Sljedeći klub zastupnika bit će onaj HDZ-a, a govorit će poštovani zastupnik Mario Kapulica. Izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče HS-a, kolegice i kolege zastupnici. Prije nekoliko dana obilježili smo 100. godišnjicu rođenja Franje Tuđmana, čovjeka pod čijim smo vodstvom u desetljeću koje će pamtiti generacije ostvarili sve ključne nacionalne ciljeve tog vremena. Uspjeli smo jer smo doduše na bolan i često tragičan način naučili da je svaki puta kada je hrvatska politika tražila prečace, kada je lamentirala naizgled jednostavnim rješenjima, grozila se svijetu oko sebe i na unutarnjem planu gradila politiku na stvaranju antagonizama doživjela i doživljavala neuspjeh. A ti su neuspjesi teško koštali hrvatski narod. Takve prečice uništile bi sve naša tadašnja nastojanja kao što i oni koji ih danas nude prijete da unište sadašnje i to ljudi trebaju znati. Povodom obljetnice referenduma o budućnosti Hrvatske koji je održan na današnji dan '91.g. htio sam na to podsjetiti, htio sam radi onih koji su kada je u pitanju uloga današnja uloga predsjednika Republike skloni uspoređivati neusporedivo povezivati nespojivo, izjednačavati ono što se ne može izjednačiti, podsjetiti što je Tuđman radio tog svibnja '91., 1. svibnja upozorio je na referendum, najavio preispitivanje odnosa prema JNA, 2. svibnja nakon četničkog zločina u Borovom Selu obratio se hrvatskom narodu i svim građanima pozivajući ih na strpljenje i to 2. svibnja između 5. i 6. sastanka šestorice predsjednika tadašnjih jugoslavenskih republika u Cetinju gdje je bio napadan, vrijeđan pa čak i fizički napadnut na povratku u zračnu luku, 3. svibnja unatoč tome otputovao je u Beograd na sjednicu predsjedništva, 4. svibnja u Trogiru je razgovarao sa čelnicima svih dalmatinskih općina i ponovio vodimo takvu politiku da se uz što manje žrtava ostvari krajnji cilj i onemogućimo poteze iz vlastitih redova koji nas žele odvesti u klopku. Znao je što govori jer je već sutradan 6. svibnja Štab vrhovne komande najavio podizanje borbene gotovosti i mobilizaciju JNA. 7. i 8. bio je u Velikoj Britaniji, razgovarao je s ministrom vanjskih poslova i bivšom premijerkom i nije rekao da mu je to ispod časti i da mu je Britanija trećerazredna sila koja nije znala šta je lopta dok smo mi igrali nogomet. I nije demonstrativno otišao kada su mu tada u Londonu četiri dana nakon masakra u Borovu Selu i na dan kada su tenkovi JNA prolazili kroz Mostar prema Zapadnoj Hercegovini i rekli da se zalažu za Jugoslaviju u kojoj će svi biti zadovoljni. Odmah po povratku 10. svibnja ponovnoj je sudjelovao na konferenciji predsjednika republika, 14. se sastao sa Kučanom, 18. je proglasio referendum, pozvao sve da se očituju o budućnosti Hrvatske i poslušalo ga je 94% hrvatskog stanovništva koje je glasovalo za hrvatsku samostalnost i suverenost. Znate li gdje je Tuđman bio dva dana kasnije? U Ukrajini, tamo je održavao predavanje ne o tome kako je Ukrajina korumpirana ruska interesna zona, a Kijev predgrađe Moskve nego na temu Hrvatsko nacionalno pitanje od slavenskog integralizma do suvremene nacionalne države. 23. je Tuđman na temelju rezultata referenduma obznanio da je Hrvatska suverena i samostalna, ali da nastavlja pregovore s ostalim republikama. 24. i 25. boravi u službenom posjetu Republici Italiji, 25. primio ga je Papa Ivan Pavao II tom prilikom nije predao Papi promemorij o odcjepljenju nego o tome da slobodna Hrvatska želi ući u novo europsko zajedništvo. Ali već tri dana kasnije 28. svibnja na stadionu NK Zagreb obavio smotru Narodne garde. Tako se vodi politika. I konačno, 30. svibnja u prigodi prve obljetnice Dana državnosti onog istog kojeg Zoran Milanović kaže da je obični HDZ-ove dernek, onog istog za kojeg Zoran Milanović ne želi čestitati hrvatskim građanima iako ga je ovaj sabor uvrstio u kalendar državnih blagdana. Što radi Tuđman? On ne proziva ni zbog izdaje ni zbog veleizdaje, on poziva na svečanu ponosnu i dostojanstvenu proslavu pa kaže neka čitavi hrvatski narod 30. svibnja slavi kao dan duhovnog pomirenja svih onih koji su pod različitim zastavama borili se za slobodu i suverenost hrvatskog naroda. Moja završna poruka, nastojmo dobro prepoznati tko igra kakvu ulogu u današnjim okolnostima i nemojmo u tome biti dvolični kao što su to oni koji su jučer [[Upadica Reiner: Hvala.]] javno tražili da se zbog prijave utamniči ministar obrane, a danas [[Upadica Reiner: Hvala.]] nakon potvrde da je USKOK dao nalog za provođenje izvida protiv gradonačelnika Tomaševića hrabro šute [[Upadica Reiner: Hvala.]] možda nam neće uspjeti, ali nastojmo bit dosljedni i ne moramo bit svi kao Matko koji do istine …/Govornici govore u isto vrijeme./…
Sada će u ime Kluba zastupnica Centra i Glasa govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Poštovani potpredsjedničke Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege. Na dnevnom redu Hrvatskoga sabora od 2. studenoga prošle godine dakle 6 i pol mjeseci stoji zaključak o obvezi nabave uređaja za intraoperativnu radioterapiju za svaki klinički bolnički centar u Hrvatskoj. Naime, u Hrvatskoj postoji 5 kliničkih centara Zagreb, Split, Rijeka, Osijek i Sestre Milosrdnice. Zaključkom koji sam predložila sam predviđa se da svaki od centara nabavi uređaj za intraoperativnu radioterapiju što je ukupno 4 jer ga Sestre Milosrdnice već imaju jedine u Hrvatskoj. Također i na proračun za ovu godinu dala sam 4 amandmana gdje sam predlagala nabave uređaja za ta 4 KBC-a koji nemaju. Naravno amandmani su kao što bi ministar Marić rekao generički odbijeni. S obzirom da je cijena takvog uređaja između četiri i pol i pet milijardi kuna radilo se ukupno o 20 milijuna. O kakvom se uređaju uopće radi. Uređaj za intraoperativnu dijagnostiku daje visoke doze zračenja jednokratno u područje izravno zahvaćeno tumorom kojim se ciljano uništavaju tumorske stanice neoštećujući okolno tkivo. Primjenjuje se najviše kod operacija raka dojke pri čemu se oko 40% bolesnica može liječiti na taj način, a još jedan dio kombinacijom ove i klasične radioterapije. Uređaj se može koristiti i u ginekologiji kod tumora glave i vrata, čak i kod nekih tumora gušterače i debelog crijeva. Ono što je najvažnije oboljeli ne moraju čekati da rana od operacije zacijeli, niti dolaziti u bolnicu na dugotrajnu radioterapiju čime se liječenje bitno ubrzava, te se skraćuje njegovo ukupno trajanje. U Hrvatskoj je tek nedavno obavljena jedna prva operacija uz intraoperativnu radio terapiju naravno u KBC-u Sestre Milosrdnice. Koliko hrvatski zdravstveni sustav na žalost kaska u liječenju zloćudnih bolesti najbolje govori podatak da je korištenje uređaja za intraoperativnu radioterapiju u mnogim zemljama standard već dvadeset godina. S obzirom na dobrobiti koje takvi uređaji mogu pružiti oboljelima od zloćudnih bolesti njihova cijena je zanemariva, te bi hrvatski zdravstveni sustav što prije trebao takav vid radioterapije učiniti dostupnim u svim kliničkim bolničkim centrima. E a kako to izgleda u stvarnosti? U stvarnosti imamo još jednu moguću aferu. Prema pisanju medija, a koji nije demantirano USKOK sumnja da je uređaj koji je nabavljen za Sestre milosrdnice značajno preplaćen i zbog toga je ispitao dva državna tajnika Ministarstva zdravstva. Uređaj za koji stručnjaci tvrde da košta oko 5 milijuna kuna što je cijena kojom sam se i ja rukovodila kad sam predlagala zaključak odnosno davala amandmane plaćen je 2 milijuna kuna. Dakle, kao 2 cijela i još malo. Inače naravno da proizvođači takvih uređaja nemaju običaj na svojim web stranicama cijene tih uređaja, ali s obzirom da se radi o tehnologiji o kojoj se dosta piše članci u stručnim publikacijama od Indije do Velike Britanije u kojima se spominje cijene takvog uređaja potvrđuju da se radi o iznosu otprilike 5 milijuna kuna s PDV-om tog konkretnog modela tvrtke ZAIS koji je nabavljen možda u Indiji, možda u Velikoj Britaniji i u svim zemljama između osim jedne zemlje a to je Hrvatska. Tu je taj uređaj plaćen 11 milijuna i sad se ja pitam je li je jedan uređaj plaćen duplo ili kako se šuška kupljena su dva. A di je taj drugi završio? Za kog je taj drugi? U svakom slučaju nije dobro i potvrđuje da je naše zdravstvo prostor najvećeg kaosa i najvećeg odljeva novca o kojem smo jučer raspravljali. I nemojmo se zavaravati nije to problem samo za proračun. Hrvatska ima sve lošije pokazatelje u liječenju bolesti posebno raka, pa ako uređaj koji to može poboljšati plaćamo duplo nego što bi trebalo to zapravo znači sljedeće: korupcija ubija ljude. Korupcija ubija ljude, to se ne može i ne smije sakrivati i zbog toga postanemo svjesni. Kad to postanemo svjesni možda krenemo prema izlječenju.
U ime kluba Socijaldemokrata sada će govoriti poštovana zastupnica Katica Glamuzina, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Svi znamo prepoznati suosjećajne pojedince i svi ih znamo cijeniti ponajviše zato jer to ovisi o njihovoj dobroj volji i unutrašnjem moralnom kompasu. Međutim, kad govorimo o državi suosjećajnost je za divno čudo u brojnim situacijama zakonska obaveza. To na koji se način bilo koja država pa tako i ova Lijepa naša ponaša prema onim svojim građanima koji su obespravljeni ili imaju poteškoće koje većina nema, e to je indikator suosjećajnosti jedne zemlje a koliko su uspješno uspostavljeni regulirani i provedivi sustavi potpore prema tim građanima to je jedan od indikatora učinkovitosti i sposobnosti onih koji državu vode. Specifično se referiram na djecu s poteškoćama u razvoju i način na koji prolaze kroz sustav obrazovanja u Hrvatskoj. To su djeca koja imaju jednako nacionalno i međunarodno definirano pravo na obrazovanje kao i svi ostali njihovi vršnjaci samo im treba dodatna pomoć koja je također zakonska obaveza. Međutim, kao što je slučaj sa puno stvari u našoj državi jako je dug i kompliciran put od dokazivanja ispunjavanja kriterija za ta zakonski definirana prava što je samo po sebi dosta iscrpljujući i birokratski postupak, pa do njihovog stvarnog ostvarivanja, a vrlo često do tih zakonom garantiranih prava onima kojima su najviše potrebna ne uspiju doći. Asistenti u nastavi su nužno potrebni i to od samog početka obrazovnog procesa onog predškolskog. Asistenti u nastavi svakom roditelju djeteta sa razvojnim poteškoćama predstavljaju sigurnost da će se njihovo dijete u školi biti zbrinuto i dobiti šansu da svojim ritmom uz pomoć asistenta ući i razvija se skupa sa svojim vršnjacima. Govorimo o inkluzivnom obrazovanju na koje smo se obvezali između ostalog i potpisivanjem međunarodnih konvencija, ali od jednog potpisa do stvarnog postizanja tih ciljeva dug je i trnovit put koji prečesto i ne završi dobro. Puno je neriješenih problema oko asistenata u nastavi. Ti ljudi najčešće rade u prekarnim uvjetima, a plaće im variraju i ovise o odlukama jedinica lokalne samouprave koje su osnivači škola. Često se ograničavanjem njihovih prava ograničava i djecu koji bi trebali pomagati cijeli proces ostvarivanja prava na asistenta u nastavi za djecu i roditelje je jako kompliciran, spor i neizvjestan, a jednako je neizvjestan i za same asistente. Malo je vremena ovdje za nabrojati sve probleme cijelog ovog sustava, međutim odgovor i rješenja se nude a nude ih oni koji najbolje znaju što treba napraviti kako bi djeca s poteškoćama u razvoju uživala jednako pravo na obrazovanje kao i njihovi vršnjaci. Odgovore i rješenja nude roditelji te djece organizirani u udruge zajedno sa asistentima koji njihovoj djeci pomažu. Poslušajmo ih. Prečesto se dešava da smo na neka pitanja osjetljivi samo onda kad nas osobno diraju, kad poznajemo i volimo nekoga tko je specifičnim problemom pogođen. I ja danas ovo govorim ponajviše radi jednog Bepa, jednog divnog dječaka sa Visa. Međutim, dok ja prepoznajem neke Bepove potrebe država mora prepoznavati potrebe svakog svog djeteta i mora im ponuditi sustavno rješenje. Bepo ima sjajne roditelje i potporu cijele svoje obitelji i on unatoč teškoćama koje ima raste i razvija se, uči i voli kao i svako drugo dijete ali treba mu pomoć u školi, treba mu asistent u nastavi. Njegovi su se roditelji zato izborili, ali zašto je potrebno da to bude tolika borba, toliko stresan i frustrirajući proces? Zašto je potrebno da asistenti u nastavi rade u prekarnim uvjetima, a radi se o najosjetljivijim članovima našeg društva. Ukoliko zaista želimo biti suosjećajna država koja zna da ima i zakonsku i moralnu obavezu dati sustavnu podršku svoj svojoj djeci iznimno je važno na pravi način regulirati zanimanja asistenta u nastavi, omogućiti im da imaju adekvatno obrazovanje za to zanimanje, zapošljavati ih po uvjetima koji nisu prekarni i diskriminacijski. Njima povjeravamo potrebe najosjetljivije djece u društvu, a ne pripremamo ih dovoljno za takav rad, niti ih adekvatno valoriziramo. Apeliramo iz kluba Socijaldemokrati nemojte da moraju opet prosvjedovati. Jako su nam potrebni, potrebni su djeci ove zemlje. Poslušajte predložena rješenja, budimo država koja se zna učinkovito pobrinuti za svu svoju djecu. Zahvaljujem.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 13.02 SATI]] Evo poštovane kolegice i kolege s obzirom da je 1 sat upravo prošao, onda krećemo na iznošenje stajališta u ime kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika i prvi će govoriti u ime Kluba zastupnika Mosta poštovani zastupnik Nino Raspudić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege zastupnici. Možete što hoćete, ali nećete dokle hoćete jedino je što vladajućoj kliki u Hrvatskoj treba poručiti u ovom trenutku. Sve je istjerano na čistac ovaj tjedan i to je dobro. Dobro je kada istina izađe na vidjelo jer kako kaže Sveto pismo istina će vas osloboditi da znamo na čemu smo, pa onda znamo i kako ćemo dalje. Ustavni sud iskrojen i kontroliran od vladajućih je ovog tjedna proglašavajući dva pitanja neustavnim izveo argumentacijsku akrobaciju koja je toliko plitka i apsurdna da ne zaslužuje osvrt, već je treba iščitavati kao poruku. Poslana nam je poruka i građanima Hrvatske, Hrvatima je poslana poruka. Kakva poruka? Poruka vladajućih da su spremni koristiti sva sredstva, degradirati i urušiti sve institucije da bi ostali na vlasti. Ta panika koja ih je duboko obuzela svjedoči da silazak s vlasti za njih ne bi bio samo puki prelazak u oporbu, demokratska smjena unutar izbornog ciklusa, već za mnoge od njih i njihovu klijentelu bi značila bankrot, a za neke i odlazak u zatvor. Unatoč tome što šef HDZ-a rutinski telefonira glavnoj državnoj odvjetnici i govori joj kime se ne bi trebala baviti, ekipa koja po Plenkovićevim ne tako davnim riječima nema nikakve veze sa Sanaderovim HDZ-om kratko nakon te izjave počela se osipati neki u zatvor, neki pod istragama na odmor, a neki na žalost i u Sabor, Sabor kao svojevrsni … u kojem ćuče i čekaju ili zatvor, ili rehabilitaciju. To što 400 ljudi u gotovo nemogućim uvjetima dadne potpis da želi referendum njima ne znači ništa. Taj referendum je trebalo spriječiti po svaku cijenu. Zašto? Jer bi se pokazalo da većina ljudi ne odobrava okvir kojim su dvije godine držali Hrvatsku u permanentnom izvanrednom stanju bez legitimnog uporišta u kojem je izvršna vlast preko stožera za koji su sami priznali da se uopće nije sastojao u punom sastavu srušila trodiobu vlasti i de facto vladala uredbama koje bi onda naknadno legalizirali u Saboru kao što se dogodilo sa famoznim covid potvrdama. U međuvremenu ljudi koji se ne libe drpati iz EU fondova znajući koliko je tamo jaka kontrola stavljaju mimo Zakona o javnoj nabavi i pod oznakom tajno nabavu covid opreme. To se dogodilo prije 2 godine i 2 mjeseca već. 2 godine i 2 mjeseca od potresa u Zagrebu i godinu i pol od potresa u Banovini ne događa se ništa. U vrijeme Augusta Šenoe koncem 19. stoljeća obnova Zagreba je išla strelovito u odnosu na to što se događa, točnije ne događa danas. Ministar završi u zatvoru koji se trebao time baviti i nikom ništa. Nema ostavke Vlade, nema raspisivanja izbora, traženja novog povjerenja građana ako ga mogu zadobiti. Stave drugog koji je hodajući sukob interesa koji blefira da ima plan ubrzanja obnove, a onda na resornom odboru kaže evo bit će za mjesec dana. Još ga nije pokazao i nikom ništa. Pod optužnicama iako se nismo nasadili na trepavice kao što je tražio Plenković jedan odlazi na odmor u HNB-e, jedan dolazi odmarati u Sabor, a jedan je još neraspoređen. A možda i otac ode na službeni put? Letjelica veličine MIG-a padne u centar Zagreba, ima eksploziva, nema eksploziva, nadvijaju se nad rupu pa kažu 100 kg eksploziva, a tu drže smiješne ogradice kojima se brane na Markovom trgu. Gađanje koricom limuna u Hrvatskoj je atentat koji se iz nekog razloga zataškao, a pad letjelice veličine MIG-a na centar grada je sitnica o kojoj se više ne govori. Glavni tajnik NATO-a kaže da je pala izvan Zagreba i nikome ništa, nitko ga ne demantira. Jel' itko odgovarao za to što je ta letjelica preletjela toliko NATO nebo i pala usred glavnog grada države članice? Nitko. Banožić danas o tome ne zna ništa, ali kao ministar državne imovine bio je puno pedantniji pa je znao tražiti da se otpečate nekretnine zbog kojih državni proračun gubi milijune jer su tamo nečije stvari, on to unaprijed zna i nikome ništa. Nema dna, nema obraza, nema srama, nema političke odgovornosti. Držat će se zubima vlasti dokle god mogu na sve načine i koristeći sva sredstva. Ali neće dokle hoće. Bit ćemo spremni za jesen. Nećemo ostaviti građane na vjetrometini. Očito ne razumiju da privatna … referenduma nije bila da … [[ne razumije se]]
Hvala. Sljedeći klub zastupnika bit će onaj Domovinskog pokreta, govorit će poštovani zastupnik Ante Prkačin, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Jučer mi je u svom slobodnom govoru gospodin Pupovac posvetio malo pažnje, pa je u redu to prokomentirati i nešto reći. Dakle, logika stvari je takva gospodin Pupovac je prvenstveno predstavnik srpske manjine, pa i srpske pravoslavne crkve, pa on štiti njihove interese ili ih brani ako osjeti da su ugroženi pa da ih od nekoga treba braniti. Očito je u mojim istupima prepoznao dio opasnosti ili ugroze, pa je krenuo u aktivnu obranu vojni stručnjaci bi rekli u preventivni napad na mene, tako da sam ja u poziciji sad da imam crne figure, ja moram odgovarati. Ali istini za volju taj napad nije baš nešto ekstra žestok, niti u njemu ima previše energije tako da ću se ja više braniti komentarom negoli kontra udarom. Dakle, gospodin Pupovac smatra da ja napadam srpsku manjinu i pravoslavnu crkvu i na prvom mjestu griješi, a na drugom mjestu je djelomice u pravu jer ja ne napadam pravoslavnu crkvu, nego srpsku pravoslavnu crkvu. A što se tiče srpske manjine, zadnji čovjek u ovoj državi, u ovom Saboru, u ovom svijetu koji bi napao srpsku nacionalnu manjinu to sam ja. Doduše, može biti da sam bio malo zlurad pa sam jednom zgodom praveći usporedbu između hrvatsko-srpske koalicije od 1905. godine i ove sada rekao da su Trumbići i Supilo uzeli Srbe u savezništvo tada jer su bili 24, pet postotna politička snaga. Srbi su im trebali za obračun sa austrijskim Nijemcima i sa Mađarima, a onda Plenković je uzeo Srbe za obračun sa drugim Hrvatima, jer Srba ima tri, četiri posto i nemaju nikakve političke težine. Kažem može biti da sam bio malo zlurad, a danas vele a ne da mi se sad to čitati. Kako reče u naslovu svođenje manjina na podnošljivu mjeru može biti opasan nacionalni projekt. Kad bih ja danas o tome govorio, odnosno kad bi se ja danas za to zalagao ja bih bio potpuno u krivu. Ali ja komentiram ono što se dogodilo u Bljesku i Oluji. U Bljesku i Oluji su oni svedeni na stanje kakvo je danas. Koliko su krivi oni i njihove vođe, koliko Hrvatska vojska o tome bi se dalo pričati ali to nije predmet. Dakle, nema govora o tome ali očito gospodin Pupovac je došao u poziciju da mora na silu pisati domaću zadaću, jer je na ovom prostoru malo teže mene napadati. Onda ulazi u još veće živo blato tamo gdje veli kako ja širim vjersku netrpeljivost protiv pravoslavlja i pravoslavnih vjernika itd. Ma ja se trudim da se košmar u pravoslavlju koji je nastao negdje koncem 2002. godine kad je donesen onaj skandalozni, onaj katastrofalni sporazum od zajedničkog interesa između Hrvatske države i Srpske pravoslavne crkve. Ja se trudim da se to revidira, a kad se revidira to se treba poništiti jer je sa hrvatske strane to sam do sada rekao barem deset puta. Jedanaesti put ću, ministra sam malo prije vidio uzeo je mobitel da mi se javi pa da progovorimo, da bi on mene posavjetovao, ali trebam ja savjetovati ja njega jer ja točno znam što se tamo dogodilo. Dakle, s hrvatske strane potpisao je predsjednik Vlade, a sa srpske strane, sa srpsko-pravoslavne strane potpisao izmišljeni predsjednik nepostojećeg Episkopskog savjeta nelegalne srpske pravoslavne crkve u Hrvatskoj, jer pogledajte evidenciju vjerskih zajednica i u njoj nećete naći srpsku pravoslavnu crkvu u Hrvatskoj. Ima 4 stotine kojekakvih organizacijskih oblika, ali SPC u Hrvatskoj u evidenciji ne postoji. I taj propust nije slučajan. Jer da je srpska pravoslavna crkva željela oni su se mogli uključiti u evidenciju, ali iz tog razloga morali bi imati svoj Statut ovdje, morali bi imati svoju riznicu ovdje i morali bi priznati Hrvatsku državu. Oni to ne žele i to je ono o čemu ja govorim. Ali na žalost moram reći još nešto. Neka dakle gospodin, treba nešto progovoriti o onome što ja govorim danima. Ali je bolje gospodinu Pupovcu, Miloševiću tako je to, ti si mi simpatičan momak, bolje je gospodinu Pupovcu da ostane u ovoj poziciji, ovoj situaciji da ih štiti Andrej Plenković gospodo nego da se oni sami od mene brane. Hvala lijepo.
I sljedeći klub zastupnika bit će onaj SDSS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Boris Milošević. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Prošli petak sam u Saboru zapratio slobodne govore i iznenadio se količinom šovinizma koji je sa ove govornice recitira kao da se radi o pjesmici. Otprilike je zahvaljivano bogu da Srba više nema, odnosno da ih ima onoliko koliko ih možemo podnijeti. O neprocjenjivom doprinosu Srba u svakom aspektu hrvatskog društva bih mogao govoriti cijeli dan, dakle neprocjenjivo. Hrvatska ne bi bila danas takva kakva jest bez tog doprinosa, ali o tome ću drugom prilikom govoriti. Tema tog govora je bila i srpska pravoslavna crkva koja se redovito uzima kao tema. Negira se njeno postojanje, proglašava se neprijateljskim njeno djelovanje, osporava se potpisani Ugovor sa Vladom Republike Hrvatske, a taj ugovor koji je potpisan sa Vladom Republike Hrvatske identičan sa ugovorima i drugih vjerskih zajednica, identičan i sa Islamskom zajednicom u Republici Hrvatskoj i sa Evangeličkom crkvom u republici Hrvatskoj i sa reformiranom kršćanskom crkvom u Republici Hrvatskoj i sa bugarskom pravoslavnom crkvom u Republici Hrvatskoj i makedonskom pravoslavnom crkvom u Hrvatskoj. Ali samo je srpska pravoslavna crkva problem. Nasuprot tome se stalno zaziva hrvatska pravoslavna crkva i njen arhiepiskop. Samo tko je arhiepiskop nepostojeće hrvatske pravoslavne crkve? Da li je to Jelisej Lalatović, ekskomunicirani pravoslavni svećenik koji je doveden prije 10 godina od strane izvjesnog pokojnog Ive Matanovića koji je u Zadru vidio priliku da bude na čelu neke crkve ili je to Bonifacije kako sam kaže da je arhiepiskop zagrebački i metropolit hrvatske pravoslavne crkve. Bonifacije koji sam kaže da je Hrvat katolik, ali polaže pravo na Hrvate pravoslavce ili je to bugarski državljanin Ivanov kojeg je također doveo Matanović u Hrvatsku, a koji tvrdi da je na njegovu inicijativu sveti sin od Europske pravoslavne crkve patrijarha Germogena, patrijarha hrvatske pravoslavne crkve za vrijeme NDH proglasio svetim. On dakle ne vidi ništa loše u toj baštini Germogena za vrije NDH. Tijekom '42. pod pritiskom Njemačke Pavelić pokušava ublažiti politiku prema Srbima i osniva hrvatsku pravoslavnu crkvu. Do dana su Ustaše ubile više od 200 pravoslavnih svećenika između ostalog i mitropolita Dabrobosanskog Petra Zimonjića i episkopa Gornjokarlovačkog pa i mitropolita zagrebačkog Dositeja koji je zatočen i mučen i od tih posljedica je umro. Episkop je dakle ubijan i protjeran, svećenstvo ubijano, ostali su uspjeli pobjeći da se spase. Na tim temeljima Germogen gradi sa Pavelićem crkvu koja se sad ovdje zaziva. Iskreno, teško mi je to razumjeti, stvarno teško mi je to razumjeti. Na kraju želim istaknuti da je prošli vikend obilježeno sto godina od ujedinjenja lokalnih eparhija bečke patrijaršije u jedinstvenu Srpsku pravoslavnu crkvu u Sremskim Karlovcima. Ja bih patrijarhu Porfiriju čestitao na tom velikom jubileju. Hvala.
U ime Kluba zastupnika SDP-a, hvala lijepo, govorit će poštovani zastupnik MIšel Jakšić. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege zastupnici. Dakle, u osamdesetim godinama prošlog stoljeća se prvi puta počelo pričati raspravljati i ponešto pisati o brzoj cesti do Koprivnice i nakon toga Đurđevca, mađarske granice. S obzirom koliko vremenski traje ta rasprava, koliko traje ta priča ja danas u ovoj raspravi stvarno neću pričati niti o strankama, niti o ljudima koji su sudjelovali u tim pričama nego ću samo napraviti jedan kratak presjek kako je išlo i gdje smo danas sa jasnim upitnikom kamo će nas to danas odvesti u budućnosti i što možemo očekivati da ne bismo se opet doveli u situaciju da imamo trakavicu oko nečega što se obećava već 40 godina. Spomenuto u osamdesetim godinama, nakon toga u devedesetima je jasno bilo da je ratno stanje, puno više se pričalo o potrebi za povezivanjem Hrvatske i zbog same veze, ali i zbog samog turizma i naravno da jedna naoko mala cesta prema Koprivnici, Đurđevcu i Mađarskoj nije tu bila tako važna i nije bilo nešto što se trebalo odmah odraditi. Početkom 2000. ili krajem devedesetih pa početkom 2000.-ih dobivamo situaciju da cesta prestaje više pratiti koridor pruge na kojem se danas radi, a koja prolazi kroz Koprivnicu i ide u Mađarsku nego se prebacuje Varaždin, Čakovec i tamo dalje u mađarsku granicu, što je opet pohvalno jer bolje da se gradi nego da nemamo ceste u RH. 2009.g. imamo od tadašnjeg premijera Sanadera veliku proslavu velikog otvaranja na radovima na cesti prema Koprivnici, no osim otvaranja radova poslije se ispostavilo čak da je i to bilo na iznajmljenoj, a ne kupljenoj zemlji za brzu cestu nije se dogodilo ništa. ostalo je jako puno nacrta, jako puno ideja, jako puno lijepih želja i obećanja al se nije pomaknulo s mrtve točke skoro pa ništa. Ulazimo u zonu SDP-ove vlade koja ju nije završila do kraja, otvaranje dijela brze ceste napravila HDZ-ova vlada i 2016.g. ta brza cesta je došla do Križevaca. Od 2016. do danas prošlo je šest godina, a da nismo dobili niti jedan metar brze ceste. Promijenilo se nekoliko vlada, promijenilo se neka strategija financiranja države, promijenilo se nekoliko setova saborskih zastupnika, ne samo iz Koprivničko-križevačke županije nego iz 2. izborne jedinice, ali u tih šest godina nije napravljen pomak, ponavljam niti u jednom centimetru niti u jednom metru. Ono što smo konačno dočekali prije godinu, godinu i pol dana blago pokretanje aktivnosti i jasno definiranje kroz proračunske dokumente i planove da radovi nastavljaju jednom trasom prema Koprivnici kroz Vojakovački Kloštar, nakon toga Đurđevac mađarska granica, drugom trasom prema Bjelovaru. Prema saznanjima koja imamo od resornog ministra ti ugovori jesu potpisani, potpisani su još prije godinu i nešto dana, no nakon toga upadamo u fazu kao što to ide sa hrvatskim javnim nabavama, ponešto žalbi, pa vraćanje, pa ponovno odlučivanje i izgubilo se ohoho mjeseci. I konačno smo dočekali ovu godinu gdje smo bili uvjereni da će se ti metri početi ostvarivati, no sad navodno imamo problem s time da se pojavila inflacija, iako je ona tu već ponešto duže vremena nego što sad mi pričamo o njoj, e sad imamo zavrzlamu kako se dogovoriti i kako razjasniti sa izvođačem radova da uopće uđe na to gradilište i da počne graditi te prijeko potrebne brze ceste prema Koprivnici i prema Bjelovaru. Stoga koristim i ovu priliku jer znamo da je sve poskupilo, znamo da je vlada našla na puno stavki u proračunu dodatna sredstva za brojne druge projekte, da kao što se nalazilo sredstava za spajanje sa Dalmacijom, za spajanje sa Slavonijom, za potrebu pristupnih cesta Pelješkom mostu, sve ono što zapravo ova država treba da se isto tako nađe ponešto tih dodatnih kuna za nastavke brze ceste prema Koprivnici, prema Bjelovaru. Jer ako se respektira snaga našega gospodarstva predvođeno Podravkom, ako se respektira snaga i našeg novog Sveučilišta Sjever i učilišta u Bjelovaru i brojnih drugih institucija koje imamo na području te regije tada vjerujem da se može to respektirati i honorirati kroz brzu cestu koja se ponavljam obećava, priča, želi već skoro 40 godina. Hvala vam lijepa.
U ime Kluba zastupnika HNS-a, HSU-a i nezavisnih zastupnika sada će govoriti poštovani zastupnik Silvano Hrelja, izvolite
Poštovani potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege. U subotu smo proslavili 100-ti rođendan HZMO-a i ja sam od nekolicine dobitnika priznanja za razvoj Hrvatskog mirovinskog sustava i HZMO-a. Naravno nakon 25.g. indirektnog i direktnog bavljenja umirovljeničkim temama i problemima da me to ispunjava zadovoljstvom, ali ja nisam došo danas za ovu govornicu da se hvalim tim priznanjem jer bi to bilo vrlo neprilično jer sam sretan što sam radio za ljude sve ove svoje godine i želim ovo priznanje posvetiti njima. Ovo priznanje posvećujem najvećoj hrvatskoj obitelji, obitelji hrvatskih umirovljenika, svojoj obitelji i svim suradnicima. Posvećujem ovo priznanje i onima koji danas nisu među nama, a ispunjavali su moj život u vjerovanje u mudrost starijih koja me ni danas nije napustila, ta vjera ni danas i danas u meni živi, koji su me učili i ukazivali mi na probleme i na rješenja i u suštini ja sam jedan sretan čovjek da sam imao takvu priliku živjeti i raditi sa starijima kao najmlađi među njima. Hvala im na povjerenju. Ovo priznanje posvećujem svim mojim biračima u 8. izbornoj jedinici koji su me podržali u šest izbornih ciklusa i koji su vjerovali u ishode onoga što sam obećavao pred izbore da će to biti i realizirano. Hvala svima onima koji su neprestano računali o tome koje ću ja riječi izgovoriti za ovom govornicom i pred ljudima jer riječi su važne, ljudi nas prepoznaju po riječima, ljudi se vezuju za riječi, ljudi pamte, pamte riječi. Hvala svim stručnim suradnicima koji su poznavali ovu struku i koji su otvorenog srca došli i rekli u čemu je problem i ponudili da zajednički tražimo rješenja. Posvećujem ovo i zastupnicima svih šest saziva sabora u kojima sudjelujem i onima u opoziciji i u poziciji jer bio sam u različitim situacijama, svima onima koji su potpisivali prijedloge zakona, koji su glasali za određene zakone, koji su konstruktivno sudjelovali u raspravama da se sa svih aspekata osvijetle problemi, problemi umirovljenika. Posvećujem ovo priznanje i onim kritičarima koji su sustavno razarali jedinstvo umirovljeničkog korpusa nesuvislim idejama i ne znam pričanjem bajki i pričanjem priča da jedan čovjek može riješiti puno toga. Ne može, to ne može niko. Dakle, i njima posvećujem ovo priznanje jer su utjecali na moje odluke, na odluke da ustrajem u rješavanju na bilo koji način u rješavanju problema umirovljenika. I za kraj mog obraćanja nakon dva velika projekta koje sam u ovih 19 godina u kojima sam sudjelovao, a to je povrat duga umirovljenicima i onaj famozni dodatak koji svi nakon 2009. uživaju u iznosu od 27% za toliko bi bila manja mirovina u ovom trenutku, dakle pred nama malo optimizma za kraj, pred nama je treći veliki projekt, a u ova prethodna dva uvijek je bilo zadovoljnih koji su šutjeli, a nezadovoljnih koji su bili glasni. Nadam se da ćemo imati sreće i resorno ministarstvo i vlada i ja da imamo projekt u kojem će doista svi korisnici obiteljskih mirovina biti na dobitku. Hvala svima.
Hvala. Sad će u ime Kluba zastupnika Fokusa i nezavisnih zastupnika govorit poštovani zastupnik Damir Bajs, izvolite.
Hvala g. predsjedavajući, kolegice i kolege, dozvolite da u ime Kluba Fokus i nezavisni zastupnici se osvrnem na jednu temu koja je bitna za sve nas u Hrvatskoj. „Putovati znači živjeti“ rekao je Hans Christian Andersen, on je danski pisac bajke i kad je to rekao mislio je naravno na putovanje života, međutim u RH ta izreka se može odnositi na putovanje u ruralnim dijelovima RH. To znači da ovog trenutka upitno je da li će naši sugrađani, posebice oni treće životne dobi koji žive izvan Zagreba, izvan velikih centara, koji žive u selima i zaselcima imati mogućnost koja je ustavom garantirana, a to je prijevoz. Naime, pred nama je sad odluka da li će se javna usluga u cestovnom prijevozu za taj dio Hrvatske riješiti. Moram reći da je Vlada RH donijela odluku u kojemu je osigurala 428 milijuna kuna za financiranje 85% ukupnog javnog prijevoza i da time naravno prijevoznice služe uz stanovnike koji su u javnom cestovnom prijevozu i redovitim učenicima, međutim postoji jedan mali problem, a to je da ovog trenutka kad govorimo o Hrvatskoj samo dvije županije su potpisale taj ugovor. Mi znamo da postoje problemi, pitanje s kime potpisati, da li ići na javni natječaj ili dati temeljem stečenih prava, na koji način omogućiti linijski prijevoz? Ja ću reći da Vlada RH mora ući u rješavanje tog problema, mora riješiti pitanje dakle prijevoza. Mi znamo da prijevoznici naravno se nalaze sad tu u teškoj situaciji i redoviti linijski i izvanredni zbog cijene goriva, nagomilanih gubitaka i svega onoga što to nosi. Međutim, šta to znači za naše sugrađane koji žive u dakle Severinu, koji žive negdje u Baniji ili žive recimo na otocima? To znači da ako obzirom da se situacija promijenila nemaju više u kući sa sobom nekoga ko ima automobil, više ne mogu ići ni do kojeg centra, da li je to Bjelovar, da li je to možda Požega ili neko drugo mjesto i da se moraju pouzdati obzirom da autobusi već sad ne voze velikim dijelom Hrvatske u svoje prijatelje ili platit taksi. Koliko jedan umirovljenik može si to priuštiti, da li se može pouzdati samo u prijatelje, to je nešto što država ne bi smjela dopustiti, a kud oni to zapravo idu, zbog čega je to potrebno? Pa potrebno je ne radi doživljaja života, nego radi realnih životnih prilika, a to znači radi toga da odu doktoru, da odu notaru, da riješe neke stvari, da imaju dakle kupovinu za možda cijeli mjesec i kada ovog trenutka se najavljuje da će se prijevoz stati u cijeloj RH, kada 18 županija to nije potpisalo onda bez obzira na odluku koja nije provedena Vlada RH treba poduzeti dopunske korake. Ja moram reći da sam evo i na županijskoj skupštini svoje Bjelovarske županije na niz pitanja koji su postavljeni tamo jel ta mogućnost ili nemogućnost kretanja možda u Zagrebu uopće ne postoji, ali izvan Zagreba je nužna životna potreba, mi je rečeno da je upitno da li će ministarstvo i da župani čekaju da li će ministarstvo i vlada ispuniti svoju obvezu sufinanciranja i kako će to sve funkcionirati. Postavio sam saborsko pitanje prema ministru Butkoviću da vidimo da li će se poštovati to ako to već je upitno, a mislim da ne bi smjelo bit upitno, da se da uvjeravanje da će funkcionirati i da se pogleda primjer tih dviju županija, na koji način to moram reći ostavljam njima, da li javnim natječajem, da li direktnom pogodbom, ali za dakle naše sugrađane, za bake, djede, ali i mlađe ljude u našoj provinciji ili u ruralnom kraju kako se to lijepo kaže to je potpuno svejedno ako autobus ne dođe. Stoga putovati znači živjeti, u Hrvatskoj nije nikakva bajka, niti alegorija, to je stvarnost koja se može desiti da ne bude moguće odnosno da putovanje ne bude ovaj omogućeno našim sugrađanima. Hvala.
Hvala.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Nastavljamo s radom prema planu: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva, drugo čitanje, P.Z.E. br. 228 Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Molio bih, a ne, ipak ćemo prije izlaganja predlagatelja imati nekoliko zahtjeva za stankom. Prvi se javio kolega Daus. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče HS-a tražim stanku u ime IDS-a od 10 minuta da bismo se dodatno konzultirali i naglasili neke stvari. Nije problem sama infrastrukturu odnosno za sad je još uvijek problem, ali nadam se da neće biti. Mislim da je potrebno najprije riješiti uzrok, a tek nakon toga posljedice, a uzrok je taj da je u Hrvatskoj osnovni problem nedovoljna proizvodnja električne energije i to se ne rješava uvozom već povećanjem proizvodnje iz alternativnih izvora. I svake godine uvezemo električne energije u iznosu od nekoliko milijardi kuna, prognoza da je pred nama sušna godina, hidroelektrane će vjerojatno gotovo sigurno raditi s puno manjim kapacitetom, inače nisu dovoljno iskorištene zbog zastarjele tehnologije u njima i što mi činimo? Zar ne bi bilo pametnije te puste milijarde uložiti u proizvodnju električne energije za početak u samim domaćinstvima svoto naponskim sistemima, obiteljskim kućama, stambenim zgradama, kućama za odmor za smještaj turista itd. S druge strane čujem da je Njemačka udvostručila poticaje za kupnju električnih automobila, trend je veoma jasan sve više će biti električnih automobila i na našim prometnicama. Što mi činimo? Zar ne bi bilo pametno dodatno poticati i sufinancirati sustave punionica na samim obiteljskim kućama, ne samo onih velikih punionica nego i malih, ali posebice onima na kućama za odmor, na kućama za smještaj turista tzv. destination chargeri koji bi rasteretili veliku potrošnju u špici sezone na velikim punionicama. Tada bi imali zaokruženu priču jer nemojmo zaboravit da i sa postojećom proizvodnjom električne energije u nekim trenucima u špici sezone mi smo pa već na samoj granici kapaciteta odnosno prekapacitirana nam je sama proizvodnja. Hvala lijepa.
Stanka je odobrena. Kolega Bulj pretpostavljam isto zahtjev za stankom jel.
Hvala lijepo. Tražim stanku u ime kluba Mosta od 10 minuta znači da govorim ovdje o kako i na koji način alternativna goriva u infrastrukturu ugraditi, to znači pripisivanje direktiva EU, to sam često govorio i usklađivanje. Međutim, ja bi također napomenuo ovdje da je energija preskupa u RH, a da imamo mogućnosti alternativne energije. Most je i u prošlom mandatu davao Zakon o mikrosolarima gdje bi riješili energetsku neovisnost prije svih naših obitelji, poglavito socijalno ugroženih jer Hrvatska preko pola milijarde kuna ulaže za energetski socijalno ugrožene naše obitelji što lokalna, što regionalna, što država koja daje kroz socijalne pomoći. Samo da ta sredstva uložimo godišnje bi mogli riješiti veliki broj tih ljudi, a samim tim dobili bi neovisno energetske obitelji. Očito monopolistima ne odgovara da mi imamo neovisne obitelji jer jednostavno onaj koji je ovisan on se može i kontrolirati. A imamo toliki potencijal da doslovno Maribor grad u Sloveniji više proizvodi od sunca energije nego Hrvatska, cijela Hrvatska. Tako da taj potencijal, a poglavito govorimo da je u krovovima, mi ne koristimo. I predlažem još jednom da bez obzira o čemu sada ćemo govoriti, tj. ovo će biti uključivanje eu direktive, to je prepisivanje zakona, dignemo ovdje ruku u biti ništa nismo riješili, a naše energetske potencijale koje imamo mi ne koristimo, a to je sunčeva energija. A i ono što smo koristili kroz vjetar i vjetroelektrane vidite da to skuplje plaćamo od zlata. Znači dajemo tko zna kome poticaje vidimo samo Krš-Pađene i brojne vjetroelektrane šta je se dogodilo s tim da je to čisti kriminal, korupcija [[Upadica predsjednik: Hvala vam lijepa.]] i nanesena je velika šteta energetska našim građanima. Stoga još jednom iskoristimo našu sunčevu energiju.
Hvala vam lijepa. Ima li još zainteresiranih? Ako nema onda ćemo nastaviti s radom sukladno čl. 293.b., pa ću sada pozvati da u ime predlagatelja poštovani državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture Tomislav MIhotić predstavi konačni prijedlog navedenog zakona. Izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici, poštovane dame i gospodo, sve vas srdačno pozdravljam u ime Vlade RH, u Ministarstva mora, prometa i infrastrukture i u svoje osobno ime. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva se mijenja i dopunjuje. Postojeći pravni okvir za razvoj infrastrukture za vozila koja za pogon koriste alternativna goriva. Pravni okvir za korištenje alternativnih goriva u prometu i razvoj infrastrukture za ista koji je na snazi donesen je Zakonom o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva NN br. 120/2016. U skladu sa dosadašnjim raspoloživim tehnologijama te uzimajući u obzir postojeći pravni okvir o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva u RH alternativna goriva koja se koriste u prometu obuhvaćaju električnu energiju, vodik, biogoriva i prirodni plin. Cilj je razviti infrastrukturu za alternativna goriva kao preduvjet za njihovo korištenje u prometu kako bi se postigao razvoj održivog tržišta i prometnog sustava na temelju istih, te bi se postigao manji, odnosno minimalni negativni učinak po okoliš i društvo. Ovim prijedlogom zakona osigurava se usklađivanje sa EU regulativom, stvaranje preduvjeta za pružanje kvalitetnijih usluga korisnicima alternativnih goriva kroz uspostavu registra punionica alternativnog goriva, razvoj tržišta kroz uspostavu sustava za transparentnu usporedbu cijena alternativnih goriva. Radi skorog uvođenja eura kao službene valute u RH predloženo je duplo propisivanje prekršajnih odredbi i to u kunama do uvođenja eura, te u eurima nakon uvođenja eura. Ovim prijedlogom zakona u nacionalno zakonodavstvo prenose se odredbe pravne stečevine EU koju je RH kao članica dužna primjenjivati s područja alternativnih goriva. Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva propisat će se i dodati postojećim odredbama. Odredbe o mjestima za punjenje motornih vozila kategorije L mopedi, motocikli, laki četverocikli i četverocikli, odredbe o opskrbi električnom energijom sa kopna za plovila na unutarnjim vodnim putovima, odredbe o opskrbi vodikom za vozila cestovnog prometa i odredbe o opskrbi prirodnim plinom za vozila koja sudjeluju u cestovnom i vodenom prometu. U cilju kvalitetnijeg informiranja korisnika kao i praćenja razvoja infrastrukture za alternativna goriva prijedlogom zakona se određuje uspostava registra punionica za alternativna goriva i njihovo vođenje. Sastavni dio registra je primjena jedinstvenog sustava označavanja operatera i punionica na razini EU-a. To uključuje definiranje formata, sadržaja i lokacija za pružanje informacija na punionicama temeljem metodologije dogovorene na razini EU-a. Registar će u realnom vremenu pružati informacije o lokacijama punionica, cijeni punjenja i zauzetosti punionice. Uvjet za uspostavu registra će se urediti pravilnikom koji će biti pripremljen nakon usvajanja zakona. Uspostavu registra financira EU u 80% iznosu. Zakonom se uvodi obveza iskazivanja informacija za usporedbu između odgovarajućih jediničnih cijena svih vrsta goriva na javno dostupnim mjestima za opskrbu i punjenje alternativnim gorivima. Navedeno će omogućiti transparentnije iskazivanje cijena goriva na postajama za opskrbu gorivom čime će se ujedno povećati osviješćenost vozača, dobavljača i … [[Govornik se ne razumije.]] prilikom kupnje cestovnih vozila. Pružanje informacija na benzinskim pumpama će se provoditi sukladno metodologiji koja je usvojena od strane Europske komisije. Financiranje metodologije za usporedbu cijena goriva je također financirano od strane Europske komisije. Zaključno cilj prijedloga zakona nije dodatno financijski opteretit državni proračun i regionalna i lokalna tijela vlasti, nego ujednačiti tehničke specifikacije stanica za punjenje i opskrbu alternativnim gorivima kako bi bile kompatibilne sa svim tehnologijama vozila, te kako bi se omogućila neometana upotreba vozila na alternativna goriva na cijelom području EU-a u vremenima koja dolaze. Za provedbu prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva neće biti potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu RH, niti u proračunima jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Predlagatelj je ažurirao Konačni prijedlog zakona uzimajući u obzir planirano uvođenje eura kao službene valute u RH na način da je koristio model tzv. duplog propisivanja prekršajnih odredbi na način da su jednim člankom propisane novčane kazne u kunama koje su na snazi do dana uvođenja eura, a drugim člankom propisane novčane kazne u eurima koje će biti na snazi od dana uvođenja eura. Nakon rasprave u Hrvatskom saboru o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva na temelju članka '81. Ustava RH i članka 187. stavka 5. Poslovnika Hrvatskog sabora, Hrvatski sabor je na 10. sjednici 25. veljače 2022. godine donio zaključak kojim se prihvaća Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva, te su se sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja izneseni u raspravi uputile predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Razlike između rješenja koja se predlažu konačnim prijedlogom zakona u odnosu na rješenja iz prijedloga zakona nakon prvog čitanja u Hrvatskom saboru i razlozi zbog kojih su te razlike nastale Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o alternativnim gorivima ima 13 umjesto 12 članaka, jer je između dva čitanja dodan novi članak četvrti. Na tekst prijedloga zakona Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora istaknuo potrebu nomotehničke dorade pojedinih odredbi. Nadalje, u članku 1. Konačnog prijedloga zakona predlagatelj je proširio odredbu članka prvog stavak 3. kojim se mijenja i na područje zaštite na radu, područje zaštite od požara i tehnoloških eksplozija, područje zapaljivih tekućina i plinova. Naime, navedena područja su ključna za osiguravanje pretpostavki za sigurnost ljudi i postrojenja. Predlagatelj je dodao novi članak 4. konačnog prijedloga zakona kojim je izvršena izmjena članka 4. stavka 10. kojom je ispravljeno pozivanje na odredbu vezano za izradu izvješća o provedbi NOP-a. Izmijenjen je članak 6. stavak 1. važećeg zakona, tako da je izbrisana procjena broja registriranih električnih vozila do kraja 2020. Nadalje, uočena je potreba upućivanja kroz konačni prijedlog zakona na poštivanje odredbi propisa kojim se uređuju sustavi za opskrbu motornih vozila s tlačenim prirodnim plinom SPP-om, kao i propisa koji se uređuje ukapljeni naftni plin te navedeno dodano u čl. 7. Konačnog prijedloga zakona. U čl. 8. Konačnog prijedloga zakona, čl. 7. prijedloga zakona kojim se dodaje čl. 9., a st. 1. je podijeljen u više stavaka, novi stavci 6. i 7. Predlagatelj je ažurirao čl. 11. Konačnog prijedloga zakona uzimajući u obzir planirano uvođenje eura kao službene valute u RH na način da je koristio model tzv. duplog propisivanja prekršajnih odredbi, uzimajući u obzir uvođenje eura kao službene valute u RH predlagatelj je dodao čl. 14 Konačnog prijedloga zakona kojim je propisana prijelazna i završna odredba vezano za uvođenje eura. Prijedlozi, primjedbe i mišljenja koja su dani na prijedlog zakona nakon prvog čitanja u HS-u, a koji predlagatelj nije prihvatio te razlog zašto nije, to su bile dvije primjedbe na 10. sjednici 17. veljače, zastupnica gđa. Taritaš povela je raspravu o tome zašto je upravni nadzor nad provedbom zakona u nadležnosti Ministarstva gospodarstva i održivoga razvoja, inspekcijski u nadležnosti Ministarstva mora, prometa i infrastrukture. Naime, čl. 76. Zakona o tržištu električne energije propisane su odredbe o integraciji elektromobilnosti u elektroenergetsku mrežu tako da ministarstvo nadležno za energetiku provodi upravni nadzor nad provedbom i ovog zakona. Nadalje, u okviru djelokruga rada ministarstva nadležnog za energetiku, također je i provedba Strategije energetskog razvoja RH do 2030. s pogledom na 2050., kao i priprema prijedloga Hrvatske strategije za vodik od 2021. do 2050. Ministarstvo nadležno za energetiku upravlja razvojem elektroenergetske mreže, kao i razvojem infrastrukture za proizvodnju, prijenos i distribuciju alternativnih goriva te je u skladu s navedenim logično da upravni nadzor obavlja to ministarstvo zaduženo za energetiku. Kako se zakon o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva odnosi isključivo samo u infrastrukturu u području prometa, inspekcijski nadzor provodi ministarstvo nadležno za prometnu infrastrukturu. Nadalje, zastupnik Željko Pavić je u raspravi na sjednici HS-a naveo da se izradi zakona pristupilo u vrijeme kad se na radnim tijelima Vijeća EU raspravlja o prijedlogu Uredbe EU Parlamenta i Vijeća o uvođenju infrastrukture za alternativna goriva i stavljanju izvan snage Direktive 94 iz 2014. EU, EU Parlamenta i Vijeća te će se ponovno biti potrebno mijenjati Zakon o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva. S tim u vezi predlagatelj ističe kako živimo u dinamičnim vremenima kad je tehnološke i digitalne promjene potrebno kontinuirano ažurirati i regulirati kroz promjene pravnih propisa. Na razini EU planira se u potpunosti staviti izvan snage spomenuta Direktiva, 5 godina nakon što je bila na snazi u državama članicama. Predlagatelj se nastoji prilagoditi svim tehnološkim i digitalnim promjenama u skladu s raspoloživim proračunskim sredstvima. Zaključno, cilj prijedloga zakona nije dodatno financijski opteretiti državni proračun i regionalna i lokalna tijela vlasti, nego ujednačiti tehničke specifikacije stanica za punjenje i opskrbu alternativnim gorivima kako bi bile kompatibilne sa svim tehnologijama vozila te kako bi se omogućila neometana upotreba vozila na alternativna goriva na cijelom području EU-a u vremenima koja dolaze. Za provedbu Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva neće biti potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunima RH niti u proračunima jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Vjerujem da ćemo svim predloženim mjerama doprinijeti i uspostavi infrastrukture za alternativna goriva, kao i omogućiti korisnicima pogodnije korištenje istih. Slijedom svega naprijed navedenog, predlažem donošenje ovog Zakona u HS-u. Hvala na pozornosti.
Možete ostati državni tajniče jer imamo 18 replika. Prvi je na redu kolega Bulj. Izvolite.
Državni tajniče, alternativna goriva koja su opisana zakonom, tj. koji je to obaveza koje moramo ispuniti prema direktivi EU, ne da moramo nego jednostavno lipo je se pohvaliti. Međutim, mene zanima realnost. Ja ću vam recimo dat samo primjer. Autobusi vlasnika Mate Jujnovića, Promet Sinj, imaju 40 godina, evo jutros govore da djeca ne mogu doći do škole, često se zapale, a mi govorimo o alternativnim gorivima. Da nije samo sposobnosti vozača, koliko su stari autobusi, ta djeca bi izgubila svoj život. Kako možete dati dozvole da autobusi stariji od Biblije mogu prevoziti našu učeničku djecu? O tome sam bezbroj puta govorio ovdje u Saboru i vama i ministru koji nije baš često da dođe ovdje pa da sasluša istinu, ma kakva alternativna goriva, autobusi doslovno na garbun, na ugljen, [[Upadica: Hvala vam.]] svaki dan se zapali jedan autobus i u tome prevozimo djecu.
Hvala. Izvolite odgovor.
U svakom slučaju, sa Ministarstvom prosvjete vodimo računa i o kvaliteti autobusa i donosimo pravilnike koji idu u tom smjeru da budu što kvalitetniji autobusi baš u tih koji prevoze djecu.
Povreda Poslovnika, kolega Bulj.
Hvala lijepo. Tajnik je povrijedio čl. Poslovnika 238, gdje je omalovažio zastupnika jer govori, bit ću blag, laž. Autobusi stariji od Biblije od Mate Jujnovića. Koga on drži za šta i tko je u tom kozaračkom kolu za neku stvar drži i nikako ne pušta, o tome neću govoriti. Ali jutros je autobus sa 40 godina stao sa djecom. Prije nekoliko tjedana izgorio jedan autobus. Svaki tjedan autobus gori, je li vi razumijete što govorim? Djeca i njihovi životi su ugroženi. U tome je problem.
Kolega, kolega Bulj. To ste mogli kazati i u replici i mogli ste to kazati i u izlaganju svome i u ime kluba i pojedinačno, a ovo je sad kršenje Poslovnika tako da ... [[Upadica se ne čuje.]] dobivate. Slažem da je istina ali ste povrijedili poslovnik i dobivate opomenu. Kolegice Vučemilović izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče. Ovo sve što vi govorite je jako lijepo u skladu sa eu direktivama, ali kao što je rekao i kolega Bulj, jedno je ovo što dolazi u sabor, jedno je ovo što propisuje Europa, a stvarnost je nešto drugo. Mi iz tog vašeg ministarstva često čujemo o renesansi željeznica koja će trajat osam godina, a na kraju vidimo da će ona izgleda trajati preko 100 godina koliko je i trajala ona prava renesansa, budući da niste u stanju čak ni javnu nabavu provesti kako treba pa vam stalno padaju natječaji, konkretno za dionicu Hrvatski Leskovac-Karlovac. Ali moje je pitanje će biti konkretno budući da ste sada sve ovako lijepo nam rekli da je to budućnost, da se radi na tome, pa zašto onda tri tvornice u Hrvatskoj koje proizvode bio dizel su sve tri zatvorene i konzervirane, a mi eto toliko pratimo Europu i te zelene politike i mi jako puno ulažemo sada u infrastrukturu, a imamo tri tvornice za bio dizel koje su nam zatvorene i konzervirane. Hvala.
Izvolite odgovor.
U svakom slučaju mi smo napravili ogromne pomake u električnim vozilima i infrastrukturi za punjenje električnih vozila. Te tri tvornice su privatne, teško mi je govoriti o razlozima zašto su one u takvom stanju i zašto ne funkcioniraju, ali mi po premreženosti infrastrukturom nismo baš u dnu Europe nego pri sredini ili pri vrhu.
Sada je na redu kolega Kirin, izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani tajniče. EU Parlament je 2018.g. usvojio Rezoluciju o uvođenju infrastrukture za alternativna goriva u EU, također je navedeno da je promet jedan od glavnih sektora gospodarstva EU-a u kojem se od '90.g. povećavaju emisije stakleničkih plinova. Molim vas pitanje, da li će punionice ili otvaranje punionica za alternativna goriva odnosno dobivanje biti tako da se punionice, posebno na autocestama uklope u punionice na fosilna goriva ili će se dijeliti nove lokacije pa da ne ispadne da takve punionice imamo i na pomorskom dobru, ali i zašto ne kada na tom prostoru danas imamo svašta ili druge sadržaje? Hvala.
Izvolite odgovor.
Pa mogu i ne moraju biti na istim lokacijama. Znači tamo gdje na istim lokacijama postoji mogućnost dogradnje tu će se dograđivat, ali one će se i autonomno postavljat. A imaju kriterij što se tiče autocesta koje ste spomenuli već sada na svako 50 km autoceste imate mogućnost punjenja električnih vozila.
Kolega Mažar izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče HS-a. Poštovani državni tajniče. Po podacima Europske agencije za okoliš od ukupne emisije stakleničkih plinova najveći dio odnosno čak preko 71,8% otpada na cestovni promet. Iz toga razloga je HS u ožujku ove godine usvojio Strategiju za vodik 2021.-2050. kako bi svoje gospodarstvo prebacili i na obnovljivi vodik, ali i na električnu energiju i na druga alternativna goriva. Veseli da osim Auto Rimca se planira i u Čakovcu otvoriti proizvodnja i električnih automobila i automobila na vodik. Moje je pitanje vezano za strategiju, preuzeli smo u sljedeće tri godine proizvodnju milijun toga obnovljivog vodika, ali isto tako i po NPO-u u sljedeće tri godine izgraditi i 10 punionica. Dakle, dali smo mi spremni i da li već imamo te kapacitete?
Izvolite odgovor.
… [[Govornik naknadno uključen.]] distribuciju vodika u prometnom sektoru u vrijednosti oko 200 milijuna kuna, tako da u tijeku je sa realizacijom pretpostavki da to može funkcionirat.
Sada će replicirati kolega Bačić Ante.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Poštovani državni tajniče. I s ovim izmjenama iako smo imali i zadnjih mjeseci još nekoliko zakona koji su pratili ambiciozni plan, zeleni plan Europske komisije upravo vezano za smanjenje CO2 emisija do 2035.g., ali i uvođenja alternativnih goriva, ja imam dva pitanja čisto da čujemo vaša promišljanja i promišljanja samoga ministarstva, a to je postoji bojazan da malo kasnimo što se tiče jačine električne mreže i u pojedinim gradovima i na samoj A1 autocesti tako da sve buduće punionice neće biti osposobljene za brzo punjenje novih vozila i novih baterija? I drugo pitanje, znamo da ukupni broj električnih vozila u RH na nekih 0,17% od ukupnog broja motornih vozila, a uzeli smo ambiciozni plan povećati to do 2030.-2035. na 16%. Da li ministarstvo uz određene poticaje radi još neke subvencije za povećanje broja električnih vozila?
Izvolite odgovor.
Pa dobro subvencije jesu predviđene kroz NPOO sad da ne govorim iznose i cifre od s jedne strane i razvoja tehnologija bespilotnih vozila i autonomnih vozila do sufinanciranja kupovine vozila sa gotovo 300 milijuna kuna. Znači sva sredstva idu u tom smjeru i ta mogućnost se diže. Što se tiče same mreže i snage mreže, cilj nam je točno i zadatak koliko jakih punionica postavit, ali to ovisi o elektroenergetskom sustavu što nije ingerencija ovog ministarstva već Ministarstva gospodarstva, ali najuže surađujemo i te pretpostavke stvaramo.
Kolega Pavliček, izvolite.jandroko
Poštovani državni tajniče. Znate li koliko imamo trenutno javnih punionica za električna vozila diljem Hrvatska koji su u funkciji? I kako doskočiti tome s obzirom da od 1.1. ove godine sve veći broj punionica naplaćuje punjenje, pa tako vam jedno prosječno punjene baterije od 50 kWh na javnoj punionici iznosi čak 250 kuna? To samo pokazuje da jednostavno ovaj udio što je kolega spomenuo od 0,17% električnih automobila u cjelokupnom cestovnom prometu sigurno se neće povećati nego čak smanjivati jer se radi o prilično skupoj energiji za krajnjeg korisnika.
Izvolite odgovor.
… zadnje podatke što smo imali bilo je nekih 600 lokacija, a onda još na svakoj od tih lokacija po par priključaka. Ali govorim to je živo tkivo svakim danom se povećava i razvija taj broj.
Kolegice Mrak Taritaš. Samo malo prije to povreda poslovnika, kolega Pavliček. Izvolite.
Povreda poslovnika 238. državni tajnik mi nije odgovorio na ovo drugo pitanje, a to je što učiniti s tim s obzirom da se naplaćuje na svim javnim punionicama gotovo na svima i da su to iznosi od 250 kuna za jednu prosječnu bateriju u elektroničnom …
Kolega Pavliček to nije povreda poslovnika, državni tajnik je odgovorio što je odgovorio to nije kategorija povrede poslovnika. Njegova je odgovornost, ali ne mogu vam tu sada to omogućiti. Izvolite kolegice Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče sabora, poštovani državni tajniče. Mi zapravo govorimo o punionicama koje su u nadležnosti vašeg ministarstva, ali vidjet ćete i u raspravama u ime kluba i pojedinačno, a mi ćemo zapravo glavninu rasprave voditi o tome kako puniti te punionice odnosno bolje rečeno od kud energenti i sve ostalo. Ali ono što ću vas ja pitati je sljedeće. Postoji jedna moda koja je krenula i u prošlom sazivu sabora je nastavljena i ovdje da stvari koje ne riješite zakonom, a riječ o relativnoj izmjeni zakona prebacujemo na pravilnike. Pa kroz svaku izmjenu zakona ne da broj pravilnika pada nego broj pravilnika raste. Vi ovdje između ostalog imate kroz odredbu članka dodan čl. 9.a dva nova pravilnika koja treba napraviti dakle odlučili ste se za dva nova pravilnika te nove pravilnike će donijeti ministar, pa mene zanima u kojoj fazi, dal ste ih pripremili, dal ste ih napravili, da li su bili u javnoj raspravi i da li smo spremni da onda to bude cijeli paket? Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
… [[Govornik naknadno uključen.]] zakona i pripremaju se.
Kolegice Ahmetović izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče. Mogli bismo govoriti satima o problemima u prometnom sektoru, a ja ću spomenut samo jedan vrlo životan problem, a to je debelo kašnjenje vlaka na relaciji Koprivnica-Zagreb i to u pravilu od 20 do 40 minuta zbog čega i ljudi kasne na posao, a plaćaju karte stotinjak kuna. Međutim, kad govorimo o ovom zakonu mi zapravo ovim izmjenama zakona usklađujemo svoju regulativu sa europskom regulativom odnosno europskom direktivom iz 2014.g., međutim ja sam i prošli put spomenula da je Europska komisija sredinom 2021. objavila novi prijedlog za stvaranje nove regulacije za infrastrukturu alternativnih goriva koja bi trebala stupiti na snagu već tijekom ove godine. Zanima me da li se ministarstvo priprema za usklađenje zakonske regulative sa tim novim prijedlogom ili ćemo čekati ponovno nekoliko godina da bismo usklađivali sa najnovijim prijedlogom? da li ste razmišljali o tome da se implementiraju neke odredbe već ovog samog prijedloga iako nije stupio na snagu još sa našim zakonodavstvom?
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Implementirali buduće nismo jer buduće još uvijek ne znamo nit imamo službeno, al normalno da sudjelujemo i u radu komisije i da predviđamo što napravit i mi ćemo sasvim sigurno do kraja godine ići i sa izmjenama i sa novim … u izradu tako da bi uskladili sve ono što će proizići iz nove uredbe.
Kolega Pavić izvolite.
Poštovani tajniče u svojem ste izlaganju rekli da je rezervirano 200 milijuna kuna za izgradnju infrastrukture za opskrbu punionica. Ja sam kad smo imali raspravu o prijedlogu zakona u prvom čitanju pitao sam tajnika da li se priprema i da li se razmišlja o tome da se stavi više punionica vodika na obalu, znači da se pripreme i brodovi i marine za punionice se vodikom. Naime, mi smo turistička država, vjerojatno jako vjerojatno da će uskoro dolaziti turisti i gosti sa novim vozilima koja će imati vozilo na vodik odnosno imat će motore na vodik, a nisu planirane te punionice odnosno planirana je samo jedna i to od strane udruge i to na Visu.
Izvolite odgovor.
Kroz sve naše dokumente je predviđeno i u marinama znači na pomorskim putovima, isto tako i na slatkovodnim vodnim putovima postavljanje punionica, između ostaloga i vodika u određenim lukama. A električne punionice s kopna za vozila su predviđena u svim našim dokumentima.
Kolega Ćosić izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče, poštovani državni tajniče. Prema podacima Europske udruge proizvođača automobila od 2021.g. električna hibridna vozila odnosno vozila koja imaju nultu i smanjenu stopu emisije stakleničkih plinova čine 37,6% od svih novih automobila koji su registrirani na području EU. Iz istih podataka može se iščitati da je 63% više električnih automobila prodano u 2021. nego što je to bilo u 2020. trend je jako uzlazan. Dal je to u Hrvatskoj ili ne, ali Hrvatska je malo tržište, ali znamo da je Hrvatska turistička zemlja koja je u velikom dijelu i auto destinacija. Kakvo je stanje sada na tim magistralnim pravcima i turističkim odredištima i što se čini? Jel mislim da moramo užurbano pristupiti izgradnji te infrastrukture jel će nam doći ti automobili na naše područje što željno i očekujemo.
Izvolite odgovor.
Pa dobro samo okvirno znači na našim cestama sada je 16.000 hibridnih vozila oko 3.000 nešto iznad 3.000 električnih. Što se tiče mjesta za punjenje 2,3 mjesta je na 100 km cesta za punjenje, a postotak vozila koja su električna na tim cestama je 1,9, znači nisu rezultati veliki, ali u usporedbi s ostalim europskim zemljama nisu ni postoci mali.
Kolega Daus, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče, dolazim iz regije koja je u najvećoj mjeri odredišna, iz Istre, nije tranzitna, od tog 85% gostiju dolazi automobilima i zanima me vaše mišljenje o jednom našem prijedlogu da država pod hitno krene sa sufinanciranjem, sa poticanjem malih punionica na samoj lokaciji smještaja tzv. destination chargera manje snage, to su otprilike 7,7 kw punionice koje bi rasteretile cjelokupni sustav. Mi imamo velikih problema u špici sezone i Sam Plomin je negdje na maksimalnom kapacitetu u onom trenutku kad imamo špicu. Mnogo takvih, dakle bez dodatnih zakupa snage, mnogo takvih punionica zapravo bi riješilo, to bi bilo noćno punjenje kad su i manje, manje tarife itd., pa me zanima vaše mišljenje o tome. Hvala.
Izvolite odgovor.
Pa rekao sam najuže surađujemo sa Ministarstvom gospodarstvo tj. sa energetskim sektorom u tom ministarstvu i tu smo i dobili podatke da bi negdje gotovo 80% vozila se baš punilo na takvim punionicama i sve ćemo napravit i poticat da ih bude što veći broj u što kraćem periodu.
Kolega Vrkljan, izvolite.
Poštovani g. tajniče, EU je donijela Direktivu 2018.g. 199/18 kojom traži od RH da mijenja svoj zakon kojim je građanima RH dozvoljeno da iz solara proizvode električnu energiju samo za osobne potrebe. Mi smo to u ovome parlamentu izglasalo i ministarstvo g. ministra Ćorića koji je otišao se obvezalo da će u slijedećem mandatu, a to je sad upravo ističe 4.g. u Hrvatskoj se instalirat 60 tisuća solarnih jedinica, to bi bilo otprilike za 10% manje uvoza električne energije nego što Hrvatska trenutno uvozi. Nakon 4.g. u Hrvatskoj je instalirano svega 3.000 solarnih jedinica. Zanima me, pošto ne može oporba jer nema dovoljno ruku, a vladajući nemaju volje, ko prati ishode rada ministarstva na obveze dokumente koje su preuzeli?
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Dobro, opet mogu samo reć da je to ingerencija Ministarstva gospodarstva, ali što se tiče našeg ministarstva mi potičemo svugdje gdje je to moguće uz infrastrukturne objekte da se baš takva postrojenja omoguće, između ostalog takav sličan projekt priprema se i na zagrebačkom aerodromu.
Kolega Totgergeli, izvolite.
Hvala poštovani…
Pardon povreda Poslovnika, kolega Vrkljan izvolite.
Hvala g. tajniče, razumijem da ste iz drugog ministarstva, al ste ipak jedna vlada i trebalo bi barem to među ministarsko nekakva funkcionirat sustav, međutim kako vi tumačite…
Kolega Vrkljan što, što ste vi tražili?
Tražio sam povredu Poslovnika zato što…
A što je povrijeđeno, vi sad replicirate.
Nemojte mi upadat g. predsjedniče…
Ne, ne, ma samo malo, ne upadam ja vama, vi ste dužni na početku objasniti zašto tražite povredu Poslovnika.
Dobro, povreda Poslovnika zato što mi državni tajnik nije odgovorio na moje pitanje i rekao je da to nije njegovo ministarstvo. Postoji koordinacija između ministarstava i državni tajnik koji recimo u Ministarstvu gospodarstva je 12.g. na toj poziciji … [[Govornik se ne razumije]]
Hvala vam lijepo kolega Vrkljan. Kolega Vrkljan, isteklo je vrijeme i dobivate, dobivate, dobivate opomenu, ajde nemojte to raditi.
Pa vi ste mi pojeli to vrijeme. Pa vi ste mi to vrijeme pojeli.
Ne nisam, pustio sam 15 sekundi više, ovo nema veze s povredom Poslovnika, opomena, kolega, a i vi odgovarate sad je li, bili ste, ne sad je kolega Totgergeli, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče sabora, poštovani državni tajniče. Pa mislim da prvo trebamo konstatirat da je mreža punionica koju imamo u ovom trenutku u RH dostatna za ono što nam treba, da može bit bolja, može bit bolja, da se radi na tome da bude bolja, pa radite. Zajedno sa Ministarstvom gospodarstva osigurali ste 200 milijuna kuna poticaja za izgradnju punionica, što znači da ukupne investicije u narednom vremenu za punionice bi bile možda i 400 milijuna ako su samo 200 milijuna poticaji. Dakle, moramo još reć da u, u vrijeme kad nema turizma možete proć pored punionice svaki dan i ne srest nikad automobil da se tamo puni, to je realno stanje kad nema turista. Kad imamo one špice onda imamo problem samo na glavnim trasama, ali za te velike špice, pa mogli bi gradit još jedan paralelni autoput da nemamo špica, al ga ne gradimo, tako je i sa punionicama, trebamo bit optimalni u izgradnji tog.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Ha mogu se jedino složit sa dobrim dijelom konstatacije. Prema tome, broj punionica sasvim sigurno zadovoljava broj vozila koje imamo. Ono na čemu radimo to je na pojačanju kapaciteta pojedinih punionica, a to ovisi o energetskoj mreži i to radimo u suradnji sa energetskim sektorom.
Kolega Zekanović, izvolite.
Poštovani državni tajniče, evo rekli ste da imamo 3.000 automobila na električni pogon, inače za hrvatsku javnost imamo sve skupa oko 2,3 milijuna automobila otprilike na cestama, dakle to je skromno. E sada da bismo mi postigli onaj konačan cilj, a to je prelazak na nove energije, trebamo imat više električnih automobila, jedan od uvjeta su punionice, 600 ih zvuči dobro, međutim ključno je ovaj da imamo više automobila, kad bude veća potražnja za punionicama bit će punionica, bit će i privatne inicijative. Dakle, ključno je, nije tema zakona, ali ključno je subvencije električnih automobila. Prosječni električni automobil je preskup za prosječnog hrvatskog građana, dakle to je ono što je ključni problem i volio bi da se na tome poradi jer danas kupiti automobil od 60 ili 70 tisuća eura koji može napraviti bez punjenja udaljenost od Zagreba do Splita je za 99 ili 95% hrvatskih građana nemoguće, dakle subvencije za električne automobile.
Izvolite odgovor.
Pa zato i je predviđeno kroz NPOO baš subvencioniranje kupnje električnih automobila da bi ta u konačnosti cijena bila pristupačna građanima. Na tome radimo i sigurni smo da ćemo ove ciljeve koje ovdje proklamiramo dostići na takav način.
Kolega Ivanović, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče. Kažete da, Hrvatska je turistička zemlja i 22 milijuna vozila uđe u Hrvatsku u najboljim vremenima turističke sezone pa i na tragu ovoga što je rekao g. Totgergeli, imamo taj problem. Mi imamo 0,17% svega automobila na električni pogon, Europa će ih vjerojatno u godinama ispred imati puno, puno više i sigurno će biti problem sa punjenjem tih vozila, ova strategija koja se otkriva u ovom Prijedlogu zakona zasigurno je dobra, ali se slaže i sa ovim alternativnim rješenjima da ove male punioce koje bi bile praktički kućnog tipa bi bitno, bitno olakšale cijelu situaciju jer bojim se da u nekom trenutku ćemo imati više električnih vozila i drugih vozila na druge pogone, a nećemo imati načina da ih opskrbimo sa energijom koju oni troše.
Izvolite odgovor.
Pa iz tog razloga ta mogućnost punjenja i u kućama i rubnim kućama na otvorenim prostorima postoji čak mogućnosti i to se proklamira i priprema kao realna opcija da se na kandelabrima javne rasvjete na parkiralištima ugrade priključci za tu vrstu punjenja.
Kolega Brčić, izvolite.
Hvala g. predsjedniče, poštovani državni tajniče, možda malo bježim od srži same teme, ali kao što vam je dobro poznato, prije nekoliko godina plinofikacija Dalmacije je zapravo došlo do Dugopolja i u prvoj fazi je bila usmjerenost ka većim gospodarskim subjektima i većim institucijama, tako da danas primjerice u Splitsko-dalmatinskoj županiji KBC ima opskrbu plinom, isto tako i neke škole, evo, to mi je pomogao potvrditi i g. Andro Krstulović Opara, bivši gradonačelnik. Zanima me u kojem opsegu su ovi veliki potrošači spojeni na plinovod i što će bit sa drugom fazom za područje Cetinske krajine, znamo da se to spominjalo i da je bilo obećanja da će se pristupiti nakon prve faze ako se pokaže dovoljan interes i prema Cetinskoj krajini. Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Pa Andro će, što se tiče pokrivenosti Splita sigurno bolje odgovoriti od mene, ali u Splitu su glavni gospodarski subjekti priključeni na plinovod, između ostalog i splitska bolnica i splitsko brodogradilište i Lora. Normalno da je konačni cilj priključiti što veći broj stanovnika i najprije dignit svijest kod tih stanovnika da traže priključak na plin, onda stvoriti tehničke pretpostavke da se to rješava. Ali plinovod od Splita ide dalje i prema Imotskom, s druge strane, normalno da je Sinj blizu tog plinovoda, nije ni 10 km, ako se ne varam, oko 10-ak km i sasvim sigurno će se napravit priključak i prema Sinju, a pogotovo u prvoj fazi prema gospodarskoj zoni Kukuzovac.
E sad nakon Brčića ide Brkan, izvolite.
Zahvaljujem se predsjedniče, poštovani državni tajniče. Već ste dijelom odgovorili na moje zamišljeno pitanje. U biti vezano je sve za strategiju, Hrvatsku strategiju za vodik do 2050. g. koju smo 25. ožujka usvojili ovdje u Saboru i sad jedna stvar što se tiče punionica vodila u cestovnom, u prijevozu i cestovnom i pomorskom, u Strategiji je predviđeno da će se do 2050. osigurati 100 punionica. Također je predviđeno da će se za to potrošiti 23,8 milijardi kuna do 2050. g. Hoće reći 49 milijuna kuna godišnje. Ono što mene sad zanima. Ovo je bila strategija, da li postoji sada nekakvi operativni planovi koji su integrirani u Končani prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva i da li mi već sada možemo početi graditi i trošiti taj novac, znači 49 milijuna kuna godišnje sve do 2050. g.?
Izvolite odgovor.
Kroz Operativni plan oporavka i otpornosti, znači '22.-26. osigurano 353 milijuna kuna i ona se počinju trošiti, troše se na proizvodnju obnovljivog vodika, gradnju 10 megavatnog elektrolizatora i uspostavu infrastrukture sa 6 punionica vodika i infrastrukture za distribuciju vodika u prometnom sektoru, znači sa implementacijom toga za početak.
Hvala državni tajniče. Prošle su sve replike pa možete se vratiti na svoje mjesto. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu. Prvi na redu, Kluba zastupnika Mosta, poštovani kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Državni tajniče, volio bi da dođe ponekada i ministar Oleg Butković, mi smo iz istih krajeva, poznajemo probleme naših krajeva i ova tema alternativnih goriva je jednostavno prepisivanje direktiva, ali ja bi više govorio, lijepo je govoriti o vodiku, o infrastrukturi, o plinu, o vozilima koji se vozaju doslovno po svemiru, međutim, ajmo se mi vratiti malo realnosti. Ja bih samo kratko rekao, a to sam rekao i u replici i povredi Poslovnika jer nisam imao drugi način, međutim, evo sad mogu to iskazati malo opširnije. Mi govorimo o alternativnim gorivima u trenutku kada tjedno izgori jedan autobus pun đaka na području Cetinske krajine i o tome sam govorio bezbroj puta. Trenutno jutros sam dobio iz Trilja poruku preko Whatsappa, čovjek je slikao autobus, mogu vam poslati to, jednostavno dica ne mogu ići u školu iz Trilja prema Sinju i Splitu i na taj način jednostavno srednjoškolci na taj način, dici je onemogućeno, ali jutros, eto nije zapaljen autobus. Međutim, mi često imamo problem što se zapale autobusi, a županija za te međumjesne daje dozvole Mati Jujnoviću Prometu Makarska tj. Prometu Sinj jer je uzurpirao Autoprijevoz Sinj naravno uz pomoć struktura koje su bili u županiji tada u državi i preuzeo je Autoprijevoz Sinj, nije ispunio nikakvu obavezu, međutim ja bi ovdje ključno govorio o tome i to sam rekao da je ovo kao Kozaračko kolo, svak plešu, svak svakoga drži za neku stvar i niko ne pušta. Ja ovo govorim državni tajniče godinama i u prošlom sazivu, upoznat je ministar, inspektorat je došao vaš nadležni, čak u Sinj će doć inspektorat. Bila je tematska sjednica u Sinju, ali i dalje dicu prevoze na područje cetinskog kraja sa autobusima starijim od 20, 30, 40 godina. I roditelji se boje dal će se dica vratiti uopće iz škole ili do škole i to morete provjerit, vi ste s time državni tajniče upoznati to je ogroman problem. Lipo je razgovarati o alternativnim gorivima, lipo je razgovarati o punionicama vodika, lipo je razgovarati o električnim punionicama, međutim mi trenutno imamo gorući problem šta apsolutno ne ispunjamo niti jedan uvjet iz ovoga ovdje. I mi ćemo ovdje prepisat dignut ćemo mi ruku svi naravno, govorimo o alternativnim gorivima u istom trenutku dok je kaos. I drago mje što ste spomenuli plin, napravili ste trasu plinovoda, ali do TE na Peruči, niste do Kukuzovca, a pošto ste evo vrlo je to značajno kad ste spomenuli ovdje u svom govoru, spomenuli ste gospodarsku zonu KUkuzovac pa nama HEP koji je poskupio električnu energiju gdje bi mi sad 100% morali poskupiti cijenu vode našim sugrađanima jer poskupio struju vodovodima 500%, HEP hrvatski 500%. I šta oni misle da ću ja to poskupit dol građanima? A vi ćete iz vlade reći samo da ste skupili 10% jel. Ja imam rješenje jučer sam rekao, čekam strpljivo naravno i gradonačelnik sam i drago mi je da ste spomenuli zonu Kukuzovac i plinovod. Jednostavno, bliže se dali Alke i Velike Gospe svi ćete doć, vi ste doli obiteljski vezani, viđamo se svi. doće i predsjednik sabora, doće i predsjednik premijer, doće i predsjednik država i dapače svi ćete doći i dobro ste došli svi saborski zastupnici, kolege dapače. Sinj ima šta pokazat i cetinski kraj, jednostavno imamo četri trake Kukuzovac-Križice brza cesta, plinovod ugradite i zanima me dokle ste došli. Ne da nemamo plinovod, mi nemamo dovoljno električne energije na zoni Kukuzovac bez obzira što HEP upozoravamo da nam naprave trafostanicu, a bilo šta drugo. A vrlo je bitna zona Kukuzovac na najboljem strateškom mistu trenutno možda u Hrvatskoj ili u zaleđu Splita industrijska je zona i imamo mogućnost razvoja. Jednostavno plinovod kroz brzu cestu, evo ga krenite prezentirajte prije Alke narodu cetinske krajine dobit ćete pljesak. Bagere uputite dosta je više priče 25 godina zijade prije Alke. Naslušali smo se mi zijade i … od brojnih grdelina, neki su sad u kavezima. Prema tome, o alternativi da razgovarati, probleme koji su realni trebamo rješavati u ovome trenutku bar evo ograničite ako ste taksije ograničili zbog zaštite okoliša na pet godina, onda ograničite autobuse barem na 10, a ne da autobusi prevoze sa 30, 40 godina našu dicu, doslovno na garbun ja sam rekao to je ugljen, mi kažemo garbun. Ko Sinjska rera, evo borimo se da nekako dođemo do Ferate, Sinjske rere da turistički to obnovimo tu priču. Znači da raspravljati o ovim i vodiku i plinu i infrastrukturi i biogorivu, međutim mi apsolutno ništa ne radimo po tom pitanju nego naprotiv, dovodimo i ugrožavamo živote naše djece. I još jedan problem ću vam reći, kada govorimo o alternativnim gorivima, Ministarstvo gospodarstva i okoliša to je nespojivo, najprije to je velika greška vatra i voda jel tu su interesi pomiješani, a to je sve isto ministarstvo, to sam rekao i kad je se i konstituirala vlada da jednostavno takav ustroj nije dobar. Vatra i voda ne mogu skupa. Tada je donesena odluka da se iz Vrgorca prevozi smeće jel zona Kukuzovac, pardon, Centar za gospodarenje otpadom Lećevica je promašen projekt, ne samo što je promašen, jedino što smo imali direktore, zamjenike, dvet zaposlenih i potrošilo se do sad ne znam 50, 60 milijuna kuna, donesena je odluka da se sa vrgoračkog odlagališta prevozi smeće u Sinj 120km u starim karampalinama koji prevoze smeće na autoputu. Sad zamislite kolika je to CO2 na dizel, da prevozimo smeće, komunalni otpad 120km u jednom smjeru 120 u drugome u starim karampalinama. To je realnost, zamislite što radimo. Zato što je neko taj projekata Centar za gospodarenje otpadom Lećevica naravno doveo u tu fazu da jednostavno Splitsko-dalmatinska županija Dalmacija će postati gore nego što je bilo u Napulju u Italiji, imat ćemo ogroman problem. Nikoga za tim nije briga. Alternativna goriva da, infrastruktura da, međutim nešto drugo su europske direktive koje nam to nalažu, a poglavito to sam rekao, da više Finska koristi sunčeve energije nego Hrvatska, više Maribor grad u Sloveniji koristi električne energije iz solarnih tj. od sunca nego Hrvatska. A mi smo Bogom dati kao zemlja da koristimo sunčevu energiju, a poglavito na krovovima. A to sam često govorio da ti mikrosolari omogućuju neovisno energetske naše obitelji, za socijalno ugrožene godišnje preko pola milijarde lokalne samouprave daju našim ugroženim obiteljima, a za ti pola milijarde bi mogli napraviti nekoliko desetaka tisuća na njihovim krovovima napraviti solare i tako bi bili energetski neovisni i ne bi tribali iduće godine davat opet taj novac tim ljudima, međutim očito da je bitno da oni koji imaju monopol da imaju ovisne ljude i da ovise jer naravno vrlo bitno je kazat eto mi smo ove godine pomogli sa ogrjevom, pa ćete nam dati glas. Uništili ste dostojanstvo toga čovjeka, niste omogućili naš prirodni resurs, a to je mikrosolar. Most je imao Zakon o mikrosolarima i ti mikrosolari mogu se služiti kao alternativna goriva, punionice mogu biti i na solare, tako da imamo mogućnost da to riješimo, a ne da prepisivamo uredbe u istom vremenu dok šaljemo naše đake u stare autobuse 40.g. gdje roditelji drću oće li se vratiti kući, mole Boga, Gospu Sinjsku zagovaraju oće im se dica vratiti živa. Kolegice i kolege, predsjedniče HS, samo zbog spretnosti vozača, bezbroj puta autobusi su gorili, dica su spašena samo zbog njihove spretnosti i zamislite kako je tim roditeljima slati dicu u školu jel škola je naravno udaljena, da nije udaljena onda ne bi trebali autobusi. Zato još jednom, posvetimo se realnosti, brigama, a vi poslušajte iz Ministarstva prometa što vam govorim, to je katastrofa i pogodovanje i isključivo u ovome slučaju govorim… [[Govornik se ne razumije]] vjerojatno i drugima.
Hvala vam. Idemo dalje s raspravama, sada je na redu u ime Kluba Hrvatskih suverenista poštovana kolegica Vučemilović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče HS, poštovani državni tajniče i kolegice i kolege zastupnici. Alternativna goriva su budućnost i oko toga mislim da se svi slažemo i tu nema dvojbe, ali već u replikama se vidjelo koliko se pitanja i problema otvara kad krenemo razgovarati o alternativnim gorivima i sad konkretno o ovom razvoju infrastrukture za alternativna goriva. Kažu stručnjaci da ćemo do 2050.g. udvostručiti potražnju za električnom energijom koja će biti ključni energent i onda dođemo do pitanja koje je i u prošlom čitanju, a evo i sada postavila kolegica Mrak-Taritaš gdje odgovor je to nije naše ministarstvo, al je ključno, a to je što radi HEP kako bi osposobio mrežu da svu tu struju isporuči, to su ogromna ulaganja. Čujemo od onih koji se bave recimo sa isporukom solarnih panela da kada ugradite solarne panele na krov svoje kuće ili zgrade i to ne mora čak biti ni isporuka u distribucijsku mrežu nego samo kao krajnji korisnik da ovisno o tome gdje ste, u kojem dijelu i koji je ODS u pitanju znaju se čekati dozvole da možete uopće koristiti tu instalaciju jer moraju dati HEP čak i po godinu dana. I ključno je pitanje znači ne infrastruktura koja i sada evo kao što je rekao kolega nije tako loša jer budućnost u biti i nije javna infrastruktura nego punjenje kod kuće, na poslu, u zgradama, znači već kod rekonstrukcije, energetske obnove zgrada, oni koji malo promišljaju za ubuduće razmišljaju o tome na koji način će se omogućiti punjenje električnih vozila tamo gdje živite i tamo gdje radite. Ključno je znači što radi HEP da osposobi mrežu kako bi mogla prihvatit, sad zamislite da evo u godini dana imamo 30% vozila na našim cestama koja su električna vozila, mi imamo raspad sustava, ja to odgovorno tvrdim danas ovdje za saborskom govornicom. U konačnici mi se već godinama vrtimo u tom nekom začaranom krugu alternativnih goriva i infrastrukture. I ovo što je činjenica, a to, na to nas upućuju ove novonastale okolnosti je da taj začarani krug u stvari prekinemo i da se krene u brže djelovanje. Čuli smo evo i jučer o novom planu gdje se sve skupa ubrzava i spušta se granica sa 2030. na 2027. kako bi Europa prestala biti ovisna o fosilnim gorivima, poglavito o ruskom plinu i nafti. Znači mi imamo taj začarani krug gdje investitori ne ulažu kapital u gradnju infrastrukture jer ne postoji dovoljna potražnja na tržištu. Nastavno, cijena vozila koja su pogonjena alternativnim gorivima je relativno visoka zbog niske potražnje na tržištu i to je taj jedan začarani krug u kojem se mi vrtimo već godinama. Kupci naravno odustaju od kupovine takvih vozila jer su preskupa, a opet nema ni odgovarajuće infrastrukture i kako će se to prekinuti, vjerojatno zbog novonastalih okolnosti gdje ćemo svi mi shvatiti da jednostavno ovako dalje ne ide što zbog utjecaja na klimu i klimatskih promjena, a što zbog ove situacije gdje vidimo koliko ovisimo o ruskom plinu i o ruskoj nafti. I da bi se to riješilo to bez potpore javnih tijela jednostavno neće ići, to ne možemo mi očekivati da će tržište takvu, takvu situaciju riješiti, to jednostavno ne ide. I ja sam i u replici napomenula da mi imamo tri tvornice biodizela i sve tri su konzervirane, ugašene, ne rade, dok u Europi se grade nove ovdje je odgovor to su privatne tvornice, oni valjda nemaju interes, pa kako nemaju interes ako je naše opredjeljenje zelene politike i alternativna goriva, pa i biodizel je dio cijele te priče, a znači investitori privatni nemaju interesa. Neću ni ulaziti u to da i u ovom zakonskom prijedlogu kažete da za različite tipove prijevoznih sredstava će biti naravno i različita vrsta alternativnih goriva. I tu dolazimo i do tih famoznih željeznica o kojima ja često govorim, jer me smeta da ja kad krenem iz Našica u Sabor krenem vlakom koji vozi tako 60 km/h otprilike, pa onda moram presjedat na autobus, pa onda opet idem na vlak i promijenim nekoliko prijevoznih sredstava i naravno nikad ne znam kada će taj vlak doći do Zagreba, hoće li doći, hoću li ja uopće stići, na koji način, kako i kada zato što se dionica Križevci – Dugo Selo radi već, koliko ste probili rokove? Navodno bi trebala biti gotova na godinu. A ako ne bude gotova na godinu budući da se financira europskim sredstvima sva ta kašnjenja HŽ infrastrukture će pasti na teret poreznih obveznika i sve će se to morat platit onda iz državnog proračuna. Hrvatski Leskovac – Karlovac opet vam je pala javna nabava, opet je sve kod DEKOM-a, 200 milijuna kuna manje za tu dionicu u rebalansu državnog proračuna na toj stavci, na toj poziciji jer jednostavno već ne zna koji put vam pada javna nabava niste još ni krenuli. 44 km pruge, ali renesansa željeznica će bit gotova do 2030. za osam godina. Dao Bog! EU kaže promet i zagađenje iz prometa je na prvom mjestu. Iz tog sektora dolazi 23% emisija CO2 i postotak i dalje raste. U cestovnom prometu upotrebljava se 75% ukupne energije koja se koristi u prometu i stvara se gotovo 73% emisija stakleničkih plinova prometnog sektora. I tu se vraćamo naravno i na tu ovisnost o nafti kada je u pitanju europski promet i to je negdje oko 94%, a 84,3% dolazi iz uvoza. Europa nema izbora, Europa mora ubrzati i mora krenuti u alternativna goriva daleko brže nego što je to bilo do sada. I naravno što nam to govori? Europa će ubrzati, neće Nijemci nas čekati, ni Austrijanci, ne Šveđani, ni nitko od njih. Oni će svoj dio posla napraviti, a Hrvatska kao i uvijek, jel' vidimo sa tim željeznicama poklone nam novac, a mi ga ne iskoristimo na vrijeme, pa onda možda ćemo vratiti, možda nećemo, možda ćemo opet moljakat da nam produže rokove. Ali ti isti Nijemci, ti isti Talijani, ti isti Slovenci, Austrijanci dolaze u Hrvatsku na godišnji odmor i sad čujemo da će oni na kandelaberima punit svoje električne automobile, pa već sada se većina gradonačelnika žali na to da su dobili nenormalne račune za javnu rasvjetu, tri, četiri puta veće. Pitanje je, hoće li oni dolaziti kod nas ako oni nemaju gdje napuniti svoje električne automobile. I to su neke stvari o kojima treba ozbiljno porazmisliti, jer turizam nam, o turizmu nam sve živo ovisi. Pa vidjeli smo jučer. Sav taj rebalans i sve to skupa ovisi o tome kakva će biti turistička sezona, hoće li biti 3% rasta BDP-a ili neće biti. I evo da ne duljim dalje teško je sad o ovome govoriti u principu jer različita je situacija sa električnom energijom, sa vodikom, jer u alternativna goriva idu i biogoriva i sintetička parafinska goriva itd. Činjenica je da svako to alternativno gorivo pojedinačno ima cijeli niz dodatnih problema i samo ću se još kratko osvrnuti na vodik. Te priče da će se on umješavati ne znam sa nekih 30% pa će plinovodima ići prirodni plin, vodik, pitajte malo stručnjake koliko posto se može umiješati, a da nam ne popucaju cijevi. 10% najviše. Tako da prestanimo fantazirati, krenimo konkretno raditi. Hvala.
Treća rasprava Klub zastupnika Socijaldemokrati poštovani kolega Pavić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče, poštovani tajniče. Prvo da vam zahvalim na odgovoru na moju primjedbu koju sam dao u prvom čitanju koja je bila vezana za uredbu, odnosno pardon za direktivu koja se upravo ukida u EU parlamentu iz 2014. godine i za novu koja se evo upravo donosi. I svjesni smo toga da se trenutno nalazimo u razdoblju kad je intenzivan razvoj vozila koja su pogonjena alternativnim gorivima. Znamo da moramo očekivati da ćemo se morati istim tempom prilagođavati novim potrebama i da ćemo morati isto tako ukoliko će to biti potrebno mijenjati i zakonsku regulativu. Međutim, moja intencija je bila zapravo da pokušamo skrenuti pozornost da bi bilo dobro da budemo proaktivni i da pokušamo aktivno sudjelovati u tim raspravama u Europi, čak i da dajemo svoje prijedloge s obzirom da imamo specifične potrebe. Specifične potrebe mislim zbog toga što imamo evo turističku sezonu, kad nam dolazi veliki broj turista izvana i kad nam zapravo u kratkom periodu jako raste potreba za energijom i to ne samo za električnu energijom nego za svim ostalim izvorima energije, pa tako u budućnosti možemo očekivati i potrebu za sve više vodika i ostalih alternativnih izvora energije. Ovdje je netko od kolega spomenuo alternativu o fosilnim gorivima samo električnu energiju. Nije to samo to. Govorimo i o ukapljenom prirodnom plinu, ukapljenom plinu naftnom. Imamo tu puno, imamo šest kategorija evo koja su iznesena na portalu Ministarstva prometa, pomorstva i veza i nikako tu ne smijemo zaboraviti biogorivo, odnosno biodiesel. Nažalost, evo desilo nam se to da smo imali prije nekoliko godina još uvijek u Hrvatskoj je bilo nekoliko, nekoliko rafinerija biodizela, nažalost one su se ugasile, ali bilo nam je rečeno da će biti nova proizvodnja uspostavljena u Sisku. Mi ne znamo u kojoj je to fazi, što se tu dešava, znači to je bio plan koji je bio iznesen tu u saboru, koji je bio rečen tu u saboru u momentu kad smo bili kritizirali prodaju, prodaju INA-e Mađarima, kad je bilo rečeno da će se ono što se u Sisku ugasilo zapravo nadomjestiti sa proizvodnjom biodizela i to biodizela na način da se zapravo sadi trska, kineska trska i da se iz nje proizvodi biodizel i nakon toga da se to i dalje prerađuje, pa ako vam nije problem da nam kasnije i kažete u kojoj fazi je ta rafinerija biodizela. Nadalje, znamo da je i industrija alternativnih odnosno industrija vozila koja su pogonjena alternativnim gorivima u brzom razvoju, da je brzorastuća i znamo da će u budućnosti nezaustavljivo rasti pogotovo sa aspekta, kad gledamo to sa aspekta što se trenutno dešava u Europi i koje direktive donosimo i da znamo da do 2050.g. trebamo imati nultu zapravo emisiju CO2. Ako to želimo postići to znači da ćemo se svi morati uključiti u razvoj, na sreću imamo, imamo i u Hrvatskoj Rimca koji se bavi tim poslom, pa nadamo se da će se to i proširiti i da će biti nekakva masovna proizvodnja tih vozila u Hrvatskoj i da ćemo sudjelovati u brzom, bržem razvoju na nivou Europe i kasnije možda i šire. Međutim, bez obzira o tome o kojem gorivu govorimo dal je to električna energija, plin, vodik, moramo biti svjesni da će nam rasti potrebe u budućnosti i drago mi je da ste spomenuli onih 200 milijuna kuna koje mislite, koje ste zapravo mislili uložiti u infrastrukturu za opskrbu punionica alternativnih goriva jer bez toga nećemo moći funkcionirati. Vjerojatno smo svjesni da imamo velikih problema koji će, koji će biti pred nama kad nam navale veliki broj turista na naše otoke sa električnim vozilima jer trenutno je broj punionica na otocima jako mali i moramo biti svjesni toga da trebamo taj broj punionica povećati da bismo tim ljudima koji su došli kod nas omogućili da normalno funkcioniraju i da mogu normalno koristiti svoja vozila, bez toga bojim se da nam sezone neće biti toliko uspješne kao što su bile do sada. Kad govorimo o tim otocima i potrebama na samim otocima nemojmo zaboraviti da smo govorili o solarnim elektranama koje bi trebale biti napravljene na otocima. Trenutno nisam našao nikakvih podataka o tome da imamo nove projekte koji će potaknuti proizvodnju tih odnosno pardon izgradnja tih elektrana, solarnih elektrana na otocima, što nam je izuzetno važno, važno nam je zbog kapaciteta koje trebamo postići na tim otocima da bi se mogli zapravo u ovom kratkom periodu upogoniti i sva moguća vozila i klima uređaji i svi oni uređaji koji zapravo su vezani za električnu energiju, a bez toga to neće moći napraviti, tako da vjerujem da tu postoje neki, neki projekti. Vjerujem nismo mogli naći te podatke na, na portalima, nismo mogli naći negdje u glasilima, tako da očekujemo da ćemo dobit te informacije iz ministarstva. Što se tiče ostalih problema koji se tu mogu uočiti u ovom zakonu ono što upada u oči to je odmah na početku što je zapravo puno toga prepušteno Fondu za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost. Znači oni će rješavati i dio prometne infrastrukture, prostorno uređenje, prostorne podatke, područja gradnje energetika, energetske učinkovitosti itd., itd., to je vjerojatno u njihovom, u njihovom ovoga okviru rada, međutim moramo biti svjesni da i oni imaju ograničene kapacitete, tako da će vjerojatno trebati početi i neke pomoći od stane drugih institucija odnosno možda i nekih novih koje će se trebati uspostaviti da bi oni mogli funkcionirati. Osim toga imamo tu još jedan problem, a to je problem vezan za prostorno uređenje i lokalnu samoupravu. Nemojmo zaboraviti da bez lokalne samouprave ne možemo napraviti nijedan objekat na teritoriju te lokalne samouprave, tako da ova inicijativa koja kreće sa nivoa države mora se spustiti na najniži nivo i uskladiti sa svim potrebama i inicijativama na nivou lokalne samouprave. Naravno tu je i županije, tu su prisutne i županije koje ne smijemo preskočiti jer JLS se moraju uklopiti i u županijske planove, tako da imamo puno koraka koje trebamo napraviti, inicijative su dobre, međutim pitanje je koliko je to stvarno usklađeno sa mogućnostima s obzirom da imamo određene probleme trenutno u funkcioniranju lokalne samouprave i naravno ona papirologija koja nas uvijek je mučila prilikom, prilikom dobivanja bilo kakvih dozvola koje smo spominjali ovdje u sabornici. Drago mi je da ste spomenuli razvoj informacijskog sustava koji će pratiti kako rade ove punionice alternativnih goriva. Prošli put sam pitao kako se to misli uspostaviti s obzirom da je u zakonu napisano da će nosioc tog dijela posla biti ministarstvo. Ne znam tko će uspostaviti taj informacijski sustav, ne znamo gdje će biti računalska infrastruktura postavljena, dal će to biti u CDU-u ili će to biti novi troškovi unutar ministarstva, što bi bilo zapravo nepotrebno jer imamo CDU i smatram da bi kompletna serverska infrastruktura trebala biti smještena u tom CDU-u da bi se uštedio novac, na kraju krajeva i da bi se kasnije svi ti sustavi lakše povezivali i da bismo imali međusobnu, međusobni razgovor tih sustava na način da se razmjenjuju podaci, da se podaci upotrebljavaju i u drugim sustavima ukoliko je to potrebno. Tako da evo ukoliko to nije bilo u planu, moja sugestija, pa ako nije problem da se ta sugestija prenese dalje. Informacijski sustavi koji će pratiti punionice alternativnih goriva vjerujem da će biti izgrađeni sa najnovijim tehnologijama vjerojatno će onda imati i neke web servise pa će to biti onda dostupno i građanstvu s obzirom da je interesantno da se zna gdje postoji koja punionica da to bude dostupno u realnom vremenu, da naši sugrađani kad su već na putu, kad su u svojem automobilu mogu i preko mobilnih aplikacija dobiti te podatke. Vjerujem da su tu i neki kontrolni mehanizmi ugrađeni u te aplikacije, ništa ne piše puno o tome, ali vjerujem da su tu i kontrolni mehanizmi koji će kasnije pomoći i ministarstvu i institucijama koje to trebaju kontrolirati da se može prekontrolirati rad i dostupnost i goriva, alternativnih goriva na pojedinim punionicama kao i samih punionica koliko su ispravne i koliko rade. Što se tiče nas Socijaldemokrata i kluba Socijaldemokrata možete od nas uvijek očekivati podršku kada se govori o zelenoj energiji i kada su pozitivne i dobre inicijative vezane za zelenu energiju i tu ćemo uvijek biti i podrška i proaktivni. Hvala.
Hvala. 4. rasprava Klub zastupnika IDS-a, poštovani kolega Daus. Izvolite.
Hvala lijepa g. predsjedniče. Uvaženi državni tajniče Mihotić. Možda prije samog početka prije su me podsjetile kolegica Ahmetović i kolegica Vučemilović o željeznici, pa samo kratko, kolegica Vučemilović je pričala o renesansi naravno kroz dozu sarkazma. Ako je renesansa u Slavoniji onda je nama rani srednji vijek još u Istri, ali to je jedna druga tema, možda i tematska sjednica za istarsku prugu. Kolega Pavić da, malo ste me podsjetili s prostornim planiranjem općine, gradovi i županije, ali i država nema prostorni plan pa počnimo od tuda, najprije definirajmo osnovne stvari pa onda negdje je razina ona najniža … bolje uređenija jedna općina nego po prostornom planiranju, imaju i onih koji su uneređenije, ali ima i onih koje su uređenije od države. Ali vratimo se na temu. Pozdravljamo svako nastojanje, svaki pomak prema uspostavi sustava alternativnih izvora energije, prateće infrastrukture tu ćete imati podršku IDS-a, to uopće nije tema, zelene politike su naše politike. No dug je put pred svima nama. Ono što mene zapravo brine i to nije samo do vas, ali možda možete to usmjeriti prema nadležnima je zapravo jedna cjelokupna strategija promišljanja, iako sam danas vidio par dobrih ideja, čuo zapravo ovdje što me veseli, Strategije uspostave sustava punionica električnih vozila diljem RH odnosno nedostatak iste s jedne strane te veoma mali broj elektrana na alternativne izvore energije s druge strane. Dobivamo informacije da je Njemačka udvostručila poticaje za kupnju električnih automobila, očekujemo sve više vozila na električni pogon i u Hrvatskoj, posebno ljeti, o tome treba vodit računa. I gdje smo tu mi i zašto sve to pričam? Svi tu znamo da je naša zemlja veoma različita, raznolika u mnogim segmentima zbog toga je i tako lijepa, područje s više, s manje stanovništva, s više i manje gostiju i to u velikoj mjeri sezonalnih gostiju, područja koja su više i koja su manje tranzitna. Također postoje područja na kojima se proizvodnjom, trgovinom i uslugama mnogo doprinosi razvoju zemlje i područja koje nažalost ne prate taj korak. Više je razloga nećemo ulaziti u njih, ali je tako. I onaj tehnički elektroenergetski dio koji je različit od regije do regije, od županije do županije od slabije iskoristivosti sustava u nekim dijelovima gdje je došlo do depopulacije, pada industrijske proizvodnje do prenapregnutosti sustava u turističkim dijelovima u špici sezone. I svjesni smo da je teško nešto raditi prema jedinstvenom standardu u takvoj zemlji kada su vrijednosti skroz varijabilne. E sad, koja je nominalna populacija za koju se projektira broj punionica, ljetno ili zimsko stanovništvo, slično kao i kod otpada ne, ako je ljetno koliko je smisleno toliko ulagati u infrastrukturu koja će veći dio godine i kolega Totgergeli pričao biti korištena sa značajno smanjenim kapacitetom. I kad uzimamo sve te parametre u obzir potrebno je definirat koliko je u kojem dijelu RH potrebno punionica velikog kapaciteta i velike brzine punjenja odnosno gdje ih treba više, gdje ih treba možda nešto malo manje, a gdje treba mnogo više punionica manje snage i možda i malo sporije brzine punjenja, govorimo čisto zbog preopterećenosti elektroenergetskog sustava. Također potrebno je hitno dodatno stimulirati izgradnju malih kućnih elektrana. I pokušat ću praktično prikazat kroz područje iz kojeg dolazim iz moje Istre. U kontekstu elektromobilnosti Istra posebno iz aspekta pojačanih dolazaka gostiju u ljetnim mjesecima ne može se uspoređivati s … primorskim dijelom hrvatske, pa tako ni s djelom Kvarnera osim možda otoka jer oni u velikoj mjeri odredišna destinacija. Turistički tranzit kroz županiju je minimalan i ovo je u velikoj mjeri uvjetovano i osnovnim prometnim pravcima prema južnim dijelovima Hrvatske, ali to je sada druga prometna tema. To znači da za razliku od nekih drugih primorskih regija koje su u velikoj mjeri tranzitne treba definirat kolika je potreba npr. u Istri za punionicama velikog kapaciteta i brzine punjenja, a koliko za malima i male brzine punjenja. U velikoj mjeri je auto destinacija kao što sam rekao prije u replici 85% gostiju dolazi osobnim automobilom, ali 56,29% gostiju boravi u privatnom smještaju i kako se čini taj će postotak rasti sukladno Studiji održivog turizma Istarske županije. Iz ovog možemo zaključit da bi za Istru bilo veoma važno ulagati u edukaciju u edukaciju isto stanovništva koliko je zapravo važno alternativni izvori i punionice, pričam sad isključivo o električnim punionicama i izgradnju kapaciteta za punjenje na lokaciji pružanja u sluge smještaja, poglavito u privatnim kućama, kuće za odmor i sl. i to u vidu ko što sam rekao prije destination chargera manje snage. I za očekivati je da će sam proces punjenja postat potpuno komercijalna usluga, potpuna naplata s tržišnom cijenom u nekoj perspektivi tako da će se u budućnosti u svakom slučaju preferirat korištenje jeftinije noćne tarife. I upitno je na koji će način tarifni model biti određen s većim prelaskom na solarnu energiju i osnovnom proizvodnjom u dnevnom … S obzirom na model korištenja ovakvih smještajnih objekata automobili su i onako najveći dio vremena parkirani ispred kuće, isto tako je upitno koliko će biti izražena potreba za brzim punjenjem i većine potreba pretpostavljam da će se moći zadovoljiti manjim kućnim punjačima s duljim razdobljem punjenja. To su otprilike oni ne znam 7,7 kW ili sl. to vrijedi naravno i za sve obiteljske kuće gdje postoji potreba. Bit će pretpostavljam, moramo u to vjerovat sve više je naših stanovnika koji će koristiti automobile na električni pogon. Naravno da to ne eliminira veće i brže sustave, naprotiv moramo težiti njima, ali moraju se planirati i graditi sustavno i paralelno s ulaganje u nove proizvodne sustava, ako ne imamo veliki problem. Pod proizvodne sustave mislim naravno na proizvodnju električne energije. Mi smo trenutno u situaciji da nemamo dovoljno novih sustava proizvodnje električne energije koju u narednom periodu mogu nadoknaditi postojeće i zadovoljit nove potrebe tržišta. Dakle, najprije treba što prije osigurati dodatnu proizvodnju električne energije iz alternativnih izvora. Pronaći dodatna sredstva za poticanje izgradnje sustava proizvodnje električne energije i to nam mora svima biti prioritet nad prioritetima. Rješavat uzrok, a onda naravno posljedicu jer da se vratim ponovno malo u Istru jer tamo znam situaciju kakva je. Ono što je vrlo bitno elektroenergetski sustav Istarske županije ionako je prenapregnut s ljetnom vršnom potrošnjom iznad regionalnih proizvodnih mogućnosti u onim špicevima kad imamo u sezoni. I kako onda ulagati u nove velike potrošače i u novu potrošačku infrastrukturu, mislim na punionice velikog kapaciteta bez prethodnog ulaganja u nove elektrane npr. fotonaponske ne samo one, ali kako, o fotonaponskima nam najprije padne na pamet one zbog količine sunca u našem kraju. I kako ovdje u najvećoj mjeri govorimo o ljetnoj potrošnji s povoljnim solarnim uvjetima kapacitet novo izgrađenih punionica nikako ne bi trebao prelaziti kapacitet novo izgrađenih solarnih elektrana. Realno bi trebao biti i nešto manji. U ovom trenutku, a prije značajnije supstitucije proizvodnog kapaciteta Termoelektrane Plomin situacija je takva da struka preporučuje punjenje elektroautomobila i planiranje punionica u sklopu postojećih priključaka bez povećanja zakupljene snage, ponavljam pogotovo u onim pikovima u ljetnim mjesecima. I to nam je trenutno veliki problem, nadam se da to shvaćate, prije sam i kroz repliku vidio da, da razumijete problematiku i apeliram i na vas, znam da nije vaš resor, ali povezani ste, na kraju krajeva ovaj zakon je u vašem resoru. Apeliram da uzmete u obzir ovo što sam danas rekao u raspravi kako bi se čim prije pokrenula, popričajte s kolegama iz drugog Ministarstva gospodarstva, kako bi se pokrenula izgradnja novih sustava proizvodnje električne energije iz alternativnih izvora uz dodatne poticaje za sustave malih elektrana. I to se neće dogoditi samo od sebe. Ako je stvarno to državi strateški prioritet, ja vjerujem da je, onda treba pomoći u početku kako bi se te investicije vratile dugoročno kroz isplativost i ono najvažnije veliki stupanj energetske neovisnosti. Ima mnogo obitelji koje su spremne investirati bar u ove male sustave na svojim zgradama, svojim kućama obiteljskim, ali im treba pomoći u startu sufinanciranje. Ovo su dugoročne investicije koje nam se vraćaju kroz više segmenata. I ono što je jednako važno je da time dodatno ne ugrožavamo prostor, fotonaponski sustavi se postavljaju na već postojeće krovove, eventualno veće elektrane to je vezano i naravno na prostorno planiranje i od županije do županije, veće elektrane moraju ići u već devastirane prostore ako se ikako može poput bivših odlagališta otpada, bivših kamenoloma i slično jer moramo paralelno osim proizvodnje energije iz alternativnih izvora čuvati i prostor jer u protivnom onda to nisu zelene politika. I drugo još tražimo od države da osim sustava malih obiteljskih elektrana sufinancira i sustave malih kućnih punionica za električna vozila. Tad ćemo imati zaokružen proces, smanjivanje potreba za proizvodnjom električne energije u velikim elektranama, jedan dobar dio rasterećenja pogotovo u određenim trenucima u godini te smanjivanje potreba za izgradnjom punionica većih kapaciteta koji su zimi neiskorištene ili koje bi bile bar za sada dok se ne poveća ovoga i sama količina električnih automobila na našim prometnicama. I naravno ne vjerujem da, vjeruje da ne treba posebno naglašavati koliko je sve to potrebno našoj zemlji. I zbog očuvanja okoliša i zbog energetske neovisnosti i zbog očuvanja konkurentnosti turističke destinacije, nemojmo zaboraviti da smo i tu na tržištu, europskom i svjetskom i zbog povećanja gospodarske konkurentnosti. Hvala lijepo.
Prije nego što dam riječ kolegici Ahmetović, u ime Kluba zastupnika SDP-a pozdravio bih studentice i studente Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu. Dobro došli. [[Pljesak.]] A sada molim poštovanu kolegicu Ahmetović da uzme riječ. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, zastupnice i zastupnici, ovim zakonskim prijedlogom usklađuje se zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU. To sam rekla i u replici državnom tajniku, dakle usklađujemo naše zakonodavstvo sa direktivom iz 2014. godine konkretnije od 22. listopada 2014. i to s direktivom koja se radi, koja se odnosi na uspostavu infrastrukture za alternativna goriva. Međutim, Europska komisija je sredinom 2021. godine objavila prijedlog za stvaranje nove regulacije za infrastrukturu alternativnih goriva koja bi trebala stupiti na snagu već tijekom ove godine. Tom će se direktivom odnosno regulacijom potaknuti znatno brži prijelaz na mobilnost s niskom ili nultom emisijom uz odgovarajuću infrastrukturu za punjenje takvih vozila. Dakle, mi sada uvodimo direktivu koju ćemo staviti uskoro van snage jer ćemo morati uskladiti naše zakonodavstvo s novom regulativom koja je obvezna. I državni tajnik je rekao da ministarstvo radi na tome, naravno da prati i sudjeluje u radu europskih tijela zaduženih za kreiranje novih direktiva i svjestan je i sam kao što je i rekao u odgovoru na moju repliku da ćemo se vrlo brzo morati zapravo vrlo brzo ćemo morati prionuti izmjenama, dodatnim izmjenama ovog zakona kojeg danas mijenjamo. U RH alternativna goriva koja se koriste u prometu obuhvaćaju električnu energiju, vodik, biogoriva i prirodni plin. Cilj je naime razviti infrastrukturu za alternativna goriva kako bi se postigao razvoj održivog tržišta i prometnog sustava te postigli manji odnosno minimalni negativni učinci po okoliš jer su učinci po okoliš ma kakvo gorivo koristili uvijek nekakvi odnosno određeni međutim mogu se mjeriti po svom intenzitetu na više ili niže. Cilj ove nove regulacije za infrastrukturu alternativnih goriva je da se svim sadašnjim i budućim korisnicima vozilima sa nultom emisijom omogući što bolja i što kvalitetnija infrastruktura u budućnosti, a sve u skladu sa ciljem EU da postane karbonski neutralna do 2050. godine. Zbog toga se ovim zakonom predlaže dodatno urediti radi interoperabilnosti područja vezana za mjesta za punjenje motornih vozila kategorije L, zatim opskrbu električnom energijom s kopna za plovila na unutarnjim vodnim putovima, mjesta za opskrbu prirodnim plinom za vozila koja sudjeluju u cestovnom i vodnom prometu, te tehničke specifikacije za opskrbu vodikom za vozila cestovnog prometa također se određuje uspostava registra punionica za alternativna goriva i njegovo vođenje. Propisuju se tehničke specifikacije za mjesta za punjenje motornih vozila kategorije L, propisuju se isto tako tehničke specifikacije za opskrbu električnom energijom s kopna za plovila na unutarnjim vodnim putevima i uspostavlja se sustav o usporedbi jediničnih cijena alternativnih i konvencionalnih goriva. Klub SDP-a će podržati ovakve izmjene zakona, međutim iako su te izmjene dobro došle ja želim napomenuti da mi nekako stalno kaskamo kad govorimo o usklađenju zakonske regulative sa europskom regulativom i dakle upravo zbog toga nekako svoj sustav ne unapređujemo u korak sa kojim ga unapređuju ostale članice EU. Nova regulacija koju sam na početku izlaganja spomenula značajno bolje definira javno dostupnu infrastrukturu za punjenje vozila jer se njome povećava broj punionica diljem Europe. Novom regulacijom postavljene su tzv. nacionalno obvezujući ciljevi kojima bi se propisalo koliko koja članica EU mora postaviti punionica struje ili vodika za laka i teška vozila. I ja se zaista nadam da ministarstvo priprema i ovu postojeću, a sada evo sutra de facto izmijenjenu zakonsku regulativu za usklađenje sa novom direktivom, sa novom regulativom koja će znatno bolje definirati sustav i znatno bolje iskorake u sustavu učiniti. Kao turističkoj zemlji bilo bi nam u interesu da se uvede naplata punjenja vozila pomoću bankovnih kartica, pa bi svi operateri punionica trebali postaviti čitače kartica na svoje punionice čime bi se olakšala naplata punjenja brojnim vozačima električnih vozila, a pogotovo turistima koji nisu upoznati sa mrežom punjača u zemlji koju posjećuju. Regulacija infrastrukture za alternativna goriva iz 2021., dakle ova nova regulacija koju ćemo morati uvesti u naše zakonodavstvo postavila je i za cilj znatno pojačanje infrastrukture na TNT koridoru, a to je koridor koji povezuje sve glavne prometne točke u Europi. Znači da bi se i u Hrvatskoj i u susjednim zemljama dodatno povećao broj punionica za laka i teška električna vozila i to nama posebno važnim relacijama Ljubljana - Zagreb i Varaždin – Rijeka do 2025. godine na svakih 60 km, dakle postavilo bi se barem jedna punionica za električne kamione ili autobuse, sa dva punjača snage do 350 kW, a za laka putnička vozila barem jedna punionica sa dva punjača snage do 150 kW. Do 2030. godine taj broj punionica mora biti dvostruko povećan. Bojim se da ako ne požurimo sa implementacijom nove direktive nećemo postići ove ciljeve. Prijedlog je europske asocijacije za elektromobilnost, da svaka država u Europi postavi dovoljno infrastrukture za barem 10% od ukupnog broja vozila u državi što bi primjerice u Hrvatskoj bilo puno više infrastrukture nego što je trenutno i to više nego što je uopće potrebno na postojeći broj električnih vozila. To bi možda bilo motivirajuće za kupce vozila, da razmotre prelazak na vozila sa nultom emisijom CO2. Vlasnici dakle ne bi imali brige hoće li pronaći mjesto za punjenje, a s druge strane te punionice bi bile sufinancirane od strane EU pa samu državu takvo širenje infrastrukture ne bi puno koštalo. Ostaje naravno problem niske kupovne moći građana Republike Hrvatske koji si ne mogu priuštiti skupa vozila na alternativna goriva poput električne energije, ali to je predmet nekih drugih rasprava. Ostaje ipak potreba izgradnje infrastrukture za alternativna goriva koju će ako ne naši građani, barem ne u kratkom roku koristiti turisti i posjetitelji. To su već prepoznale posebno priobalne i otočne jedinice lokalne samouprave koje su na svojim područjima izgradile takvu infrastrukturu. Govorim naravno i o otoku Krku, gdje su sve jedinice lokalne samouprave, dakle isfinancirale postavljanje elektro punionica na svojim područjima, neke i po dvije ili tri punionice kakav je slučaj u Omišlju. Međutim, s obzirom da najveći benefit od turizma ima država vidjeli smo i jučer u raspravi o rebalansu državnog proračuna da se računa na veliki, još veći turistički promet nego što smo računali u prosincu kad smo planirali proračun, da zapravo se i financijska održivost države zasniva upravo na turizmu, pa je potrebno dodatno ojačati podršku i to naravno financijsku s nacionalne razine, ali već sada pronaći način kako našim građanima osigurati izravan benefit od uspostave ove infrastrukture. Jasno je da prvenstveno to znači financijsku dostupnost tih alternativnih goriva i vozila na njihov pogon. S obzirom da se kod ovog prijedloga zakona radi de facto samo o usklađenju sa europskim direktivama u klubu SDP-a nemamo razloga ne podržati ovakav prijedlog zakona. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a sada će govoriti poštovani zastupnik Miro Totgergeli. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Pa kao što smo to već čuli danas raspravljamo o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva. I kao što se to već vidjelo i prilikom rasprave u prvom čitanju tako se to može zaključit i danas tijekom rasprave, manje-više svi će podržat ove izmjene zakona koje u stvari idu u smjeru kako je to većina državnih tajnika i neki od mojih prethodnika napravili u smjeru poboljšanja određenih tehničkih propisa, dopune tih propisa, dopune vozila i kategorija vozila za koje je potrebno osigurati priključna mjesta za alternativna goriva, ali ono možda što je i najvažnije u toj priči ili što nekima od nas djeluje kao najvažnije, a to je i taj informacijski sustav da u stvari se dobije jedna pregledna slika gdje, kad i što možete punit, po kojim cijenama, kako to sve skupa izgleda, to isto propisuje ovaj, ove izmjene i dopune zakona. Dakle, stvaramo zakonodavni okvir da nam punionice za alternativna goriva budu u još boljem stanju nego što sad jesu, a ja ću konstatirat ponovo da mislim da je i sad u ovom trenutku mreža zadovoljavajuća, a da ju možemo popraviti i da ju trebamo još popravljat naravno da je to točno. Prilikom rasprava oko ovakvih zakona uvijek se povede i ona dodatna rasprava, a to je da idemo u onom smjeru što i kako tehnološki u prometu jel je to prije svega električna energija, jel je to vodik, jel je to plin ili biogoriva, al onda tu vrlo brzo to možemo raščistiti i reć sve ono što je vezano uz plin, pa to već skoro nam jako dobro i funkcionira, to je čak i puno bolje od onoga samozadovoljavajuće, to imamo na dosta visokom nivou već duže vrijeme u cijeloj Hrvatskoj. Što se tiče biogoriva to je u stvari samo ono umješavanje biogoriva u dizel odnosno prije svega u dizel, taj dio smo regulirali kroz plaćanje penala onima koji to neće, sad kad je ova kriza i to smo morali korigirat. Ali prije svega kad pričamo o nekim alternativnim gorivima onda tu sad u zadnje vrijeme se baziramo ili na električnu energiju ili na vodik. Tehnološki gledano znanstveno tehnički meni osobno se čini da još u cijelom svijetu baš i nije do kraja definirano kako će to uskoro sve skupa izgledati odnosno ako promatramo sad što se tiče prije svega osobnih automobila onda je tu nekako to otišlo na stranu električne energije, a vodik tu kaska dok s druge strane kod već teretnog prometa, kod prevoza vlakom, tu nije to još do kraja tehnički, a pogotovo tehnološki da bi išlo u neku komercijalnu proizvodnju definirano kako će to u budućnosti izgledat. I tu, mislim da se tu možemo vrlo brzo svi složit, sad imamo dosta proizvodnje električnih automobila i onda se na neki način samim tim svi skupa i koncentriramo na takva alternativna goriva, a kad počnemo o tome raspravljat onda uvijek ovdje otvaramo i onu raspravu koja je vezana kako u RH proizvodimo električnu energiju, imamo li je dovoljno i sve što je vezano uz tu raspravu oko proizvodnje električne energije. E sad, ja se nekako malo moram osvrnut na nešto što je bilo izrečeno i juče sa ove govornice, a vezano je uz proizvodnju električne energije, govorio je u slobodnom govoru kolega Hajdaš Dončić ovdje juče i rekao je da smo u RH zadnju hidroelektranu sagradili 1990.g. i onda je još dodao tezu, naravno to je koristio u sklopu svoje rasprave, dodao je i tezu da su sve naše hidroelektrane već manje-više amortizirane što kad neko to sluša sa strane dobio bi dojam da su u stvari te sve naše hidroelektrane već pri kraju svog životnog vijeka, ishabane i izamortizirane i da uskoro ćemo ostat bez njih. Naravno ni jedna ni druga tvrdnja nije točna, prvo nismo sagradili zadnju hidroelektranu 1990.g., zadnju smo sagradili 2010.g., to je Hidroelektrana Lešće koja je započeta gradnja 2005.g., što znači neko je još i prije te 2005. puno toga morao odradit da uopće pripremi taj projekt da bi se hidroelektrana mogla sagradit i pustit u rad 2010.. Isto tako ta Hidroelektrana Lešće znači morala je imat podršku nekoliko vlada, morala je imati podršku SDP-ove vlade tamo od 2000. da bi se uopće taj projekt napravio, morala je imat podršku nekoliko HDZ-ovih vlada da bi bila izgrađena i puštena u rad, a ja ću konstatirat tu da kad već kolega Hajdaš Dončić govori o tome da je zadnja hidroelektrana sagrađena '90.-te što nije točno nego 2010., da je on upravo sjedio u SDP-ovoj vladi 2012.g. koja je donijela političku odluku da se zaustavi gradnja Hidroelektrane Ombla za koju je isto netko možda i 10-tak godina prije pripremao dokumentaciju, projekte i za koju su bile ishođene apsolutno sve dozvole, za koju je bio osiguran novac da se krene u gradnju i onda je donesena politička odluka zaustavljamo tu gradnju. Zašto sad govorim? Pa zato što za izgradnju ozbiljnih, velikih, energetskih, infrastrukturnih objekata potrebno je, potreban je jedan kontinuitet, potrebne su odluke koje se ne donose na bazi dnevnopolitičkih rasprava i nekad treba se i oduprijet onome što dnevna politika nameće jer to dugoročno i nisu dobre odluke. Evo sad kad on sam prigovara da nije dugo građena hidroelektrana, a i sam je sudjelovao u zaustavljanju projekta gradnje jedne takve hidroelektrane. S druge strane imamo prethodnu vladu HDZ-a koja je izgradila LNG terminal i tu je bilo puno priče oko toga kako ga ne treba gradit, ali prije svega kad se upravo krenulo u odluku gradnje ovakvog LNG terminala, dakle plutajućeg najveće zamjerke koje su tad bile nisu bile od strane SDP-a da treba graditi tamo terminal koji neće biti plutajući nego baš suprotno. Da taj plutajući terminal sa tim kapacitetima koje sad ima da su to kapaciteti koji će biti potpuno neiskorišteni. Kako će taj terminal funkcionirati sa svega 10% kapaciteta i kako će stvarati gubitke RH. To su bili glavni argumenti da se ne ide u LNG terminal. Sad sa odmakom od 3 godine 4 vidimo da u stvari je to bila strateški jako dobra odluka. Po meni i dan danas strateški je bila jako loša odluka ne sagradit Hidroelektranu Ombla pogotovo što u to vrijeme u RH su postojale tvrtke koje su bile u stanju, hrvatske tvrtke izgraditi taj objekt kao što su na kraju krajeva gradili i Hidroelektranu Lešće koja je puštena 2010., sve su radile hrvatske tvrtke osim možda turbine koju je radila slovenska tvrtka. E u tom kontekstu strateških odluka naravno da je dobro što sad, danas kad raspravljamo o ovom prijedlogu zakona sve političke opcije podržavaju ove izmjene jer stvaramo ustvari zakonodavni okvir koji je dobra pretpostavka za izgradnju infrastrukture upravo za ono što u ovom trenutku i mislim da je najpotrebnije, a to su prije svega punionice za električne automobile. Mislim da je mreža zadovoljavajuća, da ju treba i dalje razvijati i dobro je što je osigurano kroz Ministarstvo prometa i kroz Ministarstvo gospodarstva da se sufinancira sa 200 miliona kuna buduća infrastruktura, što ako se to tako složi da je to oko 50% znači možemo doći do investicija u punionici od čak 400 miliona kuna i mislim da je to dobro, pogotovo što smo turistička zemlja i moramo pokrivati te špiceve, ali kao što sam već rekao ne moramo ići baš sa izgradnjom do te mjere da praktički ispada ako je sad špica jedan dan tijekom godine da mi onda moramo graditi paralelni autoput da taj dan ne bude zatrpan previše pa tako je to i sa punionicama. HDZ će podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
U ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govorit će poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedničke Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče pred nama je u drugom čitanju izmjena i dopuna Zakona o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva i kao što su već moji prethodnici rekli pa bez obzira s koje strane ove sabornice sjedili, bez obzira da li su vladajući i oporba to je jedan od onih prijedloga zakona koji ćemo podržati iz jednostavnog razloga što je riječ o zakonu koji radi jedan iskorak naprijed, iskorak u dobrom smjeru i mislim i ja da ga treba podržati. Ono što ću se ja referirati u ime kluba su na dvije stvari. Jedna stvar je na formu, a druga stvar je na sadržaj. Kad je riječ o formi to sam raspravljala i u prvom čitanju, dakle upravni nadzor nad provedbom ovog zakona radi ministarstvo nadležno za energetiku. Dakle, ovdje imamo državnog tajnika iz ministarstva koje je nadležno za infrastrukturu, zakonom se definira kako napraviti infrastrukturu punionica, a nadzor nad samim zakonom radi ministarstvo koje je zaduženo za energetiku temeljem sveg onog drugog jer naravno oni su zaduženi da u tim punionicama bude nešto šta će netko koristiti. I sa te strane razuma je ok, ali sa druge strane meni se čini da je to trebalo i bez obzira na što je i u svom i uvodnom izlaganju državni tajnik objasnio da raspravu koju sam imala u prvom čitanju zašto nije prihvatljivo, što je tko rekao ili bilo šta i u raspravama kad raspravljamo o ovom mi raspravljamo djelomično o toj samoj infrastrukturi punionica. To kao da se nastavim na mog prethodnika koji je napravio usporedbu sa autocestom. Dakle, ono autocestu gradi jedno ministarstvo odnosno nadležno za gradnju autocesta će biti jedno ministarstvo, a drugo ministarstvo će ono koji će kontrolirat da autoceste funkcioniraju i sve ostalo, dakle tu su te neke razlike tako je i ovdje ovo Ministarstvo gospodarstva. Pri tom moram se našaliti, to vam znači da će sadašnji aktualni ministar Filipović u provedbi ovoga zakona vršiti nadzor nad ministrom Butkovićem, pa nisam baš sigurna da je ministar Butković s tim baš pretjerano zadovoljan, ali što je tu. Ono što sam željela jednako tako u formi reći dvije stvari. Prva stvar je da je postala moda, već imamo jedno 3-4 godine da one stvari koje ne možemo riješiti zakonom rješavamo pravilnikom i mi sve više i više stavljamo pravilnika, pravilnike u zakone, dajemo neki rok 3 mjeseca, 6 mjeseci ovisno kako je, imamo i one uredbe koje donosi vlada i sve više se tim pravilnicima i uredbama rješavaju stvari koje trebaju riješiti zakonom. Vrlo mudro je na moju repliku odgovorio državni tajnik kad sam ga pitala u kojoj fazi su ti pravilnici jer znate nekad su vam pravilnici, dobro bi ih bilo i vidjeti, dobili bi jednu širu sliku o zakonu, pa je vrlo mudro odgovorio da se rade i da se pripremaju i da je rok u zakonu određen i da će oni poštivati taj rok. To je jedan dugogodišnji mudri državni tajnik točno tako odgovara i ne da se navući na tanki led da mora bilo što konkretnije odgovoriti, ali s druge strane bilo bi dobro da nešto znamo jer sve više, dakle sve više i više imamo takvih zakona. Ono što je u ovom zakonu jednako tako, postoji jedna tema o kojoj ja vrlo, vrlo rado govorim, a to je tema uopće Državnog inspektorata. Ne tako davno svi smo odnosno ovdje je bila rasprava o uspostavi tog velikog mastodonta koji se zove Državni inspektorat. Svi, bila je žestoka rasprava, bila je žestoka rasprava i o glavnom državnom inspektoru i nekako je to u kontekstu svih drugih događaja, događanja i sve što nam se svakodnevno dešava pri tom neću se referirati na potres, koronu, rat u Ukrajini nego nekih stvari nekako ostalo ispod radara, ali ono što je zanimljivo da je inspekcija koja je, koja će nam biti nadležna i vršiti nadzor nad ovom, ovim zakonom i dalje ostala u ministarstvu koje je nadležno za prometnu infrastrukturu. To drugim riječima znači i da tu završim ovu, ovu priču. Dakle, nadzor nad ovim zakonom ima ministar Filipović pa je u tom dijelu nadležan dijelu ministru Butkoviću, ali u nekim drugim vremenima ministar Butković se uspio izboriti za situaciju u kojoj mu je inspekcija ostala nije mu otišla u onu veliku, veliki mastodont koji se zove Državni inspektorat tako da se po putu očito tu nešto i u smislu nekakve hijerarhije i upravljanja promijenilo, ali to je jedna druga politika i politika HDZ-a koju ja neću niti suditi, niti ulaziti. Ono što hoću reći je nešto vezano uz ove, uz ovu uspostavu infrastrukture. Rat u Ukrajini i promjene koje jesu su nam zapravo, pokušavamo cijelo vrijeme otvoriti oči. Mi smo svi i bez obzira na nekakva opredjeljenja deklarativno govorimo o alternativnim gorivima, o uspostavi, govorimo o vodiku, vrlo rado govorimo o električnoj energiji, govorimo i o biogorivu, govorimo i o plinu i svemu ostalom, no glavnina našeg prijevoza i dalje funkcionira na naftu. Tema rata u Ukrajini, tema nafte je otvorila ponovo nam oči i pokazala da se trebamo okrenuti negdje drugdje. Ono što Hrvatska zaista se treba na vrijeme okrenuti negdje drugdje, tu je bila dosta rasprave i bila je i dosta priče, već danas veliki, velike firme koje imaju svoje benzinske crpke gdje je glavnina naravno klasično, klasična nafta već rade punionice. Oni se spremaju, sad govorim o punionicama na električnu energiju. Oni se spremaju za slijedećih 20 ili 30 godina svjesni toga da će se stvari pomalo promijeniti i žele biti prvi među tima. Jednako tako pred jedno, neko vrijeme smo mi raspravljali o pravilniku koji govori o tome da kad radite i projektirate višestambene kuće, kad radite i projektirate zgrade javne namjene, kad graditi i projektirate recimo trgovačke centre da onda kao što smo uredno temeljem određenog propisa imamo određeni broj vozila za osobe s invaliditetom, da trebamo imati i određeni broj mjesta na kojem su punionice. I to je tim pravilnikom i pogledajte i novi trgovački centri i novi neki javni prostori, oni to sve zajedno imaju. Jednako tako je izuzetno važno u jednoj zemlji koja je turistička kao što je Hrvatska da zaista vi u ponudi, kada nudite i kažete da imate brze punionice, vozila na koji su se, koji su, dakle električnih vozila. Ja sam nedavno gledala jednu reportažu Nacional Geographic jer me je jako zanimala i onda je obilazio jedan dio Europe jedan mladi tim koji su imali auto koji je, električni auto i onda su objašnjavali i kroz to pokazivanje slike Europe odnosno dijela Europe su govorili o tome gdje su kakve punionice, koliko su morali negdje čekati. Dakle, mi inače smo vrlo, vrlo skloni situaciji da čekamo da nam se stvari dogode, a onda kad nam se stvari dogode onda saniramo štetu. Dakle, ono što sad znamo, znamo da je potreba punionica, da je potreba brzih punionica, da te brze punionice zaista treba vezati uz pojedine destinacije i da u tom smislu trebamo raditi iskorak. Zaključno, u ime kluba jer ja ću sad tu još jedno malo vrijeme bit pa ću sad će biti nešto posve drugačije kao što je u onoj nekakvoj reklami, a sad nešto posve drugačije. Zaključno, mi ko klub ćemo prihvatiti ovu izmjenu i dopunu zakona. Cijenimo da je dobro da zapravo idemo ukorak s nekakvim vremenom. Ono što za svaki zakon uvijek volim, volim da vidimo stvarno u stvarnom životu što se događa i moramo biti svjesni promjena koje jesu, biti korak ispred, a ne korak iza. Ako želimo i tu ću, tu ću zapravo završiti vezano uz turizam, ako želimo reći da smo destinacija poželjna onda poželjna destinacija osim ljepote krajolika i svega ostalog nudi i neke druge stvari koje su turistima danas potrebne. Hvala lijepo, toliko ja u ime kluba.
Hvala. Sad prelazimo na pojedinačnu raspravu, a prva će ponovo govoriti poštovana zastupnica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Prije to nije bilo tako ali, dakle rasprava, ali se je desilo pa ću ja sad nešto posve drugačije. Ja ću ovu svoju pojedinačnu raspravu malo više usmjeriti na onaj dio tko puni. Tko će puniti i kako će puniti? Dakle, mi ovim ćemo uspostaviti informacije o punionicama, znamo gdje će biti punionice, imat ćemo dakle dio sredstava ćemo koristiti za to, ali onda dolazimo do suštine. Suština nam je slijedeća, vi možete, ja ću to usporediti uvijek s nečim što mi je vrlo razumno. Vi kad ste, referirat ću se na autocestu, odluka o tome kad idete graditi autocestu da promatrate promet koji je aktualni i promet koji se predviđa za neko vrijeme i onda su vam odluka o izgradnji autoceste. Kroz našu povijest sjetite se one priče od Zagreba do Rijeke gdje je u jednom trenutku zaključeno da nema potreba za autocestu pa je onda bila ona cesta od 3 traka koja je izazivala i zbunjenost i sve ostalo i vrlo brzo smo se odlučili za autocestu. Tako vam je i ovdje. Dakle, odluka je da idemo raditi punionice. Tema je šta će u tim punionicama biti i tema je tko ih puni i način na koji ih puni. Dakle, alternativna goriva u ovom času su plin, od plina odustajemo, dakle plina će se polako odustati svi. To je biogorivo koje se pokazalo sa dosta problema koje imamo, električna energija i vodik. Ja sam i to znam često spomenuti, iako se on ljudi, ja sam mog sina koji je doktorirao na motorima u jednom trenutku, jer me zanimalo, pitala, daj ti meni reci u budućnosti, kakvi će biti motori, koji će biti pogon za te motore jer je on baš doktorirao na tu temu, on je rekao, bit će ono što se zaključi da je najisplativije oni koji sa svojom tehnologijom odu dalje. I mi ovdje cijelo vrijeme se referiramo na električna vozila, osobna vozila. Ali tko su najveći zagađivači? Tko su najveći korisnici? Nismo mi sa svojim osobnim vozilima. Mi danas električna vozila za nekakvo funkcioniranje unutar grada i sve ostalo, fine, odlično. Najveći zagađivači u smislu zagađivača i oni koji najviše troše su javni prijevoz i prijevoz tereta. Dakle to su kamioni, to su autobusi. Pitanje je ključno na koji vid goriva će oni otići. Da li će tu i dalje biti električni pogon koji unosi u smislu zaštite okoliša problem baterija, problem saniranja tih .../nerazumljivo/... odnosno odlaganje tih baterija, problem otpada ili će biti nešto drugo i mi sad tu govorimo zapravo o nama, ali mi smo u tom velikom krugu, dakle mi kao, koji imamo osobna vozila da smo puno manji dio od ovih koji je puno, puno veći dio i ono što su neke analize pokazale da je za gradove i za javne prijevoze unutar gradova prihvatljivi pogon na električnu energiju, ali za ovaj dugi, dakle za ovaj, kad vi vozite, ne znam, od Hrvatske do Švedske ili bilo gdje drugdje, pitanje je da za taj daljinski promet tih teških kamiona je uopće taj motor, dakle ti motori, pitanje je koliko su prihvatljivi i tu ulazi u priču vodik i nekakve druge stvari. I o tome trebamo danas razmišljati i o tome trebamo razmišljati u okviru željeznice, zašto se željeznica razvija. Pa razvija se iz nekih drugih stvari, za taj teški teret, neusporedivo bolja željeznica i to sve na paralelno morate. Znate, jer ne možete u jednom času reći, okej, sad ćemo raditi punionice, tim punionicama netko se mora priključiti i dobiti neku električnu energiju koja se negdje proizvodi. Nas je spasilo sunce nas je obasjalo kad nam je voda ušla u dio zelene energije, kad to samo više nije bila, bio sunce, vjetar i ostalo nego je ostalo i hidroenergija. Isti čas smo otišli gore jer smo hidroenergiju razvijali. Postoji jedna hidroelektrana o kojoj smo svi zaboravili. Ta hidroelektrana se zove Novo Virje. Ja sam na samom početku svog djelovanja bila u procjeni utjecaja na okoliš i ta hidroelektrana Novo Virje, od nje se odustalo. Znate zašto? Zato što su Mađari s druge strane proglasili nacionalni park i rekli su da u smislu nacionalnog parka i djelovanja na prostor HE Novo Virje radi veliki problem. Vidim sad i tu ću završiti, vidim sad međustranački sporazum koji radi nova slovenska vlada. U njihovom koalicijskom sporazumu je drugi blok nuklearke Krško. Dakle, to je tema o kojem treba dalje razgovarati.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovane zastupnice Nađ.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovana kolegice Mrak-Taritaš. Rekli ste u svom prethodnom govoru da nam je rat u Ukrajini otvorio oči. Sad čitamo da zapravo biogorivo je jako upitno jer kao da trpamo zapravo hranu u spremnike automobila. Kakav je stav vaš oko toga jer kad vidim zapravo autobuse ZET-a na biogorivo, imam osjećaj da zapravo uskraćujemo si hranu. Hvala lijepa.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Dakle, znate, putu i prođete različite faze. Jedna od faza je bila i tu je državni tajnik vrlo mudro, kad je netko pitao, vezano uz ove tvornice biogoriva, jedna od tih tvornica je u Vukovaru koje ne rade, koje su zatvorene, onda je on rekao pa eto, to su privatne investicije. Nije tome baš tako. Mi koji malo duže pamtimo, pamtimo i sljedeće. Da se ova država u jednom trenutku odlučila svojim subvencijama poticati biogoriva, ali to vi morate razvijati. Ono što ja nekakva iskustva do kojih sam čitala i došla, dakle to biogorivo ima i smisla uvijek za nekakve, ne naše aute, možda ne i za autobuse ZET-a, ali recimo, bilo je vezano na brodovima. Brodovi su jedni od prvih koji su počeli koristiti biogoriva i razvijale su se alge razvijali su se neki novi organizmi i zapravo su brodovi nasred oceana stali i sve ostalo. Dakle to treba dalje razvijati, očito je tu [[Upadica: Hvala.]] bilo previše prijepora [[Upadica: Hvala.]] i nije još otišlo dalje.
Poštovani zastupnik Pavić.
Poštovana zastupnice, kad govorimo o električnim automobilima, električnim vlakovima, brodovima koje pogoni električnim motor, itd., itd., nije problem samo tih elektromotora nego je problem i odakle je taj električna energija nastala. Ukoliko ćemo imati izvore iz fosilnih goriva pa ćemo onda nakon toga to trošiti kao električnu energiju, nismo napravili apsolutno ništa. Imamo problem sa vjetroelektranama jer prilikom proizvodnje vjetroelektrane se potroši strahovito puno električne energije koja dolazi iz raznoraznih izvora pa je onda upitno koliko je zapravo ta energija zelena. Tako da najzelenija energija definitivno je energija sunca pa mislim da trebamo u tom smjeru i razmišljati.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Dakle ja inače moram priznati i u životu i u nekim odlukama i koje donosim koje nisu, ja uvijek nekako mi se čini da trebate imati na stolu veći broj izbora. Da morate imati veću lepezu. Vi ako se isključivo odlučite za nešto, zapostavite nešto drugo i onda tu zaista po putu dođe do nekakvih problema. Kao što sam, kad je riječ o biogorivima, vi u jednom trenutku, više dalje se to nije na svjetskoj razini, ne govorim na razini Hrvatske, razvijalo. Možda je trebalo razvijati, odnosno u svom izlaganju sam rekla, u jednom času kreće jedna industrija vrlo snažno, vrlo jako i krene se razvijati. Ja sam recimo o vjetroelektranama uvijek razmišljala dobro, oni govore o zemlji koja pokazuje da zaista vodi računa da koristi alternativne izvore, no moramo o tome razmišljat da kod nas te vjetroelektrane u jednom trenutku više se nisu ni temelji betonirali kod nas, sve je krenulo, a bili su… [[Govornik se ne razumije]]
Hvala. Poštovani zastupnik Lerotić.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana kolegice Mrak-Taritaš, puno dobrih tema ste otvorili i danas ovdje dosta slušamo i o električnim punionicama za automobile, međutim evo čitam prosječna starost hrvatskih vozila je 14,34.g. i mi definitivno kada radimo električne punionice za automobile moramo si postavit pitanje za koga ih radimo, da li ih radimo samo i isključivo za strance ili na nekim turističkim punktovima ili je cilj zaštiti okoliš u kojem živimo, a koji prvenstveno zagađujemo mi koji ovdje živimo svojim starim automobilima i da li činimo sve što je moguće da bi našem stanovništvu približili mogućnost kupovine električnim automobila i ona druga bitna tema što ste danas spomenuli je zbrinjavanje tog otpada o kojem se danas vrlo malo priča, a mislim da to definitivno će bit velika tema i jako bitna tema u bliskoj budućnosti.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Kolega Lerotić, ja se moram i želim se s vama složiti zapravo vezano uz električne automobile te baterije su ozbiljna tema. Ja moram reći da u jednom trenutku sam išla vidjeti sve dijelove koji su za te baterije i ko ih proizvodi i zanimalo me da opet se u smislu proizvodnje ne vežemo uz određeni dio svijeta gdje možemo imati problem, ali ono što je zaista je problem zbrinjavanja otpada. Jedna od ključnih tema našeg 21. stoljeća je tema zbrinjavanja otpada. Zemlje koje su otišle dalje to se zove urbano rudarenje, oni svoje stare zatvorene prostore na kojem su odlagali otpad koji nisu sanirali sad ponovo otvaraju, izvlače iz van, iz van neke od metala koji su dobri, radi otplinjavanje i svega ostalog, tema je kud zbrinuti te baterije i to će biti tema, dakle nema perpetuma ambala, nema čarobnog štapića da je sve idealno, samo trebate nekako razumsko vidjeti što za što.
Poštovani zastupnik Zekanović.
Poštovana kolegice, kolega Lerotić je malo skrenuo s teme, ali dobro je skrenuo vezano i vi ste zapravo spomenuli te vjetroelektrane kao jedan problem odnosno pitanje koliko vjetroelektrane su uopće ekološki izvor energije i kolko se proizvode u Hrvatskoj. Za proizvodnju jedne vjetroturbine proizvede se više plina CO2 koliko kasnije ta vjetro, vjetroturbina zapravo proizvode ekološke energije, drugim riječima možda je ekološkije upotrebljavati plin nego što je proizvodit vjetroelektrane jer tehnologija proizvodnja vjetroelektrana i proizvodanja čak i solara ponekad i nije ekološka iako to na prvi pogled izgleda.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala kolega Zekanović. Dakle ja mislim da je sabornica mjesto na kojem mi trebamo otvoriti različite teme i kad imamo i ovakve zakone oko kojih se, koji su po meni, ja ih onako dijelim na vrlo jednostavne i jasne su što hoće se s njima postići i otvoriti temu. Dakle, punionica okej, ali u toj punionici vi morate dobit negdje, govorimo sad isključivo o električnoj energiji, kad se vi uštekate ta električna energija se mora negdje, negdje proizvesti kao što ste vi rekli za solare i vjetroelektrane, nešto što je bila hereza pred godinu dana da se spominje nuklearna energija to je bila hereza na razini EU, tu su bila dva jaka lobija, jedan lobi Francuzi koji su i dalje razvijali, drugi lobi koji su bili Nijemci, koji su u jednom času rekli ne nećemo imati dalje, otvorila se tema i svijest o tome da je zapravo najčišća energija nuklearna energija, al dolazimo do problema otpada. Dakle mi tu, probajte staviti nazivnik, mi tu na kraju kad je riječ o bilo čemu dolazimo do problema otpada i otpada kojeg stvaramo.
Hvala. Poštovana zastupnica Orešković.
Hvala. Kolegice Mrak-Taritaš, mislim da je ključ energetske sigurnosti u diversifikaciji izvora proizvodnje električne energije i kad smo već na temi nuklearne energije koja više nije neprihvatljiva čak na razini čitave EU dapače smatra se da je i ekološki prihvatljivija od nekih drugih koje smo prije kao ekološke zagovarale činjenica da je Hrvatska izmijenila propise koji se tiču zbrinjavanja nuklearnog otpada barem djelomično, ali ono što ne vidim, ne vidim da smo primjerice u NPOO-u ili u Nacionalnoj strategiji predvidjeli uopće investiranje u nove, nove pogone za nuklearnu energiju bilo u Hrvatskoj ili u zemljama u okruženju, niti Hrvatska ima bilo kakav suvisli plan da nuklearne potencijale na bilo koji način razvije, što mislite o tome?
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Kolegice Orešković, dakle Hrvatska ima svoja sredstva koja su u Nuklearki Krško jer sukladno ugovoru dobivamo dio energije iz Nuklearke Krško. Jednako tako sukladno tom ugovoru trebamo i sudjelovati i u zbrinjavanju otpada. U zbrinjavanju otpada mi pokušavamo sve učiniti da ne sudjelujemo, ali ćemo morati sudjelovati. I, a između ostalog je tu i bila rasprava možda pred jedno mjesec dva kad smo raspravljali o tome gdje je predviđeno za zbrinjavanje nuklearnog otpada i na kraju od lokacija koje su bile u bivšem, u bivšoj strategiji odnosno programu prostornog uređenja je politika donijela odluku šta je to najprihvatljivije. Koja politika? Politika u ovom istom saboru gdje su bili određeni amandmani, gdje su neke lokacije izašle van. Meni se čini da bi struka neusporedivo više trebala donijeti odluku da bi se onaj imaginarni dr. Rukavina koji nekako iz rukava donosi odluke trebao više slušati, a ono što sam sigurna da je nuklearka nešto o čemu treba razmišljat.
Hvala. Slijedeći će govoriti poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani državni tajniče, poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Govorimo o alternativnim izvorima energije, govorimo o mreži punionica, evo već sam u replici državnom tajniku istaknuo kako tih 3.000 automobila koliko danas imamo u Hrvatskoj nije dostatno, dakle da je to po meni iznimno malo pogotovo u kontekstu što imamo 2,3 milijuna registriranih automobila. Evo kolega Lerotić je rekao da je prosječna dob automobila 14 i više od 14 godina što je zapravo i govori da je iznimno loša situacija. Prva ona stvar koju ja bi volio ako netko, da zaokružimo zašto uopće to radimo. Radimo zbog toga da imamo ekološku proizvodnju, da koristimo ekološka goriva odnosno da se borimo protiv stakleničkih plinova odnosno protiv globalnog zatopljenja, to je konačni cilj. Jel tako? Ako je to konačni cilj, a imamo onda nije nama cilj napraviti punionicu nego nam je cilj imati ljude koji će se voziti električnim automobilima. Ako je prosječni električni automobil koji može napraviti put Zagreb-Split, Zagreb-Šibenik košta 70.000 eura e onda smo u problemu. Ključna mjera koju hrvatska vlada treba donijeti odnosno resorno ministarstvo ili ministarstva znači nek bude međuresorna nekakva mjera je iznimno povećane pojačane subvencije za električne automobile. Dok god su te subvencije na ovoj razini interesa biti neće, dakle to je jako bitno. Dakle, što je bilo prvo kokoš ili jaje? Znači prvo trebamo imati ljude koji koriste električne automobile da bismo sutra imali punionice. Ne bojmo se, punionice će se, privatna inicijativa će onda osigurati punionice, samo mi ne možemo računati na 3% stanovništva Hrvatske nego moramo imati puno, puno veći obuhvat odnosno ti, te cijena automobila mora biti znatno, znatno, znatno prihvatljivima. Ja ću ovdje čak i bubnuti ako automobil takav nije ne košta prosječnog kupca 25.000 eura e onda nećemo moći nikada u Hrvatskoj odnosno u dogledno vrijeme očekivati da ćemo imati zamjenu automobila na fosilna goriva sa automobilima na struju. I to je po meni ključ, ali ok pozdravljam ovaj zakon. Druga stvar, neke, evo to sam istaknuo i u replici kolegici Mrak pa da malo pojasnim da ne bi ostao nedorečen. Neki izvori, neki energenti i neki način proizvodnje električne energije na prvi pogled izgleda ekološki ali nije. Već sam govorio s ovog mjesta, ponovit ću, u zapadnoj Europi, u Americi danas postoje brojna istraživanja da za proizvodnju solara o kojima mi danas toliko mnogo govorimo se potroši više fosilnih goriva odnosno da se izaziva veći, znači da se više utječe na efekt staklenika nego što ti solari kasnije proizvedu ekološke električne energije. Dakle, ovo je nešto o čemu moramo, ajmo biti korak ispred ostalih, ajmo malo razmišljati o ovom. Ajmo malo vidjeti kod vjetroelektrana koliko se zapravo u proizvodnji vjetroelektrana proizvodi plina CO2 i ostalih ne stakleničkih plinova pa onda tu ići na nekakvu alternativu. I na posljetku opet ću se ovdje pozvat na kolegicu Mrak Taritaš koja je lijepo rekla. Prije nekoliko godina pa čak i u našem Hrvatskom saboru da je netko rekao nuklearna energija ajmo razgovarati o tome vjerojatno bi završio u naslovnici kao ludi ovaj ili luda ova govori o nuklearnoj energiji. Danas evo niste vi jedini i ja sam nekoliko puto spomenu, a vidim i mnogi drugi kolege ajmo razgovarati o nuklearnoj energiji kao o nekakvom alternativnom izvoru u odnosu na ono što danas imamo. I Francuska i Njemačka, čitava EU se okreće nuklearnoj energiji jer očito alternative nema. Neću reći nažalost nego Bogu hvala da je tu. Jedini problem kod nuklearne energije danas je koliko vidimo je zbrinjavanje nuklearnog otpada, ali ja se ne sjećam evo nek me netko ispravi za niti jedan slučaj da je odlagalište nuklearnog otpada imalo nekakav proboj odnosno kontaminaciju okolnog prostora, stvarno nisam čuo. Tako da je to više jedna psihološka, psihološki problem za stanovništvo naselja koje je blizu toga, a problema evo stvarno nisam čuo nigdje u svijetu. Imali smo Fukushimu, imali smo Černobil, ali evo sad su moderne tehnologije te nuklearne su znatno sigurnije. Evo, hvala lijepo.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Ante Bačića.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Zekanović, vi i radili ste pre sabora u sektoru vezano zaštitu okoliša i dobro ste napomenuli u ovome drugome dijelu vaše rasprave, a to je da možda punionice neće biti problem nego će biti samoopskrba električnom energijom, je li je imamo uopće dovoljno. Pričali ste i o samim elektranama, znamo ovdje različita mišljenja pa evo pitam vas. Kada pričamo o nuklearnoj energiji automatizmom narod će biti protiv, kada pričamo o termoelektranama vidjeli smo pokušaj na Peruči se trebala izgradit bilo je automatizmom protiv, kada spominjemo solar, vjetar, solar, vjetar ili bilo koju drugi obnovljivi izvor to je nedostatno pod navodnike za jednu državu u ovom trenutku čak i hidroelektrane. Po vama onda što je budućnost? Napraviti još dodatak ovaj što imamo u Krškome zajedno sa Slovencima ili okrenuti se isključivo obnovljivim izvorima energije? Hvala vam.
Poštovani zastupnik Zekanović.
Poštovani kolega Bačić, evo bravo, dobro ste, dobro ste primijetili. Ja bi evo da sam u poziciji ministarstva ili hrvatske vlade ja bi išao na više frontova. Dakle i dalje bi razvijao znači i proizvodnju električne energije u solarima, naravno ne bi zapostavio u potpunosti i vjetroelektrane iako one su iznimno, iznimno trik i velika su devastacija prostora, imaju veliki problem u naseljima gdje im se smještaju, ali kad se, što se tiče nuklearne energije tu bi definitivno s obzirom da već imamo nuklearnu elektranu na granici Hrvatske i Slovenije išao bi u razvoj tog projekta, smatram to za Hrvatsku dobro, ali bi ovoga i hrabro razmišljao o i o hrvatskoj nuklearnoj elektrani. Problem je ključan što ste rekli električni automobili trebaju električnu energiju. Kada bi nama sada 2 milijuna automobila prešlo na struju nama bi sustav, imali kolaps sustava. Kolaps.
Ova, poštovani zastupnik Pero Ćosić.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Poštovani kolega Zekanoviću, u svojoj raspravi izrazili ste skepsu da li ovaj nam treba tolko recimo razvijat punionice il je prvo ovaj automobile, šta je starije kokoš ili jaje. Što se tiče rasprave slažem se u tom da trebamo poticat kupovinu tih automobila od strane države, ali mi ovo ne razvijamo samo za naše tržište, naime razvijamo za jednu operabilnost cijelog europskog tržišta i razvoja prometa koji ide kroz našu državu, razvoja, razvoja našeg turizma jel znamo da će ti ljudi gdje je trend, evo u prošloj godini rekao sam 37% novih registriranih automobila je bilo ili sa smanjenim udiom CO2 ili sa nultim udiom CO2, tako da taj trend mi moramo slijediti i moramo se pripremiti za, za takav vid našeg prometa. Naravno da je to prilika i za naše tržište i za naše gospodarstvo jel naši gospodarstvenici se moraju uključiti u razvoj svega toga kako bi imali koristi od tog svega.
Poštovani zastupnik Zekanović.
Poštovani kolega, da ne bi bilo nesporazuma ne mislim da je ovo loš prijedlog zakona i smatram da treba ić u ovom smjeru, ali evo ponovit ću onu svoju tezu da bi, da punionice nemaju smisla bez električnih automobila, al ću se složit s vama da punionice nisu samo za hrvatske automobile nego i za one koji posjećuju Hrvatsku. Evo sad tu opet jedna kritika resornom ministarstvu odnosno predlagatelju, neka me ispravi ako sam u krivu, ali na autocesti od Zagreba do Splita imaju samo dvije punionice električnih automobila kolko ja znam, dakle na autocesti samo dvije, evo ispravite me ako sam u krivu, mislim da nisam u krivu, baš sam maloprije provjeravao osim ako onaj google punionice krivo pokazuje, samo dvije, to je po meni nedovoljno i kad bi sutra imali ne znam ja 100 tisuća električnih automobila čekali bi red, ali mislim da je prvo, da je jaje bilo odnosno kokoš da trebamo ić na automobile, pa će onda i privatna inicijativa, svaki taj koji ima privatnu crpku će staviti i mogućnost električnog punjenja.
Poštovani zastupnik Kirin.
Poštovani dopredsjedniče, uvaženi zastupniče, kada razgovaramo o fosilnim gorivima onda govorimo o stakleničkim plinovima, dakle o emisiji CO2. Plin je fosilno gorivo, to je jasno, koliko je i zašto ekološki prihvatljivije, da li je proizvodanja i odlaganje električnih automobila ekološki prihvatljivije nego auta sa motorima sa unutarnjim sagorijevanjem? U kontekstu toga o čemu ovisi emisija CO2 iz električnih automobila i s čime je to vezano? Hvala.
Poštovani zastupnik Zekanović.
Hvala. Poštovani kolega Kirin, evo vi ste hrabro rekli jednu stvar koja, koju se ne govori u Hrvatskoj. Ja sam nedavno razgovarao sa ljudima iz struke koji su mi objašnjavali da je čak ono famozno izo staklo koje je znači izolator dobar da se za njegovu proizvodnju potroši puno CO2, a s druge strane to izo staklo sprječava i u jednom periodu, pogotovo na … [[Govornik se ne razumije]] odakle ja dolazim gdje je puno sunčanih dana da toplina ulazi u kuću, tako da se čak danas govori o tome da ona obična tromilimetarska, četveromilimetarska stakla su bila bolja u nekom kontekstu od toga. Drugi problem, malo se nadovezujem, izolacija kuće danas što se stavljaju oni stiroduri, stiropori također za proizvodnju te izolacije i kuće govorimo o energetskim kućama, a više se plina CO2 proizvodi za izolaciju nego što će kasnije biti ušteđeno energije s tim. Ovo su teme o kojima treba razgovarati, nešto što je na prvi pogled ekološko zapravo često i nije, često i nije, ajmo razgovarati o tome.
Hvala. Poštovani zastupnik Brčić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani kolega, evo i ja i vi dolazimo iz Dalmacije, znamo na prostoru Dalmacije da imamo mnogih lokalnih jedinica koje su raspršene na velikom području sa malim brojem stanovnika i znam iz dosadašnjeg iskustva kada bi čelnici lokalnih jedinica htjeli motivirati i ove klasične opskrbljivače energenata kao što su pumpe, nafta, nafta, benzin i tako da nisu imali interesa zbog malog broja stanovnika i udaljenosti od centara takvih krajeva. Bojim se da je ovo daleki futurizam posebno za ove alternativne punionice energije upravo za ova područja, sad ne znam jel se tu može razmišljati o nekakvim subvencijama upravo da ne bi ovi ljudi bili hendikepirani na ovim prostorima, a želimo da ostanu tu. Hvala.
Poštovani zastupnik Zekanović.
Ali ako se samo držimo punionica za električne automobile dobra je stvar što svako domaćinstvo može također puniti svoj električni automobil i to je golema prednost, dakle svaka kuća ako čovjek živi u nekom ruralnom prostoru, pogotovo onda ima i dvorište i okućnicu gdje će mu biti to moguće, naravno ima i posebna nekakva instalacija koja nije preskupa, ali to je moguće i to je zapravo odgovor na vaše pitanje da električna energija ima prednost što zapravo svako domaćinstvo sutra može biti i punionica. Ali kada kreneš iz, evo ja iz Šibenika prema Zagrebu mislim da treba biti više od dvije punionice na autocesti i neki žive u neboderima u gradovima gdje onda ta mogućnost ne postoji.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam lijepo. Kolega Zekanoviću, Hrvatska je turistička zemlja koja dosta drži do zelene ambicije i zaštite okoliša, logično je da ulažemo u izgradnju infrastrukture za alternativna goriva jer kod nas dolaze i turisti. No s pravom ste konstatirali i zapitali se koliko standard hrvatskih građana u stvari može pratiti cjenovno kupnju takvih automobila i ostalih vozila i što se tu može napraviti osim možda nekih državnih potpora. Ja sam našla podatak da je prošle godine registrirano u Hrvatskoj 112 tisuća osobnih automobila, od toga je svega 30% bilo novih, 70% polovnih, što to znači? To znači da kada Nijemac izvozi svoj auto i de facto ga odbaci onda ga Hrvat kupuje u Njemačkoj ili ga kupuje u Belgiji dakle ili u nekoj drugoj članici zapadne Europe, zanima me prema vašim podacima je li naš standard takav da se više možemo orijentirat prema električnim automobilima ili onima koji koriste alternativna goriva?
Poštovani zastupnik Zekanović.
Poštovana kolegice, odgovor znate, nažalost smatram da nije, smatram da nije, evo malo sam baš prije gledao i polovne električne automobile na onom famoznom Njuškalu, cijene su fantastične, automobili koji su prešli 300 tisuća km drže cijenu od 50 tisuća eura, doduše pogledao sam Teslu koji je najbolja klasa. To su cijene koje prosječan hrvatski građanin ne može. E sada, ovo je jedan začarani krug subvencija. Ako automobil košta u startu 70, 80 000 eura ne može država dati 60. Ali sad evo ne znam moramo izmisliti neki model ili naći jednostavno ovu zelenu tranziciju nećemo napraviti. Ja evo sad da budem iskren nemam rješenje. Možda u jednom trenutku ta tehnologija kad se razvije konkurencija i pojeftini ali ovo je začarani krug. Drugim riječima, mi danas subvencioniramo one koji imaju novaca da kupe dobro auto. Znači onaj koji ima 60000 eura država će mu dat 20. A tko ima 60000 eura? To je puno novaca.
Poštovani zastupnik Ačkar.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi kolega Zekanović. Drago mi je da ste okvirno i pohvalili ovaj prijedlog zakona koji je pred nama. Moram osobno reći da kada govorim o elektropunionicama primjećujem razliku u Velikoj Gorici od prije nekoliko godina kada su postavljene, kada gotovo nije bilo automobila koji bi se punio tamo u samom užem centru grada do sada ovoga perioda kada vidim da već se i čekaju redovi da bi se ti automobili punili. Znači da te očito subvencije i potpore i sve ono što se radi na tragu toga pomaže i dolazi do onoga željenoga učinka da što više važnosti dajemo ekologiji. Spomenuli smo također i ono što bi me zanimalo da subvencije je potrebno povećati. Znamo da su subvencije i dosta velike za te električne automobile, međutim da i sama cijena njihova vrlo visoka, pa bi me zanimalo da li imate neko konkretno rješenje ili da li možete imati neki konkretan put kako bi došli do toga, da u potpunosti bude ovaj projekt zadovoljen. Hvala.
Poštovani zastupnik Zekanović.
Odgovor je subvencija, iako sam već malo prije kolegici odgovorio da s obzirom na iznimno visoku cijenu automobila država teško može imati taj novac. Evo to je znači iskreno. Koji je drugi moment? A evo možda čekati da konkurencija napravi svoje, pa u jednom trenutku kad počne i Volkswagen i BMW i Renault proizvoditi električne automobile u većoj mjeri vjerojatno će cijena padati, a onda će te subvencije sa manjom cijenom zapravo omogućiti da i prosječan kupac automobila može taj automobil i kupiti. Što se tiče redova i punionica, evo jedna stvar koja se, mislim da je kolega Bačić to istaknuo bio u replici, jer je već netko, dakle jako je bitno, kod punionica imamo one spore imamo i brze. Nije isto je li čovjek punio automobil 15, 20 minuta ili 3 sata. Tako da o.k. vodi se računa o tome, ali ta mreža 600 punionica to je na žalost velika većina one spore punionice tako da ne budemo, da se ne uljuljkamo u tu brojku od 600. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sada će govoriti poštovani zastupnik Ante Bačić, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Upravo ovo s čime je kolega i završio to je nešto čime se trebamo početi baviti. Mislim da je tu politika i svi zakoni, propisi koje smo donijeli, mislim da smo donijeli na vrijeme, mislim da smo usklađeni sa vremenom i sa prostorom u kojem živimo, da pratimo itekako i zeleni plan Europske komisije, da pratimo sve direktive i ono što će biti potrebno u sljedećim desetljećima ne bi li povećali broj obnovljivih izvora energije, ali i određenih prometala na alternativna goriva. Ali evo ja se ovdje i pitam i nadam se da nisam u pravu i nadam se da će se to promijeniti, a to su određene tvrtke i određena infrastruktura koja je trenutno postojeća i na našoj autocesti A1, ali i u pojedinim gradovima i općinama koje smatram da u ovom trenutku po mojim saznanjima neće biti dostatni za brze baterije i za brza punjenja. Znači velika je razlika to što je i kolega napomenuo hoćemo li stati na autocesti ili neki turist puniti vozilo tri sata ili će puniti vozilo 20 minuta ili će moći puniti brzo vozilo u svojoj kući, u svojoj garaži to je nešto i to su veliki izazovi koji nas čekaju. Ali mislim da će tu biti i najviše troška upravo da promijenimo našu mrežu električne energije. Jer pričajući imamo i jednoga jakoga proizvođača električnih, na primjer plovila u Kaštelima u Splitsko-dalmatinskoj županiji koji tvrdi ne znam da napraviti jednu punionicu za električna plovila na primjer na splitskoj rivi mi bi morali vuči kablove doslovno iz Solina koji je udaljen od samoga mora nekakvih desetak kilometara što normalno je neisplativo i onda je trošak samoga punjenja itekako veći. Ali ponavljam mislim da ministarstva su odradila dobar posao, pričali smo ondje i o ugljikovodicima, pričali smo o dosta zakona koji se odnose na ovu problematiku i što se tiče normativnoga dijela tu smo spremni i za uvođenje i regulaciju alternativnih goriva naspram konvencionalnih koji su pred nama i koje koristimo sada. I cilj same Republike Hrvatske kao što smo vidjeli i u obrazloženju samog državnog tajnika i da upravo razvijemo infrastrukturu goriva kao preduvjet za korištenje upravo alternativnih goriva u samome prometu. Znamo koliko i promet utječe i na emisiju CO2 i na samo zagađivanje. Ja se konstantno vraćam na onaj Summit UN-a u Glasgowu vezano za klimatske promjene gdje smo ipak zauzeli određene stavove, gdje smo ipak preuzeli određene obaveze, gdje je Hrvatskoj cilj da do 2030. smanje emisije ugljika za 55%. To je za nas, to je sudjelovati za nas veoma visokih 40% od razine emisija 1990. godine i smatram da je Vlada zauzela stav vezano za zaštitu prirode kao temu koju definitivno ozbiljno shvaćamo i zelena revolucija je normalno pred nama i dolazi u Republiku Hrvatsku i dolazi na Hrvatske ceste šta je i dobar podatak, da naši građani su voljni sudjelovati u zelenoj revoluciji. Jer vidimo i podatak da u posljednjih godinu dana broj električnih automobila je porastao za 100%. Iako iznosi ispod 1%, tj. 0,17% od ukupnog broja koji se nalaze u republici Hrvatskoj, ali mislim da tu imamo itekako prostora za napredovanje. Normalno svi ovi poticaji koji idu na električna vozila su dobra stvar, ali evo moj prijedlog je već dugi niz godina, nadam se da će Ministarstvo gospodarstva ali i Ministarstvo financija to usvojiti jer benefiti su puno veći, a to je da ukinemo PDV na sva električna vozila i plovila jer mislim da je ovo grana kada ubrojimo vezano za CO2 imamo problem samo sa Plominom koji će biti zatvoren kroz nekoliko godina kada ubrojimo sve ostale faktore, mislim da možda u malo toga po našoj veličini, države malo toga možemo biti prvaci u EU i svijetu, ali u zaštiti okoliša i zelenoj tranziciji možemo biti sa malo pomaka prvi. Znači samo trebamo promijeniti postotak električnih vozila na našim cestama, mislim da to u suradnji sa jedinicama lokalne samouprave i sa državom možemo napraviti i da jednostavno taj PDV koji bi možda trenutačno izgubili pri nabavi električnih plovila i električnih vozila bi vrlo brzo vratili jer upravo korisnici takvih vozila puno više troše na određene druge stvari, segmente u društvu, tako da bi oni vrlo brzo vratili taj PDV i ne trebamo to gledati kao gubitak nego možemo biti uz najsigurnija zemlja turistička u Europi, možemo biti i najčišća i najzelenija. Hvala.
Poštovana zastupnica Maksimčuk ima repliku.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvaženi kolega, uz pojam alternativnih goriva vežemo odmah problem onečišćenja zraka, okoliša. Najveći problem su emisije, naravno, ugljičnog dioksida, tu je jedno i veliki svjetski problem. Promet je odgovaran za čak 25% emisije ugljičnog dioksida. Koliko su prijevozna sredstva ključna u ovom problemu, našla sam podatak da jedan prosječan automobil godišnje ispusti CO2 koliko je težak. Kako bi uopće mogli razgovarati o alternativnim gorivima, moramo imati, naravno mrežu bolje infrastrukture, ali povećati i svijest o kupovini takvih automobila na alternativna goriva. Po vašem mišljenju, na koji način država, ali i jedinice lokalne samouprave mogu pomoći u subvencioniranju naših sugrađana kako bi ih sve više osvijestili da kupuju takve automobile?
Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Zahvaljujem kolegice Maksimčuk na replici. Istina je, mislim da na globalnoj razini nekakvih 17% utječe cestovni promet na CO2 i stakleničke plinove. Ja se zalažem za to, imamo jednu dobru opciju i EU i EU komisije koja nam je, koju mislim da ne iskorištavamo dovoljno, a to je zelena javna nabava. Zelena javna nabava koja ne trpi pravila obične javne nabave i mislim da bi tu ministarstvo trebalo davati upute, ta vozila jesu malo skuplja, ali država mora pokazati primjer i mi imamo relativno malu državu gdje lokalna samouprava, općine i gradovi ne prolaze službeno toliko kilometara. Evo, imamo ... [[Govornik se ne razumije.]] županiju, župan može proć možda stotinjak kilometara .../nerazumljivo/... da obiđe određeni grad ili određenu općinu, na mjestu države ja mislim da bi to trebalo napraviti, uputiti ih da potroše malo više, ali da javna uprava sva prijeđe na elektriku.
Poštovani zastupnik Brčić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani kolega Bačić. Evo, ja bih spomenio da su, ja bih rekao, zahuktali se čak određeni pripremni radovi na dvije revizibilne hidrocentrale na području Splitsko-dalmatinske županije odnosno na području Cetinske krajine, da budem još podrobniji. Vjerujem da je državni tajnik itekako upućen u tu tematiku i evo, zanima me vaše mišljenje o mogućnosti iskoristivosti hidropotencijala na području kojeg sam spomenio i često puta osporavanje bez ikakvih, često puta, argumenata, čak plašenjem ekoloških katastrofa upravo kada se radi o ovim potencijalima koji su čisto vodni. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Bačić.
Hvala potpredsjedniče, hvala kolega Brčić na replici. Slažem se s vama, mislim da najveća ekološka opasnost za bilo koju državu je biti energetski ovisan, o bilo kome jer to uključuje i transport, to uključuje i pregovaranje sa određenim drugim državama, određenim proizvođačima, Hrvatska je, može iskoristiti tu svoju veličinu i svoje bogatstvo, a to je normalno, i hidroenergija. Mislim da se moramo apsolutno ovaj preokreniti put obnovljivih izvora energije, imamo tu nenormalno potencijala kad pogledamo i samo hidroelektrane, kad pogledamo solar i vjetroparkove, imamo sad, otvorena je i prošle godine i najveća solarna elektrana na Visu gdje je sad i Vis kao najudaljeniji otok postao ovaj, energetski neovisan, to je put kojim Hrvatska treba ić, nama ne treba puno, a uz obnovljive izvore energije mislim da možemo biti prvijenac u Europi i opskrbiti svoje zalihe.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Bačiću, u 2018., ako se ne varam, smo u EU parlamentu usvojili rezoluciju kojom smo na neki način željeli potaknuti postavljanje infrastrukture za alternativna goriva u EU jer je tad već bilo jasno da je promet ona gospodarska grana kod koje je stalno zabilježen porast emisija CO2 i da se u tom segmentu mora nešto napraviti, no sjećam se da su zastupnici dosta negodovali zbog toga što je ta infrastruktura uglavnom nedostupna i također su upozorili da imamo premali broj novih modela vozila koja bi koristila alternativna goriva. Prema podacima koje ja imam, to su podaci iz 2017., moglo se kupiti samo 19 modela baterijskih električnih vozila i 25 modela hibridnih električnih vozila, a 417 modela vozila sa motorom sa unutarnjih sagorijevanjem i tad smo pozvali proizvođače da tu pojačaju napore [[Upadica: Hvala.]] Imate li vi informaciju je li osim Rimca [[Upadica: Poštovani zastupnik Bačić.]] i Nevere išta novo na tržištu?
Hvala potpredsjedniče. Hvala kolegice Petir. Apsolutno ima noviteta na tržištu u smislu, mislim da veliki proizvođači poput evo, konkretno od Volkswagena koji planiraju u sljedećem desetljeću totalno ovaj odbaciti konvencionalni način pogona svojih vozila i mislim da ulaže se, ulažu se veliki napori na tom polju. Normalno, to će donijeti određene troškove, to će donijeti i određene probleme, ali ako sustavno se organiziramo i na razini EU i na razini države, mislim da tu možemo napraviti veliki pomak, a ova prva serija električnih vozila normalno, imaju problema i sa baterijom i sa količinom kilometara koji mogu proći, ali tu smo prvaci u Europi u svijetu jer imamo veliki proizvodni pogon, ovdje nedaleko od Zagreba u tvrtki Rimac i mislim da tu sa tim novim baterijama i sve ono šta oni pripremaju možemo biti definitivno na vodeći na tržištu. Hvala.
Poštovani zastupnik Lenart.
Zahvaljujem. Evo poštovani kolega mi ovdje govorimo o infrastrukturi za alternativna goriva iako danas u 21. stoljeću imamo ljude koji još uvijek nemaju električnu energiju. Gospodin Marijan Dvorski o kojem ja govorim ovdje 5 godina 5 kilometara od centra Kutine 15 godina iščekuje struju. Nije to još dan danas dobio uz sva obećanja u jednoj ulici koja ima perspektivu da i drugi grade obiteljske kuće tamo nikako ne može dobiti električnu energiju nego se koristi jadnim solarnim panelima i možete si misliti kako čovjek živi u mraku u 21. stoljeću, a mi pričamo ovdje za njega o science fiction o budućnosti nekakvoj o kojoj on ne može niti sanjati. Dobro ste rekli da ćemo biti najčišća zemlja. Da bit ćemo zato što je uništena industrija. Evo mi u Kutini dišemo tako čisti zrak jer već dva, tri mjeseca Petrokemija ne radi. Samo bojim se da ćemo mi biti i najvitkija nacija, jer ćemo uz svu tu čistoću postati i gladni jer nećemo imati što jesti. Hvala.
Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Zahvaljujem kolega Lenart. Nadam se da se neće obistiniti ove crne vaše prognoze. Dosta smo i u ranim 2000-tima i prije pričali upravo o deindustrijalizaciji i problemu zašto smo neke pogone zatvorili. I mi u Dalmaciji imali smo velike proizvodne hale koje su zapošljavale tisuće i tisuće radnika i pitali smo se da li nam to treba. Normalno da nam treba. Trebalo nam tada, treba nam i sada. Ali imamo sada priliku transformirati. Znači sada ono što nam je bio zadnjih desetljeća ili dva desetljeća nedostataka, a to je nismo imali industrije, sada ju možemo iskoristiti u svoj plus. Znači, sada kada cijeli svijet će sljedeće desetljeće ulagati milijarde u zelenu tranziciju eto nam prilike. Nešto što smo možda pod navodnicima uništili ili upropastili, sada nam može biti veliki pus.
Poštovani zastupnik Ačkar.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi kolega Bačić pohvaljujem vašu raspravu jer uistinu ste dosta bitnih stvari iz ovoga Prijedloga zakona saželi u ovome što ste sada iznijeli. Također ste bili spomenuli da postoje mnogi benefiti ovoga Zakona, ali također da postoji i prostor za napredak, pa bi me zanimalo u daljnjem razvoju ovih događanja koji su nam jako bitni što vi predlažete kao taj prostor koji ste u raspravi spomenuli za napredak. Hvala.
Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Zahvaljujem kolega Ačkar. Što se tiče samog napretka, ponavljam mislim da država je u dobrom smjeru i da idemo u dobrom smjeru. Mislim da Vlada zajedno sa predsjednikom čini velike napore i da ozbiljno shvaća samu zelenu tranziciju i koliko to može donijeti benefita za Republiku Hrvatsku. Ali mislim da određene druge institucije, tvrtke, pa evo i vi ste na čelu jedne jedinice lokalne samouprave, jednoga relativno velikoga grada i mislim da se trebaju uključiti svi. Pa evo i prvi vi pokažite svojim primjerom kao što pokazujete primjerom vezano i za zaštitu okoliša i pošumljavanje svoga područja i brige oko normalno i aerodroma i većih industrija da tu bude određeni balans. Ali ponavljam ima ovdje puno gradonačelnika, načelnika počnite raditi punionice i kupovati električna vozila. Pokažite primjer drugima. Nemojte štedjeti na tome. Hvala.
Poštovani zastupnik Ćosić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Bačić, ma u potpunosti podržavam vaše rasprave i nastojanje da se što jače uključimo u zelenu tranziciju. Što se tiče PDV-a govorili ste o tome dosta da bi trebalo osloboditi. Koliko mi je poznato u siječnju prošle godine Europski je parlament Prijedlogom rezolucije o poticajima za kupnju električnih automobila za smanjenje emisija CO2 pozvao Komisiju da ukine PDV-e na električne automobile sve dok njihov tržišni udio ne dosegne najmanje 30% ukupnog broja automobila i naravno da potiče i na druge načine države da potiču … [[ne razumije se]] kupnju automobila. Mislim da je to dobro i da evo u našoj državi o tome trebamo razmisliti jer zaista ovaj plan do 2030. … /Govornik nije isključen/ …
Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Zahvaljujem kolega Ćosić na ovome pitanju, na ovoj replici. Slažem se s vama. Upute definitivno trebamo pratiti. Prostora definitivno imamo i mislim da tu trebamo biti malo širi i da tu trebamo biti malo nekonvencionalni, možda nametnuti određene standarde tako da nas prate i druge države. Ovo je skupa tehnologija. Svaka nova tehnologija je skupa tehnologija i mi da bi je implementirali u naše društvo moramo uz poticaje koji su odlična stvar jer su to i skupa vozila, skupe baterije moramo definitivno razmišljati u smjeru i da ukinemo PDV-e na nabavu istih jer sa 0,17 na nekakvih 16% električnih vozila u prometu koje planiramo do 2030. – 35. bez drastičnih koraka nema šanse da možemo ispuniti. Tako da evo ja ću se prvi boriti da ukinemo PDV-e na električna vozila i da za koju godinu pričamo u superlativima. Hvala.
Sljedeći će govoriti poštovani zastupnik Željko Pavić izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja bih se tu osvrnuo u svojoj raspravi na nekoliko konstatacija koje su zapravo u najmanju ruku hajde da kažem suspektne. Naime, kolega jedan u našoj raspravi malo prije govori o tome da se za izolaciju kuća troši materijal i za koje se potroši više CO2 nego što se kasnije uštedi. Da, to je točno ukoliko se koristi stiropor, ukoliko se koriste sredstva za izolaciju koja su danas u širokoj upotrebi. Međutim, ako se vratimo na stara sredstva koja su nekada se koristila, ako se vratimo na tradicionalnu staru proizvodnju, ako se vratimo na stare tehnologije, pa se vratimo malo na konoplju onda ćemo dobiti sredstva za izolaciju koja su zapravo bez CO2 proizvedena. Čak što više ako smo posadili konoplju, konoplja je i čistila zrak više nego šuma jer troši više CO2, očistila je i zemljište, prema tome, imamo načina da i taj problem riješimo. Isto tako je vezano isti problem i sa armaturama, isto, ako malo pratite proizvodnju armatura, onda ste mogli primijetiti da je u svijetu proizvedeno puno novih tehnologija koje su vezane za proizvodnju armatura od konopljinih vlakana koje zapravo nemaju opet u proizvodnji, ne troše CO2, odnosno ne proizvode CO2 i nakon toga su puno kvalitetnije nego što su čelične armature, prvenstveno zbog toga što su otporne na vlagu. A to vam sve skupa spominjem u kontekstu skepse da će naši sugrađani biti zapravo zakinuti za kupnju električnih automobila zato što je to jako, jako skupo. Sjetimo se, sjetimo se kupnje automobila na fosilna goriva, rekao je kolega sa unutarnjim izgaranjem, recimo prije 30-ak, 40 godina. Kad sam završio fakultet '86. g., da mi je netko dao da potpišem papir da ću u životu imati jednu garsonijeru i Jugo 45, potpisao bih ga odmah jer bi to bilo veliko, veliko, veliko. Danas je situacija drugačija. Cijene padaju, država vodi računa o poticajima, koliko je to moguće. Naravno, tu nam se u velikom dijelu pružaju i novci iz Europe, prema tome, naši sugrađani će sigurno moći danas sutra kupiti ta električna vozila. Osim toga, opet ću se vratiti na konoplju. Zašto? Zbog baterija. Automobili su prvenstveno skupi zbog baterija i zbog elektronike. Lim je skup isto kao i kod automobila na, sa unutarnjim izgaranjem. Gume, kotači, to je sve ista cijena. Međutim, što je skupo kod električnih automobila? Skupe su baterije i skupa je elektronika. E sad, gdje tu opet spominjemo konoplju? Ne znam da li pratite za zbivanja u svijetu? Kanadski su stručnjaci proizveli prve baterije od konoplje sa velikim kapacitetom, proizvodnja tih baterija je veoma jeftina. Imaju veći kapacitet od litijskih baterija, brže se pune, omogućavaju veći broj punjenja, odnosno dugotrajnije su i ono što je najvažnije, ekološki su prihvatljive. Znači već smo maknuli dva problema koja su bila ovdje spominjana u početku u onim raspravama, a to je cijena, ovdje će biti niža cijena i ekološko zbrinjavanje baterija od litija koji danas stvarno stvaraju veliki problem i taj problem ćemo morati na neki način rješavati dokle se god ne prihvate nove tehnologije. I tu bi još spomenuo i dao podršku kolegici Vučemilović koja je spomenula da moramo voditi računa o tome da će naše punioce biti ne samo one koje će država podržati na autocestama i na ostalim prometnicama nego prvenstveno moramo voditi računa o tome da ćemo imati punionice i u vlastitim kućama, u zgradama i da trebamo o tome voditi računa već prilikom izgradnja kuća i prilikom priključka električne energije. Bez toga će naši sugrađani koji će i kupiti automobile, kasnije teško to sve skupa plaćati zbog toga jer već sad kad gledate trošak automobila koji plati punjenje svojih baterija je zapravo isti kao i punjenje znači dizela ili benzina. Hvala.
Repliku ima poštovana zastupnica Orešković.
Hvala. Uvaženi kolega, slušala sam jednu vašu raniju repliku, a i izlaganja kod nekih drugih zakona. Vrlo često se osvrćete na to da Hrvatska više nema industriju, spominjali ste i neke tvornice koje su itekako trebali i biogoriva, biomasu, pa i same naftne derivate za svoj uspješan rad. Zanima me, s obzirom da ipak naša industrija nije u cijelosti uništena, nešto je na izdisaju, ali i dalje treba energente, za one proizvođače s vašeg područja, što mislite da bi bilo najbolje od različitih izvora energije, što im država može osigurati, što smo propustili, a što bi eventualno bili dobri prijedlozi?
Poštovani zastupnik Pavić.
Hvala vam lijepa zastupnice… O tome smo već puno govorili i na našim nekim sastancima i okruglim stolovima i smatram da je izuzetno bitno da našim sugrađanima omogućimo da se naprave solarne elektrane na njihovim krovovima. Bez toga ćemo teško funkcionirati. Cijena električne energije raste, nezaustavljivo to raste. Općenito cijena energenata raste. Ukoliko to našim sugrađanima omogućimo, ukoliko će svatko od naših sugrađana imati na svojem krovu električnu elektranu, moći ćemo drugačije funkcionirati. Znamo da trenutno imamo problem sa poticajima, ali ajmo napraviti neki jednostavan način, da im pomognemo, da to bude, npr., npr. da se ukine PDV na materijale i radove za izgradnju električnih elektrana na našim krovovima naših sugrađana. Evo, jedan jednostavan model, pa ako netko čuje, može to kasnije i prihvatiti.
Poštovana zastupnica Vučemilović.
Hvala lijepa poštovani kolega Pavić. Vi ste se u svojoj pojedinačnoj raspravi dotakli dva vrlo važna pitanja. Jedan je vezano za to koliko su ustvari prihvatljive baterije i sve ovo što je ključno u ovom, ovoj cijeloj zelenoj tranziciji. Svi znamo da se u njihovoj proizvodnji koriste rijetki metali i na neki način, već se govori da to zagađenje se doslovno izmješta. Pa nisu ti rudnici u Europi nego u Južnoj Americi i u Kini i zagađenje je onda tamo, a ne ovdje, ali ako smo mi globalno povezani, opet će se, sve će se to nekako odraziti u konačnici na globalni sustav i to je jedno vrlo važno pitanje zbrinjavanja i solarnih panela i svega ostalog i drugo je ovo koje ste otvorili, a to je koliko je naš HEP ustvari sposoban, koliko radi na izgradnji mreže koja će ustvari moći tu povećanju potražnju za električnom energijom zadovoljiti.
Poštovani zastupnik Pavić.
Što se tiče, krenut ću od kraja, što se tiče HEP-a tu smo već naišli na prvi problem kada smo donijeli zakon. Nakon toga naši sugrađani koji su pokušali staviti električne panele na svoje krovove i napraviti svoju vlastitu elektranu bili su ograničeni sa kapacitetom od 3,68 kilovata. Prema tome, tu je već nastao prvi problem. Ukoliko su htjeli napraviti neku zajednicu imaju problem jer ne mogu staviti više, govorim o jednofaznoj struji, ne mogu staviti više panela na svoj krov. Prema tome, i te zajednice dolaze u pitanje makar je to se odnosi do prve trafostanice, a da ne govorim o agregatima to vam stvara još veći problem jer recimo ako imate vikendicu na moru gdje imate jako puno sunca i želite tu napraviti elektranu koja će vas opskrbljivati sa električnom energijom i na kopnu to je gotovo nemoguće ukoliko, zapravo moguće je na način da prodate tu električnu energiju prvo HEP-u, a nakon toga da je … [[ne razumije se]]
Hvala. Poštovana zastupnica Petir.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Paviću iz sektora prometa dolazi 23% ukupnih emisija CO2. Ti trendovi su u stalnom porastu, a najveći obujam zauzima upravo cestovni promet. Ukoliko želimo postići dekarbonizaciju sigurno da se moramo okrenuti alternativnim gorivima koja će se koristiti u prometu. No, evo nekako iz današnje rasprave čini mi se da je neopravdano izostao i aspekt javnog gradskog prijevoza gdje bi autobusi mogli koristiti alternativna goriva. Imamo autobuse u nekim drugim državama članicama na tržištu i tu se postižu relativno dobri rezultati, pa mene zanima imate li saznanja zašto primjerice u našem glavnom gradu Zagrebu je još uvijek to nedovoljno prepoznato i zbog čega nemamo javni gradski prijevoz koji bi koristio alternativna goriva.
Poštovani zastupnik Pavić.
Moram vam priznati da točnih podataka nemam zbog čega toga nema u Gradu Zagrebu. Kolegica je spomenula u svojoj raspravi da imamo problem baš sa tim javnim prijevozom i sa kamionskim prijevozom i da to zapravo su najveći zagađivači i proizvođači CO2 i tako da ja sam ako se sjećate pokušao prošli puta ovdje skrenuti pozornost tajniku kada smo bili govorili o ovoj istoj temi da bi bilo dobro da se razmisli i dodatnim punionicama u Gradu Zagrebu za vodik. Naime, koliko znamo u planu je proizvodnja jedne punionice u Lučkom i u toj punionici bi se zapravo punili autobusi baš za javni prijevoz. A ukoliko se to stvarno realizira u Gradu Zagrebu mislim da ćemo imati stvarno puno manje CO2 u zraku.
Poštovani zastupnik Lenart.
Zahvaljujem. Kolega Paviću evo HSS je u proteklom sazivu govorio o legalizaciji konoplje kako u medicinske svrhe tako i u korištenju konoplje u gospodarstvu jer pruža niz mogućnosti, neke ste i vi od njih spomenuli od izolacije, armature i mnogih drugih stvari. Ono što ja smatram da električna energija za automobile u ovako masovnom korištenju osobnih automobila kao danas sigurno nije budućnost jer tehnologija baterija kakva je danas sigurno to ne može izdržati kako sirovinski, tako i punjenjem jer se presporo pune i jednostavno je nepraktično korištenje ovakvih električnih automobila kakvi su oni danas i kakve baterije koriste. Govorili ste i o solarnim elektranama na privatnim kućama. Samo ukoliko će biti moguće izgraditi u maksimalnom kapacitetu svakoga krova, zgrade, obiteljske kuće ili bilo koje i normalno da ti građani mogu naplatiti više te električne energije. Današnja politika ove Vlade nije takva na žalost. Hvala.
Poštovani zastupnik Pavić.
Da, na žalost. Evo opet ću krenuti od kraja. Mi smo se s tim problemom sreli. Ja sam i to pitanje postavio na Odboru gospodinu tajniku. Na žalost piše u zakonu eksplicite da zajednice su moguće samo do prve trafostanice. A isto tako piše da agregati mogu biti na nivou opskrbljivača. Prema tome, imamo problem sa zakonskom regulativom ponovo. To nas trenutno malo sputava, a s druge strane imamo problem i sa HEP-om koji nas ograničava sa kapacitetima na našim krovovima. Ukoliko ne možemo proizvesti višak električne energije, ukoliko ne možemo skratiti vijek povrata uloženih sredstava teško će netko ulaziti u takve investicije s obzirom da evo trenutno je povrat tih sredstava otprilike 8 do 9 godina. Ukoliko bismo mogli jedan dio energije prodati, ukoliko bismo mogli napraviti jednu pametniju politiku u tom dijelu vjerujem da bi puno više sugrađana ulagalo i svoj novac.
Poštovani zastupnik Lerotić.
Kolega Pavić dotakli ste se priče oko električnih automobila i da je sigurno da ćemo odnosno da će naši sugrađani u nekoj budućnosti posjedovati ta vozila, jer danas smo svjedoci da je to naprosto preskupo. Međutim, mislim da mi nemamo plan do kada i koliko želimo da se taj postotak digne jer danas smo čuli u raspravi da je taj postotak zaista mali. Imamo i nekoliko mislim relativno kvalitetnih prijedloga poput i subvencija, ali i smanjenja odnosno ukidanja PDV-a na kupnju električnih automobila. Ali ono što se definitivno danas raspravljalo i što je kolegica Mrak Taritaš bila spomenula u svojoj raspravi da trebamo ići putem da i javni gradski prijevoz što više koristi alternativne energije. Mogu reći da smo mi u Puli još 2020. recimo kupili nove autobuse na prirodni … plin gdje smo 88% bili subvencionirani od strane Europske unije. Mislim da je to jedan put, ali mislim da u ovom trenutku idemo presporo tim putem.
Poštovani zastupnik Pavić.
Da, na žalost to je ono što sam rekao da bismo trebali kada se donose direktive u Europi biti aktivni sudionici donošenja tih direktiva sa ciljem da zapravo guramo i svoje ideje. Ukoliko ćemo imati svoje ideje, ukoliko ćemo imati svoje prijedloge sigurno ćemo te ideje i prijedloge prije toga realizirati u Hrvatskoj. I ono što je pitala kolegica Petir isto tako sa javnim prijevozom u Zagrebu, jedan od modela imamo mi ovdje u Zagrebu i autobusa na plin. Međutim, kada sam razgovarao sa ljudima koji se bave energetikom rekli su da je najjeftinija električna energija zapravo iz nuklearnih centrala koje su starije od 50 godina. To je najjeftinije. Nakon toga je najbolje i najjeftinije voziti na vodik, odnosno koristiti vodik. Međutim, problem je u tome što su te ćelije skupe, proizvodnja tih motora je skupa i pitanje je kada ćemo to zapravo moći postići.
Poštovani zastupnik Šimić.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, poštovani kolega. Puno pričamo danas o električnim automobilima i kako i znamo puno je tu loših karakteristika samih tih baterija od nedostatne količine rijetkih minerala, velike skupoće proizvodnje, problema sa mogućnošću samozapaljivanja, problema sa recikliranjem, problema sa dugotrajnim punjenjem, nedostatkom infrastrukture. Međutim, evo jedan od najvećih svjetskih proizvođača krenuo je jednim drugim smjerom, a to je proizvodnja automobila na vodik. Jedno takvo vozilo je već i dostupno. Znamo da je vodik nepresušan izvor energije, da proizvodi u reakciji sa kisikom energiju koja je tako reći najgušća do sada poznata energija, da su to automobili koji će imati domet kao i dosadašnji automobili kao sa motorima sa unutarnjim izgaranjem. I mislim da je i to budućnost i vezano uz javni prijevoz i osobne automobile. Hvala.
Poštovani zastupnik Pavić.
Poštovani zastupniče zahvaljujem što ste mi dali priliku da kažem nekoliko riječi o tome. Radi se o tome da mi u Hrvatskoj imamo već jedan motor koji vozi na vodik, odnosno motor. Radi se o biciklu koji vozi na vodik tri, četiri godine to već postoji i punionica vodika postoji na Fakultetu za strojarstvo. Tako da što se tiče te tehnologije u Hrvatskoj to nije nepoznato samo je pitanje koliko će se to moći kasnije primijeniti u širokoj proizvodnji. Znamo da su Toyote intenzivno se bave proizvodnjom automobila na vodik, znamo da već jedan veliki broj automobila su prodali u Zapadnoj Europi pogotovo u sjeverozapadnoj Europi, tako da očekujemo da će taj bum doći i kod nas i da će se i kod nas pojaviti vozila na vodik, a onda ćemo vidjeti da li ćemo biti spremni da ih i prihvatimo.
I poštovana zastupnica Vesna Nađ ima repliku.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani kolega Paviću, govorili ste o benefitima iskorištavanja punog potencijala konoplje kao izolacionog materijala i u izradi baterija za električna vozila klub Socijaldemokrata je još u ožujku uputio u saborsku proceduru Prijedlog zakona o iskorištavanju punog potencijala konoplje. Mislite li da je vrijeme da konačno bude na dnevnom redu ovog Hrvatskoga sabora? Hvala.
Poštovani zastupnik Pavić.
Kolegice, evo ja sam htio o tome govoriti u svojoj završnoj riječi, a sad ću to reći onda mi smo uputili u proceduru već Zakon o konoplji, odnosno kanabisu i pozivam sve da malo prouče što sve se može proizvesti od konoplje, na koji način se može proizvesti, koliko je to zapravo ekološka biljka, koje dobrobiti donosi i tlu i zraku i kasnije u proizvodnji razno raznih materijala i proizvoda. Danas, evo danas otprilike u svijetu se proizvodi otprilike oko 70 000 proizvoda od konoplje, 70 000 a ove nove tehnologije koje sad recimo evo kad smo malo prije govorili o armaturama konopljina vlakna zajedno sa smolom odnosno sa nekim bio vezivima je moguće proizvesti zapravo armaturu na samom gradilištu. Prema tome, izolacija za kuću od konoplje savršena. Dajte molim vas ako ćete imati priliku, ako ćete razgovarati o tome moram vam o tome malo pročitati da nam date podršku.
Hvala lijepa. Sad ćemo imati završno izlaganje i prvo će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit poštovani zastupnik Pero Ćosić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Predloženim zakonom izmijenit će se i dopuniti postojeći pravni okvir za korištenje alternativnih goriva u prometu i razvoj infrastrukture. Zasigurno je vrijeme da razvijemo svu potrebnu infrastrukturu kako bi postigli razvoj održivog prometnog sustava, te smanjili negativne učinke po okoliš, a jedan od glavnih prioriteta današnjice je svakako izgradnja klimatski otporne budućnosti. Republika Hrvatska se kao članica EU priključila smjeru postizanja klimatske neutralnosti do 2050. godine. Donijeli smo već niz zakona i mjera kojima se nastoji smanjiti emisija zagađivača iz prometa. Smatramo da je izuzetno važno uskladiti realizaciju tog cijelog eko paketa zakona, stoga se ovim izmjenama i dopunama zakona kao i provedbenim propisima usklađujemo sa europskom regulativom, a ujedno stvaramo preduvjete za dalji razvoj infrastrukture za alternativna goriva. Kako bi se u skoroj budućnosti omogućila neometana uporaba vozila na alternativna goriva na cijelom području EU predloženim zakonom ujednačuju se tehničke specifikacije stanica za punjenje i opskrba alternativnim gorivima kao i kako bi bile kompatibilne sa svim tehnologijama vozila kao i ostale tehnološke specifikacije koje doprinose interoperabilnosti prometa. Trebamo osigurati dovoljan broj punionica za alternativna goriva jer u 2021. godini svaki jedanaesti novi automobil u EU bio je potpuno električan, a prodano ih je 63% više nego što je to u 2020. godini. Procjena je da bi se održao korak sa potražnjom sa električnim vozilima do 2035. godine Europi će trebati 65 milijuna punionica od toga 9 milijuna na javnim površinama, a 56 milijuna u stambenom prostoru. Kako bi se osigurala infrastruktura za očekivanih 135 milijuna električnih vozila u odnosu na današnjih nekih 3,3 milijuna. U Republici Hrvatskoj alternativna goriva koja se koriste u prometu su električna energija, vodik, biogoriva, prirodni plin i ukapljeni naftni plin. Prema podacima Europske udruge proizvođača automobila u 2021. godini električna vozila na baterije čine 9,1% svih novih osobnih automobila registriranih u EU, hibridna električna vozila 19,6% a plage in hibridi 8,9% što ukupno znači da 37,6 automobila imamo sa smanjenom ili nultom stopom emisije stakleničkih plinova novo registrirane u 2021. godini. U RH nažalost imamo malo prijevoznih, imamo malo prijevoznih sredstava koji ne koriste naftne derivate, slabo se, znači koriste ostala alternativna goriva u prometu iako je anketa Europske investicijske banke o klimi pokazala da bi se 73% Hrvata pri sljedećoj kupnji odlučilo ili za hibridno ili za električno vozilo. Kako zbog ovog iskazanog interesa, trenda koji je prisutan i u Europi u gotovo cijelom svijetu te zbog toga što je RH u velikoj mjeri turistički gledano auto destinacija, potrebno je žurno pristupiti izgradnji potrebne infrastrukture. Zeleni plan nije samo okolišna politika, on je gospodarska i geopolitička potreba, što je najbolje vidljivo upravo sada kako imamo ovu pandemiju geopolitička previranja i kako oni značajno utječu na gospodarstvo te život i standard građana. Prilika je ovo, naravno i za naše gospodarstvo jer Nacionalni plan oporavka donosi reforme u cilju gospodarske transformacije Hrvatske. Naime, kriteriji za dodjelu sredstava su projekti koji u sebi uključuju zelenu tranziciju i zaštitu okoliša. Naše je političko opredjeljenje da podržimo, da pridonesemo da Europa postane prvi klimatski neutralni kontinent i zato smatram da u ostvarenju ovako ambicioznih klimatskih ciljeva svi dionici i nadležni resori moraju dati svoj doprinos, a posebno promet koji proizvodi jednu četvrtinu stakleničkih plinova u EU. U okviru ovoga, ali i drugih zakona iz ovoga područja, potičemo proizvodnju i korištenje alternativnih goriva u prijevozu, a svim korisnicima vozila na alternativna goriva uključujući i plovila i zrakoplove treba biti omogućeno jednostavnije kretanje EU, pri čemu, pri tome koristeći osnovnu infrastrukturu koja već postoji, kao što su autoceste, luke i zračne luke, što zahtjeva potpunu interoperabilnost infrastrukture. Stoga na kraju želim reći da će Klub HDZ-a podržati donošenja ovoga Zakona. Hvala lijepo.
Sada će završno u ime Kluba zastupnika socijaldemokrata govoriti poštovani zastupnik Željko Pavić. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo ja ću samo kratko jedan apel prema tajniku, a to je da kad već nagovaramo sve naše sugrađane da se prebace na drugačija vozila na alternativna goriva, da onda vodimo računa i o zakonskoj regulativi da nam se ne bi desilo kao što smo imali slučaj sa plinom da, kad dođemo na registraciju, da je registracija automobila koji ima plin ugrađeni skuplja 500 do 550 kuna. Tako da o tome moramo definitivno voditi računa. Što se tiče punionica alternativnih goriva, opet jedan apel koji sam već rekao prošli puta, a to je da razmislimo o punionicama koje su, koje će biti za naše vlakove na vodik, to je vjerojatno, evo čuli smo i ovdje izlaganja naših kolega, to je vjerojatno u bliskoj budućnosti, a isto tako i u lukama za trajektni i ostali brodski promet. Što se tiče socijaldemokrata, rekao sam već ranije i ponovit ću, imate Vlada i predlagači zakona, imat će uvijek našu podršku kad se radi o ovakvim zakonima i bit ćemo sigurno u tome proaktivni tako da vam mogu odmah sad reći da ćemo mi za taj zakon glasati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu o ovoj točci. O njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Prelazimo na sljedeću, a to je: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Vladi Republike Hrvatske, prvo čitanje, P.Z. br. 275; Predlagatelj je Vlada RH na temeljem čl. 85 Ustava RH i čl. 172 Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani ministar pravosuđa i uprave, Ivan Malenica, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a.
Oprostite, samo sekundu, čini mi se da kolegica Orešković diže ruku, vjerojatno stanku želi. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavatelju. Tražim stanku u ime Kluba Centar i GLAS u trajanju od 10 minuta radi dodatnih konzultacija. Naime, želim upozoriti i HS i medije, ali i čitavu javnost da je ovaj Zakon još jedno kukavičje jaje u režiji HDZ-a s kojim se Plenković ismijava i antikorupcijskim mehanizmima, ali i hrvatskim građanima. U svojoj koruptivnoj vladavini, Plenković je uspješno uništio sve antikorupcijske institucije i tijela. Stoga predstavljanje ovih izmjena s kojima se traži skidanje imuniteta, odnosno omogućava skidanje imuniteta onim ministrima koji imaju kazneno djelo za koje je zapriječena kazna do 5 godina, može biti samo loš i nimalo smiješan vic, a još je smješnije što se to obrazlaže usklađivanjem s nekakvim međunarodnim standardima. Za početak, međunarodni demokratski standard kakav viđamo u normalnim državama bio bi taj da se za svakog koruptivnog ministra traži i provede momentalna smjena, čim se afera objavi u medijima. A nadalje, ove izmjene koje se sada predlažu, koje obuhvaćaju i čl. 23 važećeg zakona, vrhunac su političkog licemjerja. Naime, čl. 23 i 24 kako su do sada glasili, dokaz su da je u donošenju Zakona o Agrokoru čuvena Borg skupina, u kojoj su bili važni ministri, pa i premijer sam, počinila teška koruptivna kaznena djela i sve što je USKOK i DORH obrazložio, kada je odbacivao kaznene prijave, bilo je pogrešno i sve dok nećemo imati DORH koje će preotvoriti taj predmet, pokrenuti postupak, provesti istragu i podignuti optužnice protiv Andreja Plenkovića, Marića, Dalićke i drugih uključenih u Borg skupinu, ovaj Zakon ne vrijedi ništa, treba ga poslati k vragu, a ne prihvatiti čak niti u prvom čitanju. Hvala.
Kolegice Orešković, mi jesmo u HS-u i ovaj, naravon, svako ima slobodu izražavanja svojih misli i sve, ali trebamo jako dobro odvagati svaku misao i svaku tvrdnju, pogotovo kad inkriminiramo za kazneno djelo nekoga jer vi bolje znate od mene, budući da ste pravnica, ako nekoga inkriminirate za kazneno djelo, onda morate ga za to i prijaviti određenim organima ako imate spoznaje o tome da je netko učinio kazneno djelo. Prema tome, u protivnom zapravo ste sudionik toga. Prema tome, predlažem da se klonimo takvih kvalifikacija, sve se da reći, sve se može reći, ali važan je način na koji to kažemo. Imamo dvije povrede Poslovnika, prva je poštovanog zastupnika Habijana.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Povrijeđen je čl. 238, odstupanje od uobičajenog ponašanja u HS-u upravo zbog ovog što ste vi rekli, ali dopustite dakle da još jednu stvar kažem, kolegica je ovdje govorila o uništavanju institucija koje se bave borbom protiv korupcije od strane Vlade. Pa kolegice Orešković, vi ste bili na čelu jedne takve institucije, presude vam padaju ovih dana kao po traci. Prema tome, razmislite malo o svom ponašanju, što ste vi radili dok ste bili na čelu tog tijela?
Dobro. To ovaj nije bila povreda Poslovnika, dobivate opomenu. Poštovana zastupnica Orešković je digla povredu Poslovnika, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala. Povrijeđen je čl. 238, vrijeđanje saborske zastupnice. Dragi i uvaženi predsjedavatelju. Vaš posao nije da vi meni docirate i da me učite što rade institucije i koga mogu ili ne mogu inkriminirati. Ovdje se radi o tome da su kaznene prijave postojale pa su neosnovano odbačene. Uostalom, što će nam bilo kakve kaznene prijave ako premijer telefonom nazove glavnu državnu odvjetnicu i kaže joj, zapravo zaprijeti i da nalog, nemoj mi hapsiti ministre Banožića i Beroša, a možda i neke druge.
Dobro. Dakle ovaj, to isto nije bila povreda Poslovnika, a drugo, da vas nešto podučim, ako to još niste shvatili, a očito niste. Ja ovdje nisam klupa, nisam ni fikus. Ja vodim sjednicu Sabora i itekako i itekako imam pravo reći što mislim i kad mislim, pogotovo ako nešto nije sukladno dignitetu ovog Sabora, Poslovniku ovog Sabora, načinu ponašanja na koji bi se saborski zastupnici trebali ponašati. I to su dobro zapamtite. Ja nisam ovdje fikus niti klupa nego ovaj čas predsjedam Hrvatskim saborom, najvišim tijelom koje su građani Hrvatske izabrali u ovoj zemlji. Naravno da dobijate opomenu. Poštovani zastupnik Krunoslav Katičić traži stanku u ime Kluba HDZ-a, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče i predsjedavajući ove sjednice, kolegice i kolege. Pa u ime Kluba HDZ-a tražim stranku u trajanju od 10 minuta kako bi se dodatno i opetovano konzultirali, koordinirali u pogledu .../nerazumljivo/... u pregledu predloženog Zakona o Vladi RH. Poznato je da se radi o prijedlogu o predmetnom zakonskom prijedlogu iz kojeg je razvidno da se usklađuje zakonodavna regulativa sa stvarnim stanjem i u realnom životu. I stoga držimo mi u klubu zasada da je riječ o prijedlogu koji je životan i logičan i te da konzumira analogiju sa svim ostalom zakonodavnom regulativom sa ovog područja. Nadalje, činjenica je da se na neki način Zakon o Vladi liberalizira, što će za sobom imati posljedicu jače uključenosti javnosti u ovoj materiji. Također, važno je za istaknuti i podsjetiti da su sve ove predložene izmjene bile između ostaloga, prijedlogu programa Vlade za razdoblje 2020.-'24. g., od ukidanja imuniteta za koruptivna djela po službenoj dužnosti do reguliranja statusa savjetnika, za što postoji opravdani interes i sada. U tom smjeru treba istaknuti činjenicu da će savjetnici potpisivati tzv. izjavu kao i ostali članovi ovog savjeta, izjavu o interesima i nepristranosti, što je pandan ispravama koje će drugi dužnosnici potpisivati. Za kraj, a čitajući današnje medije, vidim da se USKOK zainteresirao i traži istragu protiv gradonačelnika Grada Zagreba, a nisam baš zamijetio da se drage kolege iz oporbe u ovom slučaju tražili uhićenja ili djelovanje USKOK-a u tom programu. Hvala vam.
Naravno, i ova stanka će biti odobrena. Stanku je zatražio u ime kluba i poštovani zastupnik Marijan Pavliček, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani ministre. Tražimo stanku od 10 minuta u ime Kluba Hrvatskih suverenista kako bi se još jedanput konzultirali oko izmjena i dopuna ovog Zakona, ali i kako bi konstatirali da ove izmjene i dopuna Zakona o Vladi RH jesu određeni iskorak, međutim, njima se ne rješava krucijalni problem a to je korupcija. Naime, Hrvatska je koruptivna država i svi pokazatelji o tome govore. Naime, po zadnjem Transparency Internationalu, Hrvatska se nalazi na 63. mjestu što se tiče percepcije korupcije, od 180 zemalja. Ima svega 47 bodova od potencijalnih 100 bodova. Ispred nas je jedna Kuba, jedan Butan, jedna Ruanda. Ovim lošim rezultatima je nažalost doprinijela i Vlada RH. Naime, u zadnjih 6 godina vladavine Andreja Plenkovića je više ministara napustilo Vladu RH zbog sumnje na korupciju ili zbog same korupcije, nego u 6 godina vladavine Ive Sanadera koji je bio sinonim političke korupcije u RH. A riba smrdi od glave, ne od repa. Stoga ovaj Zakon, kao što sam rekao, je određeni iskorak jer se među ostalim ukida imunitet ministrima za koruptivne radnje, međutim, ne rješava bit problema, a to je korupcija kao rak rana hrvatskog društva.
Hvala i ova stanka će biti odobrena. Dozvolite mi sada da pozdravim, uistinu mi je čast pozdraviti na galeriji HS-a polaznike 24. naraštaja Ratne škole Ban Josip Jelačić, predvođene brigadirom Mijom Kožić, načelnikom Ratne škole Ban Josip Jelačić koji borave u studijskoj posjeti HS-u pa predlažem da ih pozdravimo pljeskom. /Pljesak. Hvala lijepa. S obzirom da još nije 1 sat nema smisla započeti sa izlaganjem predlagatelja koji je 20 minuta, napravit ćemo jednu stanku do 1 sat kada ćemo ići na iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika. STANKA U 12.53 SATA Sada ćemo se vratiti na našu točku sa kojom smo započeli, pa će u ime predlagatelja govoriti poštovani ministar pravosuđa i uprave Ivan Malenica. Da vas podsjetim radi se o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Vladi Republike Hrvatske u prvom čitanju. Izvolite poštovani ministre.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Vladi Republike Hrvatske preciznije se uređuju ovlasti glavnog tajnika Vlade, detaljnije se uređuje status posebnih savjetnika i članova savjeta koje osniva Vlada, te se ukida imunitet članovima Vlade za koruptivna kaznena djela koja se progone po službenoj dužnosti. Predloženim izmjenama propisuje se na jasan način da za obavljanje poslova posebnoga savjetnika mogu biti imenovane sve osobe neovisno o radno-pravnom statusu koji imaju stručna znanja. Dodatno se regulira status posebnih savjetnika i članova Savjeta koje osniva Vlada. Ovim prijedlogom propisuje se tko može biti imenovan za člana savjeta, te se propisuje obveza objava podataka o posebnim savjetnicima i članovima savjeta. Podaci o posebnim savjetnicima i članovima savjeta objavljivat će se na posebnom obrascu na mrežnim stranicama Vlade u roku od 14 dana od dana njihova imenovanja. Također, podaci o posebnim savjetnicima pojedinog člana Vlade objavljivat će se na posebnom obrascu na mrežnim stranicama ministarstva u roku od 14 dana od njihovog imenovanja. Posebno se uređuje pitanje nepristranosti posebnih savjetnika i članova savjeta, te se uvode odredbe o izbjegavanju sukoba interesa. Posebni savjetnici i članovi savjeta od sada će u roku od 8 dana od imenovanja biti dužni potpisati i izjavu o interesima i nepristranosti. Propisivanjem ovih odredbi ojačat će se preventivni antikorupcijski mehanizam, a Republika Hrvatska ispunit će još jednu preporuku GRECO-a iz petog evaluacijskog kruga. U skladu sa programom Vlade predlaže se ukidanje imuniteta članovima Vlade za koruptivna kaznena djela koja se provode po službenoj dužnosti. Takvi kazneni postupci moći će se voditi i bez prethodnog odobrenja Vlade. Izmjene i dopune Zakona o Vladi predstavljaju važan iskorak u jačanju transparentnosti i odgovornosti izvršne vlasti u daljnjem suzbijanju korupcije. Hvala.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Habijana.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre, evo kao što ste i sami rekli i ovaj prijedlog zakona zapravo spada u sferu onih antikorupcijskih zakona u domeni ove odredbe koje ste spomenuli zapravo na kraju vezano za ovaj ograničeni imunitet koji će članovi vlade sada imati. Ja bi ovdje spomenuo da smo krajem prošle godine upravo u ovom domu usvojili strategiju, novu strategiju sprječavanja korupcije, dakle za razdoblje '21. – 2030. kada su mnogi oporbeni zapravo zastupnici i klubovi isticali da je to samo mrtvo slovo na papiru odnosno da od toga neće biti ništa, ali mislim da možemo vidjeti zapravo da svi oni zakonski paketi odnosno svi oni zakoni koje ste predvidjeli u samoj strategiji da se zapravo i donose, od Zakona o sprječavanju sukoba interesa, Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti, ZKP-a, Kaznenog zakona itd., Zakon o lobiranju koji je u najavi pa sada u konačnici i ovog zakona. Mislim da nije zgorega ni spomenuti i nedavno objavljenu dakle novu ljestvicu Doing Business gdje je Hrvatska napredovala za 34 mjesta i poglavito poglavlje pravosuđa gdje je rečeno da se vidi veliki napredak upravo u neovisnosti i samostalnosti pravosuđa. Hvala.
Poštovani ministar.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče pa dobro ste istaknuli u svom izlaganju. Dakle, osnova za sve aktivnosti koje poduzimamo je antikorupcijska strategija i zapravo mjere koje poduzimamo su rezultat te antikorupcijske strategije. Dakle, imamo ovdje jedan Zakon o vladi, izmjene i dopune Zakona o vladi koje zapravo idu dalje u smjeru jačanja transparentnosti, jačanja integriteta članova vlada, reguliranja, reguliranje posebnog statusa odnosno statusa posebnih savjetnika koje nije dosada bilo regulirano i zapravo i izvješće vladavine prava i izvješće GRECO-a su išle u tom smjeru da se regulira taj status tih posebnih savjetnika, a ono što je zapravo proizlazi iz programa vlade dakle to je ukidanje imuniteta za članove vlade za kaznena djela. Dakle, na daljnjoj transparentnosti i jačanju integriteta ćemo raditi i dalje. Vjerujem da će ubrzo pred vas doći ovdje i Zakon o lobiranju tako da je to samo jedan od mjera koje se poduzima temeljem zakona, temeljem antikorupcijske strategije. Hvala.
Poštovana zastupnica Orešković ima repliku.
Hvala. Uvaženi ministre poprilično ste vi brzo izložili to vaše uvodno izlaganje. Nego, problem je u tome što ste obrazložili da ovaj zakon mijenjate u cilju jačanja preventivnih antikorupcijskih mehanizama i još ste se vrlo posprdno pozvali na preporuke GRECO-a. Posprdno zato što ste ih vrlo selektivno i čitali i implementirali u nacionalno zakonodavstvo. Naime, GRECO je dobro upozorio na to da je Članak 5. bivšeg Zakona o sprječavanju sukoba interesa središnje i najvažnije tijelo tog, tog zakona i GRECO je ukazao da je potrebno osigurati izvršnost. E, po vašim izmjenama zakona u skladu s vašom antikorupcijskom strategijom povrede načela djelovanja za državne dužnosnike u izvršnoj vlasti više nigdje nema. Ni u Zakonu o sprječavanju sukoba interesa niti u ovom jednom Etičkom kodeksu kojeg ste usvojili ovih dana. Što s tim?
Poštovani ministar.
Hvala lijepa uvažena zastupnice, pa mislim da smo raspravu o ovom Članku 5. Zakona o sprječavanju interesa proveli krajem prošle godine kada je donesen novi Zakon o sprječavanju sukoba interesa, a zapravo vi ste ovdje sad zastupnica u Hrvatskom saboru koja je političku karijeru izgradila na pogrešnoj primjeni Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Budući da ste pravnica i da poštujete pravni poredak i pravni sustav, a vjerujem da onda poštujete i sudske odluke, a bilo ih je u pogledu odluka Povjerenstva za sprječavanja sukoba interesa mislim da je svima jasno zapravo da ste vi pogrešno primjenjivali Zakon o sprječavanju sukoba interesa, izašli temeljem ovlasti koje vam temeljem zakona pripadaju i na tome izgradili svoju političku karijeru. Dakle, puna su vam usta neovisnih tijela, a zapravo ste vi s vašim krivim odlukama dezavuirali sama ta tijela.
Poštovani zastupnik Grmoja.
Hvala. Poštovani ministre, premijer Plenković je tvrdio da će ukinuti imunitet za članove vlade. Onda je ublažio stav pa je tvrdio da će ukinuti imunitet članovima vlade zbog koruptivnih kaznenih djela. I sada imamo prijedlog ukidanja imuniteta zbog koruptivnih djela kada se progone po službenoj dužnosti. Zašto je došlo do tog ublažavanja stava i zašto vlada koja predlaže sada jedan ovakav zakon nije članovima vlade odmah skinula imunitet kada smo imali slučaj nego je razmatrao premijer što će napravit. To razmatranje je trajalo 15-20 dana. Otkud ta promjena stava jel vi možda znate budući da ste bliski suradnik predsjednika vlade?
Poštovani ministar Malenica.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Dakle, kao što ste i istaknuli, ono kao što sam i ja istaknuo u uvodnom dijelu dakle ovo proizlazi iz programa Vlade RH gdje smo najavili zapravo ukidanje imuniteta. Dakle, to je još jedna antikorupcijska mjera koje ova vlada provodi. Dakle, od Zakona o sprječavanju sukoba interesa, Zakona o prijaviteljima nepravilnosti, ubrzo će doći ovdje kao što sam rekao i Zakon o lobiranju. Mislim da je sa ovim vlada pokazala zapravo svoj stav prema borbi protiv korupcije i mislim da jačanje integriteta i jačanje prevencije borbe protiv korupcije je nešto na čemu ova vlada kontinuirano radi i radi će u budućnosti i to zapravo pokazuje i ovaj zakon. Hvala.
Poštovana zastupnica Nađ.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani ministre u medijima sam pročitala da je predsjednik vlade rekao da će kao jednu od mjera jačanja borbe protiv korupcije predložiti i ukidanje imuniteta za sva koruptivna djela koja se progone po službenoj dužnosti za članove vlade i da će donijeti Kodeks ponašanja državnih dužnosnika u izvršnoj vlasti. Mene sad zanima da li je kodeks izrađen i kad će biti donesen jer očito da kod nekih državnih dužnosnika etički integritet ne stanuje u njihovom dvorištu? Hvala.
Poštovani ministar Malenica.
Hvala lijepa. Pa evo ja vas moram izvijestiti da je vlada donijela Kodeks ponašanja dužnosnika u izvršnoj vlasti. Zapravo je time i ispunila i obvezu i mjeru koja proizlazi iz antikorupcijske strategije tako da je evo ovaj to je još jedan pokazatelj zapravo kako vlada i koje mjere sve poduzima i što sve zapravo čini za jačanje integriteta, transparentnosti, ali isto tako i borbe protiv korupcije. Tako da evo očekuje se i od HS-a da ubrzo donese kodeks ponašanja saborskih zastupnika, vlada je svoj donijela i ispunila je preporuke GRECO-a koje se odnose, a naravno i izvješće iz vladavine prava koje se odnosi na to. Hvala.
Hvala vam lijepo ministre, možete se vratiti. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne, onda otvaram raspravu i prvi će govoriti u ime Kluba zastupnika Mosta poštovani zastupnik Nikola Grmoja. Izvolite.
Ovaj zakon je jedno veliko ništa. kada USKOK i DORH pokrenu progon određenih dužnosnika vlade u vladi pa čak i ovdje nas saborskih zastupnika koje eto kao štiti famozni imunitet znamo što se događa i što bi trebalo se događati da je ovo normalna zemlja. To bi trebao biti kraj naše političke karijere do potvrde toga jesmo li odgovorni ili nismo odgovorni, tada bi u svakoj normalnoj zemlji onaj koji nije odgovoran bi se vratio u politiku, imao bi i moralni kredibilitet vratiti se u politiku jer je dokazao svoju nevinost, onaj koji bi bio proglašen krivim naravno da je s time priča završena, on bi morao služiti zatvorsku kaznu. Raspravljati o tome da vlada sad želi prikazati se kao ona koja je otvorena tome da se sve ispita unutar same vlade i to nakon činjenice da smo imali tri vladina dužnosnika protiv kojih su bile pokrenute istrage, a sama vlada nije željela zapravo i dvojila i sam premijer što će u tom slučaju napraviti onda kada smo mi napravili opoziv onda je Plenković shvatio da mora tu trojicu maknuti i nije išao u to širu rekonstrukciju o kojoj je isto tako razmišljao jer je nastojao zavarati javnost da je to nekakva njegova svojevoljna odluka kojom želi osvježiti vladu, a ne posljedica činjenice da su mu se ministri našli pod udarom istražnih tijela, znači ja ovaj zakon ne mogu nazvati ničim drugačijim nego jednim velikim ništa. Ovaj zakon neće pridonijeti borbi protiv korupcije, borbi protiv korupcije mogu pridonijeti samo neovisne institucije koje nemamo jer nam predsjednik vlade telefonom zove glavnu državnu odvjetnicu, al to samo pokazuje njegov očaj ovo nije isti Andrej Plenković kao Andrej Plenković 2017. ili '18. kada sam ga ovdje pitao o jednom slučaju korupcije u MVEP-u kada je ono ovdje s ovog mjesta, tada nije trebao zvati glavnu državnu odvjetnicu, tada je bilo dovoljno da ovdje ustane i kaže takve predstavke ne vode ničemu. Isti dan kada je to rekao ovdje s najviše pozicije u zemlji DORH je odbacio kaznenu prijavu. I znate što se sad događa nakon pet godina? Sada zovu Sabljaka da da svoj iskaz u DORH, pet godina ga nitko nije nazvao, pet godina traje njegova agonija, udaljen je iz službe jer je razotkrio korupciju u MVEP-u. Danas je Plenković puno slabiji, danas treba zvati na telefon, na mobitel i to pokazuje koliko je očajan kad je spreman činiti takve kardinalne pogreške. Isto kao što je ova odluka ustavnog suda kardinalna pogreška vladajućih. Zaustaviti volju 400.000 ljudi još im Habijan prizna u Otvorenom kaže „ustavni sud je naša kočnica da zaustavimo narod“ citiram da zaustavimo vas da zaustavimo narod. Ustavni sud je naša kočnica pazite, pazite tih riječi. Ustavni sud je naša kočnica, kočnica za narod isto kao što je DORH cijelo ovo vrijeme bio vaša ispostava kojoj ste slali poruke ovdje iz HS-a, sad su se već malo oteli kontroli sad ih treba zvati na mobitel da se slučajno Banožiću ne bi nešto dogodilo. Ali jedna puno opasnija stvar od ovog svega to je ovaj pravilnik ili kako se zove, ovo što je vlada donosi, kodeks ponašanja. Znate što u kodeksu stoji? Sad ću vam citirati, nitko to nije zamijetio, a ja sam malo išao vidjeti što vi pišete, kaže, kaže ovako „Dužnosnik je dužan kao povjerljive čuvati sve podatke i informacije za koje sazna prilikom obnašanja dužnosti, a koje nije obavezan javno objaviti u skladu sa zakonom“. Znači Plenković zabranjuje vladinim dužnosnicima govoriti išta osim onoga što moraju objaviti po zakonu. Nema majci, sve povjerljivo, omerta kao mafija, kao mafija to je taj vaš kodeks. Pa imamo mi valjda stupnjeve tajnosti, vrlo tajno, tajno, povjerljivo, ograničeno. Dakle, čuješ nešto u vladi, vidiš PUpovca i Horvata kako dogovaraju nekakvu potporu, čuješ kao ministar tamo za nešto, ali nema nigdje o tome ne smiješ reći ni riječi, osim onoga što si po zakonu dužan objaviti. Vidiš Borića dolazi do Aladrovića i govori mu da treba namjestiti nekakav natječaj, ali nema majci nikome ne smiješ reći o tome, omerta, gotovo kao mafija. Ja sam jučer pozvao hrvatske građane i pozivam narod s ovoga mjesta ponovno da ako žele maknuti ovu korumpiranu kliku s vlasti da nam se jave, moramo se povezivati, moramo se organizirati i moramo se ozbiljno spremati, a bit ćemo spremni već za jesen. Pokazali smo i sada sa 600.000 glasova oni drže sve segmente ove zemlje sve institucije su okupirali, ovaj ustavni sud je samo simbol te zarobljene države, a nas je 400 tisuća, ako se dobro organiziramo, ako nas 400 tisuća pokuša dovesti barem još jednog čovjeka uspjet ćemo u onome što smo naumili, a to maknuti ih s vlasti, osloboditi naše institucije i tada neće vladati zakon šutnje, tada neće vladati omerta, nego će oni koji korupciju vrše, oni koji se korupciji predaju, ti će biti na udaru neovisnih institucija koje će konačno dobiti onu slobodu koja je toliko potrebna, samo su dva preduvjeta i dva recepta za borbu protiv korupcije, nije to ovaj smiješni zakon, to je transparentnost i to je i to su slobodne institucije i to ćemo hrvatski narode osigurati. Jako sam zadovoljan sa tim koliko nam se ljudi javlja, koliko je ljudi nezadovoljno ovim što su napravili vladajući i njihov ustavni sud i uvjeren sam da ćemo u ovom našem naumu naravno zajedno uspjeti. Hvala vam.
Kolega Grmoja, ovaj ako imate bilo kakvih spoznaja da je kolega Borić s nekim nešto protuzakonito dogovarao i da je pripadnik mafije… [[Upadica iz klupe se ne razumije]] vi za ovom govornicom, onda vas molim da to apsolutno prijavite DORH-u jer u protivnom je to vrlo ozbiljna kleveta i zlorabljenje ove govornice. Vi ste to rekli, pa ja sam metar od vas i vrlo dobro čujem za sada ovaj. Ja vam izričem radi toga opomenu. Ovaj, izvolite u čem je povrijeđen Poslovnik?
Molim da poslušate što sam rekao, povrijeđen je čl. 238., ja sam rekao da prema ovom novom pravilniku i kodeksu kada bi netko čuo da kolega Borić i neki ministar u vladi da namješta natječaj sa ministrom Aladrovićem da to ne bi mogao ništa o tome reći, to je jedna potencijalna situacija [[Upadica Reniner: Ne, ne, ponijelo vas je, ponijelo vas je i drugačije ste govorili]] znači ministar Aladrović više nije ministar tako da je ta situacija sad praktički i nemoguća, ali ona je bila slika i simbol ovoga kodeksa i pravilnika koji je predložen od strane vlade. Hvala.
Kolega Grmoja, ponijelo vas je i drugačije ste govorili i ja vam temeljem čl. 240. st. 1. izričem opomenu drugu. Ovaj kolega Borić, vi inzistirate na povredi Poslovnika, izvolite. Ja sam svoje rekao u tome da je povrijeđen Poslovnik.
Hvala lijepa, čl. 238., omalovažava g. Grmoja mene, ali i ustavni sud i svakoga koga želi, znači najprije laže, kao što javno laže na televizoru, tako i ovdje danas na govornici i to mu uopće nije nikakav problem. Što laže? Laže o tome što je ustavni sud, pa ću ga podsjetiti, 2013., '14., '15.g. tri referenduma o ćirilici, outsourcing, monetizacija autoceste, kako to da je tada ustavni sud donosio dobre odluke i sve je bilo u redu do ovog vašeg referenduma. Lažete hrvatske građane svaki dan po cijeli dan i nikad vam nije dosta.
Dobro ovo je bila replika, ovaj i ja vam dajem opomenu. Kolega Grmoja, vi imate dvije opomene svjesni ste toga, izvolite.
Želim znači vas upozoriti da je povrijeđen čl. 238., kolega Borić obmanjuje javnost, on dobro zna da 2016. su izabrani suci ustavnoga suda, među njima su neki koji su se lažno predstavljali u Austriji za koje je on glasovao, a ja nisam, iako Tomislav Klauški na 24 sata piše da je Most glasovao za ove suce ustavnog suda, ne nije, glasovali su zajedno SDP i HDZ i to je istina. Jedini koji ovdje laže to je g. Borić i Tomislav Klauški na 24 sata.
Dobro, to je bila, to je bila replika i ja vam moram temeljem čl. 240. st. 2. izreći opomenu s oduzimanjem riječi do kraja rasprave o ovoj temi. Idemo dalje, slijedeći Klub zastupnika je onaj Socijaldemokrata u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Davorko Vidović, izvolite.
Zahvaljujem se. Poštovani g. ministre, kolegice i kolege, evo prva pomisao oko čitanja ovog prijedloga zakona je bila pa okej, usvojile su se dvije preporuke GRECO-a, doista se čini da se povećava transparentnost rada vlade i njenih članova odnosno suradnika, savjetnika, posebnih savjetnika, što je jako dobro jer je riječ o ljudima koji imaju vrlo velik, vrlo velik utjecaj, vrlo veliku moć, a da to pri tome nije ni na koji način ozbiljno regulirano, niti se njih ubraja u dužnosnike, niti su oni na transparentan način prisutni u javnosti što držim da bi, da je svakako poboljšanje recimo toga aspekta, jačanje preventivnih antikoruptivnih mehanizama kroz ovo dodatno smanjenje sigurnosti vladinih dužnosnika u zaštiti od kaznenog progona za koruptivna djela i čovjek bi rekao okej, to će proći i ja mislim da će izmjena ovog zakona vjerojatno dobiti većinsku podršku u ovom saboru, no međutim puno intrigantnije pitanje, puno intrigantnije pitanje zašto je GRECO dodao baš ove dvije preporuke i to baš za našu zemlju, da li je to bilo u pitanju samo potreba da se preciznije zakonodavno regulira recimo ta pitanja ili je problem u činjenici da je GRECO prepoznao stvarne zbiljske probleme koji su uvjetovani ne toliko nezadovoljavajućom praksom, nedostatnom regulacijom, ali prije svega su izazvani nezadovoljavajućom praksom, a rekao bih da je riječ svakako o ovom drugom što je manje-više ja bih reko već i u svima u javnosti poznato jer ja doista se ne sjećam, a dugo pamtim da je ikada u povijesti u recentnoj povijesti ne samo Hrvatske nego i zemalja u okruženju bila činjenica da u šest i pol, jednom i pol mandatu da je i jedna vlada bila prisiljena promijeniti toliki broj ministara zbog sumnje na počinjenje koruptivnog djela. Ja se ne sjećam uopće da je bilo primjera tolikih smjena, ne sjećam se da je ikada ijedan predsjednik hrvatskih vlada toliko puta bio prinuđen branit svoje ministre pa ih potom tri, četri, pet dana ili tjedan dana iza toga smjenjivati, uvjeravati oporbu u javnost da se mogu postaviti na trepavice, ali da će on po svome. Toga nije bilo nikada u hrvatskoj praksi, a ne sjećam se ili mi nije dovoljno poznati niti u europskoj. Dakle, ovdje je definitivno riječ o političkoj praksi za koju ne vjerujem da ju može promijeniti bilo kakva izmjena nekoliko članaka zakona koju ne može promijeniti ni GRECO ni El Greco već samo promjena političke kulture koja niti je jednostavan niti je brz proces, ali on svakako uključuje političko kažnjavanje vinovnika takve političke prakse, ona zahtjeva postavljanje najstrožih zahtjeva prema svim obnašateljima javnih dužnosti, njihovu potpunu transparentnost, izloženost javnosti, precizno definiranu odgovornost. Zaštititi neovisne institucije kao što to reče maločas i moj prethodnik, držati medije potpuno slobodne i osigurati potpuni pristup informacijama, transparentnost, neovisni mediji, neovisne institucije i njihovo jačanje to je zbiljski ozbiljan posao i ozbiljan napor. Ovdje se radi o još jednom velikom problemu, ovdje se radi o problemu naprosto, ja bih rekao sustavnog rušenja institucija ove zemlje. Kada premijer izjavi ja mogu što hoću, kada on to izjavi saborskim zastupnicima onda je on to izjavio cjelokupnoj hrvatskoj javnosti, svima onima koji su nas saborske zastupnike ovdje izabrali i bilo kakvo iskazivanje, a ono je tako čest slučaj, a nikako izuzetak prezira prema najvišem i omalovažavanja najvišeg zakonodavnog predstavničkog tijela bjelodana je potvrda onoga što mi Socijaldemokrati smatramo i velikom opasnošću, a riječ je o rušenju razgradnji institucija ove zemlje u kojima ne sudjeluje samo, ovdje konkretno razgovaramo o vladi, nego sudjeluju ogroman broj političkih aktera i ukoliko se međusobne političke optužbe pojedinih institucija kroz nositelje tih čelnih dužnosti u tim institucijama svedu na osobne obračune, uvrede, to znači degradaciju ne samo onoga koga se degradira i napada nego i same institucije u čije ime se govori. Ovo što pratimo kao problem komunikacije tobože između institucije predsjednika države i predsjednika vlade najbjelodanije pokazuje zapravo svu razornu moć rušenja institucije i jedne i druge. Međutim, problem je puno veći, hrvatski građani nemaju povjerenja u institucije, mi imamo jednu od najnižih razina socijalnog kapitala koji se temelji na društvenom povjerenju u Europi. Naši ljudi ne vjeruju više nikome i ničemu. Kada su u jednom istraživanju rađenom prije tri godine ja mislim, pitali mlade ljude kome najviše vjeruju, koja je to institucija koja uživa povjerenje. Osupnulo me je i zabrinulo me je i zabrinula činjenica da najviše vjeruju vojsci, policiji i Crkvi. Stanje, ugled institucija kao što su političkih institucija predsjednik Republike, vlada, HS, jedinice lokalne samouprave itd., sve to se zapravo sve je to na tako niskoj razini da je pitanje kako mi uopće možemo funkcionirati kao društvo, kako da se država vodi, kako da se reguliraju važni društveni procesi uz tako nisku razinu socijalnog kapitala. I rekao bih da je zapravo stav i odnos prema državi i njenim institucijama najgori mogući način iskazan u činjenici da je u svega sedam, osam godina Hrvatsku napustila desetina njenih građana, da se u Hrvatskoj zapravo ljudi osjećaju tužnima, nesretnima i nezadovoljnima i da smo mi na 58. mjestu u svijetu čini mi se po razini zadovoljstva ljudi životom u ovoj zemlji. Da li za to doista postoje razlozi? Šta je u temelju te tuge, te nesreće, te žalosti? Ne samo materijalna neimaština, ovdje se puno više radi upravo o tome da se ne vjeruje ključnim institucijama zemlje, a u podlozi svega toga stoji korupcija. Korupcija, zloporaba položaja, pogodovanja, klijentelizam, sve je to ono što 30 godina perpetuira, što postaje sastavni dio, ja bih rekao kulture. To govori o tome da smo mi zapravo kao politička generacija, mislim na ove ljude koji se bave ovim poslom kao i ja već 30-ak godina da smo potpuno podbacili. Možda bismo doista govorili, govorim o svojoj generaciji, zatražiti ispriku od naših građana i reć kakvu smo mi to društvo izgradili. 80% naših građana smatraju korupciju vrlo raširenom, a još 18,2% raširenom 99% ljudi u ovoj zemlji ne vjeruje, ne vjeruje institucijama i misle, to je percepcija, i misle najčešće bojim se s pravom da je riječ o ljudima koji u obnašanju javnih funkcija zlorabe svoje pozicije, svoje položaje i da ne rade uopće i javnome interesu. Gospodo draga mislim da je bez obzira na naša politička opredjeljenja ja ne mislim da ljudi koji ne misle kao i ja, koji imaju drugačiji svjetonazor da su a priori nepošteni, niti mislim da su nepošteni rezervirani samo za jednu političku stranku. Ali ako ne shvatimo da je to izazov, ključni izazov, imperativni izazov za našu generaciju, da se oslobodimo toga zla i da vratimo vjeru ljudi u mogućnost da se u ovoj zemlji živi na pošten i dostojanstven način. Mi smo promašili našu temeljnu misiju koju ostvarujemo i u ovom Saboru. U konkretnom slučaju promjena Zakona o Vladi, a sutra nekoj drugoj instituciji jest alat, ali bez odgovorne primjene [[Upadica Reiner: Hvala.]] tog alata promjena neće biti.
Hvala. Sada će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovani zastupnik Mišel Jakšić. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Dakle, prije svega ono što bih volio naglasiti u početku rasprave je da konačno ispunjavamo neke stvari koje je od nas tražio GRECO i to sad možemo već podvesti da je pod hrpom onih izmjena koje radimo puno onih drugih zakonodavnih okvira, a da se usklađujemo sa EU i stečevinama koje bi mi trebali kao takve prihvatiti i po njima funkcionirati. No, ono što se mogu složiti sa kolegom Vidovićem, je da već 30 godina se stvara javno mnijenje, percepcija koja je dovela do toga da bez imamo laganja možemo utvrditi da građani jednostavno ne vjeruju instituciji ove zemlje i da prečesto razgovaramo o tome zašto je tome tako, što se može napraviti drugačije a iz godine u godinu osim donošenja zakona očito nismo napravili onaj pravi klik da i građani počnu drukčije gledati na same institucije i vjerovati u ovu zemlju. 30 godina imamo brojnih korupcijskih afera, neke pod puno više svjetala pozornice, neka pod puno manje. No, ono što je sukus svega, čast iznimkama koje su došle do pravomoćnih presuda i gdje je ipak netko na kraju odgovarao puno toga je završilo u zastari, puno toga je završilo u bijegu preko granice i puno toga se pretvorilo u onu na kraju je vuk pojeo magare. Ova izmjena koincidira i sa uhićenjem ministra Horvata kao prvog uhićenog ministra u nekoj Vladi, kao i otvaranjem istraga protiv nekih drugih ministara. Neki su se vratili i u ove saborske klupe. No, opet smo izgubili bit, izgubili smo fokus i ono što jedino smo uspjeli ubosti i slušati ovih dana što se koincidira sa izmjenama ovog zakona je opet rasprava o samim institucijama. S jedne strane o Ustavnom sudu, gdje sad možemo utvrditi da je Ustavni sud prečesto u političkim raspravama i političkim tumačenjima pa se sad naravno i postavilo pitanje kako se i biraju suci ustavnog suda i očito je da tu imamo problem, kao što je i očito da imamo problem i u samom Državnom odvjetništvu i shvaćanju toga što bi DORH trebao biti. Jer mislim da se svi možemo složiti da nije normalna situacija u bilo kojoj državi koja želi biti u uljuđena, demokratska, moderna, da imamo prepirku i raspravu premijera i predsjednika tko je jače pritisnuo Državno odvjetništvo i tko je u kojem trenutku zvao državnu odvjetnicu. Svatko kad je na kraju dana realan sam sa sobom će se složiti da e to u normalnim državama ne bi smjelo događati i da jednostavno bi bilo kao takvo apsolutno neprihvatljivo. I u takvom okruženju dolazimo do ovih novih zakonodavnih izmjenama gdje se neke stvari unutar funkcioniranja same Vlade poslaguju, gdje dolazimo do toga da će se ministrima skidati tj. neće se više morati tražiti skidanje imuniteta, jer ga kao takvoga neće imati. I kad gledamo sve što se dogodilo i kako se dogodilo trebali bi zapljeskati i reći si da, to je to i to je super i samo to smo htjeli. No, ključno pitanje je kako smo se doveli u takvu situaciju da uopće moramo raspravljati o skidanjima imuniteta ministrima, saborskim zastupnicima, pa da uopće imamo natezanja da li ćemo i kada skinuti i kako cijeli taj sklop svih tih 30 godina hrvatske politike funkcionira i zašto. Ovo možemo reći da je na kraju dana pohvalno, jer u konačnici i predsjednik Vlade ostvaruje jedne od svojih obećanja još i sad već kasne 2016. godine. No definitivno razlozi koji su nas doveli do toga nisu nešto s čime bismo se trebali dičiti i što bismo trebali uzeti kao jednu sjajnu star, da nas je hrvatska politika dovela upravo u takvo stanje svijesti i u samoj politici, a ono još gore i oko percepcije samih politika koje se onda reflektira na sve ostale institucije ove zemlje pogotovo na one neke a la Ustavni sud, Državno odvjetništvo, Vrhovni sud i da ne nabrajam sad sve te institucije koje bi u svom temeljnom kodu trebale biti apsolutno neovisne i zapravo bi bile idealno društvo da ih u saborskim raspravama pa nakon toga i u medijskim aferama niti nemamo, niti spominjemo, niti da postoji potreba za time. Jedna još stvar koju moram naglasiti u ovim zakonodavnim izmjenama, iako nije tu sad vidljiva i postavlja nam upitnike što bi trebalo raditi to famozno povjerenstvo koje će utvrđivati etička načela, jer imamo neovisne institucije, imamo Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa, imamo u konačnici i druge organe koji se bave određenim stvarima i na to gledamo kao neki novi među korak, a znamo da u Hrvatskoj povjerenstva su obično tu da nešto zamagle ili nikada ne riješe ili samo kao nastavak skidanja i ovlasti i mogućnosti Povjerenstvu za sprječavanje sukoba interesa, zapravo kao da nam je cilj i ovim daljnjim koracima to povjerenstvo napraviti apsolutno nebitnim i apsolutno ko' da nam je cilj da ono više ne može niti propitivati javna djelovanja, niti tražiti podatke niti moći javnosti prezentirati što se to događa u hrvatskoj politici i na hrvatskim javnim funkcijama. Hvala vam lijepa.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj CENTRA i GLAS-a govorit će poštovana zastupnica Dalija Orešković, izvolite.
Uvaženi oporbeni zastupnici, vas 5-6 koliko vas ovog trena ima, a nadam se da bar još netko sluša po klubovima putem saborske televizije. Ali ujedno evo i mediji i stručna i zainteresirana javnost svi vi normalni. Ja vas pozivam da ne dopustite da HDZ od svih nas pravi budale. Ja vas pozivam da ne dopustite da njihove nebrojeno puno puta izgovorene laži odjednom postanu istine. I kako me predsjedavatelj Reiner ne bi slučajno u nekom opomenuo jer znam da će koristiti svaku priliku da to učini ja ću sada uvodno naglasiti da ću se u ovom govoru striktno držati Članka 23. i 23a. koji se predlažu promijeniti ovim izmjenama i dopunama zakona. I na temelju točno tih odredbi želim dokazati da su ključne antikorupcijske i nezavisne institucije u RH u potpunosti srušene i mi sada možemo samo uzeti zviždaljku u ruke i proglasiti the end. Po tom pričekati još eto najduže te 2 godine da prođe mandat ove vlasti i nakon slijedećih izbora nadajmo se možemo ponovno početi graditi državu ispočetka. A evo o čemu se radi. Dakle, jedna od predloženih novih odredbi u ovom zakonu glasi. Članak 23a., u slučaju nastanka okolnosti koje narušavaju ili bi mogle narušiti nepristranost posebnog savjetnika ili predstavljaju postojanje sukoba interesa ili mogućeg sukoba interesa posebni savjetnik dužan je bez odgode izvijestiti predsjednika vlade ili drugo člana vlade za kojeg obavlja savjetničke poslove. Znate li što znače ove jezične složenice mogući sukobi interesa? To je potencijali sukob interesa, potencijalni sukob interesa. E to vam je ono o čemu se radi u presudi protiv Tomislava Karamarka, o potencijalnom sukobu interesa. O onoj sferi za koju je i sam Ustavni sud kada to nije bio politički nalog tamo negdje 2012. godine rekao da je upravo to glavna zadaća Povjerenstva za odlučivanje sukoba interesa, da se bavi potencijalnim sukobom interesa, dakle onim koji još nije realiziran i koji ne miriši na koruptivno kazneno djelo jer kad već zamiriši na korupciju tu nadležnost Povjerenstva za sukob interesa prestaje i tim predmetom, tim slučajem bi se trebala baviti druga nadležna tijela primjerice USKOK, DORH ili možda neka druga. E sad, o čemu se u suštini radi i zašto je presuda protiv Tomislava Karamarka pala i gdje je pala? E pa gospodo draga, nije pala zbog mog pogrešnog tumačenja ovlasti i djelokruga i rada nadležnosti povjerenstva. Pala je na Ustavnom sudu po političkom nalogu i to ne radi Tomislava Karamarka nego zato da zaštiti Andrej Plenković i njegova vlada koji u tom trenutku, pričam o srpnju 2019. godine već imala nekoliko otvorenih predmeta pred samim povjerenstvom, od putovanja u Helsinki, od imenovanja osobe s kojom je Plenković u kumskim odnosima za veleposlanika u Velikoj Britaniji i čuvene afere Agrokor i Borg. E te 2019. godine iako ja tada više nisam bila u povjerenstvu, povjerenstvo je imalo ovlast da odlučuje o tzv. povredama načela djelovanja, etičkim načelima. Etičkim načelima. Brojne odluke, ne samo odluka u odnosu na Tomislava Karamarka, bilo je tu i puno drugih, potvrđivane su godinama na prvostupanjskim upravnim sudovima, a tko i na Viskom upravnom sudu, pa je tako na prvostupanjskom Upravnom sudu i na Visokom upravnom sudu potvrđena i odluka u odnosu na Tomislava Karamarka. Nisu svi ti pravnici, konkretno suci, suci upravnih sudova tada bili glupi, nisu, nego su radili svoj posao onako kako treba, onako kako u zakonu i piše. Onako kako zapravo i međunarodni standardi i dokumenti govore i nalažu. Između ostalog i sam GRECO na kojeg se ovdje i predlagatelj zakona pozvao. Sve do odluke Ustavnog suda koji je imamo nekakvu drugačiju političku zadaću spašavanja vojnika Ryana, pardon ne Ryana nego Andreja Plenkovića. O tome se u suštini radi. Što se dogodilo nakon famozne i neshvatljive i loše i nakaradne odluke Ustavnog suda? Pa kao domino su pale su sve presude upravnih sudova koji manje-više nisu imali manevarskog prostora. Ali dogodilo se još nešto. Puno opasnije. A to je da eto dobio je HDZ, a Plenković priliku nakon što, nešto malo vremena od 2019. do 2022. prošlo, mediji su prestali pratiti povjerenstvo, više ta tema nikome nije bila od interesa i značaja, izmijenio se zakon. I sada povjerenstvo koje se zove Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa o tim etičkim načelima djelovanja više ne može odlučivati, ali može tko? Može Andrej Plenković putem nekakvom nakaradnom proksi tijela. Kolegica Nađ je pitala što je s Etičkim kodeksom, evo ga, usvojen je nedavno. 6. svibnja 2022. Kodeks ponašanja državnih dužnosnika u tijelima izvršne vlasti. Znate tko je dužan postupati po tim etičkim načelima? Izričito predsjednik vlade, članovi vlade itd. Zanimljivo u tim etičkim načelima nisu pobrojani i savjetnici. Savjetnika ovdje nema iako je čak i GONG, a ja se tim ne slažem predlagao da i savjetnici zbog utjecaja kojeg imaju na proces donošenja odluka budu obuhvaćeni pravilima Zakona o sprječavanju sukoba interesa. E tamo ih nema, oni su skriveni, oni su nepostojeći, ispod rada. Nema ih niti u ovom kodeksu. Ajde sad na stranu to. Znate li kako bi danas glasila odluka u slučaju Tomislava Karamarka? Pa ne treba puno mašte da se to zaključi i odgovori s obzirom na tijelo koje će o tome odlučivati. O tome se radi. Dakle, povjerenstvo kao nezavisna institucija se više dužnosnicima ne može baviti. Bavilo bi se neko vijeće, dakle neko vijeće u kojem će Plenković staviti svoja dva ministra, nekog niže rangiranog službenika i nekakva dva čovjeka s fakulteta koji će služiti kao smokvin list odlučivali bi između ostalog i o potencijalnom sukobu interesa zato što se u ovom kodeksu i taj potencijalni sukob interesa spominje, a da nakaradnost cijelog sustava bude još veća novi Zakon o sprječavanju sukoba interesa osmislio je da o etičkim načelima djelovanja za lokalne dužnosnike, konkretno za vijećnike, odlučuju etička povjerenstva na razini gradova i općina i sad ja sam uzela jedan takav kodeks koji se uskoro planira usvojiti na razini grada Rijeke, pa sam vidjela što u njemu piše, prepisane su, doslovno su prepisane odredbe Zakona o sprječavanju sukoba interesa, pa tako i definicije, između ostalog i definicija potencijalnog sukoba interesa, dakle to je ono gdje je netko možda u sferi da može privatni interes iskoristiti na štetu javnog, ali eto to još nije učinio jer kada to učini onda je to već moguća korupcija. E sad vas ja pitam, ako ćemo imati 576 etičkih povjerenstava na razini svakog grada, općine, županije plus još ovo etičko povjerenstvo na, na razini vlade, kakvi će standardi biti, što će biti potencijalni sukob interesa ako ono što se tada stavljalo na teret Tomislavu Karamarku nije potencijalni sukob interesa? I da još jedanput naglasim za sve one kojima to još nije jasno. Nitko nikada nije rekao niti utvrdio pravomoćno da Tomislav Karamarko nije bio u potencijalnom sukobu interesa. Ne, ne, ne to nije sporno, sporno je ima li povjerenstvo ovlast da o tome odlučuje, e ustavni sud je bio taj koji je 2019. rekao da nema kako bi Andrej Plenković mogao sebi smisliti tijelo koje će amenovati, amenovati svaku njegovu prljavu koruptivnu radnju njega i njegovih ministara, o tome se u suštini radi, pa mi onda nemojte spominjati Strategiju suzbijanja korupcije jer je za vrijeme vladavine HDZ-a nema, ova strategija koju imamo s obzirom na njezin sadržaj i provedbene planove služi samo za to da se korupcija pusti s lanca, da ojača, da radi što god se njoj hoće. Zato imamo situaciju da predsjednik vlade sebi može dopustiti u jednoj eto nazovi demokraciji, nazovi pravnoj državi, kvazi državi da telefonom digne slušalicu glavnoj državnoj odvjetnici i kaže ne diraj mi, ne diraj mi, ne hapsi, ne procesuiraj moje ministre poput Banožića, Broša i drugih sličnih. A kasnije ću u pojedinačnom govoru nešto malo više reći o ulozi čl. 23. kako sada ta odredba glasi, u koruptivnoj aferi zvanoj Borg. Hvala.
U ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista govorit će poštovani zastupnik Marijan Pavliček, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovani ministre, kolegice i kolege. Ove izmjene i dopune zakona čine određeni iskorak, naime posebice onaj dio što se tiče skidanja imuniteta vladinim dužnosnicima odnosno ministrima, međutim oni ne rješavaju onaj krucijalni problem, a to je korupcija. Naime, trebamo priznat sebi Hrvatska je koruptivna država i svi službeni pokazatelji to potvrđuju, naime po zadnjim pokazateljima Transparency Internationala Hrvatska je što se tiče indeksa percepcije korupcije na 63. mjestu od 180 zemalja i u zadnje 3.g. ili stagnira ili pada. Imamo 47 bodova od potencijalnih 100, 17 manje od prosjeka EU. Što se tiče percepcije indeksa korupcije ispred nas je jedna Ruanda, jedan Butan, jedna Kuba, da ne pričamo o zapadnoeuropskim ili nordijskim državama i tu je najveći problem naše države. Nažalost, ovakvim lošim rezultatima što se tiče indeksa percepcije korupcije je upravo doprinijela i vlada i ova i prethodna jer je u zadnjih 6.g. vladavine premijera Plenkovića više ministara napustilo vladu zbog sumnje na korupciju ili zbog same korupcije nego u 6.g. vladavine Ive Sanadera koji je realno gledajući sinonim za političku korupciju u RH. I kako se ono kaže riba smrdi od glave, ne od repa i upravo zbog svega toga smo tu gdje jesmo. Što se tiče samog imuniteta treba isto tako reći da nitko bar do sada od dužnosnika u RH nije izbjegao kazneni progon zato što je imao imunitet, taj imunitet mu je samo taj kazneni progon malo usporio, taj proces za nekoliko sati ili nekoliko dana. E sad rak rana je upravo korupcija i to je bitno na koji način upravo tu korupciju riješiti. Ona se ne smije svesti samo na jedan običan papir, u ovom slučaju na ovaj zakon nego na jačanje institucija, državno odvjetništvo, USKOK, pravosudne organe koji trebaju imati veća financijska sredstva, koji ne smiju biti pod utjecajem kako premijera tako i predsjednika države i uistinu biti ta neovisna tijela. Naime, što je sa Zakonom recimo o lobiranju koji godinama čeka negdje u ladici, kada će to lobiranje izaći iz te neke sive zone, kada ćemo točno znati što ulazi u sferu korupcije, a što ne? Nedavno imamo imenovanog ministra Paladina koji ima ortačke ugovore sa ruskim biznismenima, a imovinu je stekao na prilično sumnjiv način, sada on upravlja državnom imovinom. Nije ni tajna da je i nije bio prvi izbor za ministra, već su ga naknadno preporučile određene lobističke skupne. Priča o borbi protiv korupcije bez zakona o lobiranju pada jednostavno u vodu. Kao što sam rekao iskorak je i vrlo vjerojatno ćemo u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista podržati ove izmjene i dopune zakona, ali suštinski ovaj problem se neće riješiti samo sa nekoliko ovih izmijenjenih članaka bez jačanja pravosudnih tijela koje će se uistinu uhvatiti u koštaca sa samom korupcijom.
Sljedeći je klubu zastupnika bit će onaj HDZ-a, a govorit će poštovani zastupnik Krunoslav Katičić. Izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedavajući, potpredsjedniče sabora. Kolegice i kolege. Pa evo u ime kluba HDZ-a mogu kazati uvodno da ćemo podržati predmetni zakonski prijedlog kojim se mijenjaju odredbe Zakona o Vladi RH. Kao što sam rekao i u traženju pauze ovdje se konkretno radi o jednom predmetu odnosno zakonskom prijedlogu koji doslovce … liberalniji odnosi i neke stvari i prednosi odnosno stilizira i utanačuje one nekakve odredbe koje su životne i koje se u stvarnosti dešavaju i svako ko je dobronamjeran, a pogotovo će pohvaliti ovakav prijedlog, posebno u onom dijelu koje se tiče znači osnivanja nekih novih instituta kako bi se mogle ustvari ostvariti one životne i stvarne funkcije koje se donose i koje postoje, ali se za sada nisu bile regulirane. Već je više puta kazano tijekom rasprave da se ovdje implementiraju određeni zahtjevi koje je postavio međunarodno tijelo tj. GRECO i to je također istina jer se cjelokupna reforma pravosuđa pa i djelomično koji se odnosi na ove dijelove su stavljeni u sastavnom dijelu programa vlade za razdoblje 2020.-2024.g. Te stvari odnosno takva postupanje unapred HDZ-a kao strane koja je dobila jasne potporu hrvatskih građana se na neki način ispuštaju odnosno zanemaruju, a znači da je to već od samog uvođenja i svjesnosti o dobivanju izbornih rezultata je uključeno da vlada daje jasan akcent na svet mogućnosti antikorupcijskih djelovanja. Naravno, to je jedan proces koji traje, koji ima svoje alate, koji ima svoje elemente. Podsjećam, ovo je samo jedan od elementa koji se dešavaju na cjelokupnoj reformi i ugrađivanju svih modernih antikorupcijskih sustava u hrvatsko zakonodavstvo, pa je sada došao red i na Zakon o Vladi RH. Evo konkretno, to je dosta interesantno i za javnost i za raspravu, činjenica da se ukida imunitet članovima vlade za koruptivna kaznena djela koja se gone po službenoj dužnosti, mogu samo kazati da zasigurno to nije nikakav riječ da se radi o nekakvim pritiscima koji su došli zbog nekakvih recentnih slučajeva koji se dešavaju nego eto doslovno to donosi do jedne transparentnosti stava i jasne političke vizije koje ima i hrvatska vlada i koja će podignuti određene standarde na puno, puno veće elemente i puno jaču snagu će dati nego što je to bilo sa skrivanjem iza postojećih rješenja koji su bili ovdje od 1998.g. Naravno, kao pravnik mogu kazati da se znači samo društvo i pravni sustav evaluira i donosi određene nove tendencije u svojim odnosima, pa se tome mora prilagođavati i zakonodavstvo. Već se ovdje pokazalo, mada ima i kritika, ali mislim da je odlično da imamo izjavu u interesima i nepristranosti ako ćete u pravnosti i u životnosti kad aplicirate za bilo koji posao u bilo kojoj tvrtci ili nečem taku, svaka ozbiljnija tvrtka ima takav nekakav sličnu izjavu. Ovdje to naravno unificirano i ono što sam maloprije kazao kada se gleda cjelokupni aspekt i cjelokupni sustav koji se dešava donošenjem etičkog kodeksa prošlog utorka, prošlog četvrtka na vladi, zasigurno da i ove odredbe ovog zakonskog prijedloga dodatno inkorporirane u zakon daju dodatnu sigurnost i daju ono što bi trebalo biti meritorno, a to je da i svaki član koji sudjeluje uglavnom povremeno, djelomično sudjeluje u dijelu vlade, a izborni pobjednik može birati svoje suradnike sa ovakvom izjavom daje dodatnu sigurno da će se moć postupati i u tim dijelovima. Naravno tu se može postaviti određeno pitanje što to znači u odnosu na neke dužnosnike, međutim činjenica je da ne moraju svi dužnosnici biti dovoljno imati dovoljno specifičnog znanja kako bi mogli provoditi određene zadatke koji se s obzirom na okolnosti koje su transparentne i dešavaju da ih možete na dostatan način educirati i da mogu iskoristiti njihovo znanje. Stoga mislim da je uvođenjem ovakav i reguliranje jasno reguliranje odnosa savjetnika dodatno daje sigurnost da će se te vizije koje se pokažu bitnim i ispuniti. Zaključno, ovaj predloženi zakonski prijedlog je još jedan sigurno od aktivnosti u antikorupcijskom odnosu i jasnom opredjeljenju hrvatske vlade i kluba HDZ-a u borbi protiv tih aktivnosti. Samo u nekoliko mjeseci, to sam već spomenuo je doneseno brojni niz zakonskih prijedloga koji pokazuju da postoji jasan plan, postoji jasna dinamika i način na koji će se te stvari poboljšavati i donositi. Podsjećam počelo se od izmjena i dopuna Kaznenog zakona, parničnog zakona, stečajnog zakona, pa do samog donošenja novog Etičkog kodeksa na kraju krajeva i sa ovim zakonskim prijedlogom. Sve to ima po mišljenju kluba Hrvatske demokratske zajednice za cilj očuvanje i jačanje institucija države. Ističe pogotovo oporba da građani nemaju povjerenja u institucije države. To jednostavno nije točno, mogu i posvjedočiti jer kad dođe do one stani-pani situacije, kad dođe do kosti onda se svi obraćaju i prizivaju državne institucije na aktivnosti. Najbolji primjer vam je isplata ovih plaća, odnosno kada se usred pandemije dogodilo do, prijetio je zastoj gospodarstva, odjednom je država bila spasitelj što je na kraju krajeva pravovremenim i pravodobnim aktivnostima i dobro pogođenim mjerama se i dokazalo. I dan danas sada je recentno događanje sa štrajkom u javnom prijevozu a zaboravlja se istaknuti da oni i dan danas koriste naknade koje je osigurala tko drugi nego država. Stoga mislim da je od samih građana jasno prepoznaju da žele da se bude što jače institucionalizacija i da Hrvatska država bude ulagala u svoje institucije, jer što je tome alternativa? Određena anarhija. Duboko sam uvjerenja da Hrvatska želi, ne želi anarhiju nego želi sigurnost i mir i povjerenje u te institucije. Stoga još jednom za kraj podsjećam da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj zakonski prijedlog. Hvala vam lijepo.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu i prva će govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković. Izvolite.
Kao što sam i najavila članak 23. drugi dio no prije nego što počnem kratko ću odgovoriti svima onima tko ovih dana spominju da sam svoju političku karijeru izgradila na sukobu interesa i Tomislavu Karamarku. Ne, ja sam tu samo nadopunila samo svoju pravničku karijeru koja me čeka kad jednog dana završi ova agonija, a sasvim otvoreno priznajem da nije bilo afere Borg, da nije bilo načina na koji je donesen Zakon o Agrokoru i da nisam te 2019. pročitala sve ono što su oni koji su trebali biti procesuirani izjavili pred USKOK-om ja nikada u politiku ne bi niti ušla. Ali to je bio trenutak kad sam rekla e sad mi je stvarno dosta. Je mi dosta, a evo zašto? Naime, važeći članak 23. koji se sada ovim izmjenama i dopunama nadograđuje kaže sljedeće: Radi utvrđivanja stanja, radi izrade strateških razvojnih planova i analize, pripreme prijedloga i usklađivanje provedbe pojedinih projekata iz programa Vlade, te za pojedina pitanja stalne ili povremene prirode od značaja za obavljanje dužnosti predsjednika Vlade, predsjednik Vlade može imenovati savjetnike, posebne savjetnike ili osnivati savjete i imenovati članove savjeta. Postoji i članak 24. koji kaže da Vlada, dakle Vlada u cjelini kao kolektivno tijelo može osnivati stalna i povremena radna tijela za davanje prijedloga, mišljenja, odnosno stručnih obrazloženja o pitanjima iz svoga djelokruga. Sjeća li se netko tko je pisao Zakon o Agrokoru? Sjeća li se netko što je govorila Martina Dalić pred Odborom za gospodarstvo? Ja sam pisala zakon, ja sam pisala zakon! Nije li bilo tako? A što se kasnije uspostavilo? Uspostavilo se da je nekakva interesna grupica pod okriljem noći u nisko budžetnim restoranima krojila sudbinu Ivice Todorića i njegove kompanije, a pa da, pardon, pardon. Riječ je bilo o osobama koje nisu bili članovi nikakve radne skupine, niti su bili posebni savjetnici, a zašto to tvrdim? Zato što nije bilo nikakvog akta bilo predsjednika Vlade ili Vlade u cjelini koji se tim ljudima od odvjetnika Klobučara pa do razno raznih budućih savjetnika u samom Agrokoru, dakle nikome nije dana ovlast, nitko nije dobio legitimitet, nitko nije dobio pravo da ima pristup povlaštenim informacijama na temelju kojih će Vlada krojiti buduće propise. I nigdje, nigdje u svijetu niti u jednoj normalnoj državi, niti u jednoj državi u kojoj postoji vladavina prava ne može se dogoditi da jedna takva, pa usuđujem se reći banda, a ne Borg skupina. Borg skupina me podsjeća na sad ću krivo reći, pa će me moji članovi razapeti na križ da li Star wars ili Star Trek, Star Trek eto. Borg je simpatičan, a banda nije, a ovo je bila banda koja je sebi osmislila kako će raščerečiti tuđu imovinu. I jednog dana bi zbog svega toga svi postupci protiv Ivice Todorića mogli pasti i moglo bi se dogoditi da ne samo trošak tih postupaka nego i naknadu štete zbog oduzete kompanije plaćaju porezni obveznici. I vraćam se na početak što je Andrej Plenković, Martina Dalić, pa i Marić što je on bio u trenutku kada je svojim prijateljima, poznanicima i drugim ljudima rekao dođite sada u Vladu, nije im dao legitimitet, nije obavijestio javnost i građane tko su ti ljudi. Dajte si dečki smislite kakav vam zakon paše, a onda je doslovno rekao svojim poslušnim golupčićima u saborskim klupama dajte vi to sutra izglasajte. I potom je USKOK rekao da zbog toga što eto je Sabor kolektivno tijelo nema ovdje nikakve korupcije niti sukoba interesa. I pritom je stavio na papir jednu od najsramotnijih rečenica hrvatske pravne misli, a to je da je zakon osmislila neformalna radna skupina, neformalna ne postoji takva, ovaj zakon Članak 23. i 24. to govore. Dakle, ako imaš radnu skupinu ili posebne savjetnike molim lijepo donesi akt. A sada kako bi licemjerstvo ove vlasti bilo potpuno, sada se tek, sada tek predlaže da će podaci o posebnim savjetnicima i o članovima savjeta biti objavljeni na posebnom obrascu na mrežnim stranicama vlade ili resornog ministarstva. Pa kakav teatar apsurda.
Hvala. Sad će govoriti poštovana zastupnica Vesna Nađ. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege, Vlada RH u većini slučajeva je predlagač zakona i njegovih izmjena i dopuna iako to pravo ima i svaki zastupnik, klubovi zastupnika i radna tijela Hrvatskog sabora. Zato je bilo za očekivati kad se prišlo izmjenama i dopuna Zakona o vladi, da te izmjene i dopune budu ne samo kako se navodi u obrazloženju zakona s ciljem jačanja preventivnih antikorupcijskih mehanizama i usklađivanja s preporukama iz izvješća petog evaluacijskog kruga GRCO-a nego i s ciljem izrade i provođenja tzv. pametnog zakonodavstva koji obuhvaća cijeli ciklus kreiranja javne politike, od definiranja problema i ciljeva, razrade opcija javnih politika, izrade zakonodavnih akata, provedbe, evaluacije i revizije uz mišljenje onih na koje se zapravo taj zakonski tekstovi i odnose. Jasno je da nacrte prijedloga zakona ne pišu članovi vlade odnosno predsjednik vlade, potpredsjednici i ministri i zato je važno da se okruže stručnim savjetnicima i dakako dobrom javnom upravom. Zato nije dovoljno da se samo u obrazloženju iz Članka 2. ovih izmjena i dopuna, a ne i samoj zakonskoj odredbi navede da se za posebnog savjetnika imenuju osobe koje imaju stručna znanja od značaja za obavljanje dužnosti predsjednika vlade. Naime, u Članku 2. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vladi navodi se da se za posebnog savjetnika iz stavka 1. ovog članka mogu imenovati osobe neovisno o njihovom radno pravnom statusu, a rješavanjem o imenovanju može se odrediti i naknada za njihov rad. Člankom 23. stavkom 1. ovog Zakona o vladi propisano je da radi utvrđivanja stanja izrade strateških razvojnih planova, analiza itd., predsjednik vlade može imenovati, savjetnike, posebne savjetnike ili osnivati savjete, imenovati članove savjeta. Potpuno je jasno da su to najsloženiji poslovi koji zahtijevaju velika stručna, veliku stručnost u javnoj upravi, pa ne bi bilo dobro da se za posebnog savjetnika imenuje osoba koja uživa povjerenje predsjednika vlade iz bilo kojeg razloga bilo stranačke pripadnosti ili osobnog poznanstva, a da nema stručna znanja. Nekvalitetnost i neprovedivost pojedinih strateških dokumenata i akcijskih planova koje ih slijede očito su i odraz nedovoljne stručnosti savjetnika koji nisu imenovani po načelu stručnosti već samo prema stranačkoj iskaznici. Osim toga u Članku 2. Zakona o izmjena i dopunama Zakona o vladi navodi se da se rješenjem o imenovanju za posebnog savjetnika može odrediti i naknada za njihov rad. Kolika je to naknada i o čemu ona ovisi nigdje nije navedeno. Gdje je ta transparentnost na koju se toliko vladajući pozivaju? Članak 3. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vladi propisuje da se posebni savjetnik, član savjeta iz Članka 23. ovog zakona je dužan svoje poslove obavljati zakonito i nepristrano pazeći pri tome da svoj privatni interes ne stavlja ispred javnog interesa. Jadno je ako se za posebnog savjetnika i članove savjeta biraju osobe koje bi mogle biti u sukobu interesa. Kakav je to savjetnik koji ne razumije institut sukoba interesa i ne upozori na to predsjednika vlade prije samog imenovanja. U tom slučaju neće pomoći niti njihova izjava o interesima i nepristranosti. Članak 4. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Vladi RH rezultat je čestih podizanja optužnica protiv članova vlade zbog koruptivnih kaznenih djela. Tako se predlaže da se u Članku 4., da se u Članku 4., da se u Članku 34. stavka 1. Zakona o vladi kojim je propisano da se protiv članova vlade ne može voditi kazneno postupak za vrijeme trajanja mandata zbog kaznenog dijela za koje se zapriječena kazna zatvora do 5 godina bez prethodnog odobrenja, vlada dodaje stavak 2. koji glasi, iznimno od stavka 1. ovog članka protiv člana vlade može se voditi kazneni postupak bez prethodnog odobrenja vlade za koruptivna kaznena djela za koja se progon provodi po službenoj dužnosti. Dakle, predsjednik vlade rekao je da će kao jednu od mjera jačanja protiv korupcije predložiti ukidanje imuniteta za sva koruptivna kaznena djela što je zapravo ovaj zakon u tom cilju i da će donijeti kodeks ponašanja državnih dužnosnika u izvršnoj vlasti što je donesen kao što vidimo. Ali nikakve zakonske norme i kodeksi neće pomoći u borbi protiv korupcije na najvišim dužnosničkim razinama u vladi ukoliko se ne promijeni organizaciona kultura među vladajućima i ukoliko na visoke dužnosničke funkcije budu imenovane osobe bez etičkog integriteta kojima je sukob interesa strani pojam i koji misle da je državni proračun kasica prasica pa zagrabi dok ima, al se ima sve manje. Hvala lijepa.
Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Marijana Pavličeka. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući. Hrvatska je koruptivna država i korupcija je nažalost u svim sferama društva, od najniže do najveće. Kod nas morate imati vezu da bi došli na pregled kod liječnika, na neki rendgenski pregled, trebate imati vezu da bi dobili određeni poticaj, trebate imati vezu za posao, kada vas zaustavi policija onda ćete pričati da imate mala primanja pa da vam progleda kroz prste i to je problem hrvatskog društva broj jedan. Ove izmjene i dopune zakona bojim se da će iako su vjerojatno napravljene u dobroj vjeri ostati samo mrtvo slovo na papiru. Naime, otkako je Hrvatske niti jedan dužnosnik nije izbjegao kazneni progon zbog svog imuniteta. Taj kazneni progon je samo malo usporen za koji sat ili za koji dan dok mu imunitet nije skinut. Tako da se i ovdje ono krucijalno ne mijenja, a to je upravo ta rak rana hrvatskog društva korupcija. Po svim pokazateljima Hrvatska stagnira ili pada po Transparency International smo znači čak na 67. mjestu od 180 država sa 47 bodova, 17 bodova ispod prosjeka EU. Iza nas je Mađarska, Bugarska i Rumunjska, ispred nas Butan, Ruanda, Katar da ne pričam o Zapadnoeuropskim i nordijskim zemljama i to je realnog u kojoj se mi nalazimo. Nažalost o ovako lošoj slici što se tiče ove ljestvice indeksa percepcije korupcije upravo je donijela i Vlada RH i ova i prethodna jer nam ministri odlaze i mijenjaju se kao na tekućoj traci zbog sumnje na korupciju. Više je ministara napustilo ove dvije vlade u zadnjih šest godina nego u doba Ive Sanadera, a Ivo Sanader je bio sinonim političke korupcije u RH. I zbog toga smo upravo na ovoj ljestvici ovako nisko, riba uvijek smrti od glave nikad od repa. Iskorak je napravljen, ali neće ništa suštinski promijeniti i dalje smo mišljenja da Hrvatska mora jačati neovisne institucije DORH, pravosuđe koji trebaju biti zaseban stup vlasti, a nisu jer su pod utjecajem, dnevnopolitičkim utjecajem kako premijera tako i predsjednika države. Pa vi danas masovno imate odlazak visokoškolovanih ljudi iz DORH-a zbog preniskih plaća, zbog loših uvjeta rada. Umjesto da pridobijemo što više kvalitetnih stručnjaka koji će istinski se boriti protiv korupcije ljudi nam bježe iz takvih sustava, ono što je još gore takvi sustavi su po utjecajem politike kako lokalne, a pogotovo državne. Stoga smatramo da ove izmjene i dopune zakona čine određeni iskorak, ali u suštini neće doprinijeti suzbijanju korupcije koja i dalje cvjeta u RH. Hvala.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Željka Sačića. Nema ga, gubi pravo. Slijedi rasprava poštovanog zastupnika Arsena Bauka.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani ministre, kolegice i kolege. Ja ću se držati samo ovog dijela koji se tiče imuniteta članova vlade, mislim da se radi o jednom zavodljivom, ali uostalom i potpuno nebitnom i meni neprihvatljivom prijedlogu. Ja smatram da članovi Vlade RH neovisno o tome kojoj stranci pripadaju dakle čak i oni iz HDZ-a, trebali bi na jednak način biti, za njih bi trebao na jednak način biti regulirano pitanje imuniteta kao za zastupnike u HS-u uključujući i to da se o njihovom imunitetu raspravlja u HS-u, a ne u vladi, zato što im HS izglasava povjerenje. Ako imunitet imaju pravobranitelji, povjerenik za informiranje onda se ništa u Hrvatskoj neće bitno dogoditi ako bi taj imunitet imali i članovi vlade, a to posebno između ostalog i zbog toga što pretpostavljam da niti jedan premijer ne bi sebi dopustio da se o njegovom članu vlade i imunitetu temeljem zahtjeva DORH-a za koruptivna kaznena djela raspravlja u HS-u. Dakle, tu su moguće samo dvije situacija koje bi se trebale dogodit ako za nekog člana vlade dođe zahtjev od DORH-a za skidanje imuniteta za koruptivna kaznena djela u 98% slučajeva premijer bi trebao nazvat tajnicu da napiše rješenje o razrješenju tog člana vlada ili u 2% slučajeva premijer bi trebao predložiti saboru razrješenje glavnog državnog odvjetnika i nema treće mogućnosti. Ovom izmjenom zakona da će se automatski moći vodit kazneni postupak protiv člana vlade protiv kojega je DORH pokrenuo kazneni postupak zbog koruptivnih kaznenih djela koje se progone po službenoj dužnosti šalje se jedna po meni potpuno zbunjujuća poruka, a to je on može ostat u vladi eto samo će se voditi postupak. Pa nema danas člana vlade protiv kojega DORH vodi postupak zato što su troje protiv kojih je pokrenut postupak smijenjen ili više nisu članovi vlade i što je normalno ili ja i to dopuštam da neki od državnih odvjetnika nadobudnih zloupotrebljavaju svoju dužnost i pravo i optuže nevinog čovjeka koji je u vladi i zato onda vlada može reagirati i HS i to je poštenije nego da neko ostane u vladi, a kao da se protiv njega vodi kazneni postupak. Što se tiče toga, dakle ja ne mogu prihvatit ovaj prijedlog, prijedlog zakona. Neprihvatljivo mi je da se mi mirimo sa time da će u vladi ostati netko protiv kojeg je DORH pokrenuo kazneni postupak zbog koruptivnih kaznenih djela. Drugo, smatram da je činjenica da jedan ministar u vladi uhićen u šest ujutro u subotu, meni je potpuno neprihvatljivo iz razloga što što je to ujedno u šest ujutro u subotu snimano, snimano, dakle neko je dojavio iz državnih tijela novinarima da će se to dogodit jer sumnjam da oni idu ono kamerama po Međimurju i međimurski selima i čekaju kada će neki ministar biti uhićen. Dakle, neko je zloupotrijebio pravo koje je već dobio zakonom i javio novinarima da će jednog člana vlade uhitit. U takve institucije ja nemam povjerenja, a posebno nemam bjanko povjerenja da bi im dao priliku da svojom arbitrarnom procjenom nekome u startu unište ili prekinu političku karijeru bez prava na obranu, bez da da iskaz, bez da kaže ijednu riječ sebi u korist njemu je karijera prekinuta, pa makar se radio o članu HDZ-a. Drugo, ova priča s kodeksima, to je opet jedna zavodljiva priča al potpuno nebitna. Evo sad znamo zašto se dogodila Fimi medija. Zato što nije bilo kodeksa. Nije bio dovoljan ustav, Kazneni zakon, Zakon o sprečavanju sukoba interesa nego je trebao kodeks da se to ne dogodi. Prema tome, nepotrebno je donositi jedan takav dokument uz sve antikorupcijske instrumente koji su uvedeni u hrvatski pravni sustav tijekom pristupanja EU. Da budem paradoks malo kolegici Orešković, vidim da mi se javila za repliku, otkad je formirano Povjerenstvo za sukob interesa po novom zakonu HDZ još nijednom nije izgubio izbore, možda je to znak da ga treba ukinut, možda je to baš znak da ga, da ga treba ukinut, al nema veze. Prema tome, poštovani g. ministre cijeneći napor kojem ste bili izloženi da ono što je vaša stranka i predsjednik vlade najavio u izbornoj kampanji i napravite ja ne mogu podržat ovaj prijedlog zakona, mislim da on ide u suprotnom smjeru od onoga kojim bi trebao ići, a taj je da članovi vlade budu zaštićeni do određene razumne granice, kad se ta granica prijeđe da više ne budu članovi vlade, a ne da im se skine imunitet i vodi, vodi kazneni postupak. Hvala.
Replika poštovani Marijan Pavliček.
Poštovani kolega Bauk, iz vašeg izlaganja da se iščitati da vi, pa i osobno sumnjate u kvalitetu rada državnog odvjetništva jer ste rekli da postoji mogućnost ako neki nadobudni državni odvjetnik zlouporabi svoj položaj da može bez ikakvog problema pokrenuti progon određenog ministra ili dužnosnika, smatrate li da bi se itko u državnom odvjetništvu osudio nekoga nedužno optužiti za određena kaznena djela? Zahvaljujem.
To se svakako događa jel da nije tako ne bi bilo oslobađajućih presuda. Oprostite, dakle jel Polančec oslobođen u većem broju postupaka? Je. Jel Rončević oslobođen? Je. Ima dakle mnogih koji su, koji su, kojima je prekinuta politička karijera temeljem optužnice di su na kraju oslobođeni bez da su se u trenutku kada im je prekinuta politička karijera imali pravo čak dati iskaz sebi u korist dakle da barem pokušaju objasnit. To se događa i sada, dakle ja ne znam zašto predsjednik vlade članove svoje vlade stavlja na čistinu bez da im da priliku da se brane, to je zavodljivo, to je pomalo onako može se, može se na prvu prihvatiti, al to nije u redu i ponekad treba ić mimo, mimo ovoga struje i reć suprotno mišljenje bez obzira što to možda neće se shvatiti.
Slijedi replika uvažena Dalija Orešković.
Kolega Bauk, mi smo nekad na istoj valnoj duljini, a nekad bome bi vas pridavila, dakle kako možete reći da, da je podizanje optužnica nekom uništilo političku karijeru u državi u kojoj unatoč optužnicama i to vrlo teškim, sjetimo se samo slučaja Milan Bandić, neko ponovo dobio izbore. Mi imamo pravomoćno presuđenu političku stranku koja vlada državom, pa ni njima, ne optužnice, nego pravomoćna presuda ne smeta. Imamo lokalne dužnosnike poput Matije Posavca ista stvar. Dakle mislim da ste ovdje pogriješili i to fundamentalno pogriješili bit, ne radi se o tome treba li optužnica biti razlog za smjenu, mora bit i što onda ako dođe do kraja političke karijere, pa ne mora i ne smije politička karijera biti jedino što, što nekom na svijetu je eto preostalo da radi, tako i imamo loš kadar u političkim sferama, dakle problem je u DORH-u koji se boji podizat optužnice, a ne u načinu zaštite kad su jednom na funkciji.
Vrijeme. Odgovor.
Zahvaljujem. Da, zaboravio sam te časne izuzetke tako da možda za ipak za neku manje strogu kaznu od davljenja ako se možete sjetit u međuvremenu. Dakle ja govorim o nekoliko situacija gdje se to dogodilo. Činjenica je također da su se određeni političari nezasluženo izvukli od kazne naroda za to što su počinili prije nego šta im je pravomoćnom presudom onemogućeno da se, da se ovoga kandidiraju, činjenica je da ima tih izuzetaka koje ste spomenuli, ali ja uvijek polazim od toga da netko ko svoju dužnost obavlja sa željom da se dakle doprinese državi, narodu, građanima i političkoj opciji, ali legitimnoj koju zastupate da neće ostati na funkciji nakon te vrste optužbi i zbog toga ću u slijedećim nastupima na ovu temu uzeti u obzir ovo što ste rekli i malo korigirat svoj stav da bi izbjegao ove teške fizičke objašnjavanje koje ste najavili. Hvala.
Vrijeme. Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, poštovani ministri, kolegice i kolege. Mislio sam da ćemo kroz ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona u vladi proći više-manje jednoglasno i da je on svima prihvatljiv, međutim očito ako vlada ide udesno svi ovi će u ovom smjeru, ako kaže mi nešto drugo oni će opet nešto drugo i nikad nije dobro i kad kažemo da se želimo ili se borimo protiv korupcije oni kažu ne borite se, ali smo protiv svega što god predlažete i ide u tom smjeru i takve su ove današnje rasprave jer ako želimo nešto urediti u toj, kroz ovaj zakon da bude jasnije, transparentnije, kad govorimo o ne znam posebnim savjetnicima, o glavom tajniku vlade, o tome ako se vode ili će se pokrenuti kazneni postupak po službenoj dužnosti protiv nekog ministra za neko moguće koruptivno kazneno djelo kažem mi smo protiv i mi smo najveći borci protiv korupcije u RH, nema većih od nas, ali samo ovdje u sabornici, teorije na kub, puno priče, u praksi odustajemo od svega, čim pogledaju kolegu pored sebe odustanu, odustanu. Ko im je glavni krivac? Ova vlada, HDZ, premijer kojem bi ne znam što sve dali na teret jednostavno jer ne znaju kako da poruše sve ovo i da nekog dana, jednog dana uskrsnu i oni u tim institucijama koje bi prije toga trebalo potaraciti da ne postoje. Pa što rade već punih ne 2.g., 6.g., pa ima li institucije koju nisu napali da ne valja, da je treba srušiti, pa čak i one koje ni po čemu nisu trebale smetati, neka obrtnička komora, gospodarska komora, lako je da napadaš vladu, pa je hoćeš srušit, u redu, to ti je politički posao, dođeš do 52 do 57 ne možeš dalje, ali svaki dan to slušati tu njihovu pravednost, taj način kako oni to rješavaju, kako oni to gledaju. Sada im ne valjaju ustavni suci, Bauk neki dan kaže ne budete li sudili kako mi hoćemo nećete više imati našu podršku, a ovaj jučer kaže vrhovni s Pantovčaka, ja sam ih tamo parkirao nisam znao di ću s njima. Mislim o čemu mi pričamo, kakav je to odnos prema ljudima, prema njihovim životima, karijerama, prema onome što su radili, predstavljali ovdje, neko je bio predsjednik ovog sabora ovdje. Ne valja, ne sude kako mi hoćemo. Kad su oni bili ministri, predsjednici vlade, kad su padali referendumi ne sa 400.000 ili 372.000 pravovaljanih potpisa nego sa 500 i 600, smije se ministar bivši uprave, ustavni sud je bio odličan, odličan nitko nije tada rekao da to parkiralište, ne. Danas, ne valja i to treba srušiti. Treba narodu u tim institucijama poljuljati vjeru u bilo što jer onda dolazi spasitelji, mesije kojima je normalno da župan ima optužnicu, … nigdje otić, čak je dao iskaz sve priznao, kaže nisam ništa doviđenja. Dogradonačelniče kandidirat ćemo te bez obzira na optužnicu, bez obzira što ću ja sada reći da takvi ljudi se ne smiju kandidirati ovdje u sabornici prije minutu, ne smiju se kandidirati. Ali onda ćemo opravdati, pa nije to optužnica za ne znam što kao i oni višestruki presuđeni sukobi interesa nekih u njihovim klubovima, to je sve dozvoljeno, sve, samo ne za nas. Sve što vrijedi za HDZ za nas ne smije vrijediti i tako prolazimo iz dana u dan. Jesu to borci za pravdu? Oni se bore protiv nečega, mislim, pa ništa, nula. Prolaze ovako kako prolaze i čude se zašto tako prolaze, pa zato što ne razumiju osnovne stvari. Jednostavno se čovjek pita što da s njima radi, ne želi ništa napraviti u svojim redovima, ništa i samo gledaju. Ovo je više sudnica nego sabornica ovdje, ovdje se po cijeli dan vode istrage nama uopće ne trebaju nikakva tijela, ovdje se donose optužbe, ovdje se presuđuje odmah u govoru. Jučer smo čuli jednu gospođu kaže sve ih vozi u maricu tamo negdje, pa mislim kakav je to način rasprave? Gdje je nestao ono malo časti političari koji trebaju reć ajmo vidjet što se to događa? Pa imamo valjda neke institucije. Hoćemo li sve to porušit da bi mi bili sebi dobri i da dobro izgledamo nekome taj dan za lajk, za nešto? Čim je u našim redovima ništa, odličan si kandidat, glasajte Splićani za tog dogradonačelnika, to vam kaže Dalija Orešković, najveći borac protiv korupcije. Zašto? Jer je on iz Centra, pa tamo nema tako loših, ne, bez obzira što činili, glasajte, pozivajte ih i dalje, ne, mislim gdje idemo mi sa ovakvim ponašanjem. Ne vidimo u svome oku ne iglicu, ne čačkalicu nego deblo velik, ali kod vas sve vidimo, sve vam vidimo i vi ste loši. Kad god napravimo dobru stvar [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] ovo je dobra stvar ministre [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] /Govornici govore u isto vrijeme./… mi ćemo izglasat ovo i bez njih.
Slijedi replike prva je poštovani Marijan Pavliček.
Je li netko loš ili nije nek sudi narod jel tako? Nećemo mi u saboru suditi, sigurno . Kolega Borić, jedno pitanje, smatrate li da se ovim zakonom će se iole promijeniti slika među običnim građanima vezano za korupciju odnosno zar nije bilo mudrije ulagati u jačanje institucija državnog odvjetništva, sudskih institucija, pravosudnih tijela, a ne ih pozivati i prozivati kako rade što trenutno glavni politički akteri u Hrvatskoj čine?
Odgovor.
Hvala lijepo. Kolega Pavliček. I vas sam slušao i vašu raspravu, uspoređivali ste nas s Nordijcima, ja vas ne vidim na onim skijaškim, onim skijama za trčanje da vi od svog doma u Vukovaru trčite do grada ili ovdje do sabora na tome i uspoređujete nas s njima i kažete ovo vam je najveća letvica, ovu ispunite i bit ćete dobri, ne. A za nas u HDZ-u najnižu, … ta je najviša, a za nas sve ostale najnižu ne treba nam ta skija nikakva, ne. Pa činimo sve što možemo činiti, ja barem tako to gledam. Ali da ja kažem za svoju državu da je ovo koruptivna država u kojoj je sve premreženo korupcijom i da nema normalnog puta da ti dođeš ono što ste vi pričali do liječnika, do nekih možda ima pojedinačnih slučajeva, ali ajmo govoriti da je onda to pojedinačni slučaj. Pa šta stalno sve to uobličimo na način pa evo cijela država je takva, cijela država, svaka institucija, vlada ne valja, ne valja DORH, ne valja ustavni sud, ne valja nijedan sud, ne valja ni ovaj visoki upravni sud jer je donio presudu koja ne odgovara nekome ko je prije donosio loše odluke, ne valja. Svi su veći od onih drugih, to nije dobro [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] nije dobro g. Pavliček [[Upadica Sanader: Vrijeme.]]
Povreda poslovnika.
Riskiram. Povreda poslovnika čl. 238. nitko ne vrijeđa državu kada kaže da smo koruptivna država, ali nažalost jesmo jer se tako većina ljudi ponaša. Ne mislim tu na politiku. Pa gledajte što se priča među ljudima, kad se prijeđe granica svi se znaju lijepo ponašati, svi će voziti kako piše 110, 110, na našoj autocesti vozit ćemo 140, 150, pa kada nas zaustavi pa ćemo bacit kuknjavu o tome se radi. Mi kao društvo tako funkcioniramo. Ne kažem da je to kod svih nas, ali je to postalo uvriježeno i to je činjenica.
Ovo je bila replika pa dobivate opomenu. Izvolite sljedeća replika poštovani Ante Bačić.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega evo da se referiram na povredu poslovnika to je stvar percepcije, ne možemo se složiti sami ste rekli kad izađete na ulicu pa pitate građene, znači stvar je percepcije jer ovdje kad vidimo izvještaje i vrhovnog suda i DORH-a ne izgledamo toliko koruptivna država ako ćemo gledat statistiku. Ali evo kolega Borić nevezano za to ja se slažem da moramo raditi na percepciji, ali meni nije i dalje jasno i ja se veselim sada završnoj raspravi kolegice Orešković i … postavljam i ja pitanje. Zašto je sporno da ovdje neko u saboru se digne može optužiti bilo koga za bilo kakvu radnju bez ikakvog dokaza i ta osoba mora automatizmom nestati sa političke scene, mora odgovarati moralno, mora dati ostavku sve, a neko sa potvrđenom optužnicom može se kandidirat za bilo šta i tada mučimo kao nije naš posao? Ne razumijem i veselim se vašoj raspravi. Hvala vam.
Odgovor.
Hvala lijepo kolega BAčić. Mislim da je ova njezina izjava danas ovdje vrlo sugestivna u onom dijelu koje ide sad prije kandidacijskog postupka. Nitko s optužnice se ne smije kandidirati, osim ako nije dodala i onaj dio ako je iz Centra može jer kako drugčije to protumačiti. Vi ćete čuti elaborat toga zašto to nije nešto zbog čega se netko ne bi trebao kandidirati. Optužnica je optužnica. Vidimo da ima i župana takvih i kao da ih se ne dira. To pravila vrijede samo za ovu stranu, nikoga drugoga i o tome mi danas govorimo. I kad mi napravimo jedan korak dalje slušate salvu uvreda i pokušaja da se sve obezvrijedi do razine da ne valja nitko. Zato je ovaj napad, pa nema institucije koja nije napadnuta. Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave, ne valjaju ni oni, revizor ne valja, vlada ne valja, sabor ne valja, ma nitko ne valja osim njih pojedinaca koji o svima imaju sud. Kad mi razgovaramo s njima onako kao oni s nama razgovaraju odmah se naljute, odmah.
Slijedeća replika poštovani Damir Habijan.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, dakle i ovaj zakon, to se svi slažemo je zapravo dio ovog antikorupcijskog paketa zakona koji su zapravo donijeti u skladu sa strategijom koju smo usvojili krajem prošle godine, o sprječavanju korupcije dakle za razdoblje '21.-2030., ja bi samo podsjetio što smo zapravo slušali tijekom te rasprave upravo od ovih kolega. Dakle, da je to mrtvo slovo u papiru da od toga neće biti ništa, smokvin list, vlada ništa ne radi. I sad vidimo da se radi po njemu, imamo Zakon o sprječavanju sukoba interesa, Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti, novi ZKP sad ide u drugo čitanje, Kazneni zakon, ovaj zakon. Prema tome vlada radi, ministarstvo radi. Ja bi drugim, ono što ste i sami rekli u svojoj raspravi, dakle vrlo licemjerno, demagogija, floskule to je sve što čujemo od oporbe i ono što smo prošli tjedan odnosno prije 2 tjedna kada smo raspravljali o njihovim prijedlozima za raspuštanje Hrvatskog sabora što je zapravo bilo odlično jer vidjeli što zapravo jest ne daj Bože alternativa i što je, što oporba to nudi i koja su to zapravo dvostruka mjerila koja cijelo vrijeme imamo ovdje prilike slušati.
U svemu se slažem kolega …
Odgovor.
… Habijan, mislim da je ministar naveo još 2 zakona koji idu u tom smjeru i to su neke naše obveze, mi ćemo ih raspraviti ovdje i vjerujem donijeti. A želimo jednu normalnu raspravu koja je zaista realan, a ne da bude razine svi ih optužujemo svi su krivci, bez ikakvih iza sebe postupaka s kojim biste to potkrijepili i doveli do kraja jer ako kažeš za nekoga tko što je kolega Grmoja ovdje nešto insinuirao bilo kome itd., lažeš, namjerno to radiš da bi bio važan sam sebi ili nekome oko sebe nije u redu da to mi ovdje moramo na neki slušati u smislu da smo mi svi nekakvi loši ljudi koji smo ovdje izabrani, da budemo još gori i da od naroda napravimo puno gore ljude nego što su dosada bili. Mi smo to, to samo sebi kao poruka je katastrofa. I da se po cijeli dan vode negativne rasprave u kojima smo toliko loše društvo da ne zaslužujemo čak ni živjeti u ovoj državi ovakva kakva je, mislim. I da sve treba porušiti do temelja, čuli smo jednu zastupnicu, kad mi dođemo gradimo državu iz početka, nema veze naših 30 godina što smo prošli [[Upadica: Vrijeme.]] apsolutno za njih to ne postoji [[Upadica: Vrijeme.]] tek kad oni dođu bit će država.
Slijede završne rasprave, prva je u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a, Dalija Orešković.
Pitali ste me pa da vam odmah odgovorim. Ne impresionirate me niti vi, niti vaš cirkus. Prva osoba iz grupacije stranke Centar koja će iz bilo kojeg javnog proračuna nešto oduzeti, nešto prikriti, nekome pogodovati, evo s ove govornice ja vam svečano obečajem ja ću biti prva koja će ga pozvati da odstupi kada će optužbe biti objektivno utemeljene. A kad bismo imali onu situaciju kao što imamo recimo u slučaju Banožića, Berožiša i ovih ostalih vaših ministara iz protočnog bojlera koji se non stop rekonstruira vjerujte mi da bi posljedice unutar same stranke bile kud i kamo teže. Ja nisam takvih stvari ušla u politiku. Ali puno mi je važnije da nešto sada pojasnim, pa i kao ispriku kolegi Bauku. Što sam zapravo htjela pojasniti? Dakle, prije svega da nam ne trebaju tijela, ne trebaju nam institucije koje ne mogu obavljati posao zbog kojeg postoje. Ne trebaju nam ona tijela koja ili nemaju dobro uređene svoje ovlasti, ne trebaju nam institucije u kojima čelnici odlaze po političke instrukcije kao što to imamo sa Ustavnim sudom čiji predsjednik ide u konobe sa Brankom Bačićem i ostalim HDZ-ovcima da tamo kusa dobru ribu. Ne trebaju nam institucije koje imaju krivo vodstvo. Ne treba nam niti USKOK ili DORH koji se boji podizanja optužnice. Mi moramo uzeti u obzir i onu statistiku koja je napisana u izvješćima koja se podnose Hrvatskom saboru, dakle vrlo, vrlo visok je postotak optužnica koje se potvrđuju što znači da je naš USKOK i naš DORH zapravo i preoprezan kada optužnice diže. A je li optužnica bila osnovana ili ne, e to je nešto što se utvrđuje u daljnjim fazama ovog postupka. Nadalje, kompletan ovaj zakon možda je jedan od dobrih primjera koji pokazuju koliko je sve u ovoj državi puka forma bez ikakvog smislenog sadržaja. Djelomično se to može vidjeti i iz onih prijedloga koje je vezano za ovaj zakon u postupku javnog savjetovanja uputio Gong. I nije ovo jedini slučaj. Dakle, mi imamo javno savjetovanje pa onda pred tijelima Europe ispadamo transparentni i uključivi, međutim sve bitne primjedbe, prijedlozi, komentari odbacuju se kao da nisu ni napisani. E to je ono što zapravo demotivira. Među dobrim prijedlozima Gonga je i to da se posebni savjetnici uvrste u krug onih koji podliježu malo strožim kontrolama. To snažno podržavam. Međutim, ukazujem na to da onog trena kada su se oduzele ovlasti povjerenstva i u odnosu na same dužnosnike pa tako i na samu vladu i predsjednika vlade i njegove ministre iluzorno je očekivati da će i savjetnici biti dobro pročešljani i sve kada bi se i uvrstili u opseg onih koje jedno tijelo poput povjerenstva kontrolira. Do drugog čitanja, ne vjerujem da će biti nekih većih izmjena prijedloga ovog zakona, ali evo ja ću svejedno napomenuti da sve ove odredbe koje navodno jačaju transparentnost, pa kažu da će se nešto objaviti na internetskim stranicama pa će onda vlada propisati obrazac za deklaraciju potencijalnog sukoba interesa, pa onda ovu proceduru u kojoj savjetnici obavještavaju predsjednika vlade da se eto možda u potencijalnom sukobu interesa i nalaze ne vrijede apsolutno ništa ako neće biti uspostavljeni mehanizmi kontrole i sankcije, za sada ih niti u naznakama u ovom zakonu nema, a eto ukoliko ih ne bude niti u konačnom prijedlogu zakona onda da Bačiću, Boriću i svi ostali prisutni, ne preostaje nam ništa drugo nego kad se jednog dana HDZ makne s vlasti izgraditi institucije do kraja i onda nećemo imati ovu situaciju koja zapravo nastaje na nezadovoljstvu građana jer vide da, da pravna država ne funkcionira i onda na valu tog nezadovoljstva dolazi do retorike ukinimo institucije, srušimo institucije. Ja mislim da je to samo krivo izgovorena rečenica, nama institucije trebaju, bez institucija nema države, ali ne trebaju nam institucije koje provode naputke HDZ-a, trebaju nam institucije koje rade ono što u zakonu i piše, a takvih je sve manje i manje ako je uopće ostala koja.
Imamo povredu Poslovnika, poštovani Ante Bačić.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Čl. 238., riskirat ću opomenu, al moguće je da je došlo ovdje do lažnoga navoda, pa ne znam, kolegice u prvoj rečenici ako sam dobro razumio znači član Centra ne smije bit optužen za korupciju, odma mora dat ostavku, al ako je optužen za nasilje nad ženom ne mora, ako dobro tumačim prvu vašu rečenicu. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Okej, okej.
Dobivate opomenu, ovo je bila povreda, nije bila povreda Poslovnika. Slijedeća u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana zastupnica Marija Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, poštovane kolegice i kolege. Evo rasprava se privela kraju, ja bih samo ukratko nešto još rekla o ovom prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o vladi. Prije svega još jednom bih naglasila ono što je cilj ovih izmjena i dopuna, a to je jačanje preventivnih antikorupcijskih mehanizama što je i sukladno preporukama GRECO-a. Ono što smo imali prilike ovdje čuti u raspravi od zastupnika da to je korak naprijed, ali da to neće riješiti pitanje problema korupcije u društvu, pa ja se slažem s tim da samo ovo neće riješiti problem, cjelokupan problem korupcije u društvu, ali ovo pokazuje jasan smjer vlade, njenu odluku da se ozbiljno bori protiv korupcije u društvu i time polazi od sebe kao najvišeg tijela izvršne vlasti u državi gdje traži najviši standard onih koji u izvršnoj vlasti sudjeluju i na ovakav način ukidanjem imuniteta za koruptivna dijela koja se, koja se progone po službenoj dužnosti šalje poruku da će, da se traži od ljudi koji sudjeluju u vladi da budu oni koji imaju integritet i prema kojima se primjenjuju najstrožiji kriteriji. Ono što je bitno da se ovim prijedlogom izmjena i dopuna usklađuju i neke odredbe sadašnjeg zakona, a one se tiču glavnog tajnika vlade kako bi se izbjegle određene neusklađenosti koje postoje sada u odredbama i kako bi se jasnije preciziralo ono što su ovlasti glavnog tajnika vlade. Nadalje, jasnije se propisuje status i ovlasti savjetnika, način njihovog imenovanja kao posebnih savjetnika i savjeta vlade što također smatramo da je dobro. Nije uvaženo to da se na savjetnike primjenjuje Zakon o sprječavanju sukoba interesa kao na dužnosnike i ja smatram da je to opravdano jer ako povučemo određenu paralelu savjetnike imamo i kod župana i kod gradonačelnika kao mogućnost oni nisu dužnosnici, oni su savjetnici koji samo savjetuju izvršnu vlast koja će opet samo sama donijeti odluku i ne možemo tu povlačiti jednaku odgovornost za savjetnike i za nositelje izvršne vlasti. Međutim, ovdje je propisano da će savjetnici potpisivati jednu izjavu koja će isto tako sadržavati podatke o tome koji su njihovi interesi koji se eventualno mogu podvesti pod sukob interesa ili ne postojanje takovih interesa ili isto tako će bit vidljivo da li su oni pristrani ili nepristrani. Prema tome, mislim da ovaj zakon pridonosi transparentnosti prije svega, ali isto tako da podiže na jednu visoku razinu ono što je načelo, a to je da se u izvršnoj vlasti u vladi neće trpiti korupciji, da će se tražiti nulta stopa u borbi protiv korupcije. Stoga će Klub HDZ-a podržati ovakve izmjene i dopune zakona i smatram da kolega Bauk nije u pravu kad kaže da na ovaj način premijer ostavlja ministre na čistini, da ih ostavlja bez mogućnosti obrane u slučaju da budu pod optužnicom. Ja smatram da se obrana ne dokazuje pred premijerom, da se svaki ministar brani pred nadležnim tijelima koja vode postupak, a od vlade kao izvršnog tijela se očekuje da bude odgovorna prema građanima koji su je birali, a sa ovakvim načelima koja se uvode za one koji obnašaju dužnost u vladi u stvari se želi pokazati tim istim građanima da se korupcija neće trpiti niti u najmanjoj mjeri u redovima vlade. Što se tiče onog što je rekla kolegica Dalija da nečija, kolegica Orešković, ispričavam se, da nečija politička karijera nije bitna, da je bitno utvrđivanje eventualnog potencijalnog, potencijalne korupcije, ja bih [[Upadica: Vrijeme.]] rekla da je prije svega bitno uvijek utvrditi točne činjenice [[Upadica: Vrijeme.]] i da treba očekivati odgovornost od svakoga tko [[Upadica: Vrijeme.]] pogriješi. Hvala.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovanog zastupnika Bojana Glavaševića.
Hvala g. potpredsjedniče HS-a, poštovani kolegice i kolege. Svojevremeno sam negdje sad već je to jako davno ovaj, na početku moje karijere dok je još bila akademska, a ne politička sam radio na jednom istraživanju baš o korupciji. Imam i znanstveni rad sa mojim imenom objavljen o tome i da vam skratim priču s obzirom da vas neću zamarati metodama i sličnim stvarima, utvrdili smo da je zapravo korupcija u Hrvatskoj vezana za, da ona nije samo neka na razini recimo nekakve aberantne pojave, ona je kulturni fenomen, ona je na neki način dio, hm, grozno će zvučati, ali neke naše povijesno-kulturne baštine koja seže još u neka puno davnija vremena turske okupacije, itd., nekakve kulture zamjene i naknade za odrađenu uslugu, dakle ona nije samo ono što se, ne može joj se objasniti samo na način na koji se korupcija danas tumači iz nekakve moderne i strogo pravne perspektive, ona u Hrvatskoj ima i nekakve dublje korijene. Što to zapravo znači i implicira za nas? To znači da korupciju, ako je problem koji želimo riješiti, a čini mi se da ga želimo riješiti, neovisno o tome što ja mislio i što mi kao klub zastupnika mislili o nekim mjerama koje se predlažu, da one zapravo, da to rješenje mora zahtijevati puno sustavniji pristup. Ovo što se danas predlaže je posljedica nečega što je predsjednik Vlade rekao, ja ću sad malo karikirati, ali otprilike ovako. E sad ćete vidjeti kako ćemo mi skinuti imunitet pa se neće uopće morati o tome raspravljati, otprilike tako nekako. Mislim, ja mogu donekle razumjeti i dozvolit ću si ovu izvjesnu razinu ovaj, empirijski utemeljenog bezobrazluka, da tako kažem. Ja mogu razumjeti da je predsjedniku Vlade dosadilo svako malo imati slučaj da mora raspravljati i skidati imunitet svojim članovima i članicama Vlade jer toga doista ima. Dakle ja ne kažem da su svi HDZ-ovci korumpirani, ali ako pogledamo slučajeve podignutih optužnica, vidjet ćemo da ste nadprosječno zastupljeni, dakle to vam je ono što vam naprosto empirija pokazuje i to ne mislim ni na kakav uvredljiv način, to je činjenica. Mislim, a da ne spominjemo onu vašu nesretnu presudu, iako je volimo spominjati i bojim se da ju moramo spomenuti. Dakle, poanta je ovo. Ako zaista želite riješiti kao netko tko je na vlasti problem korupcije, onda to znači da ne možete imati ovakve zakonske prijedloge samo. Morate imati sustavan pristup tome. Jedna od stvari koje ja nikako ne mogu razumjeti kad je u pitanju HDZ, i mislim sad ono, zaista, čak neće bit bezobrazluk niti empirijski utemeljen niti ikakav drugačiji, meni je zaista teško shvatiti zašto se ne obračunate sa korupcijom u vlastitim redovima? Mislim, na kraju dana to, mislim, osim što pogađa hrvatsko društvo u cjelini naravno i s obzirom da je vaša stranka jako puno bila na vlasti u povijesti i sad ste na vlasti, tražit ćete povjerenje za koju godinu za treći mandat, naš predsjednik Vlade, itd., mislim trebate krenuti od svojih redova, a stvarno imate što za čistiti. Dakle, prije nego što dođemo razgovarati o tome trebaju li članovi i članice Vlade RH imati apriori skinuti imunitet za postupke koje pokreće DORH, ne biste li trebali prvo pokrenuti nekakve unutarnje postupke i skrininge, ono što se u SAD-u zove vetting process, znači da vidite da li netko tko će biti kandidatkinja ili kandidat za javnu dužnost, da li ima bilo kakvu dubiozu vezano za sebe, da li može doista biti kandidatkinja ili kandidat za obnašanje dužnosti. I šta se onda dogodi? Ministar Paladina dođe u Sabor i onda opozicija, naravno jer taj vetting se očito nije kod vas dogodio izvuče 500 dokumenata koji ga teško inkriminiraju. Ovo je samo zadnji primjer, dakle to je samo zadnji primjer. Mislim, nije li to u konačnici breme za vas i za vašu stranku i za one u vašoj stranci koji opravdano ono, imaju problem s time? Da morate braniti, u konačnici, ljude koji definitivno imaju terete? Ne znam, meni se samo čini da je to dobro mjesto za početak počistiti u svom dvorištu, a onda sa punim opravdanjem reći, evo, mi smo raskrstili s time i sad stvarno imamo stvarno mandat [[Upadica: Vrijeme.]] za tražiti i od vas opozicije povjerenje da [[Upadica: Vrijeme.]] podržite naše antikorupcijske mjere. Hvala.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika socijaldemokrata, poštovanog zastupnika Davorka Vidovića.
Evo, kolegice i kolege, na kraju ove rasprave, koja se periodično ponavlja različitim povodima u našem parlamentu i u našem društvu, nažalost imam osjećaj da nema nekakvih velikih i značajnih pomaka, ni taj normativni optimizam koji pokazujemo činjenici da ćemo mijenjati zakone, propise, donositi kodekse, itd., pokazuju se kao nedostatni, očigledno fali još nešto. Fali još nešto. Ja bih rekao da fali zbiljska, stvarna politička volja, prvo, da se prepozna, da se prepozna dubina problema o kojem se govori. I ovdje smo danas imali prilike čuti razlikovanje rasprave u tome u kojoj mjeri je riječ o stvarnoj pojavi, a u kojoj mjeri je riječ o percepciji, korupcija se ne može izmjeriti. Ne može se izmjeriti, to je tajna pojava, sama po sebi. Ali može se mjeriti percepcija korupcije jer se ona zbiva na raznim razinama i ljudi svakodnevno, građani naši se s tom pojavom susreću, na ovom ili onom mjestu. Ono što se meni čini kapitalno, mi imamo i Strategiju borbe protiv korupcije što mi se čini kapitalno važnim da sve političke opcije u ovoj zemlji nastavno na ovo što je maločas govorio kolega ili primarno HDZ koja doista pod bremenom i optužbe i osude za korupciju za toliki broj slučajeva koji se povezuju sa tom strankom da se legitimno stavi doista stvarno iskreno načelo ako je to moguće oni koji će povest pravu istinsku borbu protiv toga raširenog zla za kojega evo i maločas utvrdio da je sastavni dio našeg mentaliteta ili našeg kulturnoga nasljeđa. Mi se s tom činjenicom naprosto ne bi smjeli pomirit, meni se čini da je to jako važno i nemojmo tražiti, ja se nadam iskreno ministre da ovo nije nikakvo zagovaranje o formalnih zahtjeva nekakve međunarodne institucije kao što je GRECO, da ne idemo u nikakav alibi i mimikrija predstave da prikrivamo i da se hoćemo napraviti kao da nešto želimo učiniti, al zapravo to ne želimo. Ja ne želim vjerovati da mi u ovoj zemlji mi u ovoj zemlji ne možemo, da ne možemo pronaći dovoljan broj čestitih poštenih ljudi koji shvaćaju da je obnašanje javne dužnosti nešto što je obvezujuće, a što nije slast i mast, ja u to ne želim povjerovati. Dakle, sjetio sam se danas jedne male crtice, kad smo bili vlada u kojoj sam ja sudjelovao donijeli smo odluku da ministri se ne smiju voziti Frankopanskom ulicom kad idu na Gornji grad nego da moraju ići Gundulićevom. Samo jednom prilikom, jednom prilikom bila je nekakva gužva u Gundulićevoj ja sam išao u sabor ili u vladu mi smo se provezli, inače je dozvoljeno bilo za stanare i taksiste prolaz iz Frankopanske u Gornji grad. Netko je fotkao mene i kolegu Piculu koji je bio ministar vanjskih poslova, bili smo na stupu srama, na stupu srama zbog činjenice, mi smo donijeli tu odluku. Moj premijer, moj prijatelj predsjednik vlade Račan je reko ako pa reko kasnili smo, kreni ranije, nije stao iza toga. Ne vidim nikakvog razloga da mi jedni drugima opraštamo bilo šta što može kompromitirati ljude koji vode ovu zemlju. I dolazim ponovno na istu temu institucije moraju biti, institucije moraju biti zaštićene, čak i kada pojedinci unutar tih institucija ne čine i ne ponašaju se na častan način. To je jedini put da ojačamo to socijalno povjerenje, da ojačamo nas kao zajednicu kao društvo i onda nam neće trebat 50.000 eura per capita dohotka. Ljudi će htjet živjeti u zemlji i sa manje novca, ali će znat da žive u zemlji u kojoj postoje pravila koja se poštuju. Temeljno pravilo, sjećate se govorilo se i to je bilo krasno doba kad smo se pripremali za EU, krasno doba kada samo govorili o vladavini prava i obvezama i dužnostima koje su za sve jednake.
S ovim smo iscrpili raspravu, zaključujem raspravu glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sljedeća točka je: - Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe EU 2019/881 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2019. (Zakon o provedbi kibernetičke sigurnosne certifikacije), drugo čitanje, P.Z.E. br. 236 Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Poštovani Bernard Gršić državni tajnik Središnjeg državnog ureda za razvoj digitalnog društva. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče sabora, poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici. Dakle, Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe EU 2019/881 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2019. odnosno Zakon o provedbi kibernetičke sigurnosne certifikacije. Kad govorimo o svrsi ovog zakona EU poduzela je niz mjera kako bi uredila odnose u kibernetičkom prostoru povećavajući pri tome otpornost i pojačavajući svoju kibernetičku sigurnosnu pripravnost. Od prve strategije EU za kibernetičku sigurnost koja je donesena 2013.g. u kojoj su utvrđeni strateški ciljevi i konkretne mjere za postizanje otpornosti, smanjenje kibernetičkog kriminaliteta, razvoj politike kibernetičke obrane i sposobnosti za kibernetičku obranu, razvoj industrijskih i tehnoloških resursa i uspostavu usklađene međunarodne politike kibernetičkog prostora za EU do prijedloga najnovije iz 2020.g. u kojoj su dodatno naglašena tri područja otpornost, tehnološka suverenost i vodstvo, izgradnja operativnog kapaciteta u svrhu sprečavanja odvraćanja i uzvraćanja te razvijanje globalnog i otvorenog kibernetičkog prostora, stalno se naglašava potreba za reguliranjem digitalne transformacije društva na način da čovjek ostane uvijek u središtu zbivanja odnosno subjekt i u kibernetičkom prostoru pri čemu je razvidan značaj sigurnosnih parametara za izgradnju povjerenja prema tim procesima. S ciljem povećanja povjerenja i sigurnosti na jedinstvenom digitalnom tržištu EU te s obzirom na brzo širenje povezanih uređaja bilo je potrebno uspostaviti okvir za sigurnosno certificiranje proizvoda, usluga i procesa informacijsko-komunikacijske tehnologije odnosno svih objekata kibernetičkog prostora. Kibernetičko sigurnosno certificiranje postaje posebno važno s obzirom na sve veću uporabu kibernetičkih tehnologija za namjene koje zahtijevaju visok stupanj pouzdanosti i sigurnosti te u sve većem broju sektora primjetno povećanje ovisnosti o proizvodima informacijsko komunikacijskih tehnologija, uslugama i procesima, osobito u prometu, u sustavima održavanja života i zdravlja, u industriji, u sustavima za industrijsku automatizaciju, te ostvarivanju ljudskih interesa i prava. Direktiva o sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava tzv. EU NIS direktiva transponirana Zakonom o kibernetičkoj sigurnosti i operatora ključnih usluga i davatelja digitalnih usluga iz 2018.g. je regulirala razvrstavanje usluga odnosno objekata kibernetičkog prostora po njihovom značaju, te uspostavila sustav otpornosti specifično za najvažnije sektore. Slijedom, slijednim propisom koji se na EU NIS direktivu i naslanja Uredbom o Agenciji EU za kibernetičku sigurnost ENISA i o kibernetičkoj sigurnosnoj certifikaciji u području komunikacijske i informacijske tehnologije 2019/881 od 17. travnja 2019.g. dovršena je druga faza uređivanja kibernetičkog prostora iz aspekta objekta tog prostora. Uredbom je ENISA dobila aktivniju i značajniju ulogu u postizanju kibernetičke otpornosti unije, te je postala stožerno tijelo u mreži agencija država članica koje se bave kibernetičkom sigurnošću na sličan način. Glavni regulator na razini EU je Europska komisija koja uz operativnu pomoć ENISA-e i Savjetodavno europske skupine za kibernetičku sigurnosnu certifikaciju osigurava provođenje odredbi oba ova zakona, a sukladno proklamiranim strategijama i planskim dokumentima. Osnovna pitanja koja se trebaju urediti ovim zakonom odnosno jedan od ciljeva koji se misli postići sustavom kibernetičke sigurnosne certifikacije je jačanje jedinstvenog digitalnog tržišta EU kako bi ona postala značajniji čimbenik na globalnoj sceni i postala otpornija na distruktivno djelovanja konkurentnijih globalnih gospodarstava. Time se olakšava postizanje i jednog od strateških ciljeva unije, digitalne suverenosti odnosno mogućosti slobodnog i samostalnog odlučivanja o svim stvarima u vezi s kibernetičkim prostorom. Posljedično navedenom države članice EU su preuzele obvezu harmoniziranja svojih propisa i djelovanja na ovom području, te izgradnje ili prilagodbe nacionalnih sustava kibernetičke sigurnosne certifikacije zajedničkom. Očekuje se da sve nacionalne komponente u dogledno vrijeme postanu komponente na nacionalnoj razini dobro uvezanog i otpornog europskog sustava kibernetičke sigurnosne certifikacije. Da bi to zaista sukladno funkcioniralo bilo je potrebno odrediti načela i pravila izgradnje takvih sustava što je upravo ovom uredbom EU nastojalo i napraviti, a od država članica se očekuje provedba, definirane su uloge raznih tijela, njihovi pravni statusi i načini asociranja kako bi se postigla ujednačenost komponenata na razini unije i na kraju izbjeglo štetno fragmentiranje praksi i procedura. Kibernetičkom sigurnosnom certifikacijom potvrđuje se da su proizvodi informacijsko komunikacijskih tehnologija, usluga i procesi evaluirani u skladu s europskim shemama kibernetičke sigurnosne certifikacije, te da ispunjavaju utvrđene sigurnosne zahtjeve za potrebe zaštite dostupnosti, izvornosti i cjelovitosti i povjerljivosti pohranjenih, poslanih ili obrađenih podataka, funkcija ili usluga koje se nude s pomoću tih proizvoda, usluga i procesa ili kojima se pomoću njih može pristupiti tijekom njihova životnog ciklusa. Na temelju pojedinih europskih shema kibernetičke sigurnosne certifikacije provodi se kibernetička sigurnosna certifikacija koja predstavlja postupak izdavanja europskih kibernetičkih sigurnosnih certifikata odnosno izjava o sukladnosti za proizvođače ili pružatelje usluga i procesa u svrhu postizanja visoke zajedničke razine kibernetičke sigurnosti diljem EU za određene proizvode, usluge i procese. U provedbi ovog zakona sudjeluju razna EU i nacionalna tijela od kojih su neka novoformirana, a drugima su dane nove zadaće. Od nacionalnih tijela Hrvatska akreditacijska agencija je dobila dodatno područje kibernetičke sigurnosti na kojem izdaje akreditacije tijelima za ocjenu sukladnosti koja pak proizvođačima i pružateljima izdaju certifikate za njihove proizvode, usluge i procese dok je Zavod za sigurnost informacijskih sustava dobio regulatorne i nadzorne zadaće kako bi svim zainteresiranim stranama bila osigurana pravna zaštita usklađena na cijelom području EU. Izdavatelji certifikata i tijela za ocjenu sukladnosti su pravne osobe s poslovnim nastanom u jednoj od država članica EU u kojoj se registriraju za djelatnost i ispitivanja kontrole kvalitete i od Akreditacijske agencije, te države dobivaju akreditaciju za rad, sve u skladu s odredbama europske uredbe. Prvi korak na nacionalnoj hrvatskoj razini jest uspostava okvira odnosno strukture koja se može uvezati na onu zajedničku od EU, te koja može ostvarivati programe na predviđeni način prvenstveno s ciljem izgradnje domaćeg tržišta sukladno i skladno povezanog s ostalima u jedinstvenom digitalnom tržištu i provoditi njegovu regulaciju u skladu s načelima unije, a prilagođenu domaćim okolnostima i zakonskoj praksi. Općenito poslovi kontrole kvalitete odnosno provjere dostizanja nekog standarda koji rezultiraju nekom svjedodžbom, atestom ili certifikatom čine oko 10% digitalnog tržišta s tendencijom rasta proporcionalno naglašenoj brizi za sigurnost i kompleknošću novih tehnologija. Objektivno, za hrvatsko digitalno gospodarstvo ova je diversifikacija dobro došla, te se očekuje rast u ovoj niši uz minimalne intervencije i poticaje jer će omogućit domaćim digitalnim poduzetnicama dostizanje poslovne i stručne razine jednake najboljima u uniji za vrlo kratko vrijeme. Razmatrajući prevladavajuće procjene koje govore da u digitalnom gospodarstvu nove članice EU odnosno one iz područja srednje i istočne Europe zaostaju 3 do 4.g. i da se taj procjep ne smanjuje. Uspostava sustava kibernetičke sigurnosne certifikacije obećava brisanje takve razlike barem u toj niši. Zaključno, ovim nacrtom prijedloga zakona određuje se nacionalna tijela za kibernetičku sigurnosnu certifikaciju to je Zavod za sigurnost informacijskih sustava, akreditacijsko tijelo za ocjenu sukladnosti od strane nacionalne akreditacijske agencije i prijema komisiji. Uređuju se međusobni odnosi čimbenika u postupcima prenesenih iz regulativa o zaštiti potrošača ujednačenih na jedinstvenom digitalnom tržištu EU, pravo na podnošenje pritužbe i pravo na učinkovit pravni lijek, uspostavlja se sankcijski režim prilagođenog zakonodavstvo svake države članice. Uvodi se znači u ovom konačnom prijedlogu zakona za razliku od prvog čitanja, uvode se prekršajne odredbe u kunama i u eurima i prihvaćeni su prijedlozi odnosno primjedbe Odbora za zakonodavstvo i zastupnika Pavića. Ovim nacrtom prijedloga zakona ispunjavaju se sve obveze RH tako da njegovim stupanjem na snagu neće postojati nikakve zapreke za punu implementaciju uredbe EU. Hvala na pažnji.
Evo, imamo nekoliko replika. Prva je poštovana zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče razlog zbog kojeg se donosi ovaj zakonski prijedlog je ostvarivanje ciljeva sustava kibernetičke sigurnosti certifikacije, ali i jačanje jedinstvenog digitalnog tržišta EU. EU je poduzela niz mjera kako bi uredila odnose u kibernetičkom prostoru i poveća sigurnost. Koliko su se sustavi na području kibernetičke sigurnosti pogoršali u Europi, ali u svijetu otkako je Rusija krenula s invazijom na Ukrajinu, jesu li EU građani sigurni i što vidite kao najveću prepreku digitalizacije danas? Hvala.
Hvala lijepo. Dakle, vezano za pitanje koliko su se sustavi pogoršali nakon agresije Rusije na Ukrajinu, ja bih rekao da je puno, puno veća pažnja upravo posvećena kibernetičkoj sigurnosti i da su mnogi sustavi i konsolidirani da se osobito u Hrvatskoj Centar za kibernetičku sigurnost koji je osnovan pri SOA-i puno, puno više i aktivnije uključio i organizirao za sve državne sustave. Trenutno se po pitanju kibernetičke sigurnosti Hrvatska nalazi na indeksu globale cyber security indeksu odnosno globalno cyber security iz 2020. godine, podaci govore da smo na 33 mjestu od 182 zemlje članice. A kad pitamo jesu li EU građani sigurni, sigurni su jer ekipa prati taj [[Upadica: Vrijeme.]] sustav.
Slijedeća replika poštovana Nikolina Baradić.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, znamo kako je Vlada RH izradila Nacionalnu razvojnu strategiju do 2030. godine kao krovni dokument i sveobuhvatni akt strateškog planiranja kojim se dugoročno usmjerava razvoja društva i gospodarstva u svim važnim pitanjima za Hrvatsku. Ono što me zanima je hoće li kibernetička sigurnost biti uključena u strategiju digitalne Hrvatske čiji je proces izrade počeo sredinom ovog mjeseca? Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Dakle strategija digitalne Hrvatske započela odnosno počela se izrađivati prije 10-ak dana. Naravno da nema digitalnog društva, nema digitalizacije ako građani u tom okruženju u tom virtualnom okruženju i digitalnom okruženju nisu sigurni jer to je naravno ovaj jedan od osnova povjerenja građana u sustav i naravno da će kibernetička sigurnost biti zaokupljena odnosno da će biti, iako se radi nacionalna strategija kibernetičke sigurnosti, ali i u strategiji digitalne Hrvatske bit će uključena i kibernetička sigurnost.
Slijedi replika poštovane zastupnice Marijane Balić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče, u vremenu ubrzano razvoja novih tehnologija i digitalizacije društva područje i kibernetičke sigurnosti ima sve veći značaj i bilježi snažan globalni rast. Sam proces digitalizacije dodatno se ubrzao zbog pandemije izazvane korona virusom, mnogi rade od doma, kupovina i mnoge druge aktivnosti su se preselile on-line. Sve to sa sobom naravno nosi velike rizike od kibernetičkih napada. S tim u svezi moje je pitanje, gdje se Hrvatska danas nalazi po pitanju kibernetičke sigurnosti i digitalizacije te što se sve planira učiniti na području digitalizacije?
Hvala lijepo. Dakle, spomenuo sam na globalnom indeksu cyber securitya Hrvatska se nalazi na 33 mjestu od 182 zemlje članice, na DESI indeksu EU Hrvatska zadnjih 6 godina kontinuirano raste, dakle sa 24 mjesta danas je na 19 mjestu. A vezano za planove osobito u Nacionalnom planu oporavka i otpornosti za samu digitalizaciju je predviđeno 20,4% cijelog Nacionalnog plana oporavka i otpornosti, za digitalizaciju javne uprave i društva je predviđeno gotovo 3 milijarde kuna kroz 21 investiciju državnih tijela i to je sigurno jedan ambiciozan plan kako Europska komisija i potvrdila kojim Hrvatska može dostići svoje ciljeve na središtu odnosno na ljestvici u prosjeku EU do 2030. godine.
Slijedeća replika, poštovani Željko Pavić.
Poštovani tajniče ja bih vas molio zapravo jednu informaciju. Kad smo imali raspravu 2.3. u prvom čitanju onda još nisu bile gotove europske sheme za kibernetičku sigurnosnu certifikaciju pa nismo mogli napraviti niti svoje sheme, nacionalne sheme za kibernetičku sigurnosnu certifikaciju, da li su možda te sheme u međuvremenu gotove, da li su došle u Hrvatsku i da se nešto poduzima po tom pitanju?
Nažalost još uvijek sheme nisu na europskoj razini usvojene. Očekuje se da bi to trebalo biti do rujna ove godine. Tako da mi nemamo niti svoje nacionalne sheme.
Sljedeća replika poštovana Barbara Antolić Vupora.
Poštovani državni tajniče, dakle pojačana pažnja znači i povećana sredstva za tu istu pažnju kako bi kibernetička sigurnost doista bila na dobroj i zadovoljavajućoj razini. Da li će sredstva koja su predviđena u iznosu od milijun 580 u 2022. i u 2023. 2 milijuna 740 biti dovoljna za tu pažnju, pojačanu pažnju kao što ste sami naglasili uslijed svih tih okolnosti i rata i novih upada kojih smo zadnje vrijeme bili svjedoci.
Ova sredstva koja ste naveli u stvari nisu sredstva za kompletnu kibernetičku sigurnost u državi, one su raspodijeljene na mnogim stavkama državnog proračuna i kao takva sigurno ne bi bila dovoljna za kompletnu sigurnost. Ali ova su predviđena za ovaj prijedlog zakona za kibernetičku sigurnosnu certifikaciju gdje će Zavod za sigurnost i informacijski sustav kroz ta sredstva osigurati ove aktivnosti koje po zakonu mora osigurati. Evo ako gledamo cijelu kibernetičku sigurnost to je sigurno jedan zahtjevan proces i već sam spomenuo, znači okuplja se kroz Centar za kibernetičku sigurnost koji je osnovala SOA i tu su uključeni svi dionici koji trenutno rade na kibernetičkoj sigurnosti.
Slijedi replika poštovane Marijane Puljak.
Zahvaljujem. Poštovani tajniče, činjenica da sa ovim zakonom zapravo kasnimo jedno tri godine ili od ove, uredba je donijeta prije tri godine negdje. Koliki nam je to problem, ne znam koja smo država, kako ostale države EU stoje sa primjenom ove uredbe obzirom da možemo slobodno reći da u digitalnom svijetu tri godine to je kao da kasnimo ne znam sad ću reći tri stoljeća. Tako dakle, koji smo u Europi po redu, a kako, hoće li nam to zapravo stvarati probleme i u primanju. Hvala.
Hvala. Pa evo u prethodnom odgovoru sam rekao da znači sheme za certifikaciju još uvijek nisu donesene na europskoj razini, a one su nužne da bi se ovaj zakon mogao provoditi. Istina je da je u kašnjenju, ali samim time što ne postoje sheme po kojima se on treba provoditi još uvijek ne kasnimo za, odnosno nemamo nikakve posljedice za provedbu. Koliko sam informiran svega nekoliko zemalja EU je ovaj proces uskladilo.
Posljednja replika, poštovani Bojan Glavašević.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče. Sigurnosnim certificiranjem kao što je kolegica Balić zapravo u svojoj replici ispravno upozorila u posljednjih nekoliko godina pogotovo u vrijeme pandemije zapravo dolazi osobito do izražaja i dobiva na važnosti. Mene zanima imate li saznanja zapravo koliko je bilo ugroza i u kojim kategorijama i u kojim sektorima najviše, odnosno kako bih rekao da vam malo pokušam pomoći sa vremenom. Jedna od primjena sigurnosnog certificiranja je u on-line trgovini, dakle to je između ostaloga i jedna od intencija ovog zakona, on targetira jedinstveno tržište. S druge strane u nekakvim uslugama koje država može dati on line. Da li biste, da li imate saznanja o tome koliko je jedan od ta dva sektora bio pogođen ili izložen recimo prijetnjama sigurnosnim u zadnje dvije godine na primjer i koliko će ovo zapravo riješiti problema?
Pa ovo u stvari ako gledamo na ovakav način neće riješiti te probleme, nego će u stvari dovesti da su proizvodi, usluge i procesi standardizirani u cijeloj EU, a kad imamo standardizirane procese u cijeloj EU onda se cijela EU može sinergijski baviti ovim ugrozama kao što se to i događa. Dakle, u vrijeme ove agresije cijela EU djelovala sinergijski i informacije su bile međusobno dijeljene. Tu mogu samo spomenuti da znači sve informacije o napadima koji se događaju na državnu informacijsku infrastrukturu i slične SOA objavljuje u svojem redovitom godišnjem izvješću i tamo možemo dobiti sve informacije koje su javno objavljene.
E hvala državni tajniče, s tim smo iscrpili replike, možete sjesti. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Nema. Onda otvaram raspravu. Prvi prijavljeni klub Socijaldemokrata poštovani zastupnik Željko Pavić. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo okupili smo se ovdje u velikom broju. Svi smo zainteresirani za našu sigurnosnu zaštitu, pa ćemo malo to prodiskutirati. Evo prvo da evo iskreno pohvalim tajnika za odgovore budući da je ovdje evidentno da neki naši kolege miješaju sigurnost i zaštitu informacijskih sustava, pa onda dolazi do malih problema u komunikaciji. Naime, ovaj zakon koji je pred nama će nam osigurati da se zapravo sigurnosno certificiramo. To znači da ćemo ostvariti iste preduvjete da bismo kasnije mogli sustave zaštititi na nivou Europe, odnosno da ćemo ugrađivati određene standardne programe ili dijelove sustava u sustave koji su sastavljeni u više dijelova, odnosno od više aplikacija, od više programa na određeni način kako to predviđa EU da ćemo biti usklađeni sa njima i da ćemo onda moći zajedno sa njima krenuti u zajedničku obranu u slučaju nekakvih napada. Ono što je u ovom zakonu još meni malo ovako sporno, to je ona rečenica u obrazloženju koja piše da smo mi, da je Hrvatska zapravo zaostala malo u digitalnom gospodarstvu. Mislim da će se tu i tajnik složiti sa mnom, da nismo mi daleko iza EU, da radimo dobro, da imamo veliki broj informacijskih sustava u upotrebi, čak šta više, puno, puno više tih sustava smo imali u upotrebi, ono što znam podatke prije 6, 7 godina nego što su to imale recimo Austrija ili recimo, ovoga, Španjolska u dijelu informatizacije procesa koji se tiču državne uprave. Prema tome, nismo tako zaostali, tako da to bi bilo dobro da to bude svima jasno i hrvatskoj javnosti i našim kolegama jer to što više unutra da mi zaostajemo 3 do 4 godina, to baš i nije točno, a s druge strane, sa uvođenjem ove certifikacije, taj se procjep teško može smanjiti. To što ćemo biti mi sigurniji i što ćemo imati drugačije uvjete za zaštitu naših informacijskih sustava, to nam neće donijeti veću informatizaciju i veći i bolji, veću i bolju podršku u dijelu informacijskih procesa i sustava. Ja sam već prošli puta govorio ovdje o ovom Zakonu dosta detaljno. Drago mi je da su se neke moje primjedbe prihvatile i mislim da moramo svi biti svjesni toga da ovaj Zakon je dobar i da bismo ga zapravo trebali prihvatiti jednoglasno. Sad ja tu lobiram u ime tajnika, ali ovo nam je stvarno preduvjet da bismo bili sigurniji u budućnosti. Ovdje ne govorimo samo o sigurnosti državne infrastrukture, ovdje govorimo i o sigurnosti naših građana, s obzirom da znamo da svi oni koji su se jedanput spojili na internet, tamo su ostavili svoje podatke, a da ne govorim o tome da se svakodnevno prijavljujemo na nekakve sustave, da ostavljamo svoje podatke, da su naši podaci u raznoraznim registrima, da imamo podatke o našim bankovnim računima u bankama, da imamo podatke o nama, o našoj djeci u državnim registrima, prema tome, u interesu nam je da ti svi sustavi budu na jednaki način štićeni i da to bude prije toga definirano jednim jedinstvenim pristupom, odnosno da idemo na jedan jedinstveni pristup u dijelu te certifikacije za sigurnost cyber prostora, odnosno cyber sustava. Ja vjerujem da svi oni koji su se malo detaljnije pozabavili sa zakonom, vidjeli su da već imamo dva tijela u Hrvatskoj koja djeluju. .../nerazumljivo/... Ta dva tijela su dobila još dodatne zadatke. Znamo da jedno od tih tijela radi već godinama, imalo je puno posla u prošlosti, u povijesti, a mislim da sad ima još više posla s obzirom da sa početkom rata u Ukrajini su se ovi napadi na IT infrastrukturu, bez obzira da li su napadi na državne portale, odnosno na državnu infrastrukturu ili na poslovnu infrastrukturu su se jako, jako povećali i mislim da sve te naše službe imaju jako puno posla. Tu bi skrenuo pozornost da postoje i druge službe koje zapravo daju podršku tim službama, nemojmo zaboraviti na naš nacionalni CERT koji je dio CERT-a koji nam pruža informacije sa svima nama koji smo zainteresirani ukoliko dobivamo neke nepoželjne poruke na naše mailove, na Whatsappove, Vibere i na neke druge komunikacijske sustave, da možemo dobiti tamo informaciju da li je u tijeku neki napad, službe rade redovito, redovito izvještavaju, upozoravaju, pa oni koji su za to zainteresirani će sigurno naći prave i dobre podatke. Da li ćemo uspjeti obaviti sve one poslove koje trebamo obaviti u skladu sa onim što očekuje od nas Unija, ne znamo, ne znamo prvenstveno zbog toga što niti Unija ne zna što očekuje s obzirom da nije propisala sheme odnosno postupke za tu certifikaciju i kad gledamo realno i objektivno, niti oni znaju što traže od nas niti što traže od ostalih država, a niti znamo mi što će oni od nas tražiti. Vidjet ćemo to što će biti kasnije kad dobijemo te sheme, što ćemo morati napraviti, što ćemo se morati certificirati, ali ono što znamo prema Uredbi, ako smo čitali Uredbu, vidimo da moramo voditi već sada računa o tome da ukoliko izrađujemo nekakve sustave koji će sadržavati druge podsustave, da ti podsustavi moraju biti certificirani isto kao i ti sustavi, znači da moramo biti sigurni da oni zadovoljavaju sve one uvjete koje trebaju zadovoljavati da bi kasnije certifikacija konačnog proizvoda prošla bez problema. To se odnosi i na informacijske sustave u smislu aplikacija i u smislu tehničkog dijela informacijskih sustava. Znači ukoliko proizvodimo nekakve servere, računala, ukoliko proizvodimo nekakvu komunikacijsku opremu, mora biti 100% sigurna da su svi oni elementi koji su ugrađeni u te sustave sigurni, da su certificirani i da su prošli onaj postupak koji je to Europa predvidjela. Sad nisam siguran, g. tajniče, da li to će ići i retroaktivno ili će se od uvođenja, odnosno starta Zakona, od kad Zakon kreće, stupa na snagu, da li će se od tada ta certifikacija za nove proizvode ovoga, provoditi ili će se provoditi i retroaktivno, to ne znam, to nema u Zakonu ne piše, a nisam našao ni u Uredbi da li će se i startni proizvodi koji su već ovoga, na tržištu, da će se i oni certificirati posebno, to nisam siguran, ali vidjet ćemo to što će, što se tražiti od nas. No, ovoga, uglavnom, činjenica je da sve one službe, odnosno sva ona poduzeća koja se bave IT-em, koje se bave proizvodnjom sustava u smislu hardverske opreme i koji se bave izgradnjom informacijskih sustava u smislu softverske opreme, da će trebati poduzeti određene radnje i određene korake, određene pripremne radnje, da im kasnije ti sustavi ne bi padali na certifikaciji i da bi se mogli uklopiti u jedinstveni sustav europske sigurnosne mreže. Ukoliko se ne možemo uklopiti u tu sigurnosnu mrežu, onda nismo napravili ništa jer znamo da je sustav onoliko siguran koliko je siguran najslabiji dio, a ne bi bilo dobro da budemo mi ili bilo koji sustav u Hrvatskoj, da bude slab ili da bude možda najslabiji dio prilikom certifikacije. Činjenica je da će tu certifikaciju provesti naša tijela, međutim isto tak postoji i obveza da vodimo registar o certifikacijama. Vjerojatno će se unutra upisivati u taj registar, pretpostavljam, da će se upisivati i sve one sheme koje su bile provedene kod certifikacije jer bez toga nema smisla, nećemo imati kompletne podatke, tako da vjerujemo da će taj registar biti dosta kompleksan i zahtjevan. Ne znam da li je izrađen, dal već postoji ili ćete ga izraditi ili ćemo ga dobiti od EU, to nisam siguran. Znam da postoji ovaj na nivou EU. Dal ćemo izrađivati svoje to ćemo vidjeti kasnije, ali bilo bi dobro da nam bude na dohvat ruke, pogotovo svima onima koji se trebaju certificirati i svima onima koji bi trebali kasnije upotrebljavati neke proizvode koji će biti eventualno certificirani ili koji nisu prošli certifikaciju. Što se tiče kluba Socijaldemokrata i mene osobno mi ćemo ovaj zakon podržati. Hvala lijepo.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovane zastupnice Barbare Antolić Vupora.
Kibernetičke prijetnje bilježe kontinuirani porast na globalnoj razini, a različite vrste napada u kibernetičkom prostoru RH postaje sve sofisticiranije i složenije. Različiti maliciozni programi računalne prijevare, zlouporabe osobnih i financijskih podataka te zlouporabe na društvenim mrežama samo su neke od njih. Upravo iz tog razloga vrlo je bitna svijet o mogućim kibernetičkim ugrozama i kako se od njih zaštiti. EU je poduzela niz mjera kako bi uredila odnose u kibernetičkom prostoru povećavajući pri tom otpornost i pojačavajući svoju kibernetičku i sigurnosnu pripravnost. Od prve Strategije EU za kibernetičku sigurnost koja je donesena 2013. u kojoj su utvrđeni strateški ciljevi i konkretne mjere za postizanje otpornosti, smanjenje kibernetičkog kriminaliteta, razvoj politike kibernetičke obrane i sposobnosti za kibernetičku obranu, razvoj industrijskih i tehnoloških resursa i uspostavu usklađene međunarodne politike kibernetičkog prostora za EU do prijedloga iz najnovije iz 2020. u kojoj su dodatno naglašena tri područja, otpornost, tehnološka suverenost i vodstvo, 2 izgradnja operativnih kapaciteta u svrhu sprečavanja, odvraćanja i uzvraćanja, 3 razvijanje globalnog i otvorenog kibernetičkog prostora. Stalno se naglašava potreba za reguliranjem digitalne transformacije društva na način da čovjek uvijek ostane u središtu zbivanja odnosno da je subjekt i u kibernetičkom prostoru. U cilju povećanja povjerenja i sigurnosti na jedinstvenom digitalnom tržištu Unije te s obzirom na brzo širenje povezanih uređaja, bilo je potrebno uspostaviti okvir za sigurnosno certificiranje proizvoda, usluga i procesa informacijsko-komunikacijske tehnologije odnosno svih objekata kibernetičkog prostora. Kibernetičko sigurnosno certificiranje postaje posebno važno s obzirom na sve veću uporabu kibernetičkih tehnologija za namjene koje zahtijevaju visok stupanj pouzdanosti i sigurnosti te se u sve većem broju sektora primjetno su povećane ovisnosti u … proizvodima, uslugama i procesima osobito u prometu, što je automatizirano upravljanje, u sustavima održavanje života i zdravlja e-zdravstvo, u industriji kontrolni sustavi za industrijsku automatizaciju te u ostvarivanju ljudskih interesa i prava e-Građani. Direktiva o sigurnosni mrežnih i informacijskih sustava transponirano je u hrvatski pravni sustav Zakonom o kibernetičkoj sigurnosti operatera ključnih usluga i davatelja digitalnih usluga, te regulira razvrstavanje usluga odnosno objekata kibernetičkog prostora po njihovom značaju ključne i digitalne usluge te uspostavlja sustav otpornosti štićenje, izvješćivanje, interveniranje specifično za najvažnije sektore. Što mi dobivamo ovim zakonskim prijedlogom? Dobivamo to da će se jačanjem jedinstvenog digitalnog tržišta EU kako bi ono postalo značajniji čimbenik na globalnoj sceni i postalo otpornije na … djelovanje konkurentskih globalnih gospodarstava čime se olakšava postizanje i jednog od strateških ciljeva Unije digitalne suverenosti odnosno mogućnosti slobodnog i samostalnog odlučivanja o svim stvarima u svezi s kibernetičkim prostorom. Slijedom navedenog države članice EU su preuzele obvezu harmoniziranja svojih propisa i djelovanja na ovom području te izgradnje i prilagodbe nacionalnih sustava kibernetičke sigurnosne certifikacije zajedničko. Očekuje se da sve nacionalne komponente u dogledno vrijeme postanu komponente na nacionalnoj razini dobro uvezanog i otpornog europskog sustava kibernetičke sigurnosne certifikacije. Da bi to zaista skladno funkcioniralo bilo je potrebno odrediti načela i pravila izgradnje takvog sustava što se uredbom EU nastojalo i napraviti, a od država članica se očekuje provedba. Definirane su uloge raznih tijela, njihovi pravni statusi i načini asociranja kako bi se postigla ujednačenost komponenti na razini Unije i na kraju izbjeglo štetno fragmentiranje praksi i procedura. Prvi korak na nacionalnoj hrvatskoj razini jest uspostava okvira odnosno strukture koje se može uvezati na ono zajedničko od Unije te koje može ostvariti programe na predviđeni način prvenstveno s ciljem izgradnje domaćeg tržišta skladno povezanog s ostalim u jedinstvenom digitalnom tržištu i provoditi njegovu regulaciju u skladu s načelima Unije, a prilagođeno domaćim okolnostima i zakonskoj praksi. Za hrvatsko digitalno gospodarstvo, ovo je diversifikacija dobrodošla te se očekuje rast u ovoj niši uz minimalne intervencije i poticaje jer će omogućiti domaćim digitalnim poduzetnicima dostizanje poslovne i stručne razine jednake najboljima u Uniji, u vrlo kratko vrijeme. Razmatrajući prevladavajuće procjene koje govore da u digitalnom gospodarstvu nove članice EU, odnosno one s područja srednje i istočne Europe zaostaju 3 do 4 godine i da se taj procjep ne smanjuje, uspostava sustava kibernetičke sigurnosne certifikacije obećava brisanje tih, te i takve razlike barem u toj niši. Nadalje, ovim zakonskim prijedlogom se osigurava provedba Uredbe, osiguravaju se potrebne pretpostavke za trajno unaprjeđenje stanja europske kibernetičke sigurnosne certifikacije u sve širem opsegu društvenih i gospodarskih sektora, njome obuhvaćenih uslijed digitalne transformacije razvoja interneta stvari, ali se istodobno potiče i razvoj RH u području digitalnog gospodarstva, usklađenim pristupom između niza dionika iz javnog i prihvatnog sektora, imajući u vidu da u RH izdani europskih certifikat vrijedi na cijelom području jedinstvenog digitalnog tržišta Unije. Time se otvaraju mogućnosti za učinkovitiji zajednički pristup i združnom djelovanju državnog, akademskog i gospodarskog sektora, prvenstveno u razvoju novih hrvatskih proizvoda, procesa i usluga i normacijsko-komunikacijske tehnologije, sukladnih s jedinstvenim zahtjevima za cijelo područje EU. Obzirom da je Uredbom zadan glavni okvir jedinstvenog sustava kibernetičkog sigurnosnog certificiranja u EU, odnosno načinu uspostave i provedbe sustave, prijedlogom Zakona se određuje nadležna tijela na nacionalnoj razini, pravna zaštita i sankcijski režim koji se specificira za svaku državu članicu. Uz samu Uredbu ovaj Zakon jasno upućuje sve subjekte u RH što im je činiti i kako postupati kada žele ili moraju pribjeći postupku certificiranja za svoje ... [[Govornik se ne razumije.]] proizvode, usluge i procese, ako ih namjeravaju staviti na jedinstveno tržište EU. SDP će ovaj Prijedlog zakona podržati.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovane zastupnice Marijane Balić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Dakle pred nama je danas Zakon o provedbi kibernetičke sigurnosne certifikacije, odnosno Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe EU 2019/881 EU Parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2019. Kao što je i uvodno rečeno, razlog zbog kojeg se ovaj Zakon donosi je i ostvarivanje ciljeva sustava kibernetičke sigurnosne certifikacije odnosno jačanje jedinstvenog digitalnog tržišta EU, a sve u cilju kako bi ono postalo značajniji čimbenik na globalnoj sceni te otpornije na disruptivna djelovanja konkurentnih globalnih gospodarstva. Na taj način se treba naglasiti, olakšava i postizanje jednog od strateških ciljeva EU, a to je digitalna suverenost, odnosno mogućnost slobodnog i samostalnog odlučivanja o svim stvarima u svezi s kibernetičkim prostorom. Digitalna transformacija iz temelja mijenja svakodnevni život i navike, kao i načine poslovanja te komuniciranja te kao takva stvara nove izazove. Iznimno izazovno je u normalnim okolnostima svakodnevnice, nositi se s prijetnjama u kibernetičkom prostoru, kao i na njih pravovremeno reagirati, i što je još važnije, odgovarajuće odgovoriti. U skladu s tim, države članice EU preuzele su obvezu harmoniziranja svojih propisa i djelovanja na ovom području te izgradnje ili prilagodbe nacionalnih sustava kibernetičke sigurnosne certifikacije zajedničko. Očekivanja su da sve nacionalne komponente u dogledno vrijeme postanu komponente na nacionalnoj razini, dobro uvezenog i otpornog europskog sustava kibernetičke sigurnosne certifikacije. Nadalje, u cilju povećanja povjerenja iz sigurnost na jedinstvenom digitalnom tržištu nije te s obzirom na brzo širenje povezanih uređaja odnosno internet stvari, bilo je potrebno uspostaviti okvir za sigurnosno certificiranje proizvoda, usluga i procesa informacijske-komunikacijske tehnologije, odnosno svih objekata kibernetičkog prostora. U tom smislu kibernetičko sigurnosno certificiranje, što je istaknuto u nacrtu predmetnog Prijedloga zakona postaje posebno važno s obzirom na što veću uporabu kibernetičkih tehnologija za namjene koje zahtijevaju visoki stupanj pouzdanosti i sigurnosti. Ključni sektori kao što su promet, energetika, zdravstvo i financije, sve više ovise o digitalnim tehnologijama za obavljanje svojih osnovnih djelatnosti. Iako digitalizacija pruža goleme mogućnosti i rješenja za brojne izazove, što smo mogli vidjeti u konačnici i tijekom krize uzrokovane pandemijom Covid-19, ona također, izlaže gospodarstvo i društvo kibernetičkim prijetnjama. Stoga certifikacija ima ključnu ulogu u osiguravanja visokih kibernetičko-sigurnosnih normi, normi za proizvode i usluge i procese informacijsko-komunikacijskih tehnologija. Činjenica da se različite zemlje EU trenutno koriste različitim programima sigurnosne certifikacije, što dovodi do fragmentacije tržišta i regulatornih prepreka. Uvođenje jedinstvenog certificiranog okvira na razini EU, cilj je, prije svega, izgraditi povjerenje, povećati rast kibernetičkoj sigurnosnog tržišta te olakšati trgovinu diljem EU. No, što se ovim predmetnim Prijedlogom zakona osigurava? Dakle, prije svega, osigurava se provedba same Uredbe, jednako tako se osiguravaju potrebne pretpostavke za trajno unaprjeđenje stanja europske kibernetičke sigurnosne certifikacije, uz sve širem opsegu društvenih i gospodarskih sektora, njome obuhvaćenih uslijed digitalne transformacije i razvoja interneta stvari, ali se istodobno, ono što je puno važnije, potiče i razvoj RH u području digitalnog gospodarstva. Na taj se način otvaraju mogućnosti za učinkovitiji zajednički pristup i združenom djelovanju, kako je već rečeno, državnog, akademskog i gospodarskog sektora, prvenstveno u razvoju novih hrvatskih proizvoda, procesa i usluga informacijsko-komunikacijskih tehnologija, sukladnih s jedinstvenim zahtjevima za cjelokupno područje EU. Nadalje, ovim Zakonom se određuju nadležna tijela na nacionalnoj razini, pravna zaštita i sankcijski režimi, koji su specifični za svaku državu članicu EU. Nacionalno tijelo za kibernetičku sigurnosnu certifikaciju u RH je Zavod za sigurnost informacijskih sustava, dok je nacionalno akreditacijsko tijelo Hrvatska akreditacijska agencija. Ono što još treba istaknuti jest da su se u prijedlogu zakona dodatno uskladile prekršajne odredbe slijedom potrebe da novčane kazne budu iskazane i eurima radi očekivanog uvođenja eura kao službene valute RH. Zaključno, kibenetičkom sigurnosnom certifikacijom potvrđuje se da su proizvodi, usluge i procesi informacijsko komunikacijske tehnologije evaluirani u skladu s europskim … [[Govornica se ne razumije.]] kibernetičke sigurnosne certifikacije te da ispunjavaju utvrđene sigurnosne zahtjeve za potrebe zaštite, dostupnosti, izvornosti, cjelovitosti i povjerljivosti pohranjenih, poslanih ili obrađenih podatka, funkcija ili usluga koje se nude s pomoću tih proizvoda, usluga i procesa ili kojima se uz pomoću njih može pristupiti tijekom njihovog životnog ciklusa. Slijedom navedenog, Klub zastupnika HDZ-a podržat će konačni prijedlog zakona. Hvala vam lijepa.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovanog zastupnika Bojana Glavaševića.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege, ovo je jedan od onih zakona odnosno implementacija europskog zakonodavstva koji kao što vidimo ne pobuđuje niti strast, niti interes osobit za raspravu što je donekle i razumljivo zato što je predmet ovog zakona ono što EU najviše voli raditi i što u principu radi jako dobro. Znači dogovaramo se kako ćemo svi zajedno raditi stvari koje nas se tiču i prije svega sa interesom jedinstvenog tržišta koje smo puno puta ovdje danas u ovoj raspravi imali priliku čuti kako je ono išla. Fraza je išla otprilike, osnaživanje jedinstvenog digitalnog tržišta u svrhu postizanja digitalnog suvereniteta i otpornosti prema drugim konkurentskim gospodarstvima. Jesam otprilike pogodio? Znači u nekoliko rasprava smo čuli istu frazu, što je ono ok, mislim razumljivo je. Jasno je da je ovo jedna, jedna od onih stvari gdje kako bih rekao, ok je, dogovorit ćemo se znači koja su nam tijela koja će se baviti ovom temom, certificiranjem. Dogovorit ćemo se kako ćemo certificirati i svi ćemo to raditi zajedno, dakle to je ono EU regulira jako lijepo, jako dobro i voli to raditi. I to vjerojatno radi najbolje na svijetu. To je nekakva, s jedne strane to je forma, no s druge strane to bi trebalo u teoriji drastično olakšati sadržaj danas sutra. Ja se ne mogu složiti sa kolegom Pavićem koji je rekao da nije točno da zaostajemo toliko dugo. Iskreno mislim da Hrvatska u osiguravanju digitalnog suvereniteta u osiguravanju kibernetičke sigurnosti jako zaostaje. Mislim da zaostaje i više od te 3-4 godine među nama govoreći, mislim među nama, javno je, ali dobro ono it is what it is, što bi se reklo. Ova direktiva u svakom slučaju je korak u pravome smjeru. Dakle, mislim da ono čime se ova direktiva bavi jednim dijelom uopće još nije zaživjelo u Hrvatskoj na način na koji je zaživjelo u nekim drugim zemljama internet of things je nešto što je u Hrvatskoj nisam siguran koliko dosega ima, pogotovo ne u nekakvoj široj, ono upotrebi među građanima, u kućanstvima što je nekakva ono budućnost toga možda u profesionalnim sustavima i je u određenoj mjeri, ali danas sutra recimo ok počelo se razgovarati o samovozećim automobilima. Ova stvar svakako ima primjenu u tome, ali mislimo da, da je Hrvatska kao Hrvatska nažalost dosta daleko u realizaciji toga. I činjenica da ovu direktivu zapravo implementiramo u naše zakonodavstvo sa 3 godine kašnjenja je jedno svjedočanstvo toga. Mislim da Hrvatska neusporedivo, ono daleko premalo investira u digitalnu sigurnost i u digitalni suverenitet, ono puno manje nego što bi trebala. I mislim da smo imali prilike ono i sad jučer kad smo razgovarali o rebalansu proračuna, da smo imali prilike i vidjeti da je tome tako. Dakle, ja bih samo ono iako to nije danas tema ovdje, ali ja bih samo podsjetio, dakle u Ministarstvu obrane više se izdvaja za duhovnu skrb nego za kibernetičke sposobnosti. I to ne malo više ono nego duhovna skrb je 10,5 milijuna koja je na ovom rebalansu povećana za 215.000 kuna, a kibernetičke sposobnosti su ostale na 8,5 milijuna kuna, mislim to je Ministarstvo obrane. U proračun SOA-e, spomenuli smo SOA-u koja je jedno od centralnih tijela za, dakle mi o njoj u principu ovdje ne raspravljano toliko, niti imamo pristupa u ovoj plenarnoj raspravi proračuna SOA-e, ali možemo razgovarati o generalnom budžetu. Ja sam jučer izložio u toj raspravi činjenicu da je proračun SOA-e malo manji od 422 miliona kuna ukupni proračun SOA-e, dakle jedan komadić toga je odvojen za kibernetičku sigurnost. A recimo konkordati s Vatikanom nas koštaju 344 i nešto sitno milijuna kuna. Dakle, čisto, dakle pacta sunt servanda nemojte me krivo shvatiti kolega Jenkač ili netko drugi, ne govorim ja ovdje sada da, dakle ne bavim se temom da li nam to treba ili ne, ali čisto ako govorimo o tome da je jedno centralna institucija, jedno od centralnih institucija za osiguravanje nacionalne sigurnosti, a drugo je serija sporazuma koja imamo sa Svetom Stolicom, a razlika u proračunu je 70-ak odnosno skoro 80 milijuna kuna u njihovu, u odnosu koliko Hrvatska izdvaja za to, ja imam ono problem sa time, dakle sa omjerom imam problem. Isto kao što imamo problem s time da se više izdvaja za administraciju i upravljanje u nekim resorima koji u osnovi pripadaju socijalnoj skrbi nego što se izdvaja za, za kibernetičku sigurnost. Dakle, ali to je sve stvar prioriteta. Mislim ja ono možemo o tome raspravljati ili ne, ja samo želim reći mislim da je svakako super, dakle da ovu direktivu implementiramo u naše zakonodavstvo. Nije da imamo izbora uostalom, to je nešto što moramo napraviti. Ali ono što bi ona trebala u konačnici osigurati, dakle interoperabilnost na razini EU sa drugim sustavima. U konačnici kad se to dogodi, dakle kad EU doista bude usklađena po ovim pitanjima onda će se dogoditi ovaj moment o kojem razgovaramo. Dakle, onda će se dogoditi povećana sigurnost, onda će se dogoditi ta interoperabilnost, onda će se dogoditi taj famozni digitalni suverenitet o kojemu smo ovdje čuli nekoliko puta i veća otpornost prema konkurentskim gospodarstvima. Međutim, dok se to ne dogodi ono snađi se druže, znači svaka od zemalja članica je dužna pobrinuti se za sebe. I u tom smislu ja u ovoj raspravi imamo potrebu istaknuti činjenicu da je generalno odnos prema digitalnom suverenitetu, prema digitalnom eko sustavu prema kibernetičkoj sigurnosti u Hrvatskoj jako podcijenjen, da smo poprilično u zaostatku i da se to vidi jako dobro u proračunu između ostaloga. Dakle, ne podcjenjujući doprinos koji rade ljudi poput našeg državnog tajnika ovdje i mislim i svih ostalih koji na tome rade. Činjenica je da radiš sa onim što imaš, a ja mislim da ljudi u Hrvatskoj koji se time bave nemaju dovoljno. I to je problem. I da ne govorimo o tome da i mi u Hrvatskom saboru zapravo činjenica da ova rasprava naravno nije potaknula takav interes je jedno svjedočanstvo tome da ova tema nema onoliku važnost koliku bi trebala imati. Zadnji put u prvome čitanju ovdje svoju sam raspravu donekle oblikovao u smjeru govorenja ono govorenja o nekim fenomenima u digitalnom eko sustavu poput blockchaina, algoritama, odnosno algoritamske diskriminacije, eho komora i nekih drugih fenomena koji mogu predstavljati ugrozu u digitalnom ekosustavu. Naravno tu su i ove prevare kojekakve koje je u jednoj od replika zapravo spomenuo i državni tajnik. Ovo je korak u pravome smjeru, ali ja doista nemam dojam da se o kibernetičkoj sigurnosti u hrvatskoj politici govori dovoljno sa dovoljnom ozbiljnošću i na razini većoj od nekakve dnevne politike. Kada je naš premijer nedavno, relativno nedavno govorio o hibridnim ugrozama to je to, o tome govorimo. To je jedna od tih stvari kojima se trebamo baviti ovdje. Nakon toga nije bilo nikakvih posljedica, ja u proračunu nisam vidio da je iza toga bila neka posljedica ne samo u ovom nego i u prošlima. Tako da, ono ja imam naprosto jednu ono veliku skepsu prema tome koliko ćemo postići. I ovo je u stvari neka vrsta poziva da postignemo, poziva da zaista nešto promijenimo i da zaista nešto napravimo. I na kraju dana, mislim neovisno o tome tko je ovog državnog tajnika imenovao na tu dužnost i koji je njegov background, on ima jedan užasno nezahvalan posao koji sa malim sredstvima koja su mu na raspolaganju je izrazito teško raditi. To je izrazito teško, jer jednoga dana će ga netko pitati dobro što si napravio i on će morati svoja postignuća braniti. I onda u tom trenutku će trebati biti fer prema njemu i reći ha ono o.k. Napravio si što si mogao sa onim što si imao na raspolaganju. I na kraju dana to je politička odluka, stvar političkih prioriteta i stvar toga da nešto što je uredba, kada se implementira u zakonodavstvo ne ostane samo mrtvo slovo na papiru. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika CENTRA i GLAS-a poštovane Marijane Puljak.
Zahvaljujem. Evo poštovani svi ovdje malobrojni, dakle evo da se nastavim na raspravu kolege Glavaševića prije i zapravo da kažem evo odmah na početku. Ovo je jedan od onih zakona koji kako kaže kolega ne pobuđuje veliki interes, ali na kraju mislim da ćemo ga evo i svi na neki način podržati, jer zapravo predstavlja preslikavanje europskih praksi, zakona, direktiva, uredbi bez obzira na to što evo kasnimo tri godine sa primjenom ovog zakona, ali evo kako nas je utješio državni tajnik i to kašnjenje neće proizvesti neki veliki učinak obzirom da i na razini Europe nisu donesene nekakve sheme koje bi osiguravale i primjenu onog svega što uredba nalaže. Ja bih možda kako su već svi govorili o tome što nam ovaj zakon donosi samo za širu javnost kazala onako par laičkih objašnjenja o čemu se ovdje radi. Dakle, svi smo čuli za računalne viruse, curenje, krađu podataka, proboje na ne z nam burze, u bankovne sustave, financijski podaci su curili, podaci Vlade i raznih Vlada su curili. Dakle, živimo u svijetu u kojem smo okruženi pametnim uređajima, pametnim telefonima, televizijama, frižiderima koji svi već i danas međusobno komuniciraju između sebe. Poznat je pojam Internet stvari, dakle svakodnevni poslovni život, svakodnevno se mijenja kako se i razvijaju nove tehnologije. I prije dvije godine, barem u Hrvatskoj ovdje bio je nepoznat pojam rada od kuće kad ste pokušali dogovoriti sa svojim poslodavcem da želite raditi od kuće, to je bila ono panika i teška organizacija. Međutim, evo preko noći nas je pandemija natjerala, vrlo brzo smo dakle naučili dobrobiti rada od kuće, postali gotovo ovisni o internetu. Dakle, digitalna i transformacija tvrtki i cijele države, znači da smo sve podložniji i računalnim napadima dakle nove tehnologije osim benefita donose uz sebe i nove rizike sigurnosne i svake druge. A što je to sigurnost podataka mogli su se i na teži način upoznati naši građani gotovo 100.000 njih koji su nedavno doživjeli da su im hakeri ukrali njihove podatke od jednog telekom operatera, prijetili javnom objavom svih detalja, svih njihovih podataka, a na tlu Europe upravo je u tijeku i fizički rat, dakle agresija na Ukrajinu u kojem ginu ljudi, međutim paralelno vodi se i ozbiljan virtualni ili kibernetički rat, rat digitalnim informacijama, podacima koji nije ništa manje važan ili zastrašujući ili poguban. U takvom okruženju evo kao što sam rekla trebalo nam je evo pune tri godine da nakon što je donesena europska uredba i ovdje u saboru raspravljamo o tom zakonu, evo ja se zaista nadam da će Europa konačno i donijeti te dogovorene sheme certifikacije pa da ćemo ih što prije primijeniti i moći zapravo i ovaj zakon stavit u funkciju. Dakle, ovim zakonom definiramo Zavod za sigurnost informacijskih sustava kao nacionalno tijelo za kibernetičku sigurnosnu certifikaciju i Hrvatsku akreditacijsku agenciju kao nacionalno akreditacijsko tijelo u RH. Još par stvari koje sam ovdje htjela reći obzirom da sam i radila u IT-u banke jedne, vodila sa Odjel IT produkcija koji se bavio baš informacijskom sigurnosti, jedan od poslova kojim smo se bavili pa evo imam potrebu samo obzirom da se često čuje pojam informacijska sigurnost i kiber sigurnost i kibernetička sigurnost, što je jedno, a što drugo odnosno ima li ikakve razlike u čemu je razlika. Glavna razlika ja bi rekla odmah ukratko je informacijska sigurnost štiti i fizičke i digitalne informacije, a kibernetička samo digitalne. Dakle, informacijska se brine i o papirima dakle poznat je onaj pojam čistog stola, ne smijete nikakav papir ostavit na stolu, kad idete na printer morate imati karticu s kojom će se isprintati podaci koji su samo vama bitni i samo za vaše oči itd., znači odnosi se na zaštitu fizičkih i digitalnih podataka od neovlaštene uporabe pristupa i izmjena. Isto tako informacijska sigurnost poznata je kao sigurnost podataka, štiti i poslovne knjige, osobne podatke, intelektualno vlasništvo dakle informacije se mogu čuvat na više mjesta u dokumentima prijenosnim diskovima, prijenosnim računalima, poslužiteljima, serverima, osobnim uređajima i drugim uređajima i te su informacije svakako vrijedne kako za pojedinačne korisnike tako i za cijelu poslovnu organizaciju zato ih je važno čuvati sigurno i proces zaštite informacija naziva se informacijska sigurnost. S druge strane cyber ili kibernetička sigurnost odnosi se na zaštitu digitalnih podataka od neovlaštene uporabe pristupa i bilo kakvih izmjena. Kibernetička sigurnost odnosi se na poduzimanje potrebnih koraka za zaštitu digitalnih informacija kojima se može pristupit putem npr. ranjivosti u mreži ili u nekim drugim sustavima. Cyber napadi i distribucija zlonamjerno zaraženog softvera itd. to su prijetnje informacijama i kibernetička sigurnost bi trebala spriječiti te i takve napade. E sad imate stručnjake za kibernetičku sigurnost, oni obavljaju dvije vrste zadataka, jedni su istraživački zadaci kao što je nekakva forenzika, obnavljanje podataka, izvješćivanje o sigurnosnim incidentima, a također evo štite i podatke od zlonamjernih napada i razvijaju zaštite od novih zlonamjernih programa ili tzv. virusa, dakle koriste za zaštitu podataka razne vatrozide tzv. vatrozide stručni naziv i sustave zaštite od upada. Dakle, obje ove prakse uzimaju u obzir vrijednost podataka s kojima se raspolaže odnosno drugim riječima informacijska sigurnost štiti podatke od nezakonitog pristupa bilo koje vrste, a cyber sigurnost ili kibernetička sigurnost štiti podatke od ilegalnog digitalnog pristupa odnosno možemo reći da je i činjenica jest da je zapravo kibernetička sigurnost podskup informacijske sigurnosti, pa evo malo razjašnjavanja pojmova. A zašto će ove stvari i ovaj okvir na kraju krajeva i europska uredba i ovaj zakon kojega sada primjenjujemo biti koristan i kome će biti i na koji način koristan npr. recimo građanima i krajnjim korisnicima, oni će moći donijeti upućenije odluke o proizvodima i uslugama koje svakodnevno upotrebljavaju, npr. ako razmišljate o kupnji pametnog televizora, a svjesni ste kibernetičkog sigurnosnog rizika pri povezivanju pametnih predmeta na Internet moći ćete informaciju o Europskoj kibernetičkoj sigurnosnoj certifikaciji potražiti na internetskim stranicama europske agencije i ondje ćete moći ili evo hrvatske agencije ondje ćete moći naći model certificiran prema odgovarajućim standardima, smjernice prodavača o sigurnosnom spajanju, konfiguriranju upotrebe takvog televizora te informaciju o tome koliko dugo prodavač ima obvezu pružanja sigurnosnih zakrpa ako se otkriju neke nove slabe točke. Proizvođačima pružateljima proizvoda i usluga, ovaj okvir pomoći će da uštede vrijeme i novac jer će u jednom postupku dobiti europski certifikat valjan u svim državama članicama i to im omogućuje tržišno natjecanje u cijeloj Europi, dakle to je ono jedinstveno tržište o kojem smo čuli ovdje za govornicom. Osim toga proizvođači ICT proizvoda i usluga vjerojatno će za kupce isto tako i pripremiti nekakve dodatne materijale, upute i oznake koje govore o tome i obavještavaju ih o tome koji su benefiti tog certifikata. Sve u svemu evo kažem kako smo čuli primjena ovog odnosno implementacija ove uredbe s europske razine primjenjujemo u svoje zakonodavstvo kroz ovaj zakon. Podržat ćemo naravno ovaj zakon, a kažem evo nadam se da ovo kašnjenje o ovoj primjeni kako je kolega rekao sa svim digitalnim u ovoj državi ono debelo kasnimo, nismo ni blizu digitalno transformirana država kakva bi trebala biti, uvijek uzore vidimo npr. ja evo često spominjem Estoniju i kako izgleda tamo ako hoćete na kraju krajeva ne znam i prijava poreza ili bilo čega drugo. Dakle, dovoljno vam je sve mobitelom riješiti ili dok dostignemo Estoniju imamo dosta, dosta kaskati, ali evo nadamo se da ćemo u ovoj kibernetičkoj sigurnosti uhvatiti korak sa svijetom. Evo, hvala.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog Željka Pavića.
Hvala lijepa. Nisam mislio više raspravljati danas, ali s obzirom da sam bio prozvan evo ja ću se malo ubaciti ako nije problem. Bilo je rečeno da u Hrvatskoj gotovo da ne postoji internet of things odnosno internet stvari. Ajmo da vidimo što imamo kod kuće u svojem domaćinstvu, kao se to spaja i što se sve spaja. Znači gotovo svako domaćinstvo ima fiksni priključak na internet i postoji ruter koji omogućava bežično spajanje na internet jel tako. Gotovo svako domaćinstvo ima pametni televizor koji se spaja na Internet. Ja ne znam da postoji neko domaćinstvo koje nema uz računalo koje je spojeno na internet da ima još i prijenosno računalo koje je spojeno na internet. Pa imao pametni telefon koji je spojen na internet. Pa možemo preko bluetooth-a spojiti i radio na Internet odnosno sa nekim našim uređajem. I to je zapravo internet of thing. E sad kad još uz to stavimo i ostale uređaje, kad uz to stavimo i ostale uređaje koji mogu biti povezani na, na ovoga naše, na naš internet kao su bijela tehnika u kući koja danas kad kupite recimo mašinu za pranje suđa što sam ostao zapravo frapiran i zapanjen prije 10-ak godina tad mi se odnosno mojoj ženi kad se pokvarila mašina za pranje suđa i zovem majstora, majstor me pita prvo koji, koji je model mašine, ja mu pročitam, da bi on znao da li se može spojiti na Internet i dali može napraviti detektiranje kvara preko interneta. Znači prije 10-ak godina, prema tome imamo mi puno tih stvari koje su spojene na internet i koje međusobno komuniciraju i koje zapravo zahtijevaju baš ovakvu standardizaciju. Drugo, ne mogu se složiti sa činjenicom da se govori o tome da se u Hrvatskoj malo ulaže u sigurnost i u zaštitu sustava. Radio sam skoro 30 godina čak i više od 30 godina sam radio informatizaciju tijela države uprave i vjerujte mi znam koliko smo uložili u sigurnost i u certifikacije. Mnogi bi se iznenadili kad bi čuli koliko tijela državne uprave ima certifikat 27001 sigurnost. Prema tome … [[Govornik se ne razumije.]] Ovo sada certifikacija, je drugačija certifikacija ide se malo dublje, ide se sustavno na sve ono što treba biti obuhvaćeno da bismo bili sigurniji i da bi se uklopili u sigurnosne pretpostavke i sigurnosne uvjete koje traži Europa. No, ovo je točno ovo što bi trebalo biti na neki standardizirano, to je gotovo pa nemoguće bilo dosada standardizirati. Nemojte zaboraviti da ni u Europi dosada ukoliko ne postoji europska shema za kibernetičku sigurnosnu certifikaciju da ni jedna država u Europi nije takvu certifikaciju obavila. A čuli smo od tajnika da te sheme još nisu gotove, da nisu poslane. Prema tome, ukoliko ne postoji europska shema za sigurnosnu certifikaciju onda ne postoji niti nacionalna i prema tome još niti jedna država EU to nije mogla napraviti i to nije mogla provesti. I mi ćemo to provesti kad to, za to dođe vrijeme. Ja vjerujem da su ove dvije institucije koje smo nabrojali u, odnosno koje zakonodavac, pardon, predlagatelj zakona naveo u zakonu vjerujem da su one spremne da preuzme te obveze i da će biti u momentu kad dođu te sheme da obave sve one poslove koje trebamo obaviti. Ono što je veći problem je da se moramo svi mi na to pripremiti. I IT tvrtke i državne tvrtke koje se bave informatizacijom i oni koji rade informatizaciju za državu i oni koju ugrađuju pojedine dijelove. Znači moramo biti za to spremni, moramo biti svjesni toga da više si ne možemo dozvoliti da imamo bilo koji dio koji nije prošao tu certifikaciju. Ako imamo dio u našem proizvodu koji tu certifikaciju i takvu certifikaciju nije prošao možemo konstatirati da taj proizvod nije siguran, a to si ne smijemo dozvolit. Znači imamo dosta posla, dosta je posla pred nama. Naravno tu će biti i puno korektivnih aktivnosti. Znamo kako se, su se dosada dobivali certifikati za ISO sustav, da je to bio dugotrajan i ovoga težak posao, mukotrpan posao, da je bilo puno korektivnih aktivnosti pa vjerojatno će tako biti i ovdje u ovom slučaju, ali isto tako vjerujem da ćemo se uspjeti uklopiti u sigurnosni sustav [[Upadica: Vrijeme.]] Europe.
Ima repliku poštovani Bojan Glavašević.
Kolega, hvala gospodine potpredsjedniče, kolega Pavić niste možda dobro shvatili ja vas nisam prozvao, ja sam se referirao na nešto što ste rekli. To ni na koji način nije bila prozivka na vaš račun, samo referenca na, na dio vašeg govora. Mislim vi ste sad u svojoj raspravi rekli da se ne možete složiti sa činjenicom da Hrvatska ne ulaže dovoljno i da zaostaje. Ali kao što kažete to je činjenica, to mislim to je nešto što stoji u tekstu o kojemu danas raspravljamo i to je tako ono mislim ja mogu razumjeti da vi stvari ne vidite takvima, ali između ostaloga mislim da ne biste trebali polaziti od primjere sebe i svoje supruge jer internet of thing je jako daleko od recimo Petrinje, jako daleko, jako daleko od Bapske ili od nekih drugih mjesta u Hrvatskoj. Znate tako da ono moramo gledati cjelinu.
Ja bi predložio da zajedno pročitamo tu rečenicu što u toj rečenici piše. Tamo piše da zemlje koje su nedavno došle u EU, pogotovo zemlje iz istočne ili jugoistočne Europe zaostaju tri do četiri godine. Ja smatram da tu Hrvatska ne spada. Evo to je moj stav i to možemo i provjeriti možda imate i vi podatke gospodine tajniče koliko naših firmi i državnih institucija ima certifikate da se vidi koliko ulažemo zapravo u taj sustav. To je jako puno. Mislim da moramo konstatirati da naši građani ne mogu biti nikada sto posto sigurni. To je činjenica. Ne može nitko od nas tko se spoji na Internet sto posto siguran da mu neće biti ukradeni podaci. Ali isto tako je činjenica da nam se trenutno u Hrvatskoj desilo jako malo ciber napada i sa time moramo biti jako ponosni.
Vrijeme. Sljedeća replika poštovana Marijana Puljak.
Zapravo sam htjela komentirati, rekli ste da ste radili u državnim upravama i jako se puno ulaže u certificiranje, certificiranja su jako duga. Ja kažem ja poznajem sustav recimo iz jedne financijske institucije koja isto tako brine o sigurnostima. Cijeli niz provjera, revizija itd. koje vode računa o tome. Ali evo možda je ovo pitanje ne za vas, nego za državnog tajnika koji da li je zaista zadovoljan sa iznosom u državnom proračunu koji je namijenjen za kibernetičku sigurnost. Jesu li službe zadovoljne? Ja znam, evo kažem iz komunikacija unutar firme u kojoj sam radila uvijek je malo novaca. Svi plaću, uvijek je za sve te alate uvijek malo novaca, ali evo baš me zanima, možda preko vas da državni tajnik odgovori je li on zadovoljan budžetom.
Dobro, ja ću odgovoriti kako sam ja to shvatio. Mislim da je ovaj novac zapravo rezerviran za sigurnosno certificiranje, a nije namijenjen za kupnju alata, opreme za zaštitu sustava. To su dva odvojena segmenta. Mislim da će nam za certificiranje ovih koliko ukupno je to tri milijuna ako se ne varam u tri godine ili dvije godine, mislim da će nam za certificiranje to biti dovoljno. E sad, koliko smo novaca potrošili na nivou godine za zaštitu sustava, koliko smo kupili razno raznih anti virusnih sustava na nivou države, koliko smo kupili sustava recimo koliko smo kupili … [[Govornik se ne razumije.]] vjerojatno ih je kupila i vaša banka nakon onih kripto napada. Bilo je tu svega i svačega i svaka je institucija ulagala u to. Ne možemo reći da ne ulažemo, ne smijemo reći da ulažemo premalo, jer to bi bila zapravo dezinformacija. A možete me ispraviti gospodine tajniče da li sam dobro shvatio ovaj novac koji je rezerviran zapravo za certificiranje, a ne za zaštitu sustava. Hvala.
Završna rasprava u ime kluba zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Siniša Jenkač.
Velika je gužva poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, zastupnice. Evo Zakon o provedbi kibernetičke sigurnosne certifikacije, evo moram čestitati kolegi Paviću evo ko' da govori iz pozicije, tako da čestitam. Ali evo realno ste govorili. Ono što je tu činjenica, znači radi se o samoj certifikaciji, znači kao što je i kolega Pavić rekao, ne radi se o zaštiti mada evo tu je kolega Glavašević spomenuo nedovoljno sredstava, pa valjda su u ministarstvu procijenili koliko im za samu certifikaciju potrebno sredstava. A što se tiče zaštite, kibernetičke zaštite pa to nikad dovoljno s obzirom u kakvom vremenskom razdoblju se nalazimo. Ali evo moram prokomentirati vi ste uzeli ovu poveznicu sa duhovnicima u policiji i vojsci. A gledajte, znate i sami, dugo godina ste zastupnik da to proizlazi iz ugovora koji su potpisani davno i koji se vežu na mnoge druge stvari, koji su vezani na svoju onu imovinu koju crkva ima a koju Republika Hrvatska koristi i koja na kraju krajeva je koliko se meni čini, a i sigurno je tako i na ovaj način kompenzirana. Ali evo, to su dvije stvari koje baš nemaju nekakve veze, ali evo zgodno ih je povezati. Ono što je važno reći da je sam cilj kibernetičke sigurnosne certifikacije jačanje jedinstvenog digitalnog tržišta EU koji bi služio postizanju jednog od strateških ciljeva EU, tj. digitalne suverenosti. Da bi se to ostvarilo sve države članice su se obvezale uskladiti svoje propise i svoja djelovanja, stoga je i ovaj prijedlog zakona. Utvrđuje se znači nacionalno tijelo za kibernetičku sigurnosnu certifikaciju. Zadaće i ovlasti ovog tijela, upisi u registar, pravnu zaštitu, nadzor i prekršajne sankcije kao nadzorno tijelo za kibernetičku sigurnosnu certifikaciju u RH određuje se Zavod za sigurnost informacijskih sustava, uređuju se njegovi poslovi, ovlasti, ovlasti zavoda, utvrđuju se uredbom. Također zavod je ovlašten obavljati poslove utvrđivanja i potrebe za donošenje kao i za samo donošenje nacionalne sheme kibernetičke sigurnosne certifikacije. Donošenje uputa za provedbu zakona, uredbe te nadzor nad provedbom ovog zakona. Iz navedenog je razvidno da je predmetni zakon potrebno donijeti radi unapređenja stanja europske kibernetičke sigurnosne certifikacije. Osiguranjem provedbe uredbe, a stvaraju se pretpostavke za to, te se potiče Razvoj Republike Hrvatske u području digitalnog gospodarstva usklađenim pristupom između sudionika iz javnog i privatnog sektora budući da certifikat izdan u RH vrijedi na cijelom području EU što će pridonijeti djelovanju državnog, akademskog i gospodarskog sektora osobito u razvoju novih hrvatskih proizvoda, procesa i usluga informacijsko komunikacijske tehnologije. Ono što u svakom slučaju treba reći da Hrvatska nimalo ne zaostaje za drugim članicama EU što se tiče i certifikacije i same sigurnosti. Možemo to vidjeti ako smo putovali u Sloveniju, ako smo koristili slovenske, austrijske ili njemačke banke onda sam se prije nekoliko godina u više navrata iznenadio koliko je njihov bankarski sustav i ne digitaliziran ko recimo naš bankarski sustav i kod nas daleko ranije, daleko bolje kvalitetnije možemo reći naše banke, ako uzmemo institucije koje jesu privatne, ali su u tome digitalnom svijetu otišle daleko dalje i daleko možemo reći kvalitetnije i prije nego što recimo njihove matične banke u Njemačkoj. Ako govorimo o širokopojasnom internetu, danas je to bila tema na jednom od odbora pa evo širokopojasni Internet i u Europi je na razini kakvoj je [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] nije baš u najboljem stanju [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] mogao bi reći do kraja ali neću sad.
Dovoljno si reka. Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata poštovanog Erika Fabijanića.
Dakle, ovaj propis je svakako za podržati i ovdje ono što se kaže informatički pa od binarnog sustava dakle 0,1 i 0,1 su 0,1 i 0,1 i za kolegu Pavića i za mene i za vas mislim tu su stvari izuzetno jasne da jasnije ne mogu bit kao što je jedan plus jedan jednako dva. Sad normalno da svako od nas može imati neki svoj osobni dojam oko toga koliko smo mi naprijed koliko smo mi nazad, tako da ovo pitanje cyber napada, mali smo specifičnosti. Da li imamo sreću ili zbilja odolijevamo napadima to je teško za znati zato što mi nekakve izvještaje o tome koliko ih ima itd. nisam iskreno ni tražio pa onda ne mogu ni imat ocjenu o tome, da li je to pitanje sreće ili kvalitete i sposobnosti. Puno se ulaže, nije pitanje da li je pitanje da li se u nešto puno ulaže, ovdje je problem jedan drugi, kad mi inače u Hrvatskoj ulažemo u informatiku općenito da li je riječ o certifikatima servera ili bilo čega drugoga, moramo paziti na jednu stvar, a to je ne koliko ulažemo nego šta od uloženoga dobivamo. Jer mi još uvijek imamo sustave koji međusobno ne komuniciraju između ostalog. I što to znači? Onda je to skupo jer onda moraš štititi više sustava, štititi više sustava znači disperzija rizika bez daljnjega. Ali recimo da imamo sustav e-Građani, ali kada idemo na sustav e-Građanin onda se moramo uključiti u e-mirovinsko, pa nakon toga u e-poreznu, pa onda mogu ći u e-MUP, ali u e-MUP-u npr. ne mogu napraviti zahtjev za osobnu iskaznicu mogu napraviti nešto drugo. E sad je pitanje dakle dal ćemo mi certificirati svaki od tih sustava ili ćemo certificirati jedan sustav jer to je onda pitanje liferanstava znate onda se to množi, ovdje nije pitanje da certifikat ne treba uvest nego pitanje da li ćemo biti efikasni u trošenju sredstava za certificiranje. A nazad smo. Reći ću vam zašto smo nazad jer sam evo ga baš sad pokazao, mi nismo uopće uveli kao način dakle ne certificiranja nego zaštite od napada nešto u Europi postoji već duže vrijeme. Konkretno ja osobno to koristim već desetak godina, a čega u Hrvatskoj još nema, a to je certificirana elektronska pošta. To znači da moram imati digitalni identitet koji kod jednog ajmo reći pružatelja usluga gdje je vrlo sličan koji ima vrlo strogu kontrolu na toga da utvrdi vaš identitet bilo da ste poslovni subjekt ili niste i da primatelj isto tako mora biti utvrđen. Da se razumijemo, ni to nas ne brani od napada, ni to nas ništa nas ne brani od napada. Kako sam ja predavao u prošlom stoljeću informatiku onda ću reći jednu staru parolu, nemate zaštite s lozinkom, jedina zaštita je fizička zaštita kao i u nekim drugim slučajevima koji nisu informatički. Evo zahvaljujem.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka poštovanog zastupnika Bojana Glavašević.
Hvala g. potpredsjedniče. Ne bih se zapravo javio za ovu završnu da me i kolega Pavić i kolega Jenkač nisu povukli za jezik. Ha, odakle krenuti, mala napomena državni tajnik nije iz ministarstva nego iz središnjeg ureda, tu ste napravili mali lapsus linguae, ali dužan sam, kako nisam mogao replicirat onda ću vam ovako skrenuti pažnju na tu malu omašku. Krenuo bih onda možda od ovog vašeg komentara o Vatikanskim ugovorima, dakle vratio bih se na svoju poantu, moja poanta je bila ne u ovom barem govoru i u razgovoru ovome, napasti uopće činjenicu da to imamo kao obavezu. Pacta sunt servanda, dakle dok se ne povede nekakav razgovor o tome kada se konkordati mijenjaju, a Hrvatska to u svakome trenutku može napraviti isto kao i druga strana jel tako, međunarodni ugovori su takvi, dakle dok se taj razgovor ne povede ili dok se ne dogodi politička volja za tako nešto to je naša obaveza i ona se izvršava. Ja sam samo htio staviti kontekst dakle naprosto usporediti red veličine investicije u tako nešto s jedne strane i u nešto što zapravo prerasta pa čak i ne tako polako dakle to prerasta u dominantni vid osiguravanja sigurnosti. Ne samo nacionalne sigurnosti koja je jedan arhaičan termin, nego ljudske sigurnosti. Hoćete od toga da, da ste izloženiji, da ste izloženiji u slučaju da vam ne znam tinejdžer koji je državno sponzorirani haker od Kine npr. da vam hakira električnu mrežu i ono imate problem. Potencijalno su vam gubici u tom scenariju veći nego, nego u slučaju nekakvom kinetičkog sukoba kakav imamo prilike gledati nažalost i ovih mjeseci. Dakle, čisto se o tome radi. Smatram i to je moj politički stav da se razumijemo da bi red veličine investicije u taj oblik sigurnosti trebao biti značajno veći nego što uistinu jeste, na svim stavkama koje imamo. Ja sam izdvojio i ovu stavku u proračunu Ministarstva obrane zato što je izdvojena, mogli smo ju vidjeti kao izdvojenu stavku ovdje zajedno s drugim nekim stavkama ne. Dakle, postoje obaveze koje da investirate nešto iz svog državnog proračuna u neku obavezu iz konkordata, ali nije nužno određeno koliki bi taj iznos trebao biti ne. I ono vratio bih se na činjenicu da smatram da bi neke stvari morale ipak biti politički prioritet. Ono, svaka čast jednoj obavezi ali na kraju krajeva, zaštita je jedan od core businessa države, zaštita njezinih građana. Mislim da je ono uz dužno poštovanje ako će mi biti dozvoljeno da se našalim malo, mislim da je veća opasnost od kibernetičkih nego od pakla, barem u ovome trenutku i barem za veliku većinu naših građanki i građana. Evo zaista želim vjerovati tako ovaj od ono vječnog prokletstva. No, šalu na stranu. Šalu na stranu. Mislim da, ok ovo je jedna tema u kojoj zapravo smo ono i vi ste kolega u svojoj raspravi ponovili ovaj famozni digitalni suverenitet i jedinstveno digitalno tržište koje onda je otpornije pritiscima konkurentskih tržišta, ne gospodarstva je bila fraza. Ali zapravo ono o čemu mi ovdje razgovaramo je ono nekakva generalna, generalna situacija i ono koliko svrhe imaju ovakve stvari s obzirom na situaciju i s obzirom na generalni pristup rješavanju problema. Dakle, kolega Pavić sad se referiram na vas opet, dakle ja razumijem da se vi ne slažete možda sa procjenom da stvari nisu tako loše kao što, kao što se, kao što sam ja rekao ili kao što piše u ovome dokumentu, ali kako bih rekao ja uvijek mislim da je bolje krenuti od, od toga da su stvari lošije nego što jesu. Neovisno o tome ono, zato što time izbjegavamo ono nešto što mislim da je najopasnija stvar u političkom odlučivanju, a to je podcjenjivanje situacije. Rađe ju precijenimo nego da ju podcijenimo. Evo, mislim da je to naprosto bolje griješiti u korist opreza, nego biti previše samouvjeren i onda ti se dogodi neka situacija nepredviđena koja te ugrozi i tebe i tvoje građane. Potrošio sam vrijeme, hvala.
Evo, sa ovim je iscrpljena rasprava. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Zahvaljujem državnom tajniku. Nastavljamo sutra ujutro u 9 i 30 Konačnim prijedlogom Zakona o registru osoba s invaliditetom, drugo čitanje, P.Z. broj 244. SJEDNICA PREKINUTA U 17,18 SATI.