednom, da se na njih odnosi raspodjela prihoda od igre na sreću, taj postotak, od raspodijele igara na sreću je na 35%, vidjeti ćemo hoće li se to moći mijenjati. Prema najavama ministra financija, razgovarati će se i o nekim drugim potencijalnim izvorima izdvajanja za šport. Trebamo napomenuti da kada govorimo o ulaganjima u sport na lokalnoj razini, nakon stupanja na snagu Zakona o financiranju jedinice lokalne i područne samouprave, preko 20% premašena su inicijalna očekivanja, tako je 2,1 milijardu kuna, ostalo zapravo ustupanje prihoda od poreza na dohodak lokalnoj samoupravi. Dakle, i tu je određen pomak, pozitivno naravno napravljen ili iskorak kada govorimo o jedinicama lokalne samouprave. Manje ili gotovo ništa je poznato u javnosti, da su prvi puta povučena sredstva iz EU fondova, iz europskog socijalnog fonda, povučeno je 100 milijuna kuna, od čega je ugovoreno 50 milijuna kuna. Poseban naglasak stavljen je na sport, na lokalnim razinama i to u 2019. g. osigurano je 11 milijuna kn. Dobro je što će biti analiza poreznog sustava s mogućnošću uvođenja poreznih olakšica, pa ajmo i mi biti kreativni, ajmo se uključiti na pravi način i dati u tom smislu svoje sugestije. Ono što je godinama problem sporta, to je stipendiranja sportaša, planira se njihovo dodatno stipendiranje, ako i uvođenje jedinstvene stipendije za sportaše prve kategorije te mirovinskog i zdravstvenog osiguranja, naravno tu govorimo o onim sportašima, koji bi ispunili dodatne uvijete. Sporta infrastruktura, to je nešto o čemu se ja sjećam, govorimo već 10-tak godina pa i u Hrvatskom saboru, da zapravo ne znamo koje sportske objekte imamo, u kakvom su oni stanju, kome, zapravo pripadaju, tko njima upravlja, na koji način se financiraju. Ja mislim da će to biti jednako tako zadatak i Nacionalnog vijeća za sport. A drugi problem koji imamo o kojem treba promisliti, to je zapravo nepostojanje adekvatnih ili kvalificiranih kadrova, pa moramo tako imati, zapravo jedan realan uvid u sustav sporta. Nacionalni program sporta ima zanimljiv podnaslov, prema zdravoj i aktivnoj naciji ponosni na sportske uspjehe. Dakle, to je nešto gdje povlačimo stalno paralelu, baviti se sportom, djeca se socijaliziraju, nisu toliko pred računalima, i tu se svi slažemo. Međutim, mislim da upravo kroz ovaj dokument koji u javnoj raspravi možemo dati ili napraviti kvalitetan iskorak i ovaj drugi dio ponosni na sportske uspjehe, zasad smo više bili ponosi, a možda smo manje bili uspješni u ovome kada govorimo o zdravoj naciji ili aktivnoj naciji. Zadatak dokumenta je zapravo minimalizirati sve one nedostatke u sportu na koje nailazimo kroz godine, bilo je jako važno definirati i sve pojavne organizacijske oblike sporta, a tu ne govorimo samo o vrhunskom sportu i ne govorimo samo o natjecateljskom sportu, već o onom sportu koji nam je unutar sustava obrazovanja, o rekreativcima, o tisućama onih koji nikada neće biti vrhunski sportaši, ali pronalaze svoje mjesto u sportu. O nacrtu prijedlogu nacionalnog programa športa, možete ga pogledati i na stranicama središnjeg državnog ureda, pa bi ja samo zamjenika državne tajnice upozorila ne rade vam stranice već dan i pol, pa ne znam, malo pogledajte što je, tako da, da je to dosta važno, kada je savjetovanje u pitanju da bismo se mogli uključiti i na taj način. Sport može biti još jedna naša velika komparativna prednost, osim u onom smislu o kojem sam već govorila, a to je zapravo, da su sportaši ili naši sportski uspjesi sjajni promotori Hrvatske u bilo kojem obliku, međutim, možda bismo mogli snažnije povezati sport i turizam, dakle, tu imamo goleme mogućnosti, goleme prednosti, pa i one medicinski turizam, dakle, sve više se govori ministre iz različitih resora, na koji način povezati da ove dodane vrijednosti koje imamo u turističkom smislu zaokružimo i na neke druge načine. I na kraju željela bih reći što se tiče sastava Nacionalnog vijeća za sport, mislim da je kada govorim o gospođi Sandi Čorak treba reći da je lijepo što su i tzv. mali sportovi pa eto i jedna njihova predstavnica uključena na ovaj način, da na taj način i stručnjake iz različitih sportova stavljamo u fokus zbivanja i da oni mogu utjecati i jako je dobro i drago mi je što je ovdje Sportski savez gluhih, godinama smo spominjali u Hrvatskom saboru da tzv. mali sportovi ili različiti drugi savezi nisu na adekvatan način zastupljeni. Naravno, da svi ne mogu biti, ali mislim da i oni koji su u sklopu Hrvatskog olimpijskog odbora koji djeluju u različitim organizacijama da oni mogu na adekvatan način doprinijeti razvoju sporta. Još jednom pozivam vas da pogledate dokument koji nam je stavljen u javnu raspravu, bila je organiziran, bio je čitav niz okruglih stolova organiziran putem Središnjeg državnog ureda za šport sa nacionalnim sportskim savezima, a očekuje se sa zagrebačkim, a potom i splitskim sportskim savezom ako sam dobro upućene 4. i 5. veljače, tako da evo na svim razinama mogu se uključiti i sportski savezi i dati adekvatne primjedbe. Naravno podržat ću ovakav prijedlog koji nam je Vlada uputila. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa, imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Željka Lenarta.
Zahvaljujem poštovani podpredsjedniče, ovoga kolegice Glavak, kažete nije politika uključena u sport, ja tvrdim da je i to daleko, daleko previše, dokazi su evo recimo vaš kolega Franjo Lucić se slikao u Grčkoj kad ga je HNS vodio tamo na utakmicu isto je tamo bio i župan iz moje županije Žinić i njegov dožupan koji su bili i na mnogim utakmicama Svjetskog prvenstva, vodio ih je Hrvatski nogometni savez. Politika je uključena u sport do najniže razine, do seoskog nogometnog kluba i jednostavno je to ono što guši sport u Hrvatskoj. I smatram da nikada nije bilo lošije stanje u sportu u Hrvatskoj, unatoč ovih rezultata koje postižu naši sportaši, no međutim nemam sad vremena o tom pričat, o tom ću u pojedinačnoj raspravi, zašto oni postižu tako dobre rezultate, zašto ih ne mogu postić ovde dok su u RH. Znači politika je u samom sportu do …/nerazumljivo/….
Odgovor poštovane zastupnice Glavak.
Hvala lijepo. Kolega Lenart ja se iskreno nadam da vi niste ovima zabranili zastupnicima ili političarima da se bave sportom, bože sačuvaj. Dajte zamislite da, da još sad dokinemo bavljenje sportom. Dakle, mislim da je na vrlo nespretan način bila vaša replika interpretirana iako ste to željeli reći mislim da ćemo napokon postići konsenzus oko nečega u Hrvatskom saboru, a to je da ćemo se svi koji želimo moći baviti sportom. Kada govorite o umiješanosti politike morali ste dobro slušati što sam rekla, naravno da je politika tu, da ona kreira proračune i da politika mora osigurati bazična sredstava za bavljenje sportom, ne govorimo o vrhunskim profesionalcima, govorimo o sustavu obrazovanja, govorimo o rekreativcima, o tisućama mladih koji su uključeni na ovaj ili onaj način ljudi u različite sportove za sve i slično, ne u natjecateljski sport i ne one koje percipiramo kao da dobivaju velike novce ili velika sredstva, to se ne financira iz razine državnog proračuna.
Slijedeće izlaganje biti će poštovanog zastupnika Nenada Stazića.
Zahvaljujem vam poštovani podpredsjedniče. Ja mislim da je jedna od glavnih zadaća Nacionalnog vijeća za sport redefinirati odnos prema sportu u Hrvatskoj. Jer taj odnos prema sportu nije dovoljno dobar, a u nekim segmentima je čak i štetan, a usudio bi se reći i opasan. Na …/nerazumljivo/… s jedne strane glorifikacija vrhunskog ili profesionalnog sporta i mislim to je dobro. Pogotovo evo kada je riječ o nogometu koji je široko praćen u svijetu i tu i kolegica Glavak ima pravo, to je promidžba, to je dobra promidžba. Ono što se meni tu nije svidjelo, znate kad reprezentacija dobija onda se napravi veliki doček, kad nakon 14 dana izgubi dočekana je …/nerazumljivo/… Pa svoju se reprezentaciju bodri jednako i kad dobija i kad gubi. Svoj se klub bodri jednako, pa to je sport, pa u sportu se nekada dobija nekada gubi, to je smisao sporta. I nije zadaća sporta da uvijek pobjeđuje, ne, zadaća sporta je da sudjeluje u natjecanju, da širi duh, ako baš hoćete, ideali duh olimpizma. Mali sportovi, sportski klubovi, zašto roditelji moraju plaćati članarinu, a politika tih sportskih klubova je osim toga loša, da oni podižu ili najviše rade sa djecom koja onako imaju perspektivu postati profesionalni sportaši. Oni ne shvaćaju da to nije njihova funkcija, njihova funkcija je poticati rekreativni sport, uključiti sve ili što je moguće veći broj. I zašto bi sad roditelji koji ne mogu plaćati tu članarinu, zašto bi sad njihova djeca bila isključena. Pa ako vam i dalje nastave biti isključena, pa onda to Nacionalno vijeće za sport, nedovoljno dobro odrađuje svoj posao. Ja se sjećam, šta je sa izgradnjom sportskih dvorana, zašto nemamo više školskim sportskih dvorana, u kojem bi klinci mogli ući popodne kad nema nastave, uvečer, igrati košarku, nabijati loptu, svakako to je bolje nego da su na ulici. U Socijalističkoj Republici Hrvatskoj bilo je jedno sportsko društvo, a šta ja mogu tako se zvalo, zvalo se Partizan, nije bilo članarine, došao si u tenisicama i dresu i tamo si mogao na sprave, mogao si dobiti loptu, mogao si se baviti rekreativno sportom, sva djeca, sva djeca potpuno besplatno. E pa sad ako se to moglo u Socijalističkoj Republici Hrvatskoj, ne znam zašto ne može ovdje u ovoj Hrvatskoj. Promidžba da, sport je promidžba ali nažalost nekada i sramoćenje. Navijačke skupine, govor mržnje koji se širi stadionima pogotovo kod nogometa, najviše kod nogometa. Pa gledajte to je jedan problem koji sramoti cijelu zemlju, sve nas, to ne može biti samo zadaća nacionalnog vijeća, to je problem Vlade, to je problem medija, to je problem ovog Sabora ako hoćete da donesemo zakone, da ih izmijenimo ako treba. Ali da uočimo problem i da shvatimo da taj problem moramo rješavati a ne ga gurati pod tepih. To je problem cijeloga društva. Znate ako dođe do jednog takvog skandala na nekoj utakmici, utakmica mora biti prekinuta, gotovo. Da se prekine tako 10 utakmica ja sam siguran da bi se navijačke skupine ponašale drugačije. I nije to u svakom sportu, ako odete na hokej, tamo se navija, navija se za svoj klub ali tamo se plješče i protivničkoj momčadi kada napravi dobar potez. Tamo se nakon utakmice navijači i jednog i drugog kluba vesele zajedno, ne tuku se, ne vrijeđaju se. Dakle u tom smislu se mora djelovati odgojno, ako želimo da sport bude ono što bi sport trebao biti, ne poligon za širenje mržnje, nego poligon za širenje razumijevanja, suradnje, zajedništva i promicanja idealnih olimpijskih vrijednosti o tome da je važno sudjelovati a ne uvijek i isključivo i samo pobijediti.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike, tri, pardon. Prva je to poštovanog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Stazić, na repliku me ponukao jedan dio vaše rasprave kada ste spomenuli sportske dvorane. I doista to je temeljni problem onoga što želimo postići masovnog sporta u RH prije svega kroz sportske školske dvorane u koju su uključeni ne samo djeca iz škole već i kasnije rekreativci, dakle svi oni koji žele i mogu se baviti sportom. I upravo je jedan od problema bio taj što jedinice lokalne samouprave nisu imali dostatna sredstva da sami to izrade, Ministarstvo, nadležno ministarstvo je propisalo kriterije a ti kriteriji su bili vezani i uz broj djece u školama, pa se pribjegavalo različitim, da kažem inženjeringu da bi se gradila veća, veća dvorana da bi se u njoj mogla održavati određena natjecanja. Nadamo se da će u idućoj financijskoj perspektivi, da će se zalagati i naši predstavnici u Europskom parlamentu da se omogući da se i financiranje izgradnje školske sportske dvorane radi iz europskih fondova. I mislim da je taj vaš dio rasprave najvažniji jer to će omogućiti onda bavljenje, masovno bavljenje sportom.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Stazića.
Ne može se to prepustiti jedinicama lokalne samouprave. Jedinice lokalne samouprave nemaju sve jednako novca, ima i većih, ima i manjih. I ne mogu one, neke ne mogu to riješiti i neće riješiti nikada. Druge hoće. I zbog toga to mora biti nacionalni program, mora biti potpomognut Vladom, od strane Vlade, možda apliciranjem na europske fondove, zašto ne, ali to je i također pitanje Vlade. Jer to ne može rješavati neki mali grad. Jer ako budemo to propustili njima i ako to bude nacionalna strategija onda djeca u tim sredinama neće nikada vidjeti sportsku dvoranu.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Sunčane Glavak.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Staziću, o financiranju, još jednom ću reći ako niste čuli podatak, dakle prvi put su povućena sredstva iz EU fondova i to iz Europskog socijalnog fonda 100 milijuna kuna. Što se tiče kontinuiteta ljubavi u pobjedi i porazu bojim se da to ne možemo propisati, jednostavno smo takvi. Kad ... [[Govornik se ne razumije.]] volimo kad pobjeđujemo, nešto manje smo sretni kad gubimo i tu bojim se da to ovisi o svakom od nas. Dakle to ne možemo nikako propisati. I još bih se samo referirala na ono što ste rekli napravili ste digresiju sa jednim klubom koji se zove Partizan, Jugoslavije više nema ali vidim da nostalgije ima. Sada smo u demokratskoj Hrvatskoj i imamo sustav koji se brine za sport na svim razinama.
Odgovor poštovanog zastupnika Stazića.
Naravno da se ne može propisati zakonom ljubav prema klubu ili prema reprezentaciji, to je samo po sebi. Ali možemo razvijati jednu kulturu koja je sportska a to je da nije toliko bitno jesmo li pobijedili, nego je bitno kako se igralo, bitno je kako se navijalo, bitno je kakva je bila atmosfera na stadionu, da li time mi možemo biti ponosni. Ako možemo nakon utakmice biti ponosni onda je za moj ukus ili za moj odnos prema sportu nebitno da li se tu utakmicu dobilo rezultatski ili ju se izgubilo. Ja se sjeća toga sportskog kluba Partizan jer sam kao klinac išao tamo igrati, to su bile sportske dvorane, ne znam što je sa njima sada više nisam klinac pa ne idem tamo. Nije bitno je li se zove Partizan ili ne Partizan ali je bitno da postoje.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Marka Vešligaja.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa evo, kolega Stazić, dobro ste primijetili da se u nas glorificiraju ovi veliki sportski uspjesi, nije to ništa čudno, radi se to u svim zemljama. Međutim, evo moram reći da kod tog, da sam se često u prošloj godini koja je bila izuzetno, obilovala sa velikim sportskim uspjesima pitao da će se ti sportski uspjesi u nogometu, tenisu ipak bar malo preliti na manje sredine, manje sredine koje imaju amaterski sport i taj amaterski sport često živi od nekoliko entuzijasta koje zovemo i fanatici u onom pozitivnom smislu riječi i koji unatoč onoj pomoći koju imaju od jedinica lokalne samouprave, ona je zacijelo premala da bi moglo se uopće, da bi moglo biti to na određenom nivou. Dakle jedna financijska pomoć prvenstveno infrastrukturi jer svih ovih sportskih uspjeha teško da bi bilo bez tih malih sredina jer sve naše sportske zvijezde, zapravo velika većina njih je došla iz manjih sredina i zapravo prvi onaj korak su napravili u malim sredinama.
Odgovor poštovanog zastupnika Stazića.
Prelijevaju se one i na male sredine, ali nažalost često puta negativno kroz politiku. Evo sjetimo se Penave. Slikati djecu, izložiti ih sramoćenju koje je rezultiralo tako da je jedan od njih doživio napad. Na jednoj sportskoj utakmici, ja mislim da su to bili srednjoškolci, dva srednjoškolska tima. Pa sada umjesto da se njeguju utakmice dva srednjoškolska tima, da se to potiče, politika se u to miješa ali na najbestidniji način radeći upravo ono što sport nikada ne bi smio biti.
Sljedeća pojedinačna rasprava biti će ona poštovanog zastupnika Željka Lenarta.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Evo ja ću možda krenuti sa ovom zadnjom rečenicom koju je kolega Stazić rekao da je sport ono što nikad ne bi smio biti. Nažalost, miješanje politike u sport u Hrvatskoj je ne mogu reći veliko, nego abnormalno. Zašto je to dokaz? Što su dokazi tome? Pogledajte, svi najveći sportski uspjesi, najveći sportaši su najviše dali onda kada su otišli trenirati u inozemstvo. Svi naši nogometaši u onom trenutku kada su počeli igrati za strane nogometne klubove, postali su vrhunski nogometaši, zato što su imale omogućene vrhunske i uvijete plus talent koji su imali, prepoznati ovdje uglavnom dok su ih roditelji vozili na te treninge, a imam dosta poznanika koji svoju djecu voze kilometrima na nogometne treninge, plaćaju sve te troškove u klubovima, da oni dođu u nekakav fokus nekog kluba i onda kada ih prepoznaju vani, jednostavno odu van, dobe uvijete, priliku i postaju vrhunski nogometaši. Zašto je Jakov Fak otišao trenirati u Sloveniju, a nije trenirao u Hrvatsku? Pa … [[Govornik se ne razumije.]] je čovjek rekao, zato što nije imao uvjete. Vrhunski sportaš, disciplina u kojoj nemamo takvog čovjek, zbog loših uvjeta i odnosa prema tom čovjeku je otišao van. Politika je uključena u najniže razine klubova, jer danas, klubovi, da krenemo od nogometnih koji su im najbliži, imaju tolike financijske obveze, toliko toga je moglo ulagati da bi se moglo trenirati, ako imaju sve dobne skupine, od samih sudaca, troškova delegata, održavanje utakmice, jednostavno to ne mogu podnositi i moraju se baviti sa političarima, sa lokalnim vlastima, koji žele imati utjecaje upravo na sve te klubove kako bi izgrađivali svoju političku karijeru i dobivali glasove. Pa je činjenica ljudi moji, ja sam sudjelovao u radu kluba, pa znam kako to ide. Onaj tko je jači, tko vlada u gradu, u općini, županiji, trudi se dominirati nad klubovima, kako bi kasnije dobio svoju biračku bazu. I to uništava naš sport. Zašto su naši tenisači toliko dobri? Pa isto zato što treniraju vani. Ne guši ih ova hrvatska administracija i ova politička scena u Hrvatskoj, ne guši ih i ne sprječava u njihovim dosljetcima za koje su oni i talentirani i spremni i žele raditi. Ajmo im omogućiti takve uvijete kao što imaju vani, pa će ljudi biti ovdje, i onda čak prigovaramo nekima, koji eto, plaćaju poreze u nekim državama, zašto ih ne plaćaju u Hrvatskoj, pa zato što su tamo dobili uvijete za trening i za rad. Spomenuo sam u replici, kolegici Glavak, kako politika utječe na naše klubove, pa je ona to u maniri svog šefa Plenkovića izokrenula na sasvim drugačiji način, evo, kao što bi trebali saborski zastupnici trenirati. Ja se onda slažem s kolegicom Glavak, evo vi predložite neki trening, ja ću vam se rado odazvati na taj trening, pa evo, trenirati ćemo ako treba svi skupa, da dokažemo da treniramo. Ali, najviše je to bilo dokazano u Svjetskom prvenstvu, kada su naši političari, a spomenuo sam župana Žinića iz moje županije, bili na niz utakmica gdje ih je vodio Hrvatski nogometni savez, nisu sami snosili troškove. Da li je to sukob interesa? Da li je taj župan Žinić, podilazio županijskom nogometnom savezu, sa razno raznim beneficijama, kako bi eto bio besplatno na nogometnim utakmicama diljem svijeta. To je politički utjecaj i nitko ne može reći da ga nema. Ima ga na svim razinama, što je razina veća, što je močvara veća, to je i politički utjecaj veći, kao i na sve pore i segmente ovoga društva gdje se je politika uplela i želi sa svime upravljati i svemu dirigirati, iako ljudi, koji dirigiraju nisu niti adekvatno obrazovani, niti su u toj domeni, pokazali kakve rezultate, ali žele se miješati u sve. Evo, ako nije tako, kolega Lucić je tu, neka on kaže, da li sam ja u krivu. Koji su naši političari, ustvari pomogli našim klubovima, da bi ih oni negdje vodili. Znači, HNS je morao od njih, očekivati neku povratnu korist. Ali nije to sada stvar pojedinaca koje ja spominjem, nego cijelog sustava koji je u ovoj državi. I kako funkcionira jedna najjača sportska organizacija kao što je Hrvatski nogometni savez, gdje jednostavno se ne može imati uvida u nikakvo financijsko poslovanje, a okreću se silni novci. No sve to počinje u općinama, u gradovima, na najnižoj razini, u seksom klubovima, a mi imamo mnogo općina koje su ishodovale dozvole za dvorane, no međutim, oni nemaju te financijske kapacitete da ih mogu izgraditi, a jednostavno država ne prepoznaje potrebu tih dvorana i tih vježbališta za našu djecu na najnižoj razini, gdje se u biti rađaju najveći talenti i prepoznaju, nego jednostavno se opet i tu dijeli po političkoj podobnosti. Oni koji su na vlasti, oni će svojima to pokušati odraditi, oni koji su oporba, ha čekaj … [[Govornik se ne razumije.]] dok trava naraste. I koga kažnjavamo? Kažnjavamo svoje građane. Draga gospodo, bez obzira kojoj mi političkoj grupaciji, stranci propadamo, građani RH, bez obzira u kojoj su oni stranici, članovi, svi su to naši građani RH, ima ih premalo, previše ih je otišlo iz ove države da bismo se ponašali, kao da svatko ima svoje nekakve građane, da svatko ima svoju nekakvu djecu, da su to djeca, nekakvih naših stranačkih poslušnika ili sve su to hrvatska djeca i oni će … [[Govornik se ne razumije.]] , danas sutra obraz RH kao što to rade naši sportaši danas. Ali nažalost, ne zahvaljujući RH, nego angažmanu njihovih roditelja i njihovom radu, požrtvovanom i tome što su kasnije dobili priliku negdje izvan RH, svoj talent iskazati i svojim radom osvijetliti obraz RH. Pokušajmo to gledati u tom smjeru, nemojmo se nadmudrivati oko mi smo napravili više, vi ste napravili manje, ovi su potaknuli ovo i ono, no međutim, sve se to jednostavno vidi u narodu, sjednite s ljudima pa pričajte pa ćete vidjeti što će vam reć na kavi, ti ljudi koji su u nekakvim klubovima, kako im je vodit klubove. To je noćna mora, osigurati novac za vođenje jednog malog nogometnog kluba, za organiziranje utakmica, za košenje igrališta, bit će i sve manje volontera koji to žele raditi jer jednostavno ljudi su više preopterećeni od ovog lošeg sustava koji vlada u cijeloj državi, a posebno i u sportu. Hvala lijepo.
Imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Ivana Ćelića, izvolite.
Poštovani kolega Lenart, stekao bi dojam da samo oni koji odu iz Hrvatske uspiju i spomenuli ste jedan rijedak primjer Jakova Faka, ja ću vam spomenut primjer Nikite Glasnović koja dolazi iz bogate Švedske koja se odlučila za hrvatsku taekwondo reprezentaciju, spomenut ću vam Ivana Raketića koji je rođen u Rheinfeldenu u Švicarskoj pa se odlučio za hrvatsku nogometnu reprezentaciju pa nije baš tako kako vi govorite. Kolega Stazić je spomenuo hokej na ledu koji ja pratim i s pravom je to spomenuo i tu je pitanje kulture navijanja, neke stvaranja pozitivne atmosfere, s druge strane najveći huliganizam je na nogometnim utakmicama i na tome treba raditi. Mislim da je temeljni problem Zakon o financiranju sporta. Vi ste ovdje se koristili jeftinim političkim rječnikom za dnevno-političke svrhe pa bi ispalo samo tamo gdje je neka opcija na vlasti tamo uspijevaju po mogućnosti u HDZ-u, tamo uspijevaju sportaši [[Upadica: Hvala.]] a tamo gdje je neka druga opcija, od tamo ih nema. Što je potpuna neistina.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Lenarta.
Poštovani kolega za vas iz HDZ-a sve jeftini politički rječnik, ja se pokušavam služiti jeftinim tj. jednostavnim riječima koje narod razumije, ne želim cifrati ovom saboru. Pa Raketić se odlučio igrati za hrvatsku reprezentaciju jer je Hrvat, jel tako, pa to je normalno, ali gdje je on trenira, gdje on trenira, u Hrvatskoj, da li je on postao Raketić u Hrvatskoj, gdje je Modrić postao Modrić, bio je dobar nogometaš, super i u Hrvatskoj, no međutim pravi Modrić je postao kad je otišo van igrat. Tamo je dobio prave uvjete i sve, svu slavu koju je skupio, čovjek se namučio i radio, ali najviše je vani napravio. Tu se je pokazao svoj talent i prepoznali su ga, ali pravog Modrića izgradio vani, tako isto i drugi. Vi ne razumijete o čemu ja pričam, ja pričam da svi u ovoj državi trebaju imati jednaku šansu, ja o tome govorim, ne o politički podobnima ili nepodobnima. Vi jako dobro znate da danas [[Upadica: Hvala.]] možete postati vrhunski nogometaš ako vas netko gurne, ako ne nećete.
Poštovana zastupnica Sunčana Glavak, ima slijedeću repliku.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče, ja sam zbunjena vašom raspravom, moram priznati, dakle ponovo smo se vratili na nogomet, vratili smo se na one, na onih top 10 ili 15 sjajnih naših nogometaša ponovo i ponovo smo se vratili na Hrvatski nogometni savez. Kolega jeste vi ikada čuli za Filipa Udaja ili Tina Srbića, jel vi znate kako ti dečki treniraju, jel vi znate u kakvim uvjetima su oni radili i ostali su u Hrvatskoj i postali svjetski prvaci srebrni na olimpijskim igrama, dakle o čemu vi govorite, vi zapravo tražite od naših vrhunskih sportaša da odu iz Hrvatske, da ne plaćaju ovdje porez, neg plaćaju tamo gdje im je dobro i neka njih tamo. Ja ne razumijem što vi želite? Jednake šanse za sve, da, od obrazovnog sustava, od onih malih sportova, od one djece koje nikada ne žele imati silne milijune ili njihovi roditelji imaju takve aspiracije. Žele se baviti sportom zbog zdravlja [[Upadica: Hvala.]] zbog socijalizacije i ostalih plemenitih stvari.
Hvala, odgovor poštovanog zastupnika Lenarta.
Zahvaljujem, poštovana kolegice Glavak, to što ste vi zbunjeni ja vam tu ne mogu pomoć, no međutim preko nogometa je najlakše objasniti funkcioniranje u hrvatskom sportu, hvala bogu postoje ti neki koji su ostali i htjeli trenirat u Hrvatskoj i postigli vrhunske rezultate, ali ja ne tražim od toga da naši nogometaši odu van, oni su otišli, pa oni su otišli, a to je tržište, aha to je tržište, za vas je sve tržište i liberalni kapitalizam, jel tako. Pa ja mislim da nije da nije to baš tako da su mnogi otišli zato što su dobili normalno i priliku, ali moramo priznati da nisu otišli, da nisu dobili takve uvjete kakve imaju tamo da nikada ne bi bili to što jesu. A toga ste i vi svjesni samo ne želite priznati. Hvala.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Nenada Stazića.
Dakle, s pravom upozoravate s na opasnost povezanosti politike i sporta i tvrtci da te povezanosti nema oprostite meni je neshvatljivo osobito kad je o HDZ-u riječ. Pa prvi predsjednik HDZ-a je mijenjao i određivao imena sportskim klubovima, ne da da se zove Dinamo, a bio je počasni predsjednik Partizana, kolega Glavak, nije ga smetalo što se zove Partizan tada. Nazočnost političara na sportskim događajima, može, nek ih plaćaju od svog novca, nek ih plaćaju od svog novca, a ne da im plaćaju sportski klubovi jer oni nisu tamo na tribinama tamo da predstavljaju Hrvatsku, Hrvatsku predstavljaju sportaši, a ne oni, oni se tamo dolaze slikati, oni tamo dolaze uživati, a da …/nerazumljivo/… tih klubova. Šta je s trgovinom sportaša? Pa zar to politika ne treba riješiti [[Upadica: Hvala.]] a kao da nitko ne zna, da se njima trguje kao konjima.
Hvala vam lijepa, odgovor zapravo nije odgovor jer ništa upućeno, ali reći će nešto sigurno kolega Lenart.
Zahvaljujem poštovani podpredsjedniče, pa kolega evo primijetili ste i shvatili ste o čemu sam ja pričao, o toj nejednakosti koja vlada u našem sportu. Evo jedan primjer, nogometni klub u selu Bobovac u Posavini, neki bi rekli bogu iza nogu, gdje su ljudi polako otišli, ja vas pitam, da li je netko pitao te ljude kako oni održavaju taj klub, neki će reć pa što, da jednom selu takav klub možda ni ne treba neka odu igrati negdje drugdje, ali o tome govorimo o ravnopravnosti, kako ćemo ostaviti ljude da žive u našim ruralnim prostorima, pričamo o ruralnoj obnovi, obnovi sela, tamo ljudi žive i oni žele imati iste, slične uvijete kao i u velikim gradovima. Pokušajte pitati i raspitajte se recimo, za jedan takav mali klub, pa ih pitate kako oni organiziraju, utakmice, suce, trenere, kose, odakle im novci za to.
Hvala. Sljedeća replika, poštovanog zastupnika Franje Lucića.
Hvala lijepo. Gospodine Lenart, nisam se složio sa vašom raspravom, dotaknuli ste se i moga imena, a vidim da nemate informacije, a reći ću vam samo jedno, moja karata koju sam ja imao za Svjetsko prvenstvo, ili kvalifikacije Svjetskog prvenstva je dobivena od moga rođenoga brata, ne od Hrvatskog nogometnog saveza i tu istu kartu je on mogao dati bilo kome druge. Stoga nemojte optuživati za nešto sa čime niste upoznati. Sa druge strane preko 30 g. razno raznim svojim aktivnostima sudjelujem u radu Hrvatskog nogometnog saveza, dakle, nisam bio politički. Moram vam također reći, da preko 35 g. radim u klubu, nogometnog kluba Slavija, koji se duži niz godina nalazi u 3.HNL i radim volonterski bez kune, da bi imao ikakve prihode. Puno puta sam posegnuo u svoj vlastiti džep da bi podmirio troškove samog kluba, ako ne vjerujete, pitajte svoga kolegu koji sjedi pored vas.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Lenarta.
Poštovani kolega Lucić, možda to je tako kako ste vi rekli. No, međutim, kada ste vi završili u medijima, ja sada neću reći opravdano ili neopravdano, niste to tada demantirali na ovakav način, onda niste htjeli demantirati kažete, ne. Niste tada, odakle bi ja znao ako vi to niste demantirali. Znači ako tada niste demantirali, svi misle da je to tako. Mogli ste do sada smisliti 100 različitih izgovora, kao i mnogi drugi, ali niste vi tamo bili jedini. Ja imam informacija, da je tamo bilo 19 ljudi koje HNS vodi. Znači da nije to baš da su svi dobili od rođaka ili ovako ili onako, za neke znam 100% sigurno da ih HNS vodi. Ali, nije meni krivo što su oni vas vodili, nego ja samo govorimo o tome da je politika involvirana u hrvatski sport i da ne radi dobro sportu, već loše, da političari se trebaju baviti politikom, a sportaše ostaviti da se bave sportom.
Hvala. I zadnja replika, poštovanog zastupnika Davora Lončara.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Lenart, ja kao dugogodišnji i sportaš i djelatnik, u sportu, 40 g. ne mogu prihvatiti to što govorite, iz niz faktora koje sport iza sebe nosi. U sportu ima toliko elemenata i nepoznanica, da je teško sada u ovu jednu minut vama to sve pokušati objasniti. Što se tiče politike i sporta i u bivšoj Jugoslaviji i prije bivše Jugoslavije i dok bude bilo koje države, država će uvijek kroz politiku potpomagati sport. A što se tiče jedinice lokalne samouprave, odgovorno tvrdim da ustroj jedinice lokalne samouprave nije bio formiran kako je formiran, ovoliko klubova koliko danas u Hrvatskoj ima, vjerujte ne bi bilo 10%. To da smo mi u obvezi imati škole nogometa i druge škole, to je naša zadaća i to moramo i raditi bez obzira na političku ili bilo koju drugu orijentaciju. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Lenarta.
Poštovani kolega, evo vi ste sada, na neki način priznali to … [[Govornik se ne razumije.]] politike u sport. Sport je nešto gdje se djeca počnu od najranije dobi time baviti, znači nevina biča ulaze u jedan svijet sporta, težeći nekakvim izvrsnim rezultatima, da se dokažu da budu timovi, da igraju u timovima i onda kada dođu u određenu fazu, onda se susreću sa onim lošem u sportu, a to je politika. I svi vi znate da to što ja govorim, otprilike tako, možda sam u nekim stvarima pogriješio, dozvoljavam, no međutim, svima je jasno da je politika previše pipke gurnula u sport iz samo jednog razloga, da bi na budućim izborima osvojila što više glasova preko tih klubova, razno raznih vatrogasnih društava, udruga i na koji način sve već funkcionira naša politička scena. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća rasprava biti će ona poštovanoga zastupnika Stjepana Čuraja.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Nisam se zbilja planirao javiti, s obzirom da je tema dnevnog reda bila odluka o imenovanju predsjednice i članu nacionalnog vijeća za sport. No međutim, kao danas … [[Govornik se ne razumije.]] tako dnevni red, pa onda se iskoristi svaki povod da se priča o široj temi, to je bilo i na prethodnim točkama. Pa ću onda i ja dati svoj doprinos tome, s obzirom da smatram da kao osoba koja je i u sportu bila i gotovo profesionalno i živjela jedan dio i profesionalno radila bi mogao doprinijeti nešto i u svojoj raspravi a i u krajnjoj liniji i javnosti a i ovdje prisutnome zamjeniku državnoj tajnici. Naime, prije svega ove sintagme politika i sport, nažalost, politika je postala ružna riječ, kada netko kaže politika i sport, ono vjerojatno mislite na onaj najružniji dio koji obilježava politiku, iako de facto, kroz politike sporta nema. Ne u tom ružnom dijelu, nego u onome osnovnome dijelu, dakle, i to ne kod nas, to je svugdje tako. Zašto kažem da nema, zato što, upravo je zadaća društva, u bilo kojem ona uređenju bila, zadaća države jedinice lokalne regionalne uprave obveza je upravo osigurati uvijete, osigurati infrastrukturu, osigurati osnovne preduvjete za razvoj i rad sportskih djelatnika, sporta općenito. Tko su ljudi koji to odlučuju, pa političi, kako su došli? Pa politikom, zato se kaže da je to povezano. Naravno, treba osuditi sav onaj dio, ali ja i razumijem kada pojedini političari, hoće se prikloniti, pa da se onaj uspjeh pojedinih sportaša, malo i na njih, ajmo reći, otrlja, pa da i oni od toga imaju nešto kroz neki p.r. i to mogu taj dio njihov shvatiti. I onda dolazimo zapravo do pitanja koji danas u Hrvatskoj profesionalni klub može opstati bez politike u ovom širem smislu, odnosno bez uloge lokalnih ili državnih institucija i njihovih proračuna. Pa vrlo malo. Ali tu govorimo o profesionalnom sportu. A naš cilj ovdje kao političara, kao odgovornih osoba nije da razmišljamo o profesionalnom sportu. Mi moramo razmišljati o ulaganju u budućnost naše djece, u djecu, jer je poznato da se bavljenje bilo kojim oblikom fizičke aktivnosti zapravo potiče razvoj psihomotorički, odnosno psihofizički, unapređuje zdravlje, znači prije svega utječe se na tjelesni razvij, razvoj određenih osobina, vještina, na usvajanje nekih motoričkih znanja, dostignuća ali prije svega na osjećaj jedan pripadnosti, djeca razvijaju samostalnost, sklapaju prijateljstva, poboljšavaju sposobnog koncentracije itd. Znači mogu se zadovoljiti kroz niz različitih potreba, za kretanjem, za priznanjem, za sigurnošću, za pripadanjem, u krajnjoj liniji to je sve ono što sport čini dobroga našoj djeci. I onda mi moramo sport i promatrati kroz više različitih struktura. Prva je infrastruktura. To su preduvjeti, tu opet dolazi ta politika da osigura preduvjete našoj djeci, normalne uvjete za razvoj i rad. Najčešće govorimo o infrastrukturnim. Pa koji klub može sam sebi financirati dvoranu da igra u njoj? Recite mi tko je taj? Pa jedan Real Madrid je prodao svoj stadion gradu Madridu. Koji klub u Hrvatskoj? Kažem to su rijetki. Sport je biznis ali samo u rijetkim slučajevima. Zato je naš cilj da mi osiguramo tu infrastrukturu jer rezultat, uspjeh koji naša djeca postižu nekad i unatoč tome što smo u takvoj infrastrukturi. Ona nije presudna ali je jako bitna i svi elementi su bitni. Pojedinačno možda nisu presudni jer nam to dokazuje naši rezultati, entuzijazam. Ali sigurno da bi mogli imati više i bolje takvih rezultata kada bi se kvalitetnije radilo. Osim infrastrukture dakle govorimo o mjestima gdje se mogu razvijati, bitno je ulaganje u ljude, ulaganje u trenere, u njihova znanja, u njihove kompetencije jer oni najčešće oblikuju tu djecu, oni su najčešće prvi ti s kojima se djeca susreću i koji imaju najčešće najveću ulogu. Koliko vrhunskih sportaša, nećemo samo ovdje sve imenovati, možda ne bi to postali da nisu imali određenu osobu u tom ključnom trenutku koja je prepoznala, koja ih je vidjela, koja ih je digla, koja je vjerovala i ulagala u njih. Jer nisu svi odmah Bogom dani da se vide iz aviona, uvijek se gleda ono što netko može postati a ne ono što danas je. Jer kada gledamo iz košarke, iz koje ja dolazim, vidite dijete koje može biti preko 2 metra ali ono je trenutno kada ga vi dobijete smotano, ne može ni potrčati kako treba a imate jedno dijete koje je super motorički razvijeno ali njegov potencijal očigledno za onaj preduvjet osnovni za košarku i nije takav koji će moći ostvariti. Vi morate gledati ono što djeca mogu a svima je jednako bitno da se bave sportom. Zato trebamo ulagati u trenere, omogućiti njihovu edukaciju, pedagošku, ne samo stručnu nego i pedagošku, to je puno prije najbitnije nego ovaj stručni dio. Ulaganje u djecu, znači mi moramo postaviti sustav financiranja sporta, mi imao nositelje kvalitete, pa na temelju nositelja kvalitete gradovi i općine, prije svega gradovi dodjeljuju određena sredstva. Ne, krivo, ne zanima me seniorski uspjeh tog kluba, seniorski bio on profesionalan ili ne, nije osnovni preduvjet. Kvalitetniji rad i broj djece je preduvjet. Tu trebamo financirati, što više djece, što veći angažman, što bolji rad s njima to treba nagraditi i tu treba osigurati uvjete. Naravno da kroz sport ima i onih negativnih strana, naravno da jedan klub kada je dobro vidi da ima puno djece pa se ... [[Govornik se ne razumije.]] svatko hoće svoj dio kolača pa od grada dobiti neki termin, pa uzimati članarine i još dobivati novce, svemu tome treba uvesti reda ali osnovna mora biti dijete, broj, koji u 3 mjeseca, 6 mjeseci napredak, rast, visina tehničke i motoričke sposobnosti, kako je napredovala, šta je rezultiralo, je li dolazi na treninge, ne. Onda bi naši klubovi kroz škole počeli biti itekako interesantni i dobivati što više djece i raditi ono što je jako bitno a to je popularizacija sporta da ih maknemo ispred ekrana. Ne samo da je popularno ono što vide na TV-u i kada je neki uspjeh zašto imamo tako dobre rukometaše, zato što smo imali prije 20-ak godina povijesni uspjeh. I onda ja dođem naravno na jedno malo nogometno igralište, odnosno rukometno igrati nogomet ono netko igra rukomet, ja sam se sablaznio. Otkud sad to? Zato što su vidjeli na TV-u i tu su onda došli generacije Balića i svih ovih. Pa onda njihovi uspjesi su rezultirali generacijom novih ljudi koji su se zainteresirali za taj sport. Ali nama to se slučajno događa. Nama treba sustavno, da se bore klubovi za svako dijete, da dođu kod njega, da imamo škole sporta u kojima sustavno prolaze sve vrste sportova da djeca odlučuju. To roditelji sad rade za njih, idu, 3 mjeseca ih voze na jedan sport, pa 6 mjeseci na drugi pa godinu dana na 3, pa tako nekad pogode, nekada ne, najčešće to dovodi do obeshrabljivanja, do odustajanja i još gori, goru situaciju dobijemo. Kako? Znači kroz, to nije samo pitanje države, to je pitanje jedinica lokale samouprave. Može se, samo se treba znati kako i treba htjeti. Naravno porazne olakšice, porezni tretman. Tu sada govorimo o onom seniorskom dijelu i eventualno profesionalnim sportašima jer nisu svi seniori profesionalni sportaši, to se mora isto znati. Puno naših mlađih kategorija igra za seniorske ekipe. I to je dobro i to je ta distinkcija. Ali omogućiti što bolje, što lakše, što veća porezna rasterećenja za ulaganja u sport. A ne da onda upravo ovise o nama kao političarima pojedinih klubova i kume koliko će dobiti od grada ili ne. Tu ne trebaju ovisiti o niti jednom političaru nego samo o rezultatima svojem broju djece. Amen, gotovo, nema, svejedno tko ti dođe na vlast, moj ili tvoj. Onoliko koliko vrijediš, koliko radiš, koliko ti djecu prepoznaju, koliko dobivaš, koliko si popularan, koliko napraviš od svog sporta, znaš toliko ćeš dobivati. Naravno to ne vrijedi za sve sportove, da se odmah jasno, da se netko me ne uhvati krivo. Imamo timske sportove, imamo individualne sportove. Ne možemo očekivati 100 dizača utega u nekoj prostoriji. Sve treba imati svoju kategoriju i načine. I onda možemo govoriti o nekom sustavnom ulaganju u sportu. I naravno da politika treba dat okvir, ovaj financijski, zakonski, da omogući ulaganja, daje porezno rasterećenja, infrastrukturni, da se i sagrade škole odnosno dvorane i sve ovo određena infrastruktura koja je potrebna, uvjete za naše one već koji su pokazali da se osiguraju, radi se, ali sigurno se ne može sve, sam sve jedan središnji ured koji je napravio sad izuzetno već pomake kad vidimo u načinu razmišljanja i doživljavanja i financiranja određenih sportskih, i događanja i samih kolektiva, ali nije dovoljno. Dok god mi imamo na lokalnu po načinu onome sofke, zajednice sportskih udruga ili kako god već, pa oni dodijelili neke termine i sad ti osnuj od jednog kluba četiri, da svatko dobije termin, uzima članarinu i od tog živi, to je određeni… [[Govornik se ne razumije]] , samo da one koji žive od toga, ne misli se na djecu i na neki rezultat, nego ljudi žive od toga, našli su svoju branšu i žive kao bivši igrači, treneri, žive, al mi trebamo napraviti ono što je bitno za djecu. Zahvaljujem.
Ova rasprava je vrlo zanimljiva jer je sport naravno nešto što nas sve zanima i ja sam bio vrlo permisivan, pričalo se o svemu, o financiranju sporta, o vezi politike i sporta, košnji igrališta, izgradnji dvorana, klubu partizani itd. Ja vas podsjećam da mi sad raspravljamo o prijedlogu odluke o imenovanju predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za sport, pa vas lijepo molim da se toga pokušamo držati u daljnjoj diskusiji. Evo, imamo više replika na vaše izlaganje, prva je poštovanog zastupnika Nenada Stazića.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kažete kolega bez politike sporta nema, upravo suprotno, tamo gdje je politika, tamo nema sporta, dat ću vam dva primjera za to. Prvi, zašto ima tog primitivnog divljanja samo na nogometnim stadionima? Zato što je HNS, Hrvatski nogometni savez leglo politike, to je ekspozitura HDZ-a. Primjer drugi, 14. rujna predsjednica Kolinda Grabar Kitarović je u Sikirevcima, posjeti školu, pita učenike što vam treba, oni kažu, predsjednice školska dvorana. Dvorana školska? Pa imate livadu. To je odnos politike prema tom sportu, pa tu je predsjednica nadmašila čak i onu inteligentnu izjavu Marije Antonete. Nemate kruha narode? Pa jedite kolače.
Hvala lijepa. Nešto će na to očito reći kolega Stjepan Ćuraj.
Zahvaljujem. Dakle, ja sam pokušao objasniti… [[Govornik se ne razumije]] , pokušat ću je ponovo. Ja se slažem s vama predsjedavajući da, i to sam rekao uvodno da smo malo odmakli se daleko od ove teme. Znači, politika u ovom smislu su svi, sve jedinice lokalne samouprave, Središnji državni ured za sport, županije, ministarstvo, ministarstva itd., svi oni moraju i trebaju pomagati sportu i to je ta veza politike i sporta. Ovo o čemu vi govorite, to sam ja rekao, to je onaj ružan dio politike u kojem se svi hoće, kad je nešto dobro, prikrpit, međutim, definitivno, mi ne smijemo ovo izgubiti tu, taj poveznicu jel ne može sport sam kao takav bit prepušten samom sebi jel neće ga, nema tih sponzora, nema te interese, nema tog biznisa koji će moći financirati sve ono što radimo i zato treba tu napraviti jedan pametan sustav da on bude neovisan, da sport bude neovisan o politici [[Upadica: Hvala]] , a ne da ima veze.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Franje Lucića.
Hvala lijepo. Kolega Ćuraj, potakla me vaša rasprava upravo da prokomentiram i da kažem, nisu ljudi koji su danas u sportu došli isključivo iz politike. Ja sam maloprije govorio na svome primjeru, prije 30 godina, nisam pomišljao o politici, a našao sam se upravo radi rada o kojem sam skrbio u svome mjestu, pa zato i danas predlažem da upravo svi ljudi koji skrbe u svome mjestu, vode brigu o svojim nogometnim klubovima koji nisu profesionalni, da danas upravo budu i članovi vijeća za sport. Ti ljudi koji su prepoznati kroz svoj rad u nižim sredinama, tamo gdje moraš izmislit i sredstva i uvjete da bi se natjecao u jednom rangu, a danas isključivo se okomit na ljude koji su trenutno u nogometnom savezu ili u vrhu nogometnog saveza u Hrvatskoj, pa upravo su to ljudi koji su prošli svoje klubove koji su se tamo dokazali, koji su prepoznati i samim tim je [[Upadica: Hvala]] im je i nogometni savez ih je pozvao [[Upadica: Hvala]] da rade u istom savezu.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Vešligaja, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Evo, kolega Ćuraj ja ću složiti s vama naravno da jedinice lokalne samouprave trebaju skrbiti prvenstveno o sportskoj infrastrukturi jer bez nje zapravo niti nemamo amaterskoga sporta. No, i ta infrastruktura vam ovisi najvišim dijelom ipak o fiskalnoj snazi jedinice lokalne samouprave. Dakle, sigurno da će nekakav prioritet imati jedinice lokalne samouprave u ulaganje u komunalnu infrastrukturu, u predškolski odgoj, u školstvo itd., ali moja nekakva preporuka je onda i u uredu za sport i sportskim savezima, dakle, dodjeljuje određena sredstva, sad je u tijeku jedan natječaj za izgradnju sportske infrastrukture da se uzmu i u obzir fiskalni kapaciteti jedinica lokalne samouprave, pa da dodijelimo ta sredstva stvarno onima kojima je to najpotrebnije, a oni koji raspolažu sa većim sredstvima, smatram da oni mogu to napraviti i iz svojih proračuna, mislim postoje modeli koje se mogu implementirati za izgradnju sportskih terena i jedan radimo u gradu Pregradi, mi smo odlučili da idemo u izgradnju teniskih terena, radimo… [[Govornik se ne razumije]] kampanju, imamo jedan jako dobar odaziv i poslovne zajednice i [[Upadica: Hvala]] i… [[Govornik se ne razumije]] znači, plan je bar 50% iznosa… [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se]]
Slijedeća je replika poštovanog zastupnika, odgovor poštovanog zastupnika Ćuraja.
Zahvaljujem kolega Vešligaj. Dakle, da, sigurno da nisu svi fiskalni kapaciteti jednaki, zato imamo druge modele. Evo, mi iz Osijeka, mi imamo sada dva velika sportska projekta, jedan je izgradnja nogometnog stadiona, drugi je jednih velikih teniskih terena, oko 60-tak milijuna kuna predviđeno vrijednost investicije, sve po modelu, ajde neću reći, javnog privatnog partnerstva jel je to izuzetno iskomplicirano i vrlo je malo projekta zapravo tako i napravljeno, ali sigurno da ima uz zakup pravo gradnje i određenih vrsta koncesija mogućnost da se spoji privatni interes i javno dobro. I to je možda onaj model di naravno tu može se onda i država uključiti, gdje sigurno mi moramo imati jednu, nema tu fizibilnosti u sportu, to svi moramo znati, nema tu fizibilnosti ni u kulturi, to je čista cost benefit analiza. Da li to omogućava bolji život sugrađana i onda će svi htjeti doći više živjet, kroz to možemo kroz njihove se poreze se financirati.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Davora Vlaovića.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Čuraj, dobro je potpredsjednik Sabora rekao, ovo je tema, izbor članova Nacionalnog vijeća, ja sam očekivao da ćete vi u svojoj raspravi reći da tražite, uvjetujete svojom podrškom u ovom prijedlogu izbora članova Nacionalnog vijeća da oni više sredstava izdvajaju u amaterski sport, upravo ono o čem ste vi govorili, da se u ruralnim prostorima više izdvaja za amaterski sport, nogomet, odbojku, košarku, veslanje, bilokoji drugi, atletiku ili gimnastiku, nažalost, vi to niste rekli a mislim da bi upravo zbog toga što ste vi dio te većine, to ste trebali reći. A kakvo je stanje u amaterskom sportu, najbolje govori u Osječkoj županiji, Brodsko-posavskoj, u nogometu, gdje je veliki broj nogometnih klubova, treće i druge županijske lige odustaju jer su preveliki nameti za delegate, suce itd., jednostavno ne mogu to više pratiti a pogotovo što ti isti nogometni suci, delegati određuju visinu tih naknada i s druge strane, prodaju utakmice za 10 ili 100 kn, ili 200 kn, protiv njih 20 se vodi sudski proces i kakva je to poruka nogometu u sportu, kao i kad sve vi promijenili dres, koja je to poruka našim hrvatskim biračima.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Čuraja.
Dobro, ovo sad na kraju zbilja, ja cijelo vrijeme sam u istom dresu, dakle ja ako sam promijenio partnera, ne znači da sam promijenio dres odnosno ja osobno čak ih nisam ni promijenio. Prije svega, hvala bogu da neću to raditi, ne radim to jer ucjenama se nikad neću služiti, ja ne vjerujem ništa dobro ne može proizaći iz ucjene nego iz suradnje, dogovora, razgovora, projektne suradnje, kako god hoćete to nazvat a ne sada idi, kreni i ucjenjivaj za nešto što ide. Dotle ima to svoje granice, možda ste vi tako navikli, ja tako sigurno neću razgovarati nit sam ikad razgovarati sa brojnim partnerima s kojima sam obnašao i sudjelovao u vlasti i u Osijeku i Osječko-baranjskoj županiji a ... [[Govornik se ne razumije.]] se radi o sadašnjeg gosta pa do HDSSB-a nekadašnjeg, HSP-a, HDZ-a također, nebitno tko je ako se radi o dobrom interesu i ako svi želimo. Ja apsolutno ću dalje nastojati svoje inicijative predlagati i ja nadam se da će biti i sluha da se one i prihvate u onoj mjeri u kojoj mjeri u kojoj se mogu realizirati.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Čuraj, dotakli ste se zapravo i govorili ste dosta o infrastrukturi i o jednakim uvjetima. Činjenica je da su svi športski objekti zapravo, javne potrebe općine, gradova i županija i da mnogi takvih objekata nemaju pa u nacionalnom programu športa koji je u javnoj raspravi se tako piše da 10 županija uopće nema atletsku stazu, dakle samo atletsku stazu. Ako govorimo o 10-ak takvih sportova za djecu i mladež, dakle manje-više su u svim tim županijama onemogućeni u svom športskom napredovanju i razvoju a djeca sama po sebi upravo na takvim infrastrukturnim objektima se socijaliziraju, društveno su prihvatljivija, razvijaju svoju motoriku i naravno neki od njih postaju pristojni ako ne i vrhunski nogometaši.
Hvala. Poštovani zastupnik Čuraj [[Upadica Babić: Sportaši, ispričavam se.]]
Zahvaljujem. Da, ja sam prvo, nije slučajno da sam krenuo prvo od infrastrukture kao conditio sine qua non dakle to je onaj osnovni preduvjet da napravimo onaj osnovni uvjet da netko se može baviti određenim sportom da imaju zapravo gdje taj sport i raditi, trenirati i biti. Ako nemate atletsku stazu, teško možete na ulici baš trenirati, postizati određene rezultate ili govorim ako nema košarkaš igralište ili koš, teško ćete naučiti ikad igrat košarku, dakle to je ovako malo banaliziranje ali zato je to prvi preduvjet, zato je to osnova, zato to je zadatak politike da osigura svima jednake mogućnosti, za jednaku razvoj, jednako sudjelovanje i da to prepoznaje, da to stavi kao svoje prioritete. Iz onih svih razloga koje sam navodio što znači sport za našu djecu, isto tako kad govorimo o obrazovanju, možemo povući paralelu da imamo jednake uvjete bez obzira jeste li u nekom selu iz Slavonije ili u centru Zagreba, da ta djeca imaju jednake uvjete i jednaku infrastrukturu za rad i svoj napredovanje općenito.
I zadnja replika je poštovanog zastupnika Ivana Ćelića, izvolite.
Kolega Čuraj, budimo realni, nikad neće imat svi jednaku dostupnost, naravno da treba raditi na razvoju infrastrukture. I osnutak Središnjeg državnog ureda za sport i program Vlade RH za razdoblje od 2017.-2019. navodi koliko su važne strategije koje nedostaju u ovome trenutku. Ali svi naglašavaju amaterski sport. Naravno da je uloga državnog ureda i poticanje svakodnevnih tjelesnih aktivnosti za djecu, pitanje poticanja sporta u smislu promicanja zdravlja ali treba voditi računa i o vrhunskim sportovima i postoje isto tako natječaji da se odredbe transparentno koji su klubovi nositelji vrhunske kvalitete i da oni isto tako budu financirani. Dakle ne treba zanemariti tu činjenicu a onda određene jedinice lokalne samouprave ovisno o tradiciji recimo u Metkoviću, Našicama, Bjelovaru, tamo treba razvijat rukomet, u Sinju košarku itd.
Poštovani zastupnik Čuraj.
Da, kolega Ćeliću, ja sam tako naveo i kroz upravo tih segmenata od infrastrukture, ulaganje u ljude, trenere, u djecu i seniore odnosno profesionalni sport. I upravo to ne treba zanemariti, znamo da ide to financiranje preko saveza, savezi se financiraju preko HOO-a, Olimpijski odbor dobiva sredstva iz proračuna itd., sredstava i igara na sreću i naravno putem raznih natječaja i da to apsolutno ne zanemarimo ali mi moramo misliti i gledati na cijelu sliku da što više onog što ste rekli naravno da neće svi imati iste uvjete, ja sam toga svjestan ali gdje god se može i treba, gdje god ima interesa i potrebe, tu treba i djelovati. I to sigurno napraviti kroz sustav koji radi neovisno od politike, koji radi prema svojim zakonitostima i striktno utvrđenim mjerilima, kvantificiranim a to su broj djece, broj interesa, broj rada, napredak u radu i onda apsolutno nebitno tko je na vlasti gdje, bitno je samo kako svoj poso radiš i onda će djeca moći imati priliku do dođu do ovog dijela profesionalnog sporta.
Zadnja rasprava biti će poštovanog zastupnika Tomislava Žagara, izvolite.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državna tajnice, tajniče, kolegice i kolege, nastojat ću u jednoj kratkoj raspravi reći osnovnu zamjerku vezano za ovaj izbor i naravno podpredsjedniče dozvolite mi da i ja malo proširim ovu raspravu, kako su i druge kolege učinili, neću, neću dugo raspravljat, evo.
Samo nemojte recimo o utjecaju konzumacije kremšnita na šport, jer o svemu smo razgovarali osim još o tome, izvolite.
Neću, dakle, dakle ono što su se svi [[Upadica: Ovo nije dobro.]] prije složili [[Upadica: Previše šećera.]] da, što su se svi prije složili da je kod sporta jako bitno, govorimo o amaterskom sportu, dostupnost sporta i tu se čak, evo kolega Ćorić mi može replicirati pa zato ću sad spomenut, ja se s njim ne slažem, sasvim suprotno mislim od njega, puno talenata imamo po ruralnim prostorima u naseljima, samo treba djeci omogućit dostupnost sporta. Ako to uspijemo onda ćemo vidjet da imamo puno više talentirane djece, nego što to uopće mislimo. Dakle, ne treba u pojedinim gradovima razvijat pojedine sportove trebamo omogućit svima da budu dostupni, pa će biti boljih rezultata. Nažalost je u pitanju novac i mogućnosti, dakle stvorit materijalne uvjete da bi sport bio dostupan, a osim tih uvjeta ona dolazi druga razina uvjeta to su treneri, to je govorio kolega Ćuraj, omogućit da se kvalitetno pripremaju mladi za sport. Zatim ono treće, treća razina je organizacija natjecanja, možete imati klub, ako se nemaju djeca gdje natjecat to će bit sve promašeno. I naravno jedinica lokalne samouprave koja to mora izfinancirat, jer, jer država u ovom slučaju kad govorimo i o stručnim osobama, kad govorimo o službenim pardon osobama, sucima i svemu uglavnom jedinice lokalne samouprave su te koje moraju to platit i klubovi se trebaju snalazit. Međutim, ja želim sad jednu, konkretizirat ovo, naime ono što se, za što se moramo u društvu, protiv čega se moramo borit je diskriminacija. Mi u sportu u ovom trenutku imamo veliku diskriminaciju, upravo se vidi iz ovog prijedloga, od 13 članova nacionalnog vijeća, koliko imamo žena, samo dvije, istina da je predsjednica jedna od njih dvije, znači od dvije to je gotovo, to je oko 15% žena u takvom, takvom stručnom tijelu koje se brine o kvaliteti i razvoju sporta. Inače zastupljenost u …/nerazumljivo/… tijelima kad govorimo općenito o sportu i stručnim tijelima i stručnim funkcijama je manja od 20%. Međunarodni olimpijski odbor preporuča to kao svojevrsni minimum. Zastupljenost u medijima, zastupljenost ženskim rezultata u medijima je neusporedivo manja u odnosu na muške rezultate, a veća zastupljenost u medijima često je više vezana uz izgled sportašica. Pročitat ću vam jedno pismo jedne, jedne mlade osobe koja je pisala HRT-u: „Poštovani, danas u 17,40 prenosite muško finale turnira Kutija šibica, žensko finale istog turnira ne prenosite, na upit o tome prošle godine, odgovor je navodno bio da televizija kupuje ono što gledatelji žele gledati. Valjda je to razlog zašto je u tom terminu vrlo gledana emisija Tajni život zoološkog vrta, no kako očekivati popularizaciju ženskog nogometa i …/nerazumljivo/… ako im se u startu ne daje prilika.“ Dakle, ženski sport je diskriminiran, HRT ne želi prenositi evo u ovom slučaju finale Kutije šibica i mislim da Nacionalno vijeće za sport će imati tu da te stvari promijeni. Kod profesionalnih sportaša je uvriježeno mišljenje da ženski sport opravdano nije plaćen kao muški sport. Novak Đoković je izjavio slijedeće, statistika je uvjerljivo na strani tenisača, mi imamo više publike i to je jedan od razloga zašto bismo recimo trebali više zarađivati, to bi bilo najpoštenije, da oni koji najviše pridonose ujedno i najviše zarađuju. Tenisačice su se izborile za ovo što imaju danas, ali muškarci bi se trebali boriti još više. Naravno tenisačica King se davno izborila da tenisačice imaju jednaki fond nagrada kao što to imaju tenisači i samo u tenisu je to. U svim drugim sportovima su žene daleko potplaćene, žene su u podređenom položaju i tom sportu se ne pridaje nikakva pažnja. Evo, državni tajniče učinite vi s vaše pozicije i evo preko Nacionalnog vijeća za sport da se ženski populizira i da se ovakve stvari u društvu ne događaju. Najljepša hvala.
Hvala, imamo na vaše izlaganje dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Ivana Ćelića.
Kolega Žagar, nema novca za sve, dakle kada sam govorio o određenim jedinicama lokalne samouprave, gradovima gdje postoji tradicija sporta, znači Sisak ima hokej na ledu, nema ledenih ploha ni u Zagrebu, Mađarska je napravila istraživanje, odredila kojih je to 5 sportova koji su od nacionalnog interesa, promijenila je zakon o financiranju sporta i počela razvijati infrastrukturu. Nakon toga su dolazili rezultati i za vaterpolo i za rukomet i za hokej na ledu, znači samo tako. I zato je uloga Državnog ureda za sport, nemojmo očekivat da će se nešto dogodit preko noći, ali razvoj strategija to je ono što je uloga Državnog ureda za sport, a samim time onda i Nacionalnog vijeća za sport.
Odgovor poštovanog zastupnika Žagar.
Dakle, vrlo kratko kolega Ćelić, dakle evo u zadnjem, zadnjem dijelu ste zapravo dali pravi smjer, strategijom definirat što želimo napravit sa hrvatskim sportom, evo u Slatini nemamo čestitu sportsku dvoranu, jedan sportska dvorana radi se krovište, pa kad se skinulo krovište, propo je pod, imamo niz problema, a mladi, tu su klubovi, tu su klubovi sa značajnim rezultatima nemaju gdje trenirati i zbog toga moramo imati tu strategiju da bi, da bi omogućili svima koji žele i koji mogu se baviti sportom u RH.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Marka Vešligaja.
Hvala, evo kolega Žagar drago mi je da ste se osvrnuli na ženski sport i sport je uistinu jedna društvena djelatnost koja je potrebna, potreba za sve i reći ću, vezano je uz temu, neka ovo nacionalno vijeće ima jedan od prioriteta izrada strategije koja će ići prema tome da damo jednu dužnu pozornost ženskom sportu, da napravi jedan pritisak na sportske saveze, posebno na najbogatiji sportski savez, a to je Hrvatski nogometni savez, da da jednu dužnu pozornost ženskome nogometu jer se nažalost nalazi na njegovim marginama, znam to dobro jer evo dolazim iz grada koji ima već 20 godina ženskog nogometnog prvoligaša i muku mučimo naravno sa financijama, ne bi njegov rad bio moguć bez potpore jedinice lokalne samouprave, ja sam toga svjestan, ali to su, to su sve duga putovanja, to su veliki troškovi koji iziskuju, pa dajte barem u tom smjeru da se da nekakva potpora, pomoć jer to je jedini sportski klub u tako jednoj maloj sredini gdje se mogu žene baviti sa sportom, zapravo natjecateljskim sportom. Evo, hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Žagara.
Hvala potpredsjedniče, uvaženi kolega Vešligaj, dakle, znam da postoji ženski nogometni klub u vašem gradu, ono što je iznimno važno napraviti, a kada govorimo o posebno ženskom sportu, ženskim nogometnim klubovima, u mojoj županiji u općini Čađavica bio jedan nogometni klub ženski, a što se dogodilo? Oni su ušli čak u 1.Hrvatsku nogometnu ligu i znate što je onda problem. Onda vam je trošak autobusa prijevoza, na nogometnu utakmicu, veći od praktički proračuna koji imaju oni godišnje za svoj rad. U tom smjeru država mora razmišljati, da omogući, a to su uspješne sportašice, do 16 g. djevojčice smiju sa dečkima igrati nogomet, poslije toga više ne smiju, to su uspješne sportašice, koje postižu značajne rezultate i zbog toga bi Nacionalno vijeće za sport a i država u cjelini trebala o tome više mariti.
Hvala lijepo. Sada će u ime predlagatelj govoriti poštovani zamjenik državne tajnice, Središnjeg državnog ureda za šport, izvolite.
Zastupnice i zastupnici iskoristiti ću ovu priliku da pokušam, ujedno i odgovoriti na sva postavljena pitanja i dileme. …/Upadica Reiner: Nemojte molim vas, govorimo o prijedlogu odluke … [[Govornik se ne razumije.]] /… Dakle, nacionalno vijeće za sport je najviše stručno i savjetodavno tijelo koje imenuje Hrvatski sabor na 8 g. u ovom trenutku od 18.1 do 18.2 u raspravi je prvi akt planiranja koji je donijela, koji je izradio SDUŠ, odnosno, Središnji državni ured za šport, odnosno, radna skupina. Ta radna skupina u njenom sastavu su i pojedini članovi, sadašnjeg Nacionalnog vijeća za sport. Dakle, ovo Nacionalno vijeće za sport će imati povijesnu ulogu da da, prvi puta sukladno Zakona o sportu, mišljenja na taj razvojni akt planiranja ove države. Također, u ovome trenutku i u nacionalnoj razvojnoj strategiji za 2030. se predviđa sport kao jedan zaseban cilj što do sada nije nitko učinio. Kada govorimo o financiranju, već je tu zastupnica Glavak iznijela neke podatke, dakle za više od sto milijuna kuna, dakle, za više od 30% je povećan proračun od 2016. na 2019. ako se vratimo malo u povijest u 2013. onda ćemo vidjeti da je to više od 100%. Također većina prijedloga koji se govori o financiranju sporta, na temelju detaljno izrađene analize, koju je izradio sveučilišni profesor, koji će biti član nacionalnog vijeća za sport, govori o problemima lokalnog sporta, gdje je jasno izraženo što su gradovi manji, to je veći problem sa financiranjem, manji je postotak izdvajanja, županije, posebno malo izdvajaju i upravo zato prvi cilj te strategije govori o daljem povećavanju ulaganja, usklađivanjem ulaganja, sa usporedivim zemljama EU u odnosu na BDP i državni proračun. Govori ono što je važno o kriterijima te po prvi puta predviđa pomoć središnje država, što već činimo i kroz natječaj poticaj lokalnog sporta, kroz ulaganje u infrastrukturu, kao što stoji u programu Vlade RH, za mandat '16.-'20. a što će sve bit detaljno uređeno novom nacionalnom strategijom. Također, opatijska inicijativa, napomenuti ću, a već rečeno, da su svi, ali svi nacionalni savezi, kojih u ovoj državi ima više od 80 imali priliku na okruglim stolovima i sve sportske zajednice dati svoje prijedloge i iznijeti probleme koje rasipava ova strategija, također i sada dok traje savjetovanje sa zainteresiranom javnošću, predviđeno je 12 okruglih stolova, od čega ih je 6 već odrađeno sa sportskim zajednicama sa svim savezima, a odgovor na pitanje opatijske inicijative je sljedeći, ovaj nacrt nacionalnog programa sporta, predviđa sportove od nacionalnog interesa, predviđa kategorizaciju sportova i ulaganje u razvoj sportova, na temelju jasnih, nedvosmislenih kriterija dakle, na temelju masovnosti i rezultata i drugih relevantnih kriterija na koje će se opet neke druge radne skupine koje će izraditi i Zakon o sportu i podzakonske akte koji će te kriterije riješiti. Također, u ovom trenutku 62% neaktivne populacije, zato je i ovaj podnaslov, strategije, prema zdravoj i aktivnoj naciji ponosni na sportske uspjehe, želimo pomiriti jedan paradoks, a to je da smo vrh svijeta, dakle, mi smo osvojili 10 olimpijskih medalja, tu smo 3 zemlja svijeta, po broju medalja po broju stanovnika, ali nažalost, u ovom trenutku smo na dnu Europe po tjelesnoj aktivnosti opće populacije. Upravo zato, cijeli jedan poseban cilj, govori o tome, govori o univerzalnim sportskim školama, govori o ulaganja središnje države u pomoć sportskim zajednicama, u onim jedinicama lokalne i regionalne samouprave koje su najnerazvijenije upravo da bi sport bio što je moguće jednakije dostupan svakom djetetu u RH. Također bi posebno naglasio sportske građevine, dakle, po prvi puta središnja država pomaže lokalnoj državi kroz središnji proračun, a na temelju mreže sportskih građevina, koje će proizaći iz nacionalnog informacijskog sustava, koji je u završnoj fazi izrade, koji ima 7 registara, od čega je 1 registar sportske infrastrukture, kako bi napokon znali, koliko, u kojoj jedinici lokalne, regionalne, u kojem dijelu RH imamo kojih građevina, negdje možda imamo dovoljno, negdje nemamo dovoljno. Osvrnuti ću se ponovno na ovih 10 medalja, svi sportaši koji su osvojili tih 10 medalja, na zadnjim Olimpijskim igrama su trenirali i radili sa hrvatskim trenerima, koji su plaćeni od RH, kroz proračun Središnjeg državnog ureda za sport, odnosno, kroz programe Hrvatskog olimpijskog odbora, koji u 2019. iznose 151 milijun kn. Također i svi sportaši koji rade i djeluju kroz Paraolimpijski odbor ili sportski savez gluhih kao 2 od 5 krovnih sportskih organizacija u RH, su financirani kroz proračun. Ženski sport je također prepoznat u jednom cilju ovog nacionalnog programa sporta. Sastav, dakle, u ovom sastavu Nacionalnog vijeća za sport se nalaze osvajači medalja, nalaze se ljudi koji su osvajali medalje na Olimpijskim igrama, a još sada npr. u Perica Bukića vode najuspješniji savez po broju medalja u ovoj državi. Također u sastavu se nalaze sveučilišni profesori, nalazi se pravnik, stručnjak za športsko pravo, stručnjak za pravo društava, dosadašnji predsjednik povjerenstva za profesionalne i sportske klubove, također, predsjednica radnog tijela za izradu strategija je bila doktorica Sandra Čorak, koja je potpredsjednica Hrvatskog olimpijskog odbora i predsjednica Judo saveza, kolega iz Rijeke koji je spomenut je bio predsjednik radne skupine za izradu nacrta zakona o sportu i član radne skupine za izradu Nacionalnog vijeća za sport. Dakle mislim da ovime pokazujemo da ovo Nacionalno vijeće za sport ima širok obuhvat sportova. Naravno da oni veći sportovi imaju više članova ali imaju i manje ali ne zaboravimo da u RH postoji više od 80 saveza za više od 100 što olimpijskih, što neolimpijskih sportova pa naravno da u 6+1 osobe predložene o Vlade RH ne mogu biti zastupljeni svi sportovi. Ali sve krovne organizacije čiji su nacionalni sportski savezi su izrekom zastupljeni sukladno Zakonu o sportu u Nacionalnom vijeću za sport tako da sve te organizacije putem svojih predstavnika imaju mogućnost predlagati mjere koje će Nacionalno vijeće za sport predlagati Vladi RH. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala lijepo. Uvaženi zamjeniče državnog tajnika niste odgovorili baš na sva pitanja ali biti će prilike kod rasprave oko Nacionalne strategije razvoja sporta. Ja sam očekivao da ćete vi bar zahvaliti se dosadašnjim članovima pa ću to umjesto vas učiniti ja i spomenuti ih bar imenom tko je bio član protekle 4 godine, predsjednik Predrag Sloboda i članovi Nikola Pilić, Dubravko Šimenc, Gordan Kožulj, Kaja Ileš, Haris Pavletić, Željko Jerkov koje smo izabrali u Saboru i predstavnici Olimpijskog odbora, paraolimpijskog i Kineziološkog fakulteta, Zlatko Mateša, Morana Paliković Gruden, Danira Bilić, Dragan Milanović, Ratko Kovačić i Deni Lušić. Već iz samog popisa vidite ravnomjerno zastupljen sve regije tako da i dalje negodujem zato što riječka regija nije našla svoje mjesto u Nacionalnom vijeću za sport.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Prijedlog odluka o imenovanju predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za sport. Predlagatelj je Odbor za obitelj, mlade i sport. Rasprava je zaključena. Temeljem čl. 4. st. 2. Zakona o sportu, a sukladno prijedlogu Odbora za obitelj, mlade i sport dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prije donošenja odluke o imenovanju predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za sport, Odbor za obitelj, mlade i sport provest će ždrijebanje kako bi se utvrdilo kojih će 6 članova Nacionalnog vijeća za sport biti imenovano na mandat u trajanju od dvije godine, a kojih 6 članova na mandat u trajanju od 4 godine, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 83 ZA, 19 suzdržanih, donesen zaključak kako ga je predložio Odbor za obitelj, mlade i sport. Prijedlog Odluke o imenovanju predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za sport. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Temeljem zaključka Hrvatskog sabora od 8. veljače 2018., a u vezi s člankom 4. stavkom 2. Zakona o sportu, Odbor za obitelj, mlade i sport proveo je ždrijebanje kandidata te Hrvatskom saboru predlaže cjelovitu odluku o kojoj ćemo sada glasovati. Dajem na glasovanje Prijedlog Odluke o imenovanju predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za sport. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 82 za, 26 suzdržanih, 1 glas protiv donijeta Odluka o imenovanju predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za sport.
Prelazimo na sljedeću točku to je: - Prijedlog odluke o imenovanju i prestanku mandata člana Nacionalnog zdravstvenog vijeća. Predlagatelj je ministar zdravstva na temelju članka 115. članka o zdravstvenoj zaštiti. Raspravu je proveo Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani ministar zdravstva Milan Kujundžić. Izvolite.
Poštovani gospodine dopredsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici u Saboru, ja vas sve lijepo pozdravljam. Kao što znate Nacionalno zdravstveno vijeće je tijelo sastavljeno od vrhunskih stručnjaka koji imaju vrlo značajnu ulogu u promišljanju, kreiranju, sugeriranju zdravstvene politike i svega onoga što se događa oko zdravstva. Prije nego predložim novi sastav želim se zahvaliti članovima koji su do sada bili u sastavu Nacionalnoga zdravstvenoga vijeća s vjerom da će i novi ljudi koje ćete vi izabrati biti jednako uspješni ili možda u nekim segmentima još neke stvari popraviti. Dakle, predlažem da izaberemo sljedeći sastav koji je inače od 9 ljudi, to su prof. dr. Darko Hudi, prof. dr. Dragan Ljutić, prof. dr. Marica Medić Šarić, prof. dr. Jasminka Milas Ahić, prof. dr. Rajko Ostojić, primarijus dr. Željko Plazonić, prof. dr. Katica Prskalo, akademik Željko Reiner i akademkinja Mirna Šitum. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Nažalost… ... [[Upadica se ne čuje.]] Gledaju drugi zato. Izvolite.
Uvaženi gospodine ministre u svom obrazloženju niste malo podobnije objasnili kriterije po kojima ste imenovali ovo Nacionalno vijeće gdje ne osporavam niti jedno ime, dapače, radi se o vrhunskim stručnjacima koji sigurno mogu doprinijeti vašem radu kao ministra jer on sigurno treba puno savjeta. Međutim, obzirom na to što je funkcija Nacionalnog zdravstvenog vijeća gdje između ostalog kaže pokriva sva područja rada zdravstvene zaštite, jasno je da ste vi zanemarili gotovo 80% zdravstvenih problema koje pokrivaju pojedini stručnjaci iz sustava zdravstva pa me zanima čime ste se vodili kada ste imenovali ovaj sastav i zašto ovdje nema nikog iz područja preventive, obiteljske medicine, javnog zdravstva, sestrinstva. Dakle ovo je jedan sastav koji ne garantira ispunjavanje uloge koju Nacionalno zdravstveno vijeće treba imati.
Odgovor poštovanog ministra zdravstva Kujundžića.
Ja se zahvaljujem na vašemu promišljanju, nemoguće je pokriti sve segmente, dakle kada bi išli pokrivati sve segmente, onda bi taj bord trebao činiti 30-ak i više ljudi. Ovo su vrhunski stručnjaci u svome području, dokazani u struci i u znanosti. A poznato vam je da vijeće radi po modelu savjetnika, odnosno okupljanja konzultanta tako da za svako područje gdje će se eventualno otvoriti prizivaju se stručnjaci iz toga područja.
Hvala lijepa. Žele li izvjestiteljice odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Ivan Ćelić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre. Nadam se da ova točka neće imati široku raspravu o hrvatskom zdravstvu kao što je prethodna točka imala. Dakle Nacionalno zdravstveno vijeće poznato vam je da broji 9 članova koje imenuje ministar zdravstva na vrijeme od 4 godine. Starom sastavu je istekao mandat [[Upadica Reiner: Kolega Ćelić, predlaže ministar zdravstva, mi ga imenujemo.]] Na prijedlog ministra zdravstva, dobro. Dakle, evo i kolega Jovanović je i na Odboru za zdravstvo spominjao dakle, sigurno ima kritika i pitanje je koliko bi to Nacionalno zdravstveno vijeće trebalo bit veliko kada bi postojala zastupljenost iz svih segmenata. Međutim, u čl. 146. koji regulira u Zakonu o zdravstvenoj zaštiti Nacionalno zdravstveno vijeće, govori se da to Nacionalno zdravstveno vijeće može zatražiti mišljenje drugih stručnjaka iz pojedinih struka medicine, čije mišljenje je potrebno za rješavanje pojedinog pitanja. Nacionalno zdravstveno vijeće se bira radi praćenja svih područja zdravstvene zaštite, davanja i predlaganja stručnih mišljenja iz područja planiranja, programiranja, razvoja i drugih bitnih pitanja iz zdravstva koja su od važnosti za RH i ono o čemu je bilo dosta rasprava u javnim medijima kada je to doneseno i kada je to uvršteno pod ingerenciju Nacionalnog zdravstvenog vijeća, to je da Nacionalno zdravstveno vijeće daje mišljenja vezano uz promjenu spola. Isto tako bih istaknuo, dakle, da na prijedlog Nacionalnog zdravstvenog vijeća Ministarstvo zdravstva uz prethodno pribavljeno mišljenje stručnog društva Hrvatskog liječničkog zbora ili drugih odgovarajućih društava, donosi rješenje kojim se određuje Referentni centar i ono Nacionalno zdravstveno vijeće utvrđuje medicinska područja koja zbog važnosti za RH mogu steći naziv Referentnog centra, ministar je već naveo koji su to predloženici za članove Nacionalnog zdravstvenog vijeća, Klub HDZ-a će podržat ovakav prijedlog, hvala.
Hvala vam lijepa. Slijedeći Klub zastupnika onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Željko Jovanović.
…/Govornik isključen/…kolegice i kolege, dakle, kao što smo čuli Nacionalno zdravstveno vijeće je važno tijelo kao što je bilo i ovo prethodno o kojem smo govorili, kod njega je, eto riješeno ono što smo naveli kod, da je problem kod Vijeća za sport da mora imati 40% osoba podzastupljenog spola i da se svi oni imenuju iz redova istaknutih stručnjaka u pojedinim strukama medicine radi praćenja svih područja zdravstvene zaštite, to naglašavam i zbog replike koju sam već imao, te davanje i predlaganja stručnih mišljenja iz područja planiranja, programiranja, razvoja i drugih bitnih pitanja iz zdravstva koja su od važnosti za RH, kao što je i kolega Ćelić rekao, Nacionalno zdravstveno vijeće daje mišljenja vezano uz promjenu spola. Prema tome, i u ovoj raspravi ću ponoviti da nažalost iako su predloženi kandidati zaista vrhunski stručnjaci u svom području, nije uvaženo potreba da se imenuje raznolik sastav iz pojedinih područja medicine. Posebno, dakle, me žalosti, da upotrijebim taj izraz, da se ministar nije sjetio staviti jednog predstavnika obiteljske medicine koji je također sveučilišni profesor i koji bi sigurno svojim prijedlozima mogao dati doprinos u radu ovog Nacionalnog zdravstvenog vijeća. Također, čudi me da bez opet neosporavanja kvaliteta kandidata za ovo Nacionalno zdravstveno vijeće, da je u Nacionalno zdravstveno vijeće predložio svog najbližeg suradnika, dakle, ne vidim potrebu da državni tajnik, inače moj sugrađanin i imenjak, vrhunski stručnjak kojem ne osporavam niti jednu osobinu potrebnu za ovo vijeće, bude i član Nacionalnog zdravstvenog vijeća, kad je već državni tajnik, dakle, on već ima sve mogućnosti, sve alate koji su potrebni da savjetuje ministra. Zato je bilo logičnije da je tu bio predložen netko drugi iz, recimo, iz Rijeke, pa da bude na taj način i ta regionalna kvota zastupljena. Inače, evo, ministar nije naveo tko je do sada bio član, pa ću to ja učiniti. Dakle, do sada su članovi su bili akademik Pavao Rudan sa Instituta za antropologiju, prof. dr. Rajko Ostojić KBC Rebro, prof. Vesna Šerić Sestre Milosrdnice, prof. Dubravka Jurišić Eržen KBC Rijeka, prof. Sven Kurbel KBC Osijek, prof. Darko Duplančić KBC Split, prof. dr. Ivan Ćurković Bagis Stomatološki fakultet Zagreb, prof. Dunja Rogić Sveučilište u Zagrebu KBC Zagreb i ono što posebno želim naglasiti iz prošlog saziva gđa. Ana Ljubas, glavna sestra Klinike za bolesti srca i krvnih žila KBC Zagreb. Dakle, kvaliteta tog sastava je bila, dakle, da je bilo zastupljeno i sestrinstvo, što smatram vrlo značajnim i žao mi je što taj model nije poštovan i kod ovog sastava Nacionalnog zdravstvenog vijeća. Prema tome, to su osnovne primjedbe koje smatram značajnim i žao mi je što ministar nije uvažio naše primjedbe vezano i sa Odbora za zdravstvo, pa možda korigirao ovaj spisak upravo samo iz ovih razloga, dakle, ne osporavajući niti na koji način stručne kvalitete Nacionalnog zdravstvenog vijeća. Nacionalno zdravstveno vijeće, čuli smo, ima zaista brojne uloge, značajne uloge, pa upravo iz tog razloga, evo, nadam se da će početi brzo sa radom jer smo svjedoci brojnih problema u sustavu zdravstva, gotovo kaotičnih situacija i gašenje požara, tako da ovaj sastav čeka veliki posao i nadam se da će dobro iskoristiti sva svoja znanja kako bi kvalitetno pratili sva područja zdravstvene zaštite, davali i predlagali stručna mišljenja iz područja planiranja, programiranja, razvoja i drugih bitnih pitanja zdravstva koja su od posebne važnosti za RH. Evo, ja im ovom prilikom dajem odmah i nekoliko savjeta koji su iz naše politike, SDP-ove politike, za ozdravljenje zdravstvenog sustava. Dakle, smatramo i ponavljamo i molimo članove Nacionalnog vijeća da sve učine da zdravstvo bude jednako dostupno svim građanima, da to bude sustav koji je financijski sam održiv, koji će na taj način osigurati reformu zdravstvenog sustava i spriječiti nastavak tihe privatizacije zdravstva koje je na dijelu posljednjih godina. Također, nadam se da će i ovo Nacionalno zdravstveno vijeće biti protiv uvođenja dodatnih plaćanja zdravstvenih usluga, da će osigurati jednake cijene za sve, centralizaciju nabave, integraciju na regionalnoj razini uz zadržavanje radnih mjesta i bolju povezanost s djelatnosti, što će naravno rezultirati boljom kvalitetom usluga, te da će osigurati sustav otvorenih vrata i dodatne nestandardne usluge u popodnevnoj i noćnoj smjeni, kako bi naši uređaji bili maksimalno iskorišteni. Prema tome smatramo da je neophodno što prije stvoriti nacionalne centre izvrsnosti za različita područja medicine u kojima će svi građani bez obzira odakle dolaze moći dobiti najkvalitetniju i najsofisticiraniju zdravstvenu skrb. Osobito se nadam da će nacionalno vijeće učiniti sve da Hrvatska što prije dobije hitnu helikoptersku medicinsku službu kako bi se za sve životno ugrožene osigurao tzv. standard zlatnog sata. Posebno se nadam da će članovi Nacionalnog zdravstvenog vijeća osigurati rješenja za smanjenje listi čekanja na način da se svi kapaciteti u našim zdravstvenim ustanovama maksimalno iskoriste. Vjerujem da će predlagati i mogućnosti povećanja osobnog odbitka svim zdravstvenim radnicima kako bi tijekom jedne godine njihove plaće porasle za 10%. Predlažem da pokušaju sa sindikatima dogovoriti da se u idućih nekoliko godina osnovica plaće poveća za 4%, da se uvede pravedniji način evaluacije i nagrađivanja svih zdravstvenih radnika. Vjerujem da će obzirom na njihovu ulogu osigurati racionalnije upravljanje sustavom zdravstva i fiskalno održiv sustav. Također iako ne vidim da je u Nacionalnom zdravstvenom vijeću netko tko se posebno bavi zdravstvenim turizmom da će učiniti sve da se kroz pružanje zdravstvenih usluga u zdravstvu i u turizmu osiguraju dodatni prihodi za naš zdravstveni sustav. Također nadam se da će napokon proraditi registri i osigurati praćenje ishoda liječenja kako bi ljudi u Hrvatskoj duže i zdravlje živjeli. Prema tome, hrvatski zdravstveni sustava za sad nije kolabirao samo i isključivo zahvaljujući entuzijazmu i naporima više od 70.000 liječnika i medicinskih sestara i tehničara koji nažalost nisu zastupljeni u ovom Nacionalnom zdravstvenom vijeću koji usprkos svemu požrtvovno rade svoj posao, a ključni problem hrvatskog zdravstva je taj što u fokusu zdravstvenih politika je prestao biti čovjek. Mi ovdje u saboru trebamo donositi zakone, mjere i pravilnike po mjeri čovjeka i za čovjeka. Prema tome, nadam se da će Nacionalno zdravstveno vijeće osigurati da liste čekanja budu kraće, da se ne gase požari i da ne moraju mediji pokretati akcije za rješavanje zdravstvenih problema građana RH. Hvala lijepo.
Hvala. Time zaključujem raspravu o ovoj točci, a glasovat ćemo o njoj kad se steknu uvjeti.
Prijedlog odluka o imenovanju i prestanku mandata članova Nacionalnog zdravstvenog vijeća. Predlagatelj je ministar zdravstva. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke o imenovanju i prestanku mandata članova Nacionalnog zdravstvenog vijeća, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 76 ZA, 22 suzdržana i 2 glasa PROTIV donijeta odluka o imenovanju i prestanku mandata članova Nacionalnog zdravstvenog vijeća.
I prelazimo na slijedeću točku, a to je: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama, prvo čitanje, P.Z. broj 305. Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a temeljem članka 85 Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obitelj, mlade i sport, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Vlada je dostavila mišljenje, želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje, da, u ime predlagatelja poštovanja zastupnica Marija Alfirev, izvolite.
Hvala poštovani podpredsjedniče sabora, uvaženi predstavnici ministarstva, kolegice i kolege, pa evo danas je evo nakon godine dana kolko smo već ovaj prijedlog zakona stavili u saborsku proceduru, evo došao je i pred dakle u ovaj dom, da ga možemo i predložiti i da se o njemu može raspravljati, pa evo dopustite mi da onda i kažem o čemu je riječ, no zaista nadam se da će on kao takav dobiti i jednu širu podršku svih zastupnika jer radi se zaista o prijedlogu zakona koji, kojim se ništa ne gubi, dapače, prijedlogom zakona kojim se može samo dobiti i koji svakako bi ako se usvoji mogao doprinijeti još jednoj dakle, u pronatalitetnoj politici te olakšavanju obiteljima u procesu skrbi za djecu. Dakle, izmjene i dopune Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama prije svega treba reći da polazimo od Ustavne odredbe da država osobito štiti obitelj, materinstvo, djecu i mladež. Shodno tome i sve ono što donosi država treba ići sa različitim mjerama u području i socijalne, porezne te gospodarske politike čime se treba osnažiti obitelj u skrbi za djecu. U ovom trenutku je unatoč svemu tome Hrvatska izrazito, suočena sa izrazito nepovoljnim demografskim kretanjima. Znamo već i o tome se jako puno govori, pa i ono što se do sada uložilo il ono što se do sada napravilo očito nije dovoljno, stoga svaki, svaki prijedlog, svaka mjera, koja bi išla u smjeru poboljšanja stanja treba bit dobro razmotrena ali onda i prihvaćena bez obzira sa koje strane ona dolazi. Postojećim Zakonom o rodiljnim i roditeljskim potporama koji se primjenjuje od 1. siječnja 2009. godine štiti se majčinstvo, omogućuje se uključivanje oca u odgoj djeteta, štiti se roditelj kroz dakle, kroz usklađivanje obiteljskih poslovnih obaveza i pruža se podrška obitelji. No, vidimo da to očito nije dovoljno stoga treba razmotriti i ovo što predlažemo ova 4 ključna cilja koja se predlažu kroz ove izmjene i dopune kako bi se na bilo koji način moglo olakšati roditeljima ispunjavanje roditeljske obiteljske obaveze. Posljednjim izmjenama i dopunama koje su učinjene i koje su stupile na snagu 1. srpnja 2017. godine povećao se, povećala su se materijalnih prava pojedinih skupina korisnika, poboljšao se nešto njihov i status što će svakako i doprinijeti, ili što svako i doprinosi socijalnoj sigurnosti, osnaživanju obitelji, no smatramo da treba ići i dalje, da treba učiniti još neke pozitivne pomake, pa stoga evo sada ćemo predložiti ove 4 mjere za koje vjerujemo da bi mogle olakšati zaista brigu o, skrb o djeci. Pa prije svega ovim, znači donošenjem recimo predloženog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama omogućili bi se u slučaju jednoroditeljskih obitelji prijenos prava na treću osobu a to su baka ili djed. To je dosta nužno. Već sama dakle slika našeg društva i govori da je sve više jednoroditeljskih obitelji i shodno tome moramo dakle voditi računa kako pomoći takvoj obitelji. Činjenica je i da mnoge bake i djedovi jednostavno pomažu na bilo koji mogući način tom roditelju no ovom mjerom, ovim izmjenama i dopunama bi se i zakonski omogućilo baki ili djedu korištenje prava koja do sada su bila isključivo na strani roditelja. Zašto je ovo nužno? Nužno je jer u slučaju roditeljskih obitelji trebamo omogućiti roditelju koji je u ovom slučaju sam i tu mogućnost da se vrati na svoj posao, da gradi i karijeru ako postoji mogućnost da druga, treća osoba, bilo baka ili djed uskoći i zapravo ono što bi radio drugi roditelj da u ovom slučaju preuzme baka i djed. Do sada sigurno je u praksi slučaj da u slučaju kada su baka i djed zaposleni da oni preuzimaju brigu na način da su, da uzmu ne znam recimo godišnji odmor i slično, no ovime bismo zaista zakonom zaista omogućili trećim osobama ono što je mogućnost u obiteljima sa dva roditelja i zaista smatramo da je ovo dobra, dobar prijedlog i da nema razloga da se on kao takav i prihvati. Druga mjera je ta koja ide na osnaživanje sudjelovanja očeva od najranije faze razvoja djeteta i da im se omogući aktivna uloga oko brige za dijete kao i pružanje podrške pomoći majci djeteta. Uvođenje ovih odredbi zaista se podiže svijet o važnosti očeve uloge u ranom odgoju djeteta i ističu pozitivni aspekti njihove veće uključenosti za samo dijete. Ovdje se predlaže jedna postepena implementacija isključivog očevog dopusta, najprije u trajanju od 14 dana za vrijeme trajanja obaveznog rodiljnog dopusta kojeg koristi majka dok bi dugoročno trebalo promišljati o dodatnom 21 danu očevog dopusta. Tu dakle analogno očevom dopustu predlaže se i 14 dana očeve poštede za oca koji ostvaruju drugi dohodak, poljoprivrednika ili nezaposlenog također za vrijeme rodiljne poštede koju koristi majka do 70 dana od dana rođenja djeteta. I naravno očevi bi imali pravo na novčanu naknadu za vrijeme korištenja tih prava. Sljedeća mjera koja se predlaže ovim zakonom, izmjenama i dopunama, ide ka tome da se omogući u dogovoru sa poslodavcem korištenje polovice punog radnog vremena do 3. godine djetetovog života i kod djece, odnosno obitelji, roditelja čije dijete nema zdravstvenih teškoća. Trenutno postojećim zakonom rad s polovicom punog radnog vremena do 3. godine života omogućeno je roditeljima čije dijete ima zdravstvenih teškoća, međutim s obzirom da mnogi roditelji zapravo i nemaju tu mogućnost ili mogućnost korištenja nekih drugih institucionalnih oblika brige o djetetu u toj najranijoj dobi ili imaju i svoju mogućnost dakle da mogu raditi pola radnog vremena u dogovoru sa poslodavcem, naravno to se očekuje da se i postigne jedan i konsenzus socijalnih partnera. Ali dakle u dogovoru s poslodavcem koji bi u skladu s time obračunavao, isplaćivao plaću da roditelj može do 3. godine života, djetetovog života raditi pola radno vremena. I konačno 4.-tom mjerom koja se kroz ovaj zakon predlaže je ostvarivanje znači pravo na slobodni radni dan za prenatalni pregled roditelja, znači i drugi roditelj, ne samo trudnica, već i drugi roditelj, da otac koji za koje smatramo da uz dogovor, dakle, da se i zakonski omogući, a ne samo da mora u ovim situaciji otac uzimati dan godišnjeg odmora, već da mu je to zaista zakonski omogućeno i da u dogovoru s poslodavcem i prema potrebama može koristiti ovaj slobodan dan, što svakako će doprinijeti i jačanju same obitelji i povezivanja oba roditelja i kao podrška trudnici u svakom slučaju. Evo ostajemo kao klub tu na raspolaganju za dodatna pitanja, kroz raspravu. Očekujemo zaista jednu široku podršku ovom zakonu, očekujemo prije svega podršku kluba stranke Rada i solidarnosti, tu su naše članice ili naša članica je izuzetno aktivno sudjelovala u pisanju ovog zakona, te se zaista nadamo potpori svih klubova u ovom Saboru, upravo zbog toga što je evo i konkretno klub trenutno u poziciji pa se ovaj zakon zaista može smatrati i prijedlogu možda i cijelog Sabora. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo 2 replike, prva je poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštivana kolegice Alfirev, bila i vlada je u ovom kratkom vremenu sa ovim nizom demografskih mjera, koje su se dogodile kroz razna Ministarstva demografije, graditeljstva i drugih znači rješavanjem, subvencioniranje kamata na stambene kredite, delimitiranjem rodiljnih naknada, povećanim pronatalitetnim dodatkom, u prvih 11 mj. u odnosu na prošlu godinu, rođeno je oko 400 i više djece. Svaka mjera je dobra pa i iz oporbe i to poštujem i pozdravljam. Reći ću vam samo 2 stvari koje su vezane za vaš prijedlog, a nisu obje vidljive u ovom prijedlogu, nije se razgovaralo sa recimo Hrvatskom udrugom poslodavaca, vezano za poslodavce, to je vezano za ovaj, roditelje i samozaposlene roditelje, na pravo na rad s polovicom punog radnog vremena, dakle, tu se nije razmišljalo o poslodavcu. I drugi dio je vezan za prenatalni pregled o kojem ste vi sada govorili u samom kraju. Također bi poslodavac, ne bi smio zapravo trpjeti štetu sa razine zakonodavne vlasti, o tome je trebalo razmišljati o ovom prijedlogu.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Alfirev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega zaista ne sporimo dobre rezultate primjene bilo kojeg zakona i u samom prijedlogu smo rekli, da ovaj zakon ide ka poboljšanju svih onih mjera koje jesu i on svakako omogućava razgovora s poslodavcima i otvara mogućnosti, dakle, i razgovore s poslodavcima, a ostavlja mogućnost da pojedinačno svaki poslodavac, može u dogovoru ili svaki radnik u dogovoru s poslodavcem, donijeti odluku koja je dobra i za jednu i za drugu stranu, međutim, smatramo da je zakonski ovo zaista bi bila dobra opcija i dobra mogućnost koja radnicima, zakonski podupire radnike u ovom pragu.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Branke Juričev Martinčev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolegice Alfirev, u ime predlagatelja, kada ste iznosili stajališta, nisam čula, ma da ima tu u pisanom dijelu, kaže, da za provedbu ovog zakona, neće biti potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu. Međutim, u zakonu na koji se vežemo, stoji u čl. 54. da sredstva za financiranje prava i potpora, utvrđenih ovim zakonom, osiguravaju se u državnom proračunu. Članak 54. niste mijenjali, što znači sve ove pobrojane mjere koje predlažete, bi se po čl. 54. trebalo osigurati u državnom proračunu, a vi u vašem ovom prijedlogu zakona, kažete da se neće osigurati, pa vas molim vaše obrazloženje, odakle će se osigurati ta sredstva? I zašto onda niste mijenjali čl. 54. ako će se sredstva osigurati iz nekog drugog izvora?
Odgovor poštovane zastupnice Alfirev.
Dakle, ovaj zakon nema dakle, tek, treba vidjeti što će se implementacijom ovog zakona i dogoditi. Međutim, činjenica je da mjere koje su tu predložene, neće utjecati na smo povećanje značajno povećanje tog izdvajanja iz proračuna, one otvaraju mogućnosti, a o tome koliko bi se koristile ili koliko bi ono bilo utjecaja na proračun, bi trebalo vidjeti u samoj provedbi, ond, onome kojoj mjeri bi se koristile sve mjere i koliko bi one povećale izdvajanje iz samog proračuna. Međutim, neke mjere nemaju u ovoj, većina tih mjera nema utjecaja na sam državni proračun.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Želi li predstavnica vlade dodatno obrazložiti mišljenje? Da. Poštovana državna tajnica za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku Marija Pletikosa, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Prijedlogom zakona, predviđa se da kod jedno roditeljskih obitelji potpori mogu umjesto majke ili oca djeteta ostvariti baka ili djed djeteta. Mišljenja smo da je važno odrediti da dijete za koje se predmetno prvo koristi, živi s korisnikom toga prava, upravo radi ispunjenja svrhe ovog prava odnosno da postoje druge opravdane okolnosti uslijed kojih roditelj nije u mogućnosti skrbiti o djetetu. U odnosu na prijedlog uvođenja očevog dopusta u neprekidnom trajanju od 14 dana kojeg otac koristi tijekom obveznog roditeljskog dopusta majke predloženo razdoblje od 14 dana nije ničim obrazloženo niti argumentirano. Ministarstvo za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku aktivno sudjeluje u postupku izrade prijedloga nove Direktive Europskog parlamenta i Vijeća o ravnoteži između poslovnog i privatnog života roditelja i skrbnika u okviru koje je predloženo uvođenje pojedinačnog prava na općinski dopust kao novog prava na razini EU. Usvajanje direktive iziskivalo bi od RH uvođenje 10 dana plaćenog dopusta za očeve što je RH u svojem stajalištu i podržala. Nadalje prijedlog zakona propisuje da zaposleni ili samozaposleni roditelj može u dogovoru sa poslodavcem koristiti pravo na rad s polovicom punog radnog vremena do navršene 3 godine djetetovog života. Nije jasna funkcionalnost predložene odredbe s obzirom da se radi tek o mogućnosti. Također u praksi postoje brojni slučajevi gdje se radi o poslodavcima koji iz objektivnih poslovnih razloga neće biti u mogućnosti udovoljiti takvom zahtjevu pa se postavlja pitanje što radnik dalje može poduzeti u slučaju da poslodavac takav zahtjev ne uvaži. U odnosu na predloženo pravo na slobodni radni dan, mjesečno za prenatalni pregled kao pravo oba roditelja mišljenja smo da se uvođenjem takvog prava ne bi ostvario od predlagatelja istaknuti cilj a to je pružanje podrške trudnici i upoznavanje sa razvojem trudnoće. Smatramo da predloženo rješenje nije u potpunosti opravdano uvažavajući mogućnosti dogovora roditelja i zdravstvenih radnika oko termina prenatalnog pregleda. Također smo mišljenja da treba voditi računa da se predloženim rješenjima uvode potpuno nova prava te je potrebno podrobnije urediti pojedinosti vezane uz uvjete i način ostvarivanja tih prava. Nije razvidno koliko su poslodavci spremni prihvatiti socijalno radnu odgovornost za sudjelovanje u ovim procesima. Mišljenja smo da bi o predmetnim pitanjima bilo potrebno prethodno provesti odgovarajuće konzultacije sa onim socijalni partnerima na koje bi predložena rješenja mogla utjecati. Netočna je uvodna tvrdnja kako za provedbu ovog zakona ne bi bilo potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu jer se predlaže uvođenje novih prava u hrvatski nacionalni sustav a naknade za novouvedena prava očito bi se isplaćivale putem Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Iz unaprijed navedenih razloga u odnosu na dostavljeni Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama Vlada RH predlaže Hrvatskom saboru da se isti ne prihvati. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj državnoj tajnici, Mariji Pletikosa na ovom obrazloženju. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Branka Juričev Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama predlaže Klub zastupnika SDP-a kako navodi iz sljedećih razloga. Kako bi se izbjegli daljnji negativni trendovi demografske komponente nužno je nastaviti implementaciju već postojeće zakonske okvire, svake mjere koja može pokazati jasan obiteljski učinak i učiniti pozitivni pomak u obiteljskoj i demografskoj slici Hrvatske. Mi u Klubu HDZ-a slažemo se da treba štiti obitelj, materinstvo, djecu, mladež, stvarati socijalne, kulturne, odgojne, materijalne i druge uvjete kojima se promiče ostvarenje prava na dostojan život. I svaka mjera koja na bilo koji način može pridonijeti pozitivnom pomaku treba je razmotriti i podržati. Prijedlog ovog zakona kao što smo čuli je u Zakonu o rodiljnim i roditeljskim potporama izmijeniti i dodati odredbe kojima će se proširiti krug korisnika na baku, djeda kako bi se pomoglo jednoroditeljskim obiteljima, zatim kako bi se osigurala aktivnija uloga očeva i to u podršci trudnici kroz pravo na slobodan dan za prenatalni pregled te kasnije u najranijoj fazi razvoja djeteta kroz pravo na isključivo očev dopust koji bi se koristio u trajanju od 14 dana istovremeno kada i majka već koristi pravo do 70 dana porodiljnog dopusta. Također i fleksibilnije korištenje prava na rad s polovicom punog radnog vremena. Prvo proširenje kruga korisnika na baku i djeda nije potrebno, samo je važno odrediti da dijete za koje je predmetno pravno se koristi živi s korisnikom tog prava. Znači i sada po važećim zakonima ako roditelj nije u mogućnosti skrbiti o djetetu kada baka ili djed postaju skrbnici, odnosno kada je roditeljima oduzeto roditeljsko pravo ili kada nema roditelja imaju već pravo koristiti tu naknadu. Nadalje, analogno očevom dopustu predlaže se 14 dana pošteda i za oca koji ostvaruje kako stoji drugi dohodak poljoprivrednika ili nezaposlenog također za vrijeme rodiljne poštede koju koristi majka do 70 dana od dana rođenja djeteta. Kada se već spominje nezaposleni otac, tada mislim da predlagatelj stavlja akcent ne na vrijeme koje treba, koje bi bilo poželjno da otac provede uz svoje dijete i suprugu jer je nezaposlen pa ionako može provesti vrijeme već da akcent stavlja upravo da to bude plaćeno. Iako se navodi da se radi o poštedi od rada nezaposlenim očevima takva pošteda ne treba. Kako se za ovaj prijedlog zakona predlagatelj navodi da nije potrebno osigurati sredstva u državnom proračunu a poštedu kod očeva bi trebalo platiti očito da predlagatelj smatra da to treba osigurati poslodavac. Isto i sa prijedlogom za korištenje prava na rad s polovicom punog radnog vremena do navršene treće godine djetetova života, za djete bez zdravstvenih poteškoća u dogovoru s poslodavcem, kao i za pravo na slobodan dan mjesečno za prenatalni pregled kao pravo oba roditelja i to vrijeme roditelj bi trebao ostvarivati pravo i na osobni dohodak i na uplatu pripadajućih doprinosa ako, kako predlagatelj navodi, ne treba osigurati sredstva u državnom proračunu i to bi bilo na teret poslodavca. Ovim predloženim odredbama jedino i samo bi se opteretili poslodavci tražeći od njih da preuzmu dio odgovornosti za ovo područje. Ovdje nije razvidno da li se razgovaralo sa poslodavcima i da li su oni spremni prihvatiti socijalno radno odgovornost za sudjelovanje u ovim procesima i koliko će pojedina rješenja se odraziti na teret socijalnih partnera. Bojim se kad bi se usvojio ovakav zakon, samo bi proširili krug onih koji bi imali i dobijali priliku, prilikom zapošljavanja dobivati više intimnih pitanja i, da bi se možda i na ovakav način zaobilazili mladi ljudi koji tek trebaju formirati obitelj. Kada je u pitanju rad s polovicom radnog vremena do navršene treće godine, stoji da se može u dogovoru s poslodavcem koristiti to pravo. Postavlja se pitanje što ako poslodavac takav zahtjev ne uvaži, ako stoji da se može, a ne mora, što onda? Nadalje, pravo na rad s polovicom punog radnog vremena do navršene treće godine djetetova života čije dijete treba pojačanu brigu ionako je sad omogućeno zakonom. Ovim zakonom bi se ta prava izjednačila. Vjerujem da ćete se i vi složiti da ona djeca koja imaju zdravstvenih poteškoća zaslužuju još veću i snažniju našu brigu. Prema tome, tada kad izjednačimo njih sa ovim roditeljima koji imaju djecu s poteškoćama u razvoju da bi bilo primjereno da i ovim osiguramo još jednu pojačanu i jaču brigu. Svakoj mjeri kako bi se postigao očekivani rezultat, treba prethoditi detaljna analiza i prethodna procjena učinka, te za iste treba osigurati odgovarajuća proračunska sredstva, što ovim zakonom to ne stoji. I kao što sam rekla u replici, u čl. 54. osnovnog zakona koji predlagatelj ovim izmjenama ne mijenja, stoji da sredstva za financiranje prava i potpora utvrđeni ovim zakonom osiguravaju se u državnom proračunu osim dana za prenatalni pregled, pa onda, ako je mišljenja da ne bi trebalo osigurati sredstva u državnom proračunu, bilo je potrebno intervenirati i na ovaj članak zakona. Inače, da se prisjetimo, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnom i roditeljskim potporama usvojene su u HS u lipnju 2017.g. jednoglasno i tada su donešene i usvojene brojne novine i veća prava, i za zaposlene roditelje, i za drugih šest mjeseci dopusta, veće naknade za nezaposlene roditelje, kao i veće naknade za treće i svako slijedeće dijete. Također imamo i bolja prava za roditelje djeteta sa smetnjama u razvoju. Ova Vlada, da podsjetimo, predložila je i donijela brojne demografske mjere i iz drugih resora, tako imamo neoporezivi dio nagrada za novorođenče, poslodavac može sad isplatiti do 10.000,00 kn za razliku od ranije kad je maksimum bio 3.362,00 kn, smanjio se PDV na hranu i pelene. Demografske mjere imamo čak i u mirovinskoj reformi gdje se svim majkama kada ispune uvjete za mirovinu, za svako rođeno ili posvojeno dijete dodaje 6 mjeseci stvarno navršenom stažu, čime se povećavaju njihove mirovine i za oko 2% po djetetu. Ovo pravo može ostvarivati i otac ako je koristio pretežni dio dodatnog rodiljnog dopusta, više od dva mjeseca. Imamo i projekte obnove i izgradnje, opremanje vrtića namijenjene za poboljšanje kvalitete života, obitelji i brige za djecu, tako da su u protekle dvije godine, uložilo se milijardu i 700 milijuna kuna iz programa ruralnog razvoja, povećana je i minimalna plaća za 9%, što nije, takvo povećanje nismo imali od 2008., neto minimalna plaća povećana je više od 20%, što nije bila u čitavom razmaku od 2008. do 2016., potpisani su ugovori za financiranje 170 dječjih vrtića u malim sredinama itd. Vjerujem da su ove mjere doprinjele tome da prema prvim brojkama, sad možemo govoriti samo o prvih 6 mjeseci 2018.g., rođeno je 820 djece više, nego u istom periodu prethodne godine. Mi u Klubu HDZ-a uvjereni smo da ovakvim predloženim izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama, kakove predlaže Klub SDP-a, nećemo učiniti ni mali pomak u obiteljskoj demografskoj slici RH, stoga Klub HDZ-a neće podržati ovakav prijedlog.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Branki Juričev Martinčev. Poštovani kolega Ivan Lovrinović, ne. Želi li možda predstavnica predlagatelja, ne, hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem državnoj tajnici gđi. Mariji Pletikosi na obrazloženju mišljenja Vlade. Također zahvaljujem uvaženoj kolegici Mariji Alfirev na obrazloženju prijedloga zakona. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolege s ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda predviđene za današnji dan. Samo jedna napomena za sutra, u 11,30 kao što je najavljeno, izvještavat ćemo se o amandmanima, a nakon toga u 12,00 sati ćemo glasovat o zdravstvenim točkama dnevnog reda. Sutra nastavljamo s radom u 9,30 ujutro s prijedlogom, s točkom dnevnog reda Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU za 2019.g. Hvala vam lijepa i ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 16,12 SATI
I zadnje glasovanje danas, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama, prvo čitanje, P.Z. br. 305, predlagatelj je Klub zastupnika SDP, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje slijedeći zaključak prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama kojeg ne prihvaća Vlada kao ni saborska radna tijela, molim glasujmo. Zaključak nije dobio potreban broj glasova, nije donesen, bilo je 29 glasova, 6 suzdržanih i 68 protiv. Ovim smo došli do kraja glasovanja, imamo još slobodan govor, najavljujem da počinjemo u srijedu 13. veljače a bit će vam dostavljen plan rada i rasprava u Hrvatskom saboru za idući tjedan sukladno uobičajenoj praksi. Hvala vam lijepa.