Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje. Pričanjem 18. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Darja Lavtižar Bebler, Melita Župevc, Eva Irgl, mag. Vasja Klavora, Matevž Frangež in Miro Petek. Na sejo sem vabil predsednika Vlada in ministrice in ministre k 1. točki dnevnega reda, predstavnika Državnega sveta k 4. in 18. točki dnevnega reda, predstavnika Urada predsednike Republike k 20. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 18. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem seje 7. 6. 2010. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. K predlogu za umik točke z dnevnega reda ali predlogov za širitev dnevnega reda seje nisem prejel. Prehajamo na določitev dnevnega reda. Zboru predlagam, da je za današnjo sejo določen dnevni red, kot ste pa prejeli s sklicem. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 18. seje zbora določen. Prekinjam 18. sejo zbora, ki jo bomo z vprašanji poslank in poslancev nadaljevali ob 15. uri. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice poslanke in poslanci! Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 42 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Predsednik Vlade, ministrice in ministri odgovorijo na vprašanja v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da so na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec postavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki postavi vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki postavi vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se za danes opravičili naslednji ministri: Samuel Žbogar, minister za zunanje zadeve, dr. Franc Križanič, minister za finance, od 16.30 dalje, dr. Igor Lukšič, minister za šolstvo in šport, od 19.00 dalje ter Dorijan Marušič, minister za zdravje, od 16.45 dalje. Na klopi ste prejeli pregled poslanskih vprašanj, na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Kot sem že omenil, bo na prva štiri vprašanja odgovarjal predsednik Vlade Borut Pahor. Poslansko vprašanje mu bo najprej postavil Zmago Jelinčič Plemeniti, Slovenska nacionalna stranka.
Hvala lepa za besedo. Najprej najvažnejša stvar, gospod premier, moram reči, da imate zelo lepo kravato, usklajeno z obleko in srajco. No, zdaj pa k drugim, manj pomembnim zadevam. Že v koalicijskem sporazumu dne 6. novembra 2008 ste v točki 11/9 govorili o ustavnoskladnem volilnem sistemu in referendumu, kjer ste obljubili, da se bo zadeva na področju volitev uredila na ta način, da bo nezdružljivost županov in poslancev ugotovljena in odpravljena ter da se bodo odpravili volilni okraji na način, da bo to potem v enotah stranka pravzaprav pripravljala določeno listo 11-ih kandidatov, izmed katerih bi se potem volili oziroma bi volivci izbirali svoje kandidate. Res je, da je sveta trojica s priveskom ali kakor bi rekli, koalicijski trojček z DeSUS to zadevo obljubljal, stal za njo, vendar je prva obljuba že padla v vodo. Nezdružljivost županov in poslancev je ostala in tako se bojimo, da tudi ne bo prišlo do spremembe volilnega sistema na drugem področju, kar bi bilo za Slovenijo izredno dobro. Na ta način bi pač lahko ljudje izbirali svojega kandidata. Vedeli bi, kdo so tisti, ki imajo možnost, da vstopijo v parlament. In na ta način bi bile stranke primorane izbirati dobre kandidate in bi jih lahko dala na tista mesta, kjer bi bili kakšni izvoljeni. Na ta način bi se izognili - moram razmisliti, da me predsednik Državnega zbora ne bo opomnil, kako naj to povem - na ta način bi se izognili, da bi prišli v parlament kakšni manj sposobni ljudje z malo nižjo stopnjo možnosti razumevanja določenih dokumentov, dokumentacij in pa zakonskih določil ali po domače povedano, bedaki bi ostali izven parlamenta. Prosim, gospod premier.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade gospod Borut Pahor. Prosim za odgovor.
Vse svoje življenje sem se spraševal, kako bom vedel, da sem postal star. Zdaj vem, ko mi bo starejši kolega dal kompliment namesto mlajše ženske. Hvala lepa, kolega Jelinčič za vaš komentar na začetku. Zdaj pa k vašemu vprašanju. Kar se tiče volilne zakonodaje. Ta vlada je odločena, kolikor bo naletela na razumevanje potrebnih dveh tretjih poslank in poslancev v tem visokemu domu, da spremeni volilni sistem. Glede tega so bile, so in bodo vedno med strankami, znotraj njih, v parlamentu in izven njih, v strokovni javnosti, različna mnenja. Jaz bi rad pokazal, v katero smer stremi Vlada, bo pa seveda, če bo, to rešila skupaj z vami. Potrebna je, kot rečeno, dvotretjinska večina. Jaz mislim, da je za Slovenijo kot majhno politično družbo pomembno, da ohrani politično mavričnost. To pomeni, da ne institucionalizira takega volilnega sistema, ki bi oblikoval dva politična tabora, kot dve, bom rekel, prevladujoči politični stranki ali instituciji, ki si izmenjujeta oblast na volitvah. To bi pomenilo uveljavitev po mojem večinskega volilnega sistema. Ima dobre strani, vendar ne, po mojem, za majhno politično družbo, kot je slovenska, ki mora stremeti k temu, da ohrani v svoji politični identiteti to različnost in hkrati zaradi tega prav možnost za konsenz. To je prva stvar. Proporcionalni volilni sistem. Kjer je mogoče, da se za mesto v parlamentu potegujejo tudi stranke, ki nimajo velike politične podpore, pa vendarle dovolj visoko. Ta prag je treba določiti, da dobijo sedež v parlamentu in govorijo v imenu tistih ljudi, ki so sicer v manjšini, vendar so še vedno v družbi prisotni. V primeru večinskega volilnega sistema je to manj verjetno. Vendar je to v velikih družbah manj boleče, v manjših pa bolj. Drugo vprašanje zadeva župane in poslance. Ni nobena skrivnost, ne moje osebno mnenje, mnenje večine v Vladi, da je to, po mojem, strukturni problem, velik. Pa mi naj županje in župani, ki ste hkrati tudi poslanke in poslanci, ne zamerijo, te odkritosti. Dolgo vrsto let sem skupaj z vami sedel v poslanskih klopeh, videl ta problem z ene in zdaj kot predsednik Vlade vidim ta problem tudi z druge strani. Moja izkušnja mi govori, da vsaj večina, zdaj ne bi šel at personam, ampak grem ad drem, na problem, saj večina tistih, ki ste ob tem, da ste poslanke in poslanci, ste najprej predvsem župani in županje. Svoj položaj v tem visokem domu, kjer bi morali po ustavi skrbeti za skupno dobro cele države, najprej in predvsem gledate na parcialni interes svojega lokalnega okolja. To vnaša neko trenje v politične odločitve, ki ni koristno za, bom rekel, nacionalne interese. In jaz sem za spremembo zakonodaje, ki bi ločila ti dve funkciji, župansko in poslansko. Tukaj se akumulira pomembna politična moč in ljudje to vedo. Ko se in ko imajo možnost odločati, da dajo prednost nekomu, ki je hkrati župan in se poteguje za mesto poslanca, večinoma, ne glede na politične barve, tako podporo tudi dobi, ker vedo, da bodo s tem okrepili njegov politični položaj in moč, ne kot poslanca, ampak kot župana, ki bo potem zaradi okrepljene politične moči vrnil svojemu okolju s svojim vplivom tisto, kar od njega to okolje pričakuje. To vnaša neko kolizijo interesov med zahtevo, da tukaj vsi navzoči delamo v skupno dobro, v imenu vseh državljank in državljanov, in da kdo dela zlasti kot župan ali županja za potrebe in interese lokalne skupnosti. Vlada si bo torej, če ostane pri teh problemih, prizadevala skupaj z vami oblikovati tak volilni zakon, ki bo upošteval ti dve premisi, in če bomo dobili 2/3 večino, bomo po mojem mnenju prišli do boljšega volilnega zakona, ni pa to zdaj prioriteta Vlade, imamo druge resnejše probleme, je pa to v našem načrtu.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, gospod Jelinčič.
Hvala lepa. Dobil sem odgovor na polovico vprašanja, zato bi bilo lepo, če bi ga dobil še na drugo polovico. Jasno, da mi nismo za dvig volilnega praga za vstop v parlament, kakor tudi ne za večinski sistem. Mislim, da je smiselno, da v naši družbi ostaja proporcionalni sistem, tako kot ga ima večina evropskih držav. Nekatere imajo neke druge variante. Dne 9. februarja 2009. leta je gospa ministrica Irma Pavlinič Krebs ustanovila tako imenovano delovno skupino za pripravo volilne zakonodaje, ampak vse skupaj je nekako zamrlo. Nič se ne premika. In jaz mislim, da je to zelo smiselno, da se naredi ta sprememba, da se uvede tudi obvezni preferenčni glas, vendar je treba ukiniti okraje. Vse bo lažje, vse bo bolj transparentno in konec koncev, tudi razna presenečenja, ki se zdaj dogajajo, ko pridejo v parlament ljudje, za katere so vsi mislili, da bodo vstopili v parlament oziroma za katere so mislili, da bodo po zmagi zopet ministri. To se lomi in to se zlomi. Zato je smiselno, da se ta zadeva enostavno naredi na tak način, kot je bilo v samem začetku podano. To se pravi, 8 volilnih enot in v vsaki volilni enoti 11 kandidatov, ki jih volijo volivci z, magari, obveznim preferenčnim glasom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade.
Mislim, da gremo približno v isto smer, ne nazadnje imamo izkušnje s poizkusi, ki niso dokončno uspeli v prejšnjem mandatu. Zdaj poskušamo znova oblikovati potrebno 2/3 večino. Zakon je pripravljen, kot mi sporoča ministrica Krebsova. Jaz predlagam, če je lahko danes tak dogovor, da se ti pogovori med poslanskimi skupinami in Vlado nadaljujejo, in da ugotovimo, ali obstoji glede temeljnih rešitev nove volilne zakonodaje dovolj konsenza, in potem ob vseh drugih nalogah, ki jih imamo - zadnje kar si želim, kolega Jelinčič, zadnje, kar si želim, je, da bi si ljudje zunaj te pomembne stavbe mislili, da se ukvarjamo s problemom, kako si bomo razdelili politične stolčke, in da se ne ukvarjamo z njihovimi problemi, problem njihovega standarda itn. Če pa lahko to rešimo na način, da ne ogrozimo drugih nalog, ki jih imamo, potem predlaga ministrica Krebsova, da obnovite in pohitite z dialogom s poslanskimi skupinami in da pridemo do glasovanju o zakonu in da ima možnost, da uspe z dvotretjinsko večino.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje predsedniku Vlade bo predstavil mag. Andrej Vizjak Slovenska demokratska stranka.
Spoštovani predsednik Vlade. Res je, imamo več bolj pomembnih tem. Podatki o stanju javnih financ, javnem dolgu in razmerah v gospodarstvu so skrb vzbujajoči, lahko bi rekli tudi, alarmantni. Na monitorjih si poglejmo nekaj statistike za zadnjih nekaj let. Podatki o gospodarski rasti kažejo, da smo imeli po obdobju rasti v obdobju 2000 do 2008 drastičen padec v letu 2009, ki je bil večji od povprečja EU. Poljska celo padca gospodarske rasti ni imela. Slovenija je tista, ki je imela najnižje. Javnofinančni odhodki so poskočili iz 42% na 47% BDP. Javni sektor porabi vse večji delež, ki ga ustvari gospodarstvo. Podobno kaže tudi graf javnofinančnega primanjkljaja, kjer je predstavljena razlika med javnofinančnimi odhodki in prihodki. Razlika narašča. Vse več trošimo glede na ustvarjeno v gospodarstvu. Razliko med odhodki in prihodki krijemo z zadolževanjem. Javni dolg strmo narašča in znaša približno 16 tisoč evrov na slehernega zaposlenega v Sloveniji. Izjemno skrb vzbujajoč je podatek o padcu konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. V zadnjem letu smo padli najbolj med vsemi državami, kar za 20 mest. Če smo v obdobju 2004 in 2008 izboljšali konkurenčnost za 11 mest smo sedaj zopet vse pokvarili in še več. Skrb vzbujajoč je tudi podatek o zaposlenih v javnem sektorju in masi plač v javnem sektorju. Namesto da bi bila prioriteta večja učinkovitost javnega sektorja, ustvarja vaša vlad vse več agencij in raznoraznih svetov. Kar deset ste jih ustanovili v mandatu te vlade. Tudi zadnji podatki o rasti BDP kažejo, da nimamo gospodarske rasti, ampak stagnacijo. Izvoz se je sicer nekaj okrepil. Domača potrošnja, investicije pa so padle. Gospodarstvo ocenjuje, da so dodatni žeblji v krsto domačega gospodarstva tudi zadnji ukrepi Vlade in koalicije. Na Vladi sprejet rebalans proračuna, ki zmanjšuje državne investicije za okoli 450 milijonov evrov, zlasti v cestno infrastrukturo, zdravstvo in tudi nekatere druge investicije. Tudi trošarinska politika, ki drastično draži energente, pogonska goriva, elektriko bo prizadela slehernega prebivalca in gospodarski subjekt. Obvezna delitev dobička zaposlenim, to mnogi gospodarstveniki ocenjujejo kot nov davek v državi. Spoštovani predsednik Vlade: Zakaj posegate s temi škodljivimi ukrepi v ranjeno in skrhano gospodarstvo, ki edino ustvarja in mora potegniti Slovenijo iz recesije? Spoštovani predsednik Vlade: Kateri so konkretni prioritetni kratkoročni, poudarjam, kratkoročni ukrepi za spodbujanje gospodarstva, ki bodo imeli takojšnji učinek v smislu gospodarske rasti?
Hvala lepa. Prosim predsednik Vlade gospod Borut Pahor.
Najprej odgovor na vaše vprašanje, kakšne konkretne naloge so zadane Vladi na področju vzpostavljanja ugodnega ali pa ugodnejšega finančnega okolja za mala in srednja podjetja - teh je največ, in ta so ta hip za nas zelo pomembna -, samo vzpostavili končno nov instrument tveganega kapitala. Zagotovili smo več kot 100% povečanje razvojnih spodbud, po dve podjetji za vlaganja v nove inovativne proizvode in storitve, ter za nakup tehnološke opreme, v primerjavi z letom 2008. Povečali smo vlaganja v znanje in inovativnost. Veste, da smo kljub krizi ali pa prav zaradi nje povečali za 50% finančna sredstva za RMB. Mislim, da je to smela, ampak neizogibna poteza v času, ko želimo, da obrnemo tudi trend konkurenčnosti navzgor. K njemu kasneje. Pripravili smo nov program internacionalizacije slovenskega gospodarstva. Uvajamo nove oblike spodbujanja slovenskih podjetnikov ob vstopu na tuje trga. V izvedbi je sedaj akcijski načrt za odpravo administrativnih ovir, s katerim se postopoma te ovire odpravljajo in prispevajo k izboljšanju poslovnega okolja za podjetja. Med prvimi v EU smo sprejeli akcijski načrt za izvajanje akta o malih podjetjih, v katerem je opredeljenih 10 prioritetnih ukrepov za povečanje konkurenčnosti malih in srednjih podjetij. V predlogu rebalansa, ki ga omenjate za leto 2010, za področje spodbujanja podjetništva in konkurenčnosti ni predvideno bistveno zmanjšanje sredstev. Nasprotno smo v predlogu rebalansa, prvič povečali sredstva za neposredne tuje investicije za nekaj manj kot 6 milijonov evrov, in drugič skoraj 14 milijonov evrov razvojnih sredstev smo prenesli iz bilance A v bilanco B, torej z namenom, da povečamo sklad za dodeljevanje garancij malim in srednjim podjetjem za najem bančnih kreditov s subvencijo obrestne mere. Ta instrument se je namreč v zadnjem letu izkazal za zelo uspešnega in zaželenega med podjetji. Naprej. Pomembna novost, ki jo pripravljamo, upam, da bo implementirana čim prej, za to področje, je ustanovitev tako imenovane razvojne platforme, ki predstavlja povsem nov, svež pristop k pridobivanju in razdeljevanju razvojnih sredstev, in bo med drugim omogočila prehod od nepovratnih na dostopnejše povratne oblike financiranja. Glavno vlogo pri upravljanju bo prevzela Slovenska izvozna in razvojna banka. Glede zakona o udeležbi delavcev na dobičku je bil glavni namen Vlade izboljšati odzivnost podjetij za uporabo te oblike motiviranja delavcev k večji gospodarnosti in učinkovitosti delavcev. Ni nobena skrivnost, da je imela Vlada en pogled na to, kako priti do tega cilja, in politična večina v Državnem zboru drugega. Vlada stoji za konceptom prostovoljnega, torej prostovoljne delitve dobička, meneč, da bi prav tako dosegli ta cilj. Jaz sem se pogovarjal s številnimi gospodarstveniki, ki imajo naložbe pri nas, v tujini ali pa jih nameravajo imeti in rekli so mi neko stvar, ki je verjetno zelo poštena in iskrena, v stvarnem smislu Zakona o obvezni delitvi dobička niti ne vidijo kot veliko prepreko za odločitev, da bi bila Slovenija lokacija za njihove naložbe. Bolj jih vznemirja neka psihologija, mentaliteta, ali to razmišljanje pomeni samo en delček v celotni politični sliki Vlade in politične večine, ki morda v prihodnje želi bolj obremeniti tuj kapital ali pa domač, če bi investiral na slovenskih tleh. Torej, gre bolj za psihološki kot stvaren fenomen, ampak tudi ta je danes relevanten v gospodarskem življenju. In visoki dom se bo odločil, ali bo znova potrdil ali ne zakon, ki je bil že enkrat sprejet. Stališče Vlade pa je v tem smislu znano. Mi si želimo, da bi bilo storjeno vse, kar je mogoče, da bi se, in to je zdaj moj politični odgovor na vaše vprašanje, da bi se to neravnovesje med solidarnostjo, ki ste jo omenjali, ki je bila povečana v lanskem letu, koliko smo - za 44% - povečali sredstva za socialno kohezivnost. Da bi se v letošnjem letu, zlasti v drugi polovici leta z rebalansom, zato, da držimo do 5% deficit, da se bo s strukturnimi reformami in z izboljšanjem okolja za tuje investicije vrnila gospodarska rast in se obnovila delovna mesta, zlasti nova, če je to mogoče.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, mag. Andrej Vizjak.
Ja, seveda, saj na nekaj ni bilo odgovorjenega. Namreč, v opozicijski SDS nismo doslej le kritizirali Vlado zaradi neučinkovitih in nepravočasnih protikriznih ukrepov. Videli smo podatke, statistika kaže, da so bili udarci po slovenski ekonomiji hujši in da smo bolj utrpeli vse skupaj kot pa primerljive države. Torej, očitno ukrepi ne primejo in še več, niste povedali niti skoraj nobenega novega, ki ga boste sprejeli, kratkoročnega, protikriznega. Vse, kar ste našteli, je bodisi že uveljavljeno ali pa je bilo v preteklosti in očitno ne deluje. Poglejte na zadnji paket Slovenske demokratske stranke, ki je bil tu vložen, tretji paket, ob predhodno tudi predlaganemu partnerstvu, ste obljubili, da boste nanj celovito odgovorili in po potrebi tudi vključili kakšne [[...]]Celovitega odgovora do danes nismo dobili. Paket je nosil oznako "Boj proti krizi je boj za nova delovna mesta." Slovenija je v tem obdobju izgubila približno 100 tisoč delovnih mest, pa bom ponazoril zakaj. Namreč, če seštevamo podatke o porastu brezposelnih za 40 tisoč, in temu dodamo 17 tisoč manj izdanih delovnih dovoljenj v letošnjem letu in 20 tisoč več upokojencev in tudi prištejemo vsaj eno tretjino tistih, ki so v ukrepih začasnega čakanja na delo in teh drugih ukrepih, potem lahko ugotovimo, da je Slovenija ob približno 100 tisoč novih delovnih mest. 100 tisoč delovnih mest smo zgubili. Torej, spoštovani predsednik Vlade, slovensko gospodarstvo potrebuje predvsem kratkoročne učinkovite ukrepe za spopad s krizo, strukturne reforme so potrebne, vendar bodo dajale učinke šele čez leta. Potrebujemo kratkoročne ukrepe v smislu davčne in administrativne razbremenitve, vaši ukrepi gredo diametralno nasprotno smer. Dvig trošarin je dvig davkov, to je vsem jasno, tudi diametralno nasproti je predlog rebalansa, da se znižujejo državne investicije, ki poganjajo gospodarstvo. Torej, spoštovani predsednik Vlade, še enkrat: Kateri so tisti prioritetni [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Prosim, gospod predsednik Vlade.
Danes je tak konstruktiven ponedeljek. Prej smo se zmenili pri prejšnjem odgovoru, da bomo poskušali narediti korak naprej do sprejema novega volilnega zakona, vam pa predlagam, da, če seveda sprejmete to ponudbo, do začetka diskusije o rebalansu proračuna predstavite vaš predlogov kratkoročnih ukrepov, kot bi jih sprejeli, če bi imeli odgovornost za vodenje Vlade. In mi bomo ob začetku diskusije za sprejetje rebalansa odgovorili na vaš predlog. Bojim se sicer, da se bo ponovila zgodba, ko bo prišlo do povečanje fiskalne obremenitve ne njene razbremenitve, vendar poskusimo znova. Še enkrat vam povem. Če bi bila slika Slovenije takšna, kot jo kažejo kritiki naše gospodarske politike, potem se Slovenija danes ne bi nahajala v družini tistih redkih evropskih držav, ki snujejo pomoč za tiste, ki so se znašli v globokih razvojnih problemih. Ni samo Grčija tukaj, so tudi druge velike države. Slovenija je imela dramatičen upad BDP v letu 2009, mi se počasi dvigamo kljub temu, da prihaja do kvartalnih nihanj. Tukaj so razlogi različni, tako kot je recimo, gospod minister, gradbeništvo pregrevalo gospodarsko rast v času konjunkture, tako jo zdaj zamrzuje v času recesije. In s tem se moramo soočiti in Vlada je odločna, da se sestane z velikimi in malimi igralci na področju gradbeništva in da vidimo, kako tukaj lahko hitro in konkretno pomagamo in pri vseh drugih, kjer bomo ugotovili te potrebe. Hočem vam samo reči, da iz dneva v dan sprejemamo kratkoročne odločitve zato, da pomagamo podjetjem. Mi imamo vrsto zamisli, kako v kratkem času realizirati nekaj odločitev, ki bodo pomembne za konkurenčnost slovenske ekonomije, ta je ključnega pomena. Sestavni del, torej še enkrat povem, sestavni del naše, recimo temu gospodarske politike je ta hip rebalans, zato, da ostane primanjkljaj vzdržen, strukturne reforme, ki tečejo naprej in razmišljanja o tem, kako Slovenijo pripraviti kot lokacijo za tuje investicije. In tukaj razmišljamo o Silicijevi dolini, Sloveniji kot Silicijevi dolini za inkubacije novih tehnologij. Mislim, da bodo to ne samo kratkoročni, ampak tudi dolgoročni ukrepi. Mi moramo na koncu tega leta nekako poravnati to porušeno ravnovesje med solidarnostjo in tekmovalnostjo, mislim, da Vladi to zdaj uspeva, seveda pa morate priznati, naletava na vrsto ovir pri socialnih partnerjih, ampak socialnih partnerjev ne odrivamo, poskušamo z njimi imeti dialog in jim razložiti, zakaj so to ukrepi, ki so dolgoročno pomembni in koristni tudi zanje.
Hvala lepa. Prosim, proceduralno, gospod mag. Vizjak.
Hvala lepa. Ja, prav v tem konstruktivnem duhu tudi jaz predlagam razpravo o odgovoru predsednika Vlade na moje vprašanje v skladu z določili Poslovnika. Namreč, prav je, da bi si predsednik Vlade res pobliže ogledal naš tretji paket protikriznih ukrepov, ki smo jih dali in na katerega je obljubil odgovor. Kajti odgovor na marsikatero njegovo vprašanje nam, opozicij, je, predstavite vi vaše kratkoročne ukrepe. Notri jih je vrsta in vrsta dobrih. Povedal vam bom enega, izjemno pomembnega: fiskalno pravilo, da lahko v tej državi porabimo toliko oziroma delež ustvarjenega, ne pa v absolutnem znesku omejiti javno porabo, gospodarstvo pa ustvarja vse manj. Država vse več troši - videli smo grafe, so tudi na monitorjih. Država troši in troši, tudi po številu in ustanavljanju novih agencij. Spoštovani predsednik Vlade, deset novih agencij ste ustanovili v mandatu vaše vlade. Ali je to pot k učinkovitejšemu javnemu sektorju in k obvladovanju javnih izdatkov za te namene? Še več, predlagali smo in predlagamo davčno in administrativno razbremenitev gospodarstva. Vaši ukrepi gredo ravno v obratno smer, dvig trošarin je dodatno davčno breme za gospodarstvo. Predlagali smo tudi učinkovitejše izvajanje shem podpore gospodarstvu, teh kreditnih linij, se pravi, jamstvenih shem. Predlagamo več državnih in lokalnih investicij na podlagi razvojnih projektov, kot je vlaganje v energetiko. Mimogrede, od vašega obiska v Posavju se ni zgodilo tisto pomembno - državni prostorski načrti niso šli naprej, stojijo. Maja je bila obljubljena javna razgrnitev državnega prostorskega načrta za hidroelektrarno Brežice, zdaj smo že junija, javne razgrnitve ni. Predvsem pa pričakujemo paket varčevalnih ukrepov javnega sektorja. Tega paketa ni, kajti po vseh statistikah gre poraba, sploh ta fiksna poraba navzgor, zmanjšujejo se pa investicije in to dodatno slabi gospodarstvo, ker pač nima kaj delati. Torej, razlika med Slovenijo in Grčijo je samo ena: Grčija je to krizo pričakala bistveno bolj zadolžena kot Slovenija. Mi smo med državami evroobmočja najbolj povečali javni dolg v odstotku bruto domačega proizvoda, kar za približno 60% smo povečali javni dolg. Spoštovani predsednik Vlade, vrsta razlogov je, zakaj bi bilo treba opraviti razgovor o tako pomembnih temah, zato proceduralno predlagam, da opravimo o vašem odgovoru razpravo v Državnem zboru, ker mislim, da je to glavno mesto za to. Seveda, statistika je zoprna. Statistika govori o tem, da je Slovenija na slabi poti. Poskušajte jo, prosim, realno oceniti in ne govorite o takšnih floskulah, kot je Silicijeva dolina.
Hvala lepa. O predlogu poslanca mag. Andreja Vizjaka, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 15. junija 2010, v okviru glasovanj. Poslansko vprašanje bo predsedniku Vlade Borutu Pahorju postavil Jakob Presečnik, Slovenska ljudska stranka.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik Vlade, spoštovane ministrice, spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Glede na to, da imam vprašanje na podobno temo, kot je prej kolega spraševal in vi odgovarjali, moram reči, da sem temeljito poslušal tudi vse vaše odgovore. Kljub temu pa imam vprašanje s podobnega področja. Slovenija je uradno še vedno v recesiji. Uradna statistika nas uvršča v lepo druščino. Poleg nas se od držav EU v recesiji nahajajo le še Grčija, Ciper in Romunija. Na lestvici svetovne konkurenčnosti smo padli za 20 mest, na 52. mesto med 58. državami. Za nami so se uvrstile le, po naših podatkih, Bolgarija, Romunija, Argentina, Hrvaška, Ukrajina in Venezuela. Vendar predsednik Vlade in minister za finance ostajata optimistična, saj pravita, da so za zdaj stvari za Slovenijo razmeroma ugodne, saj če bo oživelo evropsko gospodarstvo, potem bo to vplivalo tudi na slovensko in napovedi UMAR bodo še vedno realno dosegljive. Čudno, lahko bi rekel, parazitsko razmišljanje. Naše kritike, da smo premalo naredili za zagon slovenskega gospodarstva, so očitno bile na mestu. Komaj smo sprejeli proračun za leto 2010, je že pred nami rebalans proračuna, saj statistični podatki predvidevajo - po naših podatkih, ko še nismo dobili na mize rebalansa proračuna, to smo dobili danes in zagotovo je v njih mogoče kakšen podatek, ki ni točno tak, kot ga bom navedel, ker še nismo uspeli proučiti tega rebalansa -, torej, statistični podatki predvidevajo 540 milijonov evrov nižje prihodke od predvidenih. Izdatki naj bi se po nam dostopnih podatkih zmanjšali za skoraj 600 milijonov evrov. Predvsem s črtanjem investicij. Večinoma na področju prometa, zdravstva, obrambe, znanosti in tako dalje. V najbolj neprimernem času, po našem mišljenju, bomo varčevali z zamikom investicij v prihodnje leta, o varčevanju na področju materialnih stroškov, stroškov plač, blaga in storitev pa zopet ne zasledimo nobenih posebnih, bi rekel, oprijemljivih podatkov. Zato me, spoštovani predsednik Vlade, zanima naslednje. Ali ste vi osebno kot predsednik Vlade ob pripravi rebalansa proračuna od neposrednih in posrednih proračunskih uporabnikov zahtevali znižanje materialnih stroškov, kot je postavka izdatki za blago in storitve? In: Kakšna je bila vaša zahteva? Drugo, kateri neposredni in posredni proračunski uporabniki so vaše navodilo upoštevali in kateri ne? V primeru, da je bilo kaj tega tudi upoštevanega, pravim, nismo še preštudirali detajlno rebalansa, ker smo ga dobili šele danes. Koliko so se nominalni [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Prosim predsednik Vlade gospod Borut Pahor.
Tudi za voljo; kot rečeno, danes je tak konstruktivni ponedeljek; tudi za voljo vašega vprašanja bomo gradivu za proračunsko sejo pridali prav vse razpoložljive informacije o ukrepih, ki jih je slovenska vlada sprejela na področju varčevanja v njeni pristojnosti. Jaz mislim, da bodo to zanimivi podatki, ki bodo pokazali, da je bilo treba veliko truda, da smo prišli do rezultatov, kot je recimo v primerjavi z letom 2008 za skoraj 20% zmanjšan strošek za pisarniški material, za skoraj 15% prevozni stroški, službena potovanja so se zmanjšala skoraj za 40%. Pravim, tukaj je samo nekaj stvari, ki jih velja omeniti za to, da bi šel k tistim podatkom, ki so kot agregat veliko bolj pomembni. Na področju plač v javnem sektorju smo sklenili dva dogovora, ki v letih 2009-2010 pomenita znižanje potrebnih javnofinančnih sredstev za plače v javnem sektorju v skupni višini 450 milijonov evrov. Brez teh ukrepov, spoštovani gospod poslanec, brez teh ukrepov bi na primer rast plač v javnem sektorju to leto znašala 10,3% in zdaj znaša 2,7%. Ali je 2,7% primerno glede na gospodarsko rast in situacijo? Verjetno je to visoka rast, zlasti v primerjavi z rastjo plač v realnem sektorju, ampak brez zamere, nekaj bom rekel, ne pohvale, si ne upam misliti na to besedo s strani opozicije, ampak nekaj razumevanja za to, koliko ogromnega dela je bilo treba dati za to, da smo dogovorili s socialnimi dejavniki te dogovore. Vsaj nekaj tega priznanja pa bi vendarle lahko bila ta vlada deležna. V predlogu rebalansa, ki smo ga poslali v Državni zbor je res, da se odhodki namenjeni investicijam znižujejo, nikakor ne drži, da se ne znižujejo tudi izdatki za blago in storitve oziroma materialne stroške. Ob tem je treba povedati, da so se znižali izdatki za to področje v primerjavi z letom 2008 in 2009 in se še dodatno zmanjšujejo. In sicer 864 milijonov evrov v letu 2008 na predlaganih dobrih 823 v letu 2010. Če se omejim samo na predlog rebalansa, se podatki za blago in storitve še znižujejo za 71 milijonov evrov. Kar pomeni 8% manj, kot je bilo v ta namen že sprejeto v tem Državnem zboru. Če iz tega izvzamemo celotne odhodke namenjene za posebne materiale in storitve, predvsem pri vojski in policiji, so izdatki za blago in storitve nižji, še vedno nižji za 51 milijonov evrov. Mislim, kaj hočem reči? Hočem vam reči, da se ravnokar tukaj z ministrico Krebs in ministrom Marušičem sedaj z vami pogovarjamo po končanem pogovoru s sindikatom FIDES, ki seveda ostro protestira o nameri Vlade, da bi posegli v nekatere, recimo temu doslej dogovorjene pravice. Mislim, da gre za vprašanje dežurstva. To je samo eden izmed sestankov samo en zelo majhen segment. Čaka nas verjetno v prihodnjem tednu sindikat z vsemi javnimi sektorji. Še enkrat naj vam povem, to mi je sedaj generalna sekretarka rekla, tudi če bi odpravili administracijo, mi deficita ne bi odpravili. Tako velik je ta problem. Ampak, poglejte, gospe in gospodje, Slovenija relativno, ne pravim ekselentno, ampak relativno dobro regulira proces krize. Mi smo zaradi številnih značilnosti padli zelo globoko v luknjo recesije in se počasi a zanesljivo dvigamo. Slovenija okreva, ne brez težav, ampak vas prosim, okreva tako, da na ramenih najbolj socialno občutljivih ljudi ni bilo glavnega bremena. Mi nismo izgubili, kot je bilo mišljeno, da bomo imeli številko letos ob temu času 130 brezposelnih, ampak jih imamo pod magično številko sto tisoč. In mi smo z ukrepi Vlade ohranili osemindvajset tisoč delovnih mest. Hočem reči, o.k. lansko leto smo pazili na socialno povezanost, letos bomo poskusili z instrumenti [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa gospod predsednik. Želite dopolnitev odgovora gospod Presečnik? Lepo prosim.
Hvala lepa za odgovor. Torej, v sovjem dodatnem oziroma, ja, dopolnilnem vprašanju na isto temo, bi le omenil področje investicij, ki se po našem vedenju izrazito črtajo iz predloga rebalansa proračuna. Pa ne le zaradi problema gradbeništva, prej ste omenili pri odgovoru poslanskemu kolegu, da boste tej temi namenili na Vladi še posebno pozornost, vendar moram reči, da ne le gradbeništvo, ampak naše gospodarstvo v celoti potrebuje investicije. Jaz sem ravno zaradi tega kritičen do sprememb proračuna, ki v veliki meri črta te investicije. To je zagotovo slabo za celotno gospodarstvo. Po mojem prepričanju je treba dati podporo državnim investicijam in tudi občinam zagotoviti možnost za svoje investicije in da investicije peljejo naprej. To je zagotovo kot pomoč slovenskemu gospodarstvu v celoti, ker v nasprotnem primeru bo mnogo ljudi ostalo brez dela. In kot rečeno, to bo slovo in za proračun na prihodkovni strani in pa za proračune tudi drugih blagajn. Seveda, kaj pa posledično veliki socialni problemi v Sloveniji. Torej problem investicij v Sloveniji ostaja. Zagotovo je, po mojem mnenju, ta res, ki se po mojem poznavanju predvideva v temu rebalansu, prevelik in na hitro sprejet. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade
Toliko številk se giblje pred mojimi očmi, da se opravičujem, če ta podatek ne bo točen. Z generalno sekretarko preverjava številne številke, ki so pred nama, v proračunu in gledava številke iz leta 2008, iz leta 2010 iz rebalansa. Zdaj, če imava prav, pravim, če, potem, spoštovani gospod poslanec, bomo v primerjavi z letom 2008 leta 2010 imeli za 60% več investicij. Mora biti malo tišine pri tem podatku, če je točen. Zdaj, če je točen [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Seveda, jasno, ampak brez zamere, ko slišim to pripombo, jaz mislim, da je prav, da je v parlamentu živahno, če ni žaljivo, jasno, ampak pada povsod, dragi moji kolegi. Pada in se vzpenja z različno hitrostjo. [[...]] [[Oglašanje iz klopi....]] Samo hipec. Poda in se vzpenja z različno hitrostjo. Slovenija je majhna ekonomija, mi nimamo internega povpraševanja, kot ga ima lahko Poljska. Brez zamere. Mi smo odvisni od naših izvoznih partnerjev. Ena od teh držav ima velike težave, druga rine v težave, za tri upamo, da bodo šle dobro skozi probleme, s katerimi se sedaj soočajo. Jaz sem zadovoljen, da je nemška vlada povlekla zelo pogumne korake in parlament, kot jih je, in za nas je, da povem kar odkrito in brez dlake na jeziku, bistvenega pomena, da se glede razvojne politike držimo zelo blizu Nemčije. Zelo blizu. In da gremo. Vprašanje bo samo, ali bomo šli lahko tako hitro, kot bo šla Nemčija naprej, tudi na ovinkih, kjer bo treba zdržati to hitrost. Če je ta pripravljenost in ta volja, Vlada ima v rokah in v diskusiji strukturne reforme, ki bodo v bistvu, bom rekel, kot magnet držale Slovenijo v teh zelo napetih trenutkih izhoda iz krize, in gremo med najbolj dinamičnimi državami ven. Samo te odločitve moramo tukaj sprejeti. Ampak mi smo na tej poti. Ne pravim, še enkrat, da ne bo nesporazuma, gospod poslanec, jaz ne trdim, da je bil vsak ukrep te vlade dober, ne trdim, da je bil pravočasen, ne trdim, da nismo imeli, morda, ko gledamo za nazaj, kakšne druge alternative, ampak summa summarum se je Slovenija iz najgloblje recesije povlekla in gre v pravo smer. O tem ne govorim jaz, o tem govorijo bonitetne hiše, ki ocenjujejo Slovenijo. Slovenija je med tistimi državami, ki so vredne zaupanja. To tudi investitorji vedo. In če vedo tuji investitorji, ki mislijo samo na svoje koristi, moramo vendar nekaj tega sprevideti tudi mi. Ampak bodo potrebni nadaljnji rezi, nadaljnje težke in pogumne odločitve. Kmalu bodo tukaj pred Državnim zborom in Državni zbor bo odločal o njih, Vlada jih bo pripravila.
Hvala lepa. Imate postopkovni predlog, gospod Presečnik? Prosim.
Hvala lepa gospod predsednik. Zahvaljujem se tudi za ta dodatni odgovor, bi pa izkoristil poslovniško določilo, da predlagam, da naredimo razpravo o odgovoru predsednika Vlade. Tudi kolega prej je, kjer ste odgovarjali na podobno temo, jaz mislim, da je možno ti dve vprašanji združiti in pri eni temeljiti razpravi pred razpravo o rebalansu proračuna, pred sprejemanjem rebalansa proračunov opraviti temeljito razpravo na te gospodarske teme, na teme investicij v državi, na teme zmanjševanja stroškov itd. Tudi na te teme primerjave med posameznimi letu 2008, 2009, 2010 pa mogoče še katerega drugega obdobja. Torej v skladu s Poslovnikom predlagam razpravo o odgovoru predsednika Vlade. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Jakoba Presečnika, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni odločil jutri, v torek, 15. junija 2010 v okviru glasovanj. Poslansko vprašanje predsedniku Vlade bo postavil Bojan Kontič, Socialni demokrati. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, predsednik vlade, ministrice, ministri, kolegice in kolegi! Vsaka politična stranka pred volitvami veliko govori o skladnejšem regionalnem razvoju, ga uvršča kot visoko prioriteto v svoj program in tukaj ni bistvenih razlik. In ko govorimo o skladnejšem regionalnem razvoju, pridemo zelo hitro do razvojnih osi, do prometne infrastrukture in zelo hitro lahko ugotovimo, da vse regije, ki nisi povezane ali pa niso ob avtocestnem križu, imajo križ s cestami, ki jih vežejo na ta avtocestni križ. In ko govorimo o razvojnih oseh, je vsekakor treba povedati, da avtocestni križ je hrbtenica, da pa so lahko razvojne osi pomembno ožilje tudi nadaljnjega razvoja, skladnejšega razvoja naše države. Vlada je v preteklih mesecih kar nekajkrat obiskala in se dejansko tudi pogovarjala z različnimi predstavniki različnih pokrajin. Sprejeli ste določene dogovore, tudi dogovorili aktivnosti in morda je danes priložnost, da slišimo s strani predsednika, kako se te aktivnosti dejansko tudi izvajajo. Morda je smiselno ob tem zastaviti tudi vprašanje: Kako je z zakonom, s spremembo Zakona o skladnejšem regionalnem razvoju, ki smo ga napovedali, in bo treba o njem kmalu tudi razpravljati v Državnem zboru, če želimo pravočasno poseči v to vsebino? In hkrati morda tudi vprašanje, ker vemo kako težko je posamezne prostorske načrte sprejemati, in določeno infrastrukturo umeščati v prostor, da dobimo morda tudi odgovor na to: Kako daleč je z zakonom, ki bo omogočal hitrejše linijsko umeščanje objektov v prostor in s tem tudi hitrejši skladnejši regionalni razvoj. Kajti, ko spremljamo te razvojne osi in ko spremljamo dogodke z njimi in si prizadevamo, vsi skupaj, brez izjeme, da bi te objekte čim prej umestili v prostor, mislim, da brez spremembe te zakonodaje dejansko ne bo šlo. V bistvu pa me predvsem zanima: Kako poteka realizacija dogovorov s srečanj v posameznih pokrajinah oziroma regijah, ki jih je Vlada dejansko na teh obiskih tudi sprejela? Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade.
Hvala lepa, spoštovani kolega Kontič, za postavljeno vprašanje. Najprej, da ne pozabim, minister Henrik mi sporoča, da bo zakon še pred poletnimi počitnicami, zakon o skladnem regionalnem razvoju, prav tako tudi kolega Žarnić, da bo zakon o umeščanju, linijskem umeščanju v prostor do poletnih počitnic tukaj. In brez dvoma bosta to dva zakona, ki bosta sprožila burno, jaz upam, da konstruktivno razpravo in dobre rešitve. Torej, dva pomembna zakona sta pripravljena za razpravo v tem visokem domu. Drugič. Vlada je obiskala do zdaj tri, recimo, pokrajine ali razvojna območja. Naprej Pomurje iz znanih razlogov. Rad bi povedal, upam, da bodo to zlasti potrdili kolegi, ki prihajajo iz tega konca, da se je zakon o razvojni pomoči, recimo, Pomurju, obrestoval. Bilanca pomoči je pozitivna, ta zakon je prišel ob pravem času, osredotočen na prave cilje in tudi način, kako jih uveljavljamo, kaže prave rezultate. To kaže aktivnost podjetniškega sektorja, pa tudi vse druge aktivnosti, ki jih ta zakon določa. Tako da smo lahko, ne seveda, da bi zdaj zaspali ob uspehu, ampak s smerjo reševanja razvojnega zaostanka Prekmurja, recimo zmerno zadovoljni, ampak je treba stvari gnati naprej. Državni sekretar v mojem kabinetu ima nalogo, da dvakrat na teden obišče Prekmurje in ugotavlja, kje smo naredili napredek, kje so problemi, kje je potrebna nova aktivnost Vlade. Drugič. Za razliko [[...]]Prosim? Pomurje. Drug obisk je bil v Beli krajini na Kočevskem. Tam smo ugotovili, da je te zmagovalne mentalitete, se pravi pogleda naprej skozi probleme, še bistveno manj, kot smo nanj naleteli na obisku v Pomurju. In da je treba tukaj stopiti še toliko bolj z roko v roki z lokalnimi oblastmi in podjetniki. In smo ustanovili razvojni svet. Najprej naj dam kompliment prejšnji vladi, da si je "izmislila" obiske v središčih, ta praksa se je pokazala kot dobra in jo nadaljujemo. V Pomurju smo reagirali z zakonom, posebnim, za druge regije bomo reagirali na splošno s spremembami Zakona o skladnejšem regionalnem razvoju. Za Belo krajino pa smo se tokrat odločili za eno sui generis rešitev, to je razvojni svet, kjer smo združili državne in lokalne subjekte, da skupaj tematiziramo kratkoročne ukrepe in dolgoročne ukrepe. Zelo pomembno vprašanje, kolega Kontič, zadeva prometno ožilje. Železniško in cestno. Cestno še posebej. En zaključek z moje strani, minister Vlačič utegne to kasneje komentirati skozi kakšna druga vprašanja, je slednji. Mi smo dokončali avtocestni križ, čakajo nas - ali obnove ali začetek gradnje državnih cest. Tam, kjer bomo uvedli satelitno cestninjenje, verjetno z investicijami ne bo večjih težav. Torej, servisiranje dolga in možnosti za nove investicije bodo. Problem, ki ga vidi Vlada, je, kako pravzaprav, morda z zasebno-javnim partnerstvom, omogočiti gradnjo državnih cest tam, kjer ni verjetno pričakovati, da bo Državni zbor sprejel, da bodo ljudje plačevali državne ceste s cestninami. Tam pa, mislim da, država nima dovolj denarja ta hip, da bi z davkoplačevalskim denarjem servisirala vse potrebe. Gre za Koroško, gre za 3A in 3 razvojno os, če želite. Gre ne nazadnje tudi za Soško dolino, gre ne nazadnje za zvezo med Novim mestom in Belo krajino. Mislim, da je po vseh mojih sestankih, zlasti s trudom ministra Vlačiča in ostalih njegovih sodelavcev postalo jasno, da bomo morali tukaj v tem visokem domu priti do odločitve, ali smo pripravljeni, ko gre za prometno ožilje, na tuje investicije. Seveda gre za investitorje, ki so pripravljeni na investicije za donos čez nekaj desetletij z določenimi koncesijami, seveda, ali ne. Če smo na to pripravljeni, mislim, da lahko v naslednjih letih relativno hitro posodobimo slovensko prometno ožilje.
Hvala lepa. Prehajamo na odgovore na poslanska vprašanja postavljena na 16. in 17. seji zbora. Minister za finance dr. Franc Križanič bo odgovarjal najprej na vprašanji Milenka Ziherla v zvezi z dohodnino za leto 2009. Prosim, gospod minister. Vprašanje je bilo postavljeno že prejšnjič, vi samo odgovorite.
Hvala lepa. Spoštovani. Od dohodkov zaposlenih pri delodajalcu, ki se v skladu z zakonom o davčnem postopku šteje za plačnika davka, mora akontacijo dohodnine in prispevke za socialno varnost izračunati, odtegniti in plačati plačnik davka, in sicer v obliki davčnega odtegljaja. Plačnik davka mora davčni odtegljaj izračunati in odtegniti ob obračunu dohodka, plačati pa na dan izplačila dohodka. Če davčni organ ugotovi, da plačnik davka davčnega odtegljaja ni odtegnil in plačal ali ga ni odtegnil in plačal pravilno, davčni organ prične z davčno izvršbo. Davčni organ pred začetkom davčne izvršbe pisno in telefonsko opominja davčne zavezance k prostovoljnemu plačilu davčnega dolga. Z opominom dolžnika pozove k plačilu in ga opozori na posledice neplačila dolga ter stroške, ki nastanejo z uvedbo postopka davčne izvršbe. Če dolžnik prostovoljno ne poravna davka, začne davčni organ z ukrepi davčne izvršbe, in sicer z izdajo sklepa o davčni izvršbi. S sklepom o davčni izvršbi lahko davčni organ zarubi dolžnikove denarne prejemke, njegova denarna sredstva pri bankah in hranilnicah, terjatve, vrednostne papirje ali pa premično premoženje. Davčna izvršba na dolžnikove nepremičnine je delež v družbi iz premoženjskih pravic, je dovoljena, če dolga ni mogoče izterjati iz dolžnikovih denarnih prejemkov sredstev na računih terjatev ali premičnega premoženja. Navedene posebne oblike davčne izvršbe opravi sodišče v skladu z zakonom, ki ureja izvršbo in zavarovanje. Predlog za uvedbo stečajnega postopka in izbris dolžnika iz poslovnega registra Slovenije sta skrajna ukrepa za poplačilo davčnega dolga. Na podlagi podatkov Davčne uprave Republike Slovenije se stanje na področju neplačevanja socialnih prispevkov izboljšuje. V primerjavi z marcem 2010 se je aprila dolg iz tega naslova zmanjšal za 5 milijonov 275 tisoč 403 evre. Plačilna disciplina je relativno visoka, saj v obdobju 2006 do 2009 več kot 97% obračunanih prispevkov tudi plačan. V zvezi s problematiko plačevanja prispevkov za socialno varnost je Davčna uprava Republike Slovenije v mesecu maju 2010 uvedla dve novi storitvi, s katerima lahko vsak davčni zavezanec sproti preverja, ali njegov delodajalec zanj plačuje socialne prispevke. Nova storitev pa omogoča tudi vpogled v stanje terjatev in obveznosti zavezanca do davčne uprave. Ta spletna stran je izjemno dobro obiskana, se pravi, da je prebivalstvo razumelo in da jo na veliko uporablja. Po podatkih Davčne uprave Republike Slovenije se v splošnem učinkovitost davčne izvršbe povečuje. V zvezi z vprašanjem o postopanju davčnega organa pri zavezancih, ki iščejo obvodne kanale, pojasnjujemo, da so postopki nadzora pri Davčni upravi Republike Slovenije usmerjeni v sproten nadzor davčnih zavezancev, v zgodnje zaznavanje nepravilnosti in davčnih utaj ter ukrepanje, za kar ima različne zakonske možnosti, davčni nadzor, sankcioniranje v primeru, ko ugotovi, da ti ne predložijo pravilnih podatkov, in sodelovanje z drugimi državnimi organi, preko katerih pridobiva podatke o morebitnih nepravilnostih predvsem z delovno in tržno inšpekcijo. Tu moram reči, da zlasti pri tako imenovanih "missing traderjih", se pravi, pri utajah davka na dodano vrednost, imamo na tožilstvu celo vrsto postopkov, od katerih pričakujemo, da bo tožilstvo vendarle začelo te postopke izvajati in na ta način dalo tudi signal, da gre za huda kazniva dejanja, ne pa za manjši prekršek. Ker tu so utaje dejansko velike in presegajo več kot 150 milijonov evrov letno. V zvezi s postavljenim poslanskim vprašanjem, zlasti vprašanjem, ki se nanaša na določanje davčnega zavezanca Barsus, pojasnjujemo, da Ministrstvo za finance zaradi spoštovanja določb Zakona o davčnem postopku in Pravilnika o izvajanju Zakona o davčnem postopku, ki določata način ravnanja s podatki, ki so davčne tajnost, ne more podati konkretnih podatkov. Davčni organ mora v skladu z zakonom kot zaupne varovati podatke, ki jih zavezanec za davek v davčnem postopku posreduje davčnemu organu, ter druge podatke v zvezi z davčno obveznostjo zavezancev za davek, s katerimi razpolaga. Zakon o davčnem postopku in pravilnik določata, v katerih primerih, na kakšen način ter pod katerimi pogoji se davčna tajnost lahko razkrije; odgovor na poslansko vprašanje ni tak primer. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora, gospod Ziherl? Prosim.
Hvala lepa. Glede na to, da je preteklo že nekaj časa, ko so se nekatere stvari dogodile in nekoliko tudi razčistile, pa vseeno ostaja odprto vprašanje. Torej, nihče ni zahteval, da bi prav na konkretne primere minister odgovarjal. Primeri so bili morda predloženi, kot da so se zgodili. In ko je gospod minister našteval, kaj vse se lahko zgodi tistim, ki niso plačali oziroma ki zaostajajo s plačilom, me zanima: Koliko tega, ker je od prvih odločb že nekaj mesecev, nekateri smo tudi že plačali, torej, koliko ukrepov izterjave je šlo v izvršbo? Po slabih izkušnjah v preteklosti zgleda to tako, da se pač zbira kupček neplačanih obveznosti, firme pa poslujejo nemoteno dalje. Še bolj me pa moti, ker so tri glavne postavke v dohodnini, to so prejemki, plačani prispevki in plačani socialni prispevki. Ta je pa nevarnejši. Če, recimo, ne plača akontacije dohodnine, zadeva zakroži med vami, če pa ne plača socialnih prispevkov, pride nekdo potrditi zdravstveno kartico, pa ga računalnik lepo vrže ven in so mu omejene zdravstvene storitve. Vsekakor se ne morem strinjati s tem, da bo vsak posameznik iskal in brskal po internetu, lahko za svoj hobi pa za sprotno obveščenost. Ampak država in ustrezne službe morajo vzpostaviti sistem, da bo zagotovljeno, da državljan ne bo ostal z dolgim nosom pred zdravnikom. Torej, lahko za hobi poišče, ali je plačano ali ne, drugače pa mora država preganjati tiste [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. Prosim, gospod minister, za odgovor.
Hvala lepa. Država tak sistem seveda ima. To je sistem izvršbe, ki jo izvaja. Obenem imajo državljani možnost spremljati, kako njihovi delodajalci dejansko izvajajo plačevanje obveznosti, zlasti plačevanje prispevkov. Glede na statistiko bi vendar predlagal, da poslancu dostavimo vse ustrezne podatke pisno, da bo dobil pregled, kako se je po letih izvršba izboljševala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister dr. Franc Križanič bo odgovoril na vprašanje mag. Andreja Vizjaka v zvezi z izdelavo analize finančnih posledic za konkurenčnost slovenskih gospodarskih subjektov. Prosim, gospod minister.
Hvala lepa. Torej ta odgovor bo krajši, ker seveda takšna študija ne spada v delokrog Ministrstva za finance. Ministrstvo za finance ni izdelalo analize finančnih posledic za konkurenčnost slovenskih gospodarskih subjektov v zvezi z arbitrarnim sporazumom o meji med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško saj za to ni pristojno. Ne glede na navedeno pa Ministrstvo za finance meni, da odločitev arbitražnega senata ne bo vplivala na konkurenčnost slovenskih gospodarskih subjektov. Razrešitev mejnega vprašanja med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško bi po našem mnenju zmanjšala politična tveganja, kar bi pozivno vplivalo na razvoj gospodarskih odnosov med državama in tudi na kreditni rating obeh državah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, mag. Andrej Vizjak.
Hvala lepa spoštovani predsednik. Spoštovani minister. Žalostno, da pred tako pomembno odločitvijo, kjer smo, kot je bil nedeljski referendum, nismo mogli dobiti vseh relevantnih podatkov. Zelo pomemben je namreč podatek, kakšne bodo gospodarske posledice oziroma posledice za konkurenčnost Luke Koper v primeru, da se realizirana, po moji oceni, najverjetnejši scenarij. To je ta scenarij, da Slovenija izgubi teritorialni dostop do odprtih voda in da bo v Luko Koper oziroma iz Luke Koper možno pluti po neki poti, po nekem koridorju, neki tako imenovani služnostni poti čez hrvaške teritorialne vode ali pa čez italijanske teritorialne vode. Torej, tako Italijani kot Hrvati seveda imajo svoje luke v neposredni bližini Luke Koper in imajo tudi interese na gospodarskem področju, da se razvijejo, verjetno, njihove luke hitreje in učinkoviteje. In seveda imajo motiv, torej čisti gospodarski stvarni motiv, da nekoliko pogosteje oziroma nekoliko izdatneje inšpicirajo, v skladu s pomorskim pravom seveda, mednarodnim pomorskim pravom, ladje, ki prečkajo njihove teritorialne vode in gredo iz mednarodnih v slovenske teritorialne vode. Žalostno je torej, da te analize, kaj se bo zgodilo z razvojem Luke Koper in slovenskih logistov, ni bilo narejeno in so neke pavšalne ocene, da bo dobra klima med državama popravila odnose. Jaz samo ocenjujem, da ne samo Luka Koper, da tudi številne železnice in številna podjetja, ki živijo od Luke Koper, mimogrede več kot 30% tovornega prometa iz slovenskih železnic se pravzaprav opravi zaradi Luke Koper. Torej, gre za pomembno možnost, na podlagi katere bo padla konkurenčnost Luke Koper in lahko posledično povzroči ogromno gospodarsko škodo tem slovenskim gospodarskim subjektom in našemu gospodarstvu kot celoti.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister.
Brez dvoma bo ureditev vprašanja zadevala način, ki bo pravičen in bo omogočil promet, ki ne bo imel kakršnih koli ovir do naše luke in naprej razvoj vse ostale logistike. Mislim, da bo konkurenca prej prinesla višjo kakovost, učinkovitejšo storitev prevoza na temu področju. Brez dvoma, da bo liberalizacija tako ponovno povečala promet tudi sicer med Hrvaško in Slovenijo in čez naprej proti drugim državam jugovzhodne Evrope, tako da bo tu slovensko gospodarstvo dodatno pridobilo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister dr. Franc Križanič bo odgovoril na poslansko vprašanje mag. Julijane Bizjak Mlakar v zvezi z odločbami DRUS o domnevni obveznosti za osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti za leto 2009. Prosim, gospod minister.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, poslanke in poslanci. Dovolite, da preberem nekoliko daljši odgovor. Tudi informacijsko dokaj bogat, ker tisti, ki se ne ukvarjate s temi problemi, boste zvedeli, kakšno je stanje na tem področju. Najprej je treba pojasniti, da situacija glede odmere dohodnine od dohodkov osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti za leto 2009 ni enaka situaciji ob odmeri dohodnine od teh dohodkov za leto 2008. Do spremembe odmere dohodnine za leto 2008 je prišlo zaradi naknadno sprejete razlage, da se plačila za težje pridelovalne razmere, tako imenovana OMD plačila, za namene dohodnine obravnavajo kot okoljska plačila in se v skladu z zakonom dohodnine oprostijo. Zato so bili povprečni zneski subvencij na novo izračunani, pritožbe upoštevane in dohodnina na novo odmerjena. Sam postopek izračuna povprečnih zneskov in določanja davčne osnove od dohodkov iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti pa se od 1. 1. 2007 ni spreminjal in je določen z zakonom, kar pomeni, da ni prepuščen vsakokratni presoji davčnega organa. Povsem na enakih osnovah kot za leto 2007 in 2008 in z upoštevanjem oprostitve dohodnine za plačila za težje pridelovalne razmere, OMD plačila, je bila davčna osnova za dohodke iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti določena tudi za leto 2009. Zakon določa, da se davčna osnova določi kot seštevek katastrskega dohodka, dohodka od proizvodnje vina in čebelarstva ter povprečnih zneskov subvencij. Zakon predpisuje, da se povprečni znesek subvencij določa na način, da se vsota teh obdavčljivih kmetijskih subvencij, kot so bile dejansko izplačane za namene kmetijske in gozdarske dejavnosti v letu pred letom, za katero se dohodek ugotavlja, porazdeli na vsa kmetijska in gozdna zemljišča, kot jih je na dan 30. junija tega leta, za katerega se dohodek ugotavlja, izkazal zemljiški kataster. Tako ugotovljen povprečni znesek subvencij se nato pripiše h katastrskemu dohodku kmetijskih in gozdnih zemljišč, kot jih imajo v uporabi zavezanci za dohodnino od teh dohodkov po stanju v zemljiškem katastru. Do povečanja povprečnih zneskov subvencij v odmeri dohodnine za leto 2009 je prišlo, ker se je v letu 2008, ko se je upoštevalo za določitev povprečnih zneskov za 2009, izplačalo kar 147 milijonov evrov obdavčljivih subvencij brez subvencij za OMD. V letu pred tem pa le 76 milijonov evrov. Razlika med letoma je izključno posledica različnega obsega dejansko izplačanih obdavčljivih subvencij v posameznem letu. Način in višina povprečnih zneskov subvencij za leto 2009 ter odmera dohodnine na tej osnovi, so torej zakoniti in pritožb v zvezi s tem ni mogoče upoštevati. Vedeti je tudi treba, da višina dohodka iz naslova kmetijskih subvencij na podlagi povprečnih zneskov ni povezana z višino dejansko prejetih subvencij, saj gre za pavšalni način določanja teh dohodkov. Zato seveda prihaja do situacije, da je posameznikom preko povprečnih zneskov subvencij pripisan višji, lahko seveda tudi nižji znesek od dejansko prejetih dohodkov iz tega vira. Naj še pojasnimo, da je sedanja rešitev prišla v zakon ravno na podlagi zahtev civilnih kmetijskih združb. Vendar tudi na Ministrstvu za finance menimo, da uveljavljanje rešitev določanja dohodkov iz naslova kmetijskih subvencij, čeprav možna, ni najbolj pravična. Zato se je tako v okviru priprave predloga novega zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka kot tudi s predlogom spremembe Zakona o dohodnini jeseni 2009 poskušalo urediti sistem obdavčitve subvencij na osnovi dejansko prejetih zneskov, pripisanim dejanskim prejemkom, podobno kot je bila obdavčitev teh dohodkov urejena v letih 2005 in 2006. Vendar so predstavniki Kmetijsko-gozdarske zbornice, kakor so tudi člani, ki so sodelovali v delovni skupini za pripravo novega zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka, tako rešitev za nov zakon zavrnili. Prav tako pa so civilne kmetijske organizacije zavrnile Predlog sprememb Zakona o dohodnini. Predlog zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka je trenutno v ožji strokovni medresorski obravnavi in je pripravljen za širšo razpravo. Ob obravnavi predloga zakona je treba s predlaganimi rešitvami v okviru javne razprave seznaniti kar najširši krog oseb, ki jih zakon zadeva, in sprejeti usklajene rešitve, da ne bo v prihodnje več prihajalo do podobnih problemov, ki po našem mnenju izhajajo tudi iz nepoznavanja problematike v praksi. Želimo si, da bi usklajena rešitev bila podlaga tudi za ustrezno spremembo Zakona o dohodnini. Glede na to, da se bodo podatki o katastrskih kulturah in razredih, ki so osnova za določanje katastrskega dohodka pa tudi za pripisovanje povprečnih zneskov subvencij, sredi leta 2011 v zemljiškem katastru prenehali voditi, je treba novo rešitev pripraviti kar najhitreje in uveljaviti najkasneje z letom 2012. Ministrstvo za finance podpira vsako možno rešitev v smeri večje preglednosti in pravičnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Gospa Bizjak, prosim.
Hvala lepa, gospod minister, za zares izčrpen odgovor. Končno smo dobili pojasnilo, kako je lahko prišlo do tako nepravične obdavčitve. Kar presenečena sem, da so ravno tisti, ki se na nek način zdaj pritožujejo nad tem, to zakrivili. Vendar pa upam, da bo zmagala tudi zdrava kmečka pamet in da se bo to v bodoče spremenilo, ker namreč prihaja še do drugih posledic te neustrezne obdavčitve. Eno je to, kar sem že povedala, to je previsok znesek iz naslova plačila dohodnine. Drugi je, da vpliva tudi na upravičenost do socialnih transferjev, ki so zelo pomembni za kmečke družine. In tretja posledica te visoke davčne osnove, tam kjer je ta neupravičena, je ta, da v primeru davčne osnove nad 7 tisoč 500 evrov, to vpliva na obveznost obveznega vstopa v sistem davka na dodano vrednost. Gre torej za velik problem kmečkega prebivalstva, in resnično upam, da bo prišlo do popravka sedanje neustrezne ureditve. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilnega odgovora oziroma zahteve ni bilo. Želite vseeno kaj reči ali ne? Hvala lepa. Ministrica za kulturo Majda Širca bo odgovorila na vprašanje Jožefa Jerovška v zvezi s stanjem svobode medijev v Sloveniji. Gospoda Jerovška sicer ni v dvorani, vendar je bilo vprašanje postavljeno in vas prosim, da odgovorite.
Z gospodom Jerovškom se bova sporazumevala skozi magnetograme. Na prejšnjiseji, v moji odsotnosti, je poslanec Jerovšek spraševal o zdrsu slovenskih medijev na lestvici, ki se oblikuje znotraj ameriške nevladne organizacije Freedom House in nadzoruje stanje človekovih pravic na področju medijev in svobode izražanja. Pri tem naj na začetku takoj povem, da stanje, globalno gledano, globalno, ta nevladna organizacija beleži v zmanjšanju ugodnosti že četrto oziroma osmo leto zapored, Slovenija ostaja med medijsko svobodnimi državami. Vemo, da poročilo države kategorizira v tri nivoje: svobodne, delno svobodne in nesvobodne. Moram pa opozoriti na sledeče dejstvo. Če se zaradi takšnih in drugačnih razlogov zelo hitro zaniha na tej lestvici, nedvomno je, vsaj naši komentatorji so ugotavljali, da del, recimo, zdrsa, tega, ki je bil opazen v letu 2009, bi lahko pripisali tudi, recimo, tudi primeru Casiraghi ali kakšnemu drugemu stanju, vezanemu tudi na dejstvo, da so vendarle naši mediji gospodarske družbe in da znotraj tenzij, ki nastanejo znotraj gospodarskega sektorja oziroma krize, se izkazujejo določeni problemi tudi medijem. Ampak, tisto, kar bi veljalo poudariti na tem mestu, je, da se bojim da bo poročilo za leto 2010 za Slovenijo slabše, bistveno slabše, če upoštevam, da so recimo prejšnji teden pretepli in napadli novinarja Delavske enotnosti Mirsada Begiča, ko je hotel fotografirati vhod v trebanjsko tovarno REM. Brutalen pretep, ki bo zagotovo zanihal stanje na področju človekovih pravic in svobode medijev v Sloveniji. Da ne govorim, da se bo zagotovo upoštevalo tudi dejstvo, da odgovorni na RTV Slovenija niso prepustili, da rečem tako, k delu novinarke Mirjam Muženič, da na RTV Slovenija, recimo, niso bile upoštevane kvote neodvisnih producentov avdiovizualnih del ali pa, kot že rečeno, nestabilna situacija samostojnih novinarjev, ki imajo pogodbeno razmerje in se na javnem zavodu ne uveljavljajo kot taki. In opozarjam tudi, da ne samo v Sloveniji, tudi drugje po svetu se beleži, še posebej na področju tiska, ogromno ogromno težav, ki se dotikajo, recimo, tudi takšnih podatkov, kot je ta, da Le Mondu v enem mesecu pada naklada za milijon evrov, da so, recimo, naši trije glavni tiskani informativni mediji od leta 2004 do 2009 zgubili bralstva za eno Celje, za 40 tisoč, da tako rekoč vsak časopis kupi ali naroči 22 ljudi manj kot ga je v preteklosti in da izginjajo lokalni in regionalni časopisi. To govorim še posebej za svetovni prostor in ameriški prostor, kar pomeni, da bomo pri pripravi zakonodaje s področja medijev morali upoštevati tudi to nujnost interventnih posegov. Kar se pa tiče po magnetogramu sodeč zabeleženega vprašanja gospoda Jerovška, ki pravi, da dokazov o pritiskih in o popolnem političnem prevzemanju javnih sredstev s področja medijev, predvsem pa RTV je veliko. Ops, to pa je problem, ne navede niti enega dokaza, če pa obstajajo kakšni dokazi, da sedanja Vlada na kakršenkoli način omejuje svobodo ali pa se politično vtika v Javni zavod RTV Slovenija, kot tukaj navaja, ali da še naprej Vlada pripravlja zakonodajo, ki bi legalizirala nadzor medijev in novinarjev, naj opozorim, da lapsusi so problematični. Če se kdo identificira s stanjem svojih lastnih vrst iz preteklosti, potem jih ne sme pripisovati še drugim. Hvala lepa.
Hvala lepa. Priložnosti za dopolnilni odgovor ni. Minister brez resorja odgovoren za lokalno samoupravo in regionalni razvoj dr. Herik Gjerkešbo odgovoril na vprašanje Zvonka Laha v zvezi z ustanavljanjem občin. Prosim, gospod minister.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani poslanec Lah. V zvezi z vašim vprašanjem, ki je zelo kratko in koncizno in ga lahko ponovim: Ali ni primer neustanovitve občina Mirna v nasprotju z načeli Evropske listine o lokalni samoupravi? Bi rad povedal, da Evropska listina lokalne samouprave vsebuje načela, ki se implementira z nacionalno zakonodajo države, ki listino ratificira. Listino je Slovenija ratificirala in v njena načela vgradila zakonodajo. Sicer pa listina, ki je mednarodna pogodba Sveta Evrope velja v skladu z 8. členom Ustave neposredno. Načela listine so bila tudi vodilo pri sprejetju slovenske Ustave. Glede spreminjanja meja lokalnih skupnosti vsebuje listina načelo, ki se imenuje "varstvo meje lokalnih oblasti". In pravi, citiram: "Meje lokalne oblasti se ne spreminjajo brez predhodnega posvetovanja z lokalnimi skupnostmi, na katere se nanašajo po možnosti z referendumom, kjer to dopušča zakon." konec citata. Za spreminjanje območje občin in tudi za morebitno ustanovitev nove občine, pa je neposredno zavezujoč 139. člen Ustave, ki določa, da se občina ustanovi z zakonom po prej opravljenem referendumu, na katerem se ugotovi volja prebivalcev. V skladu s to določbo določa pogoje in postopek ustanovitve občine Zakon o lokalni samoupravi. Torej, v skladu z Ustavo Republike Slovenije, Evropsko listino lokalne samouprave in Zakonom o lokalni samoupravi je referendum o ustanoviti nove občine predhodni posvetovalni referendum, ki za zakonodajalca pravno ni absolutno zavezujoč. V skladu s tem morebitno nesprejetje Zakona o ustanovitvi občine Mirna ni v nasprotju z listino. Ker pa ste morali na odgovor malo počakati zaradi moje odsotnosti, bi rad povedal, da je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o ustanoviti občin in določitvi njihovih območji, s katerim je lahko ustanovljena občina Mirna, v zakonodajnem postopku, kakor vi to tudi veste. Hvala.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, gospod Lah.
Hvala lepa. Gospod minister, res je, lepo ste navedli, kako je urejeno v Ustavi, Evropski listini in v naši zakonodaji. Seveda, Zakon o lokalni samoupravi veleva, da se opravi referendum, samo potem pa prepušča to vprašanje Zakonu o referendumu, kjer je zakon posvetovalne narave. Ali se vam ne zdi, da bi na osnovi tega, da je zagotavljanje lokalne samouprave ustavna kategorija, da so predhodno bili opravljeni vsi predhodni postopki za ugotavljanje sposobnosti, ali zagotavlja vse pogoje za ustanovitev občin, ali ne bi moral biti ta referendum obligatoren? Pri nas sicer Zakon o lokalni samoupravi pravi, da je potreben predhodni, da je potreben referendum, da se ljudje odločijo. Vendar ni izrecno napisano, ali je ta referendum posvetovalen, ker to prepušča Zakonu o referendumu. Ali se vam ne zdi, da v primeru občine Mirna z odločanjem na referendumu z 88% odločanjem "za" ne bi Državni zbor moral potrditi tega referendum oziroma da bi bil referendum pač obligatoren in nujno potrditi Državni zbor s tako večino za na referendumu za občino? Ali nista tukaj na nek način izigrani ustavna kategorija lokalne samouprave in tudi Evropska listina o lokalni samoupravi?
Hvala lepa. Prosim, gospod minister.
Predvidevam, da me sprašujete po mojem lastnem mnenju. Določila, ali je referendum posvetovalne narave ali obligatoren, je treba določiti potem v Zakonu o lokalni samoupravi oziroma kje drugje. Namreč, sama Evropska listina o lokalni samoupravi govori o pravici do lokalne samouprave. Ne govori o pravici do lastne občine, na osnovi tega se ugotavlja, seveda želja prebivalcev, ki živijo na nekam teritoriju, ali želijo svojo lokalno skupnosti, vendar je potem stvar nacionalne zakonodaje, na kakšen način to voljo ljudstva sprejema. Pravim, to ni moje osebno mnenje, ne mnenje Vlade kot izvršilne oblasti, ni tisto, ki, bom rekel, odloča o tem, ali bo to takšna ali drugačna. Če je treba to bolje definirati, mislim, da je zakonodajna veja oblasti tista, ki bi morala to potem boljše v zakonodaji definirati, če se odloči z ustrezno večino. Hvala.
Hvala lepa. Želite proceduralno, gospod Lah. Prosim.
Glede na to, da je v proceduri sprememba Zakona o lokalni samoupravi in da je verjetno, minister, tudi vam jasno, kako je Zakonodajno-pravna služba ocenila oziroma dala svoje mnenje na predlog zakona, se mi zdi, da bi bilo prav, da se ravno zaradi njihove razlage opravi ena temeljita razprava tukaj v Državnem zboru o tem, da se ga ta zakon, če se, mislim, že vgradi tudi to, da je referendum pač obligatoren, ker je s to spremembo Zakona o lokalni samoupravi še dodatno osiromašena lokalna samouprava in praktično onemogočeno nadaljnje ustanavljanje občin. Zato predlagam, da se na eni izmed sej opravi temeljita razprava o tem.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Zvonka Laha, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za lokalno samoupravo in regionalni razvoj dr. Henrika Gjerkeša na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek 15. junija 2010, v okviru glasovanj. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev. Miran Györek bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor dr. Roku Žarniću. Gospod Györek počasi, da minister pride v dvorano. Prosim začnite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Glede na aktualne globalne klimatske spremembe in potencialno konstantno pretečo nevarnost poplav v tem delu Evrope pomeni ustrezni visokovodni protipoplavni nasipi ob nekaterih rekah v Republiki Sloveniji pomemben dejavnik za zagotavljanje varnosti za prebivalce Republike Slovenije in njihovo premoženje. Da ne omenjam kot dokaz katastrofalnih poplav v zadnjem času na Poljskem, Madžarskem, Češkem, Slovaškem in tako naprej. Stanje protipoplavnih nasipov ob levem bregu reke Mure v Pomurski regiji na več mestih, konkretno v občini Beltinci, v bližini naselij Melinci, Ižakovci in Dokležovje je skrajno kritično in nujno potrebno izgradnje manjkajočega dela nasipa ob Muri pri Melincih in obnove obstoječih nasipov v katastrskih občinah omenjenih naselij in tudi v območju občine Lendava. Kot sem seznanjen, obstajajo podobni problemi tudi na nekaterih drugih območjih oziroma lokacijah v Sloveniji, recimo, v porečju reke Savinje med drugim, ker je problem res urgentne narave, nas naj ne čudi, da smo kar trije pomurski poslanci istočasno postavili enako ali podobno poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor, torej, tudi kolega Lazslo Göncz in kolega Radovan Žerjav. Na nas se namreč glede te kritične situacije obračajo tako župani prizadetih območij kot tudi prebivalci območja ob reki Muri. Občina Beltinci že nekaj zadnjih let opozarja na takšno nevzdržno stanje visokovodnih obrambnih nasipov ob reki Muri, pošilja urgence in zahteve na različne naslove oziroma instance, na primer, na kabinet ministra, na Ministrstvo za okolje in prostor, na Agencijo Republike Slovenije za okolje v Ljubljani, prav tako na Oddelek za porečje Mure, na agencijo v Murski Soboti kot tudi na vodnogospodarsko podjetje Mura, d.d., kot koncesionarja. Žal pa ves čas, kar dve, tri leta naletavajo zgolj na gluha ušesa in ignoranco pristojne birokracije. Šele pred tremi dnevi je prejela občina Beltinci list papirja iz Agencije za okolje, konkretno z Urada za upravljanje z vodami, kjer zgolj navajajo, da so seznanjeni s stanjem nasipov, kar me dokaj preseneča, kajti to pomeni, da je nekdo na Ministrstvu za okolje in prostor vsaj prebral kakšno od številnih urgenc občine Beltinci. Zato vas, gospod minister, sprašujem: Kako in kdaj boste ukrepali, da zagotovite sanacijo oziroma izgradnjo nasipa in s tem varnost prebivalcev ob reki Muri? Vnaprej hvala za odgovor.
Hvala lepa. Prosim, minister za okolje in prostor dr. Roko Žarnić.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani gospod Györek in spoštovani ostali poslanci! Uvodoma bi povedal, da je to vaše vprašanje vsebinsko enako še dvema vprašanjema, 14 in 47. Ko smo pripravljali odgovore, je v bistvu en odgovor na vsa tri vprašanja. In bom zdaj ta odgovor podal, potem pa lahko ostale stvari [[...]]
Gospod minister, če bodo postavili vprašanja, boste pač morali še enkrat povedati.
Ne, ne, bom, samo da ne bi nastal problem, da bom na enako vprašanje trikrat odgovoril.
Hvala za to opozorilo.
Torej, v obdobju 2005 do 2009 je MOP s sredstvi Sklada za vode skupaj z ARSO in s sredstvi proračunske postavke za izvajanje obveze državne gospodarske javne službe na področju urejanja voda uspel urediti več odsekov nasipov ob Muri. Vzdrževanje v javno korist na odseku nasipa Kot-Gaberje leta 2005 v dolžini 1.069 metrov in v vrednosti 590 tisoč evrov; vzdrževanje nasipa Benica leta 2006, 874 metrov, vrednost 650 tisoč evrov; vzdrževanje na odseku nasipa Kot-Hotica v letu 2006, 2007, 3 kilometre, sofinancirana polovica in od tega milijon 736 tisoč evrov; vzdrževanje v javno korist na delu nasipa Benica-Petišovci, prva faza v letu 2008 in vzdrževanje dela nasipa Benica-Petišovci, druga faza, v letu 2009, v dolžini skoraj 4 kilometrov, v vrednosti 4 milijone 600 tisoč evrov. In na koncu še izvedba sanacije nasipa na osnovi državnega lokacijskega načrta na desni strani reke Mure, AC Veržej, železniška proga, MS Ljutomer, izvedba sanacije nasipa na osnovi državnega lokacijskega načrta na levi strani Mure, železniška proga MS Ljutomer do avtoceste, odsek Kučnica-Petanjci, v dolžini 6,5 kilometra, v vrednosti 6 milijonov evrov do konca leta 2009. To je zgodovina del do sedaj. Torej, celovita oziroma dokončna rekonstrukcija, ureditev vseh visokovodnih nasipov ob Muri je predmet projekta rekonstrukcija visokovodnih nasipov ob Muri v okviru OP ROPI za 2007-2013, ki se financira tudi iz sredstev kohezijskega sklada Evropske unije. Skladno z določili kohezijskega sklada morajo biti vsi projekti zaključeni in obračunani do leta 2015. Se pravi, takrat naj bi se cela zgodba zaključila. Vendar so tukaj detajli, ki so problem. Že dostikrat sem tukaj pred tem zborom razlagal o težavah Sklada za vode in nekaj o tem bo verjetno govora tudi, ko bo v tem domu govora o rebalansu. Namreč, naš sklad za vode se z večjim delom troši za objekt na Spodnji Savi. O tem smo imeli že dosti pogovora. Mi smo doživeli kritiko, ko smo trdili, da so protipolavni problemi tisti, so drugačni od energetskih problemov. In zato je tukaj nek problem pri denarju, ki je omejen. Mi skušamo na razne načine ta denar dobiti, tudi s spremembo določenih aktov, tudi z veliko borbo za rebalans proračuna. Kot sem rekel, o tem bo še nekaj govora. Vendar moramo biti nekoliko optimisti, da bomo do leta 2015 to zadevo, ki je načrtovana in nekako v prioriteti, uspeli doseči. V sklopu OP ROPI se bo nadaljevala sanacija oziroma rekonstrukcija nasipa ob Muri, na odseku desnem bregu.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Gospod Györek.
Hvala. Spoštovani gospod minister, dodatno bi vas vseeno želel povprašati nekaj v zvezi z načinom dela na Ministrstvu za okolje in prostor oziroma konkretno v nekaterih agencijah in uradih, ki potrebujejo včasih kar leto ali dve, da se z enim pisemcem odzovejo na večkratne urgence lokalnih skupnosti, ko gre za tako pomembna vprašanja kot so protipolavna varnost ogroženih območij in v naseljih občin Beltinci in Lendava. V tem edinem odgovoru Agencije za okolje ugotavljajo, da so visokovodni nasipi relativno stari in v slabem stanju. Celo ugotovili so, da jih na nekaterih mestih sploh ni. Agencija potrjuje upravičenost zahtev lokalne skupnosti, istočasno pa odpiram vprašanja, ki so najtežja, sicer ste nekaj teh vprašanj načeli. To so vprašanja, ki so najtežje rešljiva, to je denar in pristojnosti in odgovornosti nenazadnje. V dopisu pred tremi dnevi, ki ga je prejel župan občine Beltinci, na nek način usmerjajo pozornost nekam drugam. Poglejte, samo stavek. Za združevanje vodne infrastrukture na območju porečja reke Mure je zadolžen koncensionar Mura, VGP d.d., ki skrbi za redno vzdrževalno delo v skladu s koncesijsko pogodbo in letnim planom, ki ga sprejme Ministrstvo za okolje in prostor, da ne berem naprej. Za ta odsek je bilo potrebno, to je tisti odsek pri farmi Nemščak, zagotoviti finančna sredstva oziroma doreči na kakšen način se bi izvedla sanacija in obnova nasipov. Z drugimi besedi, nimajo še niti izdelanega koncepta, kako bodo to sanacijo dokončali. Mogoče konkreten primer, vi kot relativni nov minister še niste seznanjeni, ampak vsekakor potrebujejo v lokalni skupnosti konkreten odgovor. Gospod Minister: Kako vidite te rešitve glede zagotavljanja finančnih sredstev in nasploh glede resnega [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala lepa. Prosim, gospod minister.
Zopet, Sklad za vode je edini naslov, kjer so ta hip te zadeve predvidene. Kot sem že rekel, borba za ta sklad je dnevna pri nas, smo v časopisih zaradi tega. Močna civilna iniciativa ali karkoli že je s Spodnje Save piše pisma na najvišje naslove, nas priganjajo, pišejo. Kolegica, ki dala tam, ima, ne vem, prijatelje, od kod, da za to kje denarji gredo. Se pravi, so hudi pritiski. Zagotavljam vam, da jaz sem verjamem in mislim tako, da ko se začne poplava, potem letijo ministri in vlade. Upam, da pri nas ne bo tako hudo,da se ne bo dogajalo tisto, kar se dogaja v svetu. Jaz vam drugega ne morem reči, kot z vašo podporo in veseli me, da imam tri vprašanja na isto temo danes. Upam, da takrat, ko bo v temu zboru napad z druge strani, boste pomagali. Hvala.
Hvala lepa. Andrej Magajna bo postavil ministrici za kulturo Majdi Širca. Prosim.
Lep pozdrav vsem navzočim. Ministrstvo za kulturo je nadzorni organ Zakona o medijih in varuh izvajanja medijske zakonodaje. Spoštovano ministrico sprašujem: Kaj lahko prizadeti subjekti civilne družbe storijo ob medijski blokadi informacij javnega značaja do splošnega družbenega pomena? In: Kakšno vlogo pri tem zavzemanju ima ministrstvo? Primer, koordinacija sedemnajstih neparlamentarnih strank in gibanj, ki jo zastopam in predstavljam, je hotela v medijskem prostoru odpreti debato o vprašanju ustavnosti, zakonitosti in smiselnosti ločevanja parlamentarnih in neparlamentarnih strank v času volilne kampanje. V ta namen je več predstavnikov sodelovalo tudi v javni razpravi o osnutku zakona o RTV. Noben medij, niti naslovljeni mediji RTV Slovenija ni o tem nič poročal niti odprl razprave seveda na to temo. Kot da zatrjevanje neustavnosti ločevanja parlamentarnih strank in neparlamentarnih med kampanjo ne bi bilo družbeno pomembno vprašanje. Na RTV Slovenija smo naslovili zahtevo za dopolnitev poročanja z zahtevo po odgovoru. Do dopolnitve informacij ni prišlo, s strani odgovornega urednika pa smo dobil pismo, ki je bilo zaradi neustreznosti upravnih in postopkovnih napak podvrženo presoji in v končni konsekvenci deležno mandatne sankcije inšpektorata za medije. Tudi po odločbi inšpektorata za medije in obljubi odgovornega urednika da bo ob naslednji priložnosti dal možnost civilni družbi, tudi zgoraj navedeni zahtevi neparlamentarnih strank, do danes te možnosti nismo dobili. Sami smo zato 3. junija 2010 na isto temo ponovno sklicali tiskovno konferenco in še posebej povabili predstavnike RTV. S strani imenovanega javnega medija smo bili ponovno deležni popone ignorance. Ne vem ali se RTV boji odpreti prostor civilni družbi ali je to znak lojalnosti do velikih centrov moči, ki seveda ne željo odpirati političnega prostora ali je RTV vseeno, če plačuje mandatne kazni. Kaj prizadeti subjekti civilne družbe lahko še ukrenemo za odpravo medijske blokade in kaj lahko Ministrstvo za kulturo v svoji pristojnosti lahko ukrene, da civilna gibanja, ki nudijo informacije splošnega družbenega pomena kot so demokracija, ne diskriminatornost, objektivnost informiranja, aktivno državljanstvo, torej da ti subjekti dobijo ustrezen prostor v javnih medijih?
Hvala lepa. Prosim, ministrico Majdo Širco za odgovor.
Ni lahko to vprašanje, čeprav vam ga posredujem z odgovorom, ki ima samo en stavek. Mediji Republike Slovenije bi morali biti in so po zakonodaji svobodni, neodvisni in seveda sami oblikujejo svoje vsebine. Pri temu se tudi ministrstvo oziroma vemo, da je ustanoviteljica javnega zavoda Republike Slovenije Republika Slovenija in da so dolžnosti ustanovitelja vezane na zagotovilo o zagotavljanju neodvisnosti in seveda institucionalne avtonomije kot tudi zagotavljanje primerne finančne baze. Sami ste si odgovorili, da so določeni postopki, ko se civilna družba ali kateri koli drugi subjekt, ki se čuti prizadet, lahko poslužuje Zakona o medijih, kjer lahko dopolnjuje, popravlja navedene vsebine, zanika neresnice in napačno podane vsebine. To je pozna poglavje o odgovoru in popravku, seveda, če se ta ne spoštuje v vašem primeru, kot sem bila seznanjena s strani Inšpektorata Republike Slovenije za medije, se je to zgodilo, bili so odgovorni pozvani k odgovoru in tudi IRSM, se pravi konkretni inšpektorat, je pri obravnavi prijave ugotovil, da je šlo s strani odgovornega urednika RTV Slovenija za kršitev konkretnega člena Zakona o medijih, ki se ukvarja z odgovorom in popravkom, in da je odgovorni urednik, ki je sicer pisno zavrnil objavo vašega odgovora, vendarle bil deležen sankcije, ne zaradi zavrnitve, ampak zaradi tega, ker ni navedel nobenega od zakonsko dopustnih razlogov, ki so taksativno našteti v omenjenem 32. členu. Tako je odgovorni urednik bil zaradi prekrška tudi oglobljen kot tudi sam izdajatelj. Ampak vi se sprašujete po drugih mehanizmih, poleg tistih, ki jih dopušča zakon, ki so vezani na to, zakaj nek dogodek ni bil dovolj viden v medijih. Vašo razpravo oziroma razpravo ostalih, ki so prisostvovali na javni razgrnitvi mnenj o Predlogu osnutka zakona o RTV Slovenija, smo bili deležni konec koncev tudi preko prenosa seje, takratne, Državnega zbora, izredne seje. V tem smislu, neke informacije vendarle so bile dane. Ampak ta vprašanja so relativna in zadnja, ki je, lahko sodi o temu ministrica oziroma minister, ki pravim, mora zagotoviti vse mehanizme, da se sistem organizira na način, da do tega ne pride. Če ste brali Obamovo knjigo, v prvem poglavju njegovih spominov, ki so izšli ob njegovem imenovanju, vemo, da navaja, da na njegovih tiskovnih konferencah je bil na začetku, seveda, ko je vstopil v politično življenje, prisoten le en novinar in še tisti ni vedno poročal tudi o samem dogodku. Kot pravim, drugi mehanizmi, ki govorijo o temu, da se morajo zagotoviti načela spoštovanja človekovih pravic, avtonomije, medijske neodvisnosti, so lahko skozi regulativo, ki je tudi vpisana v Zakon o medijih lahko zagotovljeni in tudi skozi druge oblike, kot pravim, zagotavljanja primernega financiranja in kot sami veste, se v tem smislu Zakon o RTV Slovenija spreminja, saj se neprispevek veže na vsakoletno ali vsakokratno voljo oblasti, ampak je deležen primerljive obravnave z rastjo cen življenjskih potrebščin. V nadaljevanju lahko še navedem druge razloge oziroma vzvode, ki zagotavljajo svobodo in neodvisnost [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]
Hvala lepa. Dr. Peter Verlič bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor dr. Roku Žarniću. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani minister, vprašanje, ki vam ga zastavljam, je kratko. Upam, da bo tudi odgovor kratek in pa takšen, da bo pravzaprav razveselil vse tiste, ki čakajo ali pa čakamo na ureditev regijskih odlagališč v Republiki Sloveniji. Zanima me: Kakšen je napredek pri vzpostavljanju regijskih odlagališč odpadkov v Republiki Sloveniji? Kajti to vzpostavljanje odlagališč je vezano tudi na črpanje evropskih sredstev, zato me zanima: Ali projekti in število odlagališč teče skladno s terminskimi roki, projektno dokumentacijo? To se nenazadnje navezuje tudi na slavo porevizijsko poročilo Računskega sodišča, ki tudi ugotavlja, da pri vzpostavljanju regijskih odlagališč odpadkov ni šlo vse tako, kot bi moralo. Zanima me: Ali ste v tem času, odkar ste zasedli mesto ministra za okolje in prostor zadeve že sanirali tako, da bo, recimo, Računsko sodišče, ko bo ponovno pregledovalo poslovanje, zadovoljno z vami kot ministrom in ne bo treba podati odstopa zaradi tega? Pa karkoli si že mislim osebno o Računskem sodišču. Sprašujem vas tudi zato, kajti ko sem pogledal svoja pisna poslanska vprašanja, sem najprej opazil, da je Odbor za okolje in prostor v Državnem zboru že 4. februarja prvič spraševal, kaj bo z regijskimi odlagališči. Potem sem sam postavil vprašanje avgusta lani, zdaj pa je že skoraj leto, leto in pol, pa vendar se mi zdi, da stvari, vsaj toliko, kolikor je meni znano, ne gredo oziroma da se je govorilo o 15-ih regijskih odlagališčih, da se je potem to število skrčilo, ne vem, po nekih informacijah na 10, da je zraven ves čas vprašanje Logatca kot regijskega odlagališča, ki pravzaprav ima neke svoje ambicije, za vrsto teh občin, nenazadnje tudi Grosuplje in Trebnje naj bi postala regijsko odlagališče, pa nihče od občin ne ve. In morda še za konec: Ali bi to priporočilo, da naj se s tem ne ukvarjajo občine, ampak državna raven, bilo smotrno tudi upoštevati? Hvala.
Hvala lepa. Prosim za odgovor gospod minister.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovani gospod poslanec, spoštovani poslanci in poslanke. Seveda, to je vprašanje, ki me dejansko spremlja od prvega dne. Nekaj odgovorov na to smo že dali na eni tiskovni konferenci, in tukaj bom povzel nekaj teh odgovorov in mogoče še eno razmišljanje za naprej. Torej tako. V okviru nove finančne perspektive 2007-2013 so v izvajanju trenutno štirje projekti, tri vloge za dodelitev sredstev so v fazi usklajevanja, šest projektov je v fazi priprave. To je recimo tekoče delo, ki poteka. Prispevek skupnosti za štiri projekte, za katere so bile že izdane odločbe o dodelitvi sredstev, znaša 104 milijone 518 tisoč 268 evrov. Stopnja predobremenjenosti kohezije na razvojni prioriteti pa je skoraj 51%, se pravi, še približno 50% sredstev čaka na osnovne projekte. Torej, odločbe so bile izdane za CERO od Koroške, Štajerske regije, nadgradnjo regijskega centra Ljubljana in Cero - druga faza. Kohezijski projekti nove finančne perspektive 2007-2013, kjer se vloge usklajujejo, so Pomurje, Dolenjska in Gajke. Potem pa so v pripravi Gorenjska, Notranjska, Štajerska, Istra in Kras, Ljubljana in Maribor. Na kratko. Potem se bom vrnil še na kakšen detajl. Marca smo ob mojem prihodu ustanovili posebno koordinacijsko delovno skupino, ker sem ugotovil, da se v našem ministrstvu na raznih koncih obravnava ta problem in včasih iz čisto objektivnih razlogov stvari ne tečejo najbolj usklajeno. Sedaj v tej koordinacijski komisiji delajo direktor Arso, direktor direktorata za okolje in še za finance oziroma za projekte, poleg tega tudi en član mojega kabineta. Širši javnosti smo ta nov strateški načrt predstavili na novinarski konferenci maja 2010, ukrepe smo razdelili v tri sklope: problematika gospodarjenja z odpadki - kot vsi vemo, je zelo kompleksna in zahteva ukrepanje na sistemski, institucionalni in zakonodajni ravni. Ukrepi upoštevajo spoznanja in ugotovitve Računskega sodišča. Načrt ukrepov oziroma načrt, ki se bo še dopolnjeval, je objavljen tudi na naši spletni strani in vsebuje pet institucionalnih ukrepov, štiri sistemske ukrepe in potem še štiri zakonodajne ukrepe. Bom videl, če bom lahko imel še dovolj časa za prebrati. Na teh materialih, ki jih imam pri sebi in so tudi na naši strani objavljeni, je bilanca kohezijskih sredstev javno objavljena pa tudi nekaj, kar je zahtevalo sodišče upravičeno, neka časovnica. Tukaj bi vam rad povedal še eno drugo stvar v tej minuti. Razmišljali smo o strateško nekoliko drugačnem pristopu, ko bo v bistvu to, kar delamo, vklopljeno v ta pristop, ne bo nič dvakrat narejenega. Razmišljali smo, da bi Slovenijo razdelili na več grozdov, to pa pomeni, na nekem okolju, se ugotovi, da je smotrno večje središče, na katerem gravitirajo manjša središča. Potem bi se cela zadeva dogajala v bolj usklajenem, v večfaznem postopku obdelave podatkov. Želeli si bomo ta središča imeti v čim večji meri blizu železniških tirov, da bo zadeva s področja transporta boljša. Pa še ena stvar, vsaj za ta večja središča si želimo, da bi pritegnili kar se da tudi javno-zasebnega partnerstva, da bi potem kohezijske denarje razbremenili še za kakšne druge zadeve. Hvala.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Dr. Verlič, prosim.
Hvala lepa za ta odgovor. Vsekakor si bom tudi pogledal internetno stran, ker tega očitno nisem storil. Ne glede, ta občutek, da nastaja neka zmeda, namreč vedeti morate, ko se najprej govori o 15 regijskih odlagališčih, ker sam zelo dobro poznam dva primera. En primer je občina Logatec, ki je pravzaprav sama neko iniciativo peljala in je potem uspela združiti vse okoliške občine, da so praktično prišli do nekega podpisa, skoraj predpogodb za izdelavo nekega regijskega centra za odlaganje odpadkov. Podobna stvar se je zgodila tudi v občini Grosuplje, ki ima določene odlagalne površine, pa se je potem cela zgodba odvijala na občinski ravni, kar pomeni, da so se občine začele med seboj pogovarjati, dogovarjati, neki projekti so bili, župani so se podpisovali, imeli smo izredne seje občinskih svetov, potem pa se zgodi, da pride do neke spremembe. In če prav razumem, tudi do drugačne filozofije sedaj razmišljanja glede regijskega odlaganja odpadkov. Vprašanje, ki je dopolnilno, je samo to: Ali bo tudi ta spremenjena filozofija sedaj te nepotrebne stroške, ki so bili s tem povzročeni, omilila? Ali bodo črpanja evropskih sredstev v rokih? Ali bomo, recimo, imeli leta 2013 Slovenijo regijsko pokrito z odlagališči, z regijskimi centri? To je pravzaprav tisto ključno vprašanje. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister.
Ravno to, kar ste rekli, to novo razmišljanje, za to gre, da mi obstoječi sistem bolj koncentrirano in ekonomično obravnavamo. Se pravi, ne gre, da bomo nekaj povozili. Ali je bilo 15 in 10 razmišljano, ravno to je to. Če vi narediti neko grozdenje, potem vse te zadeve, vsa ta razmišljanja lahko umestite v neke skupke, ki so učinkoviti, med seboj komunicirajo, tudi če je kje kakšen problem, da se ga rešuje drugje. Z občino Logatec in z nekaj občinami smo imeli poseben sestanek glede tega in so zelo zagrabili idejo o javno-zasebnem partnerstvu. S svojo občino, kjer stanujem, se še nisem imel časa pogovarjati, z Grosupljem. Enkrat bi mogoče kazalo kakšno stvar doma razložiti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Radovan Žerjav bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor dr. Roko Žarniću. Prosim, mag. Žerjav.
Hvala lepa za besedo. Jaz sem eden izmed tistih treh poslancev, ki sem ministru za okolje postavil vprašanje glede visokovodnih obrambnih nasipov ob reki Muri. In zanimivo je, da smo se za to vprašanje odločili trije poslanci popolnoma neodvisno, ne da bi vedeli eden za drugega. Najbrž je razlog v tem, da smo vsi trije bili neodvisno zelo presenečeni nad tem, kaj se na temu projektu dogaja. Namreč občina Beltinci vam je 27. maja četrtič poslala urgenco za nadaljevanje izgradnje visokovodnega obrambnega nasipa ob reki Muri. Naj vas spomnim, da je bilo prvič to storjeno 3. februarja 2009, da je bilo to drugič storjeno 18. marca 2009, da je bilo 3. februarja 2010 to storjeno tretjič in kot sem dejal, 27. maja letos četrtič. Očitna ignoranca zaposlenih na ministrstvu brez primere, da županu ne dajo odgovora, nobenega odgovora. Da se to zgodi praktično, kot smo slišali, šele po treh dnevih. Ali je to slučajno ali je to namerno, zato ker morda župan prihaja iz ene politične opcije, ki ni trenutno v koaliciji. Skratka, zdi se mi totalno neodgovorno, da župan, ki sprašuje, zaradi tega, ker so ogroženi občanke in občani občine Beltinci, ne dobi nobenega odgovora o tem, kaj se na tem projektu dogaja. Dejali ste, res veliko se je zgodilo v prejšnjem mandatu. Večina obrambnih nasipov, ki so bili zgrajeni zdaj v zadnjem času, se je zgodila tja do leta 2008. Po prihodu novega ministra pa je zadeva skorajda zastala. Če ne bi tukaj tulili vsi pomurski poslanci, bi najbrž zadeva popolnoma obstala. Ob vseh rebalansih smo opozarjali na to zadevo. Sprašujem vas tokrat: Ali je v tem novem rebalansu predvidenih kaj sredstev za ta visokovodni obrambni nasip ali ne? In drugič: Zanima me, kaj se dogaja z Vodnim skladom? Namreč dobili smo podatke, da ni bila sprejeta pravočasna odločitev o odmeri višine prispevkov zavezancev v Vodni sklad. Da so bili stari odmerki pravzaprav, kako bi rekel, v narekovajih, ukinjeni, za nove pa se nismo dogovorili in zaradi tega obstaja velika nevarnost problematičnega financiranja Vodnega sklada. Najbrž veste, o čem govorim. Torej, zanima me: Kdaj se bodo konkretno začele aktivnosti na nadaljevanju izgradnje visokovodnih nasipov na reki Muri?
Hvala lepa. Minister za okolje in prostor dr. Roko Žarnić, ne glede na vaša opozorila, če se da še odgovoriti na vprašanje. Hvala lepa.
Najlepša hvala. O tem lahko govorimo veliko in hvala za vprašanje. Zdaj bom povedal nekaj drugega, kar nisem prej povedal. Zopet vam moram povedati, da sem na vaši strani, če smem tako reči, ne vem, če se sme to tako reči. Bom par stvari razložil. Najprej konkretno vprašanje, kratko - dela na visokovodnem nasipu Dokležovje so v teku. Za nadaljevanje dokončanja del je v letu 2010 v programu sklada za vode predvideno dokončanje prve faze na levem bregu Mure, 677 tisoč 715 evrov, na desnem bregu Mure, Cven - Vučja vas, pa 100 tisoč evrov. Toliko konkretno. Zdaj pa še na tista druga vprašanja. Mogoče bom drugače začel. Mi smo ugotovili, da probleme in apetite, bi obstajajo za denar vodnega sklada, ki je po mojem prepričanju bil nekoliko slabo definiran - njegova poraba, ampak pustimo, kar je bilo, trudimo se, da bomo v bodoče to stvar spremenili - je nastalo do problema novega cenika, ker mi smo hoteli prispevek dati na nekoliko bolj pravično raven. Namreč imamo neka priporočila, prišli smo v OECD. OECD za različna vodna povračila daje razpone od do. Zelo enostavno smo ugotovili, da smo pri večini vodnih povračil, razen pri energetikih, jih moram pohvaliti, oni so na povprečju, drugje globoko pod povprečjem. Skušali smo, korajžno, na Vladi se pogajati, da bi se nekoliko dvignilo. To mi se je zgodilo, da na enem ministrstvu za milijon kubikov vode 90 evrov povračila dajo. Devetdeset celih evrov! Mi smo hoteli dvigniti na devet tisoč, pa sem moral umakniti na devetdeset samo zato, da je po dolgem usklajevanju cenik šel skozi. To mogoče ilustrira, zakaj toliko časa traja. Vodna povračila na morju - ni bilo nobene možnosti, da bi dvignili na razumno mejo. Jaz sem na seji Vlade prosil, in se bomo o tem pogovarjali, za naslednja leta, da smo bližje vsaj povprečju OECD-ja, da bi ta vodni sklad bil kolikor toliko spodoben. Druga zadeva, za katero se borimo, pa nam ni čisto uspelo, je, da bi se določen odstotek, to je približno šestina iz vodnega sklada se prelije v integralni proračun, da se ne bi prelilo v integralni proračun, da bi ostalo v vodnem skladu. Moram vam reči, pri rebalansu mi tudi to ni uspelo. Ko bo rebalans pri vas, pa boste lahko vprašali kaj takšnega. Pa ne bi zdaj hotel nekako čudno izpasti, zagotavljam vam, da kolegica Darja Racman Stanič je izredno osovražena pri energetikih, zelo se bori za to. In več kot toliko ne morem narediti, vsako vaše spraševanje pa kvečjemu pomaga našim naporom. Hvala.
Hvala lepa. Dopolnitev odgovora. Izvolite, gospod mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa. Če sem vas prav razumel, gospod minister, vi ste dejali, da se dela v Dokležovju nadaljujejo. Jaz ne vem, ko sem prebral ta dopis župana, gospoda Kermana, s 27. maja letos, temu oporeka, oporeka da se v katastrski občini Dokležovju, Ižakovci in Melinci pravzaprav ničesar ne dogaja. Zaradi tega vam piše ta dopis in vas roti, da ukrenete nekaj, da se tu zadeve premaknejo naprej. To je dopis s 27.5., kjer on pravi, da se nič ne dogaja. Drugo, kar se tiče tega vodnega sklada. Očitno so zapleti. Tudi iz vašega odgovora sodeč, zapleti so, kar pomeni, da je problematično financiranje, da praktično financiranja vodnega sklada ni. Smo pa v juniju mesecu. Jaz si ne znam predstavljati, kako bomo zadeve nadoknadili. Pričakujemo, da se tukaj maksimalno okrepijo vse aktivnosti, da se ta zadeva spravi v red, pri rebalansu pa zagotavljam, da bomo ponovno o tem spraševali in bomo spraševali o tem, kakšno bo financiranje, in to ne prvič, ker pri vsakem rebalansu smo spraševali, tudi tokrat bomo spraševali. In če ne bo, bomo vložili amandmaje, ker je to totalno neodgovorno in ignorantsko, da se to področje, ki je tako izpostavljeno poplavam, tako zanemarja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, dr. Roko Žarnić.
Samo glede tistega, kar je bilo ravnokar sprejeto, s tem smo omogočili, da se bo sklad napolnil in celo računamo dva milijona več, kot je bilo lansko leto.
Hvala lepa. Gospod Marjan Bezjak bo postavil poslansko vprašanje ministru za gospodarstvo dr. Mateju Lahovniku. Izvolite.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni ministrica, ministri, kolegice poslanke in poslanci! Spoštovani gospod minister dr. Lahovnik! Moje vprašanje se glasi: Koliko vlog in v kakšni višini je bilo s strani slovenskih podjetij v letu 2010 podanih za pridobitev sredstev preko Slovenskega podjetniškega sklada [[SPS]] in Javne agencije Republike Slovenije za razvoj podjetništva in tuje investicije [[JAPTI]] ? Koliko podjetij in v kakšni višini so podjetja sredstva tudi dobila in v katerih panogah je bilo dodeljenih največ sredstev? Hvala.
Hvala lepa. Minister dr. Lahovnik, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod poslanec Marjan Bezjak za postavljeno vprašanje. Glede na vaše vprašanje sem tudi zaprosil izvajalske institucije Slovenski podjetniški sklad in JAPTI za podatke. In podatki kažejo naslednje: v letu 2010 je na Slovenski podjetniški sklad prispelo do sedaj 855 vlog v višini zaprošenih sredstev v skupni višini 174 milijonov 156 tisoč 898 evrov, število odobrenih vlog je bilo 429, višina odobrenih vlog pa 81 milijonov 802 tisoč 316. Podatki se nanašajo na višino subvencije in višino razpisanega garancijskega potenciala pri instrumentu garancij slovenskega podjetniškega sklada za bančne kredite s subvencijo obrestne mere. Medtem ko pri JAPTI-ju, ki je druga izvajalska institucija, je bilo število vlog 205, popolnih vlog, višina zaprošenih sredstev med popolnimi vlogami je bila 23 milijonov 303 tisoč 548 evrov, število odobrenih vlog je bilo 127, višina odobrenih vlog v evrih pa je 14 milijonov 487 tisoč 843 evrov. Če povzamem, slovenski podjetniški sklad je odobril za malo manj kot 82 milijonov evrov vlog. Predvsem gre tu za subvencioniranje obrestne mere malim in srednjim podjetjem in za odobritev garancij za kredite za mala in srednja podjetja, na podlagi katerih so potem ta mala in srednja podjetja dobila denar za razvojne projekte. Medtem ko je JAPTI odobril okrog 14 in pol milijonov evrov sredstev v okviru svojih programov. Glede na postavljeno vprašanje sem zaprosil tudi za podatke glede na SKD dejavnost, se pravi, standardno klasifikacijo dejavnosti po panogah. Dobil sem podatek, da je bila glavnina sredstev, dodeljenih v okviru predelovalnih dejavnosti, v tem okviru predvsem kovinskopredelovalna industrija in lesnopredelovalna industrija. Ostali del, nekaj manj je šlo za strokovne, znanstvene in tehnične dejavnosti, za trgovino, potem za vzdrževanje in popravilo motornih vozil ter za informacijsko-komunikacijske tehnologije. Manjši delež je v gradbeništvu, panogi prometa in skladiščenja, v gostinstvu in drugih, tako imenovanih raznovrstnih, bolj heterogenih poslovnih dejavnostih. Hvala.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim.
Hvala za podatke, gospod minister. Kot vidimo iz podatkov, je prišlo še enkrat več vlog, kolikor je bilo dejansko odobrenih, torej 855 vlog, odobrenih posojil pa je bilo 421 na Slovenskem podjetniškem skladu. Prav takšna razlika je tudi v JAPTI-ju. Ali menite, da je sredstev za subvencioniranje in razvoj podjetništva zadosti, v dovolj velikem obsegu ali premalo? Če je v dovolj velikem obsegu, zakaj potem tudi vidimo, da je investiranje v razvoj gospodarstva, po drugi strani pa javni dolg iz dneva v dan ali pa iz meseca v mesec narašča. Ali ste dovolj prepričljivi, da znate prepričati premiera in kolege ministre, da bi namenili več evropskih sredstev za gospodarstvo? Ali Vlada ne razmišlja o zniževanju stroškov državne birokracije? Če bi zmanjševali državno birokracijo, bi lahko več sredstev namenjali gospodarskemu sektorju, saj je ta sektor zagotovo tisti, od katerega živimo vsi državljanke in državljani.
Hvala lepa. Želite odgovoriti, minister dr. Lahovnik?
Hvala lepa, za postavljeno dopolnilno vprašanje. Strinjam se z vami, da je teh sredstev premalo, glede na situacijo, v kateri smo. Zato smo v okviru rebalansa proračuna uspeli doseči vsaj to, da se del tistih sredstev, ki jih podjetja niso porabila v okviru A-bilance, gre pa, recimo, za nekatere druge projekte črpanja iz evropskih strukturnih skladov, da se ta sredstva namenijo dodatno vsaj holdinškemu skladu Slovenskega podjetniškega sklada in na ta način računamo tudi zagotoviti dodatni potencial. Slovenski podjetniški sklad je namreč praktično že v prvi polovici leta izčrpal celoten svoj kreditni potencial. Če tega ne bi storili, praktično bi, poenostavljeno rečeno, lahko zaprl vrata, kar se tiče novih razpisov, subvencij, z garancijo obrestne mere. Pri teh vlogah je treba vedeti, da vsaka popolna vloga še ni ustrezna. Ocenjujejo jih pač po bančnih standardih, ki jih morajo pač izpolnjevati. Ti standardi so, glede na to, da gre za razvojne projekte, na nek način, bom rekel, blažji, vsaj v tem, da preko garancije, ki jo ponudijo, potem mala in srednja podjetja lažje dobijo kredit tudi pri poslovnih bankah. Res pa je, tukaj imate prav, da je teh sredstev premalo tako za JAPTI kot za Slovenski podjetniški sklad in da proračunske možnosti so takšne, kakršne so. Če bi bile še večje, bi verjetno poskušali odobriti še večji kreditni potencial za to področje. Moram pa reči, vsaj v rebalansu, tukaj moram reči so tudi na Ministrstvu za finance imeli posluh in so nam šli tukaj na roko, da smo del sredstev iz A-bilance prenesli v B-bilanco in računamo iz tega naslova, vsaj to dinamiko razpisov ohranjati do konca leta. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Bezjak, izvolite.
Hvala, gospod minister. Dejali ste, da dejansko z rebalansom bo dodeljenih še nekaj več sredstev za Slovenski podjetniški sklad in JAPTI, pravzaprav dejansko za slovenska podjetja. Vendar iz časopisov preverjamo, da gospodarstveniki, menedžerji absolutno nikakor niso zadovoljni z rebalansom, ki ga predlagate. Prav tako moramo vedeti, da je dejansko na današnji dan blokiranih 4761 žiro računov slovenskih podjetij. Zato predlagam, da bi se o tem vprašanju dejansko razpravljalo v Državnem zboru, kar dejansko tudi omogoča zakon in da bi dejansko širši javnosti predstavili problematiko gospodarstva v Sloveniji.
Hvala lepa. O vašem predlogu gospod Bezjak, da Državni zbor razpravlja o odgovoru gospoda ministra Lahovnika, bomo odločali jutri v okviru glasovanj. Mag. Majda Potrata bo postavila poslansko vprašanje ministrici za kulturo, gospe Majdi Širca.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani ministrici, spoštovana ministra! Javni zavod RTV je v Državnem zboru, zlasti na Odboru za kulturo, šolstvo, šport in mladino, pogosto predmet posebno skrbne razprave, bodisi da gre za nadzorno funkcijo, ki jo ima Državni zbor v okviru zakonsko predpisanih pooblastil, ali tistih funkcij, ki so mu dane pri imenovanju članov v oba sveta. To pot pa je moje vprašanje zvezano z obvestili v medijih, nekateri sicer pravijo, da gre za umišljeno zadevo, ki je odgovor na imenovanje novega generalnega direktorja RTV. Zato vas gospa ministrica sprašujem: Kako vi sami komentirate obvestila v medijih, da je pogodba, ki je bila sklenjena med tedanjim predsednikom programskega sveta dr. Grando in generalnim direktorjem gospod Guzejem, vsebovala določila, ki bi ob predčasni prekinitvi direktorske funkcije ne vsebovala obveznosti za izplačilo šestih dohodkov, tako kot je v drugih kulturnih zavodih, ampak po prvem aneksu 12 plač, po drugem aneksu pa 24. Da ne govorim še o nekaterih drugih določilih, ki jih navajajo mediji. Sama pogodbe nisem videla in ne morem reči, kaj od tega je v pogodbi zapisano. Vsekakor me pa zanima, kako ravnati v primeru, ko gre vendarle za odgovorno ravnanje z javnimi sredstvi. Res ni RTV financirana iz proračunskih sredstev, ampak iz RTV prispevka, gre pa vendarle za davkoplačevalski denar, in prav je, da se ve, kako vodstvo RTV ravna s temi sredstvi. To sprašujem še posebej zaradi tega, ker smo se ob poročilih nadzornega sveta pogosto soočili z različnimi pogledi na ista vprašanja, glede gospodarnosti ravnanja, izpolnjevanja zakonskih določil in drugih dogovorov. Kako vi sami vidite odgovornost za nastalo situacijo in kako jo je mogoče razrešiti, če gre za pogodbene obveznosti, ki so bile sklenjene in podpisane, menda ene v letu 2008, ene pa še prej? Hvala za odgovor.
Gospa ministrica Majda Širca, izvolite.
Hvala za vprašanje, spoštovana poslanka. Sprašujete me, kako osebno vidim vprašanje aneksov generalnega direktorja RTV Slovenija s predsednikom, nekdanjim predsednikom programskega sveta RTV Slovenija. Osebno meni se zdi to ravnanje neetično, nehigienično in nepošteno. O tem, kakšne so legalne, zakonske in vse ostale posledice, o katerih tudi sprašujete v vašem poslanskem vprašanju, bo nedvomno tekla beseda ob obravnavi poročila nadzornega sveta RTV Slovenija tudi v Državnem zboru znotraj pristojnega odbora za kulturo, šolstvo, šport, ker verjamem, da bo del tega poročila tudi dejstvo, da so bile v preteklosti na RTV Slovenija, kot javnem servisu, na javni ustanovi, tudi take pogodbe in menim in želim, da jih tudi ni več. Gre za neke vrste javno službo, res ne za direktno financiranje s strani državnega proračuna, kjer bi lahko Vlada oziroma pristojno ministrstvo tudi dajalo soglasje ob taki pogodbi. To vemo, da zaradi specifike zakona in tudi zaradi specifike dejstva, da ministrstvo oziroma Vlada ne daje, tako kot pri ostalih javnih zavodih s področja kulture, soglasje pri sklepanju takih pogodb in zaradi tega tudi te pogodbe sploh še nismo videli, čeprav smo na Ministrstvu za kulturo v trenutku, ko se je v medijih pojavila ta informacija, prosili za vpogled v to pogodbo. Verjamem, da nam bodo v doglednem času to tudi posredovali. Ampak vendarle, če pravim, eno je legalizem, kjer ministrstvo soglasja ne daje, lahko opozarja, in to dela, drugo je etika. In tukaj je etika vprašljiva. Etika v luči dejstva, da si vodstvo neizmerno prizadeva in s sklenitvijo aneksov v času zamenjave oblasti si je to tudi še posebej prizadevalo, aneksi gredo v smislu zagotovitve teh 24 plač v posebnih primerih in še več, s trikratnikom tudi teh plač. Vodstvo se oklepa funkcij, vodstvo se oklepa oblasti, dobesedno, v luči slast je oblast, ki naj bi se zgodila vsaj tam nekje do lokalnih volitev ali ne vem do kdaj, čeprav vemo, da je prišlo vmes že do imenovanja novega generalnega direktorja RTV Slovenija, ki mu je bil ta naziv zelo hitro odvzet z različnimi, takimi in drugačnimi, pojasnili ali, če bom rekla, izgovori. Kot rečeno, Ministrstvo za kulturo je, ne glede na to, da mu ustanovitelj ni dal pristojnosti soglašanja pri tem, ampak vendarle skladno z drugimi vpogledi v pogodbe med direktorji in sveti, kot so v vseh javnih zavodih ali zelo sorodno, kot so v gospodarskih družbah, še sploh v zadnjem času, pozvalo RTV Slovenija, ne samo, da naj predloži omenjene pogodbe, ampak da naj tudi ustrezno ukrepa. Ustrezno ukrepal bo nedvomno nadzornik, to se pravi nadzorni svet, ki izvaja nadzor nad zakonitostjo in nad gospodarnim ravnanjem s sredstvi. Verjamem, da bo tudi nadzorni svet poleg programskega, ki se jenad temi pogodbami globoko začudil, in verjamem, da jih bo tudi na svojih sejah obravnaval, poročal tudi Vladi oziroma ministrstvu, ki bo v tem primeru lahko podalo določeno mnenje.
Hvala lepa. Mag. Majda Potrata, izvolite.
Hvala lepa. Hvala za ta del odgovora, pa bi vendarle stopila še korak naprej. Pravite, da nimate možnosti vpogleda v pogodbo. Predsednik Računskega sodišča dr. Igor Šoltes je omenil, da še takrat, ko je bil pooblaščenec za dostop do informacij javnega značaja, je povedal, da bi morale biti pogodbe v javnih zavodih tudi takrat, kadar gre za individualne pogodbe direktorjev zavodov, javne, ker so financirani iz javnih sredstev. Napovedana je tudi revizija poslovanja Računskega sodišča. Plače in plačna razmerja, pogodbe, iz njih izvirajoče pravice, tožbe na sodišču zaradi neupoštevanja so kar nekako stalnica postali na javnem zavodu. Ker pa smo tudi sredi sprejemanja novega zakona o javne zavodu RTV, spoštujem: Ali je mogoče pričakovati, da bo nova organiziranost zavoda RTV ohranila transparentnost, javnost tistega dela prihodkov, ki bodo zvezana s financiranjem iz prispevka RTV in ne toliko iz tržne dejavnosti? Kako tudi za prihodnje zagotoviti večji nadzor. Zanimivo je sedaj, da se nihče ne spomni, kaj je podpisal in zakaj je tako podpisal. Gre pa za velike zneske in za neko silno zanimivo izjavo, da je v kontekstu sredstev, s katerimi upravlja direktor javnega zavoda RTV, taka odpravnina pač spodobna odpravnina, da rečem zelo preprosto. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Gospa ministrica Majda Širca, izvolite.
Spoštovana poslanka, da ne bo pomote. Imamo možnost vpogleda v pogodbo, saj to je vendarle dokument javnega značaja. Hotela sem vam prej povedati, da je nismo še dobili in po vsej verjetnosti bo ta pošta nekako počasi prihajala na Ministrstvo za kulturo. Pozvali pa smo še isti dan, ko so se ugotovitve pojavile v javnosti. Moram poudariti, da zagotovo bo tudi Računsko sodišče, ki ravnokar vstopa po sklepu Državnega zbora v lanskem letu v javni zavod, po vsej verjetnosti opazilo še kakšno drugo razen te neetične drže, ki je vsebovana v številnih pogodbah, menda med programskim svetom zadnjega sklica in direktorji oziroma pomočniki direktorjev. Vendarle naj vas spomnim, da smo opozorili v preteklosti, da so se bilance končnih obračunov poslovanja RTV Slovenija vodile na način, da so se prihodki in odhodki nekako ujemali ne na ta način, da se ni upoštevala oziroma da se je vštela v prihodke tudi prodaja tako imenovane srebrnine RTV Slovenija. Govorili smo tudi o nespoštovanju avdiovizualnih del neodvisnih producentov, ki so sedaj dokončno zmerjeni in potrjeni kot taki, da niso spoštovani. Če me sprašujete, kaj lahko novi zakon prepreči, naj že na tem mestu povem, da v trenutku, ko se ne bodo več spoštovale kvote, ki jih zakon prinaša, bo uprava morala zapustiti hišo, ne pa, da se ji, kot se je v tem primeru dogajalo, tudi ob nespoštovanju celo njen rok življenja podaljšuje tudi s takimi aneksi, kot so navedeni pri tej pogodbi. Obstajajo mehanizmi, ampak vendarle tudi sklep, ki ga je Vlada prejšnji četrtek sprejela na svoji redni seji in se nanaša na to, da je treba pregledati stanje na področju pogodb o zaposlitvah, sklenjenih s poslovodnimi osebami oziroma predsedniki in člani uprav, je zelo dobrodošel. V tem primeru sami nedvomno tudi znotraj naših javnih zavodov na področju kulture pregledujemo vse pogodbe, kar je tudi zelo zanimivo, kako so se sklepale med direktorji, direktoricami in sveti in jih v primeru, kjer so [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]neprimerne, popravljamo. Ampak kot pravim, v primeru RTV Slovenija je po 16. členu izvajanje ustanoviteljskih pristojnosti preneseno na programski svet, ne pa na Vlado. In v tem smislu je [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Gospod Milan Čadež bo postavil poslansko vprašanje ministru za gospodarstvo dr. Mateju Lahovniku.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani ministrici, spoštovana ministra, kolegice in kolegi! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke v okviru rednih obiskov po statističnih regijah redno spremlja dogajanja v Sloveniji, predvsem pa spremlja dogajanje v gospodarstvu in predvsem malega gospodarstva in obrtnikov. Lahko rečemo, da se izvozno usmerjena podjetja v državi držijo dobro, povečujejo se tudi naročila. Najpomembnejše je pa to, da za te svoje produkte dobijo tudi plačilo. Znotraj naše države je stanje zaskrbljujoče. Mala in srednja podjetja, obrtniki, ki svoje produkte in storitve prodajajo na slovenskem trgu, v svojem lokalnem okolju, so danes v velikih težavah zaradi neplačevanja oziroma, lahko rečem, tudi prosjačenja za svojim zasluženim denarjem. Posledično se s plačilno nedisciplino širi tudi siva ekonomija. Ko pošteni podjetniki iščejo bližnjice, kako si zmanjšati lastne stroške, še posebej je pa zaskrbljujoče večanje neplačevanja obveznosti do delavcev. Kje je težava? Kot vidimo, se na javne razpise prijavljajo tudi velika podjetja, ki z nizkimi cenami na koncu uspešno dobijo tudi posel. Kaj temu sledi? Sledi mrzlično iskanje podizvajalcev v ožjem lokalnem okolju, ki pa vemo, da jih vedno težje tudi dobijo. Že vnaprej je namreč znano, da bodo ostali brez zasluženega plačila oziroma da bodo dobili ponujene kompenzacije, ki so bile nedogovorjene. Po tem je znano tudi eno največjih podjetij v Sloveniji, ki zida vsepovprek, po drugi strani pa poznamo tudi to, da za vsak dan zamude zaračuna tudi zamudne obresti. Spoštovani gospod minister, ne rabim dolge razlage, povejte nam: Kako in kdaj boste uredili to stanje?
Minister za gospodarstvo, dr. Matej Lahovnik, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod poslanec. Postavljeno vprašanje sicer posega na področje več resorjev, predvsem tudi Ministrstva za finance, kamor sodi vprašanje plačilne discipline, in pa deloma tudi Ministrstva za pravosodje. Ampak bomo odgovoril nanj v čim večjem delu. Vlada je na tem področju, ker se zavedamo problematike plačilne nediscipline, spremenila zakon o javnih naročilih. Tako je po novem mogoče, da v primerih, kadar so naročniki neposredni proračunski uporabniki, torej država ali, na primer, občine, in kadar glavni izvajalec ne plača svojih podizvajalcev, v takšnih primerih je mogoče neposredno plačilo podizvajalcem z asignacijo. Ta zakon je bil sprejet v Državnem zboru in jaz mislim, da je to za prihodnje pomemben korak naprej. Prav tako je Vlada pripravila spremembo zakona o izvršbi, ker so upravičeno nekateri opozarjali, da predvsem menica kot inštrument v Sloveniji ni učinkovit. Tudi novela tega zakona je že v Državnemu zboru. Tretji pomemben ukrep, ki je bil na predlog Ministrstva za gospodarstvo in ga je sprejelo Ministrstvo za finance, je, da se dvigne prag za tako imenovano fakturirano realizacijo na štiristo tisoč evrov. Torej v primeru, ko gre za ta manjša ali mikro podjetja in je njihov promet enak ali manjši od štiristo tisoč evrov, se lahko odločijo za princip fakturirane realizacije, ki pomeni, da podjetja plačajo DDV ne ob izstavitvi računa, kot je sicer običajno, ampak šele po principu plačane realizacije, ko je račun tudi dejansko plačan. To je lahko tudi pomemben likvidnostni moment posebej za mala in mikro podjetja. Naslednji korak, ki je bil sprejet, je bilo plačilo preplačanega davka na dodano vrednost v enaindvajsetih dneh, kar je bil tudi predlog opozicije in je bil tukaj v Državnemu zboru večkrat izpostavljen. Znižal pa se je tudi davek na dodano vrednost za nekatere storitvene dejavnosti. Tisto, kar je ključni korak in ga pravzaprav operacionaliziramo tudi danes prav s pomočjo AJPES-a, je sistem elektronskih kompenzacij. Gre za prostovoljno poravnavo obveznosti med različnimi poslovnimi subjekti. Večstranski pobot terjatev ni smiseln in ga tudi nikjer v svetu ne poznajo, ker pomeni možnost zlorabe. Nekdo lahko prijavi v sistem terjatev, ki ni dejansko verodostojna. Obstaja pa sistem večstranskega pobota obveznosti, ki se pa uporablja tudi pri nas. Ko nekdo prijavi obveznost, pomeni, da jo tudi prepozna. Dejansko se je to v preteklosti uporabljalo v premajhni meri. Zato smo tudi prav s pomočjo AJPES-a in pa obeh zbornic, tako gospodarske kot obrtne zbornice, pripravili na nek način tudi podporo ali pa priporočilo vsem poslovnim subjektom, naj v čim večji meri uporabljajo ta sistem e-kompenzacij, se pravi večstranskega pobota obveznosti. Razmišljali smo tudi o tem, ali ga zapovedati, narediti za obveznega. Ampak tega ne pozna nobena članica Evropske unije, ker pravijo, da izkušnje s tem bi lahko bile celo slabše in da je prostovoljnost v tem primeru najboljša možna rešitev. Moram pa opozorit še na eno stvar, ki se mi zdi pomembna in na katero ste sami opozoril. Podjetja, posebej mali izvajalci, kot ste sami rekli, sprejemajo tudi posel, za katerega že vnaprej vedo, da je nizka verjetnost, da bo plačan ali da ne bo plačan. Samo ena stvar je še hujša od tega, da nimaš naročil: da imaš naročila, da jih sprejemaš, pa veš, da ne boš dobil plačila za te storitve, ki jih opravljaš. V tem primeru moram reči, da tudi podjetniki morajo bolj skrbno preverjati boniteto, posebej nekaterih velikih družb, na katere opozarjate, da so v plačilnih težavah, in se raje odločiti za to, da tega posla ne sprejmejo, kot pa da sprejmejo posel, za katerega že vnaprej vedo, da ne bo plačan. V nasprotnem primeru še sama zaidejo v težave. Tako sem poskušal zdaj opozoriti predvsem na neko paleto ukrepov, ki so bili sprejeti. Seveda pa plačilna nedisciplina še naprej ostaja v trenutni situaciji problem, kot ste tudi sami opozorili. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Milan Čadež, izvolite.
Spoštovani gospod minister! Popolnoma vas razumem glede vsega navedenega, vendar pa se moramo zavedati, da so vsi ti navedeni ukrepi že kar nekaj časa v funkciji. Poznamo tudi asignacijo. Vendar se kljub vsem ukrepom, ki so bili sprejeti, plačilna nedisciplina ne izboljšuje. Glede na to, da je ta tematika znotraj slovenskega gospodarstva, znotraj prometa, zelo pereča, bi izkoristil možnost, da se o tem opravi posebna razprava. Hvala.
Hvala lepa. Imeli bi sicer možnost še za dopolnitev odgovora zaprositi, vendar zgleda, da vam zadošča. O vašem predlogu, da razpravljamo o odgovoru dr. Mateja Lahovnika, bomo odločali jutri v okviru glasovanj. Besedo ima gospod Bogdan Barovič, ki bo postavil poslansko vprašanje ministrici za javno upravo gospe Irmi Pavlinič Krebs.
Hvala. Spoštovana ministrica, spoštovana ministra! O tem, da je od obljubljene vsebine zakona o integriteti pa do dejanske vsebine nastal pravi bograč golaž, vampi miks, ne bi rad govoril. Pa tudi ne bom več omenjal, da kljub trikrat obljubljeni nezdružljivosti funkcij poslanca in župana ni ne duha ne sluha. Največja zmeda pa je 27. člen Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije, ker govori o prepovedi članstva in dejavnosti in med drugim določa, da poklicni funkcionar ne sme biti član oziroma opravljati dejavnosti upravljanja, nadzora ali zastopanja v gospodarskih družbah, javnih zavodih, javnih skladih, agencijah, društvih, ustanovah in tako naprej. Nadalje v 83. členu zakon še določa, da morajo funkcionarji, ki so na dan uveljavitve tega zakona člani organa v nasprotju s 27. členom tega zakona, v roku dveh mesecev od uveljavitve tega zakona podati odstopno izjavo. V praksi to pomeni naslednje. Poklicni podžupan ali župan mora do avgusta tega leta podati odstopno izjavo za članstvo v nadzornem svetu ali svetu zavoda. Glede na to, da bodo jeseni lokalne volitve, je nesmiselno določen prej navedeni dvomesečni rok, saj bo v poletnih mesecih in v predvolilnem času težko zagotoviti imenovanje novih predstavnikov, sklicati občinske svete, poleg tega pa se lahko zgodi, da nekdo, ki sedaj je poklicni podžupan ali župan, po volitvah te funkcije čez štiri mesece ne bo več opravljal. Zato vas, gospa ministrica, za začetek sprašujem: Zakaj je treba v letu lokalnih volitev predčasno reorganizirati predsednike nadzornih svetov, poklicne podžupane, ko veste, da se bo vse spreminjalo in bo nastala kolobocija do avgusta in potem še ena kolobocija na volitvah? Zamenjevali se bodo ljudje kot po tekočem traku, ves smisel pa je popolnoma izgubljen. Popolnoma! Ker ne gre več za nadzor, ampak gre zgolj in samo za imenovanje in za politične sedeže, ne da bi kdo vedel, kaj se sploh v teh javnih zavodih in javnih podjetjih dogaja. Toliko za začetek. Hvala.
Hvala lepa. Odgovarjala bo ministrica za javno upravo gospa Irma Pavlinič Krebs.
Spoštovani podpredsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod Barovič! Ravno v tem je bil smisel spremembe zakona o integriteti in preprečevanju korupcije, da se ne bi politične funkcije, ki jih zasedajo posamezni politični funkcionarji, ki so poklicni funkcionarji, kopičile na enem mestu. Članstvo v nadzornem svetu ali v svetu zavoda ali celo direktorovanje - poznamo celo primer, ko je nekdo, ki je hkrati župan, tudi direktor komunalnega podjetja - je s strani korporacijskega upravljanja, ki je zaželeno na teh mestih, absolutno neprimerno. Da bi se izognili temu, da bi bili nadzorniki politiki, smo na državni ravni to ločitev že zdavnaj opravili. In je smisel, da v nadzorne svete delegiramo ne politične, ampak kompetentne strokovnjake, ki jim absolutno občinska ali državna oblast, ki je ustanovitelj te osebe javnega prava ali podjetja v stoprocentni državni lasti, popolnoma zaupa, da bodo strokovno opravljali nadzor v imenu ustanovitelja. Ustanovitelj v funkciji poklicnega župana in poklicnega podžupana je hkrati dejansko regulator, ker postavlja pogoje s predpisi, občinskimi ali državnimi, kako se posamezna obvezna javna služba opravlja, potrjuje program dela, nadzira porabo sredstev. Zato ni prav, da je hkrati sam v funkciji nadzornika. To je pač neprimerno. Zato smo zaradi nesporne želje po ločitvi politične od strokovnih funkcij uspeli s podporo Državnega zbora s to ločitvijo funkcij. Zdaj problematizirate kdaj češ, da je v času lokalnih volitev neprimerno. Že danes lahko zakon velja, od 5. junija 2010 brez vsakega problema, lahko naredite javen poziv, tako kot mi delamo na državni ravni, da se išče kompetenten strokovnjak s področja poznavanja delovanja posamezne gospodarske javne službe, na primer komunalnega podjetja, zavoda, se naredi poziv, se dajo pogoji, kakšne vrste strokovnjaki se želijo in ustanovitelj med tem naborom ljudi, ki niso politiki, izbere takega, ki mu bo zaupal nadzorovanje ali upravljanje. V tem je bil, gospod Barovič, smisel. Mi smo seveda želeli, kot verjetno se spomnite, ta zakon sprejeti že v začetku tega leta. Poslanska skupina SDS je s svojim zakonom proceduro malce upočasnila, tako bi se ob pravem času, že nekje od meseca marca, opravile te spremembe. Druga stvar, ki jo očitate, je, da nismo uspeli v tem zakonu urediti nezdružljivosti poslanske in županske funkcije. Jaz vaši poslanski skupini tukaj za podporo tej ureditvi lahko s tega mesta absolutno zahvalim, ker osebno smo v osnovni različici zakona o integriteti ta predlog imeli. S poslanskimi skupinami koalicije smo potem prišli do spoznanja, da je sistemsko pametneje to nezdružljivost urediti v zakonu o poslancih. Kot veste, so poslanske skupine koalicije ta predlog novele zakona o poslancih vložile, žal pa ne z zadostno večino podprle. Mi smo opravili na to temo zelo resen razgovor, poslanske skupine koalicije so tudi javno dale zavezo, da bodo do konca tega leta s ponovno vložitvijo novele o nezdružljivosti z večino glasov koalicije to nezdružljivost podprle. In takrat vabljeni tudi z vašimi glasovi, da to nezdružljivost pomagate podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Bogdan Barovič, izvolite.
Gospa ministrica, še enkrat bi vas prosil, bom skušal biti zelo enostaven, da me poslušate. Jaz sem župan, nepoklicni. Javno komunalno podjetje je v stoprocentni lasti občine. In kot nepoklicni župan nisem smel biti predsednik nadzornega sveta in sem moral imenovati poklicnega podžupana, da je bil predsednik nadzornega sveta. Da je predsednik nadzornega sveta, podjetja, ki si ga sam ustanovil, je seveda logično, da ti gledaš, kako dela, kako razpolaga s sredstvi. To je logično, da je zraven, ni pa logično, gospa ministrica, da je direktor javnega komunalnega podjetja hkrati predstavnik, član skupščine in še celo občinski svetnik, ko sam sebi postavlja in določa usodo podjetja, kateremu je direktor. Jaz kot lastnik ga pa ne smem nadzirati. In zdaj boste s ceste poklicali Pepeta pa Lojzeta ali Micko, v narekovajih, "strokovnjake", ki bodo nadzirali poslovanje javnega komunalnega podjetja, ki je v moji lasti, občinski, ne moji, jaz župan, podžupan - mi moramo skrbeti za dobro poslovanje. Ni logike, oprostite, glejte, pa lahko govorite politično kakorkoli hočete! Danes je SNS politična oblast v občini, jutri bo SD, pojutrišnjem pa Zares. Ali to pomeni, če boste danes dali Janeza, ki je član Zares, in bo oktobra na lokalnih volitvah zmagala Zares, boste zdaj tega Janeza, ki bo imel eno funkcijo, spet vrgli iz nadzornega sveta javnega podjetja komunala, na primer, in dali enega drugega? Ali me razumete?! Ta podžupan, ki pa je danes, pa mogoče oktobra ne bo več, in ga bomo zdaj vrgli, da ga bomo mogoče potem spet nazaj dali. Ni logike. Ni logike! Oprostite, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]gospa ministrica, pa lahko govorite o tem, da želite preprečiti politikantstvo, kakorkoli želite! Tisto, kar je moje oziroma občinsko, mora nadzirati tisti, ki vodi občino, ker on skrbi za razpolaganje z [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa, gospod Barovič. Besedo ima ministrica Irma Pavlinič Krebs.
To, da je ustanovitelj odgovoren v smislu javnosti za transparentno, odprto in pravilno delovanje podjetij ali javnih komunalnih podjetij ali ostalih zavodov, katerih ustanovitelj je, je nesporno. Razlika med vami in ureditvijo, ki je v demokratičnih državah bolj kot ne že uveljavljena, je naslednja: ali jaz kot ustanovitelj, kot funkcionar občine, če želim nadzirati to javno komunalno podjetje, moram fizično sedeti in biti član nadzornega sveta? Ne, ni potrebno. V imenu ustanovitelja, torej za vas naj ta nadzor opravljajo ljudje, ki jih boste izbrali na podlagi javnega poziva, kjer boste definirali kompetence, ki naj jih ti ljudje imajo na področju ekonomije, prava, nepremičninskega poslovanja. Kot ustanovitelj imate v svojih rokah vse možnosti, da te nadzornike, ko jih postavite, jasno zavežete k nadzoru in ne sprašujete potem same uprave, ampak sprašujete nadzornike in dajete navodila, kako naj ukrepajo. Oni vam poročajo. Ni treba, da fizično ste sami hkrati nadzornik samemu sebi. Ni malo situacij, ko ta javna podjetja poslujejo z izgubo. Kdo pokriva potem to izgubo? Občinske oblasti. In če je župan hkrati nadzornik [[...]]Poglejte, ko pride do izgube, kaj to pomeni? Da je bil katastrofalen nadzornik, da ni opravil svoje naloge, da mora biti odškodninsko odgovoren, ker danes so javna komunalna podjetja v stoprocentni državni lasti. Delujejo kot podjetja, imajo pa vendarle monopol nad opravljanjem javnih gospodarskih služb. In tudi interes javnosti je, da se te funkcije ne mešajo med seboj, da se oblast ne skoncentrira v rokah peščice, ampak da je distribuirana v primeru nadzora. Naj bodo kompetentni, vendarle imajo možnost v imenu ustanovitelja to nadzirati. Te prakse, ki pomenijo učeno korporativno upravljanje, pomeni jasna delitev pristojnosti regulatorja, tistega, ki postavi politiko, in tistega, ki v imenu ustanovitelja nadzira upravljavca, ki mu je zaupano izvajanje programa [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]politike določanja ukrepov in tako naprej. Jaz mislim, da je to zelo zdravo za slovensko demokracijo.
Gospod Bogdan Barovič, izvolite.
Preden bom povedal tisto, kar sledi, torej v tretje, mi dovolite samo - ja, veste lepo je biti odgovoren za vse, kar je tvoje, odgovarjati ja, nadzirati, kako pa tvoj denar uporabljajo, pa ne smeš. Prva neumnost in nelogika. In drugič. Lep primer ste dali, gospa ministrica. Predsednik nadzornega sveta, pride do izgube, ja, v vsakem primeru bo plačala občina izgubo javnemu komunalnemu podjetju. Če si nadzornik, pa če vsaj veš, zakaj je nastala, in veš, da si kriv, če si bil sokriv zraven, in plačaš. Najlepše pa je, da je nekdo drug nadzornik, jaz bom pa plačal. Jaz sem samo odgovoren in plačnik, pravice nadzirati pa nimam. To je, spoštovana gospa ministrica, totalni kaos. Skušajte razumeti, da mi gledamo z drugega stališča, tudi vi poznate upravno urejenost, vem, da, ampak ko ste enkrat notri v praksi, pa mislim, da bi ostali kolegi tudi povedali. Ni nobene prolongacije, vsaj dovolite, da to ostane tako, kot je, je treba zakon spoštovati, do avgusta je treba menjati. Glede na to, da sem prepričan, da je v 27. členu in 83. členu, ki govorita v o teh vsebinah, veliko zmede, predlagam kolegicam in kolegom, da na osnovi 246. člena na naslednji seji opravimo razpravo in razčistimo te popolne, vsaj po mojem prepričanju, nesmisle in nejasnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Barovič, veva, da je mogoče razpravljati o odgovoru gospe ministrice, povezanim z vašim vprašanjem. O tem bomo odločali jutri, v okviru glasovanj, to pa ne bo obvezna razlaga spornih členov, ki jih omenjate. Hvala lepa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak, ki bo postavil poslansko vprašanje ministrici za notranje zadeve, gospe Katarini Kresal.
Hvala lepa. Spoštovana gospa ministrica, ko smo pred približno 12 leti sestavljali zakon o policiji, smo precej razmišljali o tem, ali sploh vpisati kaj v ta zakon na temo razmerij med ministrom in vodstvom policije oziroma policijo. Nekako je prevladovalo prepričanje, da je z ostalimi predpisi urejeno vse in da niti to ni potrebno. Pa vendarle je bil spisan 2. člen Zakona o policiji, ki je bil že v osnovnem tekstu Zakona o policiji iz leta 1998, ki je v osnovi determiniral razmerja med ministrom in direktorjem policije. Kasneje se je v letu 2002, mogoče 2003, pokazalo, da temu ni tako, da si dva najbolj odgovorna, to je notranji minister in šef policije zelo različno tisto razlagata. Prišlo je celo do ene znamenite ustavne odločbe, verjamem, da jo poznate. Ta ustavna določba je zelo jasno povedala, da ima minister za notranje zadeve absolutno pravico in dolžnost nadzirati delo policije. In ne samo to, dajati policiji usmeritve, navodila. Pravzaprav je Ustavno sodišče reklo, da ni nobenega akta, nobenega dokumenta v katerega minister za notranje zadeve ne bi smel vpogledati, v nasprotju s tistim, kar je trdil takratni direktor policije. Tako so razmere po tisti ustavni odločbi relativno jasne. Jaz vas vse pogosteje slišim v javnosti, ko rečete: "Policija dela neodvisno, jaz za to nič ne vem!" In tako dalje. S čimer nastaja nek vtis, vsaj jaz ga dobivam, seveda jaz pričakujem odgovor od vas, da mi malo poveste, kako je zdaj z uresničevanjem 2. člena Zakona o policiji v 2. členu Zakona o policiji precej jasno piše, da Ministrstvo za notranje zadeve, vodite ga vi, določa razvojne, organizacijske, kadrovske in druge usmeritve za delo policije. V letu 2003 pa je bil ta člen dopolnjen z a členom, pa še nekatere druge je imel, ampak 2.a člen pa pravi, "Minister lahko zahteva poročila, podatke, dokumente v zvezi z opravljanjem dela policije. Predstojnik policije mora ministru redno na njegovo zahtevo poročati o delu policije in o vseh pomembnih vprašanjih z dela policije, minister pa daje obvezna navodila direktorju policije." V zvezi s tem vas sprašujem: Koliko obveznih navodil je bilo podanih za časa vašega mandata na področju zahtevnih oblik kriminalitete? Kdaj ste jih podali? Jih vodstvo policije upošteva? In pa tisto, kar me sploh zanima, še najbolj, in bi tudi prosil bolj točen odgovor: Kakšne prioritete ste določili? Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima ministrica za notranje zadeve gospa Katarina Kresal. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani poslanec, če me citirate, me citirajte natančno. Večkrat sem že povedala, da ne posegam v operativno delo policije, ne začenjam in ne končujem policijskih postopkov. To ni moja pristojnost po nobenem zakonu. In tega se držim. Seveda se pa zavedam pristojnosti, ki mi gredo v skladu z 2. členom Zakona o policiji, ki ga citirate, in usmeritvena in obvezna navodila policiji smo ravno zaradi tega zavedanja dvignili na bistveno višji nivo, kot je bil v preteklosti. Zasledovali smo pri tem temeljni cilj, ki gre tako, da le sistemsko usmerjena in nadzorovana policija ter drugi varnostni subjekti zagotavljajo visoko stopnjo varnosti ljudi in spoštovanje človekovih pravic. Torej sistemsko usmerjena in nadzorovana policija, ne operativno usmerjena in nadzorovana policija. Iz tega razloga smo tudi bistveno okrepili delo Direktorata za policijo in druge varnostne naloge. Ministrstvo preko tega direktorata nadzoruje in usmerja delo policije, zato smo ga tudi kadrovsko omejili, tako da je zdaj omogočeno, da strokovno in temeljito opravlja svoje naloge, kar v preteklem mandatu ni bila praksa. Policiji sem tako preko pristojnega direktorata 26. 10. 2009 dala usmeritve za pripravo letnega načrta za delo v letu 2010. V teh usmeritvah so zajeta vsa področja dela policije, kot je preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj, vzdrževanje javnega reda ter zmanjševanje nasilja in vandalizma, zagotavljanje varnosti v cestnem prometu, varnost državne meje in preprečevanje ilegalnih migracij ter organiziranost in krepitev ogleda policije. Na področju odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj je določeno, da mora policija pri pripravi letnega načrta dela upoštevati nekatere prednostne naloge. Med temi prednostnimi nalogami sta dve, po katerih sprašujete: pregon gospodarskega in finančnega kriminala ter korupcije ter pregon organizirane kriminalitete, zlasti na področju prepovedanih drog in trgovine z ljudmi. Direktorat za policijo in druge varnostne naloge pa lahko seveda pripravi tudi konkretne usmeritve, ki se nanašajo na posamezno področje, pristojnost ali nalogo, če oceni, da je to nujno zaradi zakonitega in strokovnega opravljanja nalog. Dne 18. januarja 2010 sem tako policiji izdala usmeritve in obvezna navodila za prerazporejanje obravnave zahtevnejših dejanj, kjer je bilo ugotovljeno, da se v nekaterih organizacijskih enotah policije pri obravnavi kaznivih dejanj, zlasti vsebinsko zahtevnih zadev s področja gospodarske kriminalitete, pojavljajo daljši časovni razmiki pri razporejanju posameznih zadev. Z usmeritvami je bilo policiji naloženo, da zagotovi, da bodo z ustanovitvijo nacionalnega preiskovalnega urada policijske uprave razbremenjene obravnave najzahtevnejših oblik kaznivih dejanj, tudi kaznivih dejanj s področja gospodarske kriminalitete, ter da preveri obstoječe kriterije za prerazporeditev zadev in jih prilagodi novi organizaciji. Dne 12. februarja 2010 sem policiji izdala usmeritve in obvezna navodila za poenotenje postopkov pridobitve podatkov o prometu v elektronsko-komunikacijskem omrežju. V nadzoru, ki je bil opravljen, je bilo ugotovljeno, da so ravnanja sodelujočih organov in inštitucij pri pridobitvi podatkov o prometu v elektronsko-komunikacijskih omrežju v nekaterih primerih nedorečena ter neusklajena. Za odpravo ugotovljenih pomanjkljivosti mora policija z vrhovnim državnim tožilstvom doseči dogovor o poenotenju ravnanja pred pridobitvijo odredbe o prometu v elektronsko-komunikacijskem omrežju. Glede na ugotovitve Direktorata za policijo o izrazitem povečanju ropov in roparskih tatvin na območju Republike Slovenije, sem od policije v prvem trimesečju letošnjega leta zahtevala poročilo o ukrepih in aktivnostih, ki jih izvajajo za uspešnejše preiskovanje ropov kot eni izmed zahtevnejših oblik premoženjske kriminalitete. Policija je sporočila, da je pripravila in vsem policijskim upravam že posredovala strategijo dela na področju premoženjske kriminalitete, vključno s preiskovanjem ropov. V strategiji je med drugim določeno, da se naloge na področju ropov realizirajo do 30. julija 2010. Glede vašega vprašanja, spoštovani poslanec, kako policija izvaja te usmeritve, pa moram dodati, da poleg sistemskega nadzora, ki ga izvaja direktorat, policija redno poroča o uresničevanju usmeritev in vse moje usmeritve vsebujejo tudi določbe o obveznem poročanju in rokih za njihovo realizacijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Gospa ministrica, saj tisti, ki vam je pisal odgovor, glede na to, da ste ga prebrali, je verjetno predpostavljal, da vas bom verbalno napadel. Pa vas nisem in vas tudi v nadaljevanju ne bom. Vi ste rekli, da ste dali te usmeritve na področju pregona gospodarskega in organiziranega kriminala. Jaz bi si zelo želel, da bi vi dali kakšne usmeritve v tistem smislu, pa bi rekli, da je treba počistiti stare zadeve, da je treba po vrstnem redu iti, po domače povedano, tega najhujšega kriminala. To je isto, zdaj vidim okoljskega ministra, kot da bi on izdajal zdaj neke odločbe, tiste iz leta 2006 pa ne bi, pa bi jih moral. Pri vas tako delate. Situacija je naslednja. V tem mandatu gospod Janković, saj ste vedeli, da bom to povedal, še ni prišel na vrsto. Vaš politični podpornik gospod Janković ni prišel na vrsto. Ne vem, kdaj bo prišel. Vi ste rekli, da ni prišel na vrsto, ker nimate dovolj kriminalistov. Pa je osumljen prav takega kriminala, na katerega ste dali usmeritve. Je pa prišel na vrsto gospod Rupel. Ima tri leta mlajšo letnico kakšne ovadbe. Prišel je na vrsto gospod Šturm, ki ima tri leta mlajšo letnico ovadbe. Prišel je na vrsto gospod Simoniti, ki ima tri leta mlajšo letnico, prišel je na vrsto gospod Janša. Reci, piši v dveh mesecih po vaši javni obdolžitvi, kaj bi naj storil. Prišel bo na vrsto, domnevam, gospod Černač. Prišel je na vrsto, glejte ga zlomka, gospod Slavko Debelak, ki je na odboru za notranjo politiko povedal, da gospa Mirjana Učakar ni govorila resnice, ampak ne bo povedal, kakšne, ker iz vljudnostnih razlogov gospa ni prisotna. Je že bil na vrsti. Gospa ministrica, ti podatki me preprečujejo, če ne dajete političnih usmeritev, pa dajete vsaj poglede šefom policije, ki sledijo političnim usmeritvam. Žal mi je, tako mislim.
Hvala lepa. Gospa ministrica Kresalova bo ocenila, koliko je mogoče na vaše dopolnilne zahteve dati odgovor in ga bo dala. Hvala.
Na kratko. Spoštovani poslanec, žal mi je, da tako mislite, ker so vaša namigovanja odveč. Tudi jaz nikakor ne dvomim v dobronamernost vaših vprašanj, zato sem vam tudi zelo natančno naštela vse obvezne usmeritve, navodila, ker se mi je zdelo, da jih želite slišati, katere sem dala. Odgovor je bil pripravljen izključno s tem namenom, da vam dam kar se da natančna pojasnila o tem, koliko naredimo za dobro sistemsko delo policije. Prebran pa je bil iz enostavnega razloga, ker je pet minut kratek čas in je treba biti čim bolj hiter. Seveda pa vem, kakšne usmeritve dajem policiji. Ker vem, da vas kljub mojim nenehnim pojasnilom najbolj žuli vprašanje Zorana Jankovića, vendarle še enkrat želim poudariti, da je Uprava kriminalistične policije Generalne policijske uprave prejela anonimno kazensko ovadbo januarja leta 2007. Da je bilo še globoko v mandatu ministra Mateja, to vemo, in da je tudi takrat naprej bila odpravljena in se je delalo z njo po principu reševanja razbremenjevanja posameznih enot kriminalistične policije. Kot sem večkrat pojasnila, nemudoma ko je postalo v javnosti sporno, kaj se s to ovadbo dogaja - morate razumeti, da kot ministrica ne vem, kakšno je stanje ovadb, niti ne vem, kakšne so ovadbe vložene, ker niti ni moja pristojnost, da bi to vedela in jih zaradi tega ne morem zahtevati. Skratka, ko se je v javnosti pojavil dvom o tem, kaj se s to ovadbo dogaja, sem nemudoma zahtevala poročilo s strani policije, ki je pojasnila, da je res prišlo do operativne zamude zaradi prerazporejanja teh zadev na druge policijske uprave, ker zaradi prevelike obremenjenosti Ljubljane - skratka, večkrat že povedano, da so pojasnili, da je prišlo do zamude in potem so tudi nemudoma sprejeli ukrepe, da do te zamude ni več prišlo. Večkrat sem že pojasnila, da se ta zadeva normalno obravnava naprej, tako kot vse ostale. Ne želim odgovarjati na vaše namige, da so samo vaši kolegi v raznih postopkih, tudi moji so, vključno z menoj, tako da mislim, da policija dela povsem neodvisno in nepristransko. Vse svoje pristojnosti bom nedvoumno uporabila še naprej, zato da bo tako tudi ostalo: neodvisno strokovno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Gorenak, izvolite.
Mislim, da ste bili zdaj bolj vljudni. Ampak prav, ne morem vam več postavljati vprašanj. Rekel bom samo takole. Ne mislim, da bi policisti se ukvarjali samo z mojimi kolegi, saj kdo bi pa bil od teh nek moj poseben kolega. To so bili ministri prejšnje vlade, te sem naštel in nič drugega. Poglejte, vsakokrat - in zato bom predlagal razpravo - vsakokrat naletim na neke podatke, kako se lahko ravno pri eni osebi, ki se piše Janković stvari zataknejo, niso pravočasne in tako naprej. Seveda jaz bom to poslansko vprašanje v zvezi z gospodom Jankovićem tam enkrat oktobra ponovil, vam že danes povem. Zakaj? Zaradi tega, ker je čas, tri leta je mimo in je prav, da se ta zadeva tudi premakne naprej. Imam občutek, da ti moji nekdanji kolegi policisti, ne bom vas nikogar obdolževal česar koli ampak žal imam občutek, da delajo na nek način, ki ni ustrezen način. Ker poglejte, tudi v kakšen spletni časopis priletijo in naredijo preiskavo, blokirajo spleten časopis samo zato, ker se tam pojavi neka oseba, ki ji je nekako dosti situacija v tej državi in izreče nekako kritično - pa tudi včasih kakšen poslanec [[...]] Skratka, zdi se mi oziroma ocenjujem, da situacija je resna, da situacija je zrela za eno poglobljeno razpravo o delu policije na področju prioritete. Ne Državni zbor ne ministrstvo se nima pravice vtikati v posamezen primer in obravnavo, s tem se strinjam, ampak vrstni redi, ki jih ubira danes policija me pa prepričuje v to, da so to politični vrstni redi in da to niso strokovni niti časovni vrstni red. Zaradi tega menim, da je prav, da Državni zbor kakšno reče. Že danes pa napovedujem, da bom čez nekaj mesecev spet povprašal kaj je s to ovadbo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu, gospod Gorenak, da Državni zbor razpravlja o odgovoru ministrice Katarine Kresal, bomo odločali jutri v okviru glasovanj. Naslednje vprašanje bo postavil gospod Janez Ribič ministru za promet dr. Patricku Vlačiču.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovana ministrica, ministri, gospod minister za promet, spoštovani gospe in gospodje. V javni razpravi oziroma na vašem spletnem portalu so spremembe in dopolnitve Zakona o železniškem prometu ter Zakon o družbi Slovenske železnice. Med cilji predlaganih zakonov je ukinitev Direkcije Republike Slovenije za vodenje investicij v javno železniško infrastrukturo, jo izločiti iz sistema javnih uslužbencev v sestavi Ministrstva za promet ter vse skupaj pridružiti podjetju Infrastruktura, ki naj bi bilo podjetje v upravljanju Vlade Republike Slovenije in holdinga Slovenskih železnic. Naloge direkcije, predvsem imam v mislih vodenje investicij v javno železniško infrastrukturo, naj bi se preneslo na Slovenske železnice, ki opravljajo tudi naloge upravljavca železniške infrastrukture. Naloge kontrole gospodarskih javnih služb, vzdrževanje železniške infrastrukture pa naj bi se preneslo na Ministrstvo za promet. Sprašujem vas: Zakaj je potrebna takšna reorganizacija? Sedež direkcije v Mariboru zagotavlja prav vse potrebne prostore, programsko opremo in infrastrukturo za naloge, ki jih izvaja direkcija. Kako si predstavljate, da lahko isti subjekt Slovenske železnice s štiristo milijonov evrov izgube vodi investicijo in izvaja nadzor nad deli, ki se izvajajo ali jih celo sam izvaja? Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima minister za promet dr. Patrick Vlačič.
Hvala, podpredsednik. Hvala za vprašanje. Pravzaprav temu tudi je namenjena javna razprava, da si nekoliko izmenjamo stališča glede tega, kako naprej pri tem, kar pravimo neka pospešena izgradnja železniške infrastrukture v Republiki Sloveniji. Sami ste postavili zelo dobro vprašanje, zakaj direkcija, takšna kot je, ne zmore upravljati naloge, ki ji je zadana. Odgovor je relativno enostaven: zato, ker je Republika Slovenija pred velikim investicijskimi ciklusom v železniško infrastrukturo. Devetindvajset ljudi, kolikor jih dela v tej agenciji, je lahko zagotavljalo servis za agencijo pri majhnem obsegu del. Pri velikem obsegu del se pa pojavi vprašanje, ali bi teh 29 ljudi, ki so sedaj zaposleni, lahko peljalo tako veliko število projektov, navsezadnje je samo Državni zbor sprejel letos predpis, ki namenja neposredno 100 milijonov navzkrižnega financiranja iz avtomobilske takse, plus še praktično skoraj 300 dodatnih milijonov v železniško infrastrukturo, kar je približno 0,8 GDP-ja, kar je približno skoraj 3-krat več, kot je namenjala prejšnja vlada. To pomeni, da se bo obseg dela te direkcije enormno povečal. Zdaj se je pa pojavila dilema, ki je klasična. Ali zaposliti v direkcijo nove ljudi, 10, 20, 30, 40, ne vem, koliko, ali iskati nek način, kako bi vse sinergije železniškega znanja pri gradnji infrastrukture združili v en steber. In seveda, ena izmed idej, ki je sedaj v zraku, je, da bi izločili iz tega, kar je direkcija, se pravi državni aparat, državne uslužbence, jih dali v gospodarsko družbo in ta gospodarska družba bi lahko tudi dodatno zaposlila ljudi inženirskega tipa, ki bi lahko peljali te projekte naprej, združili bi sinergično tiste; ki že so tam, in bi praktično ustvarili močan steber, ki bi bil sposoben graditi železniško infrastrukturo v Sloveniji. Ker se mi pa zdi, da mora biti javna razprava dejansko javna razprava, pa ne sama sebi namen, se mi zdi vaše vprašanje dobro. In ravno danes sem imel na to temo sestanek s svojimi sodelavci in sem jim naložil, da mi pripravijo več možnih modelov. Poglejte, navsezadnje je eden izmed modelov, ki ga Slovenija pozna, je Darsov model. Se pravi, ustanoviti gospodarsko družbo, ki ima to nalogo. Zdaj, pri direkciji imamo torej najmanj tri modele ta trenutek: en je ta, ki je prelagan sedaj v javni razpravi, se pravi združitev v en steber znotraj železnic; drugi je, da ostane tako, kot je, in poskusimo prepričati državo, da zmanjševanje števila zaposlenih v državni upravi sicer je pomembno, ampak v tem primeru ne more biti tako, ker drugače ne bomo izpeljali projektov. To je drugi model. Tretji model je, da ustanovimo neko zasebno gospodarsko družbo, ki bo imela nalogo to narediti, kot samostojnem v 100% državni lasti. Se pravi, kar sem naročil, je, da prevetrijo, preverijo vse te modele. Stvar je še vedno v javni razpravi, ni odločena, nič se še ni preselilo iz Maribora in vse, kar želim - pa bom prišel tudi pred vas, poslance - narediti, s tem modelom, je narediti model, v katerem bomo mi kot država sposobni zapeljati te velike investicije. Samo drugi tir je težak 800 milijonov evrov. In to, kar je ta trenutek direkcija, ona ni sposobna peljati vsega tega, kar ji mi nalagamo z našimi načrti v prihodnjih nekaj letih. Saj pravim, ponavljam, nič ni odločeno. Ravno danes sem torej naročil več možnih modelov, da jih pregledajo. Bomo pogledali, kateri bo najbolj primeren. Jaz sem zelo odprt, bom rekel, za vse, samo da bo za državo čim boljše, pa da bomo čim bolj pametno uporabili davkoplačevalski denar.
Hvala lepa. Gospod Janez Ribič, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala. Všeč mi je ta odprtost, da se lahko pogovarjamo, da z dobrimi idejami in mogoče predlogi, pridemo do najboljšega. Zato sem prepričan, da boste naštudirali tako, da bo tudi močan steber v Mariboru. Mogoče še nekatera razmišljanja; zdaj ukinitev, recimo, kontrol nad podjetjem Slovenske železnice ter s prehodom vseh 30 zaposlenih, o katerih govorimo, za nedoločen čas, eden je celo zaposlen za določen čas, le-te poslati kot trajni višek na zavod za zaposlovanje ali kaj podobnega, verjetno v tej smeri ne razmišljate. V skladu z Zakonom o graditvi objektov je nedopustno, da isti subjekt izvaja dela, da vodi investicijo in izvaja nadzor nad deli, ki se izvajajo ali jih celo sam izvaja. Verjetno boste tudi v tej smeri razmislili, da bo zadoščeno tudi zakonu. Evropska unija ne do dopustila, verjetno, da skrbi za pripravo, organiziranje in vodenje investicij v vseh fazah investicijskega procesa subjekt Slovenske železnice - kot sem že omenil - s 400 milijonsko izgubo, in ki planirajo v letu 2010 30,3 milijona čiste izgube. Slovenske železnice se pri izvedbi investicije pojavljajo v več vlogah, ki so sicer nedopustne, saj jih Zakon o graditvi objektov izrecno prepoveduje, kot sem že prej rekel. Tudi nekatera naša razmišljanja, v Maribor na Kopitarjevi 5 so vsi potrebni prostori, programska oprema in infrastruktura za naloge, ki jih izvajajo, zato je smiselno, da kot organ v sestavi ministrstva s tem tudi nadaljuje. In mogoče, da mi ne zmanjka časa - ne vem, to zdaj ni bilo tri minute. Zanima me: Kakšni bodo vaši končni ukrepi, da Direkcija Republike Slovenije za vodenje investicij v javno železniško infrastrukturo ostane v Mariboru, da ne bomo zopet delali korakov k centralizaciji namesto decentralizaciji? Hvala.
Hvala lepa. Minister Vlačič, izvolite.
Hvala. Tudi to bo ena izmed dimenzij decentralizacije države, zagotovo. In tudi vprašanja, ki ste jih odprli maloprej, v zvezi z gradnjo objektov, so na koncu koncev tudi vprašanja glede porabe javnega denarja oziroma prenosa v gospodarsko družbo. Tudi to so odprta vprašanja. Hočem povedati, da vsak izmed teh modelov, ki sem vam jih prej opisal, prinaša s seboj številna vprašanja. Prednosti in slabosti ima pa vsako od njih in bomo morali najti takega, ki bo najbolj moder. Toda ne glede na to, kakšna bo rešitev. Si že zdaj mislim, da bo treba imeti projektne pisarne na območju, kjer se dela posamezen projekt. Recimo, pri drugem tiru Divača-Koper bo zagotovo nek del kadra moral biti prisotnega neposredno ob projektu. Ampak ne vidim težav, da ne bi upošteval tudi tega kriterija, ki se tudi meni zdi pomemben, da država gre v neko decentralizacijo; in če bo že šla, da ne bi potem prišlo do trenda centralizacije, razen če res ne bi bilo nobene druge rešitve, ampak bi bilo to tako utemeljeno, da bo potem res jasno. Bom pa, pravim še enkrat, upošteval ta kriterij zelo, zelo jasno.
Hvala lepa. Mag. Julijana Bizjak Mlakar bo postavila poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor dr. Roku Žarniću.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovana poslanka, poslanci, spoštovani ministri! Cesta vzdolž vodotoka skozi grapo, ki povezuje Vranjo Peč v občini Kamnik in Kolovec oziroma občino Domžale, je za prebivalce Palovč, Vranje Peči in dela Tuhinjske doline pomembna krajša povezava z občino Domžale in z Ljubljano. Po neurju v letu 2002 je država škodo na tem območju ocenila in odobrila določena sredstva, vendar naj bi izvedla le del predvidenih sanacijskih del. Ker naj bi država sanacije ne izvedla v celoti, kot je bilo to predvideno s programom, naj bi neurje v letu 2007 povzročilo dodatno, še večjo škodo, tudi na že saniranem delu tega območja. Občina Kamnik ureja to lokalno cesto in je pred kratkim zaključila svoj del sanacije z izdelavo treh propustov, nato pa naj bi sanacijo v tem letu izvedla še država, v skladu s sprejetim sanacijskim programom. Te dni pa so me krajani tega območja obvestili, naj bi se Ministrstvo za okolje in prostor odločilo, da se letos predvidenih sanacijskih del ne bi izvedlo. Če ta informacija drži, bi bila to neracionalna odločitev tudi s stališča stroškov. Kot kažejo dosedanje izkušnje, se lahko ponovi zgodba, po kateri bi zaradi neizvedbe sanacijskih del države nastali dodatni stroški v času jesenskih neurij tudi na že delno saniranem delu tega območja. Stalne sanacije ceste zaradi neurejenega vodotoka, ki zahtevajo selitve mehanizacije in pripravo del, izdatno povišajo stroške celotne investicije tudi za občino. Odlaganje sanacije povzroča nepotrebne dodatne javne stroške, zato vas sprašujem: Ali se je vaše ministrstvo res odločilo, da se sanacijo hudournika v grapi na tej cesti ponovno odloži? Če da: Kaj je razlog odložitve sanacije, ki bo glede na dosedanje izkušnje verjetno povzročila dodatne stroške saniranja cestišča? In: Kdaj bo država dokončala sanacijo tega območja, ki se vleče že od leta 2002? Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister dr. Roko Žarnić, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovana gospa Mlakar, spoštovani poslanci! V zvezi s tem vprašanjem sem pregledal, kakšno je stanje. Kot ste pravilno ugotovili, v letu 2002 so bile ugotovljene poškodbe in v letu 2007 so se zaradi večjih neurij te še povečale. Po znanih podatkih, ki jih imamo na razpolago, v letu 2002 za omenjeni odsek ni bilo namenjenih posebnih sredstev iz proračuna. Sanacijo smo začeli v letu 2009, ko smo stabilizirali pritoke pri sotočju Velikega grabna in stabilizirali usad na pritoku Srednjega grabna. Za ta dela so bila porabljena sredstva v višini 53 tisoč 443 tisoč evrov od predvidenih 150 tisoč za celotno sanacijo. Z deli smo nameravali nadaljevati v letu 2010, ker je bil sanacijski program za odpravo posledic neurja s poplavami 18. 9. 2007 na vodni infrastrukturi vodnih in priobalnih zemljiščih namenjenih 5 milijonov evrov, načrtovanih. Vlada Republike Slovenije je na zadnji seji sprejela predlog rebalansa proračuna za leto 2010, s katerim so se v celoti zmanjšala neporabljena sredstva v sanacijskem programu in zaradi tega, zaradi zmanjšanja za 2 milijona 740 tisoč evrov, v celoti - se pravi, ne gre samo za ta primer, gre še druge - so sredstva izpadla in za vodotok Srednjega grabna to znaša slabih 15 tisoč evrov, kar, se strinjam, ni veliko. Z deli na tem objektu naj bi nadaljevali naslednje leto, če bodo zagotovljena sredstva, menimo pa, da je glede na dinamiko sanacije treba še v letošnjem letu zagotoviti nekaj sredstev iz rednega vzdrževanja v okviru javne službe, da se prepreči nadaljnja škoda na objektih. Strinjam se z vašim razmišljanjem, da če se neko gradbišče zdaj zapre, bo še dodatni strošek za sestavo novega gradbišča in bodo višji zneski, in se bom na osnovi tega, kar ste dodatno povedali, pozanimal, kaj se da narediti. Hvala.
Hvala lepa. Gospa mag. Julijana Bizjak Mlakar.
Hvala lepa za ta ponovni razmislek, mislim, da je potreben. Morda vam dam še en razlog, zaradi katerega bi bilo treba ponovno razmisliti, kaj narediti s tem območjem. Namreč, gre tudi za zelo nevaren odsek ceste, na katerem naj bi se zaradi zožitve ceste in poškodovanega cestišča zgodilo že nekaj prometnih nesreč. Namreč, zdrsi avtomobilov v strugo hudournika. Ker pa v grapi ni signala mobilne telefonije, da bi se dalo v primeru nesreče poklicati pomoč, to še dodatno povečuje nevarnost za človeška življenja v primeru ponovnih prometnih nesreč na tej cesti. Tako bi vas resnično prosila, če lahko ponovno pretehtate ta problem, da bi se potem na podlagi tega razmisleka odločili za čimprejšnjo sanacijo tega področja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolniti odgovor? Izvolite.
Hvala lepa. Verjetno bi bilo treba poiskati še kakšne rešitve s še kakšnim drugim ministrstvom, če gre za prometnico in tako naprej, in se bom pozanimal, kaj se da narediti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ivan Grill bo postavil poslansko vprašanje ministru za pravosodje gospodu Alešu Zalarju.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani ministri. V tem mandatu je značilnost Vlade in tudi vašega resorja, ki ga vodite, spoštovani gospod minister, da ste sprejemali številne zakone, ki privilegirajo določene družbene elite. Že takoj ste šli s spremembo Zakona o odvetniških tarifah, kjer ste ponovno vrnili možnost odločanja o odvetniških tarifah samim odvetnikom oziroma zbornici, šli ste v spremembo zakona, da se lahko plače sodnikom dvigajo, zdaj pa je spet v pripravi zakon, ki bo ponovno privilegiral notarje in seveda tudi odvetnike. Za kaj gre? Gre za spremembo Zakona o zemljiški knjigi, v katerem so rešitve, ki bodo ponovno bremenile - koga drugega kot slovenske davkoplačevalce. Zanima me: Zakaj greste v spremembo sodniških tarif? Kajti, zdaj je znano, da 80% vpisov v zemljiške knjige gre na račun tako imenovanih malih vrednosti, in vrednost takšnega vpisa je bila zdaj nekje 12 evrov. Zdaj pa boste šli v spremembo, ki določa enotno ceno, to pomeni 100 evrov. Za primerjavo, nekdo, ki bo zemljišče v vrednosti 500 ali 1000 evrov kupil oziroma prodal, bo ta sprememba v zemljiški knjigi stala 100 evrov. Druga anomalija takšnega enotnega sistema pa je v tem, da zdaj je bila neka lestvica, da tisti, ki so prodajali ali preprodajali zemljišča, poslovne prostore, zgradbe v veliki vrednosti, tajkuni, bogati ljudje, so pa le plačevali 5000 evrov oziroma nekaj več. Sedaj bodo pa vsi zopet plačevali povsem enak znesek, s čimer se zopet privilegira bogat sloj, revne ljudi oziroma tiste, ki pa bodo prodajali oziroma imeli promet z manjšimi vrednostmi, pa bodo ravno tako plačevali 12 evrov oziroma 100 evrov. In sedaj še druga anomalija tega zakona. Zakaj se predvideva rešitev, da bodo obvezno vse te spremembe morali uvajati notarji? Že sedaj so notarji bili tukaj v privilegiranem položaju, s tem da smo v prejšnjem mandatu nekaj teh privilegijev jim tudi odvzeli. Tukaj pa je sedaj pomembno ali zanimivo tudi to, da je do tega bila zelo kritična strokovna javnost, ki ste jo povsem izključili in teh njihovih predlogov oziroma opozarjanj niste upoštevali. Zato me zanima: Kje so te glavne spremembe oziroma zakaj so takšne spremembe predvidene? In: Kaj s tem v bistvu prinese v naš pravni red? Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima minister za pravosodje, gospod Aleš Zalar. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod poslanec, hvaležen sem vam za to vprašanje predvsem zato, ker se je v zadnjih dneh pojavilo vrsto dezinformacij, tudi manipulacij z informacijami glede skorajšnjih sprememb Zakona o zemljiški knjigi. Pa grem po vrsti. Najprej moram zavrniti tisto, kar ste rekli na samem začetku, češ da Vlada privilegira neke sloje in da smo omogočili dvig odvetniških tarif. To sploh ni res. Odvetniške tarife so nespremenjene, so takšne, kot jih je določil prejšnji minister oziroma prejšnji Državni zbor, dvakrat sem že zavrnil predlog za povišanje teh tarif, če bo to potrebno, bom storil tudi tretjič. Glede dviga sodniških plač, tu je prišlo samo do uskladitve z dvema odločbama Ustavnega sodišča, ki jih prejšnja vlada ni želela izpolniti. Glede zemljiške knjige pa naj povem, da zasledujemo dva cilja. Prvi cilj je večja pravna varnost. Ta se zagotovi tudi s tem, da so predlagatelji kvalificirani. Danes namreč Vrhovno sodišče opozarja na veliko število nepopolnih zemljiškoknjižnih predlogov, ki jih vložijo ljudje, ki so prava neuke stranke, to postopke podaljšuje, hkrati pa povečuje pravno nevarnost, kajti do spremembe lastništva, do spremembe statusa neke nepremičnine in lastništva na njej ne pride v primernem roku, to je sijajen prostor za manipulacije, za zlorabe, za dvakratne prodaje iste nepremičnine in to želimo preprečiti. Tega ni malo, iz tega naslova je v Sloveniji veliko prav. Naš predlog zasleduje naslednji cilj, da bo vsaka zemljiškoknjižna zadeva rešena najkasneje v štirih dneh, štirih dneh, gospod poslanec, ne v nekaj mesecih, tako kot je to danes. Ta cilj zasledujemo in ta cilj lahko dosežemo. Mandat za to spremembo je dal že prejšnji Državni zbor, ki je odložil uveljavitev elektronskega poslovanja z zemljiško knjigo za nekaj časa, konkretneje do začetka leta 2011. Med tem je Vrhovno sodišče pripravilo vse računalniške programe in omogočilo, da se zdaj lahko s to zakonsko spremembo izpelje ta projekt informacijske podpore v zemljiški knjigi do konca. To torej povečuje pravno varnost, povečuje hitrost, izboljšuje pa tudi učinkovitost v smislu cene za končnega uporabnika. In zdaj prehajam na tisti del, kjer ste omenili previsoke cene, ki naj bi jih zaračunavali v bodoče strankam, tako notarji kot odvetniki ali pa celo sodišča - ne drži, gospod poslanec! Tu in držimo v rokah škarje in platno, kajti sočasno gresta v proceduro s tem zakonom o zemljiški knjigi še zakon o sodnih taksah in sprememba notarske tarife. Notarska tarifa se bo znižala, in to pomembno znižala v teh zadevah, sodna taksa se bo znižala, in pomembno znižala v teh zadevah, tako bo končni uporabnik, torej državljan, posameznik, v vsakem primeru na boljšem, tako tisti, ki prodajajo oziroma sklepajo nepremičninske posle za nepremičnine z relativno nizkimi vrednostmi, kot tudi tisti z visokimi. Rad bi vas opozoril na naslednje. Državni zbor v prejšnjem mandatu je podobno situacijo obravnaval ob spremembi Zakona o sodnem registru, ko je bilo uvedeno elektronsko poslovanje s sodnim registrom, so se zahteve dela na sodiščih v tolikšni meri znižale, da ni bilo več pravega razloga za to, da se te storitve s strani sodišč sploh zaračunavajo, zato je Državni zbor sklenil, da sodne takse sploh odpravi in jih ne zaračunava. O podobni varianti razmišljamo tudi glede zemljiškoknjižnih zadev, ker gremo povsem po isti poti in nam je pravzaprav vzorec takega načina moderniziranja naše zemljiška knjige tisti, ki je bil uspešen v sodnem registru. Poglejte danes, kako posluje sodni register: brez zaostankov, v treh do petih dneh, brez stroškov, zaračunanih s strani sodišča končnemu uporabniku. In na enak način torej želimo storiti pri zemljiški knjigi. Skratka, ta projekt je naravnan na bistveno modernizacijo, na lažji dostop posamezniku do zemljiške knjige, pa še eno prednost naj izpostavim. Ta sistem bo omogočil brezplačen elektronski vpogled v zemljiško knjigo komurkoli. Tukaj smo bili na različnih bregovih z Vrhovnim sodiščem. Vrhovno sodišče je menilo, da bi bilo prav, da bi se ta storitev zaračunavala. Ministrstvo meni, da ne in Vlada bo upam, da podprla ta predlog ministrstva, torej, da bo tudi ta storitev za državljane brezplačna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Ivan Grill, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister - to, da naj bi te vpise izvajal notri, ni nobena garancija za neko večjo pravno varnost. Kolikor smo bili v preteklosti priča številnih nepravilnostim, celo afer, ki so jih zakrivili ravno notarji, tako da ta garancija tukaj seveda ne velja. Strinjam se s tem, elektronska zemljiška knjiga je pridobitev. Pa zakaj ne razmišljate v smeri, da bi tisti, ki bodo vnašali, bili ne samo notarji, ne samo odvetniki, dajmo to zadevo razširiti. Naj na vsakem okrajnem sodišču uradnik vnaša v elektronsko zemljiško knjigo na podlagi nekega pisnega obrazca oziroma prijave tistega, ki je zainteresiran. Zakaj ne bi te stvari razširili na uprave enote? Tam imajo kataster, imajo vpogled, imajo kvalificirane ljudi in bi ravno tako lahko vnašali in s tem bi se tudi tista doba, ki ste jo omenjali, koliko danes traja, pa koliko naj bi po novem, skrajšala. Tako je tukaj takšnih možnosti, da se razširi število pooblaščenih strokovnih oseb, ki bodo lahko vnašale, kar veliko možnosti. Tako je bolje, da se razmišlja v tej smeri naprej. Kar pa se tiče teh vaših ugotovitev oziroma navedb, da naj bi se spreminjala tudi ostala zakonodaja, ki bo nižala notarske tarife in sodne takse - bomo sicer videli, ali to drži, vendar sedaj tudi predstavniki z vašega ministrstva niso nad takšnimi rešitvami, ki so sedaj predvidene, pa tudi v javni razpravi se ne strinjajo s tem, predvsem pa kritična strokovna javnost. Upajmo, da takrat, ko bo ta zakon v obravnavi, da bo to, kar ste sedaj tudi navedli, bilo res tudi kot ena izmed paralelnih rešitev. Hvala lepa.
Gospod minister Zalar, izvolite.
Hvala lepa. Glede te kritične strokovne javnosti in pa strokovnjakov ministrstva, tukaj smo popolnoma na istem bregu, vsaj kar se strokovnjakov na ministrstvu tiče vas lahko glede tega povsem pomirim. Strokovne razprave o tem tečejo že nekaj časa. Zadnja je potekala danes dopoldne na Vrhovnem sodišču in mislim, da je bila zelo koristna. Zelo pazimo na to, da upoštevamo vse vidike neke spremembe. Vsaka sprememba seveda lahko s seboj nosi določena tveganja in mi se jim želimo v največji možni meri izogniti. Zakaj notarji kot pooblaščeni predlagatelji? Predvsem zato, ker vsakdo, ki danes sklepa kakršenkoli posel, ki ima za podlago vpis v zemljiško knjigo, mora k notarju, zato ker mora overiti podpis na tej listini. Če pa torej mora k notarju, zakaj bi moral zdaj še nekam drugam. Vse lahko opravi na enem mestu. Zdaj gre samo za to vprašanje, ali smo sposobni urediti to storitev na enem mestu po taki ceni, da bo enako ali pa ceneje kot danes. Jaz trdim, da smo, s tem predlogom bomo prišli v kratkem tudi v Državni zbor in vi boste seveda presodili, ali zadostimo tem standardom. Tudi odvetniki ostanejo pooblaščeni predlagatelji, predvsem zato, ker imajo nekateri tako zaupen odnos s svojimi klienti, da njihovi klienti želijo, da se na nek način še enkrat preveri storitev, ki se pripravlja za vpis v zemljiško knjigo. Sicer pa moram reči, da po podatkih Vrhovnega sodišča vsi zemljiškoknjižni predlogi, ki jih predlagajo notarji, v več kot 90% primerov zreli za takojšen vpis, brez kakršnihkoli dopolnitev, za razliko od vseh ostalih predlagateljev, zlasti tistih, ki niso kvalificirani, kjer je situacija ravno obratna, kjer je večina teh predlogov nepopolnih, mnogo od njih pa v nadaljevanju tudi zavrženih. In to so razlogi, zaradi katerih menimo, da je to smiselno. Ko ste omenili pa možnost, da bi stranka neposredno na sodišču sprožila tak postopek, to je mogoče, vendar pa to terja bistveno notranjo reorganizacijo na sodiščih. Predvsem bi bil prihranek pri zaposlenih in s tem pri uporabi njihovih obremenitev v drugih zadevah mnogo manjši, ker potem bi morali imeti tako imenovani šalterski sistem, kjer bi referenti vnašali te podatke v elektronske obrazce. Če nam uspe torej priti s cenovno ustreznim modelom, kjer moraš tako ali tako k notarju, potem najbrž ni smiselno, da uvajamo še ta sistem. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Grill, izvolite.
Hvala lepa. No, glede na vaše navedbe, spoštovani gospod minister, da je še vedno v teku razprava o tem vprašanju, bi bila zagotovo koristna razprava tudi o tem vprašanju in teh dilemah v Državnem zboru. Zato v skladu s poslovnikom predlagam, da se tu opravi širša razprava, da se predoči te dokumente oziroma argumente strokovne javnosti, vašega in tudi ostalih resorjev in da potem skušamo na podlagi teh ugotovitev priti do najboljše rešitve. Sem pa sam osebno prepričan, da konkurenca v nobenem primeru ne škodi. Tako da če ne bo možnosti samo pri notarjih in tudi odvetnikih, če se bo dopuščalo, da se takšne storitve opravljajo tudi na sodiščih, na upravni enoti, na točkah VEM, takih rešitev, recimo, je zagotovo lahko veliko. Tudi notarji si bodo prizadevali, da bodo delali kvalitetno. To nič ne pomeni, če pride nekdo k notarju overiti podpis, da mora potem prepustiti, da to storitev do konca opravi sam notar, še vedno prepustimo stranki, da se sama odloči in da s konkurenco pridemo do boljših storitev. Prepričan sem, da bo takšna razprava v korist vam, predvsem pa poslankam in poslancem, da bomo lahko dovolj kvalitetno odločali. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu, gospod Grill, da razpravljamo o odgovoru gospoda ministra Zalarja na vaše vprašanje, bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Sedaj ima besedo poslanec Zvonko Lah za poslansko vprašanje ministru za šolstvo in šport dr. Igorju Lukšiču.
Spoštovani ministri, gospod podpredsednik! Predstavnikom občin je bilo pri pogajanjih o višini povprečnine rečeno s strani predstavnikov Ministrstva za finance, da povprečnina oziroma primerna poraba občinam pomeni samo sredstva za tekoče delo, ne pa tudi za investicije, in da ta sredstva morajo biti zagotovljena v posameznih resornih ministrstvih. Vendar je teh sredstev zelo malo, najmanj pa na Ministrstvu za šolstvo in šport za predšolsko vzgojo in osnovnošolsko izobraževanje. Poleg tega pa v letu 2009 ni bilo razpisa za investicije, niti letos ga še ni. Minister: Ali ne bi bilo treba nerazporejena sredstva razporediti za tiste projekte, ki čakajo že deset let na izvedbo, so popolnoma usklajeni s strokovno službo na Ministrstvu za šolstvo in šport, saj drugače ni šlo po njihovih kriterijih, vendar občine ne morejo začeti z izgradnjo, če ministrstvo ne zagotovi sredstev, ki jim gredo po Zakonu o financiranju občin? V projekte je bilo vloženih veliko sredstev in veliko truda po večletnem usklajevanju, projekti so pripravljeni, vendar občine ne morejo sestaviti finančno konstrukcijo in pričeti s samo izgradnjo. Sredstva pa so iz leta 2009 bila nerazporejena in tudi letos še razpis ni. Situacija pa, vemo, da je trenutno zelo ugodna za financiranje oziroma za gradnjo teh objektov. Hvala.
Odgovarjal bo minister za šolstvo in šport dr. Igor Lukšič.
Spoštovani predsedujoči, poslanke, poslanci! Teh občin, o katerih sprašuje gospod poslanec, ni veliko. Jaz poznam samo eno, to je občina Mirna Peč, kjer od leta 1998 ni še začetka investicije. In to iz razloga, o katerih je tudi poslanec govoril. Torej leta 1998 je občina dobila na razpisu, bila je postavljena neka finančna konstrukcija. Ministrstvo je takrat, po takratnih pravilih z določenim zneskom v to investicijo, vendar občini ni uspelo zagotoviti sredstev. Kot je gospod poslanec povedal, gre za to, da je občina šibka v proračunu in tudi v dogovoru z nami in tudi z drugimi ministrstvi, ki so bili tukaj našteti, smo poskušali iskati razne variante, kako bi se vendarle šlo v realizacijo, ker smo zainteresirani kot resorno ministrstvo, da se vendarle tam postavi in telovadnica in osnovna šola in vrtec. Vendar rešitev znotraj tistega razpisa ni bilo. Mi vidimo edino rešitev v tem, da se občina prijavi na nov razpis, to je zdajle v začetku julija, in da zmanjša investicijo. V tem primeru bi verjetno lahko prišli tudi zraven, je pa seveda to tveganje, ker je sprejet nov zakon o financiranju občin in po tem zakonu Ministrstvo za šolstvo lahko plačuje do 80% investicij, torej ne manjšega zneska. To pomeni, da bodo uvrščene samo nekatere, bistveno manj kot je bilo to do sedaj v navadi - mi ocenjujemo, da pri teh zneskih, tam do 4, največ 5. Torej obstaja tveganje, da se občina Mirna Peč niti ne bo uvrstila v ta seznam, kar bi bilo seveda velika škoda. Torej, takšno je stanje stvari, ki je po eni strani še bolj zaskrbljujoča, zato ker se je Vlada odločila, da letošnji rebalans krči oziroma sredstva za proračun krči predvsem na investicijah, kar smo tudi mi storili. Kolikor je bilo prostih sredstev, smo to sugestijo že upoštevali, torej sredstva so šla na projekte, ki tečejo, tako da obstoječi projekti ne bodo ogroženi. Tisti, ki bi se morali začeti septembra, oktobra, novembra - ti projekti pa bodo zamaknjeni oziroma premaknjeni v leto 2011. hvala.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah, izvolite.
Poglejte, minister, občina ni po svoji volji šla v tako veliko investicijo. Je šla na osnovi usmeritve Ministrstva za šolstvo in šport. In projekt je bil usklajen popolnoma z ministrstvom. Ko so bili idejni projekti narejeni, je bila obljuba s strani predstavnikov ministrstva, da bo ministrstvo zagotovilo sredstva za izgradnjo, kot jim gre po Zakonu o financiranju občin, preden je občina šla v projektiranje in nakup potrebnega zemljišča. Do sedaj je vloženo preko milijon evrov v ta projekt za projektiranje in nakup zemljišča. Če bi bilo takrat rečeno, da občina kljub zadolževanju, ker smo vedeli, kljub maksimalnem zadolževanju, s tem da občina ni nič zadolžena in deset let čaka na to investicijo, ne moremo zapreti finančne konstrukcije. Če bi bilo takrat rečeno, bi odstopili od tega projekta, seveda ne bi milijona vrgli stran in bi šli v druge, bolj potrebne investicije in bi čakali ali pa šli dograjevati staro šolo, tako kot smo do sedaj to delali. Sedaj pa je velika škoda; od takrat, ko smo sprejeli finančne dokumente, so se cene v gradbeništvu bistveno spremenile. Tudi 40 do 50% so trenutno nižje cene. Bila bi prava škoda ne iti sedaj ali pa pospešiti gradnjo tovrstnih objektov, saj ste ob priliki sami rekli, da v sosednji Avstriji so ravno to storili: pospešili so gradnjo teh objektov, gradbena operativa ima delo, država in občina pa prideta do kvalitetnih objektov po zelo nizki ceni.
Gospod minister Lukšič.
V želji, da se to zgradi, ne po normativih, ki so v igri sva tu z županom na isti strani. Problem je v tem, da po tej poti, da bi samo popravili že sprejeto in na razpisu dobljeno investicijo, da po tej poti to ne gre. Edina pot, ki jo vidim jaz oziroma ki jo vidijo moji na ministrstvu, je, da se gre na nov razpis in se takrat pride z novimi cenami, z novimi predlogi, s pravi z nekim novim projektom in se takrat poskusi. To je po mojem edina pot. Je pa gotovo v resnici že skrajni čas, da ta problem rešimo, ker se vleče že 12 let. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Rado Likar bo postavil poslansko vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani ministri, kolegice in kolegi. Kmetijska svetovalna služba in kmetijsko svetovanje zagotovo pomeni pomemben element nadgradnje sistema, ki omogoča izvajanje strategije tako nacionalnih ukrepov kmetijske politike kot tudi ukrepov skupne kmetijske politike Evropske unije. Je pa namen službe za kmetijsko svetovanje predvsem v prenosu znanja s strokovnih institucij v prakso, se pravi, v nudenju tehnoloških nasvetov, nasvetov pravne in finančne narave, kar vse pomaga kmetom pri njihovih poslovnih odločitvah. Ministrstvo za kmetijstvo sicer za izvajanje nalog svetovanja nameni 329 zaposlenemu v javni kmetijskosvetovalni službi povprečno 10 milijonov 73.000 evrov letno. V javnosti je že nekaj časa prisotno mnenje, da bi morala biti javna kmetijskosvetovalna služba bolj prisotna na terenu, in kot tem že v uvodu povedal, svetovati kmetom glede prestrukturiranja in smotrne izrabe ukrepov kmetijske politike. Ugotavljamo, da kmetijskosvetovalna služba na terenu skoraj ni prisotna, razen v času zimskih izobraževanj, ki pa so tako ali tako plačljiva. S podobno vsebino sem zastavil vprašanje že vašemu predhodniku dr. Pogačniku. Do podobnih zaključkov je v svojem poročilu prišlo tudi Računsko sodišče. Za naloge svetovanje je bilo v zadnjem obdobju petih let načrtovana povprečno 56,1% vsega razpoložljivega časa, kar pomeni, da je za vse preostale naloge namenila manj kot polovica vsega razpoložljivega časa. Če je bilo to opravičljivo v obdobju vzpostavljanja sistema za izvajanje prilagajanja slovenskega kmetijstva ukrepom skupne kmetijske politike - v redu. Vendar pa se razmere niso izboljšale niti sedaj, čeprav je sistem za izvajanje prilaganja slovenskega kmetijstva ukrepom skupne kmetijske politike po mnenju vašega ministrstva praktično že nekaj časa v celoti vzpostavljen. Sprašujem vas, gospod minister: Ali in s kakšnimi ukrepi nameravate zagotoviti, da se bo kmetijska svetovalna služba več posvečala svojemu osnovnemu poslanstvu, to je svetovanje kmetom v zvezi z novimi tehnologijami za povečanje konkurenčnosti, razvoja in tako naprej? In še drugo: Koliko denarja zbere javna kmetijska svetovalna služba od zaračunanih storitev kmetom za izpolnjevanje vlog in raznih obrazcev, kot so izpolnjevanje vlog za ukrepe kmetijske politike, razna mnenja, poslovne načrte in tako naprej? Hvala lepa.
Odgovoril bo mag. Dejan Židan, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, izvolite.
Še enkrat pozdrav, gospod predsednik in vsi ostali prisotni. Z vašim vprašanjem pa tudi z mnenjem se, gospod poslanec, strinjam. Dejansko splošno mnenje je in tudi Računsko sodišče je ugotovilo vse, kar ste našteli, in še več. Ugotovilo je, da tudi mi kot financer, torej kmetijsko ministrstvo, svetovalni službi in verjetno tudi ostalim, ker teh dobrih deset milijonov, kolikor financiramo kmetijsko svetovalno službo, je transferjev od vse javne službe, ki so seveda potrebne, nujne ampak morajo delovati učinkovito, še več - približno šestdeset milijonov. Ugotovili so, da v bistvu ne znamo natančno povedati tem službam, kaj od njih želimo, in potem po drugi strani zelo slabo ali sploh ne merimo učinkovitosti v praksi. Merimo učinkovitost preko formalnih poročil, ampak to ni to, kar želimo. Kot primer, če mi financiramo tisti del svetovalne službe, ki je odgovoren za turizem, mi ne financiramo tega, da svetovalna služba naredi sto tisoč ali pa dva tisoč predavanj, mi financiramo to, da se na posameznem območju pojavijo dva, pet ali pa deset novih objektov za turistično vsebino kot podpora kmetijske dejavnosti na temu območju. Kaj bomo spremenili? Najprej, zelo jasno bomo svetovalni službi povedali, kaj od nje želimo. Najlažje nam bo to povedati, ko bo - upam, da čim prej - sprejeta nova strategija, saj iz te izhajajo tudi ukrepi. Jasno bomo ločili, kaj je tista dejavnost svetovalne službe, ki jo mi kot javni financer financiramo, kaj so pa druge dejavnosti, in to samoplačniške in z našim financiranjem nimajo nobene povezave. To je potrebno povedati. Kot tretje moram pa povedati, da kar se tiče ukrepov, ki jih svetovalna služba dela tudi pri razvojnih programih PRP, to pa razumemo kot zaključek svetovalnega dela. Torej, da se s kmetijo dogovorijo, katere so njene priložnosti, potem dogovorijo projekt in potem projekt tudi pripravijo. Da bomo povečali učinkovitost pa smo znotraj reorganizacije, ki pomeni zmanjševanje oddelkov in služb, postavili posebno službo, ki bo bdela nad vsemi temi službami centralizirano, tako da bo javni denar čim boljše in bolj učinkovito porabljen. Kar se pa tiče, koliko sredstev pa kmetijska svetovalna služba pridobi s svojimi administrativnimi ukrepi, kot je izpolnjevanje in kontrola vlog, teh sredstev je dva milijona sto devetinsedemdeset tisoč evrov. Kar se pa tiče javnega financiranja, moram pa povedati, da smo se v fazi rebalansa odločili, da vsem javnim službam, ki jih financiramo, omogočimo, da dobro delajo tudi v letu 2010 na ta način, da vsem službam omogočimo enako količino denarja, torej iste transferje, kot je bila poraba v letu 2009. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Rado Likar, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala za odgovor, gospod minister. Zdaj ne vem, mogoče sem preslišal, ampak ne vem: Ali je mogoče izboljšanje situacije pričakovati že v bližnji prihodnosti ali bo zadeva šla še v tej smeri? Namreč, prav tako iz letnega poročila Računskega sodišča izhaja, da je za to izvajanje ukrepov kmetijske politike v letu 2009 bila načrtovana še večja poraba, se pravi 56,4% več, kot je bilo načrtovano v preteklem letu, ki je znašala 53,1% razpoložljivega časa, kljub temu, kot sem povedal, da je ta sistem praktično že vzpostavljen. Zdaj, kdaj to lahko pričakujemo izboljšanje te situacije? In še ena ugotovitev, ki jo Računsko sodišče tudi ugotovilo, pa ste jo vi tudi že omenili. Namreč, da ministrstvo nima oziroma ni podalo jasne usmeritve o tem, kaj kot država želimo doseči. In temu pritrjuje tudi dejstvo, da se pogosto spreminjajo kriteriji in nameni v javnih razpisih za naložbe v kmetijstvo. Kajti brez jasne opredelitve ciljev s strani ministrstva in izdelavo ciljno usmerjene strategije svetovanje bo še naprej obstajal veliki riziko, da kmetijstvo svetovanje ne bo prineslo želenega rezultata. Upam pa in želim vam, da bi kot minister pri svojem delu imeli srečno roko, kar bo v prid slovenskemu kmetu in vsem nam, ki želimo ohraniti slovensko podeželje v vsej svoji pisanosti, predvsem pa doseči čim večjo stopnjo samooskrbe z dobro kvalitetno slovensko hrano. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Dejan Židan, izvolite.
Hvala. Učinkovitost bomo najlažje merili takrat, ko imamo cilje in potem imamo kazalnike, do tega pa v tem trenutku, boste razumeli, sedaj cilje določati, ko je strategija blizu tega, da bo pripravljena za javno razpravo, nima smisla na podlagi dokumentov iz leta 2000. To je tisto, kar je najbolj pomembno. Drugače pa se z vami v celoti strinjam. To, da služba ni učinkovita tako, kot mi želimo, smo seveda mi, ki jo financiramo, sami krivi. Saj smo mi financerji službe in v tistem javnem delu, kar jo mi financiramo, če znamo natančno povedati, kaj od nje želimo, znamo tudi natančno kontrolirati. Če pa tega ne znamo zelo natančno povedati, smo tudi primerni za grajo, ki smo jo dobili preko Računskega sodišča. Kdaj bo prišlo do prve redefinicije programa, to je dosti enostavno, takrat - ko boste poslanci sprejeli rebalans in se bodo morale službe temu rebalansu tudi prilagoditi. Hvala.
Hvala lepa. Poslanec Lázsló Göncz bo postavil vprašanje ministru za finance dr. Franciju Križaniču ter ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu. Izvolite. LÁZSLÓ GÖNCZ: Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospodje ministri, spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi! Že v fazi sprejemanja interventnega Zakona o odpravi škode zaradi suše leta 2003 se je opozarjalo na njegove pomanjkljivosti, kar se je žal tudi uresničilo. Največja težava je v tem, da posledice določenih nedoslednosti in napačnih strokovnih ocen bremenijo več tisoč kmečkih gospodinjstev tudi sedem let po sprejetju omenjenega zakona. Bistvo problema izvira iz nepravilnega strokovnega pristopa oziroma iz, po moji oceni, neodgovorne strokovne ocene pristojnih, na osnovi katere je agencija za dodelitev državne pomoči za odpravo naravnih nesreč v kmetijstvu ugodila več kot 53.000 vlagateljem. Na osnovi tega je akontacijo prejelo nekaj nad 32.000 upravičencev, namenjena pa je bila za nakup krme, za živino ter za plačilo repromateriala za jesensko setev. Pozneje je bilo v okviru ministrstva ugotovljeno, da so bile prvotne ocene neustrezne, zato je prišlo do revizije postopka v zvezi z izplačili akontacijskih sredstev. Kmetje oziroma gospodinjstva so bili z odločitvijo Vlade o vračilu preveč izplačane državne pomoči za odpravo posledic suše prepozno obveščeni in zato tudi upravičeno ogorčeni, ker je marsikdo akontacijo do takrat že namensko porabil. Vlada je jeseni leta 2004 odločila, da se upravičencem, ki so prejeli preplačilo državne pomoči v znesku, ki je bil enak ali manjši od 20.000 takratnih tolarjev, odpišejo terjatve za preplačilo. Krivica se je naredila tudi s tem, da pri odpisu dolga Vlada tega ni odpisala vsem dolžnikom enakopravno. Leto pozneje, ko je potekel odlok za začetek vračila sredstev državne pomoči, je Državni zbor spremenil zakon tako, da morajo upravičenci preveč izplačana sredstva vrniti v državni proračun najkasneje v treh letih od dne pravnomočnosti odločbe. Aktualnost problema danes izhaja iz tega, da je bilo pred nekaj tedni na več tisoč naslovov poslan opomin pred izvršbo s pozivom, da so dolžniki dolgovani znesek vključno z zamudnimi obrestmi dolžni poravnati takoj. Večina prvotno nakazane akontacije je bila že sproti porabljena, kot sem že rekel, in kot tudi vemo, se je stanje na področju kmetijstva zelo poslabšalo v zadnjih letih. Zato sprašujem, predvsem ministra za finance pa tudi, vsebinsko posredno gospoda prisotnega ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano: Ali v okviru svojih pristojnosti lahko ukrepata v prid ublažitve nastalega problema, na primer, vsaj z odpisom zamudnih obresti oziroma na kakšen drug način? Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec, spoštovani ostali prisotni Leta 2003 je bilo kmetijstvo deležno več ujem, tako pozebe, dolgotrajne suše, neurja s točo, hruševega ožiga in tako naprej, kar je vse skupaj po oceni povzročilo skoraj 25 milijard tolarjev škode. Takrat se je tudi vlada pravilno odločila, da kmetijam pomaga na več načinov, res pa je, da je želela pomagati zelo hitro; ker je pomagala hitro, je pomagala tudi pavšalno, in potem se je pri posameznih kmetijskih gospodarstvih izkazalo, da akontacija presega po pravilih stroke ocenjeno škodo. Ta razlika se je potem skušala povrniti. Moram povedati, da v tem času, od takrat do zdaj, je bilo izterjano pri 5200 oškodovancih te razlike v vrednosti 1,1 milijon evrov; v začetku to preko Agencije za kmetijske trge, kasneje davčne uprave, ki je sicer na različnih koncih Slovenije delovala različno učinkovito, najmanj učinkovito na območju Pomurja. Ko je zdaj prišla pristojnost pod pristojnost carinske službe, se je v bistvu še ostanek neplačane razlike, ki jo je približno pri tisoč oškodovancih v vrednosti 247 tisoč evrov, torej 247 evrov na kmetijsko gospodarstvo. Ta izterjava zdaj poteka. Meni je povsem jasno, kot kmetijskemu ministru, ki poznam stanje, ki je v tem trenutku v vsem Pomurju, v celi Sloveniji na področju kmetijske predelave zelo hudo, da je to dodaten težak udarec, vendar v tem trenutku ne vidimo nobene zakonite poti, da bi to izterjavo lahko zaustavili. Hvala.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa. Zadovoljen sem s tem, kar je gospod minister povedal. Zadovoljen v smislu, da se verjetno v tem trenutku res ne da kaj drugega povedati, kot je bilo povedano. Vendar, kljub temu bi želel, da gospod minister za finance, na drugi del vprašanja oziroma tisti del, ki je izključno finančne narave, le poskuša tudi z vidika strokovne plati ministrstva odgovoriti. Morda bi dodal en stavek k temu, kar je gospod minister poudarjal, da je to stanje na področju kmetijstva ne slabo ali pa slabše, ampak akutno in v Pomurju verjetno še bolj kot marsikje drugje. Kot smo slišali prav stanje in tudi kar se prejšnje izterjave tiče, na tem področju je najhuje. Tako sem sam žal skeptičen, in moramo predvsem preprečiti to, da do tovrstnih strokovnih nedoslednostih v bodoče naj ne bi prihajalo. Hvala lepa.
Hvala. Ste želeli, da minister za finance dr. Križanič odgovori ustno na naslednji seji ali vam zadostuje pisni odgovor.
Se opravičujem, lahko je tudi pisni, ampak naj bo, če se le da, čim prej.
Dobro. Gospa Silva Črnugelj pa bo postavila poslansko vprašanje ministrici za kulturo Majdi Širca. Prosim.
Hvala lepa za vprašanje. Lepo pozdravljeni, gospod podpredsednik, gospa ministrica Majda Širca, danes že drugič. Očitno je kultura pač tako široka in polje, ki je neskončno odprto in zelo veliko ljudi je zainteresiranih, da se stvari tudi izboljšujejo. Name se je obrnila asociacija, in sicer Društvo nevladnih organizacij samostojno zaposlenih ustvarjalcev v kulturi, vam dobro znanih, ki delajo na nekem nevladnem programu in projektu. Opozorili so me, da Vlada pripravlja uredbo o samozaposlenih v kulturi. Vlada je v svojem programu in projektu zmanjševanja administrativnih ovir na tem področju izdala 27. maja letos tudi uredbo o samozaposlenih v kulturi. Ta uredba prinaša kar nekaj novosti in izboljšav, s katerimi so ti samozaposleni v kulturi relativno zadovoljni, kolikor se le da v teh kriznih časih. Pa vendar, dobro je povedati, da ta uredba vsebuje tudi neke novosti, ima neke priloge, vloge - kako in na kakšen način, naj si rešujejo tiste prve primarne zadeve, ampak ker je življenje zelo zapleteno in tudi administracija, in je normalno, da imajo samozaposleni v kulturi tudi pripombe na določene stvari. Seveda, ta seznam, ki ga vodi Ministrstvo za kulturo, je dokaj širok in obsežen. Verjetno ima iz tega izhajajoč posledično ministrstvo kar dosti finančnih obveznosti za urejanje tega področja. Ne glede na vse to, kar je ta uredba prinesla in uredila in je dejansko kar velik napredek na tem področju, pozitivne spremembe ne zadovoljujejo vseh zaposlenih v kulturi. Zato opozarjajo na neprimerljiv položaj z ostalimi zaposlenimi, na posledice, ki jih čutijo v odnosu na tiste, ki so redno zaposleni. Zanima me: Ali Ministrstvo za kulturo načrtuje kakšne dodatne spremembe, podzakonske akte ali eventualno tudi samostojni zakonski akt za ureditev področja samozaposlenih v kulturi?
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Spoštovana poslanka! Zahvaljujem se za to vprašanje, ki ga je skrbno poslušal tudi moj kolega Svetlik, ker gre res za neenostavno reševanje zaposlenih oziroma tistih ljudi, ki se znotraj kulture nahajajo kot ustvarjalci, kot izvajalci, kot producenti. Gre za cel spekter poklicev, znotraj katerih pravzaprav zaposlitev tako rekoč ni, razen v javnem sektorju, se pravi, znotraj zavodov. Zaposlovanje na področju kulture je tako rekoč ustavljeno. In če je ustavljeno zaposlovanje javnega sektorja, ki ga poznamo znotraj ministrstev, vladnih služb in tako naprej, enako velja za zaustavitev znotraj muzejev, znotraj knjižnic, znotraj gledališč. Spektra možnosti, ko bi se veliko število ljudi, ustvarjalnih ljudi, ustvarjalnih poklicev. lahko dandanes širilo in zaposlovalo, enostavno ni. Redno zaposlovanje seveda pomeni varnost. Spekter ljudi, ki jim pravimo samozaposleni na področju kulture, te varnosti seveda nima. Samozaposlenih na področju kulture je približno 2.450 oziroma 2.600, kar se niti ne spreminja pretirano v zadnjih letih. Približno 1.150 je takih, ki jim država na osnovi kriterijev, ki jih morajo izpolnjevati, plačuje delež za pokojninsko, invalidsko, zdravstveno in starostno zavarovanje. Kot ste sami povedali, uredba res prinaša nekaj izboljšav, nekaj bolj fleksibilnih oblik poenostavitev, prinaša spisek deficitarnih in ostalih poklicev, prinaša tudi nekaj pozitivnih sprememb, vendar pa celoten spekter samozaposlenih na področju kulture nima vseh rešitev, kot bi si jih želeli, če bi jih razumeli kot primerljive z zaposlenimi. Se pravi, če gre samozaposleni ustvarjalec, pa je lahko stokrat boljši kot tisti, ki ima varno službo, ustvarjat v tujino, ne bo dobil potnega naloga, ne bo dobil zavarovanja, ne bo dobil vseh tistih logičnih, ne bom rekla, bonitet, ampak pogojev, ki veljajo za zaposlene. Ko bo brezposeln, recimo, ne bo deležen statusa brezposelne osebe, ki ima možnost tudi nekaterih preusmeritev in tako naprej. Minusi so tu majhni in ti ljudje niso nič krivi, če se ne morejo zaposliti, ker je pač tak trg pri nas, kakršen je. Zato je prav, da država poskrbi, da se neke določene pravice uvedejo tudi za samozaposlene ali pa utrdijo, saj uvedene so že, utrdijo, širijo ali celo dodatno regulirajo. Od prvega dne, ko smo stopili na Ministrstvo za kulturo, smo se začeli pogovarjati s samozaposlenimi tudi v luči priprave skupnih razpisov, povečana so bila sredstva za njihovo ustvarjanje, ampak nismo še zaključili vseh vprašanj, ki se pa odpirajo sedaj, ko imamo na mizi zakon o delovnih razmerjih in vse ostale zakone, ki jih ima kolega Svetlik primarno pred seboj in se usklajuje z nami. Ampak vendarle ni to tako varno, kot bi želeli, da bi lahko bilo, ker je pač poklic na področju kulture nekoliko specifičen samozaposleni so potisnjeni v status, ki velja za gospodarske družbe. Njihovo merilo za ugotavljanje cenzusa je tisti plačni razred, ki ga ima znotraj javnega sektorja, 35. razred, čeprav ima lahko naziv znanstvenika, visokega ustvarjalca in tako naprej, ki se v javnih službah nahaja na recimo 45. ali pa še višjem razredu.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa. Dobro, da je minister Svetlik tukaj. Škoda, da ni ministra za finance, pa vendarle bom prebrala nekaj zahtev te asociacije, ki so, bi človek rekel, res življenjske in prepotrebne. To so samozaposleni v kulturi. Naj se opravi analiza. In ker ima vaše ministrstvo tudi sredstva za take analize, starost, spol, stopnja, izobrazba, družinsko razmerje, koliko koristijo bolniški dopust, recimo, to je tisti iz delovnega razmerja, kakšen je njihov delovnik, koliko ur na dan, teden, mesec delajo, ali sploh imajo dopust in koliko ga imajo, če ga imajo, koliko bolniških statusov koristijo, kako pridejo do informacij o delovnem statusu, kje opravljajo svojo dejavnost, na kakšen način jo opravljajo, v kakšnih delovnih pogojih, ali je upravičen občutek večine samozaposlenih v kulturi, da je ta oblika zaposlitve manj vredna v primerjavi z drugimi oblikami, ne glede na isto stopnjo izobrazbe in ne nazadnje tudi ta del normiranih materialnih stroškov, ki pa so v domeni tudi enega dela davčne uprave, in ne nazadnje tudi, kako in na kakšen način se odmerja pokojnina. Žalostno in dejansko bedno, po domače povedano, je to, da recimo vrhunski umetniki, slikarji, imajo tudi do 400 evrov pokojnine. Pa še nekaj, bom povedala ministrici za kulturo, da pod to uredbo, vladno uredbo, ki se nanaša na zakon o uresničevanju javnega interesa na kulturi, niste vi podpisani, ampak minister Golobič. Šestkrat sem brala uredbo in nisem mogla verjeti, ampak čisto na koncu sem prebrala in v Uradnem listu je objavljeno. Hvala lepa.
Hvala. Želite odgovarjati gospa ministrica? Izvolite.
Zelo pomembno je dopolniti to, kar je poslanka povedala. Dialog z nevladnim sektorjem, ne samo z asociacijo, mimogrede, ampak tudi z drugimi poteka vse skozi. Rezultat tega dialoga je na nek način tudi uredba, ki jo citirate oziroma spremenjeni zakon o uresničevanju javnega interesa na področju kulture, ki še ni dokončan. V tej uredbi ne boste našli neke rešitve, ki smo jo zagovarjali. Recimo, da se povprečje zadnjih treh let dela samozaposlenih na področju kulture vzame za osnovo za upokojitev in tudi samoumevno podaljševanje plačevanja prispevkov. Še drugih rešitev ni notri. Mi bi si želeli, ker konec koncev gre za dialog, ki ga v preteklosti enostavno ni bilo. Nevladni sektor je dejal, da si niso niti upali potrkati na vrata na Ministrstvu za kulturo, ker dialoga pač ni bilo nekoč. Sedaj je ta zelo oster, zelo zahteven in za moje pojme tudi zelo konstruktiven in verjamem, da bo v preteklosti tudi še naletel na rezultate, še posebej v relaciji novih ali pa bodočih pravil, vezanih na zakon o delovnih razmerjih in še kaj. Tisto, kar bi si mi želeli oziroma vsaka vlada si mora želeti imeti trdega sogovornika, ki ni razdrobljen na asociacija 1, 2, 3 - zato smo v zadnjih pogovorih z nevladnim sektorjem razmišljali skupaj o tem, da bi se tako imenovana zbornica oziroma kulturniška zbornica, ki že obstaja in je bolj na papirju kot drugje, na nek način angažirala, da bi vodila in da bi za seboj imela številne predstavnike nevladnega sektorja na področju kulture. Dejansko je ta zelo širok in močan, da bi na ta način lažje seštevali in odkljukali tudi probleme, ki se tukaj nahajajo kot specifika področja, ki ima majhen trg, ki ima malo možnosti zaposlovanja ali skoraj nič v zadnjem času, dejansko, in ki potrebuje neko pretočnost tudi v luči ne samo slovenskega, ampak tudi evropskega prostora. Hvala.
Hvala. Gospod Jože Jerovšek bo postavil vprašanje ministrici za notranje zadeve gospe Katarini Kresal ter ministru za zunanje zadeve Samuelu Žbogarju, ki pa je odsoten. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana gospa ministrica, vsi prisotni! V zadnjem letu je možno opaziti, da se v Republiki Srbiji ki v drugih državah zahodnega Balkana precej uspešno lotevajo pregona organiziranega kriminala. Doslej so že razbili nekaj kriminalnih združb s področja klasičnega kriminala in tihotapljena prepovedanih drog. V teh dneh smo priča nekaterim odmevnim aretacijam. Pri pregonu [[..]] [[Nerazumljivo.]] [[..]]se je morala zganiti tudi slovenska policija, čeprav so ti baroni doslej zgledno sodelovali z oblastmi, mestnimi oblastmi. Organi pregona v teh državah pa so precej uspešni tudi pri pregonu organiziranega kriminala "belih ovratnikov". Uspešen pregon teh kriminalnih dejanj je podprt tudi z zakonodajo o zaplembi premoženja, pridobljenega z goljufijami in pranjem denarja, česar se slovenska politika doma na vse pretege brani. Opazno je, da je Slovenija postala ovira bolj uspešnega sodelovanja in pregona teh kriminalnih združb zaradi pomanjkanja politične volje v Sloveniji za pregon kriminala "belih ovratnikov", storjenega v povezavi z organiziranim gospodarskim kriminalom v državah zahodnega Balkana. Iz srbskih virov se je izvedelo, da slovenske oblasti zavirajo pregon tistih zadev, kjer indici kažejo na pomembne slovenske posameznike, katerih povezave segajo visoko v vladajočo slovensko politiko in so preko držav zahodnega Balkana in tamkajšnjih organiziranih združb vpleteni v pranje slovenskega denarja, pridobljenega z goljufijo, korupcijo, finančnimi ter kapitalskimi malverzacijami. Prav tako je iz srbskih krogov pricurljala informacija, da je Slovenija ob obisku predsednika vlade Republike Srbije, gospoda Cvetkoviča, na sofisticiran način izrazila željo, da nas Srbija pravočasno diskretno kontaktira pred pregonom gospodarskega kriminala, pranja denarja in korupcije, povezanih s slovenskimi državljani. Po ocenah poznavalcev se želi slovenska oblast izogniti zadregam in škodi zanjo, ki bi se pokazala zaradi povezav slovenskega gospodarskega kriminala s krogi slovenske politike in z nekaterimi centri politične in kapitalske moči v Sloveniji. Očitno se slovenska politika boji, da bi se razgalile protizakonite finančne in kapitalske operacije in povezave. Spoštovana gospa ministra, spoštovani gospod minister, sprašujem vaju: Zakaj je Slovenija postala ovira pri pregonu organiziranega kriminala? Koga slovenske oblasti ščitijo? Kakšne posledice za mednarodni ugled Slovenija ima takšno ravnanje?
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala lepa predsedujoči. Spoštovani poslanec! Sicer ste vprašanje naslovili tudi na ministra Žbogarja [[Sem dovolj glasna? Ne morem bolj na glas govoriti, se oproščam, to je najin konstanten problem]] . Ministra Žbogarja danes ni, ampak bom kar jaz odgovorila o celotni zadevi, ker v glavnem zadeva spada v moje področje, ne področje ministra Žbogarja. Vaše vprašanje gre v smeri sodelovanja Slovenije in slovenske policije z ostalimi organi po zahodnem Balkanu. Glede na to, da ste izpostavili določene informacije o tem, da naj bi slovenska policija oziroma drugi pristojni organi ovirali določene preiskave, bi vas prosila, da v nadaljevanju specificirate, ali gre za govorice ali gre za konkretne preverjene podatke. Če imate kakšne podatke oziroma vire o takšnih podatkih, jih sporočite Ministrstvu za notranje zadeve, da bomo lahko preverili, ali morebiti do takšnih ovir resnično prihaja, ker sama takšnih podatkov nimam. Kolikor vem policija, odlično sodeluje s svojimi kolegi po celotnem zahodnem Balkanu pa tudi drugje po Evropi. Če imate vi kakšne druge konkretne podatke, se toplo priporočam za vaše znanje. Sicer pa ima Slovenija dolgoletne izkušnje v takšnem mednarodnem sodelovanju. Ravno zaradi poznavanja področja je bila še v času predsedovanja sveta Evropske unije s strani agencije Europol pa tudi sveta Evropske unije zaprošena, da pomaga pri vzpostavitvi standardov pri vseh ostalih državah v regiji, torej pri prenosu dobrih praks, pri tem da deli svoje dobro znanje s kolegi. In to seveda z veseljem dela. Vodi veliko projektov tako operativne kot organizacijske narave, od že omenjenih prenosov dobrih praks pa do vzpostavitev potrebnih povezav operativnega sodelovanja in pa izobraževanje, usposabljanje policistov kriminalistov v tistih državah ali pri nas. Sodelovanje je tekoče in dobro, predvsem pa gre za prenos naših lastnih izkušenj, ker je v zahodnem Balkanu pa tudi na splošno v Evropski uniji slovenska policija vedno slovela kot izredno profesionalna in dobra. In če ste sledili malo zadnje mesece, je prejela kar veliko pohval pri svoji strokovnosti in neodvisnosti s strani različnih mednarodnih organizacij, celo iz Združenih držav Amerike. Seveda svoje dobro sodelovanje nadaljuje tudi naprej v državah regije in ima sklenjene pravzaprav z vsemi bivšimi državami Jugoslavije dvostranske dogovore: s Hrvaško, Srbijo, Bosno in Hercegovino, Črno goro, Makedonijo, Albanijo so sporazumi o splošnem policijskem sodelovanju ali pa sporazumi o specifičnem sodelovanju v boju proti terorizmu in pa tudi predvsem proti organiziranemu kriminalu. Nekaj zelo specifičnih področij operativnega sodelovanja za vašo seznanitev: na primer prepovedane droge, odkrivanje in preprečevanje tega, stojimo na balkanski poti, to se ve. Enako trgovina z ljudmi, ilegalne migracije, pa terorizem, ekstremno nasilje, ropi, umori in pa druge oblike organiziranega kriminala. Slovenska policija je tesno vpeta v delovanje ostalih policij na zahodnem Balkanu. Tudi zadnja odmevna akcija, o kateri je bilo veliko govora, je bila pravzaprav vodena in usmerjena s strani slovenske policije, ki je bila pri tem gonilna sila. Nobenega indica in razloga ni verjeti, da bi slovenska policija kakor koli ustavljala morebitne aktivnosti kolegov v Srbiji ali kateri koli drugi državi zahodnega Balkana. In še enkrat, če vi imate takšne konkretne podatke, podkrepljene z ustreznimi dokazi, bom zelo vesela, če mi jih boste predali. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite, gospod Jerovšek.
Hvala, gospa ministrica. Z vašim ogovorom, ker je bil sprenevedav, seveda ne morem biti zadovoljen. Jaz verjamem, da je slovenska policija sposobna, dobra in tudi profesionalna, če je ne ovira politika. In o informacijah, ki jih dobivam, vendar to mora biti sposobna slovenska politika reševati, ne pa, da se spreneveda in imajo kriminalistični organi, policija pri tem sodelovanju politične napotke, usmeritve, kot sem pri osnovnem vprašanju poudaril. In poglejte, vi mene sprašujete, ali so to govorice. Jaz vam povem, in to je v tem primeru za politika dovolj, da tam, kjer je dim, je tudi ogenj. In če so takšne informacije prišle do mene, potem bi morale priti tudi do ministrstva. In je zastoj tiščati glavo v pesek, doma pa se dogajajo grozljive finančne posledice, ko odteka slovenski denar in je odtekal. In slovenska politika nima interesa, kot ga ima srbska, ki lahko zapleni takšno premoženje, pri nas ne naredite nič za takšno zakonodajo. In zaradi tega prosim za eksaktne odgovore. Želim tudi, da pojasnite: Katere slovenske mogočneže z močnimi povezavami v drugih državah zahodnega Balkana brani slovenska politika pred kazenskim pregonom, ki ga izvajajo organi pregona Republike Srbije? Teh informacij je daleč preveč, da bi si lahko zatiskali oči. Sprašujem: Ali je slovenska politika dovolj nevtralna, da lahko izpelje in da naročilo policiji za takšne ukrepanje?
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Ne, spoštovani kolega poslanec, tudi če ste le politik, vaše delo ni omejeno samo na prenos govoric. To enostavno ni dovolj. Tudi politika temelji na dejstvih in na dokazih. In pričakujem jih, sicer je vse ostalo zgolj obrekovanje nekega državnega organa, ki dela dobro, strokovno in korektno. Zatrdila sem vam že in pojasnila, in še enkrat pojasnjujem, da slovenska policija ne ščiti nikogar. Slovenska policija ne preprečuje sodelovanja z ostalimi policijami po svetu in ožje na zahodnem Balkanu. Slovenska policija dela na podlagi standardov zakonitosti, strokovnosti, operativne neodvisnosti in politika, ki vodi ministrstvo, pod katerega spada policija, ne vpliva na operativno delo policije in ne daje navodil koga naj oziroma, koga naj ne preganja. To sem že večkrat poudarjala. To vem in to zatrjujem. Če pa imate kaj več od vaših govoric, ker to ni dovolj, še enkrat, tudi če ste politik, vas prosim, da to posredujete na ustrezen naslov.
Hvala. Gospod Jerovšek, ali imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala lepa. Z nepopolnim odgovorom seveda nisem zadovoljen. Žal moram tudi protestirati, gospa ministrica, ker spreobračate moje besede. Jaz nisem obremenil slovenske policije, da ne želi. Sem pa izrazil prepričanje oziroma to, da odgovorite na informacije, da slovenska politika preprečuje policiji, da bi dejavno sodelovala s srbsko policijo in kriminalističnimi organi tudi v drugih državah, ko pridejo na sled gospodarskemu kriminalu, korupciji, pranju denarja, ki je povezan s slovenskimi mogočneži v teh državah, in potem denar zopet perejo in pripeljejo nazaj. To sem vas spraševal. Zaradi takšnega zelo pomanjkljivega sprevračanja v odgovoru, gospa ministrica, je prav, da opravimo razpravo, kajti to je usodno povezano z usodo te države. Nekateri dekadentni dogodki, ki so se v tej državi že zgodili, to je na nek način tudi dekadentno in nevarno za državo, so za državo zelo nevarni. Vemo, da so propadali imperiji, ko politika ni bila sposobna ali ni želela ukrepati. Seveda je odgovornost slovenske politike, za katero ne vemo, ali jo je sposobna prevzeti in tudi uresničiti, da sedaj, ko so pogoji in v drugih državah dejansko relativno zelo uspešno preganjajo tako gospodarski kot klasični kriminal, ko zaplenjajo premoženje, ker so si naredili takšno zakonodajo je, Slovenija, tako se govori, postala ovira, da se te "balkanske bojevnike", ki se preganjajo znotraj teh akcij, dejansko spravi tam, kamor sodijo. Sprašujem: Zakaj slovenski organi niso pri narko baronih, recimo, posredovali prej? Zakaj so tako zgledno ti baroni sodelovali z oblastmi in z nekaterimi pomembneži v državi? Šele sedaj, zaradi mednarodne sile, ko je ostalo premalo prostora za slovensko politiko, je morala ukrepati. Vem pa, da je policija imela zbrane podatke in je profesionalno delovala in bi lahko ukrepala že bistveno prej. Zato predlagam, da se v skladu z 246. členom Poslovnika opravi temeljito razpravo o tej problematiki, glede na nepopoln odgovor.
Hvala. O predlogu poslanca, gospoda Jerovška, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministrice za notranje zadeve na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 15. junija 2010, v okviru glasovanj. Sedaj bo Franc Bogovič postavil poslansko vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu ter ministru za finance dr. Francu Križaniču, ki pa je odsoten. Izvolite.
Dober večer! Spoštovani podpredsednik, spoštovani ministri, kolegice in kolegi! V preteklih tednih so zavezanci, ki imajo kot lastniki kmetijskih in gozdnih zemljišč predpisane dohodke iz osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti, z Davčne uprave prejeli odločbe o odmeri obveznosti iz kmetijstva za leto 2009. Zneski, sestavljeni iz katastrskega dohodka, potencialnega tržnega dohodka za proizvodnjo vina, pavšalnega dohodka od čebeljih panjev in povprečnega zneska subvencij na zemljišču v uporabi, so v primerjavi s preteklimi leti izjemno visoki. Povprečni znesek subvencije na hektar njiv znaša 184 evrov, kar predstavlja 3,6-kratnik lanskoletnega zneska, na hektar travnika pa 185 evrov, kar predstavlja 1,7-kratnik lanskoletnega zneska. Povprečni znesek subvencij se pripiše vsem zavezancem, pri katerih je kdorkoli od članov gospodinjstva v letu 2009 uveljavljal obdavčljiva plačila za ukrepe kmetijske politike, in sicer za vsa zemljišča po stanju v zemljiškem katastru, ne glede na to, da mnoga med njimi ne izpolnjujejo pogojev za uveljavljanje subvencij oziroma zavezanci zanje teh plačil niso uveljavljali in tudi ne prejeli. Priznati moramo, da smo ne le začudeni, ampak zelo razočarani nad odnosom te Vlade do kmetijstva, kar se kaže tudi v primeru previsokih davčnih obremenitev kmetov za leto 2009. Posledice se ne kažejo le v večjem plačilu dohodnine, temveč vplivajo tudi na upravičenost do socialnih transferjev, ki so za kmečke družine izjemno pomembni in v primeru davčne osnove nad 7.500 evrov celo na obveznem vstopu v sistem davka na dodano vrednost. Nerazumljivo je torej, da so zavezanci obdavčeni za vsa zemljišča po stanju v zemljiškem katastru, čeprav mnoga med njimi sploh ne izpolnjujejo pogojev za uveljavljanje subvencij oziroma zavezanci zanje teh plačil niso uveljavljali in tudi ne prejeli. Ob sprejetju Zakona o dohodnini je bil tak način obdavčenja plačil za ukrepe kmetijske politike sprejet kot začasna rešitev, zato je 154. člen zapisan za prehodno obdobje. Pa tudi Predlog zakona o dohodnini, ki ga je lani predlagala Poslanska skupina SLS, ni dobil podpore, z izgovorom, da se na ministrstvu pripravljajo sistemske spremembe oziroma hkratne spremembe Zakona o dohodnini in sprejetje novega Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka, kar pa se še ni uresničilo. Sprašujem vaju torej: Kako nameravate pomagati slovenskemu kmetu, čigar dohodkovni položaj in plačilna sposobnost se nenehno poslabšujeta, pri čemer pa z davčno politiko stanje le še zaostrujete? Kdaj nameravate pristopiti k sistemskemu reševanju problematike obdavčenja osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti, kar pomeni, da pripravite zakon, ki bo to področje urejal, ter ob tem plačil za ukrepe kmetijske politike ne obravnavate kot dohodkovna plačila, pač pa jim [[...]]priznate [[opozorilni znak za konec]] funkcijo izravnalnih plačil za nadomestilo dohodkov zaradi padca cen kmetijskih pridelkov ob naraščanju stroškov pridelave? Zanima me tudi: Kakšne so možnosti, da se za leto 2009 povprečni znesek [[...]] [[Izklop mikrofona.]] Gospod minister, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec, spoštovane ostale poslanke in poslanci! Odgovoril bom, kolikor pač lahko odgovorim kot kmetijski minister. Prvo vprašanje, ki ni bilo prvo, je pa najbolj pomembno, kako lahko kmetijsko ministrstvo pomaga slovenskemu kmetu, ki je v težki situaciji v tem trenutku. Tudi tako, da pospešeno izplačujemo ostanke subvencij. V teh dneh se končuje izplačilo KOP/SKOP v vrednosti skoraj 31 milijonov evrov. Drugič tako, da smo pristopili k izpolnitvi obljube iz leta 2009, to je pomoč govedorejskim mlečnim kmetijam po pravilu "de minimis", kar se sedaj izvaja. Prve odločbe so bile poslane 10. tega meseca, naslednje bodo prihodnji teden. Gre pa za pomoč v višini čez 3 milijone evrov. Kot pomoč razumem tudi nove razpise. Čez nekaj tednov bo zunaj razpisov za 120 milijonov. Eni razpisi so namenjeni povečanju konkurenčnosti, drugi k diverzifikaciji. In skoraj pri vseh razpisih povečujemo stopnjo sofinanciranja. Kar se tiče davkov letos, o katerih sprašujete. Treba povedati, da je to začasna rešitev, ki je bila lansko leto in tudi pred tem sprejeta v nekem konsenzu s partnerji. Res je tudi, da je lansko leto bilo izplačanih več subvencij, kakor leto pred tem. Res pa je tudi, da to, kar ste vprašali, jutri poteka sestanek na pobudo Kmetijsko-gozdarske zbornice na Ministrstvu za finance. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki je zelo zainteresirano za položaj kmetov, pa bo seveda tudi prisotno. Kar se pa tiče sprememb. Treba je povedati, da se pripravlja sprememba zakona: ugotavljanje katastrskega dohodka. Pri tej spremembi zakona poleg Ministrstva za finance in Ministrstva za kmetijstvo, kot zainteresirani strani, sodelujejo tudi socialni partnerji. Jaz pa vseeno verjamem, da bo zakon letos sprejet, vendar kljub temu to pomeni, da bo veljal komaj za davčno leto 2011. Hvala.
Hvala. Želite dopolnitev? [[Da.]] Izvolite.
Predvsem me zanima ta del, kjer imamo v Slovenijo večno dilemo in smo lansko leto vse dorekli za OMD plačila, da so bila izvzeta iz te obdavčitve. Kakšno je stališče kmetijskega ministrstva za plačila za ukrepe kmetijske politike, ki imajo pri nas tretma neke dohodkovne politike, ne pa politike, ki v bistvu nadomesti izostanek prihodka zaradi teh ostrih razmer na trgu pridelave hrane? V tem delu jaz mislim, da imamo tudi ne toliko na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ampak predvsem na Ministrstvu za finance trde sogovornike in sogovornice, ki venomer vztrajajo, ker po meni znanih podatkih za razliko od marsikatere druge države, kjer ti ukrepi niso všteti v to obdavčitev, pri nas so. Zato me zanima tudi vaše stališče v teh pogovorih in pri pripravi zakonodaje za prihodnje leto: Kakšne so usmeritve, v katero smer gre ta zakonodaja?
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala. Mi imamo zelo jasno stališče, da je slovensko kmetijstvo in slovenski kmet v tako težkem položaju, kot ni bil v zadnjih kar nekaj desetih letih. Ko boste gledali rebalans proračuna, boste videli, da transferji za kmetijstvo se ne zmanjšujejo, celo na posameznih postavkah se povečujejo. Izjema je samo tam, kjer letos ne bo možno izpeljati nekaterih financiranj, ker je zmanjkalo časa. Po drugi strani boste opazili, da se pri rebalansu proračuna trošarine na kmetijskih proizvodih ne pojavljajo, kar je pomembno. Kar se pa pogovorov tiče, ki bodo potekala jutri, pa tudi imate moje načelno stališče, da je treba kmetu povsod pomagati, kjer se da in je znotraj možnega reda, ki velja v Evropski uniji. Hvala.
Hvala. Gospod Danijel Krivec, sprašujem vas, ker je dr. Franc Križanič odsoten, ali mu želite kljub temu postaviti vprašanje. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Glede na to, da je bil tudi zadnjič na seji odsoten, bom danes vseeno postavil vprašanje. Ministrstvo za finance je izdelalo osnutek strategije razvoja igralništva, ki je trenutno v javni razpravi. Ta tematika je izjemnega pomena, saj igralniška dejavnost prinaša pomemben delež slovenskega bruto družbenega proizvoda in predstavlja pomemben del turizma, plača veliko davkov v državni in občinski proračun. Nanjo je vezanih veliko delovnih mest v igralniških podjetjih in še več pri njihovih kooperantih. V nekaterih primerih pa s svojimi donacijami in sponzorstvi prispeva h krepitvi športno-rekreativnih, kulturnih, izobraževalnih in drugih družbenih dejavnosti na lokalnem in državnem nivoju. Kljub temu se je ministrstvo priprave strategije lotilo na problematičen način, ker ni pravočasno vključilo pomembnega dela strokovne javnosti ali pa je nekatere ključne akterje vključevalo prepozno in ni upoštevalo njihovih pomembnih pripomb. Rezultat je strategija, ki po nekaterih ocenah ne temelji na ravno trdnih temeljih, ki omogoča poceni privatizacijo državnega premoženja, skorajda tajkunizacijo pomembnega segmenta igralništva, kar bi lahko pripeljalo do izgube znatnega števila delovnih mest v tej dejavnosti in celotno goriško regijo potisnila na rob krize ali jo najverjetneje tudi potisnila preko tega roba. Po vrhu vsega pa je ministrstvo skrajšalo rok za javno razpravo iz predvidenih dveh mesecev na samo en mesec. Zato ministra sprašujem naslednje: Zakaj ministrstvo ni upoštevalo utemeljenih predlogov, ki so prišli iz podjetja HIT, ki je na tem področju največji akter, zaposlovalec in zelo dobro pozna to področje? Sprašujem ministra tudi glede sodelavca gospoda Dragana Isajlovića, ki je bil v času delovanja v njegovem kabinetu zadolžen za področje igralništva. V intervjuju v enem od osrednjih dnevnikov je povedal, da je opravljal tudi pogovore o tem področju igralništva. Kakšne relevantne kompetence in izkušnje je imel gospod Isajlović v svoji profesionalni karieri, ki so ga ustrezno opremili za urejanje zadev na področju igralništva? S kom se je sestajal in imel pogovore na temo igralništva? Ravno tako sprašujem ministra: Zakaj je ministrstvo čas javne razprave skrajšalo z dveh mesecev na en mesec? Pa še to obdobje javne razprave je padlo ravno v čas prvomajskih praznikov. Sprašujem: Zakaj se tako mudi z razpravo oziroma kaj ključnega bi zamudili, če bi izvedli celovito in kakovostno razpravo? Dajem tudi pobudo ministru, da omogoči, da se izvrši avtentična odprta javna razprava, ki bo omogočila, da se o predlaganem dokumentu kritično opredeli celotna strokovna javnost in vsi relevantni akterji in da oblikovalce strategije, če ne bodo mogli zadovoljivo odgovoriti na preštevilne kritične pripombe, pošlje ponovno za pisalno mizo pisat novo strategijo.
Hvala. Vprašal bi vas, ali želite, da minister odgovori ustno na naslednji seji?
Ustni odgovor želim.
V redu. Gospod Branko Marinič bo postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor dr. Roko Žarniću, ki pa trenutno ni v dvorani. Boste kljub temu postavili vprašanje? Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Upam, da je minister [[...]]Je že tukaj v dvorani. Glede na to, da je danes predsednik Vlade zelo jasno napovedal, da se program izgradnje avtocest, tudi tisti, ki je bil naknadno sprejet, dopolnjen, zaključuje, praktično je že zaključen, pa vendarle je treba povedati, da to ne drži, kajti državni prostorski načrt za avtocestni odsek phyrnske avtoceste od Dražencev do meddržavnega mejnega prehoda Gruškovje čaka na potrditev na Vladi, kolikor sem seznanjen. Šlo je za dolgotrajna usklajevanja za ta zadnji del avtoceste. Prepričan sem, da je resnično tako, kot sledi iz celotne korenspodence, ki jo je vodilo Ministrstvo za okolje in prostor napram občinam, ki so sodelovale pri postopkih nastajanja državnega prostorskega načrta za ta avtocestni odsek. Gre za občine Ptuj, Videm, Podlehnik in Žetale. Veliko pripomb je bilo in upam, da se je stroka na Ministrstvu za okolje in prostor potrudila, da je dosegla najširši možni konsenz in soglasje, ko je upoštevala vse pripombe, ki so jih v fazi javne razgrnitve posredovali zainteresirani prebivalci ob avtocesti od Dražencev do Gruškovja. Spoštovanega ministra zato sprašujem: Kdaj bo sprejet in potrjen državni prostorski načrt za ta del avtocestnega odseka na Vladi? Ali so v največji možni meri upoštevani vsi predlogi, pripombe, ki so nastajale v fazi javne obravnave državnega prostorskega načrta?
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod poslanec, poslanke, poslanci! Moram se najprej zahvaliti, da mi to vprašanje postavljate zdaj, ko imam lep odgovor. Moram povedati, da v juliju 2010, se pravi čez dober mesec, predvidevamo, da bo ta DPN pripravljen za sprejem na Vladi, kajti usklajevanje z dajalci mnenj je v končni fazi. Predlogi občin so bili upoštevani v največji možni meri, in sicer predlogi Mestne občine Ptuj niso mogli biti upoštevani le tam, kjer se ne posega na področje, in upoštevani v delu, kjer je Mestna občina Ptuj zahtevala vključitev vzporedne ceste v DPN. Vse to je upoštevano. Hajdina, v celoti je upoštevano. Občina je podala posebno mnenje k predlogu DPN-ja, Videm, v največji možni meri upoštevano, občina je dala soglasje. Občina Podlehnik, so bili večinoma upoštevani, razen križišča Podlehnik-Gorca, ker je rešitev DPN ustreznejša s stališča ureditev avtobusnih postajališč in zmanjšanja posegov v zaščiteno strugo Rogatnice, je bilo v tem originalu bolje rešeno. Nadvoz Nova cerkev, rešitev je v DPN prometno-tehnično ustreznejša od tiste, ki jo je predlagala občina. Nadvoz Stanošina, rešitev v DPN je ustreznejša z vidika prometne varnosti od tiste, ki jo je predlagala občina. Počivališče Podlehnik, zahteve občine Podlehnik, so bile v največji meri upoštevane in je bilo počivališče Podlehnik, zamaknjeno od zaselka Dežno za 50 metrov proti jugu. Razloge za neupoštevanje zahtev je MOP DPN občini Podlehnik podrobneje pojasnil tudi v dopisu z dne 30. 3. 2010. V pozitivnem mnenju s pridržkom na neusklajene točke občine Podlehnik z dne 28. 5. so zapisane tudi nove zahteve občine: sprememba imena priključka, ureditev nadstreška na avtobusnih postajališčih, prehod za živino na vzporedni cesti, oblikovanje protihrupnih ograj, povečanje dimenzij in podhoda za živino. To je trenutno v proučevanju in mislim, da v zaključni fazi. Predlogi občine Žetale so bili v največji možni meri upoštevani, razloge za neupoštevanje zahtev je MOP podrobneje pojasnil že v samih stališčih do pripomb in v dopisu z dne 25. maja letos, ki jih je posredoval občini Žetale kot odgovor na njihovo negativno mnenje k predlogu državnega prostorskega načrta. Neusklajene točke občine Žetale so: umestitev novega avtocestnega priključka Zakelj bližje občini Žetale ni prometno ekonomsko upravičena po izgradnji že dveh priključkov na tem delu in priključitve regionalne ceste R3689 na vzporedno cesto avtocestno lokacijo, ker bi s tem posegli v območje Natura 2000. To so zdaj detajli tega in kot sem že na začetku rekel, upam, da bomo zadevo zaključili še pred počitnicami. Hvala.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa za ta odgovor, spoštovani minister. Vendarle želim nekatera dodatna pojasnila iz mojega poslanskega vprašanja, predvsem na vsebino dopisa, ki ga je Ministrstvo za okolje in prostor 30. 3. naslovilo na občino Podlehnik. Zakaj izpostavljam občino Podlehnik? Zaradi tega, ker je praktično umestitev avtoceste v prostor pravzaprav razdelila to majhno haloško občino na dva dela. Je pa tudi najdaljši odsek avtoceste, ki preči občino Podlehnik. Zato je tudi največ pripomb zaslediti prav s strani občanov občine Podlehnik. Tisto, kar pa skrbi, je treba pojasniti, da tako, kot ste iz tega dopisa sami povzeli, so vaši sodelavci naslovili in tudi na nek način zagotovili, da bo državni prostorski načrt na Vladi obravnavan in tudi sprejet. predvidoma junija 2010 Zato sem bil skoraj prepričan, da bom danes dobil odgovor na dlani, da je gradivo že posredovano za naslednjo sejo Vlade, ki bo takrat in takrat. Seveda želim v imenu vseh prebivalcev navedenih občin, skozi katere gre ta cesta, da bi resnično v mesecu juniju, tako kot je zapisano, tako kot ste sami dejali, bil državni prostorski načrt na seji Vlade v mesecu juniju tudi sprejet in potrjen. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Se opravičujem, mogoče sem narobe izgovoril. Tukaj piše v juliju. Se opravičujem. Očitno je še potrebno zadnje usklajevanje. Tudi to, kar ste vi sedajle omenili. Očitno še potekajo zadnje uskladitve in zato nekaj dni več, pa če bo zadeva potem urejena v zadovoljstvo, se splača.
Hvala. Gospod Marijan Križman bo postavil poslansko vprašanje ministru za šolstvo in šport dr. Lukšiču, ki je odsoten. Boste kljub temu postavili vprašanje?
Da.
Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani minister, gospa poslanka in poslanci! Želim postaviti vprašanje in tudi pričakujem ustni odgovor na naslednji seji. Po vojni za Slovenijo je širom naše države ostalo kar nekaj stražnic, s katerimi, žal, ni nihče upravljal, ampak so propadale in zob časa jih je načel in ponekod tudi uničil. Prehajale so iz ministrstva na ministrstvo, z Ministrstva za obrambo na Ministrstvo za notranje zadeve. Danes so na Ministrstvu za šolstvo in šport. Stražnica, katere status me zanima in možnosti, da bi se bolje ohranila in vzdrževala, je v Ospu. To je vas pri Kopru na meji z Italijo. Krajani, ki tam živijo, poskušajo že nekaj časa, brez uspeha, da bi s to stražnico oni upravljali, da bi to stražnico imeli za svoje potrebe kulturnega udejstvovanja, za potrebe drugih druženj, ki jih v vasi že nekaj let imajo, med ostalim tudi zelo uspešno dramsko skupino. Po vseh teh letih, mislim, da je minilo že 19 let, bi bil skrajni čas, da se to vprašanje uredi in da te objekte, ki so jih nekoč zgradili tudi z našim denarjem - to niso objekti JLA, oni so jih le koristili - dobijo tisti, ki jih želijo in ki bi jih s pridom uporabili in z njimi upravljali. Zato sprašujem gospoda ministra Lukšiča: Ali obstaja možnost, da se objekt v Ospu prenese v last in posest Krajevni skupnosti Črni Kal za potrebe, ki sem jih navedel? Hvala lepa.
Hvala. Minister bo odgovoril na naslednji seji. Sedaj bo gospod Silven Majhenič postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor dr. Roku Žarniću.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani minister! Odlagališče odpadkov v Dogošah je že dlje časa tema tamkajšnjih prebivalcev, pa tudi prebivalcev sosednje občine Miklavž na Dravskem polju, saj je to odlagališče poleg krematorija, čistilne naprave in trafo postaje zagrenilo življenje prebivalcem, ki živijo v tem okolju, jim razvrednotilo premoženje ter jim namesto zdravega življenja ponudilo vse prej kot to. V zadnjem času pa so bili občani opozorjeni še na eno nevarnost s strani mestnih svetnikov v Mariboru, da se v to odlagališče navaža kontaminirana zemlja iz Cinkarne Celje. V dovoženi zemlji naj bi vsebnost kadmija trikrat presegla dovoljeno vrednost, svinca pa naj bi bilo celo štirikrat preveč, pri čemer naj bi meteorne vode te snovi izpirale v podtalnico. Po izjavah svetnikov občine Maribor kar dveh različnih strank, da gre za več tisoč kubičnih metrov te zemlje in da se stroka, kot je zapisal Dnevnik 21. maja 2010, ni mogla izjasniti, za kakšne škodljive vsebnosti gre, bi bilo prav, da se vsi dvomi o nepravilnostih z analizo zavrnejo ali potrdijo, kajti navsezadnje si občani, ki živijo na tem območju, zaslužijo strokovno pojasnilo, kajti gre za njihovo zdravje in zdravje njihovih otrok. Ker je zadeva zanesljivo znana tudi ministrstvu že dlje časa, me zanima: Kaj ste v tej smeri ukrenili do danes? Sporočilo inšpekcije za okolje in prostor, ki je 29. maja v Večeru objavila analize zemljine iz Dogoš namreč prebivalcev ni prepričala, saj zaključki niso dokončni.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani gospod poslanec! Ta primer poznam in sem tudi seznanjen z analizami, ki jih tudi prebivalci poznajo in jih poznate. Gre za razmeroma zahtevne podatke in tudi dosti obsežen problem. Postopek analiziranja, ugotavljanja še poteka in v kratkem času bo v javnosti znano in bo tudi prebivalstvo seznanjeno s končnimi rezultati te analize. Moram povedati, sedaj se ne bi rad preveč hvalil, ampak da je naša inšpekcija v tem primeru dosti hitro reagirala, kar verjetno tudi vi veste. Je pa na splošno s temi inšpekcijami tako, da v kategorijah, ki so bolj občutljive, potekajo redni inšpekcijski pregledi odlagališč odpadkov, ki se redno opravljajo vsaj enkrat letno. V primeru prijav, kot je bila ta, pa tudi večkrat. Nadzor izvajanja javne službe je prav tako naloga inšpektorata, res pa je, da včasih obilica dela pa omejeno število inšpektorjev ne gre skupaj. Zasledil sem, mislim, da danes nekje v časopisu, da je nekdo izračunal, da so inšpektorji pol svojega časa na terenu, kar je mogoče kar veliko. Zavedati se moramo, da delo inšpektorja ni samo terensko delo, je treba potem poročati, je treba obdelati podatke, in sem jaz s tistim, kar v časopisih niso zadovoljni, na en način zadovoljen, ker kaže, da so kar na terenu. Je pa komunikacij, med vami, poslanci, med terenom in nami, izredno koristna, ker na ta način lahko tisto, kar oboji želimo, najlažje dosežemo. Nekako tem akcijam, ki jih ne odobravamo ne mi, ne vi, uspemo lažje priti na sled in tudi ukrepati.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite, gospod Majhenič.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Po podatkih, ko sem jih dobil, gre za 433 ton zemljine, ki greni življenje prebivalcem, za katero trdi Ministrstvo za okolje in prostor, da ima zadevo pod nadzorom. To je težko razumeti, da po dobrem letu še vedno niso popolnoma izključili možne nevarnosti. V neoporečnost te zemljine so podvomili tudi v občini Miklavž, kajti skrb je sigurno velika, saj se odlagališče nahaja v neposredni bližini vodovarstvenega območja, od katerega je odvisna celotna regija s pitno vodo, vključno z Mariborom. Zato je nerazumljivo, da se zadeva vleče že tako dolgo. Analize, ki so bile narejene, ne izkazujejo prepričljivih rezultatov, da zemljina ni škodljiva in ne vsebuje nevarnih snovi za zdravje ljudi, še posebej zato, ker vemo, da je vodovarstveno območje v neposredni bližini, ampak puščajo ljudi v dvomih. Zato sprašujem: Zakaj ni konkretnih rezultatov in ukrepov takoj? To se nahaja na vodovarstvenem območju, in to vodo pije 200 tisoč ljudi. In ne vem, zakaj se ni takoj ukrepalo ugotovilo, ali je kontaminiramo ali ni.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Najlepša hvala. Takojšnje ukrepanje tudi pomeni določen čas. Deset, petnajst dni je od tega in če vzamete ustrezno število vzorcev, ustrezno vzorčenje v tako veliki količini, kot ste rekli, ustrezne analize, obdelava tega, primerjave in potem neko pošteno poročilo, za katerim lahko stojimo. Zato potrebujemo določen čas, da to zadevo tehnično izpeljemo. In jaz se bom jutri pozanimal, kako daleč je, se pa opravičujem, da vam ne morem zelo natančnih podatkov dati, kajti iz vašega vprašanja, ki sem ga dobil, ni bilo razvidno, konkretno kateri detajli vas zanimajo. Se vam opravičujem, ker vam ne morem dosti odgovoriti, vam pa lahko pisno odgovorimo ali pa na nek drug način.
Imate proceduralni predlog gospod, Majhenič? Izvolite.
Hvala za besedo. Gospod minister, niste me prepričali, žal. Verjamem, da tudi tiste ljudi, ki so nas sedaj gledali, kajti igrati se z zdravjem ljudi je pa malo preveč. To ni zadeva od včeraj, to mislim, da že leto dni traja. Zato ne bom uporabil 264. člena Poslovnika, drugi odstavek, in ne bom predlagal razprave v Državnemu zboru, kajti koalicija vse naše predloge zavrne. To je pa je preresna zadeva, zato bom dal pisni zahtevek za pojasnila, ki se tičejo prebivalcev, ki živijo na območju odlagališča Dogoše. V končni fazi gre za zdravje ljudi, tako da moramo biti tukaj zelo jasni: ali dvome potrditi ali jih pa zavrniti. Po izjavah občanov - ali je to res ali ne, ne vem - je bila izkopana jama do podtalnice, ki so jo kasneje zasipali s kontaminirano zemljo in še nekimi stvarmi, ki jih boste mogoče kasneje tudi vi ugotovili, kaj je to. Če je vse to res, je prebivalstvo, ki je odvisno od pitne vode črpališč, ki so v bližini tega odlagališča, v resnični nevarnosti za lastno zdravje. Tukaj je treba ukrepati takoj. Hvala.
No, to ni bil ravno proceduralni predlog. Kot sem razumel, boste vi sami še pisno naslovili na ministra svojo zahtevo. Gospod Darko Menih bo postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor dr. Roku Žarniću, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani prisotni, vsem lep pozdrav! V Saleški dolini so nastala jezera kot posledica rudarjenja. V občini Šoštanj je nastalo Družmirsko jezero, ki nam je preplavilo veliko dobre zemlje za pozidavo. Jezero se bo v bodoče povečalo za trikratno sedanjo površino. Zaradi gradnje bloka 6 mora občina zagotoviti bivalne kapacitete za namestitev tisoč petsto delavcev, ki bodo do leta 2014 v Šoštanju gradili objekte termoelektrarne. Pri dosedanjem iskanju lokacije smo bili pozorni predvsem na to, da z namestitvijo delavcev ne bi poslabšali življenjskih razmer sedanjim občanom, da bi se izognili prometnim zastojem, da bi tudi delavcem zagotovili udobno in dostojno štiriletno bivanje v Šoštanju in predvsem, da bi bili v ta namen zgrajeni objekti, ceste in vsa infrastruktura uporabni tudi po izgradnji bloka 6. Kot ena izmed redkih lokacij, ki izpolnjuje naštete kriterije, se je ponudilo območje Družmirskega jezera. V ta namen je po vzoru nizozemske arhitekture na vodi izdelana že prva idejna zasnova mesta na vodi, ki bi poleg namestitvenih objektov za delavcev, prvi fazi, v naslednjih pa turistično rekreativne in znanstvene funkcije predstavljalo tudi sončno elektrarno. V tujini se je že dobro prijela praksa gradnje objektov na vodi. V Združenih državah, v Kanadi in zelo izrazito v razviti evropski državi na Nizozemskem so se tovrstni objekti že uveljavili kot nova oblika bivanja. Marsikje drugje po Evropi, tudi v sosednji Avstriji, pa najdemo na vodnih telesih objekte, ki sicer niso namenjeni neposredno bivanju, ampak drugim aktivnostim, to je na primer otok na reki. Presegajo pa definicijo dovoljenih objektov našega zakona o vodah. Gospoda ministra sprašujem: Kdaj lahko v tem smislu pričakujemo kakšno posodobitev omenjene zakonodaje v Sloveniji, saj naša zakonodaja s področja voda tovrstne gradnje pri nas zaenkrat ne dopušča? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod poslanec. Hvala lepa za to vprašanje, ki ga razumem bolj kot pobudo, da začnemo o nekih novih modernizacijah in sledenju sodobnem posegu v prostor. Moram povedati, da se žal do sedaj nismo ukvarjali s temi spremembami. Vendar po današnjem vprašanju se bom začel tudi osebno zanimati za te zadeve. Moram pa še povedati, da v letošnjem letu so ljudje, ki delajo na teh problemih, dokaj obremenjeni s prenosom evropskih direktiv v nacionalni pravni red in s predpisi, ki jih je treba skladno z zakonom o vodah še urediti. Vendar pa, kot sem že rekel, bomo v kratkem tudi o tej stvari razmislili in potem v neki pisni obliki, odgovorili, kaj nameravamo. Hvala.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa za odgovor. Gospoda ministra bi spomnil, da so pred kratkim bili vladni predstavniki v Termoelektrarni Šoštanj. Tam je tudi gospod minister na lastne oči lahko videl, kje naj bi to mesto stalo. In mislim, da se je kar strinjal s tem, vendar zakonodaja ne dopušča. Vendar jaz bi še vseeno vprašal na koncu. Zanima me: Kdaj in komu bi lahko na Ministrstvu za okolje in prostor predstavili naš idejni projekt in kakšno rešitev lahko pričakujemo? Hvala lepa.
Hvala. Želite gospod minister? Izvolite.
Hvala lepa. Lahko pošljete eno kratko pisno pobudo in bomo potem ekipo zbrali in ustrezni datum našli, da se o tem pogovorimo. Hvala.
Hvala. Gospod Milenko Ziherl, sprašujem vas, ali boste, kljub temu da je minister Križanič odsoten, mu postavili vprašanje.
Vprašanje bom vsekakor postavil in pričakujem odgovor na naslednji ali na eni od naslednjih sej. Vprašanje naj bi bilo tako. Kakšna bo vloga Slovenije in kako bo delovala in kaj se lahko pričakuje od skupne družbe za reševanje članic evrskega območja? To je družbe, ki se ustanavlja. Vsi vemo za krizo na evrskem področju, ki jo bodo ljudje slej ko prej čutili v vseh državah evrskega območja. Vsekakor so to izgube prihrankov varčevalcev. Varčevalci najprej računajo, koliko dolarjev so dobili januarja za svoje prihranke in koliko danes. Kljub temu da znotraj evrskega območja verjetno še lahko kupujejo na enak način kot pred krizo, se bo slej ko prej poznalo zaradi povezanosti s svetovno ekonomijo, torej tudi z dolarjem, pa s kitajsko valuto, da bodo varčevalci dolgoročno izgubili. Naslednje, kar je, seveda bodo tudi kot davkoplačevalci morali prispevati tiste dve in še nekaj milijard evrov, kolikor se je Slovenija zavezala, da bo prispevala v sklad za reševanje evra. Nič nimam proti temu, da se evro rešuje. Tudi sedanje stanje je morda za nekatere stvari ugodno, pa bom o tem kasneje. Torej, vsekakor bi bilo treba, ob tem, da rešujemo evro, pogledati neodgovorno ravnanje nekaterih držav članic, kot je Grčija, podobne zadeve grozijo Španiji, za katero se da prebrati v časopisju, da bi rabila 700 milijard evrov take injekcije in podobno. Vsekakor ne gre prezreti dejstva, da so v bistvu ljudje, prebivalci teh omenjenih držav živeli lagodno, neodgovorno in da bomo sedaj njihov zapitek in lahkoten način življenja plačevale vse države članice evrskega območja. V tej zgodbi je lahko tudi pozitivna stran, kajti izguba skoraj 20% vrednosti evra proti svetovnim valutam je vsekakor dobra izvozna spodbuda. In če se je danes premier na začetku seje hvalil, da so ugodna izvozna gibanja, to ni posledica tega, da bi Vlada s prstom mignila, ni posledica tega, ker ni ničesar naredila, pač pa je predvsem posledica znižanja tečaja evra in s tem večje izvozne konkurenčnosti. Zaradi prihajajoče recesije bo v Sloveniji vsekakor imela kriza obliko ipsilona in vse to bo vplivalo na težje reševanje evra. Torej, odgovor na vprašanje pričakujem na eni od naslednjih sej.
Hvala. Sedaj bo gospod Marijan Pojbič postavil poslansko vprašanje ministrici za javno upravo gospe Irmi Pavlinič Krebs.
Pozdravljena, ministrica! Vesel sem, da ste tu, ker sem bil že malce žalosten, ker sem mislil, da vas danes tu ne bo več. Razpis Ministrstva za javno upravo za pisarniški material je bil ustavljen in prekinjen zaradi suma kartelnega dogovarjanja ponudnikov, Državne založbe Slovenije, Mladinske knjige in Ekstra Lux, Ljubljana. To izhaja iz dokumenta, ki ga je predložilo Ministrstvo za javno upravo. V zadnjih dneh pa je bilo iz zaupnih virov slišati, da naj bi se podpisal aneks z vsemi zgoraj naštetimi ponudniki in ta aneks naj bi bil vezan na staro pogodbo, ki je že potekla. Po tej pogodbi, ki je že potekla, so cene bistveno višje kot v ponudbah in ustavljenega ter prekinjenega razpisa. Problem javne uprave z naročanjem pisarniškega materiala za proračunske porabnike v državi je seveda razumljiv. Ne more pa biti razumljivo dejanje oziroma namera za podpis aneksa z bistveno višjimi cenami, ki so bile predmet stare pogodbe izpred dveh let. Drugo, prav tako nerazumljivo dejstvo je, da se podpiše aneks s ponudniki, zoper katerih tečejo postopki za sum kartelnega dogovarjanja in sum korupcije. Žalostno je tudi to, da se našteti ponudniki že javno hvalijo, kako je država neumna, kako bodo lahko sedaj nekaj časa prodajali po visokih cenah. Zato vas, spoštovana gospa ministrica, sprašujem naslednje: Ali se je navedeno res zgodilo? Kaj se je zgodilo z navedenim javnim razpisom zaradi suma kartelnega dogovarjanja ponudnikov? Kakšno je stališče ministrstva glede navedenega razpisa v luči varčevanja z denarjem davkoplačevalcev? Obenem me zanima: Kaj boste storili, da se v prihodnje takšne stvari preprečijo? Ali nameravate podpisati aneks k pogodbi, ki je že potekla, za nabavo pisarniškega materiala za potrebe državnih organov Republike Slovenije in javne uprave z navedenimi ponudniki?
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec! Drži nekaj navedb v vaših trditvah. Ravno zaradi skrbi, da Ministrstvo za javno upravo, ki je po pooblastilu 145 državnih uporabnikov pripravilo razpis za sklenitev krovnega sporazuma za nabavo pisarniškega materiala v okvirni vrednosti 8 milijonov evrov, je v tem postopku dobilo ponudbo samo enega ponudnika oziroma konzorcija ponudnikov družb, ki ste jih našteli. Vsem je znano, da gre za ponudnike, ki so prisotni na slovenskem trgu v pomembnem obsegu. Zelo natančno smo pregledali cene, jih primerjali in v nekaterih primerih ugotovili, da so te cene celo nerazumno višje, kot kotirajo na trgu. Zaradi odgovornosti do proračunskih uporabnikov sem povabila Urad za varstvo konkurence, da nam pomaga pri pregledu te dokumentacije. In 21. 4. 2010 nas je urad po pregledu te dokumentacije obvestil, da obstaja sum usklajenega delovanja teh gospodarskih subjektov in v istem obdobju smo dobili celo od Komisije za preprečevanje korupcije obvestilo, da so podali ovadbe in da tečejo postopki. Postopek je bil že v fazi zaključka, pa vendar je obstoječi zakon omogočil, Zakon o javnih naročilih, da pogodbe nisem podpisala in smo se odločili, da gremo v nov razpis, kjer bomo skušali ponudbene pogoje izboljšati, in sicer v smeri, da bomo določili posamezne predmete, za katere bomo iskali najboljše možne ponudnike. V tem primeru upamo, da bo stvar boljša. Drži tudi, da je pogodba iz leta 2007 iz mandata prejšnje vlade - so se isti trije prijavili in do danes so bili konzorcij ponudnikom državnim uporabnikom. Mi aneksa k tej pogodbi nismo podpisali, smo pa pozvali za to vmesno obdobje, ko bomo pripravili nov razpis, k pogajanjem za znižanje cen in sklenitev aneksa. Vse podpisnice krovne pogodbe iz leta 2007 so zoper tak naš poziv sprožile revizijo pri Državni revizijski komisiji, ker želijo prisiliti Ministrstvo za javno upravo, da sklene pogodbo, za katero vam odkrito povem, da bom z vso svojo osebno odgovornostjo in odgovornostjo za javna sredstva in ob uporabi vseh pravnih sredstev naredila vse, da ne bo sklenjena, in upam, da bomo ob novem razpisu doživeli pošten konkurenčen boj med ponudniki teh storitev. Na to upamo, kajti smisel sklepanja teh okvirnih sporazumov je, da zaradi velike količine pisarniškega materiala, kuvert, pisal in ostalega materiala dobimo nižje cene, kot jih lahko sam proračunski uporabnik pridobi, ko išče v svojem ožjem območju te ponudbe. Samo v tem je smisel teh krovnih sporazumov. Tak nastop je bil v osnovi problematičen in ko smo šli preverjati cene, smo tudi to ugotovili. Tako da ni sklenjen aneks, ta interes tega aneksa, ampak ne na obstoječe cene, na izpogajane nižje cene, je predmet, kot sem povedala, nasprotovanja teh istih ponudnikov, ki so bili podpisniki krovne pogodbe leta 2007 za državo za podoben obseg proračunskih uporabnikov.
Hvala. Gospod Pojbič, želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa, gospa ministrica. V nekem delu vašega odgovora sem zadovoljen, moram reči, se mi je pa v tem času pojavilo tudi nekaj dodatnih vprašanj. Najprej ste zelo jasno povedali, da aneks ni podpisan. Cene, ki veljajo po stari pogodbi za to časovno obdobje med novim razpisom, naj ne bi veljale; se pravi, vi se ne strinjate, da bodo ti ponudniki še naprej dobavljali material po cenah, ki so bile podpisane s staro pogodbo. To ste povedali. In vi se z njimi zdaj poskušate pogajati, vendar se nočejo pogajati, kot ste povedali, in bodo poskušali čisto vse storiti, da bi to preprečili. Že iz samo tega je možno ugotoviti, da gre tukaj za dogovore, kartelne dogovore, in to na tak način, da poskušajo z monopolom zadržati položaj in ceno na trgu. In to je tisto, kar je verjetno najbolj kritično in kar smo v zadnjem času na vseh področjih dela in življenja lahko v naši državi ugotovili. Tukaj vidim tudi poseben problem, ravno zaradi gospoda Petana, za katerega mislim, da je tudi lastnik Državne založne Slovenije, če se ne motim. Kolikor vem, kar mene zelo moti, in to je tisto, kar me je tudi zmotilo, je to, da je on odličen osebni prijatelj gospoda Golobiča. Skoraj nerazumno se mi zdi potem, da imate tako zanimivo situacijo: na eni strani imate ministra, vašega prijatelja znotraj Vlade, na drugi strani imate nekoga, ki je njegov odličen prijatelj. In potem vsak lahko pomisli na marsikaj. Ne bi bil rad tisti, ki bi pomislil na najslabše, vendar pa imam občutek, da brez močnih političnih botrov je veliko vprašanje, če bi taki posamezniki lahko bili tako vplivni, da bi praktično na vseh razpisih dosegli tisto, kar si želijo doseči.
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala lepa. To, ali gre za kartelne dogovore, bo ugotovil Urad za varstvo konkurence. O tem boste zagotovo seznanjeni. Mi smo sumili, da gre. Vaša teza je, upoštevaje dejstvo, da je dogovor s temi istimi tremi ponudniki, ki so se prijavili kot konzorcij, podpisal moj predhodnik, minister Virant, ki je član stranke SDS oziroma ni mogoče zanikati njegove pripadnosti - član oziroma predsednik Odbora za upravo in notranjo politiko, odbora stranke, je gospod Gregor Virant - da je on osebni prijatelj gospoda Petana, direktorja Državne založbe Slovenije. Kajti, če ste to povezavo naredili, gospod Virant tega razmisleka, ki sem ga jaz naredila ob ponudbi teh istih treh, ni napravi. Jaz sem bila tu zelo skrbna, ker na področju javnih naročil smo odprli vprašanja, ki se do sedaj niso odpirala, ker smo za enostavno racionalno trošenje državnih sredstev ne samo zavezani kot ministri na funkcijah, kjer smo, ampak tudi prisiljeni zaradi finančne krize, kjer moramo absolutno z manjšim obsegom sredstev opraviti povečan obseg dela. To, kdo je direktor katere izmed teh družb, mene osebno pri odločanju o tem, da ne sklenem pogodbe, da gremo v nov razpis, da dobimo zdravo konkurenco, ni niti najmanj zanimalo in me ne bo zanimalo tudi v prihodnje. Kajti, ko v imenu ministrstva po pooblastilu - kot sem prej povedala - 145 državnih uporabnikov gremo iskat najugodnejše ponudbe, so vse oči uprte v nas z željo, da s temi pogajanji, s tem procesom zaradi količinskih nabav dosežemo bolj ugodne cene, kot jih lahko sami dosežejo, ko individualno vstopajo v ta razmerja. Zato se mi zdi, da moram toliko bolj skrbno v imenu vseh nastopati v teh procesih. Na področju javnih naročil, kot vam je znano, smo pristopili tudi k ukrepom, ne nazadnje bo sedaj zakon Agencije za javna naročila, kjer želimo s kataloško prodajo, s tipiziranimi javnimi naročili še bolj dejansko zmanjšati potrebne stroške za [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]nabavo pisarniškega materiala, ki ga rabimo pri delu. Hvala lepa.
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite, gospod Pojbič.
Hvala, gospod podpredsednik. Predlagam, da se o tem vprašanju opravi širša razprava. Pa bom tudi utemeljil, zakaj. Gospa ministrica, povedali ste kar veliko pomembnih stvari. Dejstvo je pa, da tisto, kar sem povedal, da me je zmotilo in vedno me pri teh zadevah moti, da se vedno v ozadju pojavi nek politični boter. Govorili ste tudi o tem, da je pač to pogodbo podpisal tudi v prejšnjem mandatu gospod Virant in tako naprej. Mene v tem trenutku to ne zanima. Zanimajo me rešitve za naprej. In midva se pogovarjava o tem, kako bomo to problematiko rešili za naprej, da ne bi prišlo do izkoriščanja in zapravljanja denarja, ki ga ustvarjajo državljanke in državljani. Prepričan sem, da sva oba tukaj v tej poziciji, da morava vsak na svoj način storiti čisto vse, da bo tisti denar, ki pride v državni proračun, najbolj gospodarno porabljen. In kot lahko ugotavljava, pri takšnih kartelnih dogovorih pride ravno do tega, da pride do izkoriščanja in zlorabe državnega denarja, torej denarja davkoplačevalcev. In to je tisto, kar je treba nujno preprečiti. Prepričan sem, da v primeru, da se bo dokazalo, da so ta podjetja ravnala kartelno, da bo potem tudi zagotovljeno, da ne bodo mogla, da ne bodo imela več možnosti kandidirati na razpisu, ki ga vi pripravljate. Hkrati, sem tudi prepričan, da boste ta razpis pripravili čim prej, kolikor je mogoče, ker mislim, da je zelo pomembno za to, da se ta problematika in ta tema - torej, to časovno obdobje med razpisom in starim razpisom - ne bi podaljšala do konca tega mandata. Ker to bi meni povedalo veliko in tudi politiki bi to veliko povedalo, zakaj se to na tak način dogaja. Zato pričakujem, da bo to v najkrajšem možnem času ta novi razpis pripravljen. Kot velikokrat radi poveste, in ker vas tudi vedno zelo pozorno poslušam, ko sem tukaj v dvorani, da je treba veliko storiti za to, da bi se čim več denarja prihranilo, in v javni upravi je to možno storiti. Vemo, da so v javni upravi izjemno velike rezerve, vendar jih je treba na pravi način poiskati in pri teh javnih naročilih sem prepričan, da so ogromne rezerve. Če nam bo uspelo razbiti kartelno dogovarjanje in spraviti na pravo mesto konkurenco, tudi tistih malih, ki lahko po posameznih področjih prispevajo svoj delček in so lahko ponudniki pač tistega, kar lahko ponudijo, ker ni nujno, da je treba samo od enega vzeti čisto vse od teh artiklov, ki jih državna uprava uporablja. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]In če nam bo uspelo to konkurenco izpostaviti, potem sem prepričan, da bodo vsaj za 30% nižji stroški samo na tem področju, ko gre za javna naročila v javni upravi. In to je velik denar in zelo pomembno za to, da bomo lahko ta denar preusmerili [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Pojbiča, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministrice za javno upravo na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri v torek, 15. junija v okviru glasovanj. Zdaj pa bo gospod Jakob Presečnik postavil poslansko vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve dr. Ivanu Svetliku. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospe ministrice, gospodje ministri. Leta 1999 je Slovenija uvedla tako imenovano državno pokojnino in s tem dvignila civilizacijsko raven na nek določen nivo. Naj spomnim, da se je to zgodilo na pobudo naše stranke, Slovenske ljudske stranke. Tako je v 59. členu takrat sprejetega zakona o invalidskem in pokojninskem zavarovanju zapisano: "Oseba s stalnim prebivališčem v Republiki Sloveniji, ki nima pravice do pokojnine po tem zakonu iz tujega javnega pokojninskega sistema oziroma po drugih predpisih in katere lastni dohodki ne presegajo premoženjskega cenzusa za pridobitev pravice varstvenega dodatka po tem zakonu, pridobi pravico do državne pokojnine, če je dopolnila 65 let starosti in je med 15. in 65. letom starosti najmanj 30 let prebivala v Republiki Sloveniji. Drugo. Državna pokojnina iz prejšnjega odstavka znaša 33,3% najnižje pokojninske osnove." Predlog novega pokojninskega zakona zdaj državno pokojnino ukinja in jo nadomešča s socialno pomočjo na prošnjo dosedanjega upravičenca, s preverjanjem premoženjskega stanja, tudi na osnovi nepremičnin. Dosedanji upravičenec bo moral zanjo zaprositi in zadovoljiti številnim birokratskim predpisom. Zdaj, po 10-ih letih je to, prvič - korak nazaj v našem prizadevanju postati bolj civilizirana družba. Drugič - v nasprotju z duhom slovenske ustave, ki zagotavlja spoštovanje človekovega dostojanstva v uradnih postopkih, dosedanja pravica se spreminja v eventualno upravičenost do socialne pomoči, za katero je treba vedno znova prositi. In tretjič - potratno, kajti, kolikor vemo, stroški preverjanja premoženjskega stanja zagotovo ne bodo skromni. Zato vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Kje je razlog, da državno pokojnino spreminjate v socialno pomoč? Prosim.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod poslanec! Ko gre za državno pokojnino, kakor je bila podpisana, uvedena leta 1999, moramo reči, da tudi v tem primeru ni mogoče trditi, da gre za pravico iz dela ali pa za pravico iz naslova plačevanja prispevkov za pokojninsko zavarovanje, pač pa gre za dodatno socialno pravico, za socialni korektiv. Kot je znano, se Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve v tem mandatu prizadeva, da bi ustrezno uredilo in ločilo pravice, ki so posejane v mnogih zakonih, imajo pa skupni imenovalec, to so pravice, ki pomenijo socialni korektiv in zanje plačuje država. Torej ni šlo za prispevke, ki omogočajo potem ustrezna upravičenja na osnovi plačevanja. Tako so bili z namenom zagotovitve preglednejšega pokojninskega sistema iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja izločenih vsi transferi oziroma socialne dajatve, ki se zagotavljajo opravičencem iz državnega proračuna in ki ne temeljijo na vplačanih prispevkih, pač pa so povezani s socialnim stanjem posameznika ali družine. Državno pokojnino torej sedaj lahko po veljavnih predpisih pridobi le oseba, ki poda vlogo zanjo in ki izpolnjuje predpisane pogoje in sicer ni prejemnica pokojnine, starejša od 65 let, da je na ozemlju Republike Slovenije bivala najmanj 30 let in, kar je zelo pomembno, njeni lastni dohodki ne presegajo določenega premoženjskega cenzusa. To ponavljam in poudarjam zaradi tega, ker iz tega izhaja, da gre za pravico, ki je vezana na socialno stanje osebe, ne pa na vplačevanje prispevkov. Z novimi zakoni bodo dosedanji uživalci državne pokojnine enako kot vse ostale socialno ranljive kategorije prebivalstva, ki si s svojimi lastnimi dohodki in dohodki družine ne morejo zagotoviti ustrezne socialne varnosti, deležni socialnovarstvenega prejemka, ki bo po višini presegel vse dosedanje socialne korektorje. Ker v obstoječi zakonodaji državna pokojnina znaša le 181,36 evra in je bistveno nižja od cenzusa za denarno socialno pomoč, so vsi prejemniki državne pokojnine, ki skupaj s člani družine nimajo dovolj sredstev za preživetje, upravičeni dodatno še do denarne socialne pomoči. To je današnje stanje. Zaradi racionalnosti in smiselne umestitve te pravice v ustrezen sistem bo pravica le prenesena v drug zakon, kjer bo izplačana na enem mestu. Pravica tistim, ki jo potrebujejo, te pravice torej ne ukinjamo. Še, če povzamem; kdor nima drugih virov dohodka, se mu bo povečal prejemek od 181,36 na 450 evrov, kar pomeni, za tiste, ki so zares odvisni samo od te pomoči, bistveno izboljšanje socialno-ekonomskega položaja. Je pa res, da kdor živi z nekom, ki ima visoke dohodke ali premoženje, pa do te pravice ne bo več upravičen. Naj še dodam, da birokratskih predpisov, postopkov ne bo, ker bo to po administrativni poti ugotovljeno, na podlagi zakona, in tudi, da ne bo treba vedno znova za to prositi, ker bodo te pravice dodeljene bolj kot ne trajno, razen ko gre za spremembo socialno-ekonomskega položaja posameznikom.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Torej kratek bom, glede na to, da je že pozna ura. Kratek bom v dopolnitvi. Torej moram reči, da se strinjam z vami v tem, da državno pokojnina ne temelji na plačanih prispevkih. To zagotovo in ravno s tem namenom oziroma za takšne kategorije ljudi je bila tudi takrat pred dobrimi desetimi leti uvedena, vendar sem mnenja, da je glavna značilnost državne pokojnine, kot piše v ustavi, spoštovanje človekove osebnosti in njegovega dostojanstva, 21. člen Ustave, mislim, da govori tako, s tem da je to državljanska pravica in ne socialna pomoč. Seveda se strinjam, da zagotovo iz sociološkega vidika bistveno bolje, da ima nekdo neko pokojnino, ki se ji reče v temu primeru državna pokojnina, in v primeru, da se ugotovi, da tudi s to pokojnino ne dosega neke socialne ravni, da je takrat ta oseba oziroma upravičenec, upravičenka upravičen socialne pomoči. Torej ta pokojnina se po temu sistemu financira direktno iz državnega proračuna, ne obremenjuje pokojninske blagajne in po naši oceni bi bilo potrebno stremeti, da to tudi ostane. Torej, v nadaljevanju ne bom predlagal razprave, ker razprava o tem se bo razširila še pri ustrezni zakonodaji. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Če lahko samo še komentiram to, kar je gospod poslanec rekel. Torej razumem, da gre tukaj mogoče za vprašanje poimenovanja in o tem se je zmeraj mogoče pogovarjati, vendar mislim, da je bistveno za posameznike, ki so naša skupna skrb, to, da bodo, če so dejansko odvisni samo od sredstev, ki jim jih namenja država, da se bo ta prejemek bistveno povečal. Torej, več kot za 100%, za 150% okroglo, če seveda so dejansko so to upravičenci, ki nimajo drugih virov. Hkrati gre tukaj tudi za odpravljanje neke vrste anomalije, na katero tudi mnogi poslanci opozarjate, da prejemajo določene socialne transfere ljudje, posamezniki, katerih partnerji ali člani gospodinjstva imajo kar zajetno premoženje. Mislim, da to pa z vidika dajanja socialnih pomoči ni upravičeno.
Hvala. Sedaj bo gospod Andrej Magajna postavil poslansko vprašanje ministrici za kulturo Majdi Širca, izvolite.
Še enkrat lep pozdrav. Spoštovano ministrico za kulturo gospo Majdo Širca sprašujem: Ali je res, da sta po eni strani RTV Slovenija in Ministrstvo za kulturo kršila Zakon o medijih glede prijavljanja odgovornega urednika? RTV Slovenija ima namreč vpisane kar štiri odgovorne urednike za elektronski medij v Sloveniji 1 in to: Janez Virk, Rajko Gerič, Peter Radović in Milan Jovanović. Zakon o medijih v drugi alineji 12. člena namreč določa, da se v razvid medijev vpisuje le odgovornega urednika in ne odgovornih urednikov. Do tega vprašanja smo pravzaprav prišli v zvezi z mojim prvim poslanskim vprašanjem, ki se je nanašal na vprašanje odgovornosti ob pobudi civilne iniciative, ki se je nanašala na, po našem mnenju, blokado informacij javnega značaja. Bili smo v dilemi na koga naj se obrnemo, v razvidu smo našli kar štiri imena. Po mojem pa mora biti tudi po zakonu in tudi splošno, da je vedno navedena ena tista odgovorna oseba, na katero se lahko tudi prizadete stranke obrnejo.
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Spoštovani poslanec. V nadaljevanju ste rešili problem, ker če se vrnem k našemu prejšnjemu vprašanju, ste se obrnili na Rajka Geriča, to se pravi, urednika informativnega programa, ki vam seveda ni ugodil, ampak vendar je dogovorni urednik eden izmed štirih, ki jih zakon dovoljuje. Zakon o medijih v 18. členu, ki ste ga citirali in po katerem ste brskali, dejansko govori o tem, da mora imeti vsak medij svojega odgovornega urednika, ki ga razrešuje in imenuje izdajatelj v skladu s tem zakonom in svojim temeljnim pravnim aktom, to se pravi ustanovitvenim aktom. Ampak ta isti člen v nadaljevanju, če govorimo najprej zdaj o prvemu odstavku, v nadaljevanju pa v četrtem odstavku določa, da če medij ima več odgovornih urednikov, vsak od njih odgovarja za objavo informacij in tako naprej in tako naprej. Skratka, odgovarja za objavo informacij v tistih sklopih programskih vsebin, za katere je odgovoren. Je pa normalno, da tak velik korpus, recimo, ali pa tudi kakšen drug ima več odgovornih urednikov, zaradi tega, ker so vsebinske sestavine ne samo žanrsko, ampak po sklopih vedno deljene na informativni, razvedrilni ali kakšen drug program ne samo v elektronskih, ampak tudi v tiskanih medijih. V RTV Slovenija imamo za res kulturni in umetniški program urednika, ki je Jani Virk, informativni program - Rajko Gerič, Peter Radović za razvedrilni program in Milan Jovanović za športni program. V preteklosti je to tudi več ali manj bilo tako, ampak najin problem je zgolj to, ali to zakon dopušča ali ne. 18. člen, ki se referira najprej na odgovornega urednika v ednini, se v nadaljevanju seveda referira na odgovorne urednike, če gre za različne programe. Tako ne bi bilo smiselno, da bi zakon to omejeval, medij se mora sam strukturirati, na kakšen način prevzame in razdeli vlogo odgovornih urednikov, je pa logično, da neki manjši mediji se zgostijo na manj odgovornih urednikov, večji mediji pa na več, kolikor je običajno resorjev, kar je normalno in najbrž bo tudi v bodoče tako ostalo.
Hvala. Želite dopolnitev? [[Ne.]] V redu. Mag. Majda Potrta pa bo postavila poslansko vprašanje ministru za šolstvo in šport, ki pa je odsoten. Boste kljub temu postavili? Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Odsotnemu ministru za šolstvo in šport dr. Igorju Lukšiču bom zastavila vprašanje in v skladu z 247. členom Poslovnika pričakujem, da mi bo nanj odgovoril na naslednji seji. Vprašati želim to. Pravilniki sicer niso del običajnega zakonodajnega postopka v Državnem zboru, sprejema jih ministrstvo samo, sta pa v zadnjem času precej vznemirila šolski prostor dva pravilnika: Pravilnik o standardih in normativih, ki je v razpravi, in Pravilnik o spremembi Pravilnika o upravljanju učbeniških skladov. O slednjem nameravam ministra za šolstvo in šport spraševati, čeprav sem se vprašanja učbenikov in delovnih zvezkov dotaknila že zadnjič, ampak v nekem drugem kontekstu. 17. maja leta 2002 je bil sprejet Pravilnik o upravljanju učbeniških skladov, ki je opravil 5 let star pravilnik. Julija leta 2007 je bil malenkostno, samo v enem členu, ta pravilnik spremenjen, zdaj pa je bil objavljen Pravilnik o spremembah in dopolnitvah Pravilnika o upravljanju učbeniških skladov, to je bilo objavljeno v Uradnem listu 7. maja. Prav ta pravilnik je dobro osvetliti, zaradi tega ker se v javnosti oglašajo kar vsi deležniki, ki imajo kaj opraviti z učbeniki: učitelji, starši, stroka in tudi založniki. Mislim, da gre za malo nejasno ali pa ne dovolj natančno branje 6. člena tega pravilnika, ki se nanaša na 10. člen osnovnega besedila. Gre namreč za to, da je izbor učbenikov še vedno v pristojnosti učiteljev, se pravi strokovnih aktivov, potrjuje ta izbor resda ravnatelj, daje pa pisno soglasje svet staršev za skupno nabavno ceno delovnih zvezkov. In tukaj mislim, da je temeljni problem, kajti sveti staršev dajejo soglasje samo k ceni učbeniškega kompleta, niso pa tisti, ki bi učbenike oziroma delovne zvezke izbirali. Izbira torej vendarle ostaja v rokah tistih, ki o učbenikih največ vedo in z njimi tudi delajo. Je pa seveda zadrega še zaradi omejitve nabave učbenikov in pričakujem, da bo minister pojasnil nekatera odprta vprašanja v zvezi s tem na naslednji seji. Hvala.
Hvala. Dr. Vinko Gorenak bo postavil poslansko vprašanje ministru za pravosodje gospodu Alešu Zalarju.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister! Midva sva že v enem ustnem poslanskem vprašanju ter nekaj pisnih imela korespondenco o tem, kako je z dodatnim delom sodnikov in kako je urejen nadzor nad tem. Večkrat smo namreč v medijih zasledili kar veliko podatkov o tem, kako sodniki na tak ali drugačen način opravljajo tudi dodatno delo v takih ali drugačnih izobraževalnih, včasih tudi nekaterih institucijah, ki imajo bolj izobraževalno ime, pa se ukvarjajo tudi s svetovanjem ali še čim drugim. Takrat ste mi nekako odgovorili, da je pravzaprav to v pristojnosti predsednikov sodišč in da vam predsedniki sodišč zagotavljajo - tak je bil vaš odgovor -, da vodijo kar strogo evidenco v zvezi s tem. Namreč, 41. člen Zakona o sodniški službi zelo jasno pravi, da sodnik ne sme opravljati odvetniških, notarskih poslov, niti gospodarske ali kake druge pridobitne dejavnosti. Težava, ki jo pa sam vidim v tem - želim se, minister, izogniti tretjega dela vprašanja, vam kar povem, ki sem ga pisno najavil -, težava, ki jo vidim v celotni zadevi, je pa - v čem? Namreč, da na nivoju države niti sodna veja oblasti kot celota, pa tudi vi, vsaj na podlagi dosedanjih odgovorov, enostavno nimamo, nimate, kakor želite, nekega pregleda nad tem, nekega generalnega pregleda nad tem, neke generalne kontrole nad tem, če želite. Vsi smo krvavi pod kožo, sodniki verjetno niso izjema in zato bi bilo prav, da tak nadzor imamo. Zato moje zelo konkretno vprašanje: Ali se je kaj spremenilo od tistega vašega odgovora, da predsedniki sodišč izvajajo ta nadzor in da vam zagotavljajo, da je vse v redu? Tudi vprašanje mirovanja sodniškega mandata - vemo, kako je, da o tem odloča Sodni svet. Konkretno vprašanje je pa naslednje: Ali ste pripravljeni spremeniti in dopolniti 41. člen Zakona o sodniški službi? Napišemo ga lahko tudi v poslanski skupini, seveda bi želel vedeti, ali bi bil deležen tak zakon vaše podpore, v katerem bi 41. člen Zakona o sodniški službi spremenili in dopolnili tako, da bi na nivoju države, pri Vrhovnem sodišču ali pri ministrstvu, uredili centralno evidenco na tem področju in uredili centralni nadzor na tem področju. In seveda tisto dodatno, da bi predvideli tudi sankcije. Namreč, če danes sodna veja oblasti in vi ugotovite, da je nekdo kršil zakon, mu pravzaprav nič ne morete. Torej: Ali ste pripravljeni podpreti take spremembe zakona? Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec! Ta pobuda, ki jo danes prvič slišim, je zanimiva in smo jo gotovo pripravljeni skrbno proučiti ter pretehtati, zlasti zato ker na Ministrstvu za pravosodje bomo pripravili določene spremembe Zakona o sodniški službi. Te so potrebne iz določenih razlogov, tudi povezanih z izvajanjem sodne reforme. V nadaljevanju nameravamo preveriti tudi to vprašanje, ki ga izpostavljate. Pri čemer moram opozoriti, da tu breme odgovornosti, tudi ko gre za evidence, seveda leži predvsem na sodstvu samem, kajti, kot ste pravilno ugotovili, so predsedniki sodišč tisti, ki so prvi poklicani, da preverijo združljivost ali nezdružljivost nekega delovanja. V nadaljevanju pa je tudi Sodni svet v situaciji, če predsednik sodišča meni, da nek sodnik ne more prevzeti nekega dela zato, ker predsednik sodišča meni, da ni združljivo s sodniško službo. V tem delu drži tudi to, da so sodniki na različne načine vključeni tudi v druge dejavnosti, ki so združljive s sodniško službo, zlasti recimo na področju izobraževanja. Tu vidim dve veliki področji, kjer je prav, da so sodniki vključeni. Eno je povezano z izpraševanjem na pravniškem državnem izpitu, drugo pa je povezano s sodelovanjem sodnikov pri izobraževanju v okviru programov, ki jih zagotavlja Center za izobraževanje v pravosodju. V tem delu tudi imamo pregled, kajti točno se ve za vsako leto vnaprej, kakšna bo vsebina programa in tudi kdo bodo nosilci posameznih tem. Določene so tudi vse omejitve, ki se v zvezi s tem pač povezujejo. Tako tu obstaja tudi pregled. Izven tega okvira pa drži, da nekega centralnega pregleda ni in da se nanaša samo na posamezno sodišče, kjer ima ta pregled, seveda, predsednik sodišča. Če zaključim. Ker štejem, da gre to vaše poslansko vprašanje v smeri pravzaprav zakonodajne pobude, če sem vas prav razumel, mislim, da je takšna pobuda smiselna, jo bo pa seveda treba proučiti tudi s primerjalnopravnega vidika, ker me zanima, kako imajo to urejeno tudi nekatere druge države. Hvala.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Ja, hvala lepa. Dobro je, da nadaljujeva konstruktivno. Razumel sem vas, da bi torej bilo mogoče kaj takšnega podpreti in se vam v tem kontekstu zahvaljujem. Spisal bom tudi takšno pobudo na to temo in vam jo bom poslal. Mogoče, veste, ker zmotilo me je - kaj - zmotilo me je preprosto to, da pri pravniškem državnem izpitu, kjer vi imate evidenco, pa vendarle so mediji poročali, zdaj ne bom s kakšnim imenom in priimkom, ker ne bi rad bil do koga krivičen, dokler niso stvari preverjene, vam kar jasno mediji poročajo in ljudje povedo, danes, kaj jaz vem, predvčerajšnjim sem bil pri njemu na izobraževanju v privatni firmi, naslednji dan pa je bil moj izpraševalec na tem vašem centru za izobraževanje pri pravniškem državnem izpitu. Takšne so, po mojem mnenju, mimo zakona. Poudarjam pa, da se nisem posebej poglabljal v preverjanje tega, da bi vam lahko tudi s kakšni imeni postregel. Meni se zdi prav, da sprejmete takšno pobudo in da se stanje na tem področju uredi. In mogoče še o tistem, ko ste rekli pri centru za izobraževanje, da imate evidence. Minister, dajte še enkrat preveriti, jaz vem, da ste vi znižali tarife v svojem mandatu, ampak te tarife še vedno presegajo univerzitetne profesorje, tiste redne univerzitetne profesorje v nekaterih delih. Dobro bi bilo še malo vreči pogled na to. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, želite odgovoriti? Ne. Zdaj bo gospod Franc Bogovič postavil poslansko vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu. Prosim.
Dober večer še enkrat, spoštovani podpredsednik, spoštovana ministra, kolegica, kolegi. Vprašanje se nanaša na selitev kmetijskega ministrstva, kajti, kot vemo, se kmetijsko ministrstvo Republike Slovenije že nekaj časa seli nekaj metrov naprej po Dunajski v stavbo Slovenijalesa, stavbo, katerega lastnik se v zadnjem času oziroma podjetje pojavlja tudi v medijih v nekih povezavah tudi s kakšnimi kriminalnimi združbami oziroma z odkupi terjatev s strani kriminalnih združb tega podjetja. Razlogi za selitev naj bi bili predvsem finančni, saj naj bi bil najemodajalec v Bežigrajskem dvoru, takrat naj ne bi bil pripravljen na znižanje najemnine, oziroma jo je želel celo zvišati. Vlada naj bi s selitvijo ministrstva in organov v sestavi v starejšo, in kolikor vem precej neprimerno stavbo, na leto prihranila okoli 800 tisoč evrov. No, kaže pa, da so se razmere na trgu nepremičnin zadnjega pol leta bistveno spremenile, saj je najemnina v nekdanjih prostorih Ministrstva za kmetijstvo sedaj dovolj nizka za drugi vladni resor. V nekdanje proste kmetijskega ministrstva se namreč seli Služba Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko skupaj s svojimi strokovnimi službami, ki so bile do sedaj na treh različnih lokacijah v Ljubljani. Zanima me: Kako komentirate precej nenavadno dejstvo, da se v prostore, iz katerih se je zaradi previsokih stroškov izselilo kmetijsko ministrstvo, sedaj sedi vladna služba za lokalno samoupravo? Ali imate podatek, če je morda ministru Gjerkešu uspelo znižati najemnine za prostore na Dunajski, ali pač gre le za degradacijo kmetijskega resorja v odnosu do vladne službe? Zanima me tudi: Kako vi ocenjujete delovne pogoje v prostorih, kjer se sedaj nahaja kmetijsko ministrstvo? To pa glede na to, da od obiskovalcev pa tudi od zaposlenih slišimo veliko, verjamemo da, utemeljenih kritih in negodovanj nad neprimernostjo in zastarelostjo novih prostorov. Glede na situacijo Slovenijalesa pa še na koncu vprašanje: Kako dolgoročen in ekonomičen je sploh najem stavbe Slovenijalesa?
Hvala. Gospod minister.
Spoštovana poslanka in spoštovani poslanci! Dejstvo je, da je do selitve prišlo zaradi ekonomičnih razlogov, torej s selitvijo se strošek države za najem zmanjša za 800 tisoč evrov oziroma strošek na zaposlenega s 294 evrov na mesec na 207 evrov na mesec. Do tega je prišlo pred enim letom. Jaz tudi verjamem, da od takrat so se razmere na nepremičninskem trgu spremenile, tako da tudi težko komentiram druga ministrstva, ki so sedaj prostore tam najela. Dejstvo pa je, da je premestitev v Slovenijales omogočila, da kmetijsko ministrstvo združuje službe. Tako združujemo službe s petih različnih lokacij, s čimer povečujemo učinkovitost, in ne samo učinkovitost, zmanjšuje se prosti tek, namreč ljudi se premikajo od različnih služb, in verjamemo, da bomo na ta način v dobro slovenskega kmeta bolj uspešni. Tisto, kar bi še rad poudaril, je naslednje. Prostori so bili obnovljeni, nudijo visok bivalni standard. Ne kot anekdota, ampak kot resnično dejstvo: verjamem, da se kmetijsko ministrstvo dosti bolje počuti v prostorih, ki so od znotraj obiti z lesom in ne z marmorjem. Kar se pa tiče dolgoročnosti in ekonomičnosti moram reči, da je v tem trenutku najem ekonomičen, zato je tudi s stališča Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano tudi dolgoročen. Hvala.
Hvala lepa. Jožef Jerovšek bo postavil vprašanje ministru za finance dr. Francu Križaniču in ministru za zunanje zadeve Samuelu Žbogarju. Oba sta odsotna. Prosim, gospod Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsednik. Danes odsotnima ministroma postavljam vprašanja na katere želim, da mi odgovorita na naslednji seji, čeprav nisem zadovoljen s takšnim ravnanjem. Republika Hrvaška in njena politika, opogumljena z bianco obljubo oziroma zagotovilom predsednika Pahorja, dani hrvaški premierki Jadranki Kosor, da Slovenija po sprejetju arbitražnega sporazuma ne bo uporabila nobenih zadržkov pri hrvaških pogajanjih za sprejem v Evropsko unijo, je v minulem tednu nemudoma pokazala vso aroganco v odnosu do Slovenije in svoje osebno razumevanje zavez, ki izhajajo iz mednarodnih pogodb in tudi iz arbitražnega sporazuma. Sporazum o sukcesiji, ki določa vprašanje in vračanje vlog hrvaškim državljanom pri Ljubljanski banki kot del sukcesije, je Hrvaška ratificirala v letu 2004. Guverner hrvaške narodne banke Željko Rohatinski pa je pretekli teden odločno in arogantno izjavil, da pred slovenskim poplačilom hrvaških varčevalcev ne NLB ne katera druga slovenska banka ne bo dobila dovoljenja zaposlovanja na Hrvaškem. V podporo tej izjavi in hrvaško razumevanje mednarodnih sporazumov je predsednica vlade Jadranka Kosor izrazila s citiranjem obljube, ki jo je njej dal predsednik Vlade gospod Pahor na dan referenduma. Ob tem je gospa Kosorejeva tudi dejala, da bo arbitražni tribunal mejo določal po mednarodnem pravi in ob upoštevanju dobrososedskih odnosov, vendar brez instituta pravičnosti. Sedanje hrvaško tolmačenje in obnašanje ob določilih sukcesijskega sporazuma, ki je mednarodna pogodba, tudi slepemu Slovencu jasno pokaže, kako se Hrvaška veseli dikcije in določb arbitražnega sporazuma, ki jih je podtaknila slovenskim politikom. Sedaj je že jasno, da se Hrvaška že sklicuje na 9. člen arbitražnega sporazuma, ki Sloveniji prepoveduje dejanja, ki bi lahko ovirala hrvaško napredovanja pri pogajanjih za sprejem v Evropsko unijo. Seveda Hrvaška prezirljivo ignorira izjave državnih uradnikov, kot je gospod Balažic, ki skušajo omiliti katastrofalno obljubo gospoda Pahorja. Ministra za zunanje zadeve zato sprašujem: Ali imajo sploh kakšen načrt, kako se izvidi iz klopčiča, v katerega so se ujeli po lastni krivdi? Zaradi dajanja novih in novih koncesij Hrvaški oba ministra sprašujem: S čim, poleg sedaj že dokončnega arbitražnega sporazuma, hrvaška stran izsiljuje vidne slovenske politike, ki so se očitno odpovedali braniti interese Slovenije in se hlapčevsko klanjajo hrvaškim zahtevam? Potencialnih izsiljevanj in ozadij ne bom komentiral. Hvala lepa.
Milenko Ziherl bo postavil vprašanje ministru za zunanje zadeve Samuelu Žbogarju, ki je odsoten. Prosim, gospod Ziherl.
Hvala za besedo, še enkrat. Najprej bom prebral vprašanje, potem pa nekaj izhodišč, da bo minister lahko na naslednji seji ali pa na eni od naslednjih sej odgovoril. V Bruslju sem se udeležil enodnevnega posveta v zvezi z ustanavljanjem evropske službe za zunanje delovanje. To je nekakšno zunanje ministrstvo gospe Ashtonove. Vprašanje se glasi: Kakšna so stališča Republike Slovenije do nekaterih odprtih vprašanj v zvezi z ustanavljanjem evropske službe za zunanje zadeve? Kako bo Slovenija delovala v njej, da bo prepoznavna in učinkovita v mednarodni politiki? Na to vprašanje me vsekakor navaja tudi skrb, saj v poročilu IFIMES-a berem, da je gospod Hanes Svoboda izrazil, da je bila konferenca na Brdu neuspešna in da je bila korak nazaj pri urejanju razmer na Balkanu. Da se ne bi kaj takega ponovilo tudi pri tej pomembni službi Evropske unije, bom izpostavil nekaj vprašanj, ki so se pojavila takrat v Bruslju. Zunanjo politiko Evropske unije ureja več faktorjev. To so Nato, odbori za zunanjo politiko Evropskega parlamenta, obramba in potem ta nova služba. Služba je vsekakor potrebna, kajti drugače bo položaj gospe Ashotonove pomemben položaj, pomembno delo za evropsko zunanjo politiko bo okrnjen in bo nekako prosto lebdeči vrh. Vsekakor je bilo veliko govora o sestavi službe. Nekaj se bo preneslo iz ostalih odborov, že delujočih v EU, za nekaj pa bo vsekakor tudi priložnost, da Slovenija imenuje oziroma napoti tja nekatere uradnike, ki bodo lahko, ob tem ko bodo izvajali zunanjo politiko Unije, tudi zastopali interese Slovenije. Izpostavlja se, kako deliti vloge nacionalnega parlamenta, evropskega parlamenta in te službe za zunanje zadeve, torej razrez pristojnosti. Izpostavljeno je bilo tudi vprašanje geografske zastopanosti v tem organu, kot v vseh ostalih organih Evropske unije. Vsekakor je tukaj že spet priložnost za Slovenijo, da s pravimi ljudmi na pravem mestu lahko doseže v mednarodnih odnosih veliko oziroma brani ugled Slovenije oziroma ga popravi in poviša. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Julijana Bizjak Mlakar bo postavila poslansko vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani poslanci, spoštovani gospod minister. Od osamosvojitve Slovenije dalje se delavske pravice v Sloveniji pod vsemi dosedanjimi vladami predvsem znižujejo. Svetla izjema je nedavno povišanje minimalne plače na raven, ki pa žal omogoča preživetje komaj ene osebe. Minimalna plača je tako danes šele na nivoju, ki bi zadoščal za socialno podporo posamezniku, ki sam ni več sposoben pridobivati osebnega dohodka. Denarna socialna pomoč tistim, ki dela ne dobijo, pa je še vedno daleč pod nivojem, ki omogoča preživetje. Zato se ne da opravičevati grožnje vladnih pogajalcev za področje delavske in socialne zakonodaje s prekinitvijo socialnega dialoga in uveljavljanje predlogov kapitala z nedavnim dvigom minimalne plače. Na socialni dialog smo socialni demokrati prisegali vsa leta in kritizirali oblastnike, kadar so se mu v škodo najbolj ranljivih skupin prebivalstva skušali izogniti. Več mesecev se tudi sama, skupaj z nekaterimi poslanskimi kolegi trudim, da bi se vendarle zakonsko zavarovalo delavce pred zlorabami tistih neodgovornih delodajalcev, ki zaposlenim ne izplačujejo plač, ki ne izplačujejo socialnih prispevkov in jih zlorabljajo s pomočjo zakonodaje, ki omogoča delodajalcem nekaznovano opehariti delavce. Vendar pa se, razen ustanovitve skupine v okviru Ministrstva za finance, izgovarjanje ostalih ministrstev na to skupino in na druga ministrstva, dopisov ministrstev in Vlade poslancem in dvema odboroma Državnega zbora v vseh teh mesecih ni zgodilo še nič takšnega, kar bi neodgovornim delodajalcem onemogočilo še nadaljnje brezvestne zlorabe zaposlenih. Iz dokumentov ministrstev in Vlade namreč izhaja, da ti problem še vedno analizirajo in da so celo večinoma kar zadovoljni z obstoječo zakonodajo. Uvedlo naj bi se morda novo kaznivo dejanje, morda se bo tudi dopolnil Zakon o inšpekciji dela. Vendar so tudi sedanja kazniva dejanja na področju delovnih razmerij opredeljena tako, da se delodajalci zlahka izognejo kazni. Zato vas spoštovani gospod minister sprašujem: Ali lahko s strani vašega ministrstva pričakujemo kakšne konkretne in učinkovite ukrepe na področju zaščite delavstva pred zlorabami delodajalcev? Kakšne ukrepe in kdaj? Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister dr. Ivan Svetlik.
Spoštovani gospod predsednik, gospa poslanka, ostali poslanci! Naj navedem, da me veseli, da je stalna skrb v vaših vprašanjih namenjena zaščiti delavcev in nižjih socialnih slojev, kar je seveda tudi naša skrb. Zato naj vam odgovorim najprej s finančnimi in nekaterimi fizičnimi kazalniki. Za obdobje let 2009, 2010 in 2011 smo samo preko naših ukrepov in zakonov namenili milijardo in četrt dodatnih sredstev za to, da bi ta sredstva prišla neposredno ali posredno do najnižjih socialno-ekonomskih kategorij, neposredno preko različnih transferov in posredno tudi preko pomoči, ki so jo bili deležni delodajalci. Polovico tega denarja je v tem obdobju že pri ljudeh. Če izpostavim samo najpomembnejše; brezposelni dobivajo redno denarna nadomestila in zato smo rezervirali v tem obdobju skoraj 350 dodatnih milijonov sredstev. Aktivna politika zaposlovanja - njen obseg je podvojen, finančno gledano, in tudi dvakrat tolikšno število vključenih je zdaj v programe politike zaposlovanja, kot jih je bilo leta 2008, čeprav se je število brezposelnih povečalo le za 50% v primerjavi s temi sredstvi. Tukaj so trije interventni zakoni: o delnem subvencioniranju polega delovnega časa, o delnem povračilu nadomestila plače in ukrepi male vrednosti. Prvi 57, drugi 60 in tretji 14 milijonov. To je rešilo delodajalce, vendar so bila ohranjena delovna mesta in plače ljudi, ki so na teh delovnih mestih. Če gremo naprej na področje sociale, potem se pokaže, da je tukaj bilo za denarne in socialne pomoči za to obdobje dodatnih 60 milijonov, prejemnikov teh pomoči je tudi kakšnih 17 tisoč več. Enkratna denarna socialna pomoč je šla sto trem tisočem posameznikov iz najnižjih ekonomskih kategorij, po obsegu skoraj štirinajst milijonov. In zakon o socialnovarstvenih prejemkih, ki se bo v naslednjih dneh obravnaval v državnem zboru prinaša sto petinpetdeset milijonov dodatnih sredstev za zaščito najbolj ogroženih socialnih skupin. Na področju družinske zakonodaje oziroma družinskih transferjev je za to obdobje rezerviranih dodatnih skoraj dvesto petdeset milijonov za dodatno število družin in otrok, ki so deležni teh transferov. In če omenim - to ste pa že omenili - Zakon o minimalni plači bo v letošnjem in prihodnjem letu dal zaposlenim iz najnižjih kvalifikacijskih mestih dobrih dvaindevetdeset milijonov, po naši oceni, dodatnih sredstev. Skratka, v denarnem smislu in tudi fizični kazalci kažejo, da se ta skrb zelo močno konkretizira in kaže v toku denarja, ki smo ga zagotovili za krizne čase še posebej. In kljub temu da je javni dolg v temu času porastel. Seveda, tukaj so še druga vprašanja, ki jih odpirate, recimo, konkretna zaščita posameznikov. Inšpekcijska dela smo okrepili za več inšpektorjev, za razliko od drugih služb, kjer se je število zaposlenih v državni upravi zmanjševalo. Spreminjamo Zakon o inšpekciji dela, ki bo dal več pooblastil inšpektorjem za ukrepanje v prihodnje, in tudi Zakon o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno. Če boste pogledali poročilo Inšpektorata za delo, ki je bilo obravnavano že na Vladi, mislim, da prihaja tudi na ustrezne odbore, boste videli, da je inšpekcija dela izjemno povečala obseg svoje aktivnosti in tudi več primerov je obravnavala in poskušala preprečevati te neljube dogodke. Zdaj, posebna kategorija so tudi delavci, ki jim tudi namenjamo posebno pozornost, skozi spremembe Zakona o zaposlovanju in delu tujcev, ki smo jih že objavili in so zdaj v javni razpravi. Potem bi omenil še vzpostavitev Info točke za tujce, posebej z namenom, da bodo dobili hitre in prave informacije. Tu so sporazumi, socialni sporazumi z vsemi migracijskimi območji ali vsemi državami bivše Jugoslavije. Trenutno je sporazum s Črno Goro v pripravi, z vsemi drugimi so že ali pa jih dopolnjujemo. Tako da se s temi vprašanji dejansko zelo intenzivno ukvarjamo, prav v interesu zaščite.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim.
Hvala lepa za odgovor. Prav gotovo je treba priznati vašemu ministrstvu in tudi tej vladi, da je naredila bistveno več na področju socialnih pravic kot vse vlade doslej. Torej dosežen je bil prav gotovo velik napredek, vendar pa je zaostanek na temu področju takšen, da so potrebe po spremembah še veliko večje in pomeni, da bi bilo treba rešiti te probleme, ki sem jih prej v svojem vprašanju še posebej izpostavila. Zaradi tega bi še prosila za dopolnilno vprašanje: In vas sprašujem: Ali lahko pričakujemo od te vlade in še posebej od vašega ministrstva še več posluha za potrebe delavstva in več posluha tudi za socialni dialog, kadar gre za socialna vprašanja in za temeljne delavske ter tudi človekove pravice? Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim gospod minister dr. Ivan Svetlik.
Hvala lepa. Poglejte, prav gotovo je to, kot sem rekel, naša skupna zaveza in tudi skrb. Zdaj, ko govorimo o socialnem dialogu, moram posebej poudariti, da je število srečanj, sestankov s socialnimi partnerji izredno veliko. Sam imam vsaj enkrat na teden en sestanek bodisi z oficirji ali drugimi reprezentanti zainteresiranih skupin. Seveda je pa potrebno tudi reči, da je za socialni dialog potrebna pripravljenost dialogov z vseh strani in pa napori in volja za iskanje skupnih rešitev, ki niso zmeraj enako izraženi pri vseh socialnih partnerjih. Namreč tisto, kar je načelo našega delovanja pri urejanju tega področja, je načelo varne prožnosti. To pa seveda ne pomeni, da smemo in lahko ostanemo pri enakih instrumentih varnosti kot doslej. Te instrumente bo treba preurediti, za kar ni prevelikega razumevanja, dostikrat ne, zlasti na strani sindikatov. Treba jih bo preurediti, ampak tako, da ne bodo na koncu prikrajšani ljudje in zaposleni. Tisto, kar želimo doseči, je, da preidemo iz tako imenovane pasivne varnosti, kjer je nekdo na nekem mestu zaščiten maksimalno kolikor se da, ne da bi bil spodbujen in da bi mu bilo omogočeno, da si sam lahko izboljša svoj položaj. To je tisto, kar moramo narediti, da bomo prešli v sistem bolj aktivnega zagotavljanja varnosti vsakega posameznika sebi in seveda s pomočjo instrumentov, ki jih ima država na voljo. Ta prehod, kot vidimo, ne bo enostaven, ne bo lahek. Trudimo pa se in naš cilj je, da bi maksimalno soglasje v tem pogledu dosegli. Jutri bomo imeli na Vladi zakon, ki spreminja Zakon o delovnih razmerjih, ki je bil predmet številnih pogajanj in tako rekoč tudi nesoglasij. Kar zadeva socialne partnerje pa vendar je treba ugotoviti, da gre tukaj za tako visoko stopnjo zaščite nekaterih kategorij delavcev, da njim samim škodi pri zaposlovanju. In take stvari bo treba spremeniti v sistemu socialne varnosti v korist tistih, za katere se vsi prizadevamo, da bi bili varni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predsedniku Vlade, ministricam, ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali jutri, v torek, 15. junija 2010, in sicer ob 10. uri. Prekinjam to sejo.