Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 25. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: mag. Barbara Žgajner, gospa Tina Komel, gospa Irena Tavčar, mag. Lejla Hercegovac do 16. ure, gospod Jože Velikonja do 11. ure, gospod Zvonko Lah, gospod Branko Ficko, gospod Jakob Presečnik, gospod Rihard Braniselj in gospod Marko Pavlišič od 18. ure dalje. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARSTVU POTROŠNIKOV V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona bi lahko dal besedo predstavniku Vlade, vendar jih ta hip ni v dvorani. Zato prehajamo na odbor. Namreč, predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici Alenki Pavlič.
Dobro jutro! Gospod predsednik, hvala lepa. Kolegice in kolegi! Odbor za gospodarstvo je na 14. seji 7. 5. 2014 kot matično delovno telo obravnaval omenjeni predlog zakona. Kolegij predsednika je na 90. seji 25. 3. 2014 sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, Trgovinske zbornice Slovenije, Zveze potrošnikov Slovenije, Zveze potrošniških združenj Slovenije ter Zakonodajno-pravne službe. Odboru je bilo posredovano naslednje gradivo: mnenje Zakonodajno-pravne službe, dopis s predlogom za amandma odbora Trgovinske zbornice Slovenije, stališče Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo in predlogi za amandmaje odbora Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo k 1., 3., 5., 6., 9. in 23. členu. K predloženemu zakonu v poslovniško določenem roku kvalificirani predlagatelji niso vložili amandmajev. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je v dodatni obrazložitvi opozoril, da postaja Zakon o varstvu potrošnikov s številnimi spremembami in dopolnitvami nepregleden in težko razumljiv. Glede amandmaja k 1. členu je opozoril, da manjka odstavek, ki se nanaša na javne dražbe, glede amandmaja k 3. členu pa je opozoril na morebitne težave izvajanja v praksi. Podal je tudi opozorilo glede določitve začetka veljavnosti zakona s 13. junijem 2014. Glede izraženih dilem službe je predstavnik ministrstva pojasnil, da na ministrstvu že potekajo aktivnosti za pripravo novega sistemskega zakona, ki bo predvidoma pripravljen konec leta 2014 ali v začetku leta 2015. Podal je še nekatera druga pojasnila glede izraženih dilem. V razpravi so sodelovale tudi predstavnice Zveze potrošnikov Slovenije, Zveze potrošniških združenj Slovenije in Trgovinske zbornice Slovenije, ki so opozorile na nerazumljivost in nepreglednost zakona, na neupoštevanje njihovih pripomb pri pripravi obravnavanega zakona ter na poslabšanje stanja na področju varstva potrošnikov v Sloveniji. V nadaljevanju je predstavnik ministrstva pojasnil, da bo v okviru ministrstva vzpostavljena projektna skupina in da bodo k sodelovanju povabljeni vsi strokovni deležniki, ki bodo imeli možnost predstaviti svoja mnenja in argumente. V razpravi so članice in člani odbora na splošno izrazili podporo predlaganemu zakonu ter opozorili na potrebo po krepitvi vloge organizacij, ki delujejo na področju varstva potrošnikov. V okviru razprave o 6. členu je Trgovinska zbornica Slovenije predlagala rešitev, s katero bi se za pogodbe, sklenjene zunaj poslovnih prostorov, prag za izvzetje iz določb tega podpoglavja zvišal z 20 na 50 evrov. Na podlagi omenjenega predloga je bil na seji predložen predlog za amandma odbora poslanca Marka Pavlišiča, s sprejetjem katerega bi omenjeni prag zvišal na 40 evrov. O tem predlogu za amandma je odbor glasoval in ga ni sprejel. Na seji je bil predložen še en predlog za amandma odbora poslanca Marka Pavlišiča k 6. členu, ki se nanaša na 43.b člen predloga zakona. Tudi o tem predlogu za amandma je odbor glasoval in ga ni sprejel. V okviru razprave o 6. členu je poslanec Srečko Meh na predlog Zveze potrošnikov Slovenije podal predlog za amandma odbora glede definicije pogodbe, sklenjene na daljavo, ki ga je odbor sprejel. Poleg tega je odbor na podlagi predlogov za amandmaje ministrstva sprejel amandmaje odbora k 1., 3., 5., 9. in 23. členu, predlog za amandma odbora ministrstva k 6. členu pa je postal brezpredmeten. Odbor je glasoval še o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del poročila odbora.
Hvala za predstavitev poročila. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Franc Breznik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani predsednik, spoštovani predstavniki Vlade, spoštovani kolegice in kolegi! Področje varstva potrošnikov je v Republiki Sloveniji urejeno v Zakonu o varstvu potrošnikov, ki je bil sprejet leta 1998 in je uzakonil nekatere bistvene določbe direktiv Evropske unije. Namen sprejetja tega zakona je bil v dodatni zaščiti potrošnika kot ekonomsko šibkejše stranke v pogodbenem razmerju, ki predstavlja visoko raven zaščite potrošnikov, ki v razmerju do podjetij nastopajo kot šibkejša stranka. Področje varstva potrošnikov se zaradi razvoja trga hitro spreminja, čemur je treba prilagajati tudi predpise. Glavno pobudo na tem področju je prevzela Evropska unija, ki z direktivami ureja večino potrošniškega prava. Pri tem teži k večji harmonizaciji predpisov, kar naj bi olajšalo čezmejno trgovino in okrepilo delovanje notranjega trga. Ob tem naj povem, da je bilo veliko število sodnih judikatov Sodišča Evropskih skupnosti, kjer je v različnih sodnih postopkih ugotavljalo tudi, da imajo določene države članice zelo različno urejeno potrošniško pravo. Pri tem je predvsem izstopala Nemčija, kljub temu, da jo imamo za zelo urejeno državo, ki je s svojim tako imenovanim BGB ali nemškim civilnim zakonikom bila zelo zastarela predvsem na področju urejanja tako imenovane internetne trgovine. Pri tem naj povem, da se bodo s prenosom direktive 2011/83 v nacionalne pravne rede za vse pogodbe, ki jih sklepajo potrošniki in podjetja, poenotila še nekatera druga pravila, ki pomembno vplivajo na položaj potrošnika – izpolnitev pogodbe, prenos tveganja, nenaročena ponudba blaga in storitev ter obveščanje potrošnikov. Države članice morajo sprejeti in objaviti zakone in druge predpise, ki so potrebni za uskladitev z direktivo 2011/83; rok je bil do 13. decembra 2013. Glede na navedeno mora Republika Slovenija zaradi na novo sprejete direktive 2011/83 v svojo zakonodajo prenesti določbe te direktive nemudoma. S prenosom direktive 2011/83 v nacionalne pravne rede se bodo za vse pogodbe, ki jih sklepajo potrošniki in podjetja, poenotila še nekatera druga pravila, ki pomembno vplivajo na položaj potrošnika. Države članice morajo torej te predpise in to direktivo sprejeti v roku, ki sem ga navedel. Slovenija pri tem zaostaja; v zaostanku smo že pol leta. Cilji tega zakona so predvsem uskladitev slovenske zakonodaje z evropsko direktivo, torej prenos 3. člena, petega odstavka 4. člena in 7. člena direktive 2008/122, s čimer se bodo odpravile pomanjkljivosti pri prenosu navedenih členov. Predvsem pa gre za poenotenje pravil med pravnimi redi držav članic Evropske unije, kot sem prej navedel, glede nakupovanja na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov ter pravil o izpolnitvi pogodbe, dajanju informacij pri drugih pogodbah in prenosu tveganja za uničenje ali poškodovanje blaga na potrošnika, kar bo omogočilo boljše varstvo potrošnikov, predvsem pri čezmejnem nakupovanju, saj jim bodo v vseh državah članicah zagotovljene enake pravice. V Slovenski demokratski stranki menimo, da je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu potrošnikov obravnavan po skrajšanem postopku zaradi manj zahtevnih sprememb in dopolnitev zakona ter manj zahtevne uskladitve zakona z drugimi zakoni ali pravom Evropske unije. Sicer, kot sem povedal, nekoliko pozno, toda mislim, da na primeren način implementira direktivo 2011/83. Zato v Slovenski demokratski stranki napovedujemo podporo dopolnitvi zakona. Pri tem pa bi rad povedal, da je tudi mnenje Slovenske demokratske stranke, tako kot večine poslanskih skupin na matičnem odboru, da je Zakon o varstvu potrošnikov postal z vsemi novelacijami izredno kompleksen in izredno nepregleden, zato verjamem, da bo v naslednjem mandatu prišlo do popolnoma nove postavitve tega zakona. Menim, da je izredno pomemben tudi za slovenske potrošnike. Najlepša hvala.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Pozitivne Slovenije bo predstavila Renata Brunskole.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani predstavniki Vlade, spoštovani kolegice in kolegi! Predlog novele Zakona o varstvu potrošnikov v slovenski pravni red prenaša evropske smernice oziroma direktivo v obsegu, kot ga predvideva direktiva o pravicah potrošnikov, ob tem pa odpravljamo tudi manjše pomanjkljivosti evropske zakonodaje na področju pogodb časovnega zakupa, dolgoročnih počitniških proizvodov, nadaljnje prodaje in zamenjave. Kot je bilo predstavljeno na matičnem delovnem telesu, največjo novost predstavlja področje izpolnitve prodajne pogodbe s strani podjetja v primeru zamude. Poleg tega na novo določamo možnost odstopa od pogodbe v primeru, da potrošnik v tem roku blago uporablja, pri čemer odgovarja za njegovo zmanjšano vrednost. V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija predlogu novele na matičnem delovnem telesu nismo nasprotovali, smo se pa kasneje seznanili s stališči obrtne in trgovinske zbornice, ki sta opozorili na spremenjeni 6. člen, s katerim smo naš pravni red nesorazmerno zaostrili. Ena od poslanskih skupin je sicer vložila amandma, ki besedilo člena vrača v prvotno obliko. Zato bomo v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija to podprli. Prav tako ne bomo nasprotovali ostalima dvema amandmajema. Ob podpori naše poslanske skupine pa bi vseeno želela opozoriti na razdrobljenost tega zakona, ki je zaradi številnih sprememb postal nepregleden, zato se po nekaterih podatkih varstvo potrošnikov v Sloveniji celo poslabšuje. V nadaljevanju seveda pričakujemo, da bomo v doglednem času sprejeli nov, celovit, predvsem pa sodoben zakon, ki bo sledil zagonu gospodarske iniciative za zadovoljevanje potreb ljudi, torej potrošnikov. Kot rečeno, bomo novelo Zakona o varstvu potrošnikov podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Srečko Meh bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Prijazen pozdrav, spoštovani gospe in gospodje! Predlagane spremembe in dopolnitve zakona se nanašajo na prenos direktive – številke ne bom prebral – o pravicah potrošnikov, ki mora biti v nacionalni pravni red prenesena najpozneje do 13. decembra 2013. S tem zakonom odpravljamo tudi manjše pomanjkljivosti direktive 2008/122/ES o varstvu potrošnikov v zvezi z nekaterimi vidiki pogodb časovnega zakupa, dolgoročnih počitniških proizvodov, nadaljnje prodaje in zamenjave ter na nekaj manjših sprememb in odpravo nejasnosti v obstoječem zakonu. Namen sprejetja zakona je v dodatni zaščiti potrošnika kot ekonomsko šibkejše stranke v pogodbenem razmerju. Zakon o varstvu potrošnikov predstavlja visoko raven zaščite potrošnikov, ki v razmerju do podjetij nastopajo skoraj vedno kot šibkejša stran. Področje varstva potrošnikov se zaradi razvoja trga hitro spreminja. Temu je treba prilagajati tudi predpise. Glavno pobudo na tem področju je prevzela Evropska unija, ki z direktivami ureja večino potrošniškega prava. Pri tem teži k večji harmonizaciji predpisov, kar naj bi olajšalo čezmejno trgovino in okrepilo delovanje notranjega trga. Z uskladitvijo slovenske zakonodaje z evropsko se bodo poenotila pravila med pravnimi redi držav članic glede nakupovanja na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov ter pravila o izpolnitvi pogodbe, dajanju informacij pri drugih pogodbah in prenosu tveganja za uničenje ali poškodovanje blaga na potrošnika, kar bo omogočilo boljše varstvo potrošnikov, predvsem pri čezmejnem nakupovanju, saj jim bodo v vseh državah članicah zagotovljene enake pravice. V Poslanski skupini Socialnih demokratov vsekakor menimo, da bi morali Zakon o varstvu potrošnikov bolj temeljito spremeniti. Vlada je to načrtovala v letošnjem letu. Prav tako pa bo treba v prihodnje večjo pozornost nameniti tudi večjemu financiranju, na primer potrošniške revije, in sodelovanju Vlade s potrošniškimi organizacijami. Za sedanje sodelovanje smatramo, da ni primerno. Prav tako pa bo morala Vlada v prihodnje bolj spodbujati delovanje nevladnih potrošniških organizacij. Po našem mnenju bo treba ustanoviti tudi svet za varstvo potrošnikov na ravni vlade. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu potrošnikov podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospa Alenka Pavlič bo predstavila stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Hvala lepa še enkrat. Predlagane spremembe in dopolnitve zakona se nanašajo na prenos direktive Evropske unije iz leta 2011, ki bi morala biti v nacionalni pravni red prenesena že konec leta 2013, in odpravo pomanjkljivosti prenosa direktive Evropske unije iz leta 2008. Slednje spremembe izboljšujejo varstvo potrošnikov pri čezmejnem nakupovanju, saj bodo imeli v vseh članicah Evropske unije zagotovljene enake pravice. Pomembna sprememba, ki jo predlog zakona prinaša, predstavlja tudi izpolnitev pogodbe in pravice potrošnikov v primeru zamude z izpolnitvijo, kar je bilo do sedaj urejeno v obligacijskem zakonu. Če rok v pogodbi ni določen, se določa 30-dnevni rok za izpolnitev, saj rok za izpolnitev do sedaj ni bil določen. Slednje je potrošnikom povzročalo težave pri uveljavljanju pravic zaradi zamud s strani podjetij. Spremembe prinašajo tudi dodatne pravice potrošnikom pri nakupovanju prek spleta. Ti bodo sedaj obvarovani pred prikritimi stroški na spletu, ki se pojavljajo pri različnih brezplačnih oglaševalnih storitvah, kot so horoskopi ali recepti. Velikokrat se kasneje izkaže, da gre za plačljive storitve. Potrošniki bodo sedaj morali izrecno potrditi, da razumejo, da morajo storitev plačati. K večji preglednosti cen bo prispevala obveznost, po kateri morajo trgovci navesti skupno ceno proizvoda ali storitve in tudi vse dodatne stroške. Poleg tega zakon določa informacije, ki jih mora podjetje zagotoviti potrošniku pri sklenitvi pogodbe na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, določitev 14-dnevnega odstopnega roka pri teh pogodbah, jasneje pa se določi tudi način odstopa od pogodbe. V zvezi s tem bi v Poslanski skupini nepovezanih poslancev opozorili, da je bil v okviru razprave o 6. členu na seji matičnega delovnega telesa na podlagi predloga Zveze potrošnikov Slovenije podan predlog za amandma glede definicije pogodbe, sklenjene na daljavo, ki je bil tudi sprejet. V zvezi s tem je predstavnik Vlade opozoril, da se s predlagano spremembo definicije uporaba določil predlaganega zakona širi izven dometa, ki ga je evropski zakonodajalec določil za cilj organizirane prodaje. Zavedamo se, da gre za širitev obveznosti, ki jih direktiva v besedilu členov določa le za organiziran način prodaje na daljavo. Uvaja torej posebnost, saj bodo po novem vsi, tudi tisti, ki občasno organizirajo prodajo na daljavo, podvrženi zahtevam direktive. Trgovinska zbornica nas je v zvezi s tem opozorila na morebitne posledice, ki bi jih lahko sprejeta rešitev prinesla. Poslanski skupini Nove Slovenije in SLS pa sta zato za drugo obravnavo na seji zbora vložili amandma, ki predlog člena vrača na prvotno dikcijo, ki jo je sicer predlagala Vlada. V poslanski skupini opozarjamo, da gre v tem primeru resda za nove rešitve, ki presegajo evropski okvir, se nam pa postavlja vprašanje, ali bodo te res prinesle negativne posledice. Preden bodo zaživele v praksi, je slednje težko ocenjevati. Zato v tem trenutku predloga amandmaja omenjenih poslanskih skupin ne bomo podprli in bomo dali prednost višji ravni varstva potrošnikov. Če pa se bo kasneje izkazalo, da nove rešitve povzročajo predvsem nepremostljive težave in zaplete, opozarjamo, da na pristojnem ministrstvu že potekajo aktivnosti za pripravo novega sistemskega zakona, ki bo predvidoma pripravljen konec leta 2014 ali v začetku leta 2015. Do takrat pa bo preteklo dovolj časa, da se ovrednotijo vse morebitne negativne posledice in sprejete rešitve odpravijo.
Hvala. Gospod Marko Pavlišič bo predstavil stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Z novelo Zakona o varstvu potrošnikov prenašamo v naš pravni red direktivo o pravicah potrošnikov, katere namen ni le povečanje varstva potrošnikov kot ekonomsko šibkejših strank v pogodbenih razmerjih, temveč tudi poenotenje evropske potrošniške zakonodaje, kar bo ugodno vplivalo na povečanje predvsem čezmejne trgovine na daljavo, to je trgovine po internetu, pošti ali telefonu. Omenjena direktiva bo v težkih gospodarskih razmerah okrepila pravice in zaupanje potrošnikov v vseh 28 državah članicah Evropske unije in bo vplivala na približno 507 milijonov potrošnikov v Evropi. Z novelo zakona se med drugim povečuje informiranost potrošnikov, večja bo preglednost cen, odpravljena bodo dodatna plačila za uporabo kreditnih kartic in klicev na dežurne telefonske linije, na primer za informacijo glede konkretne pogodbe, krajša se rok vračila kupnine v primeru odstopa od pogodbe s 30 na 14 dni in tako naprej. Naj omenim še, da se preko direktive v potrošniško zakonodajo implementirajo tudi razne varovalke, ki onemogočajo določene pristope trgovcev, ki bi lahko izkrivili voljo potrošnikov za sklenitev pogodb oziroma njihovo ekonomsko obnašanje, zaradi česar se potrošnikom nudi določeno dodatno varstvo. Znano je namreč, da so trgovci vedno bolj iznajdljivi, ko gre za trženje blaga in storitev. Potrošniki so lahko izpostavljeni v različne situacije, recimo vabila na brezplačne večerje, izlete in podobno, kjer preko celotne scene, zavajajočih informacij, osebne obravnave in tako naprej sprejmejo odločitev o poslu oziroma opravijo nakup blaga ali storitev, katerih sicer v drugačnih okoliščinah, z zavedanjem vseh dejstev in okoliščin, predvsem pa z možnostjo mirnega in tehtnega premisleka, ne bi sprejeli. Novela bo takšno zavajajočo poslovno prakso podjetij omejila, in sicer na način, da bo razširila definicijo pogodb, sklenjenih izven poslovnih prostorov. Za takšne pogodbe se bodo po novem štele tudi pogodbe med podjetji in potrošnikom, sklenjene v poslovnih prostorih podjetja ali z uporabo sredstev za komuniciranje na daljavo takoj za tem, ko je bil potrošnik s strani podjetja ob njuni istočasni prisotnosti osebno obravnavan v prostorih, ki niso poslovni prostori podjetja, kot tudi pogodbe, sklenjene med izletom, ki ga organizira podjetje z namenom ali učinkom trženja in prodaje blaga ali storitev. Prednost pogodb, sklenjenih izven poslovnih prostorov, kot tudi pogodb, sklenjenih na daljavo, tako imenovane spletne trgovine, pa je ravno v tem, da lahko potrošniki v 14 dneh vrnejo blago, če se iz kakršnegakoli razloga premislijo. Podjetja so jim v takšnih primerih dolžna vrniti vsa prejeta plačila. S prenosom direktiv že zamujamo, saj bi že do 13. 12. 2013 morali sprejeti in objaviti zakone in podzakonske predpise, usklajene z direktivo. V Državljanski listi podpiramo svobodno gospodarsko pobudo, vendar to ne pomeni anarhije, kjer so potrošniki na milost in nemilost prepuščeni tudi prodajalcem z goljufivimi nameni. Potrošniki so v odnosu do prodajalcev pogosto šibkejša stran. Prodajalec izbere kraj, čas in predmet ponudbe, in zato je varovanje pravic potrošnikov zelo potrebno. V Poslanski skupini Državljanske liste bomo predlog zakona podprli.
Hvala. Gospa Jasmina Opec bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni vsi skupaj! Kot je bilo danes že povedano s strani različnih razpravljavcev, nam tokratne spremembe in dopolnitve Zakona o varstvu potrošnikov narekuje evropska direktiva o pravicah potrošnikov, ki svojim članicam nalaga, da jih prenesejo v svoj pravni red. Največjo novost nam prinašajo določbe v zvezi z izpolnitvijo prodajne pogodbe v primeru zamude, saj je po novem določen 30-dnevni rok za izpolnitev prodajne pogodbe, če se stranki ne dogovorita drugače. Predlog zakona pri pogodbah, sklenjenih na daljavo, sicer ohranja 14-dnevni rok za odstop od pogodbe brez navedbe razloga. Dobrodošla za potrošnike bo tudi možnost odstopa od pogodbe v primeru, da so blago uporabljali. V tem primeru se bo seveda upoštevala primerno znižana vrednost blaga. V splošnem tako spremenjeni zakon prinaša kar nekaj novosti, koristnih za potrošnike in tudi za prodajalce. Res pa je tudi, da je navedeni zakon zaradi številnih popravkov in prenosov evropskih direktiv postal precej nepregleden, zato v Slovenski ljudski stranki podpiramo namero Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, da čim prej pripravi nov sistemski zakon. Pri pripravi novega zakona je treba k sodelovanju povabiti tudi vse deležnike, od Obrtno-podjetniške zbornice do Trgovinske zbornice, in ne nazadnje tudi potrošniške organizacije, saj je pri razpravi na matičnem delovnem telesu nastal vtis, da tega, sicer ne le potrebnega, pač pa tudi koristnega, sodelovanja ni in da nevladne organizacije niso vključene v oblikovanje politike varstva potrošnikov in pripravo zakonodajnih rešitev. Še posebej bi rada opozorila, da bo več tega sodelovanja ministrstva z zbornicami in potrošniškimi organizacijami v fazi priprave zakonskih rešitev, upam, preprečilo tudi kakšne anomalije, kot se je pripetila pri obravnavi tega zakona na matičnem odboru. Namreč, na pobudo ene od potrošniških nevladnih organizacij je bil na odboru predlagan amandma glede definicije pogodbe, sklenjene na daljavo. Ta člen sicer določa obveznosti, ki jih zakon nalaga gospodarskim subjektom, ki se organizirano ukvarjajo s prodajo blaga na daljavo. Z amandmajem, sprejetim na matičnem odboru, pa bi enake, precej obremenjujoče obveznosti veljale tudi za tiste gospodarske subjekte, ki sicer blago le redko ali izjemoma prodajajo na daljavo. Z drugimi besedami bi na ta način tako zbirokratizirali prodajo na daljavo, da bi jo na koncu lahko uporabljali izključno tisti, ki se s tem ukvarjajo organizirano. Na negativne posledice tega amandmaja in na širitev izven dometa, ki ga predvideva evropska direktiva, je že na matičnem odboru korektno opozoril predstavnik Vlade, v nadaljevanju pa sta se na poslanke in poslance Državnega zbora obrnili tudi obe zbornici, tako obrtno-podjetniška kot tudi trgovinska. Zato smo se v Slovenski ljudski stranki in Novi Sloveniji odzvali na njihov predlog in k dopolnjenemu predlogu zakona vložili amandma, ki ne pomeni nič drugega kot to, da v zakon vračamo besedilo člena, kot ga je prvotno pripravila Vlada Republike Slovenije. Da ne bomo v Sloveniji ponovno bolj papeški od papeža, v Slovenski ljudski stranki predlagamo, da kolegice in kolegi podprete ta amandma, ki ga imate tudi v gradivu in ga bomo v razpravi še podrobneje obrazložili. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospa Marija Plevčak bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Prisrčen pozdrav vsem prisotnim! V Zakonu o varstvu potrošnikov gre predvsem za prenos evropske direktive v naš pravni red. Prenos evropske zahteve oziroma direktive vsebuje: sklenitev pogodbe na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, trgovanje finančnih storitev na daljavo in določila, ki urejajo prodajo blaga in opravljanje storitev. V okviru predloga novele se dopolnjuje obstoječi sistem v smislu utrditve pravnega položaja potrošnikov in učinkovitejšega izvajanja nadzora. Z novelo odpravljamo tudi nekaj pomanjkljivosti sedaj veljavnega zakona, kot so pogodbe časovnega zakupa, dolgoročni počitniški proizvodi, prodaja in tudi zamenjava. Pridobitev se izkazuje tudi v poenotenju in tako olajšanju predpisov čezmejnega poslovanja tako za pravne kot fizične osebe. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev se nam zdi smiselno, da se krajša rok tako za vrnitev denarja kot tudi za vrnitev blaga. Pri odločitvi za podporo noveli smo sledili mnenju Zakonodajno-pravne službe, ki pravi, da je zakon netransparenten in težko razumljiv ter terja novo, celovitejšo podobo. In ravno zaradi veliko pripomb, opozoril tako zakonodajno-pravnih služb kot tudi nekaterih dotičnih institucij se je pristojno ministrstvo zavezalo, da bo do konca letošnjega leta oziroma najkasneje v začetku prihodnjega pripravilo nov, celovit in pregleden sistemski zakon o varstvu potrošnikov. V Poslanski skupini DeSUS bomo spremljali in sledili situaciji realizacije za to področje, saj menimo, da upokojenci kot potrošniki predstavljamo številčno največjo populacijo v našem prostoru. Omenila bi tudi, da z rokom uskladitve nacionalne z evropsko zakonodajo že zamujamo. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev smo že velikokrat opozorili, da je treba spoštovati roke, ki nam jih nalaga Evropska unija. Sicer pa smo lahko v tem kontekstu novele zadovoljni, da bomo ta prenos dopolnil zaključili in bomo v kratkem že lahko uvedli nov, prenovljen sistemski zakon. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev ugotavljamo, da pri pripravi ne le tega, ampak pri veliko zakonskih predlogih pogrešamo sodelovanje vseh potrebnih deležnikov. Tako menimo, da le z vključitvijo vseh pristojnih organizacij lahko izpeljemo kakovostnejše zakonske rešitve, spremembe. Pa saj veste, da z več udeleženci zmoremo več, da pripomoremo k boljšemu, racionalnejšemu in bolj uveljavljenemu področju, ki varuje potrošnika. Kot sem že dejala, je sprejetje zakona pomembno, da popravimo status varstva potrošnikov. Zato bo Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev namenila podporo dopolnjenemu predlogu matičnega delovnega telesa.
Hvala. Gospa Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Predstavniki ministrstva, kolegice poslanke in kolegi poslanci! Slovenski potrošnik je v današnjem času brezglave ponudbe in povpraševanja pogosto prepuščen samovolji posameznih podjetij ali posameznikov, ki se ukvarjajo s pridobitno dejavnostjo. Cilj prodajalcev čim več prodati in pri tem ustvariti dobiček na eni strani in cilj potrošnikov čim več kupiti za malo denarja na drugi strani pomenita logično nasprotje interesov, ki pa je kljub različnim ciljem lahko obvladljivo, če zakonski predpisi obema strankama zagotavljajo enakopravno in pravično varstvo. Ker je naša družba izrazito potrošniška, smo v Poslanski skupini Nove Slovenije prepričani, da je varstvo potrošnikov še kako pomembno, predvsem z vidika varovanja njihovih pravic. Seveda pa pri tem ne smemo zanemariti položaja podjetij, ki na trgu prodajajo svoje izdelke in storitve in so lahko ob preveliki zaščiti potrošnikov potisnjeni v slabši položaj. Kako torej zagotoviti pravo ravnovesje med administrativno obremenitvijo podjetij in varstvom potrošnikov? Novela Zakona o varstvu potrošnikov s prenosom direktive o pravicah potrošnikov zagotavlja celovit sistem varstva potrošnikov, ki bo s poenotenjem predpisov olajšal čezmejno poslovanje tako za potrošnike kot za podjetja. Uskladitev slovenske zakonodaje z evropsko zakonodajo ter poenotenje pravil predvsem glede nakupovanja na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov je torej nujna. V Poslanski skupini Nove Slovenije se zavedamo, da je implementacija direktive o pravicah potrošnikov v slovenski pravni red nujna. Prav tako so nujne tudi manjše spremembe in dopolnitve Zakona o varstvu potrošnikov, ki pomenijo odpravo nekaterih pomanjkljivosti, ki so nastale pri prenosu direktive o varstvu potrošnikov. Vendar ob tem izpostavljamo naslednja dejstva. Zakon je zaradi številnih že sprejetih sprememb in dopolnitev postal izjemno nepregleden in zato nerazumljiv. Na to je v postopku sprejemanja novele opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Poleg tega krščanski demokrati zagovarjamo vsebino amandmaja, ki smo ga s poslanci Slovenske ljudske stranke vložili k 6. členu dopolnjenega predloga novele zakona. Definicija pogodbe, sklenjene na daljavo, mora nujno vsebovati navedbo, da gre za pogodbe, ki so sklenjene v okviru organizirane prodaje na daljavo in ne tudi za enkratne nakupe. Tako definira pogodbo, sklenjeno na daljavo, tudi direktiva o pravicah potrošnikov. Nikakor namreč ne bomo dovolili, da bi s sprejetjem novele Zakona o varstvu potrošnikov dopustili nesorazmerne obremenitve podjetij ali podjetnikov posameznikov, ki bi morali tudi v primeru zgolj posamezne prodaje blaga ali storitve izpolniti celo vrsto zahtev. To bi pomenilo nepotrebno administrativno obremenitev malega gospodarstva, s tem pa tudi otežen nakup potrošnikov. Ker je naš namen ravno obraten, torej razbremeniti malo gospodarstvo in čim bolj olajšati nakup potrošnikom, bomo pri vloženem amandmaju tudi vztrajali. Če ta ne bo sprejet, pa bo to zgolj odraz neresnega odnosa države do malega gospodarstva in potrošnikov. V tem primeru v Poslanski skupini Nove Slovenije novele zakona ne bomo podprli. Glede na navedeno krščanski demokrati pričakujemo, da bo amandma k 6. členu dopolnjenega zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu potrošnikov sprejet in bomo s tem pripomogli k poenotenju in ureditvi področja organizirane prodaje na daljavo na evropskem trgu. To je tudi namen direktive o pravicah potrošnikov, ki jo prenašamo v slovenski pravni red.
Hvala. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19. 5. 2014. V razpravo dajem 1. člen ter amandma Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 6. člen ter amandma poslanskih skupin Nove Slovenije in Slovenske ljudske stranke ter amandma Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Želi kdo razpravljati? Več vas je, zato vas vabim k prijavi za razpravo. Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovana predstavnika ministrstva, spoštovani kolegice in kolegi! Morda za uvod: danes smo v stališčih slišali že velikokrat omenjeno Evropsko unijo oziroma evropske direktive, in res je, da je varnost in da so pravice potrošnikov izjemno pomemben del vseh politik Evropske unije. Tega zdaj ne govorim zaradi tega, ker bomo čez nekaj dni imeli volitve v Evropski parlament, morda pa tudi nekako v seznanitev vsem evroskeptikom in vsem tistim, ki ugotavljajo in trdijo, da nam Evropska unija ni prinesla nič in da nam ne prinaša nič. Če bi ti, ki tako kritizirajo Evropsko unijo, vsaj malo prebrali, s čim se ukvarjajo evropske politike, bi videli, da so potrošniki zelo občutljivo obravnavani in da so potrošniki pravzaprav prva skrb evropskih politik. V Evropski uniji danes živi in dela 500 milijonov ljudi, torej 500 milijonov potrošnikov, pol milijarde; iščejo najboljšo ponudbo, kakovost in ceno izdelkov in storitev. Pričakujejo natančne in resnične informacije o izdelkih in storitvah, ki jih kupujejo, in zanesljivo zaščito svojih pravic. Njihove odločitve pri nakupih vplivajo tudi na inovacije, učinkovitost in gospodarsko rast. Mislim, da je zelo pomembno, da se tega vsi zavedamo, seveda tudi v luči obravnavane novele Zakona o varstvu potrošnikov. Varstvo potrošnikov na ravni Evropske unije ima štiri glavne cilje. Prvi cilj je zaščititi potrošnike pred resnim tveganjem in nevarnostjo za posameznike, za katero je potrebno ukrepanje na skupni ravni. Drugi cilj je omogočiti potrošnikom, da se lahko odločajo na podlagi jasnih, točnih in doslednih informacij. Tretji cilj je varovati pravice potrošnikov in jim omogočiti hitre in učinkovite načine reševanja sporov s trgovci. Četrti cilj je prilagoditi varstvo pravic potrošnikov gospodarskemu in družbenemu razvoju, zlasti na trgih hrane, na trgih energije, financ, prometa in digitalnih storitev. To so v kratkem štirje glavni cilji na ravni Evropske unije, cilji za varovanje potrošnikov. In sedaj konkretno k amandmaju k 6. členu. Ta uvod sem pravzaprav naredil zaradi tega, da bi nekako bolje razumeli, zakaj sta se poslanski skupini Nove Slovenije in Slovenske ljudske stranke odločili amandmirati 6. člen. Tukaj je govora o pogodbi, ki je sklenjena na daljavo. Kolegica Iva Dimic je v stališču razložila, kakšen je namen našega amandmaja, tako da mislim, da ga v detajle ni treba posebej obravnavati, saj je tudi v pisni oziroma elektronski obliki vsem na razpolago. Kolegice in kolege prosim za razmislek in tudi za podporo temu amandmaju. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo ima gospod Mihael Prevc.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovani kolegice in kolegi! Tudi mi v Slovenski ljudski stranki smo sopodpisniki tega amandmaja. Pravzaprav ni več kaj dosti dodati temu, kar sta že pred menoj predstavili obe poslanki naših poslanskih skupin, Slovenske ljudske stranke in Nove Slovenije, v samem stališču. Dejstvo je, da s tem amandmajem, mogoče še enkrat to poudarim, k 6. členu, ki ga predlagamo, vračamo tisti prvotni predlog prvega odstavka 43. člena, katerega besedilo je pravilno določila Vlada. Ta prvotni vladni predlog je vseboval korektno opredelitev pojma pogodba, sklenjena na daljavo, ki se od veljavne opredelitve razlikuje praktično samo v tem, da ne zajema več pogodbe o finančnih storitvah. Na seji Odbora za gospodarstvo je bila sprejeta potem, kot vemo, nova dikcija, ki bistveno širi obveznosti za gospodarske subjekte, celo izven zahtev direktive o pravicah potrošnikov, tudi izven predloga predlagatelja zakona, kot rečeno, pa tudi izven sedaj veljavne ureditve. Zahteve navedene direktive se namreč nanašajo izključno samo na tiste subjekte, ki se organizirano ukvarjajo s prodajo na daljavo, in ne tudi na tiste, ki izdelke ali blago le redko ali pa celo izjemoma prodajajo na daljavo. Ker na takšen način bi člen, kakršen je bil sprejet na seji matičnega odbora, uvedel obveznost tudi za tista podjetja oziroma tiste podjetnike, ki se ne ukvarjajo z organizirano prodajo na daljavo, ki torej občasno ali pa celo enkratno sprejemajo naročilo potrošnika po telefonu in se dogovorijo, da mu bodo poslali ali dostavili naročeni izdelek. Prepričan sem, da ta amandma Slovenske ljudske stranke in Nove Slovenije rešuje ta problem. In kot že rečeno, kot je rekla kolegica Jasmina Opec v samem stališču, da ne bomo spet bolj papeški od papeža, kar se nam v zadnjem času rado dogaja, vas prosim, kolegice in kolegi, poslanke in poslanci, da vendarle ta amandma podpremo. Glede na poslušano, glede na razprave o samih stališčih sem prepričan, da bo ta amandma dobil podporo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. V nadaljevanju se je k razpravi prijavil [[...]]Več vas je, tako da vas kar vabim k prijavi. Besedo ima gospod Marko Pavlišič.
Hvala za besedo. Pogosto imam občutek, da smo v tej državi enostavno izgubili kompas. Gospod Horvat je pet minut razlagal o varovanju potrošnikov, o tem, kako se zavzema za varovanje potrošnikov, kako je to pomembno področje za Evropsko unijo in vse ostalo, kar je s tem povezano. Vendar predlaga amandma, ki niža to varovanje potrošnikov. O tem, da to dejansko niža varovanje potrošnikov in ima po drugi strani definitivno pozitivne posledice za tiste, ki izvajajo tovrstno dejavnost, pa ni izgubljal besed. Skratka, pet minut je porabil za to, da je povedal, kako ceni varovanje potrošnikov in kako je to treba urediti, hkrati pa predlaga amandma, ki ta nivo niža. Sicer ni nič narobe s tem amandmajem, ker smo v tej državi res prepogosto bolj papeški od papeža, vendar moram opozoriti na to dejstvo, gospod Horvat. Namreč, ta amandma, ki ga predlagate, dodaja dve novi točki, kdaj se neka pogodba šteje za pogodbo, sklenjeno na daljavo. In to pomeni, da bodo morebitni goljufi, ki bodo na ta način poskusili zlorabiti zaupanje potrošnikov, dobili eno dodatno možnost, da se bodo branili, češ da oni se pa ne ukvarjajo z organizirano prodajo. Češ mi se ne ukvarjamo z organizirano prodajo, mi samo "po naključju" kličemo vsak dan 50 ljudi in jim poskusimo prodati neke nože ali pa neke krpe za 50 evrov. To odpirate s tem amandmajem. Opozoril bi še na eno zadevo, ki je povezana s tem. V Sloveniji vse preveliko težo dajemo zakonom in urejanju stvari z zakoni. Mislimo si, da če bomo zdaj nekaj vpisali v zakon, bo pa s tem problem rešen. Ne bo. Zakone je treba tudi izvajati. In na tem področju nam manjka neke zdrave kmečke pameti. Se pravi, da ko bodo inšpekcije dejansko potem upoštevale ta zakon, ko ga bodo uporabljale v praksi, se morajo fokusirati ne na to, da lovijo neke formalne napake, da je tam manjkala neka pika pri d. o. o., ampak se morajo dejansko fokusirati na to, da ulovijo prave goljufe in kaznujejo te prave goljufe. To nam manjka v Sloveniji. Že v osnovni dikciji zakona je jasno definirano, da gre tukaj za pogodbe, sklenjene med podjetjem in med posameznikom. Tukaj moramo jasno vedeti, da se s tem členom ne dotikamo tistih, ki res nekaj delajo vsake toliko časa, fizične osebe in neki mali ljudje, ki s tem izboljšujejo svoj status, ampak gre dejansko za pogodbe med podjetjem in potrošnikom. Že to veliko pove o naravi tega zakona. Skratka, ta rešitev, hkrati pa tudi to samo razumevanje, vaše razumevanja tega zakona, da če bo enkrat sprejel neko naročilo, potem mora zagotoviti vse ne vem kakšne naprave za snemanje tega naročila – to je popolnoma napačen pogled. Dajmo enkrat pogledati resno, kaj je problem v tej državi. Problem v tej državi je izvajanje zakonodaje in ne sama zakonodaja kot takšna.
Hvala. Repliko ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik, za besedo. Najprej o strinjanju. Strinjam se seveda s kolegom Markom Pavlišičem, da je treba zakone izvrševati. Za to je seveda zadolžena izvršilna veja oblasti. Če izvršujemo zakone, pravzaprav najbolj varujemo pravice potrošnikov, to je na splošno. Če bi kolega Marko Pavlišič dosledno poslušal vse štiri cilje na ravni Evropske unije, ki jih Evropska unija izvaja v svojih politikah za varovanje pravic potrošnikov, potem bi slišal tudi četrti cilj. Četrti cilj je pa naslednji: prilagoditi varstvo pravic potrošnikov gospodarskemu in družbenemu razvoju, zlasti na trgih hrane, energije, financ, prometa in digitalnih storitev. In ko govorimo o implementaciji direktive, bi, če bi jo prebrali, razumeli pomen našega amandmaja. Namen direktive je predvsem poenotenje in ureditev področja organizirane prodaje na daljavo na evropskem trgu, organizirane prodaje. Zato direktiva v sedmi točki člena 2 definira pogodbe na daljavo kot tiste pogodbe, ki so sklenjene v okviru organizirane prodaje na daljavo in ne tudi v okviru enkratnih prodaj oziroma občasnih. Vi ste govorili o nekih nožih, čakajte. Ne vem, če sem pojasnil, sem pa na razpolago še za dodatna pojasnila.
Hvala. Naslednji ima besedo gospod Franc Pukšič.
Če kolega Horvat ni pojasnil, bom poskušal jaz dopolniti in dodatno pojasniti, pa bo mogoče kaj bolj jasno. V prvi vrsti pri nas definitivno, in to se s kolegom popolnoma strinjam, ne more biti vse zapisano v zakonih, in preveč na vsaki seji vsako leto spreminjamo zakone. Pa saj ni niti boga, da bi lahko vse to prebral in seveda implementiral v svojem delu. Torej, tukaj bi morali najprej narediti nekaj sami pri sebi in zakonodajo napisati bolje. Zakonodaja bi morala biti bolj enostavna, da bi bila bolj razumljiva ljudem. Določene stvari je treba bolj posplošiti, da bomo rabili manj kontrole nad izvajanjem zakonodaje, da bodo stvari eksaktno jasne, recimo, ko govorimo o pavšalu in tako dalje. Torej, marsikaj bi se dalo narediti na tak način, ker v nasprotnem primeru se zakonodaja žal izvaja bolj na tistih malih, pri manjših projektih. Ali se spomnite, ne vem, koliko, par mesecev nazaj, preden je začel veljati zakon o moratoriju črnih gradenj? Enemu se je porušilo eno hišo, vse vile, vse ostalo, od Jakliča do vseh ostalih, je pa ostalo. In seveda bodo zdaj lahko legalizirali. Skratka, to hočem povedati in tu se jaz s tabo strinjam. Dejstvo pa je, da če ne damo tega amandmaja nazaj tako, kot je bil predlog Vlade oziroma Vlada ni spreminjala tega, tako bom rekel, tako kot je tudi v evropski direktivi, pa s tem seveda naredimo prav nasprotno, prav to, kar si ti hotel povedati, da je preveč nekih komplikacij, da se stvari ne dajo narediti, torej zbirokratiziramo določene zadeve dodatno, ponovno. Ne vem, organizirana prodaja je, če želiš, ne vem, dobiti brisalec od svojega avtomobila, pa da ne greš na servis, ti ga pošljejo, pokličeš in tako dalje. Če tega ni noter, to skoraj ne bo več mogoče. Kar se tiče goljufov, seveda, goljufom pač naj stopijo na prste tisti, ki to morejo, in sodstvo je sigurno v prvi vrsti. Če bi imeli te stvari urejene, tudi finančno disciplino in tako dalje, danes ne bi bili v takšni fazi, kot smo. Kar se tiče samooskrbe, je skrb za potrošnike sigurno daleč največja, pa bo daleč največja le takrat, ko bomo več naredili na samooskrbi v tistem okolju, v katerem živijo. Ve se, kdo kaj, kako prideluje in tako dalje, in se bo seveda s samooskrbo tudi povečalo varstvo potrošnikov. Vendar da bo tudi takšna politika, ki bo spodbujala ne samo kmetije od sto hektarjev naprej in tako dalje, ker naša država je oziroma smo nekaj posebnega, bo seveda treba več narediti tudi na kmetijski politiki oziroma tam, kjer se kmetijska politika [[...]]
Gospod Pukšič, zelo široko ste šli pri razumevanju tega amandmaja, tako da predlagam, da ostanete pri vsebini amandmaja.
Gospod predsednik, saj smo v parlamentu, in v parlamentu, če hočeš neko specialno zadevo podpreti, moraš širino povedati. Kolega pred menoj je tudi zelo široko to razložil. Ne bom predolg, ne bojte se, ne bom porabil vsega časa, ki ga imamo na razpolago, imamo pa ga. Torej, treba bo seveda več narediti prav na razumevanju tudi kmetijske politike. Pred časom smo kar nekaj govorili o tem na pobudo izredne seje, ampak glede kmetijstva v zvezi s kaznimi, pa je bila tudi potem tema širša, in to je tudi povezano s tem. Na koncu, če hočete, je tudi prodaja medu lahko organizirana, prodaja krompirja in tako dalje. Skratka, tudi to je povezano s kmetijsko politiko. Zaključil bom s tem, da bo treba tam, kjer je to mesto, čim več narediti, to pa je sigurno v odboru za kmetijstvo Evropskega parlamenta, in jaz sem prepričan, da bodo po naslednjih evropskih volitvah naši štirje poslanci, da bo vsaj eden od njih član odbora za evropsko kmetijsko politiko in bomo lahko takrat tudi o tem več razpravljali, bomo imeli večjo samooskrbo in seveda bo to tudi daleč največja skrb za potrošnika. Zato seveda amandma absolutno podpiram.
Hvala. Besedo ima gospod Srečko Meh.
Včasih gre pri tako resni temi lahko tudi na smeh. Zakaj spreminjamo zakone? Ne samo zaradi tega, da sprejemamo evropski pravni red, zakone spreminjamo tudi zato, da lahko na področju, kjer je nekaj narobe, organi, ki to preganjajo, ukrepajo, in mi govorimo tokrat tudi o sivi ekonomiji, o tistem, o čemer smo govorili, o nelojalni konkurenci. Vsi tisti, ki to ponujajo na takšen način, kot bi zdaj lahko ponujali, enkratno, in izkoriščajo ta zakon, so nelojalna konkurenca vsem tistim, ki po vrsti plačujejo davke. In to je najbrž ena od tem, kaj bi lahko ta zakon tudi naredil. Gre za zanimivo stališče oziroma dejstvo, da je ta amandma oziroma to, kar sedaj spreminjamo, predlagala Zveza potrošnikov Slovenije. In sedaj se mi vsi izgovarjamo, govorimo o tem, da ščitimo potrošnike. Edina organizirana institucija civilne družbe ali pa ena od redkih institucij civilne družbe, ki se ukvarja z zaščito potrošnikov, je predlagala amandma, s katerim bi zaščitili potrošnike tudi pred tistimi, ki bodo izkoriščali to, kar pomeni prodaja na daljavo. In zato mislim, da bi bilo prav, da ne sprejmemo tega amandmaja, da ostane dikcija, s katero bomo poskušali omejiti tudi tisto, kar delajo tisti, ki izkoriščajo zakonodajo, in seveda tudi tiste, ki plačujejo davke tako, kot je treba. Zanimivo je, da danes govorimo o zaščiti obrtnikov, tukaj imamo pa zakon o zaščiti potrošnikov. Pa sem za to, da podpiramo gospodarstvo, absolutno, da naredimo ta kompromis med tem, kako podpirati gospodarstvo, gospodarstvenike, in kako na eni strani potem zaščititi tudi potrošnike. Zato se meni zdi, da v tem zakonu zaščitimo potrošnike, pa razmislimo, kaj lahko naredimo na tem, da bomo lahko podjetnikom omogočili boljše delo. Ne pa da bomo zaradi tega, ker bi radi omogočili poštenim podjetnikom prodajo, omogočili tudi to, da ne bodo mogli prodajati tisti, ki delajo na področju tako imenovane sive ekonomije in nelojalne konkurence. Veste, ko piše tukaj pri tem amandmaju čisto na koncu: "Prvotni namen direktive je predvsem poenotenje ..." – kar se seveda strinjam – "... zato direktiva v 7. točki 2. člena definira pogodbe na daljavo kot tiste pogodbe, ki so sklenjene v okviru organizirane prodaje na daljavo in ne tudi v okviru enkratnih prodaj oziroma občasnih prodaj." Seveda bi lahko človek rekel, da bi podprl omejitev enkratne prodaje, če bi ta prodaja bila res enkratna. Če pa je občasna prodaja, ni pa sklenjena pogodba in tega ne dela tako, kot piše drugje, pa je to že nelojalna konkurenca. Zato Socialni demokrati tega amandmaja k 6. členu ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Želi še kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi za razpravo. Mag. Stanko Stepišnik, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovana visoka predstavnika ministrstva za gospodarski razvoj, spoštovani kolegice in kolegi! Mislim, da je ta amandma, ki je podan, zelo dober, dober za gospodarstvo, dober za potrošnike, in jaz osebno ga bom podprl. V svetu je mnogo razvoja, tudi razvoj na področju novih oblik prodaje, in zakonodaja je živa stvar, ki se mora spreminjati. Na drugi strani Slovenija ni več zaprta v enotni prostor, ampak ima odprte meje v Evropi. Ker ima odprte meje, se morajo ta pravila v Evropi počasi izenačiti. Na drugi strani mislim, da se da tudi nekaj naučiti iz tega. Tisto, kar vedno govorimo, da v Sloveniji zelo zakompliciramo, predlog, ki pride iz evropske direktive, in tu je ravno ta primer. Ta člen, ki je bil sprejet na Odboru za gospodarstvo, 6. člen, je zelo zakompliciral prodajo predvsem tistih prodajalcev, ki želijo ustreči določenim kupcem, da dobijo določen proizvod na neobičajen način, na neorganiziran način, in da zakon podpira samo eno zvrst, druge pa ne, je precej narobe. In če bi sprejeli ta člen odbora, potem bi morali predvsem kupcu poleg teh informacij iz 25. člena tega zakona zagotoviti tudi celo vrsto drugih informacij iz šestih, sedmih členov tega zakona, kot je o stroških, povezanih z uporabo komunikacijskega sredstva, o pogojih, rokih in postopku za uveljavljanje pravice do odstopa od pogodbe v skladu z zakonom, skupaj z obrazcem za odstop od pogodbe, o naslovu, na katerem podjetje dejansko opravlja dejavnost in tako naprej. Za enkratno prodajo ali občasno prodajo vse te informacije pripraviti in dati kupcu, je izredno velika administrativna ovira. To pomeni, da se manjša potrošnja; če se manjša potrošnja, se manjša gospodarska rast. Zato bom ta amandma podprl, ker je zelo dober. Hvala.
Hvala. Naslednja ima besedo Katarina Hočevar.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Šestič spreminjamo Zakon o varstvu potrošnikov, odkar je v veljavi, in evropska komisarka za pravosodje je v decembru 2013, takrat, ko bi mi ta nova pravila morali vnesti v slovenski pravni red, dejala, da je to odlično predbožično darilo za kar 507 milijonov potrošnikov v Evropski uniji. Tudi sama mislim, da je tako. Ko pa podrobno pišemo in usklajujemo posamezne člene in urejamo določeno področje, je pa vedno treba dati na tehnico na eni strani varstvo potrošnikov, ki so šibkejša stranka napram gospodarskim družbam, in na drugi strani tudi svobodno podjetniško pobudo, to, da pustimo trgu oziroma gospodarstvenikom, da zadihajo in da jih v vsakem koraku ne omejujemo. V tej temi bom sama podprla amandma Slovenske ljudske stranke in kolegov iz Nove Slovenije ravno iz tega razloga; ne zato, ker bi verjela, da je ne vem kako briljanten, ampak zato, ker moramo enkrat spremeniti to politiko in reči stop temu, da evropske direktive praktično na vsakem koraku vnašamo v slovenski pravni red bolj strogo oziroma bolj papeško, kot pa to od nas zahtevajo. In v tem smo svetovni rekorderji, oprostite, ravno na področju kmetijstva, kjer vemo, kdo so bili glavni akterji v zgodovini samostojne Slovenije. Pa se lahko spomnimo prevoznic, da ne govorim o številnih zakonih s področja kmetijstva, ki smo jih morali v tem obdobju 20 let vnesti v slovenski pravni red. Tu mislim, da tudi s to preveliko sistemsko, ko normiramo praktično na vsakem področju preveč naše državljane, naše podjetnike, da s tem delamo škodo naši družbi, našemu poslovnemu okolju in pa seveda tudi sami sebi. Ta amandma bom podprla v tem duhu, da moramo res na vsakem koraku ne samo kimati temu, kar reče Evropska unija oziroma kar rečejo v Bruslju, ampak da se tudi vprašamo, kaj je dobro za Slovenijo. V tem pa moramo priznati, da dosedanji evropski poslanci tudi niso opravili svoje domače naloge, zato upam, da bomo tokrat v Bruselj poslali nove obraze. Hvala.
Hvala. Naslednji ima besedo gospod Mihael Prevc.
Še enkrat hvala lepa za besedo. Pravzaprav sem se prijavil k besedi zaradi tega, ker sem želel kolegu Srečku Mehu povedati še enkrat, kaj pomeni, če bi takšen člen, kot je v tem trenutku napisan, stopil v veljavo, in če ga ne bi amandmirali tako, kot to predlagamo, seveda da to potegne za seboj celo vrsto zahtev, ki jih določajo tudi drugi členi. Pa je kolegu Srečku Mehu že prej zelo dobro in jasno odgovoril moj poslanski kolega gospod Stepišnik, bivši minister za gospodarstvo. Mislim, da je zadeva res tako logična. Tudi ta amandma dejansko zadevo rešuje tako logično, kar se tiče zmanjšanja teh administrativnih preprek, ki jih mi kar naprej postavljamo določenim subjektom na takšen ali drugačen način. Zato še enkrat resnično pozivam – mislim, da smo bili tisti, ki zagovarjamo ta amandma, dovolj prepričljivi, dovolj jasni, da bi bilo res prav, da se ta amandma podpre. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospod Srečko Meh.
Dvojnost naših stališč, naših gledanj pravi: kadar nam paše, takrat ne spreminjamo evropske direktive, takrat jo kar prenašamo v naš pravni red. Jaz vendarle mislim, da je pri prenosu evropskih direktiv treba spoštovati tudi naše značilnosti. Ena izmed njih je zagotovo tudi sivi trg; o tem sem seveda govoril. Sicer pa lahko sprejmemo stališče, da bomo avtomatsko sprejemali evropske direktive in se sploh ne bomo pogovarjali o značilnostih Slovenije. Jaz pa mislim, da je treba zelo precizno govoriti o specifičnostih, značilnostih slovenske proizvodnje, slovenskega potrošnika in na osnovi tega prilagajati tudi našo zakonodajo pri prenosu evropskih direktiv. Ampak, veste, s tem, ko ne sprejmemo tega zakona in sprejmemo amandma, bomo omogočili, da tisti, ki ponujajo svoje storitve po spletu, ki prodajajo to po spletu – prvič, o stroških komunikacijskih sredstev ne bo kupec vedel nič. Drugič, o roku in postopku za uveljavljanje pravic do odstopa od pogodbe ne bo kupec vedel nič. Tretjič, o naslovu, na katerem podjetje opravlja dejavnost, o telefonskih številkah ne bo vedel nič. Četrtič, o sedežu podjetja, če se razlikuje od 3. točke. Petič, o navedbi, kdo krije stroške vračila blaga. Šestič, o stroških v primeru odstopa, o stroških vračila blaga, če ga pri pogodbah zaradi njegove narave ni mogoče vrniti po pošti. Sedmič, o stroških, ki jih mora potrošnik plačati podjetju v skladu s prvim odstavkom 43.e člena, če odstopi od pogodbe in tako naprej. Osmič, o neobstoju pravice do odstopa od pogodbe, če potrošnik v skladu s petim odstavkom [[...]]In tako naprej. Devetič, o obstoju kodeksov ravnanja in dostopnosti do morebitnih kodeksov ravnanja. Desetič, o minimalnem trajanju obveznosti potrošnika na podlagi pogodbe. In enajstič, o možnosti izvensodnega reševanja sporov. Gospe in gospodje, s tem amandmajem onemogočate, da bi tisti, ki bo kupil na daljavo od posameznega ponudnika, lahko zaščitil svoje interese kot potrošnik. To onemogočate. Zato še enkrat pravim: premislite in ne podprite tega amandmaja.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Več vas je, zato vas vabim k prijavi. Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Danes je bilo v razpravi že nekajkrat pokazano na problem, ki ga imamo v Sloveniji ves čas, odkar smo člani evropske zveze, se pravi že 10 let. Gre za problem implementacije evropskih direktiv. In tudi tukaj to implementacijo vidimo različno. Seveda, okej, smo parlament, smo različni ljudje. Mislim pa, da je pa ravno tu modrost nacionalne zakonodaje oziroma nacionalnega zakonodajalca, na kakšen način direktivo implementira, se pravi, da direktivi zadosti, na drugi strani pa mora biti ta implementacija optimalna, da ne otežuje našega življenja. Saj, kaj je pravzaprav direktiva? Direktiva ni zakonsko besedilo, ki bi ga morali prepisati v svojo zakonodajo, to je zgolj neka smernica ali, če hočete, neko navodilo za opravljanje dela, ki ga običajno višji organ da nižjemu; s tem seveda ne razumem, da je tisti, ki sprejema evropsko direktivo, na višjem nivoju kot naš nacionalni parlament. Če gledamo besedilo, ki velja zdaj v dopolnjenem predlogu zakona, ki ga je sprejel odbor, in to primerjamo z našim amandmajem, Nove Slovenije in kolegov iz Slovenske ljudske stranke, kaj ugotovimo? Ugotovimo, da je na seji Odbora za gospodarstvo, ki je matično delovno telo, bila sprejeta dikcija, ki bistveno širi obveznosti za gospodarske subjekte, celo izven zahtev direktive 2011/83. Se pravi, da gre za širitev obveznosti za gospodarske subjekte, to je bilo sprejeto na Odboru za gospodarstvo, izven direktive, se pravi več, kot direktiva zahteva. Zahteve navedene direktive so namreč namenjene izključno subjektom, ki se organizirano ukvarjajo s prodajo na daljavo in ne tudi tistim, ki izdelke ali blago le redko ali izjemoma prodajo na daljavo. Toliko sem imel še za povedati pri tem amandmaju. Ne vem, če sem uspel vprašanje – bom povedal pri odločanju, gospod Srečko Meh.
Hvala. Besedo ima gospod Marko Pavlišič.
Hvala za besedo. Gospod Meh je omenil prodajo preko interneta. Gospod Meh, mene zanima, kako lahko preko interneta nekaj neorganizirano prodajaš. Ali se spletna stran kar sama postavi tam na internet in potem pridejo naključno ljudje in kar nekaj kupijo in plačajo? Poglejte, pri prodaji preko interneta to tako ne gre. Treba je postaviti spletno stran, treba je dati gor ponudbo, treba je zagotoviti možnosti plačil in ostale zadeve, in to je organizirana prodaja. Temu ne moremo reči drugače. Tako da ta sprememba, ki jo predlaga predlagatelj za to dodatno dikcijo, da se omejimo samo na organizirano prodajo, tega nikakor ne spreminja. Tako da ni s tem potrošnik niti bolj niti manj zavarovan. Bi pa omenil še eno drugo zadevo, ki smo jo tukaj že ves čas omenjali – ti naši slovenski birokratski postopki. Imam primer kolegice, ki je želela izvajati neko posebno obliko storitve v naravi, svetovanje podjetnikom v naravi, kjer potem še obrnejo kakšen čevapčič na žaru in tako dalje, da se potem pravo vzdušje vzpostavi za to, da lažje dojemaš to, kar ti predavajo, in tega v Sloveniji ni mogla narediti. Namreč, imamo grozno rigorozne postopke, kaj vse je treba narediti, da lahko ponujaš tudi hrano v naravi. In kaj je naredila? Odprla je podjetje v Nemčiji, tam so ji vse to dovolili, in potem te izvaja, popolnoma legalno izvaja v Sloveniji v okviru svojega nemškega podjetja, zaradi tega, ker imamo v Sloveniji preveč birokratske postopke. S tem, bom rekel, moramo v tej državi enkrat končno prenehati.
Hvala. Besedo ima gospod Franc Breznik.
Spoštovani gospod predsednik, hvala za besedo. Jaz bi se nekako priključil nekemu razmišljajočemu dejstvu, ki gre v tej smeri, da če so tisti, ki so bili prisotni na Odboru za gospodarstvo, pozorno poslušali tudi del moje razprave, ko sem govoril o tem, kako je sploh prišlo do nastajanja direktive 2011/83 v Evropskem parlamentu, sem govoril predvsem v zvezi s številnimi judikati iz Sodišča Evropskih skupnosti, kjer je prihajalo zaradi pomanjkljive zakonodaje na tem področju do cele vrste zlorab. Navedel sem primer enega judikata, v katerem je kot državna pravobranilka tudi dr. Verica Trstenjak napisala eno izredno dobro pravno mnenje. Za tiste, ki nas gledajo preko televizijskih sprejemnikov, bi rad povedal, da je šlo za en čisto enkraten nakup enega rabljenega notebooka ali prenosnega računalnika. In seveda tisti kupec – mislim, da je preko eBay nekdo kupil in potem je na drugi strani videl, da ta izdelek ne izpolnjuje tistih pogojev, ki mu jih je navedel tisti prodajalec. Kaj se je zgodilo? Ko je ta izdelek hotel vrniti, je ta rekel: "Ja, v redu, imate pravico, da ga vrnete, ampak za uporabo na tem izdelku pa zahtevam, ker ste ga 14 dni uporabljali, zahtevam," – mislim, da je notebook stal sto evrov, za uporabo pa je zahteval 450 evrov. In potem je cela stvar prišla na Sodišče Evropskih skupnosti in poglejte, ugotavljali so, tudi sodišča, da je, recimo, nemška zakonodaja na tem področju, tako imenovani Bürgerliche Gesetzbuch ali nemški civilni zakonik izredno izredno zastarel na tem področju, torej nekako ni predvideval nekih novih situacij, ki bodo nastale s področjem razvoja komunikacijskih sredstev. In tukaj smo danes točno pred to dilemo, ki je. Torej, evropska direktiva po eni strani – v bistvu gre tendenca v smeri zaščite potrošnikov. Gre za celo vrsto zadev danes, ki se dogajajo, celo vrsto zlorab, ki se dogajajo na tržišču. In še nekaj, da povem. Danes ne gre za zlorabe nakupa nekih izdelkov velikih vrednosti. Preko prodaje preko interneta si ti danes na svetovnem spletu, kjer lahko prodajaš neke, na primer, banalne plastične izdelke po štiri evre, recimo, pa lahko v enem dnevu prodaš, recimo, hipotetično govorim, 100 tisoč izdelkov in narediš prevaro 4 krat po 100 tisoč – 400 tisoč evrov lahko direktno prevaro narediš. In poglejte, potrošniki seveda na to niso danes pozorni in rečejo: "V redu, za 4 evre, ki sem jih plačal preko eBay, jaz danes ne bom vršil nekega pritiska, ne bom zahteval poprave nekih svojih krivic, ne bom tožil in vse ostalo." In glejte, razni špekulanti, prevaranti seveda niso sankcionirani. Ljudje, tisti, ki bi imeli pravni interes, ne postopajo v tej smeri, in cela tendenca gre v smeri zaščite potrošnikov. Torej, ugotavljamo tudi v Sloveniji, da na globalni trg, tudi kot potrošniki, nismo bili pripravljeni. Poglejte si, jaz sem tudi večkrat v tem spoštovanem državnem zboru – ko sem diplomiral, ko sem v svoji diplomi na ekonomiji predvsem govoril o in raziskoval področje trženja, torej oglaševanja preko trženja, tudi pri otrocih in starših, in tu, glejte, naletimo na izredno ranljive skupine ljudi, ki niso osveščeni. Mi tega tudi s to novelo zakona ne bomo reševali, mi potrebujemo državljansko vzgojo v osnovnih šolah, predvsem o tem, kaj so kvalitetni izdelki, kaj so prevare, kaj pomeni, ko kupiš en kitajski izdelek, kaj si s tem naredil. Jaz sem se enkrat v svoji razpravi nekje na eni konferenci s svojo kolegico, ki je prišla iz Gradca, ekonomistka, doktorirala na Harvardu iz ekonomije, danes predava v Gradcu na eni izmed fakultet – sva imela en dvoboj, ona je govorila, kako je racionalna, kako kupuje, da za čevlje ne da več kot 50 evrov, jaz sem se pa pač na drugi strani nekako dvignil v neko nastopaško držo in sem rekel, da jaz pa imam ročno izdelane čevlje in da stremim k temu, da podpiram vrhunsko manufakturno izdelavo slovenskih proizvajalcev. In potem ko sem ji naštel, da s tem 50-evrskim nakupom v bistvu podpira izkoriščanje otroške delovne sile na Kitajskem, da vsako leto zavrže dva ali pa tri pare teh čevljev, da povzroča neverjetno ekološko škodo in po drugi strani uničuje številna delovna mesta številnih vrhunskih slovenskih podjetij ali pa tudi posameznikov, čevljarjev, in to je vse tisto, kar nastaja. In poglejte, to je bil dvoboj z nekom, ki je imel doktorat na Harvardu, delno slovenske krvi, bi lahko rekli, in tega ni razumel, te globalnosti, in to je tisto, kar te naučijo v svetu. Če greš ti v resne države, Švico, Avstrijo, Nemčijo, te najprej naučijo tega običaja, da skrbiš – nekoč so rekli, ko so v srednjo ekonomsko šolo, tudi v bivši Jugoslaviji, tisti, ki so hodili, so imeli blagoznanstvo, imeli so predmet blagoznanstvo, da se je povprečen državljan naučil, kaj je to blagoznanstvo, kaj je to sploh kvaliteta, o čem sploh danes lahko razpravljamo. In poglejte, mi smo dnevno podvrženi manipulacijam, dnevno vsaka reklama prvih 5 minut vzbuja pri vsakem od vas pogoj neke nezadostitve nekim kriterijem, recimo estetskim pri ženskah – imate eno gubico, naslednjih 20 sekund pa reklama gre v tej smeri, da vam takoj najde rešitev. In poglejte, to je danes bistvo oglaševanja. Sploh ne vemo več, kje je meja med oglaševanjem in kje je meja med vzbujanjem umetnih potreb pri naših državljanih in državljankah, in to je tudi v globalnem smislu. Torej, to je preseglo vse moralnoetične standarde. Ravno tu pa moramo biti pazljivi, in tisto, zaradi česar tudi jaz nisem reagiral, ki, kot veste, vedno zastopam debirokratizacijske postopke – so hujši, ki bi jih lahko odpravili. Tisti, ki danes tukaj nastopate, se morate zavedati, da samo če gremo za različna dovoljenja, recimo gradbena dovoljenja za malo bolj zahtevne projekte, še vedno traja predolgo v Sloveniji; leta čakajo na gradbeno dovoljenje. Tam pa so postopki, ko, recimo, Arso sploh ne da odgovora po dve leti za določene postopke. Tu pa, poglejte, menim, da je prednostna pravica totalne zaščite potrošnikov pred tisto pravico enkratnega nakupa. Menim, da tu ne bo prišlo do neke izredne debirokratizacije, za katero imate določene argumente kolegi in kolegice, in jih po eni strani spoštujem, po drugi strani se pa morate zavedati vseh pasti današnjih komunikacijskih sredstev. In poglejte, eden izmed judikatov, zaradi katerega je tudi ta direktiva nastala, ki je prišel v bistvu iz Sodišča Evropskih skupnosti v Evropski parlament, je primer, ki sem vam ga povedal. Rade volje vam pokažem celo vrsto judikatov tega sodišča v različnih primerih, ki je izredno močno vplivalo. Če si boste pogledali tudi tisto, kar vam je Vlada poslala, torej predlog zakona, je zanimivo, da gre za obsežno spremembo tudi v Nemčiji, recimo nemškega civilnega zakonika. Resda Avstrijci vsega dela direktive nekako niso implementirali v svoje zakone, ampak tu sem pa prepričan, da vsaj ta amandma, ki ga vlaga tudi Nova Slovenija, na to ne opozarja. In ravno ti enkratni nakupi so največkrat gnezdo velikih zlorab, internetnih zlorab, in pri tem potrošniki ne bodo imeli nobene zaščite. In tu lahko rečem, lahko najdem nek kompromis, morda, karkoli se da narediti. Ampak zavedajte se, da je zaščita potrošnikov danes še vedno na izredno nizkem nivoju, vsaj v Sloveniji. In tudi kultura potrošnikov, tisto, za kar smo sami krivi in kar lahko na dolgi rok izboljšamo. In menim, da je tukaj zaščita potrošnikov na prvem mestu, na drugem mestu pa je neka dodatna birokracija, ker ta je minimalna, ne povzroča tako velikih stroškov tistih, ki bodo morebiti pristopali k tej prodaji. Tako da sem na strani tistih, ki poudarjajo to zaščito, in menim, da ta amandma ni potreben. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 7. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PREMOSTITVENEM ZAVAROVANJU POKLICNIH ŠPORTNIKOV V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 30 poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožefom Kavtičnikom. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagateljev predloga zakona gospodu Jožefu Kavtičniku.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Predstavnik Vlade, spoštovani kolegice in kolegi! Bilo bi nekorektno, če bi dejali, da država za naše odlične športnice in športnike ni storila nič, res pa je, da bi lahko naredila bistveno več. In danes imamo priložnost in možnost, da s potrditvijo Predloga zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov naredimo pomemben korak k izboljšanju njihovega položaja. Osnutek zakona ima korenine že pred letom 2010; tam nekje leta 2006, 2007 je pripravljavec tega osnutka, to je Sindikat športnikov, seznanil ministra Zvera s takratnim predlogom oziroma osnutkom zakona. Potem so bili s tem osnutkom seznanjeni tudi ministri dr. Lukšič, dr. Turk in tudi dr. Pikalo. Nobena vlada ni prevzela pripravljenosti ali povzela tega osnutka, čeprav so pri pisanju sodelovali tudi določeni strokovnjaki s področja delovnopravne zakonodaje. Ker predlog zakona ni nastal na vladi, tudi ni medresorsko usklajen, zato je bilo s strani Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora več pripomb kot sicer. Zakon, kot je bilo že uvodoma rečeno, smo v Državni zbor 24. 1. vložili poslanci različnih poslanskih skupin. Vse pripombe, ki so bile dane v sami razpravi, smo upoštevali, ter neskladja nekako usklajevali z amandmaji. Predlog zakona ima široko podporo zainteresirane strokovne javnosti, članic Olimpijskega komiteja Slovenije – Združenja športnih zvez, nacionalnih panožnih športnih zvez, komisije športnikov, odbora za šport pri OKS ter komisije vrhunskih športnikov pri OKS. Predlog zakona zajema poklicne športnice in športnike, ki so zaposleni v športnih društvih, ter vrhunske športnice in športnike, ki imajo status in so samozaposleni ali zaposleni v državni oziroma javni upravi. Prvi bodo obvezno vključeni v premostitveno zavarovanje in bo zanje moral delodajalec odvajati določen znesek v sklad, in to od njihovega osebnega dohodka. Drugi pa se bodo lahko v sklad vključili prostovoljno. Za vse bodo veljala enaka pravila. Tisti del sredstev, ki bo namenjen v sklad, bo neobdavčen, ko pa bo športnik sredstva iz sklada pričel koristiti, bodo ta obdavčena, vendar največ do 30 %. S tem zakonom športnikom ničesar ne poklanjamo, saj gre za njihova zaslužena sredstva, gre za njihov osebni dohodek, nagrade, premije. Športnik bo iz sklada prejel samo tista sredstva in v takšni višini, ki jih bo privarčeval. Ta sredstva bo prejemal po zaključku športne kariere, ne prej kot po 30. letu starosti oziroma v izjemnih primerih ob poškodbi, zaradi katere se mu prekine športna pot. Spoštovani! Športnik v času intenzivnega športnega udejstvovanja nima časa za študij, za ustvarjanje doma ali poklicne kariere. Zato mu bo ta sklad omogočil, da ima takoj po zaključku športne kariere zagotovljeno vsaj minimalno socialno varnost. Zakon je enostaven in pregleden, saj ima le 40 členov. V zakonu je jasno zapisano: način zbiranja sredstev, oblikovanje sklada, poslovanje sklada, odgovornost in obveznost upravljavca sklada, naloge skrbnika sklada, obveščanje zavarovancev o poslovanju sklada. Opredeljen je tudi nadzor nad upravljavcem sklada, skrbnikom sklada, obračunom davčnih olajšav ter izplačevanjem premostitvenih rent. Ta nadzor bodo opravljale pristojne institucije: agencija za nadzor, Durs, Banka Slovenije in tako naprej. Pričakujem, da bo zakon dobil podporo vseh poslank in poslancev, saj je to naš minimalen prispevek za naše uspešne in vrhunske športnice in športnike. Zato z veseljem pričakujem današnjo razpravo. Hvala.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici Saši Kos.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 14. redni seji 9. 4. 2014 obravnaval Predlog zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožefom Kavtičnikom. Zakonodajno-pravna služba je predloženi zakon proučila z vidika njegove skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika in k njemu podala pripombe. Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport in Državni svet sta v svojih mnenjih predlog zakona podprla. Med drugim sta se zavzela, da bi se moral socialni status urediti za vse športnike in pri tem posebnem varčevanju v sklad predvideti tudi solidarnostni vidik, še zlasti, ker je ta sistem individualnega varčevanja vključen v nacionalno davčno politiko. Mnenje je podala tudi Vlada, ki zaradi preveč odprtih vprašanj in dilem v trenutnih težkih finančnih razmerah v državi, nezadostnega kroga upravičencev, vprašanja vzdržljivosti premostitvenega sklada in drugih nejasnosti predloga zakona ni podprla. Predstavnik predlagateljev Jožef Kavtičnik je uvodoma povedal, da predloženi zakon nikomur ničesar ne jemlje in za nikogar ni škodljiv, daje pa pomembno sporočilo vrhunskim športnicam in športnikom, in to je, da se država in politika zavedata vrhunskosti njihovih uspehov, ki so plod strokovnega dela, odrekanj, vztrajnosti, izjemnih naporov ter nadarjenosti. Pojasnil je, da predlog zakona daje možnost in priložnost posameznikom, da del zasluženega dohodka, tudi od nagrad, in ostalih prejemkov odvedejo neobdavčeno kot premostitveno zavarovanje za čas po športni karieri, ko bodo ta sredstva nujno potrebovali. Minister za izobraževanje, znanost in šport je povzel mnenje Vlade, ki ga je ta podala dne 6. 3. 2014, in stališče Vlade do mnenja Državnega sveta z dne 8. 4. 2014. Med drugim je povedal, da je predlog zakona napisan slabo, ima sistemske nedoslednosti in bo povzročil veliko problemov, namesto da bi reševal premostitveno zavarovanje športnikov. Opozoril je še na nekatere vsebinske probleme v predlogu zakona, ki se tičejo davčne materije, nejasne in nedosledne obravnave zavarovancev, zastaranih podatkov, pravil za upravljanje premostitvenega sklada, vprašanja drugih primerljivih poklicnih skupin, nadzora nad upravljanjem premostitvenega sklada in manka osnutkov podzakonskih predpisov, ki so predvideni v predlogu zakona. Pojasnil je še, da bo Vlada v roku šestih mesecev v zakonodajni postopek predložila zakon, ki bo ustrezno uredil predloženo tematiko. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je predstavila njihovo mnenje in povedala, da predlog zakona posega na zahtevno in kompleksno pravno področje. Vsebinsko namreč posega zlasti na področje, ki ga ureja Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, Zakon o investicijskih skladih in družbah za upravljanje, Zakon o trgu finančnih inštrumentov in tudi Zakon o športu. To pomeni, da njegova vsebina sodi v področje treh ministrstev, zato bi bilo pri njegovem sprejemanju nujno sodelovanje vseh navedenih ministrstev in tudi drugih ključnih subjektov, na primer Kapitalske družbe kot predvidenega upravljavca premostitvenega sklada in zato tudi glavnega izvajalca tega zakona. Po uvodnih ugotovitvah, povzetih iz njihovega mnenja, je pojasnila, da je vloženih precej amandmajev, ki izboljšujejo predlagano besedilo s tem, da odpravljajo določena notranja neskladja, tako nomotehnične narave kot vsebinske narave, ter določene druge pomanjkljivosti in nedoslednosti, ki pa niso zgolj redakcijskega značaja, temveč prinašajo tudi bistvene vsebinske spremembe, vendar vseh pomislekov ne odpravljajo. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila.
Hvala. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade. Aljuš Pertinač, državni sekretar Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport, bo predstavil mnenje. Za govornico, prosim.
Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, spoštovani poslanke in poslanci! Kot veste, je Vlada Republike Slovenije sprejela negativno mnenje k Predlogu zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov. Če mi dovolite, bi predstavil ključne razloge in utemeljitve za takšno stališče Vlade. Najprej je treba ugotoviti, kot izhaja tudi iz mnenja Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, da predlagani predpis ne ustreza pravnim standardom za usklajen, sistematičen, pregleden in jasen predpis. Posebej je seveda pri tem zakonskem predlogu problematično določanje zaveze države po podpori določenim ukrepom ali ravnanju, kar ne more biti predmet zakonskega urejanja. Kot veste, je za urejanje davčne politike z vidika zagotavljanja celovitosti in transparentnosti davčnega sistema edino primerna davčna zakonodaja. Želel bi posebej izpostaviti, da se vsebina predloga zakona v obveznem delu, tam, kjer govori o zavarovanju, nanaša na manj kot 500 poklicnih športnikov, in v neobveznem delu za približno tisoč vrhunskih športnikov, kot to opredeljuje 2. člen Zakona o športu. Skupaj to predstavlja okoli 2 % registriranih športnikov v Republiki Sloveniji. Po mnenju Vlade to ni zadosten krog upravičencev, da bi upravičeval takšno zakonsko rešitev. Ugotavljamo tudi, da predlog zakona diskriminatorno obravnava športnike iste ekipe v nekem športnem klubu, saj športnik, za katerega se delodajalec odloči, da ga bo zaposlil, obvezno vstopa v sistem zavarovanja, s čimer so mu omogočene tudi davčne koristi, kar pa ne velja za športnika iste ekipe, ki ga delodajalec ne zaposli in nima statusa vrhunskega športnika, lahko pa ima skladno z Zakonom o športu status poklicnega športnika, in teh davčnih ugodnosti ne more koristiti. Ugotavljamo tudi, da zakon ne predvideva solidarnosti med poklicnimi športniki, saj predvideva osebni račun. Na nek način gre s temi zakonskimi rešitvami torej za obliko zasebnega varčevanja z davčnimi olajšavami države in ne za socialno zavarovanje s pravicami na podlagi dela. Če mi dovolite, bi sklenil, spoštovani poslanke in poslanci, z mislijo, da so vsekakor tudi vrhunski športniki ciljna skupina, za katero si moramo v tej državi, ali pa v Vladi, ali pa v resornem ministrstvu prizadevati. Ne bi se spuščal v ocene o tem, ali ta država naredi dovolj za vrhunske športnike ali bi morala še več, bi pa se seveda vprašal, ali so vrhunski športniki, in vemo, da mnogi med njimi imajo zaslužke tekom kariere, ki so seveda posledica njihovega trdega dela in rezultatov, in teh jim nihče ne odreka, ki jim omogočajo status, po katerem seveda ne potrebujejo davčnih olajšav. Imamo pa številne vrhunske športnike, ki mnogo bolj kot davčne olajšave po končani karieri potrebujejo možnost za zaposlitev. Skratka, ali je to tista ciljna skupina, sem povedal, okoli tisoč ljudi, ki v tem trenutku, v tem času v tej državi najbolj potrebuje davčno ugoden položaj z vidika davčnih olajšav. Mislim, da je to vprašanje, na katerega je treba odgovoriti, ko se odločate o tem, ali podpreti ta predlog zakona ali ne. Hvala lepa.
Hvala. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Alenka Bikar bo predstavila stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani in spoštovane, vsi prisotni, lep pozdrav! V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija Predlog zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov, ki ga je na pobudo športnih organizacij, sicer s podpisi določenih poslank in poslancev različnih poslanskih skupin, pravzaprav vložil kolega Jožef Kavtičnik, podpiramo, ker ima po naši oceni vsaj dve pomembni sporočilni vrednosti. Prvič, športnik razmišlja o tem, da se bo njegova uspešna športna pot enkrat končala, in to v času, ko je še v največjem športno tekmovalnem zanosu. S pomočjo tega zakona bo začel sam razmišljati, kaj bo počel po končani športni poti. Prične se zavedati, da mora zase in za svojo prihodnost poskrbeti najprej sam, in to v času, ko je uspešen. In drugič, športnik se zaveda, da bo po končani športni poti vsaj neko obdobje socialno preskrbljen in bo imel nekaj časa, da se prilagodi na nov način življenja. To mu zagotavlja neko varnost, zato bo bolj sproščen in se bo lažje posvetil svojemu osnovnemu poslanstvu, to je treningu in tekmovanju. Poleg tega daje predlog zakona osnovo za pripravo celostnega reševanja problematike mladih športnikov in športnic. V Pozitivni Sloveniji smo prepričani, da si naši uspešni športniki in športnice zaslužijo zakon o športu, ki bi na enem mestu reševal številna, za njih pomembna vprašanja, kot so zdravstveno varstvo, kamor so vključeni zdravniški pregledi in oskrba, zdravstvena zavarovanja v času treninga, tekmovanj za klub, reprezentance doma in v tujini, kot so izobraževanje od primarnega, osnovnega šolanja do sekundarnega, študija doma, študija v tujini, na daljavo, podeljevanja štipendij, potem vprašanje zaposlovanja, vprašanje davčnih olajšav, nagrad ter prejemkov za uspehe, donatorskih in sponzorskih prispevkov, za karierno načrtovanje športnikov predvsem po zaključeni športni poti ne glede na to, ali zaključi kariero sam ali ga to v prisili poškodba, izčrpanost ali bolezen, in druga področja, ki vplivajo na delovanje športnikovega življenja v trenutku njegove aktivne vloge in po njej. Če se vrnem nazaj na predlagani zakon. Ta zakon omogoča športniku, da si pomaga sam in lahko določen del svojega zaslužka oziroma nagrade oddvoji za zavarovanje za čas, ko bo prenehal športno kariero, prisiljeno zaradi poškodbe ali pa po normalni, ki pa je štirikrat krajša od delovne dobe povprečnega delavca Republike Slovenije. S tem načinom športnikom omogočimo, da ne zapadejo v osebno stisko. Predlog zakona, ki je pred nami, ima samo 41 členov in je dokaj enostaven in pregleden. Ravno zato, ker je pregleden in transparenten in zagotavlja tudi tak sistem zaposlovanja športnikov, daje možnost poklicnim športnikom, da v času športne kariere poskrbijo za svojo socialno varnost takoj po zaključku poklicne športne kariere – s tem dobijo možnost in priložnost, da se hitreje in lažje vključijo v tako imenovano civilno življenje –, in vključuje državo, da preko manjših davčnih olajšav podpira in spodbuja varčevanje poklicnih športnikov. Predlog zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov bo zato deležen podpore vseh poslank in poslancev Pozitivne Slovenije. Hvala.
Hvala tudi vam. Mag. Majda Potrata bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod državni sekretar s sodelavcem, poslanke in poslanci! To, kar bom povedala kot mnenje Poslanske skupine Socialnih demokratov ni opredelitev do športa, ampak opredelitev do zakona, o katerem govorimo, in to zagotovo ni Zakon o športu, ampak je zakon o premostitvenem skladu za športnike. Svoje stališče do športa smo v Poslanski skupini Socialnih demokratov najbolj obsežno obravnavali ob nacionalnem programu športa, in menim, da ga ni, ki bi lahko Poslanski skupini Socialnih demokratov kakorkoli prisodil, da ni poudarjala in da ne poudarja pomena, ki ga ima šport za celostni razvoj vsakega posameznika, pa tudi to, kakšno vlogo in pomen ima šport za celotno slovensko družbo. Ne nazadnje nacionalni program športa predvideva tudi izvedbeni načrt, v katerem so predvidene dejavnosti in ukrepi za to, da bi športniki po zaključku bogate športne kariere lažje vstopali v čas po športni karieri, da ne omenjam vseh tistih ukrepov, ki jih je država že sprejela za šolanje med kariero in tudi za zaposlovanje nekaterih med športno kariero. In zdaj o zakonu. Amandmaji, ki so bili sprejeti na delovnem telesu, sicer odpravljajo nekatere pomisleke Zakonodajno-pravne službe, vendarle pa sistemski pomisleki ostajajo. Jedrni problem zakona je varnost tistih, ki naj bi jim bil zakon namenjen, prvenstveno poklicnih športnikov. Varstvo njihovih prihrankov in siceršnja pravna varnost namreč po našem mnenju in tudi po strokovnih mnenjih nista zajamčena. Naloga politike, zlasti pa zakonodajalca je, da mora v prvi vrsti sprejemati uresničljivo in dobronamerno zakonodajo. Dejstvo pa je, da se je do te faze obravnave storilo premalo za izboljšanje besedila. Strokovni svet za šport je nazadnje predlagal predlagatelju in Olimpijskemu komiteju Slovenije – Združenju športnih zvez pripravo javne obravnave zakona. Tega nismo dočakali. Državni svet je predlog sicer podprl, a z zelo jasnim priporočilom, naj pristojni in zainteresirani deležniki v nadaljevanju razrešijo vsebinska in pravnosistemska vprašanja. Ne nazadnje bo kljub opozorilom Zakonodajno-pravne službe, da je glede na obsežnost in kompleksnost tematike 15-dnevni rok od objave, ko zakon začne veljati, prekratek, ta zakon začel veljati, če bo sprejet. Ali je sprejetje predloga zakona v teh okoliščinah res ustrezen? Vprašanje izvedljivosti predloga je tudi bilo jasno izraženo. Ali je sprejetje takega zakona sploh primerno v tej fazi? Tudi za obravnavo v Državnem zboru je k 41 členom zakona vloženih 19 amandmajev. Se pravi k 42 % členov so vloženi amandmaji. Tolikšno število amandmajev sproža vprašanje o sistematičnosti in izvedljivosti vsebine zakona in bi terjalo novo opredelitev Vlade in Zakonodajno-pravne službe, saj gre pravzaprav za novo besedilo. Predlagatelj res trdi, da sledi mnenju Zakonodajno-pravne službe, a samo deloma; ni odpravil vsebinskih pomislekov, pa tudi vseh nomotehničnih pripomb ni upošteval. Opozarjamo, da takšna nejasna in nepregledna pravna ureditev otežuje pravnim naslovljencem nedvoumno seznanitev s svojim pravnim položajem, kar povzroča pravno negotovost in s tem nezaupanje v pravo ter pomeni poseg v načelo pravne države. Menimo torej, da ostaja vprašanje izvedljivosti zakona tako jasno izraženo, da predloga zakona v Poslanski skupini Socialnih demokratov ne bomo podprli. Hvala.
Hvala. Gospa Alenka Pavlič bo prestavila stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Hvala lepa. Predlog zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov predstavlja korak naprej pri urejanju področja vrhunskega, poklicnega športa in športnikov v Sloveniji. Zato namenu zakona in ciljem zakona ni mogoče oporekati oziroma si zaslužijo podporo. Bomo pa kasneje v razpravi opozorili na nekatere pomanjkljivosti oziroma dileme, ki bi lahko povzročile več težav, kot pa doprinesle k reševanju materialnega statusa športnikov po končani karieri. Zakon sicer ne posega v urejanje širšega področja športa, ampak ureja zgolj posamičen del, in sicer tako imenovano premostitveno zavarovanje. Dejansko omogoča poklicnim športnikom, da del dohodka neobdavčeno naložijo v tako imenovano premostitveno zavarovanje za čas po končani karieri. Država naj bi slednje zavarovanje podprla z ustreznimi davčnimi olajšavami. Ker zakon posega na področje, ki ga urejajo štirje sistemski zakoni, o pokojninskem zavarovanju, o investicijskih skladih, o trgu finančnih instrumentov in o športu, in sodi v področje treh ministrstev, za šport, za delo in za finance, se je vzpostavilo vprašanje, ali bi bilo pri njegovem sprejemanju nujno sodelovanje vseh navedenih ministrstev in Kada kot predvidenega upravljavca premostitvenega sklada. Do slednjega namreč v zakonodajnem postopku oziroma tudi pred tem v fazi oblikovanja zakona ni prišlo. Vlada se strinja z nameni in cilji zakona, vendar ne v predlaganem besedilu, prav tako pa soglasja ni dalo Ministrstvo za finance, in tudi koalicijski partnerji so izrazili nestrinjanje z novelo zakona. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev nas torej skrbi, da Vlada Republike Slovenije zakona v tej obliki ne podpira. Ne podpira pa ga zaradi sistemskih nedoslednosti, saj naj bi povzročil več problemov. Da ima zakon kar nekaj nedorečenosti, je pokazalo tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Na seji matičnega delovnega telesa so bili sicer sprejeti amandmaji, ki odpravljajo določena neskladja. Predlagatelj je za drugo obravnavo na seji zbora oblikoval amandmaje, ki sicer prinašajo nekatere vsebinske spremembe, še vedno pa ostajajo odprta vprašanja oziroma temeljni pomisleki glede kroga zavarovancev, posebnega davčnega statusa vplačil in izplačil ter upravljavca premostitvenega sklada. Vlada je sprejela zavezo, da bo v roku šestih mesecev pripravila svoj predlog zakona, ki bo sprejemljiv tudi na izvedbeni ravni. Res je, da imamo vlado v odstopu, kar pa ne bi smelo zaradi pomembnosti same materije vplivati na pripravo besedila zakona, ki bi vsebinsko in sistemsko ustrezneje urejal in uredil hvalevreden namen, ki ga zasleduje. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev bomo zato o predlogu zakona glasovali po lastni vesti oziroma presoji.
Hvala. Gospod Branko Kurnjek bo predstavil stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Gospod predsednik, spoštovani gospod državni sekretar s sodelavcem, poslanke in poslanci! Naj uvodoma povem, da v Državljanski listi menimo, da je zakonska ureditev premostitvenega ali morda bolje rečeno prehodnega zavarovanja športnikov po končani karieri potrebna, saj imajo športniki od zgodnje mladosti dalje okrnjeno izobraževanje, zožene socialne stike, nekateri športniki individualnih ozko usmerjenih športov, ki so sponzorsko manj zanimivi, imajo poudarjene težave, to so, recimo, metalci v atletiki, deskarji na snegu in podobno, in imajo po karieri tudi manj možnosti za trenersko delo. Zato je treba njihov položaj po končani karieri urediti, vendar pa predlog zakona, ki ga obravnavamo, njihovega položaja ne ureja celovito in ima precej pomanjkljivosti. Nanje je obširno opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba, ki je zapisala, citiram, "da besedilo označujejo nesistematičnost, nepreglednost, nejasnost in neusklajenost, kar je odraz tako odsotnosti notranjih strukturnih delov kot tudi vsebinske podnormiranosti oziroma neusklajenosti predloga zakona". Prav tako po mnenju Zakonodajno-pravne službe nekatere določbe povzročajo neenakost, so skopo obrazložene, težko izvršljive ter pomenijo odstop od veljavne ureditve, ki pa ni pojasnjen oziroma utemeljen. Zakonodajno-pravna služba je svoje pripombe na člene zakona, ki so bili daleč od tega, da bi jih lahko označevali kot samo nomotehnične narave, podala k 40 od 41 členov predloga zakona. V nadaljevanju bom navedel le nekaj razlogov, zaradi katerih lahko predloženi predlog zakona v Državljanski listi žal označimo za nesprejemljivega. Kot rečeno, gre za nesistematičen, nepregleden, nejasen in potencialno neustaven zakon. Predlog zakona ne predstavlja zadostnega kroga upravičencev, ki bi upravičevali njegovo sprejetje. Predlog lahko privede do diskriminatorne obravnave športnikov iste ekipe v nekem športnem klubu. Ukrepe na področju davčne politike bi bilo treba urejati z davčno zakonodajo. Zakon bi moral vsebovati oceno javnofinančnih posledic in biti usklajen z Ministrstvom za finance, prav tako pa bi moral zasledovati trenutne neugodne finančne razmere v državi. Premostitveni sklad naj bi upravljal kapitalski sklad, vendar v predlogu zakona ni nikjer točno navedeno, kakšne zahteve mora izpolnjevati kapitalski sklad. Vzpostavitev navedenega sistema zavarovanja bi lahko sprožila tudi zahteve drugih primerljivih poklicnih skupin po vzpostavitvi posebnih zavarovanj s posebnimi davčnimi ugodnostmi. Gre za obliko privatnega varčevanja z davčnimi olajšavami države in ne za socialno zavarovanje s pravicami na podlagi dela. Potem imamo, recimo, postavljeno še starostno mejo 30 let, po kateri bi se lahko začelo črpati pravice iz tega zavarovanja. In še in še bi lahko naštevali. Vloženi amandmaji k predlogu zakona sicer sledijo nekaterim pripombam, vendar pa vseh bistvenih konceptualnih pomislekov ne odpravljajo in jih z amandmaji najverjetneje niti ni mogoče vseh popraviti. Prav tako nekatere določbe povzročajo neenakost, so skopo obrazložene, težko izvršljive ter pomenijo odstop od veljavne ureditve, ki pa ni pojasnjen oziroma utemeljen, tudi s temi amandmaji ne. Predloga zakona v Državljanski listi, kot že rečeno, ne podpiramo, saj premostitveno zavarovanje športnikov ureja parcialno, nesistematično in nejasno. Glede na kompleksnost tematike je nujno potrebno, da se področje celovito preuči in skupaj s pristojnimi ministrstvi najde primerne in finančno vzdržne rešitve, ki bodo lahko zaživele tudi v praksi. Ponovno pa poudarjam, da smo v Državljanski listi naklonjeni zakonski ureditvi tega področja, vendar si želimo, da bi bil zakon vsebinsko dodelan, usklajen z vsemi deležniki in na koncu s široko podporo tudi sprejet. To si v Državljanski listi želimo. Ne želimo pa si, da bi današnja razprava, ki sledi, bila populistična [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]orientirana in bi izkoriščala športnike v ta namen. Prav tako si ne želimo, da bi s tem zakonom država naredila dve kategoriji športnikov, privilegirane in neprivilegirane. Hvala.
Hvala. Gospod Mihael Prevc bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani državni sekretar s sodelavcem, spoštovani kolegice in kolegi! Ja, Slovenci smo športni narod, smo pravzaprav fenomen v svetovnem merilu, saj skorajda ni športne panoge, v kateri naši profesionalni športniki ne bi dosegali najboljših uvrstitev v svetovnem merilu, pa naj gre za zimske, poletne, vodne ali dvoranske športe. Kariera poklicnega športnika običajno traja od njegovih najstniških let do začetka njegovih 30 let, če ni predčasno zaključena zaradi poškodbe ali bolezni. To obdobje je za navadnega smrtnika rezervirano za izobraževanje, začetek poklicne kariere, socialne stike, ustvarjanje družine in podobno. Za vse to je večina poklicnih športnikov v pretežni meri prikrajšana, zaradi česar jih po koncu aktivne kariere veliko ostane brez izobrazbe, težje pridejo do zaposlitve in posledično ostanejo brez finančne in tudi socialne varnosti. To je še posebej problematično, če poklicni športnik tekom svoje kariere ni dosegel najbolj vrhunskih rezultatov, ki so običajno poplačani še z visokimi denarnimi nagradami. Predlagani zakon o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov, ki smo ga vložili poslanci vseh poslanskih skupin, s prvopodpisanim kolegom Kavtičnikom, po našem mnenju predstavlja dobro podlago za urejanje blažjega prehoda poklicnega športnika iz aktivne kariere v običajno življenje. Zakon namreč vpeljuje tako imenovani premostitveni sklad, v katerega bo poklicni športnik sam oziroma njegov delodajalec vplačeval prispevke, ki bodo odvisni od višine njegovih dohodkov, kot osnova za izplačevanje prispevkov pa se bo uporabila bruto višina dohodkov plač, nagrad ali drugih sponzorskih sredstev. Sredstva, ki se bodo zbrala na športnikovem osebnem računu znotraj premostitvenega sklada, pa bo lahko športnik koristil po koncu svoje kariere bodisi v obliki premostitvene rente, ki mu jo bo mesečno izplačevala ena izmed zavarovalnic, na katero se bodo prenesla vplačana sredstva iz sklada, bodisi v enkratnem izplačilu, če višina zbranih sredstev na njegovem računu ne bo presegala 5 tisoč evrov. Pri tem velja opozoriti, da bo obveznost za plačilo davka nastopila pri izplačilu sredstev športniku, medtem ko se davek pri vplačevanju v sklad načeloma ne bo obračunaval. S tem se zagotavlja ugodnejša davčna obravnava športnikov v primerjavi z ostalimi poklicnimi kategorijami, kar bi lahko sprožilo plaz teh poklicnih skupin po enakopravni obravnavi. Kljub temu nas v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke široka podpora takšnim rešitvam navdaja z optimizmom, saj to pomeni, da ste tudi koalicijski poslanci, če vas še lahko tako imenujem, naklonjeni nižjim in enostavnejšim davčnim obremenitvam prebivalstva. Upamo, da bo tako ostalo tudi pri obravnavi ostalih davčnih zakonov, še posebej tistih, ki jih bomo obravnavali jutri in predstavljajo podlago za izboljšanje poslovnega okolja. Po mnenju Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke je dolžnost države, da tudi s konkretnimi ukrepi vzpostavlja takšne pogoje, ki bodo športnikom omogočali dostojno življenje tudi po koncu njihove poklicne poti. To je ne nazadnje tudi naša moralna odgovornost. Smo pa razočarani nad Vlado oziroma ministrstvom, pristojnim za šport, ki bi po našem mnenju moralo biti tisto, ki predlaga sistemske rešitve za zagotavljanje socialne varnosti vrhunskih športnikov. V primeru sprejetja tega zakona bo Vlada vendarle primorana poiskati način, da bo določbe zakona spravila tudi v življenje. Poslanka in poslanci Slovenske ljudske stranke ocenjujemo, da predlagani zakon o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov vzpostavlja eno izmed poti do znanega cilja. Zavedamo se, da besedilo vsebuje še kar nekaj lukenj, ki jih je sicer mogoče delno odpraviti s sprejetjem predloženih amandmajev. Vendar zaradi moralne odgovornosti do naših športnikov ocenjujemo, da je predlagani zakon vreden naše podpore. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanke skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavila gospa Marija Plevčak.
Hvala za besedo. Vsem prisotnim lep pozdrav! Predloga zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov v Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev ne podpiramo. Razlogov za naše odklonilno stališče do predloga tega zakona je več, pri čemer pa našemu negativnemu mnenju pritrjujeta tudi mnenji in opozorili Vlade in Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Prvi očitek leti na neažurnost in neverodostojnost podatkov, na podlagi katerih temelji predlog zakona. Ker je tudi ocena javnofinančnih posledic zakona vezana na te podatke, je toliko bolj nesprejemljivo, da predlagatelj ni resno vzel priprave zakona niti v tem delu. Nedvomno pa bo ta zakon imel finančne posledice za državni proračun, saj je namen zakona v davčni olajšavi pri koriščenju sredstev iz premostitvenega sklada. Poudarjam, pri koriščenju sredstev iz premostitvenega sklada. Nadalje je treba vedeti, da bi bil predlagani zakon primerjalno gledano z drugimi državami praktično unikum, saj je v drugih državah, če sploh je, premostitveno zavarovanje urejeno na ravni sindikata, pa še to zgolj za skupino nogometašev. Naslednja pomanjkljivost se nanaša na vprašanje vzdržnosti premostitvenega sklada. V sklad bi bilo namreč obvezno vključenih po sicer zastarelih podatkih zgolj 500 poklicnih športnikov. V zvezi s skladom, ki naj bi ga upravljala Kapitalska družba pokojninskega in invalidskega zavarovanja, se poraja tudi vprašanje po izpolnjevanju zahtev, ki jih naj bi po veljavnih zakonih izpolnjevali upravljavci sklada. Ključno za oblikovanje našega negativnega stališča do tega zakona je dejstvo, da v danih javnofinančnih razmerah ni primerno, da bi podprli predlagane ugodnejše davčne obravnave, saj bi prišlo do izpada javnofinančnih prihodkov, pa čeprav ne tako pomembnega po višini, saj gre za majhno skupino davčnih zavezancev. Kljub temu si tudi tega ne moremo dovoliti, in to dodatno tudi iz razloga, ker bi ta posebna ureditev za skupino športnikov lahko sprožila tudi zahteve drugih primerljivih skupin po vzpostavitvi posebnih ugodnih zavarovanj pod posebnimi davčnimi ugodnostmi. Verjetno ni treba posebej govoriti še o tem, da ta predlog zakona ni usklajen niti z Zakonom o športu. Glede na vse pomanjkljivosti, ki jih ima predlog zakona, in to navkljub popravkom z amandmaji, bo zagotovo otežena implementacija v prakso. To je še en razlog več, da ga naša poslanska skupina ne bo podprla, saj menimo, da slab zakon naredi več škode, kot pa da ga sploh ni. Opozorim pa naj še na nekaj. Naša država se do športnikov nikakor ne obnaša mačehovsko. Prav nasprotno, celo kopico ukrepov smo že sprejeli v korist športni sferi. Med njimi se omogočajo posebni režimi v izobraževanju, zaposlitev v javni upravi in ne nazadnje davčna razbremenitev denarnih nagrad, prejetih za športne dosežke. Tako imajo naši vrhunski športniki in športnice na voljo precej ukrepov, ki jim nekako olajšujejo življenje že med samo kariero, in mi poslanci in poslanke Demokratične stranke upokojencev to seveda iskreno podpiramo.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavila gospa Ljudmila Novak.
Spoštovana gospa podpredsednica, državni sekretar, kolegice in kolegi! Slovenija je že dokazala, da smo narod športnikov, tudi vrhunskih. Krščanski demokrati želimo to tradicijo ohranjati, vendar ne v škodo kakovostnega in rekreativnega športa ter športa mladih, zato bomo skrbno in sistematično podpirali ne le športno pot vrhunskih športnikov, temveč tudi njihovo pripravo na življenje po končani športni karieri. Ravno zaradi tega smo prispevali podpis k Predlogu zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov. Ti se namreč velikokrat po zaključku poklicne športne kariere znajdejo v nezavidljivem položaju, ki je lahko za vsakega posameznika včasih tudi zelo stresen. Nemalokrat ostanejo brez sredstev za tekoče stroške, kaj šele za zagon nove poslovne ideje, mnogi tudi z nedokončano izobrazbo. Zaradi tega imajo nekateri nekdanji poklicni športniki velike težave pri vstopu v novo življenjsko obdobje. Glavna ideja predlaganega zakona je, da se tem športnikom zagotovijo sredstva v času, ko se vključujejo v vsakdanje življenje in jim šport ne bo več predstavljal osnovnega oziroma temeljnega vira zaslužka. V skladu s predlogom zakona so zavezanci za plačilo prispevka za premostitveno zavarovanje zavarovanci, ki plačujejo prispevke od osnove. Ta je sestavljena iz plače, premije oziroma prejetih nagrad, pri čemer prispevke zaposlenih v društvih, ki so člani nacionalnih panožnih zvez, v imenu in za račun zavarovanca odvajajo društva, ostali zavarovanci pa sami. V Novi Sloveniji pa smo vendarle tudi začudeni in razočarani nad negativnim mnenje Vlade, ki zakona ne podpira. Vlada je zelo obširno obrazložila svojo nenaklonjenost zakonu. Po našem mnenju pa je problematično predvsem to, da samo zavrača ponujene rešitve, ne predlaga pa nobenih dopolnil oziroma sprejemljivejših rešitev ter popravkov zakona. Krščanski demokrati menimo, da je to neodgovorno, predvsem do športnic in športnikov, na katere smo vsi tako zelo ponosni. Z njimi se ob uspehih zelo radi fotografirajo tudi člani Vlade. Žal pa se od tega težko živi. Poslanci Nove Slovenije bomo Predlog zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov podprli. Če pa ne bo sprejet, upamo, da bo naslednja vlada bolj naklonjena reševanju te problematike in da bo iskala predvsem rešitve za obstoječe probleme in ne zgolj razlogov za odložitev problemov. Naši uspešni športniki, ki so tudi naši največji ambasadorji ali promotorji, si to zagotovo zaslužijo.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Andrej Čuš.
Hvala za besedo. Lep pozdrav kolegicam in kolegom, predstavnikom Vlade! Dovolite mi, da se na začetku svoje predstavitve stališča poslanske skupine seveda zahvalim vsem športnikom, ki se trudijo in vlagajo napore, da nas redno razveseljujejo in, lahko rečemo, kar razvajajo. Kot je bilo že na eni izmed predhodnih razprav rečeno, s športniki se vsi radi slikajo, slikamo, tudi sam sem tak, ampak ko je pa treba kaj za njih postoriti, pa jih kar nekaj na to pozabi. In upam seveda, da bomo pri današnjem glasovanju prisluhnili potrebam slovenskih športnikov in športa in jih podprli. Slovenski športniki in šport potrebujejo večjo podporo, zato v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo Predlog zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov. Zakon so predlagali športniki; prihajajo iz športne sfere in treba jim je prisluhniti. Športniki potrebujejo ugodnejšo zakonodajo. Glede na to, da se poklic športnika ne more izvajati celo življenje, je prav, da jim z ugodnejšo davčno politiko omogočimo lažji zaključek kariere ter tudi lažji prehod v drugo zaposlitev. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke prav tako pozivamo pristojno ministrstvo, da čim prej pristopi k izvedbenemu načrtu in izvajanju resolucije o nacionalnem programu športa, saj je treba izboljšati tudi pogoje za izobraževanje, predvsem študij, izboljšati pa je treba tudi zakonodajo na področju zaposlovanja športnikov ter sponzorstev v športu. Žalosti nas, da se vlada v odhajanju namesto s športniki, torej temi, ki prinašajo rezultate, so naši promotorji v svetu, raje ukvarja s privatizacijo Fundacije za šport in športnimi funkcionarji. Zakon je bil že na predhodnih postopkih in branjih precej popravljen, prav tako pa imamo tudi danes pred seboj kar nekaj amandmajev, ki bodo po našem mnenju zakon popravili do te mere, da bo transparenten, izvedljiv, učinkovit in da bo služil namenu, torej podpori slovenskega športa in športnikov. Kljub različnim mnenjem in stališčem na odboru za izobraževanje smo prepričani, da bo zakon o premostitvenem zavarovanju sprejet, tako pa bo izboljšal slovensko zakonodajo na področju športa, saj je le-ta danes kot iz kamene dobe. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19. maja 2014. V razpravo dajem 1. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati? Vidim interes za razpravo. Prvi se je prijavil gospod Jožef Kavtičnik kot predlagatelj, potem pa naprej odpiram razpravo.
Hvala lepa, podpredsednica. Jaz bi želel samo odgovoriti na nekatera vprašanja oziroma dileme, ki so bile malo prej podane. Vladi odgovarjam: krog zavarovancev je izredno premišljeno izbran. V izogib izrabljanju in izkoriščanju ugodnosti, ki jih predlog zakona predvideva, smo ta krog zmanjšali za vrhunske športnike. Kajti vemo, da bi lahko to, kar je v naših medsebojnih pogovorih – ne smemo reči, da jih ni bilo – bilo izpostavljeno, da bi vsi kategorizirani, perspektivni športniki lahko bili deležni tega, da bi se lahko zgodilo, da bi posamezniki, ki so stari 10, 11 let, zapadli v to zadevo in bi lahko starši na tak način tudi zlorabljali tak zakon. V izogib temu smo to tudi napisali. Res je, da zakon ne rešuje celostnega vprašanja; to smo že povedali. To je kamenček v mozaiku celostnega reševanja. Prepričani pa smo, da bi Vlada in vlade morale pripraviti v teh 23 letih zakon, ki bi reševal te probleme, na katere je kolegica Alenka Bikar tudi opozorila. Gre za celostno reševanje, tukaj pa rešujemo samo segment, na katerega smo ponosni, da smo se ga lotili, in je prav, da se ga tudi rešuje. Privilegiji ali neprivilegiji športnic oziroma športnikov. Spoštovani kolega, jaz mislim, da je vsak, ki se odloči za ukvarjanje s športom, že dobil nek privilegij. To je privilegij, da se ukvarjaš s športom in da spoznaš, da je šport zdrav. To, da pa bomo mi tukaj razdelili ljudi na dvoje, tiste privilegirance, ki bodo lahko koristili oziroma bili udeleženci v tem skladu ali ne, je pa, milo rečeno, smešno. Kajti potem bomo rekli, da je vsak tisti športnik, ki se je rodil z nekim genom, da je tako odličen, da je tako vrhunski, tako dober in seveda to nadgradil z delom, z garanjem, z odrekanjem, potem privilegiran. To se mi zdi pa malo smešno. Mi smo samo prepoznali, da je ta športnik resnično vložil toliko truda, toliko dela, toliko garanja, toliko odrekanj, da ni mogel dokončati študija, da si ni mogel ustvariti družine, da si je ne nazadnje načel svoje zdravje. In po končani športni karieri, ki se lahko konča, hvala bogu, v 10 letih, lahko pa bistveno prej, v enem mesecu, v enem tednu. Mi vemo, kako hitro se lahko konča nekemu vrhunskemu športniku športna kariera. In zato smo mu omogočili, da lahko del tistega zaslužka da v ta sklad, ki ga bo potem izkoristil po končani športni karieri, kadarkoli, najprej pa, seveda če gre po normalni poti, po 30. letu. Gre za specifično področje in ureja novo področje, zato se to dela s posebnim zakonom, kolegica Alenka Pavlič. Sestanki so bili v teh štirih letih, veliko jih je bilo. Vendar moram reči, da so najbolj aktivno sodelovali športniki in športnice, predstavniki, funkcionarji – to, kar mi je bilo očitano s strani SD, da ni bilo opravljene javne predstavitve mnenj. Ne, javne ne, ampak je bila pa opravljena na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport 3. 4. 2014. Strokovni svet tu napačno navaja. Navaja: "Strokovni svet Republike Slovenije za šport podpira namen Predloga zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov, predlaga pa da se izvede javna obravnava predloga zakona, v katero se naj vključijo nacionalne panožne športne zveze, lokalne športne zveze in tako naprej." To je bilo vse narejeno. Tu imam zapisnik, tudi o tem, koliko udeležencev je bilo. Imam tudi podpise, koliko udeležencev je bilo na tem sestanku. In kaj so sprejeli? Da zakon podpirajo. To je organiziral Olimpijski komite Slovenije – Združenje športnih zvez, in zakon podpirajo s tremi pripombami. Vse tri pripombe smo vnesli v amandma in na odboru je bilo to tudi sprejeto. Nesistematičnost – verjetno je mišljeno to, da bi morale biti davčne olajšave zapisane v davčno zakonodajo. S tem se strinjamo, seveda. Vendar kaj lahko ugotovimo? V resoluciji nacionalnega programa so morali pripravljavci, to je bilo Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport, dati vse, kar se tiče davčnih olajšav, ven. Vse je moralo dati ven. Kar se pa tiče skrbnosti ali pa skrbi za otroke in za mladino, bi pa rad dejal, da je bil amandma, ki je bil s strani Poslanske skupine Pozitivne Slovenije sprejet na odboru, in to je amandma, ki je govoril o tem, da so otroci v osnovni šoli upravičeni do brezplačnih šol v naravi, smučanje, plavanje in tako naprej, povožen z amandmajem SD, da se je to črtalo in je ostalo samo plavanje in kolesarjenje, to, kar je že sedaj v programu. Toliko glede skrbi za otroke in za mladino. Kaj pa izjeme, gospa Plevčak? O izjemnih pokojninah vam verjetno ni treba veliko govoriti, ker jih verjetno poznate, koliko je teh izjemnih pokojnin, pa vseeno za magnetogram, da bodo malo tudi ljudje vedeli. Na Ministrstvu za kulturo se plačuje prispevek za tisoč 458 oseb. To gre iz denarja, iz davkoplačevalskega denarja, pa jaz ne oporekam temu, da ne bi kdo mislil, ampak govorimo o izjemah. Plačuje se tisoč 458 osebam iz davkoplačevalskega denarja. Tukaj pa ne govorimo o kakršnemkoli denarju, ki bi ga morali dati iz državnega proračuna, ampak govorimo o denarju, o sredstvih, ki jih namenja športnik sam zase. Za to gre. Potem imamo izjemne pokojnine. Teh je bilo v letu 2013 151. In za te je bilo iz državnega proračuna danih milijon evrov sredstev. Pa baletni plesalci, ki smo jih tudi omenjali, in je prav tako. In je prav tako, da prepoznamo izjeme in izjemam damo tisto, kar jih pripada. Prav je tako. Vendar tukaj ne prepoznamo izjeme, te vrhunskosti, da bi jim omogočili, da si sami pomagajo. Za to gre. Istočasno pa zavežemo delodajalce k temu, da redno plačujejo in odvajajo določene dohodke v vse sklade, plačujejo tiste davke, ki jih država potrebuje, istočasno pa tudi športniki potrebujejo neko socialno varnost, če so že zaposleni pri določenem klubu oziroma društvu. Mi moramo vedeti, da so zaradi tega, ker so te dajatve tako visoke, določeni klubi in društva že odpustili in odpuščajo športnike, ki so prepuščeni sami sebi. Od 500, kot je bilo rečeno, jih je letos menda samo še 200. S tem posegom bomo omogočili klubom in društvom, da bodo lahko za tisti del, ki gre v sklad, to pomeni za približno 20 %, zmanjšali ta strošek in bodo lahko zaposlili več športnikov in športnic. Gre za transparentnost. Toliko zaenkrat. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za besedo je pred prijavo na razpravo prosil tudi državni sekretar na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport, ki opravlja tekoče posle, gospod Aljuš Pertinač.
Hvala lepa za besedo, spoštovana gospa podpredsednica. Da ne bi izzvenelo, kaj država ponuja športnikom in česa ne ponuja, ker je bilo rečeno, da se nekateri radi slikajo s športniki, jim pa malo zmanjka v tistem delu, ko je treba povedati tudi, kakšne pogoje imajo športniki za svoje delo, vendarle velja povedati par stvari. Namreč, Zakon o športu iz leta 1998 z vsebinami ter strokovnimi in razvojnimi nalogami, potem nacionalni program športa iz leta 2010, nacionalni program športa, ki ga je ta državni zbor pred kratkim sprejel, in drugi predpisi športnikom, predvsem perspektivnim in vrhunskim športnikom, dajejo številne neposredne ali posredne ukrepe, ki so namenjeni tako uveljavljenim vrhunskim športnikom kot tudi mladim talentom. Če mi dovolite, bi naštel aktualne pravice vrhunskih športnikov, pa boste potem sami presodili, ali to res ni nič ali pa to vendarle nekaj je. Plačilo prispevkov za obvezno zdravstveno zavarovanje; plačilo prispevkov za nezgodno zavarovanje; plačilo prispevkov za starševsko varstvo; plačilo prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje; sofinanciranje nadstandardnega zdravstvenega zavarovanja vrhunskih športnikov, tudi za vrhunske športnike mednarodnega in perspektivnega razreda; plačilo prehodnih in obdobnih zdravstvenih pregledov športnikov, ki nastopajo na uradnih tekmovanjih nacionalnih panožnih športnih zvez; sofinanciranje priprav in nastopov mlajših, mladinskih in članskih reprezentanc na evropskem prvenstvu, svetovnem prvenstvu, olimpijskih igrah in sredozemskih igrah, mladinskih športnih igrah Alpe–Jadran, evropskem olimpijskem festivalu mladih in mladinskih igrah treh dežel; sofinanciranje štipendij nadarjenih športnikov dijakov in študentov; zagotavljanje zdravstvenega varstva športnikov. Zagotavlja se posebna organizacijska oblika izobraževanja mladih športnikov, usmerjenih v doseganje vrhunskih rezultatov, s čimer jim je omogočeno ob športnih uspehih tudi uspešno izobraževanje; govorimo seveda o športnih oddelkih v gimnazijah. Vse tri javne univerze v Republiki Sloveniji izobražujejo tudi za programe s področja športa. Prilagajanje šolskih obveznosti športnikov učencev, dijakov in študentov. Sofinanciranje plač trenerjev v panožnih športnih šolah; država zagotavlja trenutno 126 trenerjem 80 % plače. Sofinanciranje meritev, ugotavljanja in spremljanja ravni pripravljenosti športnikov na Inštitutu za šport Fakultete za šport Univerze v Ljubljani. Celotna športna kariera se lahko športniku šteje tudi kot delovna doba. Sofinanciranje športne infrastrukture iz nacionalnih in evropskih sredstev. Zagotavljanje izjemne pokojnine osebam, ki imajo posebne zasluge na področju športa, to pomeni osvojene medalje na olimpijskih igrah, svetovnem prvenstvu ali evropskem prvenstvu ali dosežen svetovni rekord v članski konkurenci, ob izpolnitvi pogojev za starostno pokojnino. Zaposlovanje vrhunskih športnikov v javni upravi; trenutno je takih 127. Jaz sem posebej vesel, da lahko povem, da je ta vlada sklenila nov sporazum in končno dokončno pravno umestila zaposlovanje športnikov v javno upravo. 127 športnikov je ta hip zaposlenih v javni upravi. Skladno s sklepom ministra, pristojnega za šport, iz leta 2009 se za urejanje statusa vrhunskim športnikom po končani športni karieri zagotavlja: brezplačne programe usposabljanja in brezplačne licenčne seminarje za vrhunske športnike, ki se lahko za strokovno, se pravi trenersko, in drugo delo v športnih organizacijah po športni karieri brezplačno usposobijo in brezplačno pridobijo licenco za opravljanje strokovnega dela v športu. V ta namen se zagotavljajo sredstva iz Evropskega socialnega sklada. Druga stopnja usposobljenosti je tudi pogoj za pridobitev statusa zasebnega športnega delavca in s tem je omogočena skrb za socialno varnost, zdravstveno, pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Plačilo šolnin vrhunskim športnikom. Z vsakoletnim razpisom za izobraževanje odraslih Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport oziroma njegovi pravni predhodniki od leta 2009 v celoti sofinancira izobraževanje vrhunskih športnikov, ki po 25. letu starosti z zaključenim letnikom ali izobraževanjem znotraj srednješolskega izobraževanja pridobijo stopnjo izobrazbe. Po letu 2011 se vrhunskim športnikom financirajo tudi šolnine za pridobitev višješolske izobrazbe. Finančne nagrade vrhunskim športnikom in njihovim trenerjem za športne dosežke, medalje na evropskih prvenstvih, svetovnih prvenstvih in olimpijskih igrah, se izplačujejo iz državnega proračuna neposredno športnikom, in ta nagrada ne gre v dohodninsko osnovo. Skratka, kot ste lahko videli, ta država namenja kar nekaj ukrepov športnikom nasploh in tudi vrhunskim športnikom. Verjetno je vedno še kakšna stvar, ki bi jo bilo treba dodatno urediti, ampak ni se moč strinjati s tistimi, ki računajo na naslednjo vlado, ki bo za to poskrbela, ker so bile vlade že do zdaj. In zdaj sem prebral samo kratek seznam tega, kaj je že do zdaj in kaj se v praksi uveljavlja na področju vrhunskega športa. Če dovolite, kar zadeva obstoječi predlog zakona. Glejte, sem povedal, gre za 500 vrhunskih športnikov, ne več, cca 500 vrhunskih športnikov, in med njimi so res vrhunski športniki, ki so v zelo različnem položaju. Imamo judoistke, ki so osvojile medalje, tudi zlate, na olimpijskih igrah. Verjemite mi, da te v teku kariere nimajo dohodkov, ki bi jih lahko namenjale v kakšen poseben sklad, ker pač niso marketinško zanimiv šport. In tudi po koncu kariere si s tem skladom pač ne bodo mogle kaj dosti pomagati. Imamo pa vrhunske športnike, ki seveda, še enkrat ponavljam, s svojim znanjem, trudom, talentom, odrekanjem in tako naprej dosegajo vrhunske rezultate in zato dobivajo sponzorske in druge nagrade. Jaz jim vse to privoščim. Ampak še enkrat ponavljam, tudi ti ne rabijo davčnih olajšav. Tisto, kar bi potrebovali, je zakonska ureditev. In Vlada, preden je začela opravljati tekoče posle, je obljubila, da bo tako zakonsko ureditev v roku pol leta tudi pripravila, ki bo reševala položaj teh, ki v teku kariere ne morejo vplačevati v sklad in se po koncu kariere znajdejo v zelo težkem položaju, ko iščejo zaposlitev. Hvala.
Hvala lepa. Vidim, da je interes za razpravo. Prvi se je ponovno prijavil kot predlagatelj gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala lepa. Spoštovani državni sekretar, res je, saj sem tudi uvodoma povedal, da bi bilo nekorektno, če bi dejal, da vlade niso nič naredile na tem področju. Bi bilo nekorektno. Se je naredilo, ampak govorim, da se je naredilo premalo, bi se lahko naredilo še več. Do vrhunskega rezultata vlada poskrbi z vsemi temi postopki, kot ste dejali – ne vlada, država in sama športna sfera. Tu mislimo tudi na veliko sredstev, in največ sredstev gre iz področja lokalne samouprave, pa tudi staršev. Potem pa tukaj pride država s takšnimi in drugačnimi stimulacijami preko OKS, nacionalnih panožnih zvez, Fundacije za šport in tako naprej. To pomeni do vrhunstva. Ko pa pride do vrhunstva, ko pride do tega, kar ste dejali, je pa treba narediti ta korak, ki smo ga mi sedaj naredili. Prva stopnička, lahko rečemo druga stopnička do vrha. Poglejte, finančne nagrade, kot ste dejali. Bil sem na srečanju športnikov, ki so dobili te nagrade. Tiste, ki pridejo s strani ministrstva, so res neobdavčene. Tiste, ki pa pridejo s strani OKS, so pa še kako obdavčene. In ravno ti športnice in športniki, tekači, pogovarjal sem se s Fabjanovo in tako naprej – ona se zaveda, kako malo sredstev ji bo ostalo, ko bo plačala vse davke in potem še naslednje leto dohodnino. Od tiste nagrade. Zato je smiselno, da se to naredi. Mi se ne zanašamo na drugo vlado. Ravno zaradi tega smo želeli, da se to danes naredi, da se sedaj naredi, da ne bi spet prenašali. Preveč se je prenašalo in preveč se prenaša. Je pa res, da so lahko težave pri zdajšnji in takšni organizaciji dela, ne samo pri tej vladi, ampak na splošno, ko se ministrstva med seboj ne usklajujejo. Če mi tukaj posežemo – normalno, da z vsakim zakonom posežeš v zakon o davku, v druge zakonodaje in tako naprej, zato se je treba uskladiti. Tudi če Vlada ne pripravi takšnega zakona, bo morala spremeniti določeno zakonodajo, Zakon o športu, zakon o davku. Bo morala spremeniti, če bo Državni zbor sprejel zakon. In hvala bogu, da imamo v Državnem zboru tudi poslanke in poslance, ki sami pripravijo oziroma so pripravljeni sodelovati pri pripravi zakona. Saj ga ne pripravimo sami, saj so ga pripravili drugi, ampak sodelovali pa smo. In zato je prav, da se temu sledi in da naredimo mali zasuk – več povezav med posameznimi resorji. Hvala.
Hvala lepa. Vidim željo za razpravo. Torej, naj ponovim, da je v razpravi 1. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Odpiram prijavo na razpravo. Prvi ima besedo gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Naj najprej povem, da sem osebno kot velik ljubitelj športa in poznavalec tega, v kakšnih stiskah so vrhunski športniki in kako hitro se jim lahko zgodi zaključek kariere, absolutno za to, da se jim skuša urediti neka varnost na podlagi takšnega premostitvenega zavarovanja za čas po zaključku kariere. Zavedam se, da tudi to ne rešuje vseh problemov, kajti če se mlad športnik poškoduje, kaj jaz vem, hitro po dosegu vrhunskosti, v tem skladu ne bo še ničesar. Te rešitve moramo še iskati. Ne vem, ali so možna kakšna druga zavarovanja, poškodbena za kakšno rento, pa tudi tista je treba plačati. To je že smiseln zakon za vrhunske športnike, ki so ambasadorji naše države. V zadnjem obdobju, ko imamo takšno vlado, ki nas pravzaprav pelje navzdol, pa so športniki na olimpijskih igrah dosegli največje uspehe in Slovenijo ponovno dvignili na rating listi, bi rekel, modernih držav. Zaradi tega se čudim tej sebičnosti, ki sem jo slišal tukaj, recimo s strani DeSUS, ki pravzaprav v celotni svoji strankarski karieri skrbi samo za eno kategorijo ljudi. Ampak brez mladih ljudi, kar so športniki, tudi ni bodočnosti za starejše. Mislim, da bi se bilo treba tega zavedati. Potem sem videl tukaj sebičnost Socialnih demokratov, ki tudi na tem področju ravnajo v skladu s svojo ideologijo, ki je v veliki meri preživeta, ker so ortodoksni, dogmatični za nazaj in spet nimajo posluha za športnike. Tukaj sem bil tudi, bi rekel, malce nezadovoljen z zadnjimi razlagami državnega sekretarja gospoda Pertinača in podučevanjem, kaj vse je za športnike že narejeno. Pa bi moral reči, gospod Pertinač, ki je bil pri enem fiktivnem projektu, domovinska vzgoja, v veliki meri fiktivnem, za veliko denarja udeležen. Če bi šel tisti denar v ta premostitveni sklad, pa bi ga že takrat ustvarili, bi že danes imeli osnovo, pa je šlo za druge fiktivne projekte, pač za financiranje, kaj jaz vem, sorodstvenih vezi in tako naprej. Tukaj bom v zvezi s tem – ravno prvi amandma govori o vrhunskih športnikih, ta, ki ga popravljamo – en primer, ki se k sreči ni zgodil v polni meri, navedel. Na primeru Tine Maze, ki je bila pred 8 leti ali pa 7 leti zaradi nagajanja baronov v smučarskih strukturah, vrhunskih, na tem, da bi se morala umakniti. Je že bila praktično – olimpijski komite jo je že proglašal za neperspektivno športnico, muhavo, v smučarski zvezi so se ji določeni baroni odpovedali. In seveda je bila takrat pri 26 letih, čeprav že vrhunska športnica, dobitnica medalj na velikih tekmovanjih, praktično pred tem, da bi bila izrinjena iz reprezentance. In takrat bi se verjetno soočala z neverjetnimi tegobami v življenju, kajti to bi se zgodilo na mah sredi kariere. Takrat jo je rešil s spodbudo takratni minister Milan Zver s subvencijo iz ministrstva. Vidite, to je veličina ministra, ki vidi naprej, ki ima intuicijo, da zaupa nekemu človeku. Potem se je zdaj pred 3 leti, še pred osvojitvijo zlatih medalj Tine Maze, na olimpijskih igrah zgodilo, da so v smučarski zvezi spet rovarili, spet so rovarili proti Tini Maze. In takrat je dobila odličnega odvetnika Damijana Terpina, sošolca in prijatelja Andrea Massija. Tudi tu je on zagotovil njeno nadaljnjo kariero, ki je prinesla dve zlati medalji, seveda ne brez Tine Maze, to je ravno njena zasluga, ampak hoteli so jo iz stroja spraviti. Damijan Terpin, med drugim tudi sekretar Slovenske skupnosti, še edine politične stranke Slovencev v Italiji, je kot odličen odvetnik te mahinacije preprečil. Zato ni čuda, da Tina Maze tudi na Twitterju navija za Damijana Terpina, ko nastopa na listi za evropske volitve. In sem prepričan, da bodo njeni zvesti navijači poskrbeli, da bo s preferenčnimi glasovi prišel v Evropski parlament, bodo dali preferenčne glasove njemu. Zver bo tako ali tako, ker je na prvem mestu [[...]]
Gospod Jerovšek, če je možno, se osredotočite na zakon.
Ja, jaz sem se dobro osredotočil, brez skrbi. Poslušajte, tak epepe je potreben. Glejte, Tino Maze ste nekateri funkcionarji in drugod po športnih zvezah hoteli eliminirati pred 6 ali 8 leti in ne bi dosegla teh medalj. Ta dva, ki sem ju omenil, ki zdaj slučajno kandidirata na evropskih volitvah, sta zaslužna, da so te mahinacije preprečili. Seveda vas boli, če to kdo pove. Blazno vas boli, če to kdo pove. Ampak zakaj ne bi smel nekega bivšega ministra hvaliti, ki se je z intuicijo, ki je videl večpotezno kombinacijo, ki je videl vnaprej in je bil drugačen od vaših ministrov, ki gledajo samo nazaj in podpirajo nekatere fiktivne projekte v izobraževanju in tako naprej. Torej, če bi se takrat to Tini Maze zgodilo, pa brez takega zakona – v tistem času ga seveda ni bilo, saj tudi s sprejetjem tega zakona ne bodo jutri športniki varni. Tu gre pravzaprav za mlade športnike, za Tino Maze več ne bo deloval, ampak ona je s svojimi uspehi verjetno prišla preko faze tega, da bi po končani karieri imela eksistenčne probleme v takem smislu. In ta primer, kako so vrhunski športniki ogroženi, ki sem ga navedel na primeru Tine Maze, naj vas vodi pri tem, ko boste odločali o tem zakonu, da bi marsikatera kariera brez te varnosti bila končana ob nepravem času in bi Slovenija bila tudi na športnem področju takšna, kot je glede državne politike pod sedanjo vlado, nekje na robu, ničvredna. Športniki so pa s Tino Maze, ki je dala s svojimi medaljami spodbudo vsem drugim, dosegli neverjetne uspehe na letošnjih zimskih olimpijskih igrah. Zaradi tega seveda podpiram ta zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Postopkovno želi besedo gospod Srečko Meh.
Gospa podpredsednica, protestiram proti takemu načinu izkoriščanja Državnega zbora, pa tudi izkoriščanja tega, kar je gospod Jerovšek povedal. Če je to naredil državni sekretar, da je izkoristil plačevanje iz državnega proračuna in s tem postavil v odvisnost vrhunsko športnico zaradi strankarskih namenov in da danes to izkorišča tudi pri volitvah v Evropski parlament, se mi zdi vredno vsake obsodbe in ni primerno, ko zdaj govorimo o statusu športnikov. Zaradi tega mislim, da je prav, in bi to kazalo večkrat ponoviti, kaj je gospod Jerovšek razložil – kako je delal njihov minister, ko je plačeval to, da je bil lahko potem nek športnik izkoriščen v politične namene. Gospe in gospodje, to je višek, česar si politika nikoli ne sme dovoliti! Odločno protestiram! Mislim, da je to izkoriščanje vsega, kar se lahko v parlamentu, v vladi ali kjerkoli dogaja! In ponosen sem, da ta vlada ni naredila nič podobnega in verjamem, da tudi nič kaj drugače ne bo. Hvala lepa.
Hvala lepa. V vašem proceduralnem predlogu, kolikor sem jaz razumela, ste opozorili, da se v razpravah ne bi izkoriščalo in razpravljalo o drugem, kot je tema zakona, vendar, spoštovani gospod Meh, glede na to, da se je že pred vašo prijavo na postopkovni predlog prijavil državni sekretar gospod Aljuš Pertinač, bi dala besedo njemu.
Hvala lepa za besedo, spoštovana gospa podpredsednica. Glejte, gospod poslanec Jerovšek, ni korektno, da zlorabljate poslansko imuniteto in položaj, ki ga imate kot poslanec Državnega zbora, da z neresničnimi trditvami, za katere veste, da so neresnične in so bile tudi dokazano neresnične, so celo v nasprotju z naravnim redom, razen ko bomo znali potovati skozi čas, takrat bodo mogoče možne, zdaj pa niso. In se spravljate name tu osebno in zato zlorabljate debato o enem pomembnem zakonu, o zakonu o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov. To ni korektno. Glejte, jaz ne vem, katere fiktivne projekte imate v mislih, kaj osebno vas moti na moji osebi, ampak dajte razumeti to, da sem jaz tukaj v funkciji državnega sekretarja na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport in da se pogovarjamo o Predlogu zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov. Spomnil bi vas na eno mojo prejšnjo razpravo: judoistka Urška Žolnir, Lucija Polavder in ta zakon – če bi lahko še kakšno rekli o tem, vam bom zelo hvaležen. Če pa se ne boste več name osebno spravljali, bom pa tudi zelo hvaležen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Gospod državni sekretar, čisto nič ni potrebno, da govorite, da izkoriščam imuniteto. Odbor za nadzor proračuna se ukvarja s tem primerom in legitimno se ukvarja. In mislim, da so vse ocene tudi v časopisih in vsepovsod, da je šlo za nenormalno veliko denarja za ta program, in smo tudi brali marsikaj, da so že plačane in že branjene raziskave bile še enkrat plačane. To sem jaz bral v medijih in o tem ne bi smeli govoriti, vi grozite zdaj tukaj. Prav ste imeli, Urška Žolnir, Lucija Polavder in vsi ti, ki so iz nemarketinških – če bi šel del tistega denarja za takšne sklade, za te, bi bilo za družbo boljše. Moram tudi gospodu Mehu odgovoriti. V stari komunistični maniri je hotel preprečiti sedaj, ko smo v takem času, kot pač smo, besedo vzeti tudi meni in protestirati. Nič nisem naredil, kar v tem času ni del stvarnosti in ni šlo – grozljivo, kaj je rekel, da je minister podprl športnico zato, da se jo bo politično zlorabilo. Tega pa ni vedel takrat, pred 8 leti, da bo dve zlati medalji osvojila na olimpijskih igrah, gotovo ne. Videl je v njej perspektivno športnico, in sedaj tu protestirati, zakaj je minister podprl takrat to športnico, zakaj jo je podprl. To se mi dejansko zdi nekaj nemogočega! Namesto da bi bili veseli in ponosni, da je to storil, da je dosegla te rezultate, se zdaj očita, da je s tem naredil politično zlorabo neke športnice. Hvala lepa.
Hvala lepa. Postopkovni predlog imate, gospod Srečko Meh? Izvolite.
Gospa podpredsednica, lepo prosim, da preprečite, da gospod Jerovšek tukaj uporablja etiketiranje s komunističnimi režimi. Jaz njemu ne govorim, da je fašističen, da je kakršenkoli, ker najbrž niti ni, in sem prepričan, da ni. Da pa mene etiketira s tem, da v tej maniri govorim, je pa seveda, milo rečeno, pokvarjeno. Jaz sem kot član Državnega zbora oziroma izvoljen poslanec tukaj govoril o tem, da je bilo to, kar se je dogodilo Tini Maze takrat, mimo zakona, da je bilo to izplačano tako, kot ne bi smelo biti, da to drugi športniki niso vedeli. In zato jaz protestiram, kadar izkoriščamo ta državni zbor za to, da govorimo o nekaterih stvareh, ki so se zgodile v preteklosti, ki danes niso na dnevnem redu. Mislim, da bi morali govoriti o tem zakonu, o položaju športnikov, ne pa o tistem, kar je nekdo naredil nezakonito in kar drugi športniki niso vedeli. In ko bomo danes mi govorili tukaj o tem zakonu, moramo zelo paziti, da bomo govorili o tem, da ne bomo še kakšne dodatne škode naredili, in zato prosim, da ne dovolite, da se takšna etiketiranja tukaj v Državnem zboru dogajajo.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Bi pa glede na postopkovne predloge ponovno poudarila: 6. točka dnevnega reda je ta, ki jo obravnavamo, in sicer druga obravnava Predloga zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov v okviru rednega postopka. Vljudno prosim vse poslanke in poslance, da se v razpravah držimo točke dnevnega reda. Besedo ima gospa Alenka Bikar.
Hvala lepa za besedo, gospa predsedujoča. Se bom poskušala seveda držati, vendar bi vseeno dala dobronameren nasvet gospodu Jerovšku. Moj kolega, zelo priznani novinar Vito Divac, bo zdaj v kratkem začel pisati knjigo o Tini Maze, pa verjamem, da imate veliko koristnih tem, informacij; mislim, da bi bilo dobro, če bi se povezala in bi mogoče za njegovo knjigo lahko še kaj dodatno dopolnili. Toliko o tem. Da pa ne bo nesporazuma, sama nisem nikoli trdila, da država nič ni naredila zame kot za vrhunsko športnico. Še ko sem bila aktivna vrhunska športnica, sem to večkrat poudarjala, kajti brez pomoči države mi seveda ne bi uspelo dosegati vseh teh rezultatov. Tudi kot poslanka v Državnem zboru, ko smo sprejemali nacionalni program za šport, sem to večkrat omenila in se posebej zahvalila državi. Tako da to ni res, da bi kakorkoli govorili, da država nič ne naredi za vrhunske športnike. To pa ne pomeni, da ne bi mogla narediti koraka naprej in mogoče na tem področju narediti še nekaj več. Tudi sama bi si želela, kar se tiče konkretno tega zakona, da bi mogoče bil še boljši, bolj dodelan, če hočete sistemski. Vendar, poglejte, v tem času, odkar sem jaz poslanka v tem državnem zboru, moram reči, da je žal tako, da če ni neke volje oziroma dovolj velikega interesa, enostavno tak zakon konča v predalu oziroma se žal zelo prehitro z njim konča, ker se velikokrat vsi izgovarjajo, da je sam zakon nesistemski in nedodelan. Že več let se v Sloveniji in tudi v tem prostoru govori, da je bil baje izvirni predlog tega zakona že več kot 8 let tukaj pri vas. Bil je pri različnih poslanskih skupinah, pri različnih vladah. Veliko se je o njem govorilo, vsi so ga načeloma podpirali, ampak do realizacije nikakor ni prišlo. Se pravi, da ste imeli čas že več let, da bi lahko nekaj naredili za ta zakon, pa niste storili nič. Nič niste storili. In zato, kot rečeno, sama vidim ta predlog zakona kot nek prvi korak k sistemskemu reševanju problemov in vprašanj športa in športnikov pri nas, kot neko osnovo za pripravo nekega celostnega reševanja problemov športnikov in športnic. In jaz bi rekla, da smo ali so predlagatelji tega zakona dali neko brco v rit Vladi oziroma ministrstvu, neko spodbudo, da bi se pa mogoče na tem področju začelo resnično nekaj dogajati. Kajti mislim, da potrebujemo, skrajni čas, akcijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Aljuš Pertinač.
Hvala lepa za besedo, spoštovana gospa podpredsednica. Jaz bi vas res prosil, da zaščitite Vlado in mene osebno v tej razpravi, ker zdaj me že brcajo v rit. To mislim, da ni korektno. Vsak ve, kdaj je ta vlada nastopila mandat. Tudi zase osebno vam lahko povem, kdaj sem nastopil mandat. Povedal sem, kaj je v veljavi, povedal sem tudi, da nikoli ni še vse urejeno. Jaz vas lepo prosim, dajmo razpravljati o vsebini zakona. Na vsako vprašanje, ki ga boste zastavili, bom odgovoril, ampak če me boste brcali v rit, ne bomo nič bližje temu, da boljše poskrbimo za vrhunske športnike, to mi pa verjemite. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospa Alenka Bikar.
Hvala lepa za besedo. Jaz sem verjela, da ne boste tega dojeli dobesedno. Sem le športnica in to je bilo rečeno in mišljeno v športnem žargonu. Če sem vas pa kakorkoli užalila, se vam pa opravičujem. Ampak sem dejansko v prenesenem pomenu mislila kot neko spodbudo, da se dejansko začne na tem področju nekaj dogajati! To je vse! Hvala.
Postopkovno, gospod Jožef Jerovšek.
Poglejte, gospod Pertinač, po mojem ste nekorektni. Jaz se vas spominjam prvič v parlamentu, ko je bila javna predstavitev mnenj o strategiji razvoja visokega šolstva pod ministrom Zupanom. Takrat ste najprej parlamentarce popljuvali, da ni dovoljeno o ničemer govoriti v tej dvorani, potem ste pa skupaj govorili eno uro in pol. Jaz sem vas takrat za slovenskega Castra proglasil, ki je bil znan po takšnih govorih. Dosedanji nastop – mi nismo šli čisto nič osebno, pa ne vem sedaj, kolegici Bikar, da zbrcal [[...]]Gospa predsedujoča, prosim, da tudi državnega sekretarja opozorite, da je to pač parlament, da se moramo v širšem sklopu razprav dotikati nekaterih stvari, in so legitimne, so legitimne. Sedaj meni očitate – jaz vem, da je odbor za nadzor proračuna o neki zadevi razpravljal, potem pa drugi ne bi smeli o tem razpravljati. Ja, kako? Potem je to ukinitev parlamentarizma, gospod državni sekretar. In sedaj jokati tukaj, da ste vi neka žrtev, se mi zdi povsem odveč. Gospa predsedujoča, prosim, da tega tudi vi ne dovolite. Hvala lepa.
Hvala lepa. Se strinjam z vami, gospod Jerovšek. Ne strinjam se z razpravami – tudi vas je nekoliko v zadnjem postopkovnem predlogu v nekih, bi rekla, frazah zaneslo. Ste tudi gospoda državnega sekretarja nekoliko označili in ni prav. Tako da se strinjam z vsemi predlogi in prosim, da se res osredotočite na zakon. In čim manj fraz, ki lahko zvenijo tudi žaljivo. Besedo ima gospa Mateja Pučnik, potem pa naprej odpiram razpravo.
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Jaz ne bom, zagotovo ne bom nikogar brcala v rit, ampak če bom pa rekla kakšno kritiko na delo Vlade, pa mislim, da je to ravno pravi prostor, kjer lahko o tem govorimo. Kot ena izmed sopodpisnic tega zakona sem zagotovo navdušena, da ta zakon danes nadaljuje svojo obravnavo in bom ta zakon zagotovo podprla, in podprla bom tudi vse amandmaje, ki so danes pred nami. Mislim, da je bilo zelo veliko truda, energije in dobre volje vložene v ta zakon. Večkrat smo danes slišali, da je nastajal kar nekaj let, tako da ni nastal včeraj ali pa pred dobrim mesecem. In vesela sem, da ga obravnavamo ravno v tem mandatu, ko tudi jaz sedim na tem stolu. Mnogo pomislekov je bilo izrečenih na Odboru za izobraževanje, znanost, šport in mladino, tudi glede tega, da je bilo vloženo ogromno število amandmajev, ampak mislim, da so se tako prvopodpisani predlagatelj kot tudi v samem Sindikatu športnikov Slovenije resnično potrudili in so potem vsebino zakona izboljšali in pripravili zakon, ki vzdrži tudi vsem tistim pravilom Zakonodajno-pravne službe. Danes je bilo že večkrat rečeno, da ta zakon o premostitvenem zavarovanju športnikov nikomur nič ne jemlje, daje pa športnikom vsaj nekaj malega nazaj. Ta zakon jim bo dejansko omogočil, da bodo lažje prebrodili in premostili tisto obdobje, ko se bo njihova športna kariera zaključila – zagotovo se nikoli ne ve, kdaj se bo to zgodilo –, do tistega časa, ko bodo zopet poiskali novo karierno pot. Dejstvo je, da je športna kariera kratka, precej krajša kot ostale poklicne kariere, da je to odvisno od psihofizične kondicije posameznika, da je to odvisno od let, ki naredijo svoje, odvisno je tudi od športnih poškodb. Zato športniki zagotovo ne morejo vedeti, kdaj se bo njihova pot končala, in če imajo možnost, da v času svoje športne kariere nalagajo svoja privarčevana sredstva nekam in potem z nekimi davčnimi olajšavami, ker o tem dejansko govorimo, ta sredstva v premostitvenem obdobju tudi koristijo, jaz v tem vidim samo dobro. Tukaj lahko danes naredimo nekaj dobrega, tudi če samo za peščico športnikov. Navsezadnje so naši vrhunski športniki, vsi športniki eni najboljših ambasadorjev Slovenije, eni najboljših promotorjev Slovenije. Tako doma, po svetu kot tudi po Evropi velikokrat vihrajo slovenske zastave; vsi smo ponosni, ko igra slovenska himna. Spomnite se evforije ob košarkarskem prvenstvu, ki se je dogajalo v Sloveniji, pa na zadnje olimpijske igre, kjer so se naši športniki in tudi vsi mi Slovenci, ko se v tistem trenutku poistovetimo z odličnimi rezultati naših športnikov, kako se počutimo ponosne, in to je treba spoštovati. Dejstvo je pa tudi nekaj drugega; namreč, finančnih sredstev v državi na vseh področjih kronično primanjkuje. V času te gospodarske krize se to pomanjkanje čuti tudi na področju športa. In tudi s strani države je financiranja športa zmeraj manj – ne govorim o letošnjem, ampak na splošno se ta trend finančnih sredstev zmanjšuje. Zmanjšujejo se tudi sredstva, namenjena športu, v lokalni skupnosti, v občini. Država vse bolj pritiska na občino, zmanjšuje se povprečnina, glavarina, zmanjšuje se del za soinvesticije, in zagotovo ima to posledice tudi pri razdeljevanju občinskega denarja. In je potem mogoče samo računati na dobro voljo občinskega sveta in župana, da se na področju športa neka sredstva ne odškrnejo. Navsezadnje smo tudi v nacionalnem programu za šport zapisali, da je naša smernica in naša želja, da se poveča število vrhunskih športnikov, da se poveča število rekreativnih športnikov. Ampak potem s povečanjem sredstev za vse te dejavnosti zagotovo ne bo šlo, in s tem bi se Vlada morala ukvarjati, in tudi s tematiko, o kateri govorimo danes – kako pomagati športnikom, ki zaključijo športno kariero. Se pa Vlada v zadnjem času, v zadnjih mesecih res ukvarja s področjem športa, ampak žal samo s tem, kako bo čim prej zamenjala člane sveta Fundacije za šport s spremembo Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, in to našim športnikom, strokovnjakom, trenerjem in vsem tistim, ki na področju športa delujejo, zagotovo ne bo v korist. Zakon, ki je pred nami, podpira civilna športna sfera, podpira ga Državni svet. Zato mi je žal in tudi izkazujem veliko razočaranje nad tem, da tega zakona Vlada ne podpira. Jaz sem pričakovala, da ko bo ta zakon prišel v parlamentarno proceduro, da bosta za to Vlada in pristojno ministrstvo imela posluh, da bosta naredila korak naprej in da bi ta zakon skupaj pripeljali do konca. Saj ne trdim, da je zakon idealen. Zagotovo ga je treba v določenih točkah spremeniti, pa bo za to še čas v tretji obravnavi. Ampak to, da se pa čisto nič ne naredi, da se ta zakon zavrača celo z izgovorom, da bo Vlada pripravila sistemske rešitve na tem področju, kot smo slišali zadnjič na odboru, je pa nedopustno. Navsezadnje moram pa povedati, da tudi sama zagovarjam sistemske in celovite rešitve in da sem načeloma proti parcialnim in tistim, ki samo del področja pokrivajo. In s takšnimi težavami, kot se srečujejo naši športniki po zaključku športne kariere, se verjetno še katere druge poklicne skupine, verjetno tudi kulturniki. In zagotovo je treba to področje sistemsko urediti. Ampak sistemske rešitve v tem trenutku ni; Vlada je nima in je žal ne bo izpisala, zato, ker je to vlada v odhajanju. Zato je to toliko bolj pomembno. In osebno si resnično želim, da ta zakon danes dobi zadostno podporo, da gre še v tretjo obravnavo, in še zmeraj je čas, da v zakonu kaj popravimo in izboljšamo, če je to potrebno. Zakon in vse amandmaje, ki sledijo, bom podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vidim še interes za razpravo, zato odpiram prijavo na razpravo. Naj ponovim, v razpravi imamo 1. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Prvi ima besedo gospod Andrej Čuš.
Hvala lepa. Kot je že tudi gospa Pučnik povedala, bomo v poslanski skupini tudi vse amandmaje podprli. Bi pa rad povedal, da smo v naši poslanski skupini podali več konstruktivnih predlogov na vse rešitve in predloge zakonov s področja športa. Pred seboj imam amandmaje za sejo odbora, ko smo obravnavali Resolucijo o nacionalnem programu športa v Republiki Sloveniji za obdobje 2014–2023, in tudi tam smo identificirali problem, lahko rečemo, takšnega zakona, o katerem govorimo danes. Torej, bom kar prebral: "Slovenski vrhunski športniki so zelo davčno obremenjeni. Če v Nemčiji, recimo, na 100 tisoč evrov neto celoten strošek plače znaša 170 tisoč evrov, pa znaša v Sloveniji ta obremenitev na isto neto osnovo kar 270 tisoč evrov." Da si ne bo kdo sedaj mislil, 100 tisoč evrov – pač sem podal to številko, ker se da najlažje izračunati, da seveda vsi razumemo. In ker sem se tudi sam prepoznal v športu judo – res je, tudi sam sem treniral 13 let in aktivno tekmoval –, se mi zdaj tu zdi malo nekorektno, da se primer juda izpostavlja kot primer slabe prakse. Judo kot šport ima v Sloveniji ogromno potenciala za rast. Morda se tudi sami zavedate, koliko judo vrtcev, judo šol se odpira po lokalnih skupnostih v Sloveniji. Sam pa razumem, da se sistemsko judo kot neprepoznaven šport ne more lotiti reševanja problematike, da ni zanimiv za, lahko rečem, tržno dejavnost. To pa predvsem zaradi tega, ker se tisti ljudje, ki so najbolj odgovorni, vseskozi pojavljajo samo v igrah OKS in Fundacije za šport, doma, na svojem terenu pa ne opravljajo svoje naloge, ki bi jo morali. Tako da sem prepričan, da se bomo morali po sprejetju tega zakona lotiti tudi drugih rešitev. Sam sem prej pozval h konkretnemu načrtu aktivnosti za nacionalni program športa. Izvedbenega načrta še do danes nismo sprejeli, pa smo že konec maja. Torej, pol leta smo že porabili, pa še ni enega izvedbenega načrta.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Aljuš Pertinač.
Hvala lepa za besedo, spoštovana gospa podpredsednica. Najprej bi želel odgovoriti spoštovani poslanki gospe Pučnik. Glejte, Vlada seveda ne spreminja nobenega zakona zato, ker bi želela spremeniti sestavo sveta Fundacije za šport. Seveda veste, da po veljavnem zakonu vlada neposredno ali posredno imenuje vse predstavnike v svet Fundacije za šport. Se pravi, da če bi Vlada želela spremeniti kateregakoli predstavnika ali pa ga zamenjati v svetu Fundacije za šport, lahko to mirno stori in ne rabi zaradi tega spreminjati nobenega zakona. Kar se tiče izpostavljene športne panoge judo. Glejte, izpostavljena je bila v pozitivnem smislu, zaradi dosežkov, zaradi tega, kakšne vrednote prinaša kot šport, in ne nazadnje zato, ker je predsednik Judo zveze Slovenije podpredsednik Olimpijskega komiteja Slovenije. Tudi zaradi njega je judo priznan šport v Sloveniji in se strinjam, da je veliko naredil za ta šport. Tako da ne bo glede tega nesporazuma. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Vizjak.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Tudi sam sem se pridružil tej pobudi. Ne nazadnje se je name že pred časom obrnil tudi Sindikat športnikov s tem predlogom, in mislim, da je ta predlog zakona ustrezen in ga tudi podpiram, kakor tudi vse amandmaje. Na problematiko, kaj z vrhunskimi športniki po njihovi aktivni dobi, smo bili poslanci in tudi vse vlade doslej opozorjeni s strani številnih vrhunskih športnikov. Spomnim se pobude Primoža Kozmusa, Brežičana, s katerim sva pogosto o tem tudi debatirala. Dejansko vrhunski športniki opozarjajo na en problem, to je problem, ko v svoji aktivni dobi posvetijo praktično celo življenje, ves svoj čas športu. In ker imajo poleg tega tudi naravne in siceršnje danosti, lahko dosežejo vrhunske rezultate, tudi zlate olimpijske kolajne. Za majhno državo, kot je Slovenija, je to res izjemen dosežek, kajti vemo, da se ogromno športnikov trudi za to in uspe le redkim. In če pogledamo, koliko nas je, se pravi dva milijona, je iz te množice to res nekaj izjemnega. Ti vrhunski športniki so vedno opozarjali na problem, ko pridejo v zaton, se pravi ko zaradi poškodb, ne nazadnje tudi zaradi let, ne morejo več aktivno delovati v športu, ne morejo več dosegati vrhunskih rezultatov, pravzaprav na nek način izvisijo. Nekateri izmed teh vrhunskih športnikov gredo med trenerje, nekateri gredo tudi med poslovneže, ki so povezani s prodajo športne opreme ali česarkoli, vendar sistemsko za te ljudi ni poskrbljeno. Športniki so opozarjali na takšne in drugačne rešitve. Spomnite se, bile so tudi neke rente in podobno v igri. In vlada, namesto da bi prišla nasproti tem ljudem, razen redkih izjem, je vedno govorila, da so vsi ti predlogi nesistemski, da niso v redu, da je treba najti celovite rešitve, in vlada ni nikoli, z izjemo ministra Zvera, prisluhnila tem interesom. Tako da je zdaj res na nek način cinično in obsodbe vredno to, kar slišimo s strani aktualne vlade in državnega sekretarja, češ saj ne gre za neko v redu rešitev, gre za neko polovičarstvo, neustrezno rešitev in da kaj se gremo tu poslanci, ker je vse vedenje in vsa znanost glede tega združena v glavi nekaj ljudi, ki danes tvorijo vrh ministrstva, pristojnega za šport. Govorim o gospodu Lukšiču, tudi gospodu Pertinaču in podobnim. Spoštovani, ni res. Problem obstaja, problem je treba rešiti. Pravzaprav sem vesel, da sem se lahko pridružil skupini poslancev, ki na nek način poskušamo ta problem rešiti. Pa ne zato, da bi tu konkurirali Vladi, ampak zato, da prevzamemo iniciativo, ker je pač Vlada ne želi. Ko sem bil minister za gospodarstvo, so me s tem seznanili, ko sem bil minister za delo, so me s tem seznanili, in vedno je bil velik problem v nekaterih strukturah na ministrstvu, pristojnemu za šport – v glavnem je bilo to isto ministrstvo za izobraževanje ali za šolstvo ali kakorkoli se je že imenovalo, in je bil tu pripet še šport zraven. In kljub temu, da se je lahko še kak minister trudil, mimogrede, sedanji se ne, so nekatere strukture na tem ministrstvu vedno znova, verjetno pod patronatom SD, ker je tam ministrstvo prestreljeno s kadri Socialnih demokratov, temu nasprotovale, in nikoli in nikdar ni prišla nobena rešitev na mizo. To, da vrhunski športniki v času svoje aktivne dobe zbirajo denar pod določenimi ugodnejšimi pogoji zato, da imajo seveda rešitev na pasivna stara leta, recimo temu, ali pa takrat, ko več ne morejo delovati, je edino smiselna in prava rešitev. In res, spoštovani, ne razumem, zakaj ne predlagate boljše rešitve in nasprotujete tej rešitvi. Če bi ta vlada imela ambicijo in željo k temu pristopiti, bi bil verjetno to vladni predlog, koalicijski predlog. Tako pa smo prispevali v Slovenski demokratski stranki pomembne glasove in bomo tudi s pomembnimi glasovi podprli amandmaje in ta zakon, da bo ta zakon sploh sprejet. In spoštovani, namesto da bi se vsi skupaj klanjali uspehom, ne vem, Tine Maze, Primoža Kozmusa, tudi Alenke Bikar in podobnih, govorimo o tem, da je pač to neko čudo, ki je hvalevredno in podpore vredno, ampak za podporo ne naredimo, razen besed, nič. Ta zakon je simbolna podpora tem športnikom, ker želijo s svojim denarjem in s pomočjo države reševati svoj položaj, ko niso več aktivni. Tako da, spoštovani, jaz bi vse prosil, da imamo nekaj benevolence do teh predlogov, ne pa iskati samo problemov in uporabljati pri tem oguljenih floskul nesistemskosti, necelovitosti, parcialnosti in tako naprej, kar se rado dogaja. Če Vlada misli, da je nekaj neustrezno, necelovito rešeno, naj kaj predlaga, ne pa da samo nasprotuje.
Hvala lepa. Repliko v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Omenjeni so bili Socialni demokrati, pa ne prvič; tudi predlagatelj jih je omenjal. Ko je govora o tem, kaj je kdo storil in česa ni kdo storil, potem naj povem, da sem v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov na tedaj še koalicijskem usklajevanju prvopodpisanemu predlagala, da počaka s svojo obravnavo predloga zakona na to, da bo Vlada pripravila zakon tako, kot se je v mnenju zavezala. Gospod predlagatelj tega ni storil, zato samo obveščam slovensko javnost, da ko se govori o tem, da Vlada ni ničesar storila in ni hotela ničesar storiti, to ne drži, tako kot ne drži očitek, da Strokovni svet za šport ni na Državni zbor oziroma na predlagatelje zakona naslovil apela, naj pripravijo javno obravnavo zakona. V Državni zbor je ta dopis prišel 8. maja, ima podpis, in jaz bi predlagala, da bi potem povprašali podpisnike tega mnenja, ali je tisto, kar so zapisali, resnično ali ne. In še zadnje, kar je trdil odhajajoči gospod mag. Vizjak, predlog takega zakona je bil pripravljen v času ministrovanja gospoda Zvera. In predstavnik sindikata, ki je ta zakon zagovarjal, ni dobil ustrezne podpore. Od tedaj se ta predlog v taki ali drugačni obliki pojavlja v imenu sindikata, ki nima statusa reprezentativnega sindikata. S kom pa se je kdo od predlagateljev pogovarjal, kakšne izkušnje so – naj samo povem, da se je zakon začel kot urejanje statusa poklicnih nogometašev in so se kasneje nekatere stvari dodale. Teh amandmajev, ki so vloženi, ni mogoče podpreti, naj pa na to, kako je zakon nesistemski, opozorim samo še na neko malenkost. Do zdaj nisem o nobenem amandmaju slišala nobene besede, vsebinskem. V 2. členu, kjer so navedeni termini, kaj posamezni izrazi pomenijo, je definiran poklicni športnik. Tukaj je prvič definiran poklicni športnik, potem pa 3. člen znova govori o tem, kdo je poklicni športnik. To je samo v začetku zakona nedoslednost, takih nedoslednosti je pa v zakonu veliko. Ne zagovarjam načela "nekaj je treba storiti", ampak "vse, kar storiš, naj bo dobro". Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Stanko Stepišnik, potem bo možnost nadaljnje razprave.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Zakon o premostitvenem zavarovanju športnikov se mi zdi zelo dober in ga bom podprl. Tako kot v gospodarstvu gospodarska rast nastane takrat, kadar se realizirajo projekti, ne z govorjenjem, besedičenjem, podobno kot dodana vrednost nastane takrat, kadar znanje direktno preide v produkte, ki jih Slovenija dela, tako je tudi v športu. Športu se pomaga takrat, kadar se realizirajo ideje v zakonu. Na kratko: ne ubijmo ustvarjalnosti, inovativnosti, iznajdljivosti posameznih ljudi, če sami nismo sposobni v doglednem času pripraviti boljšega zakona. Podprimo ta zakon, in mislim, da bo Vlada, ki ima izredno veliko sposobnost, v kratkem času napravila celovit sistemski zakon, ki bo zajel vse športnike v Sloveniji in vsem športnikom pomagal. Ampak do takrat pa podprimo ta zakon, ker bomo lahko rešili tiste vrhunske športnike, ki so ogledalo naše države v tujini in istočasno najboljši promotorji slovenske države. Hvala.
Hvala lepa. Vidim še željo za razpravo, zato odpiram prijavo k razpravi k 1. členu in vloženemu amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Prvi ima besedo gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Še enkrat bom prebral tudi za magnetogram in za javnost, ki nas spremlja, da smo s strani Strokovnega sveta za šport dobili 7. 5. na poslansko skupino ta predlog. 3. 4. je bil pa opravljen posvet s predstavniki nacionalnih panožnih zvez, s predstavniki športnih zvez in zainteresirano javnostjo v zvezi s tem zakonom. In kaj piše v tem sklepu? Nobena zahteva, in niti na odbor za izobraževanje ni prišla kot zahteva. Jaz sem bil predsednik tega odbora in tudi strokovna delavka ni imela nobene zahteve za javno predstavitev mnenj. Strokovni svet Republike Slovenije za šport podpira namen Predloga zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov, pri čemer pa predlagatelju zakona in Olimpijskemu komiteju Slovenije – Združenju športnih zvez predlaga, da izvedeta javno obravnavo predloga zakona, v katero naj se še bolje vključi nacionalne panožne športne zveze, lokalne športne zveze in športna društva, pa tudi širšo javnost, še bolje. Jaz ne vem, kaj je "še bolje". Ne vem, ali so bili ti, ki so iz strokovnega sveta, na tem posvetu. Mi smo 3. 4. opravili temeljit posvet v zvezi s tem zakonom, in tukaj imam zapisnik tega sestanka in tudi udeležence tega sestanka. In v zapisniku piše, da podpirajo. Dali so tri predloge za dopolnitev in vse tri smo v amandmajski obliki pripravili in jih dali na odbor. Vse to je bilo. Zdaj si seveda lahko vsak po svoje razlaga, kaj je to temeljita obravnava, ne vem, 2 uri, 3 ure, 5 ur, 10 ur, da lahko samo eden govori ali lahko govorijo vsi. Vsi, ki so bili tam na posvetu, so imeli možnost in priložnost se oglasiti, s podpisi so pa jamčili svojo prisotnost in potem tudi sklepe. Poglejte, vrhunski športnik po zaključeni športni karieri potrebuje nek prilagoditveni čas, čeprav se športniki hitro prilagodijo, tisti vrhunski športniki, hitreje kot mi; to so velikokrat že dokazali. Ampak vseeno potrebujejo nek čas, da se prilagodijo na drugačno življenje, na "civilno" življenje. To so ne nazadnje pri javni predstavitvi resolucije nacionalnega programa športa sami povedali, s kakšnimi težavami se srečujejo, in jim lahko omogočimo, da bodo ta čas lažje preživeli, da bodo z manj travmami preživeli takrat, če bodo imeli za to neka sredstva, in to tista sredstva, ki jih bodo sami v času kariere lahko privarčevali. Poglejte, veliko je žalostnih primerov, ko so takšni športniki bili na robu preživetja ali so jim celo morali pomagati preko nekih socialnih omrežij ali socialnih pomoči. Jaz jih imam tukaj napisane. Ne bom jih prebral zato, ker mi ne dovoli moja etika, da bi govoril o teh ljudeh, pa so to najboljši športniki, ki so stali na piedestalu športnega trona. Na vrhu so bili, svetovni prvaki in tako naprej, takšni so bili. Seveda se šteje športna kariera lahko tudi kot delovna doba. Ja, ampak si jo mora športnik sam plačati, sam si mora plačati ta prispevek. Kaj pa če ne dobi denarja s strani delodajalcev, klubov in društev, tam, kjer so zaposleni? Kaj pa če ne dobi? Veste, kaj se jim zgodi? Niti osnovnega socialnega zavarovanja takrat nimajo. To se je dogajalo. Ko je propadel rokometni klub Cimos, tisti, ki so bili samostojni športni delavci, eno leto niso dobili nobenega osebnega dohodka, morali so pa plačevati vse svoje prispevke. Vse prispevke so morali plačevati državi, niso pa dobivali osebnega dohodka. Pa veste, niso nič kaj slabše igrali; mislim, da so zadnjo tekmo celo zmagali, in to pomembno tekmo. Ja, programi usposabljanja so, niso pa samo za športnike, ampak so za vse. Tako da je tukaj seveda narejeno dosti, ampak ne samo za športnike, to je narejeno za vse in za vso populacijo. Je pa res, to pa vemo, da športnik, govorimo za vrhunske športnike, v času svoje poklicne poti, tistega vrhunstva v svoji športni karieri, ne more obiskovati izobraževanj, ne more. Ne more! Ne more iti niti na vaje, ne more poslušati predavanj in tako naprej, in zato smo seveda tudi predlagali ta študij na daljavo. To morajo univerze same narediti, ampak je pa spodbuda države in nas tista, da jih spodbudimo, da to naredijo. Kolikor vem, 30 naših športnikov sodeluje pri takem izobraževanju preko univerze na Danskem. 30 jih je. O določenih posebnostih, ki pa so v drugih državah, pa vem veliko. Dobro vem, da so takšni skladi in da športniki lahko dajo določena sredstva, ki so neobdavčena, v te sklade. To tiste države spodbujajo. Vem za Nemčijo, vem za Francijo. Pa samo toliko še, ker gre to v javnost tudi, da ne bi kdo mislil, ker sem na teh socialnih omrežjih že zasledil, da se jaz kot prvopodpisani borim za to, da bi moj sin lahko deloval v tem zakonu – pa zakaj ne bi, če je vrhunski športnik, ampak ne, on ne more zato, ker ni tukaj rezident. Tako da se jaz osebno ne borim za svojega sina, ampak za vse športnike in športnice v tej državi. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Spoštovani kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Amandma, ki ga obravnavamo, zasluži po mojem prepričanju maksimalno pozornost. Rad bi pa v nadaljevanju poudaril predvsem to, da gre za tako imenovani poslanski zakon. Poslanski zakon. Naj povem, da ga je v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije podpisala predsednica stranke gospa Ljudmila Novak. In imam občutek, pa nikomur ne želim delati krivice, najmanj pa ministrstvu oziroma Vladi, da je Vlada nekako s prenizkim rešpektom obravnavala ta poslanski zakon, in nekako se res daje občutek, kot da je Vlada kar z levo roko zamahnila in zavrnila ta zakon. Morda je res, da je besedilo v kakšnem delu zakona nedosledno, da bi potrebovalo kakšne redakcijske popravke, ampak mislim, da pa vsi kolegice in kolegi razumemo duh tega zakona. In poglejte, večkrat govorimo, da so vrhunski športniki naši najboljši ambasadorji. Da ne bi samo govorili v frazah, dajmo nekaj tudi narediti za te vrhunske športnike. Moram reči, da se mi je trgalo srce, ko je minister za zunanje zadeve gospod Karl Erjavec prihajal na Odbor za zunanjo politiko s predlogi, da Republika Slovenija zapira določena diplomatska predstavništva. Kar nekaj smo jih zaprli, kar pomeni, da se je Slovenija iz določenih destinacij umaknila. Na nek način se je ime Slovenija ali pa Slovenija kot taka v svetu, v globalnem svetu zožila. Vemo vsi, da pa svet, globalni svet prav preko vrhunskih športnikov, konkretno prav preko vrhunskih dosežkov slovenskih športnikov, prvič sreča ime Slovenija in se začne zanimati, kje pa je ta Slovenija, in se začne zanimati za karakteristike ljudi, prebivalcev in tako naprej. Zato pravimo, in upravičeno pravimo, da so vrhunski športniki ambasadorji te države. In kaj pravzaprav želimo s tem zakonom? Gre za premostitveno zavarovanje poklicnih športnikov. Na nek način jim želimo omogočiti in jih spodbujati k varčevanju takrat, ko so na vrhuncu svoje športne kariere. Varčevanje, spodbujanje k varčevanju je samo po sebi zelo dobra vrlina. Seveda športnik lahko varčuje verjetno takrat, ko je res na vrhuncu. In to varčevanje želimo urediti. Pozivamo državo v tem zakonu, da vendarle stimulacijo tega vzdrževanja realizira preko davčnih olajšav. Želimo, da bo ves ta mehanizem pregleden, transparenten, in ne vem, kaj je tu tako grozno slabega oziroma za Vlado nesprejemljivega. Mislim, da je še čas, da se Vlada kljub temu, da je svoje stališče že povedala, ne bo pa velik greh, če ga spremeni, da nekako skupaj s konsenzom Državni zbor in Vlada naredimo nekaj dobrega za slovenske športnike. Kar se tiče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov, ima ta zakon seveda vso podporo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Andrej Čuš.
Na področju športa imamo v Sloveniji slabo in tudi zastarelo zakonodajo. Sam se večkrat, ko obiščem kakšno športno tekmovanje, pogovarjam z mnogimi športniki, ki potarnajo nad marsikatero težavo v Sloveniji, ne samo, ko povedo, kakšne so davčne razbremenitve ali obremenitve v tujini. Potarnajo tudi o problemu študiranja. Nek vrhunski športnik ne more študirati in ni prav, da je kaznovan zaradi tega, ker je vrhunski športnik. Zato bi še enkrat povedal, da čim prej želimo od ministrstva, pristojnega za šport, izvedbeni načrt, resolucijo o nacionalnem programu športa za letošnje leto. Že prej sem povedal: smo konec maja in se mudi. Ko smo v naši poslanski skupini oddali podpise pod predlog zakona o premostitvenem zavarovanju, smo se zavedali, tudi dogovor je bil, da bo zakon treba skozi postopek obravnave popravljati. Veselila me je predvsem enotnost poslanskih skupin. Ne glede na to smo se načeloma strinjali, da je zakon dober, potreben in da to, da se čaka, ni pravi način. Nekako se moramo tudi vsi tu strinjati, da je le malo vlad, katerakoli je že bila, do danes delalo učinkovito in dobro tudi na področju športa. Razprava na odborih, ki so vsebovali to točko dnevnega reda, je bila pestra, široka, dolga. Organizirani so bili tudi mnogi usklajevalni sestanki. Na prejšnji redni seji Državnega zbora je bila ta točka prestavljena; tako je bil pridobljen še dodaten čas za usklajevanje in pogovore. Ob tem pa velja še enkrat poudariti, da so zakon napisali športniki, ti, ki vedo, kaj so pravi problemi, kakšne so težave, in prišli so do nas v dobri veri, da se bo to čim prej rešilo. Čakali smo preveč let, in mislim, da je danes zadnji čas, da to sprejmemo. Da bi pa še zdaj čakali, recimo, pol leta, kot je bil predlog Vlade ali katere od poslanskih skupin, se pa nikakor ne moremo strinjati. Vlada je v bistvu že v odstopu in je težko, da bi čez pol leta pripravila karkoli konkretnega, glede na to, da ne zagotavlja niti večine v Državnem zboru. In to čakanje samo podaljšuje to agonijo, s katero se sooča slovenski šport že vse od osamosvojitve. Če se za konec nekoliko pošalim: po mojem bi prej še Kitajci menjali vlado, kot pa da bi mi oziroma Vlada pripravila ta zakon.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič. Prosim, da smo v razpravah kolikor se da korektni in se osredotočimo na zakon. Ne mislim na vas, gospod Pukšič, vendar glede na nekatere primerjave, ki so bile izrečene pred vami, menim, da bi bilo dobro, da smo čim bolj umirjeni. Hvala. Izvolite, gospod Pukšič.
Hvala lepa. Res je, da bi preteklo še kakšno svetlobno leto, preden bi se Vlada spomnila in kaj dobrega naredila za naše športnike. Torej, tokrat je človek nekako z lahkoto pri tej obravnavi in ni nič težko tu razpravljati zato, ker, kar se tega zakona tiče, ga podpirajo poslanke in poslanci Državnega zbora. In če bi imeli več takšnih zakonov, bi v naši državi bilo drugače. Tokrat bo zakon, tako kot se spodobi, zakon poslank in poslancev seveda tudi izglasovan. Verjamem, da bo še kakšna izredna seja, kjer ga bomo tudi v tretjem branju lahko podprli. Tokrat birokraciji ne bo uspelo nečesa dobrega ustaviti in z nekimi približki s strani, češ to in ono še manjka in tako dalje – o neki formi, govorijo pa sploh ne o vsebini. Pa tisto, če je še kaj potrebno, bo popravljeno v tretjem branju. Vesel sem, da bomo končno imeli zakon o premostitvenem zavarovanju naših najboljših poklicnih športnikov, da bodo lahko vse tisto, kar so v času cveta mladosti zamudili, nadoknadili nekoliko kasneje. Ampak ta cvet mladosti so razdali za to državo. Če jim ta država ne stopi niti toliko vštric, da bi jim omogočila določene davčne olajšave ob zbiranju teh sredstev, tako njih samih kot nekaterih posameznikov ali klubov, je seveda nesprejemljivo. Je pa to za birokrate, ki potem postanejo tudi kvazipolitiki, kdaj pa kdaj seveda nesprejemljivo, ker se več ne vrti v njihovih krogih in seveda nimajo več vsega pod nadzorom. Tu se tudi kaže eden od drugih problemov, s katerimi se srečujemo v državi. Jaz se strinjam, da je treba vse narediti čim boljše in da je treba temeljito premisliti, obravnavati in tako dalje, vendar ne more to iti v nedogled, tako kot sem prej rekel, v dolžino kakšnega sončnega leta. To je v bistvu državotvorno. Vladi seveda ne gre v glavo, da se lahko zgodi tudi kaj takšnega. Vendar takšni vladi, ki je v odhajanju, ki nima večine, ki seveda nima niti zaupanja državljank in državljanov, ki je državo pripeljala na rob, se še kaj drugega ne more zgoditi kot to, in vesel sem, da bomo poslanci tega sklica naredili kakšno dobro zgodbo za državljane. To je državotvorno dejanje in ta zakon je državotvoren, skupaj s temi amandmaji. V Slovenski ljudski stranki smo tudi sopodpisniki in z velikim veseljem ga bomo tudi danes podprli. Bistveno manj je seveda državotvorno dejanje, ko milijon ali več denarja porazdeliš med svoje sestrične, brate in tako dalje, pa državni denar, pa od tega danes nič nimamo. Imeli smo interpelacijo na to temo. In če bi poslanke in poslanci bili takrat enotni, bi seveda že marsikdo moral zapustiti prostor tam na Vladi, ampak pravijo, da za vsako rit pride palica; tudi za te prihaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej se je prijavil k razpravi gospod Jožef Kavtičnik kot predlagatelj, potem pa ponovno odpiram razpravo.
Hvala lepa. Samo zato, da ne bi izzvenelo, da si predlagatelji ne želimo dobrega zakona. Seveda si želimo. In ravno zaradi tega smo bili pripravljeni sprejeti vse pripombe in vlagati amandmaje. Kolegica mag. Majda Potrata, ki je ni tukaj, je verjetno spregledala, da smo mi 3. člen v tem amandmaju, ki je danes pred nami, črtali. Tako da tista opazka o nedoslednosti ne drži. To smo popravili in tudi ustrezno korigirali. Tudi to, da smo imeli določene sestanke s strokovnimi službami ministrstva, drži. Mi smo se pogovarjali, mi smo se dogovarjali. Vendar zakona, zaradi katerega je bil napisan, za te davčne olajšave, mi ne moremo spremeniti, ker je to smisel zakona. Ministrstvo pa je imelo ravno tu pripombe. Tako da zakon pade, če ne bi bilo tega. Mi smo prilagali, sam sem priložil, tudi odbor, tudi zasedanje v Državnem zboru ravno zaradi tega, da smo opravili to razpravo z nacionalnimi panožnimi zvezami in vsemi temi deležniki v športu. V času ministra dr. Lukšiča so snovalci zakona zakon umaknili zato, da bi se pripravil. Štiri ali tri leta nazaj se je taisti zakon – takrat je bil osnutek zakona – umaknil zato, da bi se lahko pripravil, in se v tem času ni, ni bilo energije ali dovolj zagona. Zakon se nanaša na vse športnike; to govori v samem zakonu. Športna društva se s tem zakonom spodbuja, da zaposlijo športnike, čim več športnikov. Mi danes govorimo o registru 10 tisoč športnikov, vpisanih v register, ki ga ima Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport, je pa 200. In s tem ko bomo mi spodbudili športna društva s to davčno olajšavo, da bodo zaposlili čim več športnikov, se bo zgodilo, da bo tudi v davčno blagajno prišlo več denarja. V davčno blagajno bo prišlo več denarja zato, ker se bo več športnikov zaposlilo, ker bodo društva stimulirana, da bodo zaposlila športnike. Njim pa se bo zato izboljšal status. In to je sistemski zakon. Seveda pa ne rešuje celovito celotnega vprašanja glede športa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo je želel še gospod Branko Kurnjek, za njim gospa Sonja Ramšak.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovani kolegice in kolegi! Jaz bi se tukaj pri 1. členu želel navezati tudi na 8. člen, kajti bilo je rečeno, da gre za premostitveno zavarovanje za športnike, ki v določenem obdobju zaključijo s športno dejavnostjo zaradi takšnih ali drugačnih razlogov. To pomeni, da bi lahko potem nadaljevali z neko poklicno potjo, takšno ali drugačno, da bi si v tem času, ko bi se s svoje športne poti odpravili na kakšno drugo pot, lahko s pravico, ki bi izhajala iz premostitvenega zavarovanja, torej s tem denarjem, pomagali na tej poti. Vendar v 8. členu, zdaj amandmiranem, piše, da se lahko ta pravica izkoristi šele po 30. letu starosti. In če bi se spomnil nazaj na tisto, kar je gospod Jerovšek govoril o primeru Tine Maze, da je že pred leti, recimo, želela končati, pa če se spomnimo skoraj 20 let nazaj, ko je takrat naša kraljica zimskih športov, pa je ne bom imenoval, ker vemo, za koga gre, končala pri 22 ali 23 letih, vendar ne zaradi zdravstvene nezmožnosti ali poškodbe, torej do 30. leta te pravice iz premostitvenega zavarovanja ne bi mogla koristiti. Ali v tem primeru torej res lahko govorimo o premostitvenem zavarovanju, da bo nekdo iz športne kariere prešel v poklicno kariero, da si bo s tem denarjem lahko pomagal na tej poti? Kako naj nekdo 7 let čaka na to pravico, če pa ne bo športnik zaključil iz teh dveh kategorij, kot sta zapisani, torej zdravstvena nezmožnost ali poškodba? Na te stvari je treba opozoriti, na te stvari je treba gledati. Torej, to ni premostitveno, tudi ni prehodno zavarovanje. In še prej je bilo rečeno s strani enega izmed kolegov poslancev, da gre za simbolno dejanje za športnike, da dajmo narediti simbolno dejanje. Že, vendar tega ne delamo za vse športnike, temveč le za nekatere športnike, ki imajo določene statuse. Na to je treba biti pozoren. In zato je govora o nesistemskosti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Sonja Ramšak. Gospod Jožef Kavtičnik, želite kot predlagatelj? Za gospo Ramšak, seveda. Izvolite, gospa Ramšak.
Hvala lepa. Vidim, da kavalirstvo še velja v tem državnem zboru. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani državni sekretar, spoštovana podpredsednica! Moram reči, da se nekako čudim vsem tistim, ki tega zakona v Državnem zboru ne podpirate. Sama sem vse življenje zavezana športu, tako kot tudi moja družina. Tudi sama sem bila aktivna športnica in vem, kaj pomeni biti športnik, predvsem pa čemu vse se morajo naši poklicni športniki oziroma profesionalni športniki odrekati. Na to, kar je gospod Kurnjek načel, bi rekla tako: gospod Kurnjek, vedno višja je starostna meja, ko aktivni poklicni športniki prenehajo svojo poklicno kariero. Namreč, ves način treningov, zdrave prehrane in tudi drugih dejavnikov vpliva na to, da se le malo poklicnih športnic in športnikov odloči, da se v tako zgodnji starosti, kot ste navajali primer, v 22. letu, preneha aktivno ali pa poklicno ukvarjati s športom. Morda je tukaj malo večji delež žensk, ker punce po navadi, ko pride do tistega trenutka, da se zaljubijo, hočejo oblikovati svojo družino, ampak se kasneje potem ponovno vrnejo k poklicni športni karieri, in tudi to je treba v tem kontekstu sprejemati. Zato absolutno podpiram predlog predlagatelja, pod katerega sem se z največjim veseljem tudi sama podpisala, in upam, da s tem zakonom dokazujemo, da tudi poslanke in poslanci, če stopimo skupaj, lahko naredimo nekaj koristnega ne samo za športnika, ampak morda tudi še na kakšnem drugem področju, in da bi morda v naslednjem mandatu lahko prišli do konsenza tudi na drugih področjih. Še kako pomembno je za športnike, da jim uredimo ta njihov status oziroma da jim omogočimo to premostitveno zavarovanje. Vedno smo ponosni in se hvalimo z dosežki naših športnikov. Zame so najboljši ambasadorji v tujini in v svetu za promocijo naše države. Takrat ko dosegajo vrhunske rezultate, smo nanje ponosni in se istovetimo z njimi, ko pa dobivajo nekatere nagrade, priznanja in tako naprej v materialni ali pa finančni obliki, takrat se pa zopet pokaže tista slovenska, bom rekla, škodoželjnost in hitro pozabimo na to, čemu vse so se morali ti športniki odrekati, tudi zato, da smo mi lahko ponosni nanje in da je šport ena kategorija, ki jo je treba spodbujati že v zgodnjem otroštvu, da so določene športne panoge, kjer se poklicna kariera prične že morda pri 10 letih. To nekateri vrhunski športniki, ki tudi so v parlamentu, vedo še bolje kot jaz. Določene športne panoge so pa tiste, ki ti omogočajo, da se dlje časa udejstvuješ v aktivnem vrhunskem športu. Jaz bom z veseljem podprla tako amandmaje kot tudi sam zakon, in verjamem, da bo prevladal razum in tudi iskren namen predlagateljev tega zakona. Gradivo je bilo izredno strokovno in zelo pregledno pripravljeno, in s temi amandmaji, ki odpravljajo nekatere pomanjkljivosti, mislim, da bi zakon moral dobiti podporo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Branko Kurnjek, za njim pa ima besedo gospod Jožef Kavtičnik kot predlagatelj.
Poglejte, gospa Ramšak, jaz sem želel dobronamerno opozoriti, da predlog zakona zelo jasno predpisuje mejo 30 let. Ampak je pa izključna pravica vsakega posameznega športnika, kdaj bo prenehal s svojim športnim udejstvovanjem in zaradi kakršnegakoli razloga. To se bo športnik odločal sam. Vendar mu premostitveni ali prehodni ali kakorkoli že imenujemo ta predlog zakona ne omogoča črpanja pravic pred 30. letom starosti. Ampak poglejte, potem ta namen, čemur je to premostitveno zavarovanje poklicnih športnikov – jaz bi mogoče raje celo rekel, da bi bilo bolje športnikov –, zvodeni za nekatere. Za nekatere. Tiste, ki se odločijo –omenili ste ženske. Ja, ženska se lahko odloči, da ima otroka in zaradi otroka zaključi športno pot. Predlog zakona kot razloga materinstva ne navaja, da bo zaradi tega ta oseba, ki je nehala s športno potjo, upravičena do črpanja pravice. Poglejte, tako pač piše v zakonu. Saj ga samo berem, ga interpretiram, nič drugega. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Kavtičnik ima besedo.
Hvala lepa. Zdaj govorimo o 8. členu, zanimivo. 8. člen sploh ni amandmiran. Sedaj govorimo o neki – mislim, da smo sedaj šli preko vsega tega, kar Državni zbor dovoljuje. Mi imamo poslovnik in vemo, o čem lahko govorimo. Mi govorimo o amandmajih, ne pa o tistem, kar vse v zakonu piše, drugače ne bomo prišli danes do konca, niti jutri ne. Mi smo imeli odbor. Na odboru smo se pogovarjali. Zanimivo, gospod Kurnjek, kolega, na odboru niste niti ene pripombe imeli, niti ene. Na koncu ste samo povedali, da ne boste zakona podprli, to je bilo pa tudi vse. To je bil vaš prispevek in ste verjetno čakali na danes, da boste lahko tukaj pred kamerami povedali tisto, kar vas teži. To je nekorektno, ni v redu. Mi smo upoštevali vse predloge. Najprej je bilo zapisano 35 let. 35 let smo imeli zapisano zato, ker v takšnem času bi naj športnik nekako zaključil – so pa seveda potem tudi izjeme, o katerih bom potem govoril, če zdaj že govorimo –športno kariero in takrat bi si lahko zbral neka sredstva, nabral nekaj denarja v ta sklad, da bi lahko potem koristil ta sredstva. Če se pa to zgodi, imamo pa strokovni odbor, ki o tem tudi odloča. Pa sem jaz zdaj prešel, tudi sam sem zapadel v to zgodbo, ampak samo da povem: tudi te izjeme so možne, vendar takrat plača davek ne samo 30 %, ampak tako kot vsi ostali državljani. Tako je. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Kavtičnik kot predlagatelj, hvala za vašo razpravo, bi vam pa povedala, da pri vseh razpravah, glede na to, da govorimo o 1. členu in vloženem amandmaju, in ker je po navadi pri 1. členu v večini zakonov zadeva dosti splošno opisana, tudi pri tem zakonu je tako, je bila dovoljena nekoliko širša razprava. Zato tudi sama kot predsedujoča razpravi oziroma seji Državnega zbora nisem pri nikomur omejevala, razen ko je šlo za nekatere razprave, ki so šle v smeri žalitev. Vas pa seveda razumem, da kot predlagatelj želite v čim večji meri razpravljati dejansko o členu, ki je v razpravi. Želi še kdo razpravljati k 1. členu? Sicer zaključujem razpravo k 1. členu ter vloženemu amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. V razpravo dajem 2.a člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati k 2.a členu? Ker ne želi, zaključujem razpravo k 2.a členu. V razpravo dajem 3. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 4. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 5. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 10. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati k 10. členu? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 12. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 14. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 20. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 26. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 27. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 28. člen ter amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo k 28. členu. V razpravo dajem 32. člen ter amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 35. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 37. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo k temu členu. V razpravo dajem 38. člen ter amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo k temu členu. V razpravo dajem 39. člen ter amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo k temu členu. V razpravo dajem 40. člen ter amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Ne vidim želje po razpravi, zato zaključujem razpravo. Seveda je bila večina amandmajev tudi nomotehnične narave, zato verjetno ni bilo potrebe po dodatni razpravi. V razpravo dajem 40.b člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo k temu členu. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 7. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in se vsem zahvaljujem za razprave. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVI ZAKONA O UGOTAVLJANJU KATASTRSKEGA DOHODKA V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 26 poslank in poslancev, s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagateljev predloga zakona mag. Andreju Vizjaku.
Spoštovani državni sekretar, predsedujoča, spoštovani kolegice in kolegi! Junija leta 2013 je stopila v veljavo novela Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka, na podlagi katere bi Gurs vsako leto na podlagi kalkulacij, predvsem na podlagi povprečnih cen pridelkov, na podlagi materialnih potroškov in nabavnih vrednosti osnovnih sredstev in še nekaterih drugih kalkulativnih elementov, predlagal lestvico katastrskega dohodka, ki bi veljala za tekoče leto in bi se seveda obračunavala. Teh kalkulacij in teh lestvic, in to naj bi bilo treba storiti v aprilu, in ker teh lestvic za leto 2014 še ni bilo objavljenih oziroma tudi ni jasno, kakšen katastrski dohodek bi davčni zavezanci glede katastrskega dohodka morali plačati za letošnje leto, je seveda Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke vložila v proceduro to sedanjo novelo. Ta sedanja novela predvideva, da se stare vrednosti katastrskega dohodka oziroma te, ki so se plačevale za leto 2013, ohranijo še za leti 2014 in 2015. Zakaj? Jaz ne bom na dolgo in široko ponavljal, da ta vlada res ne vidi drugega kot davčno obremenjevati vse tiste, ki delajo in ustvarjajo v tej državi. Kar se tiče gospodarstva, smo že veliko doživeli in čutili, ko govorimo o dvigu DDV, tudi o dvigu nekaterih drugih davkov in nedavčnih bremen, kot so trošarine, seveda pa se je s to novelo junija leta 2013 spravilo tudi na kmeta oziroma na vse tiste lastnike, ki imajo na podlagi kmetijskih zemljišč katastrski dohodek, in sicer z relativno zmedenimi kalkulacijami, češ kot da so v Sloveniji idealni pridelovalni pogoji, da so parcele velike in da se da dosegati zavidljive tržne učinke. Če bi v letošnjem letu začela veljati ta novela, ki je bila lani s strani te vlade v odhajanju, sprejeta, bi se iz naslova katastrskega dohodka v blagajno izlilo za približno 6-krat več denarja kot doslej, kar pomeni, da bi bil slovenski kmet, pa ne samo kmet, ampak tudi marsikdo drug, ki obdeluje slovensko zemljo in jo ima v lasti, obremenjen nekajkrat več. Pravzaprav sem v imenu predlagateljev vesel, da je Vlada in tudi koalicija uvidela, da tako enostavno ne gre, in zato je pritrdila naši noveli, kar pomeni, da bo katastrski dohodek ostal takšen, kot je bil doslej. Ob tem velja opozoriti na en velik problem, ki ga imamo v Sloveniji, na kar nas opozarja tudi tujina in kar nam izredno škodi, ko govorimo o privlačnem poslovnem okolju, pa ne nazadnje tudi ko govorimo o neki možnosti, da bi se tudi kmetje kot proizvajalci obnašali dolgoročno odgovorno in tudi razvojno. To je predvidljivost oziroma v našem primeru nepredvidljivost davčnega okolja. Kako naj, spoštovani, vlaga kmet v posodobitev svoje kmetije, v namakanje, v protitočno zaščito, ko pa ne ve, kaj ga čaka glede davkov prihodnje leto ali leta za tem? Namreč, država mu lahko čez noč nekajkrat poveča davčno breme, pri čemer pa sam nikakor ne more za nekajkrat povečati prodajne cene svojega izdelka. Tipičen primer tega katastrskega dohodka se je zgodil tudi, ko govorimo o proizvajalcih grozdja in vina, pa tudi sadjarjih, ko so se jim drastično povečale obremenitve, pri čemer pa nihče točno niti ni znal povedati, zakaj je prišlo do takšnih izračunov, kar pomeni, da imamo bistveno premalo preverjene kalkulacije. Spoštovani, če se Vlada že loteva prenove davčnega sistema, se naj loteva tako, da bodo stvari jasne in predvidljive za naprej, ne pa da bo obstajala določena negotovost, kajti vsaka negotovost davčnega zavezanca pomeni, da ta davčni zavezanec ne bo vlagal v razvoj, ne bo vlagal v posodobitve in bo pravzaprav celo opuščal tisto, kar dela. Tipičen primer je vinogradništvo. Poglejte, vinograde imamo razdrobljene tudi na razmeroma neproblematičnih legah. Kdo bo še to delal, če ga boste davčno obremenili? Samo podeželje se nam bo še bolj zaraščalo. Spoštovani, ta novela našega zakona je korak k temu, da davčno razbremenjujemo tiste, ki ustvarjajo, ne da jih obremenjujemo, in da imamo bistveno bolj pregleden davčni sistem in davčno obremenitev v prihodnje.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo in je posredoval tudi poročilo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Bojanu Starmanu, ki ga, kot ugotavljam, v tem trenutku žal ni v dvorani. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade mag. Mitji Mavku.
Gospa podpredsednica, lep pozdrav vsem prisotnim, spoštovani poslanke in poslanci! Drži, da je bil nedavno spremenjen sistem izračuna katastrskega dohodka, ki je uvedel novo metodologijo usklajevanja izračunov katastrskega dohodka v Sloveniji. Pri tem vendarle velja opozoriti, da je prejšnji sistem, ki je veljal do leta 2011, temeljil na sistemu iz leta 1979. Vsekakor bi težko trdili, da je to nek moderen izračun katastrskega dohodka, zato to, da sprememba od lani glede na leto 1979 pomeni odmik od modernega sistema ugotavljanja katastrskega dohodka, verjetno težko trdimo. Na tem mestu pa vendarle kot Vlada ne zanikamo določenih težav, ki so se pojavile pri izračunu katastrskega dohodka. To je posebna delovna skupina Vlade, ki je bila imenovana za pripravo temeljite analize novega sistema, tudi ugotovila, in veljalo bi strniti ključne pomanjkljivosti sistema, ki ga je predvidel nov zakon, v treh točkah. Prva se nanaša na razmeroma veliko kompleksnost metodologije, ki vodi tudi v določeno nepreglednost, in zaradi velike odzivnosti modela na spremembe podatkov se lahko nihanja v izračunih bistveno spremenijo. Na drugi točki velja opozoriti na določeno problematičnost kakovosti določenih vhodnih podatkov, predvsem statističnih podatkov o obsegu in intenzivnosti pridelave po statističnih regijah. Tretji sklop ugotovitev, do katerega je prišla delovna skupina, pa se nanaša na dejstvo, da bi bilo verjetno za neko temeljito prevetritev sistema težko izvesti zgolj popravke obstoječega sistema, temveč je Vlada podprla pripravo celovitega novega zakona. V tem vmesnem obdobju je skupina poslancev in poslank, s prvopodpisanim Jožetom Tankom, predlagala zakon, ki za vmesno obdobje ustrezno podaljšuje prehodno obdobje, ki je bilo v veljavi v letu 2013. Zato Vlada predlog zakona podpira. Je pa z amandmaji, ki so bili sprejeti na matičnem delovnem telesu, predlagala, da bi se prehodno obdobje podaljšalo do leta 2016. Na ta način menimo, da imamo dovolj časa, da v miru pripravimo nov stabilen, moderen zakon o ugotavljanju katastrskega dohodka, ki bo zagotovil ustrezno predvidljivost in tudi pravičnost obdavčitve skladno s predvidenimi koristmi iz dejanske rabe. Vlada je tudi predlagala, da se v vmesnem obdobju ne bi opravljali novi preračuni, saj ti niso potrebni, če zgolj podaljšujemo prehodno obdobje. Kot omenjeno, Vlada predlog zakona podpira. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Ker je zbor na 24. seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 19. maja 2014. V razpravo dajem 2. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Sprašujem, če obstaja želja po razpravi. Odpiram možnost za prijavo. Prosim za prijavo. Tudi Vlada se je prijavila k razpravi. Gospod Robi Hrovat, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Če najprej v uvodu namenim kakšno besedo amandmaju, ki ga predlagamo k 2. členu. Za slovenske kmetijske posesti je značilna zelo velika razdrobljenost, zato se delež dejanske rabe glede na površino parcele hitro spremeni za več kot 20 %. Mi predlagamo, da se ta delež dejanske rabe spremeni za več kot 50 %. Kar se amandmaja tiče, mislim, da tu ne bi smelo biti sporno. Mogoče je priložnost, da kaj več povem o samem zakonu. Zakon o ugotavljanju katastrskega dohodka je sicer formalno zakon, ki spada na področje financ, ampak nanaša se na slovenskega kmeta, na lastnike gozdov, na vinogradnike. Gre v prvi vrsti za zakon, nad katerim bi moral zelo budno bdeti minister za kmetijstvo in okolje gospod Židan, in seveda omogočiti čim bolj pregleden, pravičen sistem oziroma metodologijo, ki bi na koncu prinesla ta izračun davka. Eno leto mineva od prve predstavitve izračunov po novi metodologiji katastrskega dohodka. Vemo vsi, izračuni so pokazali – enkrat so bile izredno visoke številke, drugič so bile izredno nizke. In kaj se je zgodilo? Nasprotovanja kmetov, vinogradnikov, lastnikov gozdov in tako naprej so se vrstila drug za drugim. Če predlog Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka, ki smo ga pripravili v Slovenski demokratski stranki, ne bi bil sprejet, bi to pomenilo, da bi morali kmetje, lastniki gozdov, vinogradniki v letu 2014 plačati 113 milijonov evrov davka namesto slabih 50, kolikor je bilo plačanega v letu 2013. Veste, dvakratno povečanje katastrskega dohodka bi za kmeta predstavljalo hud udarec, res velik udarec. Kaj želimo v Slovenski demokratski stranki s tem predlogom zakona? Želimo samo določiti pravične in sorazmerne davčne obdavčitve za slovenskega kmeta in s tem zagotoviti njegov obstoj in delovanje tudi v prihodnje. To je bil naš namen in temu smo tudi prilagodili predlog zakona. Poglavitna rešitev je ureditev predhodne rešitve za določitev KD za leti 2014 in 2015 – Vlada je predlagala tudi za leto 2016 in seveda se v Slovenski demokratski stranki s tem strinjamo – na način, da bo ta enak, kot je bil KD za leto 2013. Skrajšujemo tudi obdobje, v katerem mora Gurs preveriti skladnost kalkulacij z ravnijo produktivnosti kmetijske in gozdarske dejavnosti s pet na tri leta. Tukaj se je treba sedaj na nek način ustaviti in se vprašati, ali smo v tem mandatu, mandatu te vlade naredili vse za razvoj kmetijstva, za lastnike gozdov, kaj smo naredili za vinogradnike, ali se je politika, kmetijska politika vodila v smeri zagotavljanja čim boljših razmer za delo le-teh. Mislim da, veste, povišanje davkov, poizkus uveljavitve nepremičninskega davka in še in še bi lahko naštevali – se mi zdi, da to enostavno za razvoj kmetijstva, za kmetijstvo kot panogo zagotovo ni v redu. Če k temu dodamo še izredno visoke kazni, ki so se v tem mandatu na področju kmetijstva in okolja vpeljevale, in če k temu dodamo še slabo črpanje kohezijskih sredstev, področje vodooskrbe, čiščenje odpadnih voda in tako naprej, resnično lahko pod črto rečemo, da je bil ta mandat na področju kmetijstva in okolja neuspešen oziroma slab. Poglejte, tudi na tem področju, pri katastrskem dohodku – če mi ne bi vložili tega zakona, kaj bi se zgodilo? Brez tega zakona bi kmetje plačali bistveno več, kot bodo plačali zdaj, ko je ta zakon uveljavljen. Seveda je zdaj vprašanje, kakšen bo KD po letu 2016. To predstavlja eno veliko veliko negotovost, veliko negotovost, in pričakovali bi, da boste že danes na seji predstavniki Vlade vsaj približno nakazali smer, recimo temu, metodologije, in tudi kasneje, kako se bo obračunaval in kakšne številke bodo po letu 2016 prišle iz tega zakona. Poglejte, jaz se tukaj strinjam s predstavniki Kmetijsko gozdarske zbornice, da bi ključno vlogo pri odmeri davka, govorimo o KD, morala odigrati boniteta, torej pravi potencial zemljišča, kakršen je in iz katerega lahko ustvariš določeno pridelavo, seveda pa s tem tudi dohodek. Se pravi ključno vlogo mora igrati boniteta, potem pa pride naprej šele dohodek in pa seveda ta regijska umestitev, iz katerega kraja, iz katerega konca prihaja. Država bi morala, resnično bi morala narediti precej več za izboljšanje položaja v kmetijstvu. V Slovenski demokratski stranki pogrešamo ustrezne ukrepe kmetijske politike. Tukaj mislim predvsem o viziji razvoja, ustrezni zakonodaji, poenostavitvi predpisov s področij kmetijstva. Kot sem že na začetku rekel, je ta zakon sicer s področja financ, ampak bolj spada na nek način pod ingerenco ministra za kmetijstvo, in on je tisti, ki mora na koncu kmetom povedati: zdaj boste pa plačali toliko in toliko več, recimo, katastrskega dohodka. Mislim, da je prav, da ob tej priliki povemo tudi kaj v zvezi s tem. Vsi pa vemo, da se socialni, ekonomski položaj kmeta iz leta v leto slabša. In to je narobe. Treba je narediti vse, da bi to preprečili. Ustrezne ukrepe kmetijske politike pričakujemo od ministra za kmetijstvo in okolje. Mi danes dodajamo le en kamenček v mozaik nujnih ukrepov, kajti Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka zasleduje načelo sorazmernosti preko prilagajanja teh novih izračunov realnim višinam dohodkov. Veseli nas, da je Ministrstvo za finance v našem predlogu prepoznalo pravo smer, dober namen, in končno, tik pred koncem mandata, bo očitno koalicija podprla tudi en predlog zakona opozicije. Škoda, ker se koalicija te prakse ni poslužila že nekoliko prej. Mislim, da bi bil položaj Slovenije v tem trenutku bistveno boljši in bi resnično lahko govorili o počasnem izhodu iz krize. Tako pa vsaj na področju kmetijstva in okolja tega žal ne moremo reči. Položaj se slabša, in prepričani smo, da so bili ukrepi, ki smo jih predlagali, in predlagali smo jih kar nekaj, tisti pravi, ki bi šli v smeri izboljšanja statusa in socialno-ekonomskega položaja slovenskega kmeta in tudi lastnika gozdov, in to bi bila tista prava smer, ki smo jo v tem mandatu pogrešali. Je pa lepo, da boste vsaj zadnji zakon, ki ga sprejemamo na tak način, podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Bi še kdo želel razpravljati? Aha, še Vlada, se opravičujem. So bili že prej prijavljeni, potem pa bom odprla krog za prijavo.
Lepa hvala za besedo. Mogoče najprej zgolj kratek komentar k predlogu amandmaja. Vlada nima, recimo, zelo izrazitega stališča k podpori ali k nepodpori omenjenega predloga. Podatki Geodetske uprave namreč kažejo, da je delež sprememb dejanske rabe nad 20 % razmeroma majhen. Tako da predlog amandmaja sicer nekoliko zmanjšuje natančnost določitve katastrskega dohodka, dejansko pa je ta že danes razmeroma pavšalno določen. Menimo, da bistvenih vplivov predlagani predlog ne bo povzročil. Velja pa vendarle opozoriti na netočnost v obrazložitvi, da sprememba lastniku parcele prinese praktično samo stroške. Lastnik parcele s spremembo nima nikakršnih stroškov. To ugotavlja vse Geodetska uprava sama. Spoštovani gospod Hrovat je opozoril na umanjkanje nekih usmeritev glede katastrskega dohodka vnaprej. Namenoma v uvodni predstavitvi tega nisem želel izpostavljati, ker bi bilo verjetno nekolikanj nekredibilno, da bi vlada v odhajanju govorila o nekih širokopoteznih politikah vnaprej, je pa prav, da se pove, da tehnično delo na zasnovi nekega novega sistema katastrskega dohodka teče. Na tehnični ravni pričakujemo, da bo še v tem mesecu delovna skupina zaključila z delom na možnih predlogih. Zasnova novega sistema naj bi glede na trenutno stanje duha v delovni skupini temeljila na oceni neto dodane vrednosti, ki se porazdeljuje po zemljiščih, kar pomeni, da bi se boniteta, ki ste jo omenjali, oziroma kakovost zemljišča upoštevala pri izračunu katastrskega dohodka. Ampak kot omenjeno, ko bo predlog pripravljen – verjetno se bo do njega opredelila nova vlada, zelo verjetno –, si ne predstavljamo, da bi šel predlog naprej brez javne obravnave in vsekakor menimo, da je do leta 2016 več kot dovolj časa, da temeljito opravimo razpravo in zasnujemo nek dober, stabilen in predvidljiv nov sistem. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. V imenu predlagatelja mag. Andrej Vizjak.
Spoštovani! Ob teh besedah državnega sekretarja se kot predlagatelj želim oglasiti in opozoriti na en problem, ki izvira tako iz našega poskusa, da stvar popravimo, kot ne nazadnje iz filozofije pri izračunu katastrskega dohodka oziroma obdavčitve zemlje oziroma tega, kar na tej zemlji pridelamo. Poglejte, če obdavčitev ni predvidljiva, in sicer predvidljiva na neko srednjeročno obdobje, potem bo težko katerikoli pridelovalec na tem zemljišču vlagal in tudi posodabljal svojo proizvodnjo. Da je bila novela zakona, ki je uvedla drastično povečavo katastrskega dohodka v lanskem letu, nedomišljena, kažejo predvsem izračuni, ko govorimo o vinogradih in proizvajalcih vina. Namreč, pokazalo se je, da se naj bi pri nekaterih ta katastrski dohodek povečal tudi do 10-krat. Tudi do 10-krat več bi morali plačati pridelovalci grozdja in vina, pri čemer pa ta predlagatelj in ta zakonodajalec sploh ni upošteval specifik, ki jih imajo tudi pridelovalci grozdja in vina v Sloveniji. Recimo, jaz živim v občini Brežice, ki jo deli Sava, dva vinorodna okoliša – pravzaprav celo dve vinorodni deželi oziroma vinorodna dežela je posavska in dva vinorodna okoliša, to je dolenjski in bizeljsko-sremiški, pri čemer je značilnost tega vinorodnega dela, da so izredno razdrobljene parcele, vinogradi in da je to na nek način način življenja. Tam se redko kdo ukvarja z vinogradništvom, razen nekaj večjih pridelovalcev, iz nekih profitnih namenov, temveč se ukvarjajo zato, ker so vinograde podedovali, vinograde imajo, in obdelujejo to lepo slovensko krajino, ljudje. Večina teh vinogradnikov je ostarelih in dela to iz neke obveznosti, tudi neke ljubezni. Če boste, spoštovani, na podlagi neto dodane vrednosti obdavčevali v prihodnje te ljudi, potem bomo imeli še bistveno bolj zaraščeno to slovensko krajino. Kajti ta človek ne trži vina po nekih kalkulacijah, kot jih je predvideval tudi prvi izračun, kar pomeni, da so te kalkulacije v teh primerih povsem neuporabne in neživljenjske. In če boste davčno privili te proizvajalce, potem bodo ti proizvajalci opuščali vinograde, in namesto da boste imeli teh nekaj fičnikov katastrskega dohodka, kot se zbere danes, ne boste imeli nič. Še huje, imeli bomo škodo, ker bomo imeli namesto urejenih vinogradov zaraslo, zapuščeno krajino, kar škodi tudi turizmu in še marsičemu drugemu. Tako da vas svarim, da ko boste delali in pripravljali nov model, naj bo ta dolgoročno stabilen. Ne trdim, da je obstoječi sistem, še posebej ta, ki ga zdaj vzdržujemo pri življenju, moderen, je pa na nek način davčno ugoden in z njim večina nima problemov. In ko boste šli v spremembe, vas svarim: ne iti brezglavo in ne iti čez noč, tako kot se je tu želelo narediti. Še posebej upoštevajte specifike v Sloveniji, se pravi razdrobljenost posestev in parcel in ne nazadnje tudi celo kopico ljubiteljstva pri obdelovanju slovenske zemlje. Sam imam tudi vinograd, približno tisoč 200 trt. Obdelujem ga sam, z družino, in okrog mene je veliko kmetov, ki tudi pridelujejo. Tam so imeli neke družinske vinograde zato, da so kot del njihovih družinskih stroškov – namesto da so vino kupovali, so pač to pridelovali zraven, to so majhni vinogradi. In prav kmetje me opozarjajo na povsem porušeno racionalnost pri pridelavi, in to delajo bolj ali manj iz družinske obveznosti. Ne splača se, skratka, tega obdelovati, če to ni osnovna dejavnost in se temu ne posvetiš res stoodstotno in profesionalno, za kar pa take male flike, kot jih mi imamo, niso zadosti. Želim vam povedati, da če se bo davčno breme za te pomembno povečalo, kot je bil vaš predlog oziroma predlog te vlade iz lanskega leta, ki ga k sreči nismo uveljavili za lani, pa tudi za letos in prihodnje leto očitno ne – torej, če bi se to uveljavilo, bi gotovo imelo za posledico manj davčnih prilivov, ker bi ti ljudje opustili pridelavo. Se pravi, da sploh ne bi bili več topogledni davčni zavezanci, posekali bi vinograde. Posledično bi spremenili dejansko rabo in posledično bi verjetno padli v neko povsem drugo lestvico oziroma drugo obremenitev. Pri Zakonu o ugotavljanju katastrskega dohodka pogrešam, da bi se tudi s temi specifikami malo ukvarjali, ki pravzaprav niso specifike, ampak so kar neko splošno dejstvo. Če pogledam na drugo stran – jaz sem pač iz bizeljsko-sremiškega okolja –, če pogledam, recimo, Dolenjsko, deželo cvička, kot radi rečemo, je pravzaprav pri promociji cvička bilo ogromno narejenega prav na dejstvu, da je cviček način življenja in proizvodnja vina, pa tudi obdelava vinogradov je nek sestavni del življenja teh ljudi. Tam imate velike proizvajalce in imate nekaj deset ali stokrat več ljubiteljskih proizvajalcev. Obdavčitev za ene in za druge je lahko sicer generalno enaka, vendar če boste to naredili, ljubiteljskih proizvajalcev ne bo več, ker tega ne bodo vzdržali. Ker ne morejo prodajati svojega vina in nimajo enakega izplena, kot ga ima tistih nekaj profesionalcev, ki se s tem ukvarjajo. Zato si pri teh kalkulacijah ne znam predstavljati rešitve brez neke vrste – tako kot imamo pri dohodnini neko splošno olajšavo, ki za tiste male, ki malo pridelajo, precej pomeni, jim znižuje davčno breme, si skoraj ne znam predstavljati, da tudi pri tem ne bi imeli neke vrste olajšav, ki bi pomenile zlasti tem malim veliko. Kajti če boste udarili vse povprek in veliko, verjemite mi, bo zopet izplena manj, ker se ljudje s tem ne bodo ukvarjali. Sicer za druge kulture zadevo manj poznam, vendar če je generalna usmeritev podobna kot pri grozdju in vinu, potem je to napačna pot, ki bo naredila več škode kot koristi. Tako da če se te specifike ne bo upoštevalo, bo problem; mislim, da bomo naredili več škode kot koristi. Še nekaj bi povedal, to je pa predvidljivost. To sem že nekajkrat načel, pa nisem nikoli do konca svoje misli povedal. Bodite, recimo, mlad prevzemnik na neki kmetiji in se odločajte o tem, ali boste šli v posodobitev svojega sadovnjaka ali vinograda. Imate trg danes, imate vse, imate relativno zastarel nasad, in veste, da je treba iti v obnovo. In se vam celo ponuja neka možnost širitve, se pravi, da bi imeli še več obdelovalnih površin. In potem pride nekdo z zakonom, ki grozi. Namreč, če mi ne bi danes sprejeli ali če ne bomo sprejeli te naše novele, potem bo obveljala za letos bistveno višja obdavčitev, kot je bila za lani. Torej, temu človeku na eni strani grozi, da se mu bo davčno breme bistveno povečalo in ne ve, ali se mu bo, kdaj se mu bo oziroma kakšen bo nov model. In on se sedaj odloča za investicijo, ki bo zakreditirala njegovo družino, njegovo kmetijo. In v teh nepredvidljivih, nestabilnih razmerah – kako pričakujete, da bo kdo vlagal v nadgradnjo oziroma v posodabljanje kmetij in svoje proizvodnje, pri čemer so nas polna usta o potrebi po samooskrbi? Vsi se zavedamo, da je treba mnogo več narediti na stabilni proizvodnji, torej na zaščitnih ukrepih proti toči, da je treba namakalne sisteme – poglejte, kakšne vremenske spremembe imamo. Nedavni ledeni možje in Zofka so naredili precej škode, vsaj pri nas v Posavju, ko govorimo o polomljenih in od toč poškodovanih nasadih. Kako torej ob takih nepredvidljivih razmerah pričakovati, da bo nekdo vlagal? Zato vas res prosim, da ko delate spremembe pri obdavčitvi zemlje oziroma ko delamo zakonodajo glede ugotavljanja katastrskega dohodka, je treba imeti stabilen prehod v nov sistem, počasen, predvidljiv in ne nazadnje pravočasno skomuniciran do tistih, ki bodo ta sistem tudi uporabljali. Nemogoče je sicer pričakovati, da bodo kmetje in tudi drugi vlagali v kmetijsko proizvodnjo, če ne vedo, kaj bo jutri. Tako se danes, spoštovani, redkokateri gospodarski subjekti upajo vlagati v razvoj in posodobitve glede na izjemno nestabilne čase in tudi nepredvidljivost pri davčnih bremenih. Enkrat imamo obdavčitev nepremičnin, drugič je nimamo, tretjič nas zopet nekaj čaka in nihče ne ve, kaj. Ob tem bi toplo priporočal Vladi, da dejansko pri pripravi novega zakona upošteva tudi specifike malih pridelovalcev, malih kmetov, ki pomembno vplivajo na urejenost slovenske krajine in obdelanost slovenske zemlje, tudi na teh razdrobljenih parcelah. In drugič, če se uvaja kakšen nov sistem katastrskega dohodka, se naj uvaja postopno, da bodo vsi tisti potencialni davčni zavezanci imeli neko gotovost glede tega, kakšno davčno breme jih na srednji oziroma dolgi rok čaka.
Hvala lepa. Sedaj odpiram možnost za prijavo tudi za ostale razpravljavce. Prosim za prijavo. Prijavljene imamo tri razpravljavce. Prvi je gospod Tomaž Lisec.
Hvala, podpredsednica, za besedo. Spoštovani državni sekretar, kolegi in kolegice! Glede na to, da je Vlada v odhajanju, imamo v bistvu kar srečo, da smo se vsaj v SDS spomnili, da predlagamo sicer majhen, kratek zakon, ki vsebuje samo nove prehodne določbe, ampak imam občutek, da če se bo takšna politika na strani vlade, ne glede na to, katera bo, kateri uradniki pač meljejo s svojimi počasnimi mlini, nadaljevala tudi v prihodnje. Skratka, ta vlada, predvsem pa minister Židan, je na žalost pustila kar nekaj odprtih vprašanj za prihodnjega ministra. Že zadnjič sem ga pri eni drugi razpravi pobaral, da morda pa ne bi bilo slabo, da bi bil za kazen minister v novi vladi, kajti kolikor se je trudil z besedami zapirati posamezna odprta vprašanja, pa jih je z dejanji odpiral iz dneva v dan. Pa morda samo, da jih nekaj naštejem: koncesije v gozdovih, koncesije pri dimnikarjih, nepremičninski davek, globe, prevoznice. Skratka, en na žalost zamujen mandat te vlade, ko bi se lahko zadeve vsaj začele reševati, ampak na žalost so se začele odpirati, ne pa reševati. Spomnim se, ko smo se v začetku junija na nujni seji odbora za kmetijstvo in odbora za finance srečali in smo želeli čim prej rešiti odprto vprašanje, ki ga je nakazala sprememba Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka iz leta 2012, ko smo v zadnjem trenutku ugotovili, da bi uveljavitev tega zakona v praksi pripeljala do poloma slovenskega kmetijstva, pa najsi gre za vinogradništvo, čebelarstvo ali pa kakšne druge sorte, kajti na posameznih področjih bi bili dvigi katastrskega dohodka višji tudi za več kot desetkrat. Takrat smo skupaj, enkrat za spremembo v tem mandatu, strnili vrste, predlagali ad hoc zakon, ki je bil zadnji dan skoraj sprejet, naslednji dan je že začel veljati, da smo lahko naredili zakon operativen, pa še takrat si je Vlada vzela svoj delež in je v prehodnih določbah sprejela rešitev, s katero sicer vse ostane isto, ampak plus dodatnih 10 %. In tukaj se strinjam s svojim predhodnikom Andrejem, ko je rekel, da je tudi področje kmetijstva tako, kot je tudi področje gospodarstva, da če je podvrženo novim davkom, ne bo višjega izplena, ampak bo manjši izplen. Na tem področju pa na žalost lahko ugotavljamo, da se bo ta manjši izplen pokazal tako, da bo slovenska zemlja, ki je na žalost že preveč zaraščena, še bolj zaraščena in bolj opustošena. Očitno je, da je glede na to, da Vlada opravlja tekoče posle, morda to tudi izgovor, da ji ni treba pripraviti novega zakona, in zato moram reči, da imamo kar srečo, da tega ni storila, kajti če bi se 1. junija spomnila, da ima še eno odprto vprašanje, bi verjetno pripeljala v Državni zbor zakon, ki bi sicer imel za prvotno noto ta sistem, ki ga imamo, ampak bi verjetno dala še enkrat nek dodaten dvig, verjetno 10 ali 20 %, katerega bi plačal slovenski kmet. Problem pa je, ker v tem letu na žalost ni bilo storjenega nič, da bi se namesto o teh prehodnih določbah, ki jih obravnavamo danes, pogovarjali o nekih stalnih, konkretnih rešitvah. Geodetska uprava je naredila nov sistem izračunavanja oziroma novo metodologijo, potem pa vse tiho je bilo. Morda bo državni sekretar povedal, ali je vodstvo Geodetske uprave storilo kaj v tej smeri, da bi morda preverilo oziroma prevetrilo vse te podatke, ki jih je pripeljalo na mizo odločevalcem, da so se potem lahko lažje, po mojem mnenju sicer težje, odločali, ali pa je tudi tukaj vloga tako Ministrstva za finance kot tudi ministra, ki naj bi v prvi vrsti skrbel za kmetijstvo, torej gospoda Židana. Na žalost smo še enkrat prišli pred dan, ko se pristojni ministri med seboj očitno ne morejo zmeniti, kdo bo tisti, ki bo zavihal rokave oziroma kdo bo tisti, ki bo naredil red na tem področju. Včeraj smo imeli v Državnem zboru pinkponk med ministrom Čuferjem in ministrom Omerzelom, danes pa na žalost nimamo pinkponka med ministrom Židanom in ministrom Čuferjem, da bi se zmenila, kdo in kako bo pripravil zakon, ki ne bo prehodne narave, ampak bo nek konkreten zakon. In upam, da bo novi minister, ki bo, deloval v prid slovenskega kmeta, ne pa da bo dvignil roke in podal ministru za finance, naj sam uredi, kakor hoče. Izračuni se bodo naredili, plačal pa bo itak slovenski kmet. Ne samo primer vinogradništva, ki je bil zaradi zakona v letu 2012 in potem v letu 2013 spremenjen, predvsem čebelarji so tisti, ki so zagnali vik in krik. Moram povedati, da toliko klicev, kot sem jih dobil lani, skoraj pred enim letom, glede Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka, nisem dobil pri nobenem zakonu. Tudi ta amandma, o katerem danes govorimo, je morda, tako kot je rekel državni sekretar, nepomemben, ampak saj veste, ko pride do prakse oziroma izvedbe, pa lahko vsaka številka pomeni novo življenjsko zgodbo, predvsem v kmetijstvu, kjer je že tako ali tako problem, ki ga imamo zaradi razdrobljenosti zemlje, in če še mi kot politiki dajemo nesmiselne oziroma neživljenjske člene v posamezno zakonodajo, to kmetijsko politiko naredimo še veliko slabšo. Ravno čez vikend mi je en, sicer velik kmet rekel, da ima občutek, da kmetje na terenu, namesto da bi postali bolj operativni, bolj delovni, postajajo tako imenovani, mislim, da je rekel birokratski molji. Spreminjamo zakonodajo, oni pa morajo vse to izvrševati in se ukvarjati s tem. In tudi problematika katastrskega dohodka ima eno veliko dilemo, na kakšen način oziroma kako se bodo kmetje odločali, da bodo izvrševali svojo davčno obremenitev.
Gospod Lisec, se opravičujem, ampak dajmo razpravljati o amandmaju.
Seveda. In zato tudi na podlagi tega, ker mi predlagamo amandma, glede na problematiko slovenske razdrobljene zemlje, mislimo, da je prav, da se dvigne z 20 na 50 %. Če bo Vlada malo življenjska, ne pa takšna, kot je bila kmetijska politika v zadnjem času, pa tukaj ne kažem s prstom samo na ministra Židana, ampak na tiste glavne odločevalce v slovenskem kmetijstvu, kjer imam občutek, da se zadaj dogajajo velike zgodbe, problem pa pride na male kmete. S tem amandmajem skušamo tudi deloma reševati oziroma urejati to vprašanje slovenskega kmeta, kjer se razdrobljenost zemlje oziroma njegovih zemljišč kaže še bolj kot v nekih primerjalnih evropskih državah. Skratka, Ministrstvo za finance, bodite praktični in podprite naš amandma, in bo ta amandma tudi malo lažji za slovenskega kmeta. Se vam pa zahvaljujem, ker ste si vzeli še eno leto časa in kljub novim sistemom izračuna slovenskega kmeta še eno leto varovali tegob, ki bi jih verjetno pripeljali novi sistemi oziroma nova metodologija izračuna katastrskega dohodka. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Boste dobili proceduralno. Jaz bi res še enkrat opozorila poslanke in poslance, ki razpravljate, da je bila splošna razprava že opravljena. Smo pri drugi obravnavi zakona in razpravljamo o amandmaju, ki ga je vložila SDS. Prosim, da se tega držite. V nasprotnem primeru vas bom konstantno in sproti prekinjala pri besedi. Proceduralni predlog ima gospod Han.
Hvala lepa. Kljub vašemu opozorilu moram dati proceduralni predlog, da se striktno držite tega, kar ste povedali. Sedaj bom pa za slovensko javnost povedal. Jaz enostavno tudi nimam več živcev. Vi ste zakon vložili, gospe in gospodje iz SDS, sedaj se pa iz petnih žil trudite, da bi skregali ta narod! Tukaj vas tako ali tako podpiramo. Jaz tega ne razumem! Na vaš zakon vi dajete amandmaje in se med seboj kregate in pregovarjate, kdo je bolj kriv, kdo je manj kriv. Enostavno ni fer! Vse stranke v tem parlamentu so rekle, da ta zakon podpirajo. Vse stranke so rekle, da ta amandma podpirajo, vi se pa kregate ne vem s kom. Pa lepo vas prosim! Gospod Lisec, vem, da je čas volitev, vas bodo v Sevnici kmetje volili, brez skrbi, ampak ne se kregati z ljudmi, ki ta moment ta zakon podpirajo. In ni fer, da sedaj vlečete na plan ministra Židana, ki podpira vaš predlog. Ni fer! Dajmo vzdržati vsaj še ta mesec dni malo politične kulture, ne nazadnje tudi kolegialne. Če smo se o eni zadevi zmenili, da bomo podprli, ker ste vi dali ta predlog, prosim ne delati razdora tam, kjer ga ni. Zato vas, spoštovana podpredsednica, še enkrat prosim, da se striktno držite, da resnično poizkusite vzdrževati red v tej dvorani, ker ni fer to, kar ta moment delajo nekateri poslanci SDS, ki se kregajo ne vem s kom – sami s seboj ta moment, ker so oni vložili zakon in tudi amandmaje.
Hvala lepa za podkrepitev mojih prejšnjih besed. Upam, da mi več ne bo treba tako striktno segati v besedo. Sedaj pa dajem besedo gospe Ivi Dimic.
Hvala za besedo, predsedujoča. Sama podpiram tako amandma kot tudi sam zakon, ki ga je vložila Slovenska demokratska stranka. Je pa res, da je veliko povedanega, kar se tiče katastrskega dohodka, še posebej, ko prihaja mesec junij. Vemo, da se ta zgodba vleče že iz leta 2011, potem 2012, 2013, pred nami je leto 2014 za obračun, zato sama podpiram, da se nekako ohrani izračun tudi za leti 2014 in 2015. V tem času pa upam, da bo ta državni zbor premogel toliko sodelovanja in skupnih želja po dobrobiti slovenskega kmeta, po zaščiti slovenskega kmeta, da se bo sprejel zakon, ki bo nekako uravnotežen za vse. Ker dejansko kmetje so v negotovosti, ne vedo, kaj jih čaka v prihodnosti, in lahko rečemo, da nekdo v vseh teh letih ni opravil svojega dela. Jaz sem že lani na odboru vprašala predstavnike Statističnega urada Republike Slovenije, na podlagi česa so izračunavali določene bonitete oziroma bonitetne razrede, ker so namesto katastrskih razredov po novem izračunu predvideni bonitetni razredi, namesto kultur dejanska raba zemljišč. Kot poslanka krščanskih demokratov se ne morem strinjati, da ima, lahko rečem, ena njiva na Blokah ali pa v Rovtah, ki je na nadmorski višini več kot 800 metrov, 5-krat višji katastrski dohodek za izračun, osnovo, kot neka njiva v okolici Ljubljane. Vemo, da so pogoji povsem drugačni, da imajo gor možnost pozebe, da kasneje seme kali in da je prišlo do takih anomalij. Ravno tako, da je prišlo do takih anomalij pri izračunu za katastrski dohodek za gozdove. Tukaj tudi sprašujem, glede na to, da so bili tudi kraji Bloke, Notranjska, Rovte, Logatec nekako višje tretirani, ali se bo zaradi žleda tudi to upoštevalo in da se bo ta katastrski dohodek dejansko – prej je bil 13-krat višji, zdaj pa bi moral biti nič za prihodnja leta. In še enkrat, tako kot sem rekla zadnjič, v metodologiji za izračun katastrskega dohodka je resnično treba upoštevati naravne nesreče, pa naj gre za žledolom, naj gre za snegolom, vetrolom, in kot smo priča zadnjim dogodkom, tudi poplave. Mislim, da je treba to upoštevati, da ne bomo potem kasneje rekli, da na to nismo bili pripravljeni, da nas to lahko doleti. Živega človeka lahko vse doleti. Zato sama podpiram, tako kot sem že rekla, da se dohodek za leti 2014 in 2015 da na nivo, kot je bila določena višina katastrskega dohodka za leto 2013. In pričakujem, da se bodo resnično v prihodnje taki zakoni, ki se dotikajo ne samo ekonomskega položaja kmetov, tudi socialnega položaja kmetov, sprejemali s premislekom. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Gospod Jožef Horvat, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovani kolegice in kolegi, gospod državni sekretar s sodelavko! Zdaj govorimo o amandmaju k 2. členu na zakon o spremembi in dopolnitvi Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka. Naj povem, da bo Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanski demokrati ta amandma seveda podprla. Je logičen. Namreč, za slovensko kmetstvo, za slovensko kmetijstvo je gotovo značilno in problematično to, da imamo veliko razdrobljenost. Ne bom zdaj razglabljal, kaj pomeni to glede na stroške obdelave. Zato se delež dejanske rabe glede na površino parcele hitro spremeni za več kot 20 %. In zato je smiselno, da teh 20 % v dopolnjenem predlogu zakona spremenimo v 50 %. Ne bom se kregal; nasprotno, postavil se bom na stran državnega sekretarja gospoda Mitje Mavka, ki pravi, da je metodologija določanja katastrskega dohodka izjemno kompleksna in dokaj nepregledna in zato gotovo kliče po nujni spremembi. In kaj je še problematično? Problematični so tudi, o tem je nedavno tudi govoril gospod državni sekretar, vhodni podatki. Zanesljivost vhodnih podatkov je problematična oziroma vprašljiva. Zaradi tega problematiziram to, da zakon še vedno živi, zakon, ki je bil sprejet leta 2011. Ne bom omenjal, katera vlada je bila takrat, ampak zakon še vedno sedi in kot da v neki zasedi čaka, da se bo enkrat razplamtel. Upam, da ne, da se to nikoli ne bo zgodilo, ampak kmetje pa vedo, da mi že tri leta nič drugega ne delamo, kot da prestavljamo veljavnost tega zakona. Zakon je tako rekoč še živ, v nekem latentnem stanju, kar pa gotovo med kmeti povzroča neko nezaupanje, neko nelagodnost. Poglejte, v tem kontekstu bi želel spomniti na to, na kar nas je vse skupaj spomnil na dan Evrope tukaj za govornico na slavnostni seji Odbora za zadeve Evropske unije dr. Gregor Pipan, znan podjetnik, izjemno uspešen, lahko rečem svetovno znan, ki je rekel, da država, ki za podjetja – jaz tu dodajam tudi kmetijstvo – ne zna davkov našteti na eni strani, na enem papirju formata A4, ni dobra država, ker takšna država gotovo ima nekje skrite davke. Kako bo kmet, kako bo podjetnik naredil kalkulacijo za svoj izdelek ali svojo storitev, če ne ve, kako delujejo davki, kakšne so davčne osnove, kakšne so stopnje, sploh pa ne ve, kaj bo jutri, ker se pač pri nas zelo hitro davki spreminjajo. Kar se tiče same metodologije ugotavljanja katastrskega dohodka, pa naj ponovim to, kar govorijo slovenski kmetje. Slovenski kmetje pravijo, da so strokovnjaki za kmetijske davščine kapitulirali in da se jim na ministrstvih, za finance in tudi za kmetijstvo, najbrž kolca po nekdanji habsburški vladarici Mariji Tereziji, ki je umrla sicer že davnega 29. novembra 1780. Če bi še živela, bi jim kot strokovnjakinja za kmetijske davščine gotovo v nekaj urah prišepnila, kakšna naj bo za današnji čas primerna ureditev, kakšna naj bo metodologija za ugotavljanje katastrskega dohodka. Ne pozabiti, da smo mi poslanci vsega ljudstva, se pravi tudi kmetskega življa, in ne pozabiti, kako se konkretno kmetje odzivajo konkretno na ta zakon, ki sem ga imenoval, Zakon o ugotavljanju katastrskega dohodka, ki je bil sprejet leta 2011. Tisti, ki je bil lansko leto na kmetijskem sejmu Agra v Gornji Radgoni, je videl en velik kup trsov, ki so jih vinogradniki iz vse Slovenije prinesli na sejem. Verjamem, da se je tudi ministru Židanu tam trgalo srce, tako kot se vsakemu vinogradniku trga srce, ko poseka vinsko trto, ki jo je morda vzgajal desetletja. To se nam dogaja, gospe in gospodje. Opazujem, kaj se dogaja konkretno v Lendavskih goricah, nekoč največji strnjeni kompleks vinogradov v Sloveniji, velik čez 620 hektarjev. Danes je ta površina minus 150 hektarjev, morda celo minus 180 hektarjev, in nihče ne odreagira. Verjamem, da sami lastniki tega ne zmorejo, da tudi lokalna skupnost ne zmore s kakšnimi stimulacijami preprečiti tega, kar se nam dogaja. In kaj se nam dogaja? Zarašča se nam naša lepa narava in povečuje se nam površina džungle. V Sloveniji se nam povečuje površina džungle. To me močno skrbi, in na to temo, na ta problem bi morali odreagirati, tako vsakokratna vlada, bolj intenzivno kot doslej, kot tudi ta državni zbor. Če želimo, da bosta slovensko kmetijstvo in slovenska kmetijska politika pomemben sestavni del skupne evropske kmetijske politike, potem si moramo najprej začrtati jasno strategijo razvoja slovenskega kmetijstva. Po prepričanju krščanskih demokratov bi ta morala temeljiti na družinskih kmetijah, tako kot nas je že davnega leta 1990 učil prof. dr. Jože Osterc. Ta njegova strategija oziroma program razvoja slovenskega kmetijstva, ki ga je takrat napisal, sem prepričan, velja še danes, morda je potreben manjše prenove. Bi pa res bilo nujno, da se enkrat dogovorimo za smer, za program razvoja slovenskega kmetijstva in da potem vse vlade in vse sestave parlamenta dejansko tej smeri sledijo, ne pa da jo spreminjajo iz mandata v mandat. S strani Poslanske skupine Nove Slovenije bo amandma doživel podporo, kakor seveda tudi zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Želi še kdo razpravljati? Še vidim roke za razpravo, zato odpiram možnost za prijavo. Prosim za prijavo. Imamo dva prijavljena razpravljavca. Prvi je gospod Marijan Pojbič.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Najprej moram povedati, da amandma, ki smo ga v Slovenski demokratski stranki predlagali k 2. členu, podpiram. Hkrati pa bi rad povedal, da se v Slovenski demokratski stranki in opoziciji popolnoma nič ne kregamo v zvezi s tem, o čemer danes razpravljamo. Mi smo zelo veseli in se zavedamo tega, kako pomembno je bilo, da smo v Slovenski demokratski stranki ta zakon vložili v parlamentarno proceduro. Prav tako smo veseli in se zavedamo, da je izjemnega pomena, da bo ta zakon tudi sprejet, ker je to v korist slovenskega kmeta, slovenskega kmetstva. In kot je bilo napovedano, da bodo ta zakon potrdile in glasovale zanj vse poslanske skupine, tako koalicija kot opozicija – moram reči, da me je to zelo razveselilo. Prepričan sem, da je to tisto, kar bi moralo trajati od začetka vladanja Alenke Bratušek in še za nazaj, da bi se lahko tako kvalitetno o nekih zadevah dogovorili, ne glede na to, ali neko stvar predlaga opozicija. Hvala bogu, da smo tokrat strnili vrste in resnično sprejemamo kvalitetno rešitev, ki bo veliko pomagala slovenskemu kmetstvu. Rad bi poudaril tudi to, da če v Slovenski demokratski stranki tega zakona ne bi vložili, bi bil slovenski kmet s KD obdavčen najmanj dvakratno. To bi bilo pa tisto, česar – recimo, sam prihajam iz Slovenskih goric, iz tistega okolja, kjer so kmetije zelo razbite – marsikateri kmet ne bi mogel preživeti, marsikateri kmet. To je pomembno, je prav, da se poudari, in je prav, da to slovenska javnost ve, je prav, da slovenska javnost ve. Če malo pogledam nazaj, kar se je dogajalo v zadnjem času, smo iz dneva v dan z vsakim zakonom videli samo povišanje kazni na tem področju, da ne govorim o katastrskem dohodku, če ga ne bi razveljavilo Ustavno sodišče, kakšne posledice bi to imelo za kmetstvo, kakšne posledice. Hvala bogu, da je Ustavno sodišče tu razsodilo tako, kot je. In če mi kdo lahko potrdi, da je to podpora slovenskemu kmetu, ko se je tako napadlo našo periferijo, naše kmetstvo, potem pa mislim, da živim v neki drugi državi. Zato moram povedati, da sem zelo vesel, da bomo ta zakon potrdili in s tem ne bomo nadaljevali politike vlade Alenke Bratušek in te koalicije, ki je vseskozi skozi vse rešitve, ki jih je predlagala, napadala slovensko podeželje in slovenskega kmeta. Temu je treba narediti konec. Hvala vam, tudi koaliciji, da ste tokrat prisluhnili Slovenski demokratski stranki in boste potrdili zakon, ki je nujno potreben za to, da pomagamo slovenskemu kmetu, ne pa da ga dodatno obremenjujemo.
Hvala lepa. Gospod Franc Pukšič, izvolite.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, lep pozdrav! Saj se v opoziciji ne kregamo toliko, ker če bi se v opoziciji kregali, bi opozicija razpadla in bi zdaj bila samo še koalicija naprej. Zdaj pa je vladna koalicija razpadla in smo že vsi skupaj nekako v opoziciji. Toliko, ne za šalo, zares, ker je to pravzaprav res. Kar se tiče amandmaja in tega, da si kregan za to, če vložiš predlog spremembe zakona in ga potem amandmiraš, pa ni ravno korektno, ker, saj vemo, je v glavnem predlagatelj zakonov vlada, ki jih pač vlaga in potem tudi veliko amandmira. Jaz se celo spomnim vladnih zakonov, ki so imeli na več kot tri četrtine členov amandmaje. To so bili precej mali zakoni, pa se je to dogajalo. Tako da kolegom iz Slovenske demokratske stranke ni treba zameriti, če so tukaj vložili še en amandma. V Slovenski ljudski stranki bomo ta amandma podprli, ker, tako kot je že bilo rečeno, bi bilo s spremembo deleža dejanske rabe glede na raznolikost našega terena prav, da se katastrski dohodek ne obračunava ob spremembi 20 %, ampak šele ob spremembi 50 %. Mogoče, ker govorimo o nekem zakonu o katastrskem dohodku – malo sem razmišljal, kako bi mi temu doma rekli, kakšen zakon je že to, leta 2011 je bil sprejet, "zacugjen" zakon. To pomeni, da ga je v kup potegnilo. In ne vemo, kaj se bo z njim zgodilo. Ta zgodovina okrog tega zakona o katastrskem dohodku je pravzaprav zdaj že 4. leto in dogajalo se je – leta 2011 je bil sprejet, potem ni bil uporabljen, leta 2012 smo bili mi na vladi in smo podaljšali veljavnost izračuna katastrskega dohodka, tako kot je bilo pred sprejetjem tega zakona. Potem je lansko leto vaša vlada, ki je v odhajanju, na osnovi predloga Slovenske ljudske stranke, ki je maja predlagala sklic delovnega telesa in predlagala, da naj se katastrski dohodek poveča največ, maksimalno za 10 % napram letu 2012. To se je potem tudi zgodilo in smo spet obdržali v mirovanju ta "zacugjeni" zakon. Letos smo v Slovenski ljudski stranki pričakovali, da bo ta delovna skupina vendarle kaj naredila, in zdaj so v tem trenutku – če ne, mi smo pazili na to, bi tudi mi odreagirali. Leto 2014 je, maj se izteka, do junija bi bilo treba to narediti, in glede na to, da Vlada odhaja, bi se lahko zgodila prava katastrofa med našimi kmeti glede tega katastrskega dohodka. Saj ne nazadnje govorimo v številkah o okrog petkratnem povečanju, v splošnem, katastrskega dohodka, od zdajšnjih nekaj čez 60 milijonov evrov, pa vse tja do 300 in nekaj milijonov evrov. To bi lahko bila ena večja ujma, žled, povodenj, kaj jaz vem kaj, kaj vse se nam že ni dogajalo. Sedaj bi se nam lahko še to zgodilo. Po mojem bo nujno potrebno, da nova vlada ne bo zopet podaljševala, ker s tem podaljševanjem do leta 2016, to, kar je bilo sprejeto tudi na odboru, je pa seveda čas, da se te stvari drugače uredijo. Mi smo našega kmeta, tako kot gospodarstvo, tako kot drobno obrt, nonstop z nečem obremenjevali, obdavčevali in tako dalje. Saj vidite, da to ne pelje nikamor, da bo treba narediti korake nazaj in dati kmetijstvu, obrti, gospodarstvu nov zagon, torej na nek način, da bomo lahko te dolgove, ki ste jih naredili v zadnjem letu, pa seveda Pahorjeva vlada v svojih treh letih, začeli vračati, vračati na ta način, da bomo manj porabili, kot bomo imeli v proračunu, en del. Drugi del pa seveda na ta način, da bo gospodarska rast višja, kot so obresti, ki jih plačujemo, ker bomo potem odplačevali obresti in še glavnico, in potem bo lažje na družbenem sektorju, saj ne bo treba zaradi tega zmanjševati. Sigurno pa več ne bomo mogli zadolževati naših vnukov in njihovih otrok. To, kar se je dogajalo v zadnjih petih letih, je katastrofa. V Slovenski ljudski stranki smo seveda velikokrat opozarjali tudi na to, kar se je zgodilo leta 2014. Kmetom smo všteli kompletne subvencije v davčno osnovo, potem se je povišal katastrski dohodek ter obvezno knjigovodstvo za vse tiste, ki imajo prihodek preko 7 tisoč 500 evrov, in hvala bogu, da niso fasali še tretjega davka. Ustavno sodišče je to neumnost Vlade, davek na nepremičnine, hvala bogu odpravilo in tudi na tem področju bo treba marsikaj bolj trezno narediti, predvsem nekako v okvirih, kot jih imajo tudi sosednje države. Velikokrat se z Avstrijci radi primerjamo in bi bilo prav, da se tudi na tem, ker ne samo da bomo imeli zato nižje davke, ampak bomo seveda imeli tudi večji bruto produkt, potem pa tudi višji standard. Ne nazadnje dva ali tri dni nazaj smo videli, kako izgledajo urgence pri nas in kako izgledajo čez mejo. Seveda to nima veze s tem zakonom in niti ne z amandmajem, ampak sem samo kot primerjavo povedal. Povedal sem že, koliko bi se povečal ta katastrski dohodek, in po mojem globokem prepričanju tega slovenski kmetje, kmetijstvo sploh ne bi preživelo; marsikatera kmetija bi se zaprla. Res pa je, da bo treba bistveno več narediti na tem, kot je bilo postavljeno na začetku naše samostojne poti s kmetijsko politiko, to je na družinskih kmetijah. Družinske kmetije moramo nazaj oživeti, ker bomo s tem tudi poskrbeli za bistveno večjo samooskrbo, in to je tudi del naše tradicije, to je tisto, s čimer smo preživeli, tudi prišli do samostojne države, če hočete. 14 stoletij so naši ljudje to zemljo ohranjali in preživeli na tem. Zato jo mi danes tudi imamo in ne smemo in nimamo nobene pravice tega zapraviti, kaj šele z nekimi davki. Spomnite se, tudi stroka je jasno povedala, da je bil takšen izračun popolnoma nedosleden in zelo zelo škodljiv. S temi spremembami, ki pa so se dogodile, to je tudi tukaj zapisano, in s tem se tudi strinjamo, po 31. avgustu 2013, pa se seveda obračuna KD tako, kot je po tej novi formuli tudi določeno. Skratka, če zaključim, v Slovenski ljudski stranki bomo zakon podprli, in tudi amandma, ki je pač smiseln. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Bi morda še kdo želel razpravljati? Bom odprla možnost za prijavo. Gospod Jožef Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Obremenitve kmetijstva in slovenskega kmeta, te večne polemike, da nekateri kmetje bogatijo, se mi zdijo deplasirane. Namreč, namesto da bi bil sleherni oblastnik zadovoljen s tem, da ima vestne in pridne državljane, ki tudi če nekaj zaslužijo, takoj reinvestirajo v razširjeno proizvodnjo, in od tega ima država največje koristi, se iz političnih in ideoloških razlogov še vedno gleda na kmeta kot razrednega sovražnika v določenih političnih strukturah in se zganja zavestna fovšija. Zato se mi tudi to žongliranje z vedno novimi zakoni in načinom obdavčevanja kmetov ne zdi primerno. Poznam številne kmete, ki so po dosedanjih lestvicah plačevali ta davek in sedaj morajo preiti na knjigovodstvo in ne vem kaj vse. Moram reči, da je to samo iskanje zaslužka za določene strukture v družbi, da bodo lahko knjigovodski, računovodski svetovalci, ki jih bodo kmetje zaradi pomanjkanja časa na vsak način morali angažirati. Ampak, gospe in gospodje, to je odtegovanje denarja iz kmetijske proizvodnje, iz reinvestiranja denarja. Zopet bo šel denar za nadgradnjo kmetijstva, ne pa za tisto, kar je najbolj važno – da bi se vedno znova kmetijska proizvodnja širila in bi se tudi širila in povečevala samooskrba iz domače proizvodnje. Mi moramo ugotoviti, da je bila kmetijska politika tudi v samostojni Sloveniji na nek način očitno nepravilna. Zato, ker se je samooskrba celo zmanjševala in [[...]]
Gospod Jerovšek, jaz se opravičujem, prej vas ni bilo, ko smo se dogovorili, da se bomo striktno držali amandmaja, ki ga predlaga SDS, pri razpravi.
No, saj se jaz tudi striktno strinjam s tem amandmajem, da se številka 20 nadomesti s številko 50 in da se način izračuna dejanske rabe obračunava v skladu s spremenjeno enačbo oziroma s tem koeficientom v enačbi. Mislim, da je to nekaj pozitivnega, kar naša stranka predlaga. Seveda pa sem želel malo več reči kot človek, ki pozna kmečki živelj, ki pozna utrip kmeta, tudi o naši politiki do kmeta s strani sedanje vlade, ampak če ne dovoljujete tega, bom tu končal. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Ne da ne dovoljujemo, ampak splošna razprava o zakonu je seveda že bila. Bi morda še kdo želel razpravljati? Ne vidim nobene želje po razpravi, zato zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 25. sejo zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 14.45. Se vidimo.
Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Zato vas prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu potrošnikov v okviru skrajšanega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19. 5. 2014. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k 1. členu. Lahko odločimo? Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin Nove Slovenije in Slovenske ljudske stranke k 6. členu. Najprej bomo odločali o amandmaju pod točko 1. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 21. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Pod točko 2, prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k 6. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 9. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 1. in 6. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k obema členoma vložiti amandmaje. Ugotavljam, da ne. Prehajamo natretjo obravnavopredloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19. 5. 2014. Prehajamo k 1. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 1. členu. Postopkovno, gospod Kavtičnik, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči! Na podlagi drugega odstavka 73. člena Poslovnika Državnega zbora vas prosim za prekinitev seje za 40 minut zaradi posvetovanja. Hvala.
Gre za odločanje pri tem amandmaju? Posvet bo povezan z vsemi amandmaji, zato samo še pri tem členu sprašujem, ali želi k 1. členu, preden odredim odmor, kdo obrazložiti glas. Ugotavljam, da ne, zato prekinjam sejo. Nadaljevali bomo ob 15.30.
Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci! Nadaljujemo z delom. Po zahtevi vodje Poslanske skupine Pozitivne Slovenije, da se odredi 40-minutni odmor, sprašujem, če želi mogoče predstaviti stališče poslanske skupine. Gospod Kavtičnik, imate besedo.
Hvala lepa, predsednik. V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija bomo podprli vse amandmaje, ker želimo izboljšati zakon in želimo odgovoriti na vse tiste pripombe, ki jih je dala Zakonodajno-pravna služba, da bodo lahko športniki v času, ko so najbolj aktivni in tudi ko zaslužijo neka sredstva, ta sredstva dali v ta premostitveni sklad, ki jim bo lahko potem pomagal pri vključevanju v normalno, civilno življenje. Zato bomo tako zakon kot tudi amandmaje podprli. Hvala.
Hvala. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 14. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 2.a členu, in sicer odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 2.a členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 17. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 3. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 3. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 17. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 4. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 4. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 15. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 5. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 5. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 12. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 10. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 10. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 15. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 12. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 12. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 14. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 14. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 14. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 14. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 20. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 20. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 14. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 26. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 26. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 13. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 27. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 27. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 13. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 28. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 28. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 14. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 32. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 32. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 14. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 35. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 35. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 13. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 37. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 37. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 13. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 38. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 38. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 13. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 39. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 39. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 13. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 40. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 40. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 13. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 40.b členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 40.b členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 13. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem smo zaključili z odločanjem o amandmajih. S tem tudi zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker je bilo sprejetih več amandmajev k več kot desetini členov, bo Državni zbor tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji. Besedilo predloga zakona za tretjo obravnavo bodo pripravile službe Državnega zbora. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 19. 5. 2014. Prosim za pozornost. Prehajamo k 2. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 2. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 18. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem smo zaključili z odločanjem o amandmaju. S tem tudi zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji. Besedilo predloga zakona za tretjo obravnavo bodo pripravile službe Državnega zbora. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je z Vprašanji poslank in poslancev. Pod točko 1, v skladu s predlogom poslanke Jasmine Opec bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednice Vlade, ki opravlja tekoče posle, mag. Alenke Bratušek, na poslansko vprašanje Jasmine Opec v zvezi s proračunskimi sredstvi za subvencioniranje prevoza dijakov in študentov. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, gospa Jasmina Opec, izvolite. Ostale pa prosim za pozornost!
Hvala lepa za besedo. Še zadnje neusklajene takte je razglašeni vladni orkester odigral prejšnji teden, ko se je pred očmi javnosti bila bitka o tem, kdo je kriv za nerealno načrtovan državni proračun. Minister Omerzel je na izredni novinarski konferenci sporočil, da je zmanjkalo denarja za subvencije prevoza za dijake in študente. Nato smo bili priča javnemu pinkponku, kdo je bolj, kdo je manj kriv za to nastalo situacijo: minister Omerzel, predsednica Vlade ali minister za finance. Če bi Vlada takrat ravnala odgovorno, kar bi se od nje v taki situaciji pričakovalo, bi zaprla vladne sobane, problem rešila in ne vznemirjala javnosti. Po številnih medijskih pritiskih, pritiskih določenih organizacij in številnih poslanskih vprašanjih je predsednica Vlade včeraj sicer povedala, da bo problem rešen, ni pa na moje eksplicitno vprašanje odgovorila, kje se bo denar konkretno vzel. Ker ni bilo konkretnega odgovora, kje se bo, glede na to, da nenehno poslušamo, da denarja ni, ta denar vzel, bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podprli predlog za splošno razpravo, kjer pričakujemo, da bo predsednica Vlade podala konkretne odgovore. Namreč, v zadnjem letu smo v tej dvorani poslušali številne splošne trditve in obljube: da se ne bomo več zadolževali, pa je minister Čufer šel po nov sveženj denarja; da ne bomo več obremenjevali državljanov, pa ste zopet prinesli nove davke, nove obremenitve; da so mladi prioriteta te vlade, pa jih čedalje več odhaja v tujino. Obljubili ste tudi 60 tisoč novih delovnih mest, pa imamo čedalje več brezposelnih in stečajev. Slovenija potrebuje dejanja in ne obljube. Hvala lepa.
Hvala. Lahko odločimo o tem sklepu? Še obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije, gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Poslanska skupina Nove Slovenije bo seveda predlog, ki ga je predlagala kolegica Jasmina Opec, podprla. Nujno je namreč, da ta vlada, dokler še mora opravljati svoje naloge, bolj poskrbi za dijake in za študente. Ne more jih pustiti kar ob cesti. Res je, da je Vlada Republike Slovenije na današnji redni seji izvršila prenos pravic porabe s postavke investicije v železniško infrastrukturo na postavko gospodarska javna služba v linijskem prometu uporabnika Ministrstva za infrastrukturo in prostor v skupni višini slabih 8 milijonov. Vlada torej zagotavlja danes zadosten obseg pravic porabe za sklenitev aneksov za subvencije študentskih in dijaških prevozov, ampak pozor, samo za mesec maj in za mesec junij 2014, zato dijaki in študenti niso zadovoljni, zato je še kako potrebna razprava, ki jo predlaga kolegica Jasmina Opec. Kaj bo v jeseni? Kdaj bomo imeli novo vlado? Torej, še vedno, kljub tej dobri volji, na videz izkazani, v višini 8 milijonov, Vlada še vedno pušča dijake in študente ob cesti. Za družine iz Pomurja in iz oddaljenih regij, oddaljenih od univerzitetnih središč, to pomeni dodatno obremenitev okrog 100 evrov na mesec za posamezno družino za enega študenta, za dva študenta iz družine 200 evrov, za tri študente iz družine 300 evrov na mesec. Potrebna je ta razprava in zato vas vabim, kolegice in kolegi, da morda v tem stanju, ko nismo koalicija in nismo opozicija, vendarle zavlada predvsem zdrava pamet in naša naklonjenost mladim, dijakom in študentom. Podprimo ta proceduralni predlog, to razpravo, da omogočimo, da bodo študentje in dijaki brez skrbi vsaj do konca tega koledarskega leta.
Hvala. Lahko odločimo? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, gospod Srečko Meh.
Gospe in gospodje, takole lahko razpravljamo o čisto vsakem poslanskem vprašanju in delamo epepe za tisto, kar smo že dopoldne enkrat naredili, ali včeraj naredili, ali v ponedeljek naredili, in to lahko delamo tako dolgo, kot bomo hoteli. Mislim, da je Vlada naredila konkretno, operativno tisto, kar je Vlada ta trenutek morala narediti. Omogočila je študentom in dijakom prevoze, sredstva za prevoze, in zato sem trdno prepričan, da so besede, ki so bile tukaj izrečene, predvsem v predvolilni namen, da pa je ta trenutek Vlada operativno zagotovila to, da otroci, tisti, ki imajo enega, pa drugega, pa tretjega, ne bodo plačevali ne 100, ne 200, ne 300 evrov, ampak bodo lahko, tako kot do sedaj, dobivali subvencioniran prevoz. Zdi se mi, da je ta vlada to prav naredila. Mi, gospe in gospodje, pa lahko seveda v tem državnem zboru neskončno dolgo razpravljamo o tem, kaj bi lahko bilo in kaj ne bi bilo. Zato bomo glasovali proti temu, da se o tem opravi splošna razprava. Sem pa za to, da na tem področju tudi konkretno delamo. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, gospod Zvonko Černač.
Hvala lepa. V poslanski skupini bomo podprli razpravo o tem vprašanju tudi zaradi tega, kar je bilo zdaj na koncu rečeno in kar govori o neznanskem sprenevedanju nekaterih. Ta državni zbor je v letu 2012 na predlog takratnega ministra za infrastrukturo in prostor, torej mene, sprejel zakon, ki je omogočil subvencioniranje prevozov dijakom in študentom. To smo storili brez da bi dodatno obremenjevali javne finance tako, da smo sredstva, ki so bila prej razdrobljena v treh različnih blagajnah na ministrstvu za delo, na ministrstvu za izobraževanje in na prometnem ministrstvu, združili v eno blagajno in omogočili normalno in transparentno podporo temu sistemu. Na podlagi tega ukrepa so se vozovnice za dijake in študente bistveno pocenile. Na osnovi tega so se tudi okrepili linijski prevozi, številna avtobusna podjetja, pa tudi Slovenske železnice so iz tega naslova beležile povečanje števila prevozov, nekateri tudi do 25 % in več. In kar je najbolj pomembno, tudi v Ljubljani smo odpravili diskriminatornost, ki jo je uvedel župan Mestne občine Ljubljana Janković, ki ni priznal subvencioniranih vozovnic za mestni promet tistim študentom in dijakom, ki niso imeli stalnega prebivališča v Mestni občini Ljubljana. Preko tega ukrepa smo zagotovili enak pristop in enako obravnavo tudi za vse tiste dijake in študente, ki koristijo javni prevoz tako v mestu Ljubljana kot v nekaterih drugih mestnih občinah, in to ne glede na to, kje imajo stalno prebivališče. Torej, vlada Alenke Bratušek ni ničesar zagotovila, ničesar storila in ničesar rešila. Če ne bi zagotovila teh sredstev, bi kršila zakon. Zakon velja, Državni zbor ga ni spremenil, in zakone je treba spoštovati. Če je kdo kršil zakon, ga je kršil tisti, ki je dejal, da teh subvencioniranih prevozov ne bo več zagotavljal. In v vsaki normalni državi bi poslanci Državnega zbora ne glede na to, iz katere politične opcije prihajajo, pozvali vlado, ministra, naj najprej spoštuje zakon. In če zakon velja, ga mora spoštovati. Kako ga bo spoštoval, iz kje bo zagotovil sredstva, je seveda stvar njegove operativne sposobnosti ali učinkovitosti. V tem konkretnem primeru se je zgodilo to, da so bila sredstva vzeta iz postavke, ki je tudi podhranjena in o kateri smo govorili, da ni dovolj sredstev za zagotavljanje investicij v železniško infrastrukturo. Se pravi iz nekega področja, ki je že tako ali tako podhranjeno, se zagotavlja sredstva za neko drugo področje, ni pa neke celovite rešitve, ki bi pomenila odpravo težav, ki so nastale, za naprej. Zaradi tega je nemogoče poslušati besede o tem, kako je vlada Alenke Bratušek rešila nek problem oziroma zagotovila sredstva, ki jih tako ali tako po zakonu mora zagotavljati.
Hvala. Več vas je izrazilo interes za obrazložitev glasu v lastnem imenu, zato vas vabim k prijavi za obrazložitev glasu. Besedo ima mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Institut poslanskega vprašanja je namenjen temu, da zakonodajna veja oblasti opozori izvršno vejo oblasti na problem. Ta problem, smo slišali, je ustrezno rešen z zagotovitvijo sredstev za prevoz do junija. Če je kdo zaskrbljen za julij in avgust – takrat študijski proces ne poteka in bo že novi vladi dodeljeno tisto, kar mora narediti. Naj vas, spoštovani kolegice in kolegi, opozorim, da ste z ZUJF študentom vzeli pravico do študentske prehrane med počitnicami. To se pravi, da priznavamo dejstvo, da so študentje v drugačnem položaju med počitnicami kot tisti čas, ko študijski proces poteka. Zakonska osnova za zagotavljanje sredstev obstaja, treba je samo zagotoviti sredstva. In to je, tako kot je predsednica Vlade zagotovila, tudi storjeno do konca junija. Tisto, na kar bi pa posebej rada opozorila, ob poplavi zahtev za razpravo o odgovoru – o tem se namreč lahko samo razprava zahteva –, je samo razprava, ki nima nikakršnih nasledkov zaradi tega, ker se ne more skleniti niti sprejetij kakšnih posebnih sklepov. Tisto, kar je za odpravljanje problemov, je razprava na delovnih telesih. Jaz ne mislim ne te razprave o odgovoru podpreti ne katerekoli druge zaradi tega, ker je to, kot rečeno, poplava nekih zahtev o odgovoru, ki ga niti poimenovati ne znamo, ampak govorimo o splošni razpravi. To ni splošna razprava, ampak razprava o odgovoru ali predsednice Vlade ali ministra na zastavljeno poslansko vprašanje. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo ima gospa Iva Dimic.
Hvala za besedo, predsednik. "Podpredsednik Dijaške organizacije Slovenije Matic Matjašič je prav tako poudaril, da je trenutno stanje nedopustno in da dijake ne zanimajo politične predvolilne spletke." To je bilo povzeto iz MMC RTV Slovenija, 20. maj 2014. Nezaslišano je, da so družine z dijaki in študenti bile čez noč obveščene in pred dejstvom, kaj se bo z njihovimi otroci zgodilo. Mislim, da je to za Slovenijo nezaslišano. Ne vem, ali se je planiralo, da se bodo povečali ostali socialni transferji, štipendije ali karkoli, da ostanejo. Moramo razumeti, da so ljudje od tega odvisni. Ena karta od Cerknice do Ljubljane stane 150 evrov. Mislim, da je to nezaslišano in bom podprla Jasmino Opec. Hvala.
Hvala. Naslednji ima besedo gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Lep pozdrav! Ne samo tokrat, bom glasoval "za" razpravo o odgovoru predsednice Vlade na poslansko vprašanje kolegice Jasmine Opec. Nekateri poslanci imamo tisto, kar pač moraš imeti velikokrat. Tudi ko je bilo poslansko vprašanje kakšnega od ministrov, ko smo bili v koaliciji, in je opozicija predlagala razpravo, smo nekateri glasovali "za", ker smo se zavedali, da je pomembna vsebina, ne norma. Seveda nekatere poslanke ali poslanci to naredijo izključno takrat, ko so v opoziciji; kam dlje jim kaj drugega ne seže. Razprava o odgovoru predsednice Vlade na poslansko vprašanje je zelo pomembna, tudi iz tega naslova, da se bo vedelo, kdaj gospa predsednica Vlade tu v Državnem zboru ni govorila resnice. Kdaj? Takrat, ko je predlagala proračun, ali sedaj, ko je odgovarjala naši poslanki? Problem ni ustrezno rešen in sploh ni rešen. Po novih volitvah, kdaj in kako bo sestavljena nova vlada – tega ne vemo, zato je treba, tako kot je bil sprejet proračun – proračun je bil sprejet za celo leto –, tudi funkcionirati. Očitno ne funkcionira. Verjetno še na marsikateri drugi točki ne. In ob odgovoru predsednice Vlade bi se mogoče še kaj drugega pokazalo. In tega se očitno tisti, ki so predsednico Vlade podpirali do nedavnega, bojijo. Prepir med dvema koalicijskima strankama nas ne zanima, prepir med ministrom in predsednico Vlade tudi ne. Zanima nas, kako bo zagotovljen denar za prevoz otrok v šolo, pika.
Hvala. Besedo ima mag. Ivan Vogrin.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Morda vsi ne razumemo globokih namenov Vlade. Poglejte, Benjamin Disraeli, živel je v 18. stoletju, je povedal naslednje: "Ni boljše izobrazbe, kot je stiska." Ker gre za mlade ljudi, jih na tak način, da jih spravlja v stisko, Vlada želi odlično izobraziti. In to so globoki, nam nerazumljivi nameni. In še bolj dajmo ljudi v stisko postavljati, da bodo še bolj izobraženi. Tako da menim, da je prav, da se opravi razprava. Namreč, zakaj? Zakaj razprava? Da bi oblikovali standarde pravične družbe. Pa mi bi morali zasledovati načelo pravičnosti. In ni prav, ponavljam že dvajsetič, da jemljemo najšibkejšim – upokojencem, dijakom, študentom, da ljudem, ki imajo 700, 800 evrov plače, nižamo plače, pokojnine. Na drugi strani, gospe in gospodje, imamo bančnike z 10, 15, 20 tisoč evrov bruto plače kot nagrade, da so naredili bančno luknjo. Pa ne bi tem nekaj vzeli in pustili prebivalce, ki imajo nizke dohodke in jih ne vznemirjali in ne dodatno izobraževali na tak način? Morda pa je res to pravi način. Iz izkušenj vem, da ljudje v stiski vendarle poiščemo skrite rezerve. Samo je vprašanje, do kje je mogoče iti. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima mag. Andrej Vizjak.
Ta predlog bom podprl. Dodajam pa to: minister Omerzel je odgovoren za to, da na proračunski postavki subvencije linijskemu prevozu ni zadosti sredstev. Za to je on odgovoren v skladu z Zakonom o javnih financah. Minister je kršil zakon, šel v javnost s tem, da nima denarja, da nima denarja ne za subvencije za maj in junij ne za nujne investicije v železniško in cestno infrastrukturo. In poglejte, kaj se je danes zgodilo. Vlada v odstopu je vzela 8 milijonov iz investicij v železniško infrastrukturo in jih prenesla za subvencije vozovnic dijakov in študentov, to se pravi od tam, kjer ni denarja in kjer bi lahko to pomenilo tudi za gospodarstvo pomemben korak. Namreč, železnice se še zdaj soočajo s posledicami žledu in niso vzpostavljene vse proge in nimajo dovolj denarja, da sanirajo te posledice. Tam se je vzelo 8 milijonov evrov denarja! Ta vlada enostavno ne ve, kaj počne. In še huje, pravite, da je problem rešen. Problem ni rešen! Ali ste seznanjeni z včerajšnjim sklepom Gospodarske zbornice, sekcije za linijski promet in tudi železnic? Če ne bo rešitve za celo letošnje leto, ne bodo začeli prodajati subvencioniranih vozovnic dijakom, torej vozovnic po znižani ceni. Ta problem – če je predsednica Vlade tu zatrdila, da bo denar že na nek način našla, in danes ga je našla na investicijah, še ne pomeni, da bodo dijaki in študenti tudi cenejše vozovnice lahko začeli kupovati, kajti prevozniki upravičeno pričakujejo celovito rešitev. Celovito rešitev pričakujejo tudi tisti, ki te vozovnice kupujejo, to so dijaki in študenti, ne pa to, da ta vlada zaflika potrebe po denarju še za mesec ali dva, kolikor živi, in prepusti tega mrtvaka v omari bodoči vladi. Dolžnost te vlade je, da zagotovi dovolj denarja za izvajanje zakonskih obveznosti v okviru proračuna za celo leto, ne samo za pol leta. Skratka, totalno neodgovorno in še kako potrebno diskusije v tem parlamentu.
Hvala. Besedo ima gospod Andrej Čuš.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Naj povem, da tudi sam podpiram razpravo o odgovoru na poslansko vprašanje gospodične Opec. Sam bi povedal, da se je od uvedbe subvencioniranih vozovnic za dijake in študente sam obseg prodaje dijaških vozovnic podvojil, obseg prodaje študentskih vozovnic pa se je povečal za 5-krat. In ne bi rad govoril, koliko sredstev je tudi zaradi tega šlo v infrastrukturo. Po drugi strani pa bi rad povedal, da se je tudi močno povečala dostopnost izobraževanja tako za dijake kot za študente po vsej državi. In to, da zdaj Vlada in minister Omerzel govorijo, da se bodo čez noč ali čez mesec podražile mesečne vozovnice za od 500 do 600 %, je nesprejemljivo. Sam bi se ob tem tudi rad vprašal, kaj so mladi od vlade Alenke Bratušek sploh dobili. Dobili smo višje davke, rekordno smo se zadolžili – novorojenec dobi, ko pride na svet, 15 tisoč evrov dolga – in dobili smo rekordno brezposelnost med mladimi. Hvala lepa! Ne da smo dobili malo, dobili nismo nič. In ko je predsednica Vlade vseskozi v Državnem zboru lagala in zavajala javnost, kako so mladi prva prioriteta – prosim, ne nas farbati. In prenašanje odgovornosti na druge ali pa naslednjo vlado je skrajno nemoralno in neodgovorno.
Hvala. Še je interes za obrazložitev glasu. Ker vas je več, predlagam, da se prijavite k obrazložitvi. Besedo ima gospod Franc Bogovič.
Hvala. Tudi sam podpiram predlog kolegice Jasmine, da se opravi razprava o tem vprašanju. Mislim, da gre več kot samo za to, da je v bistvu Vlada razgalila, kako nekoordinirano deluje. Gre za koncept, s katerim odgovarjamo za to, ali bodo imeli otroci iz enega dela države enakovreden dostop do šolstva, kajti vemo, da smo s temi vozovnicami bistveno približali šolanje vsem mladim. Gre za to, ali se Vlada zaveda in spodbuja javni promet. Vsi veliko govorimo o javnem prometu, in to, kar je kolega Černač kot takratni resorni minister naredil s tem ukrepom, ki je bil velikokrat tudi predmet polemike, je spodvilo ravno to, da se je veliko veliko več otrok spravilo na avtobuse, na železnico. Sam vem, kako sem imel dva v srednji šoli in so se organizirali skupaj s sosedi in so se skupaj vozili z osebnimi avtomobili, in je bilo parkirišče v srednji šoli, ker so četrtošolci že imeli vozniški izpit, vse premalo za to, da se bi kam parkirali. Gre tudi za problem onesnaževanja zraka po mestih, tako da mislim, da gre za dejansko zelo neodgovorno, nepremišljeno potezo, ki na nek način kaže na obraz Vlade do tega problema in pa do širine tega problema. Sicer pa so to instrumenti, ki jih moramo uporabljati. Jaz moram reči, da sem zelo vesel, da mi je marca 2009 uspelo dobiti takrat kot opozicijskemu poslancu zadostno število glasov, da smo opravili v Državnem zboru sejo o primernosti in neprimernosti investicije TEŠ v tistem trenutku. Ko danes govorimo o tej investiciji, nimam lažjega dela kot to, da vzamem tisto razpravo in pa sklepe, ki sem jih predlagal, v roke, in da povem, da sem bil eden tistih, ki je pravočasno na to problematiko opozoril. Tudi pri tej točki je cela vrsta problemov, ki jih s tem rešujemo, in mislim, da je prav, da spregovorimo v parlamentu, kajti za to smo plačani, da sedimo tukaj in da parlamentiramo.
Hvala. Besedo ima gospod Srečko Meh.
Nisem čisto prepričan, ali vem, o čem zdaj govorimo. Vprašanje je pravzaprav bilo o tem, kaj bo Vlada naredila, kaj bo predsednica Vlade naredila za to, da bo zagotovila sredstva za prevoz dijakov in študentov. Predsednica Vlade je zelo jasno povedala, da bo to naredila danes, jutri, in to je tudi storila. To, kar je obljubila, je povedala. Povedala je, da bo to storila do meseca junija. Povedala je tudi rok, v katerem bodo zagotovili sredstva tudi za naprej. Ampak ker je predsednica Vlade povedala, kaj bo naredila Vlada, je zdaj vprašanje, da ni vzela iz pravega naslova, da ni prav storila, ker so vzeli iz neke postavke, ki vam ni všeč. Da bi morali ta sredstva zagotoviti – od kod neki? Če je bilo po zakonu vse tisto, kar mora biti storjeno, storjeno, ne vem, zakaj je bilo vprašanje; saj je bil zakon, ki ga je treba izpolniti. Zato se mi zdi govoriti o TEŠ, o tem, kaj je kdo kot minister delal, kaj je naredil kdajkoli drugače [[...]]Jaz osebno ne bom podprl, da se tukaj odpre javna razprava zato, ker smatram, da Vlada mora narediti vse tisto, kar mora narediti, in da gre ponovno za to, da govorimo o tem, da Vlada ni nič naredila za mlade, pa je vendarle naredila vse tisto, kar je lahko naredila in kar je tudi proračun lahko zagotavljal. Če pa bi želeli govoriti o položaju mladih, potem odprimo razpravo o položaju mladih, kaj bomo zanje naredili. Odprimo to razpravo tam, kjer resnično lahko predlagamo in potem tudi predlagamo neke ustrezne sklepe. Jaz seveda tega predloga ne bom podprl.
Hvala. Besedo ima gospa Sonja Ramšak.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Z veseljem bom podprla predlog poslanske kolegice Jasmine Opec. To, kar pa delate Socialni demokrati, je pa skregano z vsako socialno logiko. Vlada je bila dolžna na podlagi zakona z rebalansom proračuna zagotoviti zadostna sredstva do konca leta 2014, in vsako sprenevedanje danes v tej dvorani, da je Vlada in predsednica Vlade naredila vse, da se ta sredstva zagotovijo – ni res. To je zavajanje javnosti in je v nasprotju s tistim, kar je ta vlada in predsednica Vlade govorila v tem parlamentu. Zagotavljala je, da je realno načrtovan proračun, da so prihodki načrtovani realno, da so izdatki načrtovani realno, čeprav smo v Slovenski demokratski stranki in opoziciji opozarjali, da rebalans proračuna ne zagotavlja kvalitetne izpolnitve zakonskih dolžnosti. In danes govoriti o tem, da bi bilo treba opraviti razpravo o mladih – ja, bilo bi jo treba opraviti že včeraj, ne danes in ne jutri. In to je vsa resnica. In ko poslušamo vsak dan, da so prazna skladišča Rdečega križa, da imamo lačne ljudi, bi vas moralo zaskrbeti, na drugi strani pa ti, ki potrebujejo to subvencijo, dijaki in študenti, običajno prihajajo iz družin, kjer so starši brezposelni in ne morejo zagotavljati niti osnovnih življenjskih potrebščin. Žalostno je, da ne podpirate razprave v Državnem zboru. Tukaj je mesto, da se ta razprava opravi, in tukaj je mesto, da zagotovimo zadostna finančna sredstva. Gospa Potrata [[...]]
Gospa Sonja Ramšak, moram vas opozoriti, da institut obrazložitve glasu ni namenjen polemikam, in prosim, da to upoštevate tudi v nadaljevanju vsi ostali, tako da je v tem primeru šlo za kršitev poslovnika. Postopkovno, gospa Sonja Ramšak. In tudi postopkovno je namenjeno temu, da obrazložite, kaj je namen vašega predloga. Izvolite.
Bom, spoštovani predsednik. Jaz mislim, da ste vi tukaj, da vodite sejo in da opozorite poslanke in poslance, ki motijo delo poslank in poslancev, ki razpravljajo. Jaz sprejemam vašo kritiko. Na koncu sem zlorabila poslovnik, ampak vsa moja predhodna razprava pa je bila v skladu s poslovnikom.
Hvala. Želi še kdo obrazložiti glas? Še gospod Franc Jurša.
Hvala lepa za besedo. Na koncu bom povedal in obrazložil svoj glas. Bi pa vseeno, in ne bi rad podučeval, kolegice in kolege povprašal, kaj pa nam prinese ena razprava, ki jo bomo speljali v tem državnem zboru na koncu zaključka predčasnega mandata, ki se bo končal za mogoče mesec in pol. Veste, to je politika, to je všečnost, to je reklama vsakega [[...]]
Gospod Jurša, moram tudi vas opozoriti, da ne smete polemizirati, ampak morate povedati, zakaj boste glasovali za ali proti.
Ja. Še moram povedati, da izkoristimo priložnost in možnost, da govorimo o Rdečem križu, Karitasu. Svoj čas smo govorili o tem, kako so naši otroci lačni, v teh razpravah pa seveda ne vidim nobene koristi, ker nobenega zaključka in sklepa ne bomo sprejeli. Vsako spoštovanje do gospe kolegice, celo iz Pomurja, ampak jaz ne bom glasoval za to, da opravimo razpravo.
V redu. Hvala. Želi še kdo obrazložiti glas? Ugotavljam, da ne, zato prehajamo na odločanje o sklepu. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 36. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 2, v skladu s predlogom poslanke Ljudmile Novak bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednice Vlade, ki opravlja tekoče posle, mag. Alenke Bratušek, na poslansko vprašanje Ljudmile Novak v zvezi z imenovanjem člana Evropske komisije iz Republike Slovenije. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije, gospa Ljudmila Novak.
Spoštovani kolegice in kolegi! Predsednica avstrijskega parlamenta, članica avstrijske socialistične stranke, Barbara Prammer, je na tiskovni konferenci izjavila, da če bo zmagala avstrijska SPÖ, mora predlagati kandidata za komisarja iz njene stranke. In nisem slišala, da bi jo kdo ob tem zavrnil, da je to nedemokratično, da se nekdo poteguje za komisarsko mesto ali karkoli. To je tudi v skladu z Lizbonsko pogodbo, in vemo, da bo prihodnji predsednik Evropske komisije pripadal tisti politični skupini, ki bo dobila največ glasov na evropskih volitvah. V tem duhu sta tudi stranki Nova Slovenija in Slovenska ljudska stranka predlagali, da bi mesto kandidata za komisarja pripadalo stranki oziroma listi, ki bi zmagala na evropskih volitvah. V tem trenutku ne vemo, katera lista bo to, in čeprav ima Nova Slovenija skupaj s Slovensko ljudsko stranko dobre možnosti, da zmaga na teh volitvah, ne vemo, kajti volitve so najboljša anketa. In bilo bi fer, bilo bi kredibilno, bilo bi legitimno, če bi se tega demokratičnega postopka držali tudi v Sloveniji. Z odgovorom predsednice Vlade zagotovo nisem mogla biti zadovoljna. Niti ni odgovorila o svojem morebitnem predlogu, da bo predlagala tudi sebe za to funkcijo. Poleg tega vemo, da Vlada opravlja tekoče posle in ni najbolj kredibilna, da bi predlagala kandidata iz svojih vrst, še posebej ne iz Pozitivne Slovenije, ki je poskrbela za razpad Vlade in vladno krizo. Zato predlagam, da se opravi ta razprava o odgovoru predsednice Vlade, čeprav ta razprava poteka tudi v odboru za evropske zadeve, in mislim, da bi bila taka odločitev, tak sklep, kot smo ga mi predlagali, najboljši, najbolj kredibilen in najbolj legitimen za Slovenijo. Zato predlagam to razpravo.
Hvala. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 38. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 3, v skladu s predlogom poslanke Romane Tomc bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednice Vlade, ki opravlja tekoče posle, mag. Alenke Bratušek, na poslansko vprašanje Romane Tomc v zvezi z zadolževanjem in izvrševanjem proračuna. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, mag. Vizjak.
Poslanska kolegica Romana Tomc je premierko spraševala glede obsega zadolžitve v njenem mandatu in tudi posredno o tem, kako iz te zagate ven. Odgovori so bili bolj ali manj valjenje krivde sedanje vlade, ki je Slovenke in Slovence zadolžila za dodatnih 11 milijard evrov, na vse žive druge okoliščine, samo nase in na svojo odgovornost v tem odgovoru ni bilo opozorjeno. Če pogledamo stanje v javnih financah, kako smo se zadolževali zadnjih 6 let – od teh 6 let je to praktično 5 let vladavine leve politične opcije, enkrat na čelu Socialni demokrati, drugič Pozitivna Slovenija –, lahko ugotovimo, da smo se v teh 6 letih zadolžili za približno 60 % bruto domačega proizvoda oziroma za približno 20 milijard evrov. Če bi se zadolžili za teh 20 milijard evrov zato, da bi v celoti prenovili infrastrukturo, skratka, da bi vlagali v nek razvoj, v prihodnost, bi človek to še razumel. Ampak mi smo 20 milijard evrov praktično porabili zato, da smo jih pojedli, da smo vzdrževali sistem, ki je finančno nestabilen, in se bo slej ko prej treba pogledati v ogledalo in soočiti s problemom, kako zmanjševati ta presežni javnofinančni dolg. V zvezi s tem od premierke nismo slišali nič. Mi potrebujemo, spoštovani, diskusijo o tem, ne nazadnje tudi potrditev zlatega fiskalnega pravila skozi zakon, da bomo začeli prihodnje generacije razdolževati, ne pa dodatno zadolževati. Zadnjič sem poslušal eno poslanko liberalcev, ki je povedala, da če zadolžujete državo za tekoče odhodke, je to kraja mlade generacije. Namreč, če mi danes najemamo posojila in jih porabimo, dolgove pa puščamo v prihodnost, krademo tej mladi generaciji, in to, kar se počne, je kraja prihodnosti mladih, kajti oni bodo morali skrbeti, da se bodo ti dolgovi vračali. In diskusija, kako bomo začeli zmanjševati presežni primanjkljaj – tu smo v prejšnjih točkah videli, da sploh ne vemo, kako bomo subvencionirali nekatere zakonske obveznosti, kot so dijaški prevozi, do konca leta, ne vemo, kako bomo namenili nujni denar za infrastrukturo po žledu, hkrati pa seveda ne naredimo nič, da bi stabilizirali primanjkljaj in tudi začeli zmanjševati javni dolg v tej državi. Mislim, da je iz odgovornosti do socialne države v prihodnje – kajti socialna država je zelo povezana s tem, ali bomo znali obvladovati javne finance –, iz dolžnosti, da poskrbimo za perspektivnost mladih, treba najti pot iz nadaljnjega zadolževanja in povečevanja javnega dolga v obratni smeri, in sicer da ustvarjamo presežek in da znižujemo javni dolg. Zato bomo to diskusijo podprli.
Hvala. Lahko odločimo? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov gospod Srečko Meh.
Vprašanje predsednici Vlade je bilo o zadolževanju, in ker sem poslušal, je predsednica Vlade povedala približno takole: 3 milijarde za banke, 7 milijard za anuitete in kredite in milijardo in še nekaj, milijardo za tisto, kar bo ostalo. To je bil odgovor predsednice Vlade. Mi Socialni demokrati pa zato smatramo, da je predsednica Vlade odgovorila na vprašanje, ki je bilo postavljeno, in javna razprava ali razprava o tem vprašanju ne more odgovoriti na prav nobeno vprašanje. Seveda pa mi vedno znova govorimo o žledu, o kartah, o čemer smo pri prejšnji točki govorili. Skratka, širimo in izkoriščamo to pozornico, torej to, da lahko govorimo tukaj, kar imamo seveda pravico, ampak o tem, kar je predsednica Vlade povedala, zato, da govorimo zaradi svojih političnih namenov, in to ni dobro. Zato še enkrat predlagam: govorimo o točki, ki je ta trenutek točka dnevnega reda, odgovorimo na tisto, kar je prav, ker sicer bomo govorili o tem, kaj je kdo naredil leta 2004, pa 2005, pa 2006, pa 2007, pa 2008 vseskozi. Vseskozi smo delali to, da smo danes tukaj, in seveda lahko potem odgovorimo, da je nekdo pred enim letom zagotavljal popolnoma drugačen razrez in popolnoma drugačen poseg v javne in druge finance, kar pa spet ni točka dnevnega reda. Zato še enkrat, govorimo o točki. Socialni demokrati ne bomo podprli tega sklepa, in predlagam, da resnično poskušamo racionalno govoriti. Hvala lepa.
Hvala. Lahko odločimo? Obrazložitev glasu še v lastnem imenu, mag. Vizjak. Gospod Pukšič? Torej, sprašujem, če želi kdo še v imenu poslanske skupine obrazložiti glas. Še gospod Franc Pukšič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa. Lep pozdrav še enkrat! V Slovenski ljudski stranki bomo predlog za razpravo o odgovoru predsednice Vlade podprli, glede na postavljeno vprašanje Romane Tomc. Še toliko bolj, ker jutri prihaja s predlogom spremembe ZIPro, kjer seveda predlaga ponovno, dodatno zadolževanje. Predsednica Vlade je včeraj zelo okvirno povedala, kar seveda vemo vsi, kako se je porabilo teh 11 in nekaj milijard evrov, dejstvo pa je, da pri vsakem navadnem bančnem kreditu, ko ga najameš, dobiš zraven tudi načrt odplačevanja ali razdolževanja. Prav bi bilo, da bi v odgovoru predsednica Vlade povedala, na kakšen način vidi, ker je predsednica Vlade, ker je tista, ki je v zadnjem letu peljala politiko tako, da smo se zadolževali, dvigovali davke in ugašali podjetja, malo gospodarstvo in kmetijstvo, kako in na kakšen način bomo to vračali. Stabilizacija javnih financ je očitno bila zanjo neka španska vas oziroma zdi se mi, da se je s figo v žepu spreminjalo ustavo, ker je vezano tudi na sprejetje zakona o stabilizaciji javnih financ. Nič od tega v odgovoru ni bilo rečeno. Mislim, da bi bilo prav, preden odide, da vidimo tudi mogoče na grafih, ki jih rada včasih prikaže, na kakšen način bomo izplavali iz tega in v koliko letih, kako je imela to zamišljeno, in s kakšnimi orodji. To priložnost, preden odide, ji je po mojem treba dati. Kolegica Tomc je to predlagala s poslanskim vprašanjem in v Slovenski ljudski stranki bi radi vedeli, kako si je predsednica Vlade to zamislila, saj se iz njenega odgovora tega ni dalo razbrati.
Hvala. Besedo ima mag. Ivan Vogrin za obrazložitev glasu v lastnem imenu.
Hvala lepa, gospod predsednik. Najprej bom povedal, da bom podprl ta predlog in bom glasoval "za". Zdaj pa naj povem, zakaj. Zaradi tega, ker menim, da je samorefleksija Slovencem še kako potrebna. Glejte, mi smo se dejansko znašli v globoki krizi. Vsi po svetu, pa tudi domači nas že opozarjajo. Dajmo se pogledati v ogledalo in si priznajmo, kje smo. Z zadolževanjem in z dvigom davkov ne bo mogoče v bodoče shajati in zagotavljati vsaj minimalne blaginje gospodarstvu. Bom povedal svojo izkušnjo. Veste, ljudje imamo različne izkušnje. Jaz sem podjetje imel skoraj 20 let. Ko sem leta 2010, namesto da bi izvedel strukturne reforme v podjetju, kar bi država morala narediti, šel po kredit, sem bankrotiral. Enako je z državo, popolnoma enako, samo daljši odzivni čas je in hujše posledice, hujše posledice. 2 milijona prebivalcev trpi oziroma 90 % le-teh. In zakaj je še treba? Ker ko predsednica Vlade pove, da smo strašno uspešni, ker si sposojamo po 3,5- namesto po 6-odstotni obrestni meri, bi nekdo moral dvigniti glas in reči naslednje: "Vsako zadolževanje za porabo je katastrofa, po katerikoli obrestni meri!" Zato je potrebna splošna javna razprava, zaradi samorefleksije. O tem piše zadnji veleposlanik v pokoju Bojan Grobovšek v knjigi Zakaj Slovenija ni Švica? [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala. Želi še kdo obrazložiti glas? [[Ne želi.]] Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 36. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 4, v skladu s predlogom poslanca Janeza Ribiča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo in prostor, ki opravlja tekoče posle, Sama Omerzela, na poslansko vprašanje Janeza Ribiča v zvezi z ustavitvijo investicij s strani Ministrstva za infrastrukturo in prostor. Lahko odločimo? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, gospod Ribič.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik Državnega zbora. Spoštovani gospe poslanke in gospodje poslanci! Sedaj, ko smo poslušali te razprave, skorajda ne upaš nekako na glas povedati, da bi si želel, da bi se razprava o nečem v Državnem zboru tudi izvedla. Poslanska vprašanja, mislim da, dajemo zato, ker želimo opozoriti na neke probleme, ker nas pač skrbi, ker smo odgovorni. Zato moje poslansko vprašanje niti malo ni bilo politično. V času gradnje avtocest smo nekako zanemarili in pozabili na magistralne in regionalne ceste, pozabili na njihove obnove, na njihovo modernizacijo. In sedaj, v zadnjem času je bilo podpisanih nekaj pogodb, tripartitnih pogodb med občinami, med družbo za državne ceste in ministrstvom, izvajalci, do gradenj pa ni prišlo. To so nekam prestavila. In če so neke pogodbe podpisane, so potem tudi neke kazni za to. In me seveda zanima, zakaj do tega ne pride. Veliko denarja smo na nek način oziroma smo se zadolžili kot država, da smo sanirali neke banke, katere so neki prevaranti izčrpali, namesto da bi ta sredstva vlagali v infrastrukturo, saj bi s tem tudi pomagali gospodarstvu. Ampak mi smo se odločali narobe. Meni se zdi, da je to tema, ki niti levih niti desnih ne bi smela zanimati, ampak bi nas moglo zanimati, kako sedaj dobiti ta sredstva skupaj, da bi se tudi te investicije, ki so nekako v teku ali pa so pogodbe podpisane, pričele in izvajale. Zato mislim, da bi nas vse skupaj moralo skrbeti, saj bomo na drugi strani morali zopet iz proračuna pokrivati neke stvari, za katere so pač pogodbe podpisane. Zato bi si želel, da bi se na koncu našega delovanja tudi vsi odločili in bi takšno razpravo opravili. Hvala lepa.
Hvala. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 31. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 5, v skladu s predlogom poslanca Tomaža Lisca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo in prostor, ki opravlja tekoče posle, Sama Omerzela, na poslansko vprašanje Tomaža Lisca v zvezi s sanacijo premostitvenih objektov na državnih cestah. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, gospod Tomaž Lisec.
Hvala, predsednik, za besedo. Morda pa vas nagovorim, da vsaj eden izmed prisotnih da svoj glas podobni problematiki, kot jo je prej izpostavil kolega Ribič. Sam osebno sem ministra Omerzela že januarja vprašal, kako je s finančnim in časovnim vidikom sanacije premostitvenih objektov, ki so v izredno kritičnem stanju. Takrat je bilo rečeno, da bo v roku 3 mesecev poiskal 30 do 40 milijonov potrebnih sredstev in bo skupaj z ustreznimi službami tudi pripravil vse akcijske načrte, vse dokumente, da bi se potem lahko v 6 do 9 mesecih mostovi oziroma premostitveni objekti tudi sanirali. V zadnjem tednu pa nas je vse tiste, ki smo aktivni na lokalnih področjih, ki želimo dati gospodarstvu nek nov dodatek, ne pa zapirati cest in delati gospodarske škode, in tudi tiste, ki želimo, da se na teh odsekih ne bi zgodilo kaj, kar bi bilo žalostno za cestno varnostni vidik, presenetila vest, ko je minister Omerzel rekel, da denarja ni. Zakaj apeliram na vas, da opravimo splošno razpravo? V osnutku proračuna za leto 2013 smo poslanci vseh strank na odboru za infrastrukturo in promet predlagali ministru, da najde 50 milijonov evrov, da se začnejo zadeve na cestnem področju Slovenije urejati. Takrat smo bili soglasni, ampak minister Omerzel je naletel na gluha ušesa pri svojih ministrskih kolegih. Ista zgodba se očitno zdaj dogaja na tem področju sanacije premostitvenih objektov, zato, spoštovani kolegi, apeliram na vas, če znotraj vladnih vrst ni nekega sporazuma oziroma soglasja o tem, kaj sploh početi na področju prometne infrastrukture, prosim, da ponovimo tisto, kar smo storili pri sprejemanju rebalansa proračuna za leto 2014, da se politika v Državnem zboru da skupaj v vrste in da izglasujemo razpravo, napravimo razpravo, za katero pa upam, da bo imela tudi konkretne zaključke k temu, da bo le kakšnega uradnika na kakšnem ministrstvu ali na kakšni direkciji sprovedla k temu, da bo skušal tako poiskati manjkajoča finančna sredstva kot tudi pripraviti ustrezno dokumentacijo, da se sanacija premostitvenih objektov v Sloveniji lahko začne. Hvala.
Hvala. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 34. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 6, v skladu s predlogom poslanca Jožefa Horvata bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance, ki opravlja tekoče posle, dr. Uroša Čuferja, na poslansko vprašanje Jožefa Horvata v zvezi z odpiranjem novih delovnih mest z ustvarjanjem atraktivnejšega poslovnega okolja za tuje investitorje. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije, gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Poslansko vprašanje sem ministru za finance dr. Urošu Čuferju postavil 17. aprila. Takrat ga ni bilo v dvorani, zato sem odgovor dobil včeraj. Zakaj imam veliko motivacije, da obrazložim glas, zakaj bo Poslanska skupina Nove Slovenije podprla moj predlog, da Državni zbor opravi razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Uroša Čuferja? Zato, ker takrat, ko sem postavljal poslansko vprašanje, in tudi ko sem včeraj dobival odgovor, je bilo v dvorani 5, morda 6 poslank in poslancev. Zdaj pa je dvorana polna. In je prav, da vsi tukaj prisotni poslanke in poslanci slišite, da sem ministra Čuferja spraševal po njegovih ukrepih, kaj bo naredil, ne glede na to, ali je minister v odhodu ali minister s polnimi pooblastili, da Slovenija ne bo več hermetično zaprta država za tuje investicije. Slovenija je še vedno hermetično zaprta za tuje investicije v primerjavi z ostalimi evropskimi državami, in minister za finance, tisti, ki je skrbnik za javne finance, tisti, ki je skrbnik za blaginjo državljank in državljanov, bi moral dejansko na tem področju prvi predlagati Vladi in potem Državnemu zboru neke ukrepe. Jaz sem mu tudi ponudil kar 24 ovir, o katerih je fakulteta ljubljanske univerze – ne bom te fakultete imenoval in delal reklame, ni potrebe – spraševala potencialne investitorje. Na žalost so potencialni investitorji te ovire ocenili kot ključne, z ocenami okrog 3,5 in 4; 5 pomeni najbolj ključno. Tako da bi bilo nujno, da bi minister predlagal kakšne ukrepe, kako Slovenijo vendarle odpreti za tuje investitorje. Ta razprava v Državnem zboru bi gotovo bila tudi dober uvod v nujno sejo Odbora za gospodarstvo, ki smo jo poslanca in poslanki Nove Slovenije predlagali skupaj s kolegico in kolegi Slovenske ljudske stranke. O tem bomo govorili, upam, da čim prej, in upam, da bomo sprejeli tudi za Vlado zavezujoče sklepe. Kolegice in kolegi, vabim vas, da glasujete za predlog sklepa, ki sem ga predlagal. Hvala lepa.
Hvala. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 36. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 7, v skladu s predlogom poslanca mag. Marka Pogačnika bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance, ki opravlja tekoče posle, dr. Uroša Čuferja, na poslansko vprašanje mag. Marka Pogačnika v zvezi z davčnim dolgom podjetij. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 34. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 8, v skladu s predlogom poslanca mag. Andreja Širclja bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance, ki opravlja tekoče posle, dr. Uroša Čuferja, na poslansko vprašanje mag. Andreja Širclja v zvezi s finančnimi posledicami dokapitalizacije Banke Celje. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 35. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 9, v skladu s predlogom poslanca mag. Andreja Širclja bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance, ki opravlja tekoče posle, dr. Uroša Čuferja, na poslansko vprašanje mag. Andreja Širclja v zvezi s problematiko učinkovitega upravljanja slabih terjatev preko Družbe za upravljanje terjatev bank. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 33. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 10, v skladu s predlogom poslanca Mihaela Prevca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo in prostor, ki opravlja tekoče posle, Sama Omerzela, na poslansko vprašanje Mihaela Prevca v zvezi s proračunskimi sredstvi za vzdrževanje in obnovo državne cestne infrastrukture. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 34. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 11, v skladu s predlogom poslanca mag. Branka Grimsa bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo in prostor, ki opravlja tekoče posle, Sama Omerzela, na poslansko vprašanje mag. Branka Grimsa v zvezi z delitvijo dobička podjetja Elektro Gorenjska. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, mag. Branko Grims.
Hvala za besedo. Vsem lep pozdrav! Nedavna ujma, žled, je Gorenjsko zelo prizadela, in čeprav smo bili deležni sorazmerno velike mednarodne pomoči, je ta ostala komaj opažena, verjetno zato, ker ni šla v kontekst ustvarjanja vsesplošnega protievropskega vzdušja v Sloveniji. Zdaj gre za odstranitev vseh posledic, ki še vedno nastajajo. Namreč, v gozdovih ostaja okoli 9 milijonov kubikov podrtega drevja, zdaj grozi razširitev različnih škodljivcev, posredna škoda pa še vedno nastaja tudi na infrastrukturi. In čeprav obstaja možnost najetja sorazmerno ugodnih kreditov, gre zdaj tudi za to, da se tistim podjetjem v javni lasti, v večinski javni lasti, ki imajo lastna sredstva, vendarle omogoči, da ustvarjeni dobiček namenijo za obnovo te infrastrukture in da torej kredite vzamejo tisti, ki te možnosti nimajo. V danem primeru konkretno Elektro Gorenjska razpolaga s 6 milijoni evrov dobička, in nedavno tega smo bili opozorjeni, da obstaja velika verjetnost, da bo na julijski skupščini zahteva večinskega lastnika, da naj se nameni večji del za pokrivanje luknje v proračunu, kar je bila tudi uradna napoved. Minister je sicer včeraj zatrdil, vendar je opozoril, da gre zgolj za njegovo osebno mnenje, da podpira usmeritev, da naj se dobiček v tistih podjetjih, kjer obstaja in kjer je ta možnost realna, nameni za odpravljanje posledic žleda. Kajti s tem se zamuja, z vsakim dnem pa, kot rečeno, nastaja tudi posredna škoda. Gre za obnovo okolja in za obnovo infrastrukture, ki je temelj za nadaljnji razvoj podjetništva v Sloveniji. Iz tega razloga predlagam, da se o tem opravi razprava v Državnem zboru in tudi da Državni zbor podpre jasno stališče, ki je bilo včeraj oblikovano, to se pravi, da naj se podjetjem, ki te možnosti imajo, omogoči, da svoj dobiček namenijo za čim hitrejšo, se pravi takojšnjo obnovo infrastrukture, prizadete v naravni ujmi, v žledu.
Hvala. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 35. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 12, v skladu s predlogom poslanca Ljuba Žnidarja bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo in prostor, ki opravlja tekoče posle, Sama Omerzela, na poslansko vprašanje Ljuba Žnidarja v zvezi z zmanjšanjem proračunskih sredstev za leti 2014 in 2015. Lahko odločimo? Obrazložitev glasu, gospod Ljubo Žnidar v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani! Ministru gospodu Samu Omerzelu sem postavil vprašanje, če se je ob načrtovanju in sprejemanju proračuna za leti 2014 in 2015 sploh zavedal svoje odgovornosti in posledic nestrokovnega, neprimernega planiranja sredstev za njegov resor. V odgovoru je zelo jasno podal, da se tega ni zavedal, kajti na besedo je verjel predsednici Vlade, da bo kasneje nekako že dobil teh nekaj sto milijonov, kolikor jih še dodatno potrebuje, in češ da je minister tako, bi rekel, nekako eminentna oseba, da se lahko zanese, če gre za dogovor in na besedo. Sam osebno menim, da minister s takšnim poslovanjem, kjer je njegov pristop popolnoma nestrokoven, z izjemno slabim načrtovanjem, da se potem v naslednjem letu, po treh mesecih, dejansko ugotovi, da ni sredstev niti za osnovno delovanje – potem je to velik problem. Še posebej je to problem, ker ne gre za zmanjšanje, bi rekel, tistega variabilnega dela nalog, recimo določene nove začete investicije, ki bi jih bilo možno prolongirati na kasnejši čas, ampak gre celo za poseg v fiksne, dejanske naloge resornega ministrstva, tako kot je subvencioniranje dijaških in študentskih vozovnic. Potem ni vzdrževanja regionalnih in magistralnih cest, ker je bila postavka znižana za 90 %. Jaz bi rekel vsakemu planerju: ker se sredstva znižajo za 90 %, mora biti to zelo jasen rdeči alarm, da tukaj nekaj ni v redu. In potem seveda tudi za delovanje nemotenega železniškega prometa, kjer je bilo rečeno, da bo ob takšnem drastičnem znižanju treba določene železniške proge v Sloveniji ukiniti. To je za resor, za ministra nedopustno. Dejansko je po treh mesecih finančno ministrstvo v razsulu, in o tem je treba opraviti splošno razpravo, da se bodo naloge, ki so nujno potrebne za delovanje celotnega prometa, saj vemo, da je promet zelo pomembno ožilje države, lahko nemoteno odvijale.
Hvala. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 34. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 13, v skladu s predlogom poslanke Alenke Jeraj bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kulturo, ki opravlja tekoče posle, dr. Uroša Grilca, na poslansko vprašanje Alenke Jeraj v zvezi s kadrovanjem na področju kulture. Lahko odločimo? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, gospa Alenka Jeraj.
Lepo pozdravljeni! Ministra Grilca sem spraševala o tem, ali drži, da Vlada ne bo kadrovala v času, ko odstopa, kajti minister Grilc je objavil javni razpis za direktorja Viba filma. Istočasno, ko je to naredil, pa je v Državni zbor poslal tudi zakon, ki združuje Viba film in filmski center v novo javno agencijo. Zato se sprašujem, ali ne misli resno z novo ureditvijo, torej povezavo Viba filma in filmskega centra, ali pa želi, še preden bo odšel, imenovati direktorja Viba filma in se bo potem s težavami, ker bo treba imenovati novega direktorja tega skupnega organa, ukvarjal nekdo drug. Seveda bom ta predlog, da opravimo razpravo o odgovoru ministra, podprla.
Hvala. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 35. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 14, v skladu s predlogom poslanca Jožefa Horvata bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance, ki opravlja tekoče posle, dr. Uroša Čuferja, na poslansko vprašanje Jožefa Horvata v zvezi z nujnostjo priprave predloga rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2014. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije, gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani! Ministra Čuferja, ministra za finance, sem spraševal, kaj razmišlja o morebitnem rebalansu proračuna Republike Slovenije za leto 2014. Kolegice in kolegi, vi se spomnite tiste novembrske noči in jutra, ko je bil sprejet s strani koalicijskih poslank in poslancev proračun za leto 2014. Takrat je šel ta proračun tudi prvič po novi evropski zakonodaji na verifikacijo Evropski komisiji, in proračunski dokumenti so dobili dobre ocene. In gospa Alenka Bratušek je bila vesela. Kakšna je danes situacija pri realizaciji proračuna Republike Slovenije? Ne bom ponavljal, kar smo danes že govorili o ministru Omerzelu. Prišel je pred kamere in povedal: "Državljanke in državljani, zmanjkalo mi je 115 milijonov." Zdaj mu manjka za subvencioniranje dijaških in študentskih prevozov za naslednje šolsko in študijsko leto, od septembra do decembra, še najmanj 12 milijonov. Kje bo vzel? Veste, da imamo probleme z lastno udeležbo, ko gre za črpanje kohezijskih sredstev. Odbor za zadeve Evropske unije je, kolikor pač lahko v okviru svojih pristojnosti, 25. marca letos zaropotal, če lahko tako rečem, in Vlada je potem naredila proračunske spremembe, da smo lahko vsaj nekaj kohezijskih projektov peljali naprej. Ampak zadeva še zdaleč ni zaključena na področju kohezije. Smo na tretjini leta, štirje meseci so za nami, in če pogledamo prve štiri mesece proračuna, vidimo naslednje. Odhodkov je bilo za približno 3 milijarde 400 milijonov, kar predstavlja 35 % od letos predvidenih. Sedaj pa pozor – primanjkljaj je po štirih mesecih enormno visok; znaša 722 milijonov ali tri četrtine letos dovoljenega. Se pravi, da imamo po eni tretjini leta tri četrtine dovoljenega primanjkljaja. Ali je to rdeči alarm za ministra za finance ali ni? Zato mislim, da se boste strinjali, da sta bila smiselna moja pripomba in vprašanje ministru Čuferju, ki je v odgovoru sicer začel z varčevanjem, ampak je žal o varčevanju samo govoril. Nobenega konkretnega odgovora ni bilo, zato pričakujem, da boste potrdili moj predlog, da bomo lahko v razpravi v Državnem zboru pogledali, kaj nam je narediti glede rebalansa proračuna za letošnje leto. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 35. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 15, v skladu s predlogom poslanca Zvonka Černača bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje, ki opravlja tekoče posle, dr. Senka Pličaniča, na poslansko vprašanje Zvonka Černača v zvezi z neodvisnostjo pravosodja in zaupanjem v pravosodje. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 34. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 16, v skladu s predlogom poslanca Jožeta Tanka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo in prostor, ki opravlja tekoče posle, Sama Omerzela, na poslansko vprašanje Jožeta Tanka v zvezi z vzdrževanjem državnih cest. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 34. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 17, v skladu s predlogom poslanca Danijela Krivca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance, ki opravlja tekoče posle, dr. Uroša Čuferja, ter ministra za infrastrukturo in prostor, ki opravlja tekoče posle, Sama Omerzela, na poslansko vprašanje Danijela Krivca v zvezi z izvajanjem Zakona o ukrepih za odpravo posledic žleda med 30. januarjem in 10. februarjem 2014. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 35. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 18, v skladu s predlogom poslanke Sonje Ramšak bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo in prostor, ki opravlja tekoče posle, Sama Omerzela, na poslansko vprašanje Sonje Ramšak v zvezi z rekonstrukcijo državne ceste številka 744/2346. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 35. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 19, v skladu s predlogom poslanca Franca Breznika bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance, ki opravlja tekoče posle, dr. Uroša Čuferja, na poslansko vprašanje Franca Breznika v zvezi z reprogrami posojil. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je60poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 34. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 20, v skladu s predlogom poslanke Jasmine Opec bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance, ki opravlja tekoče posle, dr. Uroša Čuferja, na poslansko vprašanje Jasmine Opec v zvezi z ukrepanjem na področju problematike delavcev migrantov. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 59poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 32. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Pod točko 21, v skladus predlogom poslanca Danijela Krivca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance, ki opravlja tekoče posle, dr. Uroša Čuferja, na poslansko vprašanje Danijela Krivca v zvezi z neizplačilom dividend elektrodistribucijskim podjetjem. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 60poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 35. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 25. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Hvala in nasvidenje.