Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda - Izbor tri suca Ustavnog suda Republike Hrvatske Prijedlog akta sukladno članku 125. Ustava i članku 57. Poslovnika Hrvatskog sabora dostavio je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora. Materijale ste primili na klupe. Molim predstavnika predlagatelja da dodatno obrazloži prijedlog. Predsjednik Odbora za Ustav i Poslovnik, uvaženi potpredsjednik Doma Vladimir Šeks.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Sukladno članku 9. stavku 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, predsjednik Ustavnog suda je 6. lipnja 2007. godine izvijestio Hrvatski sabor da 7. prosinca 2007. godine ističe mandat sucima Ustavnog suda Republike Hrvatske i to: Smiljku Sokolu, Marijanu Hranjskom, Ivanu Mrkonjiću, Vici Vukojeviću, Petru Klariću i Mili Rajić, Jasni Omejec i Ivanu Matiji. Hrvatski sabor je na sjednici 13. rujna 2007. godine donio odluku o izboru 3 suca Ustavnog suda Republike Hrvatske i to Marka Babića, Snježane Bagić i Jasne Omejec, a na sjednici 4. listopada 2007. godine odluku o izboru dva suca Ustavnog suda i to Ivana Matije i Alda Radolovića. Zbog iznijetoga je bilo potrebito izabrati još 3 suca Ustavnog suda Republike Hrvatske kako bi Ustavni sud nastavio djelovati u punom sastavu. Člankom 125. stavkom 2. Ustava Republike Hrvatske i člankom 6. stavkom 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, propisano je da postupak kandidiranja sudaca Ustavnog suda i predlaganja za izbor Hrvatskom saboru provodi odbor Hrvatskog sabora nadležan za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora uputio je sukladno članku 6. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske poziv pravosudnim institucijama, pravnim fakultetima, Odvjetničkoj komori, pravničkim udrugama, političkim strankama, drugim pravnim osobama i pojedincima da predlože kandidate za izbor 3 suca Ustavnog suda Republike Hrvatske, poziv je objavljen u "Narodnim novinama" broj 26 iz ove godine od 29. veljače 2008. godine. Rok za podnošenje kandidatura bio je 60 dana, te je posljednji dan za podnošenje kandidature bio 28. travnja 2008. godine. Na poziv su pravovremeno stigle kandidature Senada Bajramovića, Slavice Banić, Branka Čizmeka, Ivana Čovića, Andrije Erakovića, Marija Jelušića, Mirjane Jurišić, Mirka Klinžića, Pere Kovačevića, Antonije Kovačić, Borisa Kozjaka, Ljubice Lalić, Tončija Majice, Đorđea Maravića, Zorana Pičuljana, Milke Savić, Duške Šarin, Mladena Turkalja i Marija Vukelića. Odbor je utvrdio da svi kandidati ispunjavaju uvijete za izbor sudaca Ustavnog suda utvrđene Ustavom i Ustavnim zakonom i prihvatio je kandidature Odbor je pozvao na javni razgovor sve kandidate. Tijekom javnog razgovora, članovi odbora kandidatima su uputili pitanja na temelju kojih su isti stekli dojam o kandidatima kao stručnim djelatnicima i osobama. Člankom 6., stavkom 4 Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, propisano je da nadležni odbor na temelju prikupljenih podataka i rezultata javnog razgovora sastavlja listu kandidata koji ulaze u uži izbor za suce Ustavnog suda, te da lista kandidata u pravilu sadržava više kandidata od broja sudaca Ustavnog suda koji se bira. Nakon obavljenog razgovora, odbor je zaključio da listu kandidata koji ulaze u uži izbor za suce Ustavnog suda Republike Hrvatske čine četiri kandidata za koje glasuje najviše članova odbora. Za sva četiri predložena kandidata, sva četiri predložena kandidata dobila su jednaki broj glasova. Prigodom utvrđivanja prijedloga liste kandidata koji ulaze u uži izbor za suce Ustavnog suda Republike Hrvatske odbor je uzeo u obzir uočenu izvrsnost istaknutu u životopisu pojedinog kandidata, te dojam iz javnog razgovora, također je vodio računa o poštivanju Ustavne odredbe o ravnopravnosti spolova i učešću većeg broja žena u sastavu Ustavnog suda Republike Hrvatske. Sukladno članku 6. stavku 5. Ustavnog zakona Republike Hrvatske, odbor daje i obrazloženje iz kojeg je razvidno zašto je pojedinom kandidatu dao prednost među ostalim kandidatima. Za Slavicu Banić, predstojnicu U reda za zakonodavstvo Vlade Republike Hrvatske, odbor se opredijelio zbog istaknutog djelovanja u struci, javnog djelovanja te pozitivnog dojma iz javnog razgovora. Za Marija Jelušića odbor se opredijelio na temelju njegovog znanstvenog i stručnog djelovanja kao docenta na Katedri ustavnog prava Pravnog fakulteta u Zagrebu, javnog djelovanja i pozitivnog dojma iz javnog razgovora. Za Mirjanu Jurušić, sadašnju sutkinju Upravnog suda Republike Hrvatske, odbor se opredijelio radi njezinog stručnog djelovanja u upravnom području, postizanja natprosječnih radnih rezultata, kontinuiranog stručnog usavršavanja, tijeku radnog iskustva, sveobuhvatnoj podrške struke te pozitivnog dojam iz javnog razgovora. Za Dušku Šarin, sadašnju sutkinju Općinskog građanskog suda u Zagrebu, odbor se opredijelio radi njezine opredinjenosti znanstvenog dostignuća na području ustavnog prava, javnog djelovanja i pozitivnog dojma iz javnog razgovora. Na temelju članka 6. stavka 5. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, odbor uz prijedlog za izbor odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske, dostavlja i listu svih kandidata koji ispunjavaju uvjete za suce Ustavnog suda Republike Hrvatske te kompletnu dokumentaciju. Odbor ističe da je postupak kandidiranja i predlaganje za izbor 3 suca Ustavnog suda Republike Hrvatske proveden potpuno transparentno na sjednicama odbora i javnog razgovoru nazočili su i predstavnici GONG-a i medija. Zaključno, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora predlaže Hrvatskom saboru prijedlog liste kandidata koji ulaze u uži izbor za suce Ustavnog suda Republike Hrvatske i to Slavicu Banić, Marija Jelušića, Mirjanu Jurišić i Dušku Šarin. Hvala.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Prvo su klubovi. U ime Kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Emil Tomljanović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire prijedlog odluke o izboru 3 suca Ustavnog suda Republike Hrvatske, a koji prijedlog je uputio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskom saboru. Naime, kao što je to i propisano Ustavnim zakonom o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, a u svezi s člankom 125. stavak 2. Ustava koji propisuje da postupak kandidiranja sudaca Ustavnog suda i predlaganje za izbor Hrvatskom saboru provodi odbor Hrvatskog sabora nadležan za Ustav, za suca Ustavnog suda se može, dakle izabrati osoba koja je hrvatski državljanin, diplomirani pravnik s najmanje 15 godina radnog iskustva u struci i koja se u toj struci istakla znanstvenim i stručnim radom ili svojim javnim djelovanjem. Isto tako i osoba koja je stekla doktorat pravnih znanosti ispunjava uvijete, može se izabrati za suca Ustavnog suda ako ima najmanje 12 godina radnog iskustva u struci. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav u potpunosti je proceduru predlaganja kandidata proveo sukladno odredbama Ustavnog zakona. Samo postupak pokrenut je objavljivanjem javnog poziva i to pravosudnim institucijama, pravnim fakultetima, Odvjetničkoj komori, pravnički udrugama, političkim strankama i drugim pravnim osobama i pojedincima u smislu predlaganja kandidata za jednog ili više sudaca Ustavnog suda. Nadalje, protekom roka od 60 dana odbor je obavio razgovor sa svim kandidatima, dakle ukupno je bilo 19 kandidata koji su ispunili uvjete za izbor, te temeljem tog razgovora i prikupljenih podataka sačinio listu kandidata, kandidata koji ulaze u uži izbor za suce Ustavnog suda. Ta lista sadrži više kandidata od broja sudaca Ustavnog suda koji se biraju, a kao što je to i propisano člankom 6. stavkom 4. Ustavnog zakona. Treba napomenuti i to da sam prijedlog odluke sadrži i valjano obrazloženje zašto je pojedinom kandidatu dana prednost u odnosu na druge kandidate, a lista svih kandidata koji ispunjavaju uvjete za izbor suca Ustavnog suda proslijeđena je Hrvatskom saboru. Shodno svemu izloženom, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice predlaže da se pristupi izboru sudaca Ustavnog suda tajnim glasovanjem uz napomenu da je za pravovaljani izbor potrebno 77 glasova, dakle većina od ukupnog broja zastupnika.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik Ivo Josipović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Izbor sudaca Ustavnog suda kako sam i prije isticao je festival demokracije, festival prava za svaku civiliziranu i pravnu državu. Na žalost izbori sudaca Ustavnog suda u Republici Hrvatskoj ne samo ovaj puta nego i inače su vrlo daleko od jednog velikog i pravog festivala, bliže se više jednom vodvilju koji nije osobito u funkciji onih vrijednosti koje bi se trebali ostvariti i osigurati izborom sudaca Ustavnog suda. Posjetiti ću, suci Ustavnog suda su jamci pravne države, suci Ustavnog suda su kontroli demokracije, ustavnosti, u nekim aspektima su i iznad najviših političkih institucija ove zemlje uključivši i Predsjednika Republike pa i ovaj Parlament. Što nije dobro u tome što se događalo? Kada pogledate Ustavni zakon, kada pogledate norme, procedura je uglavnom rekli bismo poštovana. Jest. Međutim, procedura ima i neke svoje implicite, neiskazane vrijednosti u samim normama koje postoje, koje jesu na iščitavanju, isto kao što i uvjeti za suce ustavnog suca nisu samo oni koji pišu u Ustavnom zakonu. Možda to zvuči čudno, ali fali još jedan implicitni uvjet, a to je da ti suci Ustavnog suda među nama pravnicima moraju biti najbolji. Moraju biti najbolji, to ne piše, ali to se na neki način pretpostavlja. Najbolji i najmoralniji od onih koji se bave pravnom strukom i koje mi želimo izabrati. Ako možda i nije riječ uvijek o najboljim pravnicima, imamo tamo onaj drugi aspekt, onda je riječ o onima koji su se posebice istakli svojim društvenim djelovanjem i javnim radom i koji zajedno s onim najboljim pravnicima jesu jamci svih onih najviših ustavnih vrednota, ljudskih prava i svih drugih vrednota koje tako dobro eksplicira naš Ustav. Osim toga izbor i procedura izbora sudaca Ustavnog suda pretpostavlja još nešto. Upravo zato zbog ove velike, velikog značaja i zadaće koju suci Ustavnog suda imaju, pretpostavlja se da će iako to isto tako ne piše nigdje, znamo da postoji nešto iza normi. Pretpostavlja se da će svoj dodatni ili još jači legitimitet suci Ustavnog suda crpiti iz određenog društvenog konteksta i kvalitete procedure njihovog izbora koji će im zajamčiti onaj dodatni ugled, onu aureolu koju izbor za suca Ustavnog suda nosi. Na žalost upravo tu smo ponajviše pogriješili i svi ovi brojni izbori koji su kontestirani, osporavani od samog nastanka Republike Hrvatske pa do danas, zapravo urušavaju ugled i samog Ustavnog suda, a i pojedinih sudaca pa čak na način koji je ispod, jako ispod onoga što ti ljudi zaslužuju. Mi smo imali zaista odličnih i časnih sudaca Ustavnog suda, imamo ih i danas, možda ćemo i izabrati neke, neki od ovih kandidata ili većina kandidata su časni ljudi. A da li zaista ispunjavaju ove i nepisane uvjete koje procedura i opće koncept Ustavnog suda očekuje i traži za izbor suca. Gdje smo pogriješili? Pogriješili smo što nismo osigurali taj širi društveni konsenzus jer je procedura bila takva. Jest formalna je ona bila, tako je pisao i naš potpredsjednik Šeks, potpredsjednik Sabora i potpredsjednik Odbora za Ustav, ali nije ispunila ovu drugu soluciju. To je jedan pravno-politički kriterij po kojemu biramo, ne zatvarajmo oči pred tim i mi bismo osim što bismo morali osigurati da najbolji i najčasniji među pravnicima budu izabrani za suce Ustavnog suda morali osigurati i da svjetonazorski oni uživaju određenu reprezentativnost, jednu širu prihvatljivost u hrvatskom društvu. Na žalost vladajuća stranka sada već ne po prvi puta prakticira nešto što izlazi iz možda nepisanog normativnog sustava izbora nekih tijela i nekih pojedinaca u ovom Saboru. Postoje neki kriteriji demokratskog parlamenta poput kriterija da tijela koja nadziru vlast moraju biti vođena od opozicije. Sjetimo se cijele priče o sukobu interesa i Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Pogledajmo sastav odbora koji se bavi borbom protiv korupcije. Dakle propustili smo i ovaj puta osigurati takav jedan konsenzus koji će zajamčiti da autoritet i legitimitet sudaca Ustavnog suda bude neupitan. Ja osobno to vidim kao ozbiljan pravni problem, vidim kao ozbiljni politički problem i vidim kao problem funkcioniranja i povjerenja, općeg povjerenja, šireg povjerenja u Ustavni sud. Koja je posljedica? Osim što eto na žalost ne dobijemo kao rezultat najbolje među nama, vidimo da se na brojne natječaje koji se javio, pozive, pa tako i na ovaj posljednji, ne javljaju najbolji među nama. Ako pogledate 19 kandidata koji su se prijavili vrlo je malo ja moram reći, bez obzira što su vjerojatno svi zaista časni ljudi i vrlo pristojni pravnici, vrlo je malo onih za koje bismo mogli reći da udovoljavaju ovim najvišim standardima koje mi s pravom očekujemo od sudaca Ustavnog suda. Upravo zato jer oni najbolji i najčasniji rijetko prihvaćaju sudjelovati u proceduri kakvu smo imali i ovaj put. Istina je, rok za prijavu je bio dugačak, ali rok za razmatranje, za raspravu, za javno kontestiranje, javno propitivanje kandidata praktično nije postojao. Onog trenutka kada je bilo jasno kojih 19 kandidata, dobili su navodno telefonske pozive i u jedno jutro smo sve to smandrljali i danas odlučujemo o sucima Ustavnog suda. Vidjeli smo, uspjelo se ili ponosi se Odbor za Ustav, Poslovnik, da je poštivao ravnopravnost spolova, jest, puno je više žena nego inače, to je pozitivno, ali, recimo nacionalne manjine nisu zastupljene, ako govorimo već o takvim kriterijima. Prema tome, čini mi se da ova procedura izbora sudaca Ustavnog suda nije donijela najbolji izbor koji je moguć u Republici Hrvatskoj, da nam se nisu javili najbolji ljudi koje imamo u Hrvatskoj s jedne strane, a s druge strane da je procedura koju sve češće vladajuća većina prakticira takva da ne jamči ni legitimnost izbora, ne jamči opće javno povjerenje. I moram priznati da mi je žao da su se standardi kojih se ovaj parlament znao držati kod nekih drugih izbora, dakle, određene javne debate, određene pažnje i pozornosti da se različiti svjetonazori nađu zastupljeni među najboljima od najboljih ovaj put i ovaj put nažalost nije poštivao. Klub SDP-a neće davati ili nije dao nikakve upute da se sad glasa za ovoga ili onoga. Svaki od zastupnika, jer je to tajno glasovanje, jer je to izbor svakog od nas pojedinaca, će po svojoj savjesti procijeniti da li predložena, nažalost samo četiri kandidata, bilo ih je još koji su na ovoj razini kriterija mogli ući i omogućiti jedan bolji izbor, dakle, tko je od njih najbolji u smislu da zaslužuje izbor za suca Ustavnog suda. I ostaje nam samo nadati se da će vladajuća većina kod nekih drugih izbora koji dolaze i ne samo izbora, nego i drugih važnih pitanja koja se odnose na cijelu državu, koja se odnose na demokratsko funkcioniranje države, postupiti drukčije nego što je to postupila ovom prigodom. Zahvaljujem.
Hvala. U ime predlagača, predsjednik Odbora za Ustav, gospodin Vladimir Šeks. Izvolite.
Poštovani zastupnik, u ime kluba SDP-a, gospodin Ivo Josipović, iznio je nekoliko vrijednosnih sudova i nekoliko svojih promišljanja za koje ja kao predsjednik Odbora dužan sam i dati određeni odgovor. Jedna … [[Govornik se ne razumije.]] gospodina Josipovića koja zaslužuje posebnu pozornost a to je da je odbor koji je utvrđivao užu listu kandidata trebao voditi računa, ili bolje rečeno da nije vodio dovoljno računa o svjetonazorskom pogledu. To je vrlo interesantna teza koja implicira da je odbor utvrdio užu listu kandidata, a da nije pritom vodio računa o određenim svjetonazorima. Odbor se nije, niti se treba niti se smije rukovoditi nikakvim svjetonazorima. Svjetonazori spadaju u sferi ideologija i doktrina i vjerskih uvjerenja, a ne u one kategorije kojima se treba rukovoditi Odbor za Ustav. Druga teza koja ne stoji, koja je vrlo upitna, kolega Josipović kaže nisu se prijavili najbolji ljudi. Koji je kriterij, koji je taj sudac i arbitar koji će ocjenjivati i prosuđivati i presuđivati da se na ovaj javni poziv nisu javili najbolji ljudi, da od ovih 19 kandidata koji su se prijavili da to nisu najbolji ljudi. I treće, da procedura za koju ste istakli da je formalno ispravna, da unatoč tome što nije ono što je neizrečeno, a što bi trebalo biti involvirano u odabir kandidata, ono što je neizrečeno, što bi se na neki način trebalo podrazumijevati da ta procedura ne jamči legitimitet izbora. Jamči legitimitet izbora itekako. Evo samo za primjer ću navesti. U mandatu od 2000. do 2003., u ožujku 2001. godine proveden je postupak kandidiranja za tri suca Ustavnog suda. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav zaprimio je 24 kandidature, zaključuje da predloži 3 kandidata. Na temelju rasprave je utvrdio uži krug kandidata od 7, među kojima je tajnim glasovanjem izabrao 3, a Hrvatski sabor je izabrao sva tri suca. U 2002. godini proveden je postupak za izbor jednog suca Ustavnog suda. Odbor za Ustav proveo je postupak kandidiranja, zaprimio je 7 kandidatura i zaključio je da predloži jednog kandidata kojeg je utvrdio tajnim glasovanjem u dva kruga i izabrao jednog suca. To je dakle bilo u mandatu od 2000. do 2003. godine kada je bila politička … [[Govornik se ne razumije.]] drugačija nego što je sada u ovom sazivu Sabora. U mandatu od 2003. do 2007. godine, u veljači 2007. trebalo je izabrati jednog suca Ustavnog suda. Odbor za Ustav zaprimio je 4 kandidature, zaključuje da predloži 2 kandidata koja je utvrdio tajnim glasovanjem, tada nijedan kandidat u Hrvatskom saboru nije dobio potreban broj glasovanja, broj glasova. U svibnju 2007. godine Odbor je proveo ponovni postupak za izbor jednog suca Ustavnog suda, zaprimio je 3 kandidature, predložio je dva kandidata koje je utvrdio tajnim glasovanjem. S obzirom da je jedan od predloženih kandidata povukao kandidaturu, u Hrvatskom saboru je izabran drugi predloženi kandidati. U srpnju 2007. proveden je postupak za izbor 8 sudaca Ustavnog suda. Odbor je zaprimio 24 kandidatura, zaključio je da predloži 10 kandidata koje je utvrdio tajnim glasovanjem. Hrvatski sabor je izabrao tri suca. U listopadu 2007. proveden je postupak za izbor 5 sudaca, zaprimio je 17 kandidatura, Odbor zaključuje da predloži 7 kandidata i izabrao dva suca. Hoću reći, dakle, da je i u formalnom smislu besprijekorno u svim ovim izborima za suce Ustavnog suda, od 2000. godine do današnjeg dana striktno poštovana zakonska i formalna procedura i da je ta procedura obavljana na isti način pod istim kautelama i na potpuno jednak i transparentni način kao i u ovome izboru. A o tome da li se kandidirali i da li su predloženi naj, naj, najbolji, najvrsniji, najmoralniji, najčasniji, najsavjesniji ljudi o tome sudac može biti i jedino na ovaj način Hrvatski sabor donošenjem svoje odluke. Nema drugog načina na koji, jer sve drugo je samo subjektivno vrijednosno mišljenje i vrijednosni sud i ocjena o tome da li je netko tko se javio ili netko tko se nije prijavio da li to spada u sam vrh moralnih javnih vertikala ovoga društva. Zbog toga mislim da je uistinu i uz punu nazočnost javnosti sve sjednice odbora su bile otvorene novinarima koji su sudjelovali u radu odbora i glasovanje, rasprave, od GONG-a. Dakle, sve je uistinu izvršeno na najtransparentniji i najdemokratičniji način i molim stoga da se i ovaj prijedlog odbora prihvati. Hvala.
Hvala. U ime kluba SDSS-a gospodin zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Zapravo ovo što ću reći mogao bih reći u svega nekoliko rečenica, ili možda samo u jednoj a to je da je ovo bila prilika da se u Ustavni sud izabere netko iz redova pripadnika manjinskih zajednica u Republici Hrvatskoj jer je bilo nekoliko kandidata koji su imali dovoljno kvalifikacija da se taj izbor obavi. Međutim, naši SDSS-ovi i ostalih manjinskih zastupnika koalicijski partneri vodeći, dakle Hrvatska demokratska zajednica odlučila je da tako ne bude. I mi iz kluba SDSS-a smatramo da to nije dobro. Smatramo da nije dobro da se o tome nije vodilo računa da barem među ovo četvero ili petero predloženo ne bude netko a bilo je mogućnosti ovaj puta više nego prošli put i u godini u kojoj usvajamo Akcijski plan kako bismo poboljšali participaciju pripadnika manjinskih zajednica u sudstvu, javnoj upravi, policiji ovo je bila na neki način krunska prilika da se pokaže da doista idemo u tom pravcu. Iz kojih razloga se to nije uradilo mogao bih reći da se i ne usudim pomisliti. I zato će klub SDSS-a nakon ovih mojih riječi održati sastanak i vidjeti na koji način će se odnositi prema izboru odnosno glasanju za suce Ustavnoga suda. Zahvaljujem gospodine predsjedniče.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva je gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala. Poštovani gospodine predsjedniče. Treba ponovo postaviti pitanje kao što ga je kolega Josipović govoreći u ime kluba postavio. Zašto se na ovakav javni poziv ne javljaju najbolji? Kaže kolega Šeks pa koji su to, pa to je vrijednosni sud. Naravno da je vrijednosni sud i upravo zato što o tome na takav način kroz vrijednosne sudove treba raspravljati i o čemu postoji i trebala bi postojati jedna jednodušnost, takvi ljudi i ako su se javili prošli put više se ne javljaju jer ne žele učestvovati u ovakvoj proceduri koja nije niti formalno ispoštivana a kamoli sadržajno. Ustavni zakon o Ustavnom sudu nalaže da za svakog kandidata bude predloženo od Odbora za Ustav, poslovnik i politički sustav više kandidata ovdje na plenarnu sjednicu. A vidite kakva je ova procedura? Ova procedura je jedna primitivna demokracija, jedna šepava demokracija. U ovakvom važnom i prevažnom poslu, imenovanju, izboru sudaca od 19 kandidata četiri se ovdje plenarnoj sjednici predlaže, molim vas. Zbog čega? Zbog čega samo četiri? Da bi vladajući mogli zapamtiti pa ako se i zeznu za jedan eto i taj četvrti može proći. Pa kako drugačije rastumačiti to? Ja ne kažem je li to uvreda ili ne. Ovo je uvreda prema instituciji kao što je Ustavni sud, ovo je uvreda prema svim kandidatima, ovo je uvreda prema građanima. Ovdje je bilo velikog obrazloženja u ime odbora. E vidite, da je s takvim obrazloženjem su se obrazložili zašto su neki kandidati bolji od drugih onda bi se mogli djelomično čak i složiti sa prijedlogom ali ovaj Prijedlog odluke o izboru tri suca Ustavnog suda Republike Hrvatske formalno je nevrijedeći jer nema osnovnu pretpostavku koju nalaže Ustavni zakon o Ustavnom sudu, nema obrazloženja a mora biti za svakog pojedinačno, izričita norma. Taj Ustavni zakon kaže da se ustavni suci biraju iz reda istaknutih pravnika koji su se dokazali u svom poslu, u svom radu, javnom djelovanju pa nabraja taksativno koji su ti uvjeti. A vidite što imamo u obrazloženju, prepisivanje zakonske odredbe i tih uvjeta. Pa se kaže tako gotovo za sve kandidate ove za koje se odbor odlučio jer kaže predlaže se zbog svog javnog djelovanja. Pa koje je to javno djelovanje? To treba obrazložiti. I sve ono što je taksativno navedeno tamo ovdje nije razrađeno nego samo prepisan zakon. To onda može za svakog kandidata se tako ustvrditi. To je ruganje Ustavnom zakonu. To ne može tako biti. Pa ne može Odbor za Ustav to tako postupati. Prepisivati zakon i reći da je to obrazloženje. A vidite ipak, nekog obrazloženja, treba biti iskren ima, ima u biti najbolji kandidat, ima najbolji kandidat. Koji se istakao, koji je svima bilo jasno da je najbolji kandidat. Kolegica Mirjana Juričić, e za nju je, nije prepisano, nisu prepisani uvjeti iz zakona. Nego, jer se tu imalo što reći, tu se imalo što reći, pa se onda i reklo da upravo ta gospođa, ta kandidatkinja postiže najbolje radne rezultate, kontinuirano i stručno usavršavanje i tako dalje. Jer je to razvidno, jer je to objektivizirano tamo iz tih, iz tih priloga koje prilaže molbi. E, vidite, za druge to nema, nema. Trebalo se možda potruditi, da bi se možda i pronašlo, kao što je rekao kolega Josipović. Pa ima tu i časnih ljudi i ljudi koji su vrijedni. Veća većina je i otpala od tog prijedloga. I onda se uskraćuje Plenarnoj sjednici da glasuje o njima, o tim prijedlozima. Dakle, ovaj prijedlog nema obrazloženja, nema obrazloženja. Dakle ni forma nije, nije zadovoljena. Još nešto što je jako važno nije zadovoljeno, jer ovaj izbor događa se naprasno, iznenada jučer, prekjučer, sve je završeno. Čemu takva žurba? Valjda da se javnost ne upozna o nekim karakteristikama, treba proći neko vrijeme, trebaju sazrijeti uvjeti. Ja ne kažem da se izbor mora vršiti na temelju javnog pogovaranja i ogovaranja, ali svakako javnost ima pravo znati, javnost ima pravo nešto reći. Iako konačnu odluku o tome ovdje mi donosimo. Ne da bi se … [[Govornik se ne razumije.]] nekim ispisima i natpisima, ali da se bome i provjere neke činjenice. Dosadno je ovdje kolegama, jer demokracija je njima dosadna, što, o čemu vi sada, sada što ti pričaš kažu oni kada ionako ti nije korist. To je isto bilo, to me podsjeća, oprostite isto na … [[Govornik se ne razumije.]] na saslušanje kandidata gdje se vrti glavom, dosadno je, moramo ih saslušati a već smo odlučili. Pa zaista demokracija ne smije biti predstava, ali ona je kod nas još uvijek takva, a što nije dobro za Hrvatsku, to nije dobro ni za koga. Ali očito, vladajući misle da je to dobro. Pa evo vam jedan primjer zašto oni misle možda da je to dobro. U prošlom mandatu i to na početku, dakle, negdje već od 2004. godine SDP je tražio reakciju Ustavnog suda u nekoliko tužbi i nekoliko inicijativa za pokretanje postupka ocjene ustavnosti. Neki su bili vrlo hitni jer kasno odlučivanje postaje bespredmetno. Do godine će biti recimo lokalni izbori ponovno, a traži se reakcija upravo glede lokalnih i zakonitosti provedbe lokalnih izbora, konkretno u gradu Zadru. Do dana današnjega nema odluke. Pa kako će i biti, čekati ćemo još dalje, ali lako što mi kao politička stranka čekamo, mi ne čekamo to radi sebe, čekamo radi građana. Je li to nešto što je dobro i u svim razvijenim demokracijama nije to dogovor ni trgovanje, ali to je jedan razgovor između stranka, političkih stranaka koji o tome odlučuju da se usuglase o kvaliteti ljudi. Da se obrazlaže, da se govori o tim kandidatima. Mi smo nešto pokušali na odboru, ali većina je šutjela, niti jednu riječ o obrazloženju kandidata, niti jednu jedinu riječ nego idemo na tajno glasovanje. Je li to obrazloženje? Naravno nakon rasprave, trebalo je uslijediti i odluka. Zašto se skrivati iza tajnosti, a ništa o tim kandidatima nije rečeno u obrazloženju na odboru. Niti jedna jedina riječ. Zašto? Dakle, javnost se nije imala prilike upoznati, javnost će o mnogima saznati tek kasnije o onima koji su prošli i onima koji nisu prošli. Ali to nije pravi način, to nije niti duh zakona, ni Ustavnog zakona o Ustavnom sudu, niti to priliči demokraciji, priliči samo sili, političkom jednom gotovo teroru, većine nad manjinom, ali to kod ovih stvari najmanje bi trebalo biti. Ali čemu se čuditi. Mi smo izgleda se stalno čudimo. Ako ste kadri mijenjati i zakon kako biste se lišili određenih kadrovskih rješenja i pozitivnih zakonskih nekih pomaka da na određenim mjestima moraju biti pozicija, upravo, položaj upravo opozicije, radi kontrole, evo spomenut je i Zakon o sprječavanju sukoba interesa, onda sigurno ovo nije korak naprijed, nego dva koraka nazad.
Gospođo, spomenuli ste riječ teror. Nemojte spominjati riječ teror uopće u bilo kojem obliku u Hrvatskom saboru, jer gori od terora većine je teror manjine, to je još gore. Druga stvar. Prigovarate za da je se zastupnici izražavaju dosadno, Poslovnikom nije zabranjeno izražavanje dosade, a kada to propišemo onda ćemo opominjati zastupnike da ne bi smjeli izražavati dosadu kada neki zastupnici govore. A sada imamo jednu, dva ispravka i jednu repliku. Prvo je ispravak gospodin Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kao član odbora moram ispraviti dva netočna navoda koja je uvažena kolegica kazala. Prvo. Procedura nije ispoštivana. Apsolutno netočno, procedura i odredbe zakona koje propisuju ovu materiju Ustavnog zakona su u potpunosti do u detalje ispoštivani. Dakle, čak se pazilo na najmanje sitnice, pogotovo u smislu vođenja i razgovora sa kandidatima, a naravno i drugi elementi koji se tiču procedure. To treba, ono što se kaže istaknuti i naglasiti. A dakako i onaj netočan navod koja kaže kolegica da nema obrazloženja za kandidate. Upravo u ovim materijalima ste dobili obrazloženje, za kandidate i onako upravo kako to zakon predviđa da se obrazloženja u materijalima i napišu. Dakle, obrazloženja su tu za svakog kandidata u smislu ispunjavanja uvjeta za kao kandidat za suca Ustavnog suda. Dakle, apsolutno netočno. I ja mislim da je ovo samo iz razloga jer je i kolegica član Odbora za Ustav da se dezinformira javnost. Ne znam iz kojih razloga.
Hvala. Ispravak gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Osim ovih netočnih navoda koje je već ispravio kolega Tomljanović kolegica je rekla da je ovo ruganje, da se uskraćuje na plenarnoj sjednici da glasuje što nije točno također i rekla je da bi, da je ovakav sastav prijedlog koji je ispred nas da je takav zato da bi vladajući mogli zapamtiti. Kolegice na vašu žalost vladajući puno bolje i puno više pamte nego što biste to vi željeli i što vi tu imputirate, pa pamte tako vrijeme kada ste vi vašim partijskim odlukama kadrovirali po svim institucijama od 2000. do kraja 2003. a isto tako pamte da ste vi, da je vaša partija slijednica one partije koja je stvorila totalitarni sustav, koja je davala naloge za egzekucije itd.
Molim vas! Molim vas! Nemojte prelaziti kod ispravka netočnog navoda na kvalificiranje. Mislim da je ovaj dio ispravka nije korektan. Imamo i repliku, gospodin Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo vidite kako se kolega Matušić sjeća tih vremena. Vjerojatno je dosta aktivno sudjelovao tada. Ali ja bih replicirao kolegici Ingrid Antičević-Marinović. Ovo doista je kolegice Marinović-Antičević jedan, dva koraka nazad a ne jedan naprijed jer se jedna ovako prevažna tema pokušava na mala vrata voljom HDZ-ove većine progurati i na neki način jednu temu koja bi trebala biti ne kako je rekao kolega Šeks isključivo svjetonazorska, nego i pravna. Želi se voljom većine na neki način isforsirati. Da je tome tako vidi se i stoga da od 19 kandidata 4 kandidata su za sve članove odbora od strane HDZ-a bila najbolja. Znači, vrlo je nevjerojatno da su baš svi najbolji bili odglasani po istoj špranci od HDZ-a.
Odgovor gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Vidite kolega Maras, ovdje se ne radi o sjećanju, nego o aktualnom duhu. Osuđuje se prošli sustav, ali iz mnogih glava nikako taj duh da izađe, pa je onda i obrazloženje sad smo vidjeli, potkrijepa, bar usmeno obrazloženje zašto se ovi kandidati biraju. Zato što je nekada partija to i to i to, dakle to je argumentuma contrario, onda neće to više oni kojih i nema raditi, nego ćemo to mi raditi. To je loše obrazloženje za izbor sudaca Ustavnog suda. I jednako tako želim u potkrjepu ovoga što ste i skrenuli, na što ste skrenuli pozornost da jedan takav, takva jedna institucija. Pa to bi trebalo još Ustav promijeniti, promijeniti Ustavni zakon da ne mogu dolaziti ljudi mlađi od 50 godina. To moraju biti ljudi ne samo sa znanjem, nego sa ogromnim iskustvom, ljudi koji moraju imati sposobnosti sinteze, takvog načina razmišljanja. To može samo donijeti iskustvo. Pa vi ste ovdje čekali za jednu kandidatkinju da napuni one puke formalne uvjete od 12 godina radnog staža, pa je čak natječaj, odnosno poziv to razdoblje imenovanja je zateklo upravo tu kandidatkinju. Zato nije bila imenovana jer je već bilo kasno, pa evo sada je to, to su jedne rezervacije.
Bila je jedna povreda Poslovnika, gospodin Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Povrijeđen je članak 210. Kolega Maras, je li Maras, je na neki način uvrijedio iznoseći neistinu pokušavajući imputirati kako sam ja sudjelovao u nekim partijskim, komunističkim vremenima. Kolega, u tim vremenima sam ja bježao od policije zato što sam pjevao božićne pjesme.
Nije neka povreda Poslovnika. U ime predlagača gospodin Vladimir Šeks, predsjednik Odbora za Ustav. Izvolite.
Još nešto o proceduri. Ponovo se opetovano od kolegice Ingrid Antičević-Marinović i članice ovoga odbora upućuju prigovori u njenom izlaganju na proceduru, na određene aspekte procedure. Odbor kada je raspisao oglas imao je dovoljno vremena dva mjeseca, 60 dana da se svi kandidati jave, sve institucije da se jave. Nakon toga, neki dan je odbor zasjedao uz male stanke i prekide od 10 do 17 sati, 7 sati, gdje je prethodno utvrdio da svi kandidati njih 19 ispunjavaju formalne uvjete, da su predali u roku. Daklem, da je sa pravne točke gledišta valjane, pravovaljane kandidature i nakon toga smo išli na razgovor. 4 kandidata za sat vremena. Bilo je ostavljeno vrijeme gdje su svi članovi odbora izložili i postavili svoja pitanja. Ja sam, bili su svi mediji. Bio je GONG, nevladine udruge. Ja sam ukratko pročitao životopis svakog kandidata od svih 19. Njima dao šansu da oni isto izlože što god žele da mogu dodati, izmijeniti, obrazložiti, predstaviti se na bilo koji način. Članovi odbora su također pred licem cijele javnosti, predstavnicima javnosti sudjelovali, postavljali pitanja, razjašnjenja i sve je to teklo do onoga trenutka kada kao predsjednik odbora nisam predložio kao što je predložio predsjednik odbora i u prošlom sazivu kod izbora sudaca Ustavnog suda kao što je predložio i predsjednik Odbora za Ustav i u onom sazivu od 2000. Tada je to bio gospodin Mato Arlović. U ovom prošlom sazivu je bio gospodin Dražen Bošnjaković, da u skladu sa člankom 6. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu utvrdi se uža lista užeg izbora kandidata. Ja sam predložio da odbor utvrdi 4 kandidata koji će ići na glasovanje u Hrvatski sabor. Tada su bili prigovori zašto ne svi kandidati koji ispunjavaju uvijete, zašto sve ne pošaljemo u Hrvatski sabor da o njima glasuje i raspravlja. Odgovor je bio tada i sada je, zato što je to u skladu sa člankom 6. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu gdje Odbor za Ustav utvrđuje užu listu, s time da na njoj mora biti više kandidata od onih koji se biraju. To isto je napravio, ponovit ću još jedanputa, ponovit ću da je to isto napravio i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav u onom mandatu od 2000. do 2003. godine kada je predsjednik tog Odbora bio kolega Mato Arlović iz SDP-a kada je Odbor za Ustav zaprimio 24 kandidature, utvrdio ih pravovaljanim, a u Sabor je išlo trojice. Ili kada je 2002. godine zaprimio 7 kandidatura, a tada nije išlo više, jedan više od kojeg se bira, nego je zaključio da predloži jednog kandidata. A nama se sada prigovara zašto to nije išlo. Drugo pitanje brzine, žurbe. Na ovim izborima u 2007. za izbor sudaca Ustavnog suda, permanentno su stavljali se prigovori o nekoj žurbi. Zašto žurimo? Zašto se žuri? Pa identična procedura je bila kada je raspisivan javni oglas i 2000. i 2001. i 2002. godine, samo što je tada, za razliku od u ovom izboru bila daleko veća žurba jer je, bili su daleko kraći rokovi. Rokovi su bili 15 dana, a ne kao u ovome slučaju kad je bio 60 dana. Dakle, i odbor je raspravljao tada na isti način kao što je raspravljao i sada. Nakon obavljene rasprave u odboru, zaprimljene kandidature još je uvedeno bilo i ovo ispitivanje kandidata, posebno ispitivanje kandidata. Dakle, nikakve nema žurbe, nikakve nema razlike u nekom tempu kao što je to bilo u onim izborima kada je predsjednik odbora i kada je većina bila u rukama koalicije, kada je bila prvo u rukama SDP-a i koalicijskih partnera. Nikakva nije bila razlika u tempu ni razlika u vremenu. Ne stoje također i nadalje tvrdnje da je prepisan zakon. kolegica Ingrid Antičević je ustvrdila da je prepisan zakon u onom dijelu, dakle da je jednostavno u obrazloženju, da nije dostavljeno zašto se daje prednost pred nekim drugim kandidatima. Je. Vidite, rekli ste da je to samo napravljeno u pogledu kandidatkinje Mirjane Jurišić. Je i za pogledu kandidatkinje Slavice Banić. Navedeno je zbog istaknut djelovanja u struci. Navedeno je za Marija Jelušića, zbog na temelju njegovoga, zašto se opredijelio na temelju njegovoga znanstvenoga i stručnog djelovanja kao docenta na Katedri ustavnog prava Pravnog fakulteta u Zagrebu. Navedeno je i za kandidatkinju Dušku Šarin, radi njene opredijeljenosti i znanstvenoga dostignuća na području ustavnog prava uz one druge sve kriterije. Prema tome, dato je obrazloženje u svim drugim slučajevima kod kandidiranja i 2000. i 2001. i 2007. i sada, uvijek su takva bila obrazloženja, nije to bilo neko opširno epsko obrazloženje da se komparira i navode sva mogući razlozi zašto se nekom kandidatu daje prednost pred ostalim kandidatima. U nekoliko rečenica je ocijenjeno i dato je obrazloženje zašto se daje prednost. Prema tome, mislim da nije bilo žurbe, da je procedura poštivana striktno. To su i nevladine udruge naznačile također sve skupa i da se ne može govoriti o insuficijenciji demokratske legitimacije u proceduri, a najmanje o tome da se radi o sili ili da se radi o teroru većine nad manjinom. Hvala.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Ivan Hanžek. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Prvo, uvijek me impresionira sposobnost i znanje i političko i pravno potpredsjednika Sabora gospodina Vladimira Šeksa. Sada se neposredno uvjeravam u to sjedeći u ovim klupama. U proteklih decenije i nešto sam se uvjeravao kroz gledanje televizije i praćenje tih nastupa. I zaista ono što on govori teško je osporiti, naročito nama koji nismo pravnici. Međutim, ja bih govorio kao predstavnik birača i političar koji politiku shvaća kao kompromis mogućeg i kao pragmatičar u određenim okolnostima. Zbog toga, pokušat ću neke stvari reći koje nisu pravno, formalno utemeljene, ali predstavljaju na neki način dobru praksu ili dobre običaje. Ja sam svjedok, ne kroz Sabor, ali kroz politiku od devedesete nekih stvari koje su se događale kada sam kao član užeg rukovodstva SDP-a utjecao ili sudjelovao u razgovorima, dogovorima i kompromisima. I u vrijeme pokojnog dr. Franje Tuđmana išlo se na konsenzus ili dogovor kad se radilo o bitnim stvarima za Republiku Hrvatsku. U ovom trenutku ima 3 stvari koje po meni su bitne za Republiku Hrvatsku. Europska zajednica, NATO pakt i Ustavni sud. Boli me i žalosti kada neki zastupnici dosta žestoko reagiraju na način pa vi ste to tako radili, pa zašto mi to sad ne bi. Mislim da to nije dobro za Hrvatsku. Nije dobro za poruke koje šaljemo građanima. Ako, a sigurno da je, i koalicijska vlast od 2000. pa do 2003. radila gluposti, nemojmo se pozivati, ispričavam se predsjedniče hvala lijepa unaprijed, počinila greške, pa ne trebamo onda činiti i 2008. greške. Ja se nadam i ja vjerujem i ušao sam u Sabor sa nadom da ćemo unapređivati demokraciju u ovoj zemlji, jer su i ratne i poratne tegobe i problemi sukobi, ideološki sukobi prerasli zapravo u nešto što je imanentno razvijenim demokracijama, to se najčešće svodi na onih 2 ili 3% veća ili manja porezna stopa. I stoga ne ulazim niti sam se trudio čitati biografije kandidata, ali bi volio da je bilo nešto malo više vremena između uvjetno rečeno, užeg odabira kandidata i trenutka kad mi o tome odlučujemo. Slažem se ne zbog toga da nam mediji zlobno, zločesto zbog ovih ili onih interesa, zbog ovih ili onih grupa sugeriraju da je netko a da nije netko dobar, ali da možda imamo i mi sami trenutke vremena za propitivanje određenih informacija ili određenih podataka. Ne želim unaprijed sumnjati, to je zaista loša varijanta ulaska u nešto da sumnjamo u ljude i unaprijed se opredjeljujemo negativno. Rađe ćemo postupati u dobroj vjeri, vjerujući da biramo najbolje od onih koji su se javili. No, ponavljam, bilo bi dobro da idemo korak unaprijed posebno evo kolega Pupovac je iznio jedan podatak koji mislim da nije zanemariv. S obzirom na sve ono što činimo u približavanje Europskoj uniji, s obzirom na broj zakona koji smo razmatrali, o kojima ćemo i danas glasati i one koje ćemo razmatrati u narednim periodima usklađivanja s Europskom unijom, da smo i u tom momentu poveli računa i da smo i kroz to poslali značajnu poruku i javnosti, ali i Europi. Jest politički interes pragmatično gledajući, svaka vladajuća većina u trenutku ako ima mogućnosti birati suce da li Vrhovnog ili Ustavnog suda, u američkom sustavu je to Vrhovni sud, nastoji progurati po stavovima ili po političkim ili po nekim drugim sebi bliske ljude i to je pravo kojega je teško osporiti, dapače. Međutim ponavljam, neke stvari ne treba svesti i ogoliti na čistu formu nego treba neki put voditi malo i računa i o sadržaju. Stoga ponavljam, ne dajem vrijednosne sudove o ovim kandidatima i o svim kandidatima, govorim o nečemu što mislim da ako ne bude ovaj puta prošlo, ali da ćemo kod sljedećih izbora mijenjati na bolje svaki akt jer koliko znam ni jedan nije nepromjenjiv, pa i Ustav smo mijenjali, usklađivali, vjerojatno ćemo ga još mijenjati ili će mijenjati oni poslije nas koji će doći, sukladno potrebama našeg članstva u Europskoj uniji, sukladno potrebama društvenog razvoja. Još jedanput pozivam, ajde i lijevu i desnu stranu na manje žuči, ali na više pokušaja da se zajednički ne usuglašeno jer usaglašenost je teško postići, ali da nađemo što više zajedničkih dodirnih točaka u donošenju odluke kod ovakvih bitnih stvari kao što su članovi Ustavnog suda Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Ako mi je dozvoljeno složio bih se s ovim prijedlogom gospodina Ivana Hanžeka. Pa i ovih 10 do sada koje smo birali, bilo je ipak usaglašavanje znate. nije baš sve crno. Nemojmo tako kao da je uvijek bila neka napetost. Recimo moj dobri kolega i zastupnik iz 90-te godine i dobar čovjek, dobar sudac, Ivan Matija je izabran sa preko 100 glasova zar to ne govori … [[Ne razumije se.]] Dakle slažem se s vama i apeliram evo ako mogu da idemo k tome. Na redu je gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče.
Oprostite, moja pogreška. Ima jedan ispravak.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega je rekao netočno da nije dobro da se greške u 2008. govoreći o proceduri izbora ustavnih sudaca da se opravdavaju pogreškama iz 2001. ili 2002., a nitko nije govorio niti opravdava niti postoji greška u proceduri sada. To ste mogli jasno čuti od predsjednika odbora, da je procedura u potpunosti ispoštivana, da niti su rokovi bili skraćivani, dakle da je rok bio primjeren. Samo se govorilo o procedurama koje su prethodne, koje su također bile u okviru zakona. Dakle govorilo se kako se postupalo u procedurama koje su također bile u okviru zakona. Dakle nitko ne pravda nikakve greške, jer greške u ovom slučaju niti nema.
Hvala lijepa. Gospodin Stazić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ustavni sud u tome ćemo se valjda složiti, jedna od najvažnijih institucija u državi. On ne odlučuje samo o ustavnosti zakona koje donosi ovaj Sabor. On odlučuje i o ustavnosti djelovanja političkih stranaka i može zabraniti rad neke političke stranke ako ocijeni da ona djeluje mimo Ustava, odlučuje i o odgovornosti Predsjednika Republike. Zbog toga Ustavni sud ne mora on samo biti vrhovni pravnički autoritet nego bi trebao biti i vrhovni moralni autoritet u državi. U njega bi trebali ući najbolji od najboljih. Teško je reći tko je to najbolji od najboljih kao što kaže kolega Šeks. Netko o tome mora donijeti odluku. Odluku donosi ovo tijelo, ovaj Sabor. Bilo bi dobro, međutim, da se ta odluka tko je najbolji od najboljeg u državi donese jednim širokim konsenzusom, da to bude jedno suglasje javnosti i ovog parlamenta. Toga, međutim, nema. Nikakve javne rasprave nije bilo, rok za prijavu je bio dug, 60 dana, ali je rok odlučivanja ekspresan. Netko mora donijeti odluku kažem, i tu odluku donosi ovaj Sabor, ali nema konsenzusa u Saboru, ne samo između manjine i većine što bi bilo poželjno, nema konsenzusa kao što čujemo ni unutar parlamentarne većine. Manjine su, kaže kolega Pupovac, izostavljene iz odlučivanja. I onda dodaje, ne usudim se ni pomisliti zašto. Pa, ja se usudim i pomisliti i izreći. HDZ je bio, jest i vjerojatno će po ovom pitanju ostati isti, otkad je osnovan pa do danas. Gdje god je moguće poštivati proceduru i poštivajući proceduru diskvalificirati manjine, a naročito ako je riječ o srpskoj nacionalnoj manjini, HDZ će to učiniti. I sada se poštuje procedura, besprijekorno se poštuje, ali se ne uvažava stav, čak ni koalicijskog partnera. Suradnja sa srpskom manjinom je HDZ-u zamisliva samo kada je potrebna većina za izglasavanje Vlade. Prepuštam SDSS-u, njihovom vodstvu i onima koje oni ovdje zastupaju u ovom parlamentu, da li će im takva suradnja biti dovoljna i ubuduće. Ovaj mandat ovog saziva Sabora ne traje ni pola godine, a nije počeo dobro. I ne sluti na dobro. Ovdje će se u Nacionalni odbor za borbu protiv korupcije, jedno isto tako važno tijelo, izabrati osobe isključivo po volji HDZ-ove većine. Ima onih koji čak i u javnosti slove kao istaknuti borci protiv korupcije. Ovdje će se u Povjerenstvu za sukob interesa također izabrati osam ljudi po volji HDZ-ove većine, od 11 koliko ih to tijelo ima. Tri direktno iz stranke i još pet iz tzv. nezavisnih, po volji parlamentarne HDZ-ove većine. I danas ćemo izglasati i dva suca Ustavnoga suda po volji HDZ-ove većine. Čak ni u suradnji s koalicijskim partnerom, a kamoli u suradnji s cijelim parlamentom, a što da govorim o suradnji s javnošću. Proceduru poštuju, to kolega Šeks neprestano ističe, i tu se ne može izreći nikakva zamjerka. Ali, postoji neko djelovanje koje je i iznad procedure, koje podrazumijeva volju, političku volju, želju da se u neka tijela, važna tijela, imenuju najbolji. Te volje nedostaje, te iskrene želje. To dakako rađa nepovjerenje u kvalitetu odlučivanja koja je proceduralno korektna, ali s obzirom da ne jamči uistinu izbor najboljih, dolazi do onoga o čemu je profesor Josipović govorio, da se ti niti ne kandidiraju jer znaju kako se odluka donosi. Pa, ako za sebe znaju da ne mogu biti po volji HDZ-a zbog svog svjetonazora koji nije striktno HDZ-ovski, onda se i ne javljaju, oni su potpuno obeshrabreni. Kaže Šeks, teško je reći tko je najbolji. Pa jasno. Jasno da se tu onda radi o subjektivnoj ocjeni. Ali, kad se ovako odlučuje kako se odlučuje, onda su oni unaprijed obeshrabreni, oni odustaju i prije natjecanja. Teško je reći tko je najbolji, ali za jednu od predloženih kandidatkinja, ona sama kaže da su joj objavljeni stručni radovi, članci u Hrvatskoj javnoj upravi i biltenu Izaslanstva Hrvatskog državnog sabora pri Parlamentarnoj skupštini Vijeća Europe. To je kvalifikacija. To su znanstveni radovi. U biltenu Hrvatskoga sabora, Izaslanstva Hrvatskoga sabora. Pa, pazite, ako u ovoj državi nemamo boljih pravnih stručnjaka koji će objavljivati bolje radove u znanstveno važnijim biltenima od biltena Izaslanstva Hrvatskoga sabora, pa onda izaberimo to, ili izaberite. Ili izaberite, al' morate znati i javnost mora znati da birate tako. Naravno da je moguć i da je posve razumljiv podsmijeh s desne strane. To, to se potpuno slaže sa stavom, sa bahatošću i sa načinom odlučivanja. S procedurom uopće nešto oko izbora sudaca Ustavnog suda ne valja. Ako Ustav izglasavamo dvotrećinskom većinom, onda bi valjda i one koji taj Ustav tumače, trebalo birati dvotrećinskom većinom. Bira ih se kvalificirano u ovom Saboru. To bi natjeralo na konsenzus. Ali, gledajte, na konsenzus ne treba tjerati onog koji shvaća bit demokracije, ne treba ga tjerati zakonskim ni ustavnim odredbama. To bi nekom, kome je demokracija na srcu, tko misli demokratski, tko živi demokratski, tko hoće da ova zemlja bude demokratska, taj bi tako postupao i bez na to da ga Ustav tjera na to. Taj bi nastojao postići dvotrećinsku većinu i kad ne mora. Taj bi se dogovarao sa koalicijskim partnerom i kad se ne radi o izglasavanju Vlade. … [[Upadica se ne čuje.]] Ja bih molio da ove koji su malo popili udaljite jer ometaju nas trijezne u Saboru. Suci Ustavnog suda bit će izabrani.
Tada bi izgubili kvorum kada bi sve izbacili.
Pa dobacuje. Gledajte, trijezan čovjek ne dobacuje. Suci Ustavnog suda bit će izabrani voljom HDZ-a … [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] ne voljom parlamentarne većine čak ni koalicijskog partnera. Oni će dakle biti HDZ-ovi ustavni suci i takvu legitimaciju će imati u sve godine svoga mandata. Ne radite dobro ni tim ljudima. Oni će na taj način biti stigmatizirani kao HDZ-ovi ustavni suci. Prema tome, rekao sam niste dobro počeli ovaj mandat u nekim bitnim stvarima. To je vaše pravo, to je pravo većine i vi ćete ga provesti u to ne sumnjam. Ali vam početak nije ni mudar a još manje demokratski. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo tri ispravka. Prvo je gospodin Miroslav Škoro. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Pa evo, ja nisam ustavno-pravni stručnjak ali netočan navod koji je više puta ponovljen je bio da će suci Ustavnog suda biti izabrani HDZ-ovom većinom a važno je reći pogotovo za ljude koji nas prate da kao što je i sam Stazić rekao biraju kvalificiranom većinom, dakle treba 77 glasova. HDZ u sabornici ima 66. Prema tome, to je dovoljno. Trebat će i glasovi i koalicijskih partnera i drugih ljudi koji budu smatrali da treba glasovati kako će glasovati, pa eto to je netočan navod koji ja želim ispraviti. Hvala.
Hvala. Gospodin Frano Matušić ispravak.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ispravit ću navod koji je istovremeno na neki način uvreda upućena prema HDZ-u za kojeg je kolega Stazić rekao da pokušava kroz proceduru diskvalificirati nacionalne manjine, pogotovo srpsku nacionalnu manjinu. To kolega nije točno, nije istina i nema veze sa meritumom ovdje ove stvari uopće. Druga stvar, HDZ apsolutno poštuje prava koja proizlaze iz Zakona o pravima nacionalnih manjina i u sudbenoj vlasti su oni zastupljeni na način na koji to propisuje zakon koji se ne odnosi na Ustavni sud kolega Staziću. I ne radi se o nikakvim HDZ-ovim svjetonazorima i o nikakvim HDZ-ovim ustavnim sucima. Mi ćemo u proceduru koja je propisana zakonom danas birati naravno sa kvalificiranom većinom kao što je to rekao i kolega Škoro prije mene.
Hvala. Ispravak gospodin Kruno Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, kolega Stazić je u svom karakterističnom stilu iznio opet čitav niz netočnosti. Jedan od njih je pored ostalog, kaže na javne natječaje ne javljaju se oni koji nisu vjerojatno po želji HDZ-a što apsolutno nije točno. Inače kolega Stazić ne bi tako žustro branio neke kandidate koji su ili skloni SDP-u ili članovi SDP-a, ili slično. Dokaz je njegova velika borba da svi valjda članovi borbe protiv korupcije, dakle i u Nacionalnom odboru i povjerenstvu budu iz SDP-a. Inače ne valja. A zašto? Pa valjda zato da štite sve gradove koji imaju poprilične proračune da mogu raditi šta hoće jer tamo vlada SDP. Hvala.
To je već prelaženje u drugu sferu dnevnog reda. Idemo dalje. Gospodin Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Na mala vrata velikog dnevnog reda ove sjednice Hrvatskoga sabora pored gomile izvješća i sitnih prijedloga harmonizacije našeg zakonodavstva sa europskim standardima progurao se tri članice ili člana za upražnjena mjesta u jednoj od najbitnijih ustavnih institucija naše zemlje. Ustavni sud je tijelo koje čuva u krajnjoj instanci naš državno-pravni poredak i neotuđiva ljudska prava svih nas građana i građanki. Osobno smatram da izbor i izborna procedura ustavnih sudaca kod nas iziskuje velike promjene. Komparativna analiza izbora ustavnih sudaca u europskim državama pokazuje da postoje dva temeljna opredjeljenja. Jednim se nastoji omogućiti izbor sudaca koji neće biti ovisni za svoj izbor jednom organu tripartitne vlasti pa u izboru sudaca sudjeluje više organa vlasti a najčešće izvršni i zakonodavni a ponekad i sudbeni organi. U onim državama gdje je parlament kao kod nas jedino tijelo koje sudjeluje u izboru ustavnih sudaca odluka se pak ne prepušta običnoj parlamentarnoj većini već se traži u pravilu dvotrećinska većina, odnosno u pravilu ista ona većina koja se traži za ustavne promjene u tim državama. Spomenut ću samo neke. Njemačka dvotrećinska većina u oba doma mandat sudaca 12 godina bez mogućnosti izbora ponovnog, Mađarska dvije trećine, Italija dvije trećine u prva tri kruga, tri petine nakon toga, Španjolska tri petine, Portugal dvije trećine. U svim državama osim Mađarske ne može biti sudac ponovno izabran. Sve zemlje pridaju izuzetnu važnost izboru ustavnih sudaca, pa ću reći da iako je sustav drugačiji u Sjedinjenim Američkim Državama izbor za suce Vrhovnog suda prati se s najvećom pažnjom ako izuzmemo predsjedničke izbore. Hrvatska je dakle jedna od izuzetno rijetkih država u kojima je izbor ustavnih sudaca prepušten najbližoj kvalificiranoj parlamentarnoj većini, većini ukupnog broja zastupnika a u izboru ne sudjeluje ni jedan drugi ogranak vlasti. Zbog iznimno značajne ustavne i političke važnosti Ustavnog suda u svakoj uljuđenoj državi u kojoj postoji nastoji se nizom odredbi u Ustavu ili Ustavnim zakonom zajamčiti samostalnost i neovisnost ustavnih sudaca i što transparentniji postupak njihovog izbora. U tom pogledu značajan je u nas niz odredbi u Ustavu, Ustavnom zakonu i Ustavnom sudu ali opet se tu ponavlja klasična praksa da su naše odredbe uglavnom dobre ali da je njihova provedba uglavnom loša. Zato uostalom i sami mandati ustavnih sudaca traju duže od zastupničkih jer njihova stručnost i transparentnost treba vrijediti za sve moguće parlamentarne većine. Za neovisnost sudaca važna je odredba članka 5. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu koja precizira uvjete koje mora ispunjavati osoba koja se može natjecati za suca Ustavnog suda. Naglasak je na stručnosti i članku 16. u kojem se propisuje da sudac Ustavnog suda ne smije biti član nijedne političke stranke niti svojim javnim djelovanjem i postupanjem smije iskazivati naklonost nekoj političkoj opciji. No, kod nas se izbor tih sudaca provodi gotovo autonomno parlamentarna većina kao što je rekao kolega Škoro, odnosno određena politička opcija nameće kao svoj izbor koji bi trebao njezinu političku volju predstavljati i zastupati i Ustavnom sudu. Ma koliko god gospodo predlagači vi uvijek naglašavali stručnost pred izborom sudaca Ustavnog suda nesporno je da će politički, ideološki i društveni svjetonazor bitno a vjerojatno i presudno utjecati na vaše prijedloge i krajnji izbor. Sva navedena ustavna jamstva koja su kod nas propisana o neovisnosti i samostalnosti Ustavnog suda poduprijeta dodanim proceduralnim jamstvima postupaka izbora ustavnih sudaca nisu dovoljna da zapriječe izbor kandidata koji će biti rezultat političkog a ne stručnog izbora. Čast izuzetno rijetkim izuzecima. Velika je vjerojatnost da će veći broj kandidata imati sve formalne uvjete koji se zahtijevaju Ustavom, odnosno Ustavnim zakonom. Nije dvojbeno da će se naći veliki broj pravnih stručnjaka, profesora, sudaca, raznih državnih dužnosnika kojima nitko neće osporavati stručnost. No kako uspoređivati stručnog jednog profesora pravnih znanosti, istaknutog suca Vrhovnog suda, zastupnika u Hrvatskom saboru, ili pravnika u nekom Vladinom tijelu? Pri uspoređivanju pravnika u različitim, pravom povezanim djelatnostima teško će se naći usporedivi kriteriji stručnosti. A koliko nam je poznato, ne postoje neke kvote ustavnih sudaca za pojedine kategorije istaknutih pravnika kao što su profesori, suci i državni odvjetnici. Rekao bih ovo uspoređivanje pravnika možemo usporediti s pitanjima da li je bolji sportaš neki košarkaš ili neki rukometaš. No o političkoj podobnosti sudaca se uvijek i svugdje raspravlja u svim državama koje imaju ustavne sudove ili sudove koji imaju iste nadležnosti. No u tim državama, a posebno državama europske ustavno sudske tradicije, nastoji se određenim ustavnim rješenjima postići ravnoteža između kriterija stručnosti i kriterija ideološke i političke podobnosti na način da taj drugi kriterij bude u drugom planu i sporedan, a kriterij stručnosti u prvom planu. Pored toga, teži se tome, da ustavni sudovi neće biti popunjeni sucima bilo koje ideološke ili juristrudenkcijske krajnosti, jer će njima dominirati umjereni suci. A kako se to postiže? Očito nisu dovoljna samo ona jamstva koja su već sadržana u našem Ustavu i u Ustavnom zakonu o Ustavnom sudu, već je nužan takav izbor sudaca koji će biti rezultat suglasja, odnosno kompromisa najvažnijih političkih stranaka. I drugo treba se opredijeliti za dugačak i to jednomandatni izbor sudaca radi dodatnog jačanja neovisnosti Ustavnog suda. Budući da je sada kvalificirana veličina propisana člankom 6. stavkom 7. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu, trebalo bi izmijeniti taj stavak. Kako bi se umjesto na preglasavanje najbitnije političke opcije zastupljene u Parlamentu tjerale na traženje konsenzusa. Ako je to moguće u Njemačkoj, Španjolskoj, Italiji ili Mađarskoj zašto bi bilo nemoguće u Hrvatskoj? Ugledajmo se i po tom pitanju na praksu zemalja Europske unije, nemojmo prizivati EU samo kada se radi o prikrivanju i iskrivljenoj prezentaciji nepopularnih poteza ili o potrebnom promjeru kokošjih jaja na primjer. Postoje malobrojne, ali značajne analitičke rasprave o dobrim i lošim stranama pojedinih modela izbora ustavnim sudaca u bivšim socijalističkim državama. No, upravo su problemi s izborom, no upravo su problemi sa izborom ili imenovanjem ustavnih sudaca u pojedinim zemljama novih demokracija usredotočili pažnju javnosti na to pitanje. Ta pažnja javnosti potrebna je i kod nas. Ali kod nas je valjda postalo normalno da HDZ postavlja koga hoće, gdje hoće i kada hoće bez nekih velikih kriterija. Pa kolegice i kolege, ako težimo Europi, ako usklađujemo europske zakone nemojte da nam praksa bude afrička. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Pa evo, gospodine dopredsjedniče, mislim treba reagirati opet zbog neistina, veli, kod nas je postalo normalno HDZ postavlja koga hoće, gdje hoće i bez nekih kriterija. Što nije točno! Kriteriji postoje, svi se uklapaju u kriterije. A ono što kolega hoće reći, vjerojatno kao i njegov prethodnik, da ako netko nije istaknuti ljevičar, oni koji su isključivo stručnjaci, svi ostali su podobni, pa dajte ljudi, dajte budite normalni.
Izvolite sjesti kolega Lučin. Dajte, kolega. Gospodin zastupnik Ante Đapić, izvolite. Zastupnik Ante Đapić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine dopredsjedniče. Dakle, bilo bi vrlo dobro kada bi odabir sudaca Ustavnog suda se odabirao konsenzusom, ali to nije imperativ u radu Hrvatskoga sabora. Želim podsjetiti sve saborske zastupnice i zastupnike da su se ustavni suci nekada birali konsenzusom, nekada nisu, ovisno o tome kakvi su bili politički odnosi među strankama u Hrvatskom saboru, odnosno, je li postojalo volje za dogovor. Pa podsjećam na onaj veliki odabir sudaca 98. godine kada je praktički konsenzusom je izabrano mislim 8 sudaca. Pa je kasnije bilo još nekih situacija u kojima je bilo većeg ili manjeg dogovora prije svega između HDZ-a i SDP-a oko odabira sudaca Ustavnog suda. Međutim, danas se kroz raspravu se nekoliko pitanja otvorilo na koja sam smatrao vrijednim dati komentar Hrvatske stranke prava i svoj osobno. Dakle, to je prije svega mala polemičnost sa predsjednikom Odbora za Ustav i Poslovnik koji je rekao da kod odabira se ne gleda na svjetonadzor. Ne bih se gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora složio s time, da kod odabira sudaca Ustavnog suda se ne gleda na svjetonadzor kandidata. Ovdje je kolega Hanžek spominjao kod odabira sudaca vrhovnog suda Amerike koji je …. [[Govornik se ne razumije.]] našem Ustavnom sudu, da se gleda tko je politički blizak kojoj opciji a posebno se gleda na svjetonadzor. Mi smo društvo i politika koja će u vremenu koje je pred nama zasigurno donositi čitav niz zakonskih regulativa i procedura koje će biti svjetonadzorski vrlo polemične, vrlo dvojbene i o kojima će nerijetko svoj sud davati i Hrvatski ustavni sud u konačnici. Pa da spomenem samo neku materiju koja prije ili poslije čeka ovaj Sabor o čemu će raspravljati od homoseksualnih brakova, do medicinski potpomugnute oplodnje, od regulative pobačaja, od eutanazije, to su zasigurno, ja bih rekao svjetonadzorska pitanja koja će prije ili poslije biti na dnevnom redu rada Hrvatskoga sabora. I zasigurno kako god bude Hrvatski sabor donosio odluke o tim temama, one će se naći zasigurno i na Ustavnom sudu. I po mom mišljenju ne treba bježati od toga da se kod odabira ustavnih sudaca treba birati i ljude i voditi računa o njihovom svjetonadzoru i tu tražiti zasigurno i ravnotežu i kod odabira i njihovog. Podsjećam samo da ne uzimam samo za primjer Ameriku, da je jedno od najvažnijih pitanja posljednjih desetak godina bilo i uvijek je to prevaga, to je knap pozicija da li će biti izabran sudaca Vrhovnog suda koji jest za pobačaj ili je protiv pobačaja. Tako zasigurno da će doći vrijeme kada će i u Ustavnom sudu Hrvatske se o ovim prevažnim stvarima koje mi sada u Saboru ne otvaramo će prije ili poslije biti otvoreni kao problem koji postoji i koji se neće moći vječno stavljati pod tepih će biti iznimno važno kakve su svjetonadzorske pozicije sudaca Ustavnog suda. Drugo pitanje koje se ovdje otvorilo kao ozbiljno pitanje, to je bilo pitanje predstavnika nacionalnih manjina u sudbenoj vlasti. Ovdje je kolega Matušić rekao da za Ustavni sud nema obaveze te. Bilo bi dobro da i predsjednik odbora to potvrdi, jer u tom slučaju, dakle, taj prigovor nije, rekao bih, one snage koje bi inače imao, ukoliko je Ustavnom sudu nužnost zakonska da bude nazočan i predstavnik nacionalne manjine. Ono što se govorilo o kriterijima, o kvaliteti kandidata to je uvijek ja bih rekao kod pitanja pravničke struke, pravne struke tu postoje objektivni kriteriji. Ali kod kompletne osobe koja se bira za odabir ustavnog suca nije dakle samo primarna činjenica da su oni i vrsni pravnici. To se podrazumijeva da kandidat za suca Ustavnog suda zasigurno ima svoj pravnički put, da poznaje pravo po pojedinim kategorijama i očito da je i odbor istaknuo da svih 19 kandidatkinja i kandidata imali su formalno-pravni uvjet za kandidaturu. A ove ostale kvalitete nema tko drugi procjenjivati, nego upravo i Hrvatski sabor. Bilo bi dobro kada vi se to dogovorilo konsenzusom, ali to nije imperativno. Nije korektno zaista niti saborski rekao bih ponašanjem bilo profesionalno kada bi se sumnjalo u kvalitetu i integritet kandidata i kandidatkinja koji su u ovom trenutku kandidati. Ovdje bih, možda … [[Govornik se ne razumije.]] kad je kolega Bauk govorio o slabostima postojećeg Ustavnog zakona. Nisam 100% siguran, pa me nemojte odmah napasti ukoliko nisam posve u pravu. Ali evo mogla bi možda kolegica Antičević znati da se ovi suci biraju po Ustavnom zakonu koji smo donijeli 2001. godine. Dakle, da je to su bile izmjene i dopune Ustavnog zakona o Ustavnom sudu i da praktički se po njemu oni odabiru. Prema tome, jesam za to da dođe do dogovora oko izmjena i dopuna ovog Ustavnog zakona. Ali je važno istaknuti i znati da je on, ja bar mislim tako, donesen i u doba, i tada konsenzusom čak donesen ako se ne varam, da su sve parlamentarne stranke glasovale oko izmjena i dopuna toga Ustavnog zakona. Ono što je važno, važno je izaći iz situacije u kojoj se Ustavni sud nalazi već dugo vremena. Dakle, ustavni suci su preopterećeni poslom, obvezama i bilo bi dobro da se konačno završi zaokruživanje te priče oko izbora sudaca Ustavnog suda. Bilo bi dobro da je bilo više dogovora i konsenzusa. Ali ponovo ću naglasiti da konsenzusom se u ovom Hrvatskom saboru se nekad oko sudaca, izboru sudaca Ustavnog sudaca nekad se postizao, nekad se nije postizao. Ali mislim da je zaista krajnje vrijeme da se ta stvar razriješi. Hvala lijepa na pozornosti.
Replika. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Pa evo jedna mala replika. Ponovo napominjem da nije problem u zakonu, nego je problem u tome što se taj Ustavni zakon o Ustavnom sudu danas ne poštuje. Jer govorim da prije i ponavljam da prijedlog ove odluke ne sadrži obrazloženje sukladno članku 6. čini mi se stavak 4. i 5. koji izrijekom kaže da za svakog kandidata mora postojati obrazloženje kao i obrazloženje zbog čega je taj kandidat bolji od drugih kandidata. To iz ove odluke nema, izuzev u jednom jedinom ovom slučaju kad se radi o kolegici Mirjani Juričić. To je jedna stvar. Druga stvar, govori da za svakog kandidata Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav uputit će plenarnoj sjednici svoj prijedlog koji sadrži veći broj od onih, jednog koji se bira. A ovdje imamo 19 kandidata, a samo jednoga više koji smo dužni taj broj bili predložiti čak da je samo jedan kandidat. Dakle, da je bio jedan kandidat po Ustavnom zakonu trebalo je predložiti dva, a kamoli evo jedan više, a kamoli kad imamo 19 kandidata, predložena su samo 4. To je nedopustivo.
Replika, odgovor na repliku, gospodin zastupnik Anto Đapić.
Hvala lijepa. Samo kratak odgovor. Uvažavajući argumente koje je kolegica Antičević, Ingrid Antičević-Marinović iznijela samo sam htio naglasiti zbog kritike koju je kolega Bauk iznio na postojeći Ustavni zakon, da je to zakon koji je donesen u doba vladajuće koalicije a koji koliko znam je bio usvojen konsenzusom. Ali se slažem i s tim da bi ga bilo dobro u nekim stvarima mijenjati, a posebice da bi se morao doslovno provoditi dok je na snazi.
Gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Ovo je vrlo važno pitanje koje smo dobili na klupe i materijal koji je relativno ovako mali što se tiče samog Odbora za Ustav i Poslovnik, a u njemu stoji Prijedlog odluke o izboru tri suca Ustavnog suca Republike Hrvatske, a imamo 4 dakle kandidata za ovako časno, za ovako visoku dužnost i za ovako važno mjesto zapravo u ustroju Republike Hrvatske. Međutim, kada promatramo način na koji se ovako biraju članovi Ustavnog suda onda bih rekao da ono više sliči uobičajenoj praksi, da kažem žalosnoj praksi u Republici Hrvatskoj kako rade nadzorni odbori i upravna vijeća pri izboru direktora trgovačkih društava, ravnatelja itd. Gotovo identično. Nama je ovdje na klupe jučer dostavljeno, dostavljeni su životopisi 19 osoba, 19 ljudi, 19 kandidata za ovo rekao sam vrlo časno i vrlo važno mjesto u ustroju Republike Hrvatske. Osobno mi nije jasno zbog čega su dostavljene biografije svih 19 kandidata, ako je odbor kojemu smo mi dali povjerenje i ako je to saborski odbor ustanovio i utvrdio da su 4 kandidature u neku ruku da kažem prihvatljive. Kada sam promotrio i pročitao sve ove kandidature, onda prema kriterijima koji su navedeni ovdje u ovome prijedlogu nisam našao da ni oni drugi kandidati ili barem većina njih ne odstupa od kriterija zbog kojih su ova četiri odabrana. Dakle, nema nekakvih posebnih odstupanja u karijeri, kako kaže ovdje u svom prijedlogu kaže ovako uočena izvrsnost dakle u pravnoj službi. Zatim, poštivanje ustavne odredbe o ravnopravnosti spolova i dojam iz javnog razgovora. Dakle, onaj dojam iz javnog razgovora je bio presudan. Pa zbog čega mi kao predstavnici, dakle zastupnici u Hrvatskom saboru možemo o tome uopće ili zašto odlučujemo ako mi nemamo javnog razgovora s kandidatima. Ako je to osnovni i zapravo jedan od glavnih uvjeta koji su kandidati od strane odbora odabrani. Od 4 kandidata evo ja kao zastupnik ne znam da li još netko drugi, zašto ni sad ne znam po čemu to bilo koji od ovih kandidata mora otpasti. Šta će to odlučiti kod mene kao zastupnika taj otpada, a ova tri idu. Dakle, kriteriji koji su postavljeni i koji ovdje pišu nisu dostatni da bismo kvalificirano ocijenili kvalitetu tih kandidata. Evo, ako su to već suci Ustavnog suda i kandidati za suce Ustavnog suda, ne bi li bilo dobro da se provjeri njihovo znanje iz ustavnog prava. Kažem, ne bi li bilo dobro. O tome, jasno da nemam nikakve podatke, niti nikakve riječi. A što se tiče samog načina izbora s kojim sam započeo ovdje, pa jednako zapravo sama činjenica da se bira običnom veličinom, kvalificiranom većinom je jednako porazan podatak i za lijeve i za desne jer zapravo to otvara sumnje, odnosno mogućnost da se sumnja uopće u objektivnost izbora jer znamo da saborska većina time dobiva prednost u odnosu na izbor kandidata. I to je činjenica koja je, kako kaže gospodin … [[Govornik se ne razumije.]] uvedena 2001. godine za vrijeme koalicijske vlasti. Dakle, i to je jedna praksa koje je svojstvena i jednima i drugima i ova svađa i prepucavanje tko je SKH, SDP, KPJ itd. to nema ni smisla jer onih članova ima posvuda, i lijevo i desno. I u sredini. Da. Jedino čime sam zapravo u neku ruku zadovoljan, a to je na tragu jučerašnje rasprave kad je bila pravobraniteljica spolova je to, činjenica da je evo današnja četiri kandidata koja su predložena, 3 su, da kažem ženskog spola i jedan je muškarac. Prema tome, ja zaista ni nakon i ove rasprave i nakon proučavanja zaista svih životopisa, nisam siguran zapravo, evo još uvijek za svoj izbor. Hvala lijepo.
Hvala. Replika. Gospodin zastupnik Arsen Bauk.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Tu se počela počela provlačit teza i nekakva argumentacija da samim time što je zakon donesen 2001. ima nekakve veze odgovornost, suodgovornost itd. Ukoliko je točno ono što je rekao gospodin Đapić da je zakon tada donesen konsenzusom, to samo pokazuje da se tadašnja opozicija nije bojala te odredbe jer je praksa tadašnje Vlade nije bila kao što je bila danas, i zato smo se mi udaljili od europskih, a približili afričkim standardima. Hvala.
Druga replika. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Problem današnje rasprave, i kolega je upravo u tome postupovne radnje i ovlasti Odbora za Ustav i Poslovnik u kojima na žalost ne raspravljamo kad raspravljamo o Poslovniku ili njegovim dopunama, nego kada ga primjenjujemo na konkretnom primjeru. I u prošlom navratu izbora sudaca Ustavnog suda, pa i onome ranije predlagao sam da u Poslovnik o radu Hrvatskog sabora, po nadležnosti Odbora za Ustav unesemo odredbe koje će u sebi sadržavati minimalno vrijeme između objave kandidatura, javnog razgovora i proteka najmanje 15 dana koje bi trebale proći nakon što odbor završi svoju proceduru sužavanja liste i upućivanje na raspravu Hrvatskom saboru. Da smo to tada prihvatili i takvu poslovničku odredbu unijeli u Poslovnik, danas mi ne trebali prisjećat se i odredbe da svaki saborski zastupnik, bez obzora je ili nije član odbora ima pravo biti nazočan tom javnom razgovoru. Neka nam ovo iskustvo posluži za slijedeću intervenciju u Poslovnik, jasnije propišemo ovu proceduru i pola ovih argumenata nesporazume će otpasti.
Hvala. Gospodin zastupnik Branimir Glavaš. Nije tu. Gubi pravo na riječ. Gospodin zastupnik Vladimir Šišljagić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Ja bih nekoliko rečenica zapravo progovorio načelno. Evo, i na ovom primjeru je razvidno koliko je nezavisna trodioba vlasti u Republici Hrvatskoj. Sam način izbora mislim da nije dobar i točno je da je on proveden sukladno svim pravilnicima, sukladno Poslovniku, međutim kada se mijenja Ustav, tada je potrebna dvotrećinska većina ovdje u Hrvatskom saboru. Odgovornost ustavnih sudaca je izuzetno velik. I pravna i moralna. Ja ne vidim ni jedan jedini razlog zbog čega prigodom izbora na tako važne funkcije, a posebno u ovom trenutku kada znamo kakvo nam je pravosuđe, ne po našoj ocjeni nego po ocjeni ljudi izvana, ali složit ćete se velikim dijelom i našom ocjenom. Ja ne vidim ni jedan jedini razlog da se suci Ustavnog suda ne biraju dvotrećinskom većinom. Devetnaest kandidata je bilo po pozivu i ja ne sumnjam da svih tih devetnaest kandidata ispunjavaju uvjete. Da su oni ugledni i u javnosti, da oni uživaju ugled i u struci i u znanosti. Međutim, znate šta me smeta? Smeta me što je jedno od kriterija izuzetno značajnih, opći dojam, kaže pozitivan dojam iz javnog razgovora. E pa sad, ja bih volio poslušati članove odbora koji su temeljem upravo pozitivnog dojma iz razgovora donijeli nekakav zaključak. Kakav su oni to imali pozitivnu dojam? Da li je možda po mišljenju nekog člana odbora ovaj sudac bio, imao smeđe oči, plave oči. Možda je bio uvjerljiv u razgovoru, možda mu se dopalo ponašanje. Pa mislim da se poznavanje prava može jako dobro doznati temeljem kvantificiranih elemenata. Provjerom znanja, o moralu da i ne govorim. To su na neki način javne osobe. Da li su ovi kandidati za suce Ustavnog suda, da li je rađena provjera, da li nam se ponovo može dogoditi, recimo da između ova 4 kandidata koja su predložena, odnosno 3 kojeg Hrvatski sabor danas izglasa, da opet nakon nekoliko mjeseci ili godinu dana čitamo po medijima da je jedan od kandidata nije platio državi porez, da li će nam se to dogoditi. Navodno ali to je bruka i sramota i za nas. Na to treba odreagirati. Ali ja ponavljam, vraćam se na ovaj izbor. Ja baš nisam siguran da su takve provjere rađene. Jer da su rađene i ranije, sasvim sigurno da se ne bi dogodilo da se među kandidatima, pa sada čak i ustavnim sucima evo nađu i ovakve afere u medijima. Dakle mislim da nema nikakvog razloga da se ne promijeni Poslovnik Hrvatskoga sabora i da se ustavni suci ako već to sada nije slučaj, a nije, biraju dvotrećinskom većinom. Onda bi možda izbjegli i politiziranje između lijevih, desnih, centra, onda bi se ipak trebao i morao postići konsenzus, ali mislim da bi to donijelo kvalitetu u izboru ustavnih sudaca. I onda nam se primjerice ne bi događalo da u pojedinim rješenjima sudova imamo i slučaj da se obrazlaže primjerice, prilikom istražnog postupka dolazi se u situaciju naravno u policiji da se osumnjičeniku čak dovede malodobno dijete, ne ulazeći u to da li se radi o pritisku ili bilo čemu drugom. Ali što će raditi malodobno dijete u policiji? Znate kako to opravdava Vrhovni sud Republike Hrvatske u svom obrazloženju? Pa kaže da su djelatnici policije htjeli uvjeriti optuženicu da joj je dijete sigurno, pa su je zato doveli u policiju. Kako policajci, odnosno osumnjičena tvrdi, prijetili su odvođenjem djeteta u dom za nezbrinutu djecu, izvjesno je ne bi joj doveli dijete da je ta prijetnja bila točna, već bi joj onemogućili bilo kakav kontakt s njim i time potencirali njenu brigu za sudbinu djeteta. Zatvoren citat. Dakle policajci dovode dijete, međutim Vrhovni sud u svom obrazloženju nađe da je to potpuno u redu, da je taj postupak potpuno u redu prema osumnjičenici, da ne govorimo o djetetu, a čini mi se da je policija i dijete zadržala u zatvoru da bi ovo obrazloženje Vrhovnog suda bilo još bolje i još bolji primjer pokazalo kako to rade institucije pravnog sustava. Prema tome, mislim da je ovih 19 kandidata zaista bilo itekako kvalitetnih, stručnih ljudi u pravosuđu. Malo vremena je, jučer ste nam dostavili podatke, to je brdo materijala sa životopisima o svakom kandidatu, isto tako i mišljenje odbora, ali morati ćete se složiti sa mnom da je ovo ispolitizirano i ja imam takav dojam, a mislim da se ne varam, da se ipak radi o političkom izboru jer je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav od 19 kandidata predložio samo 4 i ostavio nama vrlo vrlo kratko vrijeme u kojem je nemoguće studiozno detaljno porazmisliti o svakom kandidatu i zapravo opredijeliti se za tri od četiri kandidata. Hvala vam lijepo.
Hvala. Pet minutna rasprava, Klub zastupnika IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Mislim da treba stati na loptu. Ustavni sud i svi su to rekli i ja ću to ponoviti, institucija nikom nije dao nikome pravo da se poigrava sa bilo kojom institucijom, samim time niti sa Ustavnim sudom. Ustavni sud ili bilo koja druga institucija ne smije biti talac bilo IDS-a, SDP-a, HDZ-a, HNS-a itd. itd. Igre s jednom institucijom ja mislim da su prestale tijekom jučerašnjeg dana nakon istupa guvernera Rohatinskog i ja želim definitivno vjerovati da je presjekao sve spekulacije o devalvacije koje bi nas zavile naprosto u crno i to u trenutku kada je ova država dužna prema vani 34 milijarde eura. Samo ove godine treba vratiti jednu milijardu eura itd. itd. Drugo što želim reći, Ustavi sud da je institucija i dosta igre i dosta trgovine s ovim sudom. Svi se mi sjećamo onog sramotnog dogovora iz 99. prije svega između HDZ-a i SDP-a i ponosan sam što tada nisam glasao i bio u sabornici kada je između ostalih sudaca te trgovine prošao ni manje ni više nego i gospodin Vukojević. Naš Ustavni sud s druge strane, već godinu dana radi u krnjem sastavu. Naš Ustavni sud nema predsjednika. Predsjednika i potpredsjednika jasno valja izabrati kao što valja izabrati i ova tri suca koja nedostaju. IDS ovom prilikom nije sudjelovao u igrama, odnosno razgovorima s ni jednim klubom, odnosno sa ni jednim klanom i samim time nikoga niti ne preferiramo oko ovih sudaca. Ali sam razgovarao sa nekim sucima Ustavnog suda što misle o ovim prijedlozima i otprilike su rekli da je odbor predložio korektne ne znam kandidate. Nisam razgovarao s Aldom Radolovićem. Ovaj puta IDS neće bojkotirati glasanje kao što smo to učinili u 7. mjesecu prošle godine kada zbog naših glasova nije prošao Aldo Radolović, ali su nam zbog toga zamjerili svi u Istri. Mi smo se tada solidarizirali s opozicijom, učinili smo grešku i ovaj puta ćemo glasati. Zašto ćemo glasati? Glasati ćemo prije svega zbog stabilnosti te institucije. Bez stabilnosti tog Ustavnog suda nema stabilnosti ove zemlje, iako mi je jasno da se ispod žita uvijek, još uvijek može nekoga preferirati iako želim vjerovati da naše institucije postaju sve vjerodostojnije. Jučer smo imali izvješće o vojsci, jučer je autonomno nastupio guverner Hrvatske narodne banke. Predsjednik države je institucija nad institucijama. Ulazimo polako u NATO i Europsku uniju i nadam se uskoro i Monetarnu uniju ako prije toga ne potonemo pod teretom vanjskog duga. I jasno institucija nad institucijama je hrvatski Parlament, Hrvatski sabor i zato isto tako i mi zastupnici moramo voditi računa o dignitetu ovoga Doma. Jasno kao što bi trebala i javnost itd., jer ako oslabimo tu instituciju Sabor, onda se moć seli izvršnoj vlasati, kapitalu, odnosno medijima. Za kraj mi moramo izabrati suce. Imamo ovaj prijedlog. Tko će za koga glasati to je manje bitno, ali nemojmo svojim glasanjem dezavuirati vjerodostojnost suda jer time ne pomažemo nikome. Ne pomažemo strankama, ne pomažemo pravnoj državi ne pomažemo parlamentu, ne pomažemo niti vjerodostojnosti ovoga suda. Ja sam razgovarao sa jednim sucem ili sutkinjom, nije bitno, koji mi je rekao ili rekla doslovce ovako: ako ne popunimo sud mi ćemo se "raspasti". Doduše, neće se oni raspasti, ali će oni i dalje teško funkcionirati, a o tome mora voditi računa ovaj Sabor. Znači, da bi sud funkcionirao treba popuniti suce i jasno izabrati te suce. Gospodin Josipović je govorio o festivalu demokracije. Da bi orkestar svirao, da bi zvučao dobro, ako treba tih 11 instrumenata, trebaju još tri tamo doći, ali treba i dirigenta, i sud mora izabrati i predsjednika i potpredsjednika suda. Praksa koja je bila ranije, do sada, nije bila dobra. Nije možda ni ovo dobro, ali zato trebamo staviti glave skupa da se te greške koje možda radi danas Šeks, jučer Arlović, prekjučer netko drugi, više ne događaju. Ali ono što je najbitnije sud valja deblokirati i treba napustiti ove dobre običaje koji se ovdje dogovore, permanentne trgovine, ali samo između HDZ-a i SDP-a. A mi drugi koji smo mali moramo se, isto tako, izboriti za vlastitu emancipaciju da nas se permanentno ne marginalizira i izbjegava.
Niti gospodin Mato Arlović, kao predsjednik Odbora, a niti ja nismo počinili, niti kanimo počiniti nikakve greške. Klub SDP-a, gospodin zastupnik Ivo Josipović.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege. Silno mi je bliska argumentacija kolege Kajina, ovo sa instrumentima i svirkom i tako. Međutim, da bi ovi naši svirači svirali moraju imati jednu razumno napisanu partituru. Znate, oni ne sviraju iz glave, nego iz partiture, a naša je temeljna pogreška što je partitura loše napisana, što je skladatelj koji je radio na partituri radio kako ne treba. Bilo je tu nekih, neću reći insinuacija, ali teza kako sad tu netko zagovara dogovor dvaju velikih stranaka ili dvaju najvećih stranaka i nekakvu trgovinu ili ne znam nešto slično. To nikome ne pada na pamet i ova argumentacija koju smo slušali, e bilo je sad ove godine ovako, ove godine onako. Pa, ona zapravo potvrđuje ono o čemu sam govorio, da je riječ o jednoj dugotrajnoj lošoj praksi koja je upravo i dovela do toga da nemamo ni svirače ni dirigenta, a ni poštenu partituru iza toga. Ono za što sam pledirao u ime kluba SDP-a je da se konačno prekine s tim i na kraju krajeva i da se ne damo ucjenjivati s tim, pa gle sad moramo izabrati suce. Mi ćemo ih vjerojatno izabrati. Naši članovi kluba će glasati po svojoj savjesti. Međutim, tu vrstu presije koja at infinitum odgađa zapravo uvođenje jednog razumnog demokratskog standarda u izbore, razne izbore, pa izbor ustavnog suca naprosto mi se čini da nije primjerena. Jednom riječju, evo da se opet vratim na stilske figure kolege Kajina, naš orkestar koji biramo na audiciji danas nije najsretnije postavljen, je li. Imamo puno problema. Čini mi se da upravo način kako ih biramo dovodi do toga da nismo uvijek u prilici birati između najboljih. Ja se nadam ako prođe izbor, da će proći naravno posljednji put na ovakav način, a da će idući izbori sudaca Ustavnog suda biti pod nekim drugim kondicijama i kautelama, u prvom redu da će biti otvoren, više otvoren javnom propitivanju. Ako usporedimo demokratsku praksu u nekim zaista demokratskim zemljama, onda vidimo da se itekako vodi računa prvo o kvaliteti, o moralnosti, o svjetonazoru, ma kako to možda ne bismo neki željeli priznati. Dakle, vodi se računa o svim tome, i to pod potpuno drukčijim reflektorima javnosti nego što to mi danas radimo. I ako su reflektori javnosti i propitivanja stručnosti oni pravi, onda naravno nema sumnje ni u trgovinu, ni u podobnosti, ni u ne znam što sve drugo. Dakle, samo takva procedura može jamčiti pun autoritet i Ustavnog suda kao cjeline i sudaca kao pojedinaca. Klub SDP-a će pristupiti glasovanju. Glasovati će po svojoj savjesti, naravno s jednim osjećajem gorčine i nezadovoljstva da ovaj put parlament nije odradio posao onako kako bi trebao. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Budući da je predloženo više kandidata, sukladno članku 231. Poslovnika provest će se tajno glasovanje. Predlažem da tri zastupnika pomažu kod provođenja tajnog glasovanja. Zastupnik Emil Tomljanović, zastupnica Tatjana Šimac- Bonačić i zastupnik Željko Vincelj. Kao što je to uobičajeno, nadam se da nemate ništa protiv da, sad bi nam ostalo još ili da krenemo odmah na glasovanja, ali sa svim onim raspravljenim točkama dnevnog reda ili da idemo još na ovaj, na raspravu oko Konačnog prijedloga Zakona o dopuni Zakona o blagdanima, spomendanima i neradnim danima. Jel' to možemo obaviti drugi tjedan tako da bude, s tim da ona odredba oko Zakona za žrtve Križnog puta i Bleiburga, jel' to stigne se dostaviti da to bude zakon i donijet i stupljen na snagu? Kad je ovaj spomendan, 15.? U iduću subotu je to. Stignemo onda [[Upadica: Stignemo, stignemo.]] Onda idemo na glasovanje za preostale sve točke dnevnog reda.
Molim je li kvorum? Sada bi imali točku dnevnog reda – izbor sudaca Ustavnog suda. Za izbor svakog suca Ustavnog suda potrebno je u Saboru dobiti 77 glasova, a nas ima ovdje … … [[Upadica se ne čuje.]] 81. Imamo kvorum, možemo glasovat. Možemo glasovat i glasovat ćemo. Tajno glasovanje naravno, imamo četiri kandidata od čega se tri biraju. Ja ću sada ovdje pročitati … Gospodine Glavaš izvolite.
Predsjedniče ja bih molio da se provjeri kvorum, jer se od glasovanja do glasovanja variralo. Da li nisu ljudi "pritiskali" ja ne znam, ali neka se provjeri kvorum na ekranu da ne bude ništa sporno.
Imate li svi ključiće? Molim da se uključimo, ajde da prihvatimo to. Niste se svi uključili. Molim vas da provjeri svak' jel' mu se zacrvenilo na odgovarajućem mjestu. Rezultat kvoruma? Imamo 80 koji su se uključili. Dakle imamo kvorum. A sada ću pročitati kod tajnog glasovanja primjenjuju se odredbe Poslovnika od članka 231. – 238. Tajno glasovanje provodi se glasačkim listićima. Glasački listići su iste veličine, boje i oblika i ovjereni su pečatom Sabora. Na glasačkom listiću prezimena kandidata navedena su abecednim redom. Glasačke listiće priprema tajnik Sabora ili njegov zamjenik. Predsjedatelju kod tajnog glasovanja uz tajnika Sabora pomaže i određeni broj zastupnika. Zastupnici koji pomažu predsjedatelju u provođenju tajnog glasovanja, predaju zastupnicima glasačke listiće. Predaju glasačkih listića bilježi na popisu zastupnika tajnik Sabora zaokruživanjem rednog broja ispred imena zastupnika koji mu je predan zastupnički listić. Broj glasačkih kutija i mjesta na koja će se postaviti, određuje tajnik sabora. Glasovanje kod svake glasačke kutije prisustvuje jedan od zastupnika izabranih da pomažu predsjedatelju. U slučaju ponovnog glasovanja sjednica se prekida radi pripreme novih glasačkih listića. Ponovno glasovanje provodi se istim postupkom kao i prvo glasovanje. Zastupnik može glasovati samo jednim glasačkim listićem i to osobno. Zastupnik glasuje tako da na glasačkom listiću zaokruži redni broj ispred imena kandidata za kojeg glasuje. Glasački listić na kojem je zaokružen redni broj ispred imena većeg broja kandidata od broja koji se bira, smatra se nevažećim. Znači tri se biraju od četiri u nas. Nevažeći je i nepopunjeni glasački listić kao i listić na kojem su dopisana nova imena, odnosno glasački listić koji je tako popunjen da se ne može sa sigurnošću tvrditi za koje je kandidate glasovao zastupnik. Nakon što su svi nazočni zastupnici predali glasačke listiće i nakon što je predsjedatelj objavio da je glasovanje završeno, prelazi se na utvrđivanje rezultata glasovanja u dvorani u kojoj se održava sjednica. Rezultate glasovanja utvrđuje predsjedatelj u nazočnosti zastupnika koji su mu pomagali kod glasovanja. Predsjedatelj objavljuje koliko je zastupnika od ukupnog broja zastupnika primilo glasačke listiće, koliko je zastupnika ukupno glasovalo, koliko je bilo nevažećih glasačkih listića te koliko je zastupnika ukupno glasovalo za izbor, odnosno imenovanje pojedinog kandidata. Iza toga predsjedatelj proglašava koji su kandidati izabrani ili imenovani. Predlažem da se odrede tri zastupnika ili zastupnice koji pomažu kod glasovanja. Prvo, Emil Tomljanović. Ovdje je bilo Tatjana Šimac-Bonačić. Nje nema. Ja sam je mislio predložiti. Željko Vincelj, kojeg također nema. Pa onda predlažem da bude nazočan gospodin Boro Grubišić u prebrojavanju glasačkih listića. Molim?
Gospodine predsjedniče, s obzirom na ravnopravnost spolova neka bude neka ženska umjesto mene. Tako da …
A dobro i bit će jedna žena, nije još gotovo. To je dva.
Može dvije žene, bolje je da budu dvije žene još. Evo, ja ne bih tu ulogu. Ne bih, ne bih, hvala lijepo, ne bih.
Gledajte, mi bi htjeli da osim, ja sam mislio da se predloži gospođa Marijana Petir, ali i netko iz oporbe. Pa zato gospodine Grubišić … Evo, gospodin Vladimir Šišljagić. Dakle, molim? Izvolite.
Gospodine predsjedniče. Mene je iznenadio vaš prijedlog, međutim ja ga sa veseljem prihvaćam jer to mi je jedinstvena prilika da vas kontroliram.
Dobro, slažemo se da pomogne oko … [[Govornik se ne razumije.]] listića i izbora gospodin Emil Tomljanović, gospođa Marijana Petir i gospodin Vladimir Šišljagić. Jel' se slažemo? Ima li nekih drugih prijedloga? Nema. E, molim vas sada ćete preuzeti glasanje. Molim vas [[Upadica: Samo malo još.]] Molim vas, nakon izbora nemojte se razići. Moramo objaviti rezultate pred saborskim zastupnicima. Zato vas molim da se malo još zadržite nakon glasovanja i ponovo podvlačim, treba 77 glasova za izbor suca. Nas je 80. E, sad … Još je jedan stigao, 81. Dame i gospodo zastupnici. Objavit ćemo sada rezultate glasovanja za tri suca Ustavnog suda od četiri koliko ih je bilo na glasačkom listiću. Rezultati su slijedeći. Objavljujem da je od ukupno 153 zastupnika glasačke listiće primilo 82 zastupnika. Glasovala su 82 zastupnika. Nevažeći listić nije bio niti jedan. Za kandidata broj jedan Slavica Banić glasovalo je 78 zastupnika. Za kandidata broj dva Marija Jurišića glasovalo je 78 zastupnika. Za kandidata broj tri Mirjana Juričić glasovalo je 4 zastupnika. I za kandidata broj četiri Duška Šarin glasovalo je 78 zastupnika. Proglašavam da su za suce Ustavnog suda izabrani Slavica Banić, Mario Jelušić i Duška Šarin. [[Pljesak!]] Hvala vam. U utorak se nastavlja sjednica u 9,30 sati s točkom dnevnog reda Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o blagdanima, spomendanima i neradnim danima u Republici Hrvatskoj. I onda ćemo vidjeti dalje ove točke dnevnog reda koje još nismo definirali. Hvala.