Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Devetu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 91 narodni poslanik. Podsećam vas da je članom 49. Zakona o Narodnoj skupštini predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom svakog odlučivanja postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja svih narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Zahvaljujem. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 128 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja svih narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje narodni poslanik Marijan Rističević. Poštovane dame i gospodo, za Devetu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu u 2021. godini, utvrdio sam sledeći D n e v n i r e d 1. Izveštaj o radu za 2020. godinu, koji je podnela Agencija za sprečavanje korupcije, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava; 2. Redovan godišnji izveštaj Poverenika za zaštitu ravnopravnosti za 2020. godinu, koji je podnela Poverenik za zaštitu ravnopravnosti, sa Predlogom zaključka Odbora za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost; 3. Redovan godišnji izveštaj Zaštitnika građana za 2020. godinu, koji je podneo Zaštitnik građana, sa Predlogom zaključka Odbora za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova i Predlogom zaključka Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu; 4. Izveštaj o radu Poverenika za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti za 2020. godinu, sa Predlogom zaključka Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Narodni poslanik dr Aleksandar Martinović, na osnovu čl. 92. stav 2, 192. stav 3, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi zajednički jedinstveni pretres o svim tačkama dnevnog reda. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 130, za – 124, nije glasalo šest narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Saglasno čl. 90. stav 1. i 238. stav 2. Poslovnika, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Dragan Sikimić, direktor Agencije za sprečavanje korupcije, mr Zoran Pašalić, zaštitnik građana, Brankica Janković, poverenik za zaštitu ravnopravnosti, Milan Marinović, poverenik za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti, Sanja Unković, zamenica Poverenika za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti, Jelena Stojanović, zamenica Zaštitnika građana, Ivana Cvetković, pomoćnik direktora Agencije za sprečavanje korupcije u Sektoru za spoljne poslove i strateški razvoj, Verka Atanasković, pomoćnik direktora Agencije za sprečavanje korupcije u Sektoru za sukob interesa i pitanja lobiranja, Mirjana Kecman, pomoćnik Poverenika za zaštitu ravnopravnosti i Tatjana Prijić i Danijela Šegan, više savetnice Poverenika za zaštitu ravnopravnosti. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika, otvaram zajednički jedinstveni pretres o svim tačkama dnevnog reda. Ko želi reč od predstavnika predlagača? Tu su i predstavnici odbora i predstavnici nezavisnih regulatornih tela. Reč ima gospodin Bačevac, predsednik Odbora za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova.
Uvaženi predsedavajući, uvaženi gosti, uvaženi narodni poslanici i narodne poslanice, kao predstavnik predlagača odnosno Odbora za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova hteo bih da kažem nekoliko reči o zaključcima odnosno o predlozima zaključka Odbora povodom razmatranja redovnih godišnjih izveštaja Poverenika za zaštitu ravnopravnosti i Zaštitnika građana za 2020. godinu. Ove izveštaje Odbor je razmatrao na sednici održanoj 22. decembra i utvrdio je predloge zaključka koji sadrže preporuke, pre svega za unapređenje u oblastima ljudskih i manjinskih prava na koje se ti izveštaji odnose. Nezavisni državni organi, ostvarujući svoje nadležnosti kao kontrolni i korektivni mehanizmi imaju za cilj da štite i doprinose unapređenju zaštite prava svih naših građana, kao i jačanju odgovornosti i efikasnosti javne uprave. Izveštaji nezavisnih državnih organa i njihovo razmatranje u Narodnoj skupštini su zaista važan mehanizam, jer se njima skreće pažnja parlamenta, ali i cele javnosti naše države, na žalbe građana i daju nam se smernice gde treba da pojačamo tu kontrolnu funkciju koju kao Skupština imamo. Stoga su zaključci koje Skupština donosi povodom ovih izveštaja veoma važni za dalje unapređenje funkcionisanja državnih organa koje parlament nadzire i kontroliše. Takođe, saradnja Narodne skupštine i nezavisnih državnih organa i jačanje njihovog položaja predstavlja ne samo cilj u procesu pristupanja EU, već je to pitanje izuzetno bitno za jačanje državnih institucija, demokratskih institucija u našoj državi. U tom smislu, Vlada je podržala a Narodna skupština usvojila novi zakonski okvir za njihov rad i postupanje. Mi smo u zakonodavnom smislu imali izuzetno veliku aktivnost ove godine. Kao što znate, usvojili smo novi Zakon o Zaštitniku građana, izuzetno moderan, izuzetno dobar kojim se ova institucija zaista ojačava na svakom polju, ali i Zakon o zabrani diskriminacije, Zakon o slobodnom pristupu informacijama, kao i Zakon, od javnog značaja, o rodnoj ravnopravnosti. Istovremeno Vlada, odnosno resorna ministarstva rade na unapređivanju strateškog okvira kada je reč o zaštiti ljudskih prava. Od donošenja izveštaja do danas usvojena je Strategija za prevenciju za zaštitu dece od nasilja, Strategija za sprečavanje i borbu protiv rodno zasnovanog nasilja prema ženama i nasilja u porodici i Strategija za rodnu ravnopravnost. Uskoro se očekuje revidiranje strategije koja se odnosi na unapređenje položaja Roma i Romkinja, kao i usvajanje novog akcionog plana za sprovođenje ove strategije. Mislim da možemo da kažemo, a to proizilazi iz izveštaja međunarodnih organizacija, da zakonski okvir u značajnoj meri je usaglašen sa evropskim pravom i međunarodnim standardima. Ono što ostaje kao naš zajednički zadatak jeste obezbeđivanje efikasne primene ovih zakona koji su, još jednom ponavljam, jako dobri i usaglašeni sa evropskim normativima. Na kraju, što se tiče Odbora za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova saradnja sa Poverenikom za zaštitu ravnopravnosti, kao i Zaštitnikom građana uvek je bila važan segment rada našeg odbora. Na tom polju smo aktivni. Moram da pohvalim i predstavnike, odnosno Poverenicu za zaštitu ravnopravnosti i Zaštitnika građana. Uvek zaista radimo jednim jakim intenzitetom, a sve u interesu zaštite svih prava i sloboda naših građana. Stoga verujem da će današnja rasprava u Narodnoj skupštini pokazati potrebu ili spremnost da se svi državni organi, uključujući i Narodnu skupštinu, i njena radna tela i dalje unapređuju ljudska i manjinska prava i slobode, stoga i verujem da će Narodna skupština u danu za glasanje usvojiti predloge zaključaka Odbora za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova, povodom razmatranja izveštaja Poverenika za zaštitu ravnopravnosti, kao i Zaštitnika građana. Hvala vam.
Hvala. Samo da vam dam informaciju da, shodno našem planu rada, bi trebalo da u prvom delu našeg rada danas završimo raspravu o ovim tačkama dnevnog reda. To znači otprilike do 14 časova, a da u popodnevnom delu raspravimo u pojedinostima vezano za prethodnu sednicu i onda negde posle 17 časova, oko 17.30 časova pristupimo glasanju. Želim samo još da vas podsetim da mi danas završavamo redovno zasedanje. Time bi danas završili rad. Druga stvar, pošto su ove predlagači i predstavnici nezavisnih regulatornih tela i predsednici odbora, hajde da idemo prvo redom, da završimo sa predsednicima odbora. Javila se dr Aleksandra Tomić, predsednik Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani predstavnici institucija koje su u nadležnosti rada Skupštine, današnja sednica nekako u stvari će biti sednica kojom želimo da zajednički sumiramo ovu godinu, ali i prethodnu godinu na osnovu vašeg rada svako u svoj oblasti. Ono čime se Odbor za finansije bavio to je Izveštaj Agencije za sprečavanje korupcije u onom delu koji se odnosi za trošenje javnih sredstava i u onom delu praćenja svih zakonskih rešenja koja direktno utiču uopšte na trošenje javnih sredstava i budžet. Na 58. sednici Odbora, koja je održana 10. decembra, u skladu sa članom 39. stav 1. Zakona o sprečavanju korupcije i našeg Poslovnika Narodne skupštine, Agencija je dužna da do 31. marta podnese izveštaj za prethodnu godinu. Ono što je nas jako interesovalo to je ova oblast materijalno-finansijskog poslovanja, pogotovo pošto je u pitanju 2020. godine. To je godina vremena pandemije i to je godina i održavanja izbora, podsetiću vas, kada govorimo o parlamentarnim i lokalnim izborima, koja je naravno sa sobom nosila određene obaveze Agencije za sprečavanje korupcije. Naravno, nosila je i obavezu primene novog zakona koji je počela, u stvari, da se primenjuje, pogotovo u svojim odrednicama koje mislim da predstavljaju jedan novi deo nadležnosti. Pogotovo ta dvostepenost da ste morali da obavite i tu svoju obavezu izbora Veća i pogotovo ovaj deo koji se odnosi na same izbore. Posledica funkcionisanja ne samo vaše institucije, nego i institucija uopšte svih u vreme pandemije govori o tome da su mnoge aktivnosti bile smanjene i da zbog toga je onaj planirani budžet koji je bio od 312 miliona 878 dinara revidiran na 292 miliona 599 dinara, a u stvari je realizovan u vrednosti od 94,48%. To je, znači, ukupno izvršenje bilo 276 miliona 436 hiljada dinara. Kada govorimo o programskim aktivnostima, imaju tri najvažnije koje su u stvari u tom delu budžeta i realizovane. To je prevencija korupcije i kontrole koja je nekih 266 miliona, što je 94% ovog plana, odnosno budžeta. Zatim, dotacije civilnom sektoru su milion i 440 hiljada, što je oko 8%. Parlamentarni izbori koji su bili najveća stavka i obaveze, to je 24 miliona 895 hiljada dinara. Predviđena sredstva za parlamentarne izboru su realizovana u iznosu blizu 95%. Agencija je, inače, u svom poslovanju u 2020. godini morala da se okrene realizaciji tehničkih sposobnosti kada je u pitanju IT oprema. Prvo zbog toga što se obavezala i Akcionom planom prema Poglavlju 23 radi primene i formiranja, stvaranja uslova za nacionalni kriminalistički obaveštajni sistem. To su određene vrste registara, vođenje podataka u skladu, naravno, sa Strategijom razvoja. Kada je u pitanju i sam IT sektor i digitalizacija celog državnog sistema, pa ni Agencija ne može da bude izuzeta iz toga. Tako da je praktično uradila nabavku nove opreme koja u stvari treba da predstavlja i tehničku bezbednost funkcionisanja po ovim pitanjima. Ono što treba reći je da finansiranje naravno same Agencije ide i kroz određena naplate kazni koje vrše prekršajni sudovi. Tako u 2020. godini prekršajni sudovi su po Zakonu za sprečavanje korupcije imali određenu vrstu naplata, ali najveći deo se odnosio na političke aktivnosti. Tako da je najviše posla imao naravno sud u Beogradu, zatim nešto malo manje u Valjevu, Užicu, Novom Sadu i Subotici. Prihodi koji su od tih naknada bili su u iznosu od 2,5 miliona, dva miliona 531 hiljadu, a onaj deo koji se odnosi na deo edukacije kada su u pitanju lobisti treba reći da je 65 polaznika završilo tu obuku i prihod Agenciji je bio direktan od 2925.000 dinara. Ono što bitno za današnje uslove, mi smo pričali o 2020. godini, ali je na Odboru nas dosta interesovalo šta se dešava sa aktivnostima same Agencije, jer imamo najavu predstojećeg referenduma. Stvoreni su svi uslovi da se sprovede i referendumska kampanja i transparentnost kod samog postupka i procesa da kada govorimo uopšte o zakonima koji su interesantni, mislim i za civilno društvo, jer mi smo i dobili u pisanoj formi određena pitanja od Transparentnosti Srbije koja je jedna od nevladinih organizacija u Nacionalnom konventu koja je zainteresovana za određena zakonska rešenja kada su u pitanju Zakon o finansiranju političkih aktivnosti i to je ono što smo dobili, decidne odgovore da sve preporuke ODIR-a su prihvaćene 100%, da su što se tiče uopšte propisanih prekršajnih mera koje se odnose za prekršaje u samim aktivnostima definisane mnogo detaljnije i onaj deo koji je nama vrlo interesantan, a to je kada su u pitanju grupe građana koji izlaze na izbore. Sada je detaljnije definisan njihov proces rada, pogotovo što smo imali loše primere ovde u Skupštini. Podsetiću vas da su određene grupe građana ušle u Skupštinu kao narodne poslanice, a onda su se ovde ponašali kao potpuni pojedinci i onaj ko je prvi na listi te grupe građana u tom finansijskom smislu je prihodovao na svoj lični račun te grupe građana finansijska sredstva iz budžeta. Država nije imala mehanizme da to na određeni način spreči, osim što je mogla da kontroliše kroz poreske organe i izveštaje. Tako da je dobro što su mnoge stvari detaljno definisane sada zakonom i ono šgo je bilo za nas najvažnije, to je javna rasprava kada su u pitanju zakoni o finansiranju političkih aktivnosti, određene dopune i javna slušanja. Deo je završen 14. decembra, poslati su Ministarstvu finansija na razmatranje i sada se čeka Ministarstvo finansija da da svoje određeno mišljenje i svoja rešenja. Kada je u pitanju dopuna Zakona o lobiranju i taj deo registra, to je isto bilo jedno od pitanja civilnog društva i tu je u određenom delu Agencija izašla sa svojim predlozima i onaj deo, rizici koji se odnose na sam deo korupcije kada su u pitanju javne nabavke. Znamo da inače Transparentnost kao nevladina organizacija prati i rad Odbora za finansije i zakone koji su iz te oblasti, otprilike stavlja fokus upravo na javne nabavke. Smatramo da je i taj deo što se tiče zakonskih rešenja, s obzirom da postoji kancelarija, Komisija za zaštitu ponuđača u postupcima javnih nabavki, odbor, eksterna revizija, interna revizija, mislimo da i Agencija u tom delu ima svoje učešće, da su dosta ti mehanizmi razvijeni. Sada, naravno, uvek za to postoje bolja rešenja, ali mi želimo da vidimo i te rezultate, na kraju krajeva, koja su data u novim rešenjima, i smatramo da je za sada ovo sve jako dobro uređeno. Mislim da je Agencija u svom radu sada dobila znatno pojačanje kroz drugi stepen, kroz veće, koje donosi određene odluke, potpuno jedan moderan način funkcionisanja što se tiče Agencije, s tim što, reći ću vam da, verovatno sve kolege ovde će se složiti, nekako uvek je najveći fokus na poslanicima. Mi nemamo problem sa tim, ali na kraju krajeva, želimo da i drugi funkcioneri tog tipa, kao što su lokalni funkcioneri, funkcioneri u izvršnoj vlasti, tog nižeg ranga, budu uvek u istom svetlu i rangu kao što su i poslanici, jer na kraju krajeva, što veća transparentnost u društvu kada je u pitanju sprečavanje korupcije, smatramo da donosi napretku društva. Mislim da se tu slažemo sa Agencijom da jednostavno veće kontrole sa većim obuhvatom svih činilaca u društvu donosi zaista napretku društva. Stoga smo mi usvojili Predlog zaključka kojim smo prihvatili Izveštaj za 2020. godinu Agencije za sprečavanje korupcije, i smatramo da pozivamo narodne poslanike naravno, da takođe prihvate predlog zaključka Odbora. Hvala.
Hvala Odboru za finansije. Reč ima ovlašćeni predstavnik Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu Đorđe Dabić.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, uvaženi članovi nezavisnih tela, Odbor za pravosuđe usvojio je zaključak kojim podržava izveštaje koji su bili pred nama na sednici Odbora. Mi smo pažljivo pročitali sve izveštaje i ono što je dobro svakako istaći, jeste da je povećan obim posla kod gotovo svih nezavisnih tela. Imamo podatke da je Agencija za borbu protiv korupcije obradila veliki broj zahteva, da su se funkcioneri u mnogo većoj meri obraćali, nego što je to ranije bio slučaj, skoro 60% više saglasnosti su tražili. Dakle, to pokazuje da se podigla svest o potrebi da se sve radi u zakonskim okvirima i da se za obavljanje više funkcija traži saglasnost Agencije i Agencija je uvek izlazila, u skoro 80% slučajeva sa pozitivnim zaključcima. Takođe, Zaštitnik građana imao je znatno veći broj obraćanja, 67% više nego 2019. godine. To je pokazatelj da građani imaju i te kako svest o tome da je potrebno i na način da se i oni upute na koje sve načine mogu da štite svoja prava. To je nešto što je svakako pozitivno i što će se i u narednim godinama siguran sam, povećavati broj ljudi koji se obraćaju. Poverenica za zaštitu ravnopravnosti takođe 3.000 građana 2019. godine su se obratili. Rešeno 89% predstavki. Medijski je takođe bila i te kako dobro propraćena. Prema tome, to pokazuje, opet kažem, da naši građani imaju sve veću svest o potrebi da se i na ovaj način štite njihova prava. Sva nezavisna tela koja su ovde danas pred nama, čiji je osnivač Narodna skupština, podnose izveštaje Narodnoj skupštini, na taj način u saradnji, zajedno sa Narodnom skupštinom, ostvarujemo sva ona prava kada je reč o kontroli izvršne vlasti. To je nešto što svakako danas treba da se dešava. Međutim, to nije bio takav slučaj do pre devet godina. Svedoci smo da 2012. godine, praktično rad nezavisnih tela je bio apsolutno zanemarljiv, jer da nije bilo tkao Agencija za borbu protiv korupcije sigurno bi imala šta da kaže na očigledne primere kršenja zakona kada, recimo, bivši gradonačelnik Beograda, Dragan Đilas prijavi 74 hiljade evra prihoda koje je imao kada je ušao u politiku, pa nakon što izađe iz politike izađe teži za stotine miliona evra. Agencija ne reaguje. To je pokazatelj bio kako je tada funkcionisala država i kako su nezavisna tela bila direktno pod kontrolom bivšeg režima. To danas nije slučaj. Mi ovde govorimo o svim ovim izveštajima, vidimo da i te kako se protiv mnogih funkcioner SNS pišu kada god imamo neki problem, Agencija za borbu protiv korupcije, piše, bez obzira na partijsku knjižicu, prijave. To tako treba da bude. Mi smo takvu državu želeli da stvorimo i naši građani imaju upravo intencije da takva država bude ona u kojoj će ostajati i želeti da žive. Dakle, da se zakon primenjuje jednako na sve, bez obzira na partijsku knjižicu. Mi smo svakako to demonstrirali ne samo kada je reč o radu nezavisnih tela, danas i te kako, kada bilo ko krši zakon u našoj državi, biva sankcionisan. Imali smo desetine krivičnih prijava, hapšenja naših funkcionera, istaknutih funkcionera u prethodnom periodu, i na takav način SNS, na čelu sa Aleksandrom Vučićem pokazuje kakvu državu želimo da izgradimo. To, kažem, nije bio slučaj takav i to je nešto što možemo slobodno da kažemo je bilo veoma loše u prethodnom periodu. Nisu se obazirali na rad nezavisnih tela. Videli ste skoro transkript kako su se obraćali predstavnici bivšeg režima, pa policija nije smela na ulici da ih legitimiše, a da ne zaprete policajcu da će biti smenjen. Policajci su otpuštani kada god bi ih popreko pogledali na ulici. To je bio manir do 2012. godine. Sve je to danas i te kako promenjeno. Iskoristiću vreme koje imam kao predstavnik predlagača da napravim kratak osvrt na prethodnu kalendarsku godinu. Narodna skupština u protekloj godini je usvojila preko 200 akata. Mi smo ovde i te kako dali značajan doprinos razvoju naše države, usvojili smo mnoga pozitivna zakonska rešenja koja su omogućila našoj državi da se brže razvija. Istakao bih pojednostavljivanje procedura za investiranje u našu državu. Usvojili smo mnogo onih pozitivnih stvari kada je reč o digitalizaciji javne uprave, registar javnih postupaka, pojednostavili sve procedure koji su imali investitori na umu kada bi se obraćali našim državnim organima šta je sve potrebno promeniti. Usvojili smo takođe garantne šeme kojima smo dali značajan doprinos daljem održavanju tekuće likvidnosti. Naša država danas finansijski stabilno stoji, beležimo rekordnu stopu rasta od 7,5%, rasta BDP. Sve to je, kažem, i te kako doprinos Narodne skupštine, s obzirom da smo mnoga zakonska rešenja usvojili, i to je ono što je važno ovde istaći. Niko danas, ko je objektivan, ne može da negira da je u Srbiji danas potpuno drugačija situacija nego pre 2012. godine. Danas je Srbija potpuno drugačije mesto za život. Gde god da pogledate, bilo koji aspekt društvenog života, videćete potpuno drugačiju sliku od one zapuštene, zaparložene zemlje koja je bila do 2012. godine ovde realnost. Mi se svi sećamo, nije to tako davno bilo, sećamo se kako nismo imali dovoljno novca ni da održavamo tekuće probleme, da ulažemo u saobraćajnice koje smo zatekli, koje smo imali ovde, a kamoli da gradimo nove. Svega 30 kilometara autoputa izgrađeno je u vreme kada su predstavnici bivšeg režima, koji danas pretenduju da opet dođu na punu državnu kasu, oni su 30 kilometara izgradili, a mi već sada imamo 400 kilometara završenih autoputeva u punom profilu. Naredne godine želimo da izgradimo, odnosno već sada mašine, dok govorim ovo, rade na drugim koridorima, drugih pravaca. Naredne godine ćemo izgraditi preko hiljadu kilometara autoputeva i predsednik Aleksandar Vučić će o tome detaljno govoriti večeras u 18.00 časova kada ćemo tačno izneti program šta tačno sve želimo da investiramo i šta će biti u planu za narednu godinu. Mi se sećamo i uništene vojske, uništenog zdravstva, sećamo se kako se vodila država do pre svega desetak godina i sećamo se kako su sve ono što su uništili prosto, kako su uspeli da kroz uništavanje naše ekonomije, sebe lično obogate. To je nešto što ne sme nikada više da se ponovi našoj državi. Danas kada pogledamo, kažem, bilo koji deo Srbije, možemo videti potpuno drugačiju sliku od tog perioda koji je nažalost bio za nama. U poseti Raškom i Zlatiborskom okrugu iz koga ja dolazim, predsednik Aleksandar Vučić je u prethodna dva dana izneo taksativno šta sve želimo da radimo naredne godine. Dvesta miliona evra, poštovani građani Srbije, biće uloženo naredne godine u samo ta dva okruga. Toliko nije bilo uloženo u naše okruge u prethodnih, slobodno mogu da kažem, 70 godina. Imaćemo potpuno rekonstruisanu saobraćajnicu, sve lokalne puteve, predsednik je detaljno o tome govorio juče, koji će biti u planu da se naredne godine rekonstruišu. Pored toga radimo deo do Požege. Već pre nekih par sati sam prošao pored Čačka, asfalt se već stavlja, biće do januara, odnosno do 7. januara, do Božića će biti potpuno gotova deonica od Preljine do Pakovraća i to je Srbija kakvu smo mi danas izgradili. Na sve strane možete da vidite mašine, možete da vidite ubrzan rast, ubrzan razvoj. Ne sećam se da je prethodnih 10 godina, pre 2012. godine, urađeno apsolutno, ma nije bilo apsolutno nikakvih ulaganja sa državnog nivoa. To je danas potpuno promenjeno. Mi danas imamo najavu da će naredne godine, to je svakako važna vest i za građane Užica i Novog Pazara, biti uloženo 80 miliona u Zdravstveni centar Užice, a 70 miliona u Zdravstveni centar Novi Pazar. Svakako su to stvari koje potpuno menjaju lice naše države i mi smo na to i te kako ponosni. O ovome treba govoriti, zato što nije tako davno bilo kada se u našu državu nije ništa investiralo, nije ništa ulagalo. Naredna godina, 2022. godina će biti godina koja će još više da doprinese svemu ovome o čemu mi danas govorimo. Te godine moći ćemo da potpuno vidimo drugačiju sliku. Imaćemo 10 novih koridora, 10 novih autoputeva završenih i svakako da je to ono što građani od nas očekuju. To je naša politika, mi se zalažemo za razvoj naše države. Dok mi govorimo o vizijama, dok govorimo o programima, dok govorimo o onome kako želimo da izgradimo našu državu, sa druge strane vidite da naša ovde opozicija, koja nema nikakvih načina da animira svoje glasačko telo, poseže za onim najprimitvnijim vređanjima, pre svega predsednika Aleksandra Vučića i njegove porodice, pa tako nije ni čudo što tajkunski nedeljnik „Vreme“ pre dve dana proglasi Gorana Markovića za ličnost godine. Verovatno se kandidovao za tu titulu time što je najavio da će predsednik Aleksandar Vučić biti streljan kao što je, kaže, bio streljan Čaušesku. E, tako danas funkcioniše taj deo opozicionog spektra u Srbiji. Na najprimitivnije načine izvređajte majku, oca, dete Aleksandra Vučića i plasiraćete se sigurno da ličnost godine koju oni žele, da kažem, da predstave građanima Srbije. To je njihov program. Umesto da govorimo i da se takmičimo ko će da iznese bolji program za razvoj naše države, ko će više da najavi investicija, da se bavimo onim što je zaista interes građana naše države, mi se bavimo ovde na koji će sve način biti streljan predsednik i na koji način opozicija to vidi kao jedini način da dođe na vlast. Moramo da ih razočaramo, ovo nije 1945. godina, niko nikoga u Srbiji neće streljati. Neće Vuk Jeremić ovde, kao što je njegov deda Hamdija Pozderac 1945. godine, nikoga slati na Goli otok, niko neće završiti u jamama. Te priče o revanšizmu su apsolutno deplasirane. Mi kažemo izađite na izbore, pobedite nas na izborima, ukoliko nas pobedite doći ćete na vlast, zato što je SNS 2012. godine doveo narod. Narod koji je želeo da prekine kontinuitet jedne pljačkaške družine koja je došla na vlast posle 2000. godine, posle Petooktobarskog puča, koji su uništili sve čega su dohvatili. Danas, kada narod više i te kako ne dozvoljava tim stručnjacima da ni privire cenzusu, oni posežu za ovim najprimitivnijim metodama. Kažem još jednom, to je svakako odraz njihove nemoći i mi ćemo se u narednim godinama truditi da, takođe, građanima iznosimo ono što su programi, ono što su vizije, a naravno da ćemo braniti volju građana Republike Srbije. Nećemo dozvoliti nikome da ovde smenjuje vlast mimo izbora. Na izborima se dolazi na vlast, na izborima se i odlazi sa vlasti. Mi ćemo, ako narod kaže da treba da odemo sa vlasti, otići, ali se pokazalo u prethodnih devet godina da je narod davao sve veću i veću podršku politici predsednika Aleksandra Vučića i SNS. Prema tome, mi ćemo tu narodnu volju i dalje zastupati i braniti. Samo narod može da kaže ko će da se ovde pita o državi, ko će da vodi državu, a neće to raditi ni strane ambasade, niti bilo ko sa strane. Ovde se pita narod i građani Republike Srbije. Prema tome, svim građanima želim srećne božićne i novogodišnje praznike. U narednoj godini treba da ostvarimo sve zacrtane ciljeve. Pretpostavljam da se neću više javljati po ovoj temi i zato još jednom kažem radićemo i naredne godine da ova naša država bude još lepše, još pristojnije mesto za život. Živela Srbija!
Zahvaljujem i Odboru za pravosuđe. Da li još neko od predstavnika predlagača možda želi reč? (Ne.) Ukoliko se niko ne javlja, prelazimo na ovlašćene predstavnike poslaničkih grupa. Prvi je predsednik Poslaničke grupe Stranka pravde i pomirenja, Ujedinjena seljačka stranka, narodni poslanik Samir Tandir.
Hvala, poštovani predsedavajući. Koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani predstavnici nezavisnih regulatornih tela, građanke i građani, danas imamo jako važne izveštaje na dnevnom redu. Dokaz postojanja vaših institucija ili institucija koje vi predstavljate jeste dokaz da živimo u jednom demokratskom društvu, demokratskom sistemu, koji se, naravno, iz dana u dan unapređuje i dokaz da politička elita je odlučila da ima institucije koje kontrolišu vlast. To je nešto što je jako dobro i nešto što je važno. Svi izveštaji o kojima danas govorimo jako su važni, jako su važne institucije i one u životu običnog građanina znače puno. Mislim da one dosta znače i za predstavnike vlasti, bez obzira ko je u današnjem ili u budućnosti ko će biti vlast, zato što postojanje takvih institucija, nezavisnih regulatornih tela dodatno daje na jednom legitimitetu. Što se tiče Agencije za sprečavanje korupcije, to je jako važna institucija. Borba protiv kriminala i korupcije jeste jedan od osnovnih zadataka ove Vlade Republike Srbije i to je nešto zbog čega stranka pravde i pomirenja kao najjača bošnjačka stranka i podržava Vladu Republike Srbije. Jasno je da imamo vidljive rezultate kada je u pitanju borba protiv korupcije. Međutim, to je nešto što je priča bez kraja. Naprosto, od početka čovečanstva, od prvog čoveka i od prve žene do dana današnjeg je korupcija nešto što je prisutno i savremene demokratije, kolevke savremene demokratije, kao što su SAD, videli smo da bivši predsednik Tramp se iz dana u dan susretao sa optužbama za korupciju. Tako da, mi po tome nismo nikakav izuzetak, ali postojanje vaše institucije je jako važno, da bi građanke i građani bili sigurni da političke elite koje vode ovu zemlju, vode ovo društvo, da se one kontrolišu, da se prati njihov rad, bez obzira da li su ti politički subjekti pojedinci na vlasti ili u opoziciji. Ono što meni načelno smeta i što mislim da moramo da menjamo u našoj kulturi i ophođenja i u tom javnom diskursu i nekom mentalitetu i u navikama, jeste da generalizujemo stvari. Znate, ako se moralan, human, odgovoran čovek bavi bilo kojim poslom, pa i politikom, taj posao je human. Ako neko ko nema čvrsta moralna načela, moralna ubeđenja i vrednosti, a bavi se bilo kojim poslom, pa bio on učitelj, doktor, policajac, taj posao neće biti human, ali ne zbog generalizacije tog posla, kao što vrlo često imamo slučaj kada se govori o politici i političarima, pa se nešto generalizuje. To je nešto naprosto što mi smeta. Jednostavno, kada se moralni, odgovorni, humani ljudi bave i politikom i prosvetom i medicinom, taj posao je human, čestit i odgovoran. Rekli smo da je korupcija jedan globalni problem i to je nešto sa čime ćemo se mi i u budućnosti susretati. Jako je važno boriti se protiv te pošasti i zato je važno postojanje Agencije za sprečavanje korupcije. Između ostalog, i visoki predstavnici međunarodne zajednice u svakim kontaktima ističu, i u Evropi i kada dolaze ovde kod nas, da je borba protiv korupcije jedan od prioriteta. Što se tiče Zaštitnika građana, drago mi je što taj izveštaj danas ovde imamo pred nama i mislim da je to jako važna institucija. Mislim da ste u protekloj godini radili jedan jako važan i odgovoran posao. To je institucija koja postoji da bi građanin pred sistemom imao svog zaštitnika, nekoga ko štiti njegova prava ako se bilo ko od ljudi koji predstavljaju sistem usudi da prekrši ono pravo koje građaninu pripada. Hoću samo da podsetim, mislim da vrlo lako prelazimo preko nekih stvari iz bliže prošlosti ili iz bliže povijesti. Drago mi je što u vašem obrascu ponašanja ne primećujemo ono što se moglo videti kod vašeg prethodnika, da se više bavio marketingom i svojim pozicioniranjem u društvu i svojom nekom popularnošću, a ne suštinskom borbom za prava građana. Zaštitnik građana je važna institucija za sve građane, a posebno predstavnike manjinskih zajednica. Predstavnik sam bošnjačkog naroda, prema zadnjem popisu jedna trećina građanki i građana u Republici Srbiji, su predstavnici manjinskih zajednica. Jako je važno i postojanje i vaše institucije, kao dodatni mehanizam i zaštite, ali i poverenja koje građani imaju prema državi kada zna da postoje institucija, kao što je Zaštitnik građana. Podsetiću, drage kolege, vas predstavnike nezavisnih regulatornih tela, ali i građanke i građane, da je, na primer 2010. godine, su se održali izbori za Bošnjačko nacionalno veće i kada je pobedila lista Bošnjačke kulturne zajednice, muftija Muamer Zukorlić, ti su izbori, od strane tadašnje vlasti, tadašnje političke elite, suspendovani i suspendovan je rad veća. E, u takvom, pod znacima navoda demokratskom sistemu smo mi funkcionisali i takvi danas nam sole pamet, šta je to demokratija, šta je vladavina prava. Ono što bih vama i svim predstavnicima regulatornih tela uputio, kao pitanje, mislim da smo prošle godine govorili o decentralizaciji vaših institucija, ne znam dokle se stiglo na tom planu? Da li se nešto uspelo? Zaista apelujem i na vas, ali i na sve druge organe, što se tiče mene, moje poslaničke grupe i mislim svih poslanika, da ćete imati partnere da se zajedno izborimo, da imamo te regionalne kancelarije, koje će vaš rad učiniti i vidljivijim i efikasnijim. Mislim da je to u interesu i vladajuće većine, u interesu vaših institucija, ali prvenstveno u interesu građanki i građana zbog kojih, naravno svi mi sve ovo i radimo. Što se tiče Poverenice za ravnopravnost, takođe jedna godina puna izazova. Želim, takođe da pohvalim vaš rad. Jako važna institucija. Više puta sam govorio ovde, kada smo govorili o nezavisnom regulatornom telu za elektronske medije REM-u, da je za mene i mislim za većinu pristojnih ljudi u ovoj zemlji, neprihvatljiv diskurs koji imamo u javnosti. Znači, etiketiranje ljudi, pretnje, molim vas, vi kažete, izvesni ljudi, tvrde kada pobede na izborima, ja ću nekog da šišam, da ga bičujem. O čemu mi tu govorimo? Jako je važno da vaša institucije zauzimaju stav, kako se ono kaže, ni po babu, ni po stričevima, čak i ako neko iz moje stranke to kaže, ja ću to da osudim. Molim vas, ne možemo da dozvolimo da ljudi koji su politički prvaci, koji sebe smatraju za nekakve lidere, možemo da se takmičimo i treba da se takmičimo u idejama, u programima, da nudimo razne platforme, ali da pretimo, ne daj bože ubistvom bilo kome, da etiketiramo članove porodice, naša deca, naša rodbina nisu dužni da trpe zbog toga što se njihovi roditelji bave javnim poslom. Znate, ja ne bih voleo ni da moj sin, ni da bilo ko od naše dece bude meta, a naravno, iz tog razloga se i ponašam i govorim o ovome zato što se njegov otac bavi nekim javnim poslom, u ovom slučaju, politikom. Ako imate nešto sa mojom politikom ili sa bilo čijom politikom, vi sučeljavajte stavove, kritikujte politiku, a ne ljude. Mislim da tu jako često i vi reagujete, ali mislim da još je važnije da se čuje i češće da se čuje vaš stav i vaš glas. Ono što takođe, hoću da vas pitam, jeste, govorili ste često o nasilju u rijaliti programima. To nasilje, kao što vidimo nije prestalo, ali hoću da vas pitam, šta ćete preduzeti u vezi nasilja na internetu. Vidimo da dosta mladih ljudi, nažalost, čak i diže ruku na sebe. Znači, imamo brutalne kampanje koje se vode protiv pojedinih ljudi, jutjubera, ne znam kako ćemo ih sve nazvati ili naprosto, imamo i ta vršnjačka nasilja u školama, koja se prenose na društvene mreže, pa me zanima šta ćete po tom pitanju preduzeti i šta preduzimate. Što se tiče Poverenika za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti, drago mi je da govorimo o vašem izveštaju i drago mi je da živimo u društvu, da govorimo u parlamentu gde nema tabu političkih tema. Naprosto, sve ono što zanima građanke i građane šta rade predstavnici vlasti, predstavnici institucija, predstavnici javnih preduzeća građani u skladu sa zakonom imaju pravo da znaju. Ono što konkretno hoću da vas pitam, zamoljen sam da postavim pitanje, šta se dešava sa slučajem građanina Amela Kurbegovića koji vodi jedan spor protiv lokalne samouprave u Prijepolju? Oni su njegove podatke ili tamo nekih nadležnih odeljenja, da su oni njegove lične podatke neovlašćeno davali drugima na uvid. Hvala vam. U danu za glasanje, naša poslanička grupa će podržati sve izveštaje.
Zahvaljujem se. Za reč su se javili predstavnici institucija o čijim izveštajima raspravljamo. Reč ima direktor Agencije za sprečavanje korupcije, Dragan Sikimić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, gospodine Orliću, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, izuzetna mi je čast da vam se obratim i predstavim izveštaj o radu Agencije za sprečavanje korupcije za 2020. godinu. Godinu na koju se izveštaj odnosi obeležili su epidemiološki izazovi bez presedana usled kojih su izgradnja integriteta i dosledan primena mehanizama o sprečavanju korupcije dodatno dobili na značaju. Za nas je to bila posebno važna godina i zato što je 1. septembra počela primena Zakona o sprečavanju korupcije. Primenu ovog zakona spremno smo dočekali donošenjem novih neophodnih podzakonskih akata, novim zapošljavanjem, profesionalnim usavršavanjem zaposlenih, kao i sveobuhvatnim institucionalnim i tehničkim prilagođavanjima kako bismo postigli još viši stepen efikasnosti i delotvornosti u radu. Iskoristio bih ovu priliku da ukažem i na to da je podrška koju smo dobili od nadležnih državnih institucija u vidu stvaranja osnove za jačanje finansijskih, kadrovskih i tehničkih kapaciteta Agencije, što je bila jedna od preporuka iz godišnjeg izveštaja o radu Agencije, ali i međunarodne zajednice postala još važnija, imajući u vidu da smo tokom prošle godine uložili značajne zajedničke napore da se prilagodimo novim okolnostima, te obezbedimo kontinuitet odgovarajućih sprovođenja aktivnosti i projekata, a time i naših preventivnih kontrolnih i nadzornih ovlašćenja. Iako ćemo to konstatovati u novom godišnjem izveštaju za 2021. godinu, značajno je spomenuti i to da je potreba za autentičnim tumačenjem odredbe u vezi sa obavljanjem drugog posla ili delatnosti kod javnih funkcija koje zahtevaju rad sa punim radnim vremenom, ili stalni rad, rešena nedavnim usvajanjem zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju korupcije. Ovim izmenama ujedno su i preciznije definisane određene odredbe, na čiju potrebu je i Agencija ukazivala nakon jedne godine primene novog zakona, a što je sve urađeno u saradnji sa Ministarstvom pravde. Naglasio bih i da je izvršenje budžeta u 2020. godini iznosilo 94,48% od odobrenih sredstava, o čemu smo već detaljnije izvestili Odbor Narodne skupštine za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Pored godišnjeg izveštaja o radu Narodnoj skupštini podneli smo i prvi izveštaj o sprovođenju revidiranog Akcionog plana za Poglavlja 23, potpoglavlje – Borba protiv korupcije, a prema novom Zakonu o sprečavanju korupcije kojim nam je poveren nadzor na sprovođenjem strateških dokumenata. Godinu 2020. obeležili su izbori za narodne poslanike, poslanike u AP Vojvodine i odbornike u najvećem broju jedinica lokalne samouprave. Kada je Agencija sprovodila kontrolu trošenja izborne kampanje, uz kontrolu redovnog finansiranja političkih subjekata. Konkretno, Agencija je kontrolisala 67 izveštaja o troškovima izborne kampanje i 22 godišnja finansijska izveštaja političkih subjekata za 2019. godinu. Pokrenuto je 55 postupaka zbog sumnje u postojanje povrede Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, od kojih se 35 postupaka odnosi na izbornu kampanju, izrečeno je 28 mera upozorenja, od kojih je sedam mera upozorenja doneto na osnovu prijava podnetih protiv političkih subjekata, pet i u vezi sa izbornom kampanjom, a 21 mera upozorenja izrečena je po službenoj dužnosti na osnovu kontrole podnetih izveštaja političkih subjekata. Podnet je i jedan izveštaj nadležnom tužilaštvu zbog postojanja sumnje da je odgovorno lice u političkom subjektu izvršilo krivično delo. Postupak pred nadležnim tužilaštvom je u toku. Zbog povrede Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, Agencija je podnela ukupno 255 zahteva za pokretanje prekršajnog postupka. Na osnovu pravosnažnih presuda doneto je devet rešenja o gubitku prava na dobijanje sredstava iz javnih izvora namenjenih za finansiranje redovnog rada u narednoj godini. Agencija je za potrebe kontrole troškova izborne kampanje angažovala 120 posmatrača koji su nadgledali promotivne i predizborne aktivnosti političkih subjekata. Izmenama Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, tadašnjeg Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije i Zakona o sprečavanju korupcije uređen je normativni okvir za postupanje Agencije u slučaju korišćenja javnih resursa, kako od političkih subjekata, odnosno političkih stranaka, koalicije grupa građana, tako i od javnih funkcionera. Agencija je dužna da postupa u izrazito kratkom roku od pet dana od prijema prijave, odnosno od pokretanja postupka po službenoj dužnosti, što je obaveza na koju je odgovorila pravovremeno i efikasno. Agencija je po svakoj prijavi postupala tako što je po službenoj dužnosti išla i mnogo šire od navoda iz same prijave. Pored već pomenutih prijava, protiv političkih subjekata po istom osnovu Agencija je postupala i u 50 predmeta protiv javnih funkcionera i donela četiri mere javnog objavljivanja preporuke za razrešenje i sedam mera upozorenja. U oblasti sukoba interesa rešeno je 875 zahteva javnih funkcionera za davanje saglasnosti, što je za 58,23% više nego u 2019. godini. Okončano je i 1.510 postupaka u vezi sa rešavanjem sukoba interesa, što je 13,11% više u odnosu na 2019. godinu. U toku 2020. godine, u skladu sa Godišnjim planom provere Izveštaja o imovini i prihodima javnih funkcionera, kao i kroz vanredne postupke sprovedena je provera izveštaja 262 javna funkcionera. Agencija je izrekla 224 mere zbog povrede Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, odnosno Zakona o sprečavanju korupcije i podnela 29 zahteva za pokretanje prekršajnog postupka. Nadležnim tužilaštvima podneto je 13 krivičnih prijava i izveštaja zbog postojanja osnova sumnje da funkcioneri, u nameri da prikriju imovinu, nisu Agenciji dostavili ili su dali lažne podatke o imovini, odnosno zbog osnova sumnje da su izvršili neko drugo krivično delo za koje se gonjenje preduzima po službenoj dužnosti. Uspešno je nastavljeno i sa aktivnostima u vezi sa novom nadležnošću koja je poverena Agenciji lobiranjem. Obuku kandidata za lobiste koju sprovodi Agencija u toku 2020. godine uspešno je prošlo 65 kandidata od čega je 25 upisano u Registar lobista, kao i dva pravna lica koja se bave lobiranjem. Kada je reč o jačanju ličnog institucionalnog integriteta, razvijen je sistem podrške institucijama u javnom sektoru na svim nivoima vlasti za izradu planova integriteta, 42 modela planova integriteta za sve tipove institucija koje su u obavezi da izrade plan, kao i Uputstvo za izradu i sprovođenje planova integriteta za treći ciklus njegove izrade. Izrađeni su i: Program obuke u oblasti sprečavanja korupcije i jačanja integriteta, Uputstvo za sprovođenje programa obuke, kao i Vodič za njihovu primenu. Agencija je izvršila nadogradnju jedinstvenog informacionog sistema, odnosno svih aplikativnih modula sistema, uvedene su nove veb-forme obrazaca, Izveštaj o imovini i prihodima javnih funkcionera, Obaveštenje o stupanju i prestanku javne funkcije, Evidencija poklona, Obaveštavanje o učešću u postupku javne nabavke, privatizacije ili u drugom postupku čiji je ishod zaključenje ugovora sa organom javne vlasti, čime je olakšano ispunjenje obaveza javnih funkcionera i organa javne vlasti, u skladu sa Zakonom o sprečavanju korupcije, a istovremeno Agenciji je omogućen efikasniji rad. Sveobuhvatno unapređenje IT infrastrukture sprovedeno je tako da može da se odgovori na zahteve, kao što je povezivanje na mrežu državnih organa, mrežne servise drugih organa i Nacionalni kriminalističko-obaveštajni sistem (NKOS). U domenu međunarodne saradnje Agencija beleži značajne uspehe, o čemu ste imali prilike da se informišete iz Godišnjeg izveštaja. Ovom prilikom bih naglasio da smo 2018. godine bili osnivači Globalne mreže institucija za sprečavanje korupcije, potom dve godine zaredom potpredsednici, a krajem 2020. godine izabrani smo za predsednika Mreže za 2021. godinu. Mreža trenutno okuplja 31 članicu, uz jednu posmatračku i pet partnerskih institucija. Na kraju bih istakao da sprečavanje korupcije nije i ne može da bude uspešno bez saradnje sa svim akterima na nacionalnom i međunarodnom nivou, čemu smo naročito posvećeni. Pored odlične saradnje sa Narodnom skupštinom, naglasio bih izuzetno uspešnu i efikasnu saradnju sa Ministarstvom unutrašnjih poslova, Republičkim javnim tužilaštvom, Ministarstvom pravde, Ministarstvom spoljnih poslova, Ministarstvom za evropske integracije, Upravom za sprečavanje pranja novca, Poreskom upravom, Republičkim geodetskim zavodom, Agencijom za privredne registre, Državnom revizorskom institucijom, posebnim odeljenjima za suzbijanje korupcije MUP-a, viših javnih tužilaštava i viših sudova, kao i drugim nadležnim državnim organima, nezavisnim telima i organizacijama civilnog društva i medijima. Značajno smo unapredili saradnju sa prekršajnim sudovima i izradili Uputstvo o postupku zaključenja sporazuma o priznanju prekršaja. Izuzetno smo zahvalni za podršku koju su nam u 2020. godini pružili međunarodni partneri, i to: Evropska unija, USAID - Projekat za odgovornu vlast, Misija OEBS u Srbiji, Ministarstvo pravde SAD, Međunarodna fondacija za izborne sisteme, a među započetim projektima su i projekti koje podržavaju Savet Evrope i Švedska međunarodna razvojna agencija, zatim Svetska banka, kao i Regionalna antikorupcijska inicijativa, Kancelarija UN za pitanje droge i kriminala uz podršku Austrijske razvojne agencije. Na kraju bih dodao i to da smo učinili sve da u okolnostima koje su pogodile kako Republiku Srbiju, tako i ceo svet nastavimo da sprovodimo zakonom propisane nadležnosti na efikasan i delotvoran način. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima Zoran Pašalić, Zaštitnik građana. Izvolite.
Hvala lepo. Poštovani narodni poslanici, poštovani predsedavajući, pred vama je Redovni godišnji izveštaj Zaštitnika građana za 2020. godinu. Ta godina je bila u znaku epidemije Kovida-19 u kojoj smo imali nesvakidašnje izazove za zaštitu ljudskih prava, sa kojom smo se, mogu slobodno da kažem, uspešno izborili. Čast mi je i zadovoljstvo što mogu da vam predstavim rezultate rada jedine nacionalne institucije za zaštitu ljudskih prava kojoj rukovodim, zbog toga što vi narodni poslanici, koji ste predstavnici građana Republike Srbije, jedini možete da kontrolišete rad institucije Zaštitnika građana. Ovo naročito naglašavam iz razloga mnogih ideja da se institucija Zaštitnika građana proverava i kontroliše, a zakonom i Ustavom je određeno samo da to može činiti Narodna skupština. Tu prvenstveno mislim na ono što se u svakodnevnom govoru zove nevladin sektor, oni koji misle da su svojom pozicijom u situaciji da kontrolišu Zaštitnika građana, što je, više sam puta isticao javno i sad koristim ovu priliku da kažem to i u ovom domu, apsolutno, apsolutno nespojivo sa funkcijom Zaštitnika građana i sa Ustavom i zakonom o određenim ograničenjima i pravima institucije Zaštitnika građana. Zaštitnik građana je u prošloj godini u vreme pandemije koja je obuhvatila ceo svet, pa nažalost i našu državu, bukvalno je nametnuta bila situacija da se radi u potpuno, potpuno vanrednim okolnostima. Zahtevala je mere zaštite i u određenim segmentima i na vreme koje mi nismo mogli da predvidimo koliko će trajati. Iz tog razloga, sve svoje kapacitete institucija Zaštitnika građana usmerila je na hitno i direktno delovanje prema građanima. Ono što mogu da kažem je da iz razloga što smo tako radili u 2020. godini, kada smo imali 67% obraćanja više nego prethodne godine, građani Srbije su nam na izvestan način poklonili poverenje, o kome ću malo kasnije govoriti. Najveći broj pritužbi, odnosio se na ostvarivanje prava pripadnika osetljivih grupa, dece, mladih žena, pogotovu žena koje su žrtve nasilja u porodici, hroničnih bolesnika, osoba sa invaliditetom i starih lica lišenih slobode LGBT populacije, pripadnika nacionalnih manjina, pre svega, Roma. Tokom gotovo dva meseca trajanja vanrednog stanja, pojačali smo nadzor na terenu, produžili radno vreme na svih sedam dana u nedelji i uveli pet novih telefonskih linija ne koje su građani mogli da se obrate u intervalu od osam do 22 sata. Kontrolnim postupcima na terenu vršili smo proveru uslova u kojima se nalaze građani, a posebno osetljive grupe, deca, osobe sa invaliditetom, Romi, migranti, kao i lica lišene slobode. Taj trud koji je pokazala institucija Zaštitnika građana uticaj je na porast poverenja na instituciju u kojoj rukovodim, što su i potvrdila dva odvojena istraživanja javnog mnjenja. Prvo koje je urađeno odmah po okončanju vanrednog stanja u maju 2020. godine, pokazalo je da su građani imali najviše poverenja u instituciju Zaštitnika građana, dok je drugo istraživanje iz decembra iste godine pokazalo da je Zaštitnik građana institucija u kojoj bi se građani prvo obratili. Zaštitnik građana se 2020. godini obratilo 18.165 građana, što je za 67% više, kao što sam rekao iz prethodne godine, iste godine primili smo više od 5.000 pritužbi što je povećanje od oko 54% u odnosu na 2019. godinu. Najveći broj pritužbi građana odnosio se na rad organa izvršne vlasti, tačnije ministarstava skoro 21%. U izveštajnoj godini smo okončali 80% predmeta, što predstavlja povećanje od oko 12% u odnosu na 2019. godinu i uputili oko 15% više preporuka nego godinu dana ranije. Građani su u 2020. godini, kao i prethodne dve, Zaštitniku građana su se najviše obraćali zbog zaštite ekonomskih i imovinskih prava, 30% što ukazuje na nepovoljan ekonomski položaj građana, ali na nedostatke u radu nadležnih organa u ovoj oblasti. Visoko rangirane su i povrede prava koji se odnose na principe dobre uprave i socijalno kulturnih prava. U 2020. godini, nastavio sam praksu Međunarodne saradnje sa ombudsmana iz zemalja i regiona Evrope i Evroazijske alijanse ombudsmana, s kojim smo zbog epidemiološke situacije uglavnom komunicirali putem, odnosno video konferencija, ali ono što mi je naročito drago, to je što ta komunikacija nije prestala, nije čak bila ni smanjena u vreme, da kažem, ekspanzije virusa Kovid – 19 i zaključci koje smo doneli mi, koji smo povezani ombudsmanskim mrežama kako Evrope, tako i šire. Mislim da smo u zajedničkim platformama dali dobre preporuke institucijama, koje smo dužni da kontrolišemo i da su se one reperkutovale na bolju i bržu mogućnost građana da ostvare svoja prava. Navešću samo primer da na početku epidemije mogućnost građana da iz zemlja zapadne Evrope dođu u Republiku Srbiju, bila je sužena obaveznim karantinima maltene u svakoj državi i da nije bilo te saradnje, prvenstveno bilateralne saradnje sa ombudsmanom drugih država da bi bilo daleko teže da im se omogući da brže i jednostavnije dođu u Republiku Srbiju. S obzirom da nestabilnost epidemiološke situacije želim da ukažem na neophodnost unapređenja rada svih nadležnih organa u cilju ostvarivanja prava građana, posebno u nesvakidašnjim okolnostima, kao Zaštitnika građana Republike Srbije nastaviću da reagujem na sve propuste nadležnih organa, savetujem građane i podnosim na inicijative za izmene važećih propisa. Naš trud da pomognemo građanima Republike Srbije u ostvarenju njihovih prava, nije prepoznat samo od strane građana Republike Srbije, već od strane podkomiteta za reakreditaciju globalne alijanse nacionalnih institucija za ljudska prava GAVRI, to je mreža svih ombdusmana na svetu, i najviša mreža koja praktično svoje delovanje obavlja u UN, u Ženevi, koje daje i pravo nosiocu A statusa, koje smo mi zadržali i ponovo akreditovani, da govori u UN, kada se govori o pitanju ljudskih prava. Nije bilo jednostavno, jer je ta reakreditacija trajala godinu dana, što nije uobičajeno, nije mesto gde bih vas zaista zamarao postupkom kroz koji je Institucija Zaštitnika građana, morala da prođe da bi dobila ponovo reakreditaciju, ali mi smo zaista zadovoljni, jer je to još jednom pokazalo da institucija Zaštitnika građana, radila valjano svoj posao. Izveštaj o radu institucija Zaštitnika građana, se za izveštajni period odnosi i na ono što smo mi započeli, pa maltene od početka mog mandata, iako je to trebalo da se završi još 2016 godine, a to je izrada novog zakona o zaštitniku građana, koji je završen, kao što vam je poznato, okončan je rad na njemu, izglasan je u Skupštini Republike Srbije ove godine, a koji je u potpunosti usklađen sa Venecijanskim principima. Novim Zakonom o zaštitniku građana koji ovaj uvaženi dom usvojio 3. novembra, ove godine, Zaštitnik građana je prepoznat kao institucija koja ima znanje i kapaciteta, da vrši dodatne nadležnosti. Pošto ste upoznati sa tim dodatnim nadležnostima, zaista ne bih opterećivao vaše vreme. Ono što je isto tako važno, što je Zaštitnik građana postao nacionalni izvestilac u oblasti trgovine ljudima, a takođe obavlja poslove i nacionalnog nezavisnog mehanizma, uz praćenje Konvencije o pravima osoba sa invaliditetom. Ovo što sam malopre rekao, a to je Zaštitnik građana, postao nacionalni izvestilac u oblasti trgovine ljudima, je vrlo značajno za neke aktivnosti koje su trenutno na dnevnom redu i kojima se zaštitnik građana vrlo intenzivno bavi. Zbog tih svojih aktivnosti koje je obavio i urađene su do u detalje, može da brani sve ono što je u svom izveštaju dao. U narednom periodu planiramo da iskustva stečeno u novonastaloj situaciji usmerimo na pomoć građanima u ostvarenju garantovanih prava, ali i iznalaženju sistemskih rešenja za različite situacije i izazove, sa kojima se susreću građani Republike Srbije. U kontekstu ovog što sam poslednje rekao, iskoristio bih ovu priliku, jer poštovani narodni poslanik Samir Tandir je uputio, a to je pitanje poverenice, ali mislim da se odnosi na instituciju Zaštitnika građana, odnosno dva pitanja, pa ću biti slobodan da prokomentarišem, odnosno da dam neku vrstu odgovora. Što se tiče prvog pitanja, a to je decentralizacija institucije Zaštitnika građana, a Zaštitnik građana, kao što vam je poznato imaju svoje kancelarije u Preševu, Bujanovcu i Medveđi. Zaista ne bi bio problem da se te kancelarije otvore i u drugim delovima Republike Srbije. Ono što je pokazalo iskustvo na terenu jeste da građani Republike Srbije imaju poverenje u instituciju Zaštitnika građana i u funkciju koju obavljam, što je pokazalo da uvek kada se krećemo van Beograda, a to je bilo baš često u periodu pre epidemije kovida, on je malo to, da kažem usporio, što ne znači da se istom dinamikom neće nastaviti sledeće godine, da je to, u stvari pravi efekat kada u direktnom kontaktu između Zaštitnika građana i građana koji se pritužuju po bilo kom osnovu se ta pitanja rasprave, ako je potrebno u lokalnoj sredini, u lokalnoj samoupravi ako ima elementa onda i daleko, daleko na višem nivou. Drugo pitanje, poslanik Tandir je naslovio kao nasilje na internetu. Mi imamo takvu situaciju sada da je internet postao poligon, i ja se zaista izvinjavam ovo cenjenom domu što ću upotrebiti taj izraz, za različita iživljavanja, bez svake mere, bez svako ograničenja, često u anonimnim okvirima, iako se uvek može utvrditi ko je i odakle poslao određeni komentar na internetu. Do te mere je to uzelo maha da ono što kao nekadašnji sudija u Prekršajnom sudu što je spadalo u domen prekršaja protiv javnog reda i mira, ko vređanjem drugih lica izaziva, praktično narušava javni red i mir praveći analogiju sa tim da ako vas neko uvredi na ulici, ako vas neko opsuje na ulici, ako vam nešto ružno kaže, za to će biti sankcionisan, a imate takvo delovanje preko društvenih mreža ili na internetu, da skratim, da apsolutno ostaje u jednom domenu koji niko nije do sada kontrolisao, niti je takve istupe sankcionisao. Zaštitnik građana je član Vladine Radne grupe za zaštitu novinara. S obzirom da je veliki broj napada i na novinare preko društvenih mreža, Zaštitnik građana je pre dve nedelje dostavio Radnoj grupi Vlade Nacrt zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom redu i miru, upravo u cilju uređenja postupanja na društvenim mrežama, pre svega nasilja i pretnji. Ovaj Nacrt koji je Zaštitnik građana izradio cilj je zaštita kako novinara, tako i svih građana od pretnji, od vređanja i od nasilja. Svedoci smo pisanja medija da je nasilje na internetu doprinelo tragediji u kojoj je ugašen jedan život jedne mlade žene. Zato smatram da je važno da u narednoj godini da u detalje uredimo ovu neuređenu sferu i zaštitimo svakog građanina od pretnji, vređanja i nasilja na internetu. Izvinjavam se na opširnosti, ali smatrao sam da je pitanje poštovanog poslanika usmereno i prema instituciji Zaštitnika građana. Hvala vam na strpljenju. Na raspolaganju sam vam za sva vaša pitanja.
Zahvaljujem. Reč ima Poverenica za zaštitu ravnopravnosti Brankica Janković.
Hvala. Poštovani potpredsednici Narodne skupštine Republike Srbije, uvaženi narodni poslanici i poslanice, pred vama je redovan Godišnji izveštaj Poverenika za zaštitu ravnopravnosti za 2020. godinu, koju je obeležilo više dobrih događaja koji su imali neposredan efekat na rad institucije. Pre svega je okarakterisala i dalje aktuelna zdravstvena kriza izazvana virusom Kovida19 zbog koje je intenzivan rad i aktivno delovanje na sprečavanju i zaštiti građana od diskriminacije bio od posebnog značaja. Kao što je poznato prošle godine su i održani parlamentarni i lokalni izbori. Konstituisanje Narodne skupštine u novom sazivu je uticalo da se postupak za izbor Poverenika sprovede nakon pauze od šest meseci od prestanka prethodnog mandata, tako da u tom periodu od šest meseci institucija nije bila u mogućnosti da funkcioniše u punom obimu. Želeći da što slikovitije prikažemo stanje i izazove tokom 2020. godine, ali da nedvosmisleno ukažemo na načine za prevazilaženje pojedinih i dalje aktuelnih problema, Izveštaj ima nešto drugačiju formu u odnosu na ranije godine, jer smo se upravo fokusirali na uspostavljanje ravnoteže između zaštite zdravlja stanovnika, poštovanja ljudskih prava i minimiziranje različitih socijalnih i ekonomskih posledica koje je ova kriza izazvala, na šta su se, uostalom fokusirali i svi drugi državni organi i većina mera Vlade Republike Srbije. Povereniku se tokom 2020. godine obratilo preko 3.000 građana i građanki, uglavnom sa molbom za hitnom podrškom pružanjem pomoći u ostvarivanju prava i, ili usluga usled epidemiološke krize, što je i razumljivo. Imajući u vidu potrebu za hitnim postupanjem mi smo reagovali najčešće preporukama mera za ostvarivanje ravnopravnosti inicijativama, upozorenjima, saopštenjima ili rešavanjem problema neposredno telefonskim putem, jer bi vođenje postupka u takvoj situaciji bilo potpuno bez svrhe u postupanju za građane i građanke koji su izrazili potrebu za hitnom pomoći ili podrškom. U smislu standardnih pritužbi i predmeta koje smo vodili u redovnim situacijama, Poverenik je postupao u 1.188 predmeta od kojih 674 po pritužbama u smislu Zakona o zabrani diskriminacije. Tako da je u tom smislu i donet manji broj mišljenja o povredi Zakona o zabrani diskriminacije. Pored mišljenja u pojedinačnim postupcima dato je 476 preporuka mera. Nastavljen je trend postupanja po preporukama. U prethodnoj godini 89% preporuka je implementirano. Upućeno je 12 inicijativa za izmenu propisa, 12 mišljenja na nacrte zakona i drugih akata, 12 upozorenja javnosti, 23 saopštenja, kao i dve krivične prijave zbog izazivanja mržnje i netrpeljivosti prema pripadnicima romske nacionalne manjine. Pre uvođenja vanrednog stanja Poverenik je jedinicama lokalnih samouprava uputio preporuke koje su se odnosile na unapređenje rodne ravnopravnosti i obezbeđivanje većeg učešća žena u političkom javnom odlučivanju, kao i veće participacije mladih u radu jedinica lokalne samouprave. Neke efekte tih preporuka mera uz donet zakon neposredno pre izbora vidimo i danas u skupštinama gradova i opština. Nakon usvajanja Odluke o proglašenju vanrednog stanja Poverenik je intenzivirao praćenje stanja, ukazivao na različite probleme i predlagao konkretna rešenja za njihovo prevazilaženje. Trista dvanaest preporuka mera i 12 inicijativa je upućeno u cilju unapređenja položaja grupa stanovništva koje su usled pandemije bile u većem riziku od diskriminacije i ranjivije. Primera radi, navešću samo nekoliko. Preporuke su se odnosile na davanje adekvatnih i pravovremenih informacija i obaveštenja u vezi sa kriznim događajima i načinima za njegovo prevazilaženje u pristupačnim formatima za naše građane sa invaliditetom, pre svega, one sa senzornim oštećenima, redovno pružanje usluge pomoći u kući svim korisnicima i obezbeđivanje potrebnih dozvola za kretanje lica koja pružaju ovu pomoć, potrebu da se uslugama socijalne zaštite i programima pomoći obuhvate sva lica koja se nalaze u stanju potrebe preporuke i inicijative za širim obuhvatom, ekonomskim merama pomoći i druge. Takođe, tokom krize su se mogla sagledati specifičnosti potreba različitih društvenih grupa koje su u povećanom riziku od diskriminacije, potreba davanja pravovremenog odgovora na situaciju, neophodnost posedovanja što preciznijih podataka o stanovništvu kako se ne bi dogodilo da neke grupe građana budu izostavljene iz pojedinih mera, nužnost uspostavljanja saradnje i uključivanja što većeg broja predstavnika ranjivih grupa u kreiranje odgovora na krizu, potreba podsticanja volonterizma i društvene odgovornosti, preciziranje odredaba određenih propisa poput propisa o radu od kuće, bezbednosti i zdravlja na radu i drugih. Naša praksa je potvrdila neophodnost kontinuiranog pružanja usluga, naročito iz sistema socijalne i zdravstvene zaštite tokom krize za sve korisnike, naravno i sve građane, ali i daljeg razvijanja svih usluga u zajednici i usluga smeštaja u potrebnom obimu, kao i paliativnog zbrinjavanja u poslednjim danima života. Mere koje je Vlada Republike Srbije preduzimala, na koje nam se odnosio jedan broj pritužbi ili drugih vrsta obraćanja građana, smatramo da su bile pravovremene i da su davale odgovarajuće rezultate i sačuvale veliki broj radnih mesta i pomogle velikom broju naših građana, ali se pokazalo da je bilo neophodno češće, u skladu i sa zahtevima struke i dnevnom analizom situacije, planirati i menjati mere i prilagođavati ih realnim potrebama, posebno ranjivijih kategorija stanovništva i ostaviti dovoljno vremena građanima za informisanje i njihovu primenu. Kada se radi o merama ekonomske podrške stanovništvu i privredi, ispostavilo se da je bilo potrebno bolje targetiranje i usmerenje na one građane koji su bili posebno pogođeni, poput porodica sa više dece, najsiromašnijih, onih koji su bez posla ili su ga izgubili, zapravo bez ikakvih prihoda, umesto jednake podrške za sve naše građane. Takođe, ispostavilo se da je neophodno preciznije informisanje stanovništva u cilju postizanja boljih i efikasnijih rezultata, stoga bih zaista, nakon završetka ove krize, ove pandemije, zaista trebalo da možda svi zajedno, naravno u različitim formatima. pristupimo detaljnoj analizi mera i njihovog sprovođenja kako bismo eventualne buduće slične krize dočekali spremniji kao društvo i pružili još adekvatniji i još bolji odgovor, jer sva je prilika da ovo neće biti poslednja kriza ovakve vrste u budućnosti. Kada su u pitanju pritužbe građana i građanki, u najvećem broju je kao osnov diskriminacije navedeno zdravstveno stanje, starosno doba, nacionalna pripadnost ili etničko poreklo, pol, invaliditet, a zatim slede bračni i porodični status ili neko drugo lično svojstvo, poput imovnog stanja itd. da ne nabrajam sve. Imate, naravno, sve detaljno u izveštaju. Kada se radi o oblasti društvenih odnosa, najviše pritužbi je podneto u postupcima pred organima javne vlasti, a na drugom mestu u postupku zapošljavanja ili na poslu, zatim prilikom pružanja javnih usluga ili prilikom korišćenja objekata i na kraju oblasti obrazovanja i vaspitanja. Teritorijalna raspoređenost podnosilaca pritužbi, postojala je nešto veća ujednačenost nego ranijih godina. Najveći broj pritužbi stigao je iz Beograda, iz beogradskog regiona, a najmanje iz regiona Šumadije, 15,4% u ukupnom broju pritužbi, a prvi put od ustanovljenja institucije je zdravstveno stanje, što je negde i očekivano, uzimajući u obzir aktuelnu zdravstvenu krizu, je prvi put navedeno u pritužbama građana kao najčešći osnov diskriminacije, a na drugom mestu starosno doba. Najviše pritužbi je podneto u oblasti rada i zapošljavanja, a izdvojili su se problemi raspoređivanja na odgovarajuća radna mesta, problemi rada od kuće, izolacija zbog potencijalnom zaražavanja, nedovoljan broj i opterećenost zaposlenih, a određene grupe stanovnika bile su u dodatnom riziku zbog otežanog pristupa zdravstvenoj zaštiti, poput osoba sa invaliditetom, osoba koje žive sa HIV-om, dece hroničnih bolesnika, onkoloških pacijenata, osoba koje se leče dijalizom, oboleli od retkih bolesti i drugo. Obezbeđenje pristupa redovnim zdravstvenim uslugama i terapijama, pregledima i psihološkoj podršci tokom krize, uključujući i pristupačne zdravstvene objekte, kao i jasne i efikasne procedure pružanja usluga zdravstvene zaštite u krizama samo su neki od izazova koji su proizašli iz aktuelne krize. Kada su u pitanju deca, najčešće je ukazivano na nedostatak usluge ličnog pratioca kao važne usluge podrške u oblasti obrazovanja, ali i probleme u praćenju onlajn nastave, a mladi su izdvajali problem zapošljavanja i zaštite radnih prava, finansijsku sigurnost, kvalitet obrazovanja i negativan uticaj pandemije na školovanje. Izdvojila sam samo dve oblasti sa najčešćim osnovama diskriminacije koje su građani navodili zbog dogovora da se držimo negde deset minuta vremena, pa ću sada samo da iskoristim, takođe, priliku na odgovor narodnom poslaniku gospodinu Samiru Tandiru u vezi sa eventualnim otvaranjem regionalnih kancelarija. Mi imamo otvorenu jednu regionalnu kancelariju u Novom Pazaru, jer smo smatrali da je to sredina koja zavređuje da budemo što bliži građanima, uzimajući u obzir i multinacionalni i multikulturalni sastav stanovništva, ali mi koristimo svaku priliku da budemo izvan Beograda, što dostupniji građanima na različitim događajima. Naravno, nismo imali prilike da tako bude u prethodnoj godini, ali smo to nastavili i ove godine i nastavićemo u sledećoj. Što se tiče sigurno jednog od najvećih izazova kada se radi o nedopustivom govoru na društvenim mrežama, pre svega neprimeren govor, jedan agresivan ton uvrede od kojih su neke i diskriminacija, pa do pretnji nasiljem. Mi smo 9. decembra ove godine na događaje u Skupštini u susret danu ljudskih prava predstavili poseban izveštaj o diskriminaciji dece u kome smo jedan vrlo značajan deo izveštaja upravo posvetili diskriminaciji i nasilju na društvenim mrežama. Verujem da će biti prilike da se razmatra ili u plenumu ili uskoro na Odboru za prava deteta kojim predsedava predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, ali zašto da ne i u drugom formatu, jer smo u izveštaju predstavili detaljno i opšti komentar 25 komiteta UN za prava deteta, gde smo upravo ukazali koji su to izazovi koji se nalaze pred nama kada se radi o deci i društvenim mrežama, jer kako na početku samog komentara jedna devojčica i kaže da kad god je tužna ili ima neki problem, ona ode na internet jer tamo je uvek neki sadržaj koji joj pruži utehi. Ja sam time i počela pretprošle nedelje na poziv Vladinog Saveta za prava deteta da predstavim i tamo izveštaj, upravo ukazala i na ovu vrstu problema i predložili smo Savetu za prava deteta da se jedna posebna sednica ovog Vladinog tela održi upravo na ovu temu i predsednik Saveta za prava deteta, ministar Dmitrović je prihvatio i na narednoj sednici ćemo govoriti šta bismo mogli zajedno svi da uradimo kao država i društvo, s tim što neke od mera već sprovodi Vlada Republike Srbije. Posebno je organizovana podrška roditeljima u vezi sa bezbednošću dece na internetu na poseban telefon koji je uspostavljen od strane Ministarstva za telekomunikacije, ali i redovno održavamo skupove sa novinarima, predstavnicima REM-a, ali i svih drugih koji učestvuju i mogu da utiču na rešavanje problema i razumevanja pojava. Održavamo različite sastanke i aktivnosti upravo kako bismo uticali na suzbijanje ove izuzetno opasne društvene pojave, a 2018. godine smo već dali preporuku mera internet portalima da preduzmu sve potrebne mere u cilju sprečavanja objavljivanja sadržaja i komentara korisnika na internet portalu i profilima na društvenim mrežama, kao i uklanjanje onih komentara koji su već objavljeni, čime se takvi sadržaji i komentari čine dostupnim javnosti, a koji po svojoj sadržini mogu da podstiču mržnju ili nasilje protiv lica ili grupe lica zbog njihovog ličnog svojstva ili izazivaju strah ili neprijateljsko, ponižavajuće i uvredljivo okruženje. Jedan broj portala zaista i sada već primenjuje ovu preporuku, ali nema nikakve dileme da postoji mnogo prostora za unapređenje stanja i za prevenciju i nedopustivog govora pretnji i nasilja na internet portalima. Hvala.
Hvala. Reč ima poverenik za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti, Milan Marinović. Izvolite.
Hvala. Dragi građani Srbije, poštovani narodni poslanici, poštovani predsedavajući, uvaženi predstavnici nezavisnih državnih organa, na samom početku želim da izrazim veliko poštovanje i zahvalnost vama, predstavnicima građana, zato što u ovom visokom domu razmatrate godišnje izveštaje nezavisnih državnih organa, ovaj put za 2020. godinu. Ovaj vaš čin je nastavak dobre prakse u poslednje tri godine, a posebnu zahvalnost vam dugujemo za to što ste nas i ovaj put pozvali da prisustvujemo ovoj sednici i omogućili nam da se, kako obratimo vama i ukratko izložimo naše izveštaje, tako i da vama, ali i svim građanima u Srbiji, damo potrebna razjašnjenja ili odgovore na sva pitanja koja vas interesuju. Pozdravljam ovakav vaš stav i pozivam vas da i ubuduće nastavite sa dobrom praksom i nastavite da razmatrate naše izveštaje i pozivate nas na sednice koje tim povodom zakazujete. Što se tiče samog Izveštaja o radu Poverenika za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti za 2020. godinu, odnosno stanja u oblastima ljudskih prava koje su u nadležnosti Poverenika, a to su pravo na slobodan pristup informacijama od javnog značaja i pravo na zaštitu podataka o ličnosti, mogu da naglasim da je rezultat Izveštaja za 2020. godinu u velikoj meri posledica činjenice pojave pandemije bolesti Kovid - 19, kao i mera koje su od strane nadležnih organa, a pre svih Vlade Republike Srbije, preduzete u cilju suzbijanja ove bolesti, a posebno u vreme proglašenog vanrednog stanja. Mere koje su u najvećoj meri uticale na zaštitu i ostvarenje navedenih ljudskih prava koje štiti Poverenik su bile: donošenje Uredbe o računanju rokova u opštim i posebnim upravnim postupcima, na osnovu koje su rokovi za postupanje organa uprave prestali da teku do okončanja vanrednog stanja, zatim donošenje Odluke o radu na daljinu, odnosno o radu od kuće, uvođenje posebnog režima funkcionisanja zdravstvenih ustanova i uvođenje pohađanja nastave na daljinu i privremena obustava rada škola, zabrana javnog okupljanja i druge mere. Ove mere su na rad Poverenika uticale tako što se desila jedna apsurdna situacija. Naime, Poverenik svake godine na početku godine sačinjava plan inspekcijskih nadzora koji treba da sprovede u oblasti praćenja poštovanja zaštite podataka o ličnosti kod svih rukovalaca podacima u Srbiji i obrađivača podataka građana u Srbiji. Ironično, ali za 2020. godinu mi smo bili planirali da upravo nadziremo rad zdravstvenih ustanova i rad prosvetnih ustanova. Zdravstvene ustanove naravno da nismo mogli, jer su gotovo sve bile u kovid sistemu a škole nisu radile, tako da smo morali da se prestrojavamo praktično u hodu i da menjamo naš planiran plan, zapravo planirani obim nadzora. Međutim, uprkos svim ovim preduzetim merama, moram istaći da ni jedno od dva ljudska prava koje štiti Poverenik nije bilo ukinuto, pa ni suspendovano u datim okolnostima, već samo ograničeno u meri u kojoj je to bilo neophodno, što je za svaku pohvalu i nije baš bilo karakteristično za sve države u svetu, pa i u Evropi. Ta nenormalna situacija od nekih nazvana kao "nova normalnost" nametnula je i Povereniku i njegovoj službi potrebu da se prilagođavamo novim okolnostima i organizujemo svoj rad na najoptimalniji mogući način, brinući o tome da se kao primarni ostvari cilj zaštita zdravlja stanovnika, pa tako i zaposlenih u službi Poverenika. Kroz mnoštvo preporuka i saopštenja, Poverenik je ukazivao na dve podjednako važne činjenice. Pod jedan, da se maksimalno zaštite podaci o zdravlju, koji spadaju u posebno osetljive podatke građana, ali i drugi podaci o ličnosti građana, a pod dva, da slobodan pristup informacijama od javnog značaja ima posebnu važnost i težinu u datoj situaciji. Što se samih statističkih brojeva u izveštaju tiče, primetno je da je broj primljenih i rešenih predmeta manji za oko trećinu nego u 2018. i 2019. godini, što je, naravno, posledica situacije u vezi sa bolešću Kovid - 19. Ali, opet je broj rešenih predmeta nadmašio broj primljenih, što pokazuje da su većim tempom rešavani predmeti iz prethodnih godina. Tako smo u oblasti slobodnog pristupa informacijama od javnog značaja primili 5.201 predmet a rešili 5.470. U oblasti zaštite podataka o ličnosti primljeno je 2.952 predmeta a rešeno 2.974. U obe oblasti primljeno je 1.065 predmeta a rešeno 1.053, tu je nešto manje rešeno nego što je primljeno. Ali, sve u svemu, ukupno je primljeno 9.218 predmeta a rešeno 9.497. Inače, Izveštaj Poverenika je objavljen na sajtu Poverenika na linku "Poverenik.rs" i svi zainteresovani mogu da ga pogledaju još od marta prošle godine. Što se tiče statistike po oblastima prava koje Poverenik štiti, primljeno je ukupno 3.286 žalbi u oblasti slobodnog pristupa informacijama od javnog značaja. Poverenik je rešio 3.584 žalbe, a veliki broj njih, natpolovična većina, 53,23% je podneto zbog ćutanja uprave ili ćutanja administracije, odnosno izostanka bilo kakvog odgovora na zahtev za slobodan pristup informacijama od javnog značaja. Žalbe su u velikom broju bile osnovane, čak 83,59% od ukupnog broja rešenih žalbi. Od 1.086 rešenja koje je Poverenik doneo po žalbama tražilaca informacija, organi vlasti su postupili u 74,13%, znači, u tri četvrtine slučaja. Karakteristično za 2020. godinu je to što je porastao broj žalbi novinara, upravo zbog situacije sa Kovidom - 19. U uobičajenoj situaciji broj žalbi novinara se kreće negde oko 9%, ali u 2020. godini bilo ih je 27,6%. Najveći broj žalbi je podnet protiv republičkih državnih i drugih organa i organizacija, a u okviru njih protiv ministarstava i organa u njihovom sastavu, a zatim je zabeležen broj žalbi i u oblasti pravosuđa i javnih preduzeća, dok je smanjen broj žalbi kod organa lokalne samouprave, kod republičkih organa, organizacija i kod pokrajinskih organa. Stepen potvrđenih odluka Poverenika otkad Poverenik postoji je preko 92% odlukama nadležnih sudova, odnosno Upravnog suda. U oblasti zaštite podataka o ličnosti, Poverenik je primio 2.952 predmeta, a okončao postupanje 2.974. Najviše od toga je bilo postupaka nadzora ili inspekcijskog nadzora koji vrši Poverenik u ovoj oblasti i izvršeno je 205 postupaka nadzora, od čega 200 po novom Zakonu o zaštiti podataka o ličnosti, koji se primenjuje od 22. avgusta 2019. godine. Najčešći razlog za pokretanje postupka nadzora je bezbednost podataka o ličnosti u preko 30% slučajeva. Povereniku je tokom 2020. godine izjavljeno 139 pritužbi u oblasti zaštite podataka o ličnosti, a najčešći razlozi za podnošenje pritužbi su nepostupanje rukovalaca podacima po zahtevu tražilaca, odnosno lica čiji se podaci obrađuju u 71 slučaju, odnosno odbijanje ili odbacivanje zahteva od strane rukovaoca u 35 slučajeva i delimično postupanje po zahtevu 32 slučajeva. Povreda prava zbog kojih su najčešće podnošene pritužbe Povereniku je pravo na pristup podacima, pravo na brisanje podataka o ličnosti, pravo na ispravku i dopunu svojih podataka. Takođe, Poverenik je veliku pažnju posvetio i obukama, posebno u oblasti zaštite podataka o ličnosti i kao najsvetliji primer mogu da istaknem sporazum Poverenika sa Fakultetom bezbednosti Univerziteta u Beogradu, u kojoj saradnji je održan prvi kratki program studija za sticanje zvanja menadžera za zaštitu podataka o ličnosti i sa tim programom se nastavilo i u ovoj godini na opšte dobro. Koji su problemi u ostvarivanju ova dva prava koja Poverenik štiti? Jedno je normativni okvir. Mi smo tada predlagali da se izmeni Zakon o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja. Sa zadovoljstvom mogu da konstatujem da ste vi, Narodna skupština, usvojili izmene i dopune Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja, da su one stupile na snagu i počinju da se primenjuju od 16. februara 2022. godine. Videćete da je to na opšte dobro svih građana. Uspeli smo tim izmenama da uradimo i nešto što je interesovalo i neke poslanike kada sam o tome pričao, a to je da sprečimo dobar vid zloupotreba prava na pristup informacijama od javnog značaja. Zatim, dobili smo pravo da propisujemo prekršajni nalog, da izdajemo prekršajni nalog i da podnosimo zahteve za pokretanje prekršajnog postupka protiv počinioca prekršaja, kao i da propisujemo i izričemo administrativne sankcije za neizvršenje rešenja Poverenika. Sad nešto što se tiče odgovora na pitanje poslanika gospodina Samira Tandira u vezi decentralizacije. Izmenama Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja upravo je data Povereniku mogućnost da može obrazovati kancelarije i van mesta svog sedišta u Beogradu. Čim taj zakon počne da se primenjuje od februara, ja ću, budite uvereni, obrazovati kancelarije u početku u sedištima centara okruga, odnosno regiona, u Novom Sadu, Nišu i Kragujevcu, a videćemo za dalje. U svakom slučaju, to će značiti puno i građanima, pre svega građanima koji tamo žive. Ocena stanja po oblastima ostvarivanja prava u nadležnosti Poverenika za 2020. godinu ne može se reći da je u oblasti pristupu informacijama bila zadovoljavajuća, ali zahvaljujući donošenju izmena i dopuna Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja videćete da će to stanje rapidno da se poboljša. Još jednom vam se zahvaljujem na donošenju toga zakona, jer učinili ste ogroman korak na koji se čekalo godinama, da ne kažem deceniju. Što se tiče zaštite podataka o ličnosti, brojni su problemi. Oni su uzrokovani, takođe, normativnim nedostacima. Mi imamo Zakon o zaštiti podataka o ličnosti koji je nov, ali koji je teško primenljiv. Zahvalan sam Vladi Republike Srbije koja je odgovorila na moju inicijativu i u toku je rad Radne grupe na donošenju strategije zaštite podataka o ličnosti, čiji nosioci posla su Vlada Republike Srbije, Ministarstvo pravde i Poverenik, da napravimo jednu efikasnu i sprovodivu strategiju zaštite podataka o ličnosti za period 2022. do 2030. godine. Ubeđen sam da će to biti urađeno do kraja prve polovine sledeće godine. Takođe, treba menjati i Zakon o zaštiti podataka o ličnosti, ali i doneti neke zakone koji nam nedostaju, kao što je zakon o obradi biometrijskih podataka, zakon o obradi podataka putem video nadzora i slično. Na kraju, dugujem zahvalnost Odboru na donošenju Predloga zaključka o usvajanju Izveštaja Poverenika za 2020. godinu. Moram da konstatujem da prošle godine, kada ste doneli Zaključak povodom razmatranja Izveštaja Poverenika, vi ste, citiraću, rekli ovako: „Narodna skupština podržava Vladu da intenzivira aktivnosti na odgovarajućim normativnim izmenama, posebno izmenama i dopunama Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja i u pogledu poboljšanja strateškog okvira u oblasti zaštiti podataka o ličnosti“. To je ovo što sam sad rekao. Praktično, Vlada je poslušala vas, uradila je to i vidi se kako sjajno funkcionišemo kada se posvetimo nekom gorućem problemu. Molim vas da samo tako i nastavite. Izražavam nadu da će sa vrlo dobrom praksom razmatranja izveštaja nezavisnih tela, pa time i Poverenika, i formiranja ovako efikasnih zaključaka nastaviti i u buduće. Želim samo da odgovorim na još dva pitanja, nisu meni upućena, ali kako reče kolega Pašalić - tiču se i nadležnosti Poverenika, koja je poslanik Tandir rekao. Jedno je u vezi nasilja na internetu. Naravno, to nije nadležnost Poverenika, ali jeste nadležnost Poverenika da brine o tome kako lični podaci svih građana, a posebno maloletnika i dece dospevaju na internet, kako se zloupotrebljavaju. To je obično prvi korak koji vodi ka nasilju. Mi ćemo u tu svrhu učiniti sve da što veći obim mlade populacije obučimo o tome kako da štite svoja prava, pravo na zaštitu podataka o ličnosti i u slučaju njihovog narušavanja kako da se obrate Povereniku. Na kraju, da odgovorim poslaniku Tandiru za konkretno pitanje koje je postavio. Nije tu? Dobro, onda ako se pojavi kasnije. Na kraju, jer ne znam da li ću imati priliku posle još da govorim, da poželim svim građanima Republike Srbije srećnu i uspešnu Novu 2022. godinu, dobro zdravlje i, nadam se, povratak u normalan život, u stvari u staru, običnu normalnost. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SDPS, dr Muamer Bačevac.
Uvaženi predstavnici nezavisnih tela, hvala vam na iscrpnim obrazloženjima, ali bih vas zamolio da saslušate i druge poslanike. Ipak je parlament taj odakle crpite vaš legitimitet, da kažem. Mi imamo zaista vremena, ali generalno nam je danas vreme skraćeno, ali mislim da ćemo stići da prozborimo o najbitnijim stvarima, obzirom da ste kao četiri institucije zaista mnogo učinili na podizanju nivoa demokratije u ovoj zemlji i, pre svega, prava građana da znaju šta mogu, da znaju koja su njihova prava i da se ostvare ta njihova prava i slobode. Čovečanstvo danas živi jednu specifičnu situaciju u vreme pandemije, to ste svi rekli, pandemije kojoj čovečanstvo nije samo pogođeno, već je delimično uzročnik jednim nemarnim odnosom prema sredini koja nam je data i prema glavnom resursu koji imamo i koji nam je dat od Boga. I u ovom stanju pandemije ili krize, ovo je kriza, jedna velika svetska kriza koja pogađa i ekonomiju, svi ste istakli, najviše su pogođene, da kažem, najosetljivije grupe. O tome Poverenica za ravnopravnost mnogo govori. U njenom izveštaju se navodi, a u većini vaših izveštaja, da je pravo na zdravlje, na zdravstveni odgovor, na dobijanje zdravstvene zaštite, kako garantuje država, je tema koja je dominantna u vašim izveštajima. Meni je jako drago da Poverenica za ravnopravnost traži, naglašava da mora uvek postojati balans u zdravstvenom odgovoru, u zaštiti zdravlja i očuvanju ljudskih i manjinskih prava. Sve vaše institucije su jako puno na tome radile i one su tas koji čini tu ravnotežu. Moram da vas pohvalim na tom polju. Međutim, moram posebno da istaknem Poverenicu za ravnopravnost koja je izuzetno aktivna u javnosti, ne samo na ovom polju, nego na osuđivanju svih negativnosti koje se javljaju u našem društvu. Vrlo smelo, sa puno integriteta predstavlja onu instituciju na način kako definiše ovaj zakon. To je znak pluralizma ove države. To je znak da u ovoj državi ove institucije obavljaju 100% svoju ulogu. Kritikovanje ekstremno desničarskih stavova, na primer Levijatana, zauzimanje za nacionalne manjine, odnosno reagovanje u svim situacijama, malo manje, i tu ima zamerki, čućete neke kolege, političke stranke štite, ali ako. Da štitimo mi građane i njihova ljudska i manjinska prava, a naravno da treba posvetiti pažnju i svim drugim nivoima. U svakom slučaju, mnogo je ovaj parlament učinio u ovoj godini i kada govorimo o Agenciji za borbu protiv korupcije. Znate da smo doneli jedan izuzetno dobar zakon. Naravno, može se još poboljšavati, ali smo napravili veliki korak za utvrđivanje porekla imovine. To je zakon koji treba da pokaže ko i kako i čime je politički motivisan da radi i ko je radio, koji mu je bio motiv u svom politikom delovanju, ko je stekao enormnu imovinu, kako. Ja nisam mogao to da steknem. Ja živim od plate. Kako bih ja mogao da imam, ne znam, džip od 100 hiljada evra itd? To je nešto na čemu treba da se insistira i na čemu ova Vlada insistira, i to je jasno pokazala u ovoj Skupštini. Nema zaštićenih, a političari neka budu prvi na lupi, najviše oni koji najviše pričaju o moralu. Oni koji najviše morališu iza njih se kriju provalije. Meni je drago da ova Vlada pokazuje i dalje nastavlja taj kurs borbe protiv korupcije. Ovo je veliki korak. Neću mnogo da dužim. Još ću samo da podvučem jednu stvar. Ja sam, eto, najviše, tako ispada sad, da je Poverenica za ravnopravnost istakla nešto što je obeležilo moj kraj. Vi na jednom mestu kažete da volontarizam, pomaganje, altruizam mora da bude centar delovanja i da bude još značajniji, podvučeniji. Ja sam ovde tražio novi zakon o volonterima itd, radi se na tome. Novi Pazar je paradigma u vremenu epidemije koliko su mnogo volonteri radili, danonoćno, u tri smene, i pomogli nama lekarima i koliko su nam mnogo značili, naravno i mnogi humani ljudi. Humanost je zablistala u tom kraju u ovom teškom vremenu epidemije. Naša dijaspora je pokazala nešto što se retko viđa i pomagala, ne samo Sandžak, nego i Kraljevo, Kragujevac i Užice. Ta bratska ljubav, ta podrška, briga jedni za druge, to je nešto što nama najviše treba. Zato tu, vaše institucije imaju centralni značaj da se ljudi, naši građani, osete ravnopravnim. To je bitno, ne samo za manjine, to je bitno za sve građane da su ravnopravni i kod doktora i na sudu. To je nešto, moram da kažem, evo podvukao je i predsednik, u mojem kraju, u jednom multietničkom kraju, da će se na svaki način težiti i sve snage usmeriti da svi građani budu ravnopravni i po beneficijama i po svojim obavezama. Da ne bi dalje dužio, kao predsednik Odbora za ljudska i manjinska prava, kao ubeđeni socijaldemokrata, najavljujem da će, verovatno, naravno moja poslanička grupa svakako, a verujem i moja koalicija, vama dati i vašim institucijama apsolutnu podršku u vašem daljem radu. Poduprećemo vaš integritet, radite ono za šta vas obavezuje ova Skupština i zakon, na interes svih građana Srbije, za naprednije sve krajeve ove države, za napredniju Srbiju. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćena predstavnica poslaničke grupe JS, Marija Jevđić.
Zahvaljujem, poštovani potpredsedniče. Poštovani gosti, mislim da današnja sednica pokazuje širinu Narodne skupštine, gde kroz izveštaje Poverenice za ravnopravnost, Poverenika za zaštitu građana i Poverenika za informacije od javnog značaja, možemo da vidimo koliko smo kao društvo napredovali u segmentima ravnopravnosti i zaštite prava svih naših građana. Prvo bih se osvrnula na Izveštaj Poverenice za ravnopravnost i ispred poslaničke grupe JS želim da pohvalim vaš Izveštaj, jer je sačinjen iz nekoliko segmenata kroz koji ste detaljno opisali sve izazove i sve probleme sa kojima se naši građani suočavaju kada govorimo o ravnopravnosti i mnoge projekte na kojima ste učestvovali i koje je sprovodila vaša Kancelarija. Prvo bih počela od vaše otvorene komunikacije sa lokalnim samoupravama. To je mnogo značajno jer upravo problemi ravnopravnosti nastaju u sredinama u kojima živimo i tu treba da ih otklanjamo. Vi ste poslali niz preporuka za ostvarivanje ravnopravnosti mnogim gradovima i opštinama. Prateći aktivnosti mnogih lokalnih samouprava, vidi se da su oni ozbiljno pristupili vašim predlozima. Nadam se da će se u narednom periodu videti konkretni rezultati tih preporuka. Pošto sam ja poslanica koja dolazi iz raške oblasti, tačnije iz grada Kraljeva, vi ste u 2020. godini uputili dve preporuke gradu Kraljevu. Želim da ih spomenem jer se tu upravo i vidi ta saradnja između vaše Kancelarije i lokalne samouprave. Jedna se odnosila na angažovanje ličnih pratilaca za decu kojoj je ta usluga potrebna, jer su nam se obratili roditelji dece koji nisu mogli da ostvare tu uslugu. Inače, grad Kraljevo pruža uslugu ličnih pratilaca za 28. dece, a realna potreba je mnogo veća, otprilike uvek devetoro, desetoro dece je na čekanju. Ali, tu se problem javlja zato što je Ministarstvo prosvete ukinulo pedagoškog asistenta i kada bi se, na primer, ta usluga ponovo vratila ne bi bilo liste čekanja i ne bi bilo diskriminacije među tom decom. Inače, grad Kraljevo je 2018. godine kada je osnovao Centar za lokalne usluge obezbedio 11 miliona dinara za funkcionisanje tog Centra, a danas budžet iznosi 31 milion dinara. Ima želju da usluga ličnih pratilaca svoj deci jednako obezbedi, ali je za to potrebna i pomoć resornog ministarstva i naravno vas kao Poverenice za ravnopravnost, koja bi ukazala na ovaj problem, ne samo za Kraljevo, nego mislim u mnogim drugim gradovima širom Srbije. Druga preporuka se odnosila na uvredljive grafite koji su bili usmereni protiv romske zajednice i nalazili su se u blizini jedne osnovne škole, odnosno OŠ „Jovo Kursula“. Podnosioci pritužbe su smatrali da sporni grafiti pozivaju na rasnu diskriminaciju i da negativno utiču na sve slojeve društva. Grad je odmah reagovao po vašoj preporuci i preko komunalne inspekcije otklonio grafite. Upravo su ovo dva dobra primera saradnje sa lokalnom samoupravom. Verujem da ste kroz vaš dugogodišnji rad kao Poverenica za rodnu ravnopravnost i u drugim lokalnim samoupravama nailazili na ovako brze i efikasne odgovore, jer upravo, kao što sam i rekla, ravnopravnost, odnosno pojava diskriminacije se javlja u sredinama u kojima živimo i tu trebamo da ih prvenstveno otklanjamo. Tu svakako ne treba i stati. Očekuje nas još dosta posla, naročito kada pričamo o lokalnom nivou i primenu strateške politike sa republike na lokal. Doneli smo i dugo očekivani Zakon o rodnoj ravnopravnosti u maju ove godine. Možda je još uvek rano da ocenimo koliko je on u stvarnom životu poboljšao položaj građana, a pogotovo žena. Mogu da kažem da ja nisam zagovornik toga da žene treba da dobiju neku funkciju samo zato što je žena, već zato što je svojim radom, znanjem, odricanjem to zaslužila i to ne sme da joj se oduzme ili uskrati samo zato što je žena, jer položaj žena predstavlja osnov za jedno moderno uređeno društvo, odnosno jednu zemlju. Smatram da je Srbija upravo takva zemlja. U prilog tome govori podatak da je Srbija jedina zemlja van EU koja ima indeks ravnopravnosti i po njemu se Srbija nalazi na 22. mestu zajedničke liste evropskih zemalja. Ohrabrujući je i podatak da je globalni Izveštaj o rodnoj ravnopravnosti ukazao na sužavanje rodnog jaza i na smanjenje rodne nejednakosti. Ti podaci se razlikuju od zemlje do zemlje. Na primer, Island je zemlja koja je uspela da ukloni čak 86% razlike između žena i muškaraca. Za mene je iznenađujući podatak da su zemlje poput Nikaragve i Ruande, spadaju u zemlje koje imaju najbolje primenjenu rodnu ravnopravnost i da imaju bolje performanse mnogih razvijenih i modernijih zemalja. Čitajući vaš izveštaj, vidim i da je vama kao i drugim institucijama najveći izazov bio i još uvek traje period pandemije i zbog toga vaš 11. redovni Izveštaj za zaštitu ravnopravnosti izgleda drugačije. Kao što sam na samom početku pohvalila, vi ste na jedan razumljiv način predstavili sve probleme sa kojima se susrećemo, ali uradili ste dosta i analize i istraživanja na nivou EU i međunarodnih organizacija. U brojkama, izveštaj izgleda tako da se tokom 2020. godine preko 3.000 građana obratilo Kancelariji. Od toga se postupilo u 1.188 predmeta, od kojih je čak 684 po pritužbi u smislu Zakona o zabrani diskriminacije i to na osnovu zdravstvenog stanja i starosnog doba. Kada sam spomenula diskriminaciju starijih, odnosno prema starosnom dobu, globalni Izveštaj UN je primetio da je jedna od tri osobe u Evropi bila žrtva ejdžizma, odnosno diskriminacije starih, pa je tako i Srbija, kao jedna od zemalja sa prosečno najstarijim stanovništvom na svetu nije izuzetak kada je u pitanju ovaj negativni trend. Čak više od polovine starijih ljudi u Srbiji oseća se diskriminisano, posebno kada stupaju u kontakt sa državnim institucijama, traži informacije ili usluge u svim aspektima života. Diskriminacija na osnovu godina ne samo da je prisutna, nego spada u pet najčešćih razloga za pritužbu koje stižu na adresu Kancelarije Poverenika za ravnopravnost. Diskriminacija starih se ispoljava u gotovo svim oblastima, a posebno su pogođene starije osobe sa invaliditetom, koje se suočavaju sa izazovima u korišćenju javnih površina. Mislim da je pandemija korona virusa ostavila strašne posledice po život mnogih starih ljudi, ne samo kod nas, nego i u svetu, koja ih je bacila u još veću izolaciju, pogotovo kada pričamo o starijim osobama koje žive u domovima za stare. Postavlja se pitanje kako smanjiti ove brojke? Mislim da moramo kao društvo da ozbiljnije tretiramo ovaj vid diskriminacije. Vi ste, gospođo Janković, izjavili da bi ejdžizam u ovom veku mogao da postane ono što je rasizam bio u prošlom veku. Misleći na naše najstarije sugrađane, mislimo i na nas same, jer godine tako brzo prođu, pa ćemo i mi doći u te godine kada ćemo osetiti, a ne bih to volela, šta znači diskriminacija na osnovu starosti. Kao što sam i rekla, pandemija je uticala na sve sfere života. Mene je pogotovo pogodio Izveštaj Agencije UN za žene koje kažu da bi pandemija korona virusa mogla da izbriše četvrt veka postignutog u napretku u rodnoj ravnopravnosti. Od izbijanja pandemije, čak 77% žena se izjasnilo da im je obim posla povećan, a više od polovine njih je u proteklih godinu i po dana iskusilo uznemiravanje ili neinkluzivno ponašanje na poslu. Istraživanje stavova 5.000 žena iz 10 zemalja pokazalo je da je rodna ravnopravnost nazadovala tokom pandemije, potirući godine sporog, ali stabilnog napretka. Što se tiče Srbije i tokom 2020. godine su žene u nepovoljnijem položaju u odnosu na muškarce u svim sferama društvenog života i najnoviji podaci govore da su žene i brojnije i obrazovanije od muškaraca, a i dalje se teže zapošljavaju, lakše otpuštaju, imaju manju platu od muškaraca. Vi ste kroz vaš izveštaj naveli sve primere i probleme sa kojima se žene u Srbiji suočavaju i želela bih da vas pohvalim jer ste puno doprineli i kroz rad parlamentarne mreže da rodna ravnopravnost bude tema u koju će se uključiti sve institucije. Uvek ste podržavali i odazivali se pozivu Ženske parlamentarne mreže, učestvovali ste u svim našim akcijama i aktivnostima. Uspeli smo da zajedno probudimo svest da žena jeste ravnopravni deo našeg društva. Ono na čemu zajedno moramo da radimo i vi kao žena i ja kao žena jeste ženska solidarnost i što pre shvatimo da ženi nije vuk već prijatelj mislim da ćemo mnogo brže i jasnije dopreti i do naših drugova prijatelja, braće, poslodavaca, da smo mi ravnopravni potpuno jednaki sa njima. Nažalost, mnogi od nas su se kroz svoj rad susretale sa nerazumevanjem upravo kod žena i ponekad u trenucima kada trebamo da ohrabrimo žene nekako isklizne poruka da se žene ne trebaju plašiti muškaraca u politici ili u nekom drugom poslu, nego upravo žena. Dobro je da je to mali i neprimetni procenat jer samo zajedno možemo da ravnopravnost učinimo delom svakodnevnog života. Deo u vašem izveštaju koji mi je privukao pažnju se odnosi na diskriminaciju na osnovu nacionalne pripadnosti i nažalost su povećane pritužbe po tom osnovu. Problemi sa kojima se oni susreću su neadekvatni uslovi za život, obrazovanje, zapošljavanje i država radi na tome da se ti uslovi poboljšaju i da njihovo učešće u svakodnevnom životu bude što vidljivije i što veće, ali moram kao roditelj da kažem da sam razočarana saznanjem da se u nekim školama osnovnog obrazovanja, koje je po zakonu obavezno za svu decu Srbije, bez obzira koje je nacionalnosti ili verske pripadnosti, dešavalo da roditelji žele da ispišu svoju decu samo zato što tu školu pohađaju deca romske nacionalne manjine i umesto da kao roditelji, da kao savesni građani ohrabrimo tu decu da se školuju i da postanu svoji ljudi, pojedini roditelji šalju ovako nehumanu i pre svega neljudsku poruku. Bez obzira koliko je projekat rađen i radi se na tome da deca romske nacionalnosti redovno pohađaju školu bitno je da ih i samo društvo prihvati i da im pošalje jasnu poruku da su ravnopravni u svemu, a pogotovo kada govorimo o deci. Želim i da pohvalim uvođenje pojma – segregacija, a odnosi se na zabranu razdvajanja ljudi na osnovu rasne, verske i nacionalne pripadnosti. Nadam se da će zakon uticati na ono što nije mogao zdrav razum. Jedan od možda glavnih problema koji se odnosi na ostvarivanje ravnopravnosti pojedinih društvenih grupa, tu mislim na osobe sa invaliditetom i osobe koje se otežano kreću je njihova neravnopravnost koja se ogleda u nepristupačnosti javnim objektima i u vašem izveštaju, gospođo Janković, ste ukazali na ovaj vid neravnopravnosti, a ja moram da kao neko ko dolazi iz sporta i koji je ceo svoj život proveo u sportu da kažem i ukažem na tu diskriminaciju. Mislim da je ona možda tu čak i najviše izražena. Znamo koliko sport utiče ne samo na fizičku snagu, nego i na psihičku i koliko znači samo bavljenje sportom. Uvek sa oduševljenjem pratim učešće naših sportista na paraolimpijskim igrama jer znamo koliko je truda i rada potrebno da bi se učestvovalo ne samo na samom takmičenju i zbog toga su upravo njihovi rezultati još vredniji i značajniji i Ministarstvo za sport radi na ravnopravnosti svih sportista i isto se nagrađuju medalje sportista koje su osvojene na olimpijskim igrama kao i na paraolimpijskim i jako mi se svideo promo posen na kojem je naša proslavljena stonoteniserka, paraolimpijka Borislava Pekić promoviše ravnopravnost, jer kao što sam rekla, sport je možda oblast u kojoj je možda i najviše vidljiva upravo ta neravnopravnost. Treba raditi i na ravnopravnosti kada se radi o školsko sportu, omogućiti, odnosno raditi na tome da sport bude ravnopravno dostupan od prvih školskih dana svoj deci bez obzira u kojoj sredini žive, da li je to gradska ili seoska. Misli da to utiče i na izgradnju njihove ličnosti i da pomaže da se sutra kroz život i sve ono što život nosi bore lakše, jer imaju izgrađen zdrav takmičarski duh. Kao društvo moramo da radimo na tome da se osobe sa invaliditetom osećaju kao ravnopravni i jednaki članovi zajednice i smatram da smo dovoljno sazreli, ali kada pročitam izveštaj imam bojazan da još puno moramo da radimo na osvešćivanju stanovništva i poboljšanju položaja osoba sa invaliditetom. Njihova volja da budu ravnopravni članovi zajednice treba da nam bude podstrek da radimo na društvu koje će biti sa jednakim šansama za sve. Nadam se da će vaš sledeći izveštaj, a gledajući koliko Srbija radi na poboljšanju položaja i smanjenju diskriminacije, taj izveštaj biti mnogo sadržajniji, što se tiče napretka u ravnopravnosti i pre svega vladavine prava. Srbija teži ka tome. Jedinstvena Srbija kao politička stranka uvek podržava svaki napor da se naši građani osećaju ravnopravni i da su im zagarantovana sva prava. Što se tiče izveštaja Zaštitnika građana, vaš izveštaj je obeležila pandemija koja je nažalost izmenila život svih nas, ali podatak da se čak 67% građana više obratilo vašoj kancelariji od 2019. godine govori da su građani postali svesni svojih prava i da u slučajevima kada su im ta prava povređena mogu da se obrate i Zaštitniku građana. Pohvalila bih i to što je Kancelarija Zaštitnika građana pojačala svoj nadzor na terenu, pogotovo se akcenat stavio na kontrolu posebno osetljivih grupa dece, osoba sa invaliditetom, Roma i migranata. Nastavili ste saradnju sa kolegama iz regiona i Evrope i za vas imam jedan primer koji dolazi iz grada Kraljeva. Vi ste se 2020. godine jednom obratili gradu Kraljevu postupajući po pritužbi korisnika Programa SIRP tj. Programa stanovanja i trajne integracije izbeglica u Srbiji, jer korisnicima ovog programa nije omogućeno da trajno reše svoje stambeno pitanje time što programom nije predviđena opcija otkupa stanova. Ovakvim postupcima izbeglice iz Programa SIRP su dovedeni u nepovoljan položaj u odnosu na druge izbeglice kojima je programima za zbrinjavanje omogućen otkup stanova ili kupovima seoskih domaćinstava i grad je formirao Radnu grupu i iskazao spremnost da primeni neka nova kvalitetna rešenja i da trajno reši pitanje korisnika ovog programa i to je za svaku pohvalu i reagovanje vas kao Zaštitnika građana, a i naravno lokalne samouprave koja je odmah po uloženoj preporuci formirala Radnu grupu i radi na rešavanju tog programa. Inače, taj program je još u sedam gradova Srbije i bio je program koji je pod pokroviteljstvom Italijanske ambasade. Iskoristila bih i prisustvo, mada to nisam planirala, direktora Agencije za borbu protiv korupcije. Na jednoj od nekih prethodnih sednica sa ministarskom pravde sam govorila na temu, ne možete vi ništa mnogo tu da uradite, ali prosto je dobra tema za razmišljanje, da Zakonom o sportu je zabranjeno da javni funkcioneri budu u savezima, odnosno u upravnim odborima saveza, klubova itd. i slažem se sa tim, ali mislim da možda negde treba da se napravi izuzetak, pošto nažalost svi sportovi nisu ni ravnopravno tretirani ne samo u Srbiji, nego prosto neki sportovi su planetarno popularni i tu ima mnogo novca, a neki sportovi su možda negde sa strane potisnuti, pa sam htela da vam kažem da u sportovima gde nema nikakve finansijske nadoknade, gde se isključivo iz dobre volje bivših sportista, a sada je nekih uspešnih ljudi koji se bave javnim funkcijama im je zabranjeno da učestvuju u radu takvih saveza zato što su javni funkcioneri, bez obzira što dinara ne dobijaju nadoknade za to i bez obzira što ti sportovi nemaju novca, nego iz čiste ljubavi, a i dobre poruke drugim sportistima da se bave sportom i dobre poruke deci i omladini da se bave sportom oni su onemogućeni da daju svoj doprinos. Svakako to ne može da spreči to ne učestvovanje u radu saveza nikog od nas da pošaljemo mi poruku da deca treba da se bave sportom i da sport jeste sastavni deo života, ali možda, eto kažem, da se nađe neka formula i ministarka pravde se složila sa tim da to jeste dobra tema i da treba da se napravi izuzetak za sportove gde se radi bez ikakve nadoknade, bez ikakve finansijske nadoknade, nego iz čiste dobre volje i želje da se promoviše sport. Ukratko sam samo htela da iskoristim vaše prisustvo i da vam to kažem. Tokom prethodnog perioda, za JS je jako bitno što se bez obzira na nastalu situaciju radilo na ostvarivanju prava dece. U izveštaju gospodina Pašalića se vidi da je broj razmatranih predmeta dvostruko veći nego u 2019. godini, dok je broj upućenih preporuka u oblasti prava deteta uvećan za 50% u odnosu na 2019. godinu i ja sam u svojim govorima, u Narodnoj skupštini Republike Srbije, gospodine Pašaliću, ukazivala na to da u našim ustanovama socijalne zaštite nedostaju radnici, to ste i vi primetili i po vašoj preporuci, naravno da je i Ministarstvo prepoznalo tu potrebu, zaposlen je veći broj radnika u sistemu socijalne zaštite. Sva tri izveštaja su sadržajna i imaju za cilj da nas informišu i da zajedno i zajedničkim radom doprinesemo da Srbija bude zemlja ravnopravnih šansi za sve. Jedinstvena Srbija pozdravlja donošenje redovnih izveštaja i Zaštitnika građana i Poverenice za ravnopravnost i Poverenika za informacije od javnog značaja, kao i Agencije za sprečavanje borbe protiv korupcije, jer kroz diskusiju i otvoren razgovor možemo otkloniti ili smanjiti sve nepravilnosti. Iz mog govora ste mogli zaključiti da će poslanička grupa JS, u danu za glasanje, podržati izveštaje svih tela koja su na današnjem dnevnom redu. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima predsednik poslaničke grupe SPS, Đorđe Milićević.
Zahvaljujem, uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, gospodine Orliću. Poštovani predstavnici predlagača, poštovani predstavnici nezavisnih regulatornih tela ili institucija, dozvolite mi da, pre nego što se osvrnem na same izveštaje koji su danas tema dnevnog reda, obzirom da je ovo verovatno i poslednji put da u ovoj godini imamo priliku da se obratimo, obzirom da ćemo tokom drugog dela zasedanja imati raspravu o pojedinostima, u kojoj verovatno, kao poslanička grupa, nećemo učestvovati, jer ćemo svakako podržati predložene zakone. Dozvolite mi samo da u nekoliko rečenica kažem nešto o godini koja je iza nas, kada je reč o Narodnoj skupštini Republike Srbije, obzirom da se danas završava redovno zasedanje Narodne skupštine. Sa ponosom u ime poslaničke grupe SPS želim da kažem da je iza nas jedna veoma uspešna godina, kada je reč o radu parlamenta. Mislim da je Narodna skupština Republike Srbije u protekloj godini pokazala da je simbol i demokratičnosti i efikasnosti i transparentnosti i javnosti u radu i da je u pravom smislu te reči, glas naroda, mesto gde se na demokratski način sučeljavaju mišljenja i različiti stavovi, a sa jednim jasnim ciljem, da bi došli do zakonskih predloga koji će biti u najboljem interesu građana. Mislim da je parlament u prethodnih godinu dana radio u najboljem interesu građana i da je na pravi način dao odgovore, pružio odgovore koji se postavljaju pred Narodnu skupštinu Republike Srbije, kao najviši organ zakonodavne vlasti. Dakle, u ovoj godini doneli smo niz setova zakona od nacionalnih značaja, ali ono što bih posebno izdvojio i što je, rekao bih, na neki način obeležilo ovu poslaničku godinu, svakako jeste, pre svega međustranački dijalog, međustranački dijalog u okviru kojeg je na inicijativu predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, u dogovoru naravno sa predsednikom države, međustranački dijalog vođen na oba koloseka, čime je pokazan jedan visok stepen demokratičnosti, prilika da možemo da čujemo sugestije i predloge svih političkih stranaka. Zatim, pred nama je Zakon o referendumu, narodnoj inicijativi, ustavne promene, usvajanje etičkog kodeksa, donošenje zakona o upotrebi srpskog jezika u javnom životu, zaštiti očuvanja ćiriličnog pisma i uvođenje obaveznosti puštanje himne na početku školske godine. Pored svih mera poboljšanja životnog standarda građana, jako je važno, to je mišljenje poslaničke grupe SPS, jačanje nacionalnog identiteta, posebno u ovim turbulentnim vremenima, kada se Srbija i srpski narod susreću sa različitim pritiscima. Dakle, na neki način mislim da smo uspeli da u ovoj godini implementiramo, kao najviši organ zakonodavne vlasti sve ono što je sadržano u izveštaju Evropske komisije, a tiče se konkretno rada Narodne skupštine Republike Srbije. Usvojili smo 174 akta po redovnom postupku i veoma mali broj akata, koliko je bilo samo neophodno po hitnom postupku, a koja su imala potpunu opravdanost. Što se tiče današnje sednice, ovo je drugi put da imamo priliku da u ovom Sazivu parlamenta razgovaramo o radu nezavisnih tela. Pored toga, nedavno ovde u plenumu smo usvojili, kao što je o tome već bilo reči, Zakon o ombudsmanu, kao i izmene i dopune Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja. Takođe, Skupština je izabrala i pet novih članova Saveta Agencije za sprečavanje korupcije, kao i Poverenika za ravnopravnost, a sve upravo sa jednim jasnim ciljem, a to je obaveza svih nas narodnih poslanika, jačanje rada nezavisnih regulatornih tela ili nezavisnih institucija. Demokratija se jača tako što se jačaju nezavisne institucije. U ostvarivanju kontrolne funkcije, dakle, Narodna skupština vrši nadzor nad radom nezavisnih tela i želim da naglasim da Narodna skupština ostvaruje dobru saradnju sa svim nezavisnim insitucijama. Institucija Zaštitnika građana naravno ima važno mesto i ulogu u pravnom sistemu Republike Srbije. Jasno je šta je to prema zakonodavstvu Republike Srbije. Dakle, Zaštitnik građana je nezavisni državni organ koji štiti prava građana, kontroliše rad organa državne uprave, nadležnog organa za pravnu zaštitu imovinskih prava, interes Republike Srbije, kao i drugih organa i organizacija. Ovaj organ ima pravo i da pokrene postupak pred Ustavnim sudom za ocenu ustavnosti i zakonitosti zakona i drugih propisa i opštih akata. Razmatranje izveštaja o radu ovog nezavisnog tela doprinosi unapređenju rada državnih organa u svim segmentima. Neki od bitnih podataka iz izveštaja građana jesu u 2020. godini ono o čemu ste vi gospodine Pašaliću uglavnom govorili u uvodnom izlaganju. Međutim, raduje podatak iz izveštaja da je opšta ocena stanja ljudskih prava u 2020. godini u Republici Srbiji znatno poboljšana. Mogu sa sigurnošću da kažem da dolaskom gospodina Pašalića na čelo ove institucije je napravljen jedan ogroman iskorak napred u radu ove institucije. Imao sam to zadovoljstvo da sarađujem pre svega na međunarodnom planu u prethodnom sazivu. Mislim da je na taj način trasiran put koji treba da se nastavi u narednom vremenskom periodu. Da potsetimo da se nadležnosti Poverenika odvijaju na dva nivoa. Jedan se odnosi na zaštitu prava na slobodan pristup informacijama od javnog značaja, u skladu sa Zakonom o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja, dok se drugi odnosi na zaštitu podataka o ličnosti i nadzor nad sprovođenjem Zakona o zaštiti podataka o ličnosti. Ono što prati dosadašnji rad ovog nezavisnog organa jeste nažalsot negativan predznak i kontekst koji je posledica načina rada ovog organa u ranijem periodu, što je ispravljeno. Tako da je novi Poverenik ušao u taj prostor koji nije bio prijatan. Zahteva dosta transparentnog rada i rezultate tog rada kako bi se slika o ovom nezavisnom organu popravila. Puna vidljivost uloge i rada Poverenika u 2020. godini ostvarena je upravo putem medija. Ostvarena je putem internet prezentacija, portala, otvorenih podataka, društvenih mreža i slično. Recimo, u 2020. godini, Poverenik je ukupno primio 9218 predmeta, od čega se čak 5201 odnosio na slobodan pristup informacijama, 2952 na zaštitu podataka o ličnosti, a 1065 na obe oblasti delovanja Poverenika. Poverenik je dakle, u godini okončao postupke u 9497 predmeta, što je za svaku pohvalu. Kada govorim o izveštaju Agencije za sprečavanje korupcije, za 2020. godinu, ova institucija funkcioniše po novom Zakonu o sprečavanju korupcije koji se primenjuje od 1. septembra 2020. godine. Ovim zakonom je pojačana antikoruptivna uloga Agencije, odnosno ojačan mehanizam kontrole sukoba interesa nosilaca javnih funkcija, davanja saglasnosti za obavljanje drugih javnih funkcija, naravno ukoliko funkcije ne predstavljaju sukob interesa. Mislim da je potpuno jasno i kada je reč o radu Agencije i kada je reč o saradnji sa Narodnom skupštinom Republike Srbije, imamo jedan nulti stepen tolerancije kada je reč o borbi protiv korupcije i nadamo se da će to biti nastavljeno i u narednom vremenskom periodu. Da ne bih previše dužio s obzirom da imamo kratak vremenski period i da bih omogućio ostalim kolegama i koleginicama da govore, na samom kraju ću reći da će poslanička grupa SPS u danu za glasanje naravno podržati sve predložene izveštaje. Zahvaljujem.
Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Aleksandar Vučić - Za našu decu, prof. dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Hvala, poštovana potpredsednice. Poštovani predstavnici nezavisnih tela, danas govorimo o čitavom nizu vrlo interesantnih i vrlo važnih tema za našu zemlju, počevši od borbe protiv korupcije, uvažavanja i osnaživanja politike poštovanja ljudskih prava, manjinskih prava, čitavog korpusa ljudskih prava koje pokrivaju i Poverenica za ravnopravnost i sam Zaštitnik građana, ali i Poverenik za zaštitu podataka o ličnosti građana, što sve predstavlja i spada u jedan definitivno korpus osnovnih ljudskih prava i civilizacijskih tekovina društva u kojem mi danas živimo. Sve ovo o čemu sam malopre govorio, čitav taj korpus ljudskih prava je jako važan za našu stranku, jako je važan za našu državu, ne samo zbog toga što mi imamo obavezu kada su u pitanju naše evropske integracije, kada je u pitanju ostvarivanje strateškog cilja naše zemlje, a to je punopravno članstvo Srbije u Evropskoj uniji, nego u interesu građana Republike Srbije, u interesu podizanja svih aspekata kada su u pitanju njihova prava, unapređenja demokratskih kapaciteta naše zemlje, zašta smatram da smo mi u SNS u proteklih nekoliko godina uradili puno, posebno kada je u pitanju ono što jeste obeležilo u stvari i prvi mandat našeg predsednika Aleksandra Vučića, kao predsednika Vlade 2014. godine, a to je definisanje jedne jasne strategije za borbu protiv korupcije i organizovanog kriminala. Definisan je prvi put u istoriji naše zemlje nulte tolerancije na korupciju i jedne bespoštedne borbe protiv te pošasti za koju smatramo da jeste definitivno kancer našeg društva i smatramo da smo u toku ovih sedam godina uspeli puno toga, pa naravno i zajedno sa Agencijom za sprečavanje korupcije, puno toga da uradimo, s obzirom da se to vidi, da su rezultati vidljivi našim građanima, a to znači da sve ono što smo kritikovali po pitanju rada bivšeg režima koji je vladao Srbijom od 2000. do 2012. godine, a odnosi se na ogromne količine novca koje su odlivane putem korupcije i korupcionih aktivnosti funkcionera i ljudi koji su upravljali javnim politikama u našoj zemlji, upravo smo uradili ono što je suprotno, upravo smo sasekli sve ono što je bilo u mogućnosti kada je u pitanju ova država da smanjimo korupciju počevši od najmanje agencije, najmanjeg javnog komunalnog preduzeća do velikih državnih kompanija, velikih instituta, institucija i svih onih državnih organa koji predstavljaju državnu upravu i državnu administraciju. Rezultati su vidljivi kroz to što nisu samo ekonomske reforme i ekonomski rast, gde smo šampioni u Evropi, s obzirom da kumulativan rast u protekle dve godine iznosi 7,5%, na šta svi mi treba i moramo da budemo ponosni, već je izgradnja autoputeva, ulaganje u zdravstvo, ulaganje u obrazovni sistem, u nauku, u informacione tehnologije, ulaganje u jednu socijalno odgovornu državu, socijalnu zaštitu, pa naravno i investicije ulaganje u zaštitu ljudskih, manjinskih prava, nešto što je proisteklo upravo iz tog aspekta funkcionisanja naše države i jednog potpuno novog narativa jedne, potpuno nove doktrine našeg predsednika Vučića koji je znao, koji je imao viziju i koji je kao prvi prioritet definisao borbu protiv korupcije kao nešto što će u svakom slučaju definisati dalji razvoj i napraviti preduslove za dalji razvoj naše zemlje. Naravno, ne umanjujem značaj poštovanja ljudskih, manjinskih prava, o čemu ću malo kasnije i da govorim, ali ja želim da, kao neko ko se naravno ozbiljno i aktivno bavi politikom, da ukažem na nešto što se događa u našoj zemlji. Posebno zabrinjava to što se radi o jednom kontinuitetu jedne brutalne kampanje koja se vodi prvenstveno protiv predsednika Republike, Aleksandra Vučića, protiv njegove porodice, ali naravno kampanje koja se vodi protiv prvenstveno onih istaknutih članova SNS samo zbog toga što pripadaju SNS, samo zbog toga što iznose javno svoje stavove na koje, naravno, imamo svi pravo, jel tako, pravo i slobodan govora je nešto, nadam se, za šta se mi svi na političkoj sceni, a i ljudi koji rade u nezavisnim institucijama i vode ih, zalažemo i što treba da predstavlja „Conditio sine qua non“ funkcionisanja bilo koje demokratske države. Sada, imate situaciju u 21. veku u jednoj državi koja je demokratska, u kojoj vlada pluralizam, parlamentarna demokratija, situaciju da se niko, ama baš niko od nezavisnih tela, od nevladinih organizacija, od svih onih koji se busaju u svoja prsa da vode računa o ljudskim pravima, o ljudskim slobodama, o manjinskim pravima, u sprečavanju ugrožavanja političkih prava, niko se nije oglasio o jednoj sramnoj kampanji. Jako mi je važno to da kažem, jako mi je važno zbog kolega koji sede ovde, zbog građana Republike Srbije, protiv naše koleginice prvenstveno iz SNS, zamenice šefa poslaničkog kluba, majke dvoje dece, jednog vrhunskog intelektualca, borca za svoju zemlju, za interese svoje zemlje i to je pokazala mnogo navrata u prethodnom periodu, ali naravno o tome i o njenim rezultatima će suditi građani Republike Srbije, građani Pančeva, građani Novog Beograda, građani svih opština ovde u Beogradu. Ali, kako tumačite to da ljudi koji učestvuju u političkom životu u Srbiji, ljudi koji vode pojedine političke partije, kakve god da su, koje god da su veličine, ne ulazimo sada u to, da li je moguće da se niko nije oglasio povodom toga da jedan od tih tzv. lidera tih političkih partija nazove gospođu Božić, verujte mi, meni je neprijatno da to kažem u ovom visokom i cenjenom domu – banderašica, a da drugi javni poslanik, radnik, onaj podržavalac te tzv. bojkotaške opozicije govori o njoj u najgorem kontekstu, najsramnije, najbrutalnije reči i da se tu niko sem nas iz SNS ne javi da kaže – ljudi, ovo je dosta, sa ovim treba prekinuti, ovo treba na neki način da prestane da se procesuira i da se konačno nešto uradi po ovom pitanju. Pogledajte sada drugi tvit. Isti taj politički lider, zvani Mlađan Đorđević, onaj što nosi onu FSB značku ruske tajne službe, koja se kupuje na pijaci, kaže – slušaj Brnaba, a i prenesi onom tvom šefu, bitangi iz Čipuljića, Vučiću, neće biti „Rio Tinta“, niti iskopavanja litijuma u našoj Srbiji, jer neće biti vas na vlasti, a pare koje ste uzeli ćete vi da vraćate od onog što ste pokrali od naroda. Eto, to je odnos političkih aktera, to je odnos opozicije prema predsedniku Republike, prema legitimnim predstavnicima, ljudi koji su dobili glasove više od 50% građana Republike Srbije na izborima koji su održani 21. juna 2020. godine. Vi meni odgovorite na pitanje - da li je to normalno? Da li je normalno da vi i ljudi koji rade kod vas ne budu u svim medijima i ne puste u etar svoje mišljenje, samo svoje mišljenje o tome? Nema veze, neka je ovo najispravnije, neka je ovo najbolje, neka je ovo najkulturnije, neka je ovo, kako vi kažete, politički najkorektniji, ali kažite nešto o tome, da znamo. Neki od mojih kolega su onako dosta romansirali ulogu nezavisnih institucija u našem društvu, mi to uvažavamo i mi to poštujemo, ali moramo otvoreno da razgovaramo o anomalijama i svemu onome što potresa naše društvo danas, jer mi smo ovde izloženi jednoj brutalnoj kampanji jedne agresivne manjine. I nema veze što su manjina, upravo govorimo o poštovanju ljudskih manjinskih prava u našoj zemlji i mislim da smo puno toga dostigli u prethodnom periodu, posebno po pitanju manjinskih prava. Pogledajte danas odnose naše zemlje prema mađarskoj nacionalnoj manjini. Pogledajte našu saradnju sa našim kolegama koje dolaze i predstavljaju stranke koje predstavljaju mađarsku nacionalnu manjinu, bošnjačku nacionalnu manjinu, bilo koju drugu. Pogledajte predsednika Vučića koji je pre nekoliko dana proveo tri dana, misli da je prvi predsednik, prvi čovek u istoriji koji je na tako visokoj državnoj funkciji obišao i Sjenicu i Tutin i Novi Pazar. Nije mu bilo teško da razgovara sa najobičnijim, sa ljudima čiji život u stvari, o čemu treba da pričamo, što jeste naš zadatak, da unapredimo kvalitet njihovog života. Ne da pričamo o tome iz ove tople Narodne skupštine i naših toplih kabineta, nego da odemo tamo kao što je on to uradio i razgovarao o problemima infrastrukture, o problemima elektrosnabdevanja, o problemima grejanja, o problemima koji su, naravno, decenijama unazad akumulirani. Naravno, shvatamo mi da svi očekuju sada da će Vučić to rešiti za godinu dana, nešto što prethodnici ne da nisu rešavali, nego nisu imali nikakvu nameru, niti su razmišljali da rešavaju probleme običnih građana, kao što to Vučić radi. I, šta je Vučić doživeo i šta je doživela njegova porodica? Evo, pogledajte „Informer“ kaže – istražujemo šta se zapravo krije iza afere „Poverenik“. Moram da vas pitam, gospodine Marinoviću, smatram da sam prilično obrazovan čovek, dugo sam u politici, ali meni lično apsolutno nije jasno šta je radio nadzor, inspektori, kako se to već zove? Evo, ja sam 10 godina ovde, imao sam priliku da sarađujem sa mnogim ljudima iz svih nezavisnih institucija, regulatornih tela, bio sam član mnogih odbora ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije, ali mi nije jasno šta radi, kakav nadzor radi u jednoj vinariji na Voždovcu, imajući u vidu da opet taj nadzor i vrši koleginica, koja naravno, svi smo mi ovde dugo, svi smo mi ovde u politici, Emina Kovačević, koja je bila istaknuti politički aktivista, bila je čak i na listi Socijaldemokratske stranke Borisa Tadića, čija majka isto tako radi kod vas, kod Poverenika za zaštitu podataka i informacija o ličnosti, što očigledno nije slučajno. Njihova aktivnost je usmerena na to valjda da se pronađe neka velika vest i velika afera o Danilu Vučiću, jer valjda taj dečko koji ima 21 godinu ne treba da živi, ne treba da radi, ne treba da živi u ovom gradu i u ovoj zemlji, isključivo zbog toga što je on sin predsednika Aleksandra Vučića i što Aleksandar Vučić smeta svima onima koji bi ponovo, i na to se niste oglasili, niko od vas, da priželjkuju rumunski scenario, ovaj sada koji bi da strelja predsednika i upozorava ga na to, Goran Marković, na libijski scenario. To govori predsednik Izvršnog odbora Demokratske stranke, zamislite tu sramotu, ali nema veze, neka je iz bilo koje druge partije, koji poručuje da će Vučić i njegov sin Danilo i njegova porodica da završe kao Gadafi, a svi znamo kako je Gadafi završio. Niko tu ne pominje i niko tu ne govori, bar da otvori debatu, da je došao ovde u parlament i rekao – ljudi, hajde da napravimo neki okrugli sto, neko javno slušanje, šta nam se ovo dešava, šta radimo mi, kako ćete da reagujete? Mi se ne mešamo u to, ali nemojte da mislite da ćemo da ćutimo na to, da ćemo da ćutimo na to da se sprovodi protiv Vučića, protiv njegove porodice, protiv svih nas. Ne želim da dozvolim da Sandra Božić bude meta nikome kada izađe na ulicu, jer to jeste što je napisano poziv da kada izađe na ulicu, kada ode na kafu sa njene dve ćerke, kada ih odvede na fakultet ili bilo gde, to jeste poziv da je ona etiketirana, da je ona loša samo zbog toga što pripada Srpskoj naprednoj stranci. Mi smo im krivi samo zato što Vučić ima i ova stranka ima plebiscitarnu podršku građana Republike Srbije i zato što očigledno samo razmišljaju o tome kako će neki stranci ili kako će neko kroz taj, kako oni kažu, ukrajinski, makedonski, libijski, to su vrlo, vrlo inovativni, niko tu nije inovativan da predloži nešto po pitanju infrastrukture, novih investicija, radnih mesta, nego razmišljaju o scenarijima i na koji način i kojim će oružjem sa nekim da se obračunaju. Danas je to Sandra Božić, sutra je to Martinović, prekosutra Jovanov, Aleksandra Tomić. Svakog od nas to ovde u parlamentu i šire čeka. Ne bojimo se mi toga, naravno, nismo mi ovde u politici niti predstavljamo našu politiku zato što smo plašljivi. Upravo zbog toga, mi moramo da budemo hrabri. Ako hoćete da sprovodite reforme, ako hoćete da osnažujete vojsku, ako hoćete da budete patriote, ako hoćete da zaštitite vitalni i nacionalni interes, ako hoćete da kažete na svim forumima i u međunarodnoj zajednici da je Kosovo i Metohija deo Republike Srbije i da ćemo se boriti za naš narod, za našu kulturnu, istorijsku i religijsku baštinu na Kosovu i Metohiji, naravno da treba imati hrabrosti i mi u Srpskoj naprednoj stranci je imamo. Ali, nemojte niko da očekuje od nas da ćemo da ćutimo i da ćemo da napravimo takvu atmosferu o kojoj su oni govorili pre četiri, pet godina, ali do koje polako dolazimo iz nedelje u nedelju, iz dana u dan, kada su govorili da će nas loviti valjda po ulicama, da će nas juriti po haustorima i po gradovima širom Srbije, samo zato što sprovodimo jednu nezavisnu, samostalnu, patriotsku politiku i što sledimo politiku našeg predsednika Aleksandra Vučića. Za sve to vreme, dame i gospodo uvaženi gosti, dame i gospodo narodni poslanici, mi se bavimo konkretnim stvarima, mi se brinemo o penzionerima, o starijim sugrađanima, nastojimo, i tu je Aleksandar Vučić uspeo da maksimalno podigne penzije, da podižemo plate u državnom sektoru, da stvaramo jedan dobar i kvalitetan poslovni ambijent u našoj zemlji. To je borba za ljudska prava. To je naša borba. To je naš ključni odgovor, jer nema ni kulture, ni socijalne zaštite, pa nema ni ljudskih prava, ako me dobro razumete, ako vlada siromaštvo u zemlji, ako smo svi jednaki u siromaštvu, ako vlada u zemlji egalitarizam. Ne, mi hoćemo upravo da napravimo jedan konkurentni ambijent, ambijent koji, naravno, podrazumeva jednake šanse, ambijent koji, kako ćemo to danas, nadam se, usvojiti većinski, bez jednog glasa protiv, jer to zahteva ta ideja, od 1. januara naredne godine da pojačamo i osnažimo pomoć ka našim porodiljama, da osnažimo maksimalno našu demografsku politiku i da za nekoliko godina, u stvari za nekoliko decenija dostignemo ono što je Vučić definisao u svojoj viziji, a to je kako da uradimo da nas bude više. Samo na taj način mi možemo da zaštitimo našu zemlju, mi možemo da jačamo ekonomiju i mi možemo da dođemo do tog našeg glavnog cilja, a to je da mladi ljudi ostanu u ovoj zemlji. Mi se ne bavimo demagogijom, mi im nudimo posao, mi im nudimo egzistenciju, mi im nudimo izbor, mi im nudimo mogućnosti u raznim oblastima. To je politika SNS, to je politika Aleksandra Vučića, koju ćemo mi i dalje ovako, nadam se, svi složno i hrabro da branimo, dok god imamo ovoliku podršku građana Republike Srbije, a ona je trenutno, koliko možemo da vidimo, potpuno, potpuno neumitna i naravno otvoreni smo uvek za jedan korektan, zdrav razgovor i naravno konstruktivnu razmenu argumenata i kada je nešto loše i kada je ružno i naravno kada je dobro. Sve je to, naravno, u interesu i građana Republike Srbije, u interesu naše zemlje, ali moramo da ukazujemo na sve ono loše što se događa, jer ne smemo da dozvolimo da nam se prelije i da nam se napravi situacija koja je, recimo, imanentna bila za SAD na kraju Trampove administracije, da nekoga bude sramota tamo u većim ovim gradovima da kaže da je republikanac, zato što je on odmah etiketiran kao neko ko je konzervativan, ko ne pripada većinskom delu toga društva, ne želimo da upadnemo u tu zamku. Posebno što mi predstavljamo jednu veliku, ogromnu većinu građana Srbije, koji samo, ništa, vrlo jednostavno, žele posao, žele stabilnost, žele dobru i kvalitetnu budućnost za našu decu. Zato ćemo mi u tom smislu da snažno podržavamo i dalje našeg predsednika i politiku naše stranke koju smo i utvrdili i definisali za naredni period na našoj Skupštini u oktobru ove godine. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednica Skupštine narodna poslanica Elvira Kovač.
Zahvaljujem. Uvažena potpredsednice, predsedništvo i nezavisna regulatorna tela, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću se u svom izlaganju, kao ovlašćena predstavnica poslaničke grupe SVM, bazirati na dva izveštaja. Raduje me što danas možemo da raspravljamo o zaključcima Odbora za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova povodom razmatranja kako 11. Redovnog godišnjeg izveštaja Poverenika za zaštitu ravnopravnosti, tako i 14. Redovnog godišnjeg izveštaja Zaštitnika građana za prošlu godinu. Raduje me što današnjom sednicom Narodna skupština Republike Srbije potvrđuje da 2019. godina, kada smo posle četiri godine stavili na dnevni red razmatranje godišnjih izveštaja Zaštitnika građana i Poverenika za zaštitu ravnopravnosti, da ta godina nije bila incident ili da se to nije desilo tada slučajno, već je to bio čin preduzimanja odgovornosti ovog najvišeg predstavničkog i zakonodavnog tela, a sa ciljem podizanja svesti javnosti kako o značaju nediskriminacije, tako i o značaju jednakosti, kao i cilj da se zaista jačaju nezavisne i samostalne institucije za zaštitu ljudskih prava, što naša poslanička grupa svakako smatra izuzetno značajnim. Razmatranje redovnih izveštaja Zaštitnika i Poverenika je jedna od obaveza koju je Narodna skupština Republike Srbije preuzela dokumentom iz 2012. godine pod nazivom „Beogradski principi o odnosu nacionalnih institucija za zaštitu i promociju ljudskih prava i parlamenata“. U tom dokumentu konkretno stoji da bi parlamenti trebalo da prime, pregledaju i odgovore na izveštaje nezavisnih institucija, kao i da traže informacije o relevantnih organa o tome u kojoj meri su razmotrili i odgovorili na preporuke nezavisnih institucija. „Beogradski principi“, dakle, utvrđuju obostranu odgovornost. Posebno se naglašava obaveza institucija za zaštitu ljudskih prava da predlažu izmene i dopune zakona, kako bi se domaće zakonodavstvo uskladilo sa međunarodnim i nacionalnim standardima ljudskih prava. Raduje me što mogu da kažem da iz izveštaja vidimo da su i Poverenik i Zaštitnik aktivno učestvovali u zakonodavnom procesu. Naime, tokom prošle godine Poverenik je uputio 12 mišljenja na nacrte akata i 12 inicijativa za izmenu propisa, a Zaštitnik osam mišljenja o postupku pripreme propisa i devet zakonodavnih inicijativa. Jedna od preporuka iz izveštaja Evropske komisije, koji je, kao što znamo, objavljen 19. oktobra ove godine, je i da bi Narodna skupština, osim što razmatra redovne godišnje izveštaje nezavisnih tela, trebalo i da podržava rad nezavisnih tela na sistematičniji način, kroz redovni monitoring implementacije njihovih preporuka, u čemu još imamo šta da radimo. Dakle, još smo pioniri. Ono što razlikuje izveštaje Poverenika i Zaštitnika za 2020. godinu od svih prethodnih izveštaja je činjenica da se ocena o poštovanju ljudskih prava građana i zaštiti od diskriminacije po prvi put daje u kontekstu vanrednog stanja i globalne pandemije izazvane Kovidom-19. U uslovima vanrednog stanja zaštita jednog ljudskog prava, prava na život, zahtevala je da se uspostavi ravnoteža između zaštite javnog zdravlja, poštovanja ostalih ljudskih i manjinskih prava i minimiziranja posledica, koliko je to moguće, koje je nažalost ova zdravstvena kriza izazvala u svim socijalnim, starosnim, rodnim grupama i svim segmentima života i rada. Ključno pitanje na koje odgovaraju oba ova izveštaja je kako iz perspektive zaštite prava na život i javnog zdravlja ostvariti poštovanje demokratskih principa i principa dobre uprave, vladavine prava i zaštite i unapređenja ljudskih i manjinskih prava. Odgovor u oba izveštaja se nalazi u dve ključne reči koje su, kao što sam malopre spomenula, jednakost i nediskriminacija. Poštovanje načela nediskriminacije predstavlja temelj svih politika i samo poštovanjem prava na jednakost i zabranom diskriminacije možemo govoriti o nesmetanom ostvarivanju ljudskih prava. Doduše, u vanrednim okolnostima, ali obe institucije su odgovorile dodatnim angažovanjem i rezultati nisu izostali. Povereniku se obratilo preko 3.000 građana, dato je 476 preporuka i nastavljen je trend postupanja po preporukama, postupljeno je u 89% slučajeva. Posvećenost zaštiti u unapređenju prava građana rezultirala je porastom poverenja u rad Zaštitnika građana i posledično porastom obraćanja za više od 67% u odnosu na prethodnu godinu. Doduše, ovoga puta nismo pričali o toj temi, ali smatram da je značajno da naglasimo da poslanička grupa Saveza vojvođanskih Mađara smatra da je važno raditi na zakonodavnom okviru koji garantuje socijalnu i pravnu sigurnost poljoprivrednika u starosti. U tom smislu, naša poslanička grupa će se zalagati da se razmotre predlozi Zaštitnika građana da definicija osiguranika poljoprivrednika treba da sadrži realne parametre, dakle, dohodak, kalkulativnu zaradu, površinu i vrstu zemlje, produktivnost, da je potrebno precizirati koja lica se smatraju osiguranicima poljoprivrednicima, kao i druga pitanja relevantna za ovu vrstu osiguranja, jer znamo da veliki broj građana u Vojvodini živi od poljoprivrede. Kao što sam spomenula, cela prošla godina je, nažalost, prošla u pandemiji, sa kojom se i dalje suočavamo. U svetlu ove zdravstvene pandemije nije neočekivano da je najveći broj pritužbi zbog diskriminacije upravo podnet na osnovu zdravstvenog stanja i starosnog doba, a prvi put od kada je ustanovljena institucija Poverenika za zaštitu ravnopravnosti zdravstveno stanje u pritužbama zabeleženo je kao najčešći osnov navođenja u preko 15% od ukupnog broja podnetih pritužbi Povereniku. Kao i prethodnih godina, ovaj osnov je neretko naveden u kombinaciji sa još nekim ličnim svojstvom, i to, naravno, najčešće sa invaliditetom, starosnim dobom itd. Najviše pritužbi po osnovu zdravstvenog stanja podneto je u oblasti rada i zapošljavanja. Od osnivanja obe institucije, dakle i Poverenika i Zaštitnika građana, oblast rada i zapošljavanja se nalazi u vrhu po broju podnetih pritužbi, a najveći broj od skoro 30% primljenih pritužbi Zaštitniku od ukupno 5.056 odnosi se na povrede ekonomsko-imovinskih prava, a potom principa dobre uprave i sociokulturnih prava. Upravo vreme više puta spomenute krize je potvrdilo verodostojnost rečenice da je za ostvarivanje ravnopravnosti jednostavno neophodna ili osnovna puna primena antidiskriminacionog pravnog okvira od strane svih organa javne vlasti. Problem sa kojim se svi suočavamo u našem društvu je kako prevazići predrasude sa kojima se ranjive grupe, žene, invalidi, pripadnici nacionalnih manjina tretiraju kao nezreli, infantilni i nesposobni za život i rad. Upravo je vreme krize takođe potvrdilo da antidiskriminacioni okvir, na primer uloga nacionalnih saveta nacionalnih manjina u ostvarivanju i zaštiti ne samo pojedinačnih, već i kolektivnih prava pripadnika nacionalnih manjina na samoupravu u određenim oblastima, da ovo nije samo moderna fraza i koliko je zapravo veliki značaj ovih tela, nacionalnih saveta nacionalnih manjina. Da su pripadnici nacionalnih manjina dodatno izloženi diskriminaciji u kriznim periodima potvrđuje i podatak da je Poverenik zbog diskriminacije na osnovu nacionalne pripadnosti i etničkog porekla u 2020. godini primio 114 pritužbi, što je dvostruko veći broj u odnosu na nekoliko prethodnih godina, čak ako gledamo četiri godine. Naime, 2016. godine je to bilo 60, 2017. godine takođe, 2018. godine tu negde 59 i 2019. godine je 50, dok je broj od 114 duplo veći. Institucije i organizacije na čiji rad su se građani najčešće žalili Zaštitniku u oblasti prava nacionalnih manjina su najpre ministarstva, u nešto više od 26% slučajeva, lokalna samouprava, u skoro 15% slučajeva, ustanove i druge javne službe 15% slučajeva i sami nacionalni saveti nacionalnih manjina, doduše u mnogo manjem procentu, negde oko 2,5%. Za nas i za našu stranku, Savez vojvođanskih Mađara, kao stranku manjinsku, stranku mađarske nacionalne manjine od posebnog značaja je i činjenica da je u toku trajanja vanrednog stanja sam Zaštitnik građana bio u stalnom kontaktu sa predstavnicima nacionalnih saveta kako bi se informisao o ostvarivanju individualnih i kolektivnih prava pripadnika nacionalnih manjina. Za vreme vanrednog stanja Zaštitnik građana nije primio pritužbe pripadnika nacionalnih manjina zbog uskraćivanja prava na informisanje na njihovom maternjem jeziku ili u vezi sa realizacijom nastave na jezicima nacionalnih manjina. Konkretno, u vezi sa realizacijom nastave na jezicima nacionalnih manjina Zaštitnik građana je obavešten da je Ministarstvo, prosvete, nauke i tehnološkog razvoja u saradnji sa nacionalnim savetima nacionalnih manjina Radio-televizijom Vojvodine i ostalim ili lokalnim ili regionalnim televizijama. Prošle godine, 30. marta 2020. godine započelo je snimanje i emitovanje onlajn nastave na osam jezika nacionalnih manjina: albanskom, bosanskom, bugarskom, hrvatskom, mađarskom, rumunskom, rusinskom i slovačkom jeziku. O značaju emitovanja nastave na jezicima nacionalnih manjina govori i činjenica da je u AP Vojvodini od ukupnog broja obaveznih osnovnih škola u 254 škole, dakle u 73% škola se nastava izvodi samo na jednom jeziku, dok se u 91 školi nastava odvija na dva jezika, od toga na srpskom i mađarskom jeziku 63 osnovne škole, u dve osnovne škole nastava se izvodi na tri jezika: srpskom, mađarskom i rumunskom, u školi u Plandištu i u školi u Belom Blatu u Opštini Zrenjanin nastava se izvodi na: srpskom, mađarskom i slovačkom jeziku. Takođe, Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave je uputilo dopis svim jedinicama lokalnih samouprava kojim je ukazalo da usvojene mere i objavljena saopštenja koja su vezana za pandemiju iliti za borbu protiv Kovid 19 moraju biti dostupne svim građanima i objavljeni i na jezicima nacionalnih manjina koji su u službenoj upotrebi u tim jedinicama lokalnih samouprava. Preporuka koja je navedena bila je i u prethodnom izveštaju da je potrebno preduzeti mere kako bi se sastav državnih organa, organa lokalne samouprave i drugih organa javne vlasti odgovarao nacionalnom sastavu stanovništva, povećanjem broja zaposlenih pripadnika nacionalnih manjina i njihovim školovanjem i osposobljavanjem za obavljanje poslova se ponavlja i u ovogodišnjem, odnosno u prošlom izveštaju. Kao što je ista ova preporuka iz godine u godinu se ponavlja iliti pojavljuje u izveštajima kako Evropske komisije o Republici Srbiji, kao i brojnim izveštajima Saveta Evrope i drugih međunarodnih organizacija. Važno je istaći da ovogodišnji izveštaj predstavlja značajan korak napred u smislu usklađenosti sa međunarodnom metodologijom, kao i standardima praćenja diskriminacije. Pa, tako statistički prikaz aktivnosti Zaštitnika, a posebno Poverenika za zaštitu ravnopravnosti kroz detaljnu sistematizaciju i razvrstavanje podataka po oblastima, ličnim svojstvima, regionima iz kojih su pritužbe podnete i ishodima istih tih pritužbi, prati preporuke brojnih međunarodnih organizacija koje su godinama ukazivale na potrebu razvrstavanja kvantitativnih podataka po različitim osnovama diskriminacije. U kojoj meri oblast antidiskriminacije ravnopravnosti, jednakih mogućnosti, kompleksna govori i činjenica da u ovom trenutku možemo pobrojati najmanje 26 oblasti života koje su regulisane sa 26 sektorskih zakona, a koji sadrže antidiskriminacione odredbe. Uloga Zaštitnika građana se spominje u skoro 20 strategija i akcionih planova. Dodatni kvalitet ovogodišnjem izveštaju, tačnije izveštaju o 2020. godini Poverenika je detaljan pregled brojnih izveštaja i analiza međunarodnih i domaćih institucija i organizacija, drugačiji metodološki pristup, praćeno primerima dobre prakse, a posebno prakse Evropskog suda za ljudska prava, što je takođe izuzetno značajno i što pozdravljamo. Možemo reći da je Poverenik za zaštitu ravnopravnosti u drugoj deceniji rada visoko postavio lestvicu što se tiče izveštavanja. Negde pred kraj svog obraćanja se moram osvrnuti na još jednu temu koja se delimično tiče svih izveštaja, a i svakodnevnog života i pandemije koja nas je zadesila, a to je da su nažalost mere za suzbijanje epidemije Kovid 19 uticali i na porast nasilja u porodici i u partnerskim odnosima. Mada na osnovu podatka do kojih je došao Zaštitnik građana i koji su dostavili nadležni organi, kada su tražene informacije o primeni Zakona o sprečavanju nasilja u porodici, tokom vanrednog stanja, moglo bi se reći da broj prijavljenih slučajeva preduzetih mera zaštite i podrške žrtvama nasilja u porodici, nije bitno odstupao od perioda pre vanrednog stanja. Ipak, i sam Zaštitnik građana naglašava da su informacije s drugih izvora ukazivale na porast nasilja za vreme vanrednog stanja. Do početka decembra 2021. godine ubijeno je u porodičnom nasilju 18 žena, nije utešno da su prošle 2020. godine u porodičnom nasilju, da je ubijeno 26 žena, jer u Srbiji shodno medijskim izvorima, najmanje 353 žene su ubijene od 2010. godine, što znači na svakih deset dana ubijena je po jedna žena. Godine 1995. kampanja – Vratimo moć ženama, bila je deo globalne akcije, 16 dana aktivizma protiv nasilja nad ženama. Danas, 26 godina kasnije, mislim da je vreme za slogan – Vratimo dan, ne samo ženama, već svim nevidljivim i diskriminisanim, onima čija se prava obeležavaju 25. novembra, Međunarodni dan borbe protiv nasilja nad ženama, 1. decembra, Svetski dan borbe protiv AIDS-a, 3. decembra, Međunarodnog dana osoba sa invaliditetom, 6. decembra, kada se obeležava godišnjica Montrealskog masakra i 10. decembra, Međunarodnog dana ljudskih prava. Odgovornost je svih nas, narodnih poslanika, da učinimo sve da pravo na dostojanstvene i dane i noći, bude deo prava na život, a to je misija i Zaštitnika građana i Poverenika za zaštitu ravnopravnosti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč, odnosno dva minuta replike, ali ne na vaše izlaganje narodna poslanice Elvira, nego na izlaganje prethodnika. Reč ima gospodin, Marinović.
Hvala. Zaista ću se truditi da budem kratak. Zahvaljujem uvaženom poslaniku prof. dr Vladimiru Marinkoviću što je postavio ovo pitanje, jer ja, kao što sam rekao u uvodnom izlaganju, ovo je idealna prilika da damo odgovor i razjašnjenja, ne samo narodnim poslanicima nego svim građanima Republike Srbije u vezi svega što ih interesuje, a ne samo u vezi izveštaja koji danas predstavljamo. Mislim da je ovo idealna tačka da na ovom mestu stavimo tačku na tzv. "aferu Poverenik" koja zapravo nikad nije ni postojala. Prvo, istaći ću samo neke činjenice. Poverenik po Zakonu o zaštiti podataka o ličnosti ima pravo da vrši nadzor nad primenom tog zakona i ima pravo da vrši inspekcijski nadzor, bilo je različitih tumačenja, da to bude jasno, u skladu sa tim zakonom, primenom tog zakona, ali i primenom Zakona o inspekcijskom nadzoru. Vršeći taj nadzor, a nema to pravo samo po novom zakonu iz 2019. godine, odnosno koji se primenjuje od 2019. godine, nego i po prethodnom zakonu iz 2009. godine, Poverenik može da vrši nadzor ne samo u organima vlasti, ne samo kod državnih organa, nego kod privrednih društava, banaka, osiguravajućih kuća i kod svih onih koji vrše obradu podataka o ličnosti, koji su rukovaoci podacima o ličnosti i obrađivači podataka o ličnosti. Svake godine, kao što sam rekao predstavljajući Izveštaj, mi pravimo plan inspekcijskog nadzora za tu godinu. Kao što smo prošle godine pravili za zdravstvene ustanove i za prosvetne ustanove, tako smo ove godine u sferi državnih organa i organa vlasti napravili plan inspekcijskog nadzora svih ministarstava, i to je sprovedeno, svih gradova i pojedinih opština, sa jedne strane, a u privatnoj sferi, sferi preduzeća, kompanija, banaka i dalje, napravili smo plan nadzora svih onih koji se bave on-lajn prodajom hrane, pića, obuće, odeće, nameštaja, sportske opreme i slično. Tako se došlo do toga i da se kontroliše navedena vinarija, a u svrhu tog nadzora poslali smo preko hiljadu kontrolnih lista svima onima koji se bave tim prodajama, da se kontroliše navedena vinarija, ali ne zato što je vinarija, nego zato što se bavi on-lajn prodajom. Bila je u tom krugu.
Dva minuta za repliku vam je isteklo. Zahvaljujem. Replika, narodni poslanik Vladimir Marinković. Izvolite.
Hvala vam što ste pokušali da odgovorite na ono što je moje pitanje i na ono o čemu sam dosta puta razmišljao a nije mi bilo jasno, niti mi je danas jasno. Ali, postavljam jedno logično pitanje - koliko ste vinarija uopšte obišli tokom tog vašeg plana? Mi uopšte ne govorimo o tome za šta ste vi nadležni ili niste nadležni. Ali, znate kako, sve može da se podvede pod vaša ovlašćenja i vi ono što imate kao vaš dijapazon rada i ono što vam je zakon omogućio apsolutno nije sporno. Meni je sporno da pored, recimo, 250 ili 300 hiljada privrednih subjekata u Republici Srbiji, pored hiljada privrednih subjekata odnosno organizacija čiji je osnivač Republika Srbija, vi idete u terenski nadzor baš vinarije, ja znam i gde se nalazi ta vinarija na Voždovcu, šaljući, ne znam da li su kod vas oni inspektori i šta su u stvari. Koliko ja znam, ljudi koji su bili u tom tzv. nadzoru imaju radna mesta savetnika ili viših savetnika ili mlađih savetnika, nisu bili nikakvi inspektori. Mina Kovačević nije inspektor, ona je viši savetnik kod Poverenika, bar tako piše na sajtu vaše institucije. I baš ste otišli sa pet ili šest inspektora, kao da se radi o nekoj kompaniji koja ima hiljade zaposlenih, ne znam ni ja koliko prostora, stokove sa nekom robom koju prodaje direktno ili on-lajn i baš vinarija koja ima 15 kvadrata unutra, ona je interesantna Povereniku. Ako vam je to neki model i ako vam je to reprezentativni uzorak, ja lično u to sumnjam. Ne mogu da kažem da ste vi krivi, daleko od toga, ali govorim o tome da tu postoji određena politička pozadina koja se vidi kao na dlanu od ljudi koji operativno rade i koji su zaposleni tamo, koji su targetirali. I mislim da je ovo veći udarac na Danila Vučića nego to što se piše po novinama - te slikao se sa ovim, slikao se sa onim. Ima valjda čovek pravo na rad, on je sin predsednika države, čovek radi za platu. I vi ste baš našli, vaši saradnici su baš našli u tom trenutku da kontrolišu poslovanje vinarije koja ima dva-tri zaposlena, 15 kvadrata prostora, ona je nekome interesantna u Srbiji da je kontroliše! Nije. Da budemo otvoreni, da budemo iskreni jedni prema drugima, interesantan je Danilo Vučić, sve se radi samo zbog toga da se nešto Vučiću pronađe, da li kod sina, da li kod Milice, da li kod brata. Tako su mu prišivali i "Franš" i lance restorana, lance butika, više ne znam šta ti ljudi imaju. Ja sam član ove stranke, dugo sam u politici, čoveka nikad u životu nisam video, a ne da znam šta ima. Nikad čoveka nisam uživo i direktno video. Ja sam gotovo ubeđen i ne može me niko ubediti da ovo nije orkestrirano i da nije nastavak kampanje protiv Aleksandra Vučića i da je on glavna meta te kampanje. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Hadži Milorad Stošić.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, uvaženi predstavnici nezavisnih tela, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije. Na dnevnom redu današnje sednice razmatranje je više izveštaja nezavisnih tela, Agencija za sprečavanje korupcije, Poverenika za zaštitu ravnopravnosti, Zaštitnika građana i Poverenika za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti. Na samom početku istakao bih da će poslanička grupa PUPS, Tri "P", u danu za glasanje, podržati ove izveštaje i glasati za. Danas se viđamo poslednji put u ovoj kalendarskoj godini i dobro je što ćemo ipak uspeti da u ovoj godini da razmotrimo i izveštaje o radu za 2020. godinu, važnih organa koji se bave pitanjima ostvarivanja zaštiti i unapređenja Ustavom zagarantovanih ljudskih prava. Istovremeno iako sa izvesnom zadrškom zbog obimnog posla koji smo obavljali u jesenjem redovnom zasedanju, time mi pokazujemo da nam je zaista stalo i do ovih institucija, i do rezultata njihovog rada, koji treba da nam ukaže na određen probleme u funkcionisanju pravnog sistema u društvu uopšte. Agencija za borbu protiv korupcije, u svom izveštaju je navela da se u 2020. godini povećao broj zahteva za rešavanje o sukobima interesa funkcionera i to za čitavu trećinu u odnosu na 2019. godinu. Da li je to zaista plod postepenog povećanja svesti nosilaca funkcije da moraju da traže tu saglasnost kao što je navedeno u zaključku ili je bilo prouzrokovano nečim drugim, ostaje da se vidi, ali ovaj trend treba pozdraviti i nadati se da će se nastaviti i u narednom periodu. Od zahteva po kojima je postupano u velikoj većini, slučajeva oko 85% ova saglasnost je bila data od strane agencije. Ono što nije tako, dobro je da je agencija u prošloj godini morala da izrekne i 189 rešenja kojima je utvrdila povredu zakona, od čega su u 68 slučajeva bile izricane mere javnog upozorenja ili teže. Takođe iz ovog izveštaja se može videti da je od 248 političkih subjekata koji su imali obavezu da podnesu godišnji finansijski izveštaj, za 2019. godinu, to učinilo tek njih 111, a u okviru ovog broja od 113 političkih stranaka, to je učinilo njih 68. Ako se za nekog pojedinca može uzeti kao eventualna opravdana okolnost da može zbog epidemije korone ili previda, nije podneo lični izveštaj o imovini i prihodima na vreme, mislim da to ne može biti slučaj kada su u pitanju organizovane političke stranke. Sama činjenica da je ove izveštaje podnelo manje od pola subjekata koji su na to bili obavezni govori nam da bi u narednom periodu trebalo da razmotrimo efekte postojećeg zakona o političkim strankama, a da za odgovorna lica i same stranke propišemo više sankcija, pa i mogućnosti brisanja iz Registra za neispunjavanje ovih obaveza. U 2020. godini Agencija je imala i dosta posla vezano za praćenje redovnih parlamentarnih i lokalnih izbora i uložen je veliki napor svih funkcionera i zaposlenih da se sve aktivnosti u vezi sa izbornim postupcima završavaju u roku i na vreme. S tim u vezi, ono što nam se stalno skreće pažnja u svim izveštajima je to da Agencija još uvek nije kadrovski popunjena do punog broja zaposlenih koji je predviđen sistematizacijom, odnosno da taj procenat iznosi tek oko 60%. Mislim da bi ovo pitanje u saradnji sa ostalim nadležnim organima Vlade i ove Skupštine napokon trebalo rešiti, jer bi sa zapošljavanjem većeg broja kadrova bilo daleko više kontrole, a time bi se znatno uticalo na preventivu svih vidova nepropisnih radnji pojedinaca i političkih subjekata. U svojim izveštajima i Poverenik za zaštitu ravnopravnosti i Zaštitnik građana, između ostalog, konstatovali su da je u 2020. godini našim starijim sugrađanima bilo posebno teško zbog pandemije korone, usled čega su oni morali da ostanu kod svojih kuća, što se ipak višestruko negativno odrazilo i na njihovo psihičko i fizičko zdravlje i na ostale životne probleme - izostanak poseta rodbine i gerontodomaćica, posete zdravstvenim ustanovama i slično. Poverenik za zaštitu ravnopravnosti u svom Izveštaju je naveo da se najveći broj upućenih pritužbi građana odnosi na postupanje pred organima javne vlasti u postupku zapošljavanja, a da je manje njih upućeno u oblastima zdravstvene zaštite i priliko pružanja javnih usluga. Poštovana Poverenice za zaštitu ravnopravnosti, gospođo Janković, vi ste upoznati sa pritužbom iz Niša o diskriminaciji članova opštinskog veća u dve gradske opštine Niša kojima je uskraćeno pravo na nadoknadu za ostvareni rad kao ostalim članovima Veća. Molim vas za informaciju – kako to da nadležne službe tih opština ne poštuju Zakon o radu i druge zakone koji regulišu tu tematike i upravo te starije sugrađane koji su na nekim funkcijama diskriminišu? Slične izveštaje dao je i Zaštitnik građana dodajući još kao uočene probleme i zanemarivanje starijih unutar porodice, raspolaganje njihovom imovinom bez pristanka i teško ostvarivanje prava na tuđu negu i pomoć. I jedna i druga institucija dali su niz predloga i sugestija kako da se ovo stanje prevaziđe, ali su oni pretežno deklarativnog i uopštenog karaktera. No, i takvi nas opominju da kao društvo i kao država treba da posvetimo veću pažnju položaju naše najstarije populacije i koliko je to moguće da im olakšamo svakodnevni život u trećem dobu. Naposletku, Poverenik za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti u svom Izveštaju iznosi možda i najtamnije ocene stanja u svojoj resornoj oblasti u odnosu na kolege. Iako je broj podnesaka ka ovom organu u izvesnom opadanju u odnosu na neke ranije godine, zabrinjavaju podaci da su navodi iz žalbi u kojima se podnosioci obraćaju Povereniku u vrlo velikom broju slučajeva osnovani i da se te žalbe u najvećem broju slučajeva podnose zato što se na primerno podnete zahteve ne dobijaju nikakvi odgovori od strane nadležnog za davanje tih informacija, ali da se najveći broj tih postupaka obustavi jer se informacije daju kada se sazna za obraćanje podnosioca Povereniku. Posebno je loše to što ogroman broj državnih organa i ustanova, skoro dve trećine od ukupnog broja, i dalje ne dostavlja zakonom obavezne godišnje izveštaje Povereniku o broju zahteva i predmeta koji su tom organu upućeni iz ove oblasti, ali i ne objavljuje svoje zvanične informatore na svojim internet stranicama. Iako nisu poimenično određeni, iz izveštaja se može videti da među onima koji ne izvršavaju ove obaveze ima, čak i pojedinih ministarstava i drugih državnih organa i organizacija na republičkom nivou. Kako i kod Agencije za borbu protiv korupcije i ovde bi trebalo popuniti sva sistematizacijom predviđena radna mesta, što bi verovatno doprinelo da se upućeni zahtevi i molbe brže rešavaju, a i da organi budu savesniji u davanju traženih informacija, na šta su zakonom obavezni. Na kraju bih još dodao da su sve četiri institucije u 2020. godini ostvarile pozitivne finansijske pokazatelje i da su na kraju potrošile manje novca od onoga što im je republičkim budžetom bilo dodeljeno, pa zato ih treba i posebno pohvaliti. Njihove izveštaje će poslanička grupa PUPS – „Tri P“ podržati i o njima glasati. Takođe, poslanička grupa Partija ujedinjenih penzionera Srbije, PUPS – „Tri P“ će u danu za glasanje podržati i ostale predloge i zakonska rešenja razmatrana na ovoj sednici i glasati za. Poštovani prijatelji, uvaženi građani Srbije, poštovani predstavnici nezavisnih tela, zahvaljujem se na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Sandra Božić. Povreda Poslovnika. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Ukazujem na povredu Poslovnika član 132. Vi ste imali dužnost da ukažete našim gostima koji danas podnose izveštaje da red na ovoj sednici podrazumeva da sedite za svojim mestom i slušate onoga ko je ovlašćen predstavnik, u ovom slučaju gospodin Hadži Milorad Stošić, a ne da ćaskate, pretpostavljam po bilo kojoj osnovi sa predsedavajućim. Te vas molim da ubuduće opomenete naše učesnike današnje debate da se izveštaji tiču njihovog rada. Ukoliko im to nije važno i ukoliko ne poštuju Poslovnik, da barem ispoštuju građane koji ovaj prenos prate. Hvala.
Zahvaljujem. Mislim da su narodni poslanici jasno mogli da čuju kome se obraća kolega kojeg ste spomenuli. Što se mene tiče, smatram da nisam povredila Poslovnik. Da li želite u danu za glasanje da se izjasnite?
Da.
Odlično. Prelazimo na listu govornika. Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvaženi predsednici nezavisnih tela, ja bih vas još jednom sve pozdravio i hteo bih da kažem samo nekoliko stvari konkretno koje se tiču ovde svih nas. Kolege pre mene koje su govorile iznele su puno stvari koje se tiču vašeg rada. Recimo, prva stvar, Agencija za borbu protiv korupcije, mislim da vi radite vaš posao na način kako to treba da se radi. Ispravna stvar je to da i u narednom periodu nastavite takvim tempom da radite, s tim što bi bilo dobro da svakog onog ko se bavi politikom, koji se bavi nekim javnim funkcijama, evo, ja sam tu unazad sedam godina poslanik, a pre toga sam bio predsednik opštine, ja sam spreman da se svakog trenutka proveri sva moja imovina, svih mojih srodnika, najbližih i daljih, i da se vidi na koji način može da se funkcioniše, da se radi za narod, a normalno, da se ne obogati. To je ono što mogu da kažem za sebe, a to i naš predsednik, gospodin Vučić govori. To važi i za ostale kolege koje su dobile poverenje naroda, da li su odbornici, da li su predsednici opština, da li su većnici, direktori, poslanici, ministri ili nešto drugo. Ja ću još jednom vama dati podršku zato što ono što radite radite na način kako to i treba da se radi. Izveštaj koji ste podneli je izuzetno kvalitetan. Vezano za ostale kolege vaše koje su tu zajedno sa nama, ja bih isto napomenuo vezano za Zaštitnika građana, oko tog vašeg Izveštaja. Ono što kažete mi smo i govorili kada sam bio na Odboru za prava deteta. Više sam potencirao problem naših građana koji žive u rubnim područjima, u seoskim područjima gde nisu isti uslovi života za sve te gađane, za tu našu decu. Deca na selu žive mnogo drugačije, žive zdrav život, to jest dobro. Zdrava priroda, zdrava hrana, sve to postoji, ali to dete na selu želi da ima iste uslove života, da ima sve ono što ima dete u gradu i da na taj način ono može da se razvija, da raste. To su naša deca. To su pametna deca, da li u selu da li u gradu, ali i ta deca u selu bi isto volela da imaju iste mogućnosti, da se ponašaju na isti način, da mogu da uče i da žive na isti način kao deca u gradu. Ovo što govorim, govorim iz delokruga zato što sam dugi niz godina kao veterinarski radnik, terenac, obilazio naša sela. Obilazio sam te naše ljude i video sam kako se živi, a posle sam i kao predsednik opštine radio i bio sam veoma aktivan. Želeo sam da pokušam da u opštini gde živim i gde radim da izjednačim te uslove života gde smo išli jedan po jedan deo. Izdvajali smo sredstva za izgradnju tih puteva, sve ono što je potrebno. Pomagali smo i bračne zajednice, novorođenu decu, nezaposlene porodilje. Bilo je više izdvajanja. Pedeset posto su veća zdvajanja bila za one žene, za onu decu koja žive za u seoskim područjima, pa sam tada imao i prijave tadašnjeg Zaštitnika za rodnu ravnopravnost. Imao sam prijavu zašto sada mi izdvajamo više sredstva za one ljude koji žive u selima, a manje za one koji žive u gradu. Pričam za Svrljig. To je jedna varošica, ali ipak je to urbano mesto, tako da sam i tu imao prijavu u to vreme. To je bilo 2010/2011 godine. Ja i dalje mislim da treba više sredstava izdvajati za svakog ko živi u seoskom području, za žene na selu, za decu na selu, za bračne zajednice na selu, jer mi ćemo sada, od 1. januara 2022. godine, izdvojiti sredstva od 300 hiljada za svako novorođeno dete, s tim što ću ja potencirati kasnije, kada raspravljamo po amandmanima, da ima razlike za onu decu koja se rađaju u seoskim područjima, jer tamo njima moramo dati veću pažnju, jer kako smo videli demografsku sliku naše Srbije, sve nas je manje i manje. Naši centri, kao što je Niš, Beograd, Novi Sad, oni se pune, ali zato se prazne ta rubna područja, kao što je Svrljig, Bela Palanka, Gadžin Han, Boljevac i veliki broj takvih mesta i na jugoistoku Srbije i ostalim delovima Srbije. Znači, mi u takvim područjima moramo iznaći mogućnost i dati veću podršku, a ljudi koji vode određene resore u budućoj Vladi sigurno će o tome voditi računa. O ovome govorim iz iskustva, jer, verujte mi, kod mene u Svrljigu nije isto ko živi u seoskom području, ko živi u gradskom području. Nije isto i za one ljude u samom Svrljigu zato što mi imamo određene potrebe koje moramo sada da obezbedimo, ali to je nešto što ćemo mi sigurno raditi u toku 2022. godine. Još jedna od bitnih stvari, o tome sam više puta govorio, za one naše žene na selu, tim našim ženama na selu moramo dati veću pažnju kroz sve one vidove koje imaju isto žene u gradu. Ta žena na selu radi od jutra do sutra. Ta žena na selu čuva svoju porodicu, čuva svoju decu, ide na njivu, radi u kući i to svakog dana. Mi smo prvi put, sada ova sadašnja Vlada, na insistiranje našeg predsednika, dali mogućnost da ima određene benefite i ta žena koja živi na selu kada sutra rodi decu i to je nešto što do sada nije bilo, ali na tome možemo više raditi, jer tim ženama na selu sigurno trebamo dati mogućnost da mogu lakše da ostvare određene benefite, određene subvencije, određene stvari koje država Srbija pomaže kroz odrene vidove u okviru porodice, u okviru investicija privrede, zanatstva, zadrugarstva i svega ostalog. Još jednom, to su bitne stvari i na tome ću uvek insistirati zato što osećam potrebu to da kažem, jer moja majka je osoba koja je celog života bila na njivi. Nema radnog iskustva. Otac mi je bio policajac, sada je u penziji, pa igrom slučaja otac ima dobru penziju, pa pomaže i majku, a tu smo i mi. Veliki je broj takvih naših majki i sestara. Žene nemaju zdravstveno osiguranje, nemaju mogućnost… S druge strane, naši poljoprivredni proizvođači ne žele da se odreknu svoje imovine, tih 50 ari zemlje koju on ima…
Molim vas, privodite kraju. Isteklo vam je vreme.
Završavam. Tih 50 ari, koje taj čovek ima u selu, on toga nikad neće da se odrekne da bi mogao da koristi sredstva socijalne pomoći. Još jednom, uvaženi predstavnici svih tih tela i agencija, ja ću podržati ove izveštaje, ali s druge strane, s vaše strane gledajte da one stvari koje su bitne za naše žene, za našu decu na selu, za brdsko-planinska područja, da na taj deo stavite akcenat i da tu stavite veću podršku. Hvala još jednom.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladan Glišić. Izvolite.
Neću glasati za ove izveštaje ne zato što imam nešto konkretno protiv tih izveštaja, već zato što sam protiv koncepta nezavisnih regulatornih tela, kao što sam i protiv koncepta nezavisnih medija i nezavisnog pravosuđa. Kada se ovako kaže, to izgleda rogobatno, ali ću pokušati ukratko da objasnim ceo taj koncept. Godine 1968. gospodine Robert Batler je definisao termin ejdžizam kao vrstu diskriminacije osoba starije životne dobi. Taj termin kada je definisala naša Poverenik za zaštitu građana gospođa Janković je rekla, između ostalog, skoro da ejdžizam može biti vrsta rasizma modernog doba. Mnogo je bitno znati i koren samog rasizma, moderan koren samog rasizma i onda ideje ejdžizma, a onda ćemo povezati s tim da vidimo kako smo došli do toga da su i nezavisna regulatorna tela problematična. Evo, prosto rečeno, rasizam kao ideja da je jedna zatvorena društvena zajednica u susretu sa strancima doživljava ih kao nepoznate, pa samim tim manje vredne, jeste jedan arhetipski koren rasizma. Mnogo opasniji koren rasizma je ono što se desilo u moderno doba vezano za holandske i britanske trgovce robljem koji su masakrirali afrički kontinent, izvozili ih u Ameriku na svoje plantaže i onda su morali svom društvu da objasne moralni način kako to da neko ljudsko biće može da bude odvedeno da na njegovoj krvi, znoju i životu zaradi te ekstra profite i da se obogate tako da su na tome napravili svoj društveni uspeh, a ne na nekoj velikoj genijalnosti. Takva društva su morala da izmisle priču o modernom rasizmu, da objasne kako su ljudi iz Afrike ljudi niže vrednosti i, naravno, svi oni koji ne pripadaju njihovom civilizacijskom krugu političkog zapada. Vidite, oni su u stvari to radili ne zato što su smatrali da su moralno superiorniji, već su morali da opravdaju tu vrstu podređivanja čoveka i njegovog dostojanstva zaradi ekstra profita. Na isti način danas u svetu u kome totalitarni kapitalizam zapadnog globalističkog tipa zahteva da se svi mi pretvorimo u ljudski resurs, doživljava ljude koji su došli u određenu životnu dob kao višak, kao balast, kao neko ko više u procesu proizvodnje profita ničemu ne služi. Iz toga izlazi ideja o ejdžizmu. Iz toga izlazi ta vrsta modernog rasizma koji će se dešavati u budućnosti. Kakve to veze ima sa nezavisnim regulatornim telima? Pa, ako pogledate kada su se ona pojavila u našem političkom sistemu, pojavila su se posle 5. oktobra 2000. godine, kada smo krenuli u evroatlanske integracije. Danas kažemo da su to samo evropske integracije, ali ja mislim da ima dosta i atlanskih. Znači, ka političkom Zapadu, ka ideji da, jednostavno, je sve podređeno profitu. Sva društva u svojoj istoriji se dele na ona koja služe „zlatnom biku“, to jest profitu i ona koja služe čoveku. Mi se opredeljujemo u našim evroatlanskim integracijama da idemo u društva koja sve nas podređuju profitu i onda je ejdžizam normalan, onda su drugi oblici rasizma o kojima se ne priča, a to je pre svega antislovenski rasizam, rasizam prema novim državama koje se pojavljuju, kao što je Kina, rasizam prema Aziji. Sve su to stvari koje su njima prihvatljive. Neće otvoreno da ih kažu, ali u svojim činovima to pokazuju. Nezavisna regulatorna tela su se javila kao pokušaj da se iz našeg državnog aparata izmesti priča o zaštiti građanskih i ljudskih prava, da se naprave tzv. nezavisni organi koji će kontrolisati našu državu da slučajno ne greši prema našim građanima. Međutim, kao što će sada na referendumu 16. januara da se odlučuje da li ćemo dozvoliti sudijama da sami sebe biraju, da preko toga budu podložni stranom uticaju domaćim centrima moći koji su otuđeni od svog naroda, tako su i nezavisna regulatorna tela u svom delovanju, kada pogledate, često podložna pritisku iz tzv. nezavisnih medija, pritisku iz tzv. nevladinih organizacija koje su to prema samo našoj Vladi, a u stvari pripadaju stranim vladama i finansiraju se od stranih vlada i zbog toga ja na isti način na koji smatram da ne postoje nezavisni mediji, već postoje samo mediji koji su zavisni od svog društva i svog naroda, a poštuju pravila objektivnosti i novinarske profesije i ovi drugi koji ne poštuju ta pravila, tako isto smatram da pravosuđe mora da bude zavisno od svog naroda, što ne znači da bude zavisno od političkih partija, a ne sme da bude nezavisno od svog naroda i da zavisi od onih centara moći koji su izmislili tu ideju da bi mogli da uništavaju suverenitete naroda koji su im se suprotstavili. Eto tako mislim da i nezavisna regulatorna tela treba da se vrate u okvir državnog aparata Srbije, da tu bude većom kontrolom i da samim tim vi ne dolazite u situaciju da morate da se branite od medijskih natpisa medija koji su pod kontrolom bilo vladajuće stranke ili stranih centara moći. Nemam ništa protiv vas lično, nemam ništa protiv vaših izveštaja, samo mislim da je krajnje vreme da raščistimo sa idejama koje su posle 5. oktobra 2000. godine ušle u Srbiju i dan danas nam prave veliki problem. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96? (Ne.) Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem sredu, 29. decembar 2021. godine, sa početkom u 17.30 časova kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Devete posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Sada određujem pauzu, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, u trajanju od jednog sata. Sa radom nastavljamo u 15.00 časova.
Ovo je sledeća sednica. Prva tačka dnevnog reda – Izveštaj o radu za 2020. godinu, koji je podnela Agencija za sprečavanje korupcije, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava od 15. decembra 2021. godine. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o radu Agencije za sprečavanje korupcije za 2020. godinu, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, 15. decembra 2021. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 176 narodnih poslanika, za – 173, protiv – jedan, nije glasalo – dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, usvojila Predlog zaključka. Druga tačka dnevnog reda – stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Redovnog godišnjeg izveštaja Poverenika za zaštitu ravnopravnosti za 2020. godinu, koji je podneo Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova 22. decembra 2021. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 176 narodnih poslanika, za – 174, protiv – jedan, nije glasao – jedan. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, usvojila Predlog zaključka. Treća tačka dnevnog reda – stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Redovnog godišnjeg izveštaja Zaštitnika građana za 2020. godinu, koji je podneo Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova 22. decembra 2021. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 176 narodnih poslanika, za – 174, nije glasalo – dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, usvojila Predlog zaključka. Sada stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Redovnog godišnjeg izveštaja Zaštitnika građana za 2020. godinu, koji je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu 23. decembra 2021. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 176 narodnih poslanika, za – 174, nije glasalo – dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, usvojila Predlog zaključka. Četvrta tačka dnevnog reda – stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o radu Poverenika za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti za 2020. godinu, koji je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu 23. decembra 2021. godine Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 176 narodnih poslanika, za – 173, protiv – jedan, nije glasalo – dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, usvojila Predlog zaključka. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 103. stav 6. Poslovnika, prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština, bez pretresa, o tome izjasni u danu za glasanje. Saglasno navedenim odredbama Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Sandra Božić, na sednici 29. decembra 2021. godine, u 13 časova i 47 minuta, ukazala je na povredu člana 132. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 176 narodnih poslanika, za – 41, protiv – dva, nije glasalo – 133. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Dame i gospodo narodni poslanici, pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Devetu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Dame i gospodo, pošto je danas kraj redovnog zasedanja, ovim završavamo Drugo redovno zasedanje u ovoj godini. Pozivam vas da saslušamo himnu Republike Srbije. (Intoniranje himne.) Zahvaljujem i zaključujem i ovu sednicu i redovno zasedanje. Pošto je ovo naša poslednja sednica u ovoj godini, želim da vam čestitam i novogodišnje i božićne praznike. Generalni sekretarijat vas poziva na koktel.