Vabim vas, da pridete v dvorano, da bomo nadaljevali in danes tudi končali 5. sejo. Opravili smo večino zadev, ki so bile na dnevnem redu. Naj pred začetkom državnega zbora oziroma dela na seji obvestim, da bomo torej začeli s poslovnikom, potem pa nadaljevali z 10. točko, potem z 8. točko in na koncu 5č. točko. To so v bistvu samo končne odločitve, tako da bi lahko državni zbor celo izčrpal dnevni red v toku današnje seje. Spoštovane kolegice in kolegi, gospe in gospodje! Dobro jutro in dober dan, z željo, da uspešno končamo 5. sejo, ki jo sedaj tudi nadaljujemo. Pred tem bi vas želel obvestiti, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji kolegi in kolegice: Janez Kramberger, dr. Jožef Bernik, Franc [[Feri]] Horvat, Zmago Jelinčič Plemeniti, dr. Slavko Gaber, Jelko Kacin, Maksimiljan Lavrinc, Ciril Pucko, Danica Simšič, Leopold Grošelj, dr. Miha Brejc, Alojz Peterle, Jožef Jerovšek, Ivan Kebrič, Jurij Malovrh, Milan Kokušar za pričetek seje, Stanislav Brenčič, Miran Jerič prav tako za pričetek seje Janez Drobnič, Igor Štemberger, Borut Šuklje, mag. Andrej Vizjak, Janez Cimperman, dr. Andrej Bajuk in kolega Moge, ki ga sicer vidim, za popoldanski del seje. Torej tudi danes številne kolegice in kolege zaradi obveznosti v mednarodni dejavnosti ne sodelujejo v delu zboru, zato bo spet od nas, ki smo tukaj, zahtevalo veliko potrpežljivosti. Predlagam, da začnemo s 6. točko dnevnega reda. Še prej pa seveda ugotavljamo navzočnost v dvorani. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA POSLOVNIKA DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE. Predlog poslovnika je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Antonom Anderličem. Gospoda Anderliča sprašujem, če želi besedo. Prosim, kolega Anderlič ima kot predstavnik predlagateljev besedo, za njim pa komisija za poslovnik. Prosim, kolega Anderlič.
Gospe in gospodje! Po skoraj štirih letih razprav smo končno prišli do točke, ko bomo lahko odločali o sprejemu novega poslovnika državnega zbora. V to razpravo so bili vključeni tako strokovnjaki kot poslanci, posredno pa tudi mediji in druga zainteresirana javnost. Zavedam se, da argumenti, ki so bili v tej razpravi povedani, morda še za nekatere niso zadostna podlaga, da bi se v državnem zboru izoblikovala potrebna večina za sprejem tega akta. Sem pa obenem prepričan, da bi ta poslovnik lahko sprejeli in povedani argumenti zadostovali, če bi le bili vsi na nek način prepričani, da je poslovnik tisto, kar mora biti okvir dela vdržavnem zboru, ne glede na to, kdo se v kakšni vlogi nahaja v poziciji ali v opoziciji, in da bi se s tem odrekli nekaterim kratkoročnim interesom. Zakaj je novi poslovnik sploh potreben? Veliko tega smo že povedali v obrazložitvi našega predloga novega poslovnika. Menim pa, da ne bo napak, če nekaj teh argumentov na kratko ponovim. Veljavni poslovnik je bil delan takoj po sprejemu nove ustave in ni uspel pretrgati popkovine z ureditvijo parlamentarne procedure, ki je nastala v prejšnjem sistemu. Tisti,ki smo nastajanje tega poslovnika spremljali od blizu, se gotovo spomnimo, da je predlog, ki ga je takrat pripravila skupina strokovnjakov, v parlamentarni proceduri bistveno spremenjen. In spremenjen je bil tako, da se je v bistvenih točkah vračalo na sistem, ki je veljal v skupščinski ureditvi. Najpomembnejši izraz tega dejstva je položaj vlade v zakonodajnem postopku. Veljavni poslovnik obravnava vlado kot izvršni svet, ki pripravlja zakone v skladu z navodili, prej skupščine, zdaj državnega zbora. Tako prihajamo v absurdno informacijo, ko mora vlada pripraviti po prvi obravnavi zakon v skladu z navodili državnega zbora, potem pa vlagati amandmaje k lastnemu zakonu, ker se, pač, ne strinja s temi navodili. Seveda to ni edina slabost pri pripravi zakonov ki jih dela vlada. Mi smo v končni fazi samo na tej seji državnega zbora se srečali z zakoni, ki imajo povsem nove člene, spremenjene oziroma se predlaga s strani vlade povsem novo vsebino novih členov, kar je nesprejemljivo. Zelo resno bi si bilo mogočezastaviti celo vprašanje, ali je taka poslovniška ureditev sploh v skladu z ustavnim načelom delitve oblasti. V utečenih parlamentarnih demokracijah poznajo brez izjeme ureditev, ki se povsem razlikuje od naše, saj dosledno spoštujejo načelo samostojnosti posameznih vej oblasti. To pa seveda ne pomeni le samostojnost vlade pri pripravi zakonskih predlogov, ampak tudi polno samostojnost parlamenta, da zakon uredi po svoji volji od trenutka, ko ga predlagatelj pošlje v zakonodajno proceduro. Od takrat dalje z zakonom v celoti razpolaga parlament in nič več vlada, tako kot je bilo do sedaj. Tej najpomembnejši sistemski napaki veljavnega poslovnika se je pridružilo cel kup manjših, ki skupaj z njo onemogočajo predvidljivo in dobro organizirano delo državnega zbora. Poleg subjektivnih vzrokov, seveda, vendar o tem danes o njih ne bomo govorili - sam bi lahko o njih povedal marsikaj. Še v prejšnjem mandatu sem bil na obisku v nemškem Bundestagu, skupaj s skupino poslancev in strokovnih služb državnega zbora, kjer smo bili prav zato, da spoznamo način in organiziranost njihovega dela. Verjeli ali ne, najbolj mi je ostalo v spominu, da je na zaslonu televizije, prek katere je bilo možnost spremljati delo na plenumu, v zgornjem desnem kotu ves čas utripala ura, ob kateri se prične naslednja točka dnevnega reda. Kasneje smo izvedeli, da je točna ura pričetka posamezne točke znana mesec dni vnaprej, in se seveda vprašali, zakaj to pri nas ni mogoče. Pri nas, recimo - še danes zjutraj smo se prepirali okoli tega, s katero točko bomo začeli današnjo sejo, kljub temu da smo včeraj z glasovanjem odločili, da bomo začeli točno s to točko. Kako le so Nemci to dosegli, saj vendar ni mogoče predvideti, koliko časa bodo poslanci razpravljali o posamezni zadevi! Ali pa imajo v Nemčiji morda diktaturo, kot bi kdo rekel. Ali so pri njih ukinili demokracijo, katere neposredni izraz je prav pravica do neomejenih razprav v parlamentu - kot trdijo nekateri v Sloveniji. Ali torej v Nemčiji poslancem natikajo nagobčnike in lahko tako natančno planirajo svoje delo, ker poslanci z nagobčniki pač ne morejo govoriti? No, vsi vemo, da v Nemčiji imajo demokracijo, le pravila, po katerih delajo, so drugačna kot pri nas. Ta pravila pa jim omogočajo ob neki organizacijskih spretnostih, seveda, da sta mesec dni vnaprej znana dan in ura, ko se posamezna zadeva obravnava. Ta pravila so točno tista, ki v našem poslovniku manjkajo ali pa so odveč, da bi tudi mi lahko delali na vsaj podoben način. V prvi vrsti v državnem zboru ni organa, ki bi imel pristojnost odločati o nekaterih proceduralnih vprašanjih, s katerimi se na predvidljiv način določa tek postopka. V drugih parlamentih to funkcijo, tudi če ni formalno opredeljena, v glavnem prevzema kolegij. Te pristojnosti pri nas nima ne predsednik, ne kolegij, ampak je ta pristojnost porazdeljena na približno 25 oseb - torej, člani kolegija in predsedniki delovnih teles. Kot logična posledica te pomanjkljivosti je nastala naslednja: veljavni poslovnik je natrpan z neznansko količino rokov, ki pa se praktično, razen določenih, ne spoštujejo. Za primerjavo, na hitro sem tudi sedaj, ko sem se pripravljal za to točko, pregledal nemški poslovnik in če zares ni kaj narobe, potem ta poslovnik - če ni kaj narobe z mojim vpogledom - pozna le tri roke, v vsem ostalem določa te roke kolegij, torej časovni potek dela državnega zbora. Pri nas je določeno tako rekoč vse, možnosti za fleksibilno reagiranje ni; logično, če pa ni tistega, ki bi smel kaj odločati, ali pa to celo noče biti. Vsaj pri nas je tako, ker je vse razpršeno, nihče noče odločati zato, da ne bi bil odgovoren. Sicer mislim, da je tudi pri nas na osnovi razdelitve funkcij mogoče ugotoviti, kdo bi o čem odločal, ampak ker to ni urejeno s poslovnikom, se dogaja, da nihče ne odloča in nihče, seveda, ni za nič odgovoren. Nadalje. V državnem zboru lahko vsak govori, kolikor hoče in kolikorkrat hoče. Poslovnik sicer dopušča omejitve razprave, vendar o njih odloča državni zbor in se v praksi skorajda ne uporabljajo. V drugih državah so omejitve razprav pravilo, kjer, resnici na ljubo, taka ureditev lahko pozna tudi izjeme, zaradi katerih se pa - jasno, zaradi tega omejevanja - ne govori o ukinjanju demokracije. Še naprej. V državnem zboru delovna telesa ne odločajo praktično o ničemer, ampak le sprejemajo stališča do obravnavane zadeve. Zaradi tega absolutno ne opravljajo tega, kar naj bi bila njihova glavna vloga: bila naj bi filter, prek katerega se razčiščujejo v prvi vrsti strokovni argumenti. Ker to niso postala, se vse bolj dojemajo le kot ovira na poti k sprejemanju dokončne odločitve na plenarni seji. Vsa razprava pa se zato le podvaja. V drugih parlamentih v Evropi imajo delovna telesa formalno precej večjo težko kot pri nas, zato lahko prevzamejo lep del razprave, ki bi se sicer opravila na plenumu Vsa ta vprašanja rešuje predlog novega poslovnika na evropsko primerljiv način. V zakonodajnem postopku je dosledno izveden princip posvojitve zakona s strani parlamenta, kakor ga poznajo države parlamentarne demokracije. Torej, od trenutka, ko se državni zbor spusti v obravnavo zakonskega predloga, postane ta v celoti njegova last. Predlagatelj ga ne more več umakniti, predvsem pa se zakonski predlog iz obravnave v obravnavo ne vrača več predlagatelju, ampak njegovo vsebino določa parlament sam. Seveda lahko predlagatelj vpliva na vsebino zakona prek vlaganja amandmajev, vendar je tudi ta njegova možnost omejena le na primere, ko bi sicer prišlo do preoblikovanja besedila do take mere, da bi cilje zakona pokvarili. S tem predlogom poslovnika državni zbor tudi končno dobiva organ, ki bo imel pooblastila, da ustrezno organizira delo in potek procedur v državnem zboru. To naj bi bil kolegij predsednika državnega zbora, ki bo za to, da lahko prevzame to vlogo, iz posvetovalnega organa postal tudi organ, ki sprejema odločitve. Poleg sprejemanja nekaterih proceduralnih odločitev bo kolegij lahko sprejemal tiste odločitve, ki so potrebne za natančnejše planiranje dela državnega zbora. Mimogrede, državni zbor po sedanjem poslovniku bi že moral imeti program dela za letošnje leto, vendar ga nima; mi ga nismo sprejeli, razen terminskega, morali bi tudi vsebinskega. Sam sicer tudi vem, kdo bi ga moral predlagati, ampak pač tega nimamo in, seveda, ne moremo planirati tako, kot bi bilo treba. V tem oziru je najpomembnejša njegova pristojnost, da sprejema terminski program dela, ki bo za dva meseca vnaprej opredelil dneve sej državnega zbora in delovnih teles, prav tako pa tudi zadeve, ki se bodo na teh sejah obravnavale. Če bo delo v državnem zboru tudi po sprejemu teh rešitev še zmeraj stihijsko in nepredvidljivo, bodo tako razlogi zagotovo subjektivne narave - kot sem že prej rekel, so tudi zdaj mnogokrat - vendar, ker ni predpisano, kako bi to bilo in kdo naj bi bil odgovoren, se seveda mnogi izgovarjajo. Seveda kolegij ne bi mogel pripraviti in izvesti terminskega programa, če bi ne dobil tudi pristojnosti, da določa omejitev razprav. Poslovnik dopušča več vrst omejitev: na poslanca, na poslansko skupino, na posamezno točko dnevnega reda. In praksa bo pokazala, katere uporabiti v posameznih primerih, če sploh. Ker bo ob tem vprašanju najbrž največ očitkov s strani nekaterih poslanskih skupin, naj povem, da programiranje dela državnega zbora, pač, enostavno ni mogoče, če so razprave neomejene in se predvsem ne nanašajo na točke, ki so na dnevnem redu. Če pa delo ni terminsko programirano, imamo situacije, karšne so danes. Poslanci so jezni, ker ministrov ni na seji; ministri so jezni, ker nikoli ne vedo, kdaj bodo na vrsti in zapravljajo, po njihovem, dragocen čas z gledanjem v zrak. Razprave pa, ki so namenjene npr. nastanku javnega dolga, se sprevržejo v ugotavljanje zaslug v bližnji preteklosti ali iskanje krivcev za medvojno kolaboracijo ter medvojne poboje in tako naprej. Predlagatelji smo preprosto mnenja, da neskončne razprave, ki se marsikdaj vodijo v tej hiši demokraciji, prej škodijo, kot koristijo. Če nič drugega, zaradi njih se manjša vera v demokracijo pri državljanih, ki te brezplodne razprave spremljajo. Demokracija, pač, zahteva tudi neke osebne discipline, da ne bi parlamentarne razprave postale same sebi namen. Tisto, kar pa poslovnik mora zagotaljati, je možnost predstavitve različnih stališč, ne pa njihovo neskončno ponavljanje ali kakorkoli drugačno oddaljevanje od vprašanja, ki je na dnevnem redu. Naš predlog to zagotavlja, tako v delovnih telesih kot na plenarni seji. Med pomembnejšimi rešitvami našega predloga naj navedem še vprašanje vloge delovnih teles. Njihov pomen bo v zakonodajnem postopku bistveno večji kot do sedaj in to kljub temu, da bo delovno telo obravnavalo zakonski predlog le pred drugo obravnavo. V tej obravnavi namreč delovna telesa ne bodo več le podajala mnenj k posameznim amandmajem, ampak bodo o njih tudi glasovala. Izglasovani amandmaji bodo postali del zakonskega predloga,tako da bo na seji državnega zbora obravnavano besedilo, ki ga bo pripravilo matično delovno telo, in ne tisto, ki ga predloži predlagatelj. Prepričani smo, da se bo na ta način zmanjšalo število glasovanj na seji državnega zbora, in tudi, da bodo razprave na sejah matičnih delovnih teles veliko bolj strokovno poglobljene, kot so bile do sedaj. Rešitve, ki sem jih predstavil v tej razpravi, so po mojem mnenju ključne rešitve predloga novega poslovnika. V njem je seveda še vrsta drugih sprememb glede na veljavno ureditev. Naj jih naštejem le nekaj: konstituiranje državnega zbora, imenovanje članov delovnih teles, vlaganje amandmajev s strani državnega sveta, obravnava več zakonov z isto vsebino oziroma tako imenovani vrstni red, združitev Kviaza in mandatno-imunitetne komisije. Te rešitve prinašajo poenostavitve v delu državnega zbora ali pa rešujejo primere, ki so se v praksi pokazali kot sporni oziroma so dopuščali možnost različnih tolmačenj. Če bo to potrebno, bomo predlagatelji o njih kaj več povedali tudi v nadaljevanju te razprave. Spoštovane kolegice in kolegi, prepričan sem, da vas mogoče le nisem vseh prepričal, da je predloženi poslovnik vreden podpore, in prepričan sem, da tudi mojim kolegom, s katerimi smo se podpisali pod to besedilo, to najbrž v celoti ne bo uspelo. Že pred današnjim dnem je bilo na račun tega predloga izrečenih veliko resnih, lahko tudi preresnih obtožb s strani nekaterih poslanskih skupin in posameznikov. Vedno sem pa bil mnenja, da bi bilo treba novi poslovnik sprejemati tik pred volitvami, ko politične stranke še ne vedo, v kakšni vlogi se bodo znašle po njih in bi zato bile pripravljene misliti na obe opciji: kaj so dobre rešitve za opozicijo in kaj za vladne stranke oziroma kaj je dobro za državo. Žal nam to ni uspelo pred štirimi leti niti ne ob zadnjih volitvah, čeprav je bil predlog pred štirimi leti tik pred sprejemom in so se vse politične stranke oziroma poslanske skupine strinjale, da je treba narediti nov poslovnik. Štiri leta so trajale razprave, kot sem rekel, in prišli smo do predloga, ki je pred vami. Prepričan sem, da bi vseh tistih hudih besed, ki se bodo najbrž zvrstile tudi tukaj, pa ki jih slišim vsak dan praktično, o ukinjanju demokracije in natikanju nagobčnika, v tem primeru ne bilo, če bi ne vedeli, kdo v kakšni situaciji bo po konstituiranju državnega zbora. Zavedam se, da bomo nekaj iz tega repertoarja slišali tudi danes, ampak tako je pač v življenju. Vsem, ki ne boste zdržali brez teh velikih besed, bi rad sporočil naslednje: za vsako od bistvenih rešitev tega poslovnika, vključno z omejitvijo razprav, vam bomo lahko navedli zglede iz držav Evropske unije, o enem sem danes že govoril. Seveda, prepričan sem, da se bodo soočali argumenti za in proti, in predlagam samo to, da skupaj razmislimo o tem, ali smo pripravljeni v naš poslovnik uvesti institute, ki jih že zelo dolgo poznajo v državah Evropske unije, ali pa želimo vztrajati na standardih demokracije, kot so bili vzpostavljeni v prehodu iz skupščinskega sistema in je bil nek kompromis potreben. In če bi vas rad premamil argument, da razmere v našem parlamentu še niso zrele za enaka pravila, kot so uveljavljena v evropskih parlamentih, potem razmislite, da niso razmere take, kot so, prav zato, ker imamo drugačna pravila, kot jih imajo oni. Najpomembnejši korak spremembe razmerij je prav sprememba pravil in poslovnik, ki ga predlagamo, prinaša točno to: drugačne, boljše razmere za delo. V kasnejši razpravi, kot poslanec, se bom tudi opredelil do nekih pripomb sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, ker menim, da je prav, da se o nekaterih spregovori danes, o nekaterih pa, da predlagatelji razmislimo do priprave poslovnika za drugo branje. Menim, da bi bilo to na tak način koristno danes tudi razpravljati. Hvala lepa.
Hvala lepa predstavniku predlagateljev, kolegu Anderliču. Vabim predsednika komisije za poslovnik kot pristojnega delovnega telesa, da k tej temi poda poročilo oziroma mnenje tega telesa.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Komisija državnega zbora Republike Slovenije za poslovnik je na 3. redni seji 8. marca in potem na 4. redni seji dne 4. aprila in na 2. izredni seji dne 6. aprila opravila to prvo obravnavo predlaganega novega poslovnika državnega zbora. Komisija je prejela mnenje vlade Republike Slovenije, sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve ter mandatno-imunitetne komisije kot zainteresiranega delovnega telesa. Vse to je priloženo v gradivu za današnjo točko dnevnega reda. V splošni razpravi se je k besedilu priglasil samo dr. Jožef Bernik, ki je dejal in opozoril, da je potrebno proučiti in v večini upoštevati tudi mnenje sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, in dodatno povedal, da so utemeljene pripombe, ki opozarjajo na pomanjkljivosti v besedilu predlaganega poslovnika. Komisija predlog stališč mandatno-imunitetne komisije kot zainteresiranega delovnega telesa ni podprla. Prav tako komisija ni podprla predloga sklepa s stališčem, da predlagatelj pri pripravi poslovnika državnega zbora Republike Slovenije za drugo obravnavo preuči pripombe sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve in je sprejela zgolj sklep: "Predlog poslovnika državnega zbora Republike Slovenije je primerna podlaga za pripravo predloga poslovnika za drugo obravnavo." Hvala lepa.
Hvala vam, predsednik komisije. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik vlade? [[Prav tako ne.]] Besedo torej dajem predstavnikom poslanskih skupin. Najprej je zanjo prosil kolega Bogdan Barovič. Se opravičujem. Kolega Kelemina, ste vi želeli v imenu poslanske skupine? Prav. Imate besedo. Kolega Branko Kelemina prosim, da predstavite stališče poslanske skupine SDS. Kolega Peče pa v imenu poslanske skupine SNS. Prav.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani vsi skupaj! Poslanska skupina Socialdemokratske stranke načeloma - pravim načeloma glede na dosedanjo prakso prav gotovo se zaveda, da v nekaterih pogledih bi bilo dobro poslovnik državnega zbora kot malo ustavo v določenih elementov resnično mogoče spremeniti in racionalizirati določene postopke, vendar je naša osnovna ocena ta, da sedanji predlog skupine poslancev gre precej v to smer, da bi se racionalizacija delala na tistih področjih, kjer - po naši oceni - ni potrebno. Torej, da bi se omejile razprave - predvsem razprave, konstruktivne razprave opozicije - v tistih točkah, v tistih vprašanjih, kjer stvari niso pripravljene tako, kot bi morale biti, in zaradi tega, seveda, prihaja do vseh neljubih dogodkov in do podaljševanja postopkov in zavlačevanja, kar je seveda razvidno iz dosedanje prakse. Ne glede na to, kakšne so opredelitve zunanjih institucij, ki nam pač dajejo priporočila, da so postopki v državnem zboru pri sprejemanju zakonodaje dolgotrajni - je res, zavedamo se tega, ampak ni največji problem v tem, ampak je največji problem v tem [[in to se je pokazalo glede na prakso iz prejšnjega sklica državnega zbora, predvsem prejšnjega sklica, in pa tudi ta praksa se nadaljuje zdajle; je popolnoma jasno in to se vidi iz cele vrste elementov]] , da zadeve niso pripravljene tako, kot bi morale biti, in da se, kar je pa najhujše, obstoječi poslovnik ne spoštuje, ne spoštuje niti rokovno, niti proceduralno v določenih elementih oziroma prireja se dnevni trenutni politiki, tako kot večini odgovarja in se - seveda - tudi jasno določene določbe v poslovniku s preglasovanjem kršijo. Kar je pa najhuje je pa to, da dejansko predsedujoči samovoljno lahko razlaga in spreminja določbe poslovnika tam, kjer pač misli, da ni tako kot si on želi oziroma tako, kot bi pač neki politični opciji bilo všeč. Torej, po naši oceni, bi prvo, kar bi morali predlagatelji narediti v tem poslovniku, bi morali glede na dosedanjo prakso seveda ugotoviti - to je dejstvo -, kje so tiste objektivne slabosti vladajoče koalicije, vlade in parlamenta; torej, kje so tiste objektivne slabosti tistih, ki so najbolj odgovorni za to, da bi poslovnik državnega zbora bil učinkovit pripomoček za učinkovito delo državnega zbora kot zakonodajne veje oblasti. Torej, tukaj bi moral dati predlagatelj svoj osnovni poudarek, to je naše osnovno mnenje: iskati vse te slabosti pri sebi, pri vseh teh organih, ki so odgovorni za učinkovito delo parlamenta in uveljavljanje poslovnika, ne pa iskati rešitve tam - torej pri omejitvi razprave, pri omejitve opozicije do pravice razlaganja svojih ustavnih in zakonskih pravic. Te stvari mislim, da so ključne. In to je največja pomanjkljivost in največja slabost tega poslovnika, seveda po naši oceni. Sami se velikokrat, pač, izpostavljate, da ni dosti velike odgovornosti v tem poslovniku, da se ne ve, kdo je odgovoren, da gre preveč za kolektivno odgovornost itn. Tudi sam sem velikokrat osebno to poudaril in tudi naša poslanska skupina, vendar po moji oceni in po oceni poslanske skupine prav gotovo te spremembe, ki ste jih sedajle predlagali, v kolikor vi ne boste naredili; se pravi, in vlada in vladna koalicija in pa tudi vodstvo parlamenta ne bodo naredili teh svojih notranjih korekcij, odpravili vseh notranjih slabosti, poslovnik, kakršnegakoli boste sprejeli, ne bo funkcioniral. To je pokazala praksa. Samo poglejte, v prejšnjem mandatu in pa sedajle: cela vrsta hitrih postopkov, ki so neupravičeni, nepripravljena gradiva za seje, prestavljene seje, zadeve so na dnevnem redu državnega zbora sprejete, potrjene, ki niso pripravljene, potem jih prestavljamo na drugo sejo. Delovna telesa dejansko v času zasedanja državnega zbora - kar po moji oceni ni pravilno, ni v skladu z nekim normalnim delom državnega zbora - v času, ko zaseda državni zbor oziroma v tem obdobju pred oziroma pred zasedanjem državnega zbora, med odmorom, po končani seji državnega zbora, se sklicujejo odbori in komisije. Ta naglica, ta nekoordinacija v vseh teh organih, ki jih navajam, je edini in temeljni vzrok, da te zadeve ne funkcionirajo tako, kot bi morale. In če tukaj ne boste naredili teh sprememb, niste naredili ničesar. To je naše osnovno stališče in mislimo, da je edino pravilno in iz tega bi bilo potrebno izhajati. Zaradi tega, da ne bo spet rečeno, da zavlačujemo s to razpravo, ki je seveda izredno pomembna - ne bom navajal vseh slabosti, ki jih je ta državni zbor povzročil z nespoštovanjem poslovnika v prejšnjem obdobju, ampak te stvari so evidentne in smo jih povedali nič kolikokrat. Tako bom samo povedal to, da naša poslanska skupina prav gotovo vse tiste pozitivne elemente, ki so s tem poslovnikom predlagane, in ki bodo prispevale k temu, da bi se dejansko učinkovitost državnega zbora s tem povečala in da bi s tem tudi se približali, mogoče, nekako delovanju parlamentu razvitih evropskih držav, bomo mi vse te pozitivne rešitve podprli. Strogo bomo pa absolutno nasprotovali vsem tistim zadevam, ki na vsak način poskušajo zaradi drugih slabosti utišati opozicijo - ne bom uporabljal besed, ki jih je uporabljal nekdo drug, ki po moji oceni niso primerne. Torej, ne bomo podpirali tistih zadev, ki bi lahko tudi kvalitetno vplivale na končne odločitve in na razpravo - torej, na razpravo o končnih odločitvah in tiste stvari, ki pač zaradi pomanjkljivosti prejšnjih akterjev niso pripravljene in urejene tako, kot bi morale biti. V zvezi s tem bomo seveda potem v nadaljevanju, ker danes gre za splošno razpravo, prek spreminjevalnih predlogov te v nadaljevanju obrazložili. Skratka, mi bomo seveda pozitivne rešitve podpirali. Vse tisto, kar pa vpliva na to, da se poskuša samo z omejitvami nekako utišati opozicijo, tistih rešitev pa ne bomo podprli in jih bomo z vsemi sredstvi, seveda, poskušali preprečiti. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega Kelemina. Besedo dajem kolegu Sašu Pečetu, predstavil bo stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Za njim bo dobila besedo kolegica Črnugljeva.
Spoštovani prisotni! Državni zbor je in bi bi moral predstavljati tisti forum, v katerem se srečujejo mnenja, v katerem se srečujejo različni pogledi; torej taki in drugačni. Nikoli niso vsi pogledi všečni eni vladi, enim vodjem poslanskih skupin. Zato smo tu notri, da izoblikujemo neko končno stališče, ki bo pripeljalo to državo v določeno boljšo prihodnost. Ne zavirati te prihodnosti in ne uničevati komunikacije! Pustite demokraciji, da se tudi v tem državnem zboru in v tej politični situaciji, ki je nastala po lanskih volitvah, odvija v pozitivni smeri. Dovolite poslancem manjših poslanskih oziroma političnih strank, da imajo svojo možnost delovanja, da prevzamejo svoj del odgovornosti in svoj del pravic v okviru svojih del in nalog, za katere sose odločili z nastopom oziroma s kandidaturo. Dovolite opoziciji, da opravlja svojo nalogo, čeprav vem, da je za neodgovorno močno stranko to težko; da je težko v svojem srcu nositi toliko poštenja in toliko modrosti, da je pametno spustiti sogovornika v svoj dialog. Tudi vlada Republike Slovenije bi po našem mnenju ravnala smotrno in modro, v kolikor bi se iz te razprave nekaj naučila in ne bi razprave v parlamentu smatrala kot muko in nekaj nezaželenega in gledala s tistim fiakarskim pogledom samo v svojo linijo. Nikoli niso različna mnenja odveč, če jih le znate sprejeti kot dobronamerna. V kolikor jih a priori označujete kot nekaj slabega, kot nekaj, do česar niste dovzetni, pa nastopi problem. In s tem problemom smo se v državnem zboru danes srečali. Po besedah predlagateljev, ki so štirje, prihajajo iz vladnih strank, liberalne demokracije, združene liste, SLS + SKD in pa DeSUS, demokracija v tem državnem zboru več ni potrebna. Vse boste dali za doseganje svojih ciljev, ki ste jih napisali v koalicijski pogodbi. Toda, gospodje, že sami kršite koalicijsko pogodbo, že sami se je več ne držite! Ne držite se niti osnovnih načel, recimo, gospodarskega razvoja te države, in nestrinjanja so tu. Kaj bo, gospodje iz združene liste, iz DeSUS-a in iz SLS + SKD, ko boste videli, da v tej vladi več niste potrebni, da se dejansko odvijajo stvari mimo vas? Takrat vam bo žal, da danes dajete svoj glas in svoje podpise k novi ureditvi oziroma neureditvi komunikacijskih razmer v tej državi. Prvopodpisani je govoril, da se je zadeva razvijala štiri leta. Res je, štiri leta se govori o spremembi poslovnika, toda ne v tej smeri, ne v smeri izničitve pomena parlamenta, temveč v smeri, da bi se poskušal vzpostaviti boljši, kvalitetnejši dialog. Seveda, ampak to vam ne govoridosti. Predlagatelj je tudi dal za primerjavo eno izmed evropskih držav. Kot po tekočem traku je vedno navajal to isto državo, Nemčijo. Za trenutek me je celo spreletelo, da so se mogoče tudi kot stranka prelevili in zamenjali končno besedo Slovenija v Nemčijo. Povedal nam je o svojih obiskih, povedal nam je o svojih dogodivščinah in avanturah v Nemčiji, in povzel, kako pametne stvari imajo tam. Toda, vedite, mi živimo v Sloveniji, Slovenija ni Nemčija. In sam sem zelo vesel, da ni Nemčija; imajo drugačnostopnjo demokracije - ne govorim, da imajo boljšo, ne govorim, da imajo slabšo, toda neprimerno za obstoječe razmere v Republiki Sloveniji. Nas v tem mandatu čakajo prepomembne in prezahtevne stvari, da bi se omejevali. Čakajo nas privatizacije, privatizacija bank. Sami ste videli, da še sam minister o privatizaciji ne ve kaj dosti, napoveduje pa, da bo: en, dva, tri tu. Še sam minister in njegova koalicijska četica ne vesta dosti. Zakaj vam ne bi bilo smiselno včasih poslušati tudi mnenja drugih strank?Hočem povedati samo to, da je pametno, da se druge posluša. Največje spremembe, ki se dotikajo predloga poslovnika, za katerega je verjetno vsem tu jasno, da ga ne bomo podprli, se dotikajo replik; se dotikajo novega organa, ki dobiva pravno formalno obliko in se imenuje kolegij; dotikajo se delovnih teles, s katerimi skušate v vladajočih strankah preusmeriti pozornost javnosti in jo izničiti, skratka, da se bodo stvari dogajale tam, kjer ni v tolikšni meri prisotnih medijev; skratka tam, kjer ne vlada interes javnosti. In pa, seveda, tempiranje oziroma omejitev razprav. Poleg tega pa še tiste institucije, ki so vsaj pred časom v okviru tega državnega zbora delovale korektno, kot sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, ki ste ga pa, žal, v zadnjih momentih tudi toliko izničili, da svojih stališč, ki jih je bilo kar na nekaj listih, ne pride niti več predstaviti. Lahko gremo po vrsti. Replike, kot prvo našteto poglavje, ki sem ga naštel, predstavljajo dialog. Predstavljajo tisti način komunikacije, kjer se mnenja soočijo, kjer se pove točka A oziroma oseba A in ji odgovori oseba B z namenom, da pride do nekega konsenza. Ne replike smatrati kot nekaj žalega, kot nekaj negativnega, to ni namen replik. Replike so samo zato, da se zadeve pojasnijo. In pravje, če so stvari v tem državnem zboru jasne. Dalje, ustanavljate kolegij. Ustanavljate kolegij, ki bo iz političnih strank naredil tisto, kar se v bistvu po eni strani tudi zaslužijo: to je eno skupino enako mislečih, neodgovornih individumov. Na kolegiju se bojo tako srečali posamezni predstavniki političnih skupin in s svojo močjo nosili tako močen točkovni glas, kot ga zavzema njihova poslanska skupina. Potemtakem smo poslanci v tem državnem zboru popolnoma nepotrebni! Bilo bi smiselneje za to državo,bilo bi ceneje za to državo, da imamo samo kolegij, da se srečujejo vodje poslanskih skupin vseh, ki so zastopani v teh državah, v državnem zboru in odločijo o vsemu. To hočete s tem doseči. Potemtakem; bodite vsaj enkrat celoviti in temeljiti in predlagajte to, kar hočete! Toda s tem se oddaljujemo od smisla parlamentarne demokracije, toda s tem izgubimo smisel večstrankarskih volitev, za katere gospodje, po volitvah vedno pozabite, da obstojajo. Nadalje se govori o delovnih telesih. Delovna telesa po novem predlogu zavzemajo eno novo materijo, eno povečano vsebino in povečane pravice in odgovornosti. Toda, zakaj? Zaradi tega, ker se bojite srečanja argumentov v tej dvorani, ker se bojite, da bi vaše misli - in kar je huje - vaše aktivnosti ljudje spoznali. Hočete jih preleviti, fizično jih hočete preleviti v tiste manjše sobe po hodnikih tega državnega zbora, katere sklicujete, kakor se vam zazdi, katere vodite, kakor se vam zazdi. In okoli vodenja. Na začetku je govoril tudi gospod Kontič, predsednik poslovniške komisije: kljub nesklepčnosti je sprejela, kar je pač sprejela, kljub debati v okviru ignoriranja poslanskih skupin, torej neki vrsti obstrukcije, ki je bila celo javno napisana, in se tega niti ne omeni. Gre to mimo. Vse gre mimo tega državnega zbora. To boste naredili iz vseh komisij. In seveda, saj mislim, da vsi vemo, tudi v vseh komisijah, delovnih telesih državnega zbora imate večino. In pa na koncu, kar se tiče omejitev razprav. Zakaj? Mi člani državnega zbora, poslanci, žal nismo plačani po učinku. Zakaj bi omejevali razprave? Nikoli nobeden izmed nas, na nobenem soočenju, na nobenem predvolilnem govoru ni govoril o tem, da noče delati. Vseh nas so bila polna usta in besed o delu, o temu, koliko smo pripravljeni za to državo narediti. Danes v smislu racionalizacije skušate zmanjšati naš delovni čas. Zakaj? Pustite vendar, da vsaj nekdo, če že vi nočete, tudi opravi svojo nalogo, da je dalj časa v tem državnem zboru, kot si vi želite. Dotaknil se bom še poročil, poročil, ki smo jih dobili na poslanske skupine, in sicer zelo bežno poročilo komisije za poslovnik. Zakaj zelo bežno? Zaradi tega, ker ni vredno resnega branja in pa resne debate. V njem ugotavlja, da sekretariat ugotavlja določene pomanjkljivosti, pomanjkljivosti poslovnika. Gospodje in gospe! Poslovnik je tisti akt, ki bi mogel vse po svoji vsebini doreči do konca. Obstoječi poslovnik je v veljavi že nekaj let in poglejte, kje se vrtimo. Ko vodi podpredsednica državnega zbora, dovoljuje replike oziroma dovoljuje branje pisem v obliki replik, ko pa se hoče opozicijski poslanec prijaviti k repliki, mu vnaprej pove, kaj misli povedati in mu ne da replike. Izkoriščate institut možnosti poslanske pavze. Izkoriščate institute amandmaje, izkoriščate institute vsega. Po mnenju sekretariata za pravne zadeve v okviru državnega zbora so obrazložitve, so smiselne vsebine tega predlaganega poslovnika preozke in bodo dopuščale nove in nove spore v tem državnem zboru, ker se bomo vedno vrteli okrog iste stvari: to je, kaj je procedura. Kaj v določenem momentu pomenu procedura za katero poslansko skupino in kako si proceduro razlaga Liberalna demokracija Slovenije. Vsi člani državnega zbora oziroma tega kvoruma - zaenkrat ga še lahko imenujemo državni zbor, zaenkrat ga še lahko imenujemo kvorum in neka oblika demokracije. Če bo sprejeto vse to, ga tako več ne bomo mogli imenovati - ste dobili tudi mnenje mandatne-imunitetne komisije, ki se je v svojem delu izključno dotaknila samo tistih zadev, ki se dotikajo njenega delovnega področja in se ni spuščala v politično debato. Komisija ugotavlja neskladje, neskladje z ostalo slovensko zakonodajo, toda seveda, kot komisija za poslovnik, kot predlagatelji predloga sprememb poslovnika pač do tega niso zavzeli stališče, ker jim je vseeno. Gremo, gremo naravnost skozi zid. Čudovita ideja in čudovita zamisel, upam pa, da vam ne bo uspela! Torej edino pozitivno mnenje, ki podpira predlagane spremembe, je mnenje vlade Republike Slovenije. Ne vem, zakaj me to ne čudi, in ne vem, zakaj to nobenega od vas ne čudi! Seveda, v interesu lažjega, enostavnejšega in večjega blefiranja je, da ta državni zbor postane partner samo na papirju. Ne vsebinski partner, temveč samo organ, na katerega bo možno prevaliti krivdo. In to krivdo na vse parlamentarne stranke, ki so zastopane v tem državnem zboru, ne samo na tiste, ki to krivdo dejansko povzročate. V Slovenski nacionalni stranki predloga poslovnika ne bomo sprejeli in apeliramo na vse tiste, ki lahko in znate povzeti vsebino predloga sprememb in ki se zavedate, kaj to pomeni za to državo in za ta državni zbor, premislite o svoji podpori temu zakonu. V končni fazi vsi vemo, da smo se letos že srečali z eno od sprememb poslovnika - na področju proračuna. Kam nas je to pripeljalo, ste videli prejšnji teden. Proračun je bilsprejet z enim samim amandmajem, ki je prihajal iz opozicijskih strank. Z enim samim. Gospodje in gospe! Gospod Jakič, jaz vas prosim, da se umirite.
Prosim.
Sam proračun nas je pripeljal tako daleč, da vidimo, da ni smiselno racionalizirati tam, kjer ni potrebno. Predlagam, da tudi ostale poslanske skupine ne podprete tega dokumenta, ki mu nekateri pravijo akt. Hvala.
Hvala lepa, kolega Peče. Besedo ima kolegica Silva Črnugelj. Predstavila bo stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov. Za njo pa bo dobil besedo kolega Levič za predstavitev stališč Stranke mladih. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Gospod predsednik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, lepo pozdravljeni! Danes je pomemben dan za vse nas, poslanke in poslance, saj danes na predvečer praznika 27. aprila, dneva upora proti okupatorju, pričenjamo z obravnavo temeljnega pravnega akta državnega zbora, tako imenovane male ustave državnega zbora, poslovnika državnega zbora Republike Slovenije. Gre za zelo obsežen temeljni pravni akt, čigar spremembe in dopolnitve nekateri z veseljem in z upravičenim upanjem pričakujejo že vrsto let. Letos bomo praznovali 10. obletnico obstoja naše države, pa tudi parlamentarne demokracije. Po vseh teh letih smo dodobra izčrpali in ugotovili vse dobre, pa tudi slabe lastnosti sedaj veljavnega poslovnika, ki ga s pridom uporabljamo že deveto leto. Kaj poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov pričakuje od novega poslovnika? Seveda, upravičeno pričakuje, da bodo nove rešitve in predlogi, skupaj s pripombami, ki jih bodo poslanci ob razpravi ponudili, pripomogli k posodobitvi organizacije in načina dela državnega zbora, saj so dosedanje izkušnje delovanja državnega zbora pokazale, da je treba poslovanje le-tega urediti na novo ter, da samo posamične spremembe poslovnika ne bodo dovolj. Poslanska skupina združene liste socialdemokratov pričakuje, da bodo vsi postopki in opravila bili prilagojeni novemu, sodobnemu elektronskemu poslovanju v državnem zboru. Poslanska skupina združene liste pričakuje, da bodo procedure tako definirane in opredeljene na tak način, da bo delo državnega zbora, delo poslancev in poslank, delo odborov državnega zbora ter delo komisij potekalo usklajeno, brez zastojev in brez tako neskončnih mučnih blokad. Pričakujemo, da bodo razprave poslank in poslancev ter število replik omejene na racionalno število, tako da bo pravo za formuliranje mnenj in da ne bo posledica v slabih formulacijah nekaterih amandmajev in drugih zadev. Poslanska skupina pričakuje, da bodo tisti deli poslovnika, ki se nanašajo na planiranje dela državnega zbora, tako urejeni in narejeni, da bodo pokazali izsledke sodobne teorije organizacije dela. Zlasti pa se nam v poslanski skupini zdi pomembno, da se racionalizira zakonodajni postopek, saj je zakonodajni postopek tisti, ki je ključnega pomena pri vključevanju Slovenije v Evropsko unijo. Pričakujemo, da bodo učinki oziroma posledice tega poslovnika vplivale na načinodločanja, tako da bo prilagojen tudi novi glasovalni tehnologiji, tako da bo vzpostavljen mehanizem, ki bo zagotavljal učinkovito, hitro odločanje, zlasti preprečil, še enkrat poudarjam, te tako mučne in prepogoste blokade. Združena lista upravičeno podpira novo predlagano rešitev, ki prepušča večjo oziroma pretežno težo odločanja matičnim odborom in komisijam, saj je bolj ustrezna, in bo tako faza odločanja in obravnavanja na matičnem telesu časovno nekoliko podaljšana. Plenarna zasedanja bodo tako, možno, nekoliko krajša in bodo deloma tudi potrdila in dokončno formalizirala postopek odločanja. To je seveda ključna sprememba tega poslovnika in ona dejansko posega v temeljno strukturo obstoječega poslovnika. In vsi mi pričakujemo, da bo le-ta dejansko pripomogla k vsem ostalim drugim spremembam, ki bodo racionalizirale delo. Poslanska skupina združene liste meni, da kljub ponujenemu predlogu poslovnika obstajajo še nekatera vprašanja, ki niso dovolj jasno in dovolj nazorno formulirana. Zlasti se nam zdi pomembno vprašanje načela javnosti dela državnega zbora in izjem od tega osnovnega načela. Sprašujemo se, ali so te izjeme ravno ustrezno definirane in ali mogoče v nekaterih segmentih to temeljno načelo tudi ni okrnjeno, saj je načelo javnosti temeljnega pomena demokratičnosti dela državnega zbora in je tudi na nek način indikator demokratičnosti nasploh. Pri konstituiranju državnega zbora pričakujemo, da bo ta poslovnik razrešil tiste vrzeli, ki so žal bile prisotne že pri konstituiranju tega državnega zbora. Glede poslanskih pobud in vprašanj pričakujemo, da bodo poslanci lahko brez ovir in zadržkov ter omejitev uveljavili svojo osnovno poslanstvo in namen. Nekatera pričakovanja poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov so zlasti tudi tista, ki so pričakovanja kritične javnosti, zlasti pri postopkih za ugotavljanje odgovornosti in ukrepov zaradi neopravičenih odsotnosti sej. Poslanska skupina zlasti pričakuje, da bodo določila o sklicevanju sej tako jasna in tako nedvoumno definirana, da bodo omogočila optimalno in natančno planiranje dela poslancev samih in poslanskih skupin. Pričakujemo jasen definiran odnos tudi do vlade in do vladnih delovnih teles. Zato poslanska skupina na en način podpira vse napore in določila tega poslovnika, ki bodo racionalizirala delo državnega zbora, vseh zaposlenih v državnem zboru, poslancev sami in pripomogla k boljšim razmeram v državnem zboru nasploh. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolegica Črnugelj. Besedo ima kolega Peter Levič. Predstavil bo stališče poslanske skupine Stranke mladih Slovenije. Za njim pa kolegica Majda Zupan, stališča poslanske skupine Nove Slovenije. Kolega Peter Levič.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi. Na klopeh imamo predlog novega poslovnika državnega zbora, nadomestil naj bi starega oziroma sedanjega, ki se je izkazal za preživetega in v določenih delih že kar neprimernega. To ni presenečenje. Sedanji poslovnik je bil pisan v drugih časih, vsebuje rešitve podedovane izprejšnjega sistema, ki ga ni več. Dejstvo je, da je za preoblikovanje sistemske zakonodaje potrebno vsaj desetletje. Torej nov poslovnik rabimo. Do tu se s predlagatelji strinjamo. Verjetno se strinjamo s tem kar vsi poslanci državnega zbora. Poslanci SMS pa se ne strinjamo z dvema stvarema, in to sta: način sprejemanja novele poslovnika in pa vsebina, ki v dobršnem delu ne vsebuje tistega, kar bi poslovnik državnega zbora, imenovan tudi mala ustava, moral vsebovati. Kar se sprejemanja poslovnika tiče, biželel spomniti predlagatelja na dejstvo, da smo se po volitvah 2000 na prvih sejah komisije za poslovnik dogovorili, na kakšen način naj bi državni zbor sprejel nov poslovnik. Zdelo se je, da bo nov poslovnik sprejet premišljeno, brez naglice in sodelovanja z opozicijo. Komisija za poslovnik sedanjega sklica je sprejela sklep, da se nadaljuje s pripravo besedila novega poslovnika, do 69. člena je bilo že usklajeno v prejšnjem mandatu in od tam naprej naj bi nadaljevali vsi sporazumno, tudi v sodelovanju z delovno skupino za poslovnik in skupino strokovnjakov. Od tega ni nič. Koalicija se je odločila za drugačno pot, drug načrt. V imenu racionalizacije in učinkovitosti se je odločila za solo akcijo. Ne dovolj utrjena razmerja med parlamentarno večino in opozicijo, nestabilnost znotraj koalicije, torej razlogi, ki kar kličejo po čim večjem konsenzu pri sprejemanju tako pomembnega akta, kot je poslovnik, so očitno pozabljeni. Predlog poslovnika, o katerem danes razpravljamo, je dokaz tendence po hitrem preoblikovanju in na ta način se poslovnik ne more sprejemati strokovno, korektno in politično modro. Še zaradi nečesar bi moral poslovnik pripravljati skupaj, ne pa s prepisovanjem in soliranjem. Poslovnik namreč ni pomemben samo za delovanje državnega zbora, temveč tudi kot pravni mir. Ima velik politični pomen, saj določa pravila, po katerih se morajo ravnati politične stranke in drugi politični subjekti pri svojem delovanje. Že določba ustave, da se poslovnik sprejema z dvotretjinsko večino navzočih poslancev, kar je dokaj zahtevna večina, nam jasno daje vedeti, da je pri sprejemu poslovnika potreba po čisto širšem konsenzu glede temeljnih pravil. Poslovnik ne bo sprejet le za en mandat, pač pa bo aktualen več mandatov, ko bodo razmerja med koalicijo in opozicijo gotovo drugačna in verjetno bo tudi sestava koalicije in opozicije drugačna. V želji po konstruktivnem delovanju iz Stranke mladi Slovenije predlagamo, da se držimo sklepa Komisije za poslovnik z dne 7.12.2001 leta in na ta način vsi skupaj s čim večjim konsenzom določimo vsebino poslovnika. Vsebina predloga poslovnika pa je naslednja stvar, na katero bi želel opozoriti in do katere smo v Stranki mladih Slovenije kritični. Z nekaterimi rešitvami predloga poslovnika se strinjamo. Recimo, določbe, ki materializirajo ustavno načelo delitve oblasti. Nekatere rešitve pa absolutno zavračamo. Danes ni čas, da bi debatirali in tehtali posamezne določbe, vendar lahko ocenimo, da restrikcije, ki jih v imenu racionalizacije ponekod uvaja predlog, dišijo po politični kandidaturi. Racionalizacija, ki prehaja v kratenje demokratičnih pravic, ni sprejemljiva. Omejevanje parlamentarnih razprav, odvzem pravice posameznega poslanca do glasovanja, situacija, kjer glas vodje poslanske skupine šteje le toliko, kolikor poslancev bi štela poslanska skupina, so ilustrativni primeri, ko se v brezglavem hitenju po učinkovitosti in racionalizaciji pozablja na demokratičnost. Racionalizacija da, vendar ne v tem smislu, da se krši 1. člen poslovnika, da se preprečuje soočenje različnih mnenj, da se ne posluša drugačnih stališč. Takšnih omejevalnih določb k predlogu poslovnika je preveč. Po našem mnenju tak predlog poslovnika ni primeren za drugo obravnavo. Tudi zato ne, ker so predlagatelji - po njihovih besedah - za pripravo predlogaposlovnika uporabili predlog delovnega besedila novega poslovnika, ki ga je pripravila delovna skupina, imenovana s strani komisije za poslovnik. Pri urejanju nekaterih pomembnih rešitev bi postopali drugače. Ta predlog bistva ne spremeni. Nekje je potrebno postaviti meje, poiskati srednjo pot med brutalno ekonomsko logiko, to je maksimalno učinkovitostjo, in zahtevo po demokratičnosti na drugi strani. Slednja pravi, da ima vsakdo možnost izraziti svoje mnenje in biti upoštevan. V Stranki mladih Slovenije želimo, da je ta meja bliže demokratičnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega Peter Levič! Besedo ima kolega Alojz Sok! Predstavil bo stališča poslanske skupine Nove Slovenije. S tem bomo, v kolikor razumem, tudi kolega Pohorec. Kolega Pohorec bo kasneje predstavil stališče poslanske skupine DeSUS. Prosim, kolega Sok najprej.
Gospod predsednik, spoštovane gospe poslanke in gospodje poslanci! Naša poslanska skupina je v tem sestavu parlamenta sorazmerno nova. Vsekakor nimamo takšnih poslovniških izkušenj kot nekateri, ki ste v tem parlamentu že skoraj celo desetletje. Torej, nekatere izkušnje pa smo si vsekakor do tega trenutka pridobili! Ena od teh je ta, da se ne strinjamo s tem, da se dnevni red v parlamentu spreminja iz trenutka v trenutek. Nelogično je, da parlamentarci še zjutraj, preden se seja začne, ne vedo, o čem bodo tistega dne razpravljali. Še bolj nelogično je, da ministrske ekipe včasih dobesedno priletijo v ta parlament, se posedejo tukaj in se jih potem ker se dnevni red spremeni, odpusti in pridejo druge. Torej, to seveda ni v čast temu parlamentu! Ta nesmisel je vsekakor treba odpraviti, da bomo vedeli, kaj je na dnevnem redu. Naša stališča do poslovnika naj bi predstavil dr. Bernik, vendar zaradi takšnega spreminja dnevnega reda, ga seveda danes ni in ne more predstaviti stališč, tako kot bi jih on, ki je v tem postopku sodeloval. Torej, tudi to je posledica tega nenehnega spreminjanja dnevnega reda. Danes zjutraj sem pri poročilih na radiu slišal, da bomo danes obravnavali zakon o medijih, v tretji obravnavi. Tako smo se tudi dogovorili, vendar smo zakon sprejeli včeraj. Ampak mediji poročajo - ker pač verjamejo tistemu - kar je bilo v parlamentu sprejeto - da se bo to zgodilo danes. Torej, gre zapopolno dezinformacijo javnosti, pa ne po krivdi medijev, temveč po naši krivdi, saj spreminjamo dnevni red in delo v parlamentu iz trenutka v trenutek. Dosedanja praksa je pokazala, da se mnogi zakoni neupravičeno sprejemajo po hitrem postopku, da so ti postopki velikokrat neupravičeni in da izredne potrebe države niso takšne, da bi morali zakonodajo sprejemati na takšen način. Ker se zakoni sprejemajo po hitrem postopku, so predlogi zakonov slabo pripravljeni. Razprava je velikokrat neskončno dolga, ker so slabo pripravljeni in ker si pač skušamo dopovedati, kaj bi bilo v zakonu potrebno popraviti in kaj drugače postaviti. Velikokrat smo tudi neuspešni, ker je pač težko prepričati prepričane. Posledica takega sprejemanja zakonov v parlamentu je - če semprav seznanjen - 77 odločb ustavnega sodišča v treh letih. S slednjimi je ustavno sodišče predloge, ki jih je parlament sprejel, razveljavilo ali v celoti ali le določene dele in parlamentu naložilo ponovno preverjanje le-teh. To povečuje obseg dela v parlamentu in še bolj otežuje postopke. Nam se ne zdi bistveno kako dolgo lahko nekdo govori in kolikokrat govori. Bistveno je, da je zakon dobro pripravljen in da pri pripravi zakona sodeluje strokovna javnost. Opozoril bom na dva primera, kjer to ni bilo spoštovano. Prvi primer je star nekaj dni. Gre za zakon o zdravljenju neplodnosti in umetnem oplojevanju. Kljub temu, da je stroka v večini temu zakonu nasprotovala, ste torej s koalicijsko večino dosegli to, da je morala opozicija nastopiti z obstrukcijo. Ampak tudi to ni bilo dovolj! Nobeni razlogi, nobeni argumenti niso prepričali tistih, ki ste predlagali, da se to sprejme. To ste tudi sprejeli. Ker je zadeva potekala tako, kot je in niste pristali na to, da bi zakon vrnili v redni postopek in sprožili eno obširno javno razpravo, se je ta zadeva, ta razprava prenesla v parlament. V parlamentu je trajala zelo dolgo, pa mogoče še premalo časa. Ne vem. S tem bi rad dokazal, da ni pomembno, kako dolgo in kolikokrat se razpravlja. Najbolj pomembno je to, da je zakon, ki je sprejet, dober in da je narejen tako, da je všeč vsem državljanom, ne pa samo - bi rekel - polovici ali velikokrat še manj. Drugi primer, ki smo ga uvrstili na dnevni red te seje, je zakon o cestnem prometu. Kljub opozorilu sekretariata, da se ne mudi in da imamo časa do konca leta, se je zadevo uvrstilo po hitrem postopku. Potem pa se je že na samem odboru za infrastrukturo pokazalo, da zadeva le ni tako čista in da pri nastajanju zakona niso vsi sodelovali. Zlasti niso sodelovali sindikati,ki jih bo ta predlog zakona najbolj - bi rekel - obremenil in ki bodo določila tega zakona morali najbolj dosledno izvrševati. Zaradi takšnega dela bo razprava ponovno preseljena v parlament. Zato se postopka ne sprejema po neki pričakovani proceduri. Ne bom govoril o vsem tistem, kar so že povedali pred mano, predvsem iz poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, ker bi bilo to ponavljanje. To pa ni moj namen. Vendar bi rad povedal, da bomo tudi mi podprli vsa tista določila, ki poslovnik izboljšujejo - obstoječi poslovnik je v nekaterih elementih treba popraviti. Predlagamo, da predlagatelji upoštevate vse tiste pripombe sekretariata, ki se nam zdijo zelo umestne in na katere je na odboru za poslovnik opozarjal že dr. Bernik. Glede primerjave z nemško demokracijo - to pa moram povedati - bi rekel, da nisem prepričan, da v Nemčiji obstaja koalicijska pogodba, v kateri piše, da koalicija ne bo upoštevala nobenega amandmaja opozicije. Tudi to je del tega, o čemer govorimo, kajti takšna določila so nesmiselna. Tudi če dr. Drnovšek govori, da je ta koalicijska pogodba ena najboljših v Evropi, mi v opoziciji mislimo, da je slaba, da bi bilo to potrebno določilo iz te pogodbe črtati, da bi morala koalicija prisluhniti opoziciji in velikokrat tudi kakšno zadevo tako, kot opozicija predlaga, urediti, kajti vsi delamo za dobrobit te države. Sprememba poslovnika - še to bi rad omenil - sama po sebi ne bo ničesar razrešila. Vedno znova in znova se je potrebno namreč zavedati, da tisti, ki vladajo narodu - uporabil bom to enačico - morajo vladati na kolenih. Narodu se ne vlada oholo in naduto. Pri tem bom omenil dogodek iz prejšnjega tedna, ko ste - recimo - na nočni seji sprejemali predlog državnega proračuna. Kot poslanec Nove Slovenije sem deset minut čez deseto uro v petek izvedel, da bo razprava o proračunu potekala tako dolgo, dokler bo proračun sprejet. Tega prej nisem vedel. Pozneje so nam novinarji očitali: "predlagali ste 70 amandmajev in ni vas bilo pri razpravi". Vsekakor ne, kajti večina med nami je žeod prej imela določene druge zadolžitve in je morala - na žalost - sejo parlamenta zapustiti. Nisem pa prepričan, da v najmočnejši stranki niste vedeli, da bo ta seja potekala tudi po šesti uri. Tudi to se nam zdi kršitev poslovnika, ko se takole - bi rekel - proceduralno, predlaga in potem z večino glasov tudi sprejme ter se delovni čas parlamenta po potrebi podaljša. Tega vsekakor - mislim - že sedanji poslovnik v taki meri ne dovoljuje ali pa ga vsaj sam ne razumem v tej smeri. Ampak bolj verjamem, da gre za izigravanje sedanjih poslovniških določil. Kaj hočem s tem reči? Da zaključim. Bistvena je demokratična kultura! Narod ima lahko takšne ali drugačne zakone. Če jih državljani, v prvi vrsti pa seveda parlamentarci, ne spoštujejo, potem še tako dober zakon nič ne koristi. Če zakon pravi, da se ne vozimo čez rdečo luč, to lahko upoštevamo ali pa ne. Če upoštevamo, je dobro. Če ne upoštevamo, potem tudi tak zakon nič ne koristi. S tem bi končal in predlagatelje še enkrat pozval, da upoštevajo predloge sekretariata do druge obravnave. Hvala lepa!
Hvala lepa vam, kolega Sok! Besedo ima kolega Valentin Pohorec. Predstavil bo stališče poslanske skupine DeSUS. Za njim kolega Dušan Vučko za skupino LDS.
Hvala za besedo, gospod predsednik! Poslanska skupina DeSUS ima do predlaganega poslovnika naslednje stališče. S predlagano vsebino predloga poslovnika državnega zbora se v glavnem strinjamo. Ocenjujemo, da je predlog primerna osnova za drugo obravnavo. Menimo, da gre za izboljšan način dela državnega zbora in njihovih delovnih teles, da gre za racionalizacijo dela in odločanja. Potrebno pa bi bilo preučiti mnenja in stališča, ki jih je podal sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, predvsem stališča skladnosti z drugimi zakoni, ki urejajo položaj, pravice in odgovornosti poslancev. Strinjamo se s tem, da predlagatelj do druge obravnave prouči in se do teh stališč opredeli in jih po lastni presoji tudi vključi v besedilo za drugo obravnavo. Pozitivno se opredeljujemo do predlagane vloge, vodstva državnega zbora, nalog in pristojnosti kolegija predsednika državnega zbora in do stalnih komisij, ki so predlagane v poslovniku, njihovega področja dela in njihove sestave. Prav tako tudi do ustanavljanja drugih delovnih teles njihovih sestav in pristojnosti ter prenosa težišča strokovnih razprav na delovna telesa. Menimo, da prevzamejo poslanske skupine oziroma vodje poslanskih skupin določeno večjo vlogo. Prav vodje poslanskih skupin oziroma drugi določeni predstavniki kot poročevalci poslanskih skupin so tisti, ki naj bi kot glavni razpravljalci predstavijo mnenja, stališča in odločitve večine članov posamezne poslanske skupine. Tisti poslanci, ki pa ne soglašajo z večinskim mnenjem svoje poslanske skupine, naj bi imeli možnost predstaviti lastno mnenje. Glasovanje pa pokaže svoje omejitve razprav na določen razumni čas. Po našem mnenju ne krati pravice posameznega poslanca do predstavitve lastnega mnenja, ampak racionalizira naš skupni dragoceni čas. Mislimo, da bi morali še dosledneje opredeliti vprašanje odgovornosti in odnosa posameznih poslancev do vprašanj, ki prepogosto vplivajo na relativno nizko oceno javnosti do državnega zbora. Predvsem z vidika delovne discipline, prisotnosti, sklepčnosti ali nesklepčnosti ter medsebojnega odnosa in spoštovanja med poslanskimi skupinami in poslanci, ne glede na to, kdo je v poziciji ali opoziciji. Naša poslanska skupina bo predlog poslovnika podprla. V drugi obravnavi pa bo skušala njegovo vsebino z amandmaji še izboljšati. Hvala!
Hvala vam, kolega Pohorec! Kolega Dušan Vučko bo predstavil stališča poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Razumem, da bomo z njegovim nastopom tudi zaključili predstavitev stališč poslanskih skupin. Imate besedo!
Hvala za besedo, spoštovani predsednik! Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Dovolite mi, da predstavim stališče poslanske skupine LDS. Poslovniki so posebej urejena in obvezujoča pravila razpravljanja in odločanja, prilagojena parlamentarnemu okolju, ki temelji na enotnih načelih demokratičnosti. Kot taki so odraz razmer v družbi. Pravila so pomemben sestavni del politične kulture vsakega naroda in še posebej kulture razpravljanja in nasprotovanja ter končno tudi oblikovanje soglasja. Če to ni možno, poslovniki omogočajo edini način civiliziranega preverjanja razmerja moči med številom glasov za neko rešitev ali proti njej. Sodobni poslovniki zagotavljajo stabilen, predvidljiv in učinkovit potek odločanja, ki ga ne morejo in ne smejo ovirati niti spremembe koalicijskih povezav niti nepredvidljive situacije. Smotrna ureditev postopka zagotavlja, da so potrebe neke družbe po zakonodajnem urejanju čim bolje in čim hitreje uresničene. Poslovnik državnega zbora, ki je v veljavi od poletja 1993, je doživel več sprememb: leta 1994, 1996, 1997 in 2000. Vendar je osnovna vsebinska naravnanost, in iz nje izpeljane rešitve, ostala ves čas v bistvu nespremenjena. Izvajanje posameznih poslovniških določil - zlasti še nekateri deli poslovnika so v praksi pokazali, da bi bilo potrebno opraviti nekaj bistvenih posegov v zasnovo poslovnika in s tem tudi na ta način omogočiti večjo odzivnost zakonodajnega telesa. V poslanski skupini LDS ocenjujemo, da predlagatelji sledijo ravno povedanemu. Predlog poslovnika državnega zbora vnaša vrsto novosti. Zlasti bi omenil, da vnaša v zakonodajni postopek pozitivno parlamentarno prakso; racionalizira večkratno podvajanje iste vsebine pri različnih poslovniških institutih; razmejuje zakonodajno in izvršilno vejo oblasti v okviru ustavno dopustnega; zagotavlja večjo samostojnost državnega zbora v rednem zakonodajnem postopku in povečuje odgovornost vlade za pripravo zakonov; uvaja novo vlogo kolegija predsednika državnega zbora; poenostavlja tudi ustanavljanje delovnih teles in - kar je še posebej pomembno - uveljavlja nov zakonodajni postopek. V poslanski skupini LDS si ne zatiskamo oči pred tem, da bo v razpravi še vrsta odprtih vprašanj. Menimo pa, da je temeljni cilj predloga poslovnika ta, da povečamo učinkovitost, racionalnost in kakovost delovanja državnega zbora. Po našem mnenju predlog poslovnika ne posega v pravice parlamentarne manjšine, saj ji omogoča njeno uveljavljanje v parlamentarnem delovanju in odločanju. Res pa je, da določa nova pravila, ki so primerljiva z ureditvijo v drugih državah oziroma parlamentih. V poslanski skupini ocenjujemo, da je predlog poslovnika državnega zbora dobra podlaga za drugo obravnavo, zato ga bomo poslanci soglasno podprli. Hvala lepa!
Hvala lepa kolega Vučko! Tako smo izčrpali predstavitev stališč poslanskih skupin. Sedaj dajem besedo poslankam in poslancem. Pravico do časovno neomejene diskusije imata kolega Kontič in Kelemina. Razprave ostalih omejujem v skladu s poslovnikom na 5 minut. Najprej ima besedo kolega Kontič, za njim kolega Kelemina, pa kolega Barovič seveda. Uvodoma sem to že povedal.
Hvala lepa gospod predsednik! Spoštovane kolegice in kolegi, lep pozdrav še enkrat. Kot poslanec državnega zbora podpiram predlagane spremembe poslovnika. Nasprotoval sem hitremu sprejemanju poslovnika, se pravi po hitrem postopku. Soglašam s tem, da se poslovnik sprejema po pospešenem postopku. O potrebnosti sprememb so me prepričali tudi kolegice in kolegi na seji komisije. Odnos do mnenj sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve je odvisen od tega, ali je to mnenje sekretariata napisano tako, da nam je všeč, ali je napisano tako, da nam ni všeč. Torej, ali je uporabno za naše namene ali ni. Naj navedem samo primer: Na seji mandatno imunitetne komisije, kjer je kolega Jerovšek želel, da spregovorimo o civilno-pravni imuniteti bivšega kolega poslanca Hvalice, sem predlagal, da pred tem pridobimo mnenje sekretariata. Gospod Jerovšek me je opozoril, da je to posledica bivšega sistema, bivšega skupščinskega sistema in da to ne sodi več v tosestavo državnega zbora in v ta sistem, ki ga imamo danes. Njegov strankarski kolega, na primer gospod Petan, pa je ravno zaradi tega zapustil sejo komisije, ker je po njegovem prepozno pridobil mnenje sekretariata. Dobil ga je namreč dopoldne. Seja je bila popoldne. Ker ga ni uspel proučiti, je predlagal, da komisija ne zaseda. Se pravi, v eni sami poslanski skupini v roku enega tedna, dveh tednov, dve popolnoma različni mnenji. Soglašam s predlagatelji, da je to potrebno urediti. Pri vseh teh govorancah o demokraciji se mi zastavlja vprašanje - kot verjetno tudi večini - kaj demokracija sploh je. Ali je demokracija samo neomejena razprava na seji državnega zbora? Tudi to se je zgodilo v preteklih dneh! Na seji komisije državnega zbora za poslovnik ni bilo nikakršne splošne razprave, razen kolega dr. Bernika. Vse te razprave se bodo danes odvile tu na plenarnem zasedanju državnega zbora. Se pravi, da je želja opozicije ravno nasprotna. Se pravi, da se ukinejo delovna telesa in da se vse zadeve prenesejo na sejo državnega zbora. Tu sedimo cele dneve in razpravljamo o vseh zadevah od začetka do konca. Bojim se, da je razlog za to - ne želja po tem, da vsi poslanci slišimo, kaj se razpravlja na seji delovnega telesa - verjetno v tem, da novinarji veliko boljespremljajo delo državnega zbora kot pa delo posameznih delovnih teles. Tu je tista priložnost, da povemo svoje mnenje in na ta način pridemo v medije - kar pa ni naše osnovno poslanstvo. Nekaj zadev je, za katere menim, da so dobro urejene tudi s strani opozicijskih poslancev. Če jih samo nekaj naštejem. Na sejo državnega zbora se bodo uvrščale točke dnevnega reda, ki jih bodo predlagale opozicijske poslanske skupine. Te točke, če bodo izpolnjevale pogoje, bodo na seji državnega zbora. Se pravi, vsaka poslanska skupina eno točko in je ne bo možno umakniti z dnevnega reda seje. Zahteva za splošno obravnavo! Mi pravimo, da ostajajo tri obravnave oziroma predlagatelji pravijo, da ostajajo tri obravnave. Tako je tudi zapisano. Prva se opravi že z dodelitvijo oziroma s posredovanjem teksta s strani predsednika državnega zbora poslancem. Vendar je v predlaganem novem poslovniku zapisano, da se splošna razprava, ta prva, izvede na zahtevo 15 poslancev. Ocenjujem, da bo to določilo pomenilo, da bomo imeli večinosplošnih razprav skoraj o vseh zakonih, vsaj praviloma na začetku. Kasneje bo to morda postalo izjema. V tem trenutku bomo splošne obravnave imeli na seji državnega zbora. Potem želja opozicije, da na prva tri opozicijska vprašanja odgovarja predsednik državnega zbora. To smo uredili že s sedanjim poslovnikom in to bo upošteval tudi naslednji. Potem tajna tretjina v nadzornih delovnih telesih s strani opozicije, kar je bil pogoj za delo, za sodelovanje in vodenje matičnih delovnih teles in komisij. Tudi to je bilo upoštevano s strani pozicije. Če pogledam še državni svet. Zdaj državni svet ni mogel vlagati amandmajev v drugi obravnavi. Predlagani poslovnik to omogoča. Se pravi, vlaganje amandmajev, njihovo obravnavo in opredelitev do njih na seji matičnega delovnega telesa s strani državnega sveta. Mislim, da je to pomembno in da lahko prispeva k temu, da bo zakon kvalitetnejši, in k temu, da bo razlogov za veto v državnem svetu nekoliko manj. Varuh človekovih pravic. Poslovnik predvideva dvakrat letno sestajanje na temo varovanja človekovih pravic na seji državnega zbora in možnost varuha človekovih pravic, da postavlja vprašanja, zakaj ni uresničeno tisto, kar je želel oziroma zahteval od pristojnih organov. Pomembno je tudi to - po moji oceni - da kolegij dobi te pristojnosti, da določa čas razprave vnaprej in da je vsakomur jasno, koliko bo ta razprava trajala, kdaj se bo začela, kdaj se bo končala in kdaj bo glasovanje. To je edini način, da naredimo red pri poslovanju v državnem zboru. Prednostni red obravnave zakonov. Na ta način bomo vsekakor onemogočili sedanjo blokado dela državnega zbora. Ko poslanci izvemo, da vlada pripravlja določene spremembe, določen zakon, pohitimo in vložimo vsaj štiri zakone na isto temo ter s tem blokiramo proceduro.To bi z novim poslovnikom onemogočili tako, da bi kolegij imel možnost odločiti, kateri zakon ima prednost pri obravnavi. Nujni postopek. Predlagatelji predlagajo, da je edini, ki lahko kvalitetno oceni razloge za nujni postopek, vlada. Vlada je v tem primeru tudi edini predlagatelj nujnega postopka. Za to nosi tudi veliko večjo odgovornost. Predvsem je potrebno poudariti, da bo smiselno to - kar bi bilo že sedaj potrebno pripravljati kvalitetnejše predloge, predvsem s strani vlade kot predlagatelja. Če bi to počeli že danes, bi bilo v državnem zboru manj težav. Dosledno izvajanje teh poslovniških določil do sprejetja novega poslovnika in novih določil po sprejemu novega poslovnika. Nekaj besed moram povedati tudi o delu komisije, ker sem bil pač na neki način izzvan in ni bilo možno replicirati. Če ne bi pojasnil tu pred vami vsemi, kolegice in kolegi, bi imel verjetno kdo občutek, da na Štajerskem temu rečemo in verjetno tudi kje drugje v Sloveniji - lažemo. Zaradi tega moram to zadevo pojasniti. V imenu poslanske skupine je gospod Peče povedal, da smo delovali kot komisija na nesklepčni seji. To ni res! Komisija je zasedala samo v času, ko je bila komisija sklepčna, ko je bil prisoten potreben kvorum. Ko smo postali nesklepčni, to je na tej 2. seji. Če povzamem, 1. sejo smo imeli že v marcu. Ugotovili smo, da nimamo mnenja sekretariata. Potem smo sejo preložili. Zato tudi poslovnik ni bil na prejšnji seji državnega zbora. Ko smo to mnenje pridobili, smo imeli sejo komisije. Ker je mnenje prišlo dopoldne in ker je bilo obsežno, na 19 straneh, so opozicijski kolegi menili, da ga je potrebno dobro proučiti. Mnenje sekretariata namreč! Opozarjali so, da spremembe poslovnika oziroma da tekst ni dobro pripravljen, čeprav je bil poslovnik že nekaj časa objavljenv Poročevalcu. Ker to ni uspelo, je sledila obstrukcija. Na začetku je bila dokaj ponesrečena, ker sta sejo zapustila samo dva opozicijska kolega poslovniške komisije. Dr. Bernik je počakal na uvod, ki ga je podal v imenu predlagateljev gospod Anderlič. Ko je gospod Anderlič končal, je dr. Bernik zapustil sejo komisije in postali smo nesklepčni. V tistem trenutku sem sejo komisije prekinil in smo jo nadaljevali, ko se nam je pridružil kolega iz DeSUS-a, gospod Vojko Čeligoj. Na tej seji so bili prisotni tako novinarji kot poslanski kolegi, ki v tej komisiji sodelujejo in lahko ugotovijo, kje in na kateri strani je resnica. Pričakovati od komisije široko poročilo je pa - milo rečeno - neumestno. Če na seji komisije ni splošne razprave oziroma v njej razpravlja samo eden od poslancev, kako naj komisija pripravi splošno obsežno obširno poročilo za sejo državnega zbora. Možno je samo zapisati, da razprave na seji komisije o tako pomembni zadevi - ko danes vsi tu opozarjamo - enostavno ni bilo. Takšno je tudi poročilo komisije. Poročilo komisije je bilo navedeno. Tudi to, kaj smo prejeli. Od tu tudi stališče oziroma mnenje Mandatno imunitetne komisije, ki jo vodi poslanski kolega, gospod Peče. Mandatno imunitetna komisija je bila stališča, da je zadevo potrebno dodatno proučiti in da so nekatera neskladja z zakoni. Ampak, če bi človek bil zloben - bi rekel - da razumem prizadevanja gospoda Pečeta, da ta komisija opravlja delo naprej, pa ne bom povedal zakaj. Podobno razpravo sem doživel s strani Stranke mladih Slovenije, ko govorijo o tem, da je potrebno posvetiti pozornost tej tematiki. Seveda je potrebno! Ampak na seji komisije Stranka mladih Slovenije ni sodelovala, niti na seji niti v razpravi. Napovedali so obstrukcijo zaradi ugotovitve, da je komisija na prejšnji seji delovala v nesklepčni sestavi. Istočasno pa je njihov član komisije za poslovnik opravičil svojo odsotnost. Se pravi, da je tu prišlo do tako imenovanega kratkega stika med samimi člani poslanske skupine Stranke mladih Slovenije. Glede dela komisije še to! Mi smo na prvi seji komisije sprejeli sklep, da nadaljujemo s pripravo poslovnika, ki je že bil v obravnavi na komisiji v prejšnji sestavi državnega zbora. Ampak, ko smo prejeli, ko je bil vložen nov poslovnik s strani štirih predlagateljev,smo na komisiji ocenili, da je to nesmiselno početje in da naj se v tem trenutku komisija ukvarja s predlogom poslovnika, ki so ga pripravili poslanski kolegi oziroma vodje poslanskih skupin koalicijskih strank. Zato smo tudi sprejeli sklep, da sicer ohranimo komisijo oziroma delovno strokovno skupino, da je v ožji sestavi ne razširimo z dodatnimi predlogi in te strokovnjake povabimo k sodelovanju. Vsi ti strokovnjaki so na sodelovanje pristali, prvič smo se dobili in naslednje srečanje bo po obravnavi tega poslovnika danes na tej seji državnega zbora. Oni so pri pripravi novega besedila za drugo obravnavo pripravljeni sodelovati. Tudi del stroke je sodeloval v vseh postopkih priprave tega poslovnika v prejšnji sestavi državnega zbora, in bo s svojim delom nadaljeval. Naj tudi povem, da so ti strokovnjaki ta tekst pregledali in da niso ocenili, da bi bistveno odstopal od tistega, kar so oni načrtovali pri spremembi poslovnika. Podpiram spremembe poslovnika. Trdno sem prepričan, da bodo predlagatelji upoštevali vse predloge, za katere bodo ocenili, da so smiselni in da bodo takšen tekst, ki bo vseboval te pripombe oziroma upošteval nekaj teh pripomb, tudi pripravili za drugo obravnavo. Hvala lepa!
Hvala lepa! Preden dam besedo kolegu Baroviču, želi repliko kolega Peče.
Obstajajo enostavne računske enačbe, ki omogočajo, da si vsak član določene komisije, kakor tudi predsednik komisije, kakor tudi strokovni suport, izračuna, kdaj je komisija sklepčna ali kdaj komisija ni sklepčna. Moj namen ni poučevati osnovnih računskih operacij ostalih poslanskih kolegov. Zdi se mi smiselno, da se računskih operacij ne obvladajo, o teh sami pozanimajo. Govoriti o delu komisije - in tu se bom navezal na govornika pred mano, ki me je imenoval kljub temu, da sem podal stališče poslanske skupine. Poleg tega se je dotaknil tudi stališča druge poslanske skupine, stranke mladih. To je nova norma obnašanja v tem državnem zboru, ampak zadevo na stran. Hočem vam povedati, citiral bom sekretariat: sekretariat za pravne zadeve in podobno, ugotavlja, da je obrazložitev zelo pomanjkljiva, saj pomembne novosti sploh niso obrazložene oziroma so nezadostne. Nadalje, ugotavljajo, da je odnos nove poslovniške ureditve do vprašanja pravne podpore odločitvam državnega zbora nejasen. Nadalje, na mandatno-imunitetni komisiji pomisleke glede nezdružljivosti z zakonom o poslancih. Nadalje, k razpravi, katero je posebej v mastnem trdnem tisku označeno pod splošno razpravo, da se je k besedi priglasil samo dr. Jože Bernik, ki je dal tudi negativno mnenje. Nikjer ni pojasnjeno, da je bila obstrukcija. Nikjer ni pojasnjeno, da sva v trenutku, ko je bila seja še sklepčna, jaz in gospod Petan iz socialdemokratske stranke zapustila sejo. Da sva enostavno s tem povzročila nesklepčnost. Ampak tudi ta element vam ni važen. Verjamem. Poslovniško komisijo večino sestavljate stranke, ki predlagate spremembo. In druga - gospod Anderlič, lahko prosim! - in druga zadeva, ki je zelo pomembna na tem zadnjem listu komisije za poslovnik: navkljub ugotovitvam sekretariata za zakonodajo, navkljub zainteresiranemu delovnemu telesu in navkljub razpravi, ki je bila samo ena, ter navkljub obstrukciji poslovniška komisija sprejme sklep, da je poslovnik primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo. Vsi elementi, ki so se - vsi vsebinski elementi, ki so se odvijali na poslovniški komisiji - kažejo na to, da to ni primerna podlaga. Ampak to je še en dokaz, da ta državni zbor, resnično, in pa komisija, deluje kot farsa. Hvala!
Samo za pojasnilo, kolega Peče, ker se nekajkrat pojavlja ta ugovor. Poslanske skupine si v svojih predstavitvenih stališčih ne replicirajo, sicer pa se poslanci lahko opredelijo do slehernega stališča v splošni razpravi. Kolega Kontič, želite razpravljati, replicirati? Replika, ja, ampak kratka. Prosim!
Ja! Replika bo res zelo kratka, ker ste v bistvu predsednik že povedali! Gospod Peče predlagam vam, da preberete tudi ta poslovnik, ki je sedaj veljaven in da ne govorite brez argumentov. Replika je seveda možna v razpravi poslank in poslancev, tudi vodjem oziroma tistim, ki govorijo v imenu poslanskih skupin. Glede matematičnih enačb! Gospod Peče izgleda, da je vi niste razumeli. Te enačbe, za kar sploh ne potrebuješ v bistvu enačbe. Polovica od 13 je 7. Zato ni potrebnega nekega velikega matematičnega znanja. Ampak vam se je naredilo to, da jih je pač 7 ostalo oziroma da nas je ostalo še vedno 7 noter in da je dr. Bernik zapustil komisijo šele po tistem, ko je gospod Anderlič podal svoj uvod. Temu je bila tudi namenjena moja replika. Dvotretjinska večina, no tam pa bi že mogoče lahko upoštevali tudi formulo, ker tam se pa rado zgodi, da kdo tudi narobe ugotovi, kaj je potrebna dvotretjinska večina. Pri navadni večini je pa dovolj, če deliš z dva in prešteješ v dvorani prisotne in ugotoviš, ali je komisija sklepčna ali ni. Hvala!
Hvala lepa. Kolega Barovič, za njim ima besedo kolega Kelemina.
Hvala lepa, gospod predsednik! V življenju spoštujem načelo, da se je potrebno učiti na izkušnjah preteklosti. Meni je iskreno in zares všečno, da se tudi kolegi v vladajoči koaliciji, predvsem pa pri Liberalni demokraciji Slovenije, demokracije učijo pri Rimljanih. Žal so prišli samo do prve ure, ki govori o ravnanju s palcem, pa še ta je bil v domeni imperatorja. Veste, Rimljani so imeli v demokraciji še veliko več. Z ostrim kamenjem v ustih so si prizadevali za čisto in jasno besedo, govorim metaforično. Preglasiti so hoteli bučanje valov zato, da je njihova beseda imela moč. Kar je najpomembneje, senatorje so spoštovali tako ljudstvo kot tudi imperator. Dve poti sta, da nekdo premaga nasprotnika. Prva je ta, da je nekdo boljši v vseh pogledih in zmaga. Druga je ta, da nasprotnika potlačiš, mu stopiš na rame in na glavo in si tako večji, boljši in pomembnejši. Ta pot - verjemite mi - nikdar ni bila zmagovalna. Danes in tukaj - prepričan sem - da bi se vseh 90 poslancev strinjalo z mano v naslednji trditvi: vedno je bolje, da se 90 poslancev, izvoljenih od ljudstva, v sicer različnem številu prepira v tem parlamentu kot, da se 90.000 ljudi prepira naulici. Zato ta parlament tudi je. Ne za prepir, za tisto - kar je kolega Sašo Peče povedal v uvodnem govoru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke - da izmenjamo mnenja, jih tudi krešemo, najdemo konsenz in rešitev, ki je dobra - pa če želite - tudi najprej za nas in za vso slovensko ljudstvo. Že res, da bi s poslovnikom ali pa da vam bo mogoče s poslovnikom uspelo delno utišati politične nasprotnike v tem parlamentu, opozicijske stranke. Prepričan pa sem, da ne boste mogli utišati dveh milijonov Slovencev, ki leta 1990 in pridobitve te demokracije niso in ne bodo pozabili. Če smo zelo konkretni: V proizvodnji so normativi, kjer je za izdelavo nekega vijaka potrebno 10 sekund. V parlamentu pač ni mogoče določiti, da lahko govorimo ali obravnavamo zakon ali neki pravni akt tri ure ali pa pet ur in da se naslednji začne čez 5 ur. Drži, da je demokracija volja ljudstva. Drži, da je ljudstvo dalo na zadnjih parlamentarnih volitvah večino Liberalni demokraciji Slovenije. A ni dalo vsega, večino je dalo. Čeprav smo samo štirje v naši poslanski skupini, smo tudi dobili nekaj glasov, pa ostali kolegi v manjših poslanskih skupinah tudi. Vsekakor se strinjam z gospodom Anderličem, da je poslovnik potrebno pripraviti in sprejemati pred volitvami in ne po volitvah. Pa še nekaj, da ga je treba pametno prilagoditi razmeram v državi, Republiki Sloveniji, ne pa v Zvezni republiki Nemčiji, Avstriji, Italiji, kjerkoli že. Lahko pa, seveda, vse dobro povzamemo.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, izvolite! Še prej pa dve repliki na izvajanje gospoda Baroviča. Najprej gospod Leopold Kremžar, potem gospod Miran Potrč!
Hvala lepa! Torej, replicirati na nekaj, v kar si prepričan, da ni tako, kot je bilo izrečeno, je v osnovi lahko zelo enostavno ali pa zelo težavno. Rad bi povedal, da ne vidim nobenega razloga za strahove - govorim generalno. Res je! Demokracija je pač to, da so nas ljudje izvolili, takšne kot smo. Drugi del te demokracije je to, da bo ta državni zbor z večino nas, ki tu sedimo in mislimo - upam - pač določil, kakšen bo ta poslovnik. Prepričan sem, da bo ta večina - ker vsak tudi misli na sebe, kot poslanca - pametno to tudi naredila. Hočem replicirati samo na eno zadevo. Lepo prosim - pa govorim zdaj za sebe in v svojem imenu - ne nenehno podtikati nekih nečednosti, podtikati nekih drugačnih in ne vem kakšnih interesov. Sam lahko zagotovim kolegom in tudi kolegu Baroviču, ki mu repliciram, da ko bom glasoval o poslovniku, tudi sam se z vsemi predlaganimi zadevami popolnoma ne strinjam in bom to tudi povedal takrat, ko bo čas za to bom resnično hotel čisto pošteno o tem glasovati. Govoriti o strojih, o ne vem čem, je seveda nesmiselno in nima nikakršne osnove. Poskušajmo zaupati sebi, ki tu sedimo, dahočemo pošteno nekaj početi. Resnično mislim tako in tudi tako povem. Če pa vi mislite drugače, je to morebiti - seveda, tudi zaradi tega lahko to dojamem - ker vi želite, da je drugače in ker vi v svojih razpravah počnete z nekimi drugimi nameni. Sam lahko to tako sprejmem. Ne želim tega sprejemati tako. Dajte enkrat - lepo prosim - če je možno vsaj interno in v mislih, če gre, izvzeti vsaj mene iz teh vaših zgodb, kjer je vse nekako spakirano v neke pakete. Sam nisem sestavni del nikakršnega paketa, tudi takšnega ne. S svojo glavo želim misliti. To bom tudi počenjal. Če bom videl vsaj za trenutek v vaših očeh, da sprejemate to, kar govorim, bom zelo zadovoljen. Pa verjemite, da to resnično in resno mislim. Hvala lepa!
Hvala lepa. Kolega Potrč!
Hvala lepa! Soglašam z vsemi, ki menijo, da je nov poslovnik potreben. Enako s tistimi, ali pa še bolj, ki pravijo, da je njegovo sprejemanje več kot zahtevno opravilo in da bi si morali vzeti čas in pripravljenost, da si med seboj pojasnimo različne poglede, ker ga bomo potem morali izvajati. Ne bi namreč želel, da bi se nam dogodilo to, da bi zaradi nepripravljenosti za mirno razpravo naše predstave o tem, kakšen bo rezultat poslovnika, bile zelo bistveno napačne. Nekaj malega se bomo najbrž zmotili, ampak da bi bile preveč bistvene. Rad bi pa povedal, da to, ali bomo pripravljeni to narediti ali ne, ni odvisno samo od koalicije in predlagateljev. Odvisno je od nas, ampak ne samo od nas. V tem delu, če se nam želi kaj očitati, potem dajmo razmisliti, ali je tudi pristop opozicije k temu, ko ni bila pripravljena, zaenkrat začeti resno razpravo na matičnem delovnem telesu o mnenjih sekretariata, o vsakem posameznem členu, o tistem, kar bi tam razprava morala dati, ali je to dobra popotnica? Govoriti zelo načelno o tem, kaj vse bo pomenil ali ne pomenil brez argumentov, pomeni lahko velike besede. Ampak ni pa nujno, da je to res. Povedal, bom recimo, nekaj stvari, ki bi bile lahko obratne od tistih opozoril, ki jih zdaj dajete, kaj se bo zgodilo z opozicijo. Jaz, recimo, trdim, da nekaj določb v tem poslovniku, ki izrazito, lahko pa koristno, ampak izrazito omejujejo koalicijo. Prvič, vlada na svoje lastne zakone ne sme več vlagati amandmajev. Zamisli se, kaj v dosedanji praksi to pomeni. Absolutno kvalitetne predloge. Največ amandmajev do sedaj dobi državni zbor vedno od lastne vlade. To ni več mogoče. To je ogromna omejitev, ki zahteva kvaliteten zakon. Ali pa bomo v neki fazi zakone zavračali, ker bodo nekvalitetni? Samo dvakrat se lahko spremeni vrstni red seje. Podaljšanja po urah ni več. Kdo predlaga spremembe? Mi, ki imamo največkrat večino. Kdo koga omejuje? Sami se omejujemo, ker bomo morali programirati delo na ta način, da bomo vedeli, da bodo stvari pripravljene. To je naša lastna omejitev, ne omejitev opozicije. Ker mi imamo večino vedno. Mi vedno rečemo, da se bo delalo do šestih, do osmih, zdaj ima ta točka prednost, potem ima druga. Mnogokrat vam, kot opoziciji, otežujemo, da bi se lahko kvalitetno pripravili. Nujni postopki - jaz sicer ne mislim, da so tako zelo omejeni, ampak so bolj, kot so bili v veljavnem poslovniku. Če bomo pa izvajali opredelitve, pa tudi bistveno bolj. Izredne seje. Vse to so stvari, ki pomenijo omejitev koalicije, ne pa opozicije. Glavno vprašanje zakonodajnega postopka, ki ima pomemben napredek, je pa po mojem prepričanju še vedno v tem, ali bomo uspeli zagotoviti, da bodo predlogi kvalitetnejši, da bomo v nekem času - ne mislim še letos - prišli v položaj, ko bo treba na mesec sprejemati manj zakonov. Ker, dokler jih bo treba sprejemati 30, nam nobena racionalizacija ne bo veliko pomagala. In, da bomo sprejemali zakone tako, da bo na državnem zboru manj amandmajev. Ker takrat se bo dalo skoncentrirati na tri ali pet vprašanj in o njih voditi resno razpravo. Če pa bo, zakon s 100 členi imel 100 ali pa 200 amandmajev, se bo razblinilo in mi vsi skupaj ne bomo več vedeli, o čem govorimo in o čem odločamo. Tudi v tem delu je nov predlog zakonodajnega postopka lahko napredek, če ga bomo želeli uveljaviti. Ker se bodo mnoga vprašanja lahko razčistila v delovnem telesu, tam vključila ali pa tudi ne v amandmaje, bo to zahtevalo več dela in več časa tam, na državnem zboru bo pa tega manj. Naj zaključim. Kolegij dobiva pomembne pristojnosti. Te pristojnosti pomenijo absolutno, bistveno povečano vlogo koalicije. Ja! Res je! Ampak pomenijo tudi bistveno večjo odgovornost in pričakovanje, da se stvari mnogo bolj sporazumno kot doslej urejajo. Drugače bo stalna napetost, ki se je nihče ne bo želel. Samo z glasovanjem se reči ne urejajo. Zdi se mi, da pripravljeni poslovnik ni pravilno razumeti na način, na katerega opozarjate, da ima za cilj le zmanjšati neke pravice in onemogočiti, problematizirati vprašanja. Konec koncev, v drugi obravnavi ob amandmajih bomo lahko omejevali razprave, ampak ne na to, da boš samo enkrat govoril, ker boš lahko govoril pri vsakem členu. Hvala!
Hvala lepa, kolega Potrč! Kolega Peče ima repliko na kolega Kremžarja, če se ne motim. Prosim!
Hvala za besedo, gospod predsednik! Ko govorim o prstu, gospod Kremžar, gor ali dol - ki ga je omenil moj kolega Bogdan Barovič, nas je to naučila dosedanja praksa, praksa novega mandata, ko smo se s pogledom, vsaj mi štirje, obrnili na levo stran in videli ravno v vaših vrstah, kako vam narekujejo za, oziroma proti ali za. To nas je naučila praksa. Zato nam dopustite, vsaj to mnenje. Iz prakse se lahko človek največ nauči. Izhajajoč iz tega, da ne bom govoril in ne bom igral vizionarja kot nekateri v tem državnem zboru, bom tudi povedal, česa me je strah, ker ste v svojem govoru omenili, da ni nobenega razloga za strah. Strah me je, da kot poslanec tega državnega zbora ne bom imel oziroma po novem poslovniku, spremenjenem na področju proračuna, pač nimam niti možnosti vlaganja amandmajev. To se mi zdi dovolj velik razlog za nastop strahu. Ne morem namreč več izpolnjevati svoje osnovne poslanske funkcije, to je vplivati na proračun Republike Slovenije v obliki predlogov in sprememb, ki jih imenujemo amandmaji. Ja, to mislim, da je dovolj močen argument za nastop strahu za kateregakoli poslanca v tem državnem zboru. Hvala!
Hvala lepa! Kolega Barovič ima repliko, potem pa so še prijavljeni: kolega Anderlič in po vrsti naprej. Prosim!
Hvala! Saj bom zelo kratek. Jaz nisem tega izrekel, že vnaprej povem. Ko sem se zjutraj peljal v službo, sem slišal na nacionalnem radiu izražene besede novinarja o današnjem poslovniku, v nadaljevanju [[...]]je rekel: "Ali, ki mu popularno rečejo zakon o natikanju nagobčnika opoziciji." Ponavljam! To je bila izrečena beseda novinarja, ki je to napisal, bralca vesti, ki je to izjavil na nacionalnem radiu. To ni moja beseda. Tega jaz nisem rekel. Hvala!
Hvala lepa! Najprej kolega Anderlič, potem kolega Kremžar. Se umikate razpravi? Hvala lepa, kolega Anderlič. Kolega Kremžar!
Sam pa bom, zelo na kratko. Omenjeni prsti niso bili sestavni del moje razprave oziroma replike, nagobčnik ravno tako ne. Mislim, da je novinar, ki je to uporabil, seveda uporabil, ker je že slišal. Ker je očitno dober novinar, je znal plastično povedati, o čem se pogovarjamo. Mislim pa, da je problem v tem, da nekaj stvari, ki jih je najbrž potrebo že vrsto let v tem parlamentu urediti v poslovniku zaradi - to vsi ugotavljamo - težkega dela, včasih tudi nemogočega dela, da potem to proglasimo za natikanje nagobčnika, še preden je zadeva sprejeta. Posledica tega je, da novinarji, in to dobri novinarji, potem pač plastično opisujejo to zgodbo. V tem je problem. Hvala!
Kolega Juri, za njim kolega Džuban.
Hvala, predsednik! No, že to, da se sklicujem na pravico do ugovora oziroma do replike - zato da pridem do besede, ker bi rad neke stvari povedal - kaže na to, da je poslovnik potrebno spremeniti in inštitut replike tudi preko teh sprememb omejiti. Ne bom dolg. Rad bi samo na nekaj opozoril. Najprej replika - seveda, če smo zelo korektni - kolegu Pečetu. Ne vem, od kod trditev, da poslanci ne morejo prispevati k proračunu s svojimi amandmaji. Kolikor vem, 216.a člen omogoča vložitev amandmajev do prve seje matičnega delovnega telesa. Tako da sta danipravica in možnost sooblikovati proračun. Drugo, kolega Barovič je govoril, da se je potrebo učiti iz izkušenj iz preteklosti. Mislim, da prav naše izkušnje preteklih mandatov narekujejo potrebo po spremembah. Dodal bi, da se je potrebo učiti tudi iz izkušenj drugih. Vsaj tisti, ki včasih imamo možnost, da asistiramo in vidimo, kako potekajo razprave in delo drugih parlamentov - sam sem imel to možnost in čast, da sem sodeloval na podobnih vsebinskih razpravah danskega, nizozemskega, italijanskega parlamenta, evropskega parlamenta - in se vsi učimo, da je demokracija tudi red, da je demokracija tudi sinteza, da je demokracija tudi spoštovati mnenje drugega, mnenja drugih in spoštovati pravila igre. Naš parlament, in pretekle izkušnje kažejo, se je marsikdaj pretvoril v debatni klub, ki ga je bilo težko obvladovati, kajti najbolj sposobenpredsedujoči, od predsednika do podpredsednika, težko izlušči tisto, kar odstopa od samega predmeta pozornosti in obravnave. Včasih v repliciranju, replike na replike, vstopanje v druge teme, ki nimajo veze z našim delom se pojavijo tudi napetosti, žalitve, neprimerne besede in tako naprej. Če se vrnem na izkušnje drugih in govorim o drugih parlamentih in o drugih demokracijah, ki imajo razvit sistem, ki so ga razvili preko stoletnih izkušenj, vidimo, da tam so razprave bistveno bolj učinkovite in da dejansko prava vsebinska razprava, in to kažejo tudi naše izkušnje - se odvija v delovnih telesih. Tam se oblikuje materija, ki je predmet finalizacije v državnem zboru oziroma na plenumu. Tudi pri nas bi moralo biti tako. Na delovnih telesih je manj demagogije dosti več je učinkovitosti, vsebinskega vstopanja v materijo, ki jo določamo v obliki zakona, in delo parlamenta je bistveno olajšano. Tako, da ne vidim zadržkov do teh sprememb. Jaz sem že dalj časa zagovarjal te spremembe. Nikoli se nisem spustil v detajle. Ampak, če bodo te spremembe prispevale k hitrejšemu delu, bolj učinkovitemu delu, so dobrodošle. Naj še zadnjo misel - zagotovo smo vsi opazili, da že nova logistika našega državnega zbora, nova tehnologija, omogoča hitrejše delo kot v prejšnji dvorani. Ni več toliko romanja za odrom. Govorimo iz svojih mest. Manj žalitev je - moram priznati. Ampak tudi tukaj je ogromno ogromno nepotrebnega časa, potrošenega za nepomembne stvari. Mislim, da če bomo sprejeli te spremembe, bo ta učinkovitost zagotovo boljša in vsi bomo te učinkovitosti tudi veseli. Hvala.
Hvala, kolega Juri. Kolega Džuban, za njim kolega Švagan, Vučko.
Hvala lepa, gospod predsednik! Meni je žal, da smo se oddaljili od vsebine poslovnika in da se pogovarjajo o stvareh, ki morda k temu ne sodijo. Ampak za dopolnitev, glede nekaterega izrazoslovja in tako dalje, zgodba o nagobčniku ni prišla od novinarja, pač pa od enega naših kolegov. Mislim, da se je ta izraz uporabljal v prejšnjem sklicu. Po moji osebni oceni ta izraz ni primeren, ker je tovrstni predmet namenjen drugim živim bitjem in ne ljudem - in tudi poslancem verjetno ne. V nadaljevanju še morda replika kolegu Baroviču, da ta nedemokratična stranka liberalne demokracije nima večine v parlamentu, pač pa ima največ. To na en čuden način, kot pravi, da ne bomo potlačili tudi dveh milijonov Slovencev, ki so v teh približno 8-ih letih prenašali to tlačenje z enim rahlim predahom in ponovno dali največ tej stranki po volilnem sistemu, katerega je tudi ta stranka podprla, ampak je en povprečni poslanec liberalne demokracije zbral toliko glasov, kot celotna Nacionalna stranka skupaj oziroma vsi štirje pa verjetno še več. Ta stranka je zagovarjala volilni sistem, ki je omogočil, da so kolegi iz te stranke sploh v tem parlamentu. Hvala lepa za opozorilo, čeprav ne besedno, ampak mislim, da je bilo potrebno to reči. Hvala lepa!
Hvala! Kolega Švagan ima besedo. Za njim kolega Vučko, potem pa gospod Sok.
Hvala lepa, gospod predsednik. Seveda bi repliciral pop stranki SNS. Igre igralca so znani. Zakaj se ne bi igrali še mi? Občutek imam, kot novopečeni poslanec, da danes ne razpravljamo o poslovniku, ampak da je bolj predvolilni ali pa povolilni shod opozicije oziroma pozicije. Na kateri nivo replicirati, večini poslancev SNS-a? To se vedno sprašujem; Tn tudi danes, ko razpravljamo o tem, bi rekel samo to, da ko razpravljajo in očitajo LDS-u ali pa vladajoči koaliciji, naj pogledajo včasih tudi v ogledalo, ki jim bo dalo svoje sporočilo. Ko govorite, gospod Peče, o proračunu, ko je gospod Barovič - ko govori o demokraciji, o poštenosti - 20. aprila ob 23.08 glasoval za vas, da prekinemo sejo, glasoval je o v dveh poteh. Kot govori gospod Barovič v svojem ekspozeju, da nikoli ni ta pot zmagovalna in tudi ta dvojen pritisk ni bil zmagovalen. Tudi koriščenje demokracije tudi vi, gospod Peče, ko smo imeli poslanska vprašanja, ste to izkoristili za razpravo o SRD-u, novih delovnih mestih in o vzdrževanju sindikatov. Skratka, ko govorimo o načelnosti, bodimo načelni vsi in tisti naj nam očitajo tisto, kar seveda sami delajo pošteno ali pa nepošteno, ko govorimo o demokraciji. Hvala!
Kolega Vučko ima zdaj besedo. Za njim kolega Sok.
Hvala lepa! Jaz bom repliciral kolegu Baroviču, ker nekaj ne razumem, pa bi prosil za pojasnilo. Ne želim komentirati izjave novinarjev ali pa njegove razprave v tistem delu, ko je povzemal izjavo novinarja, ki se nanaša na natikanje nagobčnikov opoziciji. V kolikor se spoznam na kinologijo in sem že dolgoletni član kinološkega društva in imam psa, vem, da je nagobčnik namenjen psu zato, da koga ne ugrizne. Da pa pes, ki ima nagobčnik lahko še vedno laja, še lažje pa cvili. Tako, da je vsak strah odveč.
Predlagam, da smo v metaforah, ki so vedno ali pa dostikrat hvaležna tema previdni, da ne bi kdorkoli ne tukaj, ne zunaj čutil neke prizadeti zavoljo le-teh. Prosim! Prav tako prosim tudi, da poskušamo - ne da bi seveda kdorkoli omejeval pravico do razprave - voditi razpravo o predlogu poslovnika in da omogočimo, da bi lahko v prvi obravnavi o njem tudi danes odločali. Kolega Sok ima besedo, za njim kolega Barovič.
Hvala za besedo, gospod predsednik! Torej jaz imam dve kratki repliki, in sicer eno na izvajanje gospoda Jurija in pa eno na gospoda Džubana. Glede Jurijevega predavanja. Povedal nam je, kako izgleda demokracija v evropskih parlamentih. Z njim se strinjam. Vendar nikjer v zdajšnjem poslovniku ne piše, da takšnega vodenja sej in takšnega dela parlamenta ni mogoče izvajati ob obstoječem poslovniku. Že prej sem v imenu poslanske skupine povedal, da se pri nas že sedaj veljavni poslovnik v marsičem izigrava. Zato se tudi s strani opozicije pač širi eno nezaupanje.V našo podzavest se je nekako usedla tista beseda iz bivše Jugoslavije, ko so namesto "nalagati" uporabljali besedo "nadmudriti". Temu smo priča. Ker se to dogaja gledamo na vse skupaj tudi z velikim nezaupanjem. Glede dela v delovnih telesih - kar je povedal gospod Juri, da bi se večina dela morala opraviti tam. Tudi s tem se strinjam. Vendar; če gledam, kako to delo poteka danes v naših delovnih telesih, ko se velikokrat po mobitelu kliče poslance na delovno telo, "pridite", se jim reče, "da boste zagotovili sklepčnost", in potem res pridejo; ugotavljam, da pridejo nadomestni poslanci, ki gradiva sploh niso pogledali, ga niso preštudirali. Pridejo in dvignejo roke. Tudi to je odraz takšnega dela. Torej, kaj smo s tem naredili? Nič, sprejeli, dvignili roke, potrdili in gremo veselo naprej. Glede gospoda Džubana, ki je govoril, koliko glasov je kdo dobil. Rekel bi mu samo to, da to ni nič nenavadnega. Če gledate televizijo zvečer, kaj lahko vidite? Lahko vidite gospoda Kučana, gospoda Drnovška, pa še kakšnega ministra LDS-a. Če poslušate radio, je enako. Če berete časopise, je enako. Sklad za pluralizacijo medijev ste nam z levo roko zavrnili. Dokler bo slovenska podoba na medijskem prostoru takšna, do takrat boste res dobivali 40 in tudi več procentov in do ta čas boste imeli takšno večino. Potem se bo tudi v javnem tudi glas opozicije slišal, kar se danes ne, pa verjetno ne bo en poslanec LDS-a zbral več kot vsi štirje poslanci nacionalne stranke skupaj. Hvala lepa!
Mislim, da bom ravnal povsem v poslovniku, če bom pozval državni zbor, da se držimo predmeta razprave in te razprave o poslovniku. Prosim vse, torej vse nas, da to dosledno tudi počnemo. Sicer bom prisiljen spet v skladu s poslovnikom besedo tudi vzeti. Najprej kolegaBarovič, potem kolega Peče.
Hvala! Saj ste povedali del tistega, kar sem sam mislil. Sedaj ste slišali, koliko razprav je šlo mimo. Jaz pač nisem kriv, če koga zaboli, če povemo o tem, da nekdo želi nekoga utišati. Zato prosim, gospod Džuban, nismo govorili o tlačenju, ampak o utišanju. Ta dva pojma sta zelo pomembna za slovensko ljudstvo. Razlika je! Poglejte si, prosim, magnetogram! Če že govorimo o kratenju pravic poslovnika, kdo po tem poslovniku omejuje govore, kdo po tem poslovniku omejuje replike? Če želite, bom zelo konkreten. Kdo določa, da naj bi govor oddajali, če ne bomo prišli na vrsto, v pisni obliki? Kdo bo to pisno obliko naših govorov in mnenj bral? Kdo bo to upošteval? Še bi lahko našteval, ker bomo govorili zelo konkretno ob samem poslovniku. Zato, spoštovani kolegi, prepričan sem, če si boste prebrali magnetogram. Nikogar v svojem govoru, ki je osnovna pravica parlamentarca, nisem žalil, zato ni treba vam padati pod ta nivo. Iskrene čestitke za konec res tistemu, ki je en sam zbral veliko več naslov, kot cela Slovenska nacionalna stranka. Kljub temu smo jih toliko, da nam ljudje zaupajo biti v parlamentu.
Besedo ima kolega Peče.
Iskreno rečeno, me veseli, da ste poslanci liberalne demokracije danes dobili zeleno luč, da se lahko oglašate.
Prosim, da se držimo predmeta razprave. Resno mislim! Doslej nisem posegal v razpravo, ne v teh ne v drugih točkah. Za to tudi ni bilo potrebe. Danes utegne biti tako. Prosim, kolega Peče!
Drugo, kar je, glede izigravanja instituta pobud in vprašanj. Res je! Z veseljem bom o problematiki brezposelnih spregovoril kadarkoli. Najsi bo to v obliki pobude ali vprašanja. Mislim, da je govor o privatizaciji SRD-a, ki ima pod svojim okriljem zaposlenih 9.000 ljudi in po mnenju socialnih partnerjev bo delo izgubilo 2.500 ljudi. Da, o tem bom poskušal spregovoriti vedno. Pa imenujte vi to prav ali ne prav. Mislim, da je smisel vseh nas, da tem ljudem pomagamo. Toliko o zlorabi instituta poslanske pobude in vprašanja.
Hvala lepa!Razumem, da nihče več ne želi replicirati. Potem imata nastop kolega Kelemina in za njim kolega Podobnik. Kolega Kelemina? Ste želeli diskutirati, čeprav ste prej v imenu [[...]]? [[Glas iz ozadja.]] Da. Imate tudi to možnost. Izvolite!
Hvala lepa za besedo. Še enkrat spoštovani vsi skupaj! Ne glede na prejšnjo razpravo v imenu poslanske skupine, ker se nisem spuščal v podrobnosti - bi si dovolil v svojem lastnem osebnem imenu povedati nekaj pripomb na ta pomemben instrument, se pravi sprememb Poslovnika državnega zbora, ki je v proceduri. Pri vsaki zadevi se vedno poskušam najprej načelno opredeliti o neki stvari. Ker mislim, da gre tudi pri poslovniku najprej za neko vrednostno opredelitev in da replike, ki ste jih nekateri poslanci dali, niso nepomembne, bi prosil, spoštovani predsednik, da to upoštevaš. Gre tudi za vrednostno opredelitev. Mislim, da je potrebno, da se ta izjasni in da se tudi ve, kaj kdo v svojem srcu misli. Se bom pa tudi tokrat glede na mojo splošno opredelitev - tako kot velikokrat opredelil s to mislijo, da je institut poslanca - tako kot sem ga razumel, s prejšnjega mandata in to se nadaljuje tudi v tem mandatu, zlorabljen. Zlorabljen! Resnično vam povem, da predno sem postal član parlamenta, si nisem predstavljal, da je institut poslanca tako malo vreden in tako zlorabljen in tako diskreditiran, kot je v tej državi. Tega si nisem predstavljal. Izredno sem razočaran nad vsem tem, kar se dogaja, posebno pa še zdaj, ko s to spremembo poslovnika - mogoče še tiste pozitivne elemente, ki so bili v tem, da je tudi opozicijski poslanec imel pravico povedati svojo misel in svojo vrednostno opredelitev - tudi tega v bodoče ne bo možno. Prej je gospod Anderlič meddrugim govoril, da bo danes mogoče tudi veliko demagoških besed in ne vem, kaj še vse. Resnično vam povem, da ne želim ne v tej razpravi in tudi na splošno ne želim nikakor v tej smeri delovati. Resnično so želim, da bi vsaka razprava in vsaka misel, ki jo bom tu izrekel, bila konstruktivna in dobronamerna. Ne želim demagoške razprave. Tudi naša poslanska skupina si tega ne želi. Če bi pa slučajno zaradi slabosti, ki jih pač človek v sebi ima, do tega prišlo, se že vnaprej opravičujem. Zakaj sem rekel, tudi naša poslanska skupina? Zato, ker se je naša poslanska skupina tudi v naših novih programskih dokumentih - upam, da ste jih prebrali - odločila, da ne bo več nasedala vašim provokacijam - ki ste jih do zdaj sprožali z različnimi zadevami,tako kot je kolaboracija, Avnoj in tako naprej - za katere vemo, kdo ob kakšnih priložnostih jih je sprožil. Mi tem stvarem ne bomo več nasedali. Za nas so bistveno pomembnejše tiste teme, o katerih se moramo dogovoriti kot politiki. Torej, zgodovino najobravnavajo zgodovinarji, politika je pa prihodnost. To so odločitve za prihodnost. O tem se bomo pogovarjali v naši državi v naslednjem obdobju. To je trden sklep in to bo tudi naš kongres potrdil. To je prav gotovo izredno pomembna usmeritev. To pomeni,da bo naše delo, delo poslanske skupine socialdemokratske stranke, v tem državnem zboru konstruktivno in racionalno do maksimuma, tudi v nadaljevanju. Zaradi teh opredelitev, načelnih opredelitev, ki jih bodo sprejeli tudi najvišji organi stranke, ni nobenih razlogov za to, da bi zdaj na kakršenkoli način poskušali z nekimi drugimi ukrepi popravili vse tiste nepravilnosti - o katerih sem prej govoril, se pravi, neučinkovitost vlade, koalicije in pa tudi mogoče vodstva državnega zbora oziroma pomanjkljivosti, ki so bile ugotovljene v praksi in ki bi lahko prispevale k rešitvi marsikaterega pomembnega vprašanja. Moje osebno pravilo je vedno tudi to, da si prizadevam, da bi pač dobro premagalo slabo. Mislim, da ste to opazili v mojih prizadevanjih. Mogoče sem bil tudi kdaj demagoški. Je pač tako, kot sem povedal, slabosti človeka. Vendar pa si v skrajnem primeru prav gotovo vedno želim samo tega. Je pa tudi to velikokrat zlorabljeno. Ko človek najbolj iskreno neko stvar pove, te nekdo postavi na oslovsko klop in se iz tebe norčuje. To so pa mediji; to pa naredijo potem mediji, žal je pač tako. Vedno tudi zagovarjam stališče, da je potreba zakonodajo in vsa pravila se pravi, norme, vrednote tolmačiti pozitivno. Tudi poslovnik državnega zbora je mogoče tolmačiti pozitivno, spoštovane kolegice in kolegi. Vedno se pa tu poskuša iskati negativne elemente v poslovniku oziroma tisto, kar sploh ni napisano in kar sploh ni dorečeno. To je slabost. To je slabost. Če bi si vsi prizadevali za pozitivno tolmačenje, tako poslovnika kot tudi drugih norm, pravil, vrednost jaz sem trdno prepričan bi te stvari bile popolnoma drugačne, kot so danes. Naj mi bo dovoljeno, da se pač opredelim do določenih poglavij, določenih sprememb novega poslovnika. Prej sem povedal, da bo naša poslanska skupina vse tiste pozitivne elemente, ki so v tem poslovniku predlagani, poskušala sprejeti z razumevanjem in konstruktivno, vsem slabostim in tistim omejevanjem, ki ne vodijo k izboljšanju in skrajšanju postopkov ter ki ne morejo doseči končnega cilja, bomo nasprotovali. Ena od teh pozitivnih stvari je, po naši oceni, prav gotovo skrajšanje postopkov in prenos razprave, se pravi vsebinske razprave o posameznih vprašanjih na delovna telesa. Ampak, spoštovani kolegi in kolegice - tukaj vam tudi moram povedati in mislim, da se boste strinjali z mano - v takem primeru je potrebno urediti pa še nekaj drugega. Ena temeljnih stvari in osnovnih stvari je - in upam, da bo gospod predsednik temu pritrdil - poteka po zagotoviti normalnim pogojev za delo delovnih teles. Zdajle normalni pogoji za delo delovnih teles niso vzpostavljeni. Včasih se nabijamo v prostorih, v katerih ni dovolj prostora. Tudi klimatski pogoji niso normalni. Tako ne moremo delati! Če mislimo prenesti te stvari v delovna telesa, je potrebno narediti tudi neke druge stvari ustvariti osnovne pogoje. Mislim, da se strinjate s tem. To je vse dobronamerno. Nobeno stvar ne mislim kakorkoli negativno. O teh stvareh je treba razmisliti in poskušati zagotoviti, da se bo dalo normalno delati. Mi v tem državnem zboru za to trenutno pogojev nimamo. Nimamo! Potrebno bo resnično temeljito razmisliti, kako zagotoviti te normalne pogoje za delo. Govorjeno je bilo o planu dela, pač dolgoročno planiranje dela državnega zbora, ne samo terminsko, ampak tudi vsebinsko. O tem je govoril kolega Anderlič. Osebno, in tudi mislim, da naša poslanska skupina to opredelitev, to načelo absolutno spoštuje in si želi, da bi bilo uresničeno. Da bi vedeli, se bo s tem državnem zborom dogajalo. Ampak, spoštovani kolegi,kolegice koalicije, dajte mi povedati, če smo mi to sposobni pripravljeni narediti: vlada, koalicija, vodstvo državnega zbora? Gospod Anderlič se je spraševal, kdo naj to naredi. Določene stvari so že zapisane, ampak k temu pozitivnemu tolmačenju vseh pravil in obnašanj in kulture, če hočete, se ve, da je ta odgovornost na tistih, ki ste pač nosilci te odgovornosti. Dajte to zagotoviti. Mi temu ne nasprotujemo, ne nasprotujemo. Samo dajte to zagotoviti! Kako? Jaz dejansko tudi ne vem. Ampak usedite se in dajte to urediti. Mi bomo to prav gotovo podprli. Vse to stoji seveda na vaših ramenih. Mi bomo konstruktivno pomagali, če se bo le dalo. Pozitivna je, recimo, tudi preglednost poslovnika, če se bo vzpostavila z novimi spremembami. Prav gotovo se strinjamo s tem, da se določene teme nekako koncentrirajo in oblikujejo v nekem vrstnem redu, da to ni razmetano po poslovniku, da se ne išče posameznih določb in da je poslovnik bistveno bolj razumljiv. Pozitivni element je tudi to, da sta, na vsako sejo državnega zbora uvrščeni če se ne motim, me boste popravili, se opravičujem dve točki iz opozicije. Kolikor sem jaz razumel te stvari, ne vem, če sem dovolj dobro - ni ključa, kdo bo imel pravico te stvari predlagati. Mislim, da ta rešitev ni dobra. Tukaj lahko pride zaradi nekega povečanja moči in vloge kolegija do zlorabe - po moji oceni. Po moji oceni bi bila bistveno boljša rešitev, da bi - kaj jaz vem - vsaka poslanska skupina - recimo, to je enem od primerov - na vsaki drugi seji, recimo, imela pravico predlagati vsaj eno točko. Lahko zgodi, da potem, če bosta dve točki, neka poslanska skupina ne bo prišla na vrsto tudi do tretje seje. Kakorkoli že, v poslanski skupini bi morala biti točno določena pravica. Ali bomo pri tem upoštevali velikost poslanske skupine, je drugo vprašanje. Mislim, da: samo dve točki opozicije na vsako sejo ni najboljša rešitev, ker ni ključa za to, kako se bo to pravilo določalo. Absolutno pozitiven element je tudi ta, da se vrstni red točk dnevnega reda lahko na neki seji spremeni samo dvakrat. Mislim, da je to tako predlagano. Če se boste tega držali, to je izredno pozitivno. Če boste to zagotovili z boljšo organizacijo, bomo to prav gotovo z užitkom in z veseljem podprli. Ta določba - ki govori o tem, da bi kolegij odločal o tem, kateri predlog zakona bo upošteval, recimo, če je v proceduro vloženih več zakonskih predlogov, po moji oceni - ni korektno. Spoštovani kolegi in kolegice! Sam sem bil v prejšnjem mandatu član komisije za poslovnik in smo mi o tem vprašanju veliko razpravljali. Kot je že bilo rečeno, smo kar precej časa presedeli pri koreniti spremembi oziroma pripravi tako rekoč novega poslovnika. Mislim, da smo bili celo na Otočcu in smo bili zaradi tega močno kritizirani. Dva dni ali tri dni smo sedeli in smo o teh stvareh razpravljali. Tudi o tem vprašanju smo razpravljali. Taka rešitev, da bi zaradi preglasovanja in ostalih negativnih elementov, za katere, mislimo, da jih vsebuje ta kolegij, bil postavljen oziroma v proceduro v državni zbor dan tisti predlog, ki bi se kolegiju zdel najbolj primeren, ni korektna. Če že, ne bomo upoštevali vrstnega reda vložitve. Razprava takrat, tudi lani, oziroma pri pripravi poslovnika v prejšnjem mandatu je šla v to smer, da bi se o tem zaradi cele vrste predlogov, zaradi blokade - tako, kot je sedaj to možno - da bi se sicer en predlog vložil, en predlog upošteval, ampak da bi se poskušalo upoštevati vse tiste predloge, ostale predloge in spremembe, ki so jih tudi drugi vložili. Torej, pri eni obravnavi enega zakona, ne glede na število vloženih pobud, bi se obravnavale vse pobude, ki bi se pač vključile in poskušale vključiti v tisti predlog, ki se bo obravnaval. Vsaj to bi moralo biti dopuščeno, ne pa da se potem onemogoči s skrajšanim postopkom te stvari oziroma neki skupini, nekemu predlagatelju rešiti, neko mogoče celo pomembno vprašanje. Tudi to se lahko zgodi. Hvala, predsednik! Rad bi poskušal neke stvari predstaviti, naše poglede - čeprav smo dali celo vrsto spreminjevalnih predlogov, za katere seveda ne vemo, če jih bo državni zbor sprejel. Zdaj smo še v veliki dilemi, pravzaprav, kako na koncu glasovati. Mi smo svoje spreminjevalne predloge podali. Tukaj je še drugih vprašanj. Poskušal jih bom skrajšati. Zdaj ne bom vseh navajal, ker bomo tudi pri obravnavi posameznih amandmajev, o teh stvareh, na delovnem telesu in na plenarni seji podrobneje spregovorili. Nikakor se ne moremo strinjati s tem, da bi kolegij imel pravico glasovati v skladu z velikostjo poslanske skupine in da bi si en predstavnik vzel pravico odločati v imenu večjega števila poslancev. Ob tem tudi sprašujemo sekretariat: Ali je to sploh ustavno? Ali je to sploh ustavno, da lahko nekdo o nekih pomembnih odločitvah - in zdaj naj bi kolegij ne imel te pristojnosti, odločal v imenu drugih poslancev. Druga stvar je, če ima za to neko zakonsko podlago, če ima za to neko ustavno podlago in tako naprej. Te stvari je potrebno temeljito proučiti in ugotoviti, ali je to v skladu z ustavo. To bi tudi bilo. To bomo v nadaljevanju izpostavili. Čisto moje osebne pripombe že. Poglejte! Že zadnjič sem gospoda Anderliča opozoril, ko protestno nisem hotel postaviti poslanskega vprašanja. Povedal sem mu tudi, da je to potrebno rešiti. Torej, moja ocena je - in takrat sem to tudi povedal - da je tudi institut poslanskega vprašanja zlorabljen v tem državnem zboru. To je dejstvo. To vam lahko tudi dokažem. Letos sem se namerno lotil tega instituta, zato da bom lahko pri poslovniku dokazal temu državnemu zboru, da je ta institut enostavno zlorabljen. Poglejte! Moje prepričanje je, da bi morali na ustno poslansko vprašanje predstavniki vlade na seji državnega zbora odgovoriti, če bi bilo oziroma če je tako vprašanje en dan prej vsaj najavljeno. Mi se lahko dogovorimo tudi za neki drugi rok. Lahko se dogovorimo o roku, mogoče treh dni. Za tista vprašanja, ki bodo najavljena, tri dni prej, recimo, mora vlada odgovoriti. Ne more biti tako, kot je zdaj, da vlada enostavno ne odgovori in potem pravi, bomo odgovorili pismeno. Nato v treh mesecih ne odgovorijo. Roka se ne spoštuje, da bi odgovorili do roka, odgovorijo ali pa sploh ne odgovorijo. Tudi to se je zgodilo velikokrat. Ta institut je potrebno izdelati tudi naprej. Zdaj sem se ukvarjal s tem, kako, če nisem zadovoljen z ustnim odgovorom, kako postopek speljati naprej. Ker za neko pomembno vprašanje, ki je za državo pomembno in ga je potrebno rešiti, bi morala državni zbor in vlada poiskati institut, da o nekem pomembnem vprašanju, ki ga je sprožil poslanec državnega zbora, torej nekdo, ki ima, ki bi moral imeti neko težo, nek vpliv, odloči državni zbor in vlada. To do sedaj ni bilo mogoče. Poglejte, dobil sem odgovor, recimo, najprej ustno. Potem sem hotel, da bi o tem razpravljalo delovno telo. Predsednik državnega zbora oziroma njegov svetovalec mi je odgovoril, da moram najprej prositi, da pismeni odgovor dobim. Potem sem zaprosil za pismeni odgovor in ko sem ga dobil, sem spet prosil, da zahtevam razpravo, ker nisem bil zadovoljen z odgovorom, razpravo v delovnem telesu. Spet mi je odgovoril, da nekaj ni v skladu s poslovnikom. Tako ne more biti! Te stvari morajo biti jasno določene in poslanec mora imeti pravico, da poslansko vprašanje, ki ga je začel, privede tudi do končne realizacije, do končnega efekta, da se ve in da se sprejme neko dokončno stališče vlade in parlamenta o nekem pomembnem vprašanju. Na takšen način, kot se dogaja sedaj, pomembnih vprašanj v državi ne moremo rešiti, ker poslanec nima pravice zaključiti neko vprašanje do konca. Če pa predlaga, seveda na osnovi obstoječega poslovnika, razpravo v 48 urah v državnem zboru, je preglasovan in te razprave ne more sprožiti. Enako, če to sproži na delovnem telesu kot neko pomembno točko pod razno, delovno telo odloči, da o tem ne bo razpravljalo. Lepo vas prosim! Take zlorabe si v državnem zboru ne želim! Poglejte! Govorite o primerjavi z evropskimi parlamenti. Pojdite tja, se pozanimajte pri evropskih parlamentarcih, razumete, ker pač govorimo o neki dolgi tradiciji! Tam, ko katerikoli poslanec ali pa tudi javna institucija ali kdorkoli v državi sproži neko pomembno vprašanje ali opozori na neko napako, na pomanjkljivost, karkoli, se o tem razpišejo mediji, o tem razpravljajo institucije in sprejmejo neko odločitev, neko rešitev. Pri nas pa tega ni. Gre za zlorabo demokracije, za inštitut preglasovanja. To pani demokratično. To pa ni demokratično oziroma je sicer demokratično, ampak moralno demokratično ni. Moralno ni demokratično, da pomembno vprašanje s preglasovanjem izločiš in o njem nočeš razpravljati. Zato bi bilo izredno dobro - to smo mi tudi dali v našem spremljevalnem predlogu - da bi in upam, mislim, da je tudi sedajle neka opredelitev hiše, da bi poslanska vprašanja bila prenešena. Tokrat govorim o poslanskih vprašanjih. Trdno sem prepričan, da si kot realni poslanec, z vrednotami, o katerim sem prej govoril, ne bom dovolil, da bi slovenska javnost opazovala in gledala vame, da bi jaz ali pa kdorkoli tukaj govoril neumnosti. Razumete? Le tako bi bilo pravilno in bi slovenska javnost imela dostop do govorov tudi posameznih poslancev. Na osnovi vrednostnih elementov bi se lahko javnost odločila o tem, ali neki poslanec ima njihovo zaupanje ali pa ga nima. To je bistveni element. Mi tukaj poskušamo na vsak način ignorirati oziroma preprečiti in ne dovolimo, da bi si slovenska javnost sama ustvarila svoje pozitivno ali negativno mnenje o kakršnemkoli vprašanju ali opredelitvi posameznika ali poslanske skupine. To ni prav. To ni prav in to je preprečevanje osnove, po mojem demokracije. To so tiste osnovne vrednote, ki jih zanemarjamo. Tido zaradi tega, ker poskušamo samo plenarno sejo državnega zbora omejiti oziroma skrajšati, racionalizirati. Po mojem prepričanju bi bilo izredno pomembno, da bi omogočili, da bi bile seje državnega zbora predvajane preko TV-ja, kajti ljudstvo naj bi si samo ustvarilo javno mnenje o tem, kaj se v državnem zboru dogaja. Trdno sem prepričan, da tisti poslanec, ki hoče obdržati svoj ponos, svojo vlogo in zaupanje ljudi, bo ravnal v skladu s temi vrednotami in si ne bo dovolil, da bi ga ljudstvo deskreditiralo. To je edini način najbolj neposredne demokracije, da ljudstvo odloči in se vrednostno opredeli. To je ta inštitut poslanskega vprašanja. Upam, da se bo to vprašanje rešilo v tej spremembi poslovnika in tudi druge stvari, načelne, o katerih sem govoril. Se opravičujem. Povedati moram še samo dve stvari. Namreč, recimo, replika. Danes je bilo veliko kritik, mučne blokade, govoranca o demokraciji itn. Po mojem je inštitut, replike, čeprav je tudi danes, recimo, mogoče bil zlorabljen, ampak to je - po moji oceni - nek edini element, ki mogoče v državni zbor prinaša malo svežine, mogoče tudi malo kontraverznosti itn., da ne bo samo neka monotona pravljica povedana ali pa zgodba, in je vse skupaj zaključeno in še manj kogarkoli zanima. S tem, če bi bili prenosi omogočeni, bi bile te replike prav gotovo zelo kvalitetne. To je moje prepričanje. Upam, da boste te stvari tudi v bodoče upoštevali. Sicer sem za to, da se mogoče replike nekoliko omejijo in da se tudi mogoče na nek način poskušajo racionalizirati. Nisem pa za to, da bi se ukinile. To ne. S tem bi iz parlamenta naredili tako rekoč neko skupščino, v kateri bi se samo podajala neka poročila in v parlamentu ne bi bilo več nobenega življenja. Dotaknil se bom še samo ene stvari iz mojega pogleda, iz mojih prepričanj -zakonodajnega postopka. Sicer je bilo danes o tem govora, o racionalizaciji zakonodajnega postopka. Če govorimo o taki racionalizaciji, si resnično nisem predstavljal, ko sem še bil zunanji opazovalec državnega zbora, da lahko v državnem zboru, recimo, poslanci odločamo o vrsti nepomembnih stvareh, ali je, nekje mora biti "in" in "vejica" in "pika" in tako naprej. Zaradi slabe priprave zakonov, pri vloženih mogoče tudi čez 100 amandmaji, izgubljamo čas zaradi samega postopka odločanja, glasovanja za in proti. Ti postopki niso v redu. Sistem o tem je bilo veliko govorjenega že tudi - sistem glasovanja, ni dober. Potrebno bi ga bilo popraviti. Prisotnost marsikdaj ni tista, ki je zabeležena na ekranu in so posamezna glasovanja neveljavna. Neveljavna! To bi bilo potrebno spremeniti, tako kot sože tudi drugi predlagali. Sam sem razmišljal o tem, da bi morali pri glasovanju upoštevati opredelitev: za, proti in vzdržan [[Če se nekdo vzdrži]] . Seštevek teh je prisotnost. Nič drugega ne more biti. Torej, če nisem za, če nisem proti, sem se vzdržal in bi pritisnil vzdržal. Lepo vas prosim! Če hočete drugače, delajte, ampak to je nelegitimno. To ni pošteno, to ni pravično! Take odločitve so za mene neveljavne. To se velikokrat zgodi. Jaz sem povedal, ne gre zaradi mene, lahko sprejmemo, ne bo se Slovenija podrla ne svet. Ampak če to vidi javnost, si lahko misli: Če v parlamentu tako delajo, potem lahko tudi mi naredimo nekaj po svoje. Druga stvar pa je, da če bi imel jaz vpliv in moč spreminjati zakonodajni postopek, potem bi se mogoče v skrajni fazi odločil za to, da parlament o teh vseh drobnarijah sploh ne bi smel glasovati. Sploh ne! Zakonodajni postopek bi morali spremeniti. Poslanci bi se morali ukvarjati s pomembnimi družbenimi vprašanji, reševanjem in predlaganji teh vprašanj. Če poslanec da nekipredlog, ki ima neko težo in ki je sprejemljiv za to državo, bi se moral nekdo na to spomniti oziroma ga upoštevati in tudi storiti vse, da bi se neko vprašanje pozitivno razrešilo. Te pravice in te možnosti danes nimamo. Ti postopki so dolgi in sploh ne pride do končne realizacije. Spoštovane kolegice, kolegi - ne da bi kogarkoli hotel žaliti - resnično tega ne želim. Ampak, priznajte vsi, tudi v sebi, v svojem srcu, da velikokrat zaradi tako obsežnega dela, ki ga državni zbor dejansko ima v zadnjem času in tudi v prejšnjem obdobju in zaradi izredno strokovnih vsebin poslanci, kot celota, vsi nismo sposobni teh stvari dojeti, niti razumeti. Odločamo se v bistvu na osnovi poznavanja posameznikov oziroma na osnovi direktiv, ki jih dobimo od nekod. To ni dobro! Te stvari bi morali popraviti, sami razmisliti o tem, kako. Ampak, dejansko bi morali dati možnost, da ga strokovnjaki, stroka in vsi ostali, ki se spoznajo na to tematiko, prepričajo, da v tej skupni zgradbi ugotovimo samo neke posamezne vsebine, ki seobravnava, kaj to pomeni na vse različne vplive, kakšen pomen ima to za ljudi, za državo in tako naprej. Te stvari, politične odločitve, razumete, lahko bi tudi določene detajle poskušali rešiti, če bi nam bili zelo znani, vse ostale stvari pa bi morali prepustiti našim strokovnim službam in strokovnim svetovalcem, širši javnosti, širši stroki. Oni naj bi povedali, mi bi se pa morali bolj odločati, v bistvu politično in v skladu s tistimi spoznanji, katere smo pridobili kot predstavniki ljudstva. Odločali naj bi se po teh vrednostnih sistemih. To so moje glavne pripombe. Zdaj, koliko bo to upoštevano, ne vem. Poskušal se bom oglasiti pri posameznih dopolnilih, spreminjevalnih predlogih. Upam, da bo državni zbor te predloge sprejel z razumevanjem v tej smeri, da bi poskušali naš poslovnik narediti sodoben poslovnik, ki bi bil primerljiv z ostalimi evropsko razvitimi demokracijami. Hvala lepa!
Hvala lepa, kolega Kelemina. Kolega Džuban je želel dati kratko repliko. Prosim za mir v dvorani!
Imel bom kratko repliko. Če poskušam koncentrirati razmišljanje kolega Kelemine, moram reči, da se skoraj v celoti strinjam z njim da na neki način potrjuje potrebo po spremembah poslovnikov, po moji presoji, celo razširja nekatere zadeve na področju, ki v teh spremembah niso zajeti. Za repliko sem razmišljal že v uvodu, ko je rekel o ugledu parlamenta, kako je bil presenečen. Tudi sam menim, da ta ugled ni takšen, kot bi si želeli. Še zdaleč ni. Tudi z napori in spremembami, ki se dogajajo v obnašanju v sedanjem sestavu, ga ne uspevamo spraviti na višji nivo. V zaključku sem tudi tako razumel, da je tudi področje replik potrebno drugače urediti. O tem je govoril tudi kolega Juri. V čem je problem? Spomnimo se prejšnjega mandata. Na primeru enega stališča 34 replik. Kaj se je dogajalo v javnosti? Narod se je zgrozil. Potem prenašanje tega v javnost. Poslanci ne delajo drugega, kot se prepirajo, osebno obračunavajo in skrbijo za plače; tak je vtis v javnosti. Način, ki to omogoča, ni doberin prispeva tudi k neugledu tega parlamenta. Pretirane replike privedejo tudi do osebnih obračunavanj. To, kar se nam je skoraj tudi danes dogajalo. Te zadeve je potrebno nekoliko drugače urediti. Če bom vedel, da je ta zadeva omejena, bom tudi razmišljalo tem, kaj bom rekel, ker ne bom imel več možnosti v nedogled replicirati. Poskušal bom biti previden, ne izzvati nasprotnika, ki bi me lahko potem "zabil" in tako dalje. Torej, skoraj se strinjamo. Te zadeve je potrebno v teh segmentih spremeniti. Hvala lepa!
Hvala lepa. Verjetno zadnji govornik bo pred prekinitvijo seje kolega Podobnik. Za njim je sicer prijavljen še kolega Cukjati, potem pa je moj seznam prijavljenih izčrpan. Kolega Podobnik!
Hvala za besedo, za to čast, da sem zadnji govornik pred običajnim odmorom. Najprej bi rad na kratko komentiral splošno razpoloženje, v katerem danes obravnavamo tako pomemben dokument, ki se mu reče poslovnik državnega zbora. Samo moje osebno mnenje: Praviloma predpraznični dnevi niso najboljša popotnica za kvalitetno razpravo. Vendar je to problem tistih, ki razpravljamo, torej poslank in poslancev. Drugo. Ko sem prej poslušal kolegice in kolege - predvsem kolegi so se oglašali - sem imel vtis, da je v enem delu razprava šla mimo same vsebine. Me je pa - kljub temu, da je bil dolg - kolega Kelemina prepričal s svojim vendarle pozitivnim pristopom. Prepričan sem, da je kolega Kelemina v celoti prebral tekst. Njegova razprava je bila vendarle vsebinska. Na koncu ste rekli, da upate, da bo del vaše razprave vključen v drugo branje. Poznavajoč poslovnik, pod pogojem, če bomo sprejeli sklep, ki pravi, da predlagatelji upoštevamo ali pa proučimo razpravo. Če tega ne bo, potem bo to samo od naše dobre volje odvisno. Rečeno je bilo tudi, da "v tej čudni stavbi" in tako naprej, o sami vsebini. V tej čudni stavbi, ki pa je lepa stavba državnega zbora, smo vsebina ljudje, poslanke in poslanci. S tem pozitivnim pristopom bi kratko razpravljal o sami vsebini, tudi eden tistih, ki je podpisnik predloga poslovnika državnega zbora. Prvič. Strokovna osnova temu dokumentu je gradivo, ki ga je pripravila skupina strokovnjakov pred dveh let, ali pa bomo rekli, pred štirih let. Zato bi tistim kolegom in kolegicam, ki očitajo temu tekstu nestrokovnost ali površnost, rad rekel, da to ne bo držalo. Gre pa lahko za nekatere konceptualne ali druge razlike v sami usmeritvi. Torej, podlaga temu tekstu je kar obsežno delo strokovnjakov, ki nekaj vedo na tem področju v Sloveniji in poznajo evropske in tudi druge izkušnje. Drugič, večkrat se sliši, da je bil sedanji poslovnik napisan v nekakšnih prejšnjih časih. To je pa absoluten nesporazum. To ne drži. V utemeljitvi pravi stavek, da je zakonodajni postopek v prejšnji meri nasledek stare skupščinske ureditve, ki je temeljila na načelu enotnosti oblasti, čeprav bi moral slediti ustavnemu načelu delitve oblasti. Ta poslovnik smo sprejemali leta 1993, ko je veljala sedanja ustava. Tisti, ki smo ga sprejemali takrat - skoraj vsi smo tudi podpisnikitokrat - torej smo sprejemali leta 1993, kolega Anderlič je glasoval za ta poslovnik, kolega Potrč. Mislim, da sem ga tudi sam podprl, takrat sem bil trd poslanec opozicije. Torej, ne govoriti, da je ta poslovnik rezultat nekakšnih prejšnjih socialističnih časov, ker to ni res. Narejen je bil leta 1993. Morda ste presenečeni, sploh ni tako slab poslovnik. Sploh ni tako slab poslovnik! Sedaj pa še nekaj vsebinskih pripomb. Če bi bil opozicijski poslanec, bi vzel stališče sekretariata in šel od člena do člena in bi imel odlično strokovno in vsebinsko razpravo. Marsikaj bi lahko povedal. Podpiram predlog, da bomo predlagatelji proučili in se vsebinsko opredelili do pripomb sekretariata. To je predlog kolega iz združene liste. Obrazložitev je, da sekretariat opozarja na nekatere pomanjkljivosti, ki jih vsebuje predlog. Ne samo na nekatere pomanjkljivosti, tudi na nekatere konceptualne dileme. Prva je napisana takoj uvodoma. To je vloga sekretariata oziroma zakonodajnopravnih služb k predlogu zakona. Opozarjam vas, da je to zelo pomembna vsebinska sprememba, konceptualna, kako se bo gradil zakon v naši hiši. Ali smo dobro premislili, ko smo strokovno vest državnega zbora, ki je tudi sekretariat, umaknili in smo jo dali v drugi plan ter ko smo težišče strokovnega dela preselili v delovna telesa in pa tudi v poslanske skupine? To je dilema, vsebinska, strokovna dilema in je pomembna za kvaliteto gradiv in zakonov, ki prihajajo iz naše hiše. Sekretariat je bil pa toliko pogumen, da je kar v uvodu sam napisal o tej dilemi. Nič ga ni bilo sram opozarjati na te stvari. Druga tema je status kolegija. Do sedaj posvetovalno telo, sedaj pa postane telo, ki tudi odloča. Pomembna konceptualna sprememba. Tretje je velik pomen delovnih teles. O tem sem že prej govoril. Tretja tema. Sekretariat opozarja, da smo bili predlagatelji morda na meji tudi ustavnih rešitev. 6. člen, ki govori o sklicu izredne seje. 148. člen, to je pa novost, da bi državni zbor ratificiral državne pogodbe z odlokom. To je še posebej delikatno, kadar vsebuje mednarodna pogodba neposredno izvršljive pravice in obveznosti. Resnično! To bo treba dobro proučiti. In pa to, da smo predlagali, da so poslanska vprašanja in pobude lahko postavljena tudi predstojniku vladne službe. Ustava pa tukaj in odgovorna stvar je parlament, do parlamenta nekoliko drugače določa. Kot predlagatelj poslovnika bom vsekakor zelo pozorno proučil vse predloge in stališča sekretariata in tudi druge dodatne sklepe, če bodo dobili potrebno dvotretjinsko večino prisotnih poslancev in poslank. Hvala!
Hvala lepa! Ura je trinajst. Boste imeli zelo kratko repliko? Če bo daljša, proceduralno, prosim!
Hvala lepa, gospod predsednik! Jaz bi predložil, da to točko končamo sedaj, tudi z glasovanjem z ozirom na to, ker se nekaterim kolegom, kolikor vem, mudi, ker imajo pač dogovorjene proslave in bi morali biti tudi tam prisotni. Mislim da to ne bo dolgo trajalo, ker je še gospod dr. Cukjati na vrsti, potem pa ni več nobenega drugega razpravljalca. Hvala lepa!
No, ampak ura je trinajst. Vedno smo vzeli ta potreben čas za odmor. Verjetno nekateri kolegi in kolegice računajo na to. Mislim, da je prav, da potem z nekim večinskim glasovanjem drugače ne odločimo. Državni zbor bo nadaljeval sejo ob 14.30. Vabim vse - prosim za to pozornost - vabim vse, da se zglasite takrat v državnem zboru, ker bomo predvidoma zelo hitro glasovali, kajti samo eden kolega je ostal za razpravo, potem pa glasovanje. Tako da bomo predvidoma še pred 15. uro končali sejo, končali to točko. Hvala!
Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci! Nadaljujemo s popoldanskim delom zasedanja. Obveščam vas, da so dodatno opravičeni za nadaljevanje 5. seje dne, 26.4.2001: Anton Delak za ves dan, Bogomir Vnučec od 12.00 ure dalje, Franc Kangler za pričetek popoldanskega dela seje, Maria Pozsonec za ves dan in Franc Čebulj za ves dan. Ugotavljamo navzočnost! Navzočih je 49 poslank in poslancev, kar pomeni, da je državni zbor sklepčen in lahko veljavno odloča. Preden nadaljujemo, dovolite, da vas seznanim s sledečim obvestilom: Poslanec državnega zbora Borut Šuklje nas je z dopisom dne, 26. aprila 2001, obvestil, da je bil 30. marca 2001 imenovan za izrednega in pooblaščenega veleposlanika Republike Slovenije v Zvezni republiki Jugoslaviji in bo 3. maja 2001 pričel opravljati diplomatsko funkcijo. Na podlagi navedenega predlagam, da se državni zbor seznani z naslednjim ugotovitvenim sklepom: "Državni zbor Republike Slovenije ugotavlja, da je bil poslanec Borut Šuklje imenovan za izrednega in pooblaščenega veleposlanika Republike Slovenije v Zvezni republiki Jugoslaviji, kar je po 10. členu zakona o poslancih nezdružljivo s funkcijo poslanca. Funkcijo bo začel uresničevati 3. maja 2001, zato mu v skladu s peto alineo, prvega in drugim odstavkom 9. člena zakona o poslancih 2. maja 2001 preneha mandat poslanca državnega zbora." S tem ugotovitvenim sklepom bomo seznanili republiško volilno komisijo. Nadaljujemo splošno razpravo. Obravnavamo predlog poslovnika državnega zbora Republike Slovenije, v prvi obravnavi. Besedo ima gospod Cukjati. Izvolite!
Spoštovani! Nisem pristaš govorjenja, zaradi govorjenja. Če kdo, potem sem gotovo tudi jaz zainteresiran, da se delo v državnem zboru racionalizira in da so razprave predvsem posvečene vsebinskim problemom. Poslanec, ki ima kaj povedati, pove, potem pa posluša druge. Vendar je tukaj kar nekaj ključnih vprašanj, ki bi morala biti razrešena že v prvem, razrešena, in sicer gre predvsem za prvo obravnavo, ki je prenesena na matično delovno telo. Zamislite si vi malo stranko, štiri poslance, ki mora imeti v vseh delovnih telesih svoje predstavnike. Zaradi tega, ker jih je malo, je posamezen član poslanske skupine zagotovo udeležen v petih, šestih odborih. To se pravi, da se ne sme niti enkrat več zgoditi, da bi istočasno zasedala dva odbora. Čim bi dva odbora istočasno zasedala, potem stranka ni več udeležena v prvi obravnavi. V prvi obravnavi mora imeti tudi vsak posamezen poslanec, ne samo poslanska skupina, tudi jaz kot osebnost, kot poslanec, možnost v vsaki poslanski skupini vlagati amandmaje, sodelovati in zagovarjati svoj amandma. Torej, nikoli več se ne sme zgoditi, da bosta istočasno zasedla dva odbora. Državni zbor ne sme preprečiti meni kot poslancu, da bi lahko vlagal amandma kot poslanec. Če mi ustava dovoljuje in daje pravico, da vlagam zakon, potem verjetno smem tudi amandma. S svojo večino se lahko postavite na glavo, te pravice mi ne boste odvzeli. Če ne drugače, bom iskal pomoč na ustavnem sodišču. Če bo tukaj omejen čas za razgovore in mi ne bo dana - zaradi množice prijav poslancev, ki se bodo predčasno prijavili na pogovor - dana možnost, da vsaj pet minut govorim in obrazložim svoje zadeve, svoja stališča, potem bom moral zopet iskati pravico na ustavnem sodišču. Kajti jaz sem izvoljen, sem poslanec in moram imeti pravico, da govorim v imenu volilcev, v imenu tistih, ki so me delegirali. Še enkrat premislite o teh dilemah. Dokler jih ne uredite, bom proti sprejemu in proti temu, da gre tako besedilo v nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa! Ker ne želi nihče več razpravljati [[...]]Gospod Mamić, izvolite
Rad bi samo podkrepil, kar je rekel gospod Cukjati pred mano. Nemalokrat se zgodi, da potem ni sklepčnosti ne na enemu odboru, ne na drugemu ali komisiji, zato ker bi moral biti en poslanec istočasno na dveh delovnih telesih. Toliko. Hvala!
Hvala lepa! Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo [[...]]Proceduralni predlog, gospod Kelemina? Izvolite!
Hvala lepa za besedo. Pred odločanjem o poslovniku oziroma o tem, ali je primerna podlaga za drugo obravnavo, bi v poslanski skupini potrebovali 45 minut odmora, da se še dokončno uskladimo in da potem sprejmemo to odločitev. Hvala lepa!
Če dovolite, bi odprli še razpravo o tem sklepu. Po končani razpravi o tem sklepu pa sem v skladu s poslovnikom dolžna dati možnost poslanski skupini, da se pred odločanjem posvetuje. Prehajamo torej na razpravo o predlaganem sklepu matičnega delovnega telesa. Ob tem vas želim opozoriti, da bodo na podlagi 94. člena ustave vse vsebinske odločitve v zvezi z obravnavo tega predloga poslovnika sprejete, če bosta zanje glasovali dve tretjini navzočih poslancev. V razpravo dajem torej sklep matičnega delovnega telesa, ki se glasi: "Predlog poslovnika državnega zbora Republike Slovenije - prva obravnava - je primerna podlaga za pripravo predloga poslovnika za drugo obravnavo." Želi kdo besedo? Gospod Podobnik, izvolite!
Hvala, gospa podpredsednica! Jaz bom tak predlog sklepa podprl. V okviru razprave o tem sklepu pa bi vas rad, tudi kot eden od podpisnikov predloga poslovnika - vprašal, ali smo predlagatelji poslovnika kolegom iz opozicije odgovorili na njihova vprašanja. To je sedaj ključna odločitev. Ali je predlog poslovnika primerna podlaga za drugo obravnavo? Poslušal sem skoraj vse razprave, pisarni - tukaj nisem bil stalno prisoten - nekaj vsebinskih razprav, ki so bile podane. Sedaj sem v dilemi samo pri zadnjem nastopu kolega Cukjatija. Ena bistvenih novosti poslovnika je, da je velik poudarek na sejah, da je močno poudarjen prav zakonodajni postopek na vidiku delovnih teles. Če imamo pred seboj novo konstrukcijo, nov sistem zakonodajnega procesa, se mi potem zapostavlja samo to vprašanje, ali je bila ocena kolega Cukjatija točna, da bi bila s tem kršena osnovna pravica poslanca, če bi se zgodilo, da bi bilo istočasno več sej delovnih teles. In jih bo, ker drugače ne more funkcionirati, kot da je istočasno več sej delovnih teles. Poslanec pa bo imel to možnost, da bo na seji delovnega telesa svoj amandma zagovarjal. Ali je ta njegova ugotovitev točna? Če je točna, potem resnično tukaj kršimo osnovno pravico poslanca. Jaz kot eden od predlagateljev tega poslovnika bi na to stališče kolega Cukjatija bil pozoren in na to bi opozoril. Dejstvo pa je, da sekretariat na to vprašanje pa ni opozoril v svojem stališču.
Hvala lepa. Gospod Podobnik še enkrat, izvolite!
Slišal sem kolega Kontiča, da ni potrebno, da bi to sekretariat naredil. Ampak gre za ta osnovni koncept, za položaj poslanca gre. Jaz sem imel, moje mnenje je bilo dokaj dobro, čeprav ne povsem poznam vsebino tega zakona. Jaz imam vtis, da s tem, ko poslanec lahko vloži amandma, ni pa nujno, da je takrat na seji delovnega telesa, da amandma bo obravnavan in ga bo njegov kolega zagovarjal. Ali sem pravilno razumel? Ali je s tem kršena pravica poslanca? Če bo on član dveh delovnih teles, zanesljivo ne bo mogel zagovarjati obeh amandmajev. Vemo pa, da bo ključno za plenarno sejo, kaj se bo zgodilo na delovnem telesu. Na nek način ima tu kolega Cukjati prav, če je temu tako.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite.
Predlagatelji bomo vsekakor vso današnjo razpravo, pa tudi še druge, ki jih je bilo slišati na drugih mestih, proučili in prav gotovo poskušali razrešiti za drugo branje vsa ta vprašanja, na način, da ne bo prihajalo do teh stvari. Predvsem gre tu za to, da se drugače organizira delo državnega zbora, in tako je poslovnik koncipiran. S tem, seveda, da to predpostavlja tudi nepodvajanje delovnih teles. To je čisto organizacijsko vprašanje in to je ena od stvari, ki je temeljna. Vodstvo državnega zbora, vodje delovnih teles in pa službe državnega zbora bodo morale, glede na tisto, o čemer sem prejgovoril v uvodu, da se bo dva meseca vnaprej vedelo, da bo takrat in takrat to delovno telo ter takrat in takrat, ob tej uri seja državnega zbora s temi točkami. In to tako mora biti. Poglejte, mi bi morali - tule imamo vladni program dela od februarja 2001, imamo program oziroma vložene zakone v državnem zboru, ki smo jih vložili poslanci, in druge akte, in če bi kaj v tem državnem zboru veljal dogovor in organizacija dela, bi morali iz tega programa, ki ga imate na internetu in ga lahko potegnete, ni nekaj, kar bi imel sam kot vladni predstavnik - imamo spisek tistega, kar moramo početi v državnem zboru, kar smo si sami naložili. Ta razpored bi nekdo lahko naredil, ki tudi ne bi bil politični ali pa predvsem ne bi smel biti politični. Moral bi upoštevati vrstni red, moral bi upoštevati postopke in tako naprej, in bi rekel, poglejte, iz tega, kar imamo na programu, lahko naredimo tole. Potem se pa, seveda, kolegij in predsedniki delovnih teles ter vodje poslanskih skupin dogovorijo, pa rečejo, tole bo v temmesecu in tole v prihodnjem mesecu. Na tak način pomeni - če bi na tak način zastavili delo, in kot sem na začetku govoril o nekaterih izkušnjah v drugih parlamentih, sem mislil natanko na to, da se bo to predvidelo, in v tem primeru ne sme priti do podvajanja. Mislim, da ni nič narobe, če se kdaj organiziramo v državnem zboru tako, da je delovno telo dopoldan, drugo popoldan, in da sta, recimo, samo dve delovni telesi en dan in ne štirje, pet, šest in tako naprej. Ampak, seveda, to je vse stvar, ki jo je treba skozi genezo poslovnika, kakor je postavljena, tudi organizacijsko potem izpeljati, da se bo to dejansko uresničilo. Jaz vem, kako se to naredi, glede na to, da sem se zdaj ukvarjal s tem poslovnikom, s programi in s temi stvarmi. V dobi računalnikov in mreže, kjer se takoj lahko vidi, kaj je na dnevnem redu in ko je, recimo, vrstni red zaseden, recimo, da je sklicana neka seja delovnega telesa, je pač tista seja in ne more ob tistem času biti neka druga, ki podvaja stvari. Tako jaz razumem to zadrego. V principu se pa absolutno strinjam, da ima vsak poslanec pravico, da sodeluje pri vsaki stvari, ki je v obravnavi, še najmanj pri tistih, za katere je posebej zainteresiran, kjer je vložil svoje amandmaje, predloge in tako naprej in kjer želi aktivno sodelovati. Pri odločanju se pa ve, kdo je tisti, ki je član tega delovnega telesa, pod pogoji in način, kot je to organizirano oziroma predvideno s poslovnikom. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ob tej pozitivni obrazložitvi s strani predlagatelja bi dodal to, da absolutno to njegovo usmeritev, ki jo je zdaj povedal, 100% podpiramo. Pričakujemo seveda, tako kot je tudi obljubil sedaj v tej svoji izjavi, da se bodo maksimalno upoštevali tudi vsi ostali predlogi, ki smo jih zdaj podali v nadaljnji razpravi. Prav zaradi te pozitivne odločitve bi prosil, da bi se pred končnim odločanjem posvetovali samo 10 minut. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Školč, izvolite.
Meni se zdi tudi smiselno podpreti spremembo poslovnika, čeravno bi si želel, da bi ob tem generalnem stališču, ne glede na dobre želje ali pa predstave, kaj bi bilo, štirje predlagatelji ali pa komisija za poslovnik dala tudi dodaten spisek stališč in sklepov, ki bi v potrditev zbora, kaj naj se posebej preuči. Sicer se bomo znašli v naslednji obravnavi pred tem, da si bo vsakdo po svoje razlagal to dobro voljo, ki nedvomno v tem trenutku obstaja. Vprašanje pa je, ali obstaja zaradi tega, ker že imamo rešitve ali smo jih pripravljeni iskati, ali pa ostaja iz preprostega razloga, ker smo dan pred praznikom ali pa bi radi zaključili točko. Jaz recimo sklepam, da je bolj tisto prvo, čeravno smo bili že priča, ko so, birekel, drugi predlagatelji zakonov prikimavali iz naših vrst, iz drugih vrst, da bodo nekaj proučili. Potem pa smo dobili nekaj tretjega. Poslovnik ni, kot je bilo tukaj rečeno, neke vrste nagobčnik, ki bi ga lahko tako čutil katerikoli poslanec ali poslanka te dvorane, ampak je de facto, bom rekel, ne hišni red, ampak mala ustava v bistvu tega parlamentarnega sistema. S tega vidika bi bilo dobro imeti našteta ta vprašanja, do katerih se je potrebno opredeliti, ker bo tudi lažje potem spreminjati ali iskati soglasje za njih. Seveda ni res, da je ta nemška pedantnost edino, kar lahko vidimo v svetu v parlamentih. Imate tudi teme, ki se ne končajo in začnejo na določeno uro in na določeno zasedanje, ampak "obremenjujejo" parlament skozi cel svoj mandat. Določene teme so pač take, ki gredo skozi še pa še krogov diskusije. Recimo ena od takih tem, ki jo ta parlament sigurno pozna, je tema o zaščitnem zakonu Slovencev v italijanskem parlamentu, kjer je to trajalo praktično desetletja, ne glede na napovedi, kdajse bo to začelo, se pač dejansko ni končalo. Zato bi bil moj predlog predlagateljem, da oni naredijo odmor, ne pa gospod Kelemina, in predlagajo, bom rekel, te dodatne sklepe, o katerih bomo lažje glasovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, glede na predlog poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije, prekinjamo zasedanje zaradi priprave pred odločitvijo, in sicer za 10 minut, kot je bilo predlagano nazadnje. Nadaljujemo 15.05. Hvala lepa.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Nadaljujemo. Ugotavljamo navzočnost! Navzočih je 54 poslank in poslank in poslancev, kar pomeni, da je državni zbor sklepčen in lahko veljavno odloča. Sprašujem predstavnika poslanske skupine Socialdemokratske stranke, ali želi pojasniti. Gospod Janša izvolite!
Hvala za besedo. Poleg pripomb, ki so jih podali na ta predlog poslovnika že moji poslanski kolegi, želim povedati še to oziroma ponovno poudariti, da vsi predlogi, ki so predlagani oziroma vse novosti, ki so vsebovane v tem novem predlogu poslovnika, niso slabe. So predlagane nekatere rešitve, ki jih je možno brez težav podpreti, ker izhajajo iz izkušenj, ki smo si jih nabrali doslej v parlamentarnem delu in ki kažejo na resno potrebo, da je treba po eni strani nekatere postopke poenostaviti, po drugi strani pa tudi na potrebo po tem, da je treba v te postopke pripeljati nekaj več reda. Žal pa te iste izkušnje kažejo tudi to, da se samo z neko spremenjeno proceduro obeh ciljev ne da enostavno doseči. Že te spremembe poslovnika, ki smo jih naredili v zvezi s proračunom, so pokazale, da so se sicer nekateri roki pri sprejemanju proračuna skrajšali, da pa to na kvaliteto tega akta oziroma na kvaliteto sprejemanja tega akta, za kar je tudi ali pa predvsem odgovoren ta državni zbor, ni nič vplivalo. Še vedno je večina izglasovala, da se zadeva sprejme po forsiranem postopku, kjer niti ni bilo možno predstaviti vseh argumentov. Nekatera pomembna stališča, recimo, stališče Gospodarske zbornice do proračuna smo dobili na klop zadnjo uro resne razprave. Ta izkušnja kaže, da samo z neko spremembo poslovnika kakšne bistvene večje kvalitete ni možno doseči. Poleg sprememb v samih členih bi bilo potrebno spremeniti tudi kulturo v tem državnem zboru. Nekatere spremembe, ki so sedaj predlagane in ki težijo k večjemu redu pri obravnavanju dnevnega reda ali pa posamičnih točk in jih je predsednik oziroma vodja poslanske skupine Liberalne demokracije prej dobro utemeljeval s temi izkušnjami iz nemškega parlamenta, nekatere te spremembe bodo pri nas, glede na dosedanje izkušnje, ostale popolnoma brez efekta, če se bo nadaljevala praksa, kot smo jo imeli doslej. Če bo lahko kdorkoli kadarkoli predlagal, da se točka prestavi, če bo večina to izglasovala, če bomo stokrat spreminjali dnevni red, če bodo, ne vem, volje ali pa od prostega časa vladnega ministra odvisno, ali bo neka točka obravnavana danes ali jutri, če se ne bo ta čas prilagajal nekemu urniku, v naprej določenemu v državnem zboru, potem so ti napori zastonj. Kaj bi bilo lepšega tudi za opozicijo, če bi za en mesec vsaj približno vnaprej vedeli, katere točke bodo kateri dan obravnavane. Hvala bogu! Prvi bomo, ki bomo za kaj takšnega glasovali, ker opozicija nima na voljo silnih uradov, plačanih uradnikov in strokovnih služb, ki ji pripravljajo stališča, mi moramo to delati z zelo skromnimi močmi v poslanskih skupinah ali pa sami. Tako podpiramo vsako težnjo v smeri, da se zagotovi večja kvaliteta odločitev, pa tudi večji red pri sprejemanju teh odločitev. Nasprotujemo pa vsem poskusom, da bi se napake, namesto da bi se odpravile, zakrile ali pa da bi enostavno s proceduro uvedli tak način odločanja, da bomo še večkrat, potem ko nek zakon sprejmemo, že čez dva tedna dobili od vlade, ki je prejšnji zakon predlagala, predlog za spremembo tega istega zakona ali dopolnitev tega istega zakona. Tega mi ne moremo preprečiti z nikakršno dobro voljo tukaj ali s spremembo poslovnika, ampak samo s tem, da zagotovimo, in to s proceduralnimi, pa tudi vsebinskimi spremembami, ki bi jih morali uvesti, kvaliteto odločitev. Prvi pogoj za to pa je, da se prisluhne argumentom, ne pa da se zanaša samo na moč glasov. Z večino je možno sprejeti karkoli, možno je celo ugotoviti, kot smo slišali v prejšnjem mandatu, da resnica postane tisto, kar odloči večina, kar je skregano z logiko in pametjo. Vendar pa ni možno samo z glasovalnim strojem zagotoviti kvaliteto odločitev. In Slovenija potrebuje tudi kvalitetne odločitve. Zato pa, da pridemo do kvalitetnih odločitev, potrebujemo določen čas in določeno možnost, da se te odločitve argumentirajo, da se soočijo argumenti za in proti. In če se ta čas omejuje prek nekih razumnih meja, bo to vplivalo na kvaliteto odločitev in posledično povzročilo to, da bomo trikrat razpravljali o isti stvari, ker bo vlada sama po nekem času prišla do spoznanja, da je pač predlagala nepopolno rešitev, in jo bo popravljala, tako kot se to zdaj dogaja. Ne govorim na pamet, lahko bi, če bi imeli čas, navedli vrsto primerov za to. Tako mi nasprotujemo tistim predlogom v tem poslovniku, in zato ne bomo podprli, da je ta predlog, kljub temu da vsebuje tudi mnoge dobre rešitve, dobra osnova za drugo obravnavo, še posebej, če nekateri dodatni sklepi ne bodo sprejeti, ker smatramo, da gredo nekatere rešitve na škodo kvalitete odločitev, ki jih mora državni zbor sprejemati. Upamo pa, da bo v naslednjih branjih, hvala bogu je to normalni postopek, da bo možno v nadaljnji proceduri te stvari razčistiti in da bo na koncu ta državni zbor dobil poslovnik, s katerim bo to kvaliteto odločitev zagotavljal v skupno korist. Tisto, kar je dodatno povzročilo, da so nam zazvonili neki alarmni zvonci, je tudi tekst, ki ste ga zapisali v koalicijsko pogodbo. Iz tistih obvez v tej pogodbi namreč izhaja, da mora oziroma bo koalicija spremenila oziroma sprejela nov poslovnik, ne zato, da bi na ta način prišli do večje kvalitete odločitev v tem državnem zboru, ampak zato, da bo lažje uresničila koalicijsko pogodbo. To bi bil lahko podrejeni cilj, ne more pa to biti prvi cilj. Mi rabimo ta poslovnik zato, da bo procedura čimbolj normalna in da bodo odločitve čimbolj kvalitetne, ne pa zgolj zato, da bo neka koalicija, zdaj takšna, drugič drugačna, lažje uresničila svoje politične cilje. Ambicije novega poslovnika bi morale takšen cilj presegati. Če bo pripravljenost v naslednjih fazah, da pridemo do takšnega cilja, potem smo mi pri tem pripravljeni sodelovati. Jaz mislim, da bi se tudi spodobilo, da na koncu sprejmemo poslovnik, ki bodo v načelu podpirale vse poslanske skupine. In da to ne bo samo neki projekt iz koalicijske pogodbe, ker koalicije so lahko v enem mandatu takšne, v drugem pa drugačne, poslovnik pa rabimo za daljši čas. Hvala.
Hvala lepa. Spoštovani! Rada bi vas opozorila še na stališče poslovniške komisije zbora, da v tem primeru, ko zbor odloča z dvotretjinsko večino navzočih poslancev, lahko glasujejo le poslanci, ki so prijavili svojo prisotnost pred glasovanjem. Zato vas vljudno prosim, da deaktivirate glasovalne naprave svojih kolegov, ki trenutno niso v dvorani. Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o sklepu matičnega delovnega telesa, ki se glasi:Predlog poslovnika Državnega zbora Republike Slovenije, prva obravnava, je primerna podlaga za pripravo predloga poslovnika za drugo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 15. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na razpravo o dopolnjevalnih predlogih k predlogu odločitve komisije za poslovnik. Bilo je vloženih deset dopolnjevalnih predlogov. Če dovolite, bi šli po vrsti, kot so bili le-ti vloženi. Najprej prehajamo na razpravo o dopolnjevalnem predlogu mandatno-imunitetne komisije državnega zbora, ki je na podlagi 137. člena poslovnika državnega zbora predlagala komisiji državnega zbora Republike Slovenije za poslovnik, naj pri obravnavi predloga poslovnika državnega zbora Republike Slovenije obravnava in sprejme naslednje predloge stališč. Ker le-ta teh ni sprejela, se obrača komisija na državni zbor in predlaga, da državni zbor sprejme te predloge stališč. Želi kdo razpravljati? Stališč je šest, nahajajo sev mnenju k predlogu poslovnika državnega zbora Republike Slovenije, z dne 14.3.2001. Gospod Podobnik, izvolite!
Gospa podpredsednica! Predlagal bi, da bi vsako stališče prebrali, jaz tega dokumenta trenutno nimam na klopi. Ne vem, kam se mi je založilo.
Ni problema, lahko preberemo, in sicer predlog stališč - šest jih je. Pod ena: "Predlagatelj naj preuči usklajenost določb predloga poslovnika državnega zbora Republike Slovenije z določbami 7. člena, potrditev mandatov, in z določbami 9. člena, prenehanje mandata zakona o poslancih." Pod dva: "Predlagatelj naj upošteva vse možne spremembe v zvezi s poslanskimi mandati - to je tudi primer ugotovitve o prenehanju mandatov kandidatom, ki so opravljali funkcijo poslancev namesto poslancev, ki so nastopili funkcijo v vladi in jim mandat miruje, ter primer ugotovitve o prenehanju mandata poslanca." Pod tri: "Predlagatelj naj preuči smiselnost določbe 18. člena, glede na različne spremembe v zvezi s poslanskimi mandati med seboj in glede na različnost vsebine na eni strani sprememb v zvezi s poslanskimi mandati in na drugi strani prve seje nove mandatno-volilne komisije ob konstituiranju državnega zbora." Pod štiri: "Predlagatelj naj preuči ustreznost rešitve prenosa pristojnosti mandatno-imunitetne komisije in dela pristojnosti komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve na novo mandatno-volilno komisijo. Posebej naj preuči vprašanje kolizije interesov med pristojnostmi nove mandatno-volilne komisije." Pod pet: "Predlagatelj naj preuči možnost uvedbe posebnega akta o ugotovitvi nastopa razlogov za prenehanje mandata." Pod šest: "Predlagatelj naj pri ureditvi postopkov v zvezi z imuniteto sodnikov upošteva sklep mandatno-imunitetne komisije državnega zbora Republike Slovenije, številka 713/01-93-10-59, z dne 14.12.1999, ki ga je poslala komisija državnega zbora Republike Slovenije za poslovnik, še zlasti pripombe sekretariata državnega zbora Republike Slovenije za zakonodajo in pravne zadeve, mnenje številka 713/01-93-10, z dne 15.11.1999. Prav tako naj prouči ureditev postopka v zvezi z imuniteto varuha človekovih pravic." Gospod Podobnik, izvolite!
Gospa podpredsednica, iskrena hvala za to, da ste prebrali te predloge stališč. Načeloma bi povedal, da je bistvena razlika tudi za predlagatelje, kadar je dopolnjevalno ali spreminjevalno stališče napotilne narave in predlagatelje napotuje, naj proučijo. Tu bo brez dvoma mnogo večja možnost, da bo potrebna večina za tako usmeritev podprta, kot pa tam, kjer je v predlogu dikcija zelo jasna in je to zavezujoče za drugo branje. Od teh petih, ugotavljam, da je samo šesto tako, da pa že govori, da naj predlagatelj ob proučitvi postopka upošteva sklep, to je pa že zavezujoča norma [[to je točka 6.]] . V tem času, ko je gospa podpredsednica brala, sem si od kolegov tudi pridobil to mnenje, ki ga k predlogu poslovnika predlaga mandatno-imunitetna komisija. To bi veljalo tudi za nadaljnja spreminjevalna stališča, drugih poslanskih skupinali kolegov. Svetoval bi, da tam, kjer je mogoče, da je norma napotilna, da torej prouči, da bi poskušali čim več iti s to normo, in čim manj obvezujoče torej, da je dikcija taka, da je predlagatelj dolžan to storiti, kajti možnost, da se to sprejme, bo mnogo večja, če bo norma "naj prouči". Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, predlagam državnemu zboru, da opravimo glasovanje o vseh šestih stališčih skupaj. Ali kdo temu nasprotuje? Želite, da o prvih petih skupaj, o šestem pa posebej? Gospod Pohorec, izvolite.
Opozoril bi tudi na 2. točko tega, čeprav sem član te komisije, vendar je tu tudi "naj upošteva". 2. in 6. sta pač po mojem mnenju tudi zavajajoči. Zato bi predlagal, če se tu da spremeniti v tisto, da "se naj prouči". Drugače pa bomo morali o tem razmisliti. Hvala.
Gospod Pohorec, samo pojasnilo. To je predlog komisije, ki sama ne more spreminjati. Vidim, da pravzaprav soglasja, da se o vseh šestih skupaj glasuje, zaradi takih pripomb ni, zato bomo glasovali o vsakem posebej. Torej, prehajamo na odločanje o predlogu stališča pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 9. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je predlog pod številko 1 sprejet. Prehajamo na glasovanje o predlogu pod številko 2. Glasujemo. Prekinjam glasovanje. Obrazložitev glasu, gospod Anderlič, izvolite.
Mnogokrat je bila tudi pri vas že prekinitev za obrazložitev glasu. Tega predloga preprosto ni mogoče sprejeti, kajti "predlagatelj naj upošteva vse možne posledice v zvezi s stvarmi, ki jih ureja zakonodaja, volilni zakon, zakon o poslancih, zakon o vladi in vrsto drugih stvari. Seveda, ne moremo kar tako reči, naj upošteva vse možne spremembe v zvezi s poslanskimi mandati. Kaj bo, kako bo s poslanskimi mandati, tako ali tako predvsem ureja zakon o poslancih, ne pa poslovnik. Zato seveda je tako zavezujoče stališče nemogoče sprejeti po mojem mnenju.
Hvala lepa. Prehajamo torej na glasovanje o predlogu pod 2. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti 37. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da predlog pod 2 ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o predlogu pod 3. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 28, proti 23. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da predlog pod 3 ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o predlogu pod 4. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti 5. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je predlog pod 4 sprejet. Prehajamo na glasovanje o predlogu komisije pod 5. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 8. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je predlog pod 5 sprejet. Prehajamo še na glasovanje o predlogu komisije pod 6. Obrazložitev glasu. Gospod Anderlič, izvolite.
Glasoval bom proti temu predlogu sklepa, kajti ni mogoče v poslovnik vnesti nek sklep neke komisije, tako kot je sklep zapisan. Mi smo ga proučili in se nanaša na popolnoma druge stvari. V tem kontekstu ne sodi, na tak način, kot je zapisan, v poslovnik. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo torej na glasovanje o predlogu pod 6. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 14, proti 38. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da predlog ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo o dopolnjevalnem predlogu, katerega predlagatelj je poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov, in sicer v naslednjem besedilu, da naj predlagatelj pri pripravi poslovnika državnega zbora Republike Slovenije za drugo obravnavo prouči in se vsebinsko opredeli do pripomb sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o dopolnjevalnem predlogu, katerega predlagatelj je skupina poslancev, s prvo podpisano mag. Majdo Potrato, in sicer v naslednji vsebini: Predlagatelj naj pri pripravi poslovnika državnega zbora Republike Slovenije za drugo obravnavo prouči možnost, da se v začetku vsakega predlaganega zakona vključi poseben člen. V njem naj bo obvezna razlaga v zakonskem besedilu obravnavanih pojmov z doslednim upoštevanjem obojespolnosti. Želi kdo besedo? Gospod Podobnik izvolite.
Hvala lepa. Podpiram to vsebino, ampak je nekoliko nejasna. Prvi stavek je jasen, naj prouči to možnost. Šele ko bo predlagatelj proučil in se odločil za rešitev, da ali ne, potem stopi v veljavo drugi stavek. To ne pomeni, da če to izglasujemo, da to že pomeni, da je predlagatelj dolžan,da bo obvezna razlaga o zakonskem besedilu obravnavanih pojmov. Šele ko bodo predlagatelji proučili to možnost in če se bodo odločili za, bo, sicer pa to ni zavezujoče za drugo branje. Ta dodatni ali dopolnjevalni predlog je nekoliko zavajajoč. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Potrata.
Hvala za besedo gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke in poslanci. V državnem zboru se ne srečujemo prvič z vprašanjem upoštevanja obeh spolov v zakonskih besedilih. Preizkušeni sta bili vsaj dve možnosti razreševanja tega problema ali tega vprašanja. Eden v državnem zboru ni dobil podpore, čeprav je po moje upoštevanje obeh spolov v celotnem zakonskem besedilu najboljša možna rešitev. Ker pa je pred nami izredno veliko štelo zakonskih besedil in ker je delovna skupina za jezikovno načrtovanje in jezikovno politiko državnemu zboru že posredovala svoje stališče, v katerem je menila, da bi bilo potrebno te oblike upoštevati že za prvo branje besedila, če naj bi bil postopek izpeljan korektno, dobro in bi prenesel tudi jezikovno in pravno preizkušanje rešitev. Ker je teh zakonskih besedil toliko in je težko upati, da bi se dalo doseči hitro dosego take priprave zakonskih besedil, je bila preizkušena tudi druga možnost z amandmaji. Mislim, da je za 13 zakonskih besedil taka možnost že predlagana. Skupina poslank in poslanec pa daje sedaj državnemu zboru v presojo še dopolnjevalni predlog, ki vpeljuje možnost tretje rešitve problema. To ni rešitev, ki bi bila dosedanjim zakonskim besedilom popolnoma tukaj, kajti če pogledam, recimo, zakon o veterinarstvu, že vsebuje 3. člen, v katerem je pojasnjen pomen izrazov. Že v tem besedilu bi bilo mogoče, recimo, pri 16., 36., 38., 40., 41. 42. in 50. točki vpeljati tako razlago in obliko. S tisto opombo, ki je, recimo pri 50. točki napisana, način trgovec z živalmi, v nadaljnjem besedilu "trgovec", tako bi tudi bilo za obe obliki za delujoče osebe na začetku pojasnjeno in samo v oklepaju pojasnilo, da to velja za celotno besedilo. Tisto torej, kar predlagamo, je, da bi za drugo obravnavo predlagatelj preučil možnost tudi take rešitve. Zato vas prosim, da predlagani dopolnjevalni predlog podprete. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jelinčič, izvolite!
Hvala lepa za besedo. No, mene navdaja ta dopolnjevalni predlog z enim takim čudnim občutkom. Žal se dogaja v državnem zboru zopet tisto, da bomo o nesmiselnih in nekonsistentnih in neumnih predlogih, ki so popolnoma skregani s pravno vedo, govorili, besedičili in izgubljali čas. Konec koncev, v tem primeru bi morali že v pomorskem zakonu striktno uporabljati moške in ženske oblike in bi, recimo, ko smo govorili o vlačilcih, morali govoriti tudi o vlačugah. Mislim, da so zadeve na tak način predstavljene v tem predlogu presneto žalostno. Pričakoval bi, da se bo kolegica Potrata raje bolj zagreto zavzemala za to, da bi se ohranila demokratična forma tega parlamenta in bi bila proti takšnim spremembam poslovnika, kot so bile s strani koalicijskih strank predlagane in v prvi obravnavi tudi sprejete. Tam bi človek pričakoval trezno, pametno in dolgo razpravo. Vendar mislim, da je tam ni bilo. Tukaj, ko govorimo o striktnem upoštevanju obojespolnosti, bi potem jaz gospe Potratovi tudi predlagal naj včasih uporablja tudi srednji spol, kajti morda se v kakšnem zakonu uporablja tudi kaj podobnega, da bi bilo treba to uporabljati. Zagotovo bi bilo pa treba srednji spol uporabljati takrat, kadar nekateri poslanci brez tistih moških organov sprejemajo takšne zakone, kot so jih sprejemali. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Širca, izvolite. Še prej pa ima repliko gospa Potrata. Izvolite!
Hvala lepa. No, če mi je dovoljeno k tem jezikovnim globokoumnostim kaj dodati, potem bi morala kolegu Jelinčiču pač povedati, da je moška oblika vlačuge "vlačugar". Tisto, o čemer je pa on govoril, pa ni delujoča oseba. Če se pa spomnite, kaj sem govorila v utemeljevanju, sem govorila o poimenovanju delujočih oseb. No, tudi tu bi se kaj dalo o vlačilcu v pomorskem zakonu povedati, ali je to delujoča oseba ali to ni delujoča oseba. O smiselnosti predlogov je mogoče po najbolj demokratični poti odločati z glasovanjem. Prepričana sem da bo gospod Jelinčič to priložnost izkoristil. Pri naravnem spolu je pač tako, da smo navajeni razmišljati o ženskem in o moškem spolu. Seveda, obstaja tudi slovnični srednji spol. Pri delujočih osebah pa teh primerov, o katerih zdaj gospod Jelinčič govori, vsaj kolikor lahko na hitro preletim svoj jezikovni spomin, ne morem izbrskati primera, razen poimenovanja za mlada bitja in slabšalnih poimenovanj tipa "babše". Če pa taka ekspresivna poimenovanja sodijo v zakonsko besedilo, je pa predmet jezikovne kulture in obveščenosti o tem, kaj kakšna funkcija zvrst slovenskega jezika zahteva.
Hvala lepa. Gospod Zmago, replika.
Hvala lepa. Pričakoval sem ta odziv. Kolegica Potrata je pravilno našla eno od redkih besed, ki se lahko v srednjem spolu uporablja, in dostikrat bi jo lahko tudi uporabili, vendar ne zanjo. Me je pa zmotilo nekaj, ko je rekla, da moška oblika od vlačuge je "vlačugar". Sam sem izhajal iz vlačilca, to se pravi, bi morala biti ženska oblika "vlačilka". Tu me je pa gospa Potratova razočarala. No, ampak nič hudega. Konec koncev, gre za razpravo o pravni tematiki. V pravni tematiki striktno uporabljati dvospolno oziroma obojespolno obliko, je nesmiselno, nekonsistentno in, po domače rečeno, če boste vprašali kakšnega pravnika, bo rekel, da je to popolnoma bedasto. Konec koncev, ne vem, zakaj taka striktnost. Pravzaprav ustava že sama po sebi določa enakopravnost spolov, razen če se nekatere kolegice poslanke čutijo zapostavljene. V tem primeru pa verjetno morajo eksplicitno zahtevati še drugo obliko v tekstu oziroma v tekstih zakonov. Sam bi pristal na pravno razlago zakonske materije in vseh zakonskih materij ter materialov in mislim, da je povsod smiselna enospolna oblika, s tem da je to jasno razumljeno, da velja za oba spola. Morda bi zaključil pa gospe Potratovi, ki je jezikoslovka, z enim delčkom Prešernovega opusa, ko je rekel "Le čevlje sodi naj kopitar".
Hvala lepa. Gospa Majda Širca, izvolite!
Hvala lepa. Mislim, da pravne razlage v slovenski praksi še ni. Mislim, da pravne razlage na to temo v slovenski praksi še ni. Obstaja pa praksa, kjer se striktno uveljavlja dikcija, ki izpostavlja moški spol. Lahko naložimo predlagatelju tudi možnost, da preuči drugo prakso, kjer bi se uporabil striktno ženski spol. Kot sopodpisnica dopolnjevalnega predloga bi pa vendarle nekako predlagala, da se prisluhni mogoče še eni možnosti, ki jo je predlagatelj pravzaprav v praksi že udejanjil v tem tekstu. V predlogu poslovnika uvaja možnost, ki mi je osebno, ne pa nujno tudi strokovno osnovano, najbližje. V poslovniku se srečamo že v 1. členu z dikcijo, ki uveljavi besedo poslank in poslancev, in se pri tem posluži nadaljnjega teksta v oklepaju, ko govori, da predmet obdelave, kar dejansko ta zakon prinaša, to je pravila igre, kulture obnašanja in na sploh pravila delovanja državnega zbora, v nadaljevanju besedilo poslanci. Mislim, da je ta rešitev že uporabljena tudi v ustavi, ko se enkrat srečamo s terminom državljanke in državljani, v nadaljnjem besedilu pa s terminom državljani. Nedvomno bo zelo koristno, če bo predlagatelj prisluhnil tudi možnosti, ki je predlagana, in to, ki predlaga poseben člen, ki bi opredelil pojme v obeh spolih. Hkrati pa mislim, da lahko preuči tudi tisto možnost, ki jo je že udejanjil, kot rečeno, s smiselno uporabo enkratne možnosti uvajanja obeh spolov in v nadaljevanju enega spola zaradi, seveda, lažje vsem razumljive in mogoče bolj aplikativne prakse. Ne gre zgolj samo za pravno reševanje nekega, ne samo pravnega termina oziroma problema, temveč tudi za soočenje z drugimi mnogo širšimi aspekti, ki imajo tudi simbolno naravo. V vsakem primeru mislim, da sta tako pobuda dopolnjevalnega predloga, s prvopodpisano mag. Majda Potrata, in z neko, bom rekla, na hitro uvedeno prakso, ki je pospešila zaustavljeno delovanje od leta 1996, ko se je ta diskusija že sprožila v državnem zboru, z nekaterimi popravki nekaterih zakonov v tem mandatu, doda spreučitvijo možnosti, ki bi jo v tem trenutku predlagala: Pri prvi obravnavi vsakega zakona naj se zakonodajalec obveže, da smiselno uporabi oba spola, seveda smiselno pri pripravi vsakega zakona, ali pač loči med predlagano obliko, ki je podana pri predlogu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jelinčič, izvolite. Potem gospod Moge.
Hvala lepa. No, ko je gospa Potratova predlagala eno obliko srednjega spola, jaz bi bil za to, da morda, glede na to, kar je kolegica Širca govorila, da uporabimo nekaj drugega, recimo, na začetku damo poslanke in poslanci, potem lahko tudi eno drugo obliko uporabimo, ki bi bila verjetno slovenski populaciji izven parlamenta zelo všeč. Pa še slavistom bi ustregli, ker je srednjega spola. In recimo, beseda govedo.
Gospod Jelinčič, dovolite, da vas opozorim. To prekoračuje mero zdravega okusa in temu se lahko reče žalitev. Opominjam vas, da vam bom resnično v prihodnje v skladu s poslovnikom zaradi žalitve [[...]]Gospod Rudi Moge, izvolite. [[Glas iz ozadja.]] Gospod Jakič, to ne pomeni, da lahko s tem nadaljujemo.
Predsedujoča, hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Sam sem doživljal torturo, ko sem vodil v enem izmed prejšnjih sklicev odbor za šolstvo in je državni zbor sprejel sklep na koncu, da mora biti zakon v drugi obravnavi napisan v dvospolni obliki. In so obupali naši pravniki in so obupali slavisti. Naš jezik je zdaj na tej razvojni stopnji pač tak, da tega ne omogoča. Zdi se mi pa, da je prav in to sem tudi tu že večkrat opozarjal, da se ta problem na enega izmed načinov, ki ga je predlagala kolegica Potratova oziroma moja kolegica tukaj, reši. In razprava o tem ni razprava o pravu, ni razprava o slovenskem jeziku, ampak je razprava o položaju žensk. Vas, spoštovane kolegice poslanke je tu notri manj kot 10, mi moški smo v veliki večini. Nekatere debate na to temo, ki so bile tukaj, niso bile v tem stilu, da bi lahko bili ponosni, da smo moški. Jaz birekel tole, ne samo takrat, ko pojemo, kaj ti je deklica, ali pa gor čez Izaro, da imamo solze v očeh, pa takrat ženske spoštujemo, ampak konkretno pri tem problemu, če bomo glasovali za, bomo videli, koliko dejansko in jih v redu spoštujemo. Zaradi tega dobrega namena, da bi se tale reč že enkrat rešila, bom jaz to dopolnilo podprl.
Hvala lepa. Gospod Kacin. Izvolite, gospod Kacin.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Zdi se nam, da izgubljamo čas in energijo, zato bi bilo primerno, da se pobudo, ki je v svojem bistvu še kako dobronamerna, podpre. Ni primerno razpredati o tem, kaj slovenski jezik, zlasti na pravnem področju, prenese ali zmore, ker je to vprašanje sholastično. Tudi za slovenski jezik je do Prešerna veljalo, da se v njem ne da izražati. Ko bomo našli pravega pisca pravnih besedil, bomo lahko našli še kako prijetno sprejemljivo obliko, ki ne bo obremenjevala predsednikov delovnih teles, niti ljudi, ki se s tem ukvarjajo. Jaz bi rekel, da je pobuda več kot korektna in da praksa v Evropi pač dokazuje, da sta možna oba pristopa. Vsi skandinavski parlamenti pišejo vsa besedila v obeh spolih in jih to pri njihovi učinkovitosti prav nič ne zavira oziroma utesnjuje. Ali bomo mi to zmogli ali ne, je pačodvisno od naše političen volje. Samo za politično voljo gre. V tej fazi, ob prvem branju, pa gre za vprašanje, ali smo zmožni dati politično podporo, da se prouči ta možnost ali ne. Zato bi vas prosil oziroma bi priporočil, da tudi tisti, ki vam ta predlog ne gre v uho, v tej fazi omogočite, da doseže večino na ta način, da se vzdržite. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kremžar in potem gospod Podobnik.
Hvala lepa. Zaradi politične kulture, korektnosti in naravnosti tega predloga, ga podpiram in prosim seveda, da ga tudi podpremo.
Hvala lepa. Gospod Podobnik izvolite.
Samo na kratko. V kratki konzultaciji z dr. Gabrom, me je prepričal, da drugi stavek v bistvu je vezan na prvega in ne gre za dvojnost in jaz bom podprl ta dopolnjevalni predlog.
Hvala lepa. Gospod Školč, izvolite.
Seveda, jaz to podpiram, ni treba posebej o tem razlagati. Mislim pa, da ima pot do tega, da bi uspel tudi Zmago Jelinčič, ki si lahko, bom rekel, svoje ime da Zmago Jelinčič Plemenito govedo.
Spoštovani, resnično prosim, da se nehamo obmetavati z žaljivkami, tudi vas opominjam gospod Školč. Prehajamo torej na odločanje o dopolnjevalnem predlogu skupine poslancev, s prvopodpisano mag. Majdo Potrata. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 4. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o dopolnjevalnem predlogu, katerega predlagatelj je poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije, in sicer, da naj predlagatelj pri pripravi poslovnika državnega zbora Republike Slovenije za drugo obravnavo določi takšen način sprejemanja odločitev na kolegiju, da bodo tudi vodje poslanskih skupin z manj člani imele vpliv pri odločanju. Želi kdo besedo? Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Gre za celo vrsto predlogov, ampak naše mišljenje je, da bi pač bilo prav, da se tudi na kolegiju, če bo imel večje pristojnosti, kar mogoče bo tudi pozitivno vplivalo na poznejše delo parlamenta, da bi te odločitve tam bile res sprejete na najbolj demokratičen način. Torej, ne z nekim preglasovanjem, ampak z nekim korektnim odločanjem. Ob tem tudi, sem že prej povedal, sprašujemo sekretariat, da naj prouči tudi med drugim, ali je to v skladu z našo pozitivno zakonodajo oziroma tudi v skladu z ustavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite.
Sam bi podprl tak predlog, če bi ga vendarle popravili na način, kot je bilo že prej rečeno, da "prouči možnost", da to uredi na tak način, ne pa da določi takšen način sprejemanja odločitev. Seveda menim, da mora biti zagotovljena možnost vplivanja na kolegiju pri določanju teh vprašanj vsem poslanskim skupinam, vključno, recimo, z najmanjšo, ki jo sestavljata dva poslanca, poslanca narodnih skupnosti. Vendar pa se izrecno omejuje odločanje v tem primeru in v tem poglavju na proceduralna vprašanja, nikakor ne na vsebinska vprašanja. Gre za proceduralna vprašanja in kako priti do proceduralnih odločitev na način, da - v tem trenutku ne vem, ne bi pa rad zavrnil tega kar tako.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Na podlagi izvajanja kolega Anderliča, če lahko, bi potem dejansko besedo "določi" spremenili v "prouči", in bo potem sprejemljiva za sprejem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dovolite, da vas dopolnim, "prouči tak način sprejemanja". Namesto besedice "določi" "prouči". Hvala lepa. Gospod Pahor, izvolite.
Sam bi podprl ta predlog. Dve stvari bi ob tem povedal. Prvič, da je bilo danes z vseh strani slišati, da so pravila pomembna, da se jih je treba držati in da, seveda, ne rešujejo vseh problemov; da del teh problemov rešujejo neke uzance in kultura, ki velja med nami. Tisto, kar se mi zdi pomembno iz današnje debate, sporočilo, tudi ne nazadnje ta sklep, je, da bi poskušali obe strani, opozicijska in koalicijska, v naslednjih dveh obravnavah do konca sprejeti take odločitve, ki bodo uživale velik konsenz. Vsekakor to velja za poskus, ki ga bomo vedno znovaposkušali doseči na kolegiju, ne samo s preglasovanjem, čeprav tudi o proceduralnih stvareh, ampak z usklajevanjem mnenj, zato da bi ta državni zbor delal tako, da bi se v njem slišala stališča vseh poslanskih skupin.
Hvala lepa. Gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa. Tudi sam bom podprl ta predlog, ker je smiseln, čeprav bo zgolj na papirju poskušal dokazovati, da v Sloveniji vendarle je nekakšna demokracija. Dejstvo je, da bodo kolegi zdaj postajali vedno bolj podobni bodočemu državnemu zboru, kjer bodo smeli govoriti samo tisti, ki vladajo, ostali, ki bodo v opoziciji, pa bodo morali biti tiho in se podrejati odločitvam. Vendar izgleda, da so se kolegi poslanci in kolegice odločili za tak način totalitarne demokracije. Konec koncev, nekoč se je temu reklo diktatura proletariata, zdaj bo treba najti nek ustrezen izraz za kaj podobnega. Zagotovo, kot sem že rekel, bo zadeva vsaj kozmetično malo bolj lepa, kajti drugače v dejanskem stanju bo pač deloval poslanski koalicijski valjar, ki bo povaljal vse ostale, ki ne bodo razmišljali tako, kot jim zapovedano, kot nekaterim manjšim strankam v koaliciji ali pa kot je določeno v lastnih poslanskih skupinah velikih koalicijskih strank. Hvala lepa
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, dajem na glasovanje spremenjen predlog, in sicer spremenjen v drugi vrstici "za drugo obravnavo prouči takšen način sprejemanja odločitev... itn.". O tem glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 1. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o dopolnjevalnem predlogu poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije v sledečem besedilu: "Predlagatelj naj za drugo obravnavo predloga poslovnika državnega zbora RS spremeni predlog v peti alinei 114. člena tako, da bo prikaz ureditve v drugih pravnih sistemih in prilagojenosti predlagane ureditve pravo Evropske unije v treh pravnih sistemi držav članic Evropske unije obvezen le za vlado." Želi kdo razpravljati? Gospod Anderlič!
Ta predlog je v osnovi podobno naravnan kot prejšnji, torej da je treba urediti tako, da nekaj ne bo obvezno. Tega ni mogoče sprejeti, kajti gre za to, da potem, ko bo zakon sprejet in ko bo presoja usklajenosti z evropsko zakonodajo, ne bo važno, kdo je zakon predlagal, kakšen zakon je, kaj ureja in bo zakon tega državnega zbora in ne bo nič več zakon poslancev ali vlade. Osnovni princip, tudi sicer, je v tem poslovniku, da se strokovne službe delovnih teles in pa strokovne službe poslanskih skupin ojačajo, tako da bodo lahko presodile tudi za potrebe poslancev tudi ta vprašanja. Torej, mi ne moremo imeti dva kriterije za pogoje za vložitev zakona:enega za vlado, drugega za poslanca. Torej bi lahko bil tudi, bom rekel, zakon drugega reda, česar pa mi ne želimo. Mislim, da je tukaj tudi treba upoštevati in vključiti v pripravo zakonov raziskovalni sektor in službe, ki so, in torej napotiti prej k temu, da se tako organizira državni zbor in službe, kakor tudi strokovno pomoč v poslanskih skupinah, da se bo to lahko zagotovilo, kar bi vi radi tukaj uveljavili kot izjemo. To mislim, da bi bila prava rešitev, ne pa obratno, ker bi lahko dobili invaliden zakon zaradi tega ali pa bi kasneje ugotovili, da nekaj ni usklajeno z neko ureditvijo ali pa bi bilo bolje, da se še kaj pogleda, bi bilo slabše, ker bi morali verjetno ponoviti ali pa to dati iz procedure. Tako, da ta predlog na ta način, kot je zapisan, vsaj sam ne morem sprejeti. Kriterij mora pa biti za vse enak in organizirati je pa treba tako, da bo vsak lahko to naredil. In državni zbor mora te pogoje zagotoviti.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa. Točno to, kar je kolega Anderlič povedal, je ključno. Mi se strinjam s tem, če imamo možnost,recimo,na podlagi nove reorganizacije to doseči, potem prav gotovo. Ampak, trenutno zdaj dejansko skoraj nismo v stanju, da nekaj takega naredimo. Lahko naredimo, ampak moramo vložiti izredno velike napore, za kar pa seveda nimamo niti kadrovskih potencialov, tako rekoč, tudi časa nam zmanjkuje za te zadeve. Kolikor pa vem, pa se obsakem predlogu tako ali tako, večina, vlada opredeli in bi mogoče takrat vlada s tem, da bi podprla mogoče ali pa poskušala demantirati,ali pa dokazati nasprotno, biskušala potem mogoče vlada s svojimi strokovnimi službami takšno opredelitev prikazati. To bi mogoče tudi bila ena izmed rešitev. V kolikor bo pa prišlo do tega, kar gospod Anderlič pravi, da se bo dejansko reorganizacija državnega zbora zgodila in da bomo lahko korektno uporabljali tudi poslanci opozicije te različne službe, ki bodo te funkcije lahko opravljale, potem se mi strinjamo. Ampak vseeno bi prav bilo, da se, v kolikor to ne bo, pač ti strogi kriteriji nekako za opozicijske stranke ali za te manjše skupine nekako izvzamejo. Ne vem, mi pač to predlagamo. Predlagamo pa tudi to, da se mogoče prouči to, da spet predlagamo spremembo, in sicer, da se pač prouči ta možnost, da se to tako uredi.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Gospod Kelemina, če sem vas prav razumela, v drugem stavku predlagate spremembo, da predlagatelj za drugo obravnavo predloga poslovnika Državnega zbora Republike Slovenije prouči možnost, da se spremeni predlog v peti alinei tako [[...]]In tako naprej. Tako spremenjen predlog dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 15, proti 26. Ugotavljam, da predlog ni bil sprejet. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da predlog ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo o dopolnjevalnem predlogu, katerega predlagatelj je poslanska skupina Socialdemokratske Slovenije, in sicer v sledečem besedilu: "Predlagatelj naj pri pripravi poslovnika državnega zbora Republike Slovenije za drugo obravnavo črta pooblastilo kolegija, da določi vrstni red obravnave zakonov, ne glede na čas vložitve." Želi kdo besedo? Gospod Anderlič, izvolite.
Ta predlog je sprejemljiv edino v formi proučitve. Sicer pa, glede na to, da sem to dobil na mizo, to pomeni, da ravno tisto, kar želimo zares med drugim tudi urediti, da se bo vedelo, kakšen je vrstni red vložitve, kateri zakoni imajo prednost - kajti, zdaj gre namreč za to, da lahko vlada zlorablja, da da nek zakon in ga potem umika, zato da si vrstni red rezervira, ali pa poslanci vlagamo zakone, en, dva, tri, pet, to najbrž poznate, zato da ne bi vlada mogla nekega vprašanja urediti. Tako da to vprašanje na tak način, da se uredi, da se ne sme kolegij s tem ukvarjati, je lahko tudi vgrajena blokada in zloraba postopkov v špekulativne namene. Tega pa smo se, roko na srce, vsi v teh osmih letih posluževali, pozicija, opozicija, ne glede na to, kdaj smo kje bili; in seveda tudi vse vlade, ki so v tem času bile, so imele neke svoje prioritete in so nek zakon vlagale, spreminjale ali zamenjevale celotne tekste, kar pa ni namen. In ravno to hočemo odpraviti, da do tega ne bi smelo priti
Hvala lepa. Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa. Poglejte, kolega Anderlič, saj v bistvu se mi strinjamo s tem, da bi morali preprečiti zlorabo predlagateljstva in tako naprej, ampak to bi morali preprečiti z vseh strani. To bi bilo korektno, da preprečimo z vseh strani. Ne vem, koliko ste bili vi seznanjeni s tem. Namreč, na razpravah, ki smo jih imeli v prejšnjem mandatu, ob spremembah poslovnika oziroma celo pri pripravi novega poslovnika, so vsi pravni strokovnjaki in tudi komisija, med njimi Kavčič in drugi, ki so bili takrat prisotni na teh razpravah, smo se nekako nagibali k rešitvi, da bi potem, ko je vloženih, recimo, štiri, pet, šest predlogov v eni in isti vsebini, da bi, kaj vem, mogoče lahko kolegij imel pristojnost, da bi se pač odločil, kateri izmed teh predlogov bo kot osnova za razpravo, ampak da bi tudi vse ostale spremembe in predlogi, ki so, potem imeli možnost obravnavati, razumete, enakopravno. Torej, če je nek predlog po skrajšanem postopku vložen in bi se zanj kolegij odločil, bi onemogočil, da bi se drugi predlogi upoštevali. Če je tako mišljeno, potem mi temu nasprotujemo. Če bi se pa potem z nekim predlogom tudi vsi ostali predlogi poskušali v tem zakonu obravnavati in najti neke ustrezne rešitve, potem bi to bilo pozitivno in bi bila vedno odprta pot, da bi se lahko določene stvari spreminjale pravočasno, da ne bi prišlo do blokad. Če je to to, potem je to mogoče sprejemljivo. Torej, izključitev zlorabe z vseh strani. V kolikor pa to ne bo, potem pa mi takšnega predloga ne moremo ozirom z njim se ne moremo strinjati in ga ne podpiramo.
Hvala lepa. Gospod Anderlič!
Osnovni namen je preprečitev zlorabe z vseh strani. Jaz sem prej dal roko na srce, kot se reče, velja to za vlado, velja to za poslance pozicije, opozicije in vse. V sedanjem zakonodajnem postopku bo pač tako, da bo državni zbor v trenutku, ko bo prevzel zakon v proceduro, postal lastnik tega zakona in če kolegij oceni - jasno na osnovi posveta v skupinah, v delovnih telesih itn. - da je nek zakon prava podlaga, bo potem, če ureja enako vsebino ali podobno vsebino, vgradil vse tisto v zakon, kar - na delovnem telesu seveda - je potrebno narediti. Ampak državni zbor bo lastnik zakona, ne bo več vlada in posamezni poslanec in ne vem kdo, da bo lahko z njim delal karkoli bo hotel. Zato je pomembno in važno, da se nekdo, nek organ, nek gremi v tem državnem zboru ukvarja s tem vrstnim redom in s temi zadevami. To je pa tisti, ki planira delo, ki usklajuje zvlado, vrstne rede in vsebine itn. Planira delo vodstvo zbora, skupaj z kolegijem. Drugega kolektivnega organa "na taki ravni" nimamo oziroma do sedaj ni nobenega bilo, ki bi to zares počel in da bi bilo to učinkovito. Zato je tako zastavljeno, kot je v tem sklepu težko oziroma nesprejemljivo, ker ne bi ničesar spremenili, kar imamo sedaj.
Hvala lepa. Gospod Potrč, izvolite!
Hvala lepa. Jaz bi rad opozoril, da bi bilo pri te predlogu prav upoštevati tudi predlog rešitve, da vsaka opozicijska poslanska skupina ima na vsakem dnevnem redu seje možnost predlagati en zakon in v kolikor bo ocenila, da je ta toliko prioriteten, bo pravzaprav prišel takoj na razpravo vdržavni zbor, preden bo eventualno treba razpravljati, ali jih je štiri pet hkrati vloženih. To je eno. Sedaj, če mi je dovoljeno samo eno minuto ene anekdote, ki je bila meni zelo zanimiva ob sprejemanju prvega poslovnika. V angleškem parlamentu, ki je najbrž na nek način priznano, zibelka evropske parlamentarne demokracije, sem vprašal, ali poslanke in poslanci vlagajo zakone, in dobil odgovor "vlagajo". Sem rekel: "Ali veliko?" Odgovor: "Zelo veliko." "Kdaj so pa obravnavani in ali je kakšen sprejet?"Potem je bilo pa veliko začudenje na moje vprašanje. Ker so rekli: "Vsi zakoni, ki so obravnavani s strani poslancev, se obravnavajo en dan v letu, na vrsto pridejo pa tisti, ki so izžrebani." Vsi ostali so bili vloženi in jih nikoli ta angleški parlamentne vzame v proceduro, ker seveda so bili vloženi zato, da bi jih lahko poslanec v svojem volilnem okraju predstavil problem, ki ga je želel prikazati, vlada je pa tista, ki je neposredno odgovorna ali ga rešuje ali ne. Ne plediram, da mora biti v Sloveniji tako, ampak povem, da so tudi take rešitve, sam sem bil nad njimi presenečen, sem si jo pa zato tudi zelo zapomnil. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Anderlič.
Jaz bi svojim prejšnjim izvajanjem dodal še to, da je možno na način, kot bi kasneje oziroma do drugega branja mi razmišljali in pripravljali predlog, da vgradimo rešitev, po kateri bi bilo mogoče, da če je kolegij določil nek zakon, nek zakon kot prvega na vrsti in tistega, ki ga predlaga državnemu zboru v proceduro, torej ga določi matičnemu delovnemu telesu, ki se z njim zares ukvarja, da ostali predlagatelji zakonov, eden, dva, tri pet, lahko predstavijo na tem delovnem telesu svojo rešitev, svoj pogled in tako naprej. Tudi, če seveda ni formalno, ker naenkrat se lahko obravnava en zakon in ne več. In potem se bo, seveda, s posvojitvijo zakona, se bo pač procedura odvijala skladno z drugimi določbami, ki povedo: če bo nek amandma na delovnem telesu se oblikoval, ga bo delovno telo sprejelo in bo šelsem že kot vgrajen predlog oziroma spremenjen člen v državni zbor na odločanje. To je, recimo, ta osnovna filozofija delanja zakona na ta način v parlamentu.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na glasovanje o predlogu. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 13, proti 26. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 26.]] Predlog ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo o dopolnjevalnem predlogu poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije v naslednji vsebini: "Predlagatelj naj pri pripravi poslovnika državnega zbora Republike Slovenije za drugo obravnavo prouči utemeljenost povečanja pristojnosti kolegija državnega zbora Republike Slovenije, predvsem glede časa trajanja seje državnega zbora in časa obravnavanja posameznih točk dnevnega reda ter omejitve trajanja razprav poslancev in drugih udeležencev seje oziroma poslanskih skupin, glede ustanovitve delovnega telesa, glede števila mest v delovnem telesu, ki pripada posamezni poslanskih skupini ter kateri poslanski skupini pripada mesto predsednika ali podpredsednika posameznega delovnega telesa." Želi kdo besedo? Ker ne želi nihče več besede, s pogledom na monitor sem ugotovila, da je število poslancev padlo na mejo, ki ne zagotavlja več sklepčnosti. Glasovali bomo o predlogu. Državni zbor ne more opraviti glasovanja, ker ni več sklepčen. V skladu s poslovnikom ugotavljam sklepčnost, drugič! Navzočih je 47 poslank in poslancev. Državni zbor je sklepčen in lahko veljavno odloča. Zato torej prehajamo na glasovanje o predlogu poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije. Glasujemo. Se opravičujem. Glasujem. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 20. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da predlog ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo o dopolnjevalnem predlogu poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije, in sicer v sledečem besedilu: "Predlagatelj naj pri pripravi poslovnika državnega zbora Republike Slovenije za drugo obravnavo 70. člen predloga spremeni tako, da bo lahko imel vsak poslanec državnega zbora možnost razpravljati v razpravi, ki ne sme biti omejena na manj kot 15 minut." Želi kdo besedo? Gospod Kelemina, izvolite!
Sedaj, to je pač en predlog, da bi se mogoče res - glede na pričakovano, vsaj tako menim, neko uspešno nadaljevanje konstruktivnih razprav vseh poslanskih skupin - le mogoče ohranila neka možnost oziroma na zavezo mogoče celo vseh poslanskih skupin, da bodo zelo racionalno tudi v bodoče vdržavnem zboru delali in konstruktivno, da bi se poslancem omogočilo, da bi vsaj 15 minut lahko o neki pomembni zadevi razpravljali. Saj, če ste opazili sedaj, v zadnjem času, vsaj v letošnjem letu, nisem opazil, da bi se 20 poslancev, recimo, iz ene poslanske skupine, odločilo in nekoliko širše spregovorilo o neki temi. Zmeraj je en, mogoče dva, in noben tako rekoč skoraj ne uporabi 15 minut - že sedaj ne. Če bomo pa to omejili na pet minut, je pa včasih res premalo časa, pa tri minute - to je pa premalo in včasih se ne da v tem času nekih zelo obsežnih stvari, mogoče tudi z nekimi širšimi argumenti podpreti določenih rešitev. Bi bilo prav, da se - kaj jaz vem - mogoče res pusti, da bi poslanci lahko razpravljali vsaj 15 minut pri teh pomembnih temah in razpravah. Upam, da je to sprejemljivo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? [[Ne želi.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 15, proti 29. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da predlog ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo o dopolnjevalnem predlogu poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije, in sicer v sledečem besedilu: "Predlagatelj naj pri pripravi poslovnika državnega zbora Republike Slovenije za drugo obravnavo prouči možnost neposrednega televizijskega prenosa pri točki poslanska vprašanja in pobude." Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o dopolnjevalnem predlogu. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 18, proti 21. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da predlog ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo o dopolnjevalnih predlogih, katerih predlagatelj je Richard Beuermann, in sicer gre za tri dopolnjevalne predloge. Dopolnjevalni predlog pod številko 1 je naslednji: "Predlagatelj naj pri pripravi poslovnika za drugo branje prouči možnost večje restrikcije uporabe instituta nujnega postopka." Drugi dopolnjevalni predlog: "Predlagatelj naj pri pripravi predloga poslovnika za drugo obravnavo prouči možnost razširitve kroga upravičencev do vlaganj amandmajev v tretji obravnavi." In tretji dopolnjevalni predlog: "Predlagatelji naj proučijo možnost, da bi bile seje delovnih teles praviloma zaprte za javnost." Prehajamo na razpravo o dopolnjevalnih predlogih. Želi kdo razpravljati? Gospod Peče, izvolite.
Spoštovani prisotni! Glede na to, da ste odprli razpravo o vseh treh dopolnjevalnih predlogih, pomeni, da se lahko dotaknem tudi tretjega. Poslanec državnega zbora s strani liberalne demokracije v svojem tretjem dopolnjevalnem predlogu govori, da naj predlagatelj prouči možnost, da bi bile seje delovnih teles praviloma zaprte za javnost. Pred nekaj trenutku smo dali zeleno luč poslovniku v prvi obravnavi, kjer smo dali delovnim telesom večjo moč, kot so jo imeli do sedaj. Skratka, za obravnavo delovnim telesom smo dali večji poudarek. Rekli smo, da hočemo, da se vsa debata, konstruktivna debata, odvija v okviru delovnih teles. Sedaj v drugi fazi pa skušate izključiti, recimo temu, javnost iz tega konstruktivnega dela. Oprostite, ampak človek v takem trenutku ne more drugače razumeti, kot enostavno diktaturo v dveh korakih. Prvo je, problematiko umakniti s tega foruma na eno izmed delovnih teles, ki se odvijajo v nekem hodniku oziroma v neki sobi v tem državnem zboru, in drugi korak, da te - torej manjše forume - v okviru delovnih teles pozneje zaprete za javnost. To pa resnično ni smiselno v imenu demokracije. Jaz predlagam, da zadeve ne podprete. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Beuermann!
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Lep pozdrav vsem skupaj. Jaz sem se zavedal, da ob podpisu predloga, predvsem tega tretjega, ne bom doživel ravno velikega aplavza, še posebej ne pri opozicijskih poslanskih skupinah, pa verjetno tudi sicer. Želel sem pravzaprav samo eno reč. Poglejte. Želel sem opozoriti državni zbor, ki se seveda ukvarja s sprejemom novega poslovnika, na poslovniške možnosti, ki jih pozna večina evropskih parlamentov. Če pregledamo poslovnike evropskih parlamentov, lahko namreč ugotovimo, da če odštejemo poslovnike tranzicijskih držav, da ima večina evropskih parlamentov taka določila. Seveda ne gre za to, da bi v tem primeru, pač, javnosti ne dovoljevali - nekdo me prekinja, se opravičujem - seveda ne gre za to, da bi delali na tajnih sejah itn [[..]]Preprosto gre za to, da bi preprečili tisto, čemur strokovnjaki pravijo - strokovnjaki, ki se spoznajo na parlamentarizem - da marsikdo od poslancev zlorablja prisotnost medijev za neko nastopanje, nastopaštvo itn. Skratka, da marsikje, kjer poznajo ta princip zaprtega dela na delovnih telesih, delo poteka bistveno bolj tekoče, bistveno bolj racionalno; in samo to je bil moj namen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Battelli, potem gospod Jelinčič in potem gospod Peče. Gospod Battelli, izvolite!
Hvala lepa. V nobenem parlamentu kakšne zahodne države, kjer smo imeli možnost imeti obisk, se ne dogaja naslednje: da so po tri, štiri televizijske ekipe, po nekaj radijskih ljudi - pa sem sam novinar - in novinarji bili prisotni na delu delovnih teles. To enostavno ne obstaja. Prav tako ne obstaja to, da bi televizija predvajala inserte poslancev ali minister z dela delovnih teles. Tega v nobeni razviti demokraciji ni, ker gre tudi za vprašanje dostojanstva dela parlamenta. S tem seveda ne mislim, da je prisotnost novinarjev nekaj, kar bi rušilo dostojanstvo parlamenta, ampak gre dejansko za konceptualno pojmovanje izdelave zakonov in drugih aktov, važnih za celo državo, v trenutku, ko s to dogaja in ko je treba to delati in narediti. Izraz "zaprto za javnost" po mojem mnenju ni primeren. Ponavadi se je v utečenih parlamentih, se pravi v parlamentih držav z utečeno demokracijo, dogajajo stvari na naslednji način: pa so akreditirani novinarji, ki sedijo v posebnih sobah, to imamo tudi mi, in spremljajo tudi delo delovnih teles. In tudi ne povsod, ampak v nekaterih se to dogaja. Posebej akreditirani novinarji, ki imajo možnost to spremljati. Vse drugo se pa dogaja seveda potem, magnetogrami so javni, to je samoumevna stvar, razen v primeru, ko gre za obravnavanje zaupnih gradiv. To je praksa povsod. Torej, magnetogrami so seveda javni, vse drugo lahko mediji opravijo potem, ko je delo končano. In tam imajo možnost poslanci, predstavniki političnih strank, poslanskih skupin, ministri in tako naprej dajati, v kolikor to novinarje zanima, svoje izjave in povedati tudi, kaj so povedali in zakaj so se zavzeli in zakaj so se za nekaj zavzeli. Ampak to je normalen red dela v parlamentih. Zaradi tega bom jaz podprl ta predlog. Se pravi, naj predlagatelj vendarle prouči naslednje vprašanje. Ne gre za zapiranje pred javnostjo, gre za omogočanje normalnega, dostojnega dela, ki smo ga poklicani opraviti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa gospa podpredsednica. Jaz imam repliko, kar na oba moja predgovorca: na gospoda Battellija in pa gospoda Beuermanna. Ko je gospod Battelli govoril, kako se dogajajo parlamenti, kako se dobesedno dogajajo parlamenti v zahodnih državah, v razvitih demokracijah, kot je rekel, bi mu jaz dodal nekaj zraven. Namreč, v teh razvitih demokracijah vse seje prenaša interna televizija in do posnetkov interne televizije, ki prenaša seje, tudi delovnih teles, imajo vse javne televizije in lahko mirno, po dolgem in po čez to uporabljajo. Skratka, seje niso zaprte za javnost in tako, kot je rekel gospod Battelli, da bi morali novinarji sedeti v eni sobi, gor biti zaprti in samo tam poslušati, kaj se dogaja, predsedujoči bi pa vklopil ali izklopil prenos, zvočni prenos; to pač ne gre. Jaz sem vedno mislil, da se bližamo oziroma da gremo proti demokraciji, ampak izgleda, da se odmikamo od nje. In s časom bom začel verjeti, da se dogajajo nekatere stvari, ki so se že dogodile. Predlog gospoda Beuermanna, ta tretji dopolnjevalni, da naj bojo seje delovnih teles praviloma zaprte, zaprte za javnost, me spominja na tiste davne čase, mislim, da je bilo leta 1989, ko je v tajnem uradnem listu izšel dekret o posebnih ukrepih, ki ga je podpisal dr. Drnovšek. Pa ja se ne bomo vračali v obdobje tajnih sej, tajnih zapiskov, tajnih zapisnikov, omejenih novinarjev, omejevanje novinarjev, omejevanje televizijskih prenos in vsega skupaj! Če želite, da bi se politika dogajala zgolj v koalicijskih vrstah, brez možnosti, da javnost karkoli vidi in izve, bodite prepričani, da se bo politika prenesla na ceste. In takrat boste pa jokali, ko se bo zgodilo da bo - kaj jaz vem - 10.000 ljudi metalo granitne kocke, ne v parlament, kajti parlament je zgolj zakonodajna oblast, ampak v vlado. Tega pri nas še niso vzeli, samo vedite, Slovenke in Slovenci se hitro učijo. In se bo zgodilo to. Če je to vaš cilj, potem omejujte vse skupaj, spoštovani gospodje iz liberalne demokracije. Omejujte, zapirajte in potem odredite še posebne penalne klavzule, po katerih bodo lahko poslanca, ki bo preveč naglas govoril ali ki bo sploh govoril v naslednji fazi, da ga boste imeli pravico aretirati, zaslišati v kleti, lahko tudi zgradimo poseben prostor tukaj v državnem zboru, kjer se bodo ti poslanci - tisti, ki ne bodo neubogljivi, kjer jih boste lahko tudi prevzgajali. Mislim, da ta predlog je tako zelo skregan z demokratičniminačeli, da je pravzaprav sramotno, da ga sploh tukaj obravnavamo.
Hvala lepa. Gospod Peče, potem gospod Avšič. Umikate. Gospod Avšič, izvolite. Potem gospod Kelemina.
Hvala za besedo. Bom čisto kratek. Mislim, da je predlog gospoda Beuermanna zelo korekten, kajti napotuje nas na to, da to vprašanje proučimo in nič več. Nič več ne bomo danes sprejeli, če bomo to tretje stališče izglasovali. Hkrati s tem pa izražam čudenje nad tem in seveda tudi lažje razumem tiste kritike, ki poti naših parlamentarcev dokaj kritično obravnavajo, kadar gremo v evropske ali tudi druge države. Kajti, zdi se mi, da kolega Battelli in kolega Jelinčič ne hodita v iste parlamente. Ali pa kdo hodi, kdo pa ne hodi. Samo to. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, gospod Jelinčič. Gospod Jelinčič, želite replicirati gospodu Avšiču? Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Zanimivo je, da gospod Avšič utemeljuje sprejetje tega tretjega dodatnega dopolnjevalnega predloga gospoda Beuermanna s tem, da to ni nič hudega, saj v bistvu gre samo za to, da bomo proučili vprašanje. Ampak, pred časom, danes, na tej seji, morda pred pol ure, je bilo kar nekaj predlogov kolega Kelemine tukaj, ki so ravno tako govorili, da bi zadevo proučili, pa jih je ista liberalna demokracija z obratnim argumentom zrušila. Kaj je zdaj tukaj? Točno se dokazuje, da gre za dvojna merila. In točno se vidi namen, ki je za vsemi temi predlogi. Namen je, čimbolj omejiti delovanje katerega koli, razen njih samih, in omejiti kakršnokoli možnost parlamentarne razprave in pa demokratičnega sodelovanja v procesih politike. Če so nekatere politične stranke, ki so v koaliciji, zaradi tega, ker morajo biti takšne in morajo reagirati tako, kot so podpisale v koalicijskem sporazumu, je to njihova stvar. Verjetno se bodo zavedali, da sami sebi natikajo zanko za vrat. In konec koncev je pa nedvomno dejstvo, da iz vseh teh predlogov, kako omejiti novinarjem delo, kako omejiti javnosti, da bi izvedela, kaj se dogaja na sejah delovnih teles, kaže samo na to, da se vodilna politična stranka v Sloveniji, liberalna demokracija, boji, da bi javnost izvedela, kaj imajo za bregom. Slovenska nacionalna stranka je zelo transparentna in pove točno tisto, kar misli, in tisto, za čemer stoji. Liberalna demokracija, kot izgleda, že zdaj pripravlja nekakšne skrivne in tajne ukrepe, s katerimi bo na zaprtih oziroma kasneje preimenovanih v tajne seje, pač krojila usodo slovenskemu narodu. Hvala
Hvala lepa. Gospod Beuermann.
Opravičujem se za to, da bomo danes nekoliko daljši. Rad bi prebral samo nekaj stavkov. Poglejte, primer Finske. Zdaj ne vem točno v tem trenutku, kdo vlada na Finskem - se opravičujem! - poznam pa ustavo Finske. Tam namreč v 50. členu njihove ustave pravi takole - v drugem odstavku je zapisano, da seje odborov niso odprte za javnost, lahko pa odbori za javnost odprejo tisti del seje, v katerem zbirajo informacije za pripravo odločitve. Zapisniki sej in spremljajoči dokumenti pa so dostopni javnosti, razen če odbor zaradi utemeljenih razlogov odloči drugače. To je samo primer enega poslovnika v Evropi. Zdaj, če gospod Jelinčič misli, da se v finskem parlamentu dogaja nekaj, kar je hudo v nasprotju z demokracijo, je pač to njegov problem. Podobna določila ima, še enkrat pravim, večina evropskih parlamentov, razen tranzicijskih držav, kjer pa je zgodba taka, da ljudje verjetno niso prepričani v demokracijo in s tem nanek način kažejo nezaupanje do demokratičnih postopkov. Vsega ostalega pa niti ne bi komentiral. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dve repliki imamo, gospod Jelinčič in potem gospod Peče.
Hvala lepa. Ne vem, od kdaj je zaprtost seje znak demokracije; tega ni na svetu. Kajti, gospod Beuermann, potem naslednjič ne berite ustave Finske, ampak berite, kaj vem, ustavo Malezije ali pa ustavo kakšne druge države, kjer delovnih teles sploh ni. Morda boste šli po tej poti, najprej jih boste zaprli, potem jih boste ukinili oziroma že na sejah delovnih teles prepovedali in onemogočili, da bi najprej karkoli prišlo v javnost s teh delovnih teles, potem pa še utišali poslance, ker konec koncev ni niti smisla, da bi še kdorkoli kaj govoril. Mislim, da govoriti o demokraciji in govoriti o zaprtih sejah, to enostavno ne gre skupaj. Ni potrebno brati ustav raznih drugih evropskih dežel. Vsaka evropska država pa tudi vsaka druga je svoj specifikum in njihova ustava - in tako kot tudi naša - je zrasla iz trenutnih takratnih razmer in se počasi seveda, kot vi pravite, umika slovenski zadevi in slovenskemu izhodišču in se vedno bolj premika evropskemu izhodišču in evropskim normam. Ne vem, kaj se bo zgodilo potem. Gospod Beuermann, ali boste potem tudi prilagajali tisti hip, ko bomo - če bomo - v Evropi, vse te zadeve, ki jih sedaj hočete zapirati, da jih boste spet odpirali? Evropa, tudi tam, kjer še ni demokratična - in ni povsod demokratična, ponekod je zelo zaprta teži k demokraciji in poskuša biti vedno bolj in čimbolj demokratična. Pri nas, v našem državnem zboru, gremo po obratni poti in po obratni poti gredo tisti, ne vem, ki se najbolj na široko repenčijo, kako zagovarjajo demokratičen proces, kako so za demokracijo in kako so za transparentnost delovanja slovenske politike. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Peče, izvolite!
Hvala. V okviru splošne razprave okoli poslovnika državnega zbora so se vse poslanske skupine strinjale, da novi poslovnik daje neko novo dimenzijo delovnim telesom. Ta nova dimenzija se odraža v njihovi moči, v njihovem zasedanju in sedaj z vašim predlogom pa razpravo, ki se prenaša iz seje državnega zbora, torej na sejo delovnega telesa, to onemogočate. Hotel sem vam samo to povedati, da ne vemo, kako imajo na Finskem, ne vemo, če so na Finskem tudi ukinili opoziciji razpravljanje v okviru foruma, imenovanega sejna soba državnega zbora. Toda, če vzamemo v kompletu oba koraka, ki ju pripravlja liberalna demokracija, torej prvi prenos razprave s seje državnega zbora na sejo matičnega delovnega telesa, in drugi korak: ukinitev stikov z javnostjo na sejah delovnega telesa, ne pridemo nikamor drugam, kot v diktaturo in v, recimo, politiko medijev, ki bo kreirana s strani vladnih strank. Žal! Jaz predlagam, da umaknete vaš tretji predlog sklepa, ki resnično ni primeren za razpravo. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati [[...]]Moj pogled na poslanske klopi, mislim, da nas ni 49. Prosim, spoštovane kolege in kolegice, če pri sosedih pogledate, da ni vložena morebiti kartica in [[...]]Glede na to, da imamo pred sabo samo še en dopolnjevalni predlog, prosim spoštovane kolege in kolegice, ki se nahajajo v bližini, da se nam pridružijo. Ker ni več razprave o treh dopolnjevalnih predlogov predlagatelja Richarda Beuermanna, prehajamo na odločanje, in sicer bomo najprej glasovali o prvem predlogu. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti 2. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je bil predlog pod 1 sprejet. Prehajamo na glasovanje predlogu pod 2. Glasujemo. Navzočih 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti 4. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlog pod 2 sprejet. Prehajamo še na odločanje o predlogu pod 3. Glasujemo. Prekinjam glasovanje, obrazložitev glasu, gospod Kelemina, izvolite.
Ja, se opravičujem, da nisem prej - sem se prijavil, ampak ste me izgleda spregledali. Tega tretjega dopolnjevalnega predloga gospoda Beuermanna nikakor ne moremo podpreti. Zdajle, če se o bomo že odločili oziroma če bo sprejeto to, da se bo glavnina razprave z državnega zbora prenesla na delovno telo, potem pa, da bi še to bila zaprta seja, to ni sprejemljivo v nobenem primeru. Res je in na to sem že opozoril državni zbor, da trenutno ni nekih idealnih pogojev, da bi - prostorskih pogojev v prvi vrsti - da bi dejansko uspešno in učinkovito zasedala delovna telesa in zdajle seveda pri spremljanju sej, mogoče, če se bo teža dela državnega zbora prenesla na delovna telesa in spremljanje sej s strani novinarjev, bi v takem primeru oziroma bo v takem primeru verjetno povečana še. In prostor pa tega ne omogoča! Tako da jaz nimam nič proti, če bo tu neki poseben prostor, kjer bo kamera pač tudi prenašala - recimo, neka skupna kamera prenašala prenos in da bojo novinarji tam to spremljali, ampak ta možnost mora biti in seje morajo biti odprte za javnost. Ne vem, česa se bojite. Jaz sem prej povedal,naj javnost se opredeli do tega, naj se Slovenke, Slovenci in vsi drugi opredelijo do tega, ali je nekdo podal neki dober predlog ali slab predlog, ali kdo zavaja, ali kdo karkoli počne, kar ni v skladu z nekimi našimi skupnimi cilji, ki smo jih zastavilis tem, da pač pripeljemo nek predlog do končne odločitve. Naj ljudstvo odloči! Zakaj bi morali preprečevati dostop do informacije. To se ne sme zgoditi, zato temu nasprotujem in temu nasprotuje tudi naša poslanska skupina; in to odločno. In ne glede na kolega Beuermanna, ki ga sicer spoštujem, ampak včasih je res malo radikalen v svojih določenih pogledih. Če bi imel preveliko oblast, me je že skoraj malo strah, kako bi to bilo, če bi ta oblast bila preveč v njegovih rokah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Svoj glas želi obrazložiti gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa. Tudi jaz ne bom podprl tega predloga. Zdi se mi, da je izredno omejevalen. Poglejte, tisti, ki ste govorili o delovanju drugih parlamentov, bi lahko tudi povedali, da imate države, kjer lahko ljudstvo spremlja delo parlamenta. Pri nas na žalost, so ti poskusi bili, pa jih je državni zbor zavrnil. Ni to stvar samo nacionalne televizije ali kakšne druge televizije, pač pa je seveda stvar parlamenta in tose kaže sedaj, skozi ta predlog, da se celo prepreči, da bi seje delovnih teles bile spremljane s strani novinarjev. Po drugi strani pa s to spremembo poslovnika večino dela in odločitev hočemo prenesti na delovna telesa. Gospe in gospodje, ta dva predloga meni nikakor ne gresta skupaj. Če je moteče to, da so novinarji prisotni neposredno na sejah, potem bi razumel, da bi predlagatelj ta svoj predlog vsaj dopolnil, torej z neko takšno obliko, da se pač spremljanje dela delovnih teles novinarjem omogoči na kakšen drugačen način. Ne pa, da enostavno napišemo "predlagatelj naj prouči možnost, da bi bile seje delovnih teles praviloma zaprte za javnost". Jaz se s takšnim predlogom ne morem strinjati in ga nikakor ne bom podprl, še najboljše bi pa bilo, če bi ga predlagatelj v duhu demokratičnosti umaknil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Geza, želite obrazložiti svoj glas? Izvolite, potem gospod Beuermann.
Hvala lepa. Jaz se zelo strinjam s predhodniki, vendar obrazlagam glas v tej smeri, da bom rekel, da bom glasoval za. In je morda res, da je majhna napaka v predlogu kolega Beuermanna v tem, da piše "praviloma zaprta za javnost", ker si mi zaprte seje za javnost predstavljamo na način, kot so - recimo - posamezna delovna telesa, komisija za orožje in tako dalje, delovala. In da poleg fizične prisotnosti ni bilo možnosti priti tudi do informacij glede dogajanja na teh delovnih telesih. Vendar iz razprave, ki je bila - recimo, kolega Battelli je kot primer zadevo predstavil v nekem drugem smislu, v neki vmesni varianti. In o istem sta govorila kolega Kelemina in Sok, da fizične prisotnost javnosti naj ne bi bila, vendar bi se zadeve lahko sprejemalo na drugi način. In seveda, ker je pa rečeno, da se prouči, je odprta tudi ta vmesna možnost in seveda se potem v tej vmesni varianti lahko pripravi tudi rešitev k poslovniku, o kateri je govor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Beuermann. Obrazložitev glasu. Potem gospod Jelinčič.
Torej, morda bo izgledalo neresno. Ampak glede na to, kako sem bil napačno razumljen ob tem predlogu, in ob tem, da sem se pravzaprav zavedal, da je zelo težko zagotoviti dvotretjinsko večino za ta predlog, ta tretji dopolnjevalni predlog umikam.
Žal, gospod Beuermann. Ni možna niti sprememba niti umik. Smo v fazi glasovanja. Gospod Jelinčič.
Glasoval bom proti temu predlogu. In poleg tistih argumentov, ki sem jih že navedel, me k temu navaja tudi še nekaj. Namreč, pasivno spremljanje javnosti je bilo že zagotovljeno na določenih sejah državnega zbora. In navkljub dvojnemu snemanju sta oba magnetofonska trakova izginila. Zato ne verjamem v takšno pasivno spremljanje določenih sej, ampak sem za odprto spremljanje sej, kjer so novinarji prisotni in lahko tako vidijo, kaj se dogaja, kakor tudi slišijo. Hvala.
Hvala lepa. Ker smo izčrpali možnost obrazložitve glasu, prehajamo na odločanje. Glasujemo o zadnjem dopolnjevalnem predlogu. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 9, proti 29. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da predlog pod številko 3 ni bil sprejet. Gospod Roberto Battelli je tudi vložil dopolnjevalni predlog, in sicer z naslednjim besedilom: "Predlagatelj naj pri pripravi poslovnika za drugo branje upošteva potrebo po ohranjanju in enakopravnosti položaja poslancev narodnih skupnosti z ostalimi poslanci oziroma poslanskimi skupinami." Žal, tega predloga nimate na klopeh, ker je bil - tako so ugotovile naše službe - vložen v nasprotju s poslovnikom, se pravi v času, ko smo že končali s splošno obravnavo, ko je bil še čas, tako da o tem dopolnjevalnem predlogu gospoda Battellija ne moremo odločati,ker ni bil vložen v skladu s poslovnikom. Gospod Podobnik, izvolite.
Imam samo proceduralno vprašanje. Iz Lotus Notesa sem si sprintal vse vložene amandmaje, pa ali gre za nesporazum, ali je bil vložen tudi amandma, "naj predlagatelj za drugo obravnavo predloga poslovnika dopolni z določbo 141. člena veljavnega poslovnika". Ali je bil ta [[...]]?Jaz ga imam v mapi.
In kdo je vlagatelj?
Predlagatelj je poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije.
Samo trenutek! Gospod Anderlič.
Tudi sam imam ta dopolnjevalni predlog, socialdemokrati so to vložili. In ker je to vgrajeno v poslovnik in izhaja iz tistih naših tretjinskih zahtev pri popravljanju zadnjega poslovnika, če se spomnite, ko smo spreminjali poslovnik v zvezi s sprejemanjem proračuna, naša zaveza je, da tisto, kar smo pred dvema, tremi meseci naredili, ne bomo zdaj spreminjali, ker bi to bilo izredno neresno in bi lahko postavilo pod vprašaj tudi verodostojnost naših drugih predlogov. Zato: ali je to sprejeto ali ne, to je v tekstu, ki mora biti upoštevan. So pa socialdemokrati to vložili, je tu v tekstu. Nismo glasovali, ampak ker ga nimate, očitno, smo šli mimo - ali pa, če lahko še glasujemo? Ampak ker je v tekstu vgrajeno, je brezpredmetno.
Uradno amandma menda ni bil vložen.
Okej, potem je v redu.
Lahko je v Lotus Notesu, ampak uradno vložen pri službah predlog dopolnjevalnega predloga v taki vsebini ni bil. S tem zaključujemo to točko dnevnega reda. Gospod Anderlič, izvolite!
Imam proceduralni predlog, in sicer, da zaključimo to sejo državnega zbora, torej 5. sejo, se mi zdi, da je že, na način, da prestavimo vse točke, ki niso dokončane na naslednjo sejo, hkrati pa po hitrem posvetu z vsemi poslanskimi skupinami, da se sestane kolegij in v 20 minutah obvesti poslance, ali je mogoče danes opraviti sejo izredno sejo državnega zbora, na katerem je potrebno obravnavati zahtevo do 32 poslancev za razpis referenduma o zakonu, ki smo ga sprejeli prejšnji četrtek. Večina je bila za to, da naredimo to danes in ne v sedmih dneh, ker moramo narediti to sicer v sedmih dneh, ali - recimo - v ponedeljek, najkasneje prihodnji četrtek. Kot jaz razumem in kot se spomnim, ne bom pa trdil, poslovnik in pa zakon nesporno zahtevata, da če je več kot 30 podpisov poslancev, da državni zbor referendum razpiše oziroma mora razpisati. To so stvari, ki bi jih bilo mogoče zaradi teh omejitev opraviti danes. Predlagam, da se kolegij sestane in da obvesti [[...]]Prosim? Kaj ni resno? Govorim, razlagam, moj proceduralni predlog je, da končamo to sejo - če ste gospod Podobnik poslušali,da končamo, prenesemo vse točke na prihodnjo sejo in 20 minut poslanci počakajo, to ni več predmet te seje, ne vem, mogoče bi moral to posebej poudariti, ampak sem mislil na to. Kajti imel sem vtis, da bi bili vsi, s katerimi sem govoril, bolj za to, da opravimo tudi izredno sejo danes, kot pa v ponedeljek ali prihodnji četrtek, ko sta dva možna datuma za to izredno sejo. Moramo jo pa imeti v sedmih dneh. Gre pa za sklep proceduralne narave. Jaz sem "riskiral", dajem ta predlog v presojo državnemu zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. O proceduralnem predlogu je dolžan državni zbor glasovati. Proceduralni predlog je, da državni zbor konča s 5. redno sejo in da prenese točke na, to so pa točko 5.c, 5.č, 7., 8. in 10, to so nedokončane točke tega rednega sklica, na naslednjo sejo zbora. To je proceduralni predlog. Želijo predstavniki poslanskih skupin besedo? Gospod Podobnik.
Hvala lepa. Mi smo bili prepričani, da bo danes državni zbor, kot je bilo napovedano, odločal tudi o dveh amandmajih k predlogu zakona o zdravstvenem varstvu rastlin. Napoved je bila taka. To bi se opravilo zelo hitro. Potem bom pa zdaj govoril o temi, ki ni tema te seje. Zakon o referendumu in ljudski iniciativi. Odločitev državnega zbora, da razpiše referendum je zelo odgovorna zadeva. Pripraviti je treba akt. Tu ima vlogo sekretariat. Treba je odločiti o dnevih, termini so možni trije. Ali bomo to sedaj vse v naslednjih pol ure naredili? Prosim vas, da smo resni. Prihodnji četrtek se državni zbor sprejme in o tem odloči. To je edina korektna rešitev.
V imenu poslanske skupine Nove Slovenije, gospod Sok.
Hvala lepa. Tudi naša poslanska skupina tega predloga, gospoda Anderliča ne misli podpreti in se nam ne zdi resen. Torej, danes cel dan govorimo o poslovniku, govorimo o tem, kako se da poslovnik z voljo večine izigravati, kako se da spreminjati dnevni red. In pravimo, naprej pa tega več ne bomo delali, pa v isti sapi to delamo. Torej, mi za takšne rešitve nismo in tega ne moremo podpreti. Hvala.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine LDS, gospod Anderlič.
Jaz moram le reči, da očitno nekateri vidijo strahove samo, ko se oglasim. Moj proceduralni predlog v ničemer ne posega v to, kar ste vi govorili. V ničemer. Moj proceduralni predlog je, da se 5. redna seja v tem trenutku zaključi in se prenesejo vse točke za 6. redno sejo. To je bil moj proceduralni predlog. Če tega ne podprete, je vredu. Ampak proceduralni predlog je samo to. Vse ostalo je bila pa utemeljitev, da bi želel vsaj jaz in tisti, s katerimi smo se posvetovali, ali je mogoče, da tisto, kar moramo opraviti, opravimo danes, sicer v 7 dnevih. Če tega ne bomo opravili danes, bomo vsaj obveščeni, kdaj pa bomo opravili. In seveda, ker pa bodo vodje poslanskih skupin šli na kolegij, jaz predpostavljam, da se lahko o tem dogovorimo. Nima to s to sejo in s tem proceduralnim predlogom nobene zveze. In še enkrat dajem ta predlog za odločanje, da to sejo zaključimo in da se, kot pravi gospod Podobnik, resno pogovorimo o teh stvareh. Predpostavljam pa, da je pripomogel k temu, da bomo morali se na tej seji dobiti, kajti on je dal pooblastilo nekaterim, da lahko o tem predlogu sodelujejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še katera poslanska skupina predstaviti stališče k proceduralnemu predlogu? Ker ne, prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 33, proti 14. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem 5. sejo Državnega zbora Republike Slovenije. Spoštovane poslanke in poslance pa vljudno prosim, da ostanejo v državnem zboru še 20 minut, da nam bo predsednik sporočil, kako se bodo dogovorili na kolegiju državnega zbora. Člane kolegija pa vljudno prosim, da se takoj udeležijo kolegija v sobi 217. Hvala lepa in na svidenje.