Možemo početi. Dobro jutro svima. Poštovane zastupnice i zastupnici, prije nego što nastavimo sa radom obavještavam vas da je predsjednik Hrvatskog sabora na temelju članka 236 Poslovnika u dnevni red 9 sjednice uvrstio točku: Mišljenje Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora na temelju zahtjeva za mišljenje o povredu Poslovnika zastupnika Branimira Bunjca. Pa sada nastavljamo sa radom. Može, izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući. Tražim stanku jer sam konsterniran činjenicom da muž ministrice Pejčinović Burić ne plaća račune, to je čovjek koji je utukao 5 milijuna kuna u štetni projekt termoelektrane na plin koja je trebala biti na rijeci Cetini koju smo zaustavili, čovjek znači koji se nikako ne može nazvati socijalnim slučajem, a sada mu Milan Bandić, na temelju zakona kojeg je donijela ova Vlada bez socijalnih kriterija otpušta dugove.
Dobro bit ste rekli, ali može se tražit stanka samo na osnovu dnevnog reda, a onda poslije [[Upadica Grmoja: Imam minut da objasnim poveznicu.]] Ne, jer ne mogu vam dat stanku. Ne mogu jer [[Upadica Grmoja: Jel vi smatrate predsjedavajući da je normalno…]] Ne, ne, ja ne smatram ništa …/Upadica Grmoja: da se ljudima koji imaju milijune otpuštaju dugovi kao socijalnim slučajevima? Jer vi kao član vladajuće koalicije opravdavate takve postupke? Zašto mi ne dopuštate da dovršim ono što sam namjeravao reći?./… Po zadnji put vam kažem, držim se Poslovnika. Poslije glasovanja moći ćete o tome govoriti kao klub. Držim se Poslovnika. Nije povezano sa dnevnim redom.
Niste mi dopustili uopće da objasnim, znači ova vlada ide iz afere u aferu, ova ministrica ide iz afere u aferu. Ovo je ministrica koja štit protupravno trošenje novca u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova i sada njenom mužu, koji je milijunaš, koji je utukao 5 milijuna kuna u jedan projekt, štetni projekt, njemu grad Zagreb otpušta dugove kao socijalnom slučaju. Pa jer vi shvaćate kakvo to zgražanje izaziva kod ljudi? Ova nas vlada iz dana u dan skandalizira. Mi ne možemo vjerovati što vi radite i što činite. I Milan Bandić koji je na čelu grada Zagreba, koji otpušta dugove ljudima koji se nikako ne mogu nazvati socijalni slučaj.
Dobro, rekli ste svoje. Sad ću vam pročitati članak, to je članak 3: Stanka je vrijeme određeno ovim Poslovnikom radi sastanka i konzultacije kluba zastupnika o točki utvrđenog dnevnog reda rada sjednice. Vi vrlo dobro to znate, samo zloupotrebljavate, imate prvu opomenu danas. Hoćete povredu Poslovnika gospodin Maras? Izvolite, koji članak?
Članak koji ste maloprije vi spomenuli.
Ne, ne, nisam spomenuo nikakav članak.
Šta se ne sjećate koji članak?
Spomenite ga vi.
Jeste spomenuli ste. Znači članak 3.
Koji??
3, ovo što ste vi rekli maloprije, jeste to rekli? Možete mi sad 30 sekundi vratit?
Dobro, recite.
Molim vas 30 sekundi. Hvala vam lijepa. Vi ste neopravdano odbili stanku Klubu zastupnika Mosta jer se oni mogu konzultirati jer je to usko povezano kao što je kolega Grmoja rekao sa radom inspektorata i zakonom koji je sada na snazi i imaju pravo na taj način održati stanku i molim vas gospodine potpredsjedniče da ne tumačite vi povezanost toga, nego zastupnici koji se moraju konzultirati. Zbog toga su ljudi i zatražili stanku, ja vas molim da odobrite stanku. Hvala lijepa.
Jesam dopustio da govori? Jesam. Jesam vam pročitao članak? Jesam. Točka je godišnje izvješće o radu agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2017. godinu. To nije povezano s tom točkom, on nije o tome govorio i vi imate prvu opomenu danas. Hvala lijepa. Idemo dalje. - Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2017. godinu. Podnositelj je agencija … [[Upadica se ne čuje.]] Ja se moram držat Poslovnika gospodin Maras, nemamo, vi vrlo dobro znate što radite svaki put, mislim to je, vi dobro znate što radite. Podnositelj je Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja temeljem članka … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas, nemojte. Dobit ćete i drugu pa nećete moći govoriti. Na temelju članka 34, … [[Upadica se ne čuje.]] Pa to se svaki dan dešava, pa šta vam nije dosadno? Podnositelj je agencija za zaštitu tržišnog natjecanja na temelju članka 34 Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Raspravu ćemo provesti na temelju članka … [[Upadica se ne čuje]] Ma neću vam dati jer mi nije isto vodit sjednicu kad vas nema pa zato vam neću dati drugu opomenu, barem za sada. Nemojte govorit više, molim vas. Podnositelj je agencija za zaštitu tržišnog natjecanja na temelju članka 34 Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Raspravu ćemo provest na temelju članka 44 stavka 6 Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo, Vlada je dostavila mišljenje. Želi li gospodin Mladen Cerovac, predsjednik Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja kao predstavnik podnositelja dati dodatno obrazloženje? Izvolite.
Neću dugo govoriti, dakle izvješće agencije za zaštitu tržišnog natjecanja mislim da je dovoljno opsežno, da je pregledno, jasno, da je dan opis postupka kako po ZZTN-u, Zakonu o zaštiti tržišnog natjecanja, tako i po novom zakonu koji agencija provodi a to je Zakon o nepoštenim trgovačkim praksama u lancu opskrbe hranom dani opis nekih značajnijih predmeta i dana je statistika rada agencije. Dakle, agencija je neovisno i samostalno regulatorno tijelo nadležno za zaštitu tržišnog natjecanja na svim tržištima, dakle i na onim koji podliježu ex sante regulaciji. Dakle, u agenciji na dan 31.12.2017. radilo 44, bilo je zaposleno 44 uključujući i 5 članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Svi, stručna služba radi na način da su formirani timovi u kojima uvijek radi jedan pravnik i jedan ekonomist. Tih 44 zaposlenih nadziralo je 200, otprilike 260 tisuća adresata Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, dakle oko 260 tisuća subjekata u Hrvatskoj se može podvesti pod definiciju poduzetnika u smislu Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. U 2017. agencija je riješila ukupno 645 predmeta, to je negdje oko 1% više nego u prethodnoj godini ali broj predmeta uglavnom se kreće u posljednje 3 godine negdje oko ovog broja oko 7 stotina. Ostalo je neriješeno iz prethodnih razdoblja 18 predmeta, dakle oni nisu neriješeni, ti su postupci još u tijeku, neki postupci zbog složenosti, zbog složenosti postupka i velikih procesnih prava koje imaju stranke u postupku traju i nešto duže. Međutim 18 predmeta je negdje oko, svega oko 3% od broja ukupno riješenih predmeta. S obzirom da je agencija lani navršila u 2017. navršila 20 godina svoga rada usput ćemo samo spomenuti da je u tom razdoblju riješila preko 8 tisuća predmeta ne računajući predmete iz područja državnih potpora koje su 2013., odnosno 2014. prešle na Europsku komisiju. U prošloj godini agencija je analizirala u svojim postupcima 24 mjerodavna tržišta, provedena su tri sektorska istraživanja, 2 provodi tradicionalno, to je analiza tržišta maloprodaje hrane, dakle ono što zovemo food retailers i tržište tiskanih medija a u prošloj godini je napravljena i analiza tržišta osiguranja. Osim toga agencija izdvaja velik broj mišljenja na zakone i druge propise, na zahtjev, koje izdaje na zahtjev Vlade Hrvatskog sabora, jedinice lokalne samouprave. Ali i u svakom drugom slučaju u kojem smatra da bi odgovorna mišljenja agencije bilo bitno za tržišno natjecanje. Što se tiče, kontrolu zakonitosti rada agencije provodi Visoki upravni sud RH. Od 9 tužbi koje su podnesene protiv odluka agencije Visoki upravni sud odbio je ili odbacio svih 9 tužbi. Agencija je u prošloj godini imala veoma intenzivnu aktivnost na području donošenja propisa kako na domaćem tako i na međunarodnom planu. Tako su stručnjaci agencije bili uključeni u rad na pripremi Zakona o naknadi štete zbog povrede prava tržišnog natjecanja i odgovarajuće izmjene uredbe o oslobođenju ili umanjenju od upravno kaznene mjere kao i na pripremama, započele su i pripreme za izmjene i dopune Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja a 7.12. stupio je na snagu i Zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom koju provodi AZT a u čijem je kreiranju u značajnoj mjeri sudjelovala i Agencija za zaštitu od tržišnog natjecanja odnosno njeni stručnjaci. Na međunarodnom planu agencija je dala, sudjelovala u izradi stajališta RH vezano uz direktivu parlamenta i vijeća, dugi je naziv te direktive ali riječ je o direktivi o jačanju tijela za zaštitu tržišnog natjecanja. Agencija je organizirala i dvije međunarodne konferencije koje su bile veoma dobro posjećene. Agencija izdaje i dalje, nastavila je sa izdavanjem AZTN info, dakle elektroničkog biltena koji dostavlja i svim saborskim zastupnicima. Što se tiče proračuna agencije on je iznosio u prošloj godini 11 tisuća 348, 11 milijuna 348 tisuća 740 kuna. Agencija, podsjećam nema vlastitih prihoda, ona se financira isključivo iz državnog proračuna što je i logično jer agencija ustvari djeluje kao sud, što vidimo i po tome da ustvari u kontroli, zakonitost njenih odluka nema prvog stupnja ona je ... [[Govornik se ne razumije.]] kao prvi stupanj nego postoji samo Visoki upravni sud. Napominjemo i da je agencija jedino tijelo u RH koje izravno provodi europsko pravo, dakle prvenstveno članak 101. dakle direktno ... [[Govornik se ne razumije.]] 101. i 102. ugovora o funkcioniranju EU. I još samo nešto, prilikom posjeta povjerenice za tržišno natjecanje gospođe Vestager u Hrvatsko koje je bilo prije nekih mjesec dana. Ona je rekla da je zadovoljna radom agencija, da agencija dobro surađuje u radu sa komisijom i drugim nacionalnim tijelima za zaštitu tržišnog natjecanja. Nama je to veoma bitno jer je to rekao netko tko zna koje su ovlasti agencije, koji su zadaci i što znači provedba zaštite tržišnog natjecanja. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imate nekoliko replika. Prvu repliku ima gospodin Maras.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Jasno je svima koliko je ova tema važna a pogotovo kada u Hrvatskoj svaki dan imamo na djelu nepravde, ortački kapitalizam koji je doživio kulminaciju prije nekoliko dana prekjučer u NSB-u gdje se sjatila čitava svita ortaka koji su stvarali od '90.-te na dalje nedopuštenu povezanost politike i poduzetništva koje je kulminirao rekao sam jučer. Tamo se od Borislava Škegre i ostalih ministara financija u Vladama HDZ-a pa sve do premijera Andreja Plenkovića našla jedna skupina politička koja svesrdno pomaže poduzetnike, ja sam uvjeren u nekim čak i aktivnostima gdje se krše normalni tržišni odnosi tako da ova uloga agencije je presudna a moramo reći ne ortacima koji su se prije dva dana razotkrili u NSB-u. Ortacima treba reći ne. Hvala.
Vrijeme, hvala. Dobro, gospodin Aleksić.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine Cerovac, ja bih vam postavio jedno pitanje hipotetske vrste. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Molim vas gospodine Šuker, šutite, molim vas. Dakle, gospodine Cerovac molim vas da mi odgovorite na jedno hipotetsko pitanje, ako bismo utvrdili da je 8 pravnih subjekata ugovaralo nepoštene ugovorne odredbe, sa 200 000 hrvatskih građana i da je na temelju tih nepoštenih ugovornih odredaba kake nisu ugovarane zapadno od Hrvatske, tih 200 000 hrvatskih građana opelješeno za 15 milijardi kuna ekstra profita tim pravim subjektima, ako su oni udruženi i ako su zajednički potpuno isto ugovarali svih 200 000 dužnika određene ugovorne odredbe, smatrate li hipotetski da bi takvi pravni subjekti mogli biti optuženi za udruživanje u kartel? Hvala lijepo.
Hvala i vama. Želite odgovoriti? Izvolite.
Uvaženi zastupniče, pitanje je hipotetski pa i odgovor može biti samo hipotetski, hipotetski da, međutim trebalo bi uvijek, stvar je dakle što se tiče nepoštenih ugovornih odredbi, to je pitanje građanskog prava i to nema veze sa Agencijom za zaštitu tržišnog natjecanja a pitanje je koordiniranog djelovanja, ... [[Govornik se ne razumije.]] trebalo bi dokazati da postoje protutržišni izravni kontakti između tih poduzetnika, to nije baš tako lako, nisu oni baš niti naivni, ako ga je i bilo, znali su to prikriti sasvim sigurno. Dakle, hipotetski. Hvala vam.
Gospodin Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine Cerovac, izvješće je korektno, jedna primjedba. U ovom trenutku u tišini mnogi građani ove zemlje napuštaju ovu zemlju u tuzi, rastaju se od svojih obitelji, tu su različitih struka, različitih razina obrazovanja i različitih dobi. Ti ljudi odlaze, ja bi ih nazvao u Kurzovu Europu, Europu mladog, uglađenog katolika koji u ovom trenutku smatra da djeca koja su živjela u siromašnijim zemljama, ne trebaju dobivati dječji dodatak jer kas su siromašna ionako im ne treba. S druge strane, mi pokazujemo da imamo izuzetno dobre stručnjake koji eto, u nekoliko mjeseci mogu podići na stotine milijune kuna u procesu evo izvanredne uprave. Ono što mene sad brine, zašto na stranici ovog izvješća piše da se stručnjaci ne mogu educirati u RH, to mislim da u ovakvom izvješću ne bi trebalo stajati, da je to nedopustivo, ja mislim da se itekako mogu educirati ovdje jer s druge strane možemo mi poslati da se educiraju u Tzv. Kurzovoj Europu, da ne bi svita edukacija gledala u Kurza.
Hvala. Ćete odgovoriti?
Zahvaljujem na pitanju, naravno mi imamo problem sa stručnjacima. Ovo što piše na stranici 15 ne znači da Hrvatska nema edukaciju stručnjaka generalno ali problem je u tome da se za stručnjake za prava za zaštitu tržišnog natjecanja, dakle za pravo konkurencije, ne postoji za to niti studiji, postoje na određenim fakultetima, recimo Ekonomski fakultet u Zagrebu, Pravni fakultet u Zagrebu, ne postoji posebna katedra za to, dakle to ne možete nigdje naučiti. Ovo je u stvari, to je jedna struka, to se ne uči na fakultetu, fakulteti nemaju tu katedru, ja mislim da bi da bi nekakva, kad postoji katedra europskog prava da bi to trebalo ustvari nekako proširiti, da je sazrelo vrijeme da postoji katedra za pravo konkurencije i državne potpore dakle koje spadaju u to u širem smislu. Nama stručnjaci naravno odlaze, to je problem stalnih problema agencije, postoji ona klauzula dva za redom, dakle moram čekat da mi dvojica daju otkaz da bi dobio jednoga, treba mi 3 g. da ga i školujem, to se može učiniti samo da odlaze na konferencije ... [[Govornik se ne razumije.]] u inozemstvo. Hvala.
Hvala vama. Gospodin Bulj.
Hvala lijepo. Govoriti o nepoštenoj trgovačkoj praksi i tržišnim natjecanjima u RH je vrlo jednostavno opisat iz nekoliko primjera. Teleoperateri se ponašaju u RH kao u nijednoj drugoj zemlji Europe, ne samo EU-a, najveća im je dobit 40%, postavljaju bazne stanice gdje god žele i ne plaćaju pravo služnosti ili pravo puta koje plaćaju kod svojih kuća, imamo i u primjeru evo i ortačkog kapitalizma, čovjek koji je 10 milijardi kuna mjenica bez pokrića dozvolio da koristi Todorić u najveći krizi koju je prouzrokovala krizu sa Martinom Dalić je gospodin Vujčić, tamo je glavni predavač koji je predstavlja. Znači sve je bazirano na nepoštenoj trgovačkoj praksi, Hrvatska je na nepoštenoj trgovačkoj praksi i na monopolizmu uništena do temelja a to ste gospodo svi koji ste bili ovdje ministri, debelo, debelo zaslužni. Hvala.
Hvala lijepa. Dobro. Želi li, a da, pardon, gospodin Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine Cerovac, bez obzira što je Zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom stupio na snagu tek 7.12.2017., ja sam očekivao da ćete vi danas nešto više reći o tome kako se AZTN ekipirao bez obzira, kažem, što se radi o izvješću za 2017., kako se AZTN ekipirao, da li se ekipirao i kako taj zakon konkretno se provodi u svakodnevnom životu.
Odgovor, izvolite.
Uvaženi zastupniče Šuker, zahvaljujem na ovom pitanju. Nisam htio govoriti o provedbi tog zakona jer je zaista u prošloj godini bilo samo 23 dana ili 24 dana, jel, međutim, što se tiče ekipiranja agencija je početkom godine, odmah čim je zakon stupio na snagu, zaposlila 6 zaposlenika, 4 pravnika, 2 ekonomiste, to se sad pokazuje da ćemo možda biti kratki, agencija je u međuvremenu pokrenula dakle do danas prema mojim zadnjim saznanjima 162 postupka, dakle otvorilo se 162 predmeta, u 29 ih se vodi upravni postupak, dakle nađene su indicije koje ukazuju da bi moglo biti riječ o nepoštenim trgovačkim praksama u smislu ovog zakona.
Želi li predstavnik podnositelja, ne pardon, želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ. Nema ga. Otvaram raspravu, najprije klubovi, prvi gospodin Tomislav Panenić, iz Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Poštovani potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege. Danas imamo čelnog čovjeka Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Možda je teško i predočiti kolika je važnost ove institucije, ali ona sigurno da često svojim djelovanjem može utjecati na brojne naknade, koje bi nastale upravo u traženju, mogućnosti, da se određeni dio tržišta koncentrira, tj. da se maksimizira dogovor na tom tržištu, između jednoga i par. Svi smo u školama učili o tome pristupu. Slobodno tržište, jeste želja potrošača. Ali na kraju želja velikih igrača je da što manje bude tih subjekata na tržištu, pa čak najbolja situacija je kada je jedan jedini. Ne bi nam bilo često da se pojavi upravo da je jedan subjekt koji se pojavio kod nas na brzinu preuzeo tržište ili da je preuzeo tako veliki udio na tržištu da nam to postane i ogroman problem. Problem koji smo i u jučerašnjoj raspravi imali za razgovarati, a to je za povezano s Agrokorom, vidimo koliko je to široka problematika onog trenutku kada nastane stvarna ugroza. Ugroza čak i cijeloga tržišta, ugroza brojnih zaposlenih, ugroza potrošača. Sretni smo na kraju kada pogledamo i neke učinke i EU pogotovo evo, u okviru telekomunikacija, jer da nije bilo takve jedne opće uredbe kojom su se regulirale cijene rominga, kada odemo negdje u inozemstvo, mi bi se redovito vračali, kao i sada, kada dođemo iz trećih zemalja sa računima, koji su jedanput porasli za 1000, 2000 kn jer su mogli. Mogli su tako funkcionirati, dok jednom zakonodavac ne kaže, ne može više. Ja bi volio nekada da smo i mi snažniji u donošenju zakona, koji će upravo ograničavati takve neprimjerene prihode, neprimjerene profite, koji nastaju. Agencija kao takva, evo i sam ravnatelj je rekao da ima svoje probleme, probleme na kraju s onim što je, možda ne bi trebalo uopće biti, a to su prvenstveno plaće, jer za stručnjake koji će analizirati, dubinsko analizirati stanje na određenom tržištu, stanje u određenim kompanijama, sigurno morate imati vrhunske ljude koji imaju oko sebe okruženje iz kojega mogu crpiti informacije koje će analitičke pristupati, koji točno mogu iz podataka, koji se pojavljuju na različitim mjestima, donositi zaključke, provoditi izvide i na kraju donositi rješenja, da bi se spriječilo postupanje koje nije tržišno. Postupanje koje donosi samo određenoj skupini prihode. Kao ministar sam imao prigodu sudjelovati na u posjetu agenciji, zapravo, ne kao zastupnik, kao ministar sam bio, gdje smo razgovarali o određenim problemima koje su se pojavljivali, ali evo, kao zastupnik sam imao prigodu biti u prostorima i mogu samo reći da izvješća koja smo tamo dobili o načinu postupanju, pokazuj zapravo potkapacitiranosti, potkapacitiranosti. Potkapacitiranosti koja sigurno nije želja ni ravnatelja niti njegovih ljudi, jer oni trebaju i moraju dobiti stvarnu potporu, potporu i od Hrvatskog sabora, a isto tako i potporu i od svih onih koji im trebaju pomagati u radu, jer vidimo da postoje i brojne otegnute okolnosti, kada ignoriramo i mi sami, nekada ignoriramo postojanje takvih praksi. I trudimo se zapravo da ih možda i ne vidimo, pa onda na kraju, niti ne prijavimo i trpimo tako, i trpimo tako sve dok ne postane neizdrživo. U ovome izvještaju jasno je naglašeno da agencija nastala je radi toga što su zemlje, članice EU, obveze osnovati ovakvo neovisno tijelo. Ja bi više volio da je postojalo drugačije tumačenje u kojem je reklo, Hrvatska je prepoznala da mora imati ovakvo tijelo, ali to je prošlost. Vratimo se na izvještaj, primijetio sam u okviru ovoga da je jedna onako zabrinjavajuća stvar, kaže da ne postoje neprijavljene koncentracije na tržištu elektroničkih medija od 2017. g. i to u dvostrukom većem obujmu nego što je bilo prethodno. Nekako svi osjećamo te telekomunikacijske usluge su jako liberalizirane, trebalo bi biti još dostupnije, postoje naši mobilni telefoni, prisutno praktično kod svakog građanina. Nekako imam osjećaj da bi to trebala biti jedna usluga koja stvarno bazična, ali vidimo da netko i dalje pokušava iz takve usluge stvoriti sebi značajnije prihode. I nekada nastaju prihode iz neke nove djelatnosti, za koje postoje ograničenja pristupa drugima, a nekada i na djelatnosti koja možda nije tržišno atraktivna novim akterima, pa oni koji su je imali u prethodnom vremenu, ljubomorno i dalje štite svoje prihode. Ono što možemo još zaključiti, a to je da postoji potreba značajnijega otkrivanja brojnih drugih situacija. Ono što je uvijek lako možda prikazati na jednom telekomu, pa će se onda tamo to razumno pojasniti ljudima. Ali vidimo da u našim praksama postoji koncentracije, pogotovo koncentracije oko javnih sredstava, koncentracije određenih poduzetnika koji se isključivo naslanjaju na javne izvore sredstava, poduzetnika koji ne bi preživjeli da nema državnoga proračuna, lokalnih proračuna, koji isključivo crpe takve proračune. Vrlo je teško utvrđivati takvo povezivanje. Ima jedan primjer koji iz moje županije gdje je vidljivo iz nalaza, koji je čak i prošao kroz određena pravosudna tijela, da je postojalo osnivanje brojnih tvrtki i društava d.o.o. j.d.o.o. putim kojim se pokušalo zamagliti praćenje tragova, kretanje imovine koja je u jednom trenutku iznajmljeno, u jednoj tvrtki, prošla kroz niz drugih tvrtki, da bi se vratila ponovno u ovoj. I zapravo vidimo da postoji organizirane skupine koje pokušavaju narušiti tržišne odnose. Dovoljno je nekada reći da postoje dogovori oko predmeta javnih nabava. Nažalost i sada u okviru depopulacije koju imamo, smanjenje radne snage, određeni poduzetnici prepoznaju priliku da možda neće biti druge ponude ili da je ponuda vrlo ograničena, pa se ide na dogovor ekonomiju. I nekako stječem dojam da se stvarno jedne g. ukine samo, ja ću reći kolokvijalno ukine takav rashod, da bi brojni poduzetnici prijavili predstečajne nagodbe, ili bi išli odmah u likvidaciju, jer jednostavno, izostao bi im predmet na koga su naučili da se nalakne. Pa onda nije čudna niti sumnja kada se pojavi određena organizirana skupina koja samu sebe nazove borg i koja na uhodanim nekim svojim stazama pronađe nove objekte, jednog dana je to HEP, drugog dana je to Agrokor, trećeg dana je neka treća firama, ali oni su uvijek prisutni. Znači imamo koncentraciju, vrlo zahtjevno, teško ih je utvrditi u njihovim postupanja, ali osjećam ono što se događa i po određenim pojavama, znamo da su sudjelovali u tome. Zato bi ja volio da možemo danas reći u okviru Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja stvarno imamo stvarno kapacitiranu ekipu koja se neće bojati niti jednoga izazova. Ne kažem da se netko sada boji, ali, jednostavno, kada si preslab, ne možeš dohvatiti sve, ne možeš biti dovoljno sustavan, jer prihod koji oni ostvaruju završi u državnom proračunu. Pa nije li najbolja motivacija, kada prihodujete nešto, kada sankcionirate takve negativne pojave na hrvatskom tržištu, da onda taj prihod pripada i da postane zapravo i jedna motivacija da se ne samo prihoduje, nego iskrojene takve prakse a pogotovo kada gledamo da mi nismo pružili ni prave infrastrukturne uvjete jer ovih 11 milijuna, čak 1,5 milijun kuna, agencija plaća samo za najam prostora. Jer stvarno, mi nemamo prostor koji bi bio ja bi čak rekao i adekvatnoga onoga gdje se nalaze tko je tamo bio, sigurno ima kvalitetnijih prostora, operativnijih prostora i kome ti prihodi bi mogli biti i naknada i nova sredstva da se uloži u dodatno osposobljavanje ljudi. Zakon o nepoštenoj trgovačkoj praksi, donijeli smo im određeni br. osoba, 6 osoba da se zaposle, ne znam sada koliko je zaposleno, novih 6 je zaposleno novih osoba. Međutim, kada pogledamo koliki je obujam toga, onda se pitam zapravo da li smo dovoljno odredili, da li je to 6 ili je to trebalo biti 16 ili čak i više, pa da se napravi stvarni jedan pritisak, koji će onda rezultirati što većim brojem ukazivanja i rješavanja problema nepoštene trgovačkih praksi. Za kraj, ja ću reći, da Hrvatskoj, ne samo EU, nego Hrvatskoj ovakva agencija definitivno treba. Treba nam mnogo bolja agencija od ove, gledajući da imaju veće materijalne uvjete u kojima će moći kvalitetnije postupati i na kraju, možda će njihova riješenja riješiti brojne političke prijepore koje ovdje vodimo i gdje pojedinci trude se putem saborskih zastupnika ukazati i na ovakve prekršaje i na brojne druge. Ja bi volio da mi ne moramo biti uopće lokacija ili osobe na koju ti pojedinci dolaze nego da dođu u Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja i da možemo samo na kraju, kada dođe izvještaj, kada vidimo da je to bilo učinkovito na hrvatskom tržištu reći bravo. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Sada je na redu Klub HDZ-a a govoriti će gospodin Domagoj Milošević.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, drage kolegice i kolege, poštovani ravnatelju gospodine Cerovac. Evo, i ovaj listopad smo, kao i prošli listopad suočeni sa vašim izvješćem za proteklu g. ja ću nastojati ne ponavljati izrečeno prošle g. ali ću ponovno naglasiti važnost vaše agencije, značaj i posla kojim se bavite i pohvaliti vaše daljnje ustrojavanja na transparentnosti rada i prikazivanje vaših rezultata s obzirom na to da redovito, koliko vidimo na izvješća odgovarate i na upit te novinara i objavljujte odluke i priopćenja i svaki mjeseci izdajete tzv. informativni edukacijski … [[Govornik se ne razumije.]] ja mislim da bi mogli se mogli u javnoj administraciji ugledati na vas. U odnosu na 2016. mislim da je najvažnija zapravo novost, činjenica da je agencija postala nadležna za provođenje zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom, na to ću se osvrnuti na samom kraju današnjeg izlaganja. U današnjem izvješću odnosno, u prošlogodišnjem izvješću u kojem danas raspravljamo, zapravo mi se najviše dojmio podatak da je Visoki upravni sud, u svih 9. predmeta, tj. presuda odbacio tužbe protiv vaše agencije. Mislim da je 9 od 9 sasvim dobar rezultat, ali ako ne i više od toga, dojmio mi se podatak da je Hrvatska svrstana na visoko 2 mjesto po ažurnosti postupanja nakon Velike Britanije s prosječnim trajanja sudskih postupaka iz područja tržišnih natjecanja od oko 200 dana, kaže statistika EU Justice scoreboard. To naglašavam prije sveg u kontekstu opće sporosti mnogih opravdanost pritužbi na naše pravosuđe, bilo bi lijepo čuti zapravo u čemu je vaša tajna i ne znam, tajna možda Visokog upravnog suda. A možda je tajna kaže statistika vaša da od 645 predmeta u prošlog godini, zaostalo je svega 18, to je jako dobro, ja računam nešto ispod 3%, kad bi sve državne službe tako rješavale predmete, bilo bismo mi daleko odmakli. Imali ste čini se dosta posla s obzirom na različita preuzimanja, spajanja na tržištu, ono što mi je posebno drago, već danas spomenuto ovdje u napoj sabornici a to je da ste se bavili i dopuštenom i nedopuštenom koncentracijom na telekomunikacijskom tržištu. Ja se nadam da će napori, vjerujem ne samo vaše agencije, uroditi plodom i da će treći neovisni konkurent na tom tržištu preživjeti i opstati. Do sada mislim da su se hrvatski građani ovih 27 g. mogli osvjedočiti kad god tržište funkcionira i kada konkurencija je ozbiljna, kvalitetna i dobra, onda od toga imaju koristi svi, i hrvatski građani i poduzetnici. Od Europske komisije kaže vaše izvješće, zaprimili ste 390 notifikacija koncentracije koje ste rješavali. Ono što bi nas ovdje zanimalo, a to je čuti možda, čitamo redovito o grandioznim kaznama briselske administracije, recimo digitalnim korporacijama, na koji način sudjelujete i na koji način se možda taj novac distribuira s obzirom da znamo da su vrlo planski određena sredstva u europskom proračunu što je dobro, dakle da se planirat ono što se vjerojatno ipak ne može planirat a to su stotine milijardi kazni digitalnim korporacijama ili informatičkim korporacijama pa bi nas zanimalo čuti ako imate spoznaje na koji način se dalje dijeli taj novac. Još jednom ću ja kao i prošle godine pohvaliti vaše nastojanje u primjeni instituta preuzimanja mjera i obveza od strane poduzetnika kojim bez izricanja upravnih kaznenih mjera te bez vođenja dugotrajnih i skupih postupaka najbrže moguće ponovno uspostavljanje tržišno natjecanje nekom od tržišta. Mislim da je to jedan dobar i efikasan način i bilo bi dobro kad bi neki drugi dijelovi znači državne administracije postupali tako brzo i efikasno ne ulazeći u dugotrajne postupke na kraju od kojih svi ili zaboravimo ili više nitko nema koristi. Da nisu samo pohvale, imam i jednu primjedbu a to je pročitali smo u izvješću da iako Hrvatska nažalost još uvijek članica OECD-a, vi aktivno sudjelujete što jest pohvalno u OPECD-ovom odboru za tržišno natjecanje međutim dugi niz godina sudjelujete na njihovim seminarima u Budimpešti, djelom plaćeni troškovi od strane mađarske agencije. Ja se mislim, nekako u redu je štediti novac ali nadam se da nismo toliko siromašni, pa ću, prošle godine sam pozvao da vam Vlada dodijeli ekstra novac, možda da barem dodijeli Vlada toliko novca da ne morate ići na trošak Mađara na slijedeće savjetovanje, to me nekako ljudski boli. Koliko čitam u izvješću, sve ste skupa odradili sa jednakim brojem zaposlenih kao i 2016., kaže izvješće 44, ali također izražavati jasnu pritužbu da vam klauzula „dva za jedan“, dakle dvojica moraju otići da bi se jedan zaposlio ljudi, ne uspijevate na vrijeme zapošljavati, educirati stručne osobe. Ja sam osobno veliki zagovornik tog principa „dva za jedan“ i općenito broja smanjivanja broj zaposlenih u državnoj administraciji, ali možda bismo za vas mogli napraviti izuzetak. Evo, na kraju sam rekao da još ču se dotaknuti ove nove nadležnosti koju ima agencija a to je provedba Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom, zakon je doduše stupio na snagu tek u prosincu 2017. Naime ono što svjedočimo i u Hrvatskoj a i šire od toga, svugdje dolazi do daljnje konsolidacije trgovine a to znači izrazita asimetrija u pregovaračkoj snazi između trgovaca s jedne strane te dobavljača posebno malih i srednjih na drugoj strani. Ovaj zakon koji je usvojen u Hrvatskom saboru u prosincu 2017. i zapravo njegovo striktno provođenje što je važnije jest važan za sve nas, dakle sve građane i kupce ali jednako tako za hrvatske srednje i male proizvođače odnosno dobavljače i poljoprivrednike trgovačkih lanaca i mislim da posebno s obzirom na to da u Hrvatskoj imamo izrazito jak turistički sektor ali i zbog svih tih poljoprivrednika i proizvođača imamo posebnu obvezu osigurati im ravnopravne mogućnosti a ja će se usuditi reći ako je to moguće naravno u okviru zakona, postojećih i propisa i više od ravnopravnih mogućnosti. Naime, svaka zemlja, mislim da ćemo složiti, ima pravo i obvezu osigurati opstanak i razvoj svojim malim i srednjim proizvođačima poljoprivrednicima a naša s obzirom na to što sam rekao maločas, mogućnosti koje zapravo pruža turizam koji je indirektni izvoz, upravo za te poljoprivredne proizvođače, mislim da moramo posebno se osvrnuti na položaj tih proizvođača, srednjih i malih posebno, naravno i velikih. Siguran sam da ćemo o ovoj temi u slijedećih godina imati rasprave ne samo u Saboru nego da će u širem dijelu javnosti biti rasprave na tu temu, često je to tema i mnogih medija a za kraj bih samo želio naglasiti slijedeće, dakle, mislim da u 21. st. nema ništa važnije od trokuta energetike, hrane i vode odnosno energije hrane i vode. Često u našem Saboru čujemo rasprave koje puta i žestoke svađe više ili manje smislene ali ono što sam siguran da ćemo se svi složiti a to je da smo jednako svi u ovoj sabornici spremni poduprijeti apsolutno svaku mjeru koja će Hrvatsku voditi na put i energetske i prehrambene neovisnosti i ja se nadam i vjerujem da će i vaša agencija u tome svojim djelovanjem doprinijeti. Hvala.
Hvala i vama. Idemo dalje, gospodin, sad će govoriti gospodin Goran Aleksić ispred Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani gospodine Cerovac, uvažene kolegice i kolege zastupnici, drage građanke i građani RH. Na početku kada sam imao repliku, postavio sam jedno hipotetsko pitanje. Postavio sam gospodinu Cerovcu pitanje ukoliko bi se utvrdilo da je nekakvih 8 pravnih subjekata ugovaralo nepoštene i time ništetne ugovorne odredbe sa gotovo 200 tisuća hrvatskih građana ukoliko bi se utvrdilo da je upravo na temelju takvih nepoštenih i ništetnih ugovornih odredaba opelješeno 15 milijardi kuna od hrvatskih građana što znači da je time ostvaren extra profit iznad onog profita koji je legalan. Može li se u tom slučaju smatrati da je tih 8 pravnih subjekata udruženo u kartelsku organizaciju. Naravno govorio sam o hrvatskim bankama a ustvari se ne radi uopće o hrvatskim bankama nego se radi o stranim bankama koje u Hrvatskoj rade. To su banke u vlasništvu talijanskih, austrijskih, mađarskih i ruskih gospodara. I to što sam rekao već je utvrđeno sudski. Dakle sudski je utvrđeno da su banke ugovarale tih 8 banaka, da su ugovarale nepoštene i ništetne ugovorne odredbe o promjenjivoj kamatnoj stopi u svim valutama i u švicarcima i u kunama i u eurima, u svim valutama, sudski utvrđeno. Građani dobivaju već sudske sporove, to su građanski sporovi međutim ono što država propušta jest da kazni banke zbog takvog ponašanja. U suvremenim zemljama napredne demokracije zbog takvog ponašanja banke se kažnjavaju, banke su kažnjene u Americi, u Njemačkoj, ne znam gdje još ali znam da se banke kažnjavaju zbog ne fer, ne savjesnog i nepoštenog poslovanja, zbog namještanja rezultata. Sjetimo se slučaja sa euriborima i sličnim stvarima. Međutim u RH se izbjegava kažnjavati banke, ne znam koji je razlog uistinu. A kada bi ih se kaznilo, došli bismo do većeg BDP-a, došlo bi do boljeg proračuna, do većeg zapošljavanja, do većeg standarda hrvatskih građana. Ja izražavam sumnju, neću tvrditi da su one utvrđene u kartel ali izražavam sumnju da je 8 hrvatskih banaka u stranom vlasništvu udruženo u kartel kroz hrvatsku udrugu banaka. Hrvatska udruga banaka po meni je krinka za kartel, udruženje banka u stranom vlasništvu. Naravno tamo su i neke druge banke ali neke druge banke se nisu tako ponašale. Prije svega HPB koja je u vlasništvu RH nije se ponašala na takav način, dakle nije ugovarala niti valutnu klauzulu švicarski franak niti je ugovarala promjenjivu kamatnu stopu koja se mijenjala odlukom banke. Dakle HPB nije primjenjivala takvu nepoštenu poslovnu praksu. A sada ću reći o čemu se i radi, već sam to puno puta rekao ali gospodin Cerovac je ovdje i želim da me čuje jer on će vjerojatno uskoro dobiti i prijedlog da pokrene postupak u okviru svojih nadležnosti. Njegova agencija da pokrene postupak u okviru svojih nadležnosti protiv 8 osuđenih banaka. Dakle, hipotetski je bio odgovor da, u tom slučaju bi se oni mogli osumnjičiti da su kartelski udruženi a budući da imamo već pravomoćno utvrđeno da oni jesu ugovarali nepoštene i time ništetne ugovorne odredbe i to svi od reda znači da postoji i opravdana sumnja da su te banke uistinu udružene u kartel. O čemu se radi? Zakonom o obveznim odnosima vrlo je jasno i nedvojbeno propisano kakve moraju biti ugovorne odredbe i to se odnosi i na potrošače i na pravne osobe. Ugovorne odredbe moraju biti odredive. Kada su one odredive? One su odredive onda kada se u ugovoru ugovore podaci na temelju kojih se ugovorne odredbe odnosno ugovorne obveze izvršavaju. Što su učinile hrvatske banke? Nisu primijenile Zakon o obveznim odnosima nego su uz sve potrošačke ugovore, dobro ne baš u sve ali u preko 90% potrošačkih ugovora su uglavljivale ugovorne odredbe o promjenjivoj kamatnoj stopi koja se mijenja odlukom banke. Što to znači? To znači da su ugovarale ugovornu odredbu koja ovisi isključivo o volji banke, o volji kreditora. Na taj način ta kamatna stopa po toj, takvoj ugovorenoj ugovornoj odredbi banka ju je mogla mijenjati kad je htjela, kako je htjela do zakonskog maksimuma. To nije dopušteno. Ugovorna odredba o promjenjivoj kamatnoj stopi ili bilo koja druga ugovorna odredba mora biti odrediva. I banke su se kasnije izvlačile, govorile su kako nisu imale točno definirane elemente od kojih se mora sastojati kamatna stopa. Banke se izgovaraju na nešto što je totalna glupost. To je nebitno, to nije nigdje moralo niti pisati jer piše u Zakonu o obveznim odnosima da ugovorna odredba mora biti odrediva i da mora imati podatke. Dakle imale su širinu i slobodu ugovarati podatke koji su na tržištu, koji god njima odgovaraju ako to pristane druga ugovorna strana. I začudo s pravnim osobama su ugovarale na pravilan način kamatnu stopu, nevjerojatno i začudo. Ugovarale su s pravnim osobama kamatnu stopu koja se sastoji od fiksne marže i promjenjivog parametra koji je tržišni element i koji se može pratiti na tržištu. Kako to da su istodobno sa pravnim osobama ugovarale pravilnu kamatnu stopu a s potrošačima nezakonitu kamatnu stopu? Znate li kako je to moguće? Tako što je potrošač ta jedna slabija strana koja ne razumije ekonomiju, koja ne razumije pravo i iskoristile su to da HNB nije ništa po tome slučaju poduzimala i ugovarale su masovno nezakonite ugovorne odredbe. I 13. lipnja 2014. presuđeno je da je 7 banaka to tako ugovaralo nezakonito, nepošteno i time ništetno a ove godine 14. lipnja 2018. dakle je i zadnja banka osuđena za takvo nepošteno ponašanje. I sve su one udružene u HUB. Meni to opravdano stvara sumnju da su one zajednički to dogovorile ispod stola, naravno da se to nigdje ne potpisuje. Ali one su se ispod stola dogovorile da će se svima ugovarati takvu nepoštenu kamatnu stopu. Kako je moguće da baš sve banke ugovaraju takvu nepoštenu kamatnu stopu? Kako je moguće da niti jedna banka nije promijenila tu praksu nakon što im je ukazano da takva praksa ne valja i nastavile su tako ugovarati kamatnu stopu sve do 10. siječnja 2013. godine kad je zakonodavac rekao kako točno kamatna stopa mora izgledati. I potvrda ovoga što ja govorim da je istina je odluka Vrhovnog suda od ove godine iz 20. ožujka ove godine Vrhovni sud je odluči sljedeće na temelju jedne revizije. Banka je zahtijevala reviziju jer je u građanskom postupku osuđena da je ugovorila s potrošačem ekonomistom nepoštenu ugovornu odredbu. I ta ugovorna odredba je glasila da se kamatna stopa mijenja odlukom banke i presuđeno je da banka mora vratiti jedan pristojan iznos novca tom potrošaču i onda se banka žalila i navela je, ustvari to nije žalba, to je revizija na Vrhovni sud, nakon što je postala pravomoćna ta odluka županijskog suda, revizijom je banka zahtijevala da se utvrdi da je nakon 2012. dakle od 10. siječnja 2013. sve u redu zato što je zakonom propisano kako treba izgledati kamatna stopa pa je ta banka onda na temelju zakona definirala kamatnu stopu, kažem definirala nije ugovorila, definirala je kamatnu stopu tako da se ona sastoji od marže i promjenjivog parametra i onda je na sudu tvrdila da pošto je ona to definirala sad je to u redu. Međutim Vrhovni sud je rekao ne gospođo banko, to ne drži vodu, to ne drži vodu zbog toga jer vi to niste s potrošačem ugovorili. Dakle definiranje nečega i ugovaranje nije isto. Zašto to govorim? Govorim zato jer smo mogli na temelju optužnih prijedloga u prekršajnim postupcima na temelju zakona o potrošačkom kreditiranju također uprihoditi nekoliko milijardi kuna u proračun zbog nezakonitog ponašanja hrvatskih banaka u stranom vlasništvu, ni to nismo učinili. I što sada radimo? Sad prepuštamo potrošačima da sami idu na sudove i da sami na sudovima dođu do konačne pobjede i do svog novca. Pa što mislite koliko će ljudi ići na sudove zbog toga? Ja ne vjerujem da će više od 20% od mogućih 125 000 po švicarskom franku i još 100 000 po euru i kunama. Ne vjerujem da će više od ukupno 30, 40 000 ljudi tužiti, a na tužbe ima pravo gotovo 200 000 ljudi zato jer ljudi su inertni, kad riješe problem, kad otplate kredit više ne razmišljaju o tome, tu fali sustavno rješenje. Kao što to sustavno riješi jedna Njemačka pa naloži bankama da moraju vratiti ulazne naknade svima, kao što to rješava jedna Austrija koja ne naloži bankama ništa, ali zato na stranicama ministarstva koje se brine o zaštiti potrošača izloži jedan predložak, predložak tužbe i kaže te i te banke su ugovarale s vama takvu i takvu kamatnu stopu, ukoliko je to tako i tako onda uzmite ovaj predložak, tužite banku i uzmite svoj novac. A mi, što mi radimo? Mi prepuštamo ljude na milost i nemilost sudovima, sudovi su na njihovoj strani ovaj put, sve je presuđeno, mi jednostavno kao pojedinci rijetko idu na sud i ne vjerujem da će više od 20% ljudi tužiti, ne vjerujem. Međutim vratimo se na ovo tržišno natjecanje. Zašto RH ne želi kazniti nesavjesne i nepoštene banke? Zašto? To je pitanje na koje ja ne znam odgovor. dodatno, govorio sam sad o kamatnoj stopi, u ovim kreditima u kojima je ugovarana valutna klauzula švicarski franak, dodatno su opterećeni još i rastom tečaja koji je nerazmjeran. Predsjednik suda EU Cohen Lenarts rekao je jasno i glasno banke moraju vratiti potrošačima sav nerazmjeran tečaj koji su naplatile na temelju ugovornih odredbi o valutnoj klauzuli, to je rekao predsjednik suda EU, nije to rekao Ivica s ceste, nego predsjednik suda EU i ta njegova izjava se temelji na nekim presudama prethodnim suda EU koje su obvezujuće za RH i sudove u RH. Ja ću svakako pokrenuti aktivnosti prema agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja da ona u okviru svojih ingerencija pokrene postupke protiv hrvatskih banaka u stranom vlasništvu koje su ugovarale nepoštenu promjenjivu kamatnu stopu koja se mijenja odlukom banke. I posebno još koje su ugovarale i nepoštenu i time ništetnu ugovornu odredbu o valutnoj klauzuli švicarski franak. Te banke su ugovaranjem takvih ugovornih odredaba opelješile hrvatske građane za ukupno, vjerojatno preko 20 milijardi kuna, dužne su hrvatskim građanima oko 15 milijardi kuna još jer jedan dio je vraćen kroz konverziju kredita, sada predstoje ti građanski postupci, vrhovni sud je odlučio isto tako da nema zastare potraživanja po tim pitanjima jer je stav suda EU-a da se na temelju nepoštenih i ništetnih ugovornih odredaba mora izvršiti restitucija pa je čak promijenjena sudska praksa koja je vrijedila 30 godina u RH zbog prava potrošača, a potrošači to smo svi mi, i vi iza mene i vi ispred mene, svi smo potrošači i nema veze tko je ekonomist, tko je pravnik, tko je ovo, tko je ono, ako je nešto nepošteno, nepošteno je prema svakome, ima sudova koji sude kao ako je netko ekonomist ili pravnik on mora znati pa nema onda banka nikakve obaveze vraćati novac. Nije točno. Sudac Vrhovnog suda Damir Kontrec jasno i glasno je rekao na jednom seminaru u Opatiji da ono što je nepošteno i utvrđeno je nepošteno da je nepošteno za svakoga. I mi se toga moramo držati i mislim da je konačno vrijeme da hrvatskoj udruzi banaka damo do znanja da to što su radile, da to što su radile njezine članice da je to tipično kartelsko ponašanje i da za to kartelsko ponašanje članice hrvatske udruge banaka moraju biti kaznjene. Ponavljam, pokrenut ću aktivnosti prema agenciji, a vjerojatno ću podnijeti, ne ja, nego ja sa svojim stručnim suradnicima i timom, podnijet ćemo i kaznenu prijavu protiv tih banaka jer jednostavno takvo ponašanje se mora sankcionirati. Nije dovoljno samo presuditi kako su potrošači u pravu nego se mora takvo ponašanje i sankcionirati kao upozorenje za ubuduće da se to više ne ponavlja. Hvala.
Hvala i vama. Sada je na redu ispred Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a gospodin Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, evo jedne paradoksalne situacije. Imamo pred sobom godišnje izvješće jedne agencije koja radi svoj posao u okvirima svojih ovlasti i podnosi izvješće koje je iznimno korektno, kojemu ne možete praktički ništa spočitnuti a s druge strane ono čime se agencija bavi i opće situacije su katastrofa. Dakle, to je taj hrvatski paradoks, u nas su sva izvješća divna i krasna ali je situacija da te Bog sačuva. Kako je to moguće? Koja vrsta htio sam upotrijebiti jednu riječ pa bi onda psihijatri odmah poludjeli jer kažu da je to dijagnoza, da to se ne sije koristiti u prispodobama i metaforama, ali htio sam reći, dakle što to vlada nama? Jesmo li mi doista tržišno društvo ili je to samo nominalno? Što uopće agencija može napraviti da prokaže, da raskrinka sve one koji sprječavaju funkcioniranje tržišnoga društva? Logika pa i iskustvo modernoga svijeta govori da tržišno društvo definirano na pravi način i u zaštitne mehanizme socijalne države, uz diskretnu prisutnost države kako bi definirala uvjete poslovanja na način na koji nikoga ne bi diskriminirao, da je to zapravo društvo koje onda stvara socijalno bogatstvo, socijalni kapital i stvara mogućnost i realnu, materijalnu osnovicu za provođenje pravih mjera zaštite svih onih koji su na neki način socijalno marginalizirani, deprivirani ili u situacijama kojima sami nisu doprinijeli a koje ih čine kao što rekoh, depriviranima, onima kojima ne mogu pod jednakim uvjetima funkcionirati u društvu. Dakle logika bi bila da svako normalno društvo uspostavlja tržišne mehanizme kako bi stvorila jednake šanse, konkurenciju, kompetitivnost, kako bi se stvorila nova vrijednost. A što mi imamo? Imamo činjenicu da je Hrvatska na globalnoj listi konkurentnosti svrstana na 61. od 63 mjesta. Dakle gori od nas po kriterijima toga i velikog međunarodnog istraživanja su samo Venezuela i Mongolija. A što su kriteriji, što su elementi koji čine uvjete bolje konkurentnosti? Pa naravno, mnogo je njih. Cijena rada, visina poreza, administrativne prepreke, korumpiranost, isto tako i funkcionalnost tržišta. A ja ne znam po kom elementu bi mogli biti bolji od 61. mjesta, evo što god spomenemo, ako hoćemo biti objektivni, tu je da te Bog sačuva. Naravno da za našu ne konkurentnost i za loše stanje na tržištu nije kriva agencija. Agencija je kriva utoliko što ne vrišti, što javno ne poziva i ne proziva jer je iz aviona vidljivo da država ne želi jaku agenciju. Ako oni moraju i dalje po svim kriterijima drugih tijela državne uprave otpuštati dvojicu da bi zaposlili jednoga stručnjaka onda im se namjerno podmeće noga. To nije bio kriterij ni Ministarstva socijalne skrbi ni Ministarstva rada koji su zaposlili 300 novih službenika. Zašto ova agencija nema 10 novih ljudi ako se procjenjuje da smo opterećeni užasnim problemima koji ugrožavaju slobodu tržišnog natjecanja? Kolega Aleksić je samo spomenuo stanje u dijelu financijskog sektora koji se odnosi na banke. Pogledajte što se u zadnje vrijeme događa u osiguravajućim društvima, pogledajte na koji način ucjenjuju ljude kod sklapanja polica za zdravstveno osiguranje i za životno osiguranje. Kako je moguće da kod oživljenja imate isplatu u visini 2/3 onoga što ste uložili? Jel' se time netko bavi? Pa to je obična pljačka. Pogledajte što su napravili u trenutku kad je država spomenula mogućnost povišenja naknada za dopunsko zdravstveno osiguranje. Svi su izbacili listu B lijekova odnosno sa svojih lista izbacili su lijekove B liste i time praktički poskupili svoje police. Je li itko beknuo na tu temu? Gdje je ministar zdravstva? U anketama koje se provode među poduzetnicima, tu je HIP dosta ažuran, jedan od ključnih primjedbi koje poduzetnici imaju je nepošten odnos na tržištu. Veliki broj njih se žali da nemaju jednaki tretman. Zašto? Jer je cijela država zapravo osobito javnog sektora prema privatnim poduzetnicima, posložen klijentelistički pa ako hoćete i kartelski. Javna j tajna da u sustavnu javne nabave mnogi poduzetnici surađuju, radi se o igračima koji na jednom natječaju od tri ponude namjerno daju najjeftiniju kako bi dobio posao Pero, na drugom nje natječaju Marko najjeftiniju a na trećem neki treći. I tako se vrte u krug. Ja postavljam pitanje. Kako je moguće da su stručnjaci Hrvatskih voda u suradnji s jedinicama lokalne samouprave koje su radile na projektima, velikim projektima aglomeracije procijenili radove na tim velikim projektima sanacije vodovodnih, kanalizacijskih sustava i sustava pročistača otpadnih voda na 5 a da najniže ponude sada na natječajima su 6,5 ili 7? Što se to događa? Nije to regularna situacija, to nije sigurno efekt slobodnoga tržišta, logika bi bila suprotna. I projekti aglomeracija u velikim hrvatskim gradovima su sada ugroženi zbog toga. Ili kako je moguće da se spustimo na mikrorazinu? Da gradsko vijeće grada Vodica donese propis po kojemu zabranjuje svim barkarolama koji nisu iz Vodica da se vezuju i da prodaju svoje turističke aranžmane, izlete na Kornate, kako je to moguće? Vi iz agencije znate za taj slučaj. Predsjednik gradskog vijeća barkaroli iz Vodica i to godinama treba, bitke, agencija je izdala ne znam koliko mišljenja, i gradsko vijeće potpuno ignorira. Evo najnoviji slučaj, kažu iz starog grada na Hvaru da će zabraniti otvaranje hostela. A možete vi zamisliti da recimo u nekome gradu u Hrvatskoj netko zabrani otvaranje restorana koji poslužuju npr. piletinu? Ja se nadam da agencija reagira obzirom na napise u novinama. Kad anketiraju one koji su otišli iz Hrvatske, koji su razlozi zašto su otišli? Jedan od njih je vrlo visoko postavljen, osjećaj da nemaju šansu. Kad ih pitate što to točno znači, onda kažu u takvom klijentelističkom okruženju ja kao mali poduzetnik koji sam pokušao raditi nisam mogao uspjeti jer me nitko ne štiti, tu se može uspjeti samo ako si po političkim, rodbinskim, zavičajnim vezama vezan za one koji raspisuju javne natječaje, dakle sustav javne nabave i u tom srazu nitko nas neće zaštititi, ni sudstvo, ni regulatorne agencije. Što nije čudno jer regulatorne agencije kao da postoje reda radi. Kad god koja kaže da joj treba više ovlasti, više sredstava, više ljudi, događa se smjena čelnih ljudi. Koja god je digla glavu od svih neovisnih tijela, nema veze radi li se o ljudskim pravima ili se radi o mehanizmima zaštite stanja na tržištu u pojedinim djelatnostima, uvijek je to klasična priča. Zato ima li smisla stavljati glavu u pijesak i reći izvješće je sjajno, ali situacija ne valja? I tako iz godine u godinu. I tako gotovo u svakoj djelatnosti o kojoj razgovaramo. Pa netko mora reći ljudi nešto ne valja, nešto je u sustavu, programirana greška. Ili mi glumimo da imamo funkcionalno društvo, sami sebe zavaravamo i onda nam 300 000 ljudi ode jer ovdje više ne želi živjeti. Tko god je upisao dijete u vrtić ili u školu taj se više nikad vratit neće. ovo je prvi put u povijesti od onih velikih iseljavanja zbog peronospore, ako hoćete ekonomskih iseljavanja '70 i '80 i političkih iseljavanja, prvi put da odseljavaju cijele obitelji s malom djecom, da ne ide hranitelj da bi stvorio uvjete da obitelj ovdje živi i opstane, nego da idu svi. Mi ih vratiti nećemo dok god ne povratimo povjerenje da je ovo zemlja u kojoj se može i isplati sretno živjeti. Pa vidite da nas ni migranti neće, ovi koji čekaju na granici pa ne žele uopće u Hrvatsku i to je najveća sramota za nas, nitko ne želi živjeti u ovoj zemlji, oni samo kažu pustite nas da prođemo, njima je svaka druga zemlja EU bolja od nas, a mene srce boli zbog toga. Što bi rekli iz onog vica pa nijesmo valjda gubavi? Očito jesmo. Pročuo se glas i među većim kukaveljem od nas da ovdje ne valja živjeti, ajmo se malo razmisliti o tome. Što možemo napraviti da se promijeni i situacija i percepcija? Ja bih volio od ravnatelja agencije čuti, između ostaloga i to da želi i traži, da mu se daju bolji uvjeti i materijalni i financijski i kadrovski da može voditi bitku za zaštitu tržišnog natjecanja efikasnije i brže. Netko reče postupci pred sudovima u slučajevima kad je agencija s jedne strane traju prosječno 200 dana. I mi s tim sretni. Onda kad uspoređujemo kaže mi i Britanija imamo taj prosjek. Ali kako ćemo se mi mjeriti sa zemljama u kojima tržišno natjecanje ima 150 godišnju povijest? Gdje je sramota ukrasti, gdje je sramota utajiti porez, gdje je sramota ljude zapošljavati na crno, pa kako ćemo se mjeriti sa njima? Meni se čini tih 200 dana dovoljno dugo da ljudi odustanu i da izgube vjeru da u ovoj zemlji treba išta raditi. Klub Glasa i HSU-a neće podržati ovo izvješće, ne zbog toga što ono ne valja, nego zato što to izvješće ne govori o realnom stanju stvari, bit ćemo suzdržani oko ove točke. Hvala vam lijepo.
Prelazimo na pojedinačne rasprave. Prvi je gospodin Miro Bulj.
Hvala lijepo. Hrvatska bi trebala biti zemlja istih šansi za sve, međutim tržište, nepoštena trgovačka praksa je ono šta je razorilo hrvatsko društvo, mogu spomenuti, krenuti ću od višeg samo ću nabrojiti, ali krenuti ću od telekomunikacije, koje nebrojeno puta nabrajam i govorim da bi bilo vrijeme da glasno kažemo da je vrijeme da se teleoperateri u RH ponašaju kao i u svojim zemljama odakle dolaze. Činjenica je da u svojim izvješćima se hvale teleoperateri, da 40% dominanti teleoperatera da 40% dobit u RH a na području EU 20% dobiti, uništavaju konkurenciju, čak čujem da se namješta, pokušavaju doći do EVO TV pa da preuzmu cijele te kanale TV koji je u Hrvatskoj pošti. Zašto i zbog čega mi se h valimo da smo u EU, a teleoperateri se ponašaju kao da smo mi njihova deklaracijsko polje, zašto glasno to ne kažemo niti HAKOM, niti bilo tko, nemaju hrabrosti. Monopol, koji teleoperateri koriste u RH nakon privatizacije naše mreže, na jedan gdje su naše političke elite u to vrijeme Mudrenića i ekipe omogućile pljačku onoga što su naši ljudi stvarali, debelo plaćali, a sada ti teleoperateri ne plaćaju pravo uslužnosti. Vrlo malo, tu se radi o milijardama. Čak smo mi ovdje u Saboru, kada je bio Zakon o telekomunikacijama, tada smo dali i amandman, tj. prošla je javna rasprava da plaćaju pravo služnosti ne samo vlasnicima nekretnina nego i upraviteljima nekretnina, jer je u Hrvatskoj poznato da zemljišne knjige nisu uređene i da vlasnici nisu upisani na svoje čestice. Čak je kroz javnu raspravu to prošlo, međutim, u onome trenutku dan prije glasanja, e-savjetovanje je prošlo, već je prije, predsjednik HT-a se našao sa premjerom, to je izbrisano, mi smo davali amandman ovdje, davali smo amandman, da teleoperateri plaćaju pravo služnosti, ne samo vlasnicima, jer vlasnički odnos nije dobro riješen nego i upravitelja nekretnina. To naravno nije prošlo, jer je u dogovoreno večer prije. Toliki utjecaj imaju teleoperateri, da bazne stanice, postavljaju gdje god žele. Mi obični ljudi, kada traže proširenje svoga objekta, svoje kuće, balkona, stana, uređenje moraju dobiti suglasnost susjeda. Moraju platiti građevinsku dozvolu u nas ne treba ništa. Postavljaju bazne stanice na vrtiće, bolnice, škole, bez obzira šta je u Hrvatskoj, dozvoljeno 890 puta veće zračenje nego primjerice u Parizu ili Beču. I dobro im funkcionira Internet. Dal je to tržišno natjecanje. Da se strane tvrtke u Hrvatskoj ponašaju kao da smo mi njihova kolonija, od Hrvatske smo napravili koloniju stranih interesa a u telekomunikacijama je to izraženo i vidljivo. Ne poštivaju prostorne planove, kod postavljenje atenskih stupova, baznih stanica, ne trebam pravo služiti, ne treba im suglasnost susjeda, ništa im ne treba, gdje im god padne, čak u zvonike od crkava stavljaju. Kao primjer imamo u Zadru, a inače gradonačelnici, lokalna samouprava, na … [[Govornik se ne razumije.]] tvrđavi, ali evo zvoniku, svi bi oni trebali biti služiti narodu. Ne trebaju ni biskupi određeni, ni svećenici, ni gradonačelnici, načelnici, biti pastiri teleoperatera. To nije njihovo. U zvoniku od crkve je bazna stanica. I narod se protivi naravno, jer i tu djeca žive, to je Hrvatska. Interes, pozivam sve gradonačelnike, načelnike, biskupe, vjerske zajednice, svoje objekte, da ne dozvoljavaju da ih iskorištavaju zbog Judinih škuda, strane korporacije. Na štetu zdravlja i javnoga dobra. Ovo treba reći zbog toga što se ne ponašaju tržišno, što Hrvatska nije zemlja istih šansi, nego zemlja monopolizma, zemlja interesnih lobija koji se nalaze direktno u državnim tijelima koje šute, to je u slučaju telekomunikacija. Vjerujem da ćemo biti glasni, to je uloga Sabora, to je uloga vas kao agencije, tržišno natjecanje, da ćete biti glasni o ovome problemu. Ne mogu imati dobit koju izvlače duplo veću u RH nego u ostalim zemljama Europe, ne samo EU i tu dobit izvlače. Ako su nepošteno to privatizirali, sada nepošteno se odnosi prema HR, ponavljam kao prema koloniji. Možemo krenuti na poljoprivredu, kakvo je to tržišno natjecanje, kada se sve pogodovalo do nedavno Todoriću, ne samo u poljoprivredi, vidimo da predstavljači, kao što je Vujčić, koji je omogućio, ja sam digao kaznenu prijavu, prije godinu i pol dana, nema odgovora, omogućio da 10 milijardi kn, mjenica bez pokrića koristi Todorić. I sada je glavni predstavljač kraja, ortačkog kapitalizma Vujčić, koji je … [[Govornik se ne razumije.]] izabran na dan kada je bila utakmica Engleska Hrvatska u ranim jutarnjim satima kada je bio nacionalni naboj, kada smo bili ponosni na naše reprezentativce. Čovjek koji je ugrozio financijsku stabilnost RH omogućio je na štetu naših poljoprivrednika, poduzetnika, deset milijardi kuna da koristi bianco jer je bio šef predsjednik vijeća za stabilnost, financijsku stabilnost u RH. Odšutili i ministri i guverner. I mene, sinoć sam rekao pa ću ponoviti. I ja čovjek sa srednjom školom moram dignuti kaznenu prijavu a ovdje sjedi Šuker, bivši ministar financija Lalovac, svi bivši ministri financija koji su znali zato jer su oni u Vijeću za stabilnost. Svi šute. Zašto? Jer su bili ovisni o njima i nema tu zemlje iste šanse koje smo ... [[Govornik se ne razumije.]] i prilika dok se to ne promijeni. Da, mi smo im u MOST-u smetali, to je činjenica, mi smo im smetali i mi smo brana bili tih ortačkih kapitalizama. Mi smo tražili smjenu Vujčića i ostalih koji su sve uz ono što trebaju biti štiti znači interese RH. Rekao samo u poljoprivredi pa čak znamo kako Jakovina 2,5 milijarde koje su trebale otići našim seljacima u Slavoniji Dalmatinskoj zagori otišle Todoriću u sestrinske OPG-ove. Ali nije on sam, imamo problem načelnika koji naravno nije iz redova HDZ-a i mora ga se sada i ne igra igru od gospodina Ervačića a na drugoj strani imamo još jednoga Pipunića, ne igra u Slavoniji njihovu igru. Poljoprivredi se isključivo pogoduje pojedincima koji su duboko vezni od lokalne samouprave, institucija do Ministarstva poljoprivrede šta rodbinski, šta povezani interesno i novčano. To je u Slavoniji, to zna svatko živ. O tome će vam najbolje kazati načelnik te općine Marko koji ima problem Marko Miličević u Slavoniji. Pitajte ga kakvi su to pritisci tih krvopija hrvatskog seljaka koji su uništili sve, svi poticaji, sve je otišlo njima. Niste reagirali. A javnim nabavama bi trebalo govoriti treba mi vremena a najočitiji je primjer da se u javnim nabavama isključivo pogoduje određenim grupacijama. O tome sam govorio prije nekoliko dana. Hvala.
Hvala. Ali imate i gospodina Žagara pa može se razgovor nastaviti.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Molim? [[Upadica Radin: Izvolite.]] Uvaženi kolega Bulj, evo samo još jedna slika kada govorimo o teleoperaterima i ... [[Govornik se ne razumije.]] njihovih posebnih usluga u smislu televizije. Zamislite dvije trgovine u kojoj jednoj imate sve proizvode osim mliječnih proizvoda. Vi kupite sve ono što vam treba u košarici, ne možete kupiti mliječne proizvode, odete u drugu trgovinu, tamo imate sve osim pekarskih proizvoda. Ali da bi tamo kupili mliječno oni vam kažu sada morate kupiti sve proizvode koje ste kupili već u ovoj bivšoj trgovini da bi mogli kupiti pekarske i tako obrnuto. Dakle vi morate uzeti kompletan paket svih proizvoda da bi došli do jednog proizvoda specifičnog kojeg nude samo oni ili ovi drugi. Riječ je naravno o sportskim televizijama MAX TV-a i VIP-ovog kanala. Izgleda benigan problem međutim u smislu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja meni se čini to vrlo ozbiljan problem jer vi ne možete jednu partikalnu uslugu izabrati nego morate kupiti cijeli pakat i to u obadvije kuće. Evo, time se oni isto smicalicama služe.
Gospodin Bulj, odgovor.
... [[Govornik se ne razumije.]] agencija naravno i Agencija tržišno natjecanje svjesna da su to monopolisti i da oni ne mogu ništa, oni kontroliraju i medije određene, jednostavno jer veliki oglašivački prostor od teleoperatera, oni imaju ogroman utjecaj a šta će agencija mislim ... [[Govornik se ne razumije.]] jednostavno ne ... [[Govornik se ne razumije.]] kao ni HAKOM, oni moraju biti njihovi igrači. Oni imaju ... [[Govornik se ne razumije.]] utjecaj i oko Vlade ljude, svoje lobiste i jednostavno tolika je njihova moć da smo mi njihova kolonija i eksploatacijsko polje. Imaju prevelik utjecaj i naravno da će se ponašati ako kupite taj paket sportski kako ili ne znam taj paket da će se on ponašati kako god želi da mogu uvjetovati što žele. Oni rade što god žele. Oni to ne rade u Njemačkoj, dakle dolaze ne rade u Švedskoj. Ja sam pisao švedskom veleposlaniku ponašaju se njihovi teleoperateri u Švedskoj, uređenoj državi kao što je kod nas. Oni se tako ne ponašaju u svojim državama, u našim, jer naše institucije nemaju snage i sve ovise o tim ljudima koji vode te grupacije. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nemamo drugih replika. Gospodin Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Imamo pred nama jedno važno izvješće, naravno da kao zastupnici ga moramo dobro i proučiti i vidjeti kako se odvija situacija na tržištu, odnosno kako agencija radi svoj posao kao jedan regulator, kao jedan zaštitnik fer tržišnog natjecanja u RH. I ono što ja mogu u startu reći da iako pokazatelji agencije govore i sugeriraju da tu nema značajnih odstupanja i značajnih povreda u RH mogu reći da nisam zadovoljan sa utjecajem agencije odnosno sa kapacitiranošću koliko Hrvatska ulaže novca u Agenciju jer kada vidimo da se radi o 11 milijuna kuna, kada vidimo da se radi o 40-ak ljudi koji vrlo vjerojatno jako marljivo rade svoj posao to dovoljno govori o tome da to područje u Hrvatskoj još uvijek nije kapacitirano što se tiče regulatora da prave nadzore, prava istraživanja, prave, ja bih rekao prave osigurače i osiguranja naprave kako bi naši građani bili sigurni. Da je tome tako vidi se i po tri samoizrečene sankcije. E sada, ili je Hrvatska savršeno regulirana i nitko ne krši i ne koristi svoj utjecaj na tržištu i ništa se iza žita ne valja ili jednostavno nemamo mogućnosti da te ne, ja bih rekao nepravedne i ne fer situacije u Hrvatskoj riješimo. Znači radi se o tri slučaja ukupne kazne 79 tisuća kuna, Znači to je ja bi rekao, zanemarivo, minorno, gotovo bi rekao, na razini statističke greške. Pravi poslovi, prave igre se nažalost još uvijek odvijaju daleko od očiju javnosti daleko što je još više problem, od očiju javnost, normalno da oni pokušavaju igrati ali se odvijaju i daleko od očiju agencije. Znači to je ono šta mene zabrinjava i s čime ja nisam zadovoljan a da je tome tako, vidi se u prekjučerašnjoj performans PR akciji HDZ-a i premijera Plenkovića i Martine Dalić koji su igrali dupli pas i kao da se ništa nije desilo prije 3, 4 mj., gospođa Dalić je svoju skandaloznu knjigu, skandalozno dosta ovako jeftino i jednostavno štivo prezentirala Hrvatskoj kao da se radi o radu za dobiti Nobelovu nagradu kao da je to nešto, neki su čak govorili da to štivo treba koristiti i na ekonomskim fakultetima, ja upozoravam dekane fakulteta da ne kvare svoje studente i da im ne daju tu polu krimić, polu trač knjigu kako bi stjecali neka znanja koja u biti ne bi trebali stjecati. Znači premijer Plenković se ponaša kao da je Martina Dalić malti ne Milton Freedman ili Paul Samuleson i da će dobiti Nobelovu nagradu za ekonomiju ili Schilling ili Forbes Nash koji su dobili Nobelove nagrade iz ekonomije za teoriju igara. Doduše ove igre koje igraju gospođa Dalić i gospodin Plenković ne spadaju za nagradu Nobel, one spadaju za nagradu Gospodin Turudić sa Zrinjevca, znači to je recimo nešto gdje bi se mogli natjecati sa ovim idejama odnosno ovim stvarima koje su se odvile oko Agrokora i oko ovog cijelog spleta ortačkog dogovora koji su imali unutar HDZ-a i koji su na kraju blagoslovili i HDZ-ovi zastupnici, ministri pa i sam premijer Plenković koji je bio tamo nazočan. Znači sramota je da se u RH odbija o tome raspravljati u Hrvatskom saboru, a odbija se raspravljati u Hrvatskom saboru jer HDZ ne želi povjerenstvo, ne želi da ljudi, da građani RH čuju o čemu se to radi i da čuju istinu nego žele da čuju samo istinu Martine Dalić HANZA medije koji su izdavači te knjige i za koje se ja opravdano pitam koji je njihov interes da izdaju besplatno 45 000 primjeraka te knjige? Koji je njihov interes i da li interes leži u biti u ovom izvješću koje nam prezentirao ovdje gospodin iz Agencije za zaštitu od tržišnog natjecanja gdje se pokazuje da je udio tržišni u izdavaštvu HANZA medije, dnevnih novina 30% i tu su drugi iza jedne druge kuće koja se zove ... [[Govornik se ne razumije.]] a sa druge strane, prihodi od oglašavanju su im već nego šta je ovaj udio koji ima drugi izdavač. Znači vrlo jedno zanimljivo pitanje i da li se može dovesti to u korelaciju sa time sa time tko je povjerenik i tko je kao politika stao iza povjerenika u Agrokoru i svega onoga šta se dešava iza toga. Znači još jednom postavljam ovdje vama pitanje svima koji ste u dvorani, koji je interes toga i zbog čega i na koji način se mi u Hrvatskoj postavljamo i da li se i dalje nadzire šta se radi u Agrokoru pa i ovog djela oglašavanja odnosno zaštite tržišnog natjecanja s obzirom da su oni i dominantni vezano i uz maloprodaju i uz određenu prehrambenu industriju. Znači tu bi se štošta moglo čuti, štošta moglo doznati ali nažalost to nije u interesu niti državi niti HDZ-u a najmanje ortacima Martini Dalić i onima koji su uzeli desetke i stotine milijuna kuna iz Agrokora gdje nam se sada pokazuje kao spasiteljica, kao netko tko bi kažem još jednom, konkurirao za Nobelovu nagradu, ja u prenesenom značenju kažem da to, takve aktivnosti koje su tamo se odvile trebaju konkurirati za nagradu Županijskog suda u gradu Zagrebu a ne za Nobelovu nagradu zbog toga šta se radi o netransparentnosti, povlaštenim informacijama koje jedan krug ljudi je imao vezano uz Agrokor i na kraju se to sve potvrdilo i izglasalo u režiji većine u Hrvatskom saboru koja diže rukice kaj god treba, oni će dići ako kaže premijer Plenković, to je nešto šta o čemu se treba posebno govoriti. Druga stvar koja mene posebno brine a treba pogledati vezano uz samu agenciju, znači 80 i nešto predmeta, 3 zanemarive kazne od 79 000 kuna, treba samo pogledati koliko Google, Facebook i ostali plaćaju kazne na području EU-a kako se to sankcionira i kako se pokušava uhvatiti svaku mogućnost koja bu mirisala na zlouporabu tržišnog natjecanja i sa te strane apeliram i tražim od agencije da traže veća sredstva, stručnjake, informatičke struke, pravne, koje god im trebaju, samo da zaštite naše sugrađane od onoga šta se kaže ne fer tržišnog natjecanja. Znači sa te strane još smo mi daleko od one pozicije koju bi trebali imati i normalno da nam se onda dešavaju ortački dealovi u Agrokoru i ortačke proslave kao u NSB-u od prije dva dana. Znači ta ortačka proslava će ostati upamćena kao paradoks hrvatske države da se jedino u Hrvatskoj tako nešto može desiti isto kao što se jedini u Hrvatskoj može desiti da primjerice danas se otpisuju dugovi u gradu Zagrebu ljudima koji imaju milijune eura na temelju zaklona koje je usvojila također HDZ-ova većina u Hrvatskom saboru gdje pod krinkom i pod ucjenom „take ot leave it“ tako to naš gradonačelnik kaže, kažu a gledajte, nećete otpisati onima koji imaju onda nećemo otpisati onima koji nemaju. Znači 7,5 tisuća ljudi, sli su se tu na taj spisak uključili i oni koji po nama tu nemaju mjesto. I po svakom normalnom tu nemaju mjesto i sa te strane to je paradoks koji se dešava u RH i paradoks cijelog sustava koji imamo, a koji duboko sam uvjeren nakaradan i zbog čega ljudi odlaze iz Hrvatske. Nažalost, vladajuća stranka se s time pomirila, zastupnici uzimaju svoje plaćice, sada će otići malo se na teren i odmoriti a hrvatski građani će i dalje nastaviti iz Hrvatske, hrvatski građani će i dalje osjećati nepravdu, hrvatski građani će i dalje biti rezignirani i jednostavno ono što se nameće kao pitanje je dokle to tako može ići na koji način treba promijeniti. Očito s ovom Vladom s Andrijom Plenkovićem pravda u Hrvatskoj i promjene neće biti. Hvala lijepo.
Sada je na redu gospodin Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi gospodine Cerovac kolegice i kolege, evo, što se tiče samog izvješća kao što su to kolegice i kolege prije rekle, tu nema bitnih zamjerki izvješće je napravljeno u skladu s pravilima i nekoliko stvarnih bitnih iz toga izvješća. Ono što e meni čini izuzetno bitno je uz ono što je već napomenuto da je mali broj ljudi koji rade u samoj agenciji, dakle, vi sa malim brojem ljudi to su ugl. izuzetno stručni ljudi, vidim da je obrazovanje njihovo po pravilo visokoj i čak imamo i poslijediplomske studije, doktore znanosti. Dakle, nije upitna njihova stručnost, vi s tim ljudima odrađujete velik posao, jedan od bitnih poslova koji mi se čini za napomenuti je ta povratna informacija prema zakonodavcu, dakle, prema onima koji donose zakone, da bi se unaprijedilo zakonodavstvo. I RH je u ovom području kao i mnogim područjima u pitanju zakonodavstva napravila značajan iskorake, dakle, implementirala je mnoge odredbe EU u svoje zakonodavstvo i tu postoji ta diskrepancija između onoga što zakonodavstvo mi uvedemo i onoga što se na terenu u stvarnosti događa. I puno puta ste vi, a vi ste to napomenuli u izvješću puno puta, ne samo vaša agencija, mnoge agencije koje su ovdje bile, kažu a šta da mi radimo, mi detektiramo probleme to izvezem i onda tu stane cijela priča. Vi ste upozorili da 15 g. kasnije naše zakonodavstvo sa onim odredbama kaznenim koje ste vi mogli primjenjivati da ste imali tada te ovlasti. I moja primjedba na čl. 15. na str. 15. gdje ste rekli da se edukacija ne može vršiti, nije primjedba vama, to je primjedba zapravo društvu i nama svima. Mi imamo izvrsno obrazovne institucije, mi imamo fakultete, imamo izvrsne pravnike, stručnjake, nevjerojatno je da oni ne mogu te edukacije proći, naravno uvažavajući da određene stvari se moraju, sukladno, mi smo članice EU osigurati i na vanjskim edukacijama, ali isto tako se mogu ti stručnjaki, neki koji bi mogli educirati naše stručnjake dovesti ovdje da oni to prezentiraju. No, vratimo se sada na onim stvarima koje iz ovog izvješća možemo iščitati. Jedna od ključnih stvari, kako vidim agenciju, kada govorim o zaštitu tržišnih natjecanja i zaštita potrošača, zapravo da oni ne budu zakinuti i to je vrla bitna stvar, da se ne događaju ove stvari o kojima smo pričali da potrošači, evo ovi slučajevi koje sam ja govorio u replici kolegi Bulju, da plaćaju dvostruku jednu te istu uslugu samo da bi dobili još neku uslugu. Recimo to su primjeri neke od zaštite potrošača. Ali ono što je još bitnije u cijeloj toj priči, a te se vaše agencije su poduzetnici i njihova zaštita. Dakle, osim što bi pravilna zaštita tržišnog natjecanja trebala omogućiti opstanak prvenstveno malih i srednjih poduzetnika, jer njih treba štiti od onih moćnijih uz naravno ulogu, države u smislu poreznih rasterećenja prema tim poduzetnicima, se javlja jedan treći faktor kojeg vi spominjete ovdje u izvješću i upućujete na str. 35. na vodič za naručitelje, otkrivanju i prijavi kartela u javnoj nabavi. To je izuzetno važno područje, koje je ovdje, kada dolaze ministri gospodarstva, njima se to spominje, ali kao da ne dopire do njihovih ušiju, kao da je u ovoj državi je to nebitno. Riječ je po procjenama vi u svom izvješću spominjete 15 milijardi, negdje sam našao 15% ja sam našao podatak 14% BDP-a ide kroz javnu nabavu. To je prosjek u EU. To je u RH 44,8 milijardi kn je bilo 2016. od toga je 15 tisuća ugovora obveznika javne nabave, ali pazite 40 tisuća ugovora bagatelne nabave. To su ogromne količine. Ako dodamo još sredstva iz EU fondova to su još 4 milijarde i 800 ugovora. To je ogromno područje u kojem ima prostora za takve stvari koje onda prije svega štete razvoja za rast zdravog poduzetništva, a podloga su za veliku korupciju. Jer procjena da samo 10% tih sredstava a tolika je procjena da se završi negdje u privatnim džepovima, da se uštedi, to je 4,5 milijarde kn. S 4,5 milijarde kn mi nebi imali problema sa educiranjem bilo kojeg stručnjaka u RH koje ovako imamo i koji nam nažalost, to sam spomenuo u uvodu, odlaze u Europu i ono što mene boli to sam spominjao u replici, ja ću to opet spomenuti. Uglađeni mladi katolik u Republici Austriji donosi zakon da djeca iz drugih zemalja ne mogu dobiti dječji dodatak, jer su siromašni. Takva EU, meni takva EU ne treba. Mi nismo ušli u EU, neka izdašni fondovi, nismo ušli zbog novca, imamo mi svoj ponos. I zato kažem, ne treba ovakve stvari stajati, niste vi imali lošu namjeru, ali zašto bi mi, pa dovoljno nas drugi lupkaju, dovoljno sami sebe kritiziraju da još ovakve stvari stoje. Naši ljudi sad odlaze u suzama rastaju se od svojih obitelji, odlaze u EU koja se ovako počinje ponašati prema njima. Je li to Europa više brzina? Treba povući neke konačnice možda? Ja ne znam što će se dešavati u budućnosti ali ove poruke sigurno nisu dobre, a u tom smislu sam samo tu opasku. A da se vratim još malo na javnu nabavu. Evo primjer, ja na znam možete li vi tu reagirati, tko može u ovoj državi reagirati, natječaj na koridoru 5C izabrana je najjeftinija ponuda koja je iznosila 80,4 milijuna kuna, ne znam mislim da je s PDV-om, ne znam, mislim da se, u ovom trenutku nije bitno. Iduća ponuda koja je bila viša je 87,6 milijuna kuna. HAC poništava svoj natječaj jer kaže da nije u skladu sa zakonom. Pazite HAC poništava natječaj koji su sami napisali. Šta se onda događa? Na natječaj se žali ne onaj koji je dobio posao, tko je trebao dobiti posao nego onaj koji je dobio posao, koji je trebao dobiti posao nego onaj koji nije dobio posao. On se žali na poništenje natječaja jer on smatra neka se natječaj provede. I onda državna komisija za kontrolu javne nabave usvaja žalbu žalitelja, njemu isplaćuje 100 tisuća kuna na troškove žalbe a po službenoj dužnosti onako poništava natječaj. Ja ne znam, iz aviona je to vidljivo pa mislim. Ja ovo vama govorim zato što sam svjestan s čime se vi suočavate i uglavnom vidim vaš rad, vaše čitave agencije kroz zakonske regulative, kroz sve ono što radite po službenoj dužnosti, to vam vjerojatno oduzima najviše vremena, gdje imate nekakve planove. A vidim da postupate i po nekakvim primjedbama žalitelja i to uglavnom rješavate ali to su stvari isto koje su osjetljive pa teško je tu povući liniju gdje nastupa tržišne, zapravo gdje je povrijeđeno tržišno pravilo a gdje nije povrijeđeno tržišno pravilo. Dakle da bi vaš rad bio učinkovit, ono što su kolege spominjali treba ... [[Govornik se ne razumije.]] sigurno više ljudi, ja ne znam koliko su ti ljudi plaćeni, nemam, podacima ste vi dali, ne znam jeste li dali pojedinačno taj izvještaj, ti ljudi moraju imati ovlasti, moraju biti plaćeni, stručni jesu, u to ne sumnjam da bi se ovakve stvari u RH sprječavale a to je glavni razlog zašto nam ljudi odlaze jer ne vjeruju instituciji. Mi želimo imati institucije ali ih ne želimo ojačati, kao, imamo ih za ukras. I kako će ljudi, ne mogu dva čovjeka iskopati 100 metara kanala za jedan dan. To ne ide, tako to neće ići a na to se volimo puno pozivati. I samo još jedna stvar a vezano je spominjano danas i ovaj slučaj, zadnji slučaj, vezano uz slučaj Agrokor i ovo sve što je ispalo i oko ove knjige, kada govorimo o procesima društva, pazite, oni se događaju, ... [[Govornik se ne razumije.]] preko noći, oni se događaju, gomilaju. Vidim da je ovdje agencija zaustavila ovaj proces oko Mercatora i Konzuma oko tog, zbog ovoga procesa. Ne znam što je prije ugrađeno, što je radila HANF-a, drugi regulatori koji trebaju biti nezavisni, što su radila, ovo događalo, jer ovo što se dogodilo i što piše gospođa Dalić u knjizi pa to je samo vrh sante leda, ... [[Govornik se ne razumije.]] piše šta na kraju šta se dogodilo. Uglavnom mi pričamo onda kada novca više nema. Novac je izvučen, on je, znate ima onaj zakon gravitacija, levitacija, novac ima svoj poseban zakon iako on dosta ovako izmigolji, ide od džepa do džepa, iz džepa u džep. Ono što je je jedan stari računovođa rekao gdje ima volje, uvijek se nađe trag novca. Trag novca se ne briše. Ja vama želim puno uspjeha u daljnjem radu i kažem izvještaj je korektan. Nažalost, on ne ocrtava kako su kolege rekli baš stvarnost u RH ali zato niste odgovorni vi već oni prije svega Vlada RH onda i druge institucije.
… [[Govornik nije uključen.]]
Hvala lijepa. Gospodine Žagar ukazali ste na jedan problem koji sam rekao i ja to je podkapacitiranost ljudskim resursima agencije odnosno nelogično da Hrvatska za jedan tako važan subjekt za regulaciju fer tržišnog natjecanja sprječavanja razno raznih manipulacija, kartela, dogovora, ne fer odnosa, angažira svega 40-ak ljudi a ukupno u to uloži godišnje 11 milijuna kuna. Znači tržišta koja su vrijedna poput osiguravajućeg, evo to imate također u izvješću negdje 8 milijardi kuna i sada bi trebali kontrolirati da li tu postoji neki dogovor između osiguravateljskih kuća, jednostavno oni to ne mogu raditi. Znači sa te strane mi moramo dati veću podršku tu a manje u onim dijelovima koje obično vladajuća stranka obilato koristi a to je uhljebljivanje kroz županije, općine, gradove, Holding itd. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama odgovor.
Uvaženi kolega Maras, dakle kada govorimo o agencijama, Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Kada govorimo o Državnom inspektoratu, evo sada je zakon da se vraća Državni inspektorat, i kada govorimo na kraju krajeva o državnom odvjetništvu. Znate šta je državni odvjetnik niz godina ovdje u Saboru govorio? Pa kaže moji inspektori u ... [[Govornik se ne razumije.]] idu na očevide. Pazite, mi ne možemo imati, mi moramo ovim ljudima ako želimo da nešto kontroliraju, moramo dati ovlasti, moramo im dati sredstva i moramo im dati pristojnu plaću ali onda će vjerojatno biti i rezultata, ovako oni samo služe kao ukras da mi ispunimo formu EU kako imamo eto i tu agenciju, pa nešto pokušavamo napraviti a rezultata nema.
Hvala. Nemamo drugih replika. Gospodin Lovrinović, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, pozdravljam gospodina Cerovca, uvažene kolegice i kolege zastupnike a posebno poštovane građane koji nas sada prate. Mi vidimo da u najvažnijim segmentima hrvatskog gospodarstva povećava se stupanj koncentracije od trgovine na malo i veliko, teleoperatera, financijskog sektora a to sve skupa govori da je taj proces globalizacije i liberalizacije koja je u hrvatskom slučaju umjesto dvosmjernog kretanja odnosno tzv. win win pozicije da i mi od te globalizacije imamo koristi kao i drugi koji nama dolaze, pokazalo se da je ovo karta u jednom smjeru i da mi kontinuiramo gubimo na svim segmentima, a okolne zemlje odnosno njihovi gospodarski subjekti zarađuju. Članovi Odbora za gospodarstvo i financije, stranke Promijenimo Hrvatsku analizirali su ovaj fenomen i ja ću ovdje iznijeti razmišljanja i nalaze glede bankarskog sustava kakvo je ono, kakav je stupanj konkurentnosti, postoji li mogućnost tržišnog natjecanja glede u bankarstvu i tko dominira na tom tržištu i kakve su posljedice svega toga. Mi smo svjedoci, poštovane kolegice i kolege, stalnog procesa smanjivanja banaka u Hrvatskoj. A povećanja stupnja stupnja koncentracije, a što to znači? Udjela nekoliko najvećih banaka u ukupnom bankarskom sustavu. Obično se koristi tzv. Herfindahl-Hirschman Indeks koji pokazuje koliki je udjel 5 najvećih banaka u ukupnom bankarskom sustavu Hrvatske. Pa odmah vam mogu reći da 5 najvećih banaka upravljaju ili kontroliraju 75% hrvatskog bankarskog tržišta. S druge strane, to je izuzetno visok stupanj koncentracije i on je neizdrživ. Pa prema tome, Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja, HNB i svi ostali to nisu smjeli dopustiti. Ono što se posebno nije smjelo dopustiti a što se stalno previđa u Hrvatskoj jest da strane banke drže 90% hrvatskog bankarstva, ponavljam strane banke drže 90% hrvatskog bankarstva. Prethodne Vlade HDZ, SDP-a smatrale su da je to normalno, to je liberalizacija, znate, to je globalizacija, mi se moramo otvarati, mi smo mala otvorena ekonomija i tako 20 godina oni govore. A s druge strane propadale su naše banke, propadalo je naše gospodarstvo. Jer banka nije poštovane kolegice i kolege nije kiosk, nije pilana, nije tvornica keksa. To je specifična tvornica novca i ona se bavi alokacijom novca. A novac i bankarstvo nije ništa drugo nego krvožilni sustave svake ekonomije. Prema tome, nama je netko uzeo krvotok i upravlja tim krvotokom. A svi oni koji misle da mogu voditi neku ekonomsku politiku i ostvarivati neki koncept razvoja a da nemaju značajan udjel u bakarskom sustavu oni su obične neznalice, plaćenici ili oprostite na izrazu lupeži. Ajmo sada malo akademskih podataka do kojih je došao naš Odbor za financije i gospodarstvo stranke Promijenimo Hrvatsku. Rekao sam da 5 najvećih banaka drže u svojim rukama 75% bankarstva. Pri tome talijanske banke drže 46% hrvatskog bankarskog tržišta. Austrijske banke drže oko 30, 34% hrvatskog bankarskog tržišta. Znači Talijani i Austrijanci, ajmo tako reći drže oko 80% hrvatskog bankarskog tržišta. A kada pogledate te dvije zemlje naše prijateljske zemlje, pa vidite koji je tamo udio stranih banaka u njihovom bankarstvu onda vidite da je zanemariv. Recimo '95. godine velika nizozemska banka ABN AMRO htjela je kupiti jednu osrednju talijansku banku. Izravno se usprotivio tadašnji guverner i odbio. Ali s druge strane Jadrana ovdje se moglo raditi što se hoće. Evo vidite dragi građani tko je vodio do sada ovu našu dragu Hrvatsku. Tko vam je objašnjavao da ovo što se radi dobro. I danas evo gospodine, poštovani gospodine Cerovac, u vašem izvještaju nisam uopće primijetio nikakav izvještaj o stupnju koncentracije i tržišnog natjecanja, mogućnosti u području bankarstva. Je li smatrate da je to, nije bitno ili ćete to sljedeće godine istražiti, ja ne znam kakva je orijentacija pa prema tome vidite o ovome treba govoriti, ovo je prevažno. Ajmo se još malo vratiti, vi znate da ja u ovom Saboru ne govorim rekla kazala, ajmo još podatke iz službenih statistika. Ajmo vidjeti kakvi su izvori financiranja hrvatskih banka. 2006. godine strane banke su sudjelovale u izvorima sredstava hrvatskih banaka, banaka u hrvatskoj sa 18%. 2011. sa 21,5% a 2017. sa 2,9%. Ja ne mogu izvući drugi zaključak nego da vidite na kraju 2017. strane banke su povlačile svoje financiranje iz Hrvatske. Iz kojih razloga? Ili zbog besperspektivnosti u što, a Vlada nas uvjerava da sve cvate ili zbog velikih rizika koji dolaze. S druge strane, pa tko je onda sudjelovao najviše u izvorima financiranja hrvatskih banaka? Evo slušajte ove podatke. 2006. godine 80% izvora sredstava hrvatskih banaka činili su depoziti hrvatskih građana i poduzeća. 2017. godine naši domaći depoziti čine 95% izvora financiranja svih banaka u Hrvatskoj. Mi iz ovoga, ovdje ne trebate imati ekonomski fakultet da zaključite da strani vlasnici doslovno 95% koriste domaću akumulaciju da bi nas kreditirali i alucirali našu akumulaciju. Pa od one stare izreke Tuđmanove hrvatska lisnica u hrvatskom džepu, ostalo je očito nekoliko kuna. Ja ne znam što sadašnji HDZ o tome misli, vjerojatno je Tuđmanovu doktrinu odavno napustio. E sada, što reći na kraju ove čitave priče. Postavlja se pitanje tko o svemu ovome uopće vodi računa. Male banke su proganjane na hrvatskom bankarskom tržištu od strane HNB-a proteklih godina. Vi danas u Hrvatskoj imate 27 banaka a bilo ih je duplo više tamo poslije rata. One nestaju. Prethodni guverneri su ih jednostavno stavljali na listu za odstrel sa dijagnozom da su krediti koje su oni dijelili nenaplativi. Tako su uništavane regionalne banke po Slavoniji, Dalmaciji i drugim dijelovima Hrvatske. Pa imamo li neki primjer u EU kako se to radi. U Njemačkoj te male banke tzv. zadružne, kooperativne banke koje financiraju lokalni biznis i infrastrukturu, one čine oko 11% ukupne aktive imovine, ali 2/3 ukupnog broja banaka. Vidite kako je kapilarno taj bankarski sustav razvijen. Znači, ja nemam vremena da sa široko o ovome govorim, da ne bude predavanje, ali vas pozivam dragi građani da na izborima slijedeće kaznite sve one koji su do sada upropaštavali hrvatski bankarski sustav, mi smo platili zajedno za njegovu sanaciju preko 60 milijardi kuna. To je najveći rashod, trošak kojeg je državni proračun u povijesti RH imao, nije to ni brodogradnja, ni poljoprivreda, ništa drugo. Najviše smo platili za sanaciju bankarstva, preko 60 milijardi kuna. Stranka Promijenimo Hrvatsku kada dođe na vlast, pokrenut će financijsku reformu i promijenit ćemo ovo nepodnošljivo stanje i našom akumulacijom ćemo dominantno upravljati mi. Bit će tržište, ali uvest ćemo pravila. Hvala.
Hvala i vama. Imate jednu repliku, gospodine Maras.
Hvala lijepo gospodine Lovrinoviću. Bilo bi zanimljivo čuti kako vi mislite da u ovim okolnostima agencija može napraviti ovakvu vrstu nadzora. Naravno, agencija je samo u jednom segmentu nadležna, Hrvatska narodna banka je tu puno važnija kao regulator tržišta bankarskog sustava i bilo bi zanimljivo vidjeti kako vi vidite da se to može povezati sa agencijom, pogotovo kada govorimo o ovome slabome broju ljudi odnosno malom broju ljudi koji tamo rade i na neki način jednostavno to nisu u stanju. Znači, oni bi trebali dobiti određenu prijavu, a i sa druge strane, kažem HNB je tu nadležan kao regulator da provjeri sve ove navode koje vi ovdje govorite i sve ovo na šta se pozivate. Znači, to je jedna nedoumica koju bi volio da, evo tu hrvatskoj javnosti pojasnite. Hvala lijepo.
Odgovor gospodin Lovrinović.
Hvala kolega Maras na ovom pitanju. To sam zaboravio maloprije reći, pa sasvim je jasno ako 5 banaka kontrolira 75% tržišta da je to jedno kartelni bankarski sustavni. Iz njega su proizašle sve ove nevolje oko švicarca, RBA štedno kreditnih zadruga, lihvarenja građana itd. Znači, i ta institucija koja bi trebala uređivati bankarski sustav, HNB ona, ja sam već davno rekao, ona nije ni hrvatska, ni narodna, ni središnja, a nije ni banka. Kada dođemo na vlast mi ćemo tek tada tu instituciju pretvoriti u HNB da bude središnja banka, a ovo građani naši ne znaju kolega Maras da je HNB u zadnjih godinu i po dana ostvarila gubitak od 3 milijarde 800 milijuna kuna, ponavljamo 3 milijarde 800 milijuna kuna. Takav gubitak nije napravio ni Agrokor, ni sve skupa brodogradnja, ništa drugo u ovoj zemlji i pojeo vuk magare.
Hvala. I sada na kraju gospodin Mladen Cerovac će govoriti u ime predlagatelja.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, neću vas dugo gnjaviti, samo bih htio reći dvije ili tri stvari koje su ostale visiti u zraku. Kao prvo, uvaženi zastupnik Panenić je rekao da u Izvješću piše da je agencija osnovana zbog toga jer to traži EU. Sa zadovoljstvom moram reći da je agenciju osnovao ovaj HS 1995.g. kada još nismo znali kakav nas čeka dug zavojit i grbav put do EU. Dakle, jednostavno HS je prepoznao, RH je prepoznala potrebu da postoji takva agencija. Dakle, ona radi operativno od 1997.g. iz jednostavnog razloga što nije bilo moguće naći stručnjake koji bi se mogli time zaista baviti za razliku npr. danas, spomenut ću Albaniju koja svoje stručnjake za tržišno natjecanje već godinama školuje u Americi i Velikoj Britaniji. Dakle, oni kada krenu biti će vrlo, vrlo, vrlo educirani u tome. O čemu bi možda i RH treba razmisliti da se naprave nekakve stipendije ili sl. Druga je stvar, uvaženi zastupnik Milošević rekao je da je on zastupnik klauzule 2 za 1, al da razumije potrebe agencije. Ja isto mislim da, karikiram, ali mislim da RH, iako radim 40 godina u državnoj upravi, 40, ima u isto vrijeme 20 tisuća ovih službenika previše i 5 tisuća premalo u isto vrijeme. Taj kolač bi trebalo podijeliti. Međutim, u agenciji, agenciju sprječava ta klauzula 2 za 1, tu je situacija, nije takva da tu ima prirodnog odljeva, tu su mladi ljudi, nama odlaze stručnjaci, to je problem. Nama odlaze najbolji. I konačno htio bih zahvaliti svima zastupnicima koji su prepoznali ustvari da je agencija pod kapacitirana da ju treba pomoći jer jednostavno država koja ne pomaže i ne vjeruje u svoje institucije, teško će izaći iz tranzicijskog razdoblja. Hvala vam svima.
Hvala i vama. Tri replike imate. Prvu repliku ima gospodin, traži gospodin Lovrinović.
… [[Govronik se ne razumije]] podpredsjedniče, uvaženi gospodine Cerovac, vaša zadnja rečenica zaista govori sve. Koju ste rekli da država koja ne potiče svoje institucije, ne jača, ona ne može očekivati niti razvoj, niti išta drugo. Pa vidite DORH, državna revizija, Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Pa država njih slabi vidite što se tiče plaća, mjesta za rad, uvjeta rada. Jer u ovakvoj državi, ovakvoj vladajućoj koaliciji, vidite kako ona funkcionira, na kojim osnovama klijantelizma, ona bi najradije da nema nijedne od tih institucija. Njoj te institucije ne trebaju. Ona sve zna, sve se ovdje preko puta nas odvija i vi, kao i ove institucije što sam rekao, samo njima smetate. Mi ćemo ojačati vašu instituciju i ove druge. Zato moramo promijeniti RH.
Vrijeme. Dobro. Gospodin Vlaović.
Hvala potpredsjedniče, gospodine Cerovac, rekli ste da je Agencija potkapacitirana, i tu se s vama slažem da se tu instituciju treba ojačati, pogotovo što ste dobili i novi posao. To je kontrola provedbe Zakona o sprječavanju nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom, pa me ovo pitanje da li imate informaciju od ovih šest mjeseci ili sedam provedbe tog zakona koliko je bilo primjedbi dobavljača, jer u kontaktu s njima, znamo da nisu sve trgovačke kuće na vrijeme potpisale nove ugovore s dobavljačima, a vidimo da ima problema i u plasmanu jabuka, krumpira, da se na akcijama prodaju ispod proizvođačkih cijena, i da stoji ono što neki dobavljači kažu da je sada sve nepošteno postalo pošteno. Pa ne može Agencija s tako malim brojem ljudi dobiti novu obavezu, i sa tako malim financijskim prihodima, odnosno plaćama takvih djelatnika kvalitetno obavljati ove poslove. Tražimo da se to popravi, ja vjerujem da će se i vi oko toga složiti. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Mislim da je uvaženi zastupnik Šuker postavio slično pitanje, dakle Agencija je u ovih, od pune primjene zakona koji je počeo 1. 4. ove godine ustvari, pokrenula ukupno 162 postupka ako stavim sad tu papir, pa da kažem, dakle otvorena su 162 predmeta, u 29 njih su pokrenuti upravni postupci, dakle u njih 29 je utvrđeno da postoje ozbiljne indicije da je došlo do narušavanja, do zlouporabe u smislu zakona o nepoštivanju trgovačkih praksa. Još samo jedna rečenica, dakle vode se po Zakonu o općem upravnom postupku, i to zahtjeva vremena, mislim da će prvi rezultati biti negdje u 11. mjesecu ili krajem godine, prvi postupak da će biti okončan.
Hvala lijepa, gospođa Juričev- Martinčev, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, pa gospodine Cerovac, rekli ste vaš je zadatak zaštita tržišnog natjecanja i zabrana nepoštenih trgovačkih praksi. Kako dolazim iz Dalmacije, gdje je osnovna djelatnost turizam, naši se poduzetnici i ugostitelji susreću, rekla bi sa nepoštenom trgovačkom praksom gdje trgovine rade 24 sata, pekare također, i prodaju alkoholna i bezalkoholna pića, prodaju tople sendviče i slično, i nelojalna su konkurencija ugostiteljskim objektima poput fast foodova i slično, koji ne mogu raditi dalje od 22-24 sata, eventualno dva sata. Zar ne mislite i to , da bi i te sudionike u lancu opskrbe hranom koje ste naveli tu trebalo zaštiti na neki način?
Dakle, ugostitelji ne spadaju, poduzetnici koje ste naveli pekare, i neke druge poduzetnike, oni uopće ne djeluju na neovisnom tržištu kao ugostitelji, dakle oni nisu konkurenti, a pitanje, imaju li oni dozvolu za obavljanje takve djelatnosti, nisam siguran, ali mislim da je to regulirano Zakonom o trgovini. Dakle, nije nadležnost Agencije.
Hvala lijepa, zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se steknu uvjeti, a oni će se steći počevši od 12 sati kad ćemo početi glasati i kad ćemo se opet naći ovdje. Sada pauza do 12 sati. STANKA U 11,30 SATI
Godišnje Izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2017. godinu, podnesitelj Izvješća je Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela, dajem na glasovanje sljedeći Zaključak. Prihvaća se godišnje Izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2017. godinu. Molim glasujmo. utvrđujem da je većinom glasova, 77 za, 1 suzdržan i 1 protiv donesen Zaključak kako ga je predložio matični saborski odbor.