Spoštovane gospe in gospodje! Ura je 10.08. Prosim vodje poslanskih skupin oziroma njihove namestnike in vse kolegice in kolege, ki so v pisarnah oziroma v bližini dvorane, da se nam pridružijo, da bi vendarle ugotovili sklepčnost, ki jo bomo prvič ugotavljali čez nekaj minut. Spoštovane kolegice in kolegi, poslanke in poslanci, dober dan! Pričenjam nadaljevanje 7. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Zmago Jelinčič, Bogdan Barovič, Zoran Gračner, Dušan Vučko, Feri Horvat, Milan Kopušar, Sašo Peče, Janko Veber, Vili Trofenik, Leopold Grošelj, Janez Janša, France Cukjati, Bogomir Zamernik, Franc Čebulj, Anton Partljič, Cveta Zalokar Oražem, Jožef Kavtičnik, Jožef Špindler od 12.00 ure dalje, Bogomir Vnučec, Jaša Zlobec Lukič, Andrej Gerenčer od 10.50 do 12.00, Alojz Peterle, Alojz Sok, Ivan Kebrič, Majda Zupan, Ivan Mamić od 12.30 dalje in Roberto Battelli. Ob tem naj še povem, da je v teh predprazničnih dneh veliko obveznosti in veliko prireditev, na katerih so ali smo nekako dolžni biti. Gre za recimo posvetovanje zgodovinskega društva v Brežicah, kjer je nekaj naših poslancev, in tako naprej. Tako da je ta seznam danes malo daljši; jaz predpostavljam, da tudi zaradi tega. Gospe in gospodje! Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani. Vstavite, prosim, kartice. Vstavite kartice. Ugotavljamo navzočnost. Prosim, če lahko pritisnete "kvorum" ali kakšno drugo tipko. Če sem prav preštel, nas je več kot 44, zagotovo nas je dovolj v dvorani. Nekateri so še prišli, tako da bomzdaj štel to kot tehnično napako. Naj še na to opozorim, da so naši strokovnjaki pod vodstvom gospoda Jermola včeraj do polnoči preverjali vse te naprave in izvedli ničkoliko poskusov in se niti enkrat ni zgodilo to, kar se je včeraj popoldan. Tako da enostavno ne znamo razložiti, zakaj je prišlo do teh težav včeraj pri glasovanju. Jaz upam, da se to ne bo več dogajalo. Prosim pa za razumevanje, če bi se slučajno zgodilo. Zdaj pa prosim, da res začnemo ugotavljanje sklepčnosti. Glasujemo. Prosim, pritisnite na tipko "kvorum", če je le mogoče. Brez kartice ne bo šlo. Ugotavljam, da je navzočih 52 poslank in poslancev. Tako je zbor sklepčen in lahko odloča. Na sejo sem povabil predstavnice ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, ki jih lepo pozdravljam. Današnje nadaljevanje 7. seje državnega zbora bomo pričeli z obravnavo 10. točke dnevnega reda, to je predloga zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih. Zatem bo zbor prešel na obravnavo 12. točke, to je predlog zakona o postopku priznavanja kvalifikacije državljanom držav članic Evropske unije za opravljanje reguliranih poklicnih oziroma reguliranih poklicnih dejavnosti v Republiki Sloveniji, ter nato po vrstnem redu dalje. Prehajam torej na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O STARŠEVSKEM VARSTVU IN DRUŽINSKIH PREJEMKIH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije in sprašujem predstavnice vlade, ali želijo besedo. Prosim lepo. Državna sekretarka gospa Kovšca.
Spoštovane poslanke in poslanci, predsedujoči, lepo pozdravljeni! Nekaj besed bi spregovorila ob zakonu. Pravice, ki jih ureja zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, so le del ukrepov celotne družinske politike, ki je v naši državi postavljena resorsko in se izvaja s številnimi ukrepi drugih politik: stanovanjske, šolske, zdravstvene in socialne. Povezovalni člen je resolucija o temeljih oblikovanja družinske politike. Ta temelji na zasnovi globalne družinske politike, ki izhaja iz zamisli osocialni vlogi države in dejstva, da je država dolžna materialno pomagati družinam, še posebej družinam z otroki in tistim družinam, ki varujejo otroke, ki potrebujejo posebno nego in varstvo. Zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih je v obravnavi že od začetka leta 1999 in je bil večkrat dopolnjevan z različnimi kvalitetnimi predlogi. Novi tekst zakona s predlogi amandmajev za drugo branje prinaša tudi nekaj drugačnih sistemskih rešitev, za katere vlada meni, da so utemeljene, tako z vidika politike države do družin kot tudi z vidika interesov upravičencev. Tako novi tekst zakona v primerjavi z veljavnim prinaša naslednje predloge in rešitve. Pravico do očetovskega dopusta 90 dni, od tega 15 dni z nadomestilom, 75 dni pa plačilo prispevkov. Povečuje in podaljšuje dopust za nego in varstvo otroka tako, da se pravice po novem seštevajo za naslednje upravičence za dva ali več živorojenih otrok, za že dva ali več otrok do 8. leta starosti za 30, 60 ali 90 dni, za rojstvo otroka z motnjami v telesnem in duševnem razvoju in ob rojstvu nedonošenčka in tako zajema približno 4 tisoč od populacije na leto. Na novo uvaja posvojiteljski dopust, za 150 oziroma 120 dni, glede na starost otroka. Uvaja pravico do plačila prispevkov za matere, ki se odločijo za delo s skrajšanim delovnim časom in jim država plačuje prispevke do polnega delovnega časa, za otroke do 3. leta starosti. S pravilnikom o izvajanju ukrepov aktivne politike zaposlovanja pa bo subvencionirala tudi odpiranje novih delovnih mest za brezposelne osebe, ki skrbijo za enega ali več otrok do 15. leta starosti. Zvišuje se nominalni znesek za starševski dodatek, s 23.000 na 35.000 SIT. Zvišuje se nominalni znesek za pomoč ob rojstvu otroka, s 30.000 na 50.000 SIT. Za 10% dviguje predlog zakona višino otroškega dodatka za otroke, ki živijo v enoroditeljskih družinah. Za 20% za otroke, ki niso vključeni v vrtec. Na novo uvaja dodatek za veliko družino. Nominalno povečuje znesek dodatka za nego in varstvo otroka, s 13.000 na 18.000 SIT. Na novo uvaja pravico za delno plačilo za izgubljeni dohodek za starše, ki prekinejo delovno razmerje zaradi varstva otroka z najtežjo prizadetostjo, ki potrebuje posebno nego in varstvo, v višini minimalne plače. Pravice za starševstvo se po novem izvajajo iz zavarovanja za starševsko varstvo. O vseh pravicah po novem zakonu odločajo centri za socialno delo. Tako vlada predlaga vrsto novih pravic in ukrepov, ki še dopolnjujejo dosedanje, tudi za Evropo visoke pravice do starševskih nadomestil in družinskih prejemkov, in s tem uresničuje tisti del resolucije o temeljih oblikovanja družinske politike v Republiki Sloveniji, ki zadevajo materialni položaj družin. Do leta 2005, ko naj bi dokončno lahko upravičenci uveljavili vse pravice, bo za izvajanje zakona treba zagotoviti iz proračuna 99 milijard tolarjev, kar pomeni dodatnih 13 milijard tolarjev v primerjavi z letom 2000 po cenah 2001. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora. Gospod Brenčič, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki vlade, gospa državna sekretarka Alenka Kovšca! Predlog zakona, kot ga imamo danes na klopeh, je obravnaval odbor kot matični odbor za družino, delo, socialno politiko in invalide na svoji 7. redni seji. Uvodno obrazložitev predloga zakona in njegove vsebine je članom odbora podal minister dr. Vladimir Dimovski in tudi gospa državna sekretarka Alenka Kovšca, v podobni vsebini, kot ste jo maloprej slišali, zato je ne bi ponavljal. Člani odbora so se poleg pismenega mnenja sekretariata seznanili tudi z njegovimi ustnimi dopolnili, v katerih v svojem mnenju ugotavlja, da je predlagatelj upošteval stališča in sklepe, sprejete po končani prvi obravnavi predloga zakona. Sekretariat je oblikoval konkretne pripombe k naslovu 6. poglavja, ki sledi 53. členu, k 58. členu, 114., 117., 118., 119., 123. in 124. členu zakona. V nadaljevanju seje so se člani odbora v svojem konstruktivnem pristopu k delu opredelili do vloženih amandmajev, in sicer: podprli so celo vrsto amandmajev vlade Republike Slovenije, tako kot sledi v pregledu amandmajev, ki ga imate na klopi, z dne 19.6.2001. Podporo sta dobila tudi amandmaja predlagateljev Janeza Drobniča in Franceta Cukjatija k 20. in 67. členu. Člani odbora niso podprli amandmaja vlade k 26. členu, amandmaja predlagatelja Janeza Drobniča in Franceta Cukjatija k 18., 26., 41., 69. in amandmaja za novi 70.a člen ter amandmajev k 80., 84., 117. in 119. členu. Amandmaja k 47. in 88. členu pa sta s podporo amandmajev vlade postala brezpredmetna za odločanje na seji odbora. Pri obravnavi amandmajev pa je bil tudi napovedan umik amandmajev, in sicer vlade k 105. členu in amandmajev Stanislava Brenčiča k 70., 117., 121. in 122. členu. Člani odbora so v okviru opredeljevanja do posameznih amandmajev in oblikovanja novih sprejeli tudi še amandma na amandma vlade k 47. členu in pa amandma k 84. členu. Vsa ta odločanja odbora so tako rekoč zavedena v pregledu amandmajev, zato vas prosim, kolegice in kolegi poslanci, da sledimo poteku seje skozi pregled amandmajev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Hvala. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Nimam nobene prijave, tako da ne vem. Aha, bo nekaj. Gospod Vizjak. Potem gospod Drobnič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi, poslanke in poslanci! V Socialdemokratski stranki bomo z veseljem podprli ta predlog zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih v drugem branju in, seveda, tudi podprli vse tiste amandmaje, ki nadgrajujejo rešitve in tudi usklajujejo zneske, ki izhajajo iz pravic. Vendar je pa potrebno tu opozoriti, da sta predvsem dva ključna problema v teh amandmajih in zato smo se tudi prijavili k besedi. Prvi, precej pereč problem je ta, da vlada s sklopom amandmajev črta iz zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih pravico do subvencije za zaposlovanje staršev. Iz uvodne obrazložitve predstavnice vlade izhaja, da bo pravice do subvencije za zaposlovanje staršev vlada uredila v pravilniku o aktivni politiki zaposlovanja. Seveda se strinjam, da je verjetno logično, da vsi ukrepi aktivne politike zaposlovanja oziroma vsi ukrepi, ki spodbujajo zaposlovanje, sodijo v en predpis, vendar menim, daje podzakonski predpis ob tako pereči problematiki premalo. To pa še posebej zaradi tega, ker so določeni ukrepi aktivne politike zaposlovanja tudi že sedaj uzakonjeni, predvsem tu mislim na 48.a člen zakona o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti, kjer govori o refundacijah delodajalcem za prispevke za socialno zavarovanje. Menimo, da so subvencije za zaposlovanje staršev tako močan instrument in tako pomemben instrument, ki spodbuja zaposlovanje brezposelnih staršev z majhnimi otroki, da sodi v ta zakon. In šele, ko bo ustrezna drugačna rešitev predvidena, se umaknejo te določbe iz zakona. Skratka, v Socialdemokratski stranki nasprotujemo črtanju pravice do subvencije za zaposlovanje staršev iz zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih. Menimo, da je to pomemben instrument, ki vpliva na zelo pereč problem na področju brezposelnosti, in sicer brezposelnost mladih staršev, se pravi, staršev z majhnimi otroki. Iz logike delodajalcev sledi, da se delodajalci neradi odločajo za zaposlovanje staršev z majhnimi otroki, predvsem zaradi tega, ker so ti starši pogosteje odsotni z dela kot ostali zaradi nege in skrbi za majhne otroke. Prepričani smo, da potrebujemo instrumente v obliki subvencij, s katerimi spodbujamo zaposlovanje brezposelnih staršev z majhnimi otroki. Ocenjujemo, da so pravice do subvencije v zakonu o starševskem varstvu in družinskih prejemkih ustrezno rešene in da je popolnoma nepotrebno določbe o subvencijah za zaposlovanje staršev črtati iz tega zakona. Menimo, da je ob pripravi nekega drugega zakona, ki bo celovito in sistemsko urejal aktivno politiko zaposlovanja in vse spodbude za zaposlovanje na enem mestu, možno govoriti o prenosu teh subvencij iz tega zakona v nek drug zakon. Ne moremo se pa strinjati, da sedaj to iz tega predloga zakona črtamo, hkrati pa takoj ne nadomestimo teh subvencij v nekem drugem predpisu in na nek drug način. To pa govorim še zlasti zaradi tega, ker v sprejetem proračunu za leto 2001 ni zadostnih sredstev oziroma sploh ni nekih postavk, ki bi zagotavljale te pravice do subvencije za zaposlovanje staršev. Skratka, sklopu amandmajev, ki se nanašajo na črtanje subvencij, nasprotujemo in bomo takrat glasovali tudi proti. Druga ključna zadeva je pa revalorizacija zneskov vseh pomoči, subvencij in nadomestil, ki izhajajo iz tega zakona. Ocenjujemo, da so zneski povišani za okoli 15% do 20%, pri čemer moramo vedeti, da je bil zakon vložen v parlamentarno proceduro sredi leta 1998. Sedaj smo sredi leta 2001, kar pomeni, da so tri leta minila odvložitve zakona v parlamentarno proceduro. Prepričani pa smo, da je rast cen življenjskih potrebščin bistveno višja, kot pa so predlagani zneski revalorizacije teh zneskov, teh nadomestil in pomoči. Zato menimo, da so ti zneski prenizki. Hkrati pa vidimo,ker so vsi ti členi amandmirani, ki določajo zneske, da bo možno amandmirati zneske tudi v tretjem branju. Zato bomo takrat tudi na podlagi izračunov indeksa rasti cen življenjskih potrebščin vložili ustrezne amandmaje, ki bodo revalorizirali zneske iz osnovnih zneskov v skladu z rastjo cen življenjskih potrebščin. Skratka, v Socialdemokratski stranki bomo podprli rešitve in amandmaje, ki so jih vložili tudi naši poslanci, in nekatere amandmaje vlade. Ne bomo pa podprli amandmajev vlade, ki se nanašajo na črtanje subvencije za zaposlovanje staršev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Drobnič, Nova Slovenija. Potem gospod Germič, gospod Brenčič, gospa Simšič.
Najprej hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim v dvorani! Želim vam lep dan! Dovolite, da spregovorim nekaj besed, komentar k predloženem zakonu o starševskem varstvu in družinskih prejemkih v novem branju. V Novi Sloveniji pozdravljamo podobno kot v Socialdemokratski stranki, kot je kolega navedel, da smo se odločili, da uvrstimo ta zakon v obravnavo. Predloženi zakon je dobro izhodišče. Ni pa seveda še sestavljen tako, da bi res optimalno urejal starševsko varstvo in družinsko razmerje, nekako da bi resnično implementiral resolucijo o oblikovanju temeljne politike oziroma oblikovanju družinske politike v Sloveniji, ki je bila sprejeta v letu 1993. Zato smo tudi predložili vrsto amandmajev, s katerim bi to besedilo izboljšali. Res je, s tem zakonom se uvajajo nekateri novi instrumenti, ki bodo naredili družinsko politiko v Sloveniji bolj konherentno, bolj prijetno, bolj ustrezno. To ni neka nova iznajdba v naši državi. Ta predlog in sam zakon temelji tudi na drugih dokumentih, bodisi Organizacije združenih narodov predvsem je potrebno navesti splošno deklaracijo o človekovih pravicah, pa mednarodni pakt o ekonomskih in socialnih pravicah. Ravno okrog tega zadnjega pakta o ekonomskih in socialnih pravicah trenutno v Sloveniji teče intenzivna razprava. Omenil bi tudi konvencijo o otrokovih pravicah, ki smo jo pogosto citirali ob sprejemanju zakona OBMP in seveda z namenom, da se uveljavi tudi dostojna družinska politika in zaščita otrok. Upam seveda, da tokrat bodo tudi druge stranke upoštevale konvencijo, da ne bo tako, kot je minister Keber omenil, da deklaracij in konvencij, čeprav smo jih podpisali, se jih držimo ali pa ne, to je stvar naše presoje. Take izjave so po mojem mišljenju nedostojne. Konec koncev pa nam tudi naša ustava nalaga, da država varuje družino, materinstvo, očetovstvo, otroke in mladino ter ustvarja za to potrebne razmere. Kljub nekaterim poskusom relativiziranja pomena družine, ki smo jih zasledili, ostaja družina temeljna institucija človekovega življenja. Zdaj bi se pa rad dotaknil nekaterih rešitev, ki jih vsebuje zakon. Zakon predvsem vsebuje ekonomsko - fiskalne dajatve in instrumente. Za celovito družinsko politiko seveda ni zadosti ta zakon, potrebno bo še marsikaj spremeniti tudi n drugih, tudi pri zakonu o dohodnini, pa potem pri zaposlovanju, kot je bilo že omenjeno, stanovanjskem gospodarstvu in področju organiziranja javnih in državnih služb, bodisi v zdravstvu, stanovanjski politiki in drugod, da ne naštevam. No, pa pojdimo potem k posameznim inštrumentom, ki so v zakonu. Komentiral jih bom tudi v kontekstu predloženih amandmajev s strani vlade. V Novi Sloveniji se ponovno zavzemamo oziroma ponovno poudarjamo pomen univerzalnega otroškega dodatka. Univerzalni otroški dodatek na podlagi pravičnosti, vendar pa ne za vse enako, pačpa da se pri tem upošteva socialno-ekonomski položaj družine. To je pa drugi element za reguliranje, princip oziroma princip solidarnosti. Torej, mi poudarjamo princip pravičnosti in princip solidarnosti. Zakaj se tudi dodatno zavzemamo za univerzalni otroški dodatek? Zato, ker smo pogledali koalicijsko pogodbo, v kateri se pričakuje sprememba pri dohodnini in olajšavah. S posegi v ta zakon je še toliko bolj pomembno, da uveljavimo ta princip, kot ga zastopamo v Novi Sloveniji. Dodatek za veliko družino je nov instrument. Ima tudi simbolni pomen, ne samo ekonomski pomen. Pomeni tudi družbeno priznanje tistim staršem, ki se odločajo za več otrok. In mislim, da je tudi pravi čas, da ga uvajamo, kajti velike družine so pri nas marsikje deležne celo zasmeha. Starševski dopust oziroma porodniški dopust, govorimo o starševskem dopustu med političnimi strankami je že v prejšnjem državnem zboru prišlo do konsenza, da naj bi dopust trajal 305 dni. Vlada ponovno uvaja dolžino dopusta 260 dni, torej gremo na nižje, kot je bilo že postavljeno soglasje. Zakaj se tu dodatno ne strinjamo s skrajševanjem tega? Zato, ker se pričakuje v zakonu o delovnih razmerjih nezmožnost koriščenja rednega dopusta. Posledično bi to pomenilo, da bomo šli na še dodatno skrajševanja dopusta staršev ob rojstvu otroka, kot pa ga imamo sedaj. Starševskega nadomestila, če koristijo nadomestilo očetje, bodo deležni samo 15 dni na začetku. Preostale dni samo zdravstveno zavarovanje oziroma zavarovanje. Če hočemo uveljaviti dostojno očetovsko odgovornost, mislim, da je potrebno, da je instrument postavljen tako, da ga je možno tudi koristiti. Ne pa, da bo ostal kot deklaracija v zakonu. Kajti v nasprotnem primeru dvomim, da ga bodo očetje lahko koristili. Zlasti v šibkejše stoječih družinah si preprosto tega ne bodo mogli privoščiti. Subvencije za zaposlovanje staršev ne bom omenjal, ker je kolega Vizjak pred mano dostojno in zelo obširno in natančno razložil. Morda samo to. Ta instrument je zelo pomemben z vidika pozitivne diskriminacije in zato, ker je tudi nevtralen do delodajalca. Torej ni takšen, da bi obvezoval delodajalca za karkoli. Obveznosti so predvsem na državi. S tem je njegov učinek tako na starša kot na delodajalca ugoden. Usklajevanje prejemkov bo opravljeno samo enkrat na leto. Glede na inflacijo in rast cen bi morali razmisliti in podpreti predlog za dvakratno usklajevanje letno. Resnično. Posebno pa še zato, ker ni nobenih znakov, da bi se inflacija pri nas zaustavila oziroma celo znižala. Vodenje evidenc in zbiranje podatkov je vlada bistveno dopolnila, kar pozdravljamo. Verjetno bodo državljani razmeroma dobro popisani. Če bo cilj, da se pravice ne podvajajo ali da se ne zlorabljajo, je to dober namen. Začetek veljavnosti nekaterih pravic se pomika v leto 2003, 2004 ali celo 2005. Po naši, malce balkanski praksi se zna zelo verjetno zgoditi, ko bo nastopil čas uveljavitve tega zakona, bomo hitro poiskali razlog, da ni denarja, da ni volje, da tehnične razmere niso takšne, da bi omogočale uveljavljanje, in bomo zopet zahtevali oziroma uveljavili prelaganje te pravice. Z zakonom o varnem in zdravem delu se nam je to že zgodilo. Sprejeli smo zakon, ki je zelo dober, uvaja visoke standarde - to so nam potrdili kolegi iz drugih držav - vendar se je zgodilo to, kar sem omenil: preložitev uveljavitve. Tako da na tak način, če imamo večino takšnih določb, ostane zakon kot splošna deklaracija - lepo je napisan, državljani ga berejo, če pa pogledajo še prehodne in končne določbe, pa si z njim ne morejo kaj dosti pomagati, ker se večina pravic uveljavi tako pozno. Poleg tega so nekatera nadomestila oziroma transferji fiksirani in glede na inflacijo si lahko predstavljamo, kaj bo to pomenilo čez štiri ali pet let, ko bo dejansko tisti instrument ali pravica stopila v veljavo. Toliko k temu zakonu. Mi bomo podprli vse tiste instrumente in ukrepe, ki bodo pomenili koherentno družinsko politiko v Sloveniji.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Germič, LDS.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki vlade! Tudi v poslanski skupini liberalne demokracije ocenjujemo zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih kot enega izmed zelo pomembnih zakonov, saj ureja zelo pomemben del družbenega življenja. Smatramo, da so predlogi vlade v obliki amandmajev v drugi obravnavi upoštevali stališča in predloge iz prve obravnave in, kot je bilo že rečeno, uvajajo zelo pomembne nove instrumente, ki bi zelo zadovoljivo in dobro urejali področje starševskega varstvain družinske politike. Prav tako ocenjujemo, da je v predloženih amandmajih predlagatelj zelo dobro sledil evropskim direktivam, ki urejajo to področje. Pri odločanju o posameznih amandmajih bomo podpirali amandmaje, ki jih je predložila vlada, pri čemer bi posebno pozornost namenil predvsem amandmajem, ki iz tega zakona izločajo poglavje "subvencije za zaposlovanje staršev", iz preprostega razloga: nemogoče je v posameznih zakonih diskriminajoče obravnavati področje zaposlovanja. Ocenjujemo, da je predlog vlade, ki bi naj v posebnih pravilih o aktivni politiki zaposlovanja sistematično uredil celotno to področje, saj bi lahko v nasprotnem primeru bili nekateri v privilegiranem oziroma drugi v manj privilegiranem ali drugačnem položaju. Kajti v politiki zaposlovanja je potrebno enakomerno obravnavati vse tiste skupine, katerih zaposljivost je problematična oziroma otežena. Hkrati bomo podprli amandma vlade, ki ga odbor ni podprl. Torej, amandma vlade k 26.členu, ki govori o trajanju dopusta za nego in varstvo otroka. Hkrati pa ne bomo podprli dveh amandmajev, ki ju je odbor podprl. Torej, gre za amandmaja predlagateljev Janeza Drobniča in Franceta Cukjatija. To sta amandmaja k 20. členu, ki govori o pravici očeta do porodniškega dopusta, in pa amandmaja k 67. členu, ki govori o pomoči ob rojstvu otroka. Zakaj ne bomo podprli prvega amandmaja? Zato, ker smatramo, da predlagana rešitev v tem amandmaju posega v zakon o pravicah iz zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Amandmaja k 67. členu pa ne bomo podprli, ker smatramo, da je dopuščena rešitev, da lahko starši ob rojstvu otroka izbirajo med paketom oziroma med finančno pomočjo, dobra in prepuščena staršem, da o tem lahko sami odločijo. Ob koncu bi želel samo poudariti, da ocenjujemo, da so amandmaji vlade zelo dobro predstavili vsebino, ki jo ta zakon ureja, in da bomo v poslanski skupini, seveda, ravnali tako, kot je bilo v moji predstavitvi za podporo amandmajev tudi predstavljeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Brenčič, SLS + SKD. Prosim.
Hvala lepa še enkrat in vsem še enkrat lep pozdrav! No, skozi dosedanjo obravnavo predloga zakona o starševskem varstvu in o družinskih prejemkih, tako skozi prvo obravnavo, potem opravljeno že enkrat obravnavo v drugem branju in skozi razpravo, ki je bila prisotna na matičnem delovnem telesu ob pripravi zakona za današnje odločanje je bilo že toliko povedanega, da v poslanski skupini SLS + SKD nimamo namena voditi nekih dolgih razprav naprej. Predlog zakona, skupaj z na odboru sprejetimi amandmaji, sprejemamo v poslanski skupini SLS + SKD kot dober, vključno s tistimi spremembami, ki jih ta predlog prinaša oziroma vzpostavlja na novo. Res je, da se obseg, recimo očetovskega plačanega dopusta, kakor tudi obseg dopusta za nego in varstvo otroka nekoliko zmanjšujeta glede na predlog iz prvega branja, se pa z nekaterimi drugimi ukrepi, kot je na primer možnost izrabe veliko daljšega očetovskega dopusta, sicer neplačanega, pri čemer pa država prevzema plačilo prispevkov, ki sledijo iz naslova dela, in enako tudi materam za možnost oziroma uporabo skrajšanega delovnega časa ter novi prejemki staršev, tako v primeru enoroditeljske družine kakor tudi družine z več otroki in ne nazadnje dodatna finančna spodbuda oziroma podpora staršem v primeru, da varujejo in vzgajajo otroke po končanem dopustu za nego in varstvo doma in niso vključeni v organizirano otroško varstvo pa v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ugotavljamo, da se je treba zavedati pomembnosti in nujnosti čimbolj celovite obravnave in podpore družinske politike, če želimo, da ne bomo v bližnji prihodnosti kot prebivalstvo postali pretežno generacija starejših. Vendar pa se zavedamo tudi realnosti in finančne zmožnosti države ki mora poleg ukrepov v korist družine, ki jih navsezadnje dokaj dobro prinaša ta predlog zakona, poskrbeti tudi za vso drugo javno infrastrukturo, ki je povezana z družino in otroki. Kot je na primer v tem primeru postavitev nujno potrebne oziroma zgraditev nujno potrebne pediatrične klinike ali vzpostavitev dobre zdravstvene oskrbe matere in otroka še pred porodom in toliko bolj po rojstvu otroka. Prav v tem smislu tudi podpiramo izhodišče starševskih prejemkov po predlogu zakona, ki ohranjajo tudi še vnaprej upoštevanje premoženjskega in dohodkovnega stanja družine in upoštevajo potrebno realnost novega ekonomskega reda, ki ne more v odnosu med delodajalci in delojemalci, med katere pa prav gotovo sodi veliko mladih žena in mater in s tem njihova zmožnost zaposlovanja, prekomerno odstopati od nam primerljivih evropskih ekonomij. Čeprav je uvajanje nekaterih novih spodbud in prejemkov družine po amandmajih vlade Republike Slovenije raztegnjeno po našem mnenju nekoliko na predolg čas oziroma predolge roke,le-te ob upoštevanju realnega stanja in finančnih potreb in zmožnosti države sprejemamo. Poslanska skupina SLS + SKD podpira amandmaje vlade in seveda tudi vse tiste amandmaje, ki v okviru danih možnosti in trenutnega stanja države vsebino in namen zakona še izboljšujejo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Danica Simšič, združena lista. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane predstavnice vlade, spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov podpiramo predlog zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, ki je danes pred nami v drugi obravnavi. No najverjetneje nima posebnega smisla še enkrat naštevati vseh pravic oziroma možnosti, ki jih prinaša, nadgrajuje in tudi povsem na novo utemeljuje zakon, kajti to je že na začetku ob obravnavi zakona zelo natančno, jasno in pa hkrati vsebinsko strnjeno storila državna sekretarka, gospa Kovšca in pa pred menoj tudi že nekateri kolegi v imenu drugih poslanskih skupin. Pa vendarle naj spomnim, da so bili temelji za sodobni koncept družinske politike opredeljeni v resoluciji o temeljih oblikovanja družinske politike v Republiki Sloveniji, ki jih je parlament sprejel julija 1993. leta in v tej resoluciji opredelil, da družinska politika v naši državi temelji na vključevanju celotne populacije oziroma na usmerjenosti k vsem družinam, na upoštevanju pluralnosti vseh najrazličnejših oblik družine in različnih potreb, ki iz teh najrazličnejših oblik družin izhajajo. Tudi na spoštovanju avtonomnosti družin in vsakega posameznika v tej družini posebej, pa tudi na zaščiti otrokovih pravic tako v družini kot tudi družbi in dajanju prednostnega mesta kakovosti življenja otrok, na promoviranju enakih možnosti obeh spolov in na delnem prispevku družbe k stroškom za vzdrževanje otrok, če omenim samo nekatere segmente. In te omenjene opredelitve imajo svoje udejanjanje v tem predlogu zakona, ki ga imamo pred seboj. Morda je res od vseh opredelitev še najbolj oddaljenatista o univerzalnem otroškem dodatku, vendar v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov soglašamo s predlagateljem, da je v sedanjih razmerah vsekakor potrebnejši in primernejši selektivni otroški dodatek, ki daje več otrokom iz socialno šibkejših družin, manj tistim otrokom iz socialno stabilnejših družin ter zaenkrat nič vsem tistim otrokom, kjer je dohodek na družinskega člana enak znesku ali pa presega znesek povprečne plače v Republiki Sloveniji. Sicer pa številke kažejo, da otroški dodatek vendarle dobiva velikanska večina vseh otrok v naši državi, od 520.000 dobiva ta otroški dodatek 420.000 otrok. Ko smo že pri univerzalnih pravicah, v poslanski skupini podpiramo ohranjanje edine do zdaj univerzalne pravice v sistemu otroškega varstva, to je pomoč ob rojstvu otroka. In sicer podpiramo tisto možnost, ki staršem zagotavlja svobodno izbiro med denarnim zneskom, ki bo po novem 50.000 tolarjev, in pa možnostjo opreme ali, kot smo navajeni reči, tako imenovani paket za novorojenca. Glede starševskega dopusta in njegovih različnih oblik menimo, da velja dolžino, pogojno ali delovno rečeno, porodniškega dopusta ohraniti na sedanji ravni, torej v skupnem trajanju 365 dni, ki so seveda razdeljeni v različne oblike in obdobja. Prepričani smo, da podaljševanje te pravice, ki je resnici na ljubo že zdaj najugodnejša v vsej Evropi, če upoštevamo oboje, to je dolžino trajanja enega leta in pa 100% nadomestilo za celo leto, in te določbe nima smisla spreminjati niti podaljševati, saj bi to materam pravzaprav otežilo vrnitev na delovno mesto oziroma zapletlo njihovo vrnitev na trg dela. Zato bomo pri 26. členu podprli amandma vlade in ne bomo podprli amandmaja, ki je dobil podporo v matičnem delovnem telesu, s katerim bi ta dopust za nego in varstvo otroka pravzaprav podaljšali še za dodatne tri mesece. No, če se za trenutek še lahko vrnem k otroškemu dodatku. Podpiramo 10-odstotno povečanje otroških dodatkov za otroke v enostarševskih oziroma enoroditeljskih družinah. Prav tako podpiramo dodatno 20-odstotno povečanje otroškega dodatka za predšolske otroke, ki niso v vrtcu. No, tu velja poudariti, da predlagana rešitev pomembno presega opredelitev, zapisano v resoluciji, kjer piše, da bo dodatek za varstvo in vzgojo otrok, ki niso v vrtcu, nova oblika denarne dajatve za tiste otroke od 11. meseca do 3. leta, ki niso vključeni v vrtec ali drugo družbeno organizirano in subvencionirano obliko vzgoje in varstva, in da se bo uvajal postopoma. Dodatek, ki ga uvajamo v tem zakonu, bo veljal za vse otroke, ki niso vključeni v vrtec, vse do vstopa v šolo in ne zgolj do tretjega leta, kar je seveda še posebej zgovorno. Seveda podpiramo tudi posebno uvedbo nove neprenosljive pravice za očete, tako imenovan očetovski dopust v skupni dolžini 90 dni, vključno s tisto določbo, da mora oče petnajst dni tega dopusta izrabiti v času, ko je na porodniškem dopustu tudi mati. No, pri tem, seveda, upamo, da se bo izraba te pravice dvigovala hitreje, kot se je odstotek tistih očetov, ki so v minulih 20 letih izrabili zakonsko pravico porabiti 260 dni dopusta za nego in varstvo otroka. Slovenija je ena redkih držav, ki ima že tako dolgo to pravico. Ampak ta odstotek se je vselej gibal tam nekje med dobrega pol odstotka in niti ne polnim odstotkom, kar pa nas seveda uvršča v tiste države, kjer je očetovski dopust, če mu lahko tako rečemo, izrabljen v najmanjšem možnem odstotku. No, v predlogu je seveda še vrsta drugih dobrih rešitev, ki jih ne bi sedaj posebej izpostavljala in ki jih bomo prav tako podprli. Verjamemo tudi, da bodo subvencije za zaposlovanje staršev pravilno, ustrezno in dobro opredeljene v pravilih aktivne politike zaposlovanja. Morda ob koncu velja to povečano skrb za otroke in različne vrste družin izpostaviti in ponazoriti tudi v številkah. Če smo pred 10-imi leti za to področje, če mu lahko pogojno rečemo otroško varstvo, namenili 1,2 odstotka bruto družbenega proizvoda, je ta znesek letos že 1,9 bruto družbenega proizvoda in prihodnje leto utegne biti še nekoliko višji. Ko pa bo zakon zaživel v vsej svoji veljavi, bo verjetno ta višina še precej pomembnejša. Kot rečeno, realno 60-odstotno povečanje deleža v bruto družbenem proizvodu za ta namen je dovolj zgovorno in kaže, da skrb za otroka in družino v tej državi ni črka na papirju, ampak da gre za znaten napredek. Kot rečeno, bomo v poslanski skupini amandmaje vlade in še nekatere druge, ki jih bom tudi posebej omenila, če bo potrebno, podprli. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo od poslanskih skupin? [[Nihče več.]] Prehajamo na obravnavo in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Takole, na oko vidim, da nismo sklepčni. Vodje poslanskih skupin bi morali zagotavljati dve tretjini udeležbe na seji. Če pogledam po dvorani, vidim, da ni tako. Tako da se bojim, da bo že prvi proceduralni sklep, ki je zdajle na vrsti, v težavah. Torej, zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Prehajamo na glasovanje. Glasujmo, prosim! Ugotavljam, da je navzočih 42 poslank in poslancev in da nismo sklepčni. Prosim kolega in kolegice, ki so v bližini dvorane, da se nam pridružijo, da bi ponovno poskusili glasovanje o tem proceduralnem sklepu. Sicer bomo prešli na ugotavljanje drugič, in potem, seveda, prekinitev, pa potem spet in tako naprej. Ali še počakamo trenutek ali gremo na drugo [[...]]? No, upam, da ne zamerite temu odmiku od poslovniških določil, ampak na ta način morda izpeljemo ta sklep brez odmora. Dobro. Prosim, če lahko zdaj ponovno glasujemo o predlaganem proceduralnem sklepu. Glasujmo, prosim! Ugotavljam, da je 44 prisotnih, kar pomeni, da pri drugem glasovanju nismo bili sklepčni, zato bomo sejo nadaljevali ob 11.11 uri.
Gospe in gospodje, odmor je minil. Prehajamo na naslednji poskus glasovanja o tem proceduralnem sklepu, to je tretjič. Lahko preidemo na glasovanje. Glasujmo, prosim. Od 52 prisotnih je za glasovalo 47 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je ta sklep sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na osnovi pregleda amandmajev k predlogu zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih - druga obravnava - z dne 19.6.2001. To je to gradivo, ki ima 30 strani. Kar precej dela nas čaka. Prehajamo na razpravo o amandmaju k 2. členu. Tu imamo en amandma. Želi kdo besedo? Gospod Vizjak, prosim.
Hvala lepa za besedo. Že uvodoma sem opozoril na sklop amandmajev, ki se nanašajo na črtanje, po našem mnenju zelo pomembne pravice do subvencije za zaposlovanje staršev. Amandma k 2. členu praktično črta to pravico in seveda potem tudi amandma k 70. členu in še številni, in potem celi amandmaji, ki črtajo celo poglavje teh zadev. Jaz se načeloma strinjam s stališči vlade in tudi s stališči poslanskega kolega iz LDS, da je zaposlovalna politika in tudi subvencioniranje kompleksna problematika, ki jo je treba celovito reševati. Vendar temu danes nismo priča. Danes smo priča, da so razne oblike subvencij in ukrepov aktivne politike zajete v številnih zakonih in podzakonskih aktih. Zato v Socialdemokratski stranki menimo, da do celovite priprave zakonskih podlag za sistematično spodbujanje aktivne politike zaposlovanja morajo biti ohranjene te pravice v parcialnih zakonih. Šele ko pride do celovite ureditve, lahko potem to črtamo ven. Kajti sicer ostanejo zadeve nedorečene, praznine in menimo, da ni dobro, da so tako pomembne zadeve, kot so subvencije za zaposlovanje staršev, do priprave ustreznih podlag vlade brez finančne in sicer formalne podpore. Zato v Socialdemokratski stranki ne bomo podprli amandmajev vlade, ki predvidevajo črtanje subvencij za zaposlovanje staršev, prav tako pa tudi pozivamo ostale poslance, da se nam pri tem pridružijo. Hvala.
Hvala. Še kdo želi besedo? [[Ne želi.]] Lahko preidemo na glasovanje o tem amandmaju. Torej, glasujemo o amandmaju k 2. členu. Glasujmo, prosim. Od 55 prisotnih je za glasovalo 37 poslank in poslancev, 16 je bilo proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. In glasujemo še o 2. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 54 prisotnih je za glasovalo 37, 16 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 16.]] 2. člen je sprejet. Prehajamo na amandma k 6. členu. Tu je en amandma. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Lahko preidemo na glasovanje k členu. Glasujmo. Od 54 prisotnih je za glasovalo 52, nihče proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Glasujemo še o 6. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 48 prisotnih je za glasovalo 45, 2 proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] 6. člen je sprejet. Pri 7. členu imamo prav tako samo en amandma. Želi kdo besedo? Ja, prosim, gospod Drobnič.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Torej ta amandma se nanaša na tisto, kar smo pravzaprav prej zelo kritično komentirali, na izločanje subvencije. Tako da očitno se je vladajoča koalicija odločila, da ne bo podprla subvencij za zaposlovanje staršev in po mojem mišljenju je taamandma celo zdaj redundanten, ga je treba zaradi uskladitve črtati. Samo žalostno pa je, da smo to v prejšnjem glasovanju sprejeli oziroma ste sprejeli.
Hvala. Gospod Germič.
Hvala za besedo. Torej želel bi samo jasno poudariti stališče, ki ga bo poslanska skupina LDS podprla s tem, da bo podprla ta amandma. Torej ne gre za to, da ne želimo omogočati večje zaposlivosti mladim z otroki, ampak želimo samo to urediti na način, ki bo seveda enakomerno obravnaval v okviru aktivne politike zaposlovanja tiste skupine, ki imajo že manjšo možnost zaposlivosti. In znotraj teh skupin seveda sodimo, da bodo subvencije potrebne tudi za mlade družine. In seveda tukaj je odločitev v poslanski skupini, zakaj bomo podprli taamandma, da se iz tega zakona to črta in da seveda pričakujemo, kot je bilo tudi s strani ministra rečeno na samem odboru, da se v okviru pravilnika aktivne politike zaposlovanja, ki mora biti in ki bo predstavljen že v tem letu, to kompleksno obravnava.
Hvala. Gospod Vizjak.
Hvala lepa. Jaz sem se oglasil predvsem zaradi tega, da poudarim pomen teh subvencij. Te subvencije niso zgolj in samo instrument aktivne politike zaposlovanja, te subvencije so tudi instrument družinske politike. V Sloveniji smo soočeni z upadom rojstev in seveda tudi z nekimi pojavi, ki bodo dolgoročno imeli zelo slabe posledice za nas kot nacijo. Prav gotovo so vsi instrumenti, ki so uperjeni v spodbujanje in olajšanje rojevanja otrok, tisti pravi instrumenti in zato se čudim, da tu zgolj gledamo te subvencije kot instrument aktivne politike zaposlovanja. S tem instrumentom subvencij pri zaposlovanju staršev krepimo in spodbujamo družinsko politiko in stimuliramo mlade starše k večanju števila otrok, to se pravi, da jim olajšamo te probleme, ki jih imajo mladi starši pri zaposlovanju in tudi sicer. Zato jemljite te subvencije kot sestavni del zakona, tudi kot instrument družinske politike in ne zgolj kot instrument zaposlovalne politike. Tudi komentar, da ta zadeva sodi v sklop aktivne politike zaposlovanja, bi vzdržal, kolikor bi imeli pred seboj te programe aktivne politike zaposlovanja, kolikor je bil ta pravilnik že uveljavljen in ni kolikor bi veljal in seveda predvsem, kolikor bi bilo v proračunu na tej postavki zagotovljena sredstva. Tega pa žal ni, kar smo ugotavljali tudi v razpravi o sprejemanju proračuna. To pomeni, da zopet prepuščamo ta del v neko negotovo prihodnost. Mi se s tem ne strinjamo, zato želimo, da ta zelo pomemben del družinske politike in aktivne politike zaposlovanja ostane v tem zakonu. Hvala.
Replika, gospod Drobnič.
Gospodu Germiču bi rad repliciral. Mislim, da obljuba v zvezi s pravilnikom ni zadostna, ni primerna, ni dostojna. Ta obljuba, če bi bila dana, bi morala biti vsaj na nivoju zakona. Vemo, kako je s tem pravilnikom o ukrepih aktivne politike zaposlovanja, podlago morajo imeti v zakonu. To je prvo. Drugič, pravilnik tiste stvari, ki so v diskreciji vlade lahko opredeljuje. To je pa ravno tisto, če je denar, se to omogoči, če ni denarja, tega ne bo, se ne more izvesti. In glede na to, kakšna je konstrukcija tega pravilnika in zakona, ni nobenih možnosti, da bi ta element aktivne politike zaposlovanja prišel notri. Toliko. Torej ni nobenih zagotovil za izvedbo tega. Še enkrat bi pa poudaril, da je ta ukrep je izredno pomemben. Zato, ker je do delodajalcev in do delojemalcev pozitiven. Ni to, da bi nalagal nekaj delojemalcu in potem bi se ta poskušal znebiti bremena. Zato poudarjamo, da ta element aktivne politike oziroma družinske politike mora biti v tem zakonu.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rokavec.
Hvala za besedo. Mislim, da bi bilo škoda, da bi državni zbor sprejel ta amandma vlade, predvsem zaradi sledečega. Prepričan sem, da je osnovno besedilo v zakonu bilo namenjeno predvsem v tem kontekstu, da se pozitivna gibanja, ki so bila v Sloveniji na področju dolžine trajanja porodniškega nadomestila kot tudi dopusta za nego ter varstvo otroka, na nek način tudi udejanji pri večjem zaposlovanju obeh staršev, na drugi strani pa tudi, da se v največji možni meri preprečijo oziroma v pozitivni smeri preprečijo možne zlorabe s strani delodajalcev. Vendar predvsem napotek, da bo zakonodajalec oziroma vlada rešila to vprašanje s pravilnikom o aktivni politiki zaposlovanja, mislim, da je dejansko malo zavajajoč. Najprej bo verjetno treba spremeniti zakon o zavarovanju za primer brezposelnosti, potem pa verjetno sledi rešitev v ustreznem pravilniku. Seveda, tu pa je lahko dejansko tudi vprašanje, ki je pred nami, kdaj bo to narejeno oziroma če bo to narejeno. Zato mislim, da bi bilo na nek način zelo pozitivno izročilo zakonodajalca, če bi že v tem zakonu opredelil to pravico, pravico do subvencije, potem pa jo dejansko konkretiziral v sistemskem zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Cukjati.
Spoštovani. Mislim, da bi bilo vendarle treba reči bobu bob. Tu gre za usklajevanje starševskih pravic z zaposlitvenimi pravicami ali dolžnostmi, poklicnimi dolžnostmi, in ne gre za aktivno politiko zaposlovanja. Ne gre za nezaposlene, gre za zaposlene, ki so, ko vstopijo v družinsko življenje ali dobijo naraščaj, ogroženi. In če se hočejo poslužiti pravic starševstva, izgubljajo pravzaprav interes in so v slabšem položaju na trgu dela. Gre tudi za tiste, ki naj bi imeli pravico delati po štiri ure, vsaj v določenem času. Gre torej za resnično družinsko politiko in mislim, da nam tu ni treba govoriti, da se bo ta problem rešil v drugi zakonodaji, celostno, dolgoročno, ne vem kako, to lahko govorite novinarjem ali sredstvom javnega obveščanja, tu pa vemo, da se nekaj spreminja v negativni smeri, ker vemo, da prav ta element postaja ena od glavnih ovir oziroma eden glavnih protimotivov, da imamo zopet in vse več eno-otroških družin. Da nataliteta prav zaradi tega stagnira, zaradi odnosa delodajalcev do delojemalcev, ki je vse bolj grob. Hvala.
Hvala lepa. Bi prosil gospo državno sekretarko, gospo Kovšca, za odgovore. Če se lahko prosim vključite.
Želela bi samo toliko pojasniti, da je pravilnik že pripravljen, obljuba, ki jo je dal minister, da bo pravilnik v tretjem trimesečju v obravnavi in da v tem pravilniku, tudi v 46. členu, urejamo te pravice. Sedaj, seveda, mnenje vlade je bilo, kot veste, že v uvodu sem povedala, da se z družinsko politiko ukvarja pravzaprav več področij, da je to samo eno od področij. Za samo spremljanje izvajanja subvencij za evidenco za izplačila, je vendarle pristojen zavod za zaposlovanje. To bi samo še dodatno obremenilo ta zakon in dejansko so mehanizmi infrastrukture, evidence dosti bolj vzpostavljeni tam in jih je možno tudi hitreje in učinkoviteje reševati kot pa preko tega zakona. Zato, seveda, je pač potrebno verjeti, da je intenca vlade taka. Če v tem pravilniku že sedaj vsebuje v 46. členu ta moment, jaz mislim, da vendarle s tem imamo neko garancijo, da se bo subvencionirala politika zaposlovanja staršev z otroki.
Hvala. Gospod Germič, replika.
Hvala lepa. Jaz bi želel replicirati gospodu Cukjatiju glede na navedbe. Mislim, da niso popolnoma natančne. Kajti v 49. členu, kjer govorimo o uveljavljanju subvencij zaposlovanja staršev, sta dve alinei, kjer jasno piše, da gre za uveljavljanje subvencij na novo, torej da delodajalec na novo zaposli brezposelno osebo. Mislim, da gre tukaj za natančno dikcijo v 49. členu.
Hvala. Replika, gospod Vizjak.
Čudi me, da je kolega uspel prebrati samo prvo alineo, ne pa tudi druge. Tudi tam, "kjer zaposluje s krajšim delovnim časom, ne, "na novo zaposli". Prva alinea govori o subvencijah v smislu aktivne politike zaposlovanja, to se pravi, ki vzpodbuja zaposlitev, druga pa, ki zaposluje s skrajšanim delovnim časom. Tako, da bodimo korektni.
Hvala. Lahko zaključimo razpravo? Zaključujem razpravo in prehajam na glasovanje o amandmaju k 7. členu. Glasujmo, prosim. Od 51 prisotnih je za amandma glasovalo 34, 12 je bilo proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 7. členu v celoti. Od 46 prisotnih je 34 glasovalo za, 9 proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je 7. člen sprejet. Ker pa je z njim povezan tudi 48. člen, vas prosim, če lahko na 10. strani pogledate 48. člen. Sedaj bi prešli na razpravo o amandmaju k 48. členu. Ste našli? Odpiram razpravo o amandmaju k 48. členu. To je v bistvu [[...]]Prosim, če ne bi ponavljali argumentov, ker stvari so povezane. Če je kaj bistveno novega prosim, drugače pa apeliram na vas. Pravico seveda imate. Ni razprave. Lahko glasujemo o amandmaju k 48. členu? Potem glasujmo prosim. 44 je prisotnih. Mislim, da [[...]]Samo hipec potrpljenja. Če je kdo v bližini, naj prosim pride v dvorano. Medtem bomo pa pogledali, koliko nas je. Prosim?
Ali lahko en proceduralni razmislek?
Zdajle ne.
Kdaj pa?
Samo, da glasovanje zaključimo, potem pa.
Hvala.
Smo ravno sredi glasovanja in nas je dovolj. Jaz sem zdaj preštel in nas je dovolj. Tako, da prosim prehajam na glasovanje drugič. Zdaj! Oprostite, da tako rečem, ampak da ne bi bil kdo prezgoden in kdo prepozen. Od 47 prisotnih jih je za glasovalo 33, 7 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. O 48. členu ne bomo sedaj glasovali, ker obstaja še vedno pravica, da se vloži amandma. Oprostite. Gospod Kremžar, besedo imate.
Hvala lepa. Opravičujem se zaradi hitrosti. Predlagal bi, da v primeru, ko se nam to dogaja, imamo izpisek glasovanja, da se ugotovi in se prebere, zakaj pa ne, kdo ni sodeloval pri glasovanju. Ni sodeloval pri glasovanju, je pa navzoč v dvorani. To sem mislil.
Proceduralnih razlogov ni, da se tu kaj posebnega dogaja. Poslanci smo tukaj za to, da glasujemo. Ni mehanizma, ki bi prisilil poslanca, da pritisne na gumb. Samo eden je. Če ga pri tretjem glasovanju ni, sledi kazen. Smo pa včeraj govorili o tem, da bo KVIAZ pripravil poročilo oziroma analizo o prisotnosti. Gospod Gaber. Proceduralno.
Gospod podpredsednik, jaz bi predlagal v resnici drug pristop k temu vprašanju, kot ga je predlagal moj kolega. Zdi se mi, da bi bilo zelo dobro, da bi kolegij državnega zbora resno razmislil o tem, kaj se nam dogaja s tovrstnimi glasovanji. Osebno verjamem, da bo mogoče uveljaviti, najverjetneje je tudi zdaj uveljavljen, v teh dneh uveljavljen sistem glasovanja, takrat ko bo število glasovanj v tem državnem zboru smiselno. Ta državni zbor glasuje nad, bistveno nad povprečnim številom glasovanj, če pogledate druge parlamente po Evropi. Ko bomo imeli nov poslovnik, bo število glasovanj verjetno padlo na približno tretjino teh glasovanj, ki jih sedaj opravljamo. Mi sebe spreminjamo v naprave za pritiskanje na gumb. Več kot popolno sprenevedanje je, če kdo verjame, da smo na ta način, ki smo ga sedaj uvedli, povečali zbranost pri odločanju. To se ni zgodilo in na ta način se tudi ne more. Zato bi bil moj predlog, da kolegij razmisli o tem, da se tovrstna ureditev uveljavi z dnem uveljavitve novega poslovnika. Vem, da se nekateri s tem ne strinjajo, vem, da vedo povedati, da so v tem državnem zboru bile tudi že razmere, v katerih so še več pritiskali na tipke, ampak se opravičujem, zame to ni nikakršen razlog To je podobno kot da bi razlagali, da smo se kdaj vozili s fičkoti in da bi se lahko tudi danes. Ni prave potrebe za takšno početje. Očitno je, da nas je tukaj praviloma več kot 50, mi pa ne odločamo. Ni res, da ni prisotnosti v tem državnem zboru. Kadarje ni, verjamem, da gospod predsedujoči zna skupaj s službami to ugotoviti in preprečiti glasovanje, ki bi bilo pod sklepčnostjo. Predlagam torej, da kolegij raje razmisli o tem kot pa o tem, kako bo lovil prisotne, ki pa niso pritisnili na gumb. Ta se mi zdi rahlo za lase privlečena in ne verjamem tudi, da na čem posebnem temelji.
Hvala za poglobljeno utemeljitev proceduralnega predloga. Res, jaz vas opozarjam, da to ni točka dnevnega reda. Proceduralni predlog je proceduralni predlog, o njem se ne razpravlja in tako naprej. Tako, da prosim. Hvala za opozorilo, vendar dokler je poslovnik takšen kot je, se glasuje tako, kot se pač mora glasovati. In jaz ne morem sprejeti tega, da govorite o nezbranosti in teh stvareh. Jaz bi najraje videl, da tega nismo slišali, žal pa smo. Torej, prehajamo na 11. člen, kjer imamo en amandma. Odpiram razpravo. Nihče ne želi razpravljati, zato zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 11. členu. Glasujmo, prosim. Od 46 prisotnih je za glasovalo 42, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 11. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 48 prisotnih je za glasovalo 47, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 11. člen sprejet. Smo pri 16. členu, kjer imamo en amandma. Odpiram razpravo. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 16. členu. Glasujmo, prosim. Od 46 prisotnih je za glasovalo 44, nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 16. členu v celoti. Od 48 prisotnih je za glasovalo 46, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 16. člen sprejet. Prehajamo na 18. člen, kjer imamo dva amandmaja. Odpiram razpravo. Gospod Drobnič, prosim.
Hvala za besedo. Vložili smo amandma oziroma s kolegom poslancem sva vložila amandma, zato da bi popravila nepravično ureditev v zvezi s koriščenjem dopusta. Namreč, če bi obveljala dikcija, kot je v osnovnem besedilu, bi morala mati, ki bi ji otrok umrl naslednji dan po rojstvu, nazaj na delo že po desetih dneh porodniškega dopusta, ko iz vsakemu razumljivih razlogov še ne more delati. Zato je ta naša dikcija ustrezna in popravlja osnovno besedilo.
Hvala lepa. Še kdo? Prosim, gospa državna sekretarka.
Ta člen je treba brati kot celoto, in ta člen ureja, da nobena mati ne more imeti manj kot 42 dni dopusta. Tako kot je urejeno v tem členu, je celo bolje urejeno od vašega predloga, ker v primeru, da materi umre otrok tudi po 42. dnevu, ima še dodatno 10 dni dopusta. Zato predlagamo, da podprete predlog vlade. Hvala.
Hvala. Prosim, gospod Drobnič, replika.
Replika. V bistvu se strinjam. Tudi vaš predlog pravzaprav to besedilo popravlja. Samo, mi smo v celoti napisali, vi ste pač to stvar popravili na krajši način, da ste samo tisto dodali, mi smo pa cel tekst popravili.
Hvala. Lahko zaključimo razpravo in preidemo na glasovanje? Lahko. Torej, glasujemo najprej o amandmaju pod zaporedno številko ena, pri 18. členu smo. Glasujmo, prosim. Od 46 prisotnih je za glasovalo 41, nihče proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujmo še o amandmaju pod zaporedno številko dva. Glasujmo, prosim. Od 49 prisotnih je 16 glasovalo za, 30 proti. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 30.]] Amandma ni sprejet. Glasujemo še o 18. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 48 prisotnih je 47 glasovalo za, 1 proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] 18. člen je sprejet. Smo pri 19. členu, kjer imamo dva amandmaja. Kdo želi besedo? Nihče ne želi besede? Opozarjam, da se amandmaja izključujeta, če bo sprejet prvi, je drugi brezpredmeten. Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Glasujemo najprej o amandmaju pod zaporedno številko ena. Glasujmo, prosim. Od 49 prisotnih je 37 glasovalo za, 3 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 3.]] Amandma je sprejet, zato je glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko dva nepotrebno. Glasujemo samo še o 19. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 47 prisotnih je 47 poslank in poslancev glasovalo za. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] S tem je 19. člen v celoti tudi sprejet. Pri 20. členu imamo dva amandmaja. Kdo želi besedo? Nihče? Prosim, gospod Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Če torej mati zboli, pomeni, da ni sposobna skrbeti za drugega člana, ne more opravljati te naloge. Zato menimo, da je upravičeno, da pridobi to možnost koriščenja dopusta oče, povsem logično, in zato smo tudi vložili ta amandma.
Hvala. Gospa Kovšca, prosim.
20. člen določa: Oče ima pravico do porodniškega dopusta, če mati: 1. umre, 2. zapusti otroka in 3. na podlagi mnenja pristojnega zdravnika trajno oziroma začasno ni sposobna za samostojno življenje in delo. To se pravi, da je ta pravica smiselno vgrajena v 3. člen. Če pa želite, da dobi oče, ki je doma, še nadomestilo za to, da dviguje mater, potem je pa to nova pravica, ki je ne moremo urejati s tem zakonom.
Hvala. Še kdo? Nihče več. Zaključujemo razpravo in prehajamo na glasovanje o prvem amandmaju k 20. členu. Glasujmo prosim. Od 48 prisotnih 11 za, 33 proti. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo prosim. Od 48 prisotnih jih je 44 glasovalo za, 1 proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 20. členu v celoti. Glasujmo prosim. Žal se spet nekaj dogaja. Malo potrpljenja, prosim. Zdaj bomo še enkrat morali narediti glasovanje. Jaz predlagam, da glasovanje ponovimo zaradi nekih tehničnih težav. Očitno se nekaj dogaja. Prosim, česte tako prijazni in še enkrat. Dobro. Opravičujemo se za tole neljubo zadevo, ampak še enkrat moramo glasovati. Torej glasujemo o 20. členu v celoti. Glasujmo prosim! Od 46 prisotnih jih je 46 glasovalo za 20. člen. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Pri 23. členu imamo dva amandmaja, ki sta vsebinsko enaka. Ne vem, mislim, da bi v bodoče morali takšne stvari združevati v en amandma, če gre za vsebinsko enako stvar, tako da ne bi po nepotrebnem glasovali dvakrat o eni in isti stvari. Zato predlagam, da oba amandmaja, ker sta vsebinsko enaka, tudi skupaj obravnavamo in o njiju glasujemo. Ne vidim nasprotovanja temu predlogu - je logičen, upam - in odpiram razpravo. Ni razprave. Prehajamo na glasovanje o obeh vsebinsko enakih amandmajih k 23. členu. Glasujmo, prosim. No, nekaj nas je zmanjkalo ta hip. Prosim prisotne, ki so v bližini [[...]]Ugotavljam, da nas je 44, ne več, ne manj. Zdaj nas je 45, če sem pravilno preštel. Ja, kartic je pač več. Ni nas še dovolj v dvorani, česem pravilno preštel. Že? Dobro. Potem pa prosim, ponovno, drugič glasujemo. Glasujemo zdaj. Od 46 prisotnih je za glasovalo 44 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zdaj je še glasovanje o 23. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Ponovimo glasovanje; očitno je nekdo prezgodaj pritisnil na tipko ali pa ne vem, kaj se je zgodilo. Torej prosim, še enkrat, bodite pozorni, ko se "bar" pojavi, lahko pritisnete, in dokler ga vidite na ekranu,tolikokrat lahko pritisnete, lahko petkrat, zaradi mene, vendar ne smete pa pritisniti prej, dokler ga ne vidite na ekranu. Videl sem namreč, da nekateri, ko rečem, "prehajamo na glasovanje", že pritisnete. Žal, morate takrat, ko rečem "zdaj", ne vem, kako naj rečem drugače. Oprostite za to inštrukcijo. Ponovimo vajo. Torej, glasujemo zdaj. Glasujmo, prosim! Od 48 prisotnih je za glasovalo 47. [[Za je glasovalo 47.]] Ugotavljam, da je 23. člen v celoti sprejet. Prehajamo na 25. člen, kjer imamo dva amandmaja, ki se izključujeta, kot vidite; če bo sprejet prvi, bo nepotrebno glasovanje o drugem. Kdo želi besedo? Gospod Drobnič, prosim.
Hvala lepa za besedo. Torej, naš predlog je neka vmesna rešitev. Vlada je predlagala bolj liberalno, bolj svobodno pri možnosti koriščenja dopusta, torej, do otrokove starosti osmih let. Naš gre do starosti treh let, osnovno besedilo pač na začetku. Zakaj podpiramo takšno rešitev? Ker vseeno omogoča možnost razporejanja dopusta, vendar pa ne preveč svobodno. Kajti dogaja se, da potem starši koristijo dopust v poznejših obdobjih otrokove starosti, ko ni več toliko potrebno, nujno, saj potrebno je, da je starš z otrokom, zaradi nege in potem seveda koristijo ta dopust bodisi za gradnjo hiše, za opravljanje kmečkih opravil itn. Zato se nam zdi, da je rešitev do tretjega leta starosti primerna, ki jo tudi navadni ljudje, s katerimi sem govoril, podpirajo.
Hvala. Prosim, gospa Kovšca.
Moram pojasniti. Seveda ne bi bilo tudi s tem predlogom morda nič narobe, če bi vsaj 90 dni nadomestila dobil oče. Ker pa je v nadaljnjem tekstu predvideno, da oče dobiva 15 dni nadomestila, bi pa to pomenilo, da ga moramo prisiliti, da koristi tudi neplačan dopust, in bi bila takarešitev lahko za marsikoga huda državna prisila. Tako se pač za tistih 15 dni odloča v času porodniškega dopusta, za ostale dneve bo pa lahko razporedil potem do osmega leta starosti.
Hvala. Še kdo? Gospod Brenčič in potem replika. Je to replika? Se oproščam, ker je gospod Drobnič repliciral. Prosim, gospod Drobnič.
Deloma imate prav, če sprejmemo torej določilo o nadomestilu - o tem še nismo odločali - da ima tudi oče lahko koristi, potem je naš predlog povsem konsistenten in ustrezen. Sicer pa menim, da bi veljalo ta člen amandmirati, s tem, da je možno to rešitev tudi še izboljšati. Sedaj, naš amandma je vložen na osnovni tega koncepta, da je polno nadomestilo za vse dni in, seveda, potem je tudi ta limit do tretjega leta starosti skladen.
Hvala. Gospod Brenčič, prosim.
Hvala lepa. Poglejte. Ko mati konča dopust, je otrok v najboljšem primeru star eno leto. V tem času naj bi oče izrabil dve tretjini dopusta. Veliki problemi pa z otrokom nastanejo, ko stopi po enem letu v otroško varstvo, takšni in drugačni, in mislim, da je ena tretjina dopusta za očeta od enega leta naprej, recimo do vstopa v šolo, premalo. Mislim, da je škoda, da zabetoniramo, da mora obvezno dve tretjine porabiti že v prvem letu starosti otroka. Saj v praksi je tako, tisti, ki smo otroke oddali v vrtec po enem letu ali še malo prej, takrat nastopi cela vrsta težav in kako dobro je, da lahko dva, tri dni oče vskoči in ostane z otrokom doma, preden se otrok prilagodi novi situaciji v vrtcu in pa tudi preboli vse otroške bolezni. V vsakem primeru je pa dobro, da ostane člen odprt in je smiselno, da se vladni amandma podpre in lahko vlada v tretje, potem morda zadevo dodela. Hvala.
Hvala lepa. Lahko razpravo zaključimo. Hvala. Prehajamo na glasovanje o prvem amandmaju k 25. členu. Glasujmo prosim. Od 47 prisotnih je 39 glasovalo za, 1 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem ko je ta amandma sprejet, je glasovanje o amandmaju pod zaporedno število 2, nepotrebno. Glasujemo torej samo še o 25. členu v celoti. Glasujmo prosim. Od 47 prisotnih je za glasovalo 44, 1 proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 25. člen sprejet. Smo pri 26. členu, tu imamo tri amandmaje. Če je sprejet amandma pod točko 1, je glasovanje o amandmaju pod točko 2 nepotrebno. Odpiram razpravo o 26. členu in amandmajih. Gospod Drobnič.
Državni zbor v prejšnji sestavi je prišel do številke 305 dni, sedaj vlada predlaga 260 dni, mi bi, mi se odločamo za, torej za 1 leto. Če bi obveljal amandma vlade, bi to v praksi dejansko pomenilo še dodatno skrajšanje dopusta v primerjavi s sedanjem stanjem. Zakaj? Zato,ker predlog novega zakona o delovnih razmerjih omejuje možnost koriščenja rednega dopusta v tem primeru. Dejansko bi se skrajšalo, če bi obveljala določba oziroma predlog amandmaja vlade v povezavi z zakonom o delovnih razmerjih. Zato bi bilo dostojno, dase obdrži vsaj 305 dni. Naš predlog je torej 1 leto. Vsaka oseba se odloča potem, koliko ga bo imela. Lahko ga tudi skrajša, vendar pravica je takšna.
Hvala. Še kdo? Nihče več. Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Glasovali bomo najprej o prvem amandmaju k 26. členu. Glasujmo prosim. Od 49 prisotnih je za glasovalo 13, proti je bilo 34. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zato prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo, prosim. Od 48 prisotnih jih je za glasovalo 32 proti 9. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je drugi amandma sprejet. Glasujemo še o tretjem amandmaju. Glasujmo, prosim. Od 48 prisotnih jih je za glasovalo 43, proti 1. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je tretji amandma sprejet. Glasujemo še o 26. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Nekaj bo narobe z navzočnostjo. Ali pa s koncentracijo. Ponavljamo glasovanje prosim. Torej, ponovno bomo glasovali o 26. členu v celoti. Glasujmo. Od 49 prisotnih jih je za glasovalo 43, proti 4. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je 26. člen sprejet. Prehajamo na 27. člen. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Tu je samo en amandma. Glasujmo o tem amandmaju. Glasujmo prosim. Od 48 prisotnih je glasovalo 40 poslank in poslancev za, nihče proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 27. členu v celoti. Glasujmo, prosim. 45. Ponovili bomo glasovanje. Nisem opazil, da bi se medtem število poslank in poslancev spremenilo v tem prostoru. Torej, ponavljam glasovanje o 27. členu v celoti. Glasujmo. Od 49 prisotnih je za glasovalo 42, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 27. člen sprejet. 31. člen ima en amandma. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Glasujemo o amandmaju k 31. členu. Glasujmo, prosim. Od 47 prisotnih je za glasovalo 44, nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 31. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 48 prisotnih je 47 poslank in poslancev glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 31. člen sprejet. Smo pri 34. členu, kjer imamo dva amandmaja. Odpiram razpravo o 34. členu in prvem amandmaju. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o prvem amandmaju k 34. členu. Glasujmo, prosim. Od 47 prisotnih je 45 glasovalo za amandma, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o drugem amandmaju k 34. členu. Glasujmo, prosim. Od 50 prisotnih je za glasovalo 47, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 34. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 48 prisotnih je za glasovalo 47 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 34. člen sprejet. Prehajamo na 40. člen, kjer imamo en amandma. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 40. členu. Glasujmo, prosim. Od 49 prisotnih je 43 poslank in poslancev glasovalo za, 4 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Še glasovanje o 40. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 48 prisotnih je za glasovalo 41, 6 proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 6.]] 40. člen je v celoti sprejet. 41. člen, tu imamo en amandma. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 41. členu. Glasujmo, prosim. Od 46 prisotnih je za glasovalo 9 poslank in poslancev, 35 je bilo proti. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 35.]] Amandma ni sprejet. Še o členu glasujemo. Glasujemo torej o 41. členu v celoti. Od 46 prisotnih je za glasovalo 35, 4 proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 4.]] 41. člen je sprejet. Smo pri 43. členu. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Potem lahko zaključimo razpravo in preidemo na glasovanje. Glasujemo o prvem amandmaju k 43. členu. Glasujmo, prosim. Od 49 prisotnih je za glasovalo 47, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Še o 43. členu v celoti. Glasujemo, prosim. Glasujmo! Od 48 prisotnih je za glasovalo 46. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 43. člen v celoti sprejet. Smo pri novem 44.a členu. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o novem 44.a členu. Glasujmo, prosim. Od 47 prisotnih je bilo 45 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] 44. člen je s tem sprejet.
Prehajamo k 46. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo k glasovanju. Glasujemo. Glasujemo o amandmaju k 46. členu. Glasovanje ponavljamo. Glasujemo. Prekinjam sejo, nadaljujemo 12.25.
Prosim poslanke in poslance, da zasedejo svoja mesta. Spoštovane poslanke in poslanci, tretjič glasujemo o spremembi naslova 46. člena. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Glasujemo še o členu. Glasujemo. Glasujemo drugič. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za 43, proti eden. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je bil člen sprejet. Obravnavamo 47. člen in tri amandmaje. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Glasujemo o prvem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za 40, 7 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Glasujemo o drugem amandmaju. Prosim. Navzočih je 46 poslank in poslancev, 44 za, eden proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti eden.]] Tretji amandma je na ta način postal brezpredmeten; člen je v celoti spremenjen. Amandma k 48. členu smo že sprejeli, zaradi tega glasujemo samo o členu v celoti. Glasujemo. Glasujemo drugič. Glasovanje ni uspelo, nadaljujemo čez 10 minut - 12.41.
Nadaljujemo sejo. Prosim poslanke in poslance za koncentracijo. Tretjič glasujemo o 48. členu v celoti. Glasujemo. 47 prisotnih, 43 za, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] 48. člen je sprejet. Prehajamo k 53. členu in to amandma na naslov. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih 47 poslank in poslancev, 44 za, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Amandma je bil sprejet in naslov v celoti spremenjen. Prehajamo k 55. členu in enemu amandmaju. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih 48 poslank in poslancev. Za 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo še o 55. členu v celoti. Glasujemo. Žal, navzočih je 45 oziroma glasovalo je 45. Glede na to, da je veliko večje število v dvorani, bi prosil za primerno koncentracijo. Ponavljamo glasovanje, drugič. Glasujemo, prosim. Navzočih 51, 48 za, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] 55. člen je bil sprejet. V obravnavi imamo amandma k 56. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo in prehajamo k odločanju. Glasujemo. Prosim, glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 56. členu sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujmo, prosim! Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti 1. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 56. člen sprejet. V obravnavi imamo amandma k 58. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje. Glasujmo, prosim! Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil amandma k 58. členu sprejet. Glasujemo o členu v celoti. Glasujmo, prosim! Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] UGotavljam, da je 58. člen sprejet. Prehajamo k amandmaju k 62. členu. Želi kdo razpravljati? Prosim, mag. Vizjak.
Hvala lepa za besedo. Imel bi predvsem vprašanje vladi. Poglejte, gre za amandma, ki revalorizira zneske. In tudi vsi amandmaji v nadaljevanju teh dodatkov in pomoči in ta 62. je govoril o višini starševskega dodatka, ki ga amandma vlade zvišuje s 30.000 na 35.000 tolarjev. Vemo, da je bil zakon vložen v državni zbor na sredini leta 1998, da smo danes, ko to obravnavamo v drugi obravnavi, sredi leta 2001, to pomeni, vmes so tri leta. Vidim, da je vlada predlagala med 15% in 20% dviga zneska. Menimo, da je v teh treh letih bila rast cen življenjskih potrebščin bistveno višja in ne slabih 20%, zato sprašujem vlado, na podlagi katerih argumentov in na podlagi katerihdodatkov je ta dvig določila oziroma kako argumentira ta dvig: Ali je s tem zavestno tudi nižala te dodatke glede na vložen zakon v letu 1998? Kajti, če danes primerjamo realno vrednost tega dodatka in realno vrednost neamandmiranega dodatka v letu 1998, vidimo, da je tu bistvena razlika v sklopu gledanja cen življenjskih potrebščin. Zato še enkrat sprašujem, kje je osnova za samo takšen dvig starševskega dodatka. Hvala.
Besedo ima državna sekretarka, prosim.
Predlog zakona je bil pripravljen res v letu 1998, vendar naj bi začel veljati s 1.1.1999. Ti zneski so kot osnova veljali, kot če bi začel veljati z letom 1999. Vlada je upoštevala rast življenjskih stroškov: za leto 1999 6,1% in za leto 2000 8,9%. Skupajje bila rast 15,5%, in so zneski celo višji in zaokroženi navzgor.
Hvala lepa. Prosim, replika.
Žal me ta odgovor niti približno ne more zadovoljiti, in sicer zaradi naslednjega argumenta: če je vlada predvidevala v sredini leta 1998, da bo zakon začel veljati z letom 1999, potem je verjetno korektno, da danes pričakuje, da bo zakon začel veljati z letom 2002, recimo, ali kasneje, in da leto 2001 upošteva. Iz komentarja državne sekretarke oziroma podsekretarke je pa opaziti, da tega ni; se pravi, da leto 2001 tu ni všteto. In če je leta 1998 upoštevala pričetek veljavnosti zakona in uporabo zakona, bi bilo prav, da pri teh zneskih tudi upošteva, kdaj je realna možnost, da bo zakon pričel veljati, in to obdobje do takrat tudi upošteva v tej ceni. Iz komentarja sem pa slišal, da rast v letu 2001, predvidena rast v letu 2001, ki je jasna in znana - koliko je realna, je druga stvar - pa ni všteta v to. In me zanima, zakaj ne. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prosim, državna sekretarka.
Hvala. Pojasnila sem, da smo zneske zaokroževali navzgor, da gre pri nekaterih zneskih celo za 20% povečanje. Zdaj, ali bomo lahko že letošnje leto vkalkulirali ali ne, bi pa težko ocenili, kako bo letos z rastjo življenjskih stroškov; to so pa nominalni zneski.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Mag. Drobnič.
Mislim, da ni težko predvidevati, kaj se bo z letošnjim letom zgodilo, zato ker se je dobršen del leta odvilo in imamo jasne kazalce. In tisti, ki se kaj z ekonomijo ukvarjajo, vedo, kaj se bo zgodilo še do konca leta - da bodo torej gibanja lahko v najboljšem primeru enaka, kot so bila v prvem polletju, zelo verjetno pa je, da bodo slabša.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujemo o prvem amandmaju k 62. členu. Glasujemo, prosim. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo še o 62. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Prisotnih je 50 poslank in poslancev, za 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] 62. člen je bil sprejet. V obravnavi imamo 65. člen in amandma k 65. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujemo, prosim! Navzočih je 48 poslank in poslancev, za 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo, prosim! Navzočih je 50 poslank in poslancev, za 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] 65. člen je sprejet. V obravnavi imamo 67. člen in dva amandmaja, ki se izključujeta. Želi kdo razpravljati? Mag. Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Razlog za to, da smo vložili tak amandma oziroma razlogov je več. Torej, če se odločimo za paket, potem za isto vrednost dobimo bistveno več, kot pa bi kupili opreme v maloprodaji. To je pravzaprav edina prava materialna dajatev s stran države, vse ostale so pač denarne dajatve in zato bi veljalo vsaj eno materialno dajatev obdržati oziroma blagovno. Da nismo postavili alternative, je pa - torej med paketom in denarjem - dodaten razlog. Predvsem pri ekonomsko šibko stoječih družinah se rado dogodi, da se denar, ki pride v družinski proračun, porablja tudi za druge zadeve in ne toliko za otroke. To je pravzaprav tudi značilnost nekaterih dajatev, ki jih države uveljavljajo, da se za dobrobit otroka zagotovi blagovna dajatev, blagovno - materialna, zato da res to pridobi. Pač, dogaja se, da se ta denar, ki najbi bil namenjen otroku, zaradi tudi družinskih nesoglasij ali med starši, zaradi - recimo temu - nujnosti drugih potreb, ki se jih postavlja pred otroka, da se potem ne nabavi ta oprema. Zato smo se mi odločili za tak amandma.
Hvala. Besedo ima poslanec Lavrinc.
Hvala za besedo. Bojim se, da predlagatelja amandmaja nista imela v mislih družin, kjer se rojeva več otrok. Iz lastnih izkušenj lahko povem, da je tudi tretji otrok imel še dovolj plenic in podobnih stvari, ki so bile kupljene ob prvem rojstvu otroka v družini. To je prvo. Drugo. Mislim, da še posebej tam, ko gre za socialno šibke družine, se ponavadi skoči na pomoč, vsaj v mojem sorodstvu je bila navada, da se je iz družine v družino selil tadel otroške opreme, da tako rečem, ki je ni mogoče obrabiti v tem kratkem času, ko je primeren. Zato mislim, da je ureditev, kakršna je sedaj v zakonu in kot predlaga to vlada, da je edino kvalitetna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prosim, državna sekretarka.
Želela bi samo to ob tem pojasniti, da zdaj, ko imajo starši možnost izbire, se v 60 odstotkih odločajo za paket in 40 za denarno nadomestilo. Mislim, da je prav, da imajo starši možnost izbire - gospod Lavrinc je pojasnil, verjetno na svoji izkušnji tudi. In bi rada k temu dodala samo še tisti pomislek, ki ste ga vi izrazili glede namenske uporabe teh sredstev, ki jo dobijo starši. V primerih, ko center za socialno delo oceni, da ta sredstva ne bi bila namensko uporabljena za otroke, se lahko odloči za funkcionalo. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Dajmo, prosim, se umiriti v dvorani! Če bo sprejet amandma pod točko 1, je glasovanje o amandmaju pod točko 2 brezpredmetno. Glasujemo o prvem amandmaju. Glasujemo prosim. Navzočih 49 poslank in poslancev. Za 10, proti 34. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujemo o amandmaju pod številko 2. Glasujmo, prosim. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za 42, proti 2. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 2.]] UGotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 67. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Glasujemo, drugič. Prosim za primerno zbranost, ker je v dvorani več poslancev, kot je pa prikazano na monitorju. Glasujemo drugič o členu v celoti. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 67. člen sprejet. V obravnavi imamo 69. člen in dva amandmaja, ki se izključujeta. Želi kdo razpravljati? Mag. Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Rad bi dal eno redakcijsko pripombo k našemu amandmaju. Zaradi zvrnitve tabele iz vodoravne v navpično sta se zamenjali koloni številka 2 in 3, tako da je v bistvu treba to zamenjati. Mi smo torej vložili te popravke skozi Lotus Notes, zdaj pa ne vem, ali so poslanci dobili to korekturo ali ne. Glede vsebinskega še enkrat lahko poudarim, da predlagamo univerzalni otroški dodatek, ki je kombiniran, ki upošteva ekonomski položaj družine in glede na namere vladne koalicije pri spreminjanju zakona o dohodnini, je naš predlog še toliko bolj utemeljen.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Državna sekretarka, prosim.
Samo to bi opozorila, da ima ta predlog naravo intervencijskega zakona, saj na povsem drugačen način ureja izplačilo otroških dodatkov in neposredno uveljavlja tudi univerzalni otroški dodatek. Glede na to, da smo - to razpravo o višini otroškega dodatka in selektivnosti - se že ob branju tistega zakona odločili, na kakšen način bomo v bodoče reševali politiko otroških dodatkov, mislimo, da ta predlog ni ustrezen. Bi pa poslance opozorila in tudi gospoda Drobniča, da njihov predlog pomeni tudi velike finančne, materialne potrebe oziroma kliče po velikih finančnih sredstvih. V prvi varianti dodatno za 30 milijard tolarjev, v tej, kjer pa pravite, da ste prinesli popravek, pa 28 milijard tolarjev dodatnih. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Replika, mag. Drobnič.
Glede univerzalnega otroškega dodatka lahko povem naslednje. V prejšnjem državnem zboru so se stranke, ki zdaj izrazito podpirajo selektivnega, izjasnile, da podpirajo univerzalni otroški dodatek [[lahko gremo pogledat magnetogramske zapise]] . Kolega Školč pravi, da je to znak napredka, da so to napredne stranke, ker spreminjajo v enem letu politiko otroških dodatkov. Če je to to, potem - ne vem. Resno sem utemeljil, v čem je pravzaprav prednost te oblike - samo odpre se torej tisti zgornji razred za minimalni znesek otroškega dodatka, princip. Res, da zdaj uvajamo - glede na raven povprečnih plač, kot instrument, zato da ni potrebno valorizirati. Se pač samo valorizira glede na povprečne plače kar menimo, da je primeren instrument, ne pa, da je podvržen usklajevanju rasti življenjskih stroškov. Vemo, kako je z rastjo življenjskih stroškov in kako se zajamčene plače usklajujejo: na prejšnjem zasedanju državnega zbora zajamčene plače in minimalne plače - manj kot življenjski stroški. To pomeni, da se vse bolj realno zmanjšujejo. In te instrumente uvajamo tudi pri tem. Ja, seveda! Pri usklajevanju, v končnih določbah je to to! Vse to se skriva v teh principih, veste. Ljudje bodo "pogruntali". Zdajje ta zakon napisan kot lepa deklaracija, čez dve, tri leta se pa pokaže. Pri zajamčenih plačah se je jasno pokazalo, kaj smo naredili v zadnjih osmih, devetih letih; ni treba nikomur razlagati. Poglejte si statistične številke! Razlika med povprečno plačo in zajamčeno plačo - kaj se je zgodilo. Treba je naliti čistega vina, in zato mi tudi opozarjamo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima poslanec Cukjati.
No, selektivnost je v našem predlogu enako ohranjena, razmerje med najnižjo in najvišjo je ena proti tri oziroma ena proti štiri; tako da je tu stvar rešena. Drugo, kar je, je vprašanje višine. Če upoštevamo vaše predloge in naše, ki gradijo na povprečni plači, ni bistvenih razlik. Bistvene razlike pa bodo nastale, seveda, potem sčasoma, ko ne bo potekala revalorizacija tako, kot je treba, potem, ko se ne bo vedelo, kdaj bo zakon sprejet, in podobno. Na tem se pravzaprav številke gradijo, tudi z vaše strani, v marsičem. Vprašanje je potem tu samo ta univerzalni dodatek, ki pa presega kvoto nad 75% povprečne plače na družinskega člana, ki pa je izredno majhen. Sam nisem preverjal vašega izračuna, vsekakor pa me številke, ki jih navajate, ne prepričajo. Gre pa resnično za to: za zaščito višine otroškega dodatka brez valorizacijskih manipulacij, kot jih opažamo tudi pri drugih vsotah.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Besedo ima poslanec Brenčič.
Hvala lepa. Moj pogled je nekoliko drugačen. Naša družba navsezadnje ni toliko bogata, da bi si lahko privoščila, bi rekel, tudi otroški dodatek družinam, otrokom, kadar je dohodek na družinskega člana preko 100% povprečja. To je neprimerljivo druga situacija za družino kot pa, če dohodek na družinskega člana 25 ali 15%. To se sploh ne da primerjati. Zato, ker sem rekel, da poleg tega zakona, že v predstavitvi pogleda poslanske skupine, potrebujemo v tej državi še kaj drugega, ki sovpada z otrokom, z družino itn. Samo razlika, v kolikor bi bilo dodeljevanje otroških dodatkov po tabeli, kot jo predlagata kolega poslanca, je razlika v denarju tolikšna, da lahko samo z enim letom razlike zgradimo in pediatrično kliniko in onkološki institut. Kdor si je to ogledal in videl situacijo, mu je zadeva, v kakšnem stanju je naša javna infrastruktura, ki tudi zadeva družino, popolnoma jasna. V tem primeru trdim eno: nismo še tako bogata družba, da si bi lahko privoščili univerzalni otroški dodatek in da bi še vedno ohranili v zadostni meri servisiranje tistih najbolj, bi rekel, izpostavljenih družin, kar se tiče dohodka na družinskega člana. Hvala.
Hvala. Replika, mag. Drobnič!
Rad bi repliciral kolegu Brenčiču. Da, veste, taki ukrepi morajo slediti liberalnim ukrepom države. Državljani vse bolj postajajo plačniki zdravstvenih storitev, zato z zgrajevanjem bolnic ne bomo nič naredili, če ne bomo mogli pokriti teh stroškov, ki se pojavljajo, ne sam pri otrocih, pač pa tudi pri odraslih. V to smer se namreč gibljemo kot družba. Glede teh proračunskih izdatkov lahko povem, da smo v zadnjih letih pa zgubili - so otroci oziroma družine pa zgubile - nekatere ugodnosti. Prej sem omenil, da se s tem zakonom zmanjšuje dejanska možnost teh koriščenj starševskega dopusta, realno se zmanjšuje, potem so olajšave pri nakupu avtomobila za večje družine - to je tudi bilo dve milijardi in pol prej namenjeno, sedaj je država privarčevala pri tem, da ne omenjam drugih stvari. Pač, družinsko politiko je treba gledati v celoti. Sedaj, če se drugje liberalizira potem - in očitno nismo imeli vpliva na to pri drugih zakonih - poskušamo tukaj kompenzirati tisto, kar je odpihnilo, kar ste odpihnili. To je vsa umetnost tega.
Hvala lepa. Besedo ima državna sekretarka.
Jaz se opravičujem, ker mogoče podaljšujem to diskusijo, samo ne bi pa rada, da bi v javnosti do napačnih interpretacij prišlo. Vi sami dobro veste in jaz sem že ob argumentiranju prejšnjega zakona povedala, da so realno porasla sredstva za otroške dodatke z 0,5 na 1,1 BDP. Zato v resnici ne moremo govoriti o zmanjševanju sredstev za otroške dodatke. Druga zadeva. Gospodu Cukjatiju bi rada pojasnila. Če ne verjamete meni, kolegica je to izračunala na konkretnih številkah. Lahko vam jih dam. Povem pa, da tisto, kar realno največ dodatno obremenitev pomenijo ravno upravičenci pod 99 odstotkov povprečja na družinskega plana in bi bilo to na letnem nivoju 14 milijard. In mislim, če si tukaj v tem pogledu ne bomo verjeli - ti podatki so dostopni. Te podatke lahko dobite in z njimi operirate. Tretja zadeva, ki bi jo pa rada ob tem omenila, pa je, da vsi prejemki države, vsi transferji, se uklajujejo z rastjo življenjskih stroškov in so med seboj povezani. In en od drugega odvisni. Včasih celo višji, kot je rast plač. Hvala.
Hvala lepa. Prosim.
Hvala lepa. Samo kratko repliko gospodu Drobniču in ga po svoje popolnoma razumem. Ampak ne moremo mimo tega dejstva, da ta zakon prinaša za družino krepko bogatejši obseg: tako dopustov, tako starševskih prejemkov. To se pravi, da s tem zakonom se ne podajamo v neko liberalno načelo, da tudi tu imamo drugačen pristop in krčimo sredstva. Zakon je bogat in vem, da bi lahko bil še morda bolj bogat takrat, ko se bo situacija na splošnem nivoju, javnih financ in državne zmožnosti, poboljšala.
Gospod Brenčič hvala. Želi še kdo? Mag. Drobnič prosim, replika.
Replika državni sekretarki. Če pogledate uskladitvene, torej končne določbe, pa prehodne določbe, kako je z valorizacijo, predvsem pa amandma vlade, kjer pravi, da se bojo usklajevale tako kot - torej, nekateri prejemki se bojo usklajevali tako, kot se usklajujejo zajamčene plače. Kako je z zajamčenimi plačami, smo [[...]]Ja, amandma je prišel noter, zdaj ne vem, ali ga boste umaknili ven ali ga ne boste. Zajamčene plače smo pa na zadnji seji, oziroma prej obravnavali, kako se bojo usklajevale. Da se ne bojo do 100 procentov življenjskih stroškov. A veste, to je vse povezano. To je lahko povest o jari kači. Takrat sem opozoril parlament, kolege: ko sprejemamo ta instrument usklajevanja zajamčenih plač, ne usklajujemo samo zajamčene plače, usklajujemo državne transferje. In če so se s sindikati tako izpogajali za plače, jim ne oporekam. V tem primeru nam bi država postavila drugačen instrument usklajevanja!
Hvala lepa. Replicira poslanec Lavrinc.
No, mene tako prva kot druga rešitev ne navdušuje. Bom tudi povedal, zakaj. Podobna zgodba je pri otroškem varstvu. Če se spomnite, tam imamo na dohodek v družini določbo in omejitev. Pravzaprav vsakemu otroku se 20% subvencionira prehrana in varstvo v otroškem vrtcu. Vprašam vas - in nas seveda, ki smo te zakone sprejemali -, kako se počuti družina, ki komaj preživlja, "štuka", da tako rečem, konec meseca z začetkom novega, ko vidi, da popolnoma enak dodatek dobi družina, torej oče ali mati, ki se z neko sodobno avtomobilistično mrcino pripelje tja in odda otroka v varstvo. Ta osnova, torejdohodek na družinskega člana ima namreč en defekt. In jaz bi vas spomnil na zakon o brezplačni pravni pomoči, kjer smo to stvar uredili drugače: na premoženje smo šli in to je prav. To je prvo. Drugo. Sprašujem vas, kako naj - tukaj imate zapisano za zadnjo skupino: 75% dohodkov na družinskega člana - s kakšnim obrazom naj ljudje, kot smo, recimo, mi poslanci ali pa še tisti, ki so nad nami po plačah, hodijo in zahtevajo ta dodatek! To je iluzorno! To je seveda stališče opozicije, kjer se lahko licitira do nezavesti. In ker jih je skrbi, kdo bo proračun polnil. Ampak gospodje, opozarjam vas, ta stvar je kratkega daha. Ta proračun polnijo tudi tiste revne družine.
Hvala. Replicira poslanec Cukjati.
Najprej bi še enkrat poudaril, da je razmerje po tem predlogu med najnižjim in najvišjim dodatkom 1:3 oziroma 1:5 oziroma 1:4. Glede 14 milijard, ki bi jih država izgubila na račun otrok, katerih prihodek na družinskega člana je nad 100% povprečne plače, mi nekako ne gre v račun. Glejte, predlagam otroški dodatek. Za te otroke je tam nekje 5.000, 6.000 tolarjev, nič več, kar je 3 do 5% povprečne plače. Če upoštevamo 14 milijard, delil sem s to višino otroškega dodatka, bi morali v Sloveniji imeti takih otrok 2 milijona. To mi nekako ne gre skupaj. Oprostite!
Hvala lepa. Replicira poslanec, mag. Drobnič.
Gospod Lavrinc, to kar ste povedali, je zavajanje. V dohodek družine se štejejo različni prihodki, niso samo plače. Morate se seveda vprašati, kaj je vlada naredila, da bi resnično evidentirala vse prihodke družine. Ali je sploh kakšna želja po tem? Kaj se vse všteva v prihodek, pa dobro vemo. Sam sem za to, da se vzpostavi red pri zajemanju. In ta instrumentarij, ki smo ga mi navedli, se nanaša na dohodek družine. Višina je pa seveda, kot tisti merski instrument, je pa povprečna plača. Zato so vsi tisti mercedesi in tako naprej, ki ste jih navedli, neprimerna pripomba; ustrezna pripomba so za to, da se država zresni, pa da začne resnično ugotavljati, kaj so prihodki, samo za to pa mora biti želja podana.
Hvala. Replicira poslanec Lavrinc.
Takole bom rekel: prav je, da se ne strinjate z menoj, to je vaša opozicijska poza, vendar mi ne podtikati, da zavajam. V tem primeru pa govorite prav grdo, nesramno, lažnivo! Usedite se z enim od vaših županov, poklepetajte z njim, kakšne probleme imamo prav zaradi tega, pa boste videli! Govorim o izjemah, ki so ekscesne in spravljajo madež na vse skupaj, kar je. To je, da se obrtniki danes - seveda, v skrbi za čim večji posel - prijavijo kot, ne vem, delavci na komunalnem podjetju, kar se plač tiče. Kaj so prihodki, se ve - pravite. Potem ne govorite, da podtikam! Dejstvo je, da ste v zadnji alinei zapisali, "nad 75% dohodka na družinskega člana", to pa pomeni, da so tu notri vsi. Če bi imel predsednik države majhnega otroka, bi bil tudi on. Ne govoriti na pamet, nesramno; in podtikati, da sem zavajal! Ni res! Povedal sem kot primer, da se mi tako ena kot druga osnova v takih zadevah ne zdi prava - ne prava, najboljša. Mislim, da če bi se vložilo malo več truda, bi se dalo to tudi najti; dal sem celo primer. In ne sprenevedajte se več! Pa ne bom več repliciral, karkoli že reče gospod.
Hvala lepa. Prosil bi poslance in poslance, ki nameravajo replicirati - seveda imajo pravico - da se vendarle omejijo, saj je bilo pravzaprav že precej tega povedanega. Besedo ima poslanec Petan.
Hvala za besedo. Sedaj moram gospodu Lavrincu replicirati, pa se drugič ne bom več oglašal, tako da ne bo to trajalo v nedogled. Prav pa je, da se nekaj pove, zato ker so tudi napačne navedbe - pravim, napačne navedbe, ne replika. Gospod Lavrinc, moram vam dati prav. Res je, da tudi revne družine polnijo proračun, pa bom rekel, da predvsem revne družine polnijo proračun. V tem pa je bistvena razlika, in zato vam tudi repliciram. Lani, ko smo imeli to čast, da smo sploh lahko izbrskali tisti spisek, kdo je kaj dolžan v proračunsko blagajno, in ko smo prišli do tistih famoznih številk, toliko milijard, od katerih je 50 milijard realno izterljivih, smo ugotovili, da so takšni, ki imajo tri, štiri, dve pa eno milijardo tolarjev in niso plačali. Se pravi, ti niso revni. In zdaj smo pri tistem bistvenem, zaradi česar vam repliciram. Ko ste dejali, da je treba polniti blagajno in da opozicija nima nobene intence, nobene volje ali pa smisla, da bi ugotavljala, kako je treba napolniti blagajno. Ja, izterjati je treba tam, kjerje veliko. Vendar očitno ni bilo nobene volje za to in potem ni šlo v smeri ugotavljanja, kako bomo izterjali tiste milijarde, pač pa se je šlo v to, kdo je sploh ta spisek dal ven. Prepričan sem, da tisti spisek, ki je bil dolg - jaz sem gledal prvih 200- pa so še bili vedno nad pol milijarde. Koliko je še potem tistih, ki so bili naprej do enega takšnega, kar lepega zneska. Ti bi verjetno največ prinesli do tistih 50 milijard, kolikor je realnih. Verjetno tisti, ki so dolžni za znamko ali pa nekaj podobnega, ko jih tudi davčna uprava terja - ne trdim, da se vi zavzemate za to, ker vem, da se vam zdi neumno, da se davčne uprave spravijo na tistega, ki je pozabil plačati 100 tolarjev, ali pa pozabil najaviti dohodnine za nekaj 100 tolarjev. Ampak dejstvo je tako, da vlad tudi nič ni naredila, da bi bili tisti, ki so še dolžni milijarde, kaj teh milijard prispevali v državno blagajno. Zato prosim, ne nam podtikati, da nimamo nobene volje ali pa nobenega smisla za to, kako bi se državna blagajna napolnila. Imamo! Samo mi trdimo, da je treba za vse enako udariti, ko je treba plačati davke, ne samo tiste, ki manj plačajo, tiste majhne, ampak tudi tiste velike. To sem vam želel povedati in najprej ne bom repliciral, kot ste vi tudi rekli. Ampak mislim, da je prav, da tudi to izvemo. To se je v lanskem letu, ko je bilo to aktualno, skušalo kar precej minimalizirati in pa osmešiti, bom rekel. To je pa največji problem naše družbe! To se pravi, da tudi vladajoči nimate največjega posluha, da bi izterjali tam, kjer je največ možno izterjati; tam, kjer je največ denarja, ampak skušate pri tistih manjših, ki mogoče niti nima za to denarja, da bi si mogoče dobil odvetnika, da bi si lahko poiskal pravico - tu se pa, seveda, z vami strinjam. Hvala.
Hvala. Besedo ima predstavnica vlade Lidija Podkrižnik.
V zvezi z usklajevanjem zneskov. V bistvu nikjer v zakonu ni navedeno, da se kakršnikoli družinski prejemek ali nadomestilo usklajuje z zajamčeno plačo. Družinski prejemki se usklajujejo z indeksom cen življenjskih potrebščin, medtem ko se nadomestila usklajujejo z izhodiščno plačo za negospodarske dejavnosti in ne z zajamčeno plačo. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Prosim, poslanka Simšič.
Hvala lepa. Sama bi vendarle rekla, da nismo ta trenutek pri točki izterjava dolgov, ki je zelo pomembna, ampak pri točki, kjer se odločamo o načinu in višini otroških dodatkov. Govoriti o tem, da je predlog, ki sta ga dala dva poslanca, predlog za univerzalni otroški dodatek, je seveda metanje peska v oči, ker je to še vedno selektivni otroški dodatek in ni univerzalni otroški dodatek. Veliko pa prinaša, smo slišali, da 14 milijard na leto, tistim družinam in tistim otrokom in tistim staršem, katerih dohodek je višji od 75 odstotkov povprečne plače na družinskega člana. To ni univerzalno. Za univerzalnost se je ta država odločila leta 1993 v resoluciji, ki smo jo danes že nekajkrat omenjali. Takrat je bil popoln konsenz vseh političnih strank, ki so sedele v parlamentu, da je ambicija te države, da uvede univerzalni otroški dodatek, ki bo deljen tako, da bo popolnoma enak znesek za vse otroke, ne glede na to, kakšno bo premoženjsko stanje državljank ali državljanov ali družin, razdeljen v tri skupine, glede na starostna obdobja. To je univerzalni otroški dodatek. Ne pa to, kar imamo tukaj predlog. In ugotovili smo in tudi politične stranke, od Socialdemokratov do Združene liste, Ljudske stranke, krščanskih in še kakšnih, da pač ta trenutek, pa tudi nekaj minulih let, v tej državi ni trenutka, ko bi lahko to univerzalnost uvedli. In zato vztrajamo pri selektivnem. In tudi pri tem selektivnem, da tisti, ki imajo povprečni dohodek v višini povprečne plače na družinskega člana, ni potrebno, da jim država pri tem še dodatno pomaga. Naj bolj pomaga tistim, ki imajo ta nižji podatek. In zato seveda v poslanski skupini podpiramo, kot smo že povedali tudi na začetku, predlog vlade, ki to izenačuje. Pa še gospodu Cukjatiju, prijazno, glede njegove matematike in izračuanvanja. Prej je repliciral, da je potem v tej državi krepka 2 milijona otrok. Da, če bi jim vi dodelili 6.000 tolarjev na leto. Ampak jaz razumem, da se otroški dodatek dobiva vsak mesec. In če se to dobiva vsak mesec, potem je število teh vaših 2 milijona in nekaj otrok nižje za deljeno z 12. In to znese približno 200.000 otrok. Toliko o tej matematiki, da si ne bi podajali številk, ki ne držijo in za katere mislim, da niso korektne in da ne bi bilo prav, da bi tako prišle v javnost. Hvala lepa.
Replika, gospod Cukjati.
Jaz se zahvaljujem za opozorilo, ki ga je že tudi sekretarka omenila. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Mag. Drobnič. Ali je to replika?
Verjetno vam je neugodno, da se oglašam, ampak nekateri kar vztrajajo na tem in potvarjajo dejstva. Če pogledate to lestvico, to ne gre za otroški dodatek, univerzalen za vse otroke enako. To je kombinirani dodatek, ki velja za vse otroke, vendar je odvisen od ekonomskega položaja družine. To je vsakemu osnovnošolcu jasno. Zato je tudi razmerje med otroškim dodatkom najvišje in najnižje kategorije 1:5, 1:4 in 1:5. Tako v bistvu ohranimo tisto, kar smo v resoluciji tudi zapisali, se držimo tistega, kar so stranke že sklenile, da se bodo držale pred enim letom. In seveda je nekoliko drugače, kot so se nekatere stranke odločile v letošnjem letu po volitvah. To je vsa razlika. In to iz tega sledi. V resoluciji o družinski politiki pa so seveda zapisane še določene druge ugodnosti, ki naj bi jih država zagotavljala: doplačilo šolske prehrane, nakup učbenikov, doplačilo za prevoz in drugo. Kaj pa mi uvajamo? Brezplačno šolo, tako da je treba plačati vsak mesec ali dva za šolskepotrebščine, za material in tako naprej, da ne naštevam. To je pač treba gledati celovito. Družine postajajo vse bolj plačniki vseh storitev, ne samo zdravstvenih, tudi izobraževalnih, kulturnih. Hvala. Zdaj se ne bom več oglašal, zdaj sem zaključil.
Vidim, da prijavljenih ni več, zaključujem. Preden glasujemo o amandmajih, bi opozoril, če bo sprejet amandma pod točko 1, je glasovanje o amandmaju pod točko 2 brezpredmetno. Ravno tako prosim za primerno pazljivost, ker sem opazil, da so nekateri poslanci zapustili dvorano. Torej glasujemo o amandmaju pod številka 1. Glasujemo, prosim. Glasovalo je 51 poslank in poslancev. 11 za, 39 proti. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 39.]] Amandma ni bil sprejet. Glasujemo še o amandmaju pod številka 2. Glasujemo, prosim. Navzočih 49 poslank in poslancev. Za 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo še o členu 69 v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih 51 poslank in poslancev: za 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] 69. člen je bil sprejet. Obravnavamo 70. člen. Dva amandmaja. Želi kdo razpravljati? Pardon, drugi je umaknjen. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujemo o prvem amandmaju. Glasujemo, prosim. Navzočih 49 poslank in poslancev. 44 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo še o 70. členu v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih 49 poslank in poslancev. Za 47, 1 proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] 70. člen je bil sprejet. Obravnavamo novi 70.a člen. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujemo o amandmaju za novi 70.a člen. Prosim, glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za 13, 33 proti. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma za novi 70.a člen ni bil sprejet. Obravnavamo amandma k 73. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Glasujemo. Prosim, glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil amandma k 73. členu sprejet. Glasujemo še o 73. členu v celoti. Glasujemo, prosim. Prisotnih je 49 poslank in poslancev, za 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil 73. člen sprejet. Obravnavamo 76. člen. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Glasujemo, prosim. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o členu v celoti. Prosim, da se skoncentriramo. Glasujemo, prosim. Glasujemo, drugič. Prosim, glasujemo. Žal, glasovanje ni uspelo. Nadaljevali bomo čez deset minut, ob 13.46 uri.
Rad bi obvestil vse prisotne, da sem dobil obvestilo, da so nekateri poslanci zadolženi za nekatere druge obveznosti in zaradi tega sejo prekinjamo. Prosim pa, da poslušamo še to sporočilo. Sejo bomo nadaljevali v torek, 26.6 ob 14. uri z obravnavo 52. točke dnevnega reda - volitve in imenovanja; nato bomo prešli na obravnavo danes prekinjene 10. točke dnevnega reda, nato na 12. točko ter po vrstnem redu dalje. Zaradi slavnostne seje državnega zbora prosim poslanke in poslance, da s seboj odnesete gradivo. Hvala lepa za udeležbo, želim vam prijetne praznike in vas vabim, da se v ponedeljek udeležite slavnostne seje državnega zbora. S tem zaključujem današnjo sejo. Hvala.