Dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, molim vas da zauzmete svoja mjesta, stručne službe u gosti da takođe zauzmu svoja mjesta. Danas nastavljamo 57. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine koja je prekinuta 20. novembra 2013. godine. Na sjednicu ssu kao i što je uobičajeno pozvani naši redovni gosti. Na sjednicu su pozvani i predstavnici Ureda za reviziju institucija BiH, s obzirom da su na dnevnom redu današnje sjednice i revizorski izvještaji o finansijskom poslovanju institucija BiH za 2012. godinu. Srdačno pozdravljam sve prisutne poslanike i goste. Odsustvo su opravdali poslanici: Božo Ljubić i Mladen Ivanković Lijanović, a poslanica Ismeta Dervoz je najavila kašnjenje. Prema informaciji službe sjednici je trenutno prisutno 26 poslanika. Konstatiram da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Želim napomenuti da ćemo na današnjem nastavku sjednice razmatrati tačke koje nisu razmatrane na prvom dijelu sjednice a to su tačke od 9. do 88. dnevnog reda. Prije prelaska na tačku 9. predlažem da otvorimo zajedničku raspravu o izvještajima od tačke 9. do tačke 80. Molim vas da se o tome i izjasnimo. Pripremite se za glasanje. Glasajete sad. Konstatiram da imamo potrebnu opću većinu, da imamo i entitetske većine i da smo prihvatili ovaj zaključak da objedinimo raspravu o izvještajima od tačke 9. do tačke 80. Također želim napomenuti da sam jučer obavio razgovor i sa glavnim revizorom, gospodinom Milenkom Šegom u vezi njegovog obraćanja na sjednici, odnosno da li da to bude prije otvaranja rasprave o izvještajima ili po njenom okončanju. Složili smo se, evo da ipak gospodin Šego ima priliku da se na početku sjednice obrati da dijelom i usmjeri ovu raspravu a naravno ostavićemo mogućnost da se obrati i na kraju rasprave ako bude potrebe za nekim dodatnim pojašnjenjima i odgovorima nakon rasprave u Domu. Ad. 9. – 80. Izvještaji Ureda za reviziju institucija BiH o finansijskom poslovanju Moram reći da su svi izvještaji Ureda za reviziju institucija BiH dostavljeni na vrijeme, a 15.11.2013. dostavljeno vam je i Zbirno mišljenje Komisije za finansije i budžet o ovim izvještajima s prilozima 1, 2 i 3. 2 Redosljed razmatranja izvještaja određen je prema mišljenju Komisije. Četiri institucije su ocijenjene pozitivnim mišljenjem, a 58 institucija pozitivnim mišljenjem s isticanjem predmeta i oni su obrađeni u prilogu broj 1, a to su izvještaji, dakle, od tačke 9. do tačke 70. Prilog broj 2 čine izvještaji s revizorskim mišljenjem s rezervom i mišljenjem s rezervom uz isticanje predmeta, a to su izvještaji od tačke 71. do tačke 80. Ovi izvještaji posebno su obrađeni i Komisija je provela javno izjašanjavanje njihovih predstavnika na svojim redovnim sjednicama, te sačinila i posebna mišljenja o izvještajima. Prilog broj 3 čine ponovljene kvalifikacije revizije u zadnje tri godine za sljedeće institucije: Ministarstvo odbrane BiH, Ministarstvo za ljudska prava BiH, Ministarstvo vanjskih poslova BiH, Generalni sekretarijat Vijeća ministara BiH, Parlamentarna skupština BiH, Uprava za indirektno oporezivanje BiH i Predsjedništvo BiH. Komisija je predložila Domu i usvajanje ukupno 8 zaključaka. Ja te zaključke neću sada čitati s obzirom da ste ih svi dobili na poslaničke klupe. Otvaram raspravu, dakle o objedinjenim tačkama dnevnog reda. Ako se slažete, prema najavi ja bih dao prvo riječ gospodinu Šegi. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo zastupnici, poštovane kolegice i kolege, cijenjeni gosti, sve vas skupa pozdravljam. I evo, rekao bih na početku Ured za reviziju je kao i svake godine, sukladno Zakonu o razviji, sukladno Zakonu o financiranju institucija, Zakonu o proračunu, izradio izvješća o izvršenim revizijama za 2012. godinu. Poznato vam je da Ured za reviziju ima obavezu, sukladno Zakonu o reviziji, izvršiti reviziju svih proračunskih korisnika, što je i učinjeno sukladno našem planu i mogu sa zadovoljstvom ustvrditi da smo uspjeli izvršiti tu reviziju na vrijeme i u rokovima i dostaviti u parlamentarnu proceduru sva ta izvješća. Isto tako želio bih izraziti zadovoljstvo ovaj put da je i Parlamentarna skupština, odnosno Povjerenstvo Parlamentarne skupštine za financije i proračun relativno na vrijeme razmotrilo sva ta izvješća, donijelo dosta kvalitetne zaključke, koji su na fonu naših preporuka i nalaza, i evo danas imamo priliku ovdje na Domu, znači razgovarati, raspraviti, pojasniti, prihvatiti sve te preporuke i nalaze koji govore o propustima, nedostacima, poboljšanjima itd., u reviziji za 2012. godinu. Dakle, ukupno je 74 proračunska korisnika. Od tih 74 proračunskih korisnika 73 su predmetom ... za reviziju, 74-ti proračunski korisnik je Ured za reviziju, znači. I imamo konsolidirano izvješće o izvršenju proračuna isto tako na današnjem dnevnom redu. Ja bih se u ovom uvodnom dijelu, obzirom da je Povjerenstvo za financije i proračun detaljno razradilo, razmotrilo pojedinačna izvješća o izvršenim revizijama, kojom prilikom je izvršilo i saslušanje onih institucija, odnosno predstavnika tih institucija koje imaju kvalifikacije ili nedostatke i propuste, ili eventualno kršenje zakona u svom poslovanju, danas bih se fokusirao možda samo na neke segmente, na neka od pitanja, tj. na glavne nalaze i preporuke u izvješćima za 2012. godinu, a koji su na određen način sublimirani i u konsolidiranom izvješću o izvršenju proračuna za 2012. godinu. Ti nalazi i te preporuke koje smo dali po tom osnovu su, rekao bih, sustavne naravi, i institucije pojedinačno posmatrajući ne mogu implementirati te preporuke. Potrebna je, znači pomoć u svemu tome institucija sustava, ponajprije, znači, Vijeća ministara, Ministarstva financija i trezora, Parlamentarne skupštine i ostalih mjerodavnih institucija na koje su eventualno naslonjene te agencije, direkcije, dakle resornih ministarstava. 3 Znači, ti glavni nalazi i preporuke koje se odnose za 2012. godinu mogli bi se svesti u nekoliko pravaca. Naime, poznato vam je da proračun za 2012. godinu nije usvojen pravovremeno. Institucije BiH su u prvoj polovini 2012. godine financirane na temelju odluka o privremenom financiranju do 31. svibnja kada je konačno usvojen proračun. Mi uvijek naglašavamo da je neophodno proračun usvojiti na vrijeme kako bi institucije mogle se posvetiti poslovanju neopterećene eventualnim neusvajanjem proračuna, odnosno pozicija na pojedinim stavkama koje možda neće biti prihvaćene, usvojene, a trošak neminovno nastaje jer život ne može stati. Dakle uvijek obraćamo pozornost i dajemo preporuku na takve jedne okolnosti. Isto tako za ovu godinu smo u svim institucijama posebno posmatrali jedan aspekt poslovanja institucija gdje smo ustvrdili da je neophodno za efikasan i efektivan rad institucija postojanje jednog kvalitetnog strateškog plana razvoja. Znači, institucije bi morale imati viziju svog razvoja, morale bi imati dokument koji se naziva, kao što znamo popularno u praksi, Strateški plan razvoja. Ipak je konstatacija da većina institucija ne posjeduje jedan takav dokument, a poznato je da bez jasno definiranih ciljeva, bez jasnog planiranja i bez mjerenja tih ostvarenih rezultata, koji su usmjereni prema tom kvalitetnom planiranju, teško da možemo i mjeriti te rezultate i teško da može doći do nekog boljitka. Dakle, naša preporuka je da je neophodno da se posveti žurna pažnja strateškom planiranju i tom prilikom smo, ovom prilikom smo, znači, izrazili jednu našu preporuku i naravno da ćemo mi u budućem radu u narednom periodu još detaljnije operacionalizirati tu našu preporuku kako bi institucije mogle lakše i adekvatnije pristupiti jednoj takvoj situaciji. Isto tako poznato vam je da jako puno imamo razgovora, priča, okruglih stolova, vezano za borbu protiv korupcije, prevenciju borbe protiv korupcije. Imamo, znači evo unazad, koliko, dvije godine, uspostavljenu i Agenciju za prevenciju borbe protiv korupcije, međutim BiH ima prihvaćenu i usvojenu Stragegiju za borbu protiv korupcije. Analogno tome proizilazi da bi svi oni koji gazduju javnim sredstvima, sve institucije, svi proračunski korisnici, ... svi fondovi, svak onaj znači ko ima 50% plus jednu dionicu javnih sredstava u svom kapitalu, jel, morao bi, ukoliko se želimo baviti sustavno prevencijom borbe protiv korupcije, morao bi izraditi vlastiti plan i program za borbu protiv korupcije. Nažalost, veoma mali broj institucija ima jedan takav dokument. I mi smo isto tako ovom prilikom posebno naglasili potrebu za jednim takvim dokumentom, znači svaka institucija koja se financira iz proračuna morala bi imati plan borbe protiv korupcije jer poznato je da represivne metode za borbu protiv korupcije ne mogu dati očekivane rezultate, mora postojati ta prevencija. Zašto? Zato što, znači u toj klasičnoj borbi protiv korupcije u pravnom smislu teško je naći, iznaći klasičnu žrtvu, jel'. Prema tome, samo prevencija borbe protiv korupcije može dati odgovarajuće rezultate. Naravno da je na razini države, državnih institucija relativno mali iznos sredstava u odnosu na ukupna sredstva u BiH i očekujem, volio bih zapravo, a mislim da i vi koji dolazite iz entiteta, na određen način bi se ovakva jedna teza, inicijativa trebala proširiti i na sve segmente, jer, kao što znamo, postoje niže razine vlasti gdje revizija veoma rijetko, javna revizija javnog sektora rijetko ulazi, itd. Prema tome, morala bi ova aktivnost nekako naći se način da se ona koordinirano razvija. Sustav internih kontrola, kao što i znamo isto tako jedna sustavna naša preporuka, promatrana u cjelini u institucijama još uvijek nije na zadovoljavajućoj razini. Tu je isto tako neophodan taj, kako mi to kažemo, ton(?) sa vrha. Prema tome, internih kontrola ne možemo kazati da ih nema, ali isto tako možemo kazati da ih nikada nema dovoljno. Prema tome, u tom smislu je neophodno, taj sustav internih kontrola počiva na tri stuba, znači sustavno financijskog upravljanja i kontrole, unutarnjoj reviziji i središnjoj harminizacijskoj jedinici. Mi mislimo, u tom smislu smo dali i preporuku da je dodatno potrebno ovaj sustav ojačati jednim zakonskim aktom, urediti ga jednim zakonskim aktom koji se može nazvati zakon o 4 financijskom upravljanju ili zakon o fiskalnoj odgovornosti. Uostalom i zemlje u okruženju imaju takve zakone. Prema tome, mislim da je neophodno zaokružiti ovaj ciklus i takvim zakonskim rješenjem. Isto tako preostali podzakonski akti, sukladno Zakonu o plaćama i naknadama u institucijama BiH, još uvijek nisu donešeni. Znate da smo donijeli Zakon o plaćama i naknadama u institucijama još prije četiri, pet godina, još uvijek nisu donešeni svi potrebni podzakonski akti koji će na određen način, po nama bi trebalo da uvedu reda, da uspostave jedinstvena pravila ponašanja, itd., na određen način kategorizaciju nekih troškova. Prema tome, Vijeće ministara vjerujem, i evo imam informaciju da se pokušava i da će se vrlo brzo staviti na dnevni red nekoliko takvih internih akata. Prema tome, znači i ti standardi potrošnje u tom smislu ne postoje. Sustav javnih nabava na razini institucija još uvijek nije uspostavljen na zadovoljavajući način. U tom smislu smo isto tako dali preporuke. Isto tako cjelokupan proces upravljanja projektima kapitalnih ulaganja nije zadovoljavajući, od pripremnih radnji, provedbe procedura javnih nabava do same finalizacije. Proces upošljavanja općenito posmatrano na razini institucija nije još dovoljno transparentan i postoje slabosti u njegovoj provedbi. U tom smislu isto tako je data jedna sustavna preporuka. Budući da plaće i naknade u institucijama BiH zauzimaju visok postotak, negdje od 65 čak do 75%, mi smatramo u reviziji da je neophodno taj sustav posebno regulirati odvojenim zakonima za tri nivoa vlasti, uvažavajući naravno zakone posebne koji su lex specialis. Isto tako status državne imovine još uvijek nije riješen što uveliko uvećava rizik koji se odnosi na racionalno i domaćinsko upravljanje istom. Prema tome, proces ... na razini institucija isto tako je dosta problematičan. Bilo bi neophodno, da tako kažem, na institucijama, Vijeću ministara ili eventualno ona izvješća o radu i programi rada koji se raspravljaju na Parlamentarnoj skupštini na određen način upariti ta izvješća, razmatrati ih zajedno, upoređivati šta je to planirano a šta se ostvarilo. Naravno, bilo bi poželjno da se svi ti dokumenti razmatraju na određen način i sa izvješćem o izvršenoj reviziji. Evo, to bi ukratko bio na određen način nekakav splet tih sustavnih preporuka. Još imamo tu nekoliko njih – međunarodni računovodstveni standardi na razini državnih institucija trebaju biti isto tako usvojeni, mi o tome svake godine pišemo. I evo, to bi ukratko bilo što se tiče ovih sustavnih preporuka. Možda je još zanimljivo za vas da ovom prilikom vam kažem da imamo isto tako dosta možda zanimljivu situaciju oko neangažiranja kreditnih sredstava i plaćanja naknada za neangažirana sredstva. Znači, prema podacima Vijeća ministara stanje vanjske zaduženosti javnog sektora u BiH na dan 31.12.2012. godine iznosi 7.131.000.367 KM i veće je u odnosu na prethodnu godinu za 470.320.000. Dug je lociran na entitete, Brčko Distrikt i institucije BiH. U ukupnom iznosu stanja vanjske zaduženosti sudjeluje Federacija BiH sa 62,85, RS 36,60, Brčko Distrikt 0,15, institucije BiH sa 0,40. Od ukupnog iznosa ...
Gospodine Šego, vrijeme za ove uvodne napomene je isteklo. Vi ćete imati priliku još jednom da govorite, ali mi osim ove imamo još jednu sjednicu Doma, pa ako je moguće, evo da privedemo i ove uvodne napomene u nekom poslovničkom roku.
U redu, ja mogu odmah to znači završiti. Hvala lijepa na ukazanoj prilici, a naravno nakon diskusija stojimo vam na raspolaganju. Hvala lijepa. 5
Zahvaljujem. Da li se predsjedavajući Komisije za finansije i budžet želi obratiti u ovom uvodnom dijelu. Izvolite, riječ ima poslanik Emir Kabil.
Poštovani predsjedniče, uvaženi poslanici. Evo, posebno mi je zadovoljstvo što, ja bih istakao neke pozitivne stvari koje su se desile kad je u pitanju Komisija za finansije i budžet, a vezano za rad Ureda za reviziju. Ono što je jako važno mi smo uspjeli da u nekom, hajde da kažem uslovno, optimalnom tajmingu da završimo sve te analize revizorskih izvještaja koje su jako kvalitetne, sveobuhvatne i koje kao takve se trebaju tretirati. Ljudi iz Ureda za reviziju, ja moram priznati, napravili su značajne pomake u svome radu kada je u pitanju njihova transparentnost i kvalitet prezentacije, a sve to sublinirano u ovom Godišnjem izvještaju u glavnim nalazima i preporukama za 2012. godinu koje smo dobili u jednoj kvalitetnoj formi. Ono što je bitno i što bih kao, hajde da kažem, suštinu istakao je da nije bilo negativnih izvještaja za 2012. godinu. Mi smo uglavnom imali 73 izvještaja, uglavnom smo imali isticanje predmeta, bilo da se radi o pozitivnom mišljenju ili mišljenju sa rezrvom uz isticanje predmeta. Kod svih tih isticanja predmeta bih tom prilikom istakao, a tu nažalost Komisija nije mogla puno da utiče iako je imala u svom radu puno inicijativa da potakne Parlament i Vijeće ministara da oni koji stalno ponavljaju greške, a to se dešavalo i u ranijem mandatu, da jednostavno napravimo jedan transparentan program koji će te ljude natjerati da drugačije rade i drugačije razmišljaju. Nažalost, to se nije desilo i sve naše inicijative koje su bile poslate ili upućene prema Parlamentarnoj skupštini, na neki način su se istopile i tu, ja moram priznati, osjećamo se pomalo nesretni i nezadovoljni jer smatramo da se radi o Sizifovom poslu koji nažalost Komisija nije uspjela da realizuje na način na koji treba da realizuje. Svi problemi i sva isticanja predmeta, ja bih rekao, bi se sublimirala u nekoliko stvari. To je prvo – ugovori o djelu sa ljudima koji rade u institucijama BiH, znači sa istim ljudima i koji rade u radno vrijeme i poslije radnog vremena potpisuju ugovore o djelu i to je značajna stavka koju je u nekoliko navrata Komisija primijetila, za finansije i budžet, a koji su revizori permanentno isticali kao ... problem. Zatim, nabavke. Javne nabavke, nažaost mi nemamo još usvojenog Zakona o javnim nabavkama, govoriti o javnim nabavkama je u ovom trenutku smiješno. Ali uvijek se tu potkradu određeni problemi, pa ako hoćete problemi koji mogu indicirati i sumnju na nepravilnosti, pa čak i krivična djela. Naravno, naša Komisija se ne može baviti tim problemom i nije joj to ni obaveza, ali smo istakli u nekoliko navrata da bi se ti problemi oko nabavke i, ja bih rekao, neaktivan ili neefikasan rad Vijeća ministara kad je u pitanju donošenje ovog Zakona o nabavkama moraju što prije da riješe. Zatim, zakupi prostora. Tu je jedna šarolika situacija gdje zakupi prostora i parkinga su, ja bih rekao, apsolutno različiti od institucije do institucije, tako da smo mi u svakom našem izvještaju ukazivali na taj problem, ali do sada nismo napravili nikakvo rješenje po tom pitanju. Pitanje reprezentacije, pitanje upotrebe i nabavke vozila, mi smo istakli, upotreba mobilnih telefona, sve su to stavke koje bodu u oči građanima o budžetskim korisnicima, ali nažalost mi nismo uspjeli da, bez obzira na našu želju i volju, da potaknemo proaktivan pristup ovom problemu, nismo uspjeli da išta pomjerimo sa mrtve tačke. 6 Ono što je danas jako bitno je da, bez obzira na kvalitetan rad Ureda za reviziju BiH, pojačamo značaj i rad internih ureda za reviziju. Primijetili smo da postoji jaka šarolikost između različitih internih revizija i da ne postoji jedan jedinstveni obrazac koji bi ukazao kako bi interne revizije još proaktivnije i kvalitetnije radile na ovom rješavanju njihovih problema i pitanja. Znači, složili smo se i također iniciraćemo vjerovatno, kao Komisija za finansije i budžet, javićemo se prema Parlamentarnoj skupštini da jednostavno pojačamo i donošenje određenih zakona i mjera o stvaranju pojačanih internih kontrola koje će, ja bih rekao, biti prva barijera da se poduprijede sve nepravilnosti koje se inače javljaju u institucijama. Konstatovali smo također, nažalost samo konstatovali, da ima institucija koje apsolutno ništa ne rade, institucija koje se plaćaju za nikakav rad i čija je učinkovitost i efektivnost nula. To smo konstatovali sa žaljenjem. Imamo institucija koje su budžetski korisnici koji apsolutno, ne bih ih sad ovdje navodio to ćemo u diskusiji vjerovatno pomenuti, koji apsolutno nisu ništa uradili, a koji vode jako bitne segmente, pogotovo kad je u pitanju borba protiv korupcije za koju se svi evo deklarativno zalažemo. Znači da ne duljim, ovom prilikom bih još jednom istakao jako dobar rad sekretarijata ili sekretara Komisije za finansije i budžet koji je maksimalno se uključio da se svi relevantni dokumenti Ureda za reviziju prezentiraju u pravo vrijeme, da se ispoštuje tajming kako bismo sa svim ovim dokumentima izašli pred Parlamentarnu skupštinu i u tom smislu ja im zaista se još jednom zahvaljujem što su zaista maksimalno se uključili u rješavanju ovih problema. Šta na kraju reći poslije, evo već 3 godine rada u ovoj Komisiji? Bojim se da, a to je moje mišljenje, možda i subjektivno, da nažalost mi članovi Komisije za finansije i budžet ne možemo puno uticati, iako postoji i želja i volja i htjenje, da se određene stvari koje po našem mišljenju, a to smo otvoreno i jasno rekli na našim sastancima, graniče i sa nekim krivičnim djelima. Ne možemo uticati da oni se proslijede do onih institucija u kojima bi se procesuirali. Vjerujte, iks puta smo donosili neke odluke, neke zaključke, koje smo prezentirali i slali prema Parlamentu, ali nažalost ni jedan od njih se nije implementirao. Tako da, mi ćemo i dalje raditi svoj posao, ako ništa drugo nastojat ćemo da ćemo svoj zakonski okvir, koji mora da ispoštujemo prema Parlamentu i prema ovim institucijama, uradimo, ali bojim se da nekada, ne bih rekao kaznene mjere, ali nekakve mjere proaktivne će natjerati ljude da svih ovih 7 – 8 stavki, koje se stalno ponavljaju kao isticanje predmeta, definitivno se ... Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Kabilu. Dakle, prije nego što otvorimo raspravu, samo nekoliko napomena. Mi smo na prvom dijelu ove sjednice ograničili diskusije na 5 minuta, međutim s obzirom da je ovo nastavak sjednice i s obzirom na važnost problematike o kojoj govorimo, ostavićemo dakle poslovničku mogućnost od 10 minuta za sve one koji žele da diskutuju po ovim tačkama dnevnog reda. I druga napomena odnosi se na to da ste još prije 10 dana u pisanoj formi dobili obavijest da, u slučaju da danas ne završimo 57. i zakazanu 58. sjednicu, sa radom nastavljamo sutra u 10,00 sati. Hoćemo li završiti u toku dana, to je sada do nas. Otvaram dakle raspravu po ovim tačkama dnevnog reda. Ko se javlja? Riječ ima poslanica Dušanka Majkić. Izvolite. 7
Poštovani predsjedavajući, cijenjene koleginice i kolege, poštovani članovi Savjeta ministara, gosti. Evo, dozvolite mi da kažem nekoliko riječi o ovoj značajnoj temi koja je danas na dnevnom redu Parlamentarne skupštine. Hvala vam što ste omogućili da se bar 10 minuta može reći za 70 revizorskih izvještaja i to je zaista korektno, s obzirom da ne razmatramo revizorski izvještaj po izvještaj. Kada smo negdje 2007. godine sa Britanskom ambasadom zaključili Projekat o izradi smjernica za razmatranje revizorskih izvještaja vjerovali smo da će to uticati značajno na popravljanje odgovornosti za uloženi javni novac. Danas na regionalnom nivou Komisija za finansije i budžet Parlamentarne skupštine predstavlja regionalnog lidera. To se potvrdilo i prije par dana na regionalnoj konferenciji u Budvi gdje način razmatranja revizorskih izvještaja od strane Parlamenta je najbolji. Dakle, ni zemlje koje imaju mnogo dužu demokratsku tradiciju i članice su EU nemaju ovakav način odnosa prema revizorskim izvještajima kao što to ima Parlamentarna skupština BiH. Međutim, odnosi Parlamenta i revizije su samo pola puta. Druga polovina puta se zove odnosi između Parlamenta i Savjeta ministara. Mnogo znači ovo što radi Zajednička komisija, odnosno sama Parlamentarna skupština, ali još više znači to da nemamo odgovarajuću spremnost izvršne vlasti da sve to dovede u nivo koji je neophodan da bi se stanje odgovornosti za javni novac popravilo. U tom smislu zaista treba reći nekoliko podataka koji najalarmantnije govore o stanju u ovoj oblasti. Pozitivna mišljenja, pardon samo malo, ukupan broj preporuka koje je revizija dala 2010. godine je bio 286. 2011. godine 463, a 2012. godine, znači poslednji revizorski izvještaj 412. E sad gledajte gradaciju toga. Realizovane preporuke su bile 40% u 2010. godini, 40% u 2011. godini, 31% u 2012. godini, znači pad prema dole realizovanih preporuka. Realizacija u toku, to je ono što je teško mjeriti jeste li nešto stvarno uradili ili niste i hoće li biti završeno do sljedećeg kruga, takođe u 2010. godini 40%, u 2011. godini 30%, a u 2012. godini 26,5%. Nerealizovane preporuke veoma jasno govore da je 2010. godine bilo 21 skoro 22%, u 2011. godini 17%, ali 2012. godine skoro 30%. To govori da se povećava finansijska nedisciplina u institucijama i za tim korijenom treba tragati. Imamo i preporuke koje nisu mogle biti sagledane, to se vjerovatno odnosi na Obavještajnu agenciju. I zaista je ovo nevjerovatno da ne postoji nikakav mehanizam da se izvrši provjera i te Agencije, jer znamo da i u drugim zemljama to rade nadležne komisije, pa i mi imamo komisiju koja se bavi Obavještajnom agencijom, ali nije, vjerovatno da nemamo odgovor na to pitanje. I evo Kancelarija za reviziju nema pravo pristupa svim podacima. Dakle, to nam je ostalo kao pitanje koje stoji pod upitnikom. Koji su najveći problemi u svemu ovome? Nešto je rekao generalni revizor, nedovoljno izgrađen sistem internih kontrola. Dakle, nevjerovatno je da je već 6 – 7 godina se to ponavlja kao ključna stvar da imamo neizgrađen sistem internih kontrola i da je to već postalo prepoznatljivo i ovi revizorski izvještaji liče jedan na drugi stime što će se uvijek to napomenuti da je neizgrađen sistem internih kontrola. Troškovi službenih vozila, upotreba službenih vozila, telefona, reprezentacije, putnih troškova itd. Dakle, to nam se godinama ponavlja jedno za drugim i nemamo nikakvog iskoraka kad je to u pitanju. Što se tiče javnih nabavki, iako su one u velikom broju skrenuta pažnja od strane Kancelarije za reviziju da se ne poštuje Zakon o javnim nabavkama, ipak taj takav zakon omogućava da određene institucije poštuju taj zakon. Poštuju ga uglavnom manje institucije. Ne poštuju ga one koje su velike vrijednosno i to su po pravilu najveće primjedbe. Dakle, pitanje korupcije je isključivo na tom planu vezana. Mi smo se bavili pitanjima na koji način nepoštovanje Zakona o javnim nabavkama u sistemu odbrane može biti problem i gdje 8 završava ogroman novac koji u tom sistemu odlazi na pogrešnu stranu. Godinama institucije nisu u stanju da naprave plan javnih nabavki. Pa ne možete se danas sjetiti da vam treba nešto sutra. Ne možemo dočekati da imamo sutra da nam ide mirovna misija ili neka vojna operacija da se danas sjetimo da vojnicima trebaju uniforme. Dakle, to su stvari o kojima treba planirati. Ali sama neefikasnost procesa je uočljiva i dakle, po meni, ja bih mogla prstom da pokažem na svaku javnu nabavku za koju smatram da postoji djelo korupcije. Kancelarija za reviziju se još uvijek ne usuđuje to da uradi tako jasno, iako smo mi do sad bezbroj puta tražili da u toku revizije, iako znam da revizija radi metodom slučajno uzorka i da se može desiti da preskoči nešto što je jako važno, a da se bavi nečim što je minorno, mi ipak ne možemo da ne kažemo da te velike nabavke moraju zaista biti provjerene i da vidimo i da oni stave opservaciju na temu korupcije u javnim nabavkama. Generalni revizor je pomenuo i nešto oko borbe protiv korupcije. Neću sad da govorim o tome, ali htjela bih nešto što možda, možda moje kolege će da li prihvatiti ili ne, htjela bih nešto da se dotaknem revizorskog izvještaja koji se odnosi na Parlamentarnu skupštinu. Sad smo bili, rekla sam vam, na toj velikoj konferenciji regionalnoj u Crnoj Gori i imali smo veoma polemične stavove oko toga. Dakle, revizija je dala Parlamentu mišljenje s rezervom. Ja mislim da malo institucija ima koje rade na takav način kako radi Parlament sa aspekta urednosti dokumenata. Ja nikad, bila sam u privredi, ali nikad nije mi se desilo da po dolasku sa službenog puta u roku od 2 dana su pravdani nalozi. Nikad mi se nije desilo da bilo koji račun ne opravdam. Dakle, moj, to je takav domaćinski ..., navika, ja tako to moram da poštujem i slažem se s tim. Za šta je Kancelarija za reviziju dala Parlamentu mišljenje s rezervom? To su stvari koje nikada ne može Parlament promijeniti. Dakle, rad u komisijama dala je za rezervu, a to se odnosi na Komisiju, na nezavisno tijelo koje je formirao Parlament, to je za ovu antikorupciju. Dugo vremena je Parlamentu trebalo da shvati o čemu se radi, da dođe do toga da je to nezavisno tijelo, da to nije komisija Parlamentarne skupštine. I to je prošlo jedno vrijeme, mi se učimo mnogim stvarima, dakle to je nešto što se tako moralo dogoditi. Apsurd je bio da Kancelarija za reviziju to komentariše. Drugu stvar, znate da skupštinskim zastupnicima paušal. Imali smo predstavnicu revizije tamo, pitali su revizori iz Hrvatske i Srbije – da li je to udešeno dokumentom Parlamenta, što jeste, novim Pravilnikom je to definisano. Pa šta vi pišete, na osnovu čega tu Parlament nije udesio? A to revizija uporno piše, jer je sad postalo pravilo, bolje napisati nego nepisati. Jedan revizor koji je došao jedne godine, ne poznajući ništa o Parlamentu, je rekao treba šiht liste uvesti. Čovjek ne zna šta je zakonodavna vlast. Dakle, revizori koji dolaze, koji bi trebali da se upute u sve to, on dolazi i kaže treba uvesti parlamentu šiht liste, ne znajući da parlamentarci rade i kad imaju u svojim političkim partijama zadatke na terenu. I još samo, evo završavam, putni troškovi u zemlji i sa osvrtom na predsjednika Komisije i korištenje vozila u službene svrhe. Napravljena je revizija učinka oko voznog parka i revizija konstatuje da je mnogo efikasnije i jeftinije kad se koriste privatna vozila u službene svrhe nego kad se koriste državni automobili, jer tamo se peru benzin, popravke deset puta i tako. I nakon toga konstatuje da to što mi imamo u našim aktima usvojeno da je to prekršaj. Svi navodi koji su navodi ovdje za Parlament su navodi koji ne bi trebali da stoje, jer ni jedan ne odstupa od dokumenta koje je Parlament usvojio. Dakle, ja vas molim da napravimo(?) polemiku od toga, nismo do sada to radili, Kancelarija za reviziju prepisuje taj dio. Ne treba ništa što ne uklapa se u standarde, ne treba da se toga bojimo to moramo ispuniti, ali i ono što je udešeno u našim aktima to nije prekršaj i ne može da utiče da dobijemo mišljenje s rezervom. Hvala. 9
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Zvonko Jurišić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege. Ja bih se sa moje pozicije osvrnuo malo na ovo divno revizorsko izvješće, odnosno na sva revizorska izvješća koja sam onoliko uspio na neki način pogledati. Evo, slušajući izlaganje predsjedavajućeg, odnosno predsjednika Komisije za finansije i proračun Parlamenta BiH, profesora doktora Kabila, onako i jednu prazninu u ovom izvješću gdje je i sam predsjedavajući iznio, na neki način, sumnje u mogućnosti ovog Parlamenta da može bilo što napraviti o ovome izvješću. Mi svaki put kad raspravljamo o ovim izvješćima, nekada konkretnije i sveobuhvatnije, a nekada onako površnije, čini mi se da je danas bar po broju prijavljenih diskutanata, da bi ova diskusija mogla biti i sveobuhvatna kao što je sveobuhvatno ovo revizorsko izvješće i vrlo konkretno i vrlo kvalitetno. Vjerovatno ćemo završiti diskusije, razići se i kao i do sada po ovom pitanju se ništa neće napraviti. Ovaj Parlament je pokušao nekoliko puta da čak promijeni zakonsku proceduru, šta uraditi i učiniti sa onima koji kontinuirano, konstantno krše zakon, rade nepravilnosti, rade kriminal, skloni su korupciji u institucijama BiH. Ovdje mi pričamo o korupciji i o kriminalu, pa ta korupcija i kriminal je u ovoj zgradi, u ovoj zgradi do nas tamo u institucijama BiH na ... Ovdje, znači imamo ovo mišljenje sa rezervom uz isticanje predmeta. Vidim tu ministra obrane BiH, a volio bih da se i on ovdje očituje o nekim stvarima zašto je dobio, ne znam ni ja, negativno mišljenje. Ne samo on, nego svi oni koji se nalaze ovdje iz svih ovih 9 institucija, da ne kažem i još neki koji se ovdje nalaze. Ministarstvo, ali evo kolega Kabil, gospođa Majkić su oni raspravljali ovdje i na neki način kritizirali i rekli, izrekli nemoć, jer izvršna vlast koliko god puta smo mi donijeli neke zaključke, preporuke, je li, to drži negdje po strani i za to ih ništa ne brine. Ali ovdje postoji parlamentarna većina, znači parlamentarna većina je proizvela Ministarsko vijeće i u Ministarskom vijeću sjede ljudi koji su želja i volja parlamentarnih stranaka koji čine parlamentarnu većinu. Ti ljudi imenuju tamo, ne znam ni ja, ljude u agencijama, a oni konstantno, kontinuirano krše zakone, krše pravilnike i dovode sve nas u jednu sumnju da je tamo prisutan, a jeste, znači i korumptivni momenat i kriminalni momenat. To se vidi iz ovih izvještaja. Mi imamo dalje instituciju, ovaj znači dokument je javan što kaže, Tužiteljstvo BiH, šta poduzima po ovome, a ništa. Da li je neko ostao bez posla ili eventualno bez ijedne plaće suspendiran zbog svog neodgovornog ponašanja prema građanima BiH, prema proračunskim sredstvima? Ma nije niko. Čak poslije ovakvih rasprava imam osjećaj da su ljudi još više spremni, naelektrizirani da nastave raditi onako kako su do sada radili. E u ovim preporukama što se ovdje vidi, je li, da se, preporučuje se, ne znam ni ja, Upravi za indirektno oporezivanje da se drži zakona prilikom zapošljavanja i da se suzdrži od prekomjernog zapošljavanja ljudi na određeno i ugovoru o djelu. E, njima se preporučuje, evo mi to sad znamo. Da vidimo hoće li od danas, nakon ove naše rasprave, to ne činiti. Ne samo, ne znam, Uprava za indirektno oporezivanje, nego i sve one druge. Jer prošli put smo imali zastupničko pitanje koliko ljudi radi u institucijama po ugovoru o djelu. Pa smo vidjeli u raznoraznim, i u ovim malim institucijama koji nemaju baš veliki broj uposlenika, ne znam, nekoliko desetina možda 30, 10 kroz cijelu godinu se provlači na neki način od 7 do 10 ljudi, ne znam ni ja, koji rade po ugovoru o djelu. Ja i ne pratim baš, ali nisam u sredstvima javnog priopćavanja ni primijetio baš da je negdje raspisan natječaj za bilo koju od ovih institucija BiH za prijem u radni odnos kad je u pitanju, je li, ili za prijem državnog službenika ili namještenika. Nisam baš vidio, neću reći da ih nema, ali nisam baš naišao puno. Očito da postoje, znači neke druge metode, a to u svakom slučaju odgovara onima koji su parlamentarna većina. Ali dobro je da cjelokupna javnost u BiH zna i kakvi smo mi. Ovdje gledam, ja sam diskutirao sjećam se prošle ili predprošle godine, kada su članovima Upravnog odbora Uprave za indirektno oporezivanje, gledajte članovima Upravnog odbora, primanja bila 3.600 KM, sad su smanjena na 2.200 KM. Znači institucija BiH članu Upravnog odbora koju čine ministri financija i entiteta države, i čini mi se dvoje ili troje ljudi sa strane, imaju znači primanja 2.200 zato što su članovi Upravnog odbora Uprave za indirektno oporezivanja 2.200 KM. Gledam u ovim izvješćima i koja su pozitivna, neki od ovih direktora imaju pravo potrošnje mobitela, ne znam, 400-500 ili nešto maraka, je li, to su njihovi pravilnici. Znači, Ministarsko vijeće nema standardizirane pravilnike kad je u pitanju ni reprezentacija, kad je u pitanju potrošnja telefona i korištenja službenih vozila. Mi često puta znamo govoriti, ne znam ni ja, evo gospođa Majkić je govorila o korištenju vozila privatnih, taksija, službenih, državnih vozila, ne znam ni ja, pa se poredimo sa nekim zemljama Danski Parlament ima 2 vozila, ne znam ni ja, Švicarska Vlada nema ili ima 5 vozila. U nas ja ne znam ko sve nema vozila i na koji način ih sve ne koristi. Evo, to bi trebalo biti, znači ovdje imamo jako dobrih zaključaka, jako dobrih preporuka, ali ja ne bih preporučivao nekome, znači ovaj Parlament treba dati zapovijedi Ministarskom vijeću, institucijama BiH da provedu zakon u svakom segmentu do kraja, da se ujednače pravilnici u korištenju. Znači, neko je potrošio ne znam mobitela, ili sam vidio, ne znam, pozitivno izvješće recimo Institut za mjeriteljstvo 100.000 maraka za dnevnice su potrošili. I često puta ovdje nas pitaju kolike su plaće nama parlamentarcima, da nam treba smanjiti, e 100.000 maraka su potrošili za dnevnice za putovanje u inostranstvo, čini mi se ne znam, 30.000, 29.000 su platili nekih prenoćišta tamo i ovdje u BiH otprilike 30.00. I ne znam ni ja, direktor je potrošio za telefon mjesečno, ali to je u okvirima Pravilnika, 400 maraka. Druga agencija, direktor ima pravo potrošiti 200 maraka. Imaćemo danas točku dnevnog reda, znači usvajanja izvješća financijskog za 2012. godinu Ministarskog vijeća gdje ćemo vidjeti određene uštede u proračunu, ali vam kažem da je u BiH na snazi rastrošnost i da se uopće ne ponašamo sukladno situaciji i sukladno mogućnostima BiH, a to nam nije na čast, a prije svega to nije na čast parlamentarnoj većini. I danas će ovde i kolege iz parlamentarne većine raspravljati na ovu temu i evo šanse znači, evo da se popravimo što je moguće reći od danas, i da neko zbog ovih stvari koje je načinio ovdje, znači ove nezakonite stvari da neko odgovara u smislu kazne odbijanja od plaće, a ne ovo što kaže, na kraju što je rekao doktor Kabil, je li, neke da donesemo proaktivne mjere. Ma nema proaktivnih mjera, nema proaktivnih mjera. Imaju samo mjere kad vas neko eventualno po džepu ili eventualno suspenzija sa posla, ako nešto ... Kakva interna kontrola. Šef je vrlo bitan, odnosno najbitniji u bilo kojoj instituciji. Njegov djelatnik ne smije ni provesti internu kontrolu ako mu on to nije dopustio, on to radi potpuno ... Nego, kažem, nema proaktivnih mjera nego samo kaznene mjere, a na to moramo biti spremni i takve moramo i u našim redovima, a zato prije svega treba biti spremna parlamentarna većina. Hvala. 11
Zahvaljujem. Kao predsjedavajući Doma, koji ima i obavezu da usmjerava ovu raspravu, iskoristit ću ovu priliku da sve poslanike, pošto imamo poprilično povelik spisak prijavljenih, pokušam pozvati da što konkretnije raspravljaju o ovoj temi, dakle da ne prepričavamo stvari koje već imamo u samom izvještaju, da se pokušamo koliko god je to moguće fokusirati na konkretne zaključke i mjere. Svi ste dobili već 8 zaključaka od strane Komisije. Da vidimo jesu li to odgovarajući zaključci, ima li neki još prijedlog koji bi priključili tim zaključcima. Dakle, pozivam da nakon svake diskusije uslijedi i prijedlog nekog zaključka, jer od rasprave nemamo nikakve koristi, samo u konkeretnim zaključcima i mjerama možemo popravljati stanje. Dužan sam da kažem da ovaj dio koji sam sada rekao ne odnosi se ni na koji način na prethodne diskutante, već više poruka i svim ostalim da se pokušamo zaista fokusirati na temu i na popravljanje stanja u ovoj oblasti. Riječ ima poslanik Anto Domazet. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ja ću u prvom dijelu svog izlaganja dati osvrt na osnovne nalaze revizije i preporuke, a u drugom dijelu ću se osvrnuti na preporuke Komisije za finansije i proračun Zastupničkog doma. Na samom početku htio bih reći da ovaj Izvještaj, o kome danas raspravljamo, pokazuje veliki napredak u ostvarivanju javne kontrole nad javnim novcem i njegovom efikasnom upotrebom od strane Parlamenta BiH. Naravno, mi imamo dosta toga još tu za uraditi, prije svega za definiranje mjera kojima bi se dalje unapređivao proces odgovorne javne potrošnje, ali mislim da smo na dobrom putu. U tom smislu bih posebno želio da istaknem ulogu Ureda za reviziju BiH i odličnu saradnju koju smo imali na liniji Komisija za finansije i proračun i Ured za reviziju. Kratko bih pošao od ocjena koje su date u Izvješću Ureda za reviziju. Prva ocjena se odnosi na konstataciju da Proračun za 2012. godinu nije pravovremeno utvrđen. To je zaista velika prepreka u dobrom planiranju, a naravno i u praćenju kontrole utroška proračunskih sredstava. Mislim da smo već u 2013. otklonili ovaj nedostatak, evo sad smo na putu, odnosno na iskušenju da vidimo i za 2014. godinu kako i u kojoj mjeri ćemo ovome zadatku pravovremenog usvajanja proračuna odgovoriti, s tim da moram konstatirati odmah na početku da smo rokove koji su utvrđeni zakonom na određen način već probili. Ali eto, ima, ima načina da se propušteno nadoknadi. I uopće u vezi sa ovim primjedbama, odnosno preporukama koje je dao Ured za reviziju, ja bih htio da kažem da su to, da je to ustvari odličan vodić za aktivnost Parlamenta u dijelu koji se, u dijelu preporuka koje se odnose na njegovu aktivnost. Dakle, prvi dio, ovaj prvi, prva točka koja se odnosi na usvajanje proračuna to je naš strateški, dakle, cilj da Proračun za 2014. godinu bude usvojen na vrijeme. Druga točka se odnosi na sistem internih kontrola. Ja mislim da smo tu u velikom iskušenju, odnosno velikom, na velikom zadatku i preporuka koja je data od strane Ureda za reviziju trebalo bi da se nađe u planu rada Parlamentarne skupštine za 2014. godinu u dijelu koji se odnosi na Zakon o finansijskom upravljanju, odnosno alternativno Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Dakle, to je nešto što bi smo mi, čime bi smo mi svakako odgovorili na ovaj problem i uočeni nedostatak koji se spominje na svim, u svim takoreći izvješćima Ureda za reviziju. Inače bih htio da kažem da Ured za reviziju po mom mišljenju igra jednu vrlo progresivnu ulogu u izboru između dvije dileme. Prava dilema je da li tolerirati i spustiti 12 ljestvicu ocjene efikasnosti rada korisnika proračunskih sredstava ili podići tu ljestvicu i neprestano težiti postizanju većih performansi u korištenju proračunskih sredstava. Očigledno mi vidimo ovdje da je izbor Ureda za reviziju stalno podizanje ljestvice, jer kada pogledate detaljnije vi ćete vidjeti u preporukama i uočavanju problema da se recimo snažno naglašavaju interne kontrole i borba protiv korupcije, što mi u proteklim izvješćima nismo imali nešto posebno istaknuto. Prema tome, nisam za to, kao što je to bilo nekih mišljenja i na Komisiji za proračun i finansije, da govorimo o tome 68 institucija ima mišljenje sa nekakvom rezervom, pa svi smo isti, pa tu nema diferenciranja itd. Ured za reviziju traži nedostatke, a ne konstatira dobre strane itd. Protiv sam takvih mišljenja, mislim da moramo ići odlučno na podizanje standarda i to je ono što će nas dovesti do željenog cilja da novac javni koristimo na efikasan način. Nadalje, standardi potrošnje, to je jako važno pitanje. Bez standarda potrošnje mi ćemo imati uvijek ovdje i u ovoj, ovom visokom Domu voluntarističke rasprave. Evo, sad smo čuli neke kolege govore, potrošio 100 hiljada na putne troškove. Pa možda je to izraz velikih ušteda u toj instituciji. Šta je standard? Mi govorimo o tome da se u Ministarstvu vanjskih poslova troše silne pare na reprezentaciui, 576.000 maraka zaista zvuči, što bi rekao Gorki, gordo. Ali šta je standard? Možda je to, možda je to čak redukcija, možda je to snižavanje koje škodi ugledu zemlje. Pa ne, ja hoću da kažem da je voluntaristički pristup uvijek moguć ako nema standarda. Zato smatram da je ovo jedno od strateški važnih pitanja i adresirao bih ga na Vijeće ministara da pripremi standarde u najdelikatnijim stavkama rashoda institucija BiH. Javne nabavke. Mislim da imamo sad priliku da o ovom problemu porazgovaramo u svjetlu Prijedloga zakona koji će se naći na ovom Domu i da upravo na osnovi nalaza Ureda za reviziju priđemo i raspravi o takvom jednom dokumentu. Tu je u istoj, u istoj grupi problema i državna imovina, borba protiv korupcije, a posebno bih se zadržao na pitanju reguliranja pitanja plaća. U Izvješću Ureda za reviziju se spominje potreba da svi nivoi vlasti imaju različit, imaju svoj regulatorni okvir. Mi smo prošli put imali Zakon o plaćama i naknadama u institucijama tužilačke i sudske vlasti i svjesno ili nesvjesno mi smo tada problem promatrali neovisno od onog konteksta kojem, u koji nas sada stavlja Ured za reviziju. Dakle, to je jako važno pitanje vezano za upravljanje javnim novcem. I mislim kada sve pogledamo da od mnogih preporuka koje je dao Ured za reviziju na velikom broju je već Parlament anagažiran i rješavajući iz nekog drugog ugla probleme rješavamo i probleme koji su vezani za upravljanje proračunskim sredstvima. Kada je riječ o drugom dijelu mog izlaganja koje se odnosi na zaključke komisije, odnosno prijedlog zaključaka Komisije za finansije i proračun, ja bih samo istaknuo onaj dio koji se odnosi na neki ... aktivnosti koje treba dalje da slijede. Smatram prvo, i kao član Komisije, da je jako važno da preporuku Komisije koja se odnosi na to da na Parlamentu, odnosno na Zastupničkom domu i Domu naroda se obavi, da se podnesu izvještaji od strane predstavnika institucija koje su imali mišljenje sa rezervom uz isticanje predmeta da upoznaju ovaj Dom o tome koje su aktivnosti poduzete, koje su aktivnosti u toku, koje su realizirane i šta se kani uraditi u narednom periodu da se prevaziđu problemi koji su identificirani ovim izvješćima. Druga točka ovih preporuka, snažno bih želio da istaknem potrebu da Vijeće ministara bude aktivno uključeno u sve ove aktivnosti oko provođenja preporuka Ureda za reviziju. Mi bez Vijeća ministara nećemo moći završiti posao na pravi način. Zahvaljujem na pažnji. 13
Zahvaljujem poslaniku Domazetu. Riječ ima poslanik Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Uvažene kolegice i kolege poslanici, gosti, sve skupa vas pozdravljam. Ja imam posebno želju da iznesem par rečenica, ja neću govoriti kao prethodnik deset minuta ja ću u dvije, tri minute probati iznijeti ono što smatram kao poslanik i pripadnik opozicije. Ured za reviziju u svom Zbirnom mišljenju na 104 strani je izuzetno dobro pojasnio i obrazložio stanje u institucijama BiH sa svim napomenama. Međutim, ono što mene moguće malo iznenađuje, ali bih želio ovom prilikom da čujem, i na kraju krajeva da omogućim svojim skraćenim govorom i drugim kolegama da iznesu bar po koju rečenicu, jer od prethodnika prije svega vladajuće strukture imali smo priliku da čujemo kako je to potrebno da se učini. Kolega Domazet on je na izuzetno lijep znanstveni način iznio nama svoje stavove, mišljenja o ovom revizorskom izvještaju, međutim bilo bi dobro da se ovo i aplikativno prevede. Obzirom da vi činite parlamentarnu većinu, da imate izvršnu vlast, bilo bi dobro da se sve te stvari konkretiziraju, prije svega treća godina prolazi mi od toga praktično nemamo ništa. A u četvrtoj godini mi moramo postaviti samo jedno pitanje – da li je ova vlada, ovo Vijeće ministara, ova parlamentarna većina odradila posao za koji je praktično dobila priliku? Iz Ureda za reviziju u Zbirnom mišljenju uočeni su praktično problemi kroz budžet, dakle budžet nije na vrijeme usvojen. Slažem se u potpunosti, 2012. godina, odnosno 2011. protekla je u isčekivanju i formiranju vlasti itd., međutim 2012. je definitivno bila godina kada je trebalo nešto poduzeti. Nedostatak, to priznajem, međutim kad je u pitanju nedostatak strateškog planiranja, ja vjerujem da parlamentarna većina, odnosno Vijeće ministara nije uspjelo da odredi strateške pravce djelovanja u svim ovim oblastima u kojima su uočeni čak i problemi kroz revizorsko mišljenje. Borba protiv korupcije i prevara nije dala apsolutno značajne napretke i pomake, tako da mi tu sigurno ne možemo kao opozicija reći da je bilo šta učinjeno. Međutim, kod sistema internih kontrola, maloprije je kolega takođe Jurišić rekao, da imamo interne revizore itd., međutim i oni ne čine ništa. Dakle, postavlja se pitanje da li nama ti uopšte revizori i trebaju u takvoj masi i tavkom obimu, za takva sredstva, za tako mali efekat. U tom pogledu smatram da je, bez obzira kakvo je stanje, kažemo interne kontrole nisu efikasne. Neophodno je tražiti i jačati javnu upravu i fiskalnu odgovornost, međutim zaboravlja se da je jedan od razloga nepostojanja podzakonskih akata, koji su praktično u skladu sa zakonom već 2008. godine bili neophodni, a to je Zakon o plaćama, tad je bio upravo i rok da se ta podzakonska akta donesu što nije učinjeno. Nepostojanje standarda potrošnje to, o tome nema smisla ni govoriti, mislim da svi problemi praktično nedomaćinskog odnosa se ogledaju kroz putovanja, kupovine preskupih automobila, hotelskih smještaja, putovanja po svijetu na udaljenosti za koje nikakvog efekta, možemo reći ili vrlo malo je bili. Međutim, ono što je posebno u revizorskom izvještaju meni bilo interesantno je to upravo kod Uprave indirektnog oporezivanja, dakle preporuke u 33 tačke, svašta je navedeno. Vjerujemo da, ja sam često puta kroz poslaničke inicijative i poslanička pitanja upozoravao da praktično veliki broj prekršaja čine se na graničnim prelazima. Uprava indirektnog 14 oporezivanja učinila je određeni pomak, mađutim masa je toga, Vijeće ministara i vladajuća struktura nije učinila dovoljno da i ove stvari reguliše na vrijeme što svi skupa osjećamo kao jedan veliki propust. Međutim, što je prošlo je prošlo. Ured za reviziju je takođe u svom mišljenju, prije svega u analizi i Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine dao mišljenje s rezervom kroz 18 tačaka. Dakle, preporuke su takve kakve su navedene, međutim ono što je posebno interesantno je to da 11 tačaka iz praktično 2011. godine nisu, nisu realizirane. To smatram jednim od bitnim, obzirom da smo mi ovdje i ne možemo tražiti krivicu na nekom drugom već naprotiv moramo pitati da li smo mi učinili to što smo trebali, prije svega oni koji imaju upravljačke poluge. S toga bih želio da privedem kraju da samo sa jednim pitanjem, na osnovu svega ovog iznesenog kroz revizorske izvještaje – da li je moguće očekivati da se neko za sve ove propuste koji su učinjeni na bilo koji način upozori, sankcioniše, kazni itd.? I da li će ova generacija poslanika, pa i sljedeće koje dolaze, samo ove revizorske izvještaje isčitavati, diskutovati i pustiti da se prašina po njima slaže? Hvala.
Zahvaljujem kolegi Jagodiću. Prije nego što dam riječ sljedećem poslaniku, želim u ime Predstavničkog doma, vjerujem i u ime Kolegija, i u svoje lično ime da pozdravimo i učenike iz 13 srednjih škola sa područja Sarajeva i Istočnog Sarajeva koji su danas u posjeti Parlamentarnoj skupštini BiH u okviru obilježavanja Dana ljudskih prava. Riječ ima gospodin Beriz Belkić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Dakle, i ja ću pokušati, kao moj kolega opozicionar Jagodić, biti kratak. Vrlo kratko, dakle izražavam zaista priznanje našoj Komisiji što nam je na ovakav način obezbijedila jedan dokumenat, dakle Zbirno mišljenje koje daje mogućnost da se čovjek uopšte u ovom svemu snađe i da stekne jedan globalni pristup cijeloj ovoj stvari. Na osnovu toga može se jasno zaključiti da praktično samo četiri institucije posluju u skladu sa propisima, zakonima, uputstvima, pravilnicima, itd. Dakle, samo četiri institucije, to su ove tri agencije i ova Služba za poslove sa strancima i mislim da te četiri institucije treba posebno istaći i ohrabriti i ukazati ih kao jedna vrsta primjera. Dakle, 62 institucije jesu sa pozitivnim mišljenjem ali sa isticanjem predmeta. Dakle, šta to praktično znači, jesu li one kršile zakone ili nisu kršile zakone, ima li odgovornosti, ima li materijalnih šteta itd.? Dakle, ovo je prilično, ovo o čemu je profesor Domazet govorio, prilično konfuzno formulirane definicije ocjene stanja. Deset institucija posebno je obrađeno itd. radi mišljenja sa rezervom. Taj blagi izraz mišljenja sa rezervom, dakle da li su to institucije gdje je utvrđeno grubo kršenje zakona, propisa, itd., koje za sobom povlači i moralnu, ali naravno i krivičnu odgovornost? A što se tiče preporuka i zaključaka Komisije o tom ne vrijedi trošiti vrijema, svi znamo kakva je njihova sudbina i šta se s njima dešava. Ja sam se najviše javio zbog sljedećeg što ću reći, zbog ovoga što ću sada reći. Dakle, sigurno da je nužno napraviti jednu realnu analizu i ocjenu učinka ovakvog modela revizije, u 15 krajnjem šta on proizvodi, koje koristi donosi i koje preventivne akcije imaju rezultate. Jer sadašnji model koji je zasnovan prakrično na upozoravanju i preporučivanju itd. očigledno ne pije previše vode i ne doživljava ono što smo mi od njega očekivali. Mogu će da evropska praksa to ima za rezultat, ali naši prostori bogami preporuke i mišljenja sa rezervom, pozitivna, isticanje predmeta, ne bih rekao da dobro razumiju. Možda mi i previše očekujemo od kancelarije, odnosno Ureda za reviziju i zaboravljamo šta je njihova praktično osnovna funkcija. Dakle, oni praktično utvrđuju da li izvještaji prikazuju fer i istinito stanje o bitnim pitanjima imovine, obaveza itd. i da li su finansijske transakcije i informacije prikazane u finansijskim izvještajima usklađeni sa odgovarajućim zakonima i propisima. Dakle, prilično reducirana mogućnost Kancelarije da ima pravo da ulazi u potpunu suštinu kvaliteta pravilnika, podzakanskih akata, ovo o čemu je gospođa Majkić govorila. Ja sam, dakle potpuno siguran da treba Kancelarija za reviziju, Ured za reviziju ozbiljnije pristupiti i razmotriti zaključak ovog Doma, koji nije realiziran. Na moje poslaničko pitanje vi ste odgovorili, kad sam ja pitao – zašto se ne realizira zaključak ove Skupštine, pa ako on nije realan da ga stavimo van snage, Vi ste meni odgovorili – da nema potrebe itd., da svako diranje u ovaj zakon dovodi nas u opasnost da iskočimo iz standarda itd., i da dovodi nas u opasnost da učinimo Kancelariju ovisnom, nesamostalnom, da je izložimo pritiscima itd. Dakle, ja i dalje tvrdim da ovaj zaključak Predstavničkog doma, u ovom smislu u kojem sam ja govorio, da se Kancelarija ojača, da se ojača, jer očigledno da ovaj model ne pruža rezultate. Jer primjera radi, tri godine utvrđujete da Vijeće ministara ne donosi tri prosta pravilnika, reprezentacija, auta, mobitele, ono što javnost interesuje. I, sad su kao poslali te prijedloge pravilnika na neke konsultacije itd. Mi ćemo u izvještaju za 2013. to opet pročitati da ne postoje pravilnici po kojim se radi. Pa onda treba imati pravo pa dati nalog da nema te vrste troškova dok se to ne uredi, ili Komisija ili ovaj Parlament itd. I dvije, tri rečenice o izvještaju sa rezervom, mišljenju sa rezervom kad je riječ o Parlamentu. Dakle tome bi smo morali posebnu pažnju posvetiti, jer i mi smo akteri takvog stanja i naša komisija daje preporuke Parlamentarnoj skupštini. Kome? Znači, Službi za zajedničke poslove, moramo znati ime i prezime ko je na čelu i ko je odgovorno lice i koja služba odgovara za pare ove, za pravilnu upotrebu novca u ovom Parlamentu. I naravno, jedno je imati pravilnik koji je možda komotan, i o njemu treba razgovarati, a drugo je isplaćivati mimo pravilnika ili mimo bilo kako uređene oblasti. Dakle, ako je primjedba na paušale, onda treba govoriti – ljudi ne valja vam taj pravilnik, nemojte, puno vam je to, a ne da protuzakonito se radi, neradi se jer ima ta odluka, postoji odluka i molim lijepo. Ali o njoj onda treba raspraviti je li ona moralna, nije li moralna, treba li ne treba li, je li u skladu sa finansijskim mogućnostima itd. Evo, ovaj, dakle pozivajući vas još jedanput da razmotrimo i pažljivo izanaliziramo postojeći model sa stanovišta učinka, kao što odlično uradite revizije učinka po određenim pitanjima, dajte da vidimo, ovaj da analiziramo učinak ovog modela i da jačamo Kancelariju za reviziju BiH. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika, uvažena kolegica Dušanka Majkić. Izvolite. 16
Moram mom kolegi Berizu Belkiću da repliciram zato što ne može Kancelarija za reviziju da mijenja način rada, njen način rada je utvrđen standardima i njen sistem rada je putem preporuka, ona nema drugi nikakav mehanizam i njeni izvještaji su njeno vlasništvo do danas. Onog dana kad usvojimo te dokumente oni više nisu vlasništvo Kancelarije za reviziju, oni su vlasništvo ovog Parlamenta. Odgovornost za ponašanje nije revizije i ne treba jačati Kancelariju za reviziju, nju treba zbog drugih stvari jačati a ne zbog toga, ovaj Parlament treba jačati zbog toga da bude odgovoran, da ono što je napisano kao preporuka revizije mora biti izvršena. To što je, ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Samo malo, pa Vi repliku meni, pozitivno mišljenje je dobilo ove 2012. samo četiri institucije, to je 1,26% Budžeta BiH. A mišljenje s rezervom je dobilo, mišljenje s rezervom je 57,30% Budžeta BiH, to je ustvari mjera. Zašto je degradacija, došlo do degradacije? Zato što Parlament nije iskoristio mehanizme koji mu stoje na ruci i zato što on, koji je jedini odgovoran za to, izvršna vlast se uvijek ponaša onako kako može, ako Parlament nema bič u ruci oni će se uvijek ponašati drugačije. Nemojte Vi, kolega Jagodiću, nema tu, ima tu i vaših grijeha tako da ne budete, ne oslanjajte se samo na ovu vlast, ima tu tradicije ...
Molim vas bez dobacivanja, svako ima pravo na repliku.
Dakle, godinama ponavljamo iste preporuke. Tto što nisu realizovane to je isključivo odgovornost ovog Parlamenta.
Zahvaljujem. Evo ga sad dvije replike, uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Vrlo je kratko. Mi se očiglendo nismo razumjeli, ja ne govorim ni o biču, ni o pojedinačnim predmetima, ja govorim o potrebi, i mi imamo pravo, na kraju krajeva ovaj Parlament je donio zaključak da Ured za reviziju preispita potrebu promjene postojećeg zakona. O tom ja sam samo govorio, da ojačamo poziciju Ureda itd. Dakle, da vidimo šta je sa onih silnih prijava, odnosno predmeta koji su dostavljeni Tužilaštvu. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Pa naravno da nisu krivi, ja ... 17
Nemojte dobacivati s mjesta.
Pa nije problem, ovaj. Ima li još nešto Dušanka, ako ima recite.
Ima druga replika.
Dakle, sad smo se razumjeli, ja se nadam da smo se razumjeli, nemoj živa bila replicirati.
Dajte da se malo bolje slušamo pa neće biti potrebe za repliku. Uvaženi kolega Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja moram kolegici Majkić replicirati iz razloga što do juče sam i ja mogao slušati i pozdravljati i često puta i podržati Vaše sugestije, međutim danas kad se raspravlja Vi nosite odgovornost isto kao što revizori, i Vi nosite odgovornost ako kažete da je ovo sve uredu, a kritikujete neke druge. Ja u svom mandatu ne želim da govorim o nekim desetim, ja želim da govorim o onome šta sam ja učinio. Međutim, to što Vi govorite morate preuzeti odgovornost, jer vi ste imali upravljačke poluge i vi morate reći da niste učinili ono što ste trebali.
Dobro. Sljedeći, diskusija, uvaženi kolega Boško Tomić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo sve vas pozdravljam. Ja sam imao proliku da kroz raspravu na Komisiji za budžet i finansije učestvujem i u saslušanjima onih koji su dobili izvještaje sa rezervom ili rezervom sa isticanjem predmeta i da razgovaramo i da budemo među onima koji su kreirali ove zaključke. I iz tog razloga želim samo neke stvari ovdje još da spomenem i potenciram kako bi u nekom od narednih izvještaja se ne bi ponavljale. Ako stvari posmatramo i pustimo da idu same od sebe onda nećemo, imaćemo isti problem u sljedećoj godini. Ovdje se mora naznačiti da od 74 institucije su samo 4 institucije dobile pozitivno mišljenje, da je njih 58 sa isticanjem predmeta, jedno mišljenje sa rezervom i 9 rezerva sa isticanjem predmeta. Kada se uzme o kojim sredstvima se tu radi Budžet institucija u mišljenju sa rezervom je 498.377.000. Prema tome, to se radi o izuzetno značajnim sredstvima i zbog toga bi moralo da se vodi računa kako da što je moguće više institucija i organizacija dođe do pozitivnog mišljenja i do mišljenja koje će biti zadovoljavajuće u smislu prije svega potrošnje. Kada vršite pritisak i uticaj na manje institucije i organizacije onda mogu se postići određeni efekti, ali finansijski su zanemarivi. Zbog toga ključni problem treba da je, prije svega, ministarstva koja najviše troše, tu prije svega mislim na Ministarstvo odbrane koje troši 18 preko 330 miliona. Oni su postigli određene rezultate, oni su napravili nekoliko tih, realizovali su 7 preporuka, zatim negdje 9 preporuka im je u realizaciji, dok većina preporuka još uvijek nisu realizovane, odnosno nisu u toku, nije za njih nikakva aktivnost pokrenuta vezana za njihovu realizaciju. Tu je poseban problem što je došlo tu i do povećanja broja zaposlenih. Mi imamo tamo da je već sada preko 10 hiljada zaposlenih, a stalno govorimo o smanjenju broja zaposlenih, kažemo da je Budžet BiH opterećen, da je preko 22 hiljade zaposlenih, a ovdje dolazi do određenog povećanja broja zaposlenih. Iz tih razloga mora se jedanput sjesti i ovdje reći koliko nama treba u Ministarstvu odbrane vojnika, kojim načinom, na koji način će biti opremljeni, za šta osposobljeni, jer su to ogromna sredstva. Ja se dobro sjećam kada je uvijek bio, uvijek je bio pritisak na ta izdvajanje iz, za budžet i potrebe vojske i u prethodnim sistemima i sada, ali čini mi se da nema dovoljno podrške od sviju nas, ali ja zbog toga stalno insistiram na tome da se ide ka smanjenju broja pripadnika i ka smanjenju sredstava za koje, koja se izdvajaju za te potrebe. Kada se to sve zbirno posmatra moram reći da je došlo do određenih pomaka, ali ne u dovoljnoj mjeri koliko bi to trebalo. Poseban problem je što se preporuke koje donosi, ne samo Komisija, nego ovaj Parlament se ne poštuju, i to je problem. Mi imamo izuzetno kvalitetnu saradnju kad je u pitanju Kancelarija za reviziju i mislim da smo u toku ove dvije, tri godine i ako smo imali nekad nekih nesporazuma da su oni došli na nivo koji je sada poprilično dobar i zadovoljavajući. Usaglasili smo i iz tih razloga tu nema primjedbi, ali ima strašnih primjedbi gdje pojedinci bi mogli na vrlo jednostavan način i vrlo brzo da riješe pitanja posebno kad su u pitanju troškovi kod upotreba automibila, kod, postaje malo i degutantno kad na takav način više pričate, kod upotrebe automobila, kod reprezentacije, kroz putnih troškova, itd. Neprihvatljivo je da se, da nema jedinstvenih pravila kod određivanja visine cijene za iznajmljivanje prostora. Moramo da shvatimo da je na nivou zajedničkih institucija 27 miliona samo za troškove zakupa prostora, oni se razlikuju u jednom kvadratu od 10 do 40 maraka. Pa ne moraju sve, ja to stalno ponavljam, već ponovo ovdje u ovom Parlamentu da kažem, ne moraju sve institucije biti ovdje u centru ako je na periferiji mnogo jeftinija, mnogo jeftinija onaj, kvadrat. Drugo neadekvatni i broj kvadrata prema pojedinim institucijama negdje su od 8 do 12, negdje su i po 20 m2 za jednog zaposlenog. To su 27 miliona troškovi koji od ukupnog budžeta čine 3%, nisu nezanemarljivi nego mora se voditi računa da se oni smanjuju. Ja sam za to ako treba i da se prave određene institucije, bolje da se prave zgrade i objekti nego da se dovodimo u poziciju da izdvajamo izuzetno značajna i velika sredstva. Ovi troškovi poštanski uopšte, uzimajući i mobilne i fiksne telefone, oni su došli do određenog smanjenja, ali još uvijek mislim da tu ima rezervi, 9 miliona je tu potrošnje. Kad smo izvršili pritisak na mobilne telefone onda je počeo pomalo da raste i ovi fiksni telefoni, što znači uopšteno treba gledati jedne i druge troškove i na takav način pokušavati da se što je moguće više ti troškovi uklapaju u neke okvire koji su realni. Upotreba vozila je negdje oko 17 miliona dok je zakup parkinga 434 miliona. Ja vjerujem kada, pošto se iznajmljuje kod privatnika, kad se iznajmi prostor ja vjerujem da svako onaj ko vam nudi prostor za iznajmljivanje da će obezbjediti i parking. Nažalost ja misli da su to velika sredstva 434 hiljade maraka za takvu vrstu zakup, mislim da je to previše. Još želim da iznesem nekoliko stvari koje su, hoću namjerno da ih podcrtam, kada su u pitanju ugovori o djelu. Za ugovor o djelu isplaćeno 6.685.000, za privremene i povremene poslove 1.400.000, itd., za ostale, za ukupno ugovor i druge posebne usluge 43 miliona. Vrlo velika sredstva, a mislim da se posebno kada se radi ..., odnosno potpisivanje ugovora o djelu na poslovima koji su sistematizovani te stvari se ne smiju dešavati. 19 I na kraju šta želim još istaći, zahvaliti se i sekretaru naše Komisije koji je to kvalitetno pripremao i uradio i mislim da je Komisija imala tu jedinstven stav, dobru saradnju sa Kancelarijom za reviziju. Ali moram i ovo da kažem, da u 2012. po pravosnažnim sudskim presudama je iz budžeta izdvojeno 3.128.000 što je za 624.000 više nego u prošloj godini, od čega se odnosi na tužbe iz Ministarstva odbrane 283, iz Ministarstva finansija 153 i Granične policije 179. Ti troškovi nisu napravili vjerovatno ovi sadašnji ministri, ali ih je napravio neko drugi. Kada bi snosili odgovornost oni koji naprave troškove i na štetu Budžeta BiH vjerovatno da bi se odluke drugačije donosile. U tom smislu želim da pozovem da se vodi računa kod otpuštanja tih ljudi, kod drugih sankcija koje se uvode ako nisu vođeni procesi u skladu sa zakonom da će nam se to sve vratiti kao bumerang, ne ove nego možda za tri ili četiri godine što nije dobro. Nemojmo polaziti da stvari završavaju s našim mandatom, dajte da uvodimo reda i u svim segmentima. Hvala gospodine predsjedavajući.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Senad Šepić, diskusija. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege. Ja evo, neću ulaziti u neke posebne detalje ovoga Izvještaja, iako ima jako puno tamo prostora oko kojeg bi se imalo puno stvari reći. Dakle, moje su kolege manje više se doticale i nekih konkretnih unutra primjera. Dakle, ja mislim da ovaj revizorski Izvještaj kojeg je uradio Ured i kancelarija revizora je, po meni, uglavnom korektan. Ali on kada se ovako sagleda pokazuje dvije osnovne stvari, prema onome kako sam ja to vidio. Prvo je, dakle, da se stalno ponavljaju isti problemi. I evo, mi ovdje pričamo, i to je moj kolega predsjedavajući ove Komisije možda na jedan najkonkretniji i najprecizini način objasnio, od rastrošnosti i neuređenosti, od netransparentnog odnosa prema javnim sredstvima, od javnih nabavki, ugovora o djelu, zakupa prostora, slabe kontrole, slabe interne revizije itd., i to je nešto što mi svake godine ponavljamo. Dakle, ako mi to nakon dugo godina imamo kao situaciju da će uvijek to biti spomenuto u ovim izvještajima, onda to pokazuje jednu stvar, a to je da u ovoj zemlji postoji slaba politička volja da se pošteno i transparentno upravlja sa javnim sredstvima. I s druge strane pokazuje nemoć ovoga Parlamenta. Dakle, mi kao Parlament koji smo najdirektnije izabrani od ljudi da štitimo njihove interese i da im pomažemo da žive bolje, mi treba da jasnije i jače preuzimamo stvari u svoje ruke i preuzimamo odgovornost za stanje u kojem se nalazi zemlja. Dakle, način na koji se biraju rukovodioci ovih institucija, svih institucija koje troše javni novac, način na koji se bira Vijeće ministara i način kako se otprilike ljudi koji nas predstavljaju i koji vode vladu, kako oni budu tamo delegirani, je nešto što treba u političkom smislu da doživi određene promjene i da se pristup prema onima koji će nositi odgovornost, odnosno onima kojima se daje šansa da nose odgovornost, dakle da se mijenja u korist ovoga Parlamenta, koji je ustvari sastavljen od onih ljudi kojima građani daju povjerenje i od kojih građani očekuju da ih na najbolji mogući način vode i da ih na najbolji mogući način štite. Druga stvar je trend. Moja kolegica, Dušanka Majkić je to dobro otprilike kroz godine pokazala u procentima. Dakle, trend pokazuje da u zadnje dvije godine da se smanjuje broj relizovanih preporuka i da se povećava finansijska nedisciplina. Dakle, pogledajte situaciju 2013. godina, ili u zadnje 3-4 godine, cijeli svijet se nalazi u krzi. Dakle, imate, cijeli svijet 20 traži neke odgovore kako da se postavi, da ta transparentnost bude što veća i da trošenje javnih sredstava bude što racionalnije, da bismo mogli preživjeti tu krizu. Mi ovdje živimo u BiH, imamo vlast koja vodi ovu zemlju na način, dakle, da potpuno obrnuto radi u situcijama kada bi trebala imati potpuno drugačiji pristup. Dakle, mislim da u tom smislu iz ovoga Izvještaja možemo najdirektnije konstatovati da smo u potpunosti na krivom putu i moramo na neki način naći restart, moramo na neki način reagovati. Dakle, mislim da kroz ove izvještaje trebamo pokazati da nisu svi isti. Moj je kolega Beriz Belkić spomenuo nekoliko institucija koje su i navedene ovdje, koje su do kraja dobile pozitivno mišljenje. I ja mislim da to trebamo mi kao Parlament i kao društvo, kao politike u BiH afirmirati i na neki način to pokazivati kao primjer kako bi trebale djelovati, kako bi trebale raditi i druge institucije. I zato ću ja, evo na kraju, dakle, da budem što kraći, dakle predlažem da Predstavnički dom usvoji sve zaključke koje je Komisija na ovaj i ovakav način pripremila. S druge strane predlažem da Predstavnički dom obaveže Vijeće ministara, da najkasnije u roku od 60 dana, razmotri sve ove preporuke, jer su ovo izuzetno dobre, izuzetno dobar pristup, izuzetno dobar materijal, dakle, da razmotri sve preporuke i zaključke, te da dostavi svoju reakciju, odnosno svoje mišljenje i da odgovori na ove zaključke i preporuke u skladu sa svojim nadležnostima. Treća stvar, predlažem da ovaj Dom preuzme jednu od mojih inicijativa. Ja sam prije godinu dana podnio jednu od inicijativa prema Vijeću ministara, da izradi i da u parlamentarnu proceduru dostavi Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Danas smo ovdje čuli gospodina Šegu koji po ko zna koji put spominje da ova zemlja treba da ima Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Moram vam reći da je Vijeće ministara i da su nadležne institucije vrlo brzo reagovale po većini nekih drugih mojih inicijativa do sada, evo godinu dana čekam odgovor u jednoj rečenici, šta je sa inicijativom da BiH u ovakvom stanju u kojem se nalazi dobije Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Tako da vas pozivam danas, evo sve kolege u Predstavničkom domu, da podržite jednu takvu inicijativu, da to ustvari bude zahtjev ovoga Doma. Dakle, da Predstavnički dom obaveže Vijeće ministara da izradi i u parlamentarnu proceduru dostavi Zakon o fiskalnoj odgovornosti također najkasnije u roku od 60 dana. I predlažem, ukoliko želimo da pokažemo da mi zaista imamo i hoćemo da pokažemo tu političku volju da mijenjamo odnose i da na neki način reagujemo na ovo što svi vidimo da nije ispravno, da najkasnije u roku od 60 dana sazovemo posebnu sjednicu oba doma Parlamentarne skupštine BiH koja će imati naziv – Fiskalna pozicija BiH i realizacija preporuka i zaključaka Ureda za reviziju i današnjeg Predstavničkog doma, kad govorimo o Revizorskom izvještaju finansijskog poslovanja institucija BiH za 2012. godinu. Ja ću pismeno također dostaviti ove zaključke. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Slijedeći uvaženi kolega Petar Kunić, diskusija. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Uglavnom, nalazi i preporuke su i isti ili slični svake godine i Uredu za reviziju nije teško napisati izvješaje, dakle podastreti ih određenim podacima i istim, dakle, istom terminologijom, ista metodologija, podnijeti taj izvještaj. To nije teško, ubace se podaci itd. Ja bih volio kada bi izvještaji bili revizije malo konkretniji. Dakle, da se pođe malo ad persona, od ljudi, da se ti ljudi spomenu koji su odgovorni za neke stvari, a gdje imamo očito pitanja koja 21 nisu zakonita, odnosno koja se ne uklapaju u određene standarde. I to bi možda imalo bolje efekte. Dakle, svake godine kada razmatramo izvještaje, govorimo o finansijskoj nedisciplini, o neracionalnom trošenju sredstava, to su osnovne dimenzije. Postavlja se pitanje zašto je to? Svako od nas mora razmišljati, pa dobro, zašto se to ponavlja? Zašto se negativne stvari ponavljaju? Prevashodno, po mom stanovištu nedostaje legislativa. Dakle, pravni sistem je nedovršen. On nije samo nedovršen na ovom segmentu, nego je on nedovršen gotovo u svim segmentima na nivou institucija BiH. Da sad ne širim priču, držaću se ovog segmenta. Moja malenkost, kao što je maloprije kolega Šepić predložio neke dobre stvari, meni se sviđaju, negdje smo na istom tragu, je predložila Zakon o pravima i dužnostima ministara i viših državnih funckonera, odnosno funkcionera u organima državne uprave, upravnim organizacijama. Ovaj Parlament je potvrdio tu odluku i donio odluku u 12. mjesecu, prije godinu dana, da se donese takav zakon da Savjet ministara priđe izradi tog zakona, zatim je potvrtio tu odluku na moju intervenciju u petom mjesecu ove godine. Još ništa Savjet ministara nije dao. Postavlja se pitanje saradnje između Savjeta ministara i ovog Parlamenta. Naravno da imamo u Savjetu ministara ljude koji rukovode partijama i da će njihovi sljedbenici braniti njihove ideje i da će govoriti u najboljem svjetlu o bilo čemu što taj Savjet ministara donese. Sve do tada, sve do tada imaćemo ovakvu situaciju. Dakle, kada se radi o revizorskim izvještajima, onda nam je interes zajednički, svih, bez obzira iz kojeg smo entiteta, iz koje stranke, itd, dakle, da uredimo sistem. Sistem nije uređen sada. Zašto nemamo toga zakona? U tom zakonu smo mogli ugraditi, što sam ja i nagovijestio, mogućnost, a to su želje, da se utvrde ti standardi potrošnje ovih sredstava koji su katastrofalni u odnosu na druge države. Molim vas, to je katastrofa, to je ponašanje kao srednjevjekovni carevi kako su se ponašali. Ja sam, kada sam pročitao da ministri, što je nemoguće u aktima naći, evo zašto, da ministri imaju diskreciona ovlaštenja da daju nekome sredstva. Molim vas, u današnje vrijeme da ministar ima diskreciono pravo da nekom da 5 hiljada, 6 hiljada, 10 hiljada, itd. Pa, to mora biti noramtivno pravno regulisano, a očito, to se sprovodi na bazi podzakonskih opštenormativnih akata. E mi, koji se bavimo s pravom, stalno govorimo da zakonodavac ne smije prepuštati izvršnoj vlasti mnoge stvari da reguliše podzakonskim opštenormativnim aktima, nego mora detaljnije regulisati određenu oblast. Jer, podzakonski opštenormativni akti su problem. Time ste skinuli sa sebe odgovornost, a zakonodavac vam je dao mogućnost da donesete taj akt. Jer, bez zakona, ako ne kažete u zakonu to se reguliše podzakonskim aktom, taj akt ne može biti donesen. Dakle, to je jedan od velikih problema. Drugi problem mislim da je Ured za reviziju rekao, što nemamo zakona o korištenju budžetskih sredstava, nemamo taj zakon. Pa kako trošimo sredstva? Pa gdje smo mi do pravne države? Ona je daleko od nas, ne znam kada ćemo je stići i da li ćemo stići. Odgovornost. Odgovornost to je materijalni sadržaj pravne države. Nemamo to ugrađeno nigdje u sistemu. Mi imamo odnos izemeđu izvršne i zakonodavne vlasti uspostavljen na bazi Ustava. Ustav je konstitutivni jedan deklarativni, politički pravni akt koji traži razradu. Mi nemamo zakona na tom polju. Prema tome, ne dovršenost legislative je apsolutno jedan od razloga što imamo ovakvo stanje i koje će se ponavljati sve dok se ne sjedne, ozbiljno promisli da vidimo koje zakone u tom pogledu je potrebno donijeti. Svojevremeno sam predlagao da se hitno donese Zakon o javnim nabavkama. Onda mi je rečeno u Parlamentu – to je u toku, radimo sistematski na tome i to će biti vrlo brzo. A imamo izvještaje nevladinih organizacija da ova država gubi oko 700 miliona godišnje sredstava. Pa molim vas, zašto ne postoji politička volja za to, a sve zavisi od političke volje, oprostiće mi. Politička volje treba da stvara atmosferu, da daje impuls za donošenje zakona, za 22 regulisanje određenih oblasti. Prema tome, naravno da za ovu stvar snose odgovornost vladajuće strukture. Komentaristati pitanje zakupa, što je rečeno, potrošnja goriva, automobila itd., to je već degutantno ovdje raspravljati o tome, i to više ne bi trebalo ubuduće. Nećemo mi biti ali, ostaviti to isto pitanje narednoj grupaciji ljudi koji će zauzimati mjesta ovdje, je vrlo loše. To je nedozvoljeno. Ako parlamentarac u Engleskoj odgovara za 3 hiljade funti i mora podnijeti ostavku, pa molim vas, šta je ovdje? Gdje se mi nalazimo, u kojoj fazi? I meni se postavlja pitanje, pa šta da činimo? Jesmo li mi takvi ljudi, je li to stanje našeg duha? Šta je to? Hvala vam.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Šefik Džaferović, diskusija. Izvolite.
Gospodine predsjedvajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Kad god se raspravlja o Izvještaju revizije i naše Komisije povodom tih izvještaja, uvijek se po pravilu postavi i pitanje – pozicija i uloga institucije generalnog revizora ili generalnih revizora u BiH, s ciljem sagledavanja da li je ta uloga i pozicija postavljena na pravi način i treba li nešto kada je u pitanju revizija u našem sistemu unaprijediti. Dakle, ja spadam u red onih zastupnika koji tako posmatraju stvari i do sada smo tragajući za rješenjima kako da revizija da što je moguće bolji rezultat. Ja sada želim da kažem da revizija, od vremena kako je ustanovljena u BiH pa do danas, dala je ogroman rezultat, ali uvijek trebamo težiti i sagledavati polja u kojima još uvijek nema rezultata i gledati kako taj rezultat postići. Do sada smo mi raspravljali o poziciji revizije, da li revizija treba da podnosi krivične prijave kada uoči određeni nedostatak ili treba samo da izvještava institucije. Čini mi se da smo tu stvar raspravili ovdje u Parlamentu i da je opredjeljenje da se poštuju međunarodni standardi, a oni kažu da revizija ne treba da bude ta koja će podnositi krivične prijave, nego će dostavljati izvještaje nadležnim organima, pa neka nadležni organi u okviru svojih ingerencija postupaju. Ono što ja ovaj put vidi kao napredak u odnosu na sve dosadašnje godine je, po mom mišljenju, skoncentrirano u zaključku ili prijedlogu zaključka broj 8 koje je naša Komisija formirala i dostavila nam ih ovdje, dakle. U 8. zaključku se, čini mi se, po prvi put od kako postoji ova vrsta rasprave u Parlamentu BiH, predlaže nešto što zapravo obavezuje Parlament na kontrolu realizacije onoga što je revizija utvrdila kao nedostatak. Dakle, otklanjanja nedostataka. Po prvi put se kaže da će sedam institucija koje su dobile mišljenje s rezervom uz isticanje predmeta, ili mišljenje sa rezervom, biti obavezane da u roku od 90 dana, ovdje pred Parlamentom iznesu plan otklanjanja nedostataka koji se ponavljaju unazad tri godine. I mislim da je to odlična stvar, da je to dobra stvar. Želimo da vidimo ovdje, ja sam inače bio zagovornik da se u Parlamentu raspravlja izvještaj po izvještaj, onako kako se radi na komisiji. Da ministar ili rukovodilac organa uprave bude ovdje prisutan, revizor koji je vršio reviziju i izvolite eno vam govornica, evo nas ovdje i da vidimo gdje je problem. Pa smo se onda opredjelili da to radi komisija. I komisija to radi na osnovu standarda koje smo mi usvojili još 2000. godine, dakle, kada je ustanovljena revizija. Ko se sjeća, 2000. godine, kada je ovaj institut uspostavljen, čitava serija seminara i edukacije članova Parlamenta je bila na tu temu kako postupati sa izvještajima revizora. I od tad pa do danas se to primjenjuje u BiH. I mislim da je na kraju dovoljno da to bude pred komisijom i da mi na Parlamentu ovdje možemo razmatrati zbirne izvještaje, ali cijenim da je zaključak 8., koji je dostavljen ovdje kao prijedlog, nešto što je 23 novum u odnosu na dosadašnje stanje i mislim da je jako dobar, jer će sedam institucija imati obavezu, a mi ćemo kao zastupnici imati priliku da čujemo šta su uradili u roku od 90 dana, od dana kada se usvoji ovaj izvještaj, na otklanjanju nedostataka koje je utvrdila revizija. Mislim da će to doprinijeti tome da iduće godine bude manje tih nedostataka koji će biti konstatovani od strane revizora. Još samo kratko dvije stvari. Prvo, dakle mislim da revizija treba da nastavi sa revizijom učinka. Mi smo ovdje kroz Izvještaj dobili institucije koje imaju mišljenje s rezervom, sa istaknutim predmetom, koje imaju pozitivno mišljenje sa istaknutim predmetom, itd., koje imaju pozitivno mišljenje, i to je dakle uredu. Revizija učinka, određene pojave koje se ponavljaju je imala običaj da razmatra u svojim izvještajima. Neki od tih izvještaja su nam prezentirani ovdje u Parlamentu, kao što je npr. upotreba službenih vozila i još neki drugi izvještaji koje smo kroz reviziju učinka dobijali ovdje. Ja predlažem da Ured generalnog revizora, dakle ovo pitanje pojava koje se javljaju kroz ove redovne izvještaje, kao pojave analizira i dalje kroz reviziju učinka i da se to i šire zahvata nego što se to do sada čini. Kolega Kunić je kazao jednu stvar s kojom se ja u potpunosti slažem. Ne može država dozvoliti nijednom pojedincu, pa makar kog nivoa on bio i kakve funkcije bio, da autonomno, po vlastitom nahođenju raspolaže finansijskim sredstvima, nijednom. Moraju postojati pravila, mora se znati ko su korisnici, pod kojim uslovima, kako, koje su procedure i to se sve skupa mora ispoštovati. Recimo to je jedna od stvari koja bi mogla da bude predmet revizije učinka, da vidimo kako se stvari odvijaju u BiH na tom planu. I da to na kraju krajeva iz našeg sistema isključimo ili da to na pravi način u BiH uredimo. I druga stvar koju želim da kažem je da, iako svjestan da revizija ne može podnositi krivične prijave, i dakle slažući s tim međunarodnim standardom, ja ipak sugerišem da osim što će se izvještaji generalnog revizora za određenu instituciju dostavljati nadležnim institucijama, pa i tužilaštvima, da kada se naiđe na neku pojavu u funkcioniranju određene institucije koja može da ima elemente nezakonitog ponašanja, da se, da revizija onda samo o toj pojavi treba da obavijesti nadležne institucije. Naravno, ne preferirajući odluku, ne sugerirajući odluku institucijama, ali mislim da bi i to bio doprinos uspješnijoj borbi protiv nezakonitosti, odnosno bio doprinos efikasnijem i funkcionalnijem djelovanju revizije u BiH. Hvala vam.
Zahvaljujem. Slijedeći uvaženi kolega Niko Lozančić, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo, članovi revizije, gosti. Pa, ono o čemu bih ja nešto rekao, više bih govorio o metodu ukupnog našeg parlamentarnog rada, djelovanja i postupanja, kada je u pitanju institut revizije i ukupnim odnosima svih institucija koje u tom procesu sudjeluju. Čini mi se počesto da imamo puno priče, da me niko krivo ne shvati, puno galame, a malo efekata. Imamo instituciju revizije za koju se slažemo, evo ovaj, bar od kada sam ja ovdje u Parlamentu, da vrlo korektno, profesionalno rade taj dio posla, i to više nije nikakva novina. Imamo naše revidirane institucije i odmah ću reći ja mislim da iz godine u godinu se bilježi napredak u poštivanju pozitivnih zakonskih propisa i utvrđenih normi kada je u pitanju 24 raspolaganje javnim sredstvima. Mi za 2012. godinu nemamo niti jednu revidiranu instituciju sa negativnim mišljenjem. Za mene je to napredak. Imamo 58 institucija s pozitivnim mišljenjem uz isticanje predmeta, ali koje su simboličke naravi. Mislim evo, najčešće je isticanje pitanje nepostojanje Akcijskog plana za prevenciju borbe protiv korupcije, najčešća je to primjedba koja je ... i ok. Znači, mi nemamo krupnih problema i plašim se da se počinjemo baviti malo sitnicama. Plašim se da ne upadnemo u zamku pa da ne napravimo inflaciju nekakvih nezadovoljstava i da ne stvorimo percepciju, nepotrebnu percepciju, a nisam ja protiv, reći ću poslije ovaj, oko ovih određenih prijedloga, znači nepotrebnu percepciju kako ništa ne valja. Imamo reviziju koja radi, evo konstatirali smo i zahvaljujem se svima onim koji su to konstatirali, da naše Povjerenstvo za finansije i proračun dosta dobro i kvalitetno odrađuje ovaj dio posla. Ja ću kao jedan od članova Povjerenstva reći da imamo izvrsnu suradnju sa Uredom za reviziju, znači tu sve funkcionira. Imate, kao što ste vi rekli, evo da ja sada ne hvalim taj izvještaj, imate dosta dobro Izvješće i Zbirno izvješće i Ureda za reviziju i našeg Povjerenstva za finansije i proračun. I ono što se meni čini, kako ja vidim ulogu Parlamenta inače u ovom svemu, meni se čini da nema potrebe da se mi svi bavimo, ako već imamo sve ovo što imamo u Parlamentu, da se bavimo svim pojedinačnim revidiranim institucijama. Meni se čini čak da bi bilo dobro razmisliti svima nama da se bavimo isključivo institucijama koje imaju mišljenje negativno, da se bavimo zbirno svim, kroz reviziju izvješća o izvršenju proračuna. Znači mi ćemo sada imati, evo narednu točku to pitanje, ponavljaćemo ovu priču koju sada pričamo u biti. Mislim, nema nikakve nove priče. Znači, a u Izvješću o izvršenju proračuna vidimo koliko je ukupno sredstava planirano, koliko je i za što je utrošeno i imamo reviziju tog Izvješća i onda vidimo gdje su defekti u trošenju i raspolaganju tim sredstvima. A naša uloga bi trebala biti da onda temeljem tih zbirnih efekata, zbirnih upućivanja Ureda za reviziju, gdje su defekti, da djelujemo i vidimo. Evo, vidimo da su ti, uvjetno, defekti pojavljuju manje ili više slični u svim revidiranim institucijama. Normalno je da se više pojavljuju tamo u institucijama u kojima ima veći broj uposlenih, normalno je da se više pojavljuju u institucijama u kojima se raspolaže sa značajnim, velikim finansijskim sredstvima. I vi vidite da imamo institucije, Ministarstvo vanjskih poslova, Ministarstvo obrane kao velike proračunske potrošače u kojima velik broj uposlenih ima, u kojima su specifične djelatnosti itd., koje se iz godine u godinu pojavljuju sa određenim primjedbama, evo da tako kažem i koje budu razlog za određena, za ne davanje pozitivnog mišljenja. Najčešći broj primjedbi, bar do sada koje se pojavljuje, jeste pitanje ovih, ja bih rekao, perifernih stvari, evo uvjetno da kažem, ... uvjetno. Trošenje reprezentacije. O tome pišemo iz godine u godinu. Vrlo je jednostavno riješiti i kada riješimo ko ima, ko nema, koliko ko ima, završeno. Standandiziranje završi i to se može riješi uistinu za pet minuta, ako mi to hoćemo da riješimo. Evo ovaj, ima konkretan prijedlog, imate prijedlog jednog od zaključaka Komisije da se ide u izradu zakonskog prijedloga, znači Vijeću ministra, da se ova pitanja standandiziraju. Znači, i slažem se ja sa kolegom Domazetom, kad kažete Vi, i ja sam to govorio odmah da kažem, da ne bude nikakvih dilema, 600 tisuća maraka da jedna institucija potroši za reprezentaciju to stvarno bombastično zvuči. I to je puno para, to je više od pola miliona maraka da neko negdje potroši neke reprezentacije. I sada mi ako hoćemo demagogiju prosipati onda kažemo jeste, a prosječna najniža mirovina 400 maraka, pa kada to pomnožite puta koliko, stvarno vas jeza uhvati. E sad, ali nigdje nije propisano koji je standard za tu reprezentaciju. Kolega Vrankić mi reče maloprije da mi spadamo vjerovatno u red, kada je državna razina vlasti, ovo o čemu mi raspravljamo, jeftiniji ..., 7% od ukupnih proračunskih sredstava košta obrana, obavještajni sektor, sigurnosni sektor, zakonodavna vlast, izvršna vlast, sudbena vlast, itd. Nije to puno, po mojim standardima, ali ovaj, ako hoćemo prave standarde onda 25 moramo ih zajednički utvrditi, pa ćemo reći, eh, jeste puno i 7%, hoćemo li 3%, hoćemo li 2, koliko? Ali da kažemo. E onda više se nećemo imati pravo iščuđavati je li, ne znam ni ja, primjereno da se za određene stavke, za određene namjene troši ili ne troši odgovrajuća sredstva. Ja tako vidim ulogu našu u Parlamentu. Znači ona bi trebala sada rezultirati. Ako je revizija dobro radila, ako je Povjerenstvo dobro radilo svoj dio posla, možemo mi pričati, koliko god trajala ova sjednica, a mi se nećemo moći baviti onoliko vremena ovim pitanjem, koliko smo se mi u Povjerenstvu i u reviziji bavili ovim poslom, jer smo imali nekoliko tematskih sjednica od nekoliko sati po svakom od ovih pitanja. Ne vjerujem baš da ćemo toliko potrošiti ovdje vremena i možemo uglavnom površno ovo sagledavati, uglavnom. I evo, ovisno ako je u Ministarstvu vanjskih poslova, ako nije tamo član iz moje stranke, pa ćemo malo trenirati strogoću na njemu a zaboravićemo nekoga iz druge stranke itd. Znači, ja pozivam, evo prije svega Kolegij da razmotri mogućnost o budućem načinu razmatranja ovih revizijskih izvješća. To je jedna stvar. Druga stvar, sve vas, normalno pozivam da, uz podršku radu Povjerenstva za financije i proračun, prihvatite Izvješće tog Povjerenstva i kao svoje sve ove zaključke koje je predložilo Povjerenstvo Zastupničkom domu. I ono što se do sada javljalo kao problem, zamoljavam, predlažem, evo ne znam da li treba, jer je ovdje to već sadržano u ovim zaključcima, da vodimo računa malo o provođenju zaključaka koje sami donesemo. Mislim da je to do sada falilo. I ako mi uspostavimo kontrolu nad provedbom vlastitih zaključaka ja sam siguran da će efekti ukupnog bavljenja ovim poslom, biti puno veći. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Borislav Bojić, diskusija. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, uvaženi gosti. Dakle, na samom početku, hoću da kažem i da pohvalim način na koji je izrađen ovaj Izvještaj od strane same Komisije. Dakle, ovo je jedan od rijetkih izvještaja koji je vrlo pregledan i u kome se može zaista, ko želi, da sagleda stanje u ovoj oblasti, da to baš onako temeljito, sa svih aspekata, i stoga zaista jedna pohvala samoj Komisiji. Mislim da ova vrsta metodologije treba da bude primjenjiva i kod drugih komisija. Obzirom da ovdje danas imamo jako puno kritika, ja koristim priliku da pohvalim, dakle, Agenciju za policijsku podršku, Agenciju za forenzička ispitivanja i vještačenja, Agenciju za antidopinšku kontrolu BiH i Službu za poslove sa strancima BiH, koji imaju pozitivan izvještaj. Ja vjerujem da će primjer ovih institucija slijediti one institucije koje imaju izvještaje sa rezervom ili pak negativne izvještaje. Istini za volju, gro ovih izvještaja sa rezervom, sa određenom vrstom preporuka, i na što treba posebno ukazati, a i sama Komisija, dakle kroz same zaključke između ostaloga kaže – Predstavnički dom ponovo zadužuje Savjet ministara, Predstavnički dom ponovo zadužuje Savjet ministara ili ne znam, sljedeća tačka – ponovo se zadužuje Savjet ministara itd. Pa ćemo imati situaciju u kojoj ćemo praktično u kontinuitetu ponavljati ove kvalifikacije kada su u pitanju revizije koje imaju praktično u posljednje tri godine jednu te istu kvalifikaciju, u smislu ovih rezervi. Postavlja se pitanje odgovornosti onih kojima mi donosimo zaključke. Na kraju krajeva postaće i bezpredmetno da 26 Parlamentarna skupština ponovo utvrđuje jedne te iste zaključke, a da nema nikakve odgovornosti za realizaciju tih zaključaka. Postavlja se pitanje i sankcija, na kraju krajeva, onih koji ne izvršavaju zaključke Parlamentarne skupštine. Kakvu oni obavezu imaju, da izvrše zaključke Parlamentarne skupštine osim, evo da kažem, neku moralnu obavezu da to urade. Naravno postoji odgovornost i Parlamentrne skupštine. Ja ne želim da u sklopu te odgovornosti Parlamentarne skupštine koja se u javnosti predstavi na način kako su to odgovorni oni ljudi koji sjede ovdje u ovom Parlamentu, a ne neki drugi koji vode poslove koji su vezani za poslove Parlamentarne skupštine. Mislim da potpuno jasno određivanje i utvrđivanje odgovornosti osoba koje su odgovorne za stanje u određenoj instituciji treba tačno i konkretno locirati, kako to reće kolega Kunić. I posebno želim da podržim onaj dio diskusija i diskutanata koji su govorili o nepostojanju legislative, odnosno zakonodavnog okvira za riješavanje određenih pitanja. Pa, na kraju krajeva i prva konstatacija koja se odnosi na Parlamentarnu skupštinu, kaže se – nisu konkretizovane aktivnosti na donošenju Zakona o pravima i dužnostima poslanika i delegata, itd., itd., kroz izmjene i dopune i tome slično. Ko je odgovoran za to? Ne vjerujem da je Parlamentarna skupština, valjda je Savjet ministara trebao da pripremi tu vrstu prijedloga, te da se u proceduru uputi ova vrsta zakona. Ukoliko bismo htijeli zaista objektivno da pospiješimo stanje i da koristeći ove revizorske izvještaje stavimo u funkciju poboljšanja stanja, onda bismo trebali da krenemo od Parlamentarne skupštine, pa redom. Obzirom na sve ovo što je konstatovano u vezi sa Parlamentarnom skupštinom sigurno se može doći do toga ko su, dakle, odgovorne osobe za provođenje određenih aktivnosti. U vezi s tim ja želim da kažem da, prije svega kao poslanik a vjerujem i veliki broj ljudi koji ovdje sjedi, postavlja se pitanje kakvu vrstu odgovornosti ima za sve one kvalifikacije koje su usmjerene prema Parlamentarnoj skupštini BiH. Zaista to tako ne stoji. U javnosti se to potpuno drugačije predstavlja. Čim se pomene, pomenu razna pitanja, privilegije, prinadležnosti, u prvom planu su tu parlamentarci. A šta je stvarna suština? To je ono do čega ni mi kroz analizu nismo došli, niti smo na tu vrstu pitanja bilo kada ukazivali. Dakle, ja mislim da bismo prvo trebali da počnemo od same Parlamentarne skupštine, i naravno od svih onih institucija koje su između ostalog ovdje, kada su u pitanju izvještaji sa rezervom konstatovani od strane revizije i u svakom slučaju da se ide ka odgovornim licima. Naime, kada je u pitanju sama odgovornost ja ne bih rekao da političke osobe, pa recimo npr. i ministri, po meni, to je sada naravno samo moje mišljenje, treba da snose odgovornost za finansijsku, finansijsku odgovornost u tom smislu što su to političke ličnosti koje ne moraju da budu stručne ličnosti, ne moraju da budu finansijeri, ne moraju da budu pravnici, ne moraju da budu knjigovođe, to su osobe koje obavljaju političke funkcije i bilo bi dobro zadržati tu sferu politike, a da tu odgovornost, u smislu finansijske odgovornosti, imaju, ne znam, sekretari ministarstava, dakle ovlaštene osobe koje su, između ostalog, strukovni ljudi koji mogu da izvršavaju zakonom propisane obaveze i na kraju krajeva da odgovraju za neizvršavanje takvih obaveza i da zbog toga trpe sankcije. Inače ovako, ako mi budemo pravili političke odgovornosti, da je odgovoran ministar, da je odgovoran, ne znam, predsjednik Parlamenta itd. imaćemo političku priču a nećemo imati realizaciju provođenja ovih aktivnosti. Stoga je moje mišljenje, naravno koje može djelimično da evo bar bude sugestija, da bi bilo dobro finansijsku odgovornost dati u ruke strukovnih ljudi koji mogu da ukažu šta je to u skladu sa zakonom, pravilnikom, odlukom i tome slično, a ne politička ličnost koja se zove ministar ili predsjednik Parlamenta. Što on mora da bude finansijski ili pravni stručnjak? Ne mora, nije obavezan da bude. Dakle, politika pripada svim sferama društva, pa neka sfere društva upravljaju onim čime treba da upravljaju, a odgovorna lica neka odgovaraju zato što neka odluka nije urađena u skladu sa nekim propisom. Pa, ne mislite valjda da ću ja da 27 odgovaram za sve ono što je konstatovano za Parlamentarnu skupštinu BiH? Kakva je moja odgovornost u vezi sa nekim ovim, ne znam događajima koji su ovdje konstatovani, da idem od jednog do drugog. A osjećam se odgovornim jer ništa nisam preduzeo. A šta ja mogu? Mogu da radim na pitanju donošenja zakona, naravno na prijedlog Savjeta ministara. To je moja obaveza i da svoje obaveze jednostavno tako i koncipiram. Slažem se s kolegama koje su govorile o standardima. Zaista je to pitanje kome treba posvetiti posebnu pažnju. Pitanje standarda, ja neću ponavljati ono što su kolege rekle, ali je nešto što je važno, iz prostog razloga počnimo od ove konstatacije koju je sama revizija konstatovala, to je pitanje upotrebe nabavke službenih automobila, nabavka računarske opreme, korištenje usluga reprezentacije i tome slično. Šta je to standard koji može obezbijediti Budžet BiH, odnosno finansije BiH ili građani BiH, počnimo od voznog parka. Je li naš standard BMW i Audi ili je naš standard možda Škoda, možda Fijat. Ne znam, ali mi se čini da ima puno BMW-ova, da ima puno Audi-a, da ima puno vozila pod pratnjom, a da mi nemamo standard za tu vrstu. Čini mi se da više ličimo na Bundestag kada je u pitanju vozni park, a kada je u pitanju stanje finansija, kada su u pitanju građani o kojima mi često govorimo, stanje nije baš takvo. Možemo li mi sebi priuštiti BMW, Audi i tome slično? I možemo li priuštiti pratnju svakom kantonalnom, entitetskom, državnom službeniku koji, evo da kažem, krstari po BiH, gdje god krenete? Ja sam nedavno, kada god naiđem uvijek neka rotacija. Ne znam kakva je, koji je to toliko visok funkcioner? Pa trebalo bi još ovim poslanicima što sjede ovdje, oni su izabrani od naroda, po jedno vozilo, pa da svi uključimo rotacije, pa da onda po BiH krstarimo sa raznoraznim. Pogledajte stanje u susjednim državama. Koliko vozila pod pratnjom imate recimo npr. u Hrvatskoj ili u Srbiji? Do desetak vozila. A koliko imamo u BiH? Ne znam, čini mi se da svaki manji kanton ima toliko vozila pod pratnjom. Jesu to troškovi, jesu li to državni novci? Jesu, naravno. Dakle, ta vrsta standardizacije, koja vrsta mobilnog telefona, koju vrstu opreme mi možemo sebi da priuštimo? To je pitanje standarda i u svakom slučaju podržavam one koji su govorili o standardizaciji onoga što treba da se priušti onima koji rade u državnoj službi. Naravno kada je u pitanju i sama reprezentacija, nabavka službenih mobilnih telefona i tome slično. I na kraju da zaključim, da ne uzimam ni ja previše vremena, pitanje legislative, zaključiću time, pitanje legislative, pitanje odgovornosti, počev ovdje od Parlametnarne skupštine, pitanje rasprave nas parlamentaraca koji sjedimo, da li smo mi spremni da prihvatimo kvalifikacije koje su upućene prema Parlamentarnoj skupštini a mi sjedimo u njoj. Jer, ova vrsta kvalifikacija neće biti upućena službenicima, nego upravo nama koji ovdje sjedimo. Dakle, mi treba da preduzmemo određene mjere u smislu donošenja zakonske legislative i naravno da tražimo odgovornost svih onih koji ne postupaju u vezi sa nalazima koje je utvrdila revizija, u svim institucijama. Na kraju još jednom koristim priliku da pohvalim one koji su imali pozitivne revizorske izvještaje i zahvaljujem se Komisiji iako nisam uvjerenja da ovakva vrsta stavova koji se odnose na zaduženja, poput ovih, ponoviću još jednom, ponovo se zadužuje Savjet ministara, ponovno se zadužuje, i gledao sam konstatacije u posljednje tri godine potpuno su identične. I ako ovako nastavimo ponovo ćemo imati neefikasnu, dakle, državnu službu u smislu racionalnog trošenja sredstava. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Dragan Vrankić, diskusija. Izvolite. 28
Hvala lijepo. Poštovane kolegice i kolege, poštovani gosti. Evo, želim i ja da dam svoj prilog ovoj raspravi i nastojat ću da se ne ponavljam s kolegama. Prije svega u startu želim da podržim ovaj Izvještaj koji je jako dobar sa svim ovim zaključcima i isto tako izvještaj naše Komisije koja je dala veliki obol u ovome radu. Kad je u pitanju kontrola utroška javnih sredstava onda ja mislim da je to nešto ono što je nulte vrijednosti i da ni u jednom parlamentu ne bi trebalo biti podjele na poziciju i opoziciju, to je ono ispod crte. I mislim da moramo svi imati jednaku zadaću i jednaku odgovornost prema tome, a mislim da se to manje više danas i osjeća. Kad je u pitanju ovaj Izvještaj, ja ne bih se složio s tom konstatacijom da stagnira ili da imamo nešto lošiji trend koji se možda na neki način statistički može izvlačiti, a statistika često puta može odvesti nas u krivi smjer. Ako se sjetimo onih kojih smo imali priliku, a velika većina ovdje je imala priliku da prati rad i uspostavu same revizije, onda recimo u poslednjih 7- 8 godina vidimo jedan veliki napredak. Sjećam se proračuna kad je bio na nekih 15-20 stranica, sad je na nekih 300 ili možda kad sve skupimo oko njega ima i 500 stranica izvještaja, koji su evo sad došli u jednu, što bi rekli bukvar napravljen od njih, gdje možemo transparentno da sagledamo i sve vidimo i mislim da je to sigurno jedan veliki napredak. Međutim, ono što ja želim dati jedan mali prilog o ovome svemu, je to da kad je u pitanju borba protiv zloupotrebe onda je najbolji mehanizam sustav. Ako imate sustav onda možete sve napraviti. Vrhunski stručnjak u neuređenom društvu ne znači ništa, u uređenom društvu jedan prosječan čovjek može dati puno ako je na pravom mjestu i radi na pravi način. Mi sad kad vidimo vaše preporuke koje ste vi dali, i što je dobrim dijelom naša Komisija predložila u operativnom smislu, onda vidimo da su to nešto što ne možemo prebacivati baš tako jednostavno odgovornost na proračunske korisnike. Nismo usvojili proračun. Šta je kriv proračunski korisnik od ovih 70 i nešto što ima. Pa onda nismo donijeli strateški plan, pa nismo ovo, nismo ono. I na kraju vidimo da je to jedan gro obaveza koji bi trebalo napraviti, stoji upravo na onima koji su najodgovorniji. Stoji na ovome Parlamentu i stoji na Vijeću ministara. I znači, mi nismo napravili predradnje da bismo napravili sustav koji će upravo ovo napraviti. Zašto nam je trend u početku bio dobar? Zato što smo pošli odozdo od elementarnih stvari pa smo ih mogli svi pomalo, i proračunski korisnici rješavati, a sad smo došli do krucijalnih stvari gdje bi se trebalo jedinstveno raditi na cijelom sustavu, na cijelom, cijeli nivo države, a onda se dovodimo u ovu fazu standardizacije. Naravno, kad dolazimo da nemamo standardizacije onda smo napravili, ja to volim reći, kod svakog proračunskog korisnika jedan ... On je dobio svoje novce i on u okviru njega se sam ponaša, donosi pravila, korisnike kako hoće, i onda imate da, ne znam, neko troši telefona ovoliko, onoliko. Napravi svoj interni Pravilnik i ne možete mu, jel', staviti primjedbe jer je on to tako napisao. U drugom susjednom proračunskom korisniku, ne znam, imate dva auta sa istim brojem uposlenih, vozi samo ministar i možda još neko uz njega, a u drugom imate 10 auta i vozi, ne znam, do šefića neko dole ko stoji. To ljudi vide i to stvara reakcije i onda se, je li, pravi to nešto što se zove zla krv i onda se počinje dogovaranja, svađe, netrpeljivosti, a koja nije trebala da bude, jer u biti mislim da tu treba riješiti na taj sustavan način. Ono što posebno mislim da treba i dalje inzistirat na ovome dijelu kad je u pitanju revizija učinka. Ako vidimo, govorili smo, evo kolega Lozančić kroz naš dijalog kad je bio tu, ne znam, proračun koliki je, znamo kako smo država složena, šta su ingirencije države, da ne ulazim u taj dio, relativno je koliko je državni proračun za 22, 23 tisuće ljudi, može biti velik može biti mali. Ako gledamo koliko smo napravili, onda je za mene velik. Šta je učinak bio 29 2012. godine? Za mene je velik. Nismo napravili ono što sam ja mislio da smo trebali napraviti. I u toj konstalaciji snaga, u tom poimanju stvari onda je previsok. A ako se vratimo na 22 tisuće ljudi, ako se vratimo na Ministarstvo obrane koji ima 10 tisuća ljudi, ako se vratimo na diplomaciju, sve skupa što imamo, onda to nije baš neki velik proračun. A onda idemo kad nemamo standarda pa govorimo, ne znam, Norveška nema uopće auta. Pa naravno da nema auta zato što ima agenciju, servis, s kojom je potpisala ugovor ko vrši prevoz svih potreba, recimo za Parlament, za Vladu itd. Znači, ima trošak al nema auta, sasvim svejedno, znači to su različite stvari, a svode se na isto, znači drugi pristup koji se tu radi. I ne bih želio na jedan način da mi idemo, kad je pogotovo reputacija države, svi smo mi imali prilike da putujemo, da dolaze gosti, složit ćete se samnom, najmizerniji smo. Kad dolazimo dolazi nas 2-3, idemo tako malo pozbijamo se. Međutim, evo ja sam dugo u institucijama pa ne znam dolazi Ministarstvo iz bilo koje države, jer sam bio ministar, najprvo dođe prethodnica. Znate, dođe prethodnica na dan prije pa pripremi sve, to je 5-6 ljudi, onda tek sutra oni dolaze. A samo ću spomenuti nešto što nije usporedivo za BiH, kad je jedan predsjednik jedne velike države dolazio u ovaj region, ovdje susjedne zemlje, tad je 2.000 ljudi bilo dva mjeseca prije na terenu u toj zemlji. A nama se, je li, spočitava ako smo rastrošni, ako smo ovakvi, onakvi. Naravno, da sam za štednju, mora biti kontrola i jedne marke koja se troši, ali moramo biti svjesni da ima sve mjeru u svakom smislu. I evo, na kraju, da budem baš nešto kraći, podržavam i preporuke koje su bile i reviziju i mislim ovo što je kolega Šepić rekao, isto tako može dobiti podršku, da je na tragu onoga što bismo trebali napaviti. Hvala lijepo.
Ja vjerujem da se radi o netačnom navodu. Uvaženi kolega Zvonko Jurišić. Je li tako?
Ja ću kratko, evo što je kolega Vrankić spomenuo. U potpunosti se slažem sa svim ovim što je rekao, manje više i da su sve ove diskusije danas na istom fonu, bez obzira odakle dolazile. Ali evo, ovdje je spomenuta revizija učinka, a i predsjedavajući Komisije, koja je pripremila izvanredno, znači ovaj materijal o kojem danas raspravljao, je sam rekao da je zabrinjavajuće to što u institucijama, u pojedinim institucijama BiH njihova učinkovitost je vrlo upitna, ona je na razini nule. Znači, to je nešto o čemu mi trebamo razgovarati. Koje su to institucije, da li, ne znam ni ja, vidjet ćete u onim izvješćima, izvješćima institucija, kažem nije popunjena sistematizacija radnih mjesta, tamo je predviđeno Pravilnikom, ne znam ni ja. Pa znate ko će se danas odreći privilegija? Ovo što je govorio kolega Vrankić, sada ne znam što je spomenuo Norvešku, tamo ima agencija koja radi prevoz. Pa bolje bi bilo da i ovdje ima agencija da radi prevoz. Pogledajte u svim onim izvješćima, koje imamo tamo, koliko se godišnje da za osiguranje, registraciju i popravku auta. Evo, garantiram od ovoga 50% sredstava nije za popravku nego za u džep. Znači, ovdje je prisutna u institucijama, je li, prisutno je kriminal i korupcija. Ovdje je preporuka, evo preporuka je Komisije, odnosno to će biti preporuka Parlamenta, ja vjerujem da će biti tako, evo da se objedine javne nabavke kad je u pitanju snabdijevanje gorivom svih institucija BiH koje su u Sarajevu. A što to neće da daju predsjedavajući Ministarskog vijeća? Što neće to da daju predsjedavajući? Ili ne znam ni ja, evo vama Kolegiju Parlamenta da vi to radite, vaša služba. Ne vi posebno, nego da to rade, ne znam ni ja, da se raspiše natječaj u Sarajevu benzinska pumpa ili poduzeće koje se bavi snabdijevanjem goriva da ono snabdijeva sve institucije BiH koje djeluju, pa nećemo, je li, 30 tamo ako imamo instituciju u Mostaru, Banja Luci, Tuzli, neće oni dolaziti, ali hoćemo za ta vozila. Neće, neće, jer nemaju profita oni koji tamo to rade. Znate, mi moramo govoriti ovdje jasnim jezikom kad govorimo o standardizaciji nečega, što je kolega govorio, točno i standardizaciji vozila koje trebamo imati. Ali, kažem jedan Institut, kaže direktor temeljem Pravilnika pozitivno mišljenje, ima pravo, tu je direktor revizije, ima pravo potrošiti mobitela 500 maraka. Drugi institut po njihovom Pravilniku imaju pravo 200 maraka. Možda je ovome 200 puno, ali onome 500 možda i nije, ali tu bi trebali biti, je li, da vidimo šta su oni to napravili. Ili što sam spomenuo, ne znam ni ja, 100.000 maraka prenoćišta, dnevnica, od toga 1/3 u inostranstvu. Pa da vidimo šta je učinak tolikih putovanja itd. Znači, mi ovdje moramo govoriti o konkretnim stvarima i biti odlučni u provođenju ovoga i eventualno sankcionirati onoga, je li, ko to neće da provede.
Zahvaljujem. Sljedeći diskusija, Nermin Purić. Kolega izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedavajući. Kolegice i kolege, dame i gospodo, sve vas skupa pozdravljam. Rasprave o izvještaju Ureda za reviziju institucija BiH su uvijek zanimljive, jer jedino čini se tada imamo priliku sagledati pravu sliku stanja u institucijama BiH. Ja kao i ostale kolege želim se zahvaliti Uredu za reviziju i našoj Komisiji koji su odradili dobar posao i koji su nam pružili mogućnost, dakle da izvršimo pravi uvid u stanje stvari kada su u pitanju finansijski aspekti rada institucija BiH. Nažalost, moram kazati da se kao i neke kolege slažem sa konstatacijom da sadašnji model revizije ne ispunjava svoju funkciju, ne dovodimo u pitanje dakle da je model revizije koji se primjenjuje u BiH u skladu sa evropskom praksom, dakle da je moderan itd., ali očito je dakle da u BiH ne polučuje rezultate one koje svi mi očekujemo. Ne treba tu naravno kriviti Ured za reviziju, ali svakako ih treba pozvati da nama ukažu na neke moguće promjene u zakonskoj regulativi, u drugoj regulativi, koja bi omogućila, da kažem, efikasniji rad i eventualno strožije kazne za one koji se ne pridržavaju preporuka revizije. Nažalost, mi smo ovu cijelu priču pretvorili u rad po obrascima i ja sam uvjeren da bi službenici Ureda za reviziju u ovom momentu bili u stanju uraditi 60% od svakog izvještaja za narednu godinu koji će doći pred nas, dakle bili bi u mogućnosti na neki način prognozirati kakav će taj izvještaj biti. Činjenica stoji da oni koji troše najviše novca najmanje poštuju pravne propise u ovoj zemlji. Među tim institucijama je i Parlamentarna skupština BiH i pitanje je kome mi možemo poslati poruku kako da se ponaša ako, dakle mi sami nismo u stanju u ovoj kući urediti stvari na način da one budu u skladu sa dobrom praksom. Ja ću podržati zaključke naše Komisije i takođe ću podržati zaključak kolege Šepića koji traži da se Vijeće ministara obaveže da u roku od 60 dana, dakle uputi u parlamentarnu proceduru Zakon o fiskalnoj odgovornosti BiH i smatram da bismo mi tim malim ali značajnim koracima trebali u budućnosti, dakle ovo vrijeme bar koje mi imamo na raspolaganju u ovom mandatu, da pokušamo stvoriti malo bolje pretpostavke kako sljedeći izvještaji o reviziji, kako bi bili znatno drukčiji od ovih do sada. Hvala lijepo. 31
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Slavko Jovičić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvaženi gosti, pogotovo glavni revizore sa svojim saradnicima, predstavnici 4 ili 2-3 institucije, nije ni bitno, kolegice i kolege, desna strana takođe slabo popunjena. Ja ću govoriti suprotno od mnogih kolega koji su danas rekli. Šta je smisao ove sjednice i šta ćemo mi postići svim ovim dosadašnjim raspravama? Da odmha kažem da se ovo ne odnosi na glavnog revizora i njegove saradnike, odličan ste posao uradili, ali evo, ja vam se zahvaljujem i rečenica – uzaludan posao. Uzaludan posao ste radili jer ovo nikog ne interesuje, nikog živa. Ovo neće ni slušati oni koje obavezuje, ni preko interneta jer se sjednica prenosi i neće ovo gledati ni večeras 40 sekundi u svim televizijskim dnevnicima. Ja postavljam ključno pitanje – u čemu je razlika između ovih koji su racionalno trošili pare i ovih koji su nemilice trošili? U čemu je razlika kad ovi što su nemilice trošili znaju da niko živ neće ih odvesti i postavljo sam 7 godina ista pitanja. Privodio sam ja, druge sam poslove radio, neke lopove. Ali ja za ovih 7 godina nisam vidio da je iko iz Parlamenta ili iz ove veće zgrade odveden sa lisicama na rukama zato što je trošio narodne pare. Pa sam 7 godina ponavljao i stoje poslanička pitanja kod Savjeta ministara, navodio imena. Kako je moguće da sekretarica ima plaćen mobilni telefon 450 maraka? Kako je moguće da pomoćnik ministra ima na raspolaganju službeni auto 24 sata dnevno? Ne dnevno nego i noćno za kafiće i provod, odlazak na more s porodicom itd., itd. Dakle, i ovi, neću ja nositi krivične prijave, neće ni glavni revizor. A gdje je danas, naše su institucije, ovdje da ovo barem slušaju oni, ne mene šta ću reći. Treba da se zapitaju šta su uradili ovi što su trošili ovoliko para. Pa sam postavljao pitanja, više ne znam ni ja koliko broja. Pa jedna anegdota dobra, tada je presjedavao, zaista sve kolege cijenim, uvaženi kolega Belkić, bio je član Kolegija, i ja onako smisleno, suvislo, kažem postavljam nagradno pitanje. Gospodin Belkić misli da sam ja pogriješio, jer smo bili na tačci poslaničkih pitanja, kaže gospodinu Jovičiću sad su poslanička pitanja. Ne, ne, ja postavljam nagradno pitanje, ne poslaničko, nagradno, da mi neko prvo nabroji institucije koliko ih ima u BiH. Pa danas smo isto čuli, parlamentarna većina. Pa mora bit neka većina, jer država bi bila paralizovana da nema parlamentarne većine. Evo, SNSD je u parlamentarnoj većini, ali najviše se bori da se ne gomilaju ove bezvezne institucije. Agencija, da vam ne nabrajam, a imali su izvještaj, koja pošalje izvještaj ovom Parlamentu, mi smo na 8. sjednici usvojili zapisnik sa 7. Na 7. smo usvojili sa 6., na 6. sa 5., na 5. smo usvojili da nismo imali kvoruma, na 4. i na 3., ali tražimo od Ministarstva finansija dodatnih 100.000 maraka za, ne znam, neke naknadne troškove. I sad sam ja odgovoran, jelde, kao poslanik za takve nebuloze i gluposti, a niko nije uživo vidio tog direktora agencije od nas poslanika. Nije ga ni na internetu, ja ga tražio na internetu ne mogu ga naći, nema mu slike na internetu. E to vam je ova država i revizorski izvještaji. Pa i ono što sam davno, ja volim narodnim jezikom da govorim, ne radi ovih novinara neće oni to prenijeti, oni naprave lakrdiju.
nije uključen mikrofon 32
Pa znam kolega predsjedavajući, ovo odgovara svima nama. Ali ovo je danas sjednica koja je izgubljena, 74 izvještaja po sistemu „baba se češlja, kuća gori“. Nema ovdje više ni babe, baba izgorila, a nema kuće, alo, kad ćemo se otrijezniti. I uvijek ponavljam, ko je bilo kakvu sankciju pretrpio od bilo koga, pa ovih naših institucija? Što je uzeo državno auto otišao u svatove i slupao ga. I on i sad na poslu i nije dobio otkaz. A mene će večeras razapeti i reći – vidi onog tamo poslanika kupio novu kravatu, evo ovoj kravati ima 3-4 godine, kupio novu kravati i plata mu 7.000 maraka. Čuj 7.000 maraka. Prvo lažu, evo javno kažem lažu. Pa onda će reći, poslanici oni tamo lopovi i nikad to neće proći. A ovi lopovi upravo koji ovako rade ovo, troše, arče ovaj budžet, niko od vas kolege drage nije vidio ih uživo. Ja tražim i tragam. Pa i onoga što je prvi mu mandat, čim je izabran za direktora agencije bio da od 86.000 maraka kupi auto. Zamislite. A ovdje ..., podržavam ovu izjavu kolege Bojića, otišao je negdje, da se standardizuje auto. Kako standardizuje auto, on nije kupio ni BMW, jer ne ni koje auto, jer BMW je čini mi se 50.000-60.000 maraka ili onaj Pasat novi, 86.000 maraka. I njega tražim na internetu to auto, čuo sam kako marka izgleda, nisam ga našao. Ali ne mogu, daleko ta agencija, a nemam svog vozača da mu kažem hajde odvezi me tamo bolan da vidim, pred tom zgradom kako parkira, kako izgleda to auto, kako on izgleda. E to je ova zemlja, to su ovi problemi. Mogu ove naše kolege dostaviti ne znam kakve izvještaje, ovdje niko ni za šta nikad neće odgovarati. Ima zahtjev, poslaničko pitanje Savjetu ministara da izvrši racionalizaciju ovih institucija koje su bespotrebne. Stranci smislili i mi samo to prihvatali i gomilali, da smanji broj zaposlenih. I sad sam ja kao poslanik kriv je li kupljen novi neki sto ili kompjuter u Parlamentarnoj skupštini. Pa valjda je tamo negdje trebao. Šta ja znam, niti me interesuje. Ja 3 godine nisam otvorio vrata blagajne niti me interesuje tamo. Ali da ne budem ja u fokusu, sve kolege moje, nije ovo alibi, sve kolege moje koje su govorile su u pravu, ali ne može Parlament da snosi glavnu odgovornost kad naše glavne institucije ne hapse lopove u našim institucijama koje arče pare i troše i kradu. I svaki ovaj izvještaj, samo malo različit, jedne godine su jedne prekardašile, jedne druge malo, pa kad su vidjeli da ove ne odgovaraju ni za šta pa se i oni priključili. I uostaom i vas sam pitao, jer vas izuzetno poštujem, ma ko će vama dati sve te papire koje vi tražite. Pa lopovi su mudriji od vas, oni sve to sakriju i nedaju vama i nikad vi nećete utvrditi ko je šta pokro, što bi reko onaj moj komšija, to je najbolji narodni jezik, nemojte od Parlamenta praviti Akademiju nauka i umjetnosti. Ko je šta jamio jamio i na vrijeme jamio. I sad ću ja pred kraj i ove kalendarske godine i kraj mojih mandata raspravljati što je revizor naš već u junu, u julu, opravdano izlazio i svi mediji tada objavili, ko je šta gdje trošio, ko je što bi se reklo prekardašio, ko je lopovlučio, ko je krao. I sad ja, umjesto da ovaj decembar razmišljam kako ćemo budžet usvojiti i možemo li tim lopovima smanjiti pare, nema prijedloga. Nema prijedloga ni za kakvog funkcionera koji je krao da vrati pare. Ne mogu ga ja obavezati, može ga obavezati SIPA i Tužilaštvo, ali nema ni njih, ni oni ovo preko interneta ne slušaju. Pa sam onda tražio, gospodine predsjedavajući, tematsku sjedncu, ako treba 4 sjednice, da vidim ove direktore agencija jednom u ovom redu da sjede, mada je ovo za druge predviđeno, one najzvaničnije, ali evo da oni sjede da ih vidim uživo, pa da ih pitam I sad ja trebam da kažem Zvonko, moj kolega, Jurišić nije upravu ili jest upravu, kolega Šepić jest upravu ili nije upravu, vrhunski i ekonomski stručnjak profesor Domazet jest upravu ili nije upravu, profesor Kunić sa pravnog aspekta sve obrazložio jest upravu ili nije upravu. Odakle meni pavo da to komentarišem. Ali postavljam osnovno pitanje šta je smisao što su sve oni to rekli i ovo što sam ja ovo džabe potrošio 10 minuta i maltretirao vas sviju. Izvinite. 33
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Darko Babalj. Izvolite.
Evo, da vas pozdravim i da se zahvalim, prije svega reviziji na ovakvom jednm kvalitetnom Izvještaju. Mi iz Komisije za finansije i budžet, vjerujte da u svim ovim prijedlozima i zaključcima smo bili jedinstveni i da nije bilo, što u ovo današnje vrijeme je slučaj, nekih političkih dijelova. Pohvalio bi i ove 4 institucije koje su dobile pozitivno mišljenje. I ne bih vam puno oduzimao vrijeme, kao što reče moj prethodnik, mislim da bi bilo dobro, odnosno evo da predložim jedan zaključak koji kaže da Predstavnički dom traži da Tužilaštvo BiH pokrene istragu u vezi svih revizorskih izvještaja institucije BiH u kojima je Kancelarija za reviziju utvrdila kršenje zakona. Ne bih da obrazlažem, ovdje nema politike, svi smo mi, odnosno 85% nas je bilo u vlasti 2012. godine i mislim da je krajnje vrijeme da se sami prema sebi ponašamo odgovorno, a to smo evo u današnjim ovim svim raspravama ja mislim i postigli. Hvala.
Zahvaljujem. I poslednja od poslanika prijavljena za diskusiju, poslanica Vesna Krstović-Spremo. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Kolegice i kolege, gosti poštovani, sve vas pozdravljam. Ja ću kratko i neću baš dužiti pošto su većine mojih prethodnih govornika rekli onako što se već treba reći. Ukratko ću da kažem, da sada naravno pohvalim rad Komisije, jer Komisija je zaista ažurno odradila sve što je trebalo da odradi, imamo vrlo pregledan izvještaj, imamo fine preporuke, imamo, naravno želim da pohvalim i sekretara Komisije, naravno i Kancelariju za reviziju. Kancelarija za reviziju je obavila svoj posao potpuno korektno u skladu sa zakonom, znači sve je transparentno što se tiče Kancelarije za reviziju. Ali ja bih htjela da mi, naravno evo danas raspravljajući o svemu ovome, znači o izvještajima revizije, praktično imamo jedan psihološki fenomen koga bih ja nazvala dežavi, što znači u prevodu sa francuskog već viđeno. Svake godine se mi znači na isti način susrećemo sa istim problemima sa revizorskim izvještajima. Imamo određenih, znači prava kao poslanici da raspravljamo da li je neki izvještaj pozitivan, da li je negativan, da hvalimo pozitivne, da grdimo negativne izvještaje, da se u svemu tome na neki način snalazimo. Međutim, ono što ne piše i što treba ustvari mi kao poslanici ovog Parlamenta da kažemo, a to je kako da mi ustvari uz sve ovo napišemo nešto što ne piše, odnosno da kažemo nešto što ne piše. A to je, kako da mi ustvari uvedemo duh štednje kao model ponašanja u institucijama BiH. Ja ću da vam kažem nešto, kada sam bila u posjeti Njemačkom Parlamentu, što je mene kao parlamentarca oduševilo. Znači, moćna Njemačka i moćni, znači predstavnici takve jedne ekonomske sile kada se obraćaju svojim biračima i kada se obraćaju svojim kolegama, obično se obraćaju na ovakav način – mi smo siromašna zemlja, tj. Njemačka, pod 34 navodnicima, pa moramo stalno da štedimo kako bi naša zemlja išla naprijed. Mi parlamentarci ovdje i ostali izabrani zvaničnici svih ovih institucija na vlasti BiH nemamo takav ... Mi jednostavno onako primimo k znanju, jel' tako, haotično, ovdje ima ovog, ovdje ima onog, ovdje ima sumnje na korupciju, pa imamo sistem javnih nabavki pa ni to nije dobro. Ali moramo da stvarno da se usaglasimo, znači oko toga duha štednje kako da ga postignemo. Mislim da je najbolje da ga postignemo na način da kroz sistem internih kontrola, znači već kod planiranja sredstava tom duhu štednje damo jednu veliku stavku i da kažemo – ova institucija će na ovaj način po prijedlogu svojih zaposlenih koji najbolje znaju kako će i na koji način uštediti sredstva, da to stave napismeno. Jer to je vrlo bitno. Niko neće bolje znati od onih, znači koji tu rade u toj instituciji. S druge strane bi htjela da kažem, da evo kad raspravljamo uvijek o legislativi, kad raspravljamo o standardima, što je profesor Domazet jako dobro uočio, svake godine kad se dešavaju ovakve rasprave o ovim revizorskim izvještajima, imaćemo poplavu naših medija koji će reći poslanici su korumpirani, vlast je korumpirana, revizori su korumpirani, svi su korumpirani. I to ide bez ikakve znači kontrole, njihove izjave odlaze u javnost, ... u javnost zaista, jer mi imamo ljude koji žive sa 300 maraka na ivici egzistencije. Pa, zamislite kako šokantno jednom penzioneru djeluje kad vi njemu kažete institucije BiH pojele narodne pare koje su svi nekako izdvajali, on se bori da preživi taj mjesec, a tamo vidi neka strašna sredstva koja odlaze i ne zna kako odlaze. Kao jednom građaninu BiH naravno da može da ima svoj prag strpljivosti. I naravno da će mediji jako lijepo nekada da zloupotrijebe i da kažu pa svi su lopovi. Pa nismo svi lopovi. Mora da se tačno kaže kako, gdje i kako, kako ćemo to postići? Naravno legislativom. Nema pravde ni pravne države ako nema uređene legislative. Ja sam ubijeđena da ni Nijemci koji tamo tako se kunu u svoju štedljivost, nisu ni bolji ljudi od nas, sigurno nisu ni ..., pa možda nisu čak ni obrazovaniji, ali su pametniji u smislu da znaju da nema pravne države bez pravne legislative. Sve što se može znači pravno staviti u pravnu legislativu, da se pomogne jačanje pravne države, to treba podržati, naravno i standarde. Jer mi ako kažemo da je neko potrošio toliko i toliko para, ako smo mi potrošili te pare za neke korisne svrhe, pa uredu, treba to državi znači, reći ćemo neka troši još. Ali ako je nešto netransparentno otišlo u neke crne fondove, ako su po sistemu javnih nabavki profitirali razni ljudi sumnjivog kvaliteta, e pa onda stvarno moramo kao Parlament da se zapitamo dokle tako. Mislim da ćemo zaista dati jedan svoj doprinos ako budemo se služili znači što boljom legislativom i što boljom standardizacijom svega ovoga. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključna razmatranja o ovoj temi ima i poslanik Drago Kalabić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Zaista mislim da je sve rečeno što se moglo reći i neću komentarisati, naravno uz samo jednu opasku jedan dio diskusije, jer kada slušate rekli bi da je potpuna nemoć Parlamenta, što naravno nije tačno. Ovdje se radi o finansijskim aspektima ili su bar neko ko bi posmatrao ovo sa strane rekao bi da budžet ovih institucija donosi neko drugi, a ne mi. Tako da svi oni koji imaju primjedbe prema nekim institucijama čeka ih budžet pa će imati i tu priliku da iskažu svoju podršku, ili ne podršku, ili ne znam ni ja, sa aspekta onoga što tretira revizorski izvještaj. Ali malo je nekorektno danas napadati institucije, u tome moramo biti principijelni ako govorimo o pojedinačnim, a narednih dana tražiti za njih više para. Znači, onaj ko upadne u tu 35 zamku moraće sam da se iz nje vadi, jer nije Parlament baš nemoćan kad su ove stvari u pitanju i ima načina da, tamo gdje neko zaista smatra konkretno da se može reagovati, da se to konkretno i reaguje. Jer ako nekome iz godine u godinu budžetom vi isti, odnosno mi isti dajemo iste pare i primjedbujemo da se to troši neracionalno, onda nije samo do toga, mislim ima tu i nas. A što se tiče samog Parlamenta isto tako opaska da se vrši politički pritisak na ovaj Parlament da upravo ne bude ojačan u tom smislu i da može reagovati. Ja sam u nekoliko navrata govorio o tome i mislim da mi je potpuno jasno koji su to centri koji vrše na parlamentarce i na ovaj način i zato ću i završni dio diskusije posvetiti tome sa jednog posebnog aspekta. Revizija je dala mišljenje sa rezervom Parlamentarnoj skupštini BiH i dala je mišljenje sa rezervom Upravi za indirektno oporezivanje. Kod Parlamentarne skupštine BiH, ono što nama nije poznato, da ovdje nije bilo nikakvih disciplinskih postupaka, nikakvih krivičnih postupaka, ako je bilo nekih sitnih prekršaja, i da smo dobili mišljenje sa rezervom, zna se na čemu je ono utemeljeno, a u Upravi za indirektno oporezivanje imate hapšenja, imate istrage Tužilaštva, imate teške optužbe koje se mjere desetinama miliona maraka i vi ste te dvije institucije stavili u istu ravan. Kako i na koji način ste došli do toga da su iste primjedbe i da ste to stavili na isti tas i da li ste ikada reagovali na institucije gdje ste dali pozitivna mišljenja, a nakon vas ove institucije koje mi često s pravom ili bez, neopravdano napadamo, nakon toga druge institucije našle teške kriminalne radnje i pohapsile ljude. Revizija se nikada nije osvrtala na tu činjenicu. Šta su uradili revizori koji su utvrdili ekspertno da je stanje ekstra dobro u pozitivnom mišljenju, a nakon toga neki funkcioneri završili, pohapšeni zbog teških utaja i zloupotrebe. Nikad taj aspekt nismo razmatrali i mislim da je red da se oglasite po tom pitanju. I kako ste u tim institucijama došli do vrlo, vrlo pozitivnih izvještaja ili kako tretirate kada ih poredite institucije, postoji nivo društveno opasnog djelovanja, postoji nivo štete na kraju krajeva, postoje na kraju krajeva finansijski iznosi. Nije isto iznos od 1.000 maraka i iznos od 100.000.000, ta vrsta društvene opasnosti morala bi se nekako gradirati. I zato smatram da je nekorektno prema Parlamentu da dobije mišljenje sa rezervom, a da institucije koje barataju stotinama, to je njihova obaveza i ja znam da je njihova povećana odgovornost, ali istovremeno znam da je i puno veća šteta po društvo od zloupotreba u tim institucijama nego u nekim drugim, pa među njima i samom Parlamentu. Potpuno mi je jasno da nešto ne štima. Mi nemamo mehanizma da naknadno, i u ovome ne dajemo nekakav poseban doprinos, da razmatramo i da uporedimo izvještaje revizora i da uporedimo izvještaje tužilaštava i da uporedimo pravosnažno donesene presude za teške finansijske malverzacije za koje su revizori dali pozitivna mišljenja. Na taj način nismo nikada razgovarali, ali s obzirom da se nama gleda sve kroz, što bi se reklo kroz iglene uši, ja bi volio da jednom počnemo i sa tog aspekta da vidimo kako stvari stoje sa te strane. Uporedio sam, evo te dvije institucije, jer mislim da to nije realan, nije fer i nije realan prikaz, ne zato što to hoće ovaj Parlament nego zato što imate činjenice koje su se desile mimo naše volje, mimo našeg znanja i mimo naše reakcije i kad to dvoje uporedite vidjet ćete da je to neuporedivo i volio bih objašnjenje za tako nešto. Zahvaljujem se.
Zaključujem raspravu kad je riječ o obraćanju poslanika i u skladu sa mojim uvodnim napomenama dajem riječ glavnom revizoru, evo da u poslovnički predviđenom vremenu, pojasni određene stvari. Izvolite. 36
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. Ja zaista neću oduzimati puno vaše vrijeme, par minuta. Ovdje je uglavnom, evo skoro svi ste diskutirali, što mi je posebno drago, dakle svi ste dali doprinos ka poboljšanju i implementaciji ovih preporuka. Svi ste uglavnom podržali te preporuke, one su podržane i od strane Povjerenstva za financije i proračun u potpunosti. Dakle, s tog stanovišta mi smo jako zadovoljni. Ovdje je bilo dosta govora o tome da je potrebno, pored ovoga što smo danas ovdje razmatrali i raspravljali, da je potrebno možda pojačati, zaokrenuti kurs, pojačati reviziju učinkovitosti. I upravu ste, tu se u potpunosti slažemo i mi već na tom fonu skoro godinu dana, godinu i po dana i radimo. Evo sada trenutno imamo u fazi izrade 6 revizorskih izvještaja iz oblasti revizije učinkovitosti, tako da će biti one u potpunosti na fonu i ovih izvješća i na fonu onoga što je netko od vas govorio da je potrebno iz ovih izvještaja one segmente koji su okarakterizirani kao problematični dalje razraditi kroz reviziju učinkovitosti. Prema tome revizija učinkovitosti će dati odgovore na mnoga od tih pitanja, međutim za reviziju učinkovitosti, kao što je već poznato, o tome smo često puta govorili, mislim da je i danas bilo o tome diskusije, neophodno je i jako studiozno osmišljavati i praviti strateške planove razvoja, postavljati jasne mjere ili ciljeve, jer u protivnom će se revizija učinkovitosti pretvoriti u neka pusta naklapanja. Prema tome, neophodno je implementirati najprije sve ove preporuke koje su date ovdje. Na taj način mislim da će se dati veliki doprinos ka poboljšanju finansijske discipline. U potpunosti se slažem sa onima koji su danas govorili o tome da nije sve tako crno, jer ako se posmatra revizija u kontinuitetu, a moramo tako posmatrati obzirom da je to relativno mlada djelatnost u BiH, ipak postoje ogromni pomaci. I istina je, i ono što je uvaženi profesor Domazet govorio, revizija stalno, a u tom smislu se i standardi noveliraju, stalno pomiče taj prag zahtjevnosti, tako da smo mi ove godine dali neke preporuke koje nismo davali dosadašnjih godina, primjerice preporuka koja se odnosi na strateško planiranje i preporuka koja se odnosi na ulogu institucija u borbi protiv korupcija, planiranja, dakle plan aktivnosti. A takvih preporuka je otprilike na nivou svih institucija blizu 100. Prema tome u tom, kad upoređujemo cifre i brojeve moramo voditi računa kakvi su zahtjevi, šta se revidiralo, kakav je način uzrokovanja itd., itd. Mislim da je ovdje bilo govora i o tome da je potpuno jasno da revizija ne može i ne treba biti represivni organ, mislim da je o tome govorio gospodin Džaferović, ali da je neophodno u slučajevima u kojima se primijeti nešto što asocira ili što je jasno da je kažnjivo djelo da se obavijeste organi za sprovođenje zakona. I Zakon o reviziji u tom smislu i ima jednu odredbu, članak 19. koji kaže da u slučaju kad su primijećene indikacije o značajnijem kršenju zakona da će Ured za reviziju obavijestiti organe za sprovođenje zakona. U tom smislu Ured i postupa, on je u nekoliko navrata i ove godine pokreuo takvo jedno pitanje, odnosno obavijestio organe za sprovođenje zakona, pa i u Upravi za indirektno oporezivanje, o kojoj je gospodin Kalabić govorio, na okolnosti u reviziji učinkovitosti, upravljanje sa oduzetom robom tamo gdje smo ustanovili i utvrdili da je masa oduzetih vozila devastirana, pokradena itd., praktično organi za sprovođenje zakona su upoznati. I u još nekim slučajevima isto tako u toj, i nekim drugim institucijama, je pokrenuto pitanje sukladno članku 19. Naime, kada govorimo o mišljenjima, zašto mišljenje sa rezervom ovdje, zašto mišljenje ondje, teško je upoređivati. Postoje tri standardizirana mišljenja, nema ih 20, da ih ima 20 bilo bi razlika i u onim pozitivnim i u onim sa rezervom, dakle 3 su standardizirana mišljenja. I mišljenje sa kvalifikacijom ne znači nužno kršenje zakona, ne znači nužno zloupotrebu, jer da znači Ured bi za reviziju pokrenuo pitanje sukladno članku 19., tj. obavijestio bi organe za 37 sprovođenje zakona. Dakle, nedostaju određene procedure, nedostaju pravila, nije dovoljno prisutna transparentnost u radu, itd., itd. U tim prilikama standardi nalažu i mi moramo tako postupati, ne možemo implementirati diferencirano standarde, oni su jedinstveni, naši testovi, naši upitnici o reviziji, naši revizori i timovi na terenu, oni imaju jedinstvene testove i oni moraju postupati sukladno tako usvojenoj proceduri. I mi insistiramo upravo za sve institucije da imaju usvojene procedure za sva pravila potrošnje, o čemu je danas ovdje bilo jako puno govora. Evo, da ne duljim, bilo je dosta govora o tome, još samo da se osvrnem na činjenicu da je Ured za reviziju postupio sukladno zaključku, mislim da je gospodin Belkić u tom kontekstu govorio, da je Ured za reviziju postupio sukladno zaključku Parlamentarne skupštine i sagledao situaciju vezano za izmjene Zakona o reviziji i o tome obavijestio, mislim gospodine Belkiće Vas u okviru Vašeg zastupničkog pitanja. Prema tome, Ured za reviziju stoji na stanovištu da je dosadašnji zakonski okvir sasvim adekvatan, sasvim dostatan i daje mogućnosti za nesmetan rad Ureda za reviziju. Imamo moderan, dobar Zakon o reviziji i mi smo na stanovištu da nije neophodno mijenjati taj zakon, a osobito sa eventualnom tendencijom da se u taj zakon ugradi i ono što ne pripada reviziji po lokaciji, tj. te represivne mjere. Mi tako mislimo, međutim na vama je, vaše je da naravno u okviru svog mandata i ovlaštenja postupate i eventualno mijenjate zakone. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zatvaram raspravu o tačkama od 9. do 80. Prije nego što pređemo na tačku 81. predlažem da objedinimo raspravu o tačkama 81. i 82. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu opću većinu i entitetsku većinu i da smo prihvatili ovaj prijedlog. Dakle objedinit ćemo rasprave o tačkama 81. i 82. Ad. 81. Izvještaj o finansijskoj reviziji Izvještaja o izvršenju Budžeta institucija Bosne i Hercegovine za 2012. godinu, materijal Ureda za reviziju institucija BiH Ad. 82. Izvještaj o izvršenju Budžeta institucija Bosne i Hercegovine i međunarodnih obaveza Bosne i Hercegovine za 2012. godinu, materijal Predsjedništva BiH Otvaram raspravu. Riječ ima poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
Ja ću možda još manje potrošiti nego maločas, a što se tiče potrebe za mijenjanjem Zakona o uredu, o reviziji očigledno ćemo mi morati još o tome razgovarati i vršiti dodatne analize. Dakle, mi imamo Izvještaj o izvršenju Budžeta za 2012. sa mišljenjem sa rezervom. Dakle, loša situacija koja se može povezati sa ovim o čemu smo maločas govorili, oko onih 60- ak institucija itd. Zašto je mišljenje sa rezervom? Jer Budžet nije donešen na vrijeme i ranije se 38 preporuke ne provode. Dakle, ništa novo, što bi rekao Bojić ponovno upozoravamo, ponovno upozoravama itd. Također vrlo je interesantno vidjeti da 67 institucija u 2012. godini je izvršilo, kako se to kaže ..., odnosno prestruktuiranje, dakle kombinacije stavki, ovdje sam potrošio, nisam potrošio, prebacio, itd. Dakle, 67 institucija je to uradilo u ukupnom iznosu od 12 miliona, a ostalo je neutrošeno 41 milion. Dakle, to govori, i još neki elementi koji govore da nije dobro ni planirano, 30-ak miliona uopšte nije planirano a ostvareno itd. Dakle, moje je mišljenje, ja recimo ću glasati protiv ovoga izvještaja jer smatram da institucije nisu na jedan korektan način ni planirale niti izvršile. Što se tiče zaključaka Komisije u vezi revizorskog izvještaja, vrlo kratko. Dakle, oni su uobičajeni, standardni i nije se vjerovatno moglo ni drugačije formulirati. Prvi zaključak kaže da se traži od Vijeća ministra da prouči, analizira revizorski izvještaj itd. Mi imamo u prilogu i njihove komentare, odgovore na preporuke itd. Dakle, sada tražiti od njih da još nešto analiziraju itd., ako do sada nisu shvatili i prihvatili ove preporuke neće ni odsad. To je bilo u septembru mjesecu kada je ova prepiska vođena. I ovaj zaključak, zbog ovog sam se najviše javio, kaže da se najhitnije u parlamentarnu proceduru dostavi Budžet za 2014. godinu. Njega nema ni na pomolu. Ali mi smo napravili jednu situaciju, ako se sjećate rasprave o Zakonu o izvršenju budžeta mi smo rekli da privremeno finansiranje može i do 31. marta, nema problema. Međutim, ja sam se, ja na ovo ukazujem iz prostog razloga, ja vjerujem da ste čuli informacije u medijima itd., da je MMF poručio vladama u BiH da ako ne donesu Budžet do 09. decembra da nema tranše mjesec dana do iza donošenja. Dakle, postoje korisnici budžetskih sredstava koji nisu isplatili po dvije, tri plate itd. Pretpostavka ako mi ne donesemo Budžet do 31.12., odnosno do ovog roka, pa ga donesemo 31.12. nema tranše do konca januara, itd., itd. Ali evo, ja se nadam da učesnici i parlamentarna naravno većina znaju za ovo i da poduzimaju hitne i efikasne mjere i da ćemo mi Budžet vjerovatno imati možda i u ponedjeljak, utorak.
Govorite o Budžetu za 2014.?
Ja govorim o preporukama vezanim za izvještaj za 2012., pročitajte preporuke. Evo, i završavam. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poslaniku Berizu Belkiću. Da li se još neko javlja za riječ? Nema više prijavljenih. Zatvaram raspravu. Prelazimo na 83. tačku dnevnog reda, Ad. 83. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Senada Šepića povodom rasprave o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Krivičnog zakona BiH Ovdje nema rasprave. 39 Prelazimo na 84. tačku dnevnog reda, Ad. 84. Peti izvještaj o realizaciji mjera za poboljšanje uslova poslovanja u poljoprivrednoj proizvodnji i prehrambenoj industriji Bosne i Hercegovine – završni izvještaj, materijal Vijeća ministara BiH
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Pa, pošto je riječ o veoma bitnom izvještaju ja bih se osvrnula sa samo nekoliko rečenica na navedeni. Naime, kada je riječ o samom izvještaju, tehnički je dobro urađen u smislu da zaista dobro prikazuje stanje u Sektoru poljoprivrede i ruralnog razvoja, te daje pregled 25 različitih mjera koje je Ministarstvo do sada poduzelo. Ministarstvo je adekvatno poduzelo određene mjere kada je riječ o saradnji sa nadležnim državnim i entitetskim ministarstvima i institucijama koje su zaduženi za problematiku poljoprivrede i ruralnog razvoja. Ostvarili smo napredak kada je riječ o mjerama zaštite domaće proizvodnje, kada je riječ o pokušaju nastanka, odnosno uspostavljanja bilateralnih veza sa drugim zemljama na koje možemo plasirati naše proizvode. Dakle, pokušali smo naći alternativna tržišta i potpisati bilateralne ugovore vezano za certificiranje naših proizvoda. Ali mislim da navedeni izvještaj nije dovoljno apostrofirao krucijalne probleme koji danas postoje u BiH a vezani su za poljoprivredu, za ruralni razvoj i za izvoz. Naime, mnogo je više problema i zastoja. Prvo, dakle pored toga što je Ministarstvo pokušalo naći alternativna tržišta za izvoz naših proizvoda, dakle nije lako naći alternativna tržišta kada su nam najznačajniji vanjskotrgovinski partneri zemlje CEFTA-e, zemlje EU. Drugo, dakle mislim da se o tome malo govori a stalno smo do prije nekoliko mjeseci apostrofirali taj problem. Činjenica je da ne možemo izvoziti, ne izvozimo naše proizvode biljnog i životinjskog porijekla od 01.07. Jedno vrijeme se to medijski eksponiralo a sada kao da je ta problematika krucijalna za sve nas ... u zapećku. [[zajednička diskusija]] Mogu li ja dalje nastaviti?
Samo izvolite.
Dobro, hvala. ... uspostavili adekvatan sistem kontrole ... hrane i sigurnosti i procjene naših rizika. Usvojili jesmo Higijenski paket ali nismo usvojili set zakona. Dugo vremena se govori o Zakonu o poljoprivredi, Zakonu o hrani, Zakonu o veterinarstvu. Nemamo jedan jedinstveni mehanizam koji bi omogućio koordinaciju. Nažalost, evo, nema nikoga iz Vijeća ministara, tu je samo gospodin savjetnik predsjedavajućeg. Dakle, doći će nam u drugom mjesecu kontrola iz ..., doći će nam kontrole koje bi trebale da utvrde da li imamo taj sistem. 40 Sistema nemamo, nećemo moći izvoziti hranu. Dakle, nemamo ni sigurnosti da je hrana koja je proizvodena u BiH i koja se plasira na domaće tržište sigurna. I to je dakle najveći problem. I to nije moj subjektivni stav prema ovoj problematici, to je stav Evropske komisije i najnovijeg izvještaja kada je riječ o Evropskoj komisiji. Isto tako ne možemo povlačiti IPA fondove. Dakle, nismo uspostavili IPARD strukturu, harmonizacijsku strukturu. Kada je riječ o sredstvima koja se dodjeljuju preko naših entitetskih ministarstava za poljoprivredu nemamo standarda. Znači, praktički podsticaji se dodjeljuju na nekon ad hok osnovi bez ikakvih standarda, bez ikakve kontrole. I to je problem, jer sami, dakle i entiteti i mi država se, dakle imamo problem, odnosno kršimo sam Zakon o državnoj pomoći koji smo donijeli. Kada se govori o mjerama domaće proizvodnje, izgradnji mehanizama zaštite, dakle postavlja se pitanje da ne možemo naći, ... pitanje u stvari je li problem da ne možemo naći nekoliko hiljada maraka i da finansijski pomognemo i operacionaliziramo rad komisije koja bi trebala pratiti prekogranični promet naših roba, koja bi trebala da utvrdi koji su to problemi koji postoje u poljoprivredi i ruralnom razvoju BiH, koja bi trebala da predloži mjere. Dakle, govorim o nekom sistemskom pristupu a nemamo uopšte ni ulaznih podataka, ni sistema ni koordinacije. Više puta sam upućivala inicijative i određene prijedloge i pitanja i Ministarstvu i ovom i Vijeću ministara vezano za poljoprivredu i ruralni razvoj i odgovor je da nema usaglašenih stavova. Možda bismo imali više usaglašenosti da znamo koliko zaista gubimo kada je riječ o finansijskim sredstvima. Ono što znam jeste da smo u zadnje četiri godine imali 20 miliona eura na raspolaganju iz IPA fondova koje nismo povukli. Imali smo i za ovu godinu 5 miliona eura za ruralni razvoj, i ta su nam sredstva blokirana jer se nismo mogli dogovoriti. A da ne govorim koliki je problem ta nesigurnost naših građana jer ne znaju prvo ni kakvu hranu jedu, kakav je kvalitet, da li imamo zadovoljene standarde, a da ne govorimo za naše proizvođače mlijeka, mliječnih proizvoda, jaja i ostalog, koji gube stotine miliona sredstava zato što ne mogu izvoziti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Je li ovo greška na displeju za ova dva poslanika ili su se prijavili? Kolega Bursać. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pozdravljam sve kolegice i kolege, sve prisutne u sali. Ovako, vidim da je tu i ispred predlagača došao čovjek pa me interesuju neke stvari, čisto da ne uđemo u neku tehničku zavrzlamu. E ovako, kaže, sad ovdje u uvodu, obzirom da je ovo izvještaj i da se mi o ovom izvještaju moramo izjasniti, u uvodu kaže – Plan aktivnosti zaštite domaće proizvodnje u kontekstu Sporazuma CEFTA je dostavljen Savjetu ministara na razmatranje u maju 2013. Nakon usvajanja dokumenta pristupit će se izradi akcionog plana za realizaciju ovih mjera u skladu sa nadležnostima nadležnih institucija. Po onome što ja vidim i po onome što piše u cijelom ovom tekstu, jer sam ja ovo pročitao detaljno, vidim da ovaj plan nije usvojio Savjet ministara. Jesam li ja u pravu? ____________(?) Jeste. 41 E, pa to ovdje ne piše, u ovom materijalu to ne piše. I taj Plan aktivnosti, evo ja vidim sad je dostavljen i ovdje kod nas ispred Ministarstva spoljne trgovine i ekonomskih odnosa, ja želim da pitam – da li ćemo se mi i zjašnjavati danas, znači da li je predviđeno u ovom izvještaju da se izjasnimo i o ovome Planu aktivnosti zaštite domaće proizvodnje, jer isto tako u ovom uvodnom dijelu, da ne čitam, stoji da bi mi trebali da se o tome izjasnimo kao Parlament. Znači, ne bi bilo loše da se i Parlament o tome izjasni. Ja ne vidim razloga zašto Parlament oko Plana aktivnosti zaštite domaće proizvodnje uopšte treba da se izjašnjava, ja mislim da je to posao striktno Savjeta ministara. Ali eto, njihova je želja, odnosno trebali bi i mi o tome da se izjasnimo, pa me interesuje – da li je predviđeno u ovom izvještaju, evo ja ću pitati i Vas gospodine predsjedavajući, da li podrazumijeva se sa ovim materijalom da se mi izjasnimo i o ovom Planu aktivnosti, znači da li ovo sad sve zajedno u paketu. To me interesuje. Znači, veoma je problematika složena, mislim da ako u ovom Domu to prođe nije onako kako bi, kako bih rekao, nije onako kako bi to trebalo biti, jer u samom tekstu piše da se Ministarstvo nije, da Ministarstvo nije usvojilo, a evo dobili smo sad informaciju da jeste. Ali bez obzira na to veoma je ovo bitna stvar da se o njemu Parlament tek tako izjasni, da on dođe u nekom aneksu ovako u materijalu, znate, veoma je to ozbiljna stvar. I ja bih se ozbiljnije pripremio da sam znao da se Ministarstvo prema tome odredilo, da je Savjet ministara se prema tome odredio, ali mislim da definitivno, slažem se i da trebamo usvojiti izvještaj ali bez ovoga Plana aktivnosti. Znači, moje je prijedlog da se to usvaja bez ovoga Plana aktivnosti, eventualno da ga mi, ako je baš prijeko potrebno, kasnije na nekoj narednoj sjednici usvojimo, jer ovo je veoma bitna stvar. Mislim da uz jedan izvještaj ovaj Plan aktivnosti ne treba da stoji, ne treba tako da stoji. Hvala.
Zahvaljujem poslaniku Bursaću. On je postavio jedno pitanje, ali pri kraju diskusije je, čini mi se, i dao odgovor o čemu ćemo se izjašnjavati. Poslanica Vesna Krstović-Spremo. Izvolite.
Posebno kratko ću, možda i nije kao rasprava nego je možda malo kao vrsta replike gospođi Martinović. Pa mislim da bi ustvari što se tiče svih ovih, znači, napada evo mi nismo usvojili plan ruralnog razvoja, izgubili smo 5 miliona, izgubili smo 20 miliona. Ne bih ja rekla da smo mi izgubili ni 5 miliona, ni 20 miliona, mi stvarno moramo da shvatimo da je ruralni razvoj sistem poljoprivrede, imamo u RS-u. Mi to naravno gledamo kao naš resurs, naravno i iz Federacije kao svoj, je li, resurs. Naravno da ne možemo nikako govoriti o ovim pitanjima ruralnog razvoja bez sistema koordinacije. Odnosno dolazimo na početno pitanje, znači kroz evropske integracije sistem koordinacije između ovih pitanja da bi smo došli do željenog cilja, odnosno do ruralnog razvoja. Ne možemo reći mi smo sada izgubili, ne znam, 5 miliona, nismo htjeli IPA fondove zato što smo neodgovorni, nismo neodgovorni nego moramo ubrzati nešto drugo, ubrzati sistem koordinacije da bi smo mogli da odgovaramo na ovakva pitanja. Što se tiče svih ovih, znači, pitanja kvaliteta hrana i to, naravno opet dolazimo, i prošle godine smo o ovome diskutovali, i o našoj, znači ovoj Agenciji za hranu i o veterinarstvo, nemamo dovoljan broj labaratorija, nemamo dovoljan broj kvalifikovanih stručnjaka koji mogu 42 da daju, odnosno da su ovlašteni da izdaju sertifikate o kvalitetu hrane. Na tome moramo dobro poraditi, znači isto tako u sistemu koordinacije vrlo pravilan raspored tih laboratorija na cijeloj teritoriji BiH kako bi smo mogli pristupati svim mogućim, recimo i Sporazumu CEFTA, mi ćemo se okrenuti sada i drugim tržištima i svim ostalim koji slijede u pitanju evropskih integrcija u vezi sa poljoprivredom. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zatvaram raspravu o 84. tački dnevnog reda. Prelazimo na 85., Ad. 85. Razmatranje inicijative poslanika Mladena Ivankovića Lijanovića s 55. sjednice Predstavničkog doma, održane 24.10.2013. godine Inicijativu ste svi dobili, znate o čemu se radi. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu. Prije nego što pređemo na 86. tačku predlažem da se Dom izjasni o tome da se objedini rasprava o tačkama 86. do 88. dnevnog reda jer se radi o davanju saglasnosti za ratificiranje sporazuma i ugovora. Stavljam ovaj prijedlog na glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu, da smo prihvatili ovaj prijedlog. Ad. 86. – 88 Davanje saglasnosti za ratifikaciju sporazuma