2. Návrh zákona, kterým se mění zákon č. 159/1999 Sb., o některých podmínkách podnikání a o výkonu některých činností v oblasti cestovního ruchu a o změně zákona č. 40/1964 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů, a zákona č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon), ve znění pozdějších předpisů, ve znění pozdějších předpisů /sněmovní tisk 276/6/ - vrácený Senátem Senát vrátil návrh zákona s pozměňovacím návrhem. Jeho usnesení bylo doručeno jako sněmovní tisk 276/7. Vítám mezi námi senátora Iva Valentu. Prosím, aby se za navrhovatele k usnesení Senátu a k předloženému pozměňovacímu návrhu vyjádřila paní ministryně pro místní rozvoj Karla Šlechtová. Prosím, paní ministryně, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážené dámy poslankyně, vážení páni poslanci, vážený pane senátore.
Omlouvám se, paní ministryně. Prosím všechny, aby přenesli své rozhovory do předsálí, a vás, abyste pokračovala, až tady nastane ticho. Děkuji.
Dovolte mi, abych nejprve shrnula celý legislativní proces projednávání této novely v Senátu Parlamentu ČR. 14. října proběhlo jednání ústavněprávního výboru Senátu České republiky, který přijal usnesení, ve kterém navrhuje Senátu vrátit projednávaný návrh zákona Poslanecké sněmovně s pozměňovacím návrhem. 20. října se uskutečnilo jednání výboru pro územní rozvoj, veřejnou správu a životní prostředí Senátu ČR, který přijal usnesení, ve kterém doporučuje Senátu vrátit tento návrh zákona Poslanecké sněmovně s pozměňovacím návrhem. Pozměňovací návrhy obou výborů jsou obsahově shodné. Dva dny poté, 22. října 2015, proběhla 13. schůze Senátu Parlamentu ČR, na které bylo přijato usnesení, v kterém Senát vrací návrh zákona Poslanecké sněmovně ve znění přijatého pozměňovacího návrhu. Já bych se ráda vyjádřila k situaci, která nastala po projednání návrhu zákona ve třetím čtení Poslaneckou sněmovnou ČR. V úvodu bych ráda zmínila, že cílem novely, kterou zpracovalo ministerstvo pro místní rozvoj, je ochrana spotřebitele. Ministerstvo obdrželo po třetím čtení, které bylo v září tohoto roku, oznámení o výpovědích pojistných smluv, jakož i informace, že pojišťovny nebudou uzavírat nové pojistné smlouvy s cestovními kancelářemi a rovněž nebudou s cestovními kancelářemi prodlužovat pojistné smlouvy stávající. Ráda bych jenom doplnila, že se jedná o šest pojišťoven na našem trhu. K tomuto kroku pojišťovny přistoupily za platného znění zákona vyloženého nálezem Ústavního soudu ze dne 21. 7. 2015, kdy Ústavní soud potvrdil, že cestující má nárok na plné vrácení vložených prostředků bez ohledu na stanovený limit pojistného plnění. Ústavní soud tedy potvrdil nezbytnost použití eurokonformního výkladu zákona číslo 159/1999 Sb. Žádný z poslaneckých návrhů předložených v druhém čtení by tedy nastalou situaci neřešil. Ministerstvo v rámci této situace začalo okamžitě činit patřičné kroky tak, aby odvrátilo bezprostředně hrozící nebezpečí, které spočívalo v ukončení hospodářské činnosti cestovních kanceláří, jelikož povinné pojištění záruky pro případ úpadku je jednou z nutných náležitostí pro koncesovanou živnost, tzv. provozování cestovní kanceláře. Výsledkem byla shoda se zněním pozměňovacího návrhu, který se týkal úpravy povinného pojištění záruky pro případ úpadku cestovní kanceláře. S tímto návrhem vyslovili souhlas zástupci Asociace pojišťoven, Asociace cestovních kanceláří, Ministerstva financí i České národní banky. Pozměňovací návrh zakotvuje odpovědnost jak pro cestovní kancelář, tak pro pojišťovnu za sjednání výše limitu pojistného plnění. To znamená, že cestovní kancelář je povinna vždy hlásit pojišťovně změnu pojistného rizika. Novela zákona vymezuje rozšíření informačních povinností pro cestovní kanceláře, na které jsou navázány správní delikty. Cestovní kancelář je tedy povinna udržovat v průběhu trvání pojištění limit pojistného plnění v takové výši, aby v případě pojistné události byly uspokojeny veškeré oprávněné nároky zákazníků, ale zároveň nesmí prodat žádný zájezd, který by nebyl krytý pojištěním pro případ úpadku. Ministerstvo vnímá potřebu vytvoření garančního schématu, resp. fondu, v brzké době i v rámci implementace nové evropské směrnice, která v průběhu dalších dní i týdnů bude k dispozici. Ráda bych dále uvedla, že cílem předkládané novely je upravit pouze ustanovení zákona, která aktuálně vyžadují změnu. Zásadnější revizi zákona právě předložíme do konce roku 2017, kdy musí být v účinnosti v rámci implementace evropské směrnice. Závěrem bych si dovolila shrnout hlavní cíle této novely, mezi které patří především ochrana spotřebitele v případě úpadku cestovní kanceláře, uvedení zákona do souladu s občanským a živnostenským zákonem a také eliminace podvodného jednání ze strany cestovní kanceláře. Ráda bych vás požádala o schválení senátního návrhu této novely. Děkuji.
Děkuji paní ministryni. Ptám se, jestli se k předloženému návrhu Senátu chce vyjádřit zpravodajka garančního výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj paní poslankyně Martina Berdychová. Prosím, paní zpravodajko, máte slovo.
Vážený pane předsedající, pane senátore, dámy a pánové, jako zpravodajka podporuji přijetí tohoto tisku ve znění pozměňovacího návrhu, jak nám ho předložil Senát, protože to vnímám jako jediné možné řešení v současné situaci, které zajistí, aby byla nadále neohrožena činnost cestovních kanceláří. Senátní návrh je kompromis, který řeší nastalou situaci v činnosti cestovních kanceláří, které pojišťovny přestaly proti úpadku pojišťovat, či uzavírat nebo prodlužovat uzavřené smlouvy. Cestovním kancelářím hrozí, že budou muset ukončit svoji podnikatelskou činnost. Jenom nesouhlasím se zněním v důvodové zprávě, které se týká konstatování, že zákon, který jsme přijali ve Sněmovně, není v souladu se zákonem o pojišťovnictví a pojišťovnám hrozí sankce od České národní banky. My jsem se touto novelou zákona zabývali dlouho v podvýboru pro cestovní ruch. Zástupci České národní banky byli vždy tomu projednání přítomni. Dneska jsem si tu skutečnost ověřovala. To, že by zákon byl v rozporu se zákonem o pojišťovnictví, není důvodem, proč pojišťovny přestaly pojišťovat. Přesto souhlasím s tím, abychom tento zákon přijali ve znění senátního pozměňovacího návrhu.
Děkuji paní poslankyni Martině Berdychové. Ptám se, jestli ještě zpravodaj hospodářského výboru pan poslanec Michal Kučera má zájem. Nemá zájem o slovo. Otevírám tedy rozpravu, v které jako první vystoupí pan senátor Ivo Valenta. Prosím, pane senátore.
Dobrý večer, pane místopředsedo, dobrý večer, paní ministryně, vážené poslankyně, vážení poslanci. Dovolte mi z tohoto místa prostřednictvím pana předsedajícího poděkovat za možnost vystoupit zde na plénu Poslanecké sněmovny. Jsem rád, že vám mohu představit návrh zákona o cestovním ruchu v podobě, která je zcela jistě pozitivním počinem pro občany této země, pro klienty všech cestovních kanceláří, kteří přišli o své finanční prostředky kvůli jejich krachu. [[(17.40 hodin)]] Tento návrh zákona nesprávně transponoval evropské právo a v podobě, v jaké byl schválen Poslaneckou sněmovnou, ohrozil podnikání v oblasti cestovního ruchu. Jak již tady řekla paní ministryně, když to zjednoduším, s kolegy v Senátu jsme zasedli k jednomu stolu se zástupci ministerstva, cestovních kanceláří a pojišťoven a snažili jsme se najít a tuto nešťastnou implementaci napravit. Ačkoli osobně nejsem velkým příznivcem kompromisů, v tomto případě jsem přesvědčen, že kompromis, kterým je Senátem přijatý pozměňovací návrh, je velmi zdařilá legislativní změna. Jedná se o jednoduchou modifikaci § 8 odst. 2 návrhu zákona, který zavádí tzv. sdílenou odpovědnost pojišťovny a cestovní kanceláře za stanovení správné výše limitu pojistného plnění při sjednání pojištění. Tento pozměňovací návrh zároveň reflektuje skutečnost, kterou tady zmínila již paní ministryně, a já bych ji rád zopakoval, protože ji považuji za důležitou, a to je vytvoření garančního fondu cestovních kanceláří. Do tohoto fondu, který nám slíbilo ministerstvo, že vytvoří nejpozději do jednoho roku, budou přispívat určitým procentem svých příjmů všechny cestovní kanceláře. Rád bych vyzval z tohoto místa paní ministryni, aby vážně uvažovala o tom, že do fondu budou přispívat i pojišťovny, protože podle návrhu této novely je to jejich odpovědnost, aby si důsledně hlídaly správné nastavení pojistného limitu. Chtěl bych poděkovat paní ministryni za jednání a vůli k nalezení této nápravy. Právo cestovního ruchu je odvětví velmi regulované evropským právem a návrh zákona, který zde máme před sebou, transponuje evropskou směrnici z roku 1990. Abych byl upřímný, nerozumím sice tomu, proč tak činíme až nyní, ale rád bych se v tomto ohledu zastal paní ministryně, protože se to mělo udělat již dávno před nástupem této vlády, a Ústavní soud tedy nerozhodl nijak jinak než v duchu evropské judikatury, bylo to jen reakcí na nedostatečnou českou právní úpravu. Závěrem mi dovolte v kontextu toho, co jsem teď řekl, varovat do budoucna před obdobnými nesprávnými, opožděnými nebo naopak ukvapenými transpozicemi směrnic evropského práva. Bezhlavé přijímání evropských norem může vážným způsobem ohrozit podnikatelský sektor. A zrovna z toho případu jasně vyplývá, že časté výhrůžky urgentní implementací někdy nejsou zcela namístě, protože zkrátka, jak je vidět, není kam spěchat a vyplatí se zvážit všechny okolnosti, především rizika právní úpravy. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu senátorovi Ivu Valentovi. Nyní dalším přihlášeným s přednostním právem je pan předseda poslaneckého klubu ODS Zbyněk Stanjura. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Tak aby to nebyla úplná selanka, tak nejprve chci říct, že náš klub podpoří senátní verzi, a teď to zdůvodním. Já se nepřipojím k poděkování paní ministryni, protože já nejsem příznivec toho, že zloděj volá chyťte zloděje nebo že pyroman je dobrovolný hasič a hasí požár, který sám založil. My ten návrh zákona máme v Poslanecké sněmovně 16 měsíců. Šestnáct měsíců, 30. července 2014 nám vláda doručila tento návrh zákona. Pan senátor zcela správně řekl, že sněmovní verze, která odsud odešla, ohrožuje podnikání v oblasti cestovního ruchu. Ale za to někdo může! To nespadlo z nebe ani z Bruselu. A my jsme k tomu opakovaně vystupovali v prvním čtení, v druhém čtení, ve třetím čtení, má kolegyně Jana Fischerová připravila pozměňovací návrh, který ruku v ruce odmítli paní ministryně, paní zpravodajka a pan Okamura, protože jeho podnikání se to netýká, takže co by těm ostatním nezpřísnil podmínky. O tom jsme se bavili ve třetím čtení. Senát naprosto správně přijal ten pozměňovací návrh a já chci ocenit práci Senátu. Ale pokud si vláda občas stěžuje, že opozice něco blokuje, že něco trvá dlouho, tak tady je to vina paní ministryně. Ten zákon už dneska mohl být schválen, nemusel být znova v Poslanecké sněmovně. Stačilo, kdyby dala za pravdu těm hlasům, které ve Sněmovně nevyslyšela a v Senátu ano. Jediné, co se změnilo je to, před čím my jsme varovali, že vy jste se rozhodli jednomu soukromému subjektu uložit zákonnou povinnost, ale ne vůči státu, ale vůči jinému soukromému subjektu. A jak to má splnit, když ta druhá skupina všechny dopředu varovala "za takových podmínek my ty pojistné smlouvy prostě neuzavřeme"? Slyšeli jsme tady minule, a mohl bych to citovat, jak od paní ministryně, tak od paní zpravodajky: to není pravda, nenechme se vydírat, pojišťovny nemají pravdu. A dneska slyšíme hezká, krásná slova o tom, jak jsme našli u kulatého stolu v Senátu konsenzus. Ten konsenzus jsme našli proto, že ta jedna strana splnila to, co říkala dopředu: pokud to takhle navrhnete, nic nás nedonutí, abychom pro sebe uzavírali nevýhodné pojistné smlouvy. Mimo jiné by tím porušili své povinnost, tak jak to kontroluje regulátor, to je Česká národní banka. Tak o jakém konsenzu tady mluvíme? Pod tlakem skutečnosti paní ministryně musela - musela ten kompromis podpořit. Neumím si představit, že by osobně nesla odpovědnost za to, že cestovní kanceláře, české cestovní kanceláře budou mít problém a nebudou moci díky rozhodnutí státu a rozhodnutí většiny ve Sněmovně dál podnikat. Ne proto, že jim to nejde, ne proto, že by něco neplnily, ale proto, že jste jim navrhli, vy mnozí, ne všichni, ne všichni vládní, nebylo to hlasování vládní versus opoziční, to je třeba říct, každý se může podívat jak do té diskuse, tak do toho hlasování, vy jste jim prostě dali podmínky, které nemohli splnit. Tak se dneska netvařme, že všichni jsme kamarádi, všichni jsme se domluvili. Ono to naštěstí projde, ale - a mě teď nezajímá výmluva, kdo na ministerstvu to chystal. Tohle je politická odpovědnost paní ministryně, nikoho jiného. Opakovaně jsme na to upozorňovali, dokonce jsme navrhli řešení a paní ministryně opakovaně byla proti. Nevím, co se stalo, že několik desítek cestovních kanceláří dostalo výpověď z pojistné smlouvy. To je jediné, co se stalo od minule, jinak ty argumenty jsou stejné jako minule, jsou stejné jako předminule, jako v prvním, druhém, třetím čtení. Já myslím, že je to varování pro nás pro všechny, abychom se nesnažili regulovat úplně všechno a hlavně abychom nedávali povinnosti jednomu soukromému subjektu, které má zajistit u jiného soukromého subjektu. Slyšel jsem dneska v médiích, že je to ochrana spotřebitele, protože do zákona jsme dali, co jeden soukromý subjekt má měsíčně posílat jinému soukromému subjektu. Je to princip, který se mi nelíbí. Jestli chceme naprosto oprávněně po pojišťovnách, aby si samy vyhodnocovaly riziko a buď podepsaly, nebo nepodepsaly pojistnou smlouvu, proč máme zákonem říkat, že někdo má posílat měsíčně hlášení? Přece pojišťovny to mohou dělat i bez toho zákona. Ale budiž, to ničemu neuškodí na rozdíl od toho bezlimitního plnění, jenom je to podle mě zbytečné. Zase my se staráme o něco, po čem nám nic není. Opravdu nic. Já bych docela rád slyšel od těch, kteří tady před několika týdny tak horovali proti pojišťovnám a proti tomu, že my tady spouštíme falešný poplach, co se tedy stalo, proč změnili názor a proč nás neposlouchali už poprvé. Ten zákon už mohl být ve Sbírce zákonů. Bohužel tam není. Vzal jsem si s sebou tablet, zatím nebudu citovat, ale jsem připraven citovat ze stenozáznamu, co kdo tady u toho mikrofonu říkal. Na rozdíl od pana senátora si myslím, že je to chyba paní ministryně, že jsme to mohli mít dávno vyřešeno. Stačilo poslouchat opozici. A určitě se shodneme, že to není typický pravolevý střet. Nebo možná je, protože ti zastánci regulací jsou v naprosté většině případů vlevo na politické mapě a my odpůrci regulací jsme vpravo, protože si nemyslíme, že stát ví lépe než ti, kteří podnikají, jak to mají dělat a jaké jsou dopady. Ale, a řekněme si to otevřeně, znělo to populárně. Kolikrát jsme slyšeli od toho mikrofonu od paní ministryně, a nejenom od ní, ať pořád nemluvím o paní ministryni, ale i od zastánců té novely: to děláme pro ty klienty. A když jsme vám říkali: a taky se může stát, že české cestovní kanceláře z trhu prostě vymizí díky chybnému návrhu zákona, tak jste nás neslyšeli. Já chci poděkovat Senátu jako instituci, že tady zatáhl za záchrannou brzdu, že nám to vrátil včas. Já jsem, a nejsem určitě jediný, dostal žádost obou asociací cestovních kanceláří o to, abychom to podpořili. Já jsem jim za náš klub odpověděl, že pro nás to bude velmi jednoduché, my ten názor máme od začátku, takže my to samozřejmě podpoříme. Ale příště, když ten zákon nabral 16 měsíců, tak nás prosím poslouchejte, protože to není poprvé, a obávám se, že to není naposled, kdy jsme měli pravdu, a vy jenom z politicky prestižních důvodů, než abyste dali opozici za pravdu, tak si hlasujete pro ten svůj návrh. A pak to opravujete. Naštěstí tady díky Senátu to opravíme ještě včas a nemusíme chystat novelu a další novelu a novelu novel. Děkuji.
Děkuji panu předsedovi Zbyňku Stanjurovi. Dalším řádně přihlášeným je pan poslanec Ivan Gabal, kterého ale nevidím, takže ruším jeho přihlášku. Další řádně přihlášenou je tedy paní poslankyně Jana Fischerová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Pane místopředsedo, děkuji vám za slovo. Přeji vám všem příjemný večer, vážené dámy a vážení pánové. Navážu na slova našeho předsedy poslaneckého klubu ODS Zbyňka Stanjury. On rozehrál ten příběh, jak to vypadá v podnikatelském prostředí, cestovním ruchu, a já k tomu přidám ještě pár vlastních postřehů. Na úvod zde přiznám střet zájmů. Takže víme, že v současné době se nám blíží konec roku. Většina cestovních kanceláří má sepsány smlouvy většinou do konce kalendářního roku. A podle litery zákona a podle smluv šest týdnů předtím, než naběhne konec roku neboli ta jejich smlouva na dobu určitou, tak musí od svého smluvního partnera, od své pojišťovny, některé z těch šesti, dostat výpověď. Takže to se děje i v těchto dnech. Protože dokud to neprojde opravdu až podpisem pana prezidenta, tak to není ještě zcela nově schválená novela tohoto zákona. A tak jak mnozí mluvíme s podnikateli z různých oblastí, tak vím, že i tato novela přináší slušným podnikatelům právě v oblasti cestovního ruchu další regulaci, další hlášení, další byrokratické věci, oni bohužel už řekli: my už rezignujeme, my to všechno budeme dělat, jenom prosím vás, ať už to něco je, protože teď je konec roku, my už máme katalogy, my už prodáváme na příští rok, a jestliže najednou se stane, že nebudeme pojištěni, tak my opravdu nemůžeme prodávat zájezdy. Samozřejmě můžou, ale už budou mít sankce, už správně musí přijít na živnostenský úřad, nahlásil konec prodeje zájezdů. Takže v takové fázi se nyní nacházíme. Je dobře, že zde už padlo, jak to celé probíhalo. I já chci poděkovat Senátu, protože jsem sledovala celý ten postup. A toto je jediný kompromis, jediná možnost v tuto chvíli, jak pro, opakuji, slušné cestovní kanceláře, které mají svoji historii, svoje jméno, a pojišťovny je většinou znají. Tam to funguje opravdu tak ve vztahu pojišťovna - cestovní kancelář, že už jsou roky partnery, a i ti jednotliví pojistitelé svoje klienty znají důkladně, čili už vědí, do čeho jdou. A slyšela jsem, že většinou to pojistné se tak jako tak bude ještě zvyšovat, protože chtějí mít záruku při tom zpřísňování pravidel, že to bude všechno oboustranně důvěryhodné. Máme na trhu - ne na trhu, máme cestovní kanceláře, které se sdružují ve dvou asociacích. Minule tady prezentoval, prostřednictvím pana předsedajícího, pan poslanec Tomio Okamura jednu z nich, těch asociací, což je Asociace českých cestovních kanceláří a agentur. Měl jiný názor tehdy než já. Teď už jsem dostala i do rukou dopis této asociace, že se shodují také v tom názoru, abychom přijali kompromisní stanovisko, čili pozměňovací návrh Senátu. A pak je druhá, Asociace cestovních kanceláří České republiky, ta se celou dobu snažila situaci napravit. Čili situaci jinou, než byla schválena v Poslanecké sněmovně v září tohoto roku. Mluvilo se zde také v tom minulém čtení, ve třetím čtení, druhém čtení o možnosti bankovních záruk. Už se k tomu nechci vracet, jenom zopakuji, že to není to nejlepší řešení pro pojištění cestovních kanceláří, potažmo pro klienty. Takže lepší systém pojištění je garanční fond. O tom jsme mluvili od začátku celého projednávání novely tohoto zákona, o tom jsme říkali: pojďme už teď do toho, pojďme. Pojišťovny byly ochotny také k tomu přispět. Čili jsem ráda, jestli toto máme na programu dne jakoby od zítřka, nebo jestli už je kus projednán v tomto směru, protože to je opravdu nejfunkčnější, nejlepší možnost pojištění a ochrany klientů před insolvencí při úpadku cestovních kanceláří. Čili to znova opakuji, to je to nejlepší, jak zajistit hlavně ochranu klienta, bude-li vytvořen garanční fond. Tak to funguje v mnoha státech. Nebudu tím opět zdržovat, už jsem to tady říkala ve svých minulých vystoupeních. Chci ještě pro ty, kteří neměli možnost se seznámit důkladně s návrhem pozměňovacího návrhu a té vratky, když to tak řeknu, ze Senátu, tak tímto krokem dojde k plnému odškodnění klienta v případě krachu cestovní kanceláře. Paní ministryně tady říkala o tom, že do roku 2017 musíme přijmout novelu, která k nám dopadá, je to nařízení Evropské komise, kterým se budou řídit služby v cestovním ruchu a veškeré služby s tím spojené. Čili to máme ještě před sebou a měli bychom se tam, ale se vší opatrností a pozorností, věnovat tomu a myslím, že už nyní, protože toto již na úrovni Evropy proběhlo, ale zatím ještě to nebylo medializováno, ale k tomuto jednání už tam došlo. Čili už je nejlepší o tom jednat, řeknu, ještě zítra. Na závěr řeknu, že tedy klub ODS, jak padlo už z úst pana předsedy Zbyňka Stanjury, podpoří senátní návrh. A v tomto případě jsem také velmi ráda, že 22. října to bylo kromě dvou senátorů, kteří hlasovali proti, pět, tuším, se zdrželo, tak přes 60 senátorů toto podpořilo. Takže se vyjadřuji pro toto souhlasné stanovisko. A vám všem děkuji za pozornost. Byli jste velmi milí, že jste mě poslouchali.
Děkuji paní poslankyni za její příspěvek. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Václav Horáček. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji, pane místopředsedo. Já bych jenom ve stručnosti chtěl podpořit slova pana kolegy Stanjury. Protože kdybychom se lépe poslouchali, tak někteří poslanci z výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj tady na toto nebezpečí upozorňovali. Vystupoval Petr Bendl, vystupoval jsem já. Říkali jsme, že jsme měli na výboru zástupce pojišťoven a bank. Že nám jasně deklarovali, za jakých podmínek jsou ještě ochotni jít anebo nejít někam. Takže ona to nebyla taková procházka. Samozřejmě kdybychom se poslouchali a užili, jak se říká, selského rozumu, tak jsme ten zákon měli schválený. Takto jsem taky rád, že Senát udělal jakési nápravné opatření a vrátil to tam, na co my jsme upozorňovali. Ale domnívám se, že kdyby to nebylo jenom o tom, že to někdo řekl z opozice, tak jsme mohli být dál, zabývat se dalšími zákony a tento zákon mohl být dávno schválen. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Horáčkovi. Posledním řádně přihlášeným je pan poslanec Tomio Okamura. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážené dámy a pánové, dovolte mi vyjádřit se taky k tomuto návrhu. Já jsem to tady poslouchal, ono je to trošku jinak, než tady říkali moji předřečníci, takže bychom mohli přestat politikařit. Původní návrh vládní novely jsem podporoval, protože přináší vyšší ochranu spotřebitele a korektní vztahy mezi cestovními kancelářemi a pojišťovnami. Původní návrh novely schválený Poslaneckou sněmovnou je v souladu s rozsudky Evropského soudního dvora, které říkají, že členské státy mají zajistit, aby spotřebiteli byly vráceny všechny vložené finanční prostředky v případě úpadku cestovní kanceláře. Je také v souladu se zcela novou směrnicí Evropské unie o souborných službách, která byla schválena dne 27. 10. 2015 po mnoha letech Evropským parlamentem, čeká nás transpozice. A v neposlední řadě byl tento návrh i v souladu s nálezem Ústavního soudu České republiky z července letošního roku. [[(18.00 hodin)]] Konečným důsledkem přijetí novely samozřejmě nesmí v žádném případě být to, že cestovní kanceláře nebudou moci pokračovat ve své činnosti na základě společného postupu pojišťoven. Ze strany Ministerstva pro místní rozvoj jsem byl ujišťován, že pojišťovny budou i nadále poskytovat pojištění pro případ úpadku, a pokud ne, tak má případně Ministerstvo pro místní rozvoj připravenu alternativní variantu. Alternativa však připravena nebyla. Současná kritická situace ukazuje na absolutní nedokonalost stávající legislativy, kdy na jedné straně cestovní kanceláře mají zákonnou povinnost sjednat pojištění záruky pro případ úpadku, a na druhou stranu však neexistuje institut, který by přiměl pojišťovny tento pojistný produkt nabízet. Takže souhlasím, že jediným možným řešením stávající situace, která tady v Parlamentu nastala, je souhlas s tímto senátním návrhem, který podporuji, čímž by se měl vyřešit nepřijatelný krizový stav na trhu cestovních kanceláří. Mým dlouhodobým cílem je prosadit více forem zajištění cestovních kanceláří, na tom se snažíme pracovat i s Ministerstvem pro místní rozvoj mnoho a mnoho let, a do budoucna se tak vyvarovat monopolního postavení pojišťoven v oblasti zajištění cestovních kanceláří pro případ úpadku a podpořit rovnocenné podnikatelské podmínky na trhu cestovního ruchu. Děkuji za pozornost. A samozřejmě ten senátní návrh, jak jsem říkal, je potřeba podpořit.
Děkuji panu poslanci Okamurovi. Ještě s přednostním právem pan předseda poslaneckého klubu ODS Zbyněk Stanjura. Prosím, pane předsedo .
Děkuji. Ve svém druhém vystoupení se chci zaměřit na budoucnost, už ne na to, co bylo, a tady zaznělo garanční fond. Já bych rád slyšel dneska od mikrofonu nějaký časový plán. Myslím si, že do roka. Do roka to bude schváleno, nebo předloženo Sněmovně? To je přece velký rozdíl. Tady ten návrh zákona máme 16 měsíců. Já bych byl rád, protože to považuji za dobrou myšlenku, jestli by paní ministryně mohla říct aspoň rámcovou představu, kdy by to mohlo jít do připomínkového řízení, kdy do vlády, kdy to dostaneme my v Poslanecké sněmovně, abychom mohli vážně debatovat, jak má ten garanční fond vypadat, kdo má do něho přispívat, za jakých podmínek se z něho bude čerpat. Protože tady hrozí obecně jedno nebezpečí. My jsme na to také upozorňovali. V okamžiku, kdy máte tzv. bezlimitní plnění, tak na úkor těch poctivých dáváme nástroj těm nepoctivým, kteří vědí, že třeba nesplní podmínky, nalákají klienty, shrábnou svoje a někdo jiný zaplatí tu škodu. To je prostě nemorální. A my bychom k takovému postupu neměli tím, že vytváříme špatně nastavené prostředí, přispívat. Ten garanční fond by k tomu přispět mohl, ke stabilitě v tomto odvětví. Tak já bych poprosil, nic jiného, než poprosil paní ministryni, jestli by mohla třeba v závěrečném slově jen říci nějakou rámcovou představu, nechci přesné datum, že to bude 12. února ve vládě nebo něco takového. Ale ukazuje se, že ty návrhy, které zasahují do svobodného podnikání, naštěstí neprocházejí lehce Poslaneckou sněmovnou ani Senátem a že každou regulaci máme dvakrát zvažovat, zda je vůbec potřeba, nebo ne. Ale pokud je to nástroj, na kterém se shodují jak cestovní kanceláře, cestovní agentury i pojišťovny, tak proč ne, a my pak jsme od toho, abychom vytvářeli legislativně, ne abychom zase tři roky mluvili jako o nějakém yettim, že se vytvoří garanční fond a že to bude hezké. A teď říkám, my všichni. Teď to neberte jako útok vůči někomu, protože bezesporu, když to přijde z vlády, tak se tím budeme podrobně zabývat i v Poslanecké sněmovně. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Stanjurovi. Ptám se, jestli ještě někdo další se hlásí do rozpravy. Jestli tomu tak není, rozpravu končím. Ptám se na závěrečná slova paní ministryně. Prosím, paní ministryně, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážený pane senátore, vážené dámy poslankyně, vážení páni poslanci, děkuji za vše, co tady padlo. Já bych se chtěla stručně vyjádřit zhruba k takovým klíčovým oblastem. Vždycky, když nastoupíte na resort, tak jsou tam nějaké pozůstatky. Tento zákon, tato novela vznikala na MMR pět let. Já nevím proč. Například ani nevím spoustu věcí, protože prý archiv MMR není, protože v roce 2002 ho spláchla potopa, resp. záplava. Ten zákon, jak říkal pan poslanec Stanjura, tady byl od léta 2014 s cílem toho, že opravdu se ochrání ten spotřebitel, s tím, že cestovky budou mít informační povinnost vůči MMR, aby pojišťovny si samy mohly nastavit různé limity apod. Chtěla bych tu jen říci, a ona je to i mediální zkratka tady té novely, ten zákon ani ta novela neposkytuje bezlimitní pojištění. Není to bez limitu, nikdy to bez limitu nebylo, je to trošičku přeháněno tady s tím slovem, opravdu to není bez limitu. Musím říci, že tady se nám trošičku míchá dohromady cíl toho zákona, což je ochrana spotřebitele, dávání toho zákona dohromady s občanem a se živnostenským zákonem. Nicméně ráda bych, abychom tady nezapomněli na to, že od začátku Česká asociace pojišťoven, resp. šest pojišťoven, obě asociace pro cestovní ruch byly zapojeny do veškerých diskusí a ještě do druhého čtení stály na straně Ministerstva pro místní rozvoj a po rozsudku Ústavního soudu, který dal za pravdu klientovi jisté cestovní kanceláře a který se soudil s jistou nejmenovanou pojišťovnou, v podstatě obě dvě asociace daly ruce pryč od našeho návrhu. A v tuto chvíli musím říci, že ano, prostřednictvím pana předsedajícího, bych si dovolila odpovědět na to, ano, já jako statutární orgán Ministerstva pro místní rozvoj nesu odpovědnost. Nesu, já ji přijímám, a také proto jsme se snažili podílet na tom senátním návrhu, protože pozměňovací návrh ze Senátu je jediným možným řešením. Tady bych chtěla opravdu na rovinu říci, a vzhledem k tomu, že mě nechrání žádná imunita poslance, nebo na této půdě nejsem ničím chráněna, tak samozřejmě mohu mluvit pouze v obecné míře. Víte, cestovní ruch - co to je? Máme tady spoustu cestovek, v České republice je přes 900 cestovních kanceláří. Ministerstvo pro místní rozvoj od doby, kdy se vlastně pojišťovny rozhodly nepojišťovat, obdrželo spoustu oznámení o tom, že pojišťovny vypověděly smlouvy, nebo že spíše nebudou pojišťovat nadále. A já bych si dovolila vám například přečíst jenom ty důvody, protože tady jsme se také doslechli, že většinou je to jenom z důvodu toho, že je tady novela zákona 159. Mám zde před sebou balík dopisů, které přišly na Ministerstvo pro místní rozvoj od pojišťoven, které jsou povinny nám oznamovat právě, když přestanou pojišťovat. Přečtu vám jenom jeden takový text dopisu, kde se píše, že - cituji - na základě důkladné analýzy výsledku hospodaření a všech historických souvislostí spojených s jednatelem společnosti jisté cestovní kanceláře pojišťovna přestává pojišťovat. Čili ono je také nutné, abychom si uvědomili, že novela zákona 159 nemůže za všechno a pojišťovny mají právo, a mají k tomu veškeré nástroje, aby si samy vyhodnotily v podstatě situaci z cestovních kanceláří, jejich hospodaření apod. Já jsem velmi ráda, že jsme se dohodli v Senátu, že projde tento pozměňovací návrh, a vzhledem k tomu, že já osobně jsem velmi nešťastná z celé té situace zachování se jednotlivých aktérů na trhu - protože to není boj pojišťoven nebo cestovek. Tady jde o naše lidi, tady jde o naše lidi, kteří prostě cestují do zahraničí. A samozřejmě naším zájmem je, aby cestovky byly pojišťovány. A pokud nyní přistoupíme na to, že přijmeme senátní návrh, tak je to jediná možná věc a v podstatě stav, kdy můžeme společnými silami zachránit tu situaci, která nastala. Nicméně já bych tu chtěla ještě říci, a ani ne na obranu Ministerstva pro místní rozvoj, ale opravdu to, abychom si uvědomili - my jsme poslouchali. Já mám spoustu dopisů od České asociace pojišťoven, kdy nám nejdříve říkají, že pojišťovat budou, dokonce Česká asociace pojišťoven před půl rokem nebo před tři čtvrtě rokem, kdy i na vládě první čtení, resp. druhé čtení tohoto zákona bylo odloženo, protože abych já získala víc času, jestli vytvoříme garanční fond, protože už to mohlo být dávno, odmítly to pojišťovny, především pojišťovny odmítly vytvoření garančního fondu. My to máme písemně, máme to v zápisech z našich jednání. V tu chvíli to odmítlo i Ministerstvo financí. Čili MMR mělo veškerou snahu, abychom vyřešili všechno komplexně. Dospělo to k tomu, kde jsme. A ano, já nesu veškerou odpovědnost, protože jsem šéfem toho resortu, který tento návrh podává, a také ji vnímám, také ji beru, protože musím. Nicméně bych opravdu chtěla Poslaneckou sněmovnu požádat, aby byl přijat pozměňovací návrh Senátu. A tady bych chtěla ještě reagovat prostřednictvím pana předsedajícího na dotaz pana poslance Stanjury ohledně garančního fondu. Garanční fond - nám nejdříve bylo řečeno, že nelze vytvořit do tří měsíců, nicméně my v tuto chvíli opravdu řešíme, zda pošlu do vlády a do Poslanecké sněmovny následně tuto novelu 159 jenom s cílem vytvoření garančního fondu, když za rok byste vy, Poslanecká sněmovna, tady měli obdržet, resp. za rok plus minus prosinec nebo leden, revizi tohoto zákona v souladu s těmi novými směrnicemi, s tou novou směrnicí o souborných cestovních službách. Čili my v tuto chvíli vyhodnocujeme, zda to bude dílčí novela, nebo, což se domnívám, že by bylo vhodnější počkat na garanční fond, který bude součástí této novely při implementaci té evropské směrnice. Děkuji.
Děkuji. Ještě závěrečné slovo pana senátora. Pane senátore... Nemá zájem. Takže nyní s přednostním právem pan předseda poslaneckého klubu ODS Zbyněk Stanjura. Prosím, pane předsedo.
Tak za nás říkám - nečekejme na komplexní novelu, na úžasnou změnu zákona, která přijde. Protože čím komplikovanější změna to bude, čím komplikovanější materiál, tím delší projednávání. A té Poslanecké sněmovně se taky krátí čas. Máme reálně nějakých 22 měsíců, jestli to počítám dobře, zhruba do voleb. Takže předložit nějaký složitý návrh zákona příští rok v prosinci je taky riziko, že se nestihne legislativní proces dokončit, aniž bych věděl, co tam bude. Ten nesoulad mezi financemi a MMR, to si snad vyřešíte. Ale já jsem se přihlásil proto, abych zmínil jinou věc. My za chvilku budeme projednávat - byl to náš návrh - důležité zákony, které se týkají bezpečnosti a obrany naší země. A stokrát jsme za ty dva roky slyšeli při různých příležitostech, že něco chce Evropská komise, něco musíme implementovat, nebo nám hrozí nějaká sankce. A já myslím, že už musíme říct jednou dost. Jsme v mimořádně těžké době. Místo abychom řešili podstatné problémy Evropy i České republiky, tak - zahajuje s námi řízení Evropská komise kvůli špatné implementaci řidičských průkazů, zahajuje nebo hrozí nám, nebude implementace tu pojišťovnictví, tu tohohle. Nejnovější nápad - zakážeme zbraně těm, kteří je legálně drží. Samé byrokratické věci, které nejenom nás, ale všechny ostatní národní parlamenty zdržují, zatěžují. Pořád se bojíme. Ale bojíme se sami sebe. Kdo jiný tvoří ten Brusel než 28 členských států? Tak podle mě už jednou musíme říct dost! A říkáme vládě, ať je odvážná, sebevědomá, že v tom bude mít podporu i opozice. Abychom se soustředili na podstatné věci. Já vím, že trošku odbíhám od tématu. Ale slyším, poslední dva týdny intenzivněji: budeme více bránit schengenský prostor. Ale jak, to už nikdo neříká. A my říkáme ano, je to dobře, shodujeme se na tom s vládou. Tak já jenom poprosím všechny ministry i nás všechny, abychom se tak nebáli těch byrokratických věcí. Klidně je odsuňme. Protože jestli jsme špatně implementovali, nebo neimplementovali řidičské průkazy, je fakt jedno! To může zajímat jenom nějakého byrokrata v Bruselu, který musí zdůvodnit svoji činnost, aby bral svůj bruselský plat. Protože pro život a bezpečnost jak v Evropě, tak v České republice je to úplně jedno. A říkám, je to pořád dokola, v jednom zákonu za druhým. Podívejte se, kolik těch bodů je. Měli bychom se věnovat podstatnějším věcem. Mně odpověď paní ministryně stačí. Já jsem pro to, abychom to udělali zvlášť novelou, protože nevíme, co se zase změní, nějaká komise co si vymyslí, jaké nařízení, jaká směrnice. My se uimplementujeme, pokud neřekneme, že už to stačilo. Protože fakt to nemá konce. A na podstatné debaty o podstatných věcech potom není čas.
Já děkuji panu předsedovi Stanjurovi. Přistoupíme k hlasování podle § 97 odst. 4 zákona o jednacím řádu Poslanecké sněmovny. Přivolám naše kolegy z předsálí. K přijetí následujícího usnesení je zapotřebí souhlasu nadpoloviční většiny přítomných poslanců. Přednesu návrh usnesení: Poslanecká sněmovna vyslovuje souhlas s návrhem... Pardon, ještě je tu žádost o odhlášení. Odhlašuji vás tedy všechny. Prosím, abyste se přihlásili svými hlasovacími kartami. Přednesu návrh usnesení: "Poslanecká sněmovna vyslovuje souhlas s návrhem zákona, kterým se mění zákon č. 159/1999 Sb., o některých podmínkách podnikání a o výkonu některých činností v oblasti cestovního ruchu a o změně zákona č. 40/1964 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů, a zákona č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání, ve znění pozdějších předpisů, ve znění pozdějších předpisů, podle sněmovního tisku 276/6, ve znění schválené Senátem, podle sněmovního tisku 276/7." O tomto usnesení zahajuji hlasování. Kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 21, přihlášeno je 149 poslankyň a poslanců, pro 143, proti 1. Návrh byl přijat. Konstatuji, že jsme s návrhem zákona ve znění schváleném Senátem vyslovili souhlas. Děkuji paní ministryni i panu senátorovi a končím projednávání tohoto zákona. Dalším bodem našeho jednání je