Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 27. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Jurij Lep, Lidija Divjak Mirnik, Franc Jurša, Jerca Korče, Felice Žiža, Nataša Sukič od 17.30 dalje, Luka Mesec od 19. ure dalje, Mojca Žnidarič od 15. ure dalje, Blaž Pavlin od 12. ure dalje, Aleksander Reberšek, Robert Pavšič, Brane Golubović do 12. ure. Vse prisotne lepo pozdravljam! Nadaljujemo s prekinjeno 29. točko dnevnega reda, to je z Mandatno-volilnimi zadevami. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o opravljanju funkcije poslanke oziroma poslanca Državnega zbora namesto poslanke, ki opravlja funkcijo državne sekretarke. Ker je poslanec, ki je opravljal funkcijo poslanca namesto poslanke, ki opravlja funkcijo državne sekretarke v Kabinetu predsednika Vlade, odstopil, je Državna volilna komisija zboru posredovala sklep, iz katerega izhaja, da pravica opravljanja funkcije poslanke namesto poslanke, ki opravlja funkcijo državne sekretarke v Kabinetu predsednika Vlade Republike Slovenije, preide na Karmen Kozmus Ferjan. Sklep je obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Želi poročevalec komisije besedo? Ugotavljam, da ne. Želijo besedo poslanke in poslanci? Ugotavljam, da ne. Zaključujem razpravo. Na glasovanje dajem naslednji predlog sklepa: V času, dokler poslanka Jelka Godec opravlja funkcijo državne sekretarke v Kabinetu predsednika Vlade, opravlja funkcijo poslanke Državnega zbora od današnjega dne Karmen Kozmus Ferjan, rojena 24. 2. 1985, stanujoča na Delavski ulici 16, Celje. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Poslansko kolegico vabim, da se nam pridruži in zasede svoje poslansko mesto, ter ji želim, da bi v poslanskih klopeh uspešno opravljala delo poslanke. Čestitke! / aplavz/ S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 28. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA RAZPRAVO O ODGOVORU PREDSEDNIKA VLADE JANEZA (IVANA) JANŠE NA POSLANSKO VPRAŠANJE MAG. BOJANE MURŠIČ V ZVEZI S POVIŠANJEM CEN ENERGENTOV IN OSTALIH DOBRIN V SLOVENIJI. Državni zbor je na 26. seji sklenil, da opravi razpravo o odgovoru, ki ga je predsednik Vlade Janez Janša podal na poslansko vprašanje mag. Bojane Muršič v zvezi s povišanjem cen energentov in ostalih dobrin v Sloveniji. Besedo dajem mag. Bojani Muršič za dopolnilno obrazložitev predloga za razpravo o odgovoru predsednika Vlade.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovani predsednik Vlade, kolegice in kolegi! Temeljni razlog za razpravo o odgovoru predsednika Vlade na vprašanje je, spoštovani, draginja. Cene energentov in življenjskih potrebščin letijo v nebo. V odgovoru ste, predsednik Vlade, sicer omenili, da je vprašanje relevantno in da bo vlada ukrepala, za kar bi se vam danes morala tudi zahvaliti. Pričakovala pa sem, da bo vlada do danes sprejela konkretne ukrepe, ki bodo izboljšali položaj državljank in državljanov; a žal temu ni tako. Cene še kar rastejo in rastejo. Najbolj se dražijo energenti in stanovanja. Znova pa so začele rasti cene hrane. Rastejo cene v storitvenih dejavnostih, ki so bile v zadnjem času, v zadnjem letu deležne obsežnega financiranja iz javnih sredstev – hoteli, restavracije pa tudi zdravstvo. Razumeti gre, da se z dvigi cen energentov srečuje vsa Evropska unija in tudi druge regije po svetu, ampak ni nepomembno, da se tega zaveda tudi Evropska unija. Zato je Evropska komisija 13. oktobra jasno sporočila, da trenutne razmere terjajo odziv držav, in izdala orodja za ukrepanje in podporo državam članicam Evropske unije. Kar 20 evropskih držav je sprejelo raznorazne ukrepe, celo tudi sosednja Republika Hrvaška je začasno zamrznila cene vseh goriv. Slovenska vlada pa, kot je videti, ne namerava dovolj ukrepati. Medtem se minister za infrastrukturo, pristojen za električno energijo, ukvarja s kadrovanjem v energetiki. Minister za gospodarstvo, odgovoren za deregulacijo cen goriv, je bil še v preteklem mesecu na seji Državnega zbora prepričan, da ni razloga ne za podražitve ne za ukrepe. Dvigi cen energije, energentov pa so že prizadeli socialno šibke in energetska revščina gospodinjstev je vse večja. Veliko gospodinjstev je še pred začetkom kurilne sezone moralo napolniti rezervoarje. 18. oktobra, ko sem vam zastavila vprašanje, so vaši ministri trdili, da regulacija ni potrebna, ker se marže niso zvišale. Naslednji dan je minister Počivalšek jasno povedal, da so se marže trgovcev s kurilnim oljem povišale z 8 na 15 centrov na liter. Še dan kasneje je vlada najavila, da bo znova regulirala maržo na kurilno olje, vendar je uredba začela veljati šele 9. 11. In takrat je postalo povsem jasno, da bo ta ukrep pocenil tisoč litrov olja za vsaj 116 evrov. Torej regulacija deluje, škoda samo, da je niste uvedli pravočasno. Žal se je kurilna sezona začela bistveno prej. Torej kje so rešitve? Hitre in pravočasne rešitve. Cene energije, goriv in kuriv, ki za osebe z nižjimi dohodki predstavljajo velik del stroškov, so ena izmed redkih kategorij dobrin, za katere ima vlada zakonito podlago za regulacijo njihovih cen. In prav ta vlada se je odločila sprva ukiniti vse instrumente kontrole cen, nato pa le – po pritisku javnosti – začela s ponovnim uvajanjem starih uredb, se pravi omejitev marže na kurilno olje 9. 11. na 6 centov na liter, vendar žal spet prepozno. Tako vlada prepozno ukrepa pri regulaciji naftnih derivatov, ki se dvigajo v nebo. Posledično z dviganjem cen naftnih derivatov se dvigajo življenjske potrebščine. Spoštovani predsednik Vlade, želim vas opozoriti, da smo dobesedno pred cunamijem podražitev na vseh ravneh. Ranljive skupine, ki se že danes komajda prebijajo iz meseca v mesec, med njimi so družine z minimalnimi dohodki, enostarševske družine, upokojenci, na kratko – vsi so obupani. Na težave nas opozarjajo Zveza potrošnikov Slovenije, nevladne organizacije, prav tako pa so se pričeli pozivi s strani gospodarskih združenj, ki prav tako terjajo pomoč zaradi motenj na energetskih trgih, zato je pomembno, kako bo vlada iskala ravnovesja med socialnimi potrebami ter tržnimi interesi. Poleg tega, da poziv Zveze potrošnikov dodatno utemeljuje resnost situacije, je treba poudariti tudi, da tak poziv vladi daje podlago za dolgoročno ukrepanje. Zakon o kontroli cen namreč določa, da ima vlada podlago za enoletno trajanje uvedenih ukrepov, če ukrepa na poziv potrošniških organizacij. Spomniti je tudi treba, da je trenutna vlada končala dolgoletno obdobje regulacije cen goriv. Pred tem je bilo obdobje nizkih cen, čas epidemije pa je izrabila za zvišanje trošarin in s tem preprečila, da bi cene padle pod evro na liter. Nato pa so se cene liberalizirale in danes so cene več kot 50 % višje od takratnih. Spoštovani predsednik Vlade, ob hitri rasti cen so državljanke in državljani v brezupnem položaju. Izbira med hrano in ogrevanjem postaja za mnoge slovenske družine realna dilema in zato terja takojšnje ukrepanje vlade. Hvala.
Hvala lepa. Besedo za dodatno obrazložitev dajem predsedniku Vlade Janezu Janši.
Hvala lepa za besedo ter za vprašanja tudi za to razpravo. Je pač aktualna, ne samo dvig cen energije in hrane, ampak tudi vsega ostalega je v tem trenutku eno od pomembnih vprašanj ne samo pri nas in tudi ne samo v Evropi, ampak pravzaprav na celem planetu. Delno je to povezano s tako imenovanim zelenim prehodom, delno z veliko količino denarja, ki se je natisnila za tako imenovano okrevanje po epidemiji. In večino od tega so razlogi, na katere Slovenija s svojimi instrumenti ne more vplivati, na nekatere pa pač lahko. Je pa treba, preden gremo globlje v to, in za to bo pač več časa kasneje ob koncu razprave kot v teh 5 minutah, vseeno spomniti, da stvari niso tako enostavne, kot so bile sedaj tukaj prebrane. Kajti ko gre recimo za pogonska goriva, teh ni liberalizirala ta vlada, ampak so bila v glavnem liberalizirana spomladi leta 2016, vključno s kurilnim oljem, in samo en manjši del je ostal nereguliran. Poleg tega je treba vedeti, da v ceni goriv osnovna postavka predstavlja nabavo surove nafte oziroma osnovnega energenta in dodatno še raznorazne dajatve, ki so v veliki meri okoljskega pomena. Se pravi, se je treba odločiti, ali bomo zasledovali podnebne cilje, ali bomo te dajatve zmanjšali; in se potem lahko poslovimo od visokoletečih besed, razglašanja podnebne krize, kar tudi prihaja iz teiste strani, in tako naprej. Marže, na katere lahko delno vpliva vlada z regulacijo, predstavljajo 6–7 % cene. In tudi če bi marže pravzaprav ukinili, kar seveda ni možno, to ne bi bistveno vplivalo na maloprodajno ceno energentov. Delno se seveda s tem da regulirati in vlada je ukrepala pri maržah za kurilno olje, kjer smo pač ugotovili, da gre za dvige, ki so šli nad raven tega, kar je bilo pred deregulacijo. Ta ukrep je vlada sprejela. Učinki seveda niso takšni, kot bi nekdo pričakoval. Gre tudi za vrsto drugih elementov, ki jih je treba upoštevati pri ukrepanju. Drži, da je Evropska komisija v naboru ukrepov, ki jih je možno sprejeti in ki so priporočeni, naštela vrsto stvari, ampak je hkrati v tem istem dokumentu napisano, da je situacija v različnih državah članicah Evropske unije različna in da je te ukrepe možno uporabljati glede na specifično situacijo. Zgolj naštevanje tega, kar je neka druga država naredila, mi pa nismo, ne pove ničesar, ker v energetskih bilancah različnih držav članic Evropske unije je pač različna struktura. Na podražitve energentov v tem trenutku daleč najbolj vplivajo divje podražitve zemeljskega plina in deloma nafte. In več imaš recimo v strukturi proizvodnje električne energije plina kot osnovnega energenta, večje so podražite. V Sloveniji te zaenkrat, hvala bogu, še niso zelo visoke oziroma jih za neposredne odjemalce v veliki meri praktično ni, ko gre za gospodinjstva. Zagotovo bo do določenih dvigov prišlo v začetku naslednjega leta, glede na iztek pogodb in tako naprej, večji problem je pri industrijskih porabnikih, in takrat bo vlada tudi reagirala. Delovna skupina, sestavljena iz državnih sekretarjev, je pripravila nabor ukrepov in vlada jih bo sprejemala glede na situacijo, kakršna bo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Mihael Prevc bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani predsednik Vlade, spoštovani kolegice in kolegi! Trenutna situacija na trgu energentov je sicer resna, tako kot so jo opisali predlagatelji, a smo v Novi Sloveniji prepričani, da je še obvladljiva. Predstavniki Vlade so že večkrat poudarili, da situacijo spremljajo. In kar nas najbolj veseli, ima vlada v zvez s podražitvami energentov vsekakor v mislih najranljivejše skupine prebivalstva v Sloveniji in bo seveda ukrepala, če bo cene zvišala večina ponudnikov na trgu. Kar zadeva električno energijo, je minister za infrastrukturo Jernej Vrtovec povedal, da je dvig cen do sedaj napovedalo samo eno podjetje, to je Petrol, ki na trgu predstavlja približno 10 % ponudbe. Minister in tudi predsednik Vlade sta jasno povedala, da je podražitev elektrike, ki si jo je privoščil Petrol, neupravičena in skrajno špekulativna. Oba navajata, da v tem primeru ni razloga za strah, saj so na voljo hitri kratkoročni ukrepi, namenjeni predvsem za reševanje stisk najranljivejših, kot so upokojenci, zaposleni z nizkimi plačami ter prejemniki socialne pomoči in varstvenega dodatka. Tudi v skladu s priporočili Evropske komisije je Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti v sodelovanju z Ministrstvom za infrastrukturo in Ministrstvom za finance pripravilo predlog za zagotovitev finančne pomoči za plačilo povečanih stroškov za energijo najranljivejšim skupinam prebivalstva. Prvi predlog je uvedba tako imenovanega energetskega bona po vzoru turističnih bonov, do katerih bi bili upravičeni prejemniki socialne pomoči in varstvenega dodatka, torej približno 65 tisoč upravičencev. Drugi predlog pa je, da enkratni dodatek v višini ene četrtine cenzusa za prejemnike socialne pomoči izplača ministrstvo ob izplačilu socialne pomoči oziroma varstvenega dodatka, h kateremu se tudi bolj nagiba Ministrstvo za finance, saj je po njegovem mnenju z izvedbenega vidika bolj enostaven. Z obema predlogoma se najbolj ranljivim zagotavljajo sredstva za plačilo energentov. Ostale osebe, katerih dohodek in premoženje presega prag za pridobitev denarne socialne pomoči, pa lahko pri centru za socialno delo zaprosijo za izredno denarno pomoč zaradi nastalih izrednih stroškov, ki so posledica povečanja cen energentov. Na Ministrstvu za okolje in prostor so pojasnili, da se bo v obdobju od leta 2021 do 2023 za zmanjševanje energetske revščine namenilo 266 tisoč evrov. Iz sklada za podnebne spremembe je letos za ta namen namenjenih 90 tisoč evrov, v letih 2022 in 2024 pa še po 88 tisoč evrov. Ta sredstva so namenjena socialno šibkim občanom. Regulacija cen sicer zveni všečno, vendar to ni čarobna palica, s katero lahko rešimo vse težave. Nesorazmerna regulacija bi lahko namreč na drugi strani povzročila tudi težave z oskrbo, gospodarsko nekonkurenčnost in posledično še večje socialne stiske. V Novi Sloveniji – krščanskih demokratih smo prepričani, da če želimo nadomestiti vse fosilne energente, premog in če želimo biti dolgoročno neodvisni, potem je jedrska energija tista, na katero moramo staviti in kateri je vse bolj naklonjena tudi Evropska komisija. Jasno je, da je v tej situaciji za opozicijo všečno, da to temo v javnih nastopih izkorišča. V političnem smislu to seveda lahko razumemo, vendar pa vlada ni odgovorna samo za svoje besede, ampak tudi za vsak ukrep ter tudi za posledice vsakega ukrepa. Pri tem mora še kako paziti, da ne bi prehitro sprejela kakšnih nesorazmernih posegov v trg energentov, ki bi lahko imeli tudi negativne posledice. V Novi Sloveniji smo prepričani, da je na daljši rok treba dodatno vlagati v obnovljive vire energije. Zeleni prehod nikakor ni del problema, pač pa del rešitve. Druge poti več ni, če želimo biti energetsko neodvisni in če želimo dosegati vse cilje, ki smo si jih zadali, zlasti podnebne. Kot izpostavlja minister Jernej Vrtovec, vedno več držav zavzema stališče, da je del rešitve tudi jedrska energija. In to stališče zagovarja tudi Slovenija. To je naša energetska pot na dolgi rok. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Andrej Rajh bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani predsednik Vlade, kolegice poslanke in kolegi poslanci! Današnja razprava je nedvomno dobrodošla in v Poslanski skupini SAB pričakujemo, da bo dala bolj konkretne odgovore, kot je to veljalo za nujno sejo odborov za infrastrukturo in gospodarstvo, na kateri je prejšnji teden tekla razprava o podobnih vprašanjih. Njen potek nas je izjemno razočaral in verjamemo, da je razočaral tudi ljudi. Kot glavni namen nujne seje pretekli teden smo v Poslanski skupini SAB videli zgolj eno stvar, da od predstavnikov Vlade slišimo oprijemljive odgovore in konkretne ukrepe, ki so jih pripravili kot odziv na divjanje cen energentov. Želeli smo si odgovorov, ki bi in bodo ljudi pomirili. In enako velja za današnjo točko dnevnega reda. Ljudem, ki se že sprašujejo, ali kupiti hrano ali bencin, in ki morajo tehtati med osnovnimi življenjskimi dobrinami, država dolguje več kot zgolj zagotovila, da so rešitve pred vrati in da bodo udejanjene. Dejstvo je, da je Evropska komisija državam članicam sredi oktobra predstavila nabor možnih ukrepov. Instrumenti so torej v vladnih rokah in čas je za ukrepanje. Dovolj je govorjenja o tem, kaj vse bi vlada lahko naredila, in čas je za premik k temu, kaj bo naredila in kdaj bo to naredila. Visoke podražitve so napovedane že dalj časa. Danes 30 % dražje ogrevanje, 30 % dražja elektrika, za 30 % dražji tank bencina niso več črnoglede napovedi, ampak kruta realnost. Nihče ne zanika, da na cene energentov vpliva tudi dogajanje na svetovnih trgih, toda to vlade ne razbremeni odgovornosti, da poskrbi za najbolj ranljive državljane in da uporabi vse zakonske možnosti, s katerimi se je na podražitve mogoče odzvati. Za zgled so ji številne članice Evropske unije in vlade, ki za razliko od naše niso bile pasivne in so na nacionalni ravni nemudoma sprejele ukrepe, s katerimi poskušajo ublažiti posledice podražitve za prebivalce in gospodarstvo in s katerimi torej želijo zaščititi svoje državljane. Državljane, ki jim življenja ne otežujejo le omenjene podražitve, temveč tudi dejstvo, da ne bo ostalo le pri njih. Dvig cen energentov se namreč bo in se že odraža tudi pri dvigu cen osnovnih življenjskih potrebščin, storitev in surovin. Ukrepi, za katere so se države odločile, so bili različni. Znižanje DDV-ja, energetski vavčerji za najranljivejše dele družbe, določanje zgornjih cen energentov, nižanje trošarin, če so te višje od minimuma, določenega na ravni Evropske unije, so bili le nekateri od njih. Pa pri nas? Zgolj obljube in napovedi ter nobenih konkretnih rešitev. Na že omenjeni nujni seji se je državni sekretar Košorok večkrat poudaril, da se je vlada z možnimi ukrepi ogromno ukvarjala in analizirala najrazličnejše podatke. Vse lepo in prav, ampak ljudje žal od tega še nimajo nič. Prav tako nas je na seji izjemno zmotilo izgovarjanje na metodologijo o določanju cen, ki da vlado onemogoča pri vplivanju na slednje. Kaj takšnega se nam zdi nedopustno, saj ima vlada vsa orodja in zakonsko podlago, da poseže natančno v to metodologijo. Ko je vlada lansko leto ugotovila, da nadzor cen naftnih derivatov ni več potreben, je ob tem vendarle poudarila, da sta spremljanje in analiziranje oblikovanja cen še vedno potrebna. Prav tako je bilo tedaj izpostavljeno, da bo lahko vlada v utemeljenih primerih uporabila tudi ukrep kontrole cen, kot je to predvideval in predvideva zakon. Gre za Zakon o kontroli cen, ki ureja nadzor nad cenami blaga in storitev na območju Republike Slovenije in ki vladi daje možnost reguliranja cen na trgu, in sicer kadar so za to izpolnjeni pogoji. V Poslanski skupini SAB se zato sprašujemo, kdaj, če ne zdaj, bodo pogoji za to izpolnjeni. Čemu smo priča zadnje tedne, če ne ravno nastanku hudih motenj na trgu pri gibanju cene, ki ga omenja zakon? Toda vlada ostaja pasivna. Razen pri cenah kurilnega olja, se za ostale posege ni odločila. V Poslanski skupini SAB smo skušali k razrešitvi vprašanja prispevati na način, ki nam je kot opozicijski stranki omogočen. K zakonu o izvrševanju proračunov za leti 2022 in 2023 smo vložili amandma, ki bi v primeru sprejetja vlado obvezal k določitvi cen električne energije, goriv, kurilnega olja in zemeljskega plina. Amandma na naše veliko razočaranje ni prejel zadostne podpore. Če je minister Počivalšek popolnoma zgrešil pri napovedi, da potrošniki liberalizacije ne bodo občutili na svojih denarnicah, pa je imel prav glede nečesa, da se z liberalizacijo začenja nova era. Zares smo zakorakali v novo ero – ero rekordnih cen energentov in ero, ki bo ljudi, ki so v stiski živeli že prej, potisnila v še večjo bedo. In nedopustno je, da morajo ljudje to bedo čutiti v času, ko vlada z denarjem nepremišljeno razmetava na vse konce in kraje. V manj kot dveh letih je ustvarila 8 milijard evrov primanjkljaja, ne najde pa denarja, da bi nemudoma pomagala ljudem, ki so resnično v stiski. Še bolj moteče je to ob dejstvu, da dodatno zadolževanje niti ne bi bilo potrebno ali pa bi bilo potrebno v manjši meri, če bi vlada pristopila k regulaciji cen in omejila njihovo divjanje. Kot omenjeno, v Poslanski skupini SAB od današnje razprave pričakujemo konkretne odgovore na vprašanja – kdaj, kaj, komu, v kakšnem znesku; brez izmikanja in okolišanja. Odgovorov na to temo ne terjamo le poslanci, temveč in predvsem državljani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ivan Hršak bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani predsednik Vlade, spoštovani kolegice in kolegi! Danes bomo opravili razpravo o problematiki višanja cen energentov in ostalih dobrin v Sloveniji, kar ima velik vpliv na posameznika, najbolj pa prizadene ranljive skupine, ki so že tako na robu ali pa celo čez rob praga revščine. Tukaj je treba spet pomisliti na starejše, torej na upokojenke in upokojence, ki spadajo v to skupino najranljivejših, zato se nam je v Poslanski skupini Desus zdelo pomembno, da tej tematiki namenimo nekoliko več časa. Energetska kriza zaradi podražitev vpliva na proizvodnjo praktično vseh dobrih, zato je razumljiv poziv k ukrepanju in iskanju kratkoročnih pa tudi sistemskih in dolgoročnih ukrepov. Zavedati se moramo, da je trenutna situacija v Sloveniji tudi posledica dogajanja na mednarodnih trgih energentov. Gre za specifičen pojav, ki ga je treba nasloviti kolektivno, na ravni celotne Evropske unije. Zato je Evropska komisija že izdala sklep, s katerimi je opredelila dovoljene oblike pomoči, ki jih države lahko izvedejo v pomoč ljudem – od znižanj dajatev do neposrednih subvencij ogroženim ljudem. Države članice Evropske unije so, kot rečeno, povezane v skupni energetski trg. Kot reakcijo na trenutne razmere je Slovenija sklicala izredno zasedanje energetskih ministrov, ki je bilo 26. oktobra letos, na katerem so iskali skupne rešitve, ki bodo državljanke in državljane Evropske unije ubranile pred nadaljnjim drastičnim dvigovanjem cen. Na zasedanju države članice niso bile enotne, ali je smiselno sprejemati konkretne intervencijske ukrepe na ravni Evropske unije, ki bi veljali enotno v vseh članicah, zato bodo pred sprejemanjem nadaljnjih odločitev počakali na dodatne analize. Vlada je v vmesnem času že ponovno regulirala ceno kurilnega olja, napovedala tudi možnost uvedbe tako imenovanih energetskih vavčerjev. Nadaljnji ukrepi se bodo po zagotovilu pristojnega ministra oblikovali odvisno od gibanja cen v prihodnje. Nenazadnje je treba omeniti, da se zaradi visokih cen električne energije, kurilnega olja in zemeljskega plina državljani poslužujejo cenejših virov ogrevanja, to je ogrevanja na trda goriva. Gospodinjstva se žal velikokrat ogrevajo z zastarelimi malimi kurilnimi napravami, ki so v Sloveniji glavni vir delcev PM10 in slabe kakovosti zraka. Ko govorimo o energetski revščini, se srečujemo torej z zastarelimi pečmi, slabo izolacijo hiš in visoko porabo energentov. Prehod na cenejše in z vidika ohranjanja okolja bolj sprejemljivo ogrevanje ter energetska sanacija stavb, vse to je povezano z visoko investicijo, ki pa si je žal mnogi državljani ne morejo privoščiti in so tako ujeti v začaran krog revščine. V Poslanski skupini Desus si želimo, da zaradi visokih cen energentov v nobenem gospodinjstvu ogrevanje ne bo postalo vprašljivo. Upamo tudi, da se bo ustavila rast cen ostalih dobrin, med drugim predvsem hrane. Zdrava hrana ne sme postati luksuz, zato se posledično povečuje tudi pritisk na zdravstvo, posledice pa znova čutijo ranljivejše skupine naših državljank in državljanov. Zato vlado pozivamo, da še naprej pozorno spremlja gibanje cen in po potrebi nemudoma sprejema potrebne ukrepe za zaščito pred vsakršno, tudi energetsko revščino. Hvala.
Hvala lepa. Janja Sluga bo predstavila stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Zadnje tedne smo priča izjemnim razmeram na trgih surovin in energentov, kjer cene iz dneva v dan dosegajo rekordno visoke ravni. Do tega prihaja, ker so globalne dobaviteljske verige deloma pretrgane, čakalne dobe za surovine pa so se precej podaljšale. Podjetja so polna naročil, povpraševanja ne zmanjka, ponudbe pa ni, kar cene še dodatno potiska v nebo. Tako se je tudi v Sloveniji precej podražila nafta, kar že občutimo na bencinskih črpalkah. Cene bencina in dizla so se za približno četrtino povečale glede na enako obdobje lanskega leta, kar je tudi posledica vladne liberalizacije trga naftnih derivatov. Predlagatelj tega ukrepa gospod Počivalšek je ob sprejetju ukrepa poudarjal, da to nikakor ne bo povzročilo dviga cen pogonskih goriv. Nikakor. A danes se je izkazalo, da temu ni ravno tako. Prav tako je trenutno treba dobrih 25 % več odšteti za kurilno olje kot v istem obdobju lani. Tudi največja slovenska energetska družba Petrol bo čez dva tedna občutno, za 30 %, zvišala ceno elektrike, za 12 % ceno zemeljskega plina. Petrolu naj bi kmalu sledili tudi drugi dobavitelji. Ob zdravstveni krizi nam sedaj na vrata trka še energetska kriza, ki bi lahko za nekatere gospodarske panoge imela še hujše posledice, kot jih je povzročila epidemija covida-19. Tega se zavedajo tudi v drugih evropskih državah, zato so se z vprašanjem dviga cen na trgu energentov pričele ukvarjati takoj. Nekatere države pa so se že odločile pomagati državljankam in državljanom. Španska vlada je znižala nekatere prispevke, tudi DDV na elektriko, Francija s posebnimi vavčerji pomaga socialno ogroženim gospodinjstvom, Grčija podražitve blaži s subvencijami, pomoč svojim državljanom in državljankam pa tudi podjetjem pa obljublja tudi večina ostalih članic Evropske unije. Vprašanje pa je, kaj smo do sedaj naredili v Sloveniji oziroma kaj je za to naredila vlada. Razen znižanja trošarine na kurilno olje – nič. Zato pozivamo pristojne, da se namesto kadrovskega lomastenja po energetiki raje osredotočajo na ukrepe, ki bi bili namenjeni predvsem državljankam in državljanom in podjetjem, ne pa političnemu okoriščanju s področja energetike za obdobje po volitvah. Energetika sicer predstavlja hrbtenico sodobnega načina življenja in enega od stebrov nacionalne varnosti. Nepovezani poslanci in poslanka zato poudarjamo, da bi morala biti energetska politika v službi blaginje državljanov in temelj konkurenčnega gospodarstva. Pri tem bi moral biti ključni cilj spodbujanje okoljsko trajnostnih energetskih rešitev, zanesljiva in konkurenčna oskrba z energijo ter nizkoogljična družba, k čemur je naša država tudi kot članica Evropske unije seveda zavezana. Poskrbeti je treba, da se vsem državljankam in državljanom zagotovi razpoložljivo in dostopno energijo. V razmerah, v katerih smo se na področju energetike znašli danes, se moramo vprašati, s katerimi strateškimi ukrepi bomo okrepili in nadgradili energetske vire naše države, da bomo v bodoče preprečili podobno skokovito rast cen energentov. Menimo, da bodo meseci pred nami jasno pokazali, da se lahko v krizi vsaka država zanese zgolj in samo na sebe in da je v takšnih razmerah najbolj varno imeti lastni vir. Zato mora biti v interesu naše države krepitev lastnih energetskih virov kot tudi zavzemanje, da bo čim več pomembne infrastrukture na našem ozemlju, naj se gre za plinovode in daljnovode ali pa za ceste in železnice. Nekoč v prihodnosti bo prišel čas, ko bo vse to prišlo prav, in nanj se moramo pripraviti že danes. Nepovezani poslanci in poslanka podpiramo današnjo razpravo o problematiki rasti cen energije. Pred kratkim je bil s strani Evropske komisije objavljen seznam dovoljenih kratkoročnih ukrepov, ki jih lahko države članice uporabijo za namen blaženja vpliva visokih cen na končne potrošnike. Med ukrepi so: finančna podpora ranljivim odjemalcem v obliki vavčerjev, možnost odloga plačila računov, vzpostavitev zaščitnih ukrepov v izogib odklopom z omrežja, začasno znižanje davčnih stopenj ter pomoč podjetjem oziroma panogam, ki jih ta rast prizadeva. Tovrstne ukrepe vsekakor pozdravljamo, a ob tem opozarjamo, da bi bilo treba opredeliti tudi srednjeročne in dolgoročne ukrepe, ki bi pripomogli k cenovno dostopni energiji za gospodinjstva in podjetja in ki bi povečali energetsko neodvisnost. Okrepiti je treba tudi odpornost evropskega energetskega trga, zagotoviti varnost energetske oskrbe in podpreti prehod v podnebno nevtralnost. Z uvajanjem sodobnih tehnologij in ukrepov v industriji, z uporabo energijsko varčnejših gospodinjskih aparatov, z energetsko prenovo starih stavb, gradnjo novih, v katerih bo energija v čim večji meri zagotovljena iz obnovljivih virov, lahko porabo energije močno močno zmanjšamo. S tem bomo zmanjšali tudi emisije toplogrednih plinov, na osebni ravni pa prispevali k obvladovanju življenjskih stroškov in hkrati ohranili kakovost našega bivanja. Za zaključek bi rada spomnila, da ima Slovenija v naslednjih letih na razpolago številne vire financiranja energetskih projektov za izvedbo zelenega prehoda. Sredstva bodo na voljo iz evropske kohezijske politike, nacionalnega Načrta za okrevanje in odpornost, iz sklada za pravični prehod in pobude React, zato Vlado Republike Slovenije pozivamo, da se projekta črpanja omenjenih finančnih virov loti hitro, učinkovito ter stremi k izkoriščanju vseh sredstev, ki so na voljo v naši državi, ker so ta nujno potrebna za uspešen prehod na čistejše vire energije in bolj zdravo bivalno okolje.
Hvala lepa. Dušan Šiško bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani predsednik Vlade, mislim, da je prav, da se pogovarjamo o tako pomembni tematiki. Verjamem, da tudi vam ni vseeno, da so se cene energentov spremenile v tako hitrem času. Upam, da bodo današnja stališča, ne glede na to, kako dobra ali slaba so, obrodila sadove. Trenutno v Sloveniji najbolj dvigujeta prah covid-19 in cene energentov. Žalostno je, da je vlada kljub evropskim in svetovnim napovedim o dvigu energentov šele sedaj uvidela, da je treba tudi na tem področju nekaj narediti. Še mesece nazaj, ko je bilo že kristalno jasno, da so se cene življenjskih potrebščin v septembru 2021 na letni ravni v povprečju zvišale za 2,4 %, mi šele v novembru govorimo, kako naprej. Veliko prepozno, saj so se zaradi cene energentov podražile vse mogoče stvari. Višina plač ostaja vseskozi enaka, cene storitev pa so se dvignile, obrtniki so dvignili cene, cene so šle v trgovinah gor, v restavracijah, se pravi vsepovsod, tudi na položnicah. Dražje je gorivo. Sam tankam dvakrat tedensko in v zadnjem času je račun za poln tank vedno višji. Če se ne motim, so cene goriva v Avstriji nižje. Sloveniji bi moralo biti v interesu, da imamo nižje cene goriva kot sosednje države. Na ta način bi posredno polnili slovenski proračun. Tujci, ki bi tankali pri nas, bi svoj denar zapravili še v naših trgovinah in gostilnah. Sedaj pa nekateri slovenski državljani hodijo tankat čez mejo, opravijo še nakup in še kaj podobnega, kot na primer spijejo kako stvar in tudi pojejo. Lani septembra, ko smo še plačevali evro za liter goriva, se je vlada odločila, da bo trošarine prepustila v roke ponudnikom. V Slovenski nacionalni stranki smo že takrat opozarjali, da je to zelo slaba poteza in da bo na koncu najkrajšo potegnil potrošnik. Po letu dni je vlada le dojela zmoto in z novembrom ponovno začela kontrolirati trošarine. Zanima me, če bi to naredila tudi, če ne bi Evropska komisija dala navodila državam članicam. Evropska komisija nam je tako spet dala neka navodila, kako naj se soočamo z dvigom cen energentov. V Slovenski nacionalni stranki menimo, da bi morala zasledovati potrebe državljanov in ukrepe prilagoditi slovenskemu narodu, ne pa diktaturi Evropske unije. Bomo davke nižali, ker je Evropska komisija tako rekla? Bomo dali subvencije podjetjem, ker je Evropska komisija tako rekla? Bomo ljudem dali energetske vavčerje, ker je Evropska komisija rekla tako? Sedaj pa na ukaz Evropske komisije mi plešemo, kot oni igrajo. V Slovenski nacionalni stranki absolutno podpiramo, da vlada ponovno regulira trošarine. Predlagamo celo, da jih naj usklajuje vsakih 14 dni. Nič nimamo proti energetskim vavčerjem, ker nam je kristalno jasno že od samega začetka, da so cene energentov, proizvodnja in dobava med seboj močno povezane. Zvišanje cen pa bo vodilo le v pomanjkanje in na koncu tudi v svetovno pomanjkanje. Pa nimam v mislih samo tehničnih izdelkov in izdelkov za dom, o čemer dobavitelji in proizvajalci že poročajo, ampak tudi pomanjkanja živeža. Več bi morali narediti na vseh področjih, ne samo na področju energentov. V Sloveniji se več kot polovica prebivalcev greje še na izdelke iz lesa, torej drva, pelete in brikete. Na tem področju nimamo urejenega davka, na kar so nas opozorili sami prodajalci. Kdo je tisti, ki je na koncu oškodovan, mi ni treba govoriti. Zaradi tega smo v Slovenski nacionalni stranki tudi podali pobudo, da se ta davek za les, ogrevanje uredi; in upamo, da bomo tudi slišani. Zaradi ukazov Evropske komisije lani tudi nismo smeli poskrbeti za slovenske pridelovalce in proizvajalce ter na trgovske police umestiti večino slovenskih proizvodov. Tako smo uvažali iz tujine, naši mlekarji in pridelovalci sadja in zelenjave pa so svoje izdelke metali v smeti. Čas je, da poskrbimo za dobrobit slovenskega naroda neodvisno od Evropske unije in končno začnemo sprejemati ukrepe, ki bodo dejansko pomagali našim ljudem. Čas je že, da se nehamo sprenevedati in tekmovati glede tega, kdo lahko z manj denarja preživotari. Jasno je, da bomo čez kak mesec spet vsi tipkali ključne besede na 1919 za družine, da ne bodo zmrznile. Covidna kriza je prinesla krizo tudi na drugih področjih in ni nujno, da se začnemo z njo ukvarjati tukaj in zdaj.
Hvala lepa. Bojan Podkrajšek bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, hvala za dano besedo. Cenjeni predsednik Vlade Republike Slovenije gospod Janez Janša s sodelavcem, kolegice ni kolegi! V življenju je veliko lažje postavljati vprašanja kot dajati odgovore. Naj predstavim stališče Slovenske demokratske stranke na poslansko vprašanje poslanske kolegice iz Poslanske skupine SD Bojane Muršič na energetsko krizo v Republiki Sloveniji. Sam sem si, ko sem se včeraj pripravljal na to stališče, postavljal veliko vprašanj, na katera nisem mogel na vsa dobiti odgovore. Skratka, naj izpostavim dva glavna dejavnika za podražitev cen energije, goriv in kuriv – enostranski porast cen zemeljskega plina zaradi manjšega dotoka v Evropo in porast cen premoga zaradi povečanega povpraševanja premoga s strani Kitajske zaradi rasti porabe električne energije. Spoštovani kolegice in kolegi, kmalu bomo zašli v tem mandatu v četrto zimo, 21. decembra. Jaz se spomnim zime leta 2020 – 20. januarja. Snežilo je. Bilo je veliko bolj hladno, kot je danes. Takrat je takratni predsednik Vlade gospod Marjan Šarec odstopil in je dejal takole: Hodim po terenu, ljudje mi izpostavljajo težave, probleme, jaz jih pa s to vlado ne morem rešiti. Dva izkušena politika takrat, ki sta bila v koaliciji, gospa Alenka Bratušek je sporočila takole: Na področju zdravstva nismo naredili nič. Izkušeni politik mag. Dejan Židan je pa dejal, da najlažje je oditi in pustiti vse probleme za sabo. To se nam je zgodilo v tem mandatu. Spoštovani kolegice in kolegi, v Slovenski demokratski stranki se prav gotovo zavedamo povišanja cen energentov tako na bencinskih črpalkah kot v kurilnicah vseh gospodinjstev v Republiki Sloveniji. Naj vas spomnim, da je bila v mesecu septembru, 20. in 21., na obisku v Sloveniji evropska komisarka za področje energije. Med tem obiskom je bila tudi v Državnem zboru in seveda nam je povedala en zastrašujoč podatek, da v Evropski uniji več kot 33 milijonov ljudi ne more plačevati položnice za ogrevanje. Prav gotovo je ta procent tudi prisoten v naši lepi deželi. Ko sem se pripravljal na to stališče, sem si seveda sproti iskal tudi odgovore, da to ni od letos, ni od lani. In jaz sem zelo vesel, da to vprašanje v ta državni zbor prihaja strani Poslanske skupine Socialnih demokratov, ki je vso zgodovino v tem državnem zboru in je od leta 2013 bila tudi vladna stranka. Ne vem, če ste kdaj zasledili, ste se kdaj poglabljali v to, da zelo veliko prodajalcev, ki nam te energente prodaja, dobi dodatek k minimalni plači. Ampak to ni od letos, to ni od lani, to ni od predlani, to ni od tega mandata, to je že mnogo let. Ste se kdaj to spraševali? Meni je nerazumno, da upokojenci, ki so 40 let delali pošteno, plačevali davke, prispevke, danes pa niti ne upajo povedati, da jih zebe, ker pazijo na vsak cent. Spoštovani kolegice in kolegi, to ni od letošnjega leta, to ni od predlani, to ni od tega mandata, to se je dogajalo že prej. Kot sem na začetku povedal, da je veliko lažje postavljati vprašanja kot iskati kvalitetne odgovore. V mislih imam letošnjo zimo, ki prihaja; kmalu bo, 21. decembra. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da bo ta zima ena bolj zahtevnih v zgodovini Republike Slovenije. To zahtevno zimo lahko rešimo samo skupaj, s solidarnostjo nas v Državnem zboru, tako koalicije kot opozicije, seveda skupaj z vlado. Ker pa govorimo o težavah tistih, ki si ne bodo mogli kupiti energentov, ki ne bodo mogli plačati položnic, se pa zahvalim Vladi Republike Slovenije, predsedniku Vlade, ministrom, da so še pravi čas, ko še ni zime, pripravili vse potrebno, da ljudje ne bodo trpeli. Naša skupna naloga pa je, da najdemo tudi tiste, ki ne potrkajo na vrata socialnih ustanov, ki tega ne potožijo sosedu, Karitasu ali Rdečemu križu. Skratka, ta vlada ima pripravljene rešitve tako z denarno pomočjo, energetskimi boni in socialno pomočjo – z varstvenim dodatkom. To je pomembno. Danes je še jesen, vas pa pozivam, da stopimo skupaj pred to zahtevno zimo in iščemo rešitve za vse tiste, ki so nas izvolili, izven tega Državnega zbora. Naj se še enkrat dotaknem tistih prodajalcev, ki so zelo prijazni, vedno ko prihajaš na črpalko, tudi paziti morajo na vsak cent. Če jim en cent manjka zvečer, ko zaključijo službo, ga morajo dati iz svoje denarnice. Vas pa pozivam, ko gledamo s svojimi očmi posameznike v Republiki Sloveniji že vso zgodovino, ko nam zapravljajo in odnašajo skupni denar, da tudi na tiste pokažemo s prstom, z imenom in priimkom – ne glede, kje smo, ali smo v koaliciji ali v opoziciji –, da odgovarjajo za svoja dejanja in da ta denar vrnejo tja, kjer so ga vzeli. Če nam bo to uspelo v prihodnosti, bo pomlad, ki prihaja za to zimo, toplejša, svetlejša, ljudi bo pa manj zeblo v zimah. Hvala lepa za vašo pozornost.
Hvala lepa. Edvard Paulič bo predstavil stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani predsednik Vlade, kolegice in kolegi! Že v letu 2020 smo v LMŠ skupaj z opozicijo opozarjali na nevarnost popolne liberalizacije cen energentov s strani aktualne vlade. Danes lahko vidimo, da smo imeli prav. Dizelsko gorivo je v dobrem letu dni dražje za 47 %, 95-oktanski bencin za 34 %, kurilno olje pa za 44 %. Minister za infrastrukturo je na novinarski konferenci 14. oktobra letos izjavil, citiram: »Nobena panika ni potrebna, razmere v Sloveniji glede trga energentov so stabilne. Hkrati bi rad državljane pomiril, kar zadeva cene električne energije in plina, smo na varni strani.« Moram reči, da smo bili v LMŠ nad to izjavo presenečeni, in verjamem, da naše presenečenje delijo tudi državljani in predstavniki gospodarstva. Naj podam samo en primer. Cena električne energije za gospodinjske odjemalce z vsemi davki je bila v drugem kvartalu leta 2021 v primerjavi z drugim kvartalom leta 2020 višja za 23 %. In v prvi polovici leta 2021 se je na letni ravni cena elektrike med vsemi državami EU najbolj povišala ravno v Sloveniji, in sicer za 15 %. Zakaj so ti podatki pomembni? Če pogledamo strukturo rabe energentov v gospodinjstvih, ugotovimo, da predstavljata največji delež ravno električna energija in pa kurilno okolje. Prva se je, kot omenjeno, na letni ravni podražila za 15 %, kurilno olje pa za 44 %. Optimizma ministra Vrtovca ne deli niti Evropska komisija, ki je že 13. 10. izdala širok nabor možnih ukrepov kot pomoč pri energetski krizi. Evropska komisija predvsem poudarja potrebo po hitrem odzivu držav članic. Tako je že oktobra 2021 kar nekaj držav članic Evropske unije sprejelo ukrepe za spopadanje z naraščanjem cen energentov. Nekateri slovenski ponudniki energentov so že napovedali višanje cen, ki bo prizadelo številne slovenske družine, še posebej tiste, ki se že sedaj težko soočajo s plačilom položnic za energente in potrebujejo pomoč. Treba je vedeti, da se je že pred izbruhom energetske krize z energetsko revščino soočalo 32 tisoč gospodinjstev, 254 tisoč oseb pa živi pod pragom tveganja revščine. Tako imamo na eni strani že obstoječe in potencialno nove velike dvige cen energentov, dvig cen hrane, dvig cen storitev, na drugi strani pa bolj kot ne stagnacijo plač. Upoštevati je treba tudi dejstvo, da je covid kriza določenemu delu prebivalstva realne prihodke še dodatno znižala. Edini do sedaj sprejet ukrep vlade pa je sprejetje Uredbe o oblikovanju cen naftnih derivatov, ki je začela veljati 9. novembra 2021 in ki omejuje maržo trgovcev pri prodaji kurilnega olja. Glede na vse navedeno v LMŠ ocenjujemo, da je današnja razprava še kako potrebna, in apeliramo na vlado, da vendarle urgentno pripravi in predstavi nabor ukrepov, ki bodo vsaj omilili, še bolje pa preprečili energetsko revščino državljanov.
Hvala lepa. Mag. Marko Koprivc bo kot zadnji predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Potem se pa za razpravo pripravi Rudi Medved.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Lepo pozdravljeni, predsednik Vlade, spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci! Že vsaj od meseca septembra ali pa avgusta je jasno, da se tako v Sloveniji kot v Evropski uniji tudi cene goriv in energentov višajo, višajo in letijo tako rekoč v nebo. Posledica tega je seveda neizbežna energetska revščina, če ne bo država oziroma Vlada Republike Slovenije ukrepala. Socialni demokrati se tega velikega problema zavedamo, zato smo že na prejšnji seji Državnega zbora postavili predsedniku Vlade poslansko vprašanje in hkrati pobudo, naj se vendarle vlada zmiga in naredi nekaj, da prepreči te katastrofalne posledice, v katere bi nas pripeljala energetska revščina. Predsednik Vlade s svojim odgovorom poslank in poslancev ni prepričal, zato smo danes spet tukaj in ponovno poteka razprava o tej isti temi. Tudi v vmesnem času smo bili v demokratični opoziciji aktivni. Sklicali smo kar dve seji odborov, spraševali smo ministre, organizirali razne druge posvete. A žal vlada ni naredila nič oziroma naredili ste v vsem tem času bore bore malo. Napovedali ste, spoštovani predsednik Vlade, sicer uvedbo energetskih bonov za pomoč tistim najranljivejšim, a od napovedi v dobrem mesecu ni bilo storjeno nič. Druga stvar, ponovno ste reciklirali izpred petih let zakon o regulaciji kurilnega olja. Ta zakon je stopil v veljavo šele pred tednom dni, se pravi mnogo mnogo prepozno. Ves čas pa ste tako vi, predsednik Vlade, kot ministrice in ministri te vlade, predvsem gospodarski minister, ki je že dolga leta glavni avtor te deregulacije cen goriv, zagovarjali, da je liberalizacija goriv pozitiven ukrep in da zaradi liberalizacije ni prišlo do povišanja cen. Spoštovane in spoštovani, vsi, že ptički na vejah čivkajo, da po dobrem letu dni, odkar se je dokončno dereguliralo cene goriv, ta teza ne drži. Namreč cene goriv, predvsem bencina in dizla, so se v zadnjem letu povišale za več kot 30 %, skoraj 40 %. Rekli boste – seveda, ja, saj so šle cene na svetovnih trgih gor. To vse drži. A ne toliko, predsednik Vlade. In če so bile leta 2009, 2008 cene celo višje na svetovnih trgih, kot so danes, tako visokih cen za goriva v Sloveniji nismo plačevali. In, spoštovane in spoštovani, s strani vlade ves čas poslušamo, da ni še nobene krize, da ni časa za alarme in delanje panike. Mi v opoziciji trdimo nasprotno. Vsi alarmi v Sloveniji že zvonijo. In poleg covid krize bi moralo biti ukvarjanje z energetsko revščino ena ključnih, če ne najpomembnejša tema v Republiki Sloveniji. Ne želimo si, da bodo naše državljanke in državljani zimo preživljali v mrazu, zato ker nimajo denarja za kupiti kurivo. Ne želimo si, da se naši državljani in državljani ob katastrofalnem javnem prevozu ne bodo mogli voziti na delovna mesta in po nujnih opravkih. Spoštovana vlada, spoštovani predsednik Vlade, vi trdite, da ni čas za alarme in za delanje panike. Jaz vas pozivam, enako kot sem vas na seji odbora prejšnji teden, kjer ste, spoštovana koalicija, vse sklepe zavrnili. Pozivam vas, danes ni glasovanj, je pa čas za razpravo in morda dogovor, pozivam vas, da nekaj naredite. Že včeraj bi morali narediti. Da nekaj naredite in da preprečite to hudo energetsko revščino in stiske državljank in državljanov. Izkoristite vso energijo, ki jo uporabljate za divje kadrovanje po energetskih podjetjih, za to, da se vendarle skuša ta energetska kriza prebroditi s čim manj žrtvami. Še enkrat, kriza je globalna, nismo je ustvarili mi. Na nas pa je, da jo skušamo prebroditi tako, da bodo predvsem tisti najranljivejši zadeve na nek način prebrodili tako, da jim bo država pomagala, da jim ne bo treba preživljati zime v mrazu oziroma se odpovedovati drugim nujnim dobrinam, zato da se bodo lahko ogrevali. Spoštovani predsednik Vlade, na vas je. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Prva ima besedo predlagateljica.
Hvala lepa za besedo. Vsem skupaj še enkrat lep pozdrav! Moram reči, da se zahvaljujem vsem poslanskim skupinam za stališča. Jasno je bilo povedano, da danes govorimo o izjemno pomembni problematiki. Ampak danes ne govorimo prvič o tej problematiki, ampak žal že tretjič. Zato bi res bilo smiselno, da končno ne samo govorimo in poslušamo, ampak da tudi slišimo. Ko je predsednik Vlade omenil, da bo vlada spremljala situacijo, ja, na samem primeru, ki sem vam ga povedala v zvezi z regulacijo marže na kurilno olje, je bilo jasno povedano, da če bi to bili storili prej, bi lahko državljanke in državljani prihranili najmanj 116 evrov za tisoč litrov kurilnega olja. In določeni ljudje so res v velikih stiskah. In ko ste tudi omenili, da so pogonska goriva bila liberalizirana spomladi, ja, delno to sicer drži, vendar 23. septembra 2020. Na 33. redni seji je ta vaša vlada sprejela informacijo o stanju na trgih naftnih derivatov in je ugotovila, da ukrep kontrole cen po izteku veljavnosti obstoječe uredbe, s katero se je regulirala cena 95-oktanskega bencina in dizelskega goriva zunaj avtocest in hitrih cest, ni več potreben. To je bilo 23. septembra 2020, tik pred drugim valom covid krize. In zanimivo je tudi, da je že v tretji vladi minister Počivalšek na ministrstvu za gospodarstvo. Če bi imel nek interes, če bi poslušal ljudi, če bi videl, kaj se dogaja na terenu, do tega ne bi prišlo in bi prej urgentno posegli v te zadeve. Nova Slovenija je poudarila in tudi navedla, s katerimi ukrepi bi potem lahko pomagali državljankam in državljanom. Pričakovala sem sicer, da bo na to opozoril predsednik Vlade, ampak dobro, tudi to še nekako sprejemam. Energetski boni. Ja, načeloma lahko rečemo – super, fino, energetski boni, ampak to so energetski boni za 65 tisoč upravičencev, to je tistih naj, najbolj ranljivih, ki imajo denarno socialno pomoč in varstveni dodatek. Ampak, spoštovani predsednik Vlade, zavedati se je treba, da niso zgolj in samo ti najbolj na udaru, te najbolj ranljive skupine. Zavedati se je treba, da 250 tisoč državljank in državljanov živi pod pragom revščine. Tudi ti so izjemno izjemno na udaru. Dva zakonca, ki dobivata minimalno plačo in imata dva šoloobvezna otroka, enostavno ne zmoreta plačevati stroškov te energije, nakar pa se še potem začne dogajati, da se hrana draži, stroški v šoli se dvigujejo. In enostavno ljudje so na robu obupa, ljudje trkajo na vrata in enostavno to ne bo šlo. Bilo je sicer govora, da lahko zaprosijo za izredno socialno pomoč, če se najdejo v stiski. Ja, saj tudi to absolutno drži, vendar ranljive skupine nimajo težav samo s kurjavo, ampak imajo tudi problem s temi gospodinjskimi aparati, ki pač po nekem določenem obdobju odpovedo in jih je treba kupiti. In kolikor sem seznanjena od centrov za socialno delo, večinoma te skupine iščejo pomoč za te večje gospodinjske aparate, ki so malce dražji. Mogoče pralni stroj, pralni stroj je danes nujno potreben. Ne vem, ali bomo začeli spet prati perilo na roke kot v starih časih. Potem imamo raznorazne druge stvari, tudi hladilnik je že danes nujno nujno potreben, in za te stvari ljudje jemljejo izredno denarno socialno pomoč. In potem bodo pa ponovno oklevali, ali vzamejo za ogrevanje, ali se odločijo za nakup novega gospodinjskega aparata. Tu je veliko veliko vprašajev. In res, več kot 250 tisoč ljudi živi pod pragom revščine, tem je treba prisluhniti in razmišljati tudi o tej skupini. V glavnem moram reči, tako kot je kolega Podkrajšek povedal, da je lažje postavljati vprašanja, odgovore je pa zelo zelo težko dajati. Ampak vlada je za to, da ima odgovore, da prisluhne vprašanjem in odgovarja in tudi sprejme ustrezne ukrepe. Če se dotaknem tudi tega, da smo že pripravili dve seji na to problematiko, kjer smo predlagali določene zadeve, pa so bili ti naši sklepi, ki smo jih predlagali, takoj zavrnjeni s strani koalicije. Naj vam povem nekaj banalnih zadev. En sklep se je glasil tako, da se naj oblikuje strokovna skupina, ki bo pripravila analizo stanja z naborom možnih ukrepov pa časovnico. Jaz ne razumem, da tega koalicija ni podprla. [[oglašanje iz dvorane]] Mislim, to je skoraj nemogoče [[…]]Predsednik Vlade, saj boste imeli čas pa boste tudi vi povedali. Kaj je s tem ukrepom narobe? Tu bi res mogoče, predsednik Vlade, mi odgovorili, kaj je s tem sklepom narobe. Ne glede na to, da vam že to nalaga Zakon o kontroli cen, v drugem odstavku 6. člena, da je treba pripraviti analizo stanja. Jaz ne vem, kje smo, ali imamo neko analizo stanja, ali vse ukrepe sprejemamo oziroma boste sprejemali ad hoc, ne vem. Potem, na podlagi analize naj v roku meseca dni sprejme ustrezne ukrepe za zaščito in nadzor nad cenami električne energije, kuriv in goriv. Tudi tukaj ne vem, v čem je težava, da to ni bilo takrat sprejeto. Jaz res ne vem, ker če bi že te stvari bile sprejete, bi se midva danes še lažje pogovarjala, absolutno, ker bi vedela, kaj je bilo narejenega. In enostavno na tem mestu jaz ponovno ne razumem koalicije, ki se tako odloča. Odbor je tudi predlagal, da pri načrtovanju interventnih ukrepov za pomoč prizadetim prioritetno pomaga potrošnikom in gospodinjstvom, ki jih pesti energetska revščina. Pa tudi tukaj jaz enostavno ne vem, kaj je narobe, da to ni za podpreti; in bi nekako danes že vedeli marsikaj več. Mi sicer vemo, da moramo tem skupinam pomagati. Potem, tudi sklep, ki je bil predlagan, da se dopolni proračun, da se v proračunu 2022 zagotovijo dodatna sredstva za ukrepanje v prihajajočih mesecih. Ker jaz verjamem, da bo vlada prej ko slej prišla do ugotovitve, da bo treba pomagati tem skupinam, ki enostavno bodo pred dilemo, ali ogrevati stanovanje, če smo samo pri ogrevanju, ali kupiti hrano. In odbor je tudi predlagal, da bi sprejeli sistemske ukrepe za zeleni prehod in vključili preprečevanje energetske revščine. Jaz res ne vem, zakaj so bili ti sklepi gladko zavrnjeni s strani koalicije, kajti jaz verjamem, da bi bili ti sklepi en korak naprej. Vlada bi imela na mizi določene zadeve in bi tudi ukrepala bistveno bistveno lažje. Ja, res, iščimo rešitve, stopimo skupaj, ampak nehajmo se samo pogovarjati, dogovarjati pa spremljati situacijo, kajti časa nam zmanjkuje. Ljudje morajo danes imeti toplo stanovanje in elektriko prižgano. Res apeliram, konkretno katere ukrepe in kateri sektorji gospodarstva so najbolj prizadeti, bi vas lepo prosila, predsednik Vlade, da mi na to odgovorite. In na kakšnih strokovnih podlagah in utemeljitvah boste sprejemali ukrepe? Pa še enkrat, lepo vas prosim, povejte mi, katere nabore konkretnih ukrepov vam omogočajo predpisi? Ostalo pa v nadaljevanju. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predsednik Vlade.
Hvala lepa. Čisto na kratko na nekatere zadeve, ki niso točne. Kar se tiče teh sklepov, ki ste jih citirali. Vlada je to vse naredila. Kar se tiče pravičnega prehoda, ne samo da se vlada s tem ukvarja na ravni Evropske unije, se s tem ukvarjamo, oblikovali smo Just Transition Fund, ki je inštrument za naslavljanje teh problemov. In na voljo so sredstva za to in Slovenija jih oziroma jih bo uporabljala. Ni ta vlada liberalizirala cen pogonskih goriv, razen v manjšem delu. Cene pogonskih goriv ste liberaliziral leta 2016, ko ste bili socialdemokrati krepko v vladi. Liberaliziral ste vse cene, vključno s cenami kurilnega olja, z izjemo dizla pa 95-oktanskega bencina na avtocestah. Samo to je ostalo regulirano in to se je liberaliziralo lani, s tem da smo zdaj ponovno regulirali marže pri kurilnem olju. Vi ste to liberalizirali, ne mi. Je pa zanimivo, kako nekatere stranke, ki se imajo za liberalne, danes tukaj za to govornico zagovarjajo stoodstotno regulacijo; ne vi, ampak nekatere druge, tako da je polno nesmislov. Nesmisel je tudi to, da naj bi to, ko se je lani oktobra liberaliziralo cene dizla pa 95-oktanskega bencina na avtocestah, povzročilo dvig cen v maloprodaji za 47 %, kot je rekel en predstavnik poslanske skupine. Marže predstavljajo 6–7 % cen, vse ostalo je cena osnovne surovine plus ostali davki, med drugim tudi okoljski. Liberalizacija s 47-odstotnim povečanjem nima nič oziroma tam, kjer smo ugotovili, da je malo prispevalo k dvigu, kot pri kurilnem olju, smo regulacijo uvedli nazaj. Netočnih je bilo tudi polno primerov, ko se je najavilo, kaj so druge države naredile. To, da je Evropska komisija predlagala ta nabor ukrepov, je tudi naša zasluga, ker smo pritiskali nanjo, da to naredi, ampak osnovni vzrok ni bil to, kar se je dogajalo v Sloveniji ali pa kar se v tem trenutku še vedno dogaja v Sloveniji, ampak to, kar se je dogajalo v Španiji in še v nekaterih drugih državah, kjer so se jim iztekle dolgoročne pogodbe za plin in nove pogodbe so bile štirikrat dražje. In se je to takoj prelilo v ceno predvsem ogrevanja, tudi industrijske proizvodnje in posledično v drastičen skok cen. In tam je bil drastičen skok cen. Ukrepi, ki so v tem naboru, ne morejo biti enaki tam, kjer so se nekatere stvari podražile za 400 odstotnih točk, in tam, kjer so se podražile za 30. In to tudi jasno piše, saj vsi govorite o nečem, česar verjetno sploh niste nikoli prebrali, gre za nek dokument, ki je celota. Govorjenje o tem, da v Sloveniji živi 254 tisoč ljudi pod pragom revščine. To je statistični podatek, ki se računa glede na povprečni dohodek. Ta dohodek v Sloveniji pri teh je v povprečju več kot 60 % večji od tistih na Hrvaškem, pa so enako kategorizirani; ali pa je manjši od tistih, ki so v tej kategoriji v Luksemburgu, ker je to statističen podatek, ki nič ne pove o dejanskem stanju, pove samo nekaj o razporejanju razpoložljivega dohodka po prebivalstvu. Marže za goriva, za bencin, za dizel in za kurilno olje pred deregulacijo so v Sloveniji obsegale za bencin 76 % evropskega povprečja, za dizel 63 % evropskega povprečja in za kurilno olje 51 % evropskega povprečja, kar smo mi daleč pod tem, kar so drugi imeli. Zdaj pa k bistvu, vzroki za podražitev energentov so predvsem v treh skupinah. Za resno razpravo o tej temi je treba o tem nekaj vedeti oziroma nekaj povedati. Eno so naravni vzroki, imeli smo sušo v Evropi, imeli smo malo vetra na severu Evrope, bila je daljša zima od povprečja v večini Evrope, kar je vse povečalo porabo energentov in hkrati zmanjšalo proizvodnjo energentov iz tako imenovanih obnovljivih virov, iz vode in vetra. Uveljavili so se nekateri ukrepi tako imenovanega zelenega prehoda oziroma prehoda na brezogljično družbo. Tukaj so nekatere dileme dodatno, ki še obstajajo v zvezi z obdavčenjem oziroma tako imenovano taksonomijo, povečale te dileme v energetiki, ker če se ne ve, koliko bo nekaj obdavčeno, potem se tudi ne vlaga v te vire. Gospodarstvo reagira na stanje, kakršno je; in to v tej situaciji ni pomagalo in še vedno ne pomaga. Tukaj so oprte dileme glede tega, ali bosta zemeljski plin in jedrska energija vključena v zeleni del prehoda ali ogljični del prehoda oziroma netrajnostni. Od tega je odvisno, kakšne bodo dajatve, kakšna bo cena in posledično kakšna bodo vlaganja in kako bodo države članice iskale rešitev v svojih nacionalnih bilancah. Na drugi strani se je v času okrevanja po epidemiji povečala poraba energije. Evropska unija je, po domače rečeno, natisnila veliko denarja, še več so ga natisnile Združene države, Kitajska itak to vedno dela. V tem trenutku praktično vse zaloge plina, ki so na trgu, Kitajska odkupuje po cenah, za katere niti ne vpraša. Kolikor zahtevajo, toliko da. To seveda vpliva na oskrbo drugih trgov. Kitajska kupuje tudi vse razpoložljive dobave premoga. Glede na to, da so imeli v polovici države redukcijo in tudi plača, ne glede na to, kakšna je cena, kjer pač denar tiskajo, več ali manj, zaradi tega v tem trenutku tudi ni mogoče napovedati, da se bo stanje bistveno izboljšalo do konca zime. Lahko bi rekli, da ne vemo, kaj bo naslednji mesec; ampak jaz moram reči, da v glavnem vemo, da se to stanje ne bo bistveno izboljšalo in da je treba računati na težko zimo, ko gre za oskrbo z energijo in tudi ko gre za cene. Trenutno na evropski ravni potekajo razprave in usklajevanja in tudi spopadi okoli tega, kako ravnati pri nadaljnjih obdavčitvah neelektričnih avtomobilov pa stavb glede na energetsko potrošnjo. Če se obdavčitev tega dvojega ne zamakne, potem bo to dodatno vplivalo na draginjo. Jaz upam, da bomo tukaj uspeli prepričati fundamentaliste, ki govorijo o podnebni krizi in jo hočejo razglasiti in tako naprej, da ima to svojo ceno in se je treba odločiti, ali se bo ta prehod delal tako, da bo trajnosten, vzdržen in pravičen; ali tako, da bomo veseli kazali celemu svetu dobre številke v Evropi, ob tem, da Evropa emitira zgolj 8 % vseh toplogrednih plinov, na koncu pa bomo uničili našo industrijo in osiromašili prebivalstvo. To imejte pred očmi, ko se v istih nastopih zavzemate za dve kontradiktorni smeri. Ko gre za konkreten problem, zaradi katerega bi ta razprava itak morala potekati, je vlada ustanovila delovno skupino prej, preden ste vi sprejeli ta sklep, ki spremlja to stanje in ki je tudi predlagala ukrepe, ki bodo sprejeti. Ko gre za energetske vavčerje oziroma bone, bodo pač uvedeni, vendar je poleg tega, da se odločimo, da to uvedemo, treba približno vedeti, kakšni so ostali okviri, komu in koliko. Jaz upam, da bo proračunska razprava produktivno zaključena in da bodo ti okviri sprejeti. Kar se pa tiče vprašanja, komu, pa lahko uporabljamo samo inštrumente, ki jih imamo. To, da govorimo o 250 tisoč teh, ki živijo pod pragom revščine, popolnoma nič ne pove o energetski revščini. To je samo prazna demagogija in vsi, ki to številko navajate, morate vedeti, kako se sploh pride do nje. Ko gre za stroške ogrevanja in elektrike, lahko najranljivejši skupini s tem pomagamo in bomo pomagali; samo moramo vedeti vsaj približen obseg, da se ne bomo s tem ukvarjali vsak teden. Kar se tiče nekaterih drugih ukrepov, ki ste jih navajali, recimo prepoved odklopa ranljivim in tako naprej; to pri nas že obstaja, ti inštrumenti so pri nas uveljavljeni. Pri nas ne morete odklopiti elektrike nekomu, če to ogroža njegovo zdravje ali življenje in tako naprej. Pri pogonskih gorivih, ki jih edine lahko kažete, kjer so številke večje, kot so bile pred enim letom, pa je treba vedeti, da, prvič, pred enim letom so bile cene nafte na svetovnem trgu negativne. Proizvajalci nafte so plačevali dodatna sredstva tistim, ki so nafto takrat kupovali, ker je bila poraba nizka, zato da so se znebili načrpanih količin. Danes je zaradi omenjenih razlogov to stanje popolnoma obrnjeno. In tukaj rešitve, ki jih ima vlada v rokah, niso v zamrznitvi marž, ker je to minimalna stvar, čeprav tudi to bomo naredili, ko bomo ugotovili ali pa ko bo regulator ugotovil, da se to izkorišča. Če marže ukinemo, kaj se bo zgodilo? Tisti, ki prodajajo bencin na črpalkah, tega ne bodo več prodajali, ker se jim ne bo izplačalo. Tukaj to ni neka čudežna stvar, poleg tega nič ne boste dobili. Je pa seveda manevrski prostor pri dajatvah. Lahko znižamo davke. Boste glasovali za znižanje DDV-ja pa okoljskih dajatev za pogonska goriva? Samo to pomeni, da bo v proračunu luknja in da denarja ne bo za mnoge druge stvari, ki jih ranljive skupine prav tako potrebujejo. In je treba tukaj presoditi. Je pa tukaj manevrski prostor, ker dajatve, tudi okoljske, predstavljajo verjetno okoli polovico cene pogonskih goriv. In seveda so po moje tukaj pri energentih še kar znatne rezerve. Ko beremo o enormnih plačah in nagradah direktorjev državnih podjetij v energetiki, ki letijo v nebo, in razkošnih reklamah, ki jih spremljamo, in poskusih, da se privatizirajo državne energetske firme, in potem, ko se takim ne podaljšajo mandati, kričite – vsi smo Robert Golob. Res socialno ogrožena kategorija, moram reči, pri 500 tisoč evrih letne plače. Tukaj sigurno so še kakšne rezerve, zaradi katerih mogoče so podražitve lahko manjše ali pa jih ni. Zdaj se morate odločiti, ali ste zdaj vsi Robert Golob, ali ste tisti, ki so socialno ogroženi zaradi teh visokih cen. Oboje ne bo šlo. In moram reči, mimogrede, v tridesetih letih jaz še nisem srečal revnega socialnega demokrata. To je včasih malo preveč demagoško, kar tukaj poslušamo. Obstaja pa tukaj še en problem, ki je samo delno omenjen. To je podražitev tudi drugih dobrin, vključno s hrano. In ko govorimo o tem, koliko denarja nameniti za blažitev stisk zaradi podražitve energentov, se je treba zavedati, da to ni edini problem, ki prihaja na mizo, in da je treba nekaj rezerv pustiti tudi za vse ostalo. Na to temo se bomo še pogovarjali. Vlada bo ukrepala. Ukrepi bodo toliko bolj učinkoviti, kolikor bo manj demagogije v razpravi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predlagateljica mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa. Predsedniku Vlade je zmanjkalo časa, tako da izgleda, da se ne želi več z mano pogovarjati, ampak nič za to. Želim samo povedati, da liberalizacijo je naredil res minister Počivalšek, ki pa je takrat zavajal javnost kot tudi partnerje, da bo konkurenca naredila svoje, da spremlja in da se ne dogaja nič. Če je minister takrat zavajal prejšnje vlade, potem je zavajal tudi vas. To je treba pač izpostaviti. Veseli me pa tudi to, da ste navedli tudi to, da nižanje davkov seveda jemlje državi tudi sredstva za ukrepanje. To me veseli, da se tega tudi zavedate, kajti to bo še v bodoče pri pripravi kakršnihkoli zakonov zelo zelo prišlo na plan. Jaz danes ne želim, da bi nekako kritizirali karkoli, mi smo želeli, da vlada čim hitreje ukrepa, kajti čas je tukaj res tisto, kar moramo vsi skupaj upoštevati. Prepozno ukrepanje bo pustilo neslutene posledice in ko se bodo cene dvignile, jih bo spraviti nazaj na neko raven izjemno izjemno težko, oziroma bom tako rekla, tega se sploh ne bo naredilo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Rudi Medved.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Govorimo o možnem naboru ukrepov, ki bi ublažili, na splošno rečeno, draginjo. Draginjo, kar zadeva energente – tako naftnih derivatov, elektrike, plina. Pa slišimo vmes med razpravo seveda o tem, kako je bilo takrat, ko je odstopila Šarčeva vlada, kar mislim, da s trenutnim stanjem na področju cen energentov pa res nima kakšne velike zveze, ali pa o tem, kako je opoziciji všečno razpravljati o tem. Seveda ni všečno, nikomur ni všečno razpravljati o tem. Nas pa skrbi. Skrbi zato, ker od vlade, tako od predsednika Vlade, zdaj smo slišali, kot tudi od ministrov, pristojnih za to področje, predvsem ministra Počivalška in Vrtovca, slišimo – mi spremljamo situacijo, spremljamo situacijo in bomo odreagirali, ko bo čas. Ja, čas je že tukaj, pravzaprav je čas že bil. Gospodarski minister ob tej zares enormni podražitvi naftnih derivatov ves čas straši, da če bo vlada kakorkoli posegla na to področje, bomo pa ostali brez bencina, nafte, kurilnega olja; in daje primerjavo z neko situacijo v prejšnji državi, torej pred več kot tridesetimi leti. In pravi, da vlada bo po potrebi, če bo treba, po analizi marž naftnih trgovcev spet sprejela odločitev o začasnem reguliranju marž, kar smo že slišali in vsi skupaj vemo, da reguliranje marž bistveno res ne bo očitno vplivalo na ceno naftnih derivatov. Pravi pa tudi, da si ne moremo privoščiti vplivati – in tudi nimamo vzvodov – na cene naftnih derivatov, ki so rezultat cene surove nafte na svetovnem trgu. Jaz verjamem, da Slovenija seveda ne more vplivati na ceno surove nafte na svetovnem trgu. Je pa zanimivo, kakšni špekulanti so tako dobavitelji kot tudi trgovci. In da je to, kar se nam zdaj dogaja na področju cen naftnih derivatov, rezultat predvsem izrazite špekulacije; ker nafte na svetovnem trgu ne primanjkuje, nimamo teh podatkov, nihče ni zmanjšal količin črpanja. In tisto, kar bode v oči, je pa maloprodajna cena – če se zdaj omejim na Slovenijo – naftnih derivatov, ki je zdaj že presegla raven iz obdobja okrog leta 2008, 2009. Ampak takrat je bila nafta na svetovnem trgu 120 dolarjev. Zdaj so maloprodajne cene naftnih derivatov pri nas presegle tiste izpred več kot desetih let, cena nafte na svetovnem trgu je pa 80 dolarjev. Kakšna enormna razlika! Maloprodajna cena pa višja kot takrat. Zato je seveda na dlani, da dobavitelji in trgovci služijo, špekulativno služijo na račun vseh nas in jim prav pride kot izgovor tudi epidemija. In če je vpliv na višino marž res tako zanemarljiv, je pa po drugi strani inštrument znižanje davčnih stopenj in trošarin na energijo, ne samo na naftne derivate. To je inštrument, ki ga vlada lahko uporabi. Tudi ni res, da je bila sprostitev liberalizacije cen naftnih derivatov lansko leto tako minorna, da nima bistvenega vpliva. Seveda je bila velika in bistven vpliv ima, ker so se sprostile cene 95-oktanskega bencina in dizla na bencinskih črpalkah zunaj avtocest, zunaj avtocest, kar pomeni v celotni prodaji seveda levji delež. In vlada bi vsekakor lahko posegla na to področje, ampak slišimo, da je treba še počakati, da je treba še preanalizirati, medtem ko evropske države – zdaj predsednik Vlade je tukaj samo Španijo navajal pa z nekimi 400 % podražitev plina, ampak ni samo Španija uvajala določenih ukrepov, ki blažijo posledice te draginje, še zdaleč ne. Tudi druge evropske države, nekatere so se odločile tudi za znižanje davčne stopnje pri pogonskih gorivih. Tudi za tak ukrep so se odločili, sosednja Hrvaška je zamrznila cene naftnih derivatov. Da vlada ne bi mogla ukrepati na tem področju, seveda ni res. Je pa potrebna določena volja. Kar zadeva cene elektrike, minister Vrtovec je rekel, da letos se cene ne bodo dvignile, pa smo tik pred koncem leta. Ja, letos. Kaj pa prihodnje leto? Ampak cene elektrike se tako ali tako že dvigajo tudi v Sloveniji in v zadnjem letu so se dvignile najbolj v Evropski uniji, za 15 %. Minister Vrtovec pravi, da ni pristaš kakšnih regulativnih inštrumentov na tem področju. Minister Počivalšek pa na drugi strani pravi, da je pa ravno pri elektriki regulacija najlažja, da ni tako enostavna, ampak da je pa najlažja. In verjame, da bomo tudi najlažje ukrepali, če bo potrebno. Kdaj bo potrebno? Sprašujem, kdaj bo potrebno. Vse bomo storili nekoč. Edini ukrep zaenkrat, kar zadeva cen elektrike, ki že rastejo in bodo očitno v prihodnjih mesecih še bolj, edini ukrep za zdaj je zamenjava direktorjev elektropodjetij. To smo videli. Če bo to znižalo ali pa ohranilo cene elektrike na tej ravni, jaz ne vem, ampak zaenkrat vemo samo za ukrep menjav direktorjev, s katerimi seveda ta vlada nima nič. In seveda še posebej minister za infrastrukturo s tem nima nič. Ali bodo vavčerji tisti, ki bodo ublažili socialno stisko zaradi dražitve energentov? Ja, so možni kot verjetno delni ukrep, ampak zagotovo bi moralo iti razmišljanje tudi v prilagoditev davčnih stopenj in trošarin na energente. Če vam navedem, kako se daljinsko ogrevanje po vsej Sloveniji drastično draži, ali bodo potemtakem vavčerji na primer lahko blažili socialno stisko. V Trbovljah se recimo daljinsko ogrevanje na letni ravni, če je imel nekdo račun 370 evrov, draži na 560 evrov. In na primer, topla voda – z 110 na 166 evrov na letni ravni. To pa so enormne številke, ki bodo seveda povzročale tudi socialne probleme. In zato je bila seveda naša želja, da od vlade izvemo, kako in kaj kani ukrepati v teh razmerah, in se nam torej besedna zveza »spremljamo situacijo« pač v tem trenutku ne zdi dovolj.
Hvala lepa. Besedo ima Soniboj Knežak.
Hvala, predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Tretja seja je danes, na kateri se pogovarjamo v bistvu o isti problematiki. Dvakrat skupne seje odborov, danes tudi ponovno o tej problematiki. Kaj nam to pove? To nam pove, da je situacija v državi resna, da se na nas, poslanke in poslance, obračajo ljudje v stiskah, tu pa poslušamo razglabljanje predsednika Vlade, od katerega sem danes pričakoval, da bo prišel z nekimi konkretnimi ukrepi. Tudi nekorekten bi bil, če ne bi rekel, da pozdravljam tisto, kar so naredili glede kurilnega olja. Ali je bilo prehitro ali prepozno, o tem nima smisla izgubljati časa, je, kar je; ampak glede na kopico drugih inštrumentov, ki jih ima vlada v rokah, pa bi lahko intervenirala ob teh naraščajočih cenah energentov, predvsem v luči kurilne sezone, v katero smo že kar globoko zabredli. Predsednik Vlade je v tistih petih minutah, ki nam jih je namenil, rekel, da bo do določenega dviga ogrevanja verjetno prišlo v začetku naslednjega leta, ko se bodo iztekle pogodbe o zakupu cen energentov. To je ciklus, ki se ponavlja vsako leto, ampak ne bo prišlo šele januarja, spoštovani kolegice in kolegi, podražitve so danes in tu, ali nam paše ali ne. Jaz ne bi danes razpravljal o vzrokih, ki so privedli do tega, kar se dogaja na trgu cen energentov. Za to nisem niti kompetenten niti pristojen pa mislim, da jih je več ali manj dobro povzel v svoji predstavitvi tudi predsednik Vlade, ampak mi smo tu, da opozorimo, da imamo eno kopico ljudi, ki so v stiski, ki rabijo pomoč. Danes je že moj predhodnik prejle malo omenil, jaz imam poslansko pisarno v Hrastniku in tudi v Trbovljah. V Hrastniku je ogrevanje toplarne, vam bom povedal, da ne bom razpravljal o ne vem kakih trendih na energetskih trgih, ampak konkretno tisto, s čimer imajo težave ljudje. V Hrastniku je Petrolova toplarna, napovedan je 30-procenten dvig Petrola, ta mesec še ni, v Trbovljah, čez hrib, je pa še bolj alarmantna slika. Predlog imajo za 57-procentno povišanje cen ogrevanja. 57 %. Mislim, da je kolega Rudi pred mano te procente celo prelevil v številke. Skratka, ljudi je strah. Strah, ker preprosto populacija z najnižjimi prihodki teh enormnih dvigov ne bo zmogla. To je tisto, kar je bil osnovni razlog za sklic obeh sej in tudi verjetno namen kolegice, ki je odprla to problematiko, ki je tudi povod za to današnjo sejo. Nekaj kar konkretnih predlogov je tudi vlada dobila. Jaz sem bral dopis Zveze potrošnikov Slovenije, ki ga je sopodpisalo kar nekaj nevladnih organizacij. Tam je bilo nekaj čisto konkretnih predlogov, ki so vsi v pristojnosti vlade in lahko ukrepajo. Se mi pa zdi skrajno, spoštovani kolegice in kolegi, podcenjujoče, da mi predsednik Vlade pove, danes izjavi, da podatek o 250 tisoč ljudi, ki živijo pod pragom revščine, da ta podatek nič ni povedal, da je to samo demagogija. To je pa žalostno. Če je 620 evrov, kakor je najnižja pokojnina, demagogija, pa so verjetno tudi v tej kategoriji tule notri, je pa res, da je to podatek, ki ni njemu v ponos pa nobeni vladi, tudi prejšnji ne bi smelo biti, da smo pripeljali, da imamo generacijo upokojencev, ki v bistvu dnevno čakajo na pomoč, da preživijo iz meseca v mesec, na Rdečem križu pa še kje. Danes je pa situacija taka, da pa zmrzujejo ob radiatorjih, ki jih imamo montirane. Vlada lahko dobi od upravljavcev podatke, boste videli, presenečeni bi bili, koliko je porabe pri nekaterih – nula. Plačajo samo tisto priključno moč, ker preprosto se ne izide. In res je vprašanje zjutraj – ali boš ogreval, ali boš jedel popoldne. Pa to ni demagogija, to je žal kruta realnost kar številnih upokojencev, upokojenk in tudi ostalih socialno šibkih. Veseli me, da je kolega Podkrajšek iz SDS, največje vladne stranke, rekel, da je pred nami težka zima. Zato nas poziva, da stopimo skupaj. Seveda. Mi smo naš del, kar se tiče opozicije naredili, opozorili na težave, ki je težava v tej državi. Zdaj ste na vrsti vi, spoštovana koalicija, da ukrepate na kakršenkoli način. Mi je čisto vseeno, ali to imenujete boni, vavčerji, kakorkoli. Imejte v uvidu, da ljudje težko živijo. Če so se v lanskem aprilu številni upokojenci, če govorimo o tej populaciji, malo med sabo gledali in nejeverno spraševali, zakaj so dobili dodatek dobrih 14 dni po razglasitvi epidemije, govorim o tistih bombončkih vlade za skupine, ki niso bile še čisto nič ogrožene, pa danes – ali so to boni, takšni ali drugačni, jih pa nujno rabijo. Zato, spoštovana koalicija, ukrepajte. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. V uvodu svoje razprave bi se rad najprej odzval na dve informaciji, ki sta se pojavili v dosedanji diskusiji, potem bom pa nadaljeval z analizo situacije rastočih cen energentov in ukrepi, ki bi bili potrebni, da to zamejimo. Torej prva dva odziva. Predsednik Vlade gospod Janez Janša je vprašanje reševanja energetske revščine in opozicijskih pozivov k temu, naj vlada vendarle proaktivno pristopi, povezal z vprašanjem zmanjševanja izpustov in odziva na podnebno krizo, in sicer je bil njegov argument relativizacija teže podnebne krize – češ, poglejte, Evropa ustvari samo 8 % globalnih izpustov, kaj bomo mi uničevali svoje gospodarstvo, če pa tako malo prispevamo; da smo pa mi v opoziciji tisti, ki se moramo odločiti, ali smo na strani energetsko revnih gospodinjstev, ali smo na strani reševanja podnebja. To je bil nekako komuniké, ki ga je vrgel v eter. Tu je treba takoj povedati, da ja, statistično v tem hipu Evropska unija oziroma Evropa dejansko je odgovorna za 8 % izpustov, ki poganjajo podnebni zlom, ampak na račun svoje lastne industrije, ki jo je outsourcala v države tretjega sveta. In v statistikah držav tretjega sveta se pokažejo ti izpusti, čeravno se končni proizvodi, ki so v teh tovarnah narejeni, porabljajo v Evropi oziroma znotraj Evropske unije. Reči, kako mi v osnovi ne prispevamo kaj prida k globalnim izpustom, češ da je teh samo 8 %, preprosto ne drži, takoj ko malo pobrskamo po situaciji. Je pa naravnost perverzno, da se vprašanje podnebnega zloma razrešuje na plečnih revnih ljudi v tej državi, kar je tudi neka tiha predpostavka, ki jo je v svojem odgovoru predsednik Vlade Janez Janša izpostavil. Saj niso reveži tisti, ki poganjajo podnebni zlom. Kapitalizem je tisti, ki poganja podnebni zlom, in daleč največ izpustov proizvajajo bogati, bodisi kot velike pravne osebe, korporacije, tudi vojaškoindustrijski kompleks, bodisi tudi kot posamezniki. Drugi odziv, ki bi ga rad izpostavil, pa je vprašanje same deregulacije. Logika deregulacije pogonskih goriv, naftnih derivatov in takoj naprej, češ, dajmo vse prepustiti trgu, država naj čim manj posega, je skupna točka političnega razreda in leitmotiv ukrepov, ki se vlečejo sedaj že čez tri vlade. In tu je pa predsednik Vlade Janez Janša po pravici povedal, da niso oni ali pa samo oni deregulirali te zadeve. Saj do deregulacije, vsaj delne deregulacije goriv, je prišlo že pod vlado Mira Cerarja pa se je potem nadaljevalo pod vlado Marjana Šarca. Skupna točka vseh teh zadnjih treh vlad na tem področju je minister Počivalšek, ki je očitno uspešno peljal svojo deregulacijsko agendo za naftne korporacije in dobavitelje skozi tri vlade. In posledice, s katerimi se danes soočajo, pa so rastoče stopnje energetske revščine. Da se razumemo, politike deregulacije, politike privatizacije niso nekaj, kar bi bila kakršnakoli ekskluziva znotraj naše države. To je logika napredovanja globalnega kapitalizma v zadnjih desetletjih na celotnem razvitem Zahodu in je v zadnji inštanci pripeljalo do tega, da danes sedimo na seji, na kateri se pogovarjamo, kako cene energentov letijo v nebo in kako ljudje v tej državi trpijo in da se lahko nadejajo težke zime, ker ne bodo imeli za kurjavo. Ampak od kod je ta podčrtujoči fenomen rastočih cen energentov sploh prišel? Takoj ko vemo, da se proizvodni stroški energentov v resnici niso podražili, moramo iskati razloge v organizaciji proizvodnje in preskrbe, ki očitno omogočajo nekje nekomu, da si v tem hipu reže veliko večji kos kolača, kot si ga je v preteklosti; in posledice prenašanj na gospodinjstva in preostanek gospodarstva v obliki višjih marž, torej višjih cen za porabnike. Drži, da lahko to diskusijo in raziskovanje problema začnemo, rekši – ja, cene energentov na globalnih trgih so se dvignile, ampak namesto da delovanje globalnih trgov obravnavamo kot nekaj, kar je zdravo za gotovo, moramo prav to vzeti pod vprašaj. Tržna organizacija preskrbe z energenti tako na ravni proizvodnje kot na ravni distribucije je v srcu tega problema. Če se proizvodni stroški energentov na eni strani niso zvišali, pa je na drugi strani skokovito porastla cena, med enim in drugim kosom enačbe je pa trg – kaj je torej problem? Ja, ta trg sam. Ta tržna organizacija na podlagi preteklih desetletij deregulacije in privatizacije je sam problem. Preprosto neki subvencijski ukrepi za to ne zadostujejo. Ni dovolj, da država z javnim denarjem vseh državljank in državljanov izda tako imenovane energetske vavčerje. Je nujno, zato da se tukaj in sedaj revnim ljudem pomaga. Jedra problema pa to ne bo odpravilo, ker gre v resnici samo za subvencioniranje energetskih korporacij in prav nič drugega. Enako velja za rezanje trošarin in druge oblike deregulacije, kot je umikanje države iz določanja cen energentov. Kratkoročno in tukaj in sedaj to lahko – pravim lahko, ker ni nujno, da bo – pomaga revnim gospodinjstvom in ljudem, ki trpijo energetsko revščino, ampak na koncu dneva gre v osnovi spet za subvencioniranje proizvodnih in dobavnih energetskih korporacij, ki so rastoče cene energentov sploh zrežirale in organizirale. Kar bi morali torej storiti, je, da se znotraj države organiziramo za nacionalno preskrbo in za proizvodnjo kot strateško panogo, kar energetika je. Tam, kjer je v preteklosti prišlo do privatizacije, bi bilo treba trend obrniti, zato da se celotni sektor energetike vrne v javne roke. To je prvič. Drugič, upravljanje s to energetsko infrastrukturo mora slediti neprofitni logiki. Preskrbo z energenti bi morali obravnavati kot človekovo pravico, ne pa kot biznis, na katerem se dela dobiček. In prav enako držo bi morala Slovenija zavzeti na ravni Evropske unije. Tudi tam bi bila potrebna regulacija, tudi tam bi bila potrebna nacionalizacija energetske panoge. Mislim, da je jasno iz vsega, kar sem navedel, da je sam globalni trg, na katerega se danes sklicujemo, kot zdravo dejstvo problem. In da je sam globalni trg preskrbe z energenti tisti, ki ga je treba ukiniti in nadomestiti z demokratičnim planiranjem, ki bo v zakup vzelo stvarne potrebe tako državljank in državljanov, ljudi, gospodinjstev, ki so koristniki teh energentov, kot preostanka gospodarstva. Ker ravno to špekuliranje na trgu v režiji proizvodnih in dobavnih korporacij je tisto, ki poganja aktualno energetsko krizo in rast cen. Preprosto se ne smemo zadovoljiti, da jih z ukrepi subvencioniranja in deregulacije še naprej nagrajujemo, s samim razlogom problema je treba presekati. S tega vidika je regulacija dobra v odnosu do trga, ampak nacionalizacija je boljša.
Hvala lepa. Besedo ima Iva Dimic. Pripravi se Franc Rosec.
Hvala lepa, spoštovani predsednik, za besedo. Kolegice in kolegi! Poslušam mojega kolega Miha Kordiša, kako govori o nacionalizaciji evropske energetike, evropskega energetskega trga. Skratka, so mi misli ušle nekam drugam. Pa tudi dejstvo je, kaj za Slovenijo lahko rečem, kar se tiče energetske odvisnosti – vode ne damo, nafte nimamo. Kaj bomo nacionalizirali? Smo se zavezali, da ne bomo imeli hidroelektrarn, nafte nimamo, zemeljskega plina nimamo. Ne vem, kako in kaj; po njegovem nam sledi neka energetska varnost, pa vseeno. Mislim, da je kriza epidemije prišla do te točke, da nas strezni na vseh področjih. Trezni nas na odvisnosti – in seveda tudi na trgu živil – energije. Trezni nas na odnosu do sočloveka, do življenja, do solidarnosti. In zagotovo nismo v lepih in zavidljivih časih. Prihaja težko obdobje, tako kot po vsaki epidemiji. Nekaj dni nazaj sem gledala, kaj je povzročila španska gripa po celotnem svetu. Verjetno je še kdo od vas to gledal. Niso bili rožnati časi. Vrniti so se morali k tistemu bistvenemu, to pa je zaupanje v človeka, zaupanje v znanost in seveda tudi solidarnost. Starejši nas pogosto opominjajo, da smo mogoče izgubili stik z naravo, življenjem in ljudmi. In nas sprašujejo, kam gremo; da smo živeli v obdobju debelih krav, da smo si vse privoščili, da nimamo čuta oziroma da smo nekam potisnili čut za varčevanje, da ne znamo delati z dobrinami, ki so redke. Vse to se razkriva v tem epidemičnem času oziroma postepidemičnem času. Res je, opazili smo tudi, kaj pomeni uvoz hrane iz tujine. Tudi tukaj se cene dvigujejo, pa je hrana zame osnovnega pomena in v mojih očeh pomeni suverenost naroda. Danes je bilo rečeno, da imamo demagogijo nizkih penzij. Če imamo demagogijo nizkih penzij, potem računam, da boste podprli Zakon o dohodnini, kjer predlagamo tisoč 500 evrov olajšave za seniorje, se pravi za upokojence. Le na ta način bomo lahko nekaj skupaj naredili za upokojence, za tiste, ki dejansko so odvisni od tega, koliko dobijo ali pa kakšno višino pokojnine dobijo. Da je demagogija mogoče tudi na strani stranke, ki je predlagala tako vprašanje, kaže, ko sem potegnila članek iz leta 2015, 16. oktober, Dnevnik, Odpis dolgov se je do zdaj izkazal kot strel v prazno. Tudi to je bila demagogija. Leta 2015, takrat so vodili ministrstvo za delo Socialni demokrati, ko se je govorilo o odpisu dolgov vsem, ki imajo dolgove do vrtcev, do komunale, do Elektra in vse naprej. Tukaj kaže, da je tudi ta demagoški pristop do odpisa dolgov bil res samo demagoški, ker nenazadnje v tem članku v Dnevniku je zapisano, da so iz ukrepa večinoma izpadli starejši, odpis dolga do vrtcev, medtem ko so za odpis dolgov do Energetike, Nigrada in Snage prejeli zelo malo vlog. In to se je tudi kasneje izkazalo, da ni bil pravi pristop. Zato očitek, da kako se bo uvedba energetskih bonov izvajala, zagotovo mogoče ne na način, kot je bil v odpisu dolgov, ampak na način, ki bo dejansko pripomogel tistim, ki bodo energetske bone potrebovali. To pa so tisti, ki so najrevnejši, bodisi starejši bodisi družine, ljudje, ki živijo sami v stanovanjih, skratka, prepričana sem, da bo ta uvedba energetskih bonov prišla do tistih, ki to potrebujejo. Dejstvo je, da se je maloprodajna cena električne energije in zemeljskega plina spreminjala, ni je pa mogoče regulirati, te cene se določajo prosto na trgu, pa saj to vsi veste. In da je začasno mogoče zmanjšati plačevanje nekaterih prispevkov, ki so vezani na plačila elektrike in plina, a te izpade prispevkov je treba vzeti drugje ali pa jih dodatno zaračunati pozneje. Bilo je rečeno, da ni bilo nič narejeno in da se je elektrika podražila, ampak lahko rečem, da v času korone, saj smo vsi tukaj sedeli, se je električna energija znižala, da je takrat vlada poskrbela za to, da so bile položnice nižje. In da nas mogoče res najbolj bremeni ravno ta zaveza k podnebnim ciljem, ki se jim ne moremo odreči brez posledic za izvajanje potrebnih ukrepov za izpolnitev podnebnih zavez. Lepo je slišati, kaj vse bomo naredili, da bomo očistili našo zemljo, ki je dejansko potrebna očiščenja, pa vendar to pomeni spremembo načina življenja, kar pa zagotovo ne more biti od danes na jutri, ampak je to postopek. Zavezani smo, da bomo to spremenili v desetih letih, v teh desetih letih imamo čas, da se na to pripravimo, in da tudi energetsko siromašne države, kot Slovenija nenazadnje je, ker nimamo lastnih virov, poskušamo največ narediti na tem, da bomo samooskrbni in da bomo s pomočjo tega tudi najmanj obremenjevali okolje. Mislim, da nikakor ni prava pot, da se brezglavo zagovarja neko doktrino, ampak da je rešitev zagotovo v solidarnosti, v sobivanju in kolikor bomo lahko drug drugemu pomagali. Še enkrat naj povem, da ne vidim realnosti nekega nacionaliziranja energetskega evropskega trga, to je popolnoma brezsmiselno danes o tem govoriti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo želi predlagateljica mag. Bojana Muršič. Izvolite.
Hvala lepa. Kolegica Iva Dimic je prepričana, da bodo ti boni pomagali najranljivejšim. Jaz bi jo mogoče na tem mestu opozorila – mrzlo je že danes, nakup goriv je potreben in enostavno tisto, kar bodo dobili, če bodo dobili, bo takrat že skoraj prepozno. Toliko zaenkrat.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Rosec. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Slovenija ima trenutno vire energije zelo dobro razpršene. To ji v tem trenutku zagotavlja 80-odstotno oskrbo z električno energijo, nam pa še vedno 20 % manjka do stoodstotne oskrbe. Ta razrez proizvodnje električne energije, vemo, je plastičen, da je tretjina iz Termoelektrarne Šoštanj, da je tretjina iz Nuklearne elektrarne Krško in tretjina pride iz hidroelektrarn oziroma obnovljivih virov energije. Kot članica EU smo tudi mi zavezani k zmanjševanju porabe premoga in se bo treba v doglednem času oziroma v desetletjih dogovoriti, kako ta manko energije, ki se proizvaja iz premoga, nadomestiti in da nadomestitev tega deleža ne bo preveliko breme ne za gospodinjstva kot tudi ne za gospodarstvo. Vemo, da je pri ceni električne energije zelo pomemben dejavnik oziroma faktor konkurenčnost našega gospodarstva. Na začetku sem omenil, da je Slovenija samooskrbna okoli 80-odstotno. Hudič je zmeraj, ker tedaj, ko pa manjka teh 20 %, jih manjka tudi ostalim državam po Evropi oziroma zunaj Evrope. Če pogledamo samo Evropsko unijo, ta je bila odvisna od uvoza električne energije – tule imam podatek za 2019 – 61 %, za leto 2020 – 56-odstotna odvisnost od uvoza električne energije. Istočasno pa se poveča poraba v EU za 5 %, napovedi za naslednje leto so pa okoli 4 %; temu botruje tudi povečana gospodarska rast. In tako pridemo do nekega fenomena – svetovno povpraševanje po plinu in premogu, predvsem Azija in EU. Zgodile so se nam tudi slabše hidrometeorološke razmere na področju hidroelektrarn in – kot se je v Nemčiji zgodilo, pri nas se to ne more zgoditi, ker imamo samo dve vetrnici – manko vetra. Velik faktor oziroma spremenljivka je tudi skladiščenje plina, to se zdaj vidi v tem povišanju cen, in da so vsa skladišča po Evropi prazna. Je pa problem še naslednji, da veliko držav članic EU oziroma tudi drugih članic sploh nima nekih primerih skladišč za skladiščenje plina. Naj se malce dotaknem ogrevanja. Mi smo pri ogrevanju nekako zaspali, bi rekel, da okoli 50 % zaostajamo za moderno Evropi. Imamo zelo dober energent, ki ga dnevno proizvajamo, in to so smeti. Mi te smeti plačamo, da jih nekdo odpelje in da jih nekdo skuri. In če se začnemo spraševati, zakaj gre cena ogrevanja v nebo, namreč Ljubljana kot glavno mesto, kjer je tudi največ prebivalcev in se tudi največ smeti proizvaja, za nadomestek, ker opušča proizvodnjo toplotne energije iz premoga, gradi plinsko parno turbino. Ne vem, zakaj se niso odločili za moderno sežigalnico. Tak primer imate na Danskem, kjer imajo na strehi tega objekta smučišče z umetno travo; ni treba imeti [[nerazumljivo]], takšna je bolj moderna. In zdaj prevaliti na odgovornost vlade, kar se tiče ogrevanja, to je malo težava, ker lastništvo komunalnih podjetij je predvsem na strani občin, občine so odgovorne, da kadrujejo odgovorne kadre in da nadzirajo poslovanje komunalnih podjetij. Včasih so tam delali kar malo po kavbojsko. Nadalje imamo še eno veliko težavo – to je predvsem umeščanje projektov v naš prostor. Zadnji primer so Mokrice. Upravno sodišče je zopet zadržalo izvajanje, ker pač je treba zaščititi ribe in so le-te večji interes kot pa izgradnja hidroelektrarne. Ne vem, kako bomo mi prešli s temi obnovljivi viri na ta zahteven delež oziroma da bomo nadomestili samo proizvodnjo v Termoelektrarni Šoštanj. S takšnim umeščanjem objektov v prostor, kot imamo sedaj, zelo slabo. Pa bi na koncu še nekaj kot zaključek strnil. Na električni priključek je vezano plačilo RTV-naročnine. Jaz mislim, da bi lahko ta prispevek tem socialno ogroženim ukinili. To je pa najhitrejša poteza – 12,75 evra na mesec, to se pa kar nekaj pozna. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Se bom vseeno poskušal malo bolj držati teme, ker če bi jaz šel tako na široko, bi me, zlasti vi, gotovo opozorili, kar lastnim kolegom ne boste naredili. Če damo na stran neko demagogijo, je kar nekaj resnice povedal in predsednik Vlade in kolega Kordiš in tudi kolega Rosec. Jaz se dejansko v bistvu strinjam z njim, da bi mi potrebovali vsaj dve moderni sežigalnici. Še preden je to popularno postalo, da ste iz Državnega zbora, Odbor za infrastrukturo, začeli obiskovati Dunaj, sam jaz to že kot profesor seveda počel z mojimi študenti daleč prej, resnici na ljubo. In jih seveda locirali tam, kjer se največ smeti tudi proizvede. V tisti sežigalnici v Křbenhavnu pa recimo sežigajo celo angleške smeti, kolikor jaz vem. Ampak naša tema je zdaj energetska revščina predvsem na področju ogrevanja tukaj in zdaj, sredi zime. Energetska revščina, kot je Soniboj povedal, ki jo številni imajo, doživljajo že desetletja. In več kot cinično je to, kar je ubesedoval predsednik Vlade, da je pač nek podatek o številu revnih državljank in državljanov, ena osmina je njih, zgolj nek statistični podatek. Jaz bi lahko bil ciničen pa bi rekel – Ja, poglejte, velika večina nas ne more v neki Trenti kupiti parcele za 6, 7 jurjev pa jo potem za, koliko, 120, 130 prodati. In zdaj doživljam to, kar že doživljam osmo leto v Državnem zboru – vedno za nazaj, vedno so vsega neki drugi krivi. Vmes sem tudi slišal, da mi itak nič ne vemo pa da nič ne beremo, okej, pa Kitajci so še krivi. Mi imamo tukaj neko težavo, ki bi jo morali zdaj ta trenutek reševati. Bruegel ni zgolj eden meni ljubših slikarjev, Bruegel je tudi eno najboljših mislišč, eni pravijo, da celo najboljši think tank v Evropi. Poguglajte Bruegel pa poglejte – nosilni članek je ravno problematika energetske revščine, nazadnje so ga obnovili v petek, kjer jasno kažejo ukrepe po evropskih članicah na tem področju. In velika večina resnih držav je šla v te ukrepe že septembra. Ene na začetku septembra, nekatere res tudi zaradi tega, kar je Janša povedal, ker so jim pač zelo zrasle nove pogodbe, nove nabave zlasti zemeljskega plina, večina njih pa tam nekje do tretjega tedna v septembru. Mi pa tukaj poslušamo, da je vlada ustanovila delovno telo in da bodo, ko bodo; če bodo. In da nas čaka huda zima. Kdaj pa bodo? In da se te zadeve ponavadi aprila, maja umirijo. Kristus bog, to že moj enoletni vnuk ve, da maja ravno ne ogrevaš isto kot decembra. Pravilno je rekel Janša, ne gredo cene gor samo energentom, cene na splošno gredo gor. Kaj to pomeni? To pomeni tudi, da bo šla inflacija gor, seveda Evropska centralna banka ni FED, ni Velika Britanija, to pomeni, da prej ali slej bodo šle tudi obresti gor, to pomeni tudi, da bodo naši dolgovi postali dražji. Recimo, čudi me, da do zdaj noben – pa se vsi trkate, zlasti na vladni strani, koalicijski, kako ste domoljubni – ni omenil problematike kmetijstva. Tudi tam nas čaka en hud izziv in huda revščina, zlasti po – z izjemo vinogradnikov – zelo slabi letini. In če temu prištejemo še javnofinančni primanjkljaj, nas čaka v bistvu ena velika bula, kot rečemo v Mariboru, in kar nekaj hudih zim pred nami. In seveda bi bilo treba že ukrepati predpredvčerajšnjim, septembra. Dvajset mesecev ste vladali z odloki, zdaj ko ste dobesedno skoraj vse zavozili – a, zdaj pa dajmo sodelovati. Kje je prostor sodelovanja s parlamentarno opozicijo? Parlament. Več kot 50 vas je v štartu podpiralo tak način vladanja, tudi Zorčič, tudi Sluga, tudi kdo drug. Zdaj ko je pa kuzla šalo vzela, kot se reče v ljudskem jeziku, ja, zdaj se pa dajmo imeti radi in bomo, ne vem, februarja segreli napol zmrznjene omice. To je resni statistični podatek. Zlasti so problematična tako imenovana enočlanska gospodinjstva, ki ga večinoma predstavljajo prej starejše gospe, pogosto vdove, z nizkimi penzijami, ki v bistvu čuvajo flete po Jazbinšku za svoje vnuke in zmrzujejo. To so v bistvu neka dejstva. Dejstvo je tudi, da imamo že tretjo deregulacijsko vlado s samooklicanim kozjanskim bikom na isti funkciji. Se opravičujem, tako so njegovi piarovci rekli, da tako on govori, citiram. To so neka dejstva, s katerimi se bi bilo treba soočiti. Dejstvo je tudi, da takrat, ko se je šlo v deregulacijo, smo v bistvu samo v novi levici bili proti temu. Ostali ste tako malo čiki miki. In potem še slišim od, ne vem, očitno so zdaj v fazi nekega new agea, enesijevcev – dajmo biti skromni, dajmo se imeti radi in Slovenija je energetsko siromašna država. To enostavno ni res. Dajte, kolega Rosec, podučiti, prihajate iz energetike, vaše kolege iz NSi. In namesto da bi se pogovarjali o energetski revščini na nekih konkretnih ukrepih, kako, komu, kaj pomagati, kaj z nekimi vavčerji, kaj z začasnimi znižanji določenih dajatev na tem področju, saj tukaj neke tople vode ni za odkrivati, mi na široko pleteničite, kako bomo dosegli podnebne cilje ali jih ne bomo dosegli v desetih letih. To je v bistvu izmikanje odgovoru na vprašanje. Srednjeročno je pa seveda ta problematika povezana s stanovanjsko politiko in z mobilnostjo, prometno politiko in v bistvu s politiko reindustrializacije in še čim. Ampak danes smo mi nekako pričakovali, če se že septembra ni naredilo ali v prvi polovici oktobra, da v tistih 15 minutah Janez Janša pove, katere ukrepe bo vlada naredila. Ne pa da jaz poslušam, kako jaz itak ne vem in nič ne čitam. Ja, čorav sem ratal od česa? Od tega, ker sem gledal lepoto SDS-a 53 let. Jaz sem za knjige v življenju toliko dal, kot je Janša dobil za tisto parcelo v Trenti, za Snežićevega maseratija, če hočete; pa se vam ne bom za to opravičeval. In vsaka vlada mora take zadeve reševati, ne pa joj. Saj ni važno, tudi če bi vse tisto, kar je Janša govoril, bilo stokrat bolj res, kot na tri četrt laže, če bi vse vlade pred to bile stokrat slabše, kot jih on hoče prikazovati, to ni izgovor, da zdaj, v tem trenutku ne rešuješ tega, kar bi moral reševati. Saj je enostavno, odprite si Bruegel, preberite za tistih 17, 18 držav, kako se rešuje, pa se bomo potem pogovarjali naprej. Ker do takrat vam bom jaz rekel, da vi nič ne berete. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Besedo ima Andrej Černigoj. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovani cenjeni zbor! Najprej bi se obregnil ob besede kolega Kordiša, ki je izjavil, da bi nacionaliziral energetski trg v Evropski uniji. Žalosti me, da je kriza epidemije včasih tudi kriza idej. Najboljše, da Evropo spremenimo kar direktno v Venezuelo. Populizem in demagogija v težkih časih nikoli, nikoli ni prinesla rešitve ali misije, ampak na žalost večje trpljenje in bedo. Ampak vrnimo se k naši razpravi. Današnja razprava glede odgovora na poslansko vprašanje v zvezi s povišanjem cen energetike in ostalih dobrin je vsekakor potrebna, pa vendar ni potrebe, da ustvarjamo in dvigamo strah med državljankami in državljani Republike Slovenije. Populizmi in rokohitrske rešitve tukaj nimajo kaj iskati. Sedanja vlada, poslanci koalicije in minister Jernej Vrtovec polagajo vso resnost sedanjemu problemu, povezanemu z dvigom cen energentov v Sloveniji, Evropi in tudi svetu. Pripravlja se vrsto ukrepov, pri čemer nekateri zdaj še ne morejo stopiti v veljavo, še preden se cene v Sloveniji bistveno zvišajo. Naj kolegice in kolege na tem mestu ponovno opomnim, spomnim, da je do sedaj morebitno zvišanje cen napovedala le ena družba, Petrol, d. d., teh napovedi pa še ni niti udejanjil. Sedanja vlada je tudi ukrepala. Cene kurilnega olja so znova regulirane. Marže pri ceni kurilnega olja so znova regulirane. Lahko znašajo največ 6 centov na liter, ob napovedi regulacije cen pa se je cena za liter spustila. Še stranka Levica je na odborih priznala, da je za dvig cen energentov kriv bliskovit dvig, skok cen energentov na mednarodnih trgih, se pravi, da mogoče ni sedanja vlada ravno vsega kriva. Ampak da obnovimo malček situacijo. Povpraševanje po energentih je ogromno, energentov pa po drugi strani primanjkuje, tudi zaradi zmanjšanja kvot, nečrpanja oziroma nefrackinga v Združenih državah Amerike in zaradi ogromno ogromno drugih dejavnikov, na katere na žalost ta vlada nima nikakršnega vpliva, čeprav nam bi rad marsikdo tudi to pripel. Mnogi mnogi med vami ne veste, da se goriva ne plača ob naročanju tankerja, ampak takrat ko ta tanker pride v tvojo luko in črpa. To se pravi, veleprodajna cena se določi takrat, ko se tanka; in ne, ko se kupuje oziroma naroča. In tako se cena lahko bistveno razlikuje od plačila in naročanja. To bi rad samo kolegice dodatno poučil. Nepoznavanje in očitno zavajanje državljank in državljanov glede liberalizacije cen je tukaj ogromno. Kaj to sploh pomeni? Jaz vem, da iz svoje duše in srca vedo, da nič drugega kot to, da se frekvenca preračunavanja cen goriv dogaja pogosteje. Ko cene goriv padajo na svetovnem trgu, nam je zelo lepo, ko se cene vsak dan hitreje nižajo. Na žalost pa zadeva deluje tudi v obratno smer. Državljanke in državljane je treba spomniti, da pri gorivih država sedaj bistveno manj pobere kot leta 2013 in 2014. Tukaj imamo graf, kjer jasno vidimo, da država sedaj bistveno manj pobere kot leta 2013, 2014. Sedanja vlada bo na perečo problematiko, od katere ne bežimo, odgovorila z energetskimi vavčerji. Prvi izračuni kažejo, da naj bi jih prejelo 66 tisoč ljudi. Sedanji minister za infrastrukturo Jernej Vrtovec aktivno rešuje morebitno energijsko krizo v Sloveniji še pred zimo in tudi širom Evrope. Naj povem, da proaktivnost ministra se kaže tudi s sklicem sveta ministrov za energijo, čeprav nekateri pravite, da je bilo to sklicano prepozno, ampak jaz mislim, da je bilo to učinkovito. Če se vrnem nazaj k poročilu Evropske komisije, je zelo jasno. Tudi na odboru sem o tem razpravljal, ampak dajmo še enkrat ponoviti. Cene energentov so v Sloveniji doživele bistveno najmanjši skok oziroma porast. Države, ki so sprejele več ukrepov kot Slovenija – in to je tudi kolega Trček je prej omenil –, so doživele bistveno bistveno večjo rast, tudi do več 100 % večjo rast kot Slovenija. Za konec pa, jaz zelo rad vpletem tudi Evropski parlament. Slovenija ima 8 evropskih poslank in poslancev. Robert Schuman, praoče, in ostali praočetje so zametke Evropske unije videli v Evropski skupnosti za premog in jeklo, ki je v času prerastla potem tudi v Evropsko unijo. Nekateri slovenski poslanci so v preteklosti spisali več odprtih pisem, idej v teh pismih na žalost ni bilo. Bile pa so obtožbe – kako kako slovensko. V preteklosti so slovenski evropski poslanci predlagali roaming, skupino proti raku in tudi pametne vasi. Zakaj sedaj evropski poslanci ne predlagajo vzpostavitve posebne agencije za načrtovanje proizvodnje energentov v Evropi in izven? Je pa za opozicijo težko, so v preteklosti podpirali TEŠ 6, glede katerega smo v enem članku prebrali, da TEŠ 6 naj bi do 2030 pridelal 870 milijonov izgube; koliko denarja bi lahko šlo v zmanjševanje električne energije. V preteklosti – tudi zmeraj sem bil kritičen – nismo znali speljati zelenih, obnovljivih virov energije. Mi na Primorskem imamo samo dve vetrnici. Za konec naj se vrnem še k začetku. Zame je zelo nedopustno, da želimo nacionalizirati energetski trg v Evropski uniji, vsaj nekateri, in s tem nas želijo nekateri vrniti v neke pretekle čase, kjer so poznali tudi redukcijo elektrike. Mogoče pa želijo prav ti, ki to želijo, da bi vsi končali v temi in mrazu. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Replika, dr. Franc Trček.
Hvala lepa. Jaz bi kolegu Černigoju rad repliciral zgolj, da ljudi zebe sedaj, ta trenutek, tudi kot je Soniboj povedal. Kam naj gredo? V belih srajcah se slikati na balkone pa naredijo jumboplakat kot vaši ministri? Naloga ministra je, da rešitve išče in uvede sedaj. Tam gledam kolega Pogačnika. Ko ste SDS v opoziciji, vedno si govoril, kako bodo naftni derivati kot v Avstriji in kako bo vinjeta 50 evrov. Seveda so se sedaj časi spremenili, ampak dajmo se vsi zresniti. Sedaj je treba iskati rešitve. Ne pa kot dva zakonca, ki bi se morala ločiti 30 let nazaj, se bodo kregali, kdo je za kaj kriv. Sedaj potrebujemo rešitve.
Spoštovani kolegi, predlagam, da se v skladu s poslovniškimi določbami odzivate, če je potrebno. Ni nobene potrebe, da kršite določbe, in potem se tudi zadeva zapelje v čisto drugo smer. Besedo ima Mojca Žnidarič. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Strinjam se, da je današnja razprava potrebna, vendar niso potrebna tako številna zavajanja. Najbrž se vsi zavedamo, da gre za svetovni problem dviga cen, in verjetno tudi vsi vemo, da cela Evropska unija tudi že razpravlja o možnih ukrepih, torej kako pomagati državljanom Evropske unije. Kaj ste med razpravo še problematizirali? Predlagateljica je rekla, da pristojni odbor, na katerem ste že razpravljali o tej tematiki, ni potrdil niti sklepa, da bi se ustanovila neka delovna skupina in raziskala to področje, analizirala težave. Zakaj ta pristojni odbor tega sklepa ni potrdil? Zato, ker delovna skupina na nivoju državnih sekretarjev že deluje in tudi že preučuje vse predloge, ki so bili dani tudi na nivoju Evropske unije. Večkrat ste seveda zavajali in obtoževali sedanjega in bivšega ministra za gospodarstvo, kako je z deregulacijo cen povzročil ta povišanja cen. Pa bi vas želela spomniti, da je že na prejšnji seji 18. oktobra odgovarjal na poslanska vprašanja na to temo. In gospodarski minister je takrat jasno povedal to, česar se vsi zavedamo, da so danes cene nafte na svetovnih trgih dosegle rekordno visoke vrednosti. Povedal je in pojasnil zelo plastično, da je cena naftnih derivatov sestavljena v grobem iz treh delov, in sicer iz cene nafte na svetovnem trgu, iz trošarin, ki so določene s strani države, in iz marže trgovcev. In to, kar se je liberaliziralo, torej liberalizirale so se le marže. In marže trgovcev vplivajo na ceno nafte v povprečju okoli 6–7 %. Vsekakor ni ta dvig cen vpliv liberalizacije teh marž, pač pa je v glavnem vpliv dviga cene na svetovnih trgih. Cena nafte na svetovnih trgih pa res vpliva okoli 40 % na ceno naftnih derivatov oziroma energentov. In to je torej razlog, da so cene v tem trenutku zelo porasle. Je pa tudi opozoril, pri čemer moramo biti realni, da so se vrnile na raven iz let 2018 in 2019, kajti lansko leto, kot smo danes tudi že slišali s strani predsednika Vlade, ko je bil covid lockdown, ker se je promet dejansko ustavil, ker so tudi v proizvodnji manj uporabljali, ko so se naftni derivati, energenti manj uporabljali, so cene zaradi tega tudi padle. In zdaj moramo biti realni – ne gre primerjati sedanjih cen z lanskimi, temveč jih je treba primerjati tudi s cenami nekaj let nazaj. Tudi sama bi si želela, da bi bile cene naftnih derivatov veliko nižje, saj sem sama dvakrat do trikrat tedensko na bencinski črpalki in vem, koliko se je cena na en tank zvišala. Povedano je tudi že bilo, da imamo v Sloveniji zakonsko in skladno z evropskim pravnim redom določen pojem ranljivega odjemalca ter zaščito takega ranljivega odjemalca pred odklopom. Ta koncept se imenuje nujna oskrba in je namenjen odlogu odklopa ranljivega odjemalca. Če bi na primer odklop elektrike ali pa ogrevanja nekomu povzročil ogrožanje življenja ali pa zdravja odjemalca ali oseb, ki z njim bivajo, se uporabi ta zakonsko določen pojem in ukrep. Ker pa vsi govorimo v zadnjih tednih o tej energetski revščini, pa je treba opozoriti, da v bistvu ta pojem zakonsko še niti ni določen. Vlada bo – podlago pa ima v Zakonu o oskrbi z električno energijo, tu je zakonska podlaga – sprejela uredbo, da bo dejansko sploh ta pojem energetske revščine tudi opredelila. Kot smo slišali, so predvideni določeni ukrepi pomoči, predvsem prejemnikom socialne pomoči in prejemnikom varstvenega dodatka. Tu bi želela opozoriti, da se velikokrat pozablja na prejemnike denarnih nadomestil na Zavodu za zaposlovanje in predvsem, kar nam delavci na minimalnih plačah zelo oporekajo, na tiste delavce, ki delajo za zelo nizke plače. Žal je velikokrat njihov status nižji od tistih, ki so prejemniki socialne pomoči. Jaz upam, da se bo pri tej pomoči čim bolj pravično in realno določil ta pojem energetske revščine in da ne bodo zajeti zgolj prejemniki denarne socialne pomoči. Večkrat je bilo rečeno, da bodo ljudje na mrzlem že zdaj. Kot smo slišali ali pa videli, tudi moja položnica za energijo ni nič višja, je celo nekaj nižja, ker sem pred kratkim podpisala tisto pogodbo za nadaljnje leto dni, in je 10 % tudi cena nižja. Sedaj se dejansko končnim uporabnikom cene energentov še niso povišale, mogoče tu pa tam komu, ampak tisti ima možnost tudi zamenjave dobavitelja s cenejšim. Ker sem prej rekla, da ta delovna skupina državnih sekretarjev že deluje, so preigrali že določene sprejemljive možne ukrepe. Vlada ima možnost interventne enkratne subvencije socialno ranljivim, kar sem že prej omenila in kar ste tudi vi predlagali na nek način, ali energetske bone ali drug način, ima možnost tudi znižanja DDV na elektriko in plin, na primer z višjih 22 % na nižjo stopnjo 9,5 %, kar je sprejela tudi Španija. In tudi o tem delovna skupina že razpravlja in ta ukrep šteje med enega izmed možnih ukrepov za pomoč državljanom. Da pa kar tako država ne more regulirati cen, določene možnosti ima v Zakonu o kontroli cen, ampak bi vam želela tukaj izpostaviti samo nekaj določil, da obstajajo določene omejitve. Zakon o kontroli cen med drugim določa, da udeleženci na trgu svobodno oblikujejo cene na podlagi ponudbe in povpraševanja in drugih konkurenčnih dejavnikov, kar morajo državni organi upoštevati pri določanju ukrepov kontrole cen. Nadalje. Državni organi smejo v posameznem primeru uporabiti le take ukrepe kontrole cen, ki so nujni glede na razlog ukrepa in v najmanjši meri omejujejo konkurenco in so najbližji normalnim tržnim razmeram ter najhitreje pripeljejo do odprave razlogov za ukrepe kontrole cen. In še nadalje. Zakon o kontroli cen tudi določa, da ukrep kontrole cen traja, dokler obstaja zanj razlog, vendar ne dalj kot eno leto. Vlada Republike Slovenije lahko v utemeljenih primerih po tem času na podlagi predhodne analize stanja ukrep obnovi. Trenutno so v Republiki Sloveniji ravno na podlagi tega zakona zaradi izrednega dviga cen naftnih derivatov in s tem posledično dviga cen kurilnega olja že regulirane cene kurilnega olja, to je vlada sprejela tudi na dopisni seji 20. oktobra letos. So pa med drugim regulirane tudi cene učbenikov, ki so edini za posamezni predmet oziroma edini za strokovni modul v določenem razredu. Torej ne gre kar tako za neko daljše časovno obdobje brez utemeljene analize kar široko regulirati in zniževati cen, ker, kot rečeno, se cene morajo oblikovati na podlagi ponudbe in povpraševanja. Cene naftnih derivatov, ker danes največ govorimo o tem, čeprav je res, da se dvigujejo precej tudi ostale cene, gradbeništvo, kmetijstvo in tudi industrija, vsem se določene cene dvigujejo, industrija tudi določenih polizdelkov iz tujine niti ne dobi, tudi če bi plačali po višji ceni. Kar nekaj posledic te covid krize še prihaja in bodo še prihajale ter potrebni bodo tudi neki dolgoročni ukrepi, ne samo kratkoročni, to je zagotovo. Bi pa mogoče poudarila še to glede teh marž, kot sem prej omenila, če se vrnem na ceno naftnih derivatov. Cene naftnih derivatov v Sloveniji se gibljejo podobno kot v sosednjih državah EU. Tisti, ki smo ob meji, vemo, da so prej naši južni sosedje radi hodili tankat v Slovenijo ali pa tudi drugi, zdaj se nekako cene gibljejo podobno, mislim, da so njihove še vedno višje, so pa predvsem, kot sem že omenila, danes vezane na ceno surove nafte na svetovnih trgih. To je največji vpliv za dvig tega. Ko je vlada sprostila cene naftnih derivatov, še enkrat poudarim, to pomeni, da je sprostila marže na naftne derivate, ki pa v celotni strukturi cene naftnih derivatov predstavljajo manjši del, in sicer 6–7 % končne maloprodajne cene. Nabavna cena nafte na svetovnem trgu pa predstavlja okoli 40 % oziroma skupaj z vsemi dajatvami več kot 90 % končne maloprodajne cene goriv. In če primerjamo to, kar je danes že predsednik Vlade povedal, če primerjamo višino marž v Sloveniji, so bile pred liberalizacijo pod evropskim povprečjem. In sicer pri bencinu so marže v Sloveniji dosegale okvirno 76 % povprečne bruto marže v evropskih državah, pri dizelskem gorivu 63 %, pri kurilnem olju le 51 % bruto marže v Evropski uniji. Tako kot je bila v preteklosti nizka cena goriv na slovenskih črpalkah odvisna od nizkih cen na svetovnih trgih, tudi sedaj visoka cena goriv ni posledica liberalizacije cen goriv, ampak posledica visokih cen nafte na svetovnih trgih. Imamo pa v Sloveniji seveda tudi Javno agencijo Republike Slovenije za varstvo konkurence in ta je pristojna za nadzor nad prepovedanimi omejevalnimi ravnanji na trgu. In če odkrije, ugotovi kakšna ravnanja, ki lahko pomembno ogrozijo obstoj učinkovite konkurence, potem tudi na to opozori. In v tem primeru je možno sankcioniranje. V primeru stanja na trgu naftnih derivatov se cene goriv v Sloveniji gibljejo podobno, kot sem rekla že prej, kot v ostalih članicah EU in so odraz dogajanja na svetovnem trgu. Ne bom se več s tem ponavljala. Kot sem rekla, vsi se zavedamo, koliko več na bencinskih črpalkah že plačamo to kurivo, je pa realno, da cen ne moremo primerjati z lanskim letom v času covida-19, ampak je treba cene primerjati dolgoročno, nekako tudi v prejšnjih letih pred covidom-19. Minister za gospodarstvo je tudi zadnjič na tej seji v dodatnem drugem delu poslanskega vprašanja odgovoril, da če bi pa država drastično posegla v neke cene, sicer možnost ima samo še v delu trošarin, se pa zna zgoditi kot − tisti, ki ste malce starejši, pomnite − v prejšnji državi Jugoslaviji, da se bomo mogoče vsak drugi dan vozili ali pa samo na določene številke na tablicah. Treba je ukrepe sprejemati res z neko pravilno mero vplivanja. Seveda, opozicija je lažje populistična, treba bi bilo vse znižati, ampak jaz mislim, da bo vlada, prepričana sem, da bo vlada našla določene ukrepe, da bo pomagala tistim socialno ranljivejšim. Ampak, kot sem rekla, tukaj ne smemo pozabiti tudi na tiste delavce na minimalnih plačah, ne vedno le na prejemnike socialne pomoči. Tudi tisti, ki so brezposelni in so dolga leta delali in prejemajo tudi nizka denarna nadomestila, velikokrat izpadejo pri takih dodatkih, v pomoči. Ne smemo pozabiti tudi na te. Ker vidim, da delovna skupina aktivno že dela, določene ukrepe sem malo povzela, aktivno delajo na tem, verjamem, da bodo zagotovo našli neke prave, ampak tudi realne pomoči. Verjetno se zavedamo, da kar vsem država žal ne bo mogla pomagati, ampak tistim najbolj potrebnim, najbolj ranljivim pa, sem prepričana, zagotovo bo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predlagateljica mag. Bojana Muršič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Kolegica je govorila o nafti, kako se jo je v času epidemije izjemno malo koristilo in kakšna je bila cena takrat. Jaz bi rada opozorila na to, da je bila takrat cena nafte v tem delu brez dajatev, to so bili prispevki, trošarine. Vlada je lansko leto ohranjala in dvigovala trošarine ne glede na to, da je cena nafte na svetovnih trgih izjemno padla, samo da je bila cena nafte na enem evru. Takrat so državljanke in državljani plačevali višjo trošarino, zato bi bilo smiselno, da bi država pri tem sedaj pomagala, ko je sodček nafte na trgih bistveno višji, da pač tu nekaj požre oziroma da je ta marža potem malce nižja. Res je bila takrat cena in poraba nafte bistveno nižja, ko je bil ta lockdown, ampak vlada je preprečila, da bi cena takrat, ko je bila bistveno manjša poraba, padla pod evro. Če bi bilo vse normalno in če bi bila marža takšna, bi bila cena bistveno bistveno nižja kot evro. Govorila je tudi kolegica o odlogu plačil. Pri odlogih plačil je treba izpostaviti in na to nas opozarjajo tudi humanitarne organizacije, da to ni dobra rešitev. Kajti odlog plačila samo prolongira neko zadevo, ki jo bo treba nekdaj plačati. In če jaz danes nimam denarja za plačilo, ga tudi čez pet mesecev ne bom imela, razen da dobim na loteriji nekaj denarja, da bom lahko pokrila te stroške, kajti dolgovi se kopičijo. In če nekdo res nima danes denarja, je to izjemno izjemno težko in mu je treba danes pomagati. Bilo je govora, da ta vlada bo našla rešitve. Poglejte, danes, sedaj je treba ogrevati, danes rastejo cene, ukrepe bi morali imeti na mizi. Ne govorimo o rokohitrskih odločitvah, ker verjamem, da je treba to spremljati. Na svetovnih trgih in v svetu se je že pokazalo nekje v septembru, kaj se dogaja. Če bi bila vlada takrat ažurna in se ne bi ukvarjala z drugimi stvarmi, bi danes imeli konkretne ukrepe na mizi. Danes s strani predsednika Vlade nismo slišali, kdo bo dobil vavčerje, samo govorijo o 66 tisočih državljank in državljanov, ki bodo deležni teh vavčerjev, pod kakšnimi pogoji, kdaj jih bodo dobili. Ogrevanje je že danes. Napolniti rezervoarje je treba že danes oziroma že pred mesecem so si jih napolnili. Govora je bilo tudi o zamenjavi distributerjev, kajti Petrol je napovedal podražitev. Sedaj ne vem, ali bo to realiziral s 1. decembrom ali ne, saj predsednik Vlade je takrat povedal, da gre za špekulativno podražitev. Ko zamenjaš distributerja, z njim potem nekako skleneš pogodbo za leto dni. In ja, danes lahko zamenjaš distributerja, je dokaj enostavna zadeva, ampak vsi distributerji bodo nekako sledili v prihodnjem letu dvigu cen, če ne bo na strani vlade in države nekih konkretnih ukrepov. Ni vse zlato, kar se sveti. Hvala.
Hvala lepa. Replika, Mojca Žnidarič. Izvolite.
Eno majhno repliko. Nisem govorila o odlogu plačila, ampak o odlogu odklopa. Res pa je, da ves čas, že vsa ta leta obstajajo, kot ste sami že prej rekli, te izredne socialne pomoči in so lahko ljudje zapadle položnice za kurjavo ali pa energijo ali kaj takega plačali tudi s pomočjo izrednih socialnih pomoči. Ampak jaz nisem govorila o odlogu plačila, ampak o tem, da se odloži odklop, da ne pride do odklopa energije ali pa kurjave. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo razpravo. Besedo ima Boris Doblekar. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Če ste dobro poslušali odgovor oziroma pojasnilo predsednika Vlade, potem ste najbrž že ugotovili, da je vlada pripravljena na soočenje s to problematiko, ki ste jo danes izpostavili. Mislim, da nimate več kakršnihkoli pomislekov. Jaz bi vas na tem mestu vseeno vprašal, kaj ste vi, Socialni demokrati, storili v boju proti energetski revščini v zadnjih dvajsetih letih, ko ste bili na oblasti. Ta odgovor bi rad. To bi rad slišal iz vaših ust, predlagateljica. Kaj ste konkretno storili? Ker ta problem ni od lanskega leta, niti od predlanskega, ampak me zanima, kaj ste vi v teh dvajsetih letih vladanja storili doslej. Kajti o energetski revščini, o revščini nasploh in vseh takih demagoških populističnih temah govorite samo takrat, ko ste v opoziciji. To morate priznati. Ko ste na vladi, o tem niti besede. In me zanima, kaj ste storili. In kaj bi storili, če bi vladali danes? Kaj bi vi že storili? In od kje bi vzeli denar, če ste mislili, da bi kar talali vsepovprek, kar tako, zaradi populizma. Kar ne verjamem, da bi, kajti v trenutku, ko bi bili na vladi, bi tudi pozabili na energetsko revščino, na revne in na vse ostalo, tako kot ste vse doslej. Vemo, da ta problem dviga cen energentov in dobrin ni samo v Sloveniji, ampak v celem svetu. Zelo radi zagovarjate neke zelene prehode, brezogljično družbo, neuporabo fosilnih goriv in tako naprej, po drugi strani niste za to, da bi se gradile hidroelektrarne, da bi se postavljale vetrne elektrarne. Niste za to, da bi se posodobilo energetsko omrežje; doslej niste na tem področju naredili ničesar. In ko se gradi, postavlja fotovoltaika, vemo, da se energetsko omrežje, predvsem nizkonapetostno, sploh ni sposobno odzivati na tako veliko postavljanje sončnih elektrarn. Vemo, da je pri nas samooskrba zelo slaba, lahko bi bila mnogo boljša. Ampak ker pač doslej niste na tem ničesar naredili, dela na tem vlada, trenutna vlada. Veliko je tudi denarja razpisanega pri Ekoskladu za energetsko obnovo stavb, za menjavo stavbnega pohištva, za menjavo kurilnih naprav, za vgradnjo toplotnih črpalk in tako naprej. To je tisto, kar bo tudi zmanjšalo to vašo energetsko revščino, ki jo predvsem vi širite, ker tega tęrmina v Evropi sploh ni. In to so tisti ukrepi – dvig plač, dvig pokojnin, dodatki. Podprite Zakon o dohodnini, da se bodo plače dvignile. To so ukrepi, da bodo ljudje imeli denar, da bodo lahko potem tudi plačevali ogrevanje. To so tisti ukrepi, ki jih vlada trenutno pripravlja, in dajte te stvari podpreti. Če boste pa samo igrali na to karto, da je povsod energetska revščina, da nihče več ne more plačevati ogrevanja, da bodo vsi na mrzlem, potem iz tega ne bo nič. In še enkrat na koncu, dajte še enkrat, prosim, razložiti ljudem, povejte, kaj ste v zadnjih dvajsetih letih, ko ste vladali, naredili proti energetski revščini in kaj bi naredili, če bi vladali danes. Samo to me zanima. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Jaz pa za razliko od svojega predhodnika ne bom spraševal, kaj se je dogajalo v partizanih, ali je bilo prav, da so se borili proti okupatorju, kaj se je dogajalo v času, ko so čarovnice sežigali, ali kaj se je dogajalo pred desetimi leti. Govoril bom točno o tem, čemur je tema namenjena – o energetski revščini in kako pomagati, da ljudi, ki jim je težko, ne bo tudi zeblo. Spoštovane in spoštovani, imamo realen problem. Povsem se zavedam, da za to, da cene energentov rastejo, ni kriv ta državni zbor, ni kriva ta vlada, in s tem se strinjam. Povsem enako je, da tudi ta državni zbor, ta vlada ni kriva, da je prišla epidemija covida-19. Kriva pa je, da jo je zavozila in imamo katastrofalne rezultate. In da to preprečimo, kar se tiče energetske revščine, smo že nekajkrat naslovili temo, kako je treba pomagati. Jaz si res želim, da ko predstavniki vladajočih govorite besede »stopimo skupaj, pozivamo vas k sodelovanju«, tega ne razumete na diktatorski način. Kaj je diktatorski ali avtoritativni način? Da diktator reče: Jaz sem genij, vse, kar povem, je prav in vem pa čisto vse in vi mi dajte slediti v celoti. Če tako razumemo »stopimo skupaj«, nikoli ne bomo stopili skupaj. Prvič, vaš šef ni genij, ker drugače stanje glede covida-19 ne bi bilo takšno, kakršno je, in diktatura pač ne sodi v moderni demokratični sistem. Lahko pa rečemo obratno - ja, verjamemo v rek »stopimo skupaj« in »pozivamo k sodelovanju«, ampak prostor za sodelovanje je ta dvorana Državnega zbora Republike Slovenije. Prostor za sodelovanje so tisti zunanji prostori, kjer potekajo odbori. To ni prostor na strehi tega parlamenta, to ni prostor tam nekje. Prostor je v tem parlamentu. In kako se sodeluje? Tako, da imamo konkretno temo in, spoštovane in spoštovani, predlagamo rešitve. Samo malo bom skočil vstran, danes sem ponovno na vlado naslovil poziv – zakaj, kaj je razlog, ali je to tako sovraštvo do opozicije ali kaj je razlog, da bolj ali manj vse koristne predloge opozicije zavrnete? Pa sem prejšnji teden naštel, ampak samo del, 34 koristnih predlogov, kar se tiče boljšega obvladovanja epidemije. Ne, ne pa ne. Mimogrede, danes sem ponovno vložil to, kar ste mi zavrnili aprila tega leta, da, prosim lepo, omogočite otrokom, da se testirajo preko sline, če to želijo, ker to marsikatere države naredijo. Pri nas pa ne pa ne pa ne in rajši povzročate stres. Poglejte, spoštovane in spoštovani, nihče od tukaj prisotnih in tudi od vlade ni kriv, da grejo cene energentov gor. Zato je pa Evropska komisija pravilno odreagirala 13. oktobra. Kaj pa je naredila Evropska komisija 13. oktobra? Predlagala je državam članicam, kaj naj naredijo, da pomagajo ljudem, ki jim je najtežje ali težje. Je zelo dosti stvari popisanih, ampak tukaj govorijo tudi o izrednih dohodkovnih podporah za energetsko revne potrošnike, govorijo o vavčerjih, delnih plačilih računov, govorijo o odobritvi začasnih odlogov plačil in računov, varovalki za preprečitev odklopa iz omrežja in tako naprej. Zanimivo, da je podobne predloge pred vse nas preko poziva naslovila Zveza potrošnikov Slovenije na področju kontrole maloprodajnih cen energije za gospodinjstva in tako naprej. Dosti predlogov, v praksi pa, če poenostavim, gre za to – vse narediti, da nekdo, ki zaradi ekstremne situacije v tem trenutku ne more plačati energenta, ne bo odklopljen. Narediti vse, ampak sedaj; ne preko obljub, da nekoč pa bomo, da se tistim, ki potrebujejo pomoč, pomaga. Več je načinov – so vavčerji, je marsikaj drugega. Pa še nekaj podobnega. Zakaj je ta poziv Zveze potrošnikov nekoliko bolj pomemben, kakor se zdi? Ker je ta poziv tudi formalni razlog, da lahko vlada odreagira preko veljavnega Zakona o kontroli cen. Mi do danes, razen enega počasnega ukrepa, to je poseg v kuriva, nismo bili deležni, če gledamo tisto tabelo, mislim, da je na tabeli že 20 evropskih držav, ki so reagirale. Saj koliko je to učinkovito, se bo preverjalo čez čas. Mi smo danes tukaj, ker želimo razpravljati in predlagati konkretne ukrepe. Imam problem, ker razpravljam s prazno flašo vode. To je hud problem, veste. Tisti, ki je sedel za prazno flašo vode, je metal očitke na to stran. Sedaj, ko lahko odgovorim, je pa tam samo prazna flaša vode in napol poln kozarec. Ja, komu potem pa govorim?! To je hud problem in to je znak, kako se pa zavedamo problema energetske revščine. Kaj me je dodatno razburilo, sem zato nekoliko čustven, ko pride predsednik vlade katerekoli države in reče – stopimo skupaj, pozivam k sodelovanju; potem pa nas začne fockati, kot da smo otroci, ki se nočejo testirati v osnovni šoli. Pa teh otrok se ne sme fockati, mimogrede. Potem ko začne govoriti o fundamentalistih in podnebni klimi, ja, to je isti človek, ki je govoril, da je varovanje narave preko Nature strel v koleno; in potem ko nam začne razlagati, ali smo prebrali gradiva. Ja, saj to je problem, prebrali smo jih preveč natančno. Tisti, ki ste poslušali, kaj je govoril Franjo Trček. Če bi bila vlada korektna, bi se mu zahvalila. Tisti, ki poslušate, kaj govori poslanka Bojana Muršič. Vlada bi se morala zahvaliti za pobude in jih sprejeti. Sedaj pa se, spoštovane in spoštovani, pogovarjam s prazno steklenico vode. Hvala za to.
Hvala lepa. Pa malo se umirite tudi lahko, ni treba kakšne demagogije zganjati. Replika, Boris Doblekar. Izvolite.
Bom zelo kratek. Očitno me niso v Socialnih demokratih dobro razumeli, kajti na moje vprašanje so odgovarjali z besedami o diktaturi in tako naprej. Jaz sem vprašal in še enkrat sprašujem – Kaj ste v Socialnih demokratih storili proti energetski revščini v zadnjih dvajsetih letih, ko ste bili na vladi? In zakaj o energetski revščini tako pompozno govorite samo takrat, izključno, ko ste v opoziciji? Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Leon Merjasec. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Iz stališč in razprav je videti, da je situacija resna, vendar po moje obvladljiva in bo obvladljiva. V preteklosti so bile nizke cene goriv posledica nizkih cen nafte na svetovnih trgih. Tudi sedaj visoka cena goriv ni posledica liberalizacije cen goriv, ampak posledica visokih cen nafte na svetovnih trgih. V preteklosti je vlada sprostila cene naftnih derivatov, sprostila je marže končne maloprodajne cene. Nabava cene nafte na svetovnem trgu predstavlja okoli 40 %, skupaj z vsemi dajatvami pa več kot 90 % končne maloprodajne cene goriv. Moramo pa še povedati, da ko je vlada v letu 2020 sprostila ceno vseh goriv, so bile cene nafte na svetovnih trgih izredno nizke. Zakon o kontroli cen določa tudi, da ukrep kontrole cen traja toliko časa, dokler obstaja razlog zanj, vendar ne dlje kot eno leto. Trenutno pa se v Republiki Sloveniji na podlagi zakona regulira cene kurilnega olja in pa cene učbenikov. Pri električni energiji imamo v Sloveniji že 2 leti razmeroma nizke cene elektrike za gospodinjstva. V prvi polovici leta 2020 pa še dodatno znižanje v času prvega vala covida-19. Vlada tudi pripravlja dodatne ukrepe za socialno ogrožene v primeru, da bi do ogrožajočih podražitev energentov prišlo. Eden od ukrepov odjemalcev električne energije je tudi zamenjava dobavitelja, ki je brezplačna in ki jo lahko vsak potrošnik tudi naredi, zato si lahko odjemalci s pravočasno menjavo dobavitelja zagotovijo ugodnejšo ceno. Moramo pa še povedati, da je kakršnakoli regulacija cen na trgu v nasprotju z evropskim pravnim redom na področju notranjega trga in energetskega trga. Eden od ukrepov, ki ga vlada pripravlja, je tudi ukrep enkratnega subvencioniranja socialno ranljivih v gospodinjstvu iz vira sredstev sklada za podnebne spremembe ali proračuna. Ta subvencija bo naslavljala socialno ranljive skupine, ki imajo veljavno odločbo o socialni podpori. Kar pa se tiče, da je vlada zavozila epidemijo, bi pa predlagal, da vsak pred svojim pragom pomete in premisli, kaj je doprinesel k temu. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Besedo ima Tadeja Šuštar Zalar. Izvolite.
Hvala za besedo. Cene zemeljskega plina so v razumnih mejah in pri nekaterih dobaviteljih so se dvignile v začetku oktobra, nekateri pa dvig načrtujejo v letu 2022. Naj poudarim, da se zaenkrat cene še niso dvignile, načrtujejo pa se v začetku leta 2022, in sicer za okoli 10 %, kar pa ni tako zelo drastično. Vse podražitve so posledica specifičnih situacij dobaviteljev na veleprodajnem trgu, pri čemer se trenutni skoki cen na veleprodajnem trgu ne odslikavajo neposredno v maloprodajne cene za potrošnike. Kot je rekel že razpravljavec pred menoj, vsak se lahko odloči tudi za menjavo dobavitelja električne energije in enostavno zamenja pogodbo z drugim, cenejšim dobaviteljem. Maloprodajne cene električne energije in zemeljskega plina ni mogoče regulirati, ta cena se določa prosto na trgu. Začasno je mogoče zmanjšati plačevanje nekaterih prispevkov, ki so vezani na plačilo elektrike in plina, a te izpadle prispevke je treba vzeti drugje ali pa jih dodatno zaračunavati pozneje. Vsi prispevki, razen DDV in trošarine, imajo svojo zakonsko namembnost, povezano z delovanjem omrežja in podnebnimi cilji, ki se jim ne moremo odreči brez posledic za izvajanje potrebnih ukrepov ali za izpolnitev podnebnih zavez. V primeru oskrbe s toploto iz sistemov daljinskega ogrevanja ceno toplote regulira Agencija za energijo na stroškovni način. Distributer toplote mora pri določanju tarifnih postavk upoštevati maksimalno izhodiščno ceno, prilagaja pa lahko variabilni del, ki je povezan tudi z vhodnimi stroški energentov za proizvodnjo toplote. Zaradi zelo različnih sistemov daljinskega ogrevanja iz njihovih virov za proizvodnjo toplote so že danes cene toplote iz sistemov zelo različne, v razmerju okoli 1 : 3, kar je razvidno iz objave letne analize, ki je dosegljiva na strani Agencije za energijo. Kot posledica verjetno novih, nekoliko višjih nivojev cen zemeljskega plina lahko pričakujemo korekcije variabilnega dela cene toplote iz sistemov daljinskega ogrevanja, ki so v pretežni meri vezani na ta energent. Dvig cene za oskrbo s toploto je običajno zelo previden, tudi zaradi primerjave z možnimi alternativami v lokalnem okolju, in je odvisen od dobavnih pogodb ter, kot je bilo rečeno, energentov za proizvodnjo toplote v konkretnem lokalnem sistemu daljinskega ogrevanja. Pojem energetske revščine v Sloveniji ta čas še ni zakonsko določen in količinsko opredeljen. V ta namen bo vlada sprejela uredbo, ki ima zakonsko podlago v ravnokar sprejetem Zakonu o oskrbi z električno energijo. Imamo pa v Sloveniji že zakonsko in skladno z evropskim pravnim redom določen pojem ranljivega odjemalca in zaščite takega odjemalca pred odklopom. Ta koncept se imenuje nujna oskrba, ki je namenjena odlogu odklopa ranljivega odjemalca, če bi tak odklop pomenil ogrožanje življenja ali zdravja tega odjemalca oziroma oseb, ki bivajo z njim. Nujna oskrba ni namenjena redni oskrbi socialno ogroženih državljanov. Za socialno ogrožene državljane imamo socialne podpore, energija pa je tržno blago, ki ga je treba kupiti in plačati. Stroški za oskrbo z energijo so realni in jih ni mogoče odpraviti s čarobno palico. Koncept nujne oskrbe je v primeru oskrbe z elektriko in plinom zelo redko uporabljen, saj je podpis pogodbe o dobavi z novim dobaviteljem daleč najbolj enostaven način, da se kdorkoli izogne odklopu pa tudi zvišanju cene. Pri tem ni nobenih pogojev in vprašanj, zgolj podpis pogodbe. V času, ko se dobavitelji odločajo za dvig cen, je treba spodbuditi potrošnike, da na tak dvig cen reagirajo z menjavo dobavitelja. In to je naraven tržni način, da se podražitve omejijo na minimum, ki je pogojen z dejanskimi višjimi veleprodajnimi cenami in ne z maržami dobaviteljev. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Marko Bandelli. Izvolite.
Hvala, predsednik. Ukrepi za to hitro pomoč, ta iniciativa, ki je prišla ven za to javno zadevo, jaz mislim in upam, da bo padla vsaj malo na plodna tla. Težko sem prepričan v to glede na to, da ste zavrnili v koaliciji in glasovali proti zagotovitvi pitne vode v Anhovem, kar je bila tudi ena od osnovnih zadev. Ker to je popolnoma nerazumljivo. Jaz mislim, da se vam, spoštovana koalicija, absolutno izplača, matematično se vam izplača držati visoke cene energentov in vsega skupaj, ker manj stane, če bi resnično dali pomoč tistim najranljivejšim, kakor razlika, ko bi morali znižati cene in zmanjšati praktično prihodke v blagajno. To je moje mnenje in sem v to tudi prepričan. Konkretno tukaj. Danes smo priča nekim besedam predsednika Vlade, ki bi jih lahko ocenil – nič konkretnega, absolutno nič oprijemljivega. Po domače bi rekel floskule, bom tako povedal, ker absolutno nič od niča ni povedal. Po mojem mnenju tudi ni govoril resnice, kar bom tudi dokazal. Kot vemo sami, elektrika je ena izmed teh glavnih dobrin narave. Se pravi, to je nujno potrebno danes, da sploh mi živimo. Vi se boste spomnili, kaj elektrika [[…]]Seveda, če govorimo tudi o elektriki, na hitro lahko povemo. Absolutno povišanje elektrike pomeni, hočeš nočeš, povišanje popolnoma vsega: od hrane, vseh zadev, se dvignejo cene izdelkov, produktov in vsega na splošno. Kaj tu pomeni dvig cen v industriji, obrtništvu, proizvodnji, kmetijstvu, vse skupaj? Tako je neizogibno to, da se bodo cene dvignile. Zaradi vas, ker verjetno niste kos temu, da boste lahko to naredili spremembe. In kar je najbolj pomembna zadeva, jaz zdaj verjamem vašemu strokovnjaku, dr. Predalič Božu, ko je na glas pravil, da bi lahko bila cena bencina 40 centov in cena dizla 35 centov, če ne bi vlada nabijala toliko dajatev na to. In tukaj je srž vsega! Glejte, vam bom pokazal eno zadevo, ki dokazuje laž, čisto laž, kar govorite vseskozi. Cene nafte na surovem trgu niso tako visoke, kakor so bile leta 2013. Tukaj točno vidite, tukaj je diagram, ki vam pokaže. Leta 2013 je bilo 116 dolarjev za brent, za brent. Bom govoril o brentu, ki je naš faktor, če bi tako rekli, kar nas zanima. Ampak 116 dolarjev je bil in cena dizel goriva je bila 1 evro 40. A je to jasno? Se je videlo zelo natančno. Danes, danes imamo za 30 procentov, 30 procentov nižjo ceno brenta, se pravi sodčka, cena goriva pa je 10 procentov višja. Kaj se je spremenilo v teh letih? Povejte vi meni, kaj se je spremenilo! Se pravi, so oslarije, kar se govori, da so cene nafte na surovem trgu zrasle. Oslarija. 30 procentov je sedaj nižja cena od takrat. Se pravi, tukaj ima samo država meč v rokah, ki lahko to prereže in postavi nazaj v tirnice. Te grozovite in sramotne cene, ki jih danes imamo, teh goriv. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Franci Kepa. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav, kolegice, kolegi! Problematika elektrike oziroma energentov, dvig energentov je zelo pereč, tako pri elektriki kot plinu, kurilnem olju. Najbolj se je dvignilo pri tekočih energentih: kurilnem olju, bencinu, nafti. Z višanjem cen goriv se pa dvigujejo tudi ostali proizvodi in usluge. Cene energentov se dvigujejo, spuščajo v ciklusih, kar skoraj vsako leto, na nekaj let so te razlike malo višje, tako je tudi sedaj. Govoriti od predlagateljice, da je letos že zima, pa da je mrzlo, pa da ljudje zmrzujejo, mislim, da temu še ni tako, ker zime in mraza še ni bilo do zdaj, tako da ne vem, če bi kdo od mraza že imel kakšne posledice. Je res malo hladnejše ponoči, zjutraj, a še zmeraj kakšne zime še ni bilo. Bo verjetno sigurno čez kakšen mesec ali prej, tako da o kakšni energetski krizi tukaj populistično govoriti, mislim, da je zavajanje. Ta vlada je v času dveh let epidemioloških razmer pomagala vsako leto z boni, to je turističnimi, vsem, je pa še posebej najranljivejšim, predvsem upokojencem, dvakrat dala že tudi sredstva, kar je tudi pomagalo; kakor se je kdo znašel, kakor je kdo namenil ta sredstva. Nekateri so dobili po 400, 500 evrov lansko leto, letos, tako da so ta sredstva lahko namenili tudi za ogrevanje. Ogrevanje, sredstva za ogrevanje ni od danes do jutri, to se ljudje pripravijo že spomladi, namenijo sredstva za ogrevanje na jesen in to ali varčujejo, ali namenijo, ali si prištimajo ogrevanje. Tudi socialne pomoči so že uveljavljene, že v preteklosti in so enkratne pomoči namenjene predvsem tudi za ogrevanje in šibkejše družine lahko dobijo enkratno pomoč vsako leto. Tako je to zavajanje, da se ne dobi pomoč – tisti, ki je najranljivejši. In prav je tako, da pomagamo tistim, ki si težko kupijo ogrevanje. Močne regulacije cen so predvsem v državah, ne vem, v Venezueli, Kubi, Severni Koreji, ampak ta regulacija ni prepeljana v napredek. Zaradi tega te države, ki so regulirale, imajo ravno tako problem. V Venezueli in na Kubi so ljudje revni, so lačni, 5 milijonov ljudi iz Venezuele je šlo ven. Naši levičarji so se hodili izobraževat tja, da bi, ne vem, socializem tukaj prodajali, ampak regulacija ni prinesla napredka. Mislim, da res, če je kakšno zelo veliko osciliranje, mogoče neka enkratna, začasna regulacija, mogoče res, da se to zaustavi ali pa da se zniža. Tako kot je predsednik Vlade danes dejal, če se marža zniža, nič ne naredimo s tem, ker je samo 8 procentov, če se dajatve znižajo, bi za kratko obdobje mogoče bilo, na dolgo obdobje pa ne, ker se potlej pa sredstva za druge stvari zmanjšajo oziroma jih ni in je to zelo pereče. Je pa res, da si moramo pomagati med seboj, pomagati vsaki družini, ki nima ogrevanja za zimo, ki so v stiski, ali pa otroci in starejši. Elektrika se letos in lansko leto ni podražila. Možnost je, da se tudi zamenja distributerja, če nisi zadovoljen, pri tekočih gorivih je pa ta zadeva bolj pereča. Je pa problem pri pridobivanju elektrike, ker nekateri pa zavračajo pridobivanje; pri vetrnicah jih nekaj moti, ali ptiči ali ne vem kdo, da jih ne moremo umeščati v prostor. Vsega skupaj imamo pet vetrnic v državi, v posmeh drugih sosednjim državam, ki jih na desetine postavljajo letno. Problem je tudi pri hidroelektrarnah. Če se bo to delalo naprej, bo potrošnja bila višja, če pa ne bomo tega delali, se bo pa res verjetno elektrika dvignila. Če bo pa elektrika se res dvignila zaradi neumeščanja v prostor, bo pa potrebno tudi poiskati odgovornost za tiste, ki to zavračajo, kajne. No, toliko. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predlagateljica mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa. Kolega je rekel, da v bistvu ljudje ne zmrzujejo. Jaz ne vem, ali živiva nekje drugje, ampak temperature danes zjutraj so bile tri stopinje. Ljubljana s toplotno energijo že ogreva od 29. septembra dalje. Cene ogrevanja so se dvignile v Ljubljani, v Mariboru, v Trbovljah, kot smo slišali s strani poslanskega kolega. Tako ja, v bistvu so stvari resne in alarmantne, zato je danes tudi tukaj razprava. Ni razprava zato, da bi kakorkoli demagoško razpravljali o tej problematiki. Želimo spodbuditi Vlado, da začne sprejemati ukrepe. Moram reči, da sem se razveselila tega, da se mi je zgodilo, da je bilo to vprašanje izglasovano, kajti potem poslanci prepoznavajo, da je to izjemno pereča problematika, o kateri bi že morali ukrepe imeti danes na mizi. Pričakovala sem, da bo danes predsednik Vlade rekel, vavčerje bodo dobili ti in ti in ti, takrat in takrat; zmanjšali bomo, ne vem, trošarino takrat in takrat. Evropska komisija je jasno in glasno, da vam povem, na 21 straneh opisala, katere ukrepe lahko države članice uporabijo. Mi smo samo regulirali ceno kurilnega olja pri marži na 6 centov. Zgolj in samo to, ostalih ukrepov ni. Čakamo, spremljamo. Ja, ko bojo že cene visoke oziroma ko se bojo cene spremenile, takrat ne rabite več spremljati, takrat smo že dosegli tisti plafon, ljudje bodo postavljeni pred dejstvo: plačaj ali ne vem kaj, ali pa se joči. In to je res žalostno, da se pogovarjamo, samo pogovarjamo, ne naredimo pa korenitih ukrepov. Zato še enkrat, sem pač pričakovala in sem se na koncu koncev razveselila, ker danes bi se lahko ta vlada kar hvalila, to in to in to smo naredili. Žal danes temu ni tako. Je pa res, da predsednik Vlade ni povedal pravzaprav nič, imel je pa odvetnike na strani Nove Slovenije in odvetnike na strani SMC-ja, ki so predstavljali morebitne ukrepe. In ja, ko vsi skupaj govorite tako enostavno o menjavi dobavitelja. Ja, to se izjemno enostavno sliši: ja, pa zamenjajte dobavitelja. Kako se bo pa to izvedlo? Kako bo en upokojenec, ki je sam, ki nima svojcev, ki se, bom kar rekla, ne znajde, to izvedel? To je prvo. Kako bo upokojenec – bom rekla, pa zaničljivo ne govorim –, ki se ne znajde v dani situaciji, kako bo zamenjal distributerja oziroma dobavitelja? To je ena stvar. Kaj pa druga stvar? Kako bo pa zamenjal distributerja tisti, ki ima v pogodbi vezavo, da mora biti leto dni vezan? Pa konkretno lahko rečem tudi za sebe, imam takšno pogodbo, da sem vezana na nekega distributerja. Ne morejo mi zamenjati. Ne morem, pa bi si mogoče želela. Ne gre. Tako me tukaj razsvetlite, kako bomo to menjali oziroma kako je tako enostavno govoriti: menjava dobavitelja. V bistvu debata je res zašla že v leta nazaj. Ne želim govoriti o preteklosti, govorimo o prihodnosti. Tukaj je tisto, kar pač moramo narediti. In danes je bilo nekajkrat izpostavljeno, češ, kaj smo mi naredili v 20-ih letih, ko smo bili na vladi. Ja, ravno cena električne energije je bila nekje v teh okvirjih, da se je dalo živeti. Vztrajali smo pri regulaciji cene, kolikor dolgo smo imeli to moč. Problem obstaja zdaj; zdaj, v tem trenutku. Zato je potrebno, da bi danes Vlada predstavila konkretne rešitve. Žal tega danes ni naredila.
Hvala lepa. Besedo ima Boštjan Koražija. Izvolite. Aja, replika. Boris Doblekar, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Socialni demokrati, očitno me niste dobro razumeli prej, ko sem postavil vprašanje. Samo sem vas vprašal oziroma ta vaš odgovor, da ste, ne vem kaj, pocenili ali kaj električno energijo. A ste Socialni demokrati upravljali s cenikom za elektriko ali kaj? Še enkrat: še vedno nisem dobil odgovora, zakaj o energetski revščini govorite izključno takrat, ko ste v opoziciji. In kaj ste v zadnjih 20-ih letih naredili proti energetski revščini? Govorimo o vsem, ne samo o ceni električne energije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Bojana Muršič, izvolite.
Ja, ko zmanjka, se vračamo nazaj, ko zmanjka argumentov, se vračamo v preteklost. Socialni demokrati ne zavajamo z davčnimi reformami, ne obljubljamo ne vem kakšnih vrtoglavih visokih plač, s katerimi bodo potem ljudje lahko plačevali vsa ta povišanja. Tega ne počnemo. Mi opozarjamo na te stvari, da je v bistvu treba sedaj regulirati za vse, na kar nas zelo dobro opozarjajo tudi potrošniške organizacije, ki predlagajo določene ukrepe. Ne bom vam jih naštevala, mogoče pa ob koncu. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Boštjan Koražija. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, najlepša hvala za besedo. Saj v bistvu, sploh to z opozicijske strani, je bilo dejansko pravilno izpostavljeno, kaj si naše državljanke in državljani želijo, ko vstopi v Državni zbor predsednik Vlade. Želijo si od njega jasne in direktne odgovore. In v takšnem primeru, kot je danes, ko govorimo v bistvu, kako rešiti nek problem, dejansko tudi pričakujejo od njega, da bo prišel z rešitvijo oziroma da bo vsaj poskušal ta problem nekako ljudem razložiti, kako ga bo rešil oziroma kako se bi dal rešiti. Od tega danes ni bilo slišati čisto nič, žal. Lahko bi zdaj razpredal o tem, kaj je v bistvu problem samega skoka teh cen energentov in ostalih goriv na trgu in tudi zemeljskega plina, za katerega se osebno bojim, da cena, tako kot vsi pričakujejo, da naj bi se z naslednjim letom 2022 aprila znižala, se bojim, da ne. Glede na epidemijo, glede na rast cen, glede tudi na skladiščenje zemeljskega plina v Evropski uniji in tudi samega dotoka oziroma prenosa se bojim, da bodo te cene zemeljskega plina v resnici še poskočile. Lahko me naslednje leto aprila vprašate oziroma se lahko spet o tem pogovorimo in boste videli, da bodo šle cene po mojem mnenju tam nekje do 30 procentov še dodatno gor. Zdaj prihajam do tega drugega vidika oziroma spektra, o katerem smo danes tukaj govorili. Kot že rečeno, ljudje, ki nas poslušajo, ki nas gledajo, naše državljanke in naši državljani, si želijo glede na to, kaj se nam vse dogaja s covid epidemijo, res videti nek žarek upanja oziroma da bi jim dali tudi neko možnost upanja, da bo boljše, da se bodo stvari reševale v pravo smer. Na tak način se bojim, da v resnici se stvari še konkretno poglabljajo in dela se še nek dodaten prepad oziroma kar razpoka med samim ljudstvom in državo kot tako, v tem primeru Vlado, ker je bil tu prej predsednik Vlade. Tisti, ki konkretno delamo na terenu, pa ne mislim zdaj samo to kot nek populizem govoriti oziroma tudi se na to izgovarjati, v resnici je tu konkretne primer v smislu tega; glejte, pač upokojenke, ki so bile v bistvu tudi prej večkrat izpostavljene, pa upokojenci tudi na splošno, prvo kar naredijo – tudi vem osebno iz teh razgovorov oziroma tudi iz pogovorov –, prvo si dajo na stran račune in jih gredo plačat. Se pravi, jih plačajo in ko so plačali račune, potem začno razmišljati o tem, kaj si bodo lahko dale v lonec oziroma kaj si bodo lahko skuhali oziroma kaj si bodo lahko pripravili za jest. To je zdaj tisti glavni aspekt, kjer potrebujemo res neko nujno rešitev, neko nujno dejanje, nek nujen vzgib, tudi pozitivno energijo v smislu tega, kako tem res najšibkejšim in tudi najbolj ogroženim pomagati zdaj v tem trenutku, ne pa, kako bomo pomagali enkrat v bodoče. Glede na to, kar je v bistvu tudi Evropska unija predlagala vsem članicam, je že omogočila to, o čemer danes itak tako na veliko razglabljamo, o tej regulaciji cen. To je ena izmed možnosti, ki bi jo lahko država uporabila, seveda vavčerji so dobra ideja v smislu tega, ampak to ni rešitev. Ti vavčerji bodo v resnici bolj podpora tem velikim dobaviteljem oziroma tudi distributerjem, če hočete, ki bodo dejansko na ta način dobili še več denarja v svoje malhe, v resnici pa ti, ki bodo s temi vavčerji plačevali, ne bodo nič na boljšem, ker bodo cene ostale višje, tudi izdelki oziroma produkti na trgu bodo stali po višji ceni. V resnici bo na tak način tudi država zdrvela in tudi že drvi v to inflacijsko območje, katerega se bomo morali kar nekaj časa otepati oziroma tudi rešiti. Kot rečeno, zadeva, o kateri danes govorimo, ima dva aspekta. Prvi aspekt je ta, se pravi, kako čim prej urediti [[…]]Po mojem mnenju bi bilo res treba nujno regulirati cene, ker ko govorimo dejansko o stroških ogrevanja, ko govorimo o stroških prevoza oziroma o stroških goriva, govorimo o fiksnih stroških. To vam lahko gospod Pogačnik čudovito razloži, ker sem ga že enkrat poslušal glede tega, in vam lahko dodatno razloži, o čem govorim. To so fiksni stroški, ki jih je potrebno nujno, hitro, hic et nunc rešiti. Res bi si želel – pa upam, da še ni zadnje upanje umrlo –, da se zdaj kljub temu na strani vlade in tudi sploh na strani ministrstva, ker tudi gospod Vrtovec si bi moral takšne izjave, kot jo je dal glede tega, da če si ne more privoščiti tako višino električne energije, da naj gre k drugemu operaterju. To so izjave – ne vem, čisto tako iskreno bom povedal – za nekoga, ki je mogoče prvič stopil v čevlje nekega ministra. To niso resne izjave, to so zelo neresne stvari. In res upam, da še ima Vlada na zalogi neko boljšo rešitev, ki bo prej tudi rodila rezultate. Upam, da čimprej. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Marko Pogačnik. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Tema, mislim, da je aktualna, da je pomembna, s težavami dviga ceno energentov se ne srečuje samo Slovenija, ampak se srečuje Evropska unija, Evropa in svet. Po nekaterih zadnjih podatkih, recimo, ima težave s plačilom računov za ogrevanje v Evropski uniji približno 30 milijonov državljank in državljanov Evropske unije. V Sloveniji se ni podražila cena nafte, cena nafte se je podražila na svetovnem trgu in to je razlog za zvišanje cen. Ni kriva Janševa vlada, ni kriv Janez Janša, da se je cena nafte na svetovnem trgu podražila, ampak opozicija na nek način poskuša prikazati predvsem to, da je ta vlada odgovorna za višanje cen. Ni ta vlada odgovorna za višanje cen in prepričan sem, da danes je bistveno manjša razlika med ceno naftnih derivatov v Sloveniji in Avstriji, kot je bila v času, recimo, ko so vlado, vladno koalicijo sestavljali Socialni demokrati. Tukaj gre za eno veliko zavajanje, ker smo prej videli s strani Marka Bandellija, ko je kazal grafe, kako se je cena nafte gibala, kakšna je bila cena nafte v dolarjih v letu 2013 in kakšna je cena nafte v dolarjih danes in pa primerjalno s ceno na slovenskem trgu. Pozabil je tukaj omeniti, kakšna je bila vrednost ali pa razmerje dolar : evro leta 2013, pa kakšno je razmerje dolar : evro danes, pa kaj je še se obešeno na maloprodajno ceno nafte ali bencina danes in kaj je bilo v letu 2013. Poglejte, prepričan sem, da tako Evropska komisija kot Vlada Republike Slovenije bo naredila vse, da zaščiti tiste najbolj ranljive skupine ljudi, ki se jih dotikajo te podražitve cen, in da je Vlada že napovedala tudi izdajo tako imenovanih vavčerjev za pokritje vmesnih stroškov za tiste, ki bi jih cene dviga ogrevanj najbolj prizadele, to je pa tiste najbolj ranljive skupine ljudi. Potrebno je omeniti, da je vlada Janeza Janše že v času covid krize poskrbela predvsem za ljudi in za najbolj ranljive skupine, in prepričan sem, da se ogromno dela na tem področju tudi sedaj. Še enkrat, cene naftnih derivatov so se povečale na trgu, ni kriva za to vlada Janeza Janše in koalicija in dela se pa na vsem tem, da se te podražitve bremenijo. Dostikrat je bilo danes omenjeno ekstremno povečanje cen ogrevanja, recimo v Trbovljah. Kolega Soniboj Knežak je to zadevo izpostavil, pa mislim, da je bilo tudi s strani Rudija Medveda to izpostavljeno. Kolega Soniboj Knežak, mislim, da bi moralo biti to vprašanje bolj kot ne tudi za Komunalo Trbovlje, zakaj so se cene v Trbovljah bistveno nadpovprečno dvignile kot v ostalih občinah. Prepričan sem, da odgovor vam bo dala lahko Komunala Trbovlje, da mogoče pa svoje naloge ni opravili najbolj, tako kot bi morala, in da je zamudila z nabavo energentov takrat, ko so bile cene nizke.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Marko Koprivc.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Najprej, kolega Pogačnik, če se lahko kar direktno na vas navežem, ko ste ponovno govorili o tem, da dejansko deregulacija goriv – konkretno ste v tem primeru izpostavili kurilno olje – ni vplivala na cene. Veste, to ne drži, ker konec koncev je sam minister za gospodarstvo izpostavil, da so se marže pri kurilnem olju dvignile, in to toliko, da se pri nabavi tisoč litrov kurilnega olja pozna 90 evrov. To je ogromno. In hvala bogu, sreča, da ste vsaj kurilno olje ponovno regulirali, višino marž, in s tem se bo poznala razlika na ceni. Je pa res, spoštovane in spoštovani, da ste to naredili mnogo, mnogo prepozno, in da je to dejansko edini ukrep, ki ga je ta vlada naredila. Pričakovali pa bi mnogo, mnogo več. In ponavljam še enkrat, kurilna sezona se je začela v večini mest konec septembra. Vi ste ponovno regulirali kurilno olje in s tem vplivali na ceno prejšnji teden. Mi danes dejansko že četrtič ali pa celo petič sedimo v Državnem zboru, sklicevali smo izredne seje, poslanska vprašanja postavljali in danes govorimo, ker je tako Državni zbor zahteval o poslanskem vprašanju kolegice Bojane Muršič predsedniku Vlade, o tem, kaj boste konkretno naredili. Včeraj bi morali ukrepati, ne danes, ne jutri. Predsednik Vlade pa ni ene konkretne stvari odgovoril, razen tega, kar je že pred enim mesecem povedal, da se bodo neki vavčerji uvedli. Več kot to, da bodo, ne vemo, ne poveste, kdaj bodo, za koga konkretno bodo. Predvsem, kdaj bodo. Kolikor je bilo razumeti, je potrebna za to zakonska podlaga; spremeniti, uvesti neko novo zakonsko podlago za to. To mora Državni zbor sprejeti. Zima je pa tukaj. Ne vem, ali boste vi ukrepe sprejemali spomladi, ko bo konec kurilne sezone. Veste, govorim o tem ignorantskem odnosu predsednika Vlade, ko pove svoje in odide iz dvorane. S tem res dokazuje, kako pomembna je za njega ta tema, vprašanje energetske revščine. Še to, kolega Doblekar, ko ves čas izpostavljate in sprašujete pa mislite, da ste ne vem kaj s tem zadeli, kaj smo Socialni demokrati naredili na področju energetske revščine. Take situacije, kot je danes, v zgodovini samostojne Slovenije še ni bilo. In Socialni demokrati smo predlagali konkretne rešitve, ki jih zavračate oziroma ne bom rekel zavračate, ignorirate jih, preslišite jih. Mi že tri ure govorimo drug mimo drugega. Ker mi ves čas sprašujemo in vas prosimo, rotimo, da predstavite konkretne rešitve, vi pa neke floskule o zelenem prehodu in tako naprej. Ljudje rabijo pomoč danes, ne jutri. Danes. In povejte, kako boste pomagali, povejte, kdaj bodo ti vavčerji. Če že niso najboljša rešitev, so vsaj ena izmed možnih rešitev. Povejte, kdaj boste ponovno regulirali cene goriv. Kdaj boste to naredili? Za tank danes v povprečju plačamo 30 do 40 evrov več, kot je bilo to pred enim letom, pred deregulacijo goriv za motorna vozila. To so dejstva, gospod Pogačnik, to so dejstva, to drži. In vi relativizirate, da ni nič kritičnega in nobenega problema. Za vas ne, za nekoga, ki pa živi z minimalno plačo ali pa s povprečno plačo, se pa to bistveno pozna. Bistveno se mu pozna, če mora dati 30 evrov več za tank goriva, če se dnevno vozi po nujnih obveznostih in v službo, ker z javnim prevozom ne more iti. Bistveno se pozna neki povprečni družini, če mora dati 90 evrov več za tisoč litrov kurilnega olja, pa je tisoč litrov premalo, veste. Ta ignoranca je res nedopustna. Kot je rekel kolega Židan, tam stoji napol prazen kozarec ali pa steklenica, predsednik Vlade je pa šel, ne vem, tvitat verjetno naprej pa žalit vse drugače misleče. Zbudite se in naredite nekaj, ker je energetska revščina tukaj in zdaj, ne enkrat v prihodnosti! Poglejte, kako v drugih evropskih državah reagirajo. Mi pa nič. Mi pa nič od nič! Nič od nič! Kolegica Bojana vas je danes že ničkolikokrat vprašala, kaj konkretno ste naredili. Nič! Kaj je z vavčerji, kdaj bodo – spomladi, za veliko noč ali kdaj? Kdaj boste ponovno regulirali cene goriv za motorna vozila? Počasi res obupujemo, ampak mislim, da je tema tako pomembna, da vas še enkrat rotim, pozivam, zbudite se in naredite nekaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden dam repliko kolegu Pogačniku, bi vas morda spomnil, da kurilno olje ni edino sredstvo za ogrevanje. Imamo v Sloveniji dovolj bio domačih goriv in tu že cel dan poslušamo razpravo samo o oporečnih gorivih saharskih šejkov. Od tistih, ki ste eko osveščeni, bi pričakoval bolj široko razpravo. Repliko bom dal najprej kolegu Pogačniku. Kako? [[medsebojno pogovarjanje]]Oboje je takoj v poslovniku. Izvolite, Pogačnik.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Kolega Marko Koprivc, mislim, da ni fer, da na tak način izvajate vašo razpravo brez nekih utemeljenih argumentov in vsega. Vlada tukaj pri cenah kurilnega olja je odreagirala per takoj. Zavajate, bi rekel, z liberalizacijo cen naftnih derivatov. Po mojem vedenju so te cene bi rekel liberalizirane zgolj na avtocestah. Drugod veljajo, bi rekel, druge cene. Trg je tisti, ki dirigira ceno nafte, ne Vlada Republike Slovenije ali pa Socialni demokrati. Prepričan sem, da se bo zadeva sanirala, da se gre v pravo pot. Sedaj pa, spoštovani kolega Koprivc, če vam je res toliko do tega, do te revščine in vsega skupaj, potem jaz pričakujem, da boste med prvimi tisti, ki boste podprli zakon o spremembi dohodnine. Zakon o spremembi dohodnine bo vsaki državljanki in državljanu, zaposlenemu, na letnem nivoju dvignil prihodke za eno plačo, brez tega, da bi obremenjevali ali gospodarstvo ali kaj drugega. Tukaj res pričakujem bi rekel to vašo podporo k temu. Treba si je pa pogledati, verjetno, tudi zgodovino gibanja naftnih derivatov in kako so se trošarine gibale. Kot vem, je največ trošarine dvignil vaš nekdanji minister za finance Franci Križanič leta 2008, druga polovica leta, pa začetek leta 2009, ko so te cene poletele v nebo. Potrebno si je pogledati, kdo je dodatno obremenil maloprodajne cene naftnih derivatov. Kdo je leta 2014 bil v Vladi Republike Slovenije in, bi rekel, že tako na obremenjeno ceno naftnih derivatov dodal še, mislim, da takso za podporo proizvajalcem električne energije? Prepričan sem, da takrat Socialni demokrati ste bili v vladi.
Replika mag. Bojana Muršič. Postopkovno, oprostite.
Postopkovni predlog imam, spoštovani predsedujoči. Od začetka sem, od 9. ure, v tej dvorani, vas na seznamu za razpravo ni, in glede na to, da je imel kolega Koprivc razpravo in ste vi potem, bi rekla, imeli tudi razpravo, bi res predlagala, da se vi usedete v klop, razpravljate. Jaz si bi izredno želela vaših razprav, jaz jih ne slišim in me res žalosti, da se ne usedete, razpravljate, ko ste pa na predsedniškem stolu, pa vodite sejo, ne pa, da razpravljate z nami poslanci o tematiki, o kateri bi lahko normalno iz klopi. Predlagam predsedujoči, da se držite tega, kar vam veleva funkcija, vodite sejo, ko pa želite razpravljati, pa z veseljem vas bomo poslušali, bomo pa tudi mi še kaj odgovorili na vašo [[…]]
Poglejte, kolegica, jaz vodim sejo in nisem razpravljal. Samo sem opozoril razpravljavce na to, samo na to, da kurilno oglje ni edini energent za ogrevanje in imamo v Sloveniji dovolj domačih biogoriv, pa o tem nihče ne razpravlja. Nihče, zanimivo. Jaz sem samo hotel dodati oziroma usmeriti razpravljavce, da govorimo lahko še o čem, kar zadeva ogrevanje. Tako v tem delu, bi rekel, je ta vaša intervencija poslovniška povsem neupravičena. Gospod Koprivc, želite? [[oglašanje iz dvorane]] Repliko je imel kolega Pogačnik, tako da v tem delu ne boste dobili replike. Zato nadaljujemo z razpravo. Besedo ima Eva Irgl. Odjavljena. Potem naslednji je na vrsti Jure Ferjan. Izvolite, imate besedo.
Gospod podpredsednik, najlepša hvala za besedo. Cenjene poslanke, cenjeni poslanci in vsi, ki nas spremljate, lepo pozdravljeni! Človek dobi občutek, da je tendenca predlagateljev oziroma tistih, ki danes z določenih strani razpravljajo, predvsem to, da je energetska kriza oziroma da se bo povišanje cen energentov zgodilo zgolj v Sloveniji in da je to problem, ki ga je ustvarila ta vlada. Podobno, kot se trudite v zadnjem letu in pol prikazati, da je covid-19 problem te vlade in da ni to pandemija in da to ni svetovni problem. Takšen občutek občasno človek dobi, ko vas posluša – nekatere izmed vas. Dejstva pa so popolnoma nasprotna. Danes je bilo že marsikaj povedano, kaj vse je v ozadju dviga cen energentov in seveda posledično tudi ostalih dobrin, tudi ostalih stvari. Na eni strani imamo, se pravi, ko govorimo o ceni goriv, je tukaj dvig osnovne postavke, kar se tiče surove nafte, torej osnovnega energenta, in seveda še raznorazne dodatne dajatve, ki k temu pritičejo. Tukaj je v veliki meri prav vprašanje tega okoljskega elementa, zelene politike, zelenega prehoda. Na tej točki seveda tudi ključno vprašanje, kako ta zeleni prihod izpeljati in kako ga izpeljati tako, da bo čim več tistih dobrih, pozitivnih posledic in ne obratno. Treba je tudi poudariti, da ta vlada ni liberalizira cen pogonskih goriv, da je to storila neka druga vlada in v tej vladi ste bili leta 2016 tudi vi, Socialni demokrati. Takrat ste liberalizirali vse cene, vključno s cenami tudi kurilnega olja, izjema je bil takrat dizel in pa 95-oktanski bencin na avtocestah, kar se je pa potem zgodilo lani. Tudi ena pomembna zadeva je tudi, ko govorimo o maržah. Večkrat je bilo že danes povedano, pa ker se pri nekaterih to res ne prime, 6 do 7 odstotkov predstavlja marža v ceni energenta, ko o tem govorimo. 6 do 7 odstotkov. Torej, tudi če bi marže ne bilo, kar sicer ni smiselno oziroma tudi ni mogoče, se bistveno cena energenta za končnega potrošnika, maloprodajna cena, ne bi spremenila. To je tudi dejstvo, ki ga moramo večkrat poudariti, ki se ga moramo zavedati, čeprav verjamem, da je oportuno reči, ja, vlada je kriva, vlada ni tega naredila, vlada je naredila to in vlada je kriva, da so cene takšne, kakršne so. Pa ni res in to se konkretno lahko ponazori s tem podatkom, da torej marža, na katero vpliva Vlada Republike Slovenije, predstavlja 6 do 7 odstotkov cene energenta. Prav se mi zdi tudi, da poudarimo to, da Vlada Republike Slovenije seveda to perečo problematiko spremlja, da potekajo pogovori, da so pravzaprav ukrepi pripravljeni in da se bo ukrepalo tako, kot bo potrebno glede na situacijo. Tukaj je seveda tudi vloga Evropske komisije, torej vloga Evropske unije kot neke organizacije, ki lahko tudi bdi nad tem po državah članicah oziroma s svojimi elementi pomaga. Videli smo, da Načrt za okrevanje in odpornost je eden izmed pomembnejših korakov Evropske unije, lahko rečem, v celotnem njenem obstoju. In tudi na tem področju lahko Evropska unija z nekim skupnim pristopom, z nekim skupnim korakom naredi veliko, veliko dobrega. Na ravni Evropske unije, torej Evropska komisija je že pripravila nabor ukrepov, ki jih je mogoče sprejeti oziroma jih priporoča. Seveda je tukaj potem odvisno, kakšna je posamezna situacija in kaj se lahko zgodi. Danes smo slišali tudi marsikaj zanimivega. Nekatere stranke, ki se imajo v tem državnem zboru tako za odprte, liberalne, bi pa po drugi strani rade povsem regulirale trg. Tako se človek malo vpraša na tej vsebinski ravni, ali gredo nekatere stvari skupaj ali ne. Tudi tukaj se nek tak razkorak ponovno pokaže, ko eni nekaj govorite, delate, mislite pa nekaj povsem drugega. Spoštovane in spoštovani! Ker mi bo kmalu zmanjkalo časa, poglejte, gospod Koprivc, vi pravite, da naj se zbudi vlada, da naj se mi zbudimo. Če kdo v tem državnem zboru spi, ste to vi, gospod Koprivc. Spite komunističen sen že verjetno leta in leta. Spoštovane in spoštovani! Naj zaključim s tem, poglejte, zeleni prehod je, po mojem – poglejte, gospoda Soniboja Knežaka to zelo boli, ampak mogoče spita skupaj v tem simbolnem pomenu, da ne bo kdo narobe to razumel. Hočem pa zaključiti s tem. Poglejte, tako kot je fiskalna politika takšna politika, ki mora spodbujati gospodarski razvoj in ga ne omejevati, je tudi ta zeleni prehod in zelena politika politika, ki mora spodbujati zeleni prehod, ki mora prinesti tiste dobrobiti zelenega prehoda, ki so dobre tako za okolje in v nadaljnji fazi seveda tudi za razvoj gospodarstva in višji življenjski standard ljudi. Na koncu samo še to. Danes poslušamo ponovno v tem državnem zboru veliko veliko besed, kaj vse je potrebno narediti. Kmalu bomo glasovali o noveli zakona o dohodnini, o dolgotrajni oskrbi, takrat boste na potezi tudi vi, spoštovani Socialni demokrati, ali ste za to, da se življenje v Sloveniji še izboljša [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Repliko mag. Dejan Židan. Izvolite.
Ja, mi smo za to, da državne finance ostanejo stabilne, ne pa, da jih že tretjič vlada Janeza Janše ponovno razgradi. Ja, mi smo za to, da se zelena politika izvaja, razumemo, da je čas podnebne, klimatske krize, kar razume, mimogrede, tudi sveti oče, razumejo vse sredozemske države, razume Avstrija. Res pa je, da ne razume tega Madžarska in Varšava. Nočemo biti v tej skupini! Nikoli državni zbor take odločite ni sprejel! Hvala.
Hvala lepa. Upam, da bomo zaključili nekoliko bolj mirno. Besedo ima Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Dragi kolegice in kolegi! Danes je mednarodni dan strpnosti. Nadaljujem pa z iskreno zahvalo vsem, ki ste zaslužni, da imamo danes to razpravo. Izjemno pomembna. Moja želja je samo ena, da bi državljankam in državljanom dali jasno sporočilo in zagotovilo, da glede na to, da smo praktično že v zimskem času oziroma bolj točno v kurilni sezoni, da nihče ne bo na hladnem zaradi podražitve energentov. No, ko smo pri energentih, nimam ravno sveže analize, morda jo kdo ima, ampak iz neke raziskave iz predlanskega leta ugotovimo, da v Sloveniji uporabljamo pet glavnih virov energij za ogrevanje. Delež biomase je 32 procentov, se pravi približno ena tretjina, kurilnega olja ena petina, 20 procentov, zemeljski plin dosega 12 procentov, elektrika 10 in toplotne črpalke 9 odstotkov. V mestih je seveda močneje zastopan zemeljski plin, na podeželju pa – kaj? Ja, drva! Torej, veliko se govori o energetski revščini, pa nihče še do danes ni povedal definicije, ker je tudi ni. Pojem energetske revščine v Sloveniji ta čas še ni zakonsko določen in količinsko opredeljen. V ta namen bo Vlada sprejela uredbo, ki ima zakonsko podlago v ravnokar sprejetem Zakonu o oskrbi z električno energijo. Imamo pa v Sloveniji že zakonsko in skladno z evropskim pravnim redom določen pojem ranljivega odjemalca in zaščite takega odjemalca pred odklopom. Ta koncept se imenuje nujna oskrba, ki je namenjena odlogu odklopa ranljivega odjemalca, če bi tak odklop pomenil ogrožanje življenja ali zdravja tega odjemalca oziroma oseb, ki bivajo z njim. Nujna oskrba ni namenjena redni oskrbi socialno ogroženih državljanov. Za socialno ogrožene državljane imamo socialne podpore, ja, imamo socialne podpre, energija pa je tržno blago, ki ga je treba kupiti in plačati. Stroški za oskrbo z energijo so realni in jih ni mogoče kar odpraviti s čarobno paličico. Kar se tiče operativnosti te vlade in zaupanja, da zagotavljamo, da nihče ne bo ostal zaradi te podražitve v hladnem stanovanju, torej kar se tiče operativnosti te vlade, lahko povem in ponavljam, v 100 urah je ta vlada, v 100 urah od prisege v Državnem zboru, je ta vlada prinesla v Državni zbor prvi paket, zakonski paket seveda, za pomoč ljudem in gospodarstvu zaradi strahovitih posledic epidemije covid-19. In zdaj konkretno na energente. Nekaj dejstev, na katere nimamo vpliva. Tu verjamem in sem prepričan, da se strinjajo tudi predlagatelji. Severnomorska nafta brent je najdražja v zadnjih treh letih. Cena teksaške nafte, lahke nafte namreč, pa je na najvišji ravni zadnjih sedem let. Razlog za rast cen nafte je splošna napetost na trgu energentov. Očitno ni kriva za rast teh cen Vlada Republike Slovenije. Poglejmo povprečnega državljana. Recimo, da mu je ime Andrej. Se opravičujem, pač nek namišljeni državljan, ki mu je ime Andrej. Andrej je prebral, da se je cena goriva občutno zvišala, odkar jih je vlada sprostila. Andrej je zato, logično, jezen na Vlado Republike Slovenije in vse vladne stranke. Ni pa pogledal podatkov ali pa grafov, ki dokazujejo, da si država zmanjšuje svoj kos pogače pri gorivu. Ne bodimo kot Andrej. Ne bodimo kot Andrej, poglejmo grafe in poglejmo tabele, ki kažejo, da prav v tem času si država od goriva jemlje, če smem tako reči, najmanj. Ampak, hvala bogu, imamo pri nas dobro razvito gospodarstvo, ki dobro financira socialno državo. Pri nas imamo socialno državo. In prav ta socialna država nam omogoča, da z nekim zadovoljstvom ugotovimo, da je delež populacije z manj kot polovico srednjega dohodka v naši državi, recimo za leto 2019, izjemno, izjemno nizek. Ta delež je izjemno nizek. Ali pa še več, Slovenija je v samem vrhu socialne vključenosti. Za nami so pravzaprav samo še Slovaška in Češka. In ko govorim, da imamo dobro razvito socialno državo, je treba preprosto pogledati spletno stran Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Že kar nekaj časa imamo ta sistem tako imenovanih izrednih denarnih socialnih pomoči. Ta je namenjena za kritje izrednih stroškov, ki so vezani na preživljanje in jih z lastnim dohodkom ali lastnim dohodkom družine ni mogoče pokriti. Namenjena je tudi v primeru, če se oseba ali družina iz razlogov, na katere ni imela vpliva, znajde v položaju materialne ogroženosti. Zdaj pa višina. Na mesec največ 402 evra je za samsko, delovno neaktivno osebo, ali največ tisoč 106 evrov za družino, na primer za štiričlansko družino z dvema šoloobveznima otrokoma in brez zaposlitve. Zdaj pa tako imenovani dodatek, med drugim, ali pa pomoč za kurjavo. V koledarskem letu največ 2 tisoč evrov za samsko, delovno neaktivno osebo, ali največ 5 tisoč 530 evro za družino, na primer za štiričlansko družino z dvema šoloobveznima otrokoma in brez zaposlitve, pri čemer se lahko trikratnik cenzusa dodeli le za namen potresa, poplave, ujme in tako naprej – pozor –, dvakratnik cenzusa pa na primer za poračun elektrike, nakup pralnega stroja, štedilnika in tako naprej. Se pravi, imamo mehanizme za to, da nihče ne bo na hladnem. K temu bo tudi država, Vlada, konkretno s pomembnimi instrumenti pomagala. In to je moje sporočilo državljankam in državljanom – nikogar ne bomo pustili, da bi zmrzoval. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Primož Siter. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani Andrej – jaz ne poznam nobenega Andreja, kolega Horvat, ki bi, ko ga zebe, šel gledat grafe, ampak gre pogledat, ali ima kaj dati v peč. In kar Andrej lahko vidi v tem trenutku od slovenske politike, je aktualni proračun, pri čemer pa se sredstva za denarno socialno pomoč, ki jih Andrej prejema, tako ali tako manjšajo. Toliko za uvod. Ko govorimo o aktualni energetski krizi, je treba razumeti njeno politično dimenzijo. Dejstvo je, da aktualna vlada ni kriva za to, da se goriva, energenti oziroma njihova cena viša, kar mislim, da je zelo jasno že nekajkrat prišlo iz opozicijskih klopi danes na plano, je pa kritika, da ob tem Vlada ne reagira. In o tem danes govorimo. Da smo se znašli v tem krču energetske revščine, je stvar politične odločitve Vlade. Sploh, če vzamemo v zakup zraven dejstvo, da gledamo samo enega od ministrov te vlade, ki je ob tej zadnji etapi, tretji torej, deregulacije cen mimogrede profitiral, mislim, da 60 tisoč evrov kot delničar Petrola. Samo toliko za informacijo. In zdaj kar nek Andrej, recimo, nek državljan Andrej vidi, kako je Vlada pripravljena za svoje partikularne interese, za svojih 60 tisoč evrov v delnicah, žrtvovati, ne blaginje, preživetje nekega doma, nekega državljana oziroma državljanke, pahniti v revščino, če je treba. Vidimo, da je scenarij zelo jasen. Danes smo že nekajkrat omenili moje domače Trbovlje, kjer so se cene energentov zdaj zvišale tudi za 75 odstotkov. Že tako ali tako imamo 260 tisoč ljudi, ki živijo pod pragom revščine. 100 tisoč od tega upokojencev, 40 tisoč od tega otrok. Vlada sicer prihaja z nekimi krilaticami, da pa se je zmanjšalo število brezposelnih, ampak poglejmo strukturo teh brezposelnih – pač, prej so bili revni brezposelni, zdaj so revni zaposleni, najbrž v nekih čudnih prekarnih variantah, ne vem kako. Ljudje valjda sprašujejo, prihajajo, organizirajo dobrodelne koncerte, takšne in drugačne akcije, da si pomagajo. Zakaj? Zato, ker nek državljan Andrej na drugi strani vidi, kako Vlada v isti sapi daje stotine milijonov vojski, daje stotine milijonov dodatkov zdravnikom dvoživkam, daje stotine milijonov odpustkov najbogatejšim, vrtajo 800-milijonsko luknjo v državnem proračunu na letni ravni – oni so pa na mrzlem. Seveda Vlada ne more regulirati cen goriv na globalnem trgu, lahko pa pomaga svojim državljanom. In vsaj tako hitro, kot smo videli – prej se je nekdo iz koalicijskih vrst hvalil, kako je Vlada v prvih stotih urah prišla z nekimi interventnimi ukrepi. Ja, seveda, tudi v prvi uri je zamenjala vrh policije, vrh Sove in tako naprej. Prišla s prvim PKP, z dolgim seznamom nekih vrinjencev. Zakaj zdaj ne pride z nekim PKP pa reče, evo, bomo mi razliko plačali, bomo pomagali dejansko ljudem, ki so se zdaj znašli v primežu energetske revščine. Tako seveda, ponavljam še enkrat, ni Vlada kriva za to, da se je na globalni ravni cena goriv zvišala – kriva je, ker ne reagira. Kriva je, ker ne reagira, ko ne vidi, da ima lahko sama lasten profit oziroma nek dobiček iz svoje akcije. Ljudje bodo pa lahko čakali, kot rečeno, na maj.
Hvala lepa. Prehajamo v sklepni del razprave, v katerem dobi besedo še predlagateljica. Besedo ima mag. Bojana Muršič kot predlagateljica. Izvolite.
Hvala lepa. Današnja razprava je sicer nekajkrat skrenila s poti, predvsem v tistem delu, ko ste začeli govoriti o Zakonu o dohodnini, kako se bodo dvignile plače s podporo temu, da bodo pač ljudje lahko plačevali te stroške, ki bodo, ko bodo, nastali višji. Na tem mestu se moram dotakniti tega, da invalidi na invalidnini, ki jo prejemajo, pa ljudje na socialnih pomočeh, pa tudi večji del upokojencev od tega Zakona o dohodnini ne bodo imeli nič, ne bodo dobili nič kaj višje pokojnine, nič kaj višje invalidnine in nič kaj višje socialne pomoči, stroški pa bodo višji. In ja, znašli smo se res v takšni krizi, da je potrebno danes regulirati trg. Veliko je bilo govora, kako fino je zamenjati distributerja, pa sem že danes povedala, da to ni tako enostavno, še posebej, če imaš pogodbo vezano za leto dni. Če pa želiš zamenjati energent, je še pa toliko težje za tiste na najranljivejših položajih oziroma najranljivejšo populacijo, kajti da zamenjaš energent, pa moraš iti kar v celotno investicijo. In investicije stanejo, bom rekla, od 2 tisoč evrov naprej. To mislim, da sem zelo nizke cene podala. Tako ni tako enostavno, kot se danes tukaj v tem državnem zboru sliši. Če smo danes želeli oziroma vsaj želela sem s strani predsednika Vlade slišati, ali delamo po Zakonu o kontroli cen, kajti Zakon o kontroli cen jasno govori, o katerih ukrepih, kaj je potrebno. 6. člen jasno govori, da je spremljanje in analiziranje gibanja cen ter priprava predpisov za izvajanje – ne vem, nisem dobila na to odgovora. Nadalje potem imamo v tem členu oziroma v tem zakonu tudi navedeno, kdaj lahko vlada ukrepa, ko gre za hude motnje na trgu pri gibanju cen, gre za sezonska nihanja. Ne gre danes sicer za sezonska gibanja, gre pa za množične nesreče, ki so se pač zgodile. In enostavno tukaj ima vlada na razpolago argument, da lahko deluje s temi ukrepi kontrole cen, lahko določi najvišjo ceno, pri čemer podjetja, recimo, ne smejo prodajati blaga nad to ceno, lahko pod njo. Določijo trdne, fiksne cene, pri čemer ne smejo prodajati ne po višjih in ne po nižjih cenah. Potem lahko določijo najnižjo ceno, pri čemer podjetja ne smejo določiti ali sprejeti nižje cene. V bistvu teh ukrepov je kar devet v Zakonu o kontroli cen. Jaz nisem slišala nič, da bi se kaj počelo na tem zakonu in nekako usklajevalo. Želela sem tudi slišati, iz česa je sestavljena ta komisija ali posvetovalno delovno telo. Zakon o kontroli cen je jasen. Za prihodno usklajevanje stališče glede predpisovanja ukrepov kontrole cen deluje na ministrstvu svet za ceno, strokovno posvetovalno telo za vprašanja kontrole cen. Jaz tega sveta, pa sem šla čez celotno spletno stran, nisem našla. Zato sem želela, da me bo danes predsednik Vlade seznanil. To obstaja. Imamo enega predstavnika z ministrstva za kontrolo cen, enega na podlagi pristojnega ministra za finance, štirih na predlog Gospodarske zbornice, potem kdo je ta predstavnik iz Urada za varstvo konkurence, kdo je iz varstva potrošnikov vključen v to, kdo sta tista dva neodvisna strokovnjaka. Jaz tega danes nisem slišala, pa sem si želela, da bi me dejansko podučili, kako ta strokovna komisija dela, kaj pripravlja in kdaj lahko pričakujemo ukrepe, ker v bistvu ukrepe potrebujejo ljudje zdaj, danes, takoj. Če bi že bili včeraj, bi že bilo prepozno. Kar se je pa tako ali tako izkazalo pri regulaciji olja. Tisti, ki so nabavili olje tri tedne pred 9. 11., so plačali nekje okrog 150 evrov za tisoč litrov kurilnega olja več, kot tisti, ki so danes kupili kurilno olje. To so razlike in to so velike razlike. Če bi bila Vlada ukrepala takoj, takrat še, ko sem v bistvu postavljala poslansko vprašanje, naslednji dan in bi začela uredba veljati, bi mogoče pa nekaj kljub temu potrošnikom, ljudem, državljankam in državljanom ostalo v žepu in bi lahko nekako drugje porabili ta denar. Res se mi zdi žalostno, da bo Slovenija ob vsej krizi med tistimi državami članicami, ki bodo ostale in delile v Evropski uniji tista zadnja, najslavnejša mesta v ažurnosti, učinkovitosti in kvaliteti pomoči ljudstvu in gospodarstvu. Govorili smo že o tabelah. Slovenije na tem ni, ker še niti ene kljukice nismo dobili. In ja, za potrošnike, ljudi, državljanke in državljane bo res postala izbira med hrano in ogrevanjem, to je že sedaj, zato toliko bi bilo pomembno, da bi danes predsednik Vlade jasno in glasno odgovoril, kakšne ukrepe bo sprejela ta vlada. Pričakovala sem seveda, prvič, da bo Vlada z jasnimi merili in tudi številkami, ovrednotila ukrepe, ki si jih ljudje, ne samo želijo, skoraj bi jih morali imeti, koliko bojo lahko sploh si obetali teh državnih pomoči, katere bodo te skupine, da bodo v prihodnje položnice v zimskem času lahko sploh poravnavali. In drugič, v smeri, ali bo država sprejela ukrepe v smeri nižjih obdavčitev povezanih dobrin z energenti, električno energijo ter ključno tudi z regulacijo cen naftnih derivatov. Kajti, naftni derivati so tisti, ki poganjajo draginjo, draginjo med ljudmi. Vsi se obračajo, vsi že postavljajo pozive – slišite nas? Zadnji se celo tudi logisti oglašajo, kajti pravijo, da enostavno cene drvijo v nebo in enostavno to ni dobro. Od Vlade bi tudi pričakovala, da se bo zoperstavila morebitnim špekulativnim dvigom cen električne energije in ostalih dobrin, še posebej, še posebej pri tistih podjetjih z znatnim lastniškim deležem. In jaz stalne mantre, kako ta vlada pomaga ljudem v epidemiji, kako zelo uspešno je gospodarsko okrevanje. Žal bodo pogorele, še preden bo konec zime, če ne bo Vlada sedaj – pa ne vem kolikokrat sem že danes ponovila – nemudoma sprejela konkretnih rešitev za pomoč ljudem in tudi gospodarstvu. Tudi gospodarstvo je v velikem primežu ob teh enormnih podražitvah energentov električne energije in ostalih dobrin. Verjamem, da o tej tematiki bi lahko še in še govorili. Imela sem veliko še za povedati, časa na koncu koncev zmanjkuje, želela pa bi se zahvaliti vsem kolegicam in kolegom, ki so prispevali svoj glas, da smo danes lahko govorili o tej problematiki, ki je pereča, kajti, če bi čakali na koalicijo, koalicija tega ne bi naredila, ker njih žal ne zanimajo upokojenci in ljudje na robu dna sistema, ki so pozabljeni v administraciji. Hvala.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati. [[Da.]] Ugotavljam, da je interes. Če želi razpravljati tudi predlagateljica mag. Bojana Muršič, prosim, da se prijavi s pritiskom tipke za vklop mikrofona, v tem primeru dobi besedo kot zadnja. Prijavljenih imamo 8 razpravljavcev, samo trenutek, vsak dobi minuto 27. Prvi je Boris Doblekar. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predlagatelji, še enkrat si poglejte posnetek govora oziroma odziva predsednika Vlade ali pa morda si vzemite dol magnetogram, tako da boste lažje dojeli vse to, kar var vam je povedal brez dlake na jeziku, z argumenti in dejansko tako kot tudi trenutno v Sloveniji, v Evropi in v svetu glede vprašanja, ki ste ga nastavili za danes, je. Jaz sem vas spraševal in vas še enkrat vprašam in bi res rad odgovor, zelo zanima me ta odgovor. Najprej, zakaj o tako imenovani energetski revščini vedno govorite samo takrat, ko ste v opoziciji? Zakaj o tem ne govorite takrat, ko ste na vladi? 20 let ste bili v vladah v Sloveniji, prej pa še 50, 60 ali 70 let v bivši državi. Zakaj takrat, ko ste na vladi, ne govorite o tako imenovani energetski revščini. In kaj ste v 20-ih letih storili konkretno, ko ste vedeli, da bo energetska revščina ali pa da bodo težave, kaj ste konkretno storili, kakšne ukrepe ste pripravili za ljudi, da danes o tem ne bi bilo potrebno govoriti? In še to začudenje bom izrazil ob koncu razprave, da me čudi, da ob tako pomembnem vprašanju predlagatelji sami, štiri, pet jih sedi v dvorani – kje ste ostali poslanci pri tako pomembnem vprašanju? Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Rajh. Izvolite.
Hvala lepa. Poglejte, v stranki SAB smo eni od prvih, ki smo opozorili na višanje cen energentov. O tem smo pravočasno postavili poslansko vprašanje in ministru v zvezi s temi zadevami. Izpostavili smo tudi problematiko menjave dobaviteljev zemeljskega plina v objektih s skupno kotlovnico, in da je to oteženo in da stanovalci v takih blokih zelo težko in oteženo menjujejo dobavitelje zemeljskega plina. In ko smo vprašali, koliko odjemalcev zemeljskega plina v takih blokih, kjer se ogrevajo preko skupne kotlovnice, torej kjer je eno odjemno mesto in se preko tega ogreva 20, 30, 50 stanovanj, kako naj ti uporabniki menjajo dobavitelja zemeljskega plina na učinkovit način, seveda nismo dobili jasnega odgovora; pač, da je to stvar upravnika in dogovora s stanovalci. Seveda je težava zelo kompleksna, potrebno je dobiti in ustvariti en socialni profil povprečnega odjemalca in na podlagi tega tudi predvideti, kako bodo te podražitev vplivale na njegovo zmožnost plačila energije. Tega Vlada nima pripravljenega in tudi zaradi tega ne more na tak način ukrepati in tudi zaradi tega smo danes imeli to pomembno sejo, na kateri smo te težave izpostavili in jih tudi obravnavali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Soniboj Knežak. Pripravi naj se mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Neverjeten odziv, ki ga je moč zaznati, vsaj tistih, ki spremljajo danes to sejo, jaz že kar nekaj časa, moram reči, da sem dobil toliko nekih obvestil zdaj v času te razprave: ali na Facebook ali preko sporočil in pošte. Se pravi, stiska ljudi je velika. Se pravi, da ni bilo danes par ur zganjanja demagogije, ampak opozorilo na resen problem, ki ga imajo državljanke in državljani te države. Skrajno ponižujoče je tisto, kar je, ker je tudi v teh odzivih, ki sem jih dobil in jih bom del teh tudi preposlal predsedniku Vlade, pa je njegova izjava na temo 250 tisoč državljank in državljanov, ki živijo pod pragom revščine, pa demagogija. Na žalost ni demagogija, spoštovani predsednik Vlade, je kruta realna številnih družin danes v tej državi. In še nekaj, na kar so opozorili, kar nekaj primerov sem dobil, da so predvsem upokojenci imeli kar velike težave tudi pri zamenjavi teh dobaviteljev energije. Postopek ni tako enostaven, mislim, da je bilo že tudi parkrat rečeno, tako da ne pričakovati, da so vsi ljudje pri nas, predvsem upokojenska populacija, vešča in računalnikov in iskanja po spletnih straneh in tega. Tako da, ne norčujmo se Upam in pričakujem, da bo na podlagi te današnje razprave Vlada sprejela tudi ustrezne ukrepe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dejan Židan, pripravi naj se Mojca Škrinjar. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. To, da je tema prava, kaže desna stran, ko nam skuša govoriti, kaj je bilo v zadnjih 20 letih. Mimogrede, državo imamo 30 let, tudi ne govorimo, kaj je bilo v zadnjih dvajsetih mesecih Janševe vlade, tudi ne govorimo, kar bi želite, kaj je bilo v času prejšnje skupne države. Celo o tem ne govorimo, kaj je bilo v Karantaniji ali v kraljevini nekoč, čeprav bi lahko tudi o tem govorili, ker tudi takrat bi videli, kako je vladajoča elita v Ljubljani pustila na cedilu Maribor in generala Maistra. To govorim zato, ker vsak čas bo 23. november, dan generala Maistra. Govorim o tem, kako se pušča na cedilu tiste, ki bodo zaradi brezbrižnosti vlada ostali na hladnem, pa to ni potrebno. Evropska unija nam je sama dala kot plonk listek za tiste učence, ki ne razumejo, ko se jim govori, da prepišejo, kaj je potrebno narediti, da bodo ljudje varni. In zanimivo je, da je ta plonk listek 20 držav upoštevalo. Država, ki pa v tem trenutku vodi Evropsko unijo na nek svoj način – zelo neopazen, vsi komaj čakajo, da se konča, zelo veliko sramoto smo si naredili –, pa tega plonk listka noče prebrati. Govori se, kaj bomo naredili. Ja, ljudi, ki zebe, to pa nič ne zanima! Zebe jih sedaj! Lahko se pomaga z marsičem in se noče pomagati! Sami ste govorili, kako hitro ste pomagali, ko ste od Avstrije par stvari prepisali. To je bilo super, če ne bi bilo podtaknjencev. Tukaj pa se ljudem, ki jih je zaradi ne vaše krivde, ne naše krivde, ampak zato, ker energenti rastejo, je velika nevarnost, da jih bo zeblo, lahko pomaga takoj in se tega ne želi. Mimogrede, ko sem govoril o prazni steklenici, sem želel, da pride predsednik Vlade nazaj, ne pa, da steklenico odmaknete. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Mojca Škrinjar, pripravi naj se Bojan Podkrajšek. Izvolite.
Hvala lepa. Povedali ste, da Vlada nima pripravljenih ukrepov, kar je velika laž. Predsednik je lepo povedal, da ima pripravljen ukrep, vavčarje, energetske vavčarje za najbolj ranljive skupine. Povedal je tudi, da v skrajnem primeru se bodo nižale tudi marže, in povedal je tudi, da ima oblikovane delovne skupine, ki pripravljajo ukrepe. Torej odgovarjati je potrebno na vprašanja sproti in mislim, da to ta vlada dela. To je dokazala z zakoni PKP, ki so bili hitri in učinkoviti, zato imamo danes eno največjih rasti BDP v Evropski uniji in imamo eno najmanjšo stopnjo nezaposlenosti in mislim, da najmanjšo stopnjo nezaposlenosti sploh v Sloveniji. Dokler bo ta vlada, bo skrbela za ljudi, ker je že dokazala. Tričetrt časa, kar pa so bile leve vlade, pa ste bili Socialni demokrati v vladah, in če so plače nizke, pokojnine nizke, to ni od včeraj, ampak je od teh let. Pripišite si tudi zasluge sebi za to. To je, na tak način govoriti in pripisati vse zdaj temu letu in pol, je čisto navadna hinavščina in populizem. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Bojan Podkrajšek, pripravi naj se mag. Meira Hot. Izvolite.
Hvala, podpredsednik, za dano besedo. Še enkrat lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom! Predlagateljici sem v stališču Poslanske skupine SDS prej nakazal, da je veliko lažje v tem državnem zboru pa tudi v življenju postavljati vprašanja, kot na njih dajati odgovore. In kaj smo danes ugotovili skozi ves dopoldan, predvsem po predstavitvi predsednika Vlade, gospoda Janše? Da je to vprašanje, ki je bilo postavljeno, je Vlada pred tem že delala odgovor. Ampak ne ustmeni ne pismeni, ampak odgovor, kateri bo prišel do ljudi. To je denarna pomoč, energetski boni ter socialna pomoč preko varstvenega dodatka. To se mi zdi, da je to ključno sklep današnje dopoldanske seje, te točke, predvsem pa tega vprašanja. Nihče ni čez noč reven. Če se to komu zgodi, ga opazijo sosedje, Rdeči križ, Karitas. Naša skupna naloga pa je, predvsem pa te vlade, da nihče, kolegi z moje nasprotne strani, ne bo na hladnem to zimo.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Meira Hot in za njo mag. Bojana Muršič. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Če se kar navežem na kolega. Torej, dejstvo je, da je vam danes kolegica Bojana Muršič dala ogromno odgovorov, kako se odzvati na energetsko revščino; da vam je opisala realne situacije, povedala vam je, da se bodo ljudje odločali med tem, ali se bodo greli ali bodo jedli. Ljudje so pred dilemo, ali se ogrevati ali kupiti hrano. A razumemo, o čem govorimo? In če je odgovor, da bodo poskrbeli Karitas in Rdeči križ, potem pa je situacija v resnici abotna. Namesto da bi se pogovarjali o realnih vprašanjih, o realnem življenju, o dejstvu, kaj čaka naše ljudi to zimo, je koalicija po stari dobri navadi seveda začela z obmetavanjem, kaj se je dogajalo zadnjih 20, 30 let in 70 let in ne vem še koliko let, ko so Socialni demokrati bili zraven. Zdaj, dejstvo je, da smo Socialni demokrati vselej aktivno vodili dialog in glede energetske revščine in glede vprašanja reševanja revščine sploh. Da pa je danes odgovornost za reševanje zadevnega vprašanja na koaliciji. In če je vaš odgovor, kaj ste pa vi počeli zadnjih 20 let, tisti, ki se vam zdi legitimen, potem je pa zame celotna današnja razprava očitno zelo absurdna in očitno vi niste slišali odgovorov kolegice Muršič. In ste očitno še vedno polni vprašanj, kaj je kdo drug delal, nikakor pa ne prevzemate odgovornost za to, kar vi počnete. In bi bil čas, da to prevzamete.
Hvala lepa. In kot zadnja dobi besedo mag. Bojana Muršič. Izvolite.
Hvala lepa. Točko zaključujemo. Točka, ki se je glasila, so bili ukrepi vlade, ki bi morala delati, delati. In o tem, kaj je pa naredil SD v preteklih 20-ih letih, pa predlagam, v kolikor vas to zanima, da se skliče seja odbora in se bo na tem odboru tudi to lahko razjasnilo, v kolikor vas to tako teži. Ampak danes je bil namen, da dobimo odgovore s strani Vlade, predsednika Vlade, kaj lahko ljudje pričakujejo in kje smo. Ukrepe bi morali imeti danes na mizi in se bi že morali izvajati. In ja, ker sem pač tudi krščansko vzgojena, mi dovolite, da bom citirala del Očenaša, ki pravi, »Daj nam danes naš vsakdanji kruh« – danes ljudje potrebujejo kruh – » [[…]]in odpusti nam naše dolge, kakor tudi mi odpuščamo svojim dolžnikom in ne vpelji nas v skušnjavo, temveč reši nas vsega hudega. Amen.«.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. IN 3. TOČKO DNEVNEGA REDA − PREDLOG SPREMEMB PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2022 in DOPOLNJENI PREDLOG PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2023. Državni zbor bo v okviru 2. in 3. točke dnevnega reda najprej opravil skupne uvodne predstavitve in skupne predstavitve stališč poslanskih skupin o Predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2022 in Dopolnjenem predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2023. Predloga aktov je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev obeh predlogov aktov dajem besedo ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami so proračunski dokumenti, in sicer spremembe oziroma popravek proračuna za leto 2022 in proračun za leto 2023. V skladu z zakonodajo je Vlada tista, ki predloži temeljne proračunske akte v sprejem Državnemu zboru. Ti temeljni akti pa dejansko določajo celotno finančno, ekonomsko, socialno, razvojno politiko države v letu 2022 in v letu 2023. V letu 2022 veljajo izredne finančne razmere [[…]]
[[nemir v dvorani]] Spoštovani kolegi poslanci, vljudno prosim, da govornika ne motite, ko govori. Spoštovani gospod minister, se opravičujem, da sem vas prekinil. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. [[…]]in sicer velja, da je sama priprava proračunov potekala v času oziroma v okoliščinah postopnega okrevanja gospodarstva in v razmerah, ko na delo, življenje še vedno pomembno vpliva covid-19. Žal, še vedno vpliva. Zaradi tega veljajo na finančnem področju še vedno merila tako imenovane splošne odstopne klavzule. To z drugimi besedami pomeni, da ne veljajo merila, ki so določena z Zakonom o fiskalnem pravilu oziroma z drugimi besedami velja odstop od teh pravil, kar z drugimi besedami pomeni, da so izjemne okoliščine in da osnovnih členov, ki govori o zlatem fiskalnem pravilu kot razliko, poenostavljeno povedno, med prihodki in odhodki, da to ne velja; to ne velja ne le v Sloveniji, to ne velja v celotni Evropi. In Evropska komisija je ravno tako sklenila, da tudi v letu 2022 ne bo veljalo fiskalno pravilo in bo uveljavljena splošna odstopna klavzula. Pandemija je vplivala ne le na poslovanje gospodarstva in na finančne okvire v Evropi, ampak v celem svetu in v teh okoliščinah je pripravljen proračun za leto 2022 in 2023. Tudi v Evropi so dejansko vse evropske države priča povečanim izdatkom. Ti izdatki so namenjeni predvsem zdravstvu na eni strani in na drugi strani zmanjšanim prihodkom predvsem v letu 2021. Ti prihodki se povečujejo v letu 2022 po ocen Evropske komisije in tudi Mednarodnega denarnega sklada predvsem zaradi tega, ker je Evropa prvič sprejela obširne fiskalne ukrepe, ki so bili spremljani tudi z monetarno politiko, z ekspanzivno monetarno politiko, z drugimi besedami ekspanzivna in monetarna politika sta delovali v Evropi z roko v roki. Seveda se to odraža na primanjkljajih; primanjkljaju tudi Slovenije, ki se je povečal predvsem, v večini primerov, zaradi povečanih izdatkov za zdravstvo oziroma za zaščito ljudi, za zaščito življenj. Tukaj vsekakor velja tudi poudariti tako imenovani strukturni primanjkljaj, o katerem je bilo v Državnem zboru že govora, in treba je povedati, da se ocen strukturnega primanjkljaja v času veljave splošne odstopne klavzule ne ocenjuje oziroma ne ocenjujejo se posamezne države na podlagi tega kriterija, se pa tako imenovani strukturni primanjkljaj izračunava za vse države. In vsekakor je na strukturni primanjkljaj, kot sicer na primanjkljaj, treba biti pozoren, vendar o tem nekoliko kasneje. Tu je treba povedati, da veljajo določena pravila v Evropski komisiji in na ravni Evrope tako glede fiskalne kot monetarne politike in da bo na tej podlagi tudi v okviru Sveta ECOFIN ter tudi v okviru ostalih odborov Evropska komisija pripravila smernice za fiskalno politiko za prihodnje obdobje. Na podlagi teh smernic pa bo omogočena priprava fiskalnih scenarijev v programih stabilnosti. Skratka, tu lahko govorimo o dveh fazah. Prva je faza, da države pridejo pod 3 odstotke primanjkljaja – govorim o nominalnem primanjkljaju – in na podlagi tega bodo države morale upoštevati pravila, ki bodo določena v Paktu za stabilnost in rast, in s tem vplivati na javne finance tako, da bo za vsako državo določen tudi časovni okvir, v katerem je treba javne finance pripraviti na osnovno stanje; se pravi, na uravnoteženje javnih financ. V obdobju naslednjih let, če se covid kriza konča, se pripravljajo tudi postopki, kako primanjkljaj, javni dolg in tako naprej uokviriti v okviru fiskalnih pravil. Ob tem pa je treba povedati, da je ECOFIN že začel razpravo o fiskalnih pravilih z izhodišči o fiskalnih pravilih in s temelji o fiskalnih pravilih, tudi glede na realno stanje, v katerem se države nahajajo. Realno stanje pa dejansko je, da ima šest držav večji dolg glede na bruto družbeni proizvod od 100 odstotkov, in tudi takšno realno stanje je treba upoštevati. Tisto, kar je pomembno, je, da je Evropska unija v celoti odreagirala na covid krizo. In sicer s tem, da se je prvič v zgodovini Evropska komisija zadolžila na mednarodnih finančnih trgih in na teh mednarodnih finančnih trgih je izdala obveznico in na tej podlagi je pripravila načrte za okrevanje in odpornost. Tudi Slovenija je že dobila akontacijo iz tega naslova, kar pomeni, da je okrevanje gospodarstva zasnovano tako, da se ohranja gospodarska rast tudi z novimi investicijami, predvsem z investicijami v zeleno, v čisto okolje in v digitalno. Se pravi, na tej podlagi naj bi se tudi z rastjo in polno zaposlenostjo zniževal javni dolg in zniževal primanjkljaj. Vsekakor je treba povedati tudi to, da se sedanja kriza bistveno razlikuje od prejšnjih kriz in težko je primerjati tako vzroke kot tudi posledice. Prvo, kar je, je ta kriza sektorska kriza in je različno prizadela različne sektorje gospodarstva. Kot vemo, je najbolj prizadela turistično dejavnost, gostinsko dejavnost, tudi dejavnost organiziranja dogodkov in zaradi tega je tudi namen tega bil, da se največ denarja nameni ravno tem sektorjem. Po drugi strani lahko ugotavljamo, da v primerjavi z letom, ko je bila finančna kriza, imamo robusten in dober finančni sistem oziroma bančni sistem, kapitalizacija bank je ustrezna, minimalno je slabih kreditov. Seveda je ta kriza vplivala tudi na enakost oziroma neenakost, v tej krizi so bili bolj prizadeti starejši, tudi aktivnost žensk se je zmanjšala, prizadela je mlade, zaradi tega je treba na to tudi odreagirati. Pri tem naj povem, da Slovenija ostaja država z eno najnižjih stopenj neenakosti in je po zadnjih podatkih OECD imela eno močnejših rasti realnega dohodka na prebivalca, ki je znašala 6,2 odstotka v drugem kvartalu leta 2021. V Franciji na primer 0,6 odstotka, v Nemčiji 0,2 odstotka, Avstriji 2,1 odstotka. To samo v zvezi s tem, kako vplivata tako fiskalna kot monetarna politika tudi na stopnjo neenakosti oziroma v našem primeru, bolje rečeno, stopnjo enakosti. Priča smo v zadnjem obdobju – in to je morala seveda Vlada tudi upoštevati v proračunskih dokumentih – večjemu tveganju glede dviga cen, predvsem energentov. O tem ste danes tukaj že govorili, spoštovani zbor. In tako Evropska centralna banka kot ameriška centralna banka ter tudi nekatere druge centralne banke, kot na primer angleška centralna banka, napovedujejo, da se bodo cene umirile v prvi polovici leta 2022. Slovenija je odreagirala na krizo z izdatnimi ukrepi na fiskalnem področju. Učinki teh fiskalnih ukrepov so naslednji. Po mnenju oziroma oceni Umarja so ti ukrepi preprečili nadaljnji padec bruto družbenega proizvoda oziroma gospodarske rasti za 4 odstotne točke. To se pravi, s temi ukrepi smo preprečili večji padec gospodarske rasti. Zagotovili smo boljšo zaposlenost, kot smo jo imeli pred krizo, to se pravi, boljšo zaposlenost, kot je bila v letu 2019. Manj podjetij je šlo v stečaje oziroma v postopke, ki pomenijo seveda odhod podjetij s tržišča, in ustvarili smo dodatna delovna mesta, kar seveda ustvarja tudi manjšo nezaposlenost. To nam priznavajo mednarodne inštitucije in nenazadnje to dokazujejo statistični podatki, ki jih ugotavljajo neodvisne inštitucije. Tukaj je seveda treba povedati, da so predvsem ukrepi – nadomestilo plač za čakanje na delo na domu, subvencioniranje povečanja dela minimalne plače, solidarnostni dodatki – zaščitili predvsem ranljive skupine ter seveda tudi dale določeno podporo zdravstvenemu in socialnemu sistemu oziroma javnim uslužbencem. Ta odziv seveda gospodarstva na te ukrepe se kaže tudi v tem, da so na eni strani rezultati gospodarstva dobri. Tukaj lahko gledamo tako dobičke podjetij in iz tega naslova tudi prihodke iz naslova dobička oziroma dohodkov, kot seveda tudi potrošnje, zasebne potrošnje, ki se dviguje, v pogledu tega tudi davek na dodano vrednost. V povezavi z ukrepi je vsekakor treba povedati, da se je s temi ukrepi ne samo blažilo posledice krize, ampak so se s strukturnimi ukrepi odpravljale administrativne ovire, izboljšal se je dostop do virov financiranja, se pravi tudi do bančnih kreditov. Povečalo se je sodelovanje med raziskovalnimi organizacijami in gospodarstvom in sistemsko je podprt prehod na krožno gospodarstvo. Tukaj je seveda treba tudi povedati, da se je izboljšal bistveno in se še izboljšuje tudi v letu 2022 in v letu 2023 položaj občin, predvsem glede financiranja. In v teh proračunskih dokumentih so navedeni, bom rekel, upoštevani zneski povprečnin za občine in sproščeno je večje investiranje občin, predvsem z Zakonom o financiranju občin. Tukaj bi rad poudaril poseben pomen, ki ga imajo lokalne skupnosti in tako bo tudi v prihodnje glede povprečnin in seveda tudi glede uporabe oziroma večjega investiranja na ravni občin. Slovenski BDP je v obdobju 2021–2023 rastel hitreje kot v povprečju držav Evroskupine, hitreje tudi, primerjalno gledano, kot v Združenih državah Amerike, Združenem kraljestvu in Japonski. Realna rast BDP se je tako povečala za 6,4 odstotka, kar je za 1,4 odstotne točke več kot v povprečju evroobmočja. Tukaj je seveda treba povedati, da so tudi glavni elementi, ki tvorijo BDP, kot je potrošnja, bruto investicije, osnovna sredstva, uvoz, rasli hitreje kot v evroobmočju, in sicer za več kot 5 odstotnih točk. Državna potrošnja je rasla v primerjalno s temi državami počasneje. Slovenska kumulativna realna rast v obdobju 2021–2023, na katere se nanašata ta dva proračuna, se pravi 2022 in 2023, naj bi presegla evroobmočje za 2,4 odstotne točke in največ na področju bruto investicij. Z drugimi besedami ta dva proračuna sta investicijsko usmerjena. Investicije, o katerih bom govoril nekoliko kasneje, so tisti temelj, ki pomenijo ne samo okrevanje, ampak tudi odpornost gospodarstva. Skratka, tukaj lahko ugotavljamo, da s fiskalno politiko in monetarno politiko, katero sem opisal, rastejo vse bistvene komponente BDP oziroma gospodarskega razvoja hitreje kot v povprečju evroobmočja. Tudi število brezposelnih oziroma število zaposlenih raste hitreje kot v evroobmočju, in sicer v obdobju 2021–2023, se pravi, za kar veljajo ti proračuni, v povprečju hitreje za 0,4 odstotne točke letno. To seveda tudi pomeni, da bo stopnja nezaposlenosti za približno 3 odstotne točke nižja kot v evroobmočju in bo znašala v letu 2021 4,6 odstotka, v letu 2023 pa je ocenjena na 4,4 odstotka. Inflacija bo po ocenah inštitucij nižja kot v evroobmočju, in sicer približno za 0,7 odstotne točke nižja, kot bo inflacija nižja kot v evroobmočju, in sicer naj bi znašala 1,7 odstotka. Okrevanje naj bi bilo tudi v Sloveniji z globalnega vidika hitrejše kot v drugih državah, tudi primerjalno kot v Veliki Britaniji, Japonski in v Združenih državah Amerike. Primanjkljaj države bo Vlada z ocenjenega 7,5 odstotka bruto družbenega proizvoda v letu 2021 znižala na 5,4 odstotka bruto družbenega proizvoda v letu 2022 in ga približala sedanji Maastrichtski meji, 3 odstotke v letu 2023. Takrat naj bi znašal 3,3 odstotka bruto družbenega proizvoda. V letu 2024 Vlada ocenjuje, da se bo primanjkljaj države znižal pod 3 odstotke, se pravi, v tem letu naj bi dosegli Maastrichtske kriterije. Še enkrat poudarjam, da Evropska komisija pripravlja izhodišče za doseganje Maastrichtskih kriterijev, ki naj bi potekali v več letih, to se pravi, približevanje Maastrichtskim kriterijem naj bi potekalo v več letih in ne naenkrat, ko ne bo več veljala odstopna klavzula. Z drugimi besedami, leta 2023 se ne bo nič dramatičnega zgodilo, ker bo že v letu 2022 pripravljen načrt, kako se približati sedanjim ali prihodnjim Maastrichtskim kriterijem. Zato vse napovedi, ki temeljijo na tem, da se bo kar naenkrat nekaj zgodilo in da bo kar naenkrat poseg, ne vem koga, na javne finance enormen, to se enostavno v Evropi ne bo zgodilo. Tukaj želim tudi poudariti, da toliko se je tudi spremenila evropska politika, tako fiskalna kot monetarna. Omenil sem večjo rast investicij, in sicer se bodo te investicije v letu 2022 povečale za več kot eno tretjino, če sem natančen, za 35,3 odstotka, in v letu 2023 naj bi ostale te investicije na isti ravni. Predvsem grejo te investicije na račun višjega črpanja sredstev Evropske unije tako zaradi zaključka pretekle finančne perspektive kot tudi zaradi začetka črpanja sredstev iz nove finančne perspektive in predvsem, kar sem že omenil, črpanja sredstev mehanizma za okrevanje in odpornost. Izdatki sektorja država bi se brez upoštevanja izdatkov za investicije v letu 2022 glede na leto 2021 zmanjšali za 2,7 odstotka, saldo bi bil pozitiven in bi znašal 1,4 odstotka bruto družbenega proizvoda. V letu 2023 pa bi se izdatki sektorja država brez upoštevanja investicij glede na leto 2022 zmanjšali za 0,5 odstotka, presežek države pa bi znašal že 3,1 odstotka bruto družbenega proizvoda. Z drugimi besedami, s temi podatki želim ponazoriti, kakšno vlogo imajo investicije, seveda investicije, za katere praviloma velja, da je večji donos, kot je obrestna mera, ter seveda, da imajo te investicije seveda tudi dolgoročni učinek. Ugoden vpliv na saldo sektorja država imajo tudi višji prihodki. V letu 2022 je ocenjeno, da se bodo glede na leto prej povečali za 5,3 odstotka, glede na predkrizno leto 2019 pa za 9,5 odstotka. Z drugimi besedami, prihodki v letu 2022 se bodo povečali za skoraj 10 odstotkov glede na leto 2019. Tukaj opozarjam, da ne upoštevam leta 2020 zaradi tega, ker leto 2020 je glede tega, bom rekel, neko leto, ki ne kaže normalnih prihodkov zaradi covid krize. K rasti prihodkov bodo največ prispevali seveda davčni prihodki, ki se bodo povečali za 4,5 odstotka oziroma 3,6 odstotka glede na leto 2019 in v letu 2023 se bodo povečali za 5,4 glede na prehodno leto oziroma za 9,2 odstotka glede na 2019. Z drugimi besedami, zaradi ugodne gospodarske klime, investicijske klime bo rasla potrošnja, bo rasel DDV. Zaradi ugodne zaposlitvene klime bo rasla dohodnina in zaradi ugodnih možnosti za poslovanje, boljših možnosti za poslovanje bo rasel davek od dohodkov pravnih oseb. S tega zornega kota je seveda možno tudi zmanjševati primanjkljaj. Posebno poglavje, katerega želim povedati in želim seveda ponazoriti, je zadolževanje, in sicer zadolževanje glede konsolidiranega dolga sektorja države v razmerju do bruto družbenega proizvoda. Ta kriterij, to merilo je mednarodno priznano, in sicer naj bi dolg znašal v letu 2022 sektorja država 77,5 odstotka bruto družbenega proizvoda. V letu 2023 naj bi se ta dolg zmanjšal na 76 odstotka bruto družbenega proizvoda. V letu 2019, pred pandemijo, je bila stopnja zadolženosti sektorja država Republike Slovenije za 18 odstotnih točk bruto družbenega proizvoda nižja od povprečne zadolženosti držav evroobmočja – takrat je znašala povprečna zadolženost evroobmočja 83,6 odstotka – in hkrati je bila tudi za 11,6 odstotnih točk nižja od povprečja držav Evropske unije. V proračunskem obdobju 2022 do 2023 se bo ta razlika med povprečjem dolga v Evropski uniji in v evroobmočju še povečala – in Slovenijo. Predvidena stopnja zadolženosti sektorja države bo do konca leta 2023 za 21 odstotnih točk nižja od povprečja evroobmočja in za 13,1 odstotne točke nižja od povprečja Evropske unije. Omenil sem že, da je v evroobmočju šest držav takšnih, ki ima višji dolg od 100 odstotkov. Z drugimi besedami, rast dolga se bo glede na povprečje Evropske unije zniževala v Sloveniji v odstotku bruto družbenega proizvoda. To pomeni, da Slovenija ta dolg znižuje odločneje, kot to velja za povprečje držav evroobmočja in Evropske unije. Največji delež v konsolidiranem dolgu sektorja država predstavlja dolg državnega proračuna in v okviru tega je seveda treba pogledati tudi trend povprečne obrestne mere. Trend povprečne obrestne mere se za slovenski dolg znižuje, smer razvoja je negativna, iz tega so vedno manjši tudi stroški poplačevanja tega dolga. Obrestni izdatki so za leto 2022 ocenjeni v višini 673 milijonov oziroma 1,3 odstotka bruto družbenega proizvoda, v letu 2023 v višini 654 milijonov oziroma 1,2 odstotka bruto družbenega proizvoda, kar je v primerjavi z obrestnimi izdatki v času leta 2014, ko so ti izdatki znašali milijardo in 83 milijonov, bistveno nižji. Takrat je znašalo to 2,9 odstotka bruto družbenega proizvoda. Posebno vrednost imajo tukaj predvsem dolgoročne izdaje 30-letnih evrskih obveznic v oktobru 2020 z zahtevano donosnostjo do dospetja 0,493 odstotka in 60-letnih evrskih obveznic v januarju 2021. Obe te transakciji izrazito pozitivno izstopata z vidika prispevka k podaljšanju povprečnega časa vezave portfelja dolga in seveda tudi znižanja obrestne mere v tem. Z drugimi besedami, gre za izkazano dolgoročno zaupanje s strani vlagateljev v Slovenijo, v državo Slovenijo, in seveda opredeljujejo investitorji Slovenijo kot naložbeno varno državo. Tukaj lahko govorimo tudi o 10-letni evrski obveznici, ki zagotavlja trajnostno financiranje po kriterijih ekonomskih, socialnih in zelenih, kar z drugimi besedami pomeni, da s tem zadolževanjem podpiramo tako okoljske kot socialne cilje. Pomembno sporočilo, ki je podlaga za ta proračun v letu 2022 in 2023, so tudi bonitetne ocene. Tako lahko ugotavljam, da tako Standard&Poor's, Fitch, Moody´s, DBRS in tako naprej ohranjajo zgodovinsko visoke ocene in te bonitetne ocene ravno tako potrjujejo, da je Slovenija naložbeno varna država. Proračuna za leti 2022 in 2023 predstavljata napredek na področju državnega financiranja investicij. Če je v letu 2019 znašala realizacija proračunskih odhodkov za investicije 938 milijonov in v letu 2020 911 milijonov, potem znašajo v proračunih za leto 2022 in 2023 investicijskih odhodki preko 2,2 milijarde evrov letno. Posebni projekti ali pa pomembnejši projekti so projekti dejansko na področju vseh ministrstev, tako na področju Ministrstva za zunanje zadeve, Ministrstva za notranje zadeve, kjer načrtujejo nakup novega transportnega helikopterja. Ministrstvo za obrambe načrtuje nabavo novih obrambnih sredstev, Ministrstvo za pravosodje se bo osredotočilo na novo sodno stavbo. Za gospodarski razvoj in tehnologijo – to ministrstvo bo spodbujalo investicije, podjetništvo, infrastrukturo občin, tudi z romsko populacijo. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano bo osredotočeno na opremljanje kmetijstva in lesnopredelovalne obrate. Infrastruktura – lahko govorimo o novem drugem tiru, ki se bo financiral iz proračunskih sredstev. Ravno tako gradnjo drugega tira na relaciji Maribor–Šentilj, izgradnjo tretje razvojne osi med Velenjem in Slovenj Gradcem ter v okolici Novega mesta. Ministrstvo za okolje in prostor načrtuje predvsem investicije v protipoplavno varnost Drave, Selške Sore in Gradaščice. Prav tako se na območju Ljubljane in Ljubljanskega polja načrtujejo nove investicije. Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti bo svoje moči usmerilo v novogradnje za prenove domov za starejše ter socialnovarstvene zavode. Veliko bo investiranega na področju zdravstva: UKC Celje, Urgentni center Ptuj, Center za zdravljenje bolezni otrok Šentvid pri Stični. Prav tako se na področju šolstva, znanosti in športa uvrščajo številne investicije od Nacionalnega inštituta za biologijo kot seveda tudi investicije v infrastrukturne objekte v šolstvu, vrtcih. Ravno tako se bo vlagalo na področju kulture, kulturnih spomenikov, muzejev, projekte filmske in avdiovizualne umetnosti bo ravno tako financirala oziroma sofinancirala država z državnim proračunom. Spoštovane poslanke in poslanci, vsekakor imamo glede na ekonomske politike Evrope, glede na monetarno politiko Evrope ugodne finančne in ekonomske razmere. Zaradi tega in zaradi predvsem investicijsko opredeljenih proračunov in tudi politik Evrope glede tega imamo možnosti, da zagotovimo večji življenjski standard ljudem, naredimo državo Slovenijo še bolj prijazno za življenje. Imamo tudi enkratno priložnost, da izboljšamo poslovno okolje za investicije in podjetništvo, predvsem v zeleno in digitalno. To seveda pomeni novo priložnost, da izboljšamo kvaliteto socialnega varstva, šolstva, ustvarimo boljše pogoje za športnike, za to, da dosežemo čim boljše športne rezultate, povečamo prepoznavnost slovenske kulture in znanosti. Vendar, spoštovane poslanke in poslanci, obstaja tudi veliko tveganje. In to tveganje je virus, predvsem širitev virusa, ki vpliva predvsem na človeške zmogljivosti v zdravstvu. Zato vas kot finančni minister naprošam, vas in seveda tudi vse državljane in državljanke, prebivalke in prebivalce Slovenije, da storimo vse, da preprečimo širjenje virusa. Širjenje virusa je danes za razvoj Slovenije največje tveganje. Zaradi tega vas naprošam, da v vseh nas prevlada solidarnost in čuječnost in naredimo vse, da preprečimo širjenja virusa. To lahko na najlažji način naredimo, da se cepimo, da zaščitimo sebe, svoje bližnje in okolico. Naj nam virus covid-19 ne vzame te enkratne priložnosti, da se razvijemo. In zato še enkrat vas pozivam, da se cepimo, kajti le tako, če bomo preprečili širjenja virusa, bomo tudi uspeli in bomo naredili vse za nadaljnji razvoj Slovenije. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Postopkovno gospod Han. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Jaz se opravičujem. Ta moj proceduralni predlog bo bolj kot opozorilo ali pa prošnja. Kar pri nekaj proračunov v Državnem zboru sem bil, ko smo jih sprejemali, in ne razumem, zakaj v tem državnem zboru ni danes ministrov; ministrov, ki bi lahko na nek način odgovarjali potem tudi na amandmaje, na naše predloge in tako naprej. Gre predvsem za spoštovanje tudi do ministra za finance. Zdaj sedi sam. Včasih so bili tukaj direktor Direktorata za proračun, državni sekretarji in tako naprej. Danes pa minister sam sedi, govorimo pa o milijardnih zadolževanjih. In se mi zdi skrajno neresno, da danes ministrov ali pa državnih sekretarjev žal ni v Državnem zboru. Tudi zaradi poslank in poslancev. To sem moral povedati. Podpredsednik, to moje izvajanje pa naj bo kot dobronamerno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ja, naš poslovnik pa govori: tudi, če ni predstavnikov Vlade. Nadaljujemo svoje delo. Predloga aktov je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za finance. Za predstavitev poročil odbora dajem besedo predsedniku odbora Robertu Polnarju. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Odbor za finance je na 65. nujni seji 13. novembra letos kot matično delovno telo obravnaval Predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2022, ki ga je Državnemu zboru v sprejetje in obravnavo predložila Vlada. Odbor je obravnaval 55 pravilno vloženih amandmajev, ki so jih k predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za prihodnje leto vložile različne poslanske skupine. 13 amandmajev je bilo nepravilno vloženih, trije amandmaji pa so bili umaknjeni. Minister za finance je v uvodu predstavil okoliščine, v katerih je potekala priprava predloga. Opozoril je na velik vpliv epidemije covid-19, čemur so prilagojeni predvsem odhodki. Pojasnil je, da bo tudi v letu 2022 veljala splošna odstopna klavzula oziroma izjemne okoliščine glede fiskalnega pravila. S fiskalno politiko se spodbuja gospodarski razvoj in podjetja ter ščiti delovna mesta, za razliko od preteklih gospodarskih kriz pa tokrat tudi monetarna politika sledi fiskalni. Minister je predvsem poudaril, da je tovrstna fiskalna politika privedla oziroma generirala visoko stopnjo gospodarske rasti. Predsednik Državnega sveta je navedel, da je Državni svet predlog sprememb proračuna obravnaval dvakrat. V nadaljevanju je predstavil pisno mnenje, pri čemer je izpostavil predvsem področje lokalne samouprave, kjer se kaže veliko razumevanje Vlade glede delovanja občin ter njihovega financiranja. Predsednik Državnega sveta je predstavil tudi dodatno mnenje, zakaj je Državnemu svetu v letu 2022 namenjenih manj sredstev, kot je bilo prvotno dogovorjeno. Predsednik Fiskalnega sveta je navedel, da so pogoji za obstoj izjemnih okoliščin izpolnjeni tudi v letu 2022. Pojasnil je, da izjemne okoliščine omogočajo fleksibilnost fiskalne politike le, kadar gre za izzive, povezane z epidemijo. Opozoril je na nekatera tveganja, ki bi lahko pomenila strukturno poslabšanje javnih financ. Negativni vpliv na javne finance bi lahko imeli tudi nekateri zakonodajni predlogi, ki so trenutno v obravnavi v Državnem zboru. Direktorica Urada Republike Slovenije za makroekonomske analize in razvoj je povedala, da podlago za pripravo sprememb proračuna predstavlja njihova jesenska napoved, kjer so predvideli 4,7-odstotno gospodarsko rast. Analiza temelji na predpostavkah, ki so praktično skladne s predpostavkami Mednarodnega denarnega sklada in Evropske komisije. Kot ključne dejavnike je izpostavila izvoz, zasebno potrošnjo, rast investicij in zaposlenosti. Predsednik Sodnega sveta je poudaril, da je Vlada sodiščem in Sodnemu svetu znižala integralna sredstva za leto 2022 ter s tem okrnila sposobnost sodstva za realizacijo nekaterih že predvidenih, pa tudi v prihodnosti določenih nalog. V razpravi so članice in člani odbora predstavili svoja stališča do Predloga sprememb proračuna za leto 2022. Izražena je bila tako podpora kot tudi nasprotovanje. Nekatere članice in člani so izpostavili razvojno naravnanost, ki preko investicij z visokim multiplikativnim učinkom spodbuja gospodarstvo in ohranjanje delovnih mest. Poudarjeno je bilo, da gre za naložbo v prihodnost, ob hkratnem upoštevanju socialnega in zdravstvenega vidika. Na drugi strani pa so posamezne članice in člani izpostavili višino proračunskega primanjkljaja in predvidenih izdatkov proračuna, v tej luči pa jih je zanimala predvsem smotrnost predvidenih odhodkov. Izpostavljeno je bilo, da gre za neproduktivno potrošnjo, ki presega absorbcijske sposobnosti gospodarstva. Minister je sproti podajal dodatna pojasnila. Opozoril je tudi, da je makroekonomske kazalnike treba obravnavati celovito ter ob upoštevanju trenutnih razmer, ki so bistveno drugačne kot v času prejšnje gospodarske krize. Po zaključeni razpravi o Predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2022 se je odbor opredelil do vloženih amandmajev in je podprl pet amandmajev. Po razpravi in glasovanju o amandmajih pa je Odbor za finance sprejel naslednji sklep: Odbor za finance se je seznanil s Predlogom sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2022 in ga podpira. Na 64. nujni seji, ki je bila 12. novembra 2021, pa je Odbor za finance kot matično delovno telo obravnaval Dopolnjen predlog proračuna za leto 2023. Odboru je bilo posredovanih 41 amandmajev, ki so jih k dopolnjenemu predlogu proračuna vložile različne poslanske skupine. 6 amandmajev je bilo nepravilno vloženih, od tega je bilo 5 amandmajev umaknjenih. V uvodu je minister za finance predstavil dopolnjen predlog proračuna in pojasnil, da je predlog pripravljen na podlagi napovedi Umarja, povedal pa je tudi, da za leto 2023 še ni določena oziroma predvidena odstopna klavzula glede fiskalnih pravil. Predstavil je nekatere makroekonomske podatke glede gospodarskih rasti, javnega dolga, investicij ter ob tem omenil, da bo rast odhodkov glede na prihodke manjša. Cilj je, da se ob primerni fiskalni politiki zagotavljata gospodarska rast in zaposlenost. Glede finančnega sistema in njegove stabilnosti je minister posebej poudaril, da je finančni sistem stabilen. Predsednik Fiskalnega sveta je navedel, da je Fiskalni svet že podal celovito oceno proračunskih dokumentov, ki so mu bili posredovani, izpostavil je primanjkljaj sektorja država, ki bi se sicer naj zmanjšal za 800 milijonov evrov, izpostavil je tudi manjše tekoče odhodke, kjer pa po mnenju Fiskalnega sveta manjka predstavitev ukrepov. Ocenil je, da bo javni dolg ostal na visoki ravni, in sicer malo pod 80 odstotki bruto domačega proizvoda. Direktorica Urada Republike Slovenije za makroekonomske analize in razvoj je povedala, da so najnovejše napovedi Evropske komisije glede gospodarske rasti za naslednja tri leta v popolnosti skladne za napovedjo urada, in sicer za leto 2022 6,4 odstotka – pardon za leto 2022 je predvidena rast 4,2 odstotka BDP-ja, za leto 2023 pa bo ta rast znašala 3,5 odstotka bruto domačega proizvoda. Predsednik Sodnega sveta je izpostavil problematiko nerazrešenih zadev na sodiščih, ki so posledica epidemije covid in bi se z zaposlitvami 30 novih sodelavcev lahko razrešile. Gre za nerazrešene zadeve na nekaterih občutljivih področjih, kakor so kazenske, družinske in upravne zadeve. V razpravi so članice in člani odbora predstavili svoja stališča do Dopolnjenega predloga proračuna za leto 2023. Tudi tu so nekateri članice in člani menili, da Dopolnjen predlog proračuna ni realen, da so napačne prioritete, izdatki pa, da se prehitro zmanjšujejo in njihova ocena je nerealistično ocenjena. Opozorili so na visok primanjkljaj ter javni dolg in s tem povezano vzdržnost javnih financ. Nasprotno pa so nekateri druge članice in člani odbora menili, da je Dopolnjen predlog proračuna razvojno naravnan, da se to vidi iz prioritetnih področjih, kot so infrastruktura, digitalizacija, zdravstvo ter povečevanje konkurenčnosti. Glede zadolženosti je Slovenija pod povprečjem Evropske unije. V zvezi z javnim dolgom pa je bilo opozorjeno, da je pomembno, zakaj se je ta povečal, kar je seveda posledica covid krize in financiranja ohranjanja delovnih mest. Opozorjeno je bilo, da bo predlog Dopolnjenega proračuna za leto 2023 glede na časovno odmaknjenost zagotovo doživel tudi spremembe. Minister je sproti podal dodatna pojasnila na pomisleke in vprašanja, izražena v razpravi. Po zaključeni razpravi o Dopolnjenem predlogu državnega proračuna za leto 2023 se je odbor opredelil do vloženih amandmajev in je podprl tri amandmaje. Po razpravi in odločanju o amandmajih pa je Odbor za finance sprejel naslednji sklep: Odbor za finance podpira Dopolnjen predlog proračuna Republike Slovenije za leto 2023. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Sledi predstavitev stališče poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Stranke Modernega centra bo predstavila Monika Gregorčič. Izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani minister, predstavniki Vlade! Danes obravnavamo proračunska predloga, ki vzpostavljate okvir načrtovanih državnih prihodkov in odhodkov za obdobje naslednjih dveh let. Predlog sprememb proračuna za leto 2022 in Dopolnjen predlog proračuna Republike Slovenije za leto 2023 sta tako dva ključna dokumenta, ki bosta začrtala smer nadaljnjega razvoja naše države. A nastajala sta v še vedno nepredvidljivih pandemičnih okoliščinah, ki znatno povečujejo sicer vseskozi prisotna sistemska tveganja. To so predvsem demografski izzivi oziroma staranje prebivalstva. Dodatno pa nove negotove okoliščine predstavljajo tudi inflatorna gibanja in motnje v dobavnih verigah določenih strateških dobrin. V preteklih mesecih so se tudi vsi ministrski resorji pod okriljem Stranke modernega centra aktivno angažirali in sodelovali pri pripravi teh proračunskih dokumentov. Kot koalicijski partnerji ocenjujemo, da je bil v skupnem prizadevanju vseh ključnih deležnikov dosežen soliden oziroma ambiciozen finančni dogovor. Ta dogovor v obliki finančnega načrta daje osnovo za rešitev najbolj perečih težav naše družbe: za stabilizacijo razmer v zdravstvu, za razvoj infrastrukture, prometne in digitalne povezljivosti, za zaščito najranljivejših družbenih skupin, še prav posebej pa si v SMC prizadevamo tudi za krepitev znanja in znanosti ter gospodarskih potencialov z višjo dodano vrednostjo, s poudarkom na zelenem prehodu in s pospešeno digitalizacijo. Res, da je določen del proračunskih izdatkov še vedno namenjen odpravi posledic pandemije, saj je ta neenakomerno vplivala na razvoj različnih delov naše družbe. Logično je, da mora država poskrbeti, da se ta neenakomernost ublaži in da se neenakomerno razporejeno breme tistih družbenih skupin in gospodarskih panog, ki so utrpele najhujše posledice, tudi ustrezno znivelira. Kljub temu pa je preostanek proračunskih dokumentov za prihodnji dve leti izjemno investicijsko naravnan. Javne investicije v izobraževanje, v zdravstvene zmogljivosti, v infrastrukturo in prometno povezljivost ter v gospodarske kapacitete so po naši oceni ključni razvojni potencial naše države. Tako se na primer predvidena sredstva Ministrstva za izobraževanje in šport, glede na predhodno sprejete načrte za leto 2022 povečujejo za skoraj 10 odstotkov. S tem se sledi strategiji, ki v ospredje postavlja družbo znanja in tako s pridobivanjem uporabnega znanja kot tudi z njegovo akademsko in gospodarsko implementacijo. Načrtuje se izgradnja vrhunske evropske raziskovalne infrastrukture, ki bo našim raziskovalcem omogočila dostop do specifičnih znanj in urejeno bo sistemsko financiranje znanstvenoraziskovalne dejavnosti. Več sredstev bo namenjenih tudi sofinanciranju raziskovalno razvojnih programov in vzpostavitvi podpornega okolja za inovacijsko razvojne procese. Naši cilji so preiti iz gospodarstva mišic v gospodarstvo možganov, internacionalizacija gospodarstva, uporaba naprednih tehnologij in proračunski dokumenti te cilje zasledujejo in tudi odražajo zavedanje, da je gospodarstvo generator blaginje razvoja in tudi socialne varnosti v celotni družbi. Zato ocenjujemo, da sta predlagana proračuna ustrezno razvojno naravnana. Vsebujeta namreč zadosten investicijski potencial, ki bo na daljši rok in ob dodatnih evropskih sredstvih omogočil razvoj vseh družbenih podsistemov ter stabilno rast bruto družbenega proizvoda. Seveda slišimo tudi opozorila Fiskalnega sveta o strukturnem primanjkljaju in razumemo njihov previdnostni namen. V Poslanski skupini Stranke modernega centra konsistentno in vseskozi spremljamo ter zagovarjamo uravnoteženost in vzdržnost javnih financ. Nikakor si ne želimo ponovitve neustreznih finančnih politik. Od leta 2009 do 2014, ko je naš javni dolg enormno narasel zaradi finančne krize in zakasnelega reševanja našega bančnega sistema. V tokratni, tako imenovani covid krizi je usklajen odziv v obliki suspenza fiskalnih pravil zaradi obstoja izjemnih okoliščine prišel pravočasno. Na ravni EU je omogočil ekspanzivno fiskalno in monetarno politiko ter tako preprečil hujše ekonomske posledice zaprtja države, velikega upada potrošnje ter vsesplošne upočasnitve družbenega življenja. Vse države so reagirale v tej isti smeri, a vsaka država se je odločila za svojo kombinacijo državnih intervencij, da je preprečila kolaps gospodarskega sistema oziroma celotne družbe. V naši državi so dobro ciljane državne intervencije bistveno pripomogle, da je naše gospodarstvo danes v tako dobrem stanju in ima odlične obete tudi za prihodnost, kar nam nenazadnje priznavajo tako bonitetne hiše kot institucije, kot je Evropska komisija, Umar in druge, ter da beležimo tudi rekordno nizko brezposelnost. Na evropski ravni je zaradi izjemnih okoliščin tudi v letu 2022 še naprej dovoljen odstop od fiskalnih pravil, medtem ko za leto 2023 še ni jasno, kakšen bo evropski fiskalni okvir. Slovenija je med državami članicami zadolžena relativno podpovprečno glede na višino javnega dolga v razmerju do BDP. Letos se približujemo sicer mejni vrednosti 80-ih odstotkov, v letu 2022 se bo ta dolg znižal na predvidenih 77,5 odstotka in potem naprej v letu 2023 ciljno ciljamo na 76 odstotkov. Zaradi vseevropske proticiklične in ekspanzivne fiskalne politike pa vse kaže, da bodo konvergenčna oziroma maastrichtska merila, torej, da javni dolg ne sme preseči 60 odstotkov bruto družbenega proizvoda, za vse članice še vsaj nekaj časa nedosegljiva. V Poslanski skupini Stranke modernega centra menimo, da so predloženi proračunski dokumenti takšni, da odražajo ustrezno in zadovoljivo ravnotežje med razvojno-investicijsko naravnanostjo ter skrbjo za srednje- oziroma dolgoročno javnofinančno stabilnost. Zato bomo poslanci SMC Predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2022 ter Dopolnjen predlog proračuna za leto 2023 podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavila mag. Alenka Bratušek. Izvolite.
Lep pozdrav, spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani minister! Svet se je leta 2020 znašel na čisto neznanem terenu. Virus je začel naša življenja spreminjati in kar se nam je do marca 2020 zdelo samoumevno, se je čez noč spremenilo. Tudi Slovenija se bori z virusom že več kot leto in pol, na žalost ne najbolj uspešno, in cena, ki jo ljudje plačujejo za to slabo borbo, je velika. Iskreno povedano, vsaka vlada bi imela v tem obdobju in takšnem obdobju težko in naporno delo. Vi, spoštovani kolegi, ste si svoje delo z avtoritarnim vodenjem, nespoštovanjem zakonov in ustave, slabo komunikacijo in nespoštovanjem ljudi še dodatno otežili. Tudi v naših javnih financah se kaže slika, kot da vam je čisto vseeno za prihodnost naše države in ljudi. Naše finance so danes v zelo slabem stanju. Smo najbolj zadolženi od začetka naše samostojne Slovenije. Imamo najvišji strukturni primanjkljaj v Evropski uniji, evroobmočju, to pomeni, da smo največji javnofinančni bolniki v EU. V treh letih vam je uspelo pridelati za 10 milijard evrov izgube, temu rečemo proračunski primanjkljaj, in samo polovica tega, 5 milijard, je šlo za zaščito zdravja ljudi in življenj. Samo polovico tega! Beležimo ugodno, relativno visoko gospodarsko rast, vaši proračuni pa kljub temu beležijo ogromne primanjkljaje. To je napačna javnofinančna politika, za katero strokovnjaki pravijo, da naj bo proticiklična, kar pomeni, da v časih, ko imamo visoko gospodarsko rast, ne ustvarjamo primanjkljaja, v časih, ko imamo pa nizko gospodarsko rast, nizke prihodke in potrebo po državnih intervencijah, je pa seveda razumljivo, da država ustvarja primanjkljaj. Pa poglejmo, kaj vam je uspelo narediti v dobrem letu in pol. V roke ste dobili proračun, ki je izkazoval presežek 224 milijonov evrov. Presežek, to pomeni, da smo porabili manj, kot smo pobrali davkov. Slovenija je bila, ko ste jo dobili v roke, zadolžena za 28,5 milijarde oziroma 15 tisoč 160 evrov na vsakega prebivalca. Zadolžili ste jo za dodatnih 15 milijard evrov in približno 5 tisoč evrov na vsakega Slovenca. In če pogledamo proračun za leto 2022 in ga primerjamo z zadnjim letom pred vašo vlado, to je leto 2019, ugotovimo naslednje. Prihodki so v letu 2022 za 13 odstotkov višji, kot so bili leta 2019, 13 odstotkov. Odhodki so višji kar za 40 odstotkov. Ponavljam, 40 odstotkov. Če vzamemo stran to, kar je resnično potreba države, to so tako imenovani covid izdatki ali pa izdatki za zaščito zdravja ljudi in življenj, se vaši odhodki zvišujejo za 34 odstotkov. Prihodki za 13, odhodki za 34. Proračunski primanjkljaj, ki je prikazan tudi na sliki, ta del, ki je zelen, je del, ki je namenjen zaščiti zdravju in življenj, to so tako imenovani covid izdatki; vse ostalo, pa to želite slišati ali ne, morate vzeti na svoja ramena, ker ste se pač vi tako odločili, da je to dobro za našo državo. Pa je vprašanje, če je oziroma mi menimo seveda, da ni. Javni dolg ste uspeli zgodovinsko povišati. Zgodovinsko. Več kot 43 milijard bo javni dolg v naslednjem letu, 15 milijard več kot takrat, ko ste državo dobili v svoje roke oziroma v upravljanje, če lahko tako rečem. Tudi dolg na prebivalca ste enormno povečali. Enormno. S 15 tisoč 162 evrov na več kot 20 tisoč evrov. Bom tukaj omenila še leto 2013, ko sem vodila vlado in velikokrat dobivam očitke, da kako je bila Slovenija takrat neskončno visoko zadolžena. Takrat je bil vsak Slovenec oziroma dolg na vsakega Slovenca je znašal 12 tisoč 300 in nekaj evrov. Strukturni primanjkljaj – kot sem že povedala, smo praktično najslabši v Evropi, najslabši v evroobmočju. Samo ena država je za dve desetinki slabša od nas in to je Romunija. To je država, s katero se naša Slovenija primerja ali pa tekmuje, če želite. In kakšna bo naša prihodnost s takšnim nahrbtnikom, ki ste ga oprtili na rame Slovenije? Težka in zahtevna. In že danes je treba ljudem jasno povedati, da je odgovornost za slabo stanje vaša. Tako kot ste leta 2008 za sabo pustili bančno luknjo, ki so jo potem morali sanirati vsi davkoplačevalci, tako boste leta 2022 pustili za sabo veliko proračunsko luknjo, zgodovinsko visok javni dolg in hudo bolne javne finance, ki jih bo seveda spet moral reševati nekdo drug. Na tako slabo sliko javnih financ vi dodajate še dve veliki bolečini: znižanje dohodnine za približno eno milijardo in Zakon o dolgotrajni oskrbi, v katerem niste zagotovili ali pa rešili osnovnega problema, to je zagotovitev dodatnih sredstev, ki vsekakor so potrebna za dolgotrajno oskrbo. In v kolikor vam uspe sprejeti omenjena zakona, bodo naše javne finance še v veliko slabšem stanju, kot sem ga opisala. Kaj pa bi mi naredili drugače? Proračunu bi vsekakor sprejemali v Državnem zboru in ne z odloki, tako kot to delate vi. Vsi bi vedeli, zakaj javnofinančna sredstva porabljamo. Za letošnje leto na žalost samo izbranci veste, kam bo šlo milijardo in pol odhodkov, ki ste si jih zagotovili oziroma si jih boste zagotovili z dvema odlokoma. V situaciji zgodovinsko visokega javnega dolga in najslabše strukturne slike javnih financ v Evropski uniji ne bi še dodatno zniževali davkov in s tem prihodkov proračuna. Vsekakor bi naša vlada, kot ti daje možnost zakon, določala cene energentov elektrike in plina in ne bi v tej krizni situaciji to prepustili stihijskemu ravnanju posameznih podjetij. Da je elektrika še vedno lahko poceni, dokazuje GEN-I in očitno se da. Investicije bi načrtovali realno in jih potem tudi izpeljali brez aneksov, kar se danes množično dogaja in podpisuje na vaših ministrstvih. Ob dvigu plač zaposlenim v zdravstvu in socialnem varstvu bi za ta dvig zagotovili sredstva, ne pa svojih dogovorov obesili na rame upokojencev. In namesto Cerkvi in njihovim duhovnikom bi dodatni denar namenili študentom. Vsakemu verskemu uslužbencu ste v času krize namenili skoraj 6 tisoč evrov. Ali veste, koliko ste dali študentom? Dvakrat po 150, 300 evrov! In seveda bi še lahko naštevala, kaj bi naredili drugače. Dokumenti, ki so na mizi, so vaši. Niso dobri za državo. Prinašajo veliko negotovosti za našo prihodnost in z vsemi temi izzivi se bo seveda soočala naslednja vlada. Vi pa boste takrat spet kritični, da je javni dolg previsok in da bi bilo treba znižati DDV. Zaradi vsega povedanega v stranki SAB proračunov seveda ne bomo podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Robert Polnar. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! V letošnji proračunski razpravi sta v ospredju predvsem višina in sestava državnih proračunov za prihodnji dve leti. Ob nedvoumni ugotovitvi o obstoju izjemnih okoliščin v letu 2022 so drugotnega pomena bistvene sestavine srednjeročnega okvira javnih financ. Gre za vzdržnost proračuna glede na predvidena gospodarska gibanja in razvojno strategijo programskih javnih izdatkov. Temeljni problem je v metodologiji Evropske komisije za izračun potencialne gospodarske rasti. Ta je namreč odločilna za izračun proizvodne vrzeli, to je razlike med dejansko in potencialno rastjo BDP, in predvsem je odločilna za strukturni primanjkljaj javnih financ. S tem se namreč določa potrebni fiskalni napor oziroma višino javnih izdatkov države in lahko poslabša gospodarsko rast v Sloveniji v naslednjih dveh letih. Katere so torej bistvene pomanjkljivosti metodologije Evropske komisije? Kako priti do učinkovitega srednjeročnega fiskalnega odkriva? Metodologija Evropske komisije za izračun strukturnega primanjkljaja ima tri bistvene slabosti. Prva. Ne omogoča prostora za nacionalno stabilizacijsko politiko, saj vnaprej določa vse mejne pogoje, tako višino potencialnega bruto domačega proizvoda kot višini dolga in primanjkljaja. Drugo. Zaradi načina postopka izračuna potencialnega proizvoda lahko napačno oceni dejansko stanje v gospodarstvu. Prehitro napove njegovo oživljanje ali pa prepozno ugotovi njegovo pregrevanje. Tretje. Nima učinkovite rešitve za stabilizacijo javnega dolga. V Sloveniji lahko zato prenovljena ocena Urada za makroekonomske analize in razvoj o večji gospodarski rasti v naslednjih dveh letih povzroči, da bo zaradi narave metodologije Evropska komisija prehitro ocenila, da se naše gospodarstvo pregreva, in to seveda v obdobju, ko ne bo več veljala odstopna klavzula. Ob višje ocenjeni gospodarski rasti bo takšen izračun zelo verjetno zahteval večji fiskalni napor, to je omejevanje javnih izdatkov za več, kot ga predvideva vlada. V takem primeru bo Komisija zahtevala strukturne prilagoditve v plačah, v socialnih transferjih, izdatkih za izobraževanje in sistemske spremembe pri pokojninah in v zdravstvu. Odprava opisane metodologije je alternativa takemu konceptu, ki temelji na uporabi dveh nemerljivih ekonomskih kategorij, kakor sta potencialni proizvod in strukturni primanjkljaj. Predvidevanje je, da država sama skrbi za svojo plačilno sposobnost, a ima večjo svobodo, da znotraj srednjeročnega fiskalnega okvira določi dinamiko gospodarske rasti, določi dinamiko primarnega primanjkljaja, se pravi, primanjkljaja brez plačila obresti, in dinamiko javnega dolga, relativno v odnosu do povprečnih vrednosti za območje evra. Pomembno vlogo pri tem mora imeti Fiskalni svet, ki naj nadzira verodostojnost vladnih projekcij in kakovost njihove realizacije. Odmik od predvidenih vrednosti zahteva zmanjševanje rasti javnih izdatkov in uporabo dolžniške zavore. Tako se lahko izognemo pomanjkljivostim sedanje metodologije in uveljavimo smiselni srednjeročni okvir, ki naj postane bistveni del proračunskega načrtovanja. Odgovorno javnofinančno načrtovanje je temelj stabilne ekonomske politike države, vendar tudi ta ni sama sebi namen. Zagotovi naj smotrno porabo javnih sredstev v skladu z ekonomsko močjo države in na najvišji ravni postavljenimi prioritetami. Zato je vlada dolžna zagotoviti odgovorno izvajanje javnofinančne politike v kontekstu tudi ostalih prioritet. Slovenska država od drugega četrtletja leta 2020 organizira obrambo v obdobju pandemijskega šoka. Proračuna za prihodnji dve leti sta glavni fiskalni oporišči za uresničevanje ciljev v prid prebivalcem in prebivalkam Slovenije. Ustvarjalci teh ukrepov razumejo naravo tekoče krize, ki se jo nekoliko da primerjati s krizo evra pred desetimi leti. Danes, tako kot takrat, ni predvsem problem podjetij in gospodinjstev pomanjkanje likvidnosti, marveč kriza solventnosti. Zato morajo vlade, da bi zaustavile krizo, iti do konca z zgodovinsko še nezabeleženimi ukrepi fiskalne ekspanzije, vprašanje pa je, kajpada, do kod. Znanje o ekonomskem razvoju je zelo omejeno, zato je priporočljiva skromnost pri oblikovanju politik, predvsem pa previdnost pri prevelikem posploševanju. Naloga države je, da uporablja proračun za uravnoteženje ekonomije. Proračun se lahko projektira za deficit ali pa za suficit, odvisno od pričakovanj, recesije ali konjunkture. Državnega proračuna nikakor ne smemo obravnavati samo knjigovodsko, marveč tudi v smislu organiziranja povpraševanja, nacionalne kohezije in rasti produktivnosti. Proračun sicer je, toda ni samo računovodski dokument, ni samo bilanca državnih prihodkov in odhodkov, to se pravi, ni predvsem to. Proračun je v bistvu ogledalo ekonomske politike določene vlade oziroma oblasti. Izkazuje njene ekonomsko-politične prioritete, kaj je za vlado najpomembnejše, čemu bo v prihodnje posvečala največ pozornosti. Podrobnosti proračunske strukture razkrivajo posledice, ki bodo dolgoročno vplivale na gospodarski razvoj in kvaliteto življenja državljanov v najširšem pomenu. Pandemija nas je potisnila v neizogibno recesijo. Označila je tudi konec monetaristične fantazije z neprestanim zniževanjem referenčnih obrestnih mer in prehod na politiko fiskalne ekspanzije. Fiskalna politika lahko načelno odgovori zahtevam ekonomske stabilizacije, medtem ko so izgledi centralnih bank, da bi uspele na tem področju, precej manjši. Kakšni fiskalni ukrepi bi torej bili najučinkovitejši za doseganje ekonomske stabilnosti? Najbolj nas mora biti strah povratka v slabe stare čase, ko se je fiskalna pipa odpirala in zapirala v trenutkih panike ali pa iz političnih razlogov. Izhodiščna točka vsake veljavne fiskalne politike je obseg javne potrošnje. Tega obsega pa ne določajo potrebe fiskalne politike same po sebi, ampak ga določajo potrebe družbe po javnih službah in storitvah. Ko se na tak način ugotovi obseg javne potrošnje, se pravzaprav ugotovi, koliko sredstev je potrebno zagotoviti z obdavčenjem. Razlikovati pa moramo dolgoročne kapitalne investicije in kratkoročne politike stabilizacije. Kapitalne investicije morajo zagotoviti stabilen dotok investicijskih projektov, neodvisno od poslovnih ciklov, kratkoročne politike pa morajo okrepiti stabilnost z zagotavljanjem poslov v javnem sektorju. Eno in drugo ima cilj zagotoviti določeno mero avtomatizma v upravljanju dolgoročnega in kratkoročnega povpraševanja. Zato kredit in dolg sama po sebi nista problem, veliko večji problem je, na kakšen način in za kateri namen sta porabljena. Zapletenost epidemije se kaže v tem, da je vselej področje izraženosti med naravnimi in družbenimi opredelitvami. Med družbenimi opredelitvami ni mogoče zaobiti ekonomske podlage, katere temelj so gospodarske dejavnosti. Na tem mestu pa se soočimo z neizogibno očitnim, toda vsesplošno prezrtim dejstvom. To je v tem, da je nemogoče napovedati bodoče ekonomsko stanje v gospodarstvu, prehod iz konjunkture v recesijo in nazaj. Obstaja obilje prognoz, ni pa trdno oprijemljive vednosti. Vsi tekmujejo z različnimi kombinacijami negotovih vladnih aktivnosti z neznanim obnašanjem podjetij in posameznikov, tudi z nepredvidljivostjo epidemiološkega položaja, odzivom potrošnikov in investitorjev. Tu so še različni učinki izvoza, uvoza, gibanja kapitala in odzivi gospodarskih subjektov, javnosti in vlade nanje. Zato je preveč očitno naslednje, da ne more biti znano nekaj, kar je rezultat kombinacij neznanega. Politika proračunskih prihodkov. Prihodki državnega proračuna za leto 2022 so po predlogu sprememb proračuna ocenjeni na 11 milijard in 468 milijonov evrov, kar je 463 milijonov evrov več od prvotnega predloga, za leto 2023 pa so ocenjeni na 11 milijard in 842 milijonov evrov. Struktura prihodkov v obeh letih kaže značilno slovensko neizogibnost. Samo štiri davčne vrste: dohodnina, davek od dohodkov pravnih oseb, davek na dodano vrednost in trošarine predstavljajo več kot 70 odstotkov celotnih prihodkov proračuna. Leta 2022 je ta odstotek 71,7, leta 2023 pa že 73,95. Poslanci v Poslanski skupini Desus smo prepričani, da sta ta dva podatka dovolj zgovorna za pomen davčnih prihodkov v strukturi celotnih prihodkov državnega proračuna. Zato je potrebno v temelju odkloniti vsakršna avanturistična eksperimentiranja, denimo z zniževanjem davčnih stopenj omenjenih davčnih vrst. Predpostavka, da je obstoječa višina davčnih prihodkov dovolj visoka, da lahko država izpolnjuje vse svoje tekoče in investicijske odhodke in transfere, je izkustveno napačna. Zato mora biti osnovni cilj povečevanje prihodkovnih zmožnosti državnega proračuna v večjem obsegu, kot je predvideno. Politika proračunskih odhodkov, odhodni proračuna za leto 2022 se povečujejo glede na prvotni predlog oziroma glede na veljavni sprejeti proračun za milijardo in 342 milijonov evrov in so določeni v višini 13 milijard in 940 milijonov evrov. V letu 2023 so ocenjeni na 13 milijard in 360 milijonov evrov. Načrtovani proračunski primanjkljaj v letu 2022 je dve milijardi in 796 milijonov evrov, za leto 2023 pa eno milijardo in 518 milijonov evrov. Razvojna naravnanost proračuna se kaže skozi različne parametre, najpomembnejši med njimi pa je višina sredstev, namenjenih za investicije. Gre za investicijske odhodke in investicijske transferje. Seštevek obeh vrst proračunskih odhodkov za leto 2022 je dve milijardi in 291 milijonov evrov, kar je za 216 milijonov evrov več, kot je določeno s sprejetim proračunom. V letu 2023 je načrtovan približno enak obseg, dve milijardi in 234 milijonov evrov, v dveh letih torej skupno štiri milijarde in 525 milijonov evrov investicijskih odhodkov in investicijskih transferov. Eden od načinov, da se izboljšajo proizvodne zmožnosti države so vlaganja v infrastrukturo. Veliko se razpravlja o tem, kaj naj spada med infrastrukturo, ker je od tega odvisno, kam naj država prioritetno investira. Na eni strani so tisti, ki mislijo samo na fizično infrastrukturo, drugi pa k temu dodajajo še investicije v šolstvo, zdravstvo, varovanje okolja, digitalizacijo in druga mehka infrastrukturna področja. Ekonomsko gledano ni osnovna razlika v tem, ali govorimo o cesti, ali pa o šoli, ali bolnišnici, ampak je razlika v tem, ali vlaganja prinašajo tekoče naraščajoče donose. Ideja je, da bi država morala vlagati v velike fiksne stroške, kot so, denimo, ceste ali železnice, zato ker se na ta način znižujejo sprotni stroški podjetnikom in posameznikom, ki bodo uporabljali to novo infrastrukturo. Predpostavimo, da govorimo o novi cestni povezavi. Posli, ki niso bili dobičkonosni, preden je bila zgrajena, bodo postali dobičkonosni, čim bo tržišče postalo bolj dostopno. Tako se zmanjšujejo stroški tistim, ki potujejo, kakor onim, ki proizvajajo in trgujejo, enako je mogoče reči za digitalno infrastrukturo. Ravno tako tudi za izobraževalno in znanstveno infrastrukturo zato, ker se zmanjšujejo stroški razumevanja in prenašanja znanja. Podobno je mogoče reči za vsa vlaganja v človeške sposobnosti, toda to ni enostavno, ker zahteva drugačno razumevanje javnih financ, kar pa nikakor ni tako preprosto utemeljiti. Struktura odhodkov v posebnem delu proračuna za leto 2022 izkazuje glede na sprejeti proračun najvišji porast na področju petih ministrstev. Porast na Ministrstvu za zdravje je skoraj 390 milijonov evrov, na Ministrstvu za infrastrukturo 274 milijonov evrov, na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport za 217 milijonov evrov, na Ministrstvu za okolje in prostor za 138 milijonov evrov in na Ministrstvu za obrambo za 105 milijonov evrov. Če k temu prištejemo še povišanje na Ministrstvu za finance, tistem največjem ministrstvu, za 60 milijonov evrov oziroma dobrih 60 milijonov evrov, dobimo skupno vrednost milijarda in 184 milijonov evrov; se pravi, pet največjih ministrstev in Ministrstvo za finance, in odgovor o namenih uporabe, kombinacije sposojenega tujega varčevanja in primarne emisije. Programske prioritete sprememb proračuna za prihodnje leto pa kažejo povečanje deleža odhodkov, namenjenih financiranju na področjih posameznih politik. Najbolj izstopajo v tem smislu politike izobraževanja in športa, socialne varnosti, pokojninskega varstva, prometa in prometne infrastrukture ter intervencijskih programov in obveznosti. Poslanci Poslanske skupine Desus posebej izpostavljamo vrednost sofinanciranja pokojninske blagajne iz državnega proračuna, kjer je načrtovano povečanje glede na ocenjeno realizacijo v letošnjem letu za skoraj 72 milijonov evrov na milijardo in 215 milijonov evrov. Odhodki na odhodkovno največji politiki, politiki izobraževanje in šport, presegajo dve milijardi evrov, 2 milijardi in 207 milijonov evrov, in se povečujejo za 176 milijonov glede na oceno realizacije v letošnjem letu. Socialna varnost je po velikosti odhodkov druga največja proračunska politika. Predvidenih odhodkov je za milijardo 594 milijonov, to pomeni za več kot 92 milijonov evrov, kot bo realizacija v letošnjem letu. Odhodki na politiki promet in prometna infrastruktura prav tako presegajo milijardo evrov, milijardo in 205 milijonov evrov, in so za 115 milijonov evrov višji od ocene realizacije v letošnjem letu. Financiranje investicij v prometno infrastrukturo je med ključnimi generatorji gospodarske rasti. Cilji te vrste investicij so zagotoviti zmogljivejšo javno železniško infrastrukturo in prevoznost cest ter izboljšati stanje cest z visoko stopnjo izrabljenosti, prometno varnost in dvigniti standarde rednega vzdrževanja. Intervencijski programi in obveznosti, kamor seveda sodijo predvsem covid ukrepi, so v primerjavi z letošnjim letom za leto 2022 načrtovani bistveno nižje, letos dve milijardi in 869 milijonov evrov, prihodnje leto pa 982 milijonov evrov, kar je za milijardo in 886 milijonov evrov manj. Pri tej politiki, kolegice in kolegi, je s primerjavo mogoče najbolj nazorno prikazati razliko med obdobjem pred epidemijo in epidemijskim obdobjem. Leta 2019 so, denimo, odhodki na tej politiki obsegali 22 milijard in 487 milijonov evrov, pardon, 22 milijonov in 487 tisoč evrov. To je 127-krat manj od ocenjene realizacije v letošnjem letu in 43-krat manj, kot je načrtovano v prihodnjem letu. Zato proračunske primerjave z letom 2019 niso popolnoma nič drugega kakor navadna fiskalna kurioziteta, da ne rečem, da so popolnoma nesmiselne in brezvezne. V Predlogu sprememb proračuna za leto 2022 se ekspanzivna fiskalna politika države odraža v povečanih odhodkih pri vseh proračunskih politikah, res pa je, da z različno stopnjo intenzivnosti. Za razliko od monetarne politike in njenih kompliciranih mehanizmov je fiskalno politiko nekoliko lažje razumeti. Toda to ni pripomoglo k razgalitvi zablod, ki so z njo povezane. Velika zabloda fiskalne politike je, da mora biti proračun v okviru posameznega gospodarskega cikla uravnotežen in da je deficit proračuna največje zlo. Ta zabloda je prevzeta od najrazvitejših držav, ki že imajo visok nivo javnih storitev in služb, prav tako pa imajo visoko razvito infrastrukturo. Kadar slabše razvite države, tudi Slovenija je med njimi, prevzemajo tovrstno mitologijo, obsojajo same sebe na sprijaznjenje s slabo infrastrukturo in z nizkim nivojem javne potrošnje. Tu mislim predvsem na potrošnjo za šolstvo, zdravstvo in socialno zaščito. Če se vztraja, da mora biti proračun uravnotežen, pa se kljub temu vlaga v infrastrukturo, potem ogromno breme stroškov njene drage izgradnje pade na eno samo generacijo, čeprav bodo koristi zgrajene infrastrukture uporabljale tudi bodoče generacije. Take vrste velikodušna medgeneracijska darila niso samo nepotrebna, marveč tudi nesmiselna. Pandemija je bistveno pripomogla tudi k spremembi zakoreninjenega prepričanja, da se proračun ne sme financirati z denarjem centralne banke, ker to neizogibno vodi v povečanje proračunske porabe in do inflacije. Zato je pomembno, da se proračuni financirajo z denarjem samo zasebnega sektorja, predvsem finančnega, ker to zagotavlja racionalnost javne porabe. Od tod sledi, da je finančni sektor indirektni kontrolor proračunske odgovornosti, saj ne bo nikoli financiral prekomerne javne porabe in ne bo dovolil nerazumne rasti javnega dolga. Tudi ta konstrukt je v popolnem neskladju z dejstvi. Če bi finančni sektor zares funkcioniral na opisani način, ne bi nikoli prišlo do krize javnega dolga, ker države ne bi mogle preseči njegovih zadanih okvirov. Za primerjavo, tukaj bomo odmislili odstop od fiskalnih pravil; kadar dolg države evroobmočja preseže 60 odstotkov bruto domačega proizvoda, bi banke po tej mitologiji morale prenehati s kreditiranjem proračuna. Resnice je kajpada drugačna. Finančni sektor nadaljuje kreditiranje proračuna ob dvigovanju obrestnih mer. Finančnih sektor zainteresirano kreditira zadolžene države, zato ker so tu zaslužki največji in je take države možno izcejati do onemoglosti. Poenostavljeno povedano, finančni sektor ni nikakršna ovira rasti javnega dolga. Odgovore države morajo same skrbeti za višino, strukturo in vzdržnost lastnega javnega dolga. Finančni sektor tega ne bo storil namesto njih. Sporočilo je tu jasno. Uspešni finančni trgi zahtevajo, da država določa okvir njihovega delovanja. V tekmi med državo in trgi ne sme izgubljati država, če želimo ohraniti politično in ekonomsko demokracijo pred diktaturo oligarhij. Potrebujemo vzpostavitev socialne države, več javne in zasebne potrošnje, pa tudi več zaupanja v podjetništvo in inovativnost. Poplačilo epidemiološke krize moramo enakomerneje razdeliti med kapitalom in delom. V tej daritveni ekonomiji pa ni bolj pomembno, koliko damo, temveč kako to naredimo in kdo sodeluje. Zato je razreševanje epidemiološke krize civilizacijsko in ne zgolj politično-ekonomsko vprašanje. Odhodkovna struktura proračunskih politik za leto 2023 kaže v primerjavi z ocenjeno realizacijo za leto 2021, se pravi za letošnje leto, porast odhodkov na naslednjih politikah. Obramba in zaščita 818 – milijonov evrov odhodkov, kar je povečanje za skoraj 172 milijonov evrov. Postopno se začenja rekonstruiranje Slovenske vojske. Slovenska vojska je državna oborožena sila, ki je usposobljena in opremljena za izvajanje oboroženega boja. Je najpomembnejši sestavni del sistema nacionalne varnosti. Njena velikost, oborožitev in sestava sta odvisni od državne politike in vojaške doktrine. Odnos do vitalnih sredstev obrambe države je postal stvar diletantskih političnih odločitev in amaterizma, ki reducirata pripadnike Slovenske vojske na ubogo paramilitarno revščino. Zmotno je prepričanje, da članstvo v Nato paktu zagotavlja dolgoročno varnost, zato ker zanemarja izkustveno zakonitost organizacijske teorije, po kateri imajo vse organizacije svoj življenjski ciklus in niso neomejene v svojem trajanju. Ni nam vseeno, da smo v nekaj pičlih letih po finančni krizi uspeli spodkopati temelje lastne oborožene sile. Oblast se mora zavedati, da se domovina brani predvsem z obrambo vojaškega poklica; da bi vojska preživela, mora država skrbeti za svoje vojake. Druga politika, kjer se pomembno zvišujejo odhodki proračuna, je znanost in informacijska družba. Odhodki za leto 2023 v višini 490 milijonov evrov so za 122 milijonov evrov višji, kot so ocenjeni v letošnjem letu. Na krizno visokih nivojih ostajajo odhodki tudi na naslednjih politikah – govorim za leto 2023 – izobraževanje in šport – dve milijardi in 174 milijonov evrov, socialna varnost milijarda – in 562 milijonov evrov, promet in prometna infrastruktura milijarda in 240 milijonov evrov, pokojninsko varstvo – milijarda in 177 milijonov evrov, pa tudi kmetijstvo, gozdarstvo, ribištvo in prehrana skoraj 575 milijonov evrov. Gospe in gospodje, poslanci Poslanske skupine Desus zastopamo stališče, da praktična logika in zdrav razum zahtevata, da se družba povezuje z uresničljivimi cilji, ne pa razdeljuje s posebnimi interesi. Kriznega položaja ne bomo razrešili s čudežem. Lahko se zgodi, da bo še kar nekaj časa trajal. Družba v kriznih časih potrebuje vodstvo, ne pa priprave za obračun in kalkulacije. Kriza, ki jo je izzval virus, je zaustavila gospodarsko rast na popolnoma nov način, s kakršnim do sedaj nismo imeli nobenih izkušenj, zato država mora prevzeti nadzor nad ekonomijo, zato da bi se lahko primerno odzvala na krizo. Če upoštevamo mogoča tveganja, potem lahko ugotavljamo, da so nekateri ukrepi bili zadostni, ne moremo pa vedeti, ali bodo ukrepi, opredeljeni v obeh proračunih, vnaprej zadostni. Potrebne so nam zato težke odločitve, kako in koliko težke, pa bomo začeli razumevati šele potem, ko si bomo priznali, da dosedanja pravila, po katerih smo igrali, preprosto ne veljajo več. Javne finance naj bi potrdile ekonomsko uspešnost vladne administracije, toda, ali sta proračuna razvojno naravnana ali pa pomenita zgolj fiskalno vrečo za polnjenje uzakonjenih in dogovorjenih postavk proračunskih uporabnikov. Težko je konceptualno združiti nasprotne usmeritve, kot so fiskalna stabilnost in socialna kohezivnost ali pa okoljska učinkovitost in gospodarska konkurenčnost. Težko je povezati kratkoročne in dolgoročne ukrepe ter prilagoditve vzdržnosti proračuna glede na predvidena gospodarska gibanja. Problem pa ni v papirju. Problem tudi ni v usmeritvah, temveč v sposobnostih njihovega udejanjanja. Poslanci Poslanske skupine Desus bomo podprli Predlog sprememb proračuna za leto 2022 in Dopolnjen predlog proračuna za leto 2023. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti gospa Janja Sluga. Predstavila bo stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Izvolite.
V Poslanski skupini nepovezanih poslancev in poslanke Predloga sprememb proračuna za leto 2022 in Dopolnjenega predloga proračuna za leto 2023 ne bomo podprli. Pa tudi vzdržali se ne bomo, glasovali bomo proti. Zakaj? Ne zgolj zaradi dejstva, da predloga proračunov predstavljata finančne prioritete političnih programov posameznih strank vladajoče koalicije in njihove koalicijske pogodbe, temveč zato, ker predlagana proračuna predstavljata, kot se je slikovito izrazil eden od eminentnih slovenskih ekonomskih strokovnjakov dr. Mojmir Mrak, »javnofinančni Divji zahod«. Predsednik Vlade je sicer ob predstavitvi proračunskega memoranduma dejal, da sta pred nami optimistična razvojno naravnava proračuna s sredstvi za investicije, kakršnih ta država še nikoli ni imela, in da je glas za ta dva proračuna garancija, da bosta prihodnji dve leti dejansko v letih hitre rasti, večje odpornosti in znatnega povečanja blaginje Slovenije. Res optimistično, a žal popolnoma nerealno. V poslanski skupini menimo, da je bolj kot metafora dr. Mraka na mestu metafora o Janši kot Neronu, rimskem cesarju, poznanem po absolutistični vladavini, ki se je ob prvi večji krizi odločil, da bo požgal Rim. Za požig je seveda okrivil kristjane, ki so jih potem začeli preganjati. Minister za finance omenjenemu Neronu ob požigu javnih financ namreč zgolj brenka na liro. Oba gospoda dobro poznata cikle, ko v predvolilnem času na podlagi nerealno načrtovanih javnih financ, in s tem državnih proračunov, pretirano spodbuja še ekspanzivno fiskalno politiko, ki temelji predvsem na zadolževanju. To navadno vodi k pregrevanju gospodarstva, visoki javni porabi in deljenju predvolilnih sladkarij z dolgoročnimi strukturnimi posledicami. Rezultat je trajno poslabšanje stanja javnih financ in ustvarjanje položaja, ko bodo kolegi iz SDS čez dobro leto za slabo javnofinančno stanje in morebitno sprejemanje nepriljubljenih ukrepov storili – kaj? Okrivili druge! Tiste, ki bodo takrat vodili vlado. Govorimo seveda o Zujfu, ki je postal kratica za nepriljubljene varčevalne ukrepe. Tiste, ki so posegli v pokojnine, otroške dodatke, nadomestila za brezposelnost in tako naprej. Vam to ob tem, ko se dviguje rekreacijski dodatek za upokojence ali ko minister za delo obljublja univerzalni otroški dodatek. zveni znano? Glede na to, da predsednik Vlade v mednarodnem prostoru velja za posnemovalca politik Donalda Trumpa, se to odraža tudi v podobni ekonomski in fiskalni politiki. Ko so v SDS v opoziciji, seveda opozarjajo na nujnost uravnoteženega proračuna, opozarjajo na višino zadolževanja oziroma javnega dolga. Ko so na oblasti, svojo pozicijo obratno sorazmerno uravnotežijo; nimajo težav s čim večjim zadolževanjem za financiranje povečanih proračunskih primanjkljajev. Volk pač dlako menja. Javnofinančni primanjkljaj Slovenije je lani znašal 3,8 milijarde evrov. To pomeni dobrih 8 odstotkov BDP ob dejstvu, da smo imeli predlani v državni blagajni 207 milijonov evrov presežka. Javnofinančni primanjkljaj je sicer bil zaradi dodatnih sredstev za izvajanje ukrepov za obvladovanje epidemije upravičen. Prav tako je bilo potrebno sprejeti ukrepe za ohranjanje in spodbujanje gospodarske aktivnosti. Po ocenah Ministrstva za finance pa naj bi letošnji primanjkljaj znašal 3,9 milijarde evrov, torej še več kot lanski, ko so bili prihodki bistveno nižji. Po pričakovanjih bi se torej primanjkljaj moral znižati in ne ravno obratno. Opozoriti je potrebno, da je Državni zbor proračun za 2022 sprejel novembra lani in da sprememba zaradi morebitnih interventnih ukrepov iz lanskega in letošnjega leta v resnici ni potrebna, saj so vsi ukrepi v izteku. Kljub temu se je Vlada odločila za dodatno potrošnjo v višini 701 milijona evrov. To povečanje je samo delno utemeljeno in izhaja iz predvidenega zvišanja povprečnin, ki mu v naši poslanski skupini ne nasprotujemo. Opozarjamo pa na lahkotnost ravnanja z javnimi financami tudi v luči prihajajočih lokalnih volitev v naslednjem letu. Zvišanja porabe gre tudi na račun letnega dodatka za upokojence. Skupno to pomeni 34 milijonov za povprečnine in nekaj 10 milijonov za letni dodatek. Vse ostalo pa predstavlja politično motivirane ukrepe pred bližajočimi se volitvami. Fiskalni svet je Vlado opozoril, da obstoj izjemnih okoliščin zaradi pandemije covid-19 ne sme biti izkoriščen za sprejemanje ukrepov, ki odražajo zaključno fazo političnega cikla. Res je, da se je Evropska komisija spomladi letos odločila, da se bo splošna odstopna klavzula uporabljala ne samo v letu 2021, temveč tudi v letu 2022. Te aktivacije pa ni sprejela za leto 2023. Takrat se bo ta klavzula deaktivirala, kar pomeni, da bo Slovenija že pod njenim drobnogledom oziroma bo ugotavljala, ali bo proračun za leto 2023 ustvarjal makroekonomska neravnotežja. Poleg tega se je treba zavedati, da obstoj izjemnih okoliščin v letu 2022 omogoča zgolj fleksibilnost pri delovanju fiskalne politike za neposredno izvajanje PKP ukrepov, ne pa za ostalo načrtovano potrošnjo, četudi gre za investicije. V poslanski skupini želimo opozoriti tudi, da so odhodki državnih proračunov pred pandemijo znašali približnost 10 milijard evrov. Sedaj pa bodo ti znašali 13,3 milijarde evrov oziroma državni proračun za super volilno leto 2022 predvideva najvišje izdatke v poosamosvojitveni zgodovini Slovenije. Najbrž to ni naključje. Kar se tiče razvojne naravnanosti proračuna, je treba opozoriti, da se tako velikopotezni načrti izdatkov dejansko odražajo samo v večji zadolžitvi v tujini. Slovenija je med državami, ki so se v tej krizi med članicami EU najbolj zadolžile in pri tem nominalno dodatno povečale svoj javni dolg, ki je rekordno velik. Nerazumno napihnjena državna proračuna za naslednji dve leti bosta privedla do povečanja javnega zadolževanja daleč preko potrebnega obsega, zaradi česar bo v naslednjih letih, ko se bo fiskalni okvir zaostril, bistveno oteženo zniževanje javne zadolžitve. Naslednji finančni minister bo zato imel velike težave, da javne izdatke spravi na nek normalen javnofinančni okvir. To, da danes trošimo več izključno na podlagi zadolževanja, nam jemlje tudi potencial zadolževanja v prihodnjih letih za stvari, ki jih bomo pa takrat nujno potrebovali. Ker fiskalna politika te vlade sloni izključno na zadolževanju in črpanju evropskih sredstev, se retorično seveda, sprašujemo, ali imamo v Sloveniji sploh ministra za finance ali pa imamo zgolj ministra za zadolževanje. Kar zadeva črpanje evropskih sredstev, bi radi opozorili, da smo po sprejetem proračunu za letos celo predvideli 1,6 milijarde evrov črpanja. Podatki iz začetka letošnje jeseni pa kažejo, da načrtovanih sredstev ne bomo počrpali. Takšna nerealna načrtovanja, ki se nadaljujejo tudi za naslednji dve leti, zagotovo odpirajo dilemo, ali se res lahko zanesemo na vladne načrte, da bomo tudi v naslednjih dveh letih uspešno počrpali evropska sredstva in uspeli investirati preko dve milijardi evrov letno. Verjetno gre bolj za želje. Vlada je skupaj s predlogoma proračuna sprejela še kadrovski načrt organov državne uprave za leti 2021 in 2022. Z njim je število dovoljenih zaposlenih povišala za 598. Za 598! Pri tem se sklicuje na potrebe obvladovanja okužb s covidom-19 in črpanja evropskih sredstev. V zvezi s tem velja opozoriti, da v letu 2022 ne velja več noben interventni ukrep in da je za črpanje evropskih sredstev oziroma za porabo sredstev iz sklada za okrevanje in odpornost na Ministrstvu za finance predvidenih 25 zaposlitev v okviru novoustanovljenega Urada za okrevanje in odpornost. Ostale zaposlitve s tem niso povezane. Kadrovski razrez v državni upravi pa je naslednji. Predsedniku Vlade sprejeti načrt letos in prihodnje leto, kljub temu da se predsedovanje Evropski uniji zaključuje, dopušča nesorazmerno povečanje uslužbencev na praktično vseh ministrstvih. Diši po političnem nepotizmu. Čeprav se Vlada v odobritvi kadrovskega načrta sklicuje na to, da bodo morali navedeni upravni organi sredstva za te zaposlitve zagotoviti znotraj svojih finančnih načrtov. Gre za oksimoron oziroma bistroumni nesmisel, saj teh sredstev ministrstvom in vladnim službam ne bo težko zagotoviti, ker se namreč vsem v letu 2022 zvišujejo odhodki v višini nekaj 100 milijonov evrov. Se ob tem kadrovskem načrtu Vlade kdo še spomni obljub SDS izpred let, da bo Vlada, ki jo bodo pa oni vodili, pripravila načrt zmanjšanja števila zaposlenih v javnem sektorju v državni pristojnosti za 10 odstotkov? Na drugi strani je nesprejemljivo, da se ob rekordno visokem proračunu Ministrstvu za pravosodje nižajo sredstva oziroma ne zagotavljajo zadostna sredstva za delovanje Ustavnemu sodišču, Vrhovnemu sodišču, Sodnemu svetu in Državnemu tožilstvu. Pomenljiv je tudi način, kako jim je Vlada sredstva znižala oziroma kako je ignorirala njihove potrebe. Omenjeni so šele pred dnevi ugotovili, da je Vlada, kljub temu da so se poleti o višini sredstev dogovorili z Ministrstvom za finance, znotraj procesa proračunskega usklajevanja sprejela določene spremembe, ne da bi jih o tem sploh obvestila. In kakšen je odgovor predsednika Vlade? Popolnoma v stilu njegovega vzornika Trumpa, le, da se je namesto alternativnih dejstev poslužil selektivnih dejstev. Omenil je, da je sodiščem za leto 2022 namenjenih prav toliko sredstev, kot je bilo že lani, v sprejetem proračunu. Citiram: »Proračun za leto 2022 je bil sprejet lani in je za vsa sodišča, varuhe in tako dalje upošteval njihove predloge brez rezov. Za 2023 je Vlada v predlogu proračuna, ki ga obravnava Državni zbor, prav tako v celoti upoštevala njihov predlog.« Konec citata. Temu v sodstvu sploh ne oporekajo. Izpostavljajo pa Predlog sprememb proračuna za leto 2022, ki jim prinaša manj denarja, kot je bilo predvideno oziroma dogovorjeno z ministrstvom. V bistvu pa gre za blokado dela Ustavnega sodišča, ki je razveljavilo številne sporne vladne covid odloke, in jasno sporočilo ostalim sodnikom in tožilcem, kaj se zgodi, če bodo še naprej sprejemali odločitve, s katerimi SDS ne bo zadovoljen. Na tapeti te vlade pa ni zgolj krivosodje. Po novem so se odločili kaznovati tudi Varuha človekovih pravic. V Predlogu sprememb proračuna za prihodnje leto je za delovanje Varuha predviden enak znesek, kot je bil v lani sprejetem proračunu, čeprav so se z Ministrstvom za finance maja letos dogovorili za dodaten denar. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev in poslanke za konec opozarjamo, da je raven odhodkov državnega proračuna postavljena nerealistično visoko. Ravnanje te vlade je zato moč primerjati z gostijo, na kateri krčmar na mizo nosi nove in nove pladnje hrane in pijače, brez da bi goste vprašal, kdo bo poravnal račun. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Dušan Šiško, predstavil bo stališče Poslanske skupine SNS. Izvolite.
Predsedujoča, najlepša hvala za besedo. Spoštovani minister! Proračun se je letos pripravljal popolnoma v drugih časih in pod pogoji, kot se je pripravljal v preteklosti. Javnofinančna slika je bila deležna veliko kritik, saj je obraz boja z epidemijo. Kritika je bila še posebej na račun javnofinančnega dolga na prebivalca. Zelo lahko je stvar kritizirati oziroma biti general po tem, ko je bitka že končana. Zavedati se moramo, da je bilo treba zaščititi zdravje državljank in državljanov Republike Slovenije, zato je moral proračun tudi resno poseči v zdravstvo. Odhodki državnega proračuna, njihov obseg in struktura so torej prilagojeni zdravstveni situaciji v državi tako kot drugje po Evropi. Kritikom lahko rečemo le, da naj oni poskušajo imeti normalno fiskalno politiko in javnofinančno sliko znotraj svetovne epidemije. Investicije na področju zdravstva so, jasno, obsežnejše v primerjavi s prejšnjimi investicijami. Vsaka opozicija vedno kritizira vlado na račun zdravstva, kadar se povečujejo sredstva za zdravstveni sektor. Kot sem že nedolgo nazaj v enem izmed stališč povedal, da ni problem, če vlagamo v zdravstvo; večji problem je, ker ne dobimo poročila, kaj se s temi milijoni naredi. Še danes nismo dobili, spoštovani kolegice in kolegi, poročila za leto 2018, ko smo odobrili 35 milijonov evrov za zmanjšanje čakalnih vrst. Danes pa beremo, da so čakalne vrste še daljše. Kje je ta denar oziroma kdaj bomo dobili poročilo, za kaj je bil porabljen? S strani bonitetnih agencij Slovenija dobiva dobre ocene. Po ocenah Fiskalnega sveta je ukrepanje v višini okoli 5 % BDP letno pomembno prispevalo k blažitvi padca gospodarske aktivnosti v lanskem letu. Podobna ocena je bila podana tudi za letos. V Slovenski nacionalni stranki smo mnenja, da je v kriznih časih fiskalna politika, ki poskrbi za spodbujanje in povečanje gospodarske aktivnosti v državi, dober manever. Pri takšni politiki je normalna posledica, da bo država ustvarila proračunski primanjkljaj, vendar s ciljem razvoja in blaginje na dolgi rok. Primanjkljaj v obdobju tovrstne politike mora država pokriti preko dodatnega zadolževanja ali koriščenja fiskalnih rezerv, ustvarjenih iz proračunskih presežkov iz prejšnjih obdobij. Pa ne gledati leto 2020, ki je bilo celo leto covidno leto. Posledica takšne politike je blaženje kriznih udarcev na slovenski bruto družbeni proizvod. Pri vsakem proračunu oziroma rebalansu se tisti, ki niso v vladi, pritožujejo nad proračunom. Vlada je deležna hude kritike trenutne gospodarske in ekonomske politike s strani opozicije. Le-ta pa zagotovo ne bi bila nič boljša, če bi kdo drug vodil fiskalno politiko države v času tako hude svetovne krize. Ali pač mogoče? Slovenija se je zadolžila celo manj, kot pa je povprečje Evropske unije. Ena izmed preteklih vlad je prodala vsa dobro stoječa podjetja, sedaj pa se hvalijo, kako so v treh mesecih rešili Slovenijo. Na takšen način je zelo lahko biti dober gospodar. Proračun se usmerja tudi v reševanje delovnih mest. Tudi to je tesno povezano z epidemijo. Za nove investicije bo namenjeno več kot 2 milijardi evrov, kar se bo na dolgi rok tudi obrestovalo. Ta učinek se bo odrazil v dolgoročnih prihodkih, zaposlenosti in gospodarski rasti. Raven investicij naj bi se v naslednjih dveh letih povzpela na okoli 6,5 % BDP, kar je precej več od najvišjih ravni do sedaj. Dolga sektorja države v letu 2022 bo 77,5 % BDP, kar pomeni znižanje za 1 % glede na leto 2021. Obrestni izdatki se tudi znižujejo in bodo v letu 2022 1,3 % BDP. V letu 2014 so bili obrestni izdatki najvišji, in sicer kar 2,9 % BDP. Primanjkljaj sektorja država bo po mnenju Fiskalnega sveta v letu 2022 znašal 5 % BDP, v letu 2023 pa samo še 3,3 % BDP. Tudi kritika, seveda s ciljem dobre reklame, s strani nevladnih strank na račun zelenega preboja je zgolj propaganda, saj bo tudi za to področje dobro poskrbljeno. V Slovenski nacionalni stranki podpiramo oboroževanje in moderno opremljanje Slovenske vojske, saj mora vsaka svobodna država temeljiti na svoji obrambni sposobnosti. Smo pa seveda kritični do oboroževanja s cilji misij Nata, ki so v interesu ameriških korporacij in ne zaščiti našega naroda ter domovine. Zato si želimo, da bi v prihodnosti vojaški nakupi temeljili na obrambi hribovitega terena naše domovine in ne na usposabljanjih v oddaljenih deželah, kjer potekajo misije v interesu tujcev. Slabih 280 milijonov za prometno infrastrukturo bo po našem mnenju blagodejno vplivalo na gospodarsko rast v Sloveniji. V Slovenski nacionalni stranki tudi pozdravljamo, da se za leto 2022 sredstva, namenjena kmetijski politiki, povečajo za 86,4 milijona evrov in še dodatnih 33 milijonov v letu 2023. Naklonjeni smo tudi višjemu obsegu sredstev za uravnoteženje razvitosti občin. Predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2022 in Dopolnjen predlog proračuna Republike Slovenije za leto 2023 je zelo zanimiv. Vsekakor pa že sedaj napovemo, da bo v letu 2022 in leta 2023 rebalans, kajti 24. aprila 2022 so volitve. Nova vlada, katerakoli pač bo, bo vsekakor želela z rebalansi delati prerazporeditve. Ob koncu lahko rečem le, da država mora funkcionirati, še posebej v teh težkih, hudih časih.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti mag. Marko Pogačnik, predstavil bo stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, hvala za dano besedo. Spoštovani minister, kolegice, kolegi! Pred nami je predlog sprememb proračuna za leto 2022 in dopolnjen predlog proračuna za leto 2023. Predloga sta osredotočena na postopno okrevanje in umikanje začasnih ukrepov za obvladovanje posledic epidemije in izvajanje strukturnih ukrepov za povečanje odpornosti gospodarstva, podprtih z investicijami na ključnih področjih. Splet ekonomskih in proračunskih politik je tako osredotočen na postopno okrevanje in umikanje začasnih ukrepov za obvladovanje posledic epidemije in izvajanje strukturnih ukrepov za povečanje odpornosti gospodarstva, podprtih z investicijami na ključnih področjih. S tem se bo po obdobju epidemije, v katerem veljajo izjemne okoliščine in odstop od fiskalnih pravil, zastavila pot za postopno uravnoteženje državnega proračuna. V predlogu sprememb proračuna za leto 2022 načrtujemo prihodke v višini približno 11,47 milijarde evrov, kar je za 4,5 % več kot v sprejetem proračunu za leto 2022. Odhodki se načrtujejo v skupni višini približno 13,94 milijarde evrov po denarnem toku, kar je 10,7 % več kot v sprejetem proračunu za leto 2022. Proračunski primanjkljaj bo po načrtih tako dosegel približno 2,47 milijarde evrov ali 4,6 % bruto domačega proizvoda, ker smo še vedno v fazi okrevanja in odpravljanja posledic epidemije. V predlogu proračuna za leto 2023 pa se načrtujejo prihodki v višini približno 11,84 milijarde evrov, kar je 3,3 % več kot v predlogu sprememb proračuna za leto 2022. Odhodke se načrtuje v višini približno 13,36 milijarde evrov po denarnem toku, kar je za 580 milijonov evrov manj od odhodkov, načrtovanih v predlogu sprememb proračuna za leto 2022. Proračunski primanjkljaj bo po načrtih tako dosegel približno 1,52 milijarde evrov ali 2,6 odstotne točke bruto domačega proizvoda. Proračuna za leto 2022 in 2023 sta po mnenju Poslanske skupine SDS optimistično in razvojno naravnava, s sredstvi za investicije, kakršnih ta država še nikoli v vsej svoji zgodovini ni imela na voljo. Prihodnje leto in leta 2023 bo teh za več kot 2 milijardi evrov. Ta sredstva je Vlada Republike Slovenije pravično razdelila po celotni državi in po vseh sektorjih. Med pomembnejšimi so naložbe v zdravstvu, ki jih bo v vsakem od prihodnjih dveh let za 200 milijonov evrov. V dveh letih bo šlo za investicije v zdravstvo več denarja, kot ga je bilo porabljenega v preteklem desetletju. Poudariti je treba še investicije v cestno in železniško infrastrukturo pa v protipoplavno varnost, v oskrbo s pitno vodo, v vrtce in osnovne šole ter športno infrastrukturo kot tudi v kulturo, znanost in digitalno povezljivost. Načrtujejo se tudi znatna sredstva za naložbene v domove za starejše. Brez investicij bi bil proračunski primanjkljaj znatno nižji, investicije prinašajo večjo dodatno vrednost, ta pa večje dohodke zaposlenim in večje dobičke podjetjem. Tako se v okviru proračuna za leto 2022 in 2023 načrtujejo znatna sredstva za gradnjo, rekonstrukcijo oziroma izboljšave bivalnih pogojev v okviru najmanj desetih enot domov za starejše v skupni kapaciteti več kot 600 dodatnih postelj. Obseg pokojninske blagajne se bo vsako leto povečeval ob zagotavljanju stabilne in trajne skrbi za upokojence, pri čemer je treba poudariti, da se bodo pokojnine uskladile enkrat letno na podlagi rasti povprečne mesečne bruto plače in povprečne rasti življenjskih potrebščin v Republiki Sloveniji, ki jih ugotovi in uradno objavi Statistični urad Republike Slovenije. Izvedeno bo izplačilo letnega dodatka v petih razredih in v nekoliko višjih zneskih kot v letošnjem letu. Pri predlogu proračuna za leto 2022 je upoštevana uskladitev pokojnin in drugih prejemkov v višini 4 %, kar pomeni v denarju okoli 236 milijonov evrov. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da so bili vsi odhodki za ublažitev posledic epidemije covida-19 upravičeni. Slovenija in Vlada Republike Slovenije je s covid ukrepi zaščitila delujoče gospodarstvo, ohranila delovna mesta ter zaščitila najbolj ranljive skupine državljank in državljanov Republike Slovenije. Danes številke kažejo, da ima Slovenija izmed članic Evropske unije eno izmed najvišjih gospodarskih rasti in da ima Slovenija med državami članicami Evropske unije eno izmed najmanjših brezposelnosti. To je vsekakor podatek, ki vliva optimizem. Treba je poudariti, da Slovenija v danem trenutku beleži brezposelnost malo več kot 66 tisoč ljudi. Na drugi strani pa je treba poudariti, da Zavod za zaposlovanje v danem trenutku razpisuje več kot 20 tisoč delovnih mest, kar pomeni, da je lahko brezposelnost verjetno v danem trenutku še bistveno nižja kot 66 tisoč brezposelnih ljudi. Največji optimizem pri proračunu vliva tudi napoved Evropske komisije, ki Sloveniji še vedno napoveduje gospodarsko rast. Še bolj pomembno je, da Evropska komisija napoveduje gospodarsko rast tudi za 10 držav, v katere Slovenija največ izvozi. Veliko govora s strani opozicije je bilo o zadolženosti Republike Slovenije. Treba je poudariti te poudarke, ki smo jih povedali sedaj – Slovenija ima najmanjšo brezposelnost v državi Evropske unije, ima eno največ gospodarskih rasti; in to gre predvsem po zaslugi covid ukrepov. Covid ukrepi so zahtevali tudi vrsto odhodkov v državnem proračunu. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da so se v obdobju covid krize od leta 2020 zadolžile vse države na svetu. S predavanji in grafi, ki jih je uprizarjala opozicija tako na matičnem odboru, Odboru za finance, kot danes, bi lahko nastopali tudi v avstrijskem parlamentu, nemškem parlamentu, italijanskem parlamentu. Prepričani smo, da ni države v času covid krize, ki ne bi svoje zadolženosti povečala in pa povečala svoj primanjkljaj. Govora je tudi o strukturnem primanjkljaju. S tem se v Slovenski demokratski stranki strinjamo, vendar smo absolutno prepričani, da je strukturni primanjkljaj Republike Slovenije rep, ki ga Slovenija vleče že več kot 10 let. In najmanj, kjer je to, da je strukturni primanjkljaj prišel s tretjo Janševo vlado. Edinokrat, ko se je v Sloveniji strukturni primanjkljaj resnično znižal, je bilo z uveljavitvijo ZUJF-a. Tudi v Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da bo v prihodnosti treba pozornost posvetiti zmanjšanju strukturnega primanjkljaja. Z vsemi ukrepi, ki so napovedani, in tudi z investicijami v višini več kot 2 milijardi evrov smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke prepričani, da je Slovenija na pravi poti, kajti dvemilijardne investicije bodo imele multiplikativni učinek na proračun, odpirale bodo nova delovna mesta. Tveganja, ki jih v Slovenski demokratski stranki vidimo pri proračunu tako za leto 2022 kot za leto 2023, so seveda rast cen na svetovnih trgih, predvsem na področju energentov in hrane. Prepričani smo, da na nek način obstaja velika verjetnost, da inflacija trka na velika vrata. In kar je treba še izpostaviti, tveganja, ki jih vidimo v letu 2022 in leta 2023, so težave v dobavnih verigah. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da je treba veliko resnost usmeriti tudi k preoblikovanju fiskalnega pravila. Prepričani smo, da tako Evropska komisija kot finančni ministri znotraj držav Evropske unije delajo na tem področju in da bo do teh sprememb lahko prišlo tudi že v bližnji prihodnosti. Glede samega dolga smo v Slovenski demokratski stranki prepričani, da za dolg oziroma kredit je pomembno, za kaj ga porabiš in kakšen je njegov namen. Za obdobje 2020–2021 in naprej lahko rečemo, da je ta vlada ta sredstva porabila predvsem za ljudi, za najbolj ranljive skupine in za gospodarstvo; v preteklih vladah pa so se ta sredstva bolj kot ne porabljala za banke in pa finančno industrijo. Da je Slovenija na pravi poti, je vsekakor verjetno tudi podatek, da bonitetne ocene Slovenije ostajajo na istem nivoju ali se celo povečujejo. To pomeni, da tuje agencije Sloveniji zaupajo, jo ocenjujejo kot stabilno državo. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da so spremembe v proračunu za leto 2022 in dopolnjen proračun za leto 2023 ustrezne. Oba proračuna nista le socialno usmerjena, ampak sta po dolgem času tudi razvojno usmerjena. Že dolgo časa v Sloveniji nismo razpravljali o dveh milijardah investicij. Vlada bo namenila 2 milijardi evrov in verjetno tako izboljšala standard državljank in državljanov Republike Slovenije. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo predloga proračunov za leto 2022 in za leto 2023 podprli.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Igor Peček, predstavil bo stališče Poslanske skupine LMŠ. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Oba predloga proračunov, ki ju obravnavamo danes, sta neke vrste trojanska konja. Darovi, ki jih izkazujeta, temeljijo na visokih izdatkih ter posledično na izredno visokem zadolževanju države, zadolževanju tudi za projekte, ki po našem mnenju nimajo zadostnega razvojnega potenciala za prihodnost. Poleg tega pa jih lahko ogrozi tudi absorpcijska sposobnost določenih gospodarskih panog. Živimo na kredit, brez resnega načrta, kako bomo v naslednjih letih več ustvarjali in kako bomo milijardne dolgove poravnali. Vse navedeno pa motivira še misel na naslednje volilno leto 2022. Tako lahko na kratko opišemo proračuna za leti 2022 in 2023 ter nasploh celotno javnofinančno politiko trenutne vlade, ki je oziroma bo v državnem proračunu ustvarila skoraj 12 milijard evrov veliko luknjo. V lanskem letu smo v Poslanski skupini LMŠ sicer razumeli potrebo po visokem zadolževanju države, saj smo se marca soočili z virusom, ki ga nismo poznali, z okoliščinami, ki smo jih spoznavali, z zaustavitvijo življenja, horizontalnim zaprtjem družbe. Bilo je pričakovano in logično, da država pomaga, tako kot so različnim segmentom pomagale tudi sosednje države. Sicer so bile pomoči, predvsem gospodarstvu, velikokrat prepočasne, očitali smo jim premalo domišljenosti, ampak so bile; in to je pomembno. In rezultat je, vsaj za veliko večino gospodarskih dejavnosti, relativno dober. Na področju soočanja z virusom pa je vladi na žalost vseh nas spodletelo. Pričakovali smo, da bo vlada na podlagi lanskoletnih izkušenj in vsega, kar smo se v epidemiji naučili, za letos pripravila jasno strategijo pomoči, protokolov za zdravstvo, šolstvo, malo gospodarstvo. Pričakovali smo tudi, da se bo začela pripravljati na zeleni prehod in digitalizacijo ter investirati v stanovanja za mlade, ampak se naša pričakovanja žal niso uresničila. Preveč je bilo drugih ravnanj, vse pod krinko epidemije. Ravno zato, ker se vlada ni pripravila, se je slabo upravljanje epidemije in nekontrolirano trošenje javnih financ nadaljevalo tudi letos in povzročilo še večjo izgubo. V državnem proračunu bo zazevala nova štirimilijardna luknja. Od tega se je za zdravstvo in za pomoči, povezane z epidemijo covida-19, tudi za visoke covid dodatke, ki so bili razdeljeni nesorazmerno, namenilo 2,2 milijarde evrov. Preostanku pa lahko rečemo samo – neodgovorno trošenje. Torej v dveh letih, lani in letos, je ta vlada v državnem proračunu ustvarila 7,5 milijarde evrov veliko luknjo, izgubo. Oziroma če se izrazim lepše, ustvarila je 7,5 milijarde evrov primanjkljaja. Leto 2021 si bomo tako zapomnili po zelo slabem upravljanju epidemije, zamujeni priložnosti za postavitev temeljev za pameten razvojni preboj ter po rušenju demokratične in pravne države. Zapomnili pa si ga bomo tudi po tem, da vlada s svojim ravnanjem za seboj pušča pogorišče. Opogumljeni s sprostitvijo fiskalnega pravila, nekritično podporo v parlamentu, poceni denarjem in dejstvom, da so pred nami volitve, je vlada pripravila oba predloga proračunov. Namesto razmisleka, kako naj Slovenija po epidemiji začrta svojo pot, da se v naslednjih desetih letih približamo najrazvitejšim državam, se je vlada žal šla kratkovidno politiko iz enega do drugega mandata in pripravila v takem duhu tudi proračuna za naslednji 2 leti, ki sta nerealna, temeljita na visokem zadolževanju, predviden razvojni potencial, ki bi ga morala izkazovati za prihodnost, pa je pod velikim vprašajem trenutno res visoke gospodarske rasti. Ta stihijski razvoj z velikimi količinami izposojenega denarja na kratki rok sicer deluje dobro, na srednji in dolgi rok pa ne. Gre za neodgovorno politiko do državne blagajne in tudi neodgovorno politiko do vseh nas, predvsem pa neodgovorno politiko do mladih generacij. Bojimo se, da s premalo domišljenim načrtom za okrevanje in odpornost zamujamo zgodovinsko priložnost. Seveda bomo šli naprej, a ne tako hitro in ne v takšni smeri, kot bi lahko; in ne tako, kot bi lahko bilo najbolj koristno za našo državo. Naj še enkrat ponovim. Proračunska izguba, ki jo je vlada ustvarila v lanskem in letošnjem letu, znaša 7,5 milijarde evrov. Za naslednji dve leti pa se predvideva še najmanj 4 milijarde primanjkljaja. Skupaj v štirih letih je ta znesek kar 11,5 milijarde evrov proračunskega primanjkljaja, ki ga vlada pokriva z zadolževanjem države, torej ljudi, državljanov, vsakega od nas. Mimogrede, če je bil slovenski dolg na prebivalca ob nastopu vlade Janeza Janša malce čez 15 tisoč evrov na prebivalca, je danes že več kot 20 tisoč evrov. Ta vlada je na vsakega Slovenca pridelala dodatnih 5 tisoč evrov dolga. In vse to brezglavo trošenje se dogaja kljub resnim opozorilom Fiskalnega sveta in ekonomskih strokovnjakov. Naj citiram ekonomista in rednega profesorja za področje mednarodnih financ dr. Mojmirja Mraka, ki je pred kratkim povedal, citiram: »Napoved Evropske komisije jasno kaže, da bo Slovenija imela prihodnje leto in leta 2023 najvišji strukturni primanjkljaj med članicami Evropske unije. Torej isti učinek gospodarske rasti, s katerim se država hvali, dosegamo z relativno višjim zadolževanjem kot drugi. To bo na srednji rok omejilo naše možnosti, ko bomo izhajali iz krize, in za zeleni preboj.« Res je, da je gospodarska rast letos visoka, ampak tako je v večini primerljivih evropskih držav. Dosegamo jo z visokim zadolževanjem, a gospodarska rast se bo po napovedih že v letih 2022 in 2023 precej znižala. Še vedno bo ostala visoka, mi pa še vedno govorimo o primanjkljaju. To je eden od problemov za strukturni primanjkljaj. Drugi pa je ta, da se upravičeno pričakuje, da bo Evropa slej ko prej vrnila fiskalno pravilo. Res je, verjetno ne takoj; sploh pa ne v takšni obliki, kot jo poznamo do sedaj, ampak vseeno – fiskalno pravilo bo zopet veljalo. To pa pomeni, da bo nova vlada morala naš primanjkljaj bistveno znižati. In še več, vlada ob visokem primanjkljaju, ki se ga pokriva z visokim zadolževanjem, želi še znižati davke. Na primer, predlog novele Zakona o dohodnini predvideva za leto 2022 zmanjšanje proračunskih prihodkov za okoli 250 milijonov evrov, v naslednjih štirih letih še dodatno, tako da bo primanjkljaj skupaj znašal skoraj milijardo. V proračunu pa vlada predvideva povišanje prihodkov iz pobrane dohodnine. Ne verjamemo, nam to preprosto ne gre skupaj. Pa da ne omenjam, da vlada finančno kaznuje sodno vejo oblasti, saj oba proračuna izkazujeta silno željo vladne ekipe po trenju saj veste česa pravosodnemu sistemu. Enako se dogaja tudi z Državnim svetom in z ostalimi nevladnimi institucijami. Kaj smo v Poslanski skupini LMŠ in v opoziciji želeli narediti drugače, pa nas niste upoštevali? Nerazumljivo nam je, da vlada še vedno zavrača predloge, s katerimi bi zagotovili sredstva za namestitev prezračevalnih sistemov in čistilcev zraka v izobraževalnih ustanovah, v vrtcih in drugih javnih ustanovah po državi. Že več kot leto zamujamo. Namesto tega vlada priporoča odpiranje oken. Mimogrede, december je. Se je pa našel denar za nakup prezračevalnih sistemov za potrebe Ministrstva za obrambo. Vse prav, vendar zakaj ne tudi za otroke, dijake, študente, starostnike?! Na žalost je vladna koalicija zavrnila tudi naš predlog, da se zagotovijo sredstva za reševanje stanja duševnega zdravja nekaterih otrok in mladine. Tako kot je vlada pozabila na otroke in mladino, je pozabila tudi na starejše. V proračunu ni zagotovila dovolj sredstev za dogovorjen dvig plač, zaslužen, zaposlenim v domovih za starejše, temveč se del tega stroška prenaša direktno na uporabnike storitev, torej upokojence. Eni te stroške plačujejo zelo težko. Nedomišljena je tudi politika na področju gospodarstva, raziskav in razvoja. Našega predloga, tako kot vseh drugih, enostavno niste podprli. Dobro delujoče in razvito gospodarstvo nam omogoča tudi socialno državo. Radi rečete, da je pogoj za uspešno družbo dobro delujoče gospodarstvo. Seveda ne moremo mimo popolne vladne ignorance do urejanja oskrbe s čisto pitno vodo na območju Anhovega, kjer prebivalstvo še vedno plačuje velik davek zaradi industrijskega onesnaževanja z azbestom. Prebivalci Anhovega imajo pravico do neoporečne pitne vode, mi v tej hiši pa dolžnost, da jim pomagamo oziroma da jim v četrtek zagotovimo sredstva za investicijo v nov vir in pripadajočo infrastrukturo. Amandma je vložen, samo še dovolj glasov potrebuje. Spoštovani, v Poslanski skupini LMŠ nas to stihijsko ravnanje z javnimi financami skrbi, saj se zavedamo, kaj pomeni taka višina izdatkov, ki se pokriva s slabimi 12 milijardami evrov dolga, od tega pa je bilo oziroma bo samo dobrih 5 milijard porabljenih za ukrepe, povezane z epidemijo. Ostalo se po našem mnenju troši prelahko, neodgovorno, brez resnega razmisleka, s pogledom žal samo v nov politični cikel. To vsekakor ni dobro, saj ni nobenega načrta, ki bi stabilnost javnih financ s takšnim dolgom zagotavljal tudi ob slabših gospodarskih razmerah, ko se bodo obrestne mere spremenile oziroma se že spreminjajo na vseh finančnih trgih. Vse se stavi na visoko gospodarsko rast, vendar bojimo se, da tudi ta ne zagotavlja mirnega spanca. Pred nami so veliki zdravstveni, ekonomski, okoljski in družbeni izzivi. Imamo pa vlado, za katero v LMŠ brez kakršnegakoli dvoma lahko zatrdimo, da se bojimo, vsaj bojimo, da naštetim izzivom ne bo kos. Dokaz za to je epidemija in stihijsko upravljanje z javnimi financami ter nerazumevanje, da je treba v družbi na strpen, spoštljiv, predvsem pa človeški način, ne z žalitvami, aktivirati vse potenciale, ki jih imamo, tudi tiste, ki se z nami ne strinjajo ali nam v določenih trenutkih tudi nasprotujejo. Vse to je velika nevarnost za našo prihodnost in za naš družbeni razvoj. V času vlade Marjana Šarca, ko smo vodili tudi Ministrstvo za finance, smo se hudo pogajali za vsak evro, skrbno tehtali, ali ga je smiselno uporabiti ali ne. Konec leta 2019 smo v blagajni zapustili skoraj 250 milijonov evrov presežka. Poleg tega smo zmanjšali javni dolg, tako nominalno kot v odstotku glede na BDP. Znali smo upravljati in voditi državo, dobro gospodariti z javni financami. Zato nas ta javnofinančni predvolilni predlog na račun prav vsakega prebivalca in prebivalke Slovenije skrbi. To je neodgovorno ravnanje do ljudi, do države, do prihodnosti. In če zaključim tako, kot sem začel, z rahlo prispodobo – bojmo se Danajcev, četudi prinašajo darove. Trojanski konj je bil lažno darilo, Troje pa zaradi arogance, zaslepljenosti in kratkovidnosti tedanjih oblasti ni več. Če je bila Troja izropana in požgana, kar je zgodovinsko dejstvo in mimo tega ne moremo, smo prepričani, da bo naša država tudi ta finančni cunami preživela. Preživeli smo že marsikaj, treba pa se je zavedati že danes, da bomo predvolilne darove iz obeh proračunov plačevali po volitvah, dolgove pa še dolgo po tem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Matjaž Han, predstavil bo stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Minister, kolegice in kolegi! Kmalu bosta minili dve leti od začetka globalne epidemije, ki je v bistvu svet vrgla s stečajev. Zaradi vseh posledic, ki jih je imela na družbo, ljudi in gospodarstvo, je bilo seveda od samega začetka jasno, da v njej ne bo mogoče slediti do tedaj zaukazani politiki varčevanja in zniževanja javnega dolga. To sicer zapovedujejo veljavna fiskalna pravila. V Sloveniji smo še bolj papeški od papeža glede fiskalnega pravila kot drugje. Jasno je bilo in je še, da nobena država ne bi zmogla brez proračunskih primanjkljajev in brez dodatnega zadolževanja, s katerim se financirajo ukrepi za omejitev okužb, za zdravljenje obolelih ter pomoč prizadetim ljudem, organizacijam, institucijam in seveda gospodarstvu. Vsi razumemo, da moramo ne le trošiti, da bi premagali to krizo, temveč tudi investirati, da bi okrepili svojo odpornost in predvsem sisteme solidarnosti, katerih šibkosti je razgalila epidemija. Slovenija je z nastopom pandemije dobila novo vlado – sicer ne vem, kaj je hujše –,v kateri je mnogo tistih, tudi sedanji minister za finance, ki je vselej javno prisegal predvsem na dvoje, in to je strogo disciplino, vključno z vzdržnostjo in preudarnostjo pri javnih financah. Po dvajsetih mesecih dela te vlade pa lahko rečem, da so se vsi ti miti na nek način razblinili, v bistvu jih ni več. Razmah okužb je danes na vrhuncu. Slovenija je zaradi epidemije ne kolenih. Vlada pa se je v tem času zadolžila za več kot 8 milijard, a le polovico tega zneska je namenila za ukrepe, povezane z epidemijo. Proračunski primanjkljaj je dosegel 8,4 % BDP. Lani je v proračunu zazevala 3,5 milijardne težka luknja, letos pa se približuje že štirim milijardam. Letošnjo dovoljeno porabo je vlada presegla za več kot milijardo in pol evrov. V proračunih za naslednji dve leti pa načrtuje še dodatno zadolževanje, in sicer v višini skoraj 5 milijard. Proračunski načrti so bili od nastopa vlade in epidemije že večkrat spremenjeni. Proračun za prihodnje leto je bil na primer spremenjen že novembra lani, skupaj z rebalansom za letošnje leto. Ni mogoče spregledati, da realizacija povsem odstopa od okvirjev, ki jih je potrdil ta državni zbor. Vlada je preprosto izgubila nadzor nad odhodki. Vprašanje je samo, ali je to zavestno, ali pa zaradi svojega neznanja. Najbolj jasen pokazatelj, kako nerealni so njeni načrti, je realizacija črpanja evropskih sredstev, medklic, a na ta sredstva največ dajemo. V veljavnem proračunu za letos je napovedala črpanje v višini 1,6 milijarde. Oktobra je v zaključnem računu za lani letošnjo realizacijo ocenila na milijardo in 200 milijonov evrov. V resnici pa je do danes uspela počrpati le polovico tega, še manj, 620 milijonov evrov. Služba Vlade za razvoj in kohezijsko politiko od planiranih 219 milijonov porabe do danes ni uspela porabiti, ne boste verjeli, 7 milijonov evrov. Za plače je že pred začetkom tega meseca vlada porabila več, kot bi smela porabiti v celem letu in zdaj seveda uporabnikom denar zagotavlja s prerazporeditvami. Javni dolg, spoštovani gospe in gospodje, narašča dvakrat hitreje kot v povprečju Evropske unije, a vladajoča koalicija s podporniki namerava in nadaljuje s trošenjem denarja vsepovprek. Štejejo milijone in milijarde, ki naj bi jih dali ljudem, pri tem pa se niti enkrat ne vprašajo o rezultatih tega početja. Je pa res, volitve so pred vrati. Pri vsem tem pa si vlada pred Državni zbor dovoli priti brez rebalansa proračuna za letos. Prinesla je le proračunski odlok, s katerim bi enormno povišala prag dovoljenje porabe, ki pa bi jo seveda in ki jo razporeja samovoljno z odloki in s prerazporeditvami, brez kritičnih vprašanj opozicije, strokovne javnosti in seveda daleč od te javnosti. Četudi fiskalna pravila začasno ne veljajo, pa še vedno velja, gospe in gospodje, 148. člen Ustave ter 40. in 41. člen Zakona o javnih financah, ki zahtevajo, da so vsi prihodki in odhodki države vključeni v proračun. Ti zakoni in ta ustava še vedno drži v naši državi. Vlada tako od nas pričakuje podpis bianko čeka, s katerim bo samovoljno razporejala denar, njegovo porabo pa bojo lahko presojali vsi skupaj šele čez eno leto, ko bo pripravljen zaključni račun za letošnje leto. Takrat verjetno te koalicije več niti ne bo. Pred nami, spoštovani, so zato predlogi, ki niso le v nasprotju z vsakršno odgovornostjo in, če želite, zdravo pametjo, temveč si upam trditi, da tudi v nasprotju z zakoni, za Ustavo bom bolj previden. Vlada se obnaša, kot da poceni zadolževanja ne bo nikdar konec in začasnosti pravil o vzdržnih proračunih ali pa fiskalnega pravila, da fiskalno pravilo se nikdar več ne bo vrnilo nazaj. Zato sta za moje pojme v vseh teh okoliščinah, ki sem povedal, ta dva proračuna, prvič, vsaj prvi nepotreben, saj je dopolnjen proračun za leto 2022 sprejet, drugič, nerealen, ker ne eden ne drugi ne predvidevata konca obdobja brez fiskalnih omejitev, in, tretjič, nevaren, ker trajno posplošuje strukturo proračuna in dela zaradi tega Slovenijo zelo ranljivo. Je pa ta predlog proračuna, predvsem sprememb 2022, namenjen, kot sem že prej dejal, predvolilnim darilom ter predvolilnim in povolilnim kupčkanjem. Proračunski predlogi tako temeljijo na nepregledni ter ustavno in zakonsko sporni presežni porabi za letos, ki je spremembe proračuna ne urejajo. Prav tako proračuni ne vključujejo – to, kar je rekel predhodnik pred mano – vladnih načrtov o davčnih spremembah, samo Zakon o dohodnini sesuje proračun do obisti. Ker letošnja realizirana poraba že presega načrtovano za več kot 1,5 milijarde, bi bilo seveda smiselno, predvsem pa nujno, da vlada omogoči transparenten pregled nad presežno porabo in predlaga rebalans za letos. Iz proračunskih načrtov ni mogoče razbrati vladnih prioritet, saj sredstva povečujejo praktično vsem proračunskim uporabnikom. Le stežka bomo vsi skupaj našli postavke, kjer se sredstva nižajo, a kljub temu nam vendarle podroben pregled da uvid v vladno ideološko zaslepljenost. V času epidemijske krize, inflacije in rastočih cen energije vlada niža postavke za socialne pomoči. Koalicijski poslanci in njihovi podporniki pa z amandmaji še dodatno obremenjujejo vsa predvolilna darilca, ne da bi pomislili na njihovo ceno. Vidimo lahko znižanja sredstev za kulturne programe in delovanja nevladnih organizacij, predvsem pa bode v oči, da si želi vlada podrediti neodvisne državne inštitucije, saj pri pripravi proračunov ni upoštevala finančnih načrtov, na primer sodne veje oblasti, Ustavnega in Vrhovnega sodišča, Sodnega sveta, Vrhovnega tožilstva, kot tudi ne Državnega sveta in našega Državnega zbora. Nekoč je nekdo rekel, da je proračun ideologija, prelita v številke; in ti, dragi moji kolegice in kolegi, proračunski predlogi to dokazujejo. Vlada ne le da ne posluša, temveč zares verjame, da se morajo vsi podsistemi podrediti eni komandi. In še nekaj je vidno iz proračunskih predlogov. Ta vlada enostavno ponavlja vzorce, ki smo jih vajeni iz preteklih vlad pod vodstvom Slovenske demokratske stranke. Najprej popolna izguba samokontrole pri zadolževanju ter na nek način brezglavo trošenje, pri katerem je važna le poraba, ne pa tudi njegova učinkovitost. Vse to pa se prenaša na naslednje vlade in na bodoče generacije. Drugič, davčni rezi, s katerimi se osiromaši državna blagajna do te mere, da ta državna blagajna ne zmore več pomagati ljudem in gospodarstvu. In tretjič, nato pa seveda sledijo varčevalni načrti, ki jih ni mogoče uresničiti drugače kot z ostrimi rezi in raznimi ZUJF-i, ki jih pa na koncu najbolj občutijo najšibkejši, takoj zatem pa se zaradi znižanja javne porabe ustavi še tako opevana gospodarska rast. Vlada sicer zatrjuje, da novega ZUJF-a ne bo, a kako drugače si lahko razlagamo predvideno znižano porabo v letu 2023, če vlada ne predlaga nobenih ukrepov, s katerimi bi zajezila stroške, ki jih je s svojimi odločitvami trajno vgradila v strukturo proračuna. V zgolj 20 mesecih, kljub epidemiji, nas je vlada iz proračunskega presežka pripeljala med 5 najslabših držav v Evropski uniji, ki bodo ob vnovični uveljavitvi dolžniških omejitev prve tarče, od katerih se bo zahtevalo krčenje javne porabe. Iz vsega tega lahko potegnemo le en sklep; ta vlada zagotovo načrtuje ZUJF, le govoriti si ne upa o njem. Računa na to, da si bo z vsem temi obljubami zagotovila nov mandat, v katerem bo lahko vladala še bolj samovoljno in še bolj na nek način na svoj način. Spoštovani, Socialni demokrati že ves čas opozarjamo na po našem mnenju tri ključne napake vlade pri finančnem odzivu na pandemijo. Prvič, vlada je po moje naredila napako pri garancijski shemi, ki naj bi z garancijami 2 milijard preko bank omogočila potrebno likvidnostno pomoč gospodarstvu. Druge države so na ta način primarno pomagale gospodarstvu, pri nas pa se denar kopiči v bankah. Pri nas so podjetja odlagala plačila davkov in prejemala denarno pomoč in s tem seveda obremenila javni dolg, ki bi ga po našem mnenju uspešna garancijska shema obremenila v veliko veliko manjši meri. Tudi bančna regulacija pri tem ni bila v pomoč. Drugič, pri pomoči je vlada za razliko od drugih držav širokogrudno in neusmerjeno izplačevala za milijardo dodatkov, namesto da bi dejansko nominalno vsem izplačala nadomestilo za življenjsko izpostavljenost, predvsem tistim, ki so res bili v stiku z vsemi covid bolniki. Ogroženost življenja zdravstvenega delavca bi lahko po moje ustrezneje nagradila, denimo glede na čas in obseg izpostavljenosti. Šele – in to moram pohvaliti – z zadnjim dvigom plačnih razredov zdravstvenemu osebju se je po našem vlada pravilno in ustrezno odzvala. Tretjič, za denar Evropske unije iz mehanizma za okrevanje in odpornost je vlada po našem mnenju pripravila neambiciozen nacionalni Načrt za okrevanje in odpornost, ki ne uporablja temeljne predpostavke, da finančni izzivi pred nami od nas zahtevajo najboljšo kombinacijo financiranja vseh oblik vlaganj – v ljudi, v reforme in v projektne vsebine ter v infrastrukturo. S kombinacijo povratnih in nepovratnih virov se mora povečati multipliciranje evropskih sredstev v največji možni meri. Če kdaj, bi v teh časih pričakovali, da bodo proračunski dokumenti deležni dialoga in dogovora; pa smo priča seveda ravno nasprotnemu. Aktualna vlada žal ne posluša nikogar, ne opozicije, ne socialnih partnerjev, ne nevladnih organizacij in ne civilne družbe nasploh. In rezultat po vsem tem, kar smo slišali ne samo iz vrst politike, temveč tudi iz vrst stroke, od raznih ekonomistov, analitikov in tudi proračunskih uporabnikov, sta pred nami, da ne pretiravam, če rečem, ena najbolj vprašljivih proračunov v zgodovini države. Ta namreč testirata pot v finančno pogubo, ki jo bodo z enormno ceno odplačevale številne prihodnje generacije. Socialni demokrati k temu javnemu finančnem pogromu, če želite, ne bomo prispevali svojih glasov in bomo glasovali proti predlaganim proračunskim dokumentom.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Luka Mesec. Predstavil bo stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala lepa in lep pozdrav! Tudi sam bom začel z opazko, ki jo je izrekel že moj predhodnik, to je, da je proračun politika, prelita v številke. V več sto straneh tabel je treba namreč poiskati zgodbo in zgodba, ki jo tokrat na dva proračuna prinašata, je, da si vlada z njima kupuje oblast v državi. Proračuna sta namreč nastavljena takole. Proračun za leto 2022 bo imel že sedaj drugi največji strukturni primanjkljaj v Evropi, minus 5,5 %, to so podatki Evropske komisije, za nami je samo Romunija. In v ta podatek minus 5,5 % sploh še niso všteti stroški dolgotrajne oskrbe, nedavni dvigi plač in dohodninska reforma, s katero nameravate še za 800 milijonov evrov zarezati v prihodke državnega proračuna. To sploh ni všteto, pa smo že zdaj drugi najslabši v Evropi. Obnašate se približno tako, kot se je obnašal predsednik Trump v ZDA. Njegova proračunska ekonomika je dobila kar naziv trumponomika. Pomenila pa je naslednje. Po eni strani davčne reze, predvsem za bogate, po drugi strani pa je vsem obljubljal več – večjo porabo, več za investicije in tako dalje. Tako se obnaša tudi ta vlada. Da bi ohranili obraz, in tukaj prehajam na proračun za leto 2023, kot neka resna konservativna stranka, pa pravite, da boste v letu 2023, ko te vlade več ne bo seveda, zmanjšali prihodke proračuna za kar 800 milijonov evrov, pri čemer, kot opozarja Fiskalni svet, ukrepi ali politike, s katerimi naj bi to dosegli, sploh niso predstavljeni. To prevračate na hrbet vlade, ki vas bo nadomestila. Proračuna, ki sta pred nami, sta izrazito predvolilna. Vlada si s proračunom 2022 tako rekoč želi kupiti čim večjo priljubljenost pri ljudeh in se požvižga na to, kakšne srednjeročne učinke bo to imelo. Ampak če gremo po vrsti. V Levici nismo med tistimi, ki bi zagovarjali fiskalna pravila. Nasprotno, ves čas smo jim nasprotovali. Prav tako nismo med tistimi, ki ob vseh teh zgodbah opozarjajo predvsem na dolg. Mi smo absolutno na stališču, da država mora med krizo voditi tako imenovano ekspanzivno fiskalno politiko. Torej ko se gospodarstvo ustavlja, ko imamo krčenje produkcije, BDP-ja, upadanje zaposlenosti, poviševanje brezposelnosti, mora država intervenirati z višjo državno porabo. Prav je tako. Ampak treba se je pa vprašati dvoje: ali je ta poraba smiselna in ali na srednji rok prinaša pozitivne učinke. Če smo se v prejšnjem desetletju lahko nečesa naučili, je tole. V prejšnjem desetletju, po krizi 2008, so v Evropski uniji še veliko več škode od same finančne krize, ki je izbruhnila v letih 2007 in 2008 na obeh straneh Atlantika, povzročili varčevalni ukrepi, v katere so prisilili zlasti evropske države. Varčevalni ukrepi, ki so jih takrat izvajali, naprej so z milijardami evrov reševali banke, potem pa račun izstavili ljudem. Isto zgodbo smo lahko spremljali pri nas, najprej je prišlo reševanje bank, vse skupaj je v nekaj letih zneslo 5 milijard evrov, približno toliko kot covid kriza, temu pa so sledili varčevalni ukrepi. Se pravi, na račun socialne države, na račun najrevnejših, celo vdove so izgubile vdovske pokojnine in tako naprej, je bilo pa treba te luknje v proračunu krpati. In tam so nastale politične težave, ki jih v Evropi spremljamo še danes, in tam je konec koncev nastalo izgubljeno desetletje. Treba je poudariti, da se številne države po tem tretmaju niso pobrale iz krize niti do covida. Takrat je bila še vedno približno v krizi Italija, Grčija in tako dalje. Skratka, iz te zgodbe so se v Evropi na srečo nečesa naučili. Tokrat Evropska unija ni pristopila na način, da bi krizo enostavno zgrnila na ramena držav, ni pristopila na način, da bi rekla, naj se vsaka država znajde po svoje, ampak so se odločili za drugačen pristop. Evropska centralna banka garantira odkupe državnih obveznic. Šlo se je v obsežne programe pomoči v borbi proti gospodarski krizi, ki je bila sočasna s covidom, in državam so na voljo povratna sredstva, nepovratna sredstva in poceni krediti. Če primerjamo s podatki izpred desetletja, v letih 2012 in 2013 se je Slovenija zadolževala tudi po več kot petodstotni obrestni meri. Za leto 2020/2021, ko je Evropska unija vodila drugačno politiko, pa je bila tehtana obrestna mera za slovenski dolg 0,18 %, se pravi pod inflacijsko stopnjo. In v taki situaciji se v Levici strinjamo, da je bilo več kot smiselno iti v ekspanzivno politiko, več kot smiselno najeti dolg; ampak problem pa je, kako se je ta dolg porabljal. Kot sem rekel prej, treba ga je gledati skozi dva kriterija. Prvi je, kakšni so njegovi kratkoročni učinki, drugi pa je, ali na srednji rok gradi odpornost prebivalstva in države na bodoče krize. Tukaj pa vlada pogrne na obeh kriterijih. Za covid ukrepe bomo vse skupaj dali približno 5 milijard evrov. Podatki pa kažejo naslednje, v letu 2020 smo bili po povečanem primanjkljaju v Evropski uniji na četrtem mestu, po padcu BDP pa smo bili kljub temu deseti. Se pravi, četrti po tem, koliko smo povečali državno potrošnjo, deseti po tem, koliko nam je kljub temu upadel BDP, kar nas ne sme preveč čuditi. Vlada je recimo za covid dodatke v javnem sektorju do sedaj zapravila kar 900 milijonov evrov. Najbolj podjeten kirurg si je od tega izplačal 70 tisoč evrov, kar bi lahko recimo v bolj smiselni porabi v raziskovalnem sektorju pomenilo zaposlitev dveh mladih raziskovalcev za celo leto. Vprašljive so državne pomoči. Vlada je v nasprotju s tem, kar smo v Levici ves čas opozarjali, da je treba garancijske sheme za podjetja nastaviti pogojno, se pravi sredstva pogojevati s tem, da delovna mesta tudi zares ohranjajo, razdeljevala sredstva brezpogojno. In posledica je bila, da smo zaradi tega v najbolj skrajnih primerih, če pogledamo podjetja Safilo ali pa Adient, videli celo, da so lastniki pobasali državne subvencije, nato pa umaknili proizvodnjo iz Slovenije in za seboj pustili več sto brezposelnih. In konec koncev je treba spomniti na to, da smo kljub tej enormni državni porabi, vse skupaj bomo govorili o 5 milijardah evrov, prvi na svetu po okužbah s covidom-19, kar ima seveda tudi nekaj s tem, kot je bilo že prej opozorjeno, da so se prezračevalniki namestili na Ministrstvu za obrambo, nimamo jih pa v šolah ali pa v domovih za starejše. In v naslednjih letih se bo treba vprašati potem, koliko denarja se je izgubilo s korupcijo, še vedno ostaja neraziskano, kako so se kupovale maske, kako so se kupovali ventilatorji, kako so se kupovali in se še kupujejo testi in hitri testi. Je pa ena stvar jasna. Ko se vprašamo, kam je šel denar, bomo videli, da so se prihranki slovenskih gospodinjstev na bankah od avgusta 2020 do avgusta 2021 z 22 milijard evrov povečal na 24 milijard evrov. Premožnejšim gospodinjstvom, tistim, ki lahko varčujejo, ki ne živijo iz rok v usta, se je med covid krizo nabralo za 2 milijardi evrov prihrankov. To tudi nekaj pove o tem, koliko smiselna je bila ta poraba. In nenazadnje je treba tudi povedati, da je ta vlada izgubila nadzor nad proračunom. Pred obravnavo teh dveh proračunov smo v parlamentu obravnavali proračunski odlok za leto 2021, kjer je treba poudariti, da ste čez prvotni proračunski načrt šli že za 4 milijarde evrov in pol, v katerem ste predlagali, da dobi vlada še 670 milijonov evrov v svoje roke, ki niso razporejeni v proračunskih dokumentih, kar je, mimogrede, protiustavno. 148. člen Ustave je zelo jasen: »Vsi prejemki in izdatki za financiranje javne porabe morajo biti zajeti v proračunih države.« Teh 670 milijonov ni razporejenih v proračunu države, pač pa si vlada pridružuje pravico, da s tem denarjem razpolaga, kakor hoče. Pravite – potrebujemo ga za nujne investicije v zdravstvu in za izvajanje PKP9; kjer vas je na laž postavil že Fiskalni svet, ki je jasno povedal, da znesek teh ukrepov ne dosega niti polovice 670 milijonov, kar pomeni lahko samo dvoje, A, izgubili ste nadzor nad izdatki za covid dodatke in za plače, ali, B, rezervirali ste si denar za kupovanje predvolilnih daril vaši ciljni javnosti. In zdaj počasi prehajam na leto 2022. Ta pridržek, da lahko vlada mimo proračunskih dokumentov razporeja denar, ste vpisali tudi v zakon o izvajanju proračunov za naslednji dve leti. V opoziciji smo pripravili amandma, ki je bil v soboto zavrnjen, kar zopet nakazuje na predvolilno naravnanost teh dokumentov. Se pravi, vlada bi v predvolilnem letu rada imela v določeni meri proste roke pri tem, kako bo denar trošila mimo proračunskih dokumentov, če se ji bo to zazdelo. In drugič, zdaj sem precej časa porabil za pogled nazaj, v prejšnji dve leti, ker je bistven tudi za pogled naprej. Če presojamo to državno porabo po kriterijih, ki sem jih omenil, se pravi kratkoročna učinkovitost in srednji rok, bomo ugotovili, da sta za nami dve izgubljeni leti. Namesto da bi v časih, ko je bil denar poceni, ko smo imeli Evropsko unijo – za spremembo glede na prejšnjih deset let – na svoji strani, z denarjem postorili kaj koristnega, recimo zgradili stanovanja, modernizirali zdravstvo, gradili domove za starejše, investirali v znanost ali raziskave ali se pripravljali na zeleni preboj, ste denar več ali manj potrošili za sprotno porabo. Nekaj se ga je zlilo v prihranke, nekaj so ga pobasala podjetja, ki niso ohranjala delovnih mest, nekaj so ga dobili ljudje v javnem sektorju, tukaj govorim predvsem o najbolje plačanih kirurgih, za katere je vprašljivo, a so v tem času sploh kaj povečali svojo produktivnost. Ni se pa za srednji rok postorilo nič. Prve resne investicije v tem smislu prinaša šele proračun za leto 2022, ko se povečuje predvsem postavke na Ministrstvu za infrastrukturo, za železnice in ceste. Nekaj se bo namenilo tudi za zdravstvo, ampak tukaj je treba povedati, da se najbolj v galopu povečujejo sredstva za obrambo. Investicije v Slovensko vojsko bodo v naslednjih dveh letih znesle 133 milijonov več kot investicije v zdravstvo. Minister za obrambo Matej Tonin je rekel, da naj bi obrambni proračun do leta 2028 dosegel 1,6 %, v resnici bo ta postavka realizirana že leta 2023. Leta 2023 bo ta postavka znašala 896 milijonov evrov, kar pomeni, da so izdatki za orožje in za vojsko tisti, ki v teh časih rastejo najhitreje. Tukaj je treba poudariti, da je to neproduktivna potrošnja, ker z boxerji, oklepniki, orožjem, ki ga kupujemo, ne bo ustvarjeno niti eno delovno mesto v Sloveniji, gre za uvoz tuje tehnologije. V nasprotju s tem pa stvari, na katere mi opozarjamo in smo pripravili amandmaje, prinašajo koristi državljanom in državljankam Republike Slovenije. Kot prvo, treba bi bilo intenzivirati investicije v zdravstvo. Predvsem se nam zatika na primarni ravni, kjer primanjkuje kadra in kapacitet, vlada pa je ob vseh milijardah, ki jih razdeljuje, v naslednjih dveh letih za primarno zdravstvo odredila 7,5 milijona evrov v proračunih in pravi, da bodo manko pokrpale občine. Občine tega ne bodo pokrpale, ker jim sočasno s tem zmanjšujete dohodnino, dohodnina pa je bistven priliv v občinske proračune, od 800 milijonov evrov izpada se bo kar 400 milijonov evrov poznalo v proračunih občin. Minister bo seveda odgovoril, da se to popravlja s tem, da se povečuje glavarino, da bodo občine dobile 90 oziroma 95 milijonov več v naslednjih dveh letih, ampak to ne bo nadomestilo niti polovice izpada. Če boste kompenzirali ta sredstva iz drugih postavk, pa seveda pomeni, da bo treba proračun krčiti na drugih ravneh. Potem imamo problem kratkovidnosti teh proračunov. Medtem ko se dražijo goriva, energenti, hrana, se sredstva za socialno varnost krčijo oziroma ostajajo enaka. Namesto da bi izračunali novo raven minimalnih življenjskih stroškov, ste sredstva pustili taka, kot so, kar pomeni, da boste najrevnejše dele prebivalstva ob teh trendih, dražjih cenah izpostavljali revščini. Dražijo se stanovanja. V prestolnici za kvadratni meter povprečnega stanovanja plačate že okrog 4 tisoč evrov. Kljub temu je edina resna postavka za stanovanja v nacionalnem Načrtu za okrevanje in odpornost 60 milijonov evrov, kar je bistveno manj od tega, kar bi ta država potrebovala. Če bi hoteli zgraditi 10 tisoč manjkajočih javnih najemnih stanovanj, bi potrebovali 900 milijonov evrov; torej denar, ki ste ga porabili za recimo dodatke v javnem sektorju, ali pa denar, ki ga boste porabili za investicije za nabavo orožja. Potem podnebje. Vsi vemo, da po covid krizi bo glavna zgodba, na katero se bo treba pripravljati, podnebna kriza. Postavke pa izgledajo takole. Prilagajanje na podnebne spremembe na treh različnih ministrstvih skupaj znesejo 50 milijonov evrov, kar je več kot prej, ampak hkrati pa se ista postavka na Ministrstvu za finance s 374 milijonov zmanjšuje na nič. Torej bo neto učinek vaših podnebnih politik minus 324 milijonov evrov, na pripravi na podnebno krizo celo šparate, ob tem zelo radodarnem proračunu nasploh. Če potegnem črto, v zadnjih dveh letih smo bili priča predvsem velikemu zapravljanju denarja in kaže, da ne bo nič drugače po sprejetju teh proračunov. Na eni strani bi nižali davke z dohodnino, predvsem za bogate, najbolje plačane, po drugi strani pa obljubljate, da boste na veliko investirali v zdravstvo, kjer smo videli, da situacija ni taka, v domove za starejše, kjer zopet ne dosegate obljub. Dosegate jih predvsem pri nabavah orožja in res je, nekaj več denarja bo v naslednjem letu za infrastrukturo. Ampak to vlado se bomo po njeni proračunski politiki zapomnili na podoben način, kot so si v Ameriki Donalda Trumpa, se pravi kot nekoga, ki se za priljubljenost, ki si jo kupuje, požvižga na to, kako izgledajo javne finance. Po eni strani bi nižal davke, po drugi strani pa obljubljal vse sorte stvari, ne glede na to, ali so realistične ali ne. Ljudje niso neumni in to se bo jasno videlo tudi na volitvah. Naš skupni problem pa je, da vas očitno ne zanima, kaj bo po teh volitvah in kakšno zapuščino boste tudi v javnofinančnem smislu pustili naslednjim vladam. Zato nobenega od proračunskih dokumentov za naslednji dve leti v Levici ne bomo podprli.
Hvala lepa. Na vrsti je še gospod Jožef Horvat, kot zadnji bo predstavil stališče Poslanske skupine NSi. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovani gospod minister, dragi kolegice in kolegi! Čeprav so naše misli že kar nekaj časa pri zdravstvenem osebju, ki rešuje človeška življenja, najdragocenejše, kar imamo, kar je tudi nenazadnje temeljna človekova pravica, življenje namreč, se je treba, in prav zaradi tega, toliko bolj racionalno lotiti proračunskih dokumentov, ki so na dnevnem redu. Pa morda za osvežitev spomina. Ta vlada je nastala zato, ker je prejšnja vlada odstopila. Sama je odstopila. Prejšnja opozicija ni vrgla prejšnje vlade. In ta vlada tudi posluša. Posluša tudi opozicijo. Zato podpiramo in smo podprli in še bomo podprli kakšen dober opozicijski zakon, proračunske amandmaje in tako naprej. Predvsem pa so za nas in za to vlado izjemno pomembni, več kot dragoceni regijski obiski, kjer se srečujemo s ključnimi ljudmi, odločevalci, odgovornimi za razvoj posameznih regij, in jih poslušamo, kaj naj še izboljšamo, kaj naj naredimo, da bo življenje ljudi lažje in lepše. Ne bom na široko govoril, koliko pohval na teh regijskih obiskih dobiva vlada. In prav to nam daje motivacijo. To, kar pravijo ljudje na terenu, to nam daje motivacijo, nam – poslancem in poslankam Nove Slovenije, da tukajle lahko napovem, da bomo soglasno podprli Predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2022 in Dopolnjen predlog proračuna Republike Slovenije za leto 2023. Izražam tudi najprej zadovoljstvo, da je trenutno predsedujoči ECOFIN-u tukaj prisotni minister gospod Šircelj odprl vprašanje posodobitve proračunskih pravil, o katerih smo danes že govorili in še bomo, za katere je nekdanji minister za finance gospod Mramor povedal, da gre za rocket science, raketno znanost. Samo po sebi to pomeni, da gre za izjemno nepregledna pravila, ki morda – se strinjam s tistimi, ki pravijo – onemogočajo razvoj držav članic Evropske unije. Upam in pričakujem, če ne sedaj, da bo to uspelo francoskemu predsedovanju, da bomo prišli do novih pravil, bolj sprejemljivih, razvojno naravnanih in tako naprej. Gospe in gospodje, v tednu, ko je bila osrednja pozornost javnosti namenjena protestnikom, ki so zakorakali na ljubljansko obvoznico, odločanju Ustavnega sodišča o PC-pogoju v javni upravi in obrednemu podpisovanju sporazumov že večkrat propadle koalicije, so skoraj spregledani proračunski dokumenti, ki bodo zaznamovali javne finance in naše življenje prihodnih let. Priprava sprememb proračuna za leto 2022 in proračuna za leto 2023 je potekala v okoliščinah postopnega okrevanja gospodarstva in v razmerah, ko na delo in življenje še vedno močno vpliva epidemija covida-19. Ta je vse od začetka pojava virusa pri prvih mesecih leta 2020 močno spremenila obseg in strukturo proračunskih prihodkov in izdatkov. Proračunska politika se je prilagodila novonastalim razmeram na način, da, prvič, zagotavlja sredstva za financiranje zaščite zdravja prebivalstva, mislim na cepiva, cepljenje, testiranje, zdravstveno oskrbo, zaščitno opremo. In drugič, zagotavlja podporo gospodarstvu in prebivalstvu za omilitev posledic epidemije, mislim na financiranje čakanja na delo in skrajšanega delovnega časa, delno kritje fiksnih stroškov, mesečni temeljni dohodek, turistični boni in tako naprej. S tem je vlada omogočila razmeroma hitro okrevanje gospodarstva v letu 2021, ki se bo po ocenah nadaljevalo tudi v letih 2022 in v letu 2023. K temu bodo pomembno prispevale tudi razvojno usmerjene proračunske politike preko podpore okrevanju in odpornosti gospodarstva tako iz domačih kot evropskih virov. Pri tem ne more biti dvoma, da priprava obeh navedenih proračunov poteka v negotovih razmerah, povezanih z obvladovanjem epidemije in okrevanjem gospodarstva ter posledično s spremenljivimi makroekonomskimi okoliščinami. Splet ekonomskih in proračunskih politik bo tako osredotočen na umik začasnih ukrepov za obvladovanje posledic epidemije ter izvajanje strukturnih ukrepov za povečanje odpornosti gospodarstva, ki bodo podprti z investicijami na ključnih področjih. Denar, kot izhaja iz proračunskih dokumentov, denar gre za ljudi. In politika ima dolžnost, da dela za ljudi, za skupno dobro. Denar gre za vrtce, osnovne šole, za domove starejših, za razvoj, za znanost, za raziskave, za gospodarstvo, za infrastrukturo in tako dalje. Denar ne gre v bančne ali kakšne druge luknje. Vlada niti enemu državljanu ne bo odvzela premoženja, 100 tisoč razlaščencev se ne sme nikoli več ponoviti. To so tisti, s katerimi se ta trenutek ukvarja Evropsko sodišče za človekove pravice, država Slovenija pa se bo še morala. Trendi so ugodni, gospodarska rast, potrošnja, investicije in zaposlenost naraščajo. Pri pripravi proračunov za leto 2022 in 2023 je vlada upoštevala izredne razmere, ki so še vedno posledica globalne pandemije covida-19 na eni in zelo dobrih gospodarskih obetov za prihodnost na drugi strani. Za letošnje leto Umar napoveduje 6,1-odstotno gospodarsko rast. Za prihodnji dve leti pa 4,7 % v letu 2022 in 3,3 % v letu 2023. Z leve strani političnega spektra slišimo kritike, da se hvalimo, da se vlada hvali z visoko gospodarsko rastjo, to je 6,1 %, IMF celo več, Evropska komisija celo več – 6,4. Ampak poglejmo nominalne številke. BDP, nominalno za leto 2019, je znašal 48,4 milijarde evrov, za leto 2020 je res padel iz razumljivih razlogov na 46,9 milijarde evrov, leto 2021 – ocena 50,4 milijarde evrov, leto 2022 – ocena 53,4 milijarde evrov in leto 2023 – 56,1 milijarde evrov. Torej BDP nominalno narašča. Ugodni so tudi trendi gibanja potrošnje, investicij in zaposlenosti. Brezposelnost je septembra padla pod 4 %, kar je zgodovinsko nizko. Zaradi ugodnih razmer rasti BDP in nizkih obrestnih mer naj bi se zmanjšal tudi dolg države v deležu BDP in stroški za obresti. Dolg, ki bo letos predvidoma znašal 78,5 % BDP, prihodnje leto pa 77,5 % BDP, je še vedno tudi pod povprečjem evroobmočja, ki je nad 100 % BDP. Pod črto, gospe in gospodje, Slovenija se podpovprečno zadolžuje in Slovenija dosega nadpovprečne rezultate. Zadovoljni smo z razvojno in investicijsko naravnanim proračunom. Za prihodnje leto vlada predvideva prihodke v višini 11,4; odhodke pa v višini 13,9 milijarde evrov. Primanjkljaj 2,4 milijarde evrov oziroma 4,6 % BDP je za 10,7 % višji, kot smo ga načrtovali lani, saj bodo nekateri ukrepi za pomoč ob pandemiji potrebni tudi prihodnje leto. Investicije v zdravstvu in druga področja, dodatek tudi upokojencem, dovolite nekaj besed o tem. Bistveno so se povečale naložbe v zdravstvu. Na tem področju v obeh letih vlada predvideva za približno 200 milijonov evrov investicij na leto. Bistveno naj bi narasle investicije tudi v domove za starejše. 38 milijonov, upoštevajoč tudi amandma, če bo sprejet, 38 milijonov bomo za domove starejših namenili prihodnje leto in približno 28 milijonov evrov za leto 2023, torej skupaj 66 milijonov evrov za domove za starejše. Treba je še povedati, da se je ravnokar zaključil tudi razpis z naslova React-EU, kjer je bilo na nek način razdeljenih približno 93 milijonov evrov. Investicijsko naravnan proračun predvideva tudi investicije v prilagajanje podnebnim spremembam, trajnostno mobilnost, raziskave in razvoj, dolgotrajno oskrbo in vzdrževanje voda oziroma vodotokov. Profitirali bodo tudi občinski proračuni, saj se prihodnje leto povprečnine dvignejo s 628,20 evra na prebivalca na 645 evrov v letu 2022 in na 647 evrov na prebivalca v letu 2023. Dodatek k pokojninam je predviden tudi za upokojence. Prihodnje leto junija bodo prejeli med 140 in 450 evri, odvisno od višine njihove pokojnine. V Novi Sloveniji smo zadovoljni ob veliki enotnosti v Državnem zboru pri investicijah v zdravstvo. Zadovoljni smo, da je Državni zbor, glede na današnje razmere presenetljivo, enotno, s 86 glasovi »za« in 2 »proti« potrdil zakon o zagotavljanju sredstev za investicije v slovensko zdravstvo. Gre za dobri 2 milijardi evrov v naslednjem desetletju, kar pomeni, da bomo tudi leta 2031, hvala bogu, še vedno imeli javno zdravstvo. Javno zdravstvo. Oba univerzitetna klinična centra naj bi dobila skupno 763 milijonov evrov, splošne in negovalne bolnišnice – 557 milijonov, specialne bolnišnice – 214 milijonov, primarno zdravstvo, to so zdravstveni domovi po naših občinah, 200 milijonov in tako naprej. Znanstvenoizobraževalne ustanove na področju medicine bodo prejele 200 milijonov evrov, 50 milijonov pa gre za druge znanstvenoizobraževalne ustanove na področju zdravstva. Spoštovani, dovolite še nekaj besed o sredstvih Evropske unije. V prihodnjih letih je načrtovana rast izdatkov državnega proračuna kot posledica zaključevanja evropske finančne perspektive 2014–2020 na področju kohezijske in kmetijske politike ter istočasno začetek črpanja sredstev na podlagi nove finančne perspektive 2021–2027, izvajanje programa React-EU in Načrta za okrevanje in odpornost. Črpanje evropskih kohezijskih sredstev je začrtano v Izvedbenem načrtu Operativnega programa za izvajanje evropske kohezijske politike za programsko obdobje 2014–2020, ki ga je Služba vlade za razvoj in evropsko kohezijsko politiko objavila 9. avgusta 2021. Slovenija je v obdobju iztekajoče se finančne perspektive upravičena do 3,068 milijarde evrov sredstev iz evropske kohezijske politike, naknadno pa je bila upravičena še do 333 milijonov evrov kohezijskih sredstev z naslova React-EU zaradi obvladovanja posledic epidemije covida-19. Zaradi prilagoditev dinamike črpanja so v spremembi proračuna za leto 2022 in v predlogu proračuna za leto 2023 ta sredstva načrtovana tako, da bo doseženo črpanje skupaj s finančnimi instrumenti v celotni perspektivi 2014–2020 na ravni celotne ovojnice 3,4 milijarde evrov. V predlogu državnega proračuna je za leto 2022 načrtovanih 770 milijonov evrov odhodkov iz kohezijske in strukturne politike ter 182,5 milijona evrov z naslova React. Za leto 2023 pa je predlagano 142,4 milijona evrov iz programa React in 377 milijonov evrov iz kohezijske in strukturne politike. Za izvajanje skupne kmetijske politike je v letu 2022 načrtovano dobrih 372 milijonov evrov in v letu 2023 slabih 410 milijonov evrov. Glavnina sredstev je namenjena za ukrepe Programa razvoja podeželja 2014–2020 ter neposredna plačila v kmetijstvu, kar v Novi Sloveniji posebej pozdravljamo. Evropska komisija je za izvedbo nemotenega prehoda v novo programsko obdobje omogočila, da se v letih 2021 in 2022 kmetom in drugim upravičencem podpora iz Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja lahko odobri pod pogoji sedanjega pravnega okvirja z dodelitvijo dodatnih sredstev za leto 2021 in 2022. Za Program razvoja podeželja, kar je za Novo Slovenijo posebej pomembno, je v predlogu sprememb proračuna za leto 2022 predvideno dobrih 220 milijonov evrov in v predlogu proračuna za leto 2023 slabih 254 milijonov evrov. V projekciji je upoštevana dinamika plačil za projekte iz programskega obdobja 2014–2020. Še nekaj besed o izvajanju Načrta za okrevanje in odpornost. V okviru programa Next Generation EU lahko Slovenija v letih 2021–2026 črpa sredstva EU iz Sklada za okrevanje in odpornost. Podlaga za koriščenje teh sredstev je Načrt za okrevanje in odpornost, ki ga je Slovenija po sprejetju na Vladi 30. aprila letos posredovala Evropski komisiji; ta ga je pa v začetku našega predsedovanja tudi potrdila. Slovenija je v Načrtu za okrevanje in odpornost opredelila razvojna področja s pripadajočimi reformami in naložbami, ki bodo prispevale k blaženju negativnih gospodarskih in socialnih učinkov epidemije ter pripravile državo na izzive, ki jih predstavlja zeleni in digitalni prehod. Vsaka komponenta znotraj posameznega razvojnega področja vključuje vsebinsko povezane reforme in naložbe. Pri vsakem ukrepu so opredeljeni tudi relevantni mejniki in cilji. Na ta način bo mogoče spremljati njihovo izvajanje v luči prizadevanj za zeleni prehod. Nobeden od ukrepov ne sme bistveno, pomembno škodovati okolju. Samo še nekaj številk. Dinamika črpanja sredstev RRF, to gre za nepovratni del in posojila, zeleni prehod – skupaj 1,064 milijarde, digitalna preobrazba – skoraj 317 milijonov, pametna, trajnostna in vključujoča rast – dobrih 737 milijonov, zdravstvo in socialna varnost – dobrih 364 milijonov; skupaj slabi 2 milijardi in pol. Dragi kolegice in kolegi, to in še veliko več je razlogov, da bo Poslanska skupina Nove Slovenije podprla proračunske dokumente, ki jih obravnavamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s skupno uvodno predstavitvijo ter predstavitvijo stališč poslanskih skupin k obema predlogoma aktov. Prehajamo na razpravo o vsakem predlogu akta posebej. Nadaljujemo z 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2022. Prehajamo na obravnavo o predlogu sprememb proračuna. Razpravljali bomo o posameznih delih predloga sprememb proračuna in vloženih amandmajih. Kot posamezni del se šteje Splošni del, Posebni del in Načrt razvojnih programov. Prehajamo torej na obravnavo Splošnega dela predloga sprememb proračuna. Kot prvi, preden sploh odprem listo, je želel besedo gospod minister. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Jaz vsekakor želim odgovoriti na nekatere trditve, ki so bile izražene v predstavitvi stališč, čeprav sem nekatere stvari že pojasnil v uvodnem nastopu, pa vseeno mislim, da je treba tukaj seveda dodatno pojasniti, da ne bi bilo nerazumevanja. Prvo, kar bi odgovoril oziroma pojasnil, je to – ja, jaz sem bil v poslanskih klopeh pred februarjem lanskega leta oziroma marca lanskega leta in sem zagovarjal disciplino in vzdržnost javnih financ. Drži. Potem se je zgodil odstop prejšnje vlade. Vlado je dobila nova garnitura pod vodstvom Janeza Janše in jaz sem zasedel novo funkcijo ali vlogo in dobil popolnoma prazno proračunsko rezervo, iz katere naj bi financiral stroške epidemije. In v tistem trenutku sem se moral odločiti o tem, ali bomo financirali te stroške, ali bomo financiral te odhodke ali ne, ali bo država pomagala za zdravje ljudi, ali bo država reševala življenje. In med vzdržnostjo javnih financ brez dolgov sem se odločil za dolgove zato, da rešujemo življenje. To je vsa filozofija. Mislim, da druge filozofije ni. In tudi danes se zadolžujemo zato, da rešujemo življenja. To je v prvi vrsti. In drugo, seveda, del denarja mora ostati kot rezerva, da zmanjšujemo tveganja, če bi prišlo do zaostritve situacije. In kakor kažejo sedaj zdravstvene razmere, lahko rečem, da se situacija tukaj ne umirja. Žal ne, tudi zaradi tega, ker je premalo cepljenih. In jaz sem pozval, ne samo pozval, prosil ljudi, naj se cepijo, da bodo zaščitili svoje zdravje in seveda zdravje tudi drugih. To je seveda tudi tista zadeva, ki je nujna, da se umri ta kriza. Mi se zadolžujemo zaradi zdravstvene krize in zato, da rešujemo življenja in da zmanjšujemo tveganja. Tukaj ni nobene zadeve tudi glede zadolževanja in ne samo mi, tudi drugi se zadolžujejo, pa to ni sedaj razlog, da se moramo tudi mi, ampak samo kažem na skupno evropsko politiko glede tega. Skupno evropsko politiko, da je tudi evropska politika pokazala svojo solidarnost v boju proti covid krizi. To je edina filozofija, ki jo tukaj vidimo. Ti odhodki, ti stroški bodo seveda prerazporejeni tudi na naslednja leta. Omenil sem, da Evropska komisija pripravlja program. Najprej program tega, da države pridejo do sedanjega maastrichtskega kriterija glede primanjkljaja, se pravi do minus 3 %; in potem se bo začel upoštevati oziroma zmanjševati tako imenovani strukturni primanjkljaj. Strukturni primanjkljaj je eden izmed kazalcev. To sem govoril včeraj. Ni tisti, po katerem v času odstopne klavzule Evropska komisija sploh vrednoti program države, ker velja odstopna klavzula, ampak bo v času, takrat ko ne bo več krize, država pozvana, da ta strukturni primanjkljaj zmanjšuje v srednjeročnem obdobju. To se pravi, leta 2023 se ne bodo zgodili s strani Evropske komisije nobeni ukrepi, ki bi šli v smeri ZUJF-a in tako naprej. Zadeva se bo reševala postopno, ne glede na to, da je tudi že bila razprava o tem, da se bodo fiskalna pravila lahko spreminjala, lahko ne. Vendar bi prosil, da se s temi negativnimi, pesimističnimi sodbami in obsodbami počaka vsaj do takrat, ko Evropska komisija dejansko svoje pove. In da tisto, kar govorimo, govorimo na podlagi podatkov. Drugo, kar bi rekel, za nobenega trojanskega konja ne gre pri tem proračunu. Pri tem proračunu gre za dodatna sredstva, predvsem za to, da se rešuje zdravje in življenje ljudi in da se investira. Kot tisti primarni sektor, kamor se financira, je zdravstveni sektor. In tukaj so te investicije popolnoma določene. Omenil sem Splošno bolnišnico Celje, UKC Ljubljana, energetska sanacija, govorimo o urgentnem centru Ptuj, Center za zdravljenje bolezni otrok Šentvid pri Stični in tako naprej. S tega zornega kota so te investicije enostavno v preteklih letih podvrednotene oziroma jih sploh ni bilo v preteklih proračunih, ker takrat se iz proračuna ni dajalo za zdravje nič, razen enkrat v eni od prejšnjih vlad, ko se je dalo 130 milijonov, ampak tukaj za kritje izgube Zavoda za zdravstveno zavarovanje, in poseben zakon je bil takrat narejen. Ta vlada se je pač odločila, da bo financirala iz proračuna tudi zdravstvo, da bo financirala tudi domove za ostarele. Prejšnje so to delale minimalno in ni bilo glavnega poudarka na tem. Bile so druge investicije v človeške vire, NGO in tako naprej. Naslednja zadeva, ki bi jo rad povedal, je, da tukaj ne gre zdaj za zadeve, da bi se ob začudenju tega, kako se bo pa zdaj ob napovedani spremembi Zakona o dohodnini, s katero se bodo povečale predvsem plače ljudem, zgodil finančni kolaps in tako naprej. Prihodkov je 10 milijard. Vi govorite ali pa se govori na letni osnovi 200 milijonov, ob tem da so bili prihodki že v prvih desetih mesecih večji od tistih, ki so bili planirani ob pripravi Zakona o dohodnini, 260 milijonov. Že sedaj so bili pokriti ti potencialno izgubljeni prihodki. Govorim o potencialnih, ker se napoveduje ravno s to politiko večja zaposlenost, večja zaposlenost pomeni več dohodnine, pomeni več prispevkov. S tega zornega kota je ta manko, govorimo na podlagi metode, na oceni, ki je bila narejena skoraj pred enim letom, dejansko so ti prihodki za leto 2022 že pokriti. Ampak kakorkoli že, ponavljanje enega in istega brez podatkov, oprostite, morda se to kje splača; vendar jaz bi seveda prosil, da temelji vse skupaj na podatkih. Drugo, če govorimo še enkrat o strukturnem primanjkljaju, potem je treba pri strukturnem primanjkljaju, prvič, povedati to, da Evropska komisija ne ocenjuje držav na tej podlagi v času odstopne klavzule, in drugič, to, da ima ta strukturni primanjkljaj, sam inštitut, določene pasti, o katerih je bilo že govora, predvsem glede transparentnosti in netransparentnosti. Ampak kakorkoli že, ta vlada bo pripravila takrat, ko bo to potrebno, tudi srednjeročni program glede izboljšanja strukturnega primanjkljaja v skladu z Zakonom o fiskalnem pravilu. Za to velja Zakon o fiskalnem pravilu. Tukaj je seveda potem temeljno vprašanje, ali je poraba smiselna. Sami naj ocenijo ljudje in ocenite vi, ali je smiselno to, da se investira v zdravstvo, da se investira v vrtce, v šole, v znanost, da se investira v ceste, poti, da se investira 374 milijonov tudi v okolje. Ker to ne pomeni manko, kot je bilo v enem stališču dejansko povedano, ampak pomeni prerazporeditev tega denarja z ministrstva za finance na ministrstvo za okolje in na druga ministrstva. Tukaj je seveda treba veliko bolj natančno pogledati tudi te proračunske dokumente. Naslednja zadeva je seveda vprašanje in tukaj pač vi omenjate prof. dr. Mojmirja Mraka, ne omenjam ga jaz. In vi omenjate njegovo izjavo, da gre za finančno politiko divjega zahoda. Glejte, tukaj ne gre za nobeno finančno politiko divjega zahoda. Vsi prihodki in vsi odhodki so vključeni v državni proračun. Proračun temelji na zakonih in predpisih, vsak odhodek državnega proračuna je dokumentiran, poslan je bil Državnemu zboru, na Komisijo za nadzor javnih financ. Slišal sem, jaz nisem bil tukaj prisoten, bili so prisotni državni sekretarji, da na komisiji ni bilo sploh razprave o prerazporeditvah. Državni zbor je to sprejel brez razprave, da vse skupaj poteka na popolnoma legalen način. Govori o tem, da je Računsko sodišče ocenjevalo pravilnost, se pravi legalnost proračuna za leto 2020 in dalo proračunu za leto 2020 pozitivno oceno. Pozitivno oceno. Prejšnji proračuni, kot vem, niso dobili pozitivne ocene, ampak so dobili ocene s pridržkom. Tukaj mi pravite, da so. Prav, tudi prejšnji so dobili pozitivno oceno, ampak proračun, za katerega vi pravite, da je nelegalen in tako naprej, je dobil pozitivno oceno. S tega zornega kota jaz kot minister za finance enostavno ne morem mimo tega, da ne bi govoril o pozitivni oceni, da gre tukaj za popolnoma legalno zadevo, da so vsi odhodki nadzorovani, da prihaja do ekscesov, kot na primer visoki dodatki in tako naprej, kot pravite. O tem bo Računsko sodišče seveda še enkrat pregledalo celotno proračunsko porabo. Govorite o tem, da ima gospodarstvo likvidnostne težave. Nima jih. In likvidnost je bila gospodarstvu zagotovljena. In zaradi tega nimamo danes propadov gospodarskih podjetij in imamo seveda tudi zagotovljeno večjo zaposlenost, kot je bila leta 2019, če primerjamo z nekim letom, kjer je potekalo gospodarstvo popolnoma normalno. Govorite o tem, da se nižajo sredstva za socialne pomoči. Nižajo se zaradi tega, ker je več zaposlenih. Ker bo več zaposlenih, ker ustvarjamo delovna mesta, ker ustvarjamo delo, ker ta vlada ustvarja seveda tudi večje možnosti za zaslužek, za večje plače, za večje pokojnine. In to je popolnoma jasno. Naslednja zadeva, ki bi jo rad komentiral, je Načrt za okrevanje in odpornost, češ da je slab. Evropska komisija ga je potrdila. Evropska komisija ga je potrdila in dala zelo podobno oceno, kot je dala Nemčiji, Franciji in podobnim državam. S tega zornega kota jaz verjamem, da vsaka zadeva lahko pride prav in da se enostavno tukaj reče, da je nekaj narobe, čeprav morda ni. Najbrž bi bil lahko še boljši, ampak imamo še možnost, da še dodatne projekte priglasimo, sploh še ni zaključeno glede tega. Dobili smo pa tudi že nekaj več kot 200 milijonov predplačila za vse te projekte. In ne more biti narobe zaradi tega, ker se bodo dodatna sredstva izplačevala iz evropskega proračuna na podlagi določenih ukrepov, ki bodo dejansko sprejeti. In vse to je določeno v teh načrtih. Naslednje, kar bi rad povedal še glede investicij, o katerih sem govoril. In tukaj sem tudi v predstavitvenem govoru povedal, da če ne bi bilo investicij, bi imel proračun presežek, poenostavljeno povedano. Lahko si pa pač po magnetogramu pogledamo, ker je dokumentirano s številkami. Ampak tukaj gremo v investicije – zelene in digitalne. In te predstavljajo eno tretjino, več kot 35 % tega proračuna. Zaradi tega, da bodo te investicije imele večjo donosnost, kot je obrestna mera, in da bodo zaradi tega imele tudi multiplikativni učinek. Investicije v zdravstvo, investicije v šolstvo so vsekakor tudi investicije, ki prinašajo multiplikativni učinek. Tudi investicije v infrastrukturo zmanjšujejo stroške gospodarstvu, tako da s tega zornega kota moram odgovoriti – ja, dolgoročno, srednjeročno bodo te investicije dejansko prinesle boljše okolje in seveda tudi potencialno konkurenčnejši položaj in seveda tudi državo, družbo z višjo socialno varnostjo. S tega zornega kota bi še enkrat povedal, da to zadolževanje, ki je – ja, zadolževanje samo po sebi je vedno lahko vprašljivo –, vendar še enkrat, to zadolževanje je namenjeno za investicije, ki bodo prinašale večjo dodano vrednost. In s tega zornega kota je popolnoma pod nadzorom, vsi projekti so pod nadzorom in s tega zornega kota seveda pomenijo tudi te investicije večjo možnost, da bo življenje v državi kvalitetnejše za ljudi. In po drugi strani – ja, upoštevamo priporočila Fiskalnega sveta, smo pozorni na primanjkljaj, smo pozorni na zadolžitev. Trendi na podlagi kazalcev, ki jih prizna celotna Evropa in celoten svet, to je v odstotku od bruto družbenega proizvoda, kažejo, da se zadolženost v naslednjih letih zmanjšuje na 76 % bruto družbenega proizvoda v letu 2023 oziroma 2024 s sedanjih 79 %, in da se primanjkljaj v letu 2023 zmanjšuje na 3,3 % BDP in v letu 2024 bo pod 3 % BDP. To so dejstva. In ta dejstva so navedena v proračunu. To so seveda ocene in na podlagi teh ocen pričakujemo, da se bodo tudi uresničile, na podlagi proračunov investicij, ki smo jih dejansko tukaj črtali, ob tem, da zmanjšamo tveganje širjenja covida-19. To je največje tveganje in tukaj pričakujem, da bo, če ne drugje, pri tem vprašanju dejansko celotna politika in vsi tisti, ki imajo mnenje na ljudi, stopili v smer, da bodo prosili ljudi, da se cepijo – v dobro vseh nas in v dobro vsakega posameznika. To danes drugič naredim tudi jaz. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sprašujem, če želi kdo razpravljati? Vidim, da je interes. Prosim za prijavo. Najprej dobi besedo Jure Ferjan. Izvolite.
Podpredsednik, najlepša hvala za besedo. Cenjeni minister za finance, državna sekretarka, cenjeni gostje, spoštovani poslanke in poslanci ter vsi, ki nas spremljate, lepo pozdravljeni! Pred nami je eden izmed pomembnejših dokumentov, ki jih v hramu demokracije vsako leto obravnavamo – proračun za prihodnje leto oziroma predlog sprememb proračuna za leto 2022. Uvodoma bi želel, da nekako razčistimo nekaj zadev, ki smo jih v preteklih urah slišali. Slišali smo nekaj floskul oziroma nekaj takih besednih zvez, da gre za predvolilni proračun in ne vem kaj še vse. Naslednje leto so volitve in normalno je, da je oznaka za ta proračun lahko tudi predvolilni proračun. Ampak prioritete te vlade se pa niso nič spremenile, tudi če je to predvolilno leto ali pa volilno leto. Ta vlada daje denar slovenskemu gospodarstvu, zdravstvu, izobraževalnemu sistemu, pretekle vlade ste pa denar dajale nekam drugam – na stotine milijonov nevladnim organizacijam za študije, ki so trajale leta in leta. To so pač prioritete, ki se pa bistveno razlikujejo, in to so dejstva, ne glede na to, kako poimenujete proračunski dokument, ki je pred nami. To je tudi odraz, kako bi se očitno v neki drugi vladi soočali z nastalo situacijo v svetu, z epidemijo covida-19; očitno s študijami in z nevladnimi organizacijami. To je tudi razvidno iz uvodnih razprav, ki ste jih imeli. Dejstvo je tudi, da aktualna vlada s tem proračunom rešuje tudi marsikatero zatečeno stanje, ki je v prednosti bilo. In to, kar sem uvodoma povedal, vse te prioritete, ki so bile na vaši strani, so povzročile to, da imamo danes težave v zdravstvu, da je pomanjkanje kadrov, da imamo konec koncev tudi probleme v infrastrukturi na področju izobraževanja in tako dalje. Pomembno je zavedanje, da je ta proračun investicijski in da investicije, ki so težke v skupni vrednosti več kot 2 milijardi evrov, prinašajo multiplikativne učinke, tako srednjeročne kot dolgoročne učinke. In to je tista dodana vrednost tega proračuna, ki jo prinaša. Posledično, ker je več investicij, ker je več sredstev, ki gredo posredno vsem ljudem v naši državi, ne glede na to, na katerem koncu Slovenije živijo, kajti s tem proračunom se razvija in napreduje celotna država. To pomeni višjo dodano vrednost, pomeni tudi višje prihodke državljank in državljanov, višjo porabo in seveda posledično tudi dvig kvalitete življenja. 1,2 milijarde evrov je namenjeno za promet in prometno infrastrukturo; 2,2 milijarde evrov za izobraževanje in šport, v zdravstvu bomo namenili kar štirikrat več sredstev za investicije kot v letošnjem letu. Podatek, ki je vsaj za mene osebno zelo pomemben, pa je, da gre kar 36 milijonov evrov za domove za starejše. Kako pomembno je to, lahko vidimo v zadnjih mesecih soočanja z epidemijo. Dotaknil se bom področja tveganj. V vsakem proračunu, tudi ko je pripravljen v nekih stabilnih časih, obstajajo odločena tveganja. V času epidemije, pandemije covida-19 pa so ta tveganja še toliko večja. Dejstvo pa je, da lahko vsak izmed nas prispeva, da so ta tveganja čim manjša, in sicer s tem, da se cepimo, da upoštevamo ukrepe. Kajti ravno od te precepljenosti, spopadanja z epidemijo, z virusom in zajezitve virusa je odvisno, kakšna bodo tveganja za realizacijo proračuna tako na prihodkovni kot odhodkovni strani. Dejstvo je, da so ustrezni ukrepi te vlade pripeljali do tega, da nam pravzaprav kazalniki tudi na mednarodnem področju kažejo zelo spodbudno sliko; in ravno na podlagi teh kazalnikov je pripravljen tudi proračunski dokument, ki ga imamo pred seboj. Imamo nadpovprečno gospodarsko rast, imamo eno nižjih brezposelnosti v Evropski uniji. Obeti so tudi za leto 2023 spodbudni. Tukaj bi konkretno izpostavil vsaj gospodarsko rast. Po zadnji napovedi Evropske komisije naj bi v letošnjem letu znašala 6,4 %, v prihodnjem letu, torej letu, v katerem obravnavamo ta proračun, 4,2 % in potem še leto kasneje, v letu 2023 – 3,5 %. Dovolite mi, da ob tem izpostavim, ker je bilo kar nekaj govora o tem, da se ta vlada zadolžuje po nizkih, zgodovinsko nizkih obrestnih merah, denar pa smo namenili predvsem in primarno za blažitev posledic epidemije, tako da je šel denar neposredno ljudem, da je šel denar v slovensko gospodarstvo. In to se odraža tudi v tem, da smo rešili več kot 300 tisoč delovnih mest, več kot 300 tisoč upokojencev, tistih z najnižjimi pokojninami, je dobilo solidarnostne dodatke, tisti z najnižjimi celo 600 evrov v skupnem znesku. Veliko se je naredilo in to pomeni, da se da denar usmeriti v ljudi, da se da denar usmeriti tako, da se blaginja poveča vsem prebivalkam in prebivalcem naše države. Pomemben je tudi podatek, da ne bo kasneje prišlo do kakšnih manipulacij, da so obrestni izdatki za servisiranje dolga državnega proračuna v preteklem letu, torej v letu 2020, znašali 772 milijonov evrov, kar je bilo 1,7 % bruto domačega proizvoda, kar je 300 milijonov evrov manj, spoštovane in spoštovani, kot leta 2014, ko so znašali, če primerjamo v BDP-ju, 2,9 % bruto domačega proizvoda. Pomemben je pa predvsem ta nominalni znesek – 300 milijonov evrov manj. Pomembno je tudi, da se je ta vlada, čeprav so se vse države članice odločile, da bodo z zadolževanjem financirale in reševale covid krizo, da se je Slovenija v primerjavi z ostalimi državami članicami Evropske unije zadolžila manj od povprečja in da Ministrstvo za finance in aktualna vlada ta dolg nameravata v prihodnjih letih tudi zniževati. Projekcije kažejo, da do leta 2023 na 76 % bruto domačega proizvoda. Ključno, kar je pri zadolževanju, je to, da je šel denar ljudem in gospodarstvu in ne elitam in bankam, kot smo to videli ne tako zelo dolgo nazaj, da se ne bi spomnili. Pomembno je, kar je v bistvu tudi neposredno videno v tem proračunu, da fiskalna politika, ki jo zagovarja aktualna vlada Republike Slovenije pod vodstvom Slovenske demokratske stranke in Janeza Janše, ne bo omejevala okrevanja in odboja gospodarstva po krizi, ampak ga bo spodbujala. In k temu so naravnani tudi ukrepi, ki jih ta vlada sprejema, tako naravnanost proračuna kot še nekateri drugi zakonodajni predlogi, ki so že v parlamentarni proceduri – novela Zakona o dohodnini, Zakon o dolgotrajni oskrbi, paket debirokratizacije in še bi lahko našteval. In ravno ta investicijska naravnanost je tisto, kar krasi ta proračun, za katerega sem prepričan, da bodo dolgoročne posledice takšne, da bodo ljudje v Sloveniji živeli bolje, da se bo tudi naše poslovno okolje izboljšalo in da bo več investicij tako domačega kot tujega kapitala v našo državo, kar pa vemo, da pomeni vsesplošni napredek. Ukrepi te vlade so pripeljali tudi do tega, da se je krepila zasebna potrošnja, da imamo rast mednarodne menjave, da imamo rast tako izvoza kot uvoza in višjo zaposlenost. Protikoronski paketi, 9 jih je bilo, hitra odzivnost, prilagodljivost je bilo tisto, kar je krasilo vlado v tem težkem obdobju. In seveda pred nami so tudi še zahtevni meseci, ko se moramo soočiti z virusom in ga premagati. Upam, da bomo v prihodnosti tako složni, kot smo bili ob tistem pozivu pred parlamentarnimi počitnicami. Žal pa mnogokrat opažam, da temu vedno znova ni tako. Spoštovane in spoštovani, naj sklenem s tem, da je pred nami investicijski proračun, razvojni proračun, socialni proračun. Ta proračun prinaša napredek in razvoj Slovenije, prinaša nove vrtce, šole, domove za starejše, prinaša boljše pogoje v zdravstvu, prinaša tudi izboljšanje cestne, prometne infrastrukture, prinaša številne projekte, ki bodo izboljšali življenje, ki bodo izboljšali vsakdan vsakega, ki v Sloveniji živi. In ravno to me veseli, da se aktualna vlada zaveda pomembnosti situacije, v kateri smo, in da je treba sprejemati ukrepe, ki dejansko pomenijo srednje- in dolgoročno razvojno politiko, tudi zeleni prehod. In da tako kot pri fiskalni politiki tudi pri tem zelenem prehodu nekako izberemo tiste najboljše stvari in da s prehitrim hitenjem ne povzročimo kakšnega kolapsa sistema. Skratka, delo aktualne vlade, ki se odraža v tem, da se daje ljudem, slovenskemu gospodarstvu, da se spodbuja tisto, kar je dobro, se odraža tudi v tem dokumentu. Zato ga bom z vso odgovornostjo tudi podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Tina Heferle. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Lep dober večer vsem skupaj! Sem vesela, da sem prišla na vrsto bolj na začetku naše razprave, ker bom povedala nekaj v zvezi s postopkom priprave tega predloga sprememb proračuna za leto 2022, kar se seveda tudi odraža v vsebini predloga. Dejstvo je, da je vlada pri pripravi predloga sprememb proračuna za leto 2022 zopet ignorirala oziroma neupoštevala temeljna pravila igre, ki veljajo v naši državi. S tem mislim na določbe Zakona o javnih financah in s tem mislim na ignoranco s strani Ustave, ustavne odločbe Ustavnega sodišča, ki v določenem delu nadomešča posamezne člene Zakona o javnih financah. Jaz ne trdim v resnici, da gre pri tem predlogu za kakršenkoli predvolilen proračun oziroma spremembo proračuna, ampak trdim, da gre pri tem predlogu sprememb v bistvu za nezakonit predlog in potencialno tudi neustaven predlog sprememb proračuna. V tem stališču nisem osamljena. In da ne bo ostalo samo pri besedah neke poslanke, bom svoje stališče podkrepila tudi s stališčem Ustavnega sodišča, ki – vemo – ni kar en organ v naši državi, in svoje stališče bom podkrepila z ustavno odločbo, ki – tudi vemo – ni kar en akt v naši državi. Verjamem, da gre takšna preciznost morda nekomu v nos ali pa je ne želi slišati, ampak da ne bo očitkov, da je to, kar govorim, zraslo na mojem zelniku, po domače povedano, se bom oprla na ta dva dokumenta teh dveh institucij. Če na kratko in zelo preprosto povzamem ta pravila igre oziroma določbe Zakona o javnih financah in ustavno odločbo, ki nadomešča posamezne določbe v Zakonu o javnih financah, gre nekako takole. V naši državi, v Republiki Sloveniji imajo po Ustavi Republike Slovenije določeni organi oziroma določene institucije zagotovljen poseben status, poseben pravni položaj. In ta pravni položaj jim nujno po Ustavi zagotavlja samostojnost in neodvisnost od ostalih institucij oziroma od ostalih vej oblasti, še posebej od izvršilne veje oblasti. Govorim seveda o Državnem zboru, o Državnem svetu, o Ustavnem sodišču. In Ustavno sodišče v tej odločbi opredeljuje tudi poseben status Varuhu človekovih pravic in Računskemu sodišču. Glede na ta njihov poseben status, ki, kot rečeno, jim je zagotovljen z Ustavo, Ustavno sodišče zelo lepo definira, da je enako pomemben, kot je ta ustavni položaj, tudi neodvisen finančni položaj teh institucij. Vsi vemo, da so finance tiste, ki v resnici definirajo in omogočajo delovanje posamezne institucije oziroma organa. Ustavno sodišče v ustavni odločbi zapiše takole: da bi ti organi, ki sem jih naštela, »lahko uresničevali svojo ustavno vlogo, morajo imeti v postopku oblikovanja državnega proračuna, ki ga sprejme Državni zbor, Vladi ustavnopravno enakovreden položaj«. V oklepaju še zapiše: to ne pomeni enakopraven položaj, to ne pomeni nujno enak, vendar nepodrejen. Se pravi, ti organi morajo imeti enak ustavnopravni položaj Vladi pri pripravi bodisi proračuna, bodisi sprememb proračuna, bodisi rebalansa proračuna. Zato obseg sredstev za delo teh organov ne sme biti odvisen od Vlade. To je citat iz odločbe Ustavnega sodišča. Postopek priprave akta, kot je proračun ali pa sprememba proračuna, pri teh institucijah, o katerih govorim, poteka nekako tako, o tem govori tudi ustavna odločba, da vsaka posamezna institucija pripravi svoj finančni načrt, ga predloži Vladi, in pazite, Vlada ga je dolžna upoštevati. To je dejstvo. Ustavno sodišče v tej odločbi zapiše glede upoštevanja finančnega načrta in priprave oziroma sprejetja na ravni Vlade akta proračuna ali pa sprememb proračuna ali rebalansa proračuna, nekako takole, citiram: »Morebitno nestrinjanje Vlade z njihovimi predlogi finančnih načrtov,« torej teh pet institucij, o katerih govorim, »ne more imeti obvezujočega pravnega učinka, zaradi česar mora Vlada te predloge vključiti v predlog proračuna.« To je spet citat iz ustavne odločbe. Ustavno sodišče tudi predvideva situacijo, ko morebiti neka institucija, katerakoli izmed teh petih, predloži finančni načrt, ki odstopa od temeljnih ekonomskih izhodišč za pripravo proračuna, to je izraz, ki ga uporablja ustavna odločba, je Vlada potem dolžna, ima pravico vzpostaviti nek dialog med to institucijo, po domače povedano – neka poganjanja, v katerem bi v bistvu odpravila ta morebitna odstopanja, ki pomenijo odstopanja od temeljnih ekonomskih izhodišč priprave proračuna. In potem, pazite, tukaj pa je najpomembnejše, česar vi v vaši vladi niste upoštevali – v primeru, da z institucijo ne doseže nekega soglasja, da ne prideta skupaj z vladnim predlogom finančnega načrta in predlogom finančnega načrta institucije, je Vlada dolžna o tem obvestiti Državni zbor. Nikakor pa nima Vlada pristojnosti finančnega načrta kar samoiniciativno in samovoljno zamenjati s svojim predlogom in tisti finančni načrt, ki ga je predlagala neka institucija, bodisi Državni zbor, Ustavno sodišče, Državni svet, kar umakniti in spraviti pod preprogo. Ustavno sodišče zelo jasno, pa bom tudi to citirala, ker je pomenljivo. »Če se kateri od neodvisnih ustavnih organov na to ne odzove,« se pravi na poziv Vlade, da se vzpostavi neko poganjanje, »je Vlada upravičena na to opozoriti Državni zbor,« to sem že povedala, »vendar,« pazite, »ni upravičena posegati v predlog finančnega načrta navedenega organa. Kar pomeni, da je Vlada dolžna, še enkrat, spoštovati takšen finančni načrt, kot ga predloži neka institucija, ki ima z Ustavo posebej določen položaj. Kaj je pa storila vaša vlada? Vaša vlada je pa v postopku priprave teh sprememb proračuna za leto 2022 sicer v prvi fazi vodila nek dialog s temi institucijami oziroma so institucije pripravile in oddale svoje finančne načrte. Vlada jim je te zneske, ki so bili seveda višji od prvotnih, določenih v proračunu za leto 2022 [[...]]Vemo, da se po neki normalni logiki sprememba proračuna pripravlja zato, ker so nekje sredstva potrebna, in vse te institucije, ki so dvignile svoje finančne načrte v zneskih, so svoje potrebe upravičile. Mimogrede, recimo Ustavno sodišče je beležilo letos oziroma v času covid krize več kot tisoč pripadov zadev samo na temo presoje ustavnosti in zakonitosti vaših odlokov – odlokov vlade, ki ste jih sprejemali. In jasno je in to tudi Ustavno sodišče opredeljuje, da je za uspešno in učinkovito nadaljnje delo Ustavnega sodišča treba zagotoviti več sredstev, ker imajo več pripada zadev, ker so soočeni tudi oni s posledicami te covid krize. Seveda ne v takšni luči kot zdravstvo, ampak vendar pripad zadev je toliko večji samo zaradi covid krize oziroma zaradi vaših covid odlokov, ki jih sprejemate na Vladi in so potencialno neustavni. In ljudje iščejo svojo pravico na Ustavnem sodišču, to je jasno. In v teh postopkih, ko ste dobili od vseh teh institucij obrazložene predloge novih finančnih načrtov, ste na Vladi potiho, zelo potiho umaknili njihove finančne načrte, jih nadomestili s svojimi, pa poudarjam, brez pristojnosti bodisi v zakonu bodisi v ustavni odločbi, ki nadomešča zakon; o tem manevru niste nobene izmed teh institucij niti obvestili, kaj šele da bi jih kaj povprašali o tem vašem manevru. Do tega, da so te institucije vključno z Državnim zborom opazile, da imajo manko sredstev, da so njihova sredstva v neskladju s finančnimi načrti, kot so jih predložili ministrstvu, je prišlo po slučaju, slučajno. Ker po naravi stvari tega postopka je, da ko se finančni načrt neke institucije odda, in če Vlada ne da nobenega odgovora nazaj, se šteje, da se Vlada s tem strinja oziroma da je Vlada finančni načrt sprejela, ker ga mora sprejeti v skladu z odločbo Ustavnega sodišča. Vi, kot rečeno, ste to zahrbtno, potiho, enostransko umaknili s sveta in nadomestili te finančne načrte s svojimi. Zato je moje mnenje, pa še enkrat, ni samo moje mnenje, z njim se strinja tudi Ustavno sodišče, da je takšen Predlog sprememb proračuna za leto 2022, kot ga imamo danes pred nami, nezakonit, to je dejstvo, in potencialno neustaven. In tudi Ustavno sodišče v svojem stališču zelo jasno pove, da gre pri tem postopku, pri tem predlogu sprememb proračuna za kršitev, ki ima naravno kršitve zakona. Torej vaša vlada se tudi, ali pa celo, ali pa še posebej pri tako temeljnih aktih, kot je proračun, drzne neupoštevati, ignorirati in kršiti zakonska določila in ustavno odločbo oziroma odločbo Ustavnega sodišča, ki nadomešča zakonska določila. To je nedopustno in na to je treba opozoriti, to morajo ljudje vedeti in slišati, ker verjamem, da ob vseh teh leporečenjih, kaj vse boste zagotovili s tem proračunom oziroma s spremembo proračuna, se pozablja na fundamentalne stvari, da je treba v naši državi spoštovati pravila igre. Veljajo enako za vse, tako zame kot za kolega Hana in kot za vas, spoštovani predstavniki Vlade. In tukaj letijo moje opazke tudi na spoštovane poslanke in poslance koalicije, ki boste ta nezakonit in protiustaven predlog sprememb proračuna podprli, kot sem slišala iz stališč vaših poslanskih skupin. Nedopustno je, da v imenu covid krize dovoljujete ali pa dovoljujemo v tej hiši, da si podrejate na takšen način sodno vejo oblasti, kajti naj omenim, recimo samo pravosodni proračunski uporabniki bodo prejeli skoraj za 4 milijone evrov manj, kot pa so zahtevali s svojimi finančnimi načrti. Ali pa še drugi podatek, kamor spadata recimo Ustavno sodišče, Varuh človekovih pravic pa Računsko sodišče, oni bodo prejeli skoraj za 2 milijona evrov manj denarnih sredstev, kot so jih zahtevali v svojih finančnih načrtih. In skrajno nedopustno je, da si na ta način v imenu covid krize, da si vi v imenu, da se zdaj sredstva prerazporejajo in zagotavljajo zato, da blažimo posledice koronakrize, podrejate institucije, ki imajo poseben ustavnopravni položaj v naši ustavi. Nedopustno je. In prej smo lahko slišali v enem stališču koalicijske poslanske skupine, da ta vlada posluša tudi opozicijo in da sprejema tudi dobre predloge opozicije. Ja, kje pa. Ta vlada, lepo vas prosim, ne samo da ne posluša opozicije, ne posluša niti temeljne institucije v naši državi – Ustavnega sodišča, ki vas opozarja na nezakonitost vašega predloga sprememb proračuna. In samo še za konec, jaz upam, resnično upam, da ljudje beležijo, ker vsi ti predvolilni bombončki, ki jih očitno dajete s to spremembo proračuna, izgubijo svoj sijaj, ko obrnemo ogledalo in pogledamo, da se na ta račun niža pravni standard pravne države v naši državi, da se zanemarja temeljno načelo sistema zavor in ravnovesij, neodvisnosti institucij, ki imajo poseben ustavni položaj. Nedopustno je, da nam to delate pred našimi očmi, vse na račun in v opravičilo covid krize.
Hvala lepa. Besedo dobi državna sekretarka. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Dober večer vsem prisotnim! Glede izvajanja gospe poslanke Heferle je bilo veliko besed izrečenih že tudi v soboto na Odboru za finance, pa vendarle bi vseeno še enkrat pojasnila. Vsi tako imenovani nevladni proračunski uporabniki, to je pač ta klasifikacija, ki jo imamo, kamor štejemo vse te – Ustavno sodišče, Računsko sodišče in vse ostale organe, ki jih je gospa poslanka omenjala, imajo v predlogu proračuna za leto 2022 zagotovljenih več kot 78 milijonov evrov sredstev. In ta 2 milijona oziroma milijon 900, ki jih je gospa poslanka omenjala, je razlika na razrez, ki je bil obravnavan na Vladi v mesecu juniju. Pojasnjevali smo že, pa bom še enkrat pojasnila, da se je v poletju, pa mislim, da pravzaprav tega niti ni treba posebej pojasnjevati, med poletjem se je situacija precej spremenila, žal. In ko je Vlada pripravljala spremenjen predlog proračuna za leto 2022 in proračun za leto 2023, je prvenstveno zagotavljala sredstva za odpravljanje posledic oziroma še za bitko s covidom, za investicije, ki so v veliki meri sofinancirane tudi s sredstvi EU. Veste, da se zaključuje obstoječa finančna perspektiva in se te investicije pospešeno izvajajo. Začenja se nova, sprejet je Načrt za okrevanje in odpornost. In to so vse investicije, ki gredo v prid, tako kot je tudi minister danes že nekajkrat pojasnil, določenim segmentom, ki morda v preteklosti niso bili preveč dobro financirani. Kar se tiče organov, če se vrnem nazaj, minister je že v soboto tudi pojasnil. Srečal se je z varuhom človekovih pravic, srečal se je s predsednikom Ustavnega sodišča. Pri Ustavnem sodišču, ki je bilo najbolj izpostavljeno, se je ugotovilo, da je tista razlika, ki nam jo zdaj očitate, nastala zaradi – ne vem, kako naj rečem – nekega nesporazuma, ker je Ustavno sodišče računalo na neke prostore. Tukaj gre izključno za investicije, tukaj ne gre za sredstva za plače morebitnih dodatnih zaposlitev, ki jih bi Ustavno sodišče želelo angažirati za pripad, ki ga gospa poslanka omenja. Gre za to, da ta investicija v tem trenutku ni na voljo in da bo Ustavno sodišče seveda moralo izpeljati nek drug postopek, za katerega se pa približno verjetno ve, kakšne so te procedure; in je malo verjetno, da bodo ta sredstva potrebovali. Kot smo že tudi večkrat ponovili, pa bom še enkrat. Skladno z zakonom o izvrševanju proračunov, če komurkoli za zakonske naloge zmanjka oziroma če se izkaže, da je bilo za nekaj premalo planirano, ker se pač ni dalo takrat prvotno pravilno planirati, obstaja Zakon o izvrševanju proračunov, bo tudi v obravnavi v teh dneh, in ta ima določene postopke, kako se ta sredstva zagotavljajo. Nikoli ni bilo in tudi zdaj ni težava zagotavljanje sredstev Ustavnemu sodišču, Državnemu svetu oziroma tem organom, ki pač vse to rabijo. Zelo težko sprejemam očitke o neustavnosti. To so mogoče malo lahkotno izrečene besede, ker mislim, da to pač ne drži. Oziroma če drži, bi pa verjetno držalo še za marsikaterega od prejšnjih proračunov, ko se približno 7 let ni realizirala neka druga odločba, ki je tudi zahtevala proračunske odhodke, ampak mislim, da v tem trenutku morda to ni ravno mesto, ker se pogovarjamo o proračunih za leti 2022 in 2023. Kar se pravosodnih organov tiče, tudi morda samo podatek za primerjavo. Skupaj imajo vsa sodišča zagotovljena 244, skoraj 245 milijonov evrov. In te tri milijone 800 razlike, ki jih je gospa poslanka omenjala, mislim, da že spet ni tak delež, da se ga ne bi dalo zagotoviti med izvrševanjem, če bi se izkazalo, da bi ta sredstva dejansko bila potrebna. Ker predpostavke, na katerih so bili ti izračuni narejeni, temeljijo do določene mere tudi na dodatnih zaposlitvah, ki še niso realizirane, kar seveda pomeni potem toliko manj sredstev, če se bodo realizirale med letom 2022, recimo samo za primerjavo. Morda samo toliko za ta prvi odziv. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, Tina Heferle. Izvolite.
Ja, gospa državna sekretarka, vi mene niste v resnici razumeli, o čem sem jaz govorila. Jaz ne govorim o številkah, to sem dala samo za primerjavo. Govorila sem o tem, da vaša vlada ne spoštuje temeljnih pravil igre, temeljnih določb Zakona o javnih financah in odločbe Ustavnega sodišča, ki vam veleva, da spoštujete in upoštevate finančne načrte. Naj gre za tisoč evrov, za 100 tisoč evrov ali pa za milijon ali pa več milijonov, nimate pravice kršiti pravila igre, nimate pravice kršiti zakona, ker ga tudi ostali državljani ne smemo kršiti. Če ga kršimo, smo kaznovani. In nimate pravice kršiti ustavne odločbe, ki nadomešča zakonske norme, se pravi, da se jo bere kot zakon. In ne se osredotočati toliko na Ustavno sodišče. Kaj pa Sodni svet, ki je zahteval nekaj dodatnih sredstev za dve dodatni zaposlitvi, da bi bili bolj učinkoviti, na drugi strani je pa vlada pripravila vse potrebno za 600 dodatnih zaposlitev v državni upravi. In ko govorite, da ne gre za takšne zneske, še enkrat, ni pomembno, za kakšne zneske gre; v fundamentu kršite postopek. In če bomo enkrat v naši državi pristali na to, da si Vlada Republike Slovenije, katerakoli, lahko prikrojuje pravila za svoje delovanje, medtem ko bodo državljani plačevali globe na podlagi neustavnih vladnih odlokov, potem se bojim za našo prihodnost. In ko mi očitate, da sem opozarjala na morebitno neustavnost predloga, ki je pred nami, zato pa imam ta dokument pred sabo, da ga lahko citiram, ker sem vedela, da mi boste očitali, da govorim na pamet. Ustavno sodišče je tisto, ki je prvo opozorilo na morebitno neustavnost. Gre za kršitev, ki ima naravo kršitve zakona, posledično pa se lahko odpre tudi vprašanje ustavnosti takega postopka. In o tem jaz govorim. Postopek se nujno odraža v vsebini. In ko enkrat kršiš postopek v temelju, je vsebina nujno omadeževana. Vaš predlog je zaradi postopka, ki ste ga peljali popolnoma napačno in popolnoma v neskladju z zakonom, nezakonit. Vsebina je zato nezakonita in to je dejstvo. In tukaj nimate nobene druge argumentacije, da bi ovrgli to dejstvo, razen tega, da se sklicujete na številke in banalizirate oziroma relativizirate teh nekaj milijonov evrov.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti mag. Karmen Furman. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Danes smo torej pri predlogu sprememb proračuna za leto 2022. In glede na predhodne razprave je vendarle treba povedati, da proračun za leto 2022 se je sprejemal lani. In takrat so lahko vse te državne javne institucije podale svoje finančne predloge, svoje finančne želje, potrebe in vsi ti predlogi so bili takrat v proračunu za leto 2022 tudi upoštevani. S tem predlogom sprememb proračuna, ki se danes obravnava, pa se tem javnim institucijam ničesar ne jemlje. Dobile so tisto, kar so takrat želele oziroma so izrazile svoje potrebe in želje, danes pa torej prehajamo samo k odločanju o spremembah tega dokumenta. Dejstvo pa je tudi po drugi strani, da se ti proračunski dokumenti za naslednji dve leti tudi potem za leto 2023 pripravljajo v času, ko zaradi covida-19 vendarle veljajo neke posebne okoliščine. In takšna situacija ni samo pri nas, ampak je tudi povsod po Evropi in svetu nasploh. In to kolegi iz opozicije prav dobro vedo. Zato lahko rečem, da gre pri vsej tej njihovi retoriki za povsem nedopustno zavajanje javnosti, verjamem pa tudi, da vam je na nek način celo težko pisati in govoriti takšne besede, ki niso nič drugega kot navaden političen pamflet. In prav zato moram uvodoma najprej navesti nekatera dejstva, ki so podkrepljena s konkretnimi številkami in ne pavšalnimi navedbami, kot to vi radi v opoziciji tudi počnete. Iz konkretnih podatkov lahko danes potrdimo, da so bili vladni protikoronski ukrepi pravilni, in ne samo pravilni, bili so tudi učinkoviti tako za gospodarstvo in posledično tudi za ljudi. S temi ukrepi se je namreč Sloveniji zagotovila gospodarska rast in to potrjujejo tudi podatki iz letošnjega jesenskega poročila Evropske komisije. Kot je razvidno iz te grafike, ki je nastala na podlagi poročila Evropske komisije, kot je najprej vidno, da Slovenija beleži višjo gospodarsko rast od evropskega povprečja. Letos naj bi bila predvidena 6,4-odstotna gospodarska rast za Slovenijo, povprečje v EU je 5 %. Naslednje leto se pričakuje 4,2-odstotna in potem v letu 2023 – 3,5-odstotna gospodarska rast za Slovenijo, kar je za kar 1,1 odstotne točke več, kot je napovedano za povprečje evra. Kot drugo, Slovenija spada med države z ugodno obrestno mero. V Sloveniji je inflacija nižja od povprečja v Evropski uniji, in sicer Komisija za letos za Slovenijo napoveduje 1,7-odstotno inflacijo, povprečje območja evra je 2,4. V naslednjem letu – 2,1 in za leto 2023 – 1,7. Slovenija ima tudi nižjo brezposelnost od evropskega povprečja. Le-ta pa bo v naslednjih letih tudi padala. Letos se v Sloveniji beleži 4,6-odstotna brezposelnost, če primerjamo to s povprečjem držav evroobmočja, kjer je brezposelnost 7,9-odstotna, pa potem v naslednjem letu padec na 4,5 in potem tudi v letu 2023 še nižanje brezposelnosti na 4,4 %, v povprečju pa naj bi bila takrat v evroobmočju 7,3-odstotna brezposelnost. In nenazadnje, Slovenija je tudi zadolžena manj od evropskega povprečja. Kot je razvidno s tega grafa, dolg države v primerjavi z državami območja evra konec leta 2020, Slovenija se nahaja nekje na sredini in ima tudi celo nekoliko manjšo zadolženost od sosednje Avstrije. Je pa tudi dejstvo, da zaradi covida-19 je v državah evra dolg v povprečju narastel za 19 odstotnih točk, v Sloveniji pa za 17 odstotnih točk. In vsa ta dejstva govorijo konkretno o tem, da se Slovenija tako uspešno spopada s covid epidemijo kakor tudi po drugi strani, da imamo tudi uspešno gospodarsko rast, nizko brezposelnost. Nenazadnje to tudi pomeni dobro za naše ljudi. Če pa zdaj preidem na konkretne proračunske dokumente in znotraj njih na proračunske postavke, ki jih danes obravnavamo, moram najprej uvodoma povedati, da bom seveda proračunske dokumente tudi sama z veseljem podprla. Zakaj? Ker zame je pomembno predvsem to, da je proračunski denar namenjen ljudem in ne bankam in ne raznim študijam, pilotnim projektom, kot je to veljalo v času vaših vlad. Proračuna, ki ju danes obravnavamo, torej tako sprememba za leto 2022 kot potem tudi za leto 2023, sta investicijsko naravnana in sta tudi razvojno naravnana. To lahko rečem, kajti v obeh proračunih je predvidenih kar za dobri 2 milijardi evrov investicij. In prav investicije so tiste, ki prinašajo napredek, ki prinašajo razvoj v državi, ki omogočajo ohranitev delovnih mest, ki omogočajo tudi nastanek novih delovnih mest, zaposlitve. In seveda to je tisto, kar prinaša kvaliteto in kakovost življenja vsem nam. Poudarjene so tudi tiste investicije, ki so bile v času vaših vlad še kako podhranjene. Govorim o investicijah v zdravstvo, v infrastrukturo, tako železniško kot cestno, investicije za poplavno varnost, oskrbo s pitno vodo. Rezerviran je denar za dolgotrajno oskrbo. Naj tudi povem, da je ta zakon – po dolgih letih pričakovan – ta vlada pa pripeljala v parlament, česar vaše vlade seveda niso bile sposobne narediti. Po letih čakanja so se zagotovila tudi sredstva za gradnjo šol in vrtcev povsod po državi. Velik premik je predviden tudi za zaščito starostnikov, kamor se v preteklosti praktično ni vlagalo, se niso namenjala sredstva, in sicer zagotovljena so tudi sredstva za investicije v domove za starostnike. In lahko rečem tudi, da je ta proračun tudi socialno naravnan. Upokojenci bodo upravičeni do letnega dodatka v petih različnih razredih, kar ste sicer vi v koaliciji KUL pod Šarčevo vlado obljubljali, a kasneje niste realizirali. In nenazadnje moram tudi povedati, da ima ta vlada bistveno več posluha kot vse prejšnje do sedaj tudi za enakomeren razvoj države. Bili smo priča izraziti centralizaciji države, ki se je vršila pod vlado Mira Cerarja. Takrat je bilo 300 milijonov namenjenih direktno zgolj ljubljanski regiji, na vse ostale regije v državi pa ste takrat kar pozabili. In do tega je bil takrat kritičen tudi Marjan Šarec, seveda ko je še bil kamniški župan. Potem pa ste prevzeli oblast, torej oblast prevzame tako imenovana koalicija KUL in centralizacija te države se je nadaljevala tudi pod oblastjo Marjana Šarca. Takrat ste imeli rekordni proračun, ampak posluha za razvoj lokalnega okolja z vaše strani, ko ste bili na oblasti, pač naenkrat več ni bilo, medtem ko s tema dvema proračunoma, ki ju danes obravnavamo, pa bodo občine znova dobile več sredstev. In to so tista sredstva, ki se bodo lahko potem v lokalnem okolju namenila za prepotrebne investicije. Po drugi strani pa se enakomeren razvoj države danes omogoča tudi s sprejetim Zakonom o finančni razbremenitvi občin, s katerim občine na letni ravni prihranijo še dodatnih 73 milijonov evrov, ki jih potem znova lahko investirajo za razvoj svojih krajev. In to je proračun, ki ga bom jaz v teh dneh z veseljem podprla, ker gre nasproti ljudem, ker bo zadovoljil njihove potrebe in s katerim se bodo realizirale investicije v lokalnih okoljih. Veste, zame so pomembni vsi državljani Slovenije, ne samo tisti iz Ljubljane. Kajti vsi državljani in državljanke si zaslužijo sodobne ceste, vsi si zaslužimo nove, obnovljene šole, domove za starostnike, komunalno infrastrukturo. Ti proračunski dokumenti, ki jih obravnavamo v teh dneh, to tudi omogočajo. Če za konec samo še navedem nekaj konkretnih primerov investiciji iz našega okolja, ki so zajete v ta proračun. Po letih čakanja se v Slovenski Bistrici vendarle izvajata dva konkretna, velika projekta, na katera sem kot opozicijska poslanka takrat opozarjala Šarčevo vlado, takrat je bila ministrica za infrastrukturo Alenka Bratušek in tega ni bila sposobna realizirati. Grozilo nam je, da kar 40 milijonov evropskih sredstev ne bomo uspeli pridobiti. Ampak danes se na terenu ta projekt že izvaja, tako da se gradi vozlišče s podvozom na Pragerskem, gradi se tudi druga etapa zahodne obvoznice, izvaja se kanalizacija na Zgornji Polskavi pa obnova športne dvorane. Vse to so projekti, ki jih vi samo v enem lokalnem okolju takrat niste bili sposobni realizirati. Seveda so pa še številni drugi v vseh občinah, ki jih lahko le-te izvajajo s konkretnim dvigom povprečnin. Skratka, želim povedati, da je to proračun, s katerim gradimo Slovenijo. In gradimo jo prav za vse državljanke in državljane, za boljšo prihodnost vseh nas. In zato bom jaz ta proračun in seveda vse spremljajoče dokumente tudi z veseljem podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, Tina Heferle.
Spoštovana gospa Furman, očitno me niste razumeli, ko sem razpravljala o kršitvah zakona, ki jih vlada pri pripravi tega predloga sprememb proračuna izvaja. Če je to za vas politični pamflet, to, da vaša vlada krši zakon, potem, spoštovani državljanke in državljani, jaz resnično upam, da slišite to stališče poslanke SDS, da ko opozicijski poslanci opozarjamo na to, da pred očmi vseh vaša vlada krši zakon, je to za vas politični pamflet. Spoštovana poslanka, vi si s tem predlogom sprememb proračuna, o tem sem govorila, podrejate sodne institucije in vse institucije, ki imajo poseben ustavnopravni položaj zagotovljen v naši ustavi, ker ste njihove finančne načrte, čeprav so bili podkrepljeni z ustrezno razlago, zakaj potrebujejo dodatna sredstva, pometli pod preprogo. Da lahko naša država še vedno funkcionira kot demokratična republika, kar Slovenija po Ustavi je, je potreben neodvisen in samostojen sodni sistem. K tej neodvisnosti in samostojnosti pa spada tudi finančna neodvisnost, ki jo vi s tem predlogom negirate. In nobena obnova športne dvorane ali pa krožišča v neki lokalni skupnosti ne bo našim državljankam in državljanom pomagala, ko ti ne bodo več mogli svojih pravic iskati v neodvisnem sodstvu. Ko se to enkrat konča, je zgodbe konec. In vi to počenjate iz dneva v dan. In ne odnos vlade do enakomernega razvoja v Sloveniji, ne, ne kažete s tem predlogom tega; s tem predlogom kažete odnos vaše vlade do naše pravne države, ki jo spodkopavate še enkrat več.
Hvala lepa. Samo opozorilo ali pa da spomnim, kršitev zakona ugotavlja sodišče ali pa ugotavljajo sodišča, kršitev Ustave – Ustavno sodišče; ampak v vsakem konkretnem primeru. Ti akti še niso bili ne v enem ne v drugem postopku. Ko bodo presojeni s strani sodišča in bo ugotovljeno, da so nezakoniti, bomo lahko govorili o nezakonitem aktu. Če bo Ustavno sodišče to presojalo in bo ugotovilo, da je neustavno, potem bomo govorili o neustavnosti. Prej pa lahko samo interpretirate zadeve. Postopkovno, Tina Heferle.
Spoštovani predsednik, se z vami strinjam, zato sem v svoji razpravi govorila, da je po mojem mnenju nezakonit predlog in da kaže na neustavnost. Bi vam pa postopkovno predlagala, gospod podpredsednik, da si preberete dopis Ustavnega sodišča, ki je bil naslovljen na predsednika Državnega zbora gospoda Zorčiča, z dne 11. novembra 2021, v katerem Ustavno sodišče ravno na to opozarja, da gre za nezakonit in potencialno neustaven predlog, ki ga imamo danes na mizi. To je samo kot predlog.
Eno je dopis, drugo je pa odločba Ustavnega sodišča. In ko bo prišlo do odločbe Ustavnega sodišče v zvezi s proračunom, bomo govorili potem o neustavnosti. Dokler je pa to dopis, je pa to dopis. In ni odločitev Ustavnega sodišča. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima Jože Lenart.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovani kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Ko sem prišel leta 2018 v ta državni zbor pa ko smo obravnavali prvi proračun za 2019 in tudi 2020, sem bil zelo prepričan v to, da je naloga vlade, da deli to, kar je ustvarjalo gospodarstvo, seveda skupaj s podporo javnega sektorja in še kakšnih podpornih institucij, predvsem razvojnih. Ko danes obravnavamo proračuna za 2022, 2023 in tudi že za preteklo leto, preteklo obdobje v tej epidemiji, imam popolnoma drugo mnenje, predvsem zato, kar predstavniki te vlade in tudi kolegi poslanci z desne strani govorite. Mi dajemo, mi dajemo, denarja naj bi bilo dovolj. To poslušamo že dve leti. Upam, da ne zamerite, da sem na tak način začel. Seveda dajete, ne delite, dajete; ampak pomembno je, od kje dajete. Se pravi, da vse, kar se daje, ker primanjkljaji so zelo veliki, se daje iz kreditov, iz zadolževanja. To želim poudariti. Pa poskušajmo nekako sedaj razvozlati to. Te ogromne številke, ogromno področij, ministrstev, ki so v tem proračunu, nevladnih organizacij in ne vem, kaj še vse, če končam pri tistih še drugih končnih odhodkih, sem jaz razdelil te proračune na tri dele, in sicer mi smo sedaj v letu 2021, ki je skoraj pri kraju. Se pravi, na leto 2022, 2021, kar je nekako že za nami, in na ta glavna proračunska področja 2022, kar tudi danes v tej točki sedaj obravnavamo, in tudi 2023. Je pa v tem tretjem področju leto 2019. Zakaj? Ker se ga bom občasno dotaknil. Če hočeš razumeti proračunske prihodke pa odhodke in vso to zadolževanje, sploh v tej situaciji, v kateri smo, moraš imeti neko obdobje, na katerega se lahko opiraš. To pa je sigurno proračunsko leto 2019, ki je bilo uravnoteženo; seveda pod fiskalnim pravilom, so bila neka druga pravila. In predvsem na to želim opozoriti. Vsi tisti, ki še danes vedno govorite, ponavljate, kako ta vlada takrat ni dala pa tega in tega ni realizirala. Kako pa, če pa je fiskalno pravilo bilo tisto, ki nam je kot Damoklejev meč stalo ves čas nad glavo ali nad rameni?! Ta finančni minister, ki je danes, je takrat ustavno presojo sprožil, v tistem letu, ki je bilo praktično zgodovinsko najboljše v zgodovini Slovenije, v letu, kjer smo vrnili precej javnega dolga, skoraj 700 milijonov, in ustvarjali presežek 250 milijonov. To se pravi, da smo presegli celo tisto fiskalno pravilo, ki nam je bilo dano. In to je tudi Ustavno sodišče potem potrdilo. Danes pa je situacija popolnoma druga, pa mi na kratko dovolite, predsedujoči, da se še naslonim na to tekoče leto in 2020, to se pravi, na ta čas epidemije. V tem času dveh let smo ustvarili za 7 milijard in pol primanjkljaja, ampak zadolženost je pa večja od primanjkljaja. Že na dan 31. 10. je zadolženost že presegla 8 milijard. To se pravi, da bo potem primerljivo s primanjkljajem, do konca leta je treba počakati, katere vse postavke še vplivajo na to zadolženost, ker vemo, da je to zapletena zadeva, ni samo primanjkljaj, ampak so tudi drugi vzroki, ki to povzročajo. Jaz se bojim, da bo zadolženost, ko se bo zaključilo letošnje leto, dosegla 10 milijard. To se pravi, za nazaj. Če pa gremo zdaj res strogo na leto 2023 in tudi 2022, je pa zadeva sledeča, kot je že danes naš kolega Igor Peček, ko je podal svoje stališče, rekel – to pa je trojanski konj. Ponavljam, vemo, kaj je trojanski konj. Darilo, ki potem za sabo prinese vse hudo; v takšnem smislu. In tak trojanski konj za leto 2022 in 2023 prinaša dodatno primanjkljaja za 4 milijarde. In kaj je zdaj tukaj pomembno? Če pa mi zdaj za vsa ta štiri leta seštejemo te primanjkljaje, dobimo primanjkljaj 11 milijard in pol. Teh 11 milijard in pol je pa enakih, verjeli ali ne, vsem prihodkom leta 2022. Točno se številka pokrije. Prihodki leta 2022 so na isti ravni kot pa primanjkljaj vseh štirih let, tako kot so tukaj prikazani. Nadalje, kaj je pomembno? Ta primanjkljaj v štirih letih 11 milijard 434 se pa razdeli na 5 milijard 616, ki se nanaša na covid izdatke, in na 5 milijard 818, ki se pa nanaša na ostale tekoče javne izdatke, ki niso povezani s covidom. In to je tisti naš očitek, to je taka razdelitev, da bo jasno, da ne bomo govorili populistično. In naš očitek je predvsem na ta tekoči primanjkljaj, ki je bil nekontroliran, všečen, razsipniški, kot je bilo že rečeno, divji zahod. To je ta problem. In tudi pri covid izdatkih so naše pripombe, da je v kar velikem delu bilo nekontrolirano deljeno, nepotrebno, ne bom ponavljal, ker sem enkrat naglas rekel, čeprav sem prebral pismo nekoga, ki je rekel – Zakaj pa nam? Pa sem bil potem že na Facebooku oziroma z zlepljenim videom, da jaz ne privoščim nekomu. In najhujše, kar je, da so nekateri celo izkoristili sistem epidemije in se neupravičeno obogatili; in upam, da bodo primerno kaznovani. Če je pa kaj hujšega kot pa to, temu se reče po svoje – vojni dobičkarji; in to celo takšni, ki že tako imajo dovolj, pa so se še neupravičeno bogatili iz te situacije, v kateri smo. Sam tekoči primanjkljaj je pa tisti, ki je zelo kritičen. Kaj to pomeni? Če pogledamo še naprej, kar je seveda tudi bilo že poudarjeno. V teh treh letih, ker bom potem poudaril, kaj je leto 2023, v treh letih, 2020, 2021, 2022, so se odhodki brez covid izdatkov povečali za 34 %. V treh letih – 34 %. Pa je bil vmes padec BDP-ja enkrat 4,2 % in potem dve leti rast. Na drugi strani pa so prihodki v enakem obdobju zrasli za 12 %, za 13 % pa potem v vseh štirih letih. To je tista razlika. In razlika med temi prihodki in odhodki je ta primanjkljaj, ki pa seveda vključuje potem tudi covid izdatke. In to naj bi bilo vsaj 80 % upravičeno, če nekako karikiramo, poskušamo nekako dati neko oceno. In zdaj še enkrat ponovimo. Med prihodki je seveda predvsem vprašljiva ta dohodnina, ki pa za leto 2022 nekako po teh podatkih, ko imaš to analizo in primerjaš, je še upravičljiva, ker je na ravni 2021. In nekako bi človek potem ocenjeval, da ste upoštevali tudi to novelo dohodnine, ki jo imate pripravljeno, ki je vložena, ki je že v naših obravnavah, da bo zmanjšala prihodke. Nikakor nam pa ni jasno potem v letu 2023, zakaj takšno povečanje – skoraj 300 milijonov. Od kje, če pa je izračun, da ta novela prinaša v letu 2023 tudi 191 milijonov manj prihodkov, v letu 2022 pa celo 246? Ta zadeva nikakor ni pojasnjena. Seveda so to veliko povišanje tudi evropska sredstva. Leta 2019 – s 727 milijonov kar na milijardo 456 v letu 2023 in pa še višje v letu 2022. To je seveda dobro, pozitivno. Da bi le bilo realizirano. Ampak se bomo vprašali potem pri investicijah na odhodkovni strani, kaj je s tem. Tako, prihodkovno stran smo nekako obdelali. Pa gremo na odhodke. Skupaj odhodki so povišani kar za 34 %, in to v letu 2022. Zakaj? Ker v letu 2023 so ti prihodki celo nekoliko nižji. Zato govorim zdaj o letu 2022, ker potem ni več rasti. Ni več rasti, čeprav Umar napoveduje rast BDP-ja preko 3 %. In vse zakonske in pogodbene obveze za določene izdatke, ne vem, kako bo tista vlada, ki bo vladala v letu 2023, prišla skozi. Čeprav na drugi strani, priznam, verjetno ste zato tako naredili, ker ste vsa povišanja že prej vnesli v leto 2020, bomboni, 2021 in tudi 2022 kot volilno leto. Ne znam drugače reči kot pa to, ne znam si drugače predstavljati. Ali pa nam boste razložili, kaj je tu. Omenim naj pa tudi to, da ste pa že v letu 2020, 2021 in 2022 krepko znižali odhodke oziroma izdatke za nevladne organizacije. To, kar ste poslanci že tolikokrat v zadnjem mesecu v tem državnem opozorili, s tem se hvalite. Rešili bomo proračune zato, ker smo – vi rečete – leve vlade doslej preveč financirale nevladne organizacije. Ali pa se mi sploh zavedamo, kdo so nevladne organizacije? Seveda jih je več kot 25 tisoč, 27 tisoč. Dobrih 300 milijonov je bilo namenjenih nevladnim organizacijam, vi ste jih prepolovili. To so gasilska društva, to so športne organizacije, to so invalidska društva, to so planinska društva, upokojenska društva, da ne naštevam naprej, ker bo nam vsem nerodno. Slovenija je nekako primer v svetu, v Evropi, pa se omejimo na Evropo, kako na tem področju nevladne organizacije s to podporo, ko jim tudi država nekaj da, kaj vse dobrega naredijo za ljudi. Če bomo njim to umaknili, bo potem pač padlo to na državo, ker bodo ljudje slabše živeli na tem področju, kar zdaj delajo. To se pravi, tudi zdravje bo slabše, športne organizacije, razna društva, koliko dela je na tem, na rekreaciji, zdravi prehrani, na socialnem vidiku in na vseh teh področjih. In mi bi jim še to, kar jim je bilo do zdaj namenjeno, kar delajo namesto države, še to jim zdaj jemljemo. Že zdaj dobivajo dosti manj, ker nas kličejo, prosijo. In ne razumejo, zakaj, zakaj so oni bili prvi na vrsti, da jim jemljemo, da jim vzamemo. Kljub vsemu temu, koliko smo nepotrebnih milijonov zapravili za nepotrebno, oziroma potrebno že, neuporabno zaščitno opremo, tudi v tej epidemiji, in s tem ne vem komu vse ne vem kakšne provizije omogočali in tako naprej. Če pa znotraj gledamo, transferji posameznih gospodinjstev, ki so neminovno zrasli že v letu 2020, blago in storitve tudi. ter Torej transferji posameznih gospodinjstev, blago, storitve in same investicije, tu so bile pa rasti čez 50 %, investicije pa tako preko 100 %, 130 %. In zdaj se ustavimo pri teh investicijah. Vemo, pri transferjih, tu se je pač v tem času dajalo pod covid odhodke in te pomoči, ampak zdaj seveda je težko to umakniti nazaj in je na tej ravni ostalo. Same investicije so seveda potrebne, za zdravstvo so potrebne. Vprašanje je, koliko bomo zmogli. Za infrastrukturo so potrebne in tudi dajejo, ti dve področji bosta dajali več ali manj, tudi rast BDP, sploh če bodo domači izvajalci izvajali. Nikakor pa ne bodo vplivale na rast BDP investicije v vojsko, v obrambo. To pa je vsa oprema, ki je kupljena pri bogatih tujih državah, tistih, ki nas silijo, da dvignemo potrošnjo, delež BDP za te investicije v vojsko v taki višini, kot jo tudi oni izvajajo. To je nemogoče. Če bi naša država tudi proizvajala vojaško opremo, pa je bolje, da je ne, bolje je, da proizvajamo kaj drugega, to ni humano, potem bi nekako človek rekel. Tako pa Nato nima pravice države v razvoju siliti v to, da v istem obsegu BDP-ja investirajo v vojsko kot pa one, ki praktično iz dobičkov, ki jih ustvarijo iz prodaje tega orožja državam v razvoju, potem financirajo tudi svojo oborožitev. To je nepošteno. In ta investicija ni upravičena. Verjetno bi lahko še našteval na desetine posameznih investicij, ki so za lase prevlečene in komu kot bombončki dani, ne vem, kakšne usluge še, ampak pustimo to. Glavno je to področje. Eno je to, drugo pa te investicije, predvsem v infrastrukturo, sami vemo, ko ste načrtovali tudi iz Načrta za okrevanje in odpornost, ki pa seveda ni sestavni del tega, to šele pride, je bilo pa najprej mišljeno, da bo šlo iz tega. In tudi zato je verjetno ta postavka dvignjena, da gre iz proračunskih postavk, ker iz Načrta za okrevanje in odpornost seveda prometnice, infrastrukture ne morete vključevati. In to je tudi en problem, ki nas tepe vse skupaj, ne samo vaše vlade, tudi bodočo vlado, ker je bilo to takrat napačno predvideno. Seveda smo vas pa na to tudi opozarjali. Ja, ta primanjkljaj, kot smo ga izračunali, je v 2023 še vedno milijardo in pol. In če odbijemo teh 159 tisoč covid odhodkov, ki so vključeni, pridemo še vedno na milijardo 350 tisoč primanjkljaja, v milijardo 360 tisoč primanjkljaja v letu 2023, kar pa pomeni – ne boste verjeli – 11,5 % vseh prihodkov. 11,5 % vseh prihodkov. In ta primanjkljaj je višji, brez covid dodatkov govorim, je višji kot pa primanjkljaj v letu 2021, ki je bil 10,4 %. In to je tisti problem. Zato sem šel postopoma, počasi. In tega odgovora še vedno nismo dobili. Kje je tu vzrok, da je potem leta 2023 primanjkljaj tekočih izdatkov višji kot pa v letu 2021, čeprav vidimo, glejte, podatki so celo iz Fiskalnega sveta, prvič govorim o tem, povzeto po vaših proračunih, da so ti odhodki celo nižji, sicer malenkost nižji, kot pa v letu 2022. Iz teh podatkov je razvidno, da ste praktično v leto 2023 že uvedli ZUJF. Oprostite, da sem ta izraz uporabil, ampak zame je to ZUJF. Če ni povečanja odhodkov, potem je zame to ZUJF, ker so zadaj zakoni, zavezujoče pogodbe za občine, tudi tisti del, ko gre za upokojence, čeprav odloki so, ampak je razvidno iz teh odhodkov, da za leto 2023 to ni upoštevano. Dotaknil se bom še obresti. To je tudi en fenomen. Obresti, ko se toliko hvalite, zgodovinsko najnižje zadolževanje. Ja, tudi mi smo se hvalili v letu 2019, obrestna mera v naši vladi je prvič zgodovinsko padla pod 1 %; 0,5 % je bil strošek zadolževanja v povprečju. Vi ste ga zdaj spravili na 0,18. Najdražji kredit oziroma zadolžitev ste pa še vedno vi vzeli višje kot pa vlada v 2018, 2019, mimogrede, ampak pustimo to, povprečje se šteje. To je stvar razmer in tudi naš minister je bil tu zelo dober, da se je tudi zadolžil pa vrnil obstoječe kredite, ki so bili dragi, iz tistih časov, ko so bile obrestne mere na svetovnih trgih zelo visoke. In to je seveda naloga vsakega finančnega ministra, da to izvaja. In to je dobro. Zato sem jaz rekel, če bi se dalo, dajte se danes zadolžiti tudi za tiste primanjkljaje, vsaj za leto 2022 in za 2023, v tej višini skupaj 4 milijard. To bi bilo najboljše, ker danes je obrestna mera še malo nad ničlo, ni več negativna. Kdo pa ve, kakšna obrestna mera bo naslednje leto pa v letu 2023. Napoveduje se zaradi inflacije in vsega ostalega, 2–3 %. Upajmo, da bo vsaj tu ostalo. Kar se tega tiče, ni problem, samo naj bo transparentno, za kaj se zadolžujete. In če zdaj pogledamo še samo v tem smislu zadolženosti, ko govorimo, da v primerjavi z rastjo BDP-ja potem zadolženost padla. To je zelo, oprostite izrazu, kilavo povedano. Vem, da je to kazalec, ki ga uporabljamo mednarodno v okviru Evropske komisije, ampak dajmo si naliti čistega vina. Ničkolikokrat je bilo povedano, da konec leta 2019 je vsakdo od nas nosil javnega dolga, govorim – sektor država, dobrih 15 tisoč evrov. Danes že presega 20 tisoč evrov. Upam, da ne bo šlo kar na 21 tisoč, ko se bo leto končalo, ker ne vemo, kaj se še zadaj skriva. In pa v teh dveh letih, kjer smo upoštevali povečanje dolga samo z vidika primanjkljaja; nismo upoštevali drugih zadev. Pa pridemo že na 23 tisoč na prebivalca, kar pa pomeni 8 tisoč evrov na prebivalca več v štirih letih. Ali, piši-riši, 53-odstotno povečanje. 53-odstotno povečanje. Če pa to primerjamo z rastjo BDP v teh letih, 48,4 milijarde je znašal BDP 2019, po napovedi Umarja naj bi pa znašal v letu 2023 – 56,1 milijarde. Pa še to je v zadnjih mesecih bilo povišanje celo za dobri 2 milijardi. Prve spomladanske ocene so bile nekje na 52 milijard v letu 2023. Pa pustimo, takšne so zdaj ocene – 56 milijard. Glede na 48,4 milijarde pa pomeni samo 16-odstotno povečanje. To je zdaj ta realna slika, kar pa lahko rečemo, z dolga 15 tisoč na 23 tisoč, kar pomeni 53 %. Ali se bodo ljudem, državljanom in državljankam Slovenije, tudi plače povečale za 53 %, da je potem to primerljivo, kako bomo ta dolg vračali? To je tisto vprašanje. In še enkrat se vrnem nazaj. V letu 2020 je bilo primanjkljaja 3 milijarde 0,75. Zadolžitev v sektorju država pa je bila v višini 5 milijard 688 milijonov. Vem, lahko razložite, to je tudi del predfinanciranja, pomembno pa je, za kakšne namene in tako naprej. Ampak to je neto zadolžitev. To se pravi, zadolžitev v letu 2020 je bila višja za 2 milijardi 613 milijonov glede na primanjkljaj. Za letošnje leto ne vemo. Neka vaša ocena je bila, ker je tudi še vedno na spletu Ministrstva za finance, da je ta primanjkljaj 4 milijarde pa pol, da bi zadolženost neto bila pa 5 milijard 673. Verjetno to ne drži več, ampak še vedno je ta zadeva gor. Jaz iz tiste izhajam, ampak to dopuščam, da bo potem slika drugačna. Ja, ta slika je res zelo čudna. Jaz sem jo poskušal predstavili zelo realno, tako kot je. In naj zaključim v tem smislu, pa ne mi zameriti, da še enkrat omenim dr. Mojmirja Mraka, ki je pač razkril to zadevo, kakšna je napoved Evropske komisije in tudi Mednarodnega denarnega sklada, da v tem zadnjem obdobju uvrščajo Slovenijo med tiste države v Evropi, oziroma kar na vrh, z največjim primanjkljajem v tem obdobju za leto 2022, 2023. In s tem tudi visoko tveganje. In zakaj sem to še enkrat povedal? Ker želim še enkrat poudariti, zakaj je do tega prišlo. Do tega je prišlo preprosto zato, ker ste v letu 2020 in letu 2021 nekontrolirano, razsipniško in všečno povečevali odhodke. To je dejstvo. Mi smo bili prej vezani na fiskalno pravilo. Ne samo naša vlada, tudi prej. In smo se tega strogo držali. In vi ste nam gledali ves čas pod prste. Zdajšnja vlada, SDS, predvsem poslanci in pa predstavniki Vlade. Zdaj je pa vse skupaj zdivjalo. In v letu 2020, 2021 je tisti problem, ki je nastal zaradi nekontroliranega trošenja. Takrat bi morali ustaviti konje, samo za covid izdatke bi morali skrbeti, tako kot so tudi nekatere druge države, ki so resno vzele to področje, dajale res tja, kjer so učinki, kjer je bila potreba, racionalno, potrebno, premišljeno. Ne pa da ste povečevali postavke celo iz tekočih fiskalnih odhodkov – več, kot pa bi lahko. ZUJF je bil delno odpravljen v obdobju predvsem 2019, ne v celoti, ker fiskalno pravilo ni dopuščalo; v letu 2020, 2021 pa ste ga kar dvakrat prekoračili. Dali vse in dajmo – denarja je dovolj. To frazo lahko ne vem iz kakšnih magnetogramov ne vem kolikokrat slišite. Denarja je dovolj, ljudem ga je treba dati. Ali je to premišljeno? V času krize, epidemije smo se obnašali neracionalno, ta luknja v letu 2023, ki je v višini milijarde pa pol, je odraz tega. Države, ki so bile racionalne, premišljene, imajo proračune 2023 že skoraj uravnotežene, zato ker niso trošile tam, kjer ni bilo potrebno. Covid izdatki so se tako in tako v zadolženost, v kredite spremenili. Mi smo pa še tam pretiravali. To je tisti očitek, zato sem šel počasi, postopoma, da smo prišli še enkrat do tega. In ta primanjkljaj, naj mi kdo reče, kako ga bomo v prihodnjih letih pokrili – milijardo pa pol. Veste, kaj je milijardo in pol? Rekli smo dobrih 11 % prihodkov, 245 milijonov presežka v letu 2019 je znašalo 2,2 %; in kako smo se mogli matrati, da smo to dosegli prvič v zgodovini. Kako bomo pa sedaj 11 % primanjkljaja pokrili, kdaj in kako? Ja, govorite – rast je takšna, vsi smo zaposleni. To je samo pozitivno. Če tega ne bi bilo, bi bili ti rezultati še dosti dosti slabši. Hvala bogu, da je to; in upamo, da bo ostalo tudi v prihodnjih letih, ker drugače smo tako ali tako mrzli. Ko sem jaz delal projekcijo iz tega, da zaustaviš odhodke, tako kot ste jih vi že v letu 2023, pa potem upoštevaš, da jih ustaviš teoretično, kar je pa praktično nemogoče. Ali nas bodo javni sindikati, občine in vsi ostali gledali, ko bo manko v pokojninski blagajni, investicije v zdravstvu, ki smo jih nabili na 2 milijardi, z zakonom potrjeno, sprejeto v tem državnem zboru, kako bomo to pokrivali? Ja, seveda, rešitev je samo v kreditih, ampak ko bo pipica za kredite zaprta, potem bo pa hudič; pa po kakšni obrestni meri. Ta projekcija, da bi zaustavili odhodke pa da bi računali 3-odstotno rast, rabimo 5 let, da bi prišli do uravnotežene bilance. Če pa je samo 2-odstotna rast, pa 8 let. Ker pa vemo, da se iz rasti gospodarstva potem računa, se pa tudi odhodki s tem povečujejo, za pokojnine, in to še celo hitreje, ker se še za nazaj kakšna zadeva pokriva. In še veliko je teh zadev, ki se morajo pokrivati nazaj. Pozabil sem še eno zadevo. Opozoril bom še na eno stvar. Gre za rezerve, ki ste jih seveda v letu 2022 in 2023 predvideli v kar visokih zneskih. Dobrih 800 milijonov oziroma povprečno 800 milijonov vsako leto; v letu 2019 so znašale rezerve samo 200 milijonov. Rekel bom samo to, to je pa vaš joker, pa mislim, da sem s tem vse povedal. To je vaš joker in s temi rezervami boste pa potem prerazporejali tam, kjer se vam ne bo izšlo, ker bodo tudi prihodki manjši, oziroma tudi tam, kjer boste hoteli spet kaj všečnega pripraviti in še kje kaj trošiti pa komu kaj dati. Mislim, da sem sedaj povedal vse bistveno. Zaključil bom pa takole. Ker sem že tudi dolgo na svetu pa sem tudi spremljal vse te krize, predvsem od naše osamosvojitve naprej – po vsaki krizi Slovenija v primerjavi z drugimi evropskimi državami, predvsem s temi, kjer imajo neke bolj trdne ekonomije, izide najslabše. To je kot pribito. In tudi tokrat s to napovedjo Evropske komisije, ki jo je jasno dal v medije dr. Mojmir Mrak, imamo najslabšo sliko, nam bo najtežje. Zakaj nam je to treba? To se zgodi vedno zaradi tega, ker politika neresno pristopa. In tokrat se bo tudi dogajalo isto. Zakaj se vedno nam to dogaja? In ko že mislimo, da smo na konju, in se začnemo približevati povprečju razvoja Evropske unije, si misliš – zdaj pa smo; nas vsaka taka kriza potem vrne vsaj za deset indeksnih točk nazaj. V letu 2019 smo se že približali povprečju razvoja Evropske unije na 80 %, nominalno, po ustvarjenem BDP-ju, po kupni moči pa na 90 %. Vemo pa, kaj pomeni kupna moč. To, kar v Sloveniji ustvarimo in trošimo, lahko trošimo v povprečju z ostalimi 90 %, če pa s tem denarjem, ki ga tu ustvarimo, gremo v kake druge države, kjer je pač vse dražje, pa za to dobimo samo 80 %. To je to. Mislim, da sem lepo povedal. In ko včasih slišim tu na desni strani – približali se bomo, naš cilj je, da bomo dosegli najboljše države v Evropi; ja, najprej pa moramo doseči povprečje Evropske unije. In povprečje Evropske unije je cilj dodane vrednosti 60 tisoč na zaposlenega. Danes pa še nismo dosegli 50. V koliko letih bomo mi dosegli 60? In ko bomo dosegli 60, takrat bodo tudi vse ostale države šle navzgor, bo tudi to povprečje višje. To se pravi, da naš razvoj mora biti dosti hitrejši. In zato mi pogrešamo v teh proračunih investicije, vlaganje v razvoj; namesto v vojsko. Da dosežemo 1,5 % oziroma proti 2 %, bi morali v vire za razvoj, za gospodarstvo dajati najmanj toliko. To bi bil tisti pravi cilj, da bi dosegli dejavnosti, delovna mesta, ki dajejo višjo dodano vrednost, ki bi zamenjevali tiste delovno intenzivne, ki so nekatera danes še pod 30 tisoč, mi pa moramo težiti tiste proti 100 tisoč. Avstrija je pa pred nami za več kot 100 %, to pa vemo, to so tiste najboljše države. In da mi potem nekdo tu govori, da bomo že v ne vem kakšnem drugem obdobju dosegli najboljše, vemo, da je to samo populizem. Hvala lepa zaenkrat.
Hvala lepa. Mogoče samo dve intervenciji. Najbrž ta presežek, o katerem govorite, ni prvi v zgodovini. Če boste pogledali proračunske akte oziroma zaključne račune, boste ugotovili, da se je že kdaj prej to zgodilo. In drugič, vlaganje v razvoj je, ni pa vlaganja v proteste in protestnike. Zdaj pa dajem besedo državni sekretarki mag. Kristini Šteblaj. Izvolite.
Hvala lepa. Sicer ne bom prav na dolgo odgovarjala, gospod poslanec, se opravičujem, ker bi potem verjetno malo predolgo trajalo, ampak nekaj stvari bi pa vseeno pokomentirala. Že v soboto, ko ste imeli ta prikaz tudi primanjkljajev in zadolževanja, smo nekako prišli na neko ne vem če ravno soglasje, ampak da neka metodologija seštevanja primanjkljajev pač ne obstaja. Ker potem lahko vzamemo poljubno dolgo obdobje, vi ste se pač osredotočili na ta leta, ampak to ni tako. Veste dobro, kolikor vem, ste bili tudi v gospodarstvu, tudi v gospodarstvu je tako, vsako leto se bilance sestavljajo. Vsako leto se ugotavlja tekoči primanjkljaj. In v proračunu, ki ga zdaj obravnavamo, se ugotavlja tekoči primanjkljaj, in ta znaša približno 2 milijardi in pol v letu 2022, tako je ocenjen. Kakršnokoli seštevanje – vsako leto se to potem seveda sanira in potem na novo. Zadolževanje, predvideno v letu 2022, bo pač potekalo skladno z zakonom o izvrševanju proračuna, tako kot poteka tudi izvrševanje v letošnjem letu, kjer še ni dosežen tisti cenzus, ki je določen v zakonu o izvrševanju proračuna. Morda samo še nekaj številk, nevladne organizacije ste omenjali. Če pogledamo programsko strukturo proračuna za leto 2022, politika kulture in civilna družba, tukaj je večina nevladnih organizacij, raste. V sprejetem proračunu za leto 2022 je bilo 240 milijonov, v predlogu sprememb je 251, v predlogu proračuna za 2023, ki ga bomo jutri obravnavali, je 265 milijonov, pred tem je bilo recimo od leta 2017 do 2020 med 168 in 187 milijoni. Tako da ta sredstva rastejo, zagotovo pa se znotraj po posameznih segmentih različno gibljejo. Mogoče samo še to. Glede vojske ste omenjali, da naše firme nimajo nič od tega. O vojski, o oboroževanju, o tej industriji si lahko vsak misli, kar si pač želi, ampak tudi v Sloveniji imamo podizvajalce, ki proizvajajo določene stvari za vojaško industrijo. Zagotovo so manjši, ampak so. In tudi ti vplačujejo v naš proračun, vplačujejo v naše blagajne in tako naprej. Ne mi zameriti, mogoče malo karikiram, ampak s tistim približevanjem evropskemu povprečju verjetno niste imeli v mislih primanjkljaja pa zadolževanja, ker to je še podpovprečno glede na povprečje Evropske unije in povprečje evroobmočja. Še nekaj. Načrt za okrevanje in odpornost ste omenili, da ga ni v tem proračunu. Je, 253 milijonov je tukaj notri. Kot veste, je bil v zakonu o izvrševanju proračunov že z letošnjo novelo, novelo letošnjega zakona vpeljan proračunski sklad in v tekoči bilanci je predvidenih 253 milijonov, ki se bodo prelili skozi bilanco prihodkov in odhodkov na proračunski sklad. To je tukaj notri. Ta sredstva so prvenstveno namenjena projektom, ki bodo imeli visoko dodano vrednost, projektom, namenjenim digitalizaciji, zelenim vsebinam. Mislim, da s tega vidika glede razvojnosti ne bi smelo biti kakšnih večjih težav. Če smem, izjava dr. Mraka o divjem zahodu je zelo velikokrat citirana. Mislim, da je morda malo iztrgana iz konteksta ali pač tudi ne, jaz jo sicer malo drugače razumem. Žal pa moram reči, da če kje vlada divji zahod, je to zdaj po bolnicah, pravzaprav je situacija kot na frontah. V javnih financah nimamo divjega zahoda, striktno skrbimo za to, da je poraba beležena, sploh za covid izdatke, tako kot mora biti. Tudi v zaključnem računu za leto 2020 je bilo prikazano. Strinjam se, lahko bi bilo še bolj podrobno in smo že pristopili k temu, da bi bilo recimo v zaključnem računu za leto 2021 še bolj podrobno prikazano, ker smo zdaj dobili občutek, kaj bi recimo tudi vas najbolj zanimalo. Sem pa tudi že v preteklosti povedala, da če želite dobivati te podatke, tako kot ste lansko leto dobivali podatke o prerazporeditvah, jih Vlada v vsakem trenutku lahko zagotovi. Smo pa že večkrat tudi odgovarjali o tem, kako se porabljajo ta sredstva, na novinarska, na poslanska vprašanja. In bom še enkrat ponovila. V vsakem trenutku vam lahko po vsakem protikoronskem paketu za vsak člen posebej, na podlagi katerega so bila kakršnakoli izplačila, damo te podatke. Toliko bi imela za zdajle. Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej postopkovno mag. Marko Koprivc. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Podpredsednik, javljam se zato, ker danes ves čas zlorabljate poslovnik in z mesta predsedujočega komentirate, dajete politične komentarje oziroma svoje osebno nestrinjanje do govornikov. Zdaj ste to naredili kolegu Lenartu, prej ste naredili kolegici Heferle in tako naprej. Se pravi, vi, spoštovani podpredsednik, zlorabljate svoje mesto podpredsednika oziroma trenutnega predsedujočega zato [[…]]
Prosim, da se sklicujete na določbo poslovnika, zelo prosim.
Zato da bi svoje politično nestrinjanje izražali. To je, spoštovani podpredsednik, nedopustno. To bom ponavljal in ponavljam, kljub temu da vem, da vam gre na živce, ker to ne more in ne sme postati normalnost [[…]]
Kolega, določba poslovnika, o kateri govorite.
Če smo že ravno pri tem, je pa tudi žaljenje gospe državne sekretarke zdravnikov, govoriti o tem, da gre za divji zahod, nedopustno, veste [[…]]
Kolega Koprivc, prosim vas, da se sklicujete na določbo poslovnika. To ni razprava. Ni razprava, torej nimate razprave, ampak imate postopkovni predlog.
Ni razprava. Gospod podpredsednik, jaz samo vas opozarjam, da je nedopustno, da politično komentirate razpravljavce. In tega se vi dobro zavedate, ampak mislite, da ste vsemogočni in da lahko s pozicije moči to delate [[…]]
Opozarja predsedujoči. Prosim, kolega, da končate.
Ni prav. Hvala lepa.
Sejo vodim v skladu s poslovnikom. Če mislite, da seje ne vodim v skladu s poslovnikom, prosim, protestirajte na drugačen način. Če želite tukaj konkretno, pa najprej povejte, katero določbo poslovnika sem kršil. Najprej povejte. In če imate podlago za to, da sem kršil poslovnik, jo citirajte. Če je nimate, potem imate razpravo. Razprava pri poslovniških vprašanjih ni dovoljena. Kolega Lenarta sem samo opozoril, da ni povedal natančnih podatkov, kar zadeva proračunske presežke. To lahko preverite vsi. In drugič, samo povedal sem mu, da se financirajo investicije, ne pa protestniške zadeve tamle spredaj. Nič drugega. In nisem čisto nič zlorabil in to ni nobena politična sodba. Kolega Lenart, imate repliko, najbrž? [[Da.]]
Hvala lepa. Spoštovana državna sekretarka, hvala za vaše komentarje na mojo razpravo. Imam pa repliko, ker se nisva dobro razumela. Se opravičujem, predsedujoči, ampak ker ste se tudi navezali, rekli ste, da ste me opozorili na presežke – presežkov v vaših proračunih ni, so samo primanjkljaji. In primanjkljaji so točno usklajeni, sem poudaril. Zdaj govorim obema. So točno povzeti po vaših proračunskih dokumentih in zaključnem računu v 2020. Ostalo pa po dokumentih, ki jih je uporabljal tudi Fiskalni svet. To ne leti na vas, na predsednika, ker je pomešal zadeve. Kar se tiče zadolženosti sem pa pojasnil, ne vem, ali ste preslišali, jaz sem pojasnil, da sta leti 2019 in 2020 zaključeni. In sem točne podatke vzel. Zato sem pa zelo jasno rekel, da je bilo primanjkljaja 2020 3 milijarde 075, zaokrožujem, zadolženost je bila pa 5 milijard 688. Zdaj pa recite, ali to drži ali ne drži. Dokumenti so vaši, Fiskalni svet je iste uporabljal. In jaz sem rekel, da je bila v letu 2020 zadolženost za 2 milijardi 613 milijonov 700 tisoč in ne vem, koliko še, višja, kot pa je bil primanjkljaj. Ampak jaz razumem, ker sem tudi gledal dokumente, to, da imate predfinanciranje, in ste potem v nekem dokumentu 2021 tudi že pojasnili – ne vem, tisti dokument je mogoče celo še iz decembra 2020 in sigurno ne drži več – ampak jaz nisem imel drugega v roke vzeti, sem tisto vzel. Zato sem tudi rekel, da ne vem, kako se bo končalo. Vzel sem pa tisti podatek. Za leti 2022 in 2023, to sta proračuna, ki ju obravnavamo, sem vzel pa samo primanjkljaj. Ampak skoraj vedno je zadolženost višja od primanjkljaja. Ali sem dovolj jasno povedal? Kar se tiče vaše pripombe o zadolženosti Slovenije, teh 80 % na BDP oziroma danes celo že presegamo, potem pa bi nekoliko padalo. Ali se mi zavedamo, da je bila v letu 2013 zadolženost na BDP samo 45 % pa smo bili pred bankrotom? Ne smemo tako govoriti. Gre za to, da je struktura naše zadolženosti in BDP in gospodarstva, notranji dolg ali zunanji dolg, zelo zelo različna. In smo verjetno lahko mi v dosti večjem tveganju, kakor so nas tudi uvrstili zdaj, kot pa mogoče Italija, ki je že na 150 % zadolženosti BDP. To je eno. Tretje pa, kar ste sami rekli, zelo podpiram to, da nam te prerazporeditve sproti javljate [[izklop mikrofona]]
Kolega, čas za repliko je potekel. Besedo ima mag. Andrej Rajh. Izvolite.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem skupaj, spoštovani predsedujoči, državna sekretarja, kolegice poslanke in poslanci! Situacija je daleč od smešne, je zelo resna. Imamo rekordno visok javnofinančni primanjkljaj, razstreljene javne finance. Na slednje nas seveda opozarja tudi Evropska komisija, torej da tekoči odhodki rastejo bistveno hitreje in da so neusklajeni s prihodki in to predstavlja eno zelo zelo veliko tveganje. Strinjam se z gospo državno sekretarko, ko je povedala, da BDP in delež BDP nista edino merilo. Tu bi se želel navezati tudi na kolega Lenarta, ki govori o dodani vrednosti, ki je na primer v Avstriji dvakrat višja na zaposlenega kot v Sloveniji. To je tisto, kar je ključno pri sposobnosti odplačevanja dolga. Mi se moramo zavedati, da imamo mi razmerje med aktivnim prebivalstvom in upokojenci 1 proti 1,5, v Avstriji je to 1 proti 3. In seveda v Avstriji dolg lažje servisirajo in tudi upniki lažje in bolj verjamejo, da bodo ta dolg lahko plačali, kot mi, in seveda bomo mi dobili porcijo zadolževanja, o 10 milijardah govorimo v dveh letih. To niso mala sredstva. Vemo, da je bila samo polovica teh sredstev, govorimo o 5 milijardah, namenjena za covid, drugo pa za vse druge stvari, med drugim tudi za rast tekoče porabe. Zavedati se moramo, da se bo tekoča poraba glede na leto 2019 povečala za 34 %. Torej, izdatki se bodo povečali za 34 %. To tudi rezultira v to, da se primanjkljaj državnega proračuna veča, in to rekordno veča. Popotnica je daleč od tega, da je dobra, še posebej, če imamo v mislih, da Vlada napoveduje sprejetje zakona o dolgotrajni oskrbi, ki ga seveda potrebujemo, pa ne želi definirati sredstev, če je v letošnjem letu podpisala sporazum o potrebnem – da se razumemo, o potrebnem – povečanju plač v negi in zdravstvu, pa ni definirala jasno, od kod bo vsa sredstva zagotovila. Nekatere stroške povišanja je prenesla na najbolj ranljive, torej na uporabnike. To je včeraj potrdil tudi minister za socialo, podražitev v znesku približno 5,6 % oskrbnine. Mi se seveda zavedamo in podpiramo, da če Vlada sklene sporazum s socialnimi partnerji, tudi zagotovi sredstva, ne pa da jih prenaša na končnega uporabnika. Tudi zato smo vložili v SAB amandma, da se vsaj sredstva v obsegu, kot je potrebno za socialne zavode, 37 milijonov evrov zagotovi. Odzval bi se tudi na dejstva in izjave, da bo Vlada dala več občinam in zagotovila skladen regionalni razvoj. Opozoril bi, da koalicija večkrat opozarja, da se Slovenija neenakomerno razvija, pa bi zato izpostavil – zakaj je potem dala vsaki občini enako povišanje? Zakaj ni sredstev ciljno namenila tistim, ki so manj razvite, zato da ta strukturni primanjkljaj nadoknadijo? Gre samo za eno slepomišenje in gostobesedičenje in ukrepe, ki te razlike samo povečujejo, namesto da bi jih zmanjševali. Druga zadeva so tudi investicije, ki so se izvajale v preteklosti. Kolegice Furman danes ni, pa se je pohvalila, da ta vlada namenja denar in izvaja investicije na primer v zahodno obvoznico. Kolegico Furman bi rad samo opozoril, da je takrat glasovala proti proračunu, ki je tej investiciji namenjal denar. Proti. Govorimo tudi o vozlišču na Pragerskem, ki naj bi ga ta vlada nekako naprej pognala. Rad bi tudi opozoril, da je bil takrat minister za okolje in prostor Simon Zajc, ki je danes državni sekretar na ministrstvu za gospodarstvo. Kdo je torej zaustavljal investicije, kdo jim je nasprotoval, kdo jih je bremzal? Kdo je skliceval referendume o drugem tiru? Kdo je predstavljal neobstoječe ali pa izmišljene rešitve in tako zavlačeval potrebne infrastrukturne objekte, ki naši državi zagotavljajo blaginjo? To so vse vprašanja, na katera nismo dobili odgovorov. Ampak če pogledamo nekoliko višje, ko pogledamo, kako se danes zadolžuje, pa se nekdo pohvali, joj, dobili smo zastonj kredit. Veste, to reče tudi narkoman, ko dobi zastonj drogo. Pa dokler časa jo dobiva, je vesel, potem ko je več ne dobi, se začne abstinenčna kriza pa najprej začne prodajati premoženje, potem ko tega premoženja zmanjka, pa začne krasti. Država ne bo kradla, ampak bo pač rezala pravice. To je to, kar se dogaja, in to nekateri tako brezskrbno ali pa vehementno zagovarjate, da je to en poseben dosežek, dobili smo kredit. Veste, to je žalostno. Dobili smo kredit, da jemo. Da se razumemo, jaz nimam nič proti, da smo se zadolžili v strukturnem smislu, zato da so se covid ukrepi izvajali. Kaj pa je drugi del dolga? Kam je šlo drugih 5 milijard? To je vprašanje, na katerega nimamo odgovora, tudi zato ker ni bil sprejet rebalans proračuna. Ne pristajam na to, da je dajanje enih podatkov, generiranje podatkov o tekočih izdatkih, ki nastajajo na podlagi odlokov, pregledna zadeva. Mislim, da smo lani dobivali te podatke, pa je bilo popolnoma nepregledno in nestrukturirano. Praktično iz tega ti ne moreš videti, kam je šlo, kam je nekdo z danes na jutri preknjižil izdatek. To so vprašanja, na katera mi potrebujemo odgovore. Mi potrebujemo premišljene ukrepe, mi rabimo eno odgovorno politiko in mi se moramo tudi zavedati, da tak način, kot se zadeva danes dogaja, zelo spominja na trošenje v letih od 2004 do 2008. Kolega Ferjan je rekel – sicer je govoril o letu 2013, ampak denar se je razdajal v letih od 2004 do leta 2008 raznim tajkunom in privilegirancem, torej prvorazrednim. Dolg in zapitek smo leta 2013 in 2014 plačali. To je treba jasno poudarjati. En rek pravi, da je zgodovina mati učenosti in da tisti, ki je moder, ne ponavlja napak iz preteklosti. Bojim se, da mi kot država in kot družba te napake ponavljamo in da nas bo tudi zaradi tega še zelo zelo bolela glava. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Violeta Tomić, pripravi naj se Samo Bevk. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Kdo bi si mislil, da bom tako vesela, da vi tukaj zdaj vodite sejo, kajti to do 19. ure je bilo nemogoče. Preprosto nemogoče. Vsaj mislim, da bom zdaj lahko izpeljala razpravo. Najprej naj povem, da zelo obžalujem, da ministra ni tukaj. Sprejemamo zelo pomembne dokumente. Proračun je eden glavnih dokumentov. Rečete mu predvolilni proračun. Verjamem, da je predvolilni, kajti cel kup amandmajev ste dali in zlahka si boste zagotovili 46 glasov in stvar bo šla skozi. Odnos ministra, Vlade in tudi koalicije pa kaže, da vas prav malo briga, kaj si misli opozicija, ne glede na vse floskule o sodelovanju. No pa floskul smo se do zdaj že naposlušali. Minister je rekel, rešujemo življenja. Oprostite, urtikarijo dobim, ko slišim »rešujemo življenja«. Koliko infekcijskih bolnic ste pa zgradili v tem času? Koliko? Koliko?! »Vlada dela dooobro.« Celo z istim akcentom vsi ponavljate, vsi vaši lokalni odbori, »vlada dela dooobro«. Ne vem, kje vas učijo vseh teh. »Mi gradimo Slovenijo«. Dva referenduma o drugem tiru ste imeli, da zdaj tam kadrujete in gradite. Koliko ste zapravili s temi referendumi? 8 milijonov? Koliko? Vse to zadolževanje je menda namenjeno v investicije, ki pomenijo večjo dodano vrednost, da bo življenje za ljudi v državi kvalitetnejše. Za koga? Za jahte nekaterih, ki so dobivali izjemne dodatke. Naj vas samo spomnim, da ste podedovali rekorden proračun, se pravi 250 milijonov presežka, danes pa je proračunski primanjkljaj, ki se povečuje za 879 milijonov, se pravi z 1,6 milijarde na 2,5 milijarde. Delite. »Mi dajemo.« Dajete skupno, dajte tisto, kar bodo plačevali naši vnuki in tega se moramo vsi zavedati. Vi ne dajete nič. Pač si sposojate in vsi skupaj bomo ta zapitek plačevali. Neto javni dolg se bo na letni ravni povečal za dodatnih 832 milijonov, se pravi z 2 milijard na 2,8 milijarde. Skratka, »vlada dela dooobro«. Dodatnih 670 milijonov evrov za dodatke najbolje plačanim. To je seveda nenadzorovana rast dodatkov zdravnikov in uradnikov, tistih z najvišjimi plačami. Fiskalni svet ugotavlja, da so ključni razlogi za dvig okvira izplačila dodatkov zaposlenih znašali čez 900 milijonov našega skupnega denarja, ki ga bomo vračali. Delite pa dodatke popolnoma samovoljno, nenadzorovano, dobivajo jih kirurgi, ki ne operirajo, ortopedi, ki delajo drugje, medtem ko se štempljajo tukaj, najslabše plačani delavci pa dobivajo najnižje dodatke. Vemo, da medicinske sestre odhajajo delat drugam. In tukaj vi »rešujete življenja«, kajti ni osebja, pojdite si malo pogledat. Skratka, 944 milijonov evrov dodatkov in kar 800 milijonov evrov davčnih odpustkov. Od kod boste pa jemali? Od kod bomo jemali? Skratka, bankrot nas čaka. Poleg tega pa, pazite, le dodatnih 7,5 milijona proračunskih sredstev za investicije v primarno zdravstveno dejavnost. S tem praktično celotno breme financiranja osnovne zdravstvene in lekarniške dejavnosti prenašate na ramena občin. Toliko o razvoju regij, ki ga imate spet polna usta. Zaradi nesposobnosti vladnega upravljanja države nosijo levji delež bremena ravno občine tudi pri upravljanju z epidemijo. Hkrati pa boste s to svojo davčno reformo, ki prinaša 800-milijonski izpad dohodnine, do leta 2025 v občinskih proračunih izvrtali še 400-milijonsko luknjo, polovica realizirane dohodnine se steka namreč v proračune občin. To ne pomeni le izdatnega zmanjšanja sredstev za izgradnjo ali sanacijo zdravstvenih domov, temveč tudi pustošenje šol, vrtcev, drugih stebrov lokalne infrastrukture. In zdaj boste rekli, da investirate v to, da bomo vsi živeli bolje. Ali boste res živeli bolje? Na drugi strani pa Vlada vlaga v represivni aparat, v vojsko, policijo, v javni red, splošno varnost, ki se bo povečala kar za 117 milijonov, in sicer s 304 milijonov na 421. Skratka, sredstva za represijo in stopnjevanje nasilja nad mirnimi protestniki, ki jih Hojsov vodni top zaliva z mešanico vode in solzivca. Državna sekretarka pravi, da imamo podizvajalce, ki delajo za vojsko, in vse te milijarde se bodo strašansko vrnile v naš proračun. Lepo vas prosim, res me zanima: ali boste res živeli bolje brez zdravstvenih domov, šol, vrtcev in kulture? Zdaj prihajamo do amandmaja, ki smo ga vložili v Levici. Na postavki Spodbujanje kulturne ustvarjalnosti je bilo 6 milijonov 446 tisoč 728 evrov, zdaj pa se je kar razpolovilo na 3 milijone 633 tisoč. Skratka, nevladne organizacije, ki so rakrana te vlade in jih sploh ne prenesete, zato ker ne vidite od enega drevesa celega gozda. Ne veste, da so tukaj organizacije in društva, ki so zelo pomembna, predvsem na podeželju. Se pravi, ljubiteljska kultura, to vas ne zanima in tega ne bo več, samo zato da nekaj nevladnikov, ki vam gredo v nos, porežete. Gasilska društva, planinska, upokojenska, invalidska – a-a. Dajmo rajši orožje, oklepnike, vodne topove. Zelo dobro. Investiramo, da boste vsi živeli bolje. Lepo vas prosim, sram naj vas bo. Naj vas spomnim, da je že pred epidemijo kar ena tretjina samozaposlenih v kulturi živela pod pragom revščine, in danes je stanje seveda katastrofalno in je vse slabše, vemo, kakšno Ministrstvo za kulturo imamo. Kulturne strategije v kriznih razmerah nimamo nobene, kar je izjemno žalostno. Zato predlagamo, da se vsaj za ta 2 milijona 813 sredstev iz podprograma Policije Javni red in splošna varnost ljudi in premoženja prenese na podprogram Ministrstva za kulturo Umetnostni programi. Kajti če hočete, da bomo živeli dooobro, potem, prosim vas, ne moremo živeti brez kulture, brez umetnosti, samo z orožjem, samo z vodnimi topovi, samo z represijo in seveda z jahtami bogatunov. Od tega, verjemite, naš narod ne bo imel ničesar. Kultura pa je za ohranitev narodove biti zelo pomembna, in predvsem nevladniki za ohranitev podeželja. Žal nimam več časa, bi vam še kaj povedala. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Samo Bevk, pripravi naj se mag. Elena Zavadlav Ušaj. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Proračun države je prav gotovo eden najpomembnejših dokumentov, ki ju pripravljata in sprejemata Vlada in Državni zbor. Tu se zrcali politika vsakokratne vladne koalicije, kjer se nakazuje smer, v katero bo šla država v naslednjem obdobju. Smo pa danes v zelo specifični situaciji, ki se kaže skozi skrajno zaostreno epidemijo koronavirusa ter z dejstvom, da imamo manjšinsko koalicijo in tako imenovani viseči parlament, kjer predsednik Vlade in finančni minister trepetata za vsak glas. Pravzaprav manjšinska vladajoča koalicija, ki jo pri življenju držijo nekateri pridruženi poslanci tako imenovane rezervne podporne koalicije pod b, nima česa izgubiti, četudi rebalans za leto 2022 in proračun za 2023 ne bi bila sprejeta. Dejstvo namreč je, da imamo že veljavni proračun za leto 2022, če pa se že slučajno zgodi, da bosta oba dokumenta sprejeta, bo vladajoča koalicija imela na razpolago kar zajeten kup predvolilnih daril in še poln žep predvolilnih bombončkov. Po skoraj dveh letih boja z epidemijo je Vlada dolg povečala s 65 % BDP proti 90 %. Poleg tega pa je iz proračuna 2022, ki je ustvarjal presežek, naredila enega najvišjih primanjkljajev v Evropski uniji. Po uradnih Eurostatovih podatkih smo glede na prvi kvartal leta 2021 danes na četrtem mestu po rasti dolga v Evropski uniji. Pred nami so samo še Ciper, Češka in Španija. Od skoraj 4 milijard dodatnih evrov, porabljenih od nastopa te vlade, jih je le približno polovica namenjena za spopad z epidemijo, druga polovica pa za z epidemijo nepovezane odhodke, na kar stalno opozarja tudi Fiskalni svet. Bojda se je naša vlada poslovila zaradi nekaj 10 milijonov evrov, zato je bila ob vseh teh številkah puška, vržena v koruzo januarja leta 2020, absurdno dejanje. Če je reševanje življenj, kot je poudaril finančni minister, razlog za zadolževanje, zakaj torej polovica dodatnih odhodkov, ki z epidemijo nimajo nobene povezave? Ob tem pa je pomembno opozoriti na resno ustavno kršitev, ki si jo je, ne prvič, privoščila ta vlada. Kljub temu da letošnja realizacija tako na prihodkih kot na odhodkih bistveno presega veljavni državni proračun, Vlada ni predlagala rebalansa proračuna za letošnje leto, temveč si je dala zgolj potrditi spremembo proračunskega okvira in z njim povišati dovoljeno porabo. Tako 1 milijon 516 tisoč in 901 evro že porabljenih sredstev ostaja izven proračuna, kar predstavlja kršitev 148. člena Ustave Republike Slovenije in popolno nepreglednost letošnjega proračuna, saj bo lahko Vlada arbitrarno prerazporedila vsaj 1,5 milijarde evrov. Spoštovani, sedaj pa še k amandmajem, ki sem jih predlagal k rebalansu državnega proračuna za leto 2022. Prvi se nanaša na izdelavo projektov in dokumentacije za začetek gradnje sprejemno-informacijskega centra Partizanske bolnice Franja. Po velikopotezni sanaciji leta 2010, ko je bila tri leta prej skoraj v celoti uničena zaradi uničujoče poplave in rušilnega vala, se žal ni zgradil tudi sprejemno-informacijski center. Tako se je sanacija spomenika končala na pol poti, čeprav so bili že tedaj izdelani idejni osnutki. Občina Cerkno je lansko leto odkupila gostinski objekt s sanitarijami na parkirišču pred Partizansko bolnico Franja za 100 tisoč evrov, ker je uveljavila predkupno pravico. S tem amandmajem, ki ga predlagam v višini 45 tisoč evrov, bi zagotovili sredstva za izdelavo projektov in dokumentacije za začetek prepotrebnega sprejemno-informacijskega centra pred spomenikom, ki ima znak evropske dediščine in je na poskusnem seznamu svetovne kulturne dediščine, se pravi pred Partizansko bolnico Franja. Drugi amandma se nanaša na novogradnjo 4. razvojne osi med Cerknim in Gorenjo vasjo s predorom pod Kladjem. Na območju 4. razvojne osi se izvaja kar nekaj projektov. Največji so na relaciji Želin–Most na Soči, med Trebijo in Sovodnjem. Dokončana je na primer galerija Lični vrh v Zali. Nekateri odseki na tej zelo pomembni prometni osi pa so povsem prezrti, predvsem na odseku med Cerknim in Gorenjo vasjo, kjer je predvidena novogradnja s predorom pod Kladjem. Je pa del 4. razvojne osi, poleg odseka med Želinom in Spodnjo Idrijo, v najbolj kritičnem in v najslabšem stanju. Z amandmajem v višini 150 tisoč evrov bi projekt pospešili, saj se ta odsek ceste umešča v prostor vse od leta 2006, ko je takratni minister, pristojen za promet, dal pobudo za pripravo državnega prostorskega načrta za gradnjo te ceste. Se pravi, več kot 15 let je že od te pobude in te odločitve pristojnega prometnega ministra, po 16 letih pa se še vedno umešča v prostor. Tretji amandma se nanaša na obvoznico Spodnja Idrija, ki je bila kot nov investicijski projekt že pred leti uvrščena v načrt razvojnih programov države, vendar se je začetek del premaknil v nedoločljivo leto, po letu 2025, kot piše v načrtu razvojnih programov, oziroma časovno sploh ni natančno opredeljen. Zato predlagam amandma k rebalansu proračuna za prihodnje leto v višini 80 tisoč evrov, da se prične projekt pospešeno umeščati v prostor ter pripravljati ustrezno dokumentacijo za pridobitev gradbenega dovoljenja. In še četrti amandma, ta se nanaša na proračunska sredstva za sanacijo rudarske škode in degradiranega okolja v mestu Idrija. Zaradi dolgoletnega rudarjenja je potrebno zavarovati neposredno območje nad rudnikom živega srebra v Idriji in obvarovati mesto pred posledicami posedanja in drugimi posledicami, ki so nastale zaradi dolgoletnega rudarjenja in se odražajo v rudarski škodi in degradiranem okolju na vplivnem območju rudnika. Zaradi preteklega izkoriščanja rudnin v rudnikih v zapiranju je potrebno vzdrževati ustrezno urbano okolje in ga zaščititi pred ostalimi posledicami preteklega rudarjenja, ki se odražajo, kot rečeno, v rudarski škodi, degradiranem okolju in tudi v zdravstvenem stanju nekdanjih rudarjev. Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo rudarske škode neposredno ne financira več, ker je z likvidacijo rudnika kot podjetja prenehal delovati subjekt, ki bi to škodo neposredno povzročal. Zadnja rudarska škoda je bila tako izplačana leta 2014 v višini 254 tisoč evrov, leta 2015 pa država ni prispevala niti centa za vzdrževanje nezalitega dela rudnika, kaj šele za druge naloge, ki izhajajo iz Zakona o preprečevanju posledic rudarjenja v rudniku živega srebra Idrija. 17. maja leta 2017 je bila izvedena še likvidacija rudnika živega srebra kot podjetja. Kljub dejstvu, da rudnika kot gospodarskega subjekta ni več, je rudnik z vso svojo infrastrukturo, rovi, jaški, zalitim in nezalitim delom, še vedno sestavni del idrijskega prostora in negativno vpliva na okolje. Center za upravljanje z dediščino živega srebra izvaja monitoring in ob ponovnem inženirskem kartiranju leta 2018 kaže na nove pojave plazenja, na zdrse, ugrezanja, hidrološke probleme in druge pojave, ki ogrožajo prebivalce in infrastrukturo. V Idriji je še vedno okrog 6 % vseh svetovnih zalog živega srebra. Približno 37 tisoč ton živega srebra je v času obratovanja rudnika izpuhtelo v okolje in ga tudi obremenjuje. Tu se pojavlja tudi problem obremenjenih zemljin z živim srebrom, gradbenih odpadkov pri posegih na degradiranem območju, saj v Sloveniji sploh nimamo uradnega odlagališča za odpadke, ki so obremenjeni z živim srebrom. Gre za 480 tisoč kubičnih metrov žgalniških ostankov in jalovine, obremenjenih z živim srebrom, kar znaša okrog 300 tisoč kvadratnih metrov oziroma 15 % zazidljivih površin v somestju Idrije in Spodnje Idrije. Zato predlagam amandma v višini 545 tisoč evrov, na podlagi katerega bo Ministrstvo za okolje in prostor prispevalo sredstva za sanacijo rudarske škode in degradiranega okolja v mestu Idrija, seveda če bo amandma sprejet. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, državna sekretarka. Mag. Kristina Šteblaj ima besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Sicer sem želela že prej odgovoriti gospe Tomićevi, upam, da me kje posluša. Kljub vsemu nekaj navedb, kar se tiče investicij v primarno zdravstveno varstvo. Če se pogleda te proračunske dokumente, so zneski precejkratnik zneska, ki ga je gospa omenila, 374 milijonov za primarno zdravstveno varstvo v državnem proračunu, s tem da je pa res, da je primarno zdravstveno varstvo, pa ne od zdaj, ampak že zelo dolgo, v pristojnosti občin. Država pač sofinancira določene stvari zaradi tega, ker je ocenila, da je treba, da občine same enostavno ne zmorejo vsega tega. Zato je tudi sprejet zakon o nujnih investicijah v zdravstvo za naslednjih 10 let in tam notri je natančno navedeno, koliko sredstev naj bi se za kakšen segment porabilo. Še nekaj je nujno potrebno odziva, to, kar je bilo že nekajkrat povedano, pa žal verjetno preslišan odgovor, kar se tiče eventualnega zmanjšanja dohodnine v skupnem znesku. To ne pomeni, da bodo občine prikrajšane. Res je dohodnina njihov primarni vir, ampak znesek, ki je v zakonu o izvrševanju proračunov določen kot povprečnina, je tisti, na podlagi katerega se izračunajo zneski, ki pripadajo občinam. Če občine iz svojih primarnih virov ne dobijo dovolj sredstev, jih zagotovi državni proračun. Tako da bi res prosila, da ne operiramo s temi minusi, ki dejansko to niso. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Elena Zavadlav Ušaj, pripravi naj se Miha Kordiš. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Prav lepo pozdravljeni, državna sekretarka, vsi ostali kolegice in kolegi v dvorani! Na začetku bi rada poudarila predvsem, da imamo danes pred sabo samo spremembe, ker se mi zdi, da se skozi razpravo pozablja, da so samo spremembe proračuna za leto 2022 in tudi 2023. Ob tem pa se tudi dela primerjave z obdobjem, ki ni primerljivo z današnjim obdobjem, ko sprejemamo spremembe proračuna. In sicer, vi dajete za primerjavo takrat, ko ste se odločili, da boste vrgli puško v koruzo in vlado razpustili in boste šli vsako svojo pot. Dejansko je to neprimerljivo obdobje, kljub temu da želite prikazati, kakšen presežek ste takrat pustili, s tem obdobjem, ki je danes. Po tem, kar je vlada prevzela s tem, ko je nastopila svoj mandat, je neprimerljivo, saj je minister povedal, da so bile prazne proračunske rezerve in se je bilo treba na hitro odločiti, kaj in kako se bo zapeljalo glede na krizo, ki je prihajala. Zato zavajanje, ki ga že ves čas poslušamo, nikakor ne more ostati brez utemeljitev, da gre dejansko za dve neprimerljivi obdobji. Zavajanje in strašenje javnosti, da nam sledi Zujf, je tudi nedopustno. Večkrat je bilo že povedano, da je bil Zujf takrat in takratna kriza ni primerljiva z današnjo krizo. Tudi ko se navaja primanjkljaj in javni dolg, je ponovno zavajanje. Kriza, ki je botrovala temu proračunu in sestavi tega proračuna, smo že večkrat govorili, da je kriza, ki jo je prinesla epidemija in ki je zaznamovala samo posamezne dejavnosti in ne v celoti vseh segmentov gospodarstva. Zato je tudi bil na tak način proračun prvotno sestavljen, in tudi ostale spremembe, ki jih danes obravnavamo, sledijo predvsem temu, kar je bilo skozi epidemijo spremenjeno. Ne vemo niti, kako bo v bodoče. Glede na pozive nekaterih na proteste, tudi proti cepljenju in proti spoštovanju ukrepov Vlade, se bo mogoče ta kriza dejansko še toliko bolj poglobila in bo večji vpliv na okrevanje gospodarstva in bo to okrevanje tudi dolgotrajnejše, kar pomeni, da bo to ponovno vplivalo na sestavo proračuna. Zato bi na tej točki pozvala vse, da dajmo strniti vrste, dajmo se tukaj poenotiti ravno zaradi tega, da bomo lahko izplavali iz tega obdobja, ki mu kar ni videti konca in je dejansko v določenih trenutnih tudi zaskrbljujoče, predvsem z vidika nespoštovanja ukrepov. Kar se tiče pa primanjkljaja in javnega dolga, je Evropska komisija za leto 2022 napovedala, da bo javni dolg v Sloveniji pod povprečjem dolga v Evropski uniji in evroobmočju, kar pomeni, da tisto, kar ste prej povedali, ne drži. Evropska komisija je napovedala tudi, da se bo primanjkljaj sektorja država v letu 2022 znižal v enaki meri kot v povprečju Evropske unije, to je za 3,8 odstotne točke, kar pomeni, da spet ne drži, kar je bilo do sedaj povedano glede primanjkljaja in javnega dolga. Sestava proračuna pa seveda ne temelji na nekih lažnih obljubah, kot želite prikazati nekomu, ampak na kazalcih, ki jih je podal Umar, in sicer da bo rast BDP v letu 2022 znašala 4,7 %. Umar ocenjuje, da se bo v predelovalnih dejavnostih in gradbeništvu ter z njimi povezanimi storitvami v naslednjih dveh letih tudi nadaljevala rast. Dodana vrednost v storitvenih dejavnostih bo dosegla predkrizno raven večinoma do leta 2023, kot sem rekla pod pogoji, da se bo spoštovalo ukrepe in precepilo. Nadaljevala se bo tudi rast mednarodne menjave, predvsem blaga, za leti 2022 in 2023 Umar pričakuje presežek izvoza nad uvozom in porast salda menjave s tujino. Nadaljevala se bo tudi realna rast zasebne potrošnje, v letu 2022 bo znašala 6 %, rast državne potrošnje v jesenski napovedi Umarja pa bo v letu 2022 znašala 1,5 %. Imamo tudi napoved, da v upoštevanju jesenskih makroekonomskih napovedi Umarja Vlada ocenjuje, da se bodo povečali prihodki, in to predvsem prihodki iz naslova dohodnine, davka na dohodke pravnih oseb in davka na dodano vrednost ter socialnih prispevkov. Glede na vse do zdaj povedano je Vlada sestavila že prvotni proračun na podlagi teh sredstev iz Evropske unije na tak način, da je vlagala v ljudi. Ker to, kar ste prej povedali, komu je Vlada namenila, da ni namenjeno ljudem – ja, je direktno ljudem namenjeno. In sicer, investicije v zdravstvo so za ljudi in za tiste, ki so tam zaposleni. Se pravi za tiste, ki potrebujejo zdravstveno oskrbo, in tiste, ki so zaposleni, zato da bodo imeli boljše pogoje dela. Hkrati je namenila dodatna sredstva tudi za plače zaposlenih. Investicije v cestno infrastrukturo. Ja, tudi cestna infrastruktura je bila marsikje – ne govorim za središče Slovenije, ampak tudi za okoliške kraje, seveda za celo Slovenijo – več kot potrebna in dolga leta se marsikje ni premaknilo z mrtve točke. Veliko je bilo vloženo v zaščito starostnikov in v investicije v domove starejših in tudi to je za ljudi, za potrebe. Toliko let – verjetno ste vsi, tako kot tudi sama, ko smo si ogledali domove starejših občanov, sploh zdaj v času epidemije in po epidemiji, to so res dotrajane stavbe – se v domove ni vlagalo, kar pomeni, da je bilo več kot potrebno tudi za njih nameniti, da bodo bivali v človeku dostojnih prostorih. V podnebne spremembe in tudi v modernizacijo Slovenske vojske, kar je tolikokrat kamen spotike, pa ne razumem, zakaj. Ali bi vi pustili vojsko boso? Bi jo pustili brez ustrezne opreme? Bi jo pustili z zastarano opremo? Pozabljate, da so tudi tam ljudje. Zaposleni so ljudje in to so ljudje, ki skrbijo ne samo za varnost naše države, ampak tudi priskočijo na pomoč v marsikaterih trenutkih, ko je potrebna večja angažiranost takih organizacij, kot sta Slovenska vojska in Policija. Investicija v vrtce in šole. Tudi na tem področju je bilo videti pomanjkanje glede na podane vloge, in tudi uspešno podane vloge, kar pomeni, da so vse imele pripravljeno ustrezno dokumentacijo. Tudi to je za ljudi, za naše otroke. Ponovno ste omenili stanovanja, ker mimo njih ne morete iti. Tolikokrat ste jih poudarjali, ampak sami v svojem času niste nič naredili, da bi premaknili tudi ta del z mrtve točke, kar pomeni, da ta vlada pa je tudi na to pomislila in namenila sredstva za stanovanja. Občine se so ves čas obračale na državo, da jim primanjkuje sredstev za investicije. Glede na to, kar se je pokazalo, in izpad dohodka pri posameznih občinah, bi se, če ne bi država dvignila povprečnin in če ne bi bila sprejeta sprememba Zakona o financiranju občin, tudi tu marsikatera investicija morala ustaviti. Tako da je kar nekaj investicij, ki so v proračunu dobile svoje mesto. Zaradi vseh vplivov, ki sem jih prej povedala, je potrebno vnesti spremembe. Upam, da jih bomo tudi skupaj potrdili. Sama bom vsekakor spremembe proračuna za leti 2022 in 2023 podprla. Bi pa rada poudarila na koncu, ker je bilo predvsem s strani LMŠ povedano, da je po njihovem mnenju ta predlog spremembe neustaven, še to: kaj pa takrat, ko je bila sprejeta odločba Ustavnega sodišča in bi se moralo spremeniti financiranje zasebnih šol, pa se sedem let nič ni zgodilo? Tisto pa ni bilo protiustavno? Protiustavnost vidite samo tam, kjer se vam zdi, čeprav niti še ni prišlo do Ustavnega sodišča, tisto, kar je že bilo odločeno na Ustavnem sodišču, pa preskočite. Za konec bi še enkrat pozvala, da dajmo res pokazati, da nam je mar, da izpeljemo državo iz te epidemije in iz teh časov, zato da se bomo vrnili spet v gospodarsko rast, da bodo življenja naših državljank in državljanov manj obremenjena in da bomo vsi skupaj bolj svobodni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Miha Kordiš, pripravi naj se Suzana Lep Šimenko. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Proračun za leto 2022. Proračun vsake vlade, kakršnokoli vlado že imamo, je v številkah izkazana politična prioriteta, ki se bo zasledovala v naslednjem letu – za koga bo vlada delala, kako bo delala, kam naj gredo naša skupna sredstva. V svoji uvodni intervenciji je minister Šircelj kot finančni minister in prvi branitelj proračuna dejal, da so finance v tej državi pod nadzorom in da je proračun pod nadzorom. Poglejmo od bližje, kako to izgleda. Vojaški izdatki, vpisani v proračun, 896 milijonov evrov. 800 milijonov evrov letnih davčnih odpustkov pretežno za bogate. 944 milijonov evrov, ki gredo v nedefinirano in neobrazloženo covid rezervo, skoraj lahko rečemo kot za personalno žepnino in fevd vlade Janeza Janše. Gospe in gospodje, če so to finance pod nadzorom, če je to proračun pod nadzorom, potem ne želim vedeti, kako izgleda proračun, ki ni pod nadzorom. Vse te številke, ki sem jih ravnokar navedel, delujejo na pogon zadolževanja, ne trdnih stabilnih projekcij prihodkov v proračun iz nekih lastnih virov. Za razliko od prenekaterega kolega v opozicijskih klopeh moram izpostaviti, da zadolževanje samo po sebi sploh ni problematično. Še najmanj zadolževanje po zelo nizkih obrestnih merah ali celo negativnih obrestnih merah. Problem je na odhodkovni strani proračuna, torej kam vlada Janeza Janše denar, ki si ga izposoja, vlaga in kam ga usmerja. Kakšna je to investicija, če ta denar iz kreditov usmerimo v skoraj 1 milijardo evrov težko letno razbremenitev najbolj bogatih ljudi v tej državi? Kakšna je to investicija, če vržemo denar dobesedno skozi okno za tuje vojaškoindustrijske komplekse, za oklepnike, ki jih v domovini sploh ne moremo uporabiti? In podobno bi lahko nadaljevali. Primerjajmo to z vitalnimi družbenimi podsistemi. Revščina se je v letošnjem letu oziroma v preteklem letu za razliko od trendov v zadnjih letih znova dvignila, in to kljub rekordnim izdatkom, s katerimi se tako zelo vlada Janeza Janše rada hvali. Pa imamo vendarle v proračunu potem socialno postavko na ministrstvu za delo nižjo za 32 milijonov evrov. Narašča nam revščina. Dražijo se osnovne dobrine, hrana. Danes je bila na seji prva vsebinska točka energetska revščina, ker gre gor bencin, pa o naraščanju cen kurilnega olja, elektrike se pogovarjamo in tako naprej. Zima bo mrzla, kako si bodo ljudje to privoščili? V proračunu za naslednje leto 32 milijonov evrov manj na javnih sredstvih, ki gredo za preprečevanje revščine na socialnih transferjih, pa več revnih ljudi v tej državi. Nobena gospodarska rast ne more revščine zares odpraviti. To lahko počno samo inteligentne redistributivne politike, po katerih vlada posega. Torej da z davki zajame tam, kjer je, in preusmerja tja, kjer ni. To je osnova kakršnekoli države, še posebej socialne države, s katero se tako zelo radi kitimo, celo v ustavi imamo vpisano. Ampak Vlada se očitno na to požvižga. Raje bo denar metala za oklepnike, na revežih bo pa spet šparala. Podobno v nasprotju s skoraj milijardnimi izdatki za davčne olajšave pa nedefinirane rezerve, nakupe vojaške opreme in podobno v oči bode, da je nedavno končno prišlo do dogovora, kako se bodo dvignile plače osebju v zdravstveni negi in v skrbstvu. To je področje, za katerega se sam zavzemam že ohoho let, odkar sem prišel v Državni zbor. Poznam ga iz prve roke, ker je moja mati medicinska sestra v domu starejših občanov, in presneto dobro vem, kako trdo ti ljudje garajo, da so izgoreli, da so medicinske sestre z uničenimi hrbtenicami in podobno, da jih primanjkuje. Razveselil sem se, razveselil sem se kot mali otrok, ko sem v časopisih prebral naslov, da bo prišlo do dviga plač medicinskih sester oziroma osebja v zdravstvenem skrbstvu. Potem pa drobni tisk: strošek dviga teh plač se bo prevalil na oskrbovance in njihove družine, cene oskrbnin v domovih starejših bodo porasle za 5,6 %. Ja hvala lepa, v državi je pa zmeraj več revščine! To je tudi področje, na katerem želimo v Levici kreirati in kazati alternativo. Del sredstev za dvig plač osebju v zdravstvu, skrbstvu, medicinskim sestram in tako naprej, je že zagotovljen v drugih virih, ostaja pa 16 milijonov evrov na leto, ki bi se prelili v dvig cene oskrbnin za starejše in njihove družine. Z našim amandmajem želimo tudi teh 16 milijonov evrov zagotoviti iz proračuna Republike Slovenije. Denar jemljemo s postavk, kjer je že tako preveč denarja, pa ga sploh ne bi smelo biti, to je s postavk za oboroževanje. Dobesedno se moramo soočiti z elementarno dilemo, ali bomo naša skupna sredstva namenjali za tuje vojaške industrijske komplekse ali pa bomo dejansko pomagali najranljivejšim, revnim starostnikom in njihovim družinam. Prek tega pa seveda tudi kakovostnejšemu delovnemu okolju, osebju, zaposlenemu v zdravstvu in skrbstvu. Še enkrat izpostavljam, jih je premalo, so izgoreli, hkrati so pa tisti, ki so nas najbolj zavarovali pred epidemijo covida-19 in so bili izpostavljeni največjim tveganjem okužbe in stranskih učinkov okužb, kot so to povečane delovne obremenitve. Pa še ta vrstica konteksta, da vemo, o čem se pogovarjamo, oskrbnine v domovih starejših občanov so že tako presneto presneto visoke. Povprečna mesečna oskrba znaša 680 evrov. V javnih domovih manj, v zasebnih domovih več. Žal je še ena izmed vladnih prioritet ta, da bo raje javna sredstva metala zasebnim korporacijam, ki naj gradijo zasebne domove starejših kot svoje privatne biznise za privatni dobiček, in ne gradnja javnih domov. Tudi v luči tega je več kot smiselno, da se dvig plač osebja v zdravstvu in skrbstvu v celoti skompenzira iz javnih virov, torej da se sprejme ta naš proračunski amandma za 16 milijonov evrov in na ta način razbremeni oskrbovance in njihove svojce, hkrati pa vendarle zagotovi sredstva za dvig plač osebja v domovih starejših občanov in v zdravstvo. 16 milijonov evrov v kontekstu proračuna, ki se tehta v milijardah, ni veliko denarja. Glede na to, da se jemlje s postavk, kjer se kupuje orožje, se v osnovi pogovarjamo o tem, ali bo kakšna puška več ali bo kakšna puška manj, če malo karikiram. Učinki za oskrbovance in za osebe v domovih starejših bodo pa precej neprecenljivi. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima državna sekretarka mag. Kristina Šteblaj. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Samo en kratek odziv, da bomo imeli točne podatke glede gibanja transferov posameznikom in gospodinjstvom. V splošnem delu proračuna je to lepo vidno. To, kar je govoril gospod poslanec o znižanju, velja izključno za transfere nezaposlenim. Razlogi so bili že podani v uvodnih predstavitvah, pričakuje se povečanje zaposlenosti, že zdaj te številke rastejo in iz tega razloga se ocenjuje, da ti transferji ne bodo več potrebni v taki višini. Še vedno so planirani v višini 94, skoraj 95 milijonov, so pa znižani za 52 milijonov glede na lani sprejet proračun za leto 2022. V skupnem se pa transferji posameznikom in gospodinjstvom povečujejo za dobrih 74 milijonov, in sicer z milijarde 603 na milijardo 678. Največje povečanje [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Največje povečanje, če smem, je za transfere za zagotavljanje socialne varnosti 52 milijonov in za druge transfere posameznikom 66 in potem morda tudi za starševska nadomestila, če še omenim, dobrih 6 milijonov. To so številke, če gledamo primerjavo lani sprejetega proračuna za leto 2022 in teh sprememb, ki smo jih zdaj predložili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima Miha Kordiš. Izvolite.
Hvala. Vladna predstavnica, očitno sem bil napak razumljen. Že sedaj se vlada Janeza Janše hvali z rekordno brezposelnostjo. Pustimo sicer, kje je dobila to statistiko, vzemimo njihovo trditev kot face value, se pravi, privzemimo jo kot resnično in kot točen podatek. Kako je potem mogoče, da se v razmerah tako imenovane rekordne brezposelnosti dviga število ljudi pod pragom tveganja revščine, posledično upravičencev do socialnih transferjev? To vprašanje je retorično, ampak očitno ne dovolj. Ne glede na to, kakšno rast zaposlenosti mi imamo, se to ne prevaja avtomatično v odpravljanje revščine. Govoril sem pa o znižanju za 32 milijonov evrov za leto 2020 na postavki denarne socialne pomoči. Denarne socialne pomoči, mimogrede, ne črpajo ljudje, ki so kratkoročno brezposelni. Ti ljudje imajo na voljo nadomestilo za brezposelnost kot pravico iz dela. Denarno socialno pomoč prejemajo reveži, ki dlje časa ne morejo do zaposlitve, ne po lastni krivdi, ljudje, ki so tudi sicer v stiskah, ne nujno v izključno socialnih stiskah, tukaj so spirale dolgotrajne revščine, psihični pritiski in tako naprej. Potem imamo še več, leto 2023, znižanje za še dodatnih 21 milijonov evrov. Če imamo že zdaj menda rekordno brezposelnost pa nam že zdaj raste število revežev, se bo v prihodnjih letih to le še stopnjevalo. Več sredstev bo potrebnih na teh postavkah, ne manj. Pa še to izrekam ob zanemarjanju dejstva, da do preračuna minimalnih življenjskih stroškov, ki je osnova za odmero višine socialnih transferjev, ni prišlo že od leta 2016. Vmes se je življenje krepko podražilo, gre gor štrom, gre gor bencin, gre gor kurjava, hrana se dviga, odvisno od skupine do skupine proizvodov za 10 %, 20 %, 30 %. Do tega preračuna minimalnih življenjskih stroškov mora priti in zatem je potrebno tudi višino denarne socialne pomoči in drugega uskladiti s temi višjimi stroški, ki jih ljudje imajo, zato da približno lahko pridejo skozi življenje, kar bo spet dvignilo izdatke. Vi počnete ravno obratno, 32 milijonov manj za socialne pomoči naslednje leto in še 21 milijonov manj v letu kasneje. To je popolnoma zgrešena logika in čisto neživljenjski proračun, skregan sam s sabo in z družbo, ki naj bi jo predstavljal.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnica Vlade. Gospa Kristina, izvolite.
Hvala lepa. Zelo na kratko. Gospod poslanec, vi veste, da je bilo sprejetih že kar nekaj protikoronskih paketov, ki so naslavljali tudi te skupine, ki ste jih vi zdaj izpostavljali, in skozi to je tudi marsikatero povečanje tukaj na teh postavkah, o katerih sem zdaj govorila, v teh skupinah izdatkov. Ni bilo pozabljeno na te ljudi, zaradi tega, ker se zavedamo, se je v času take krize, ko so ljudje morali biti na čakanju ali kakorkoli, ko so imeli ne po lastni krivdi zmanjšane prihodke, skozi druge vsebine, ne skozi te, ki ste jih vi navajali, naslavljalo te probleme in se je zagotavljalo in se želi še naprej zagotavljati sredstva za te stvari. Če izpostaviva samo brezposelne, zagotavljala so se sredstva tudi tistim, ki po obstoječi sistemski zakonodaji sicer ne bi bili upravičeni do dodatka za brezposelnost, takrat pa so kljub vsemu bili upravičeni ne glede na to, da morda niso dosegli tistega števila let, kolikor bi morali biti prej zaposleni, da bi lahko ta dodatek prejemali. To je samo ena od stvari, ampak želim povedati, da se je tudi skozi protikoronske pakete te skupine naslavljalo, ker se zavedamo tega, da je bil marsikateri v bistveno slabši situaciji, kot bi bil, če te krize ne bi bilo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika. Miha Kordiš, izvolite.
Hvala. Znova ste me očitno napak razumeli. Ne govorim o preteklih protikoronskih paketih, jaz govorim o tem, kar je na dnevnem redu, to je proračun za leto 2022, to je za naslednjo leto. Tudi če vzamem kot čisto zlato to, kar ste mi ravnokar povedali, torej imamo protikoronske ukrepe in to se bo poznalo na zmanjšanem črpanju socialne pomoči – kaj ste nam s tem ravnokar sporočili? Da ste iz naslova protikoronskih ukrepov ljudem nekako pomagali, potem pa to vključili v cenzuse za regularne denarne socialne pomoči in druga javna sredstva. Tako se sliši vaš argument. Kakšnega drugega argumenta pa v resnici ni, vsaj jaz ga nisem slišal.
Hvala lepa. Želite besedo? [[Da.]] Izvolite, predstavnica Vlade mag. Kristina Šteblaj.
Hvala. Gospod poslanec, vi veste, kaj se je sprejemalo v tej hiši, ne glede na to, ali ste dali podporo tem zakonom ali ne. Vse te zadeve, ki ste jih zdaj izpostavljali, veste, da so bile posebej obravnavane, izvzete iz marsikaterih pravilih, iz izplačil javnih sredstev, marsikatera stvar je bila oproščena dohodnine. Mislim, da tukaj verjetno lahko zaključiva na tej točki. Hvala.
Hvala lepa. Replika. Gospod Miha Kordiš, izvolite.
Dohodnine pa dohodkovni razredi, na podlagi katerih se izvaja uveljavljanje pravic iz javnih sredstev, niso neposredno povezane. Za začetek to. Elementarna pismenost, kako nam država deluje. Pa se bom tukaj tudi ustavil.
Hvala lepa. Besedo ima Suzana Lep Šimenko, pripravi naj se Eva Irgl. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovana državna sekretarka, spoštovani poslanke in poslanci ter vsi, ki spremljate to sejo! Sprememba proračuna za leto 2022, ki je danes pred nami, je seveda nujna. Gre namreč za proračun, ki je bil sprejet pred pandemijo in ga je potrebno ustrezno prilagoditi trenutni zdravstveni situaciji in ne nazadnje tudi gospodarski situaciji v državi. Gospodarska rast za letošnje leto je visoko nad povprečjem EU v Sloveniji in bo po napovedih Umarja 6,1 %, medtem ko nam nekatere druge evropske inštitucije napoveduje celo višjo gospodarsko rast, okoli 6,4 %. Visoko gospodarsko rast bomo imeli tudi v letu 2022, napoveduje se okoli 4,7-odstotna gospodarska rast. Če imamo na eni strani nadpovprečno gospodarsko rast, imamo na drugi strani podpovprečno nezaposlenost, ki se giblje v Sloveniji okoli 4,6 %, kar je izjemno dobro, sploh če vemo, da je povprečje v Evropski uniji 7,8 %. In ja, tudi za prihajajoče leto, leto 2022, se Sloveniji napoveduje še nekoliko nižja stopnja brezposelnosti, in sicer pri 4,5 %. Vse to je seveda, verjamem da, zaradi pravočasnega in pravega ukrepanja aktualne vlade. Gospodarstvo namreč pri nas hitreje okreva, posledično se veča zasebna potrošnja, raste izvoz, raste uvoz in imamo, kot rečeno, višjo zaposlenost. Ne le to, podjetja se pri nas soočajo s tem, da dejansko s težavo dobijo določene kadre. Razlog za to je zagotovo v nepravilnem izobraževalnem sistemu in ne nazadnje tudi v preveliki obdavčitvi plač in posledično odhodu številnih, zlasti mladih v tujino. Ampak tudi prevelike obdavčitve plač se je ta vlada lotila in že imamo v obravnavi spremembo Zakona o dohodnini, ki je bila v prvi obravnavi sprejeta in jaz verjamem, da bo sprejeta tudi v mesecu decembru ob koncu obravnave. Zakaj? Zato ker dejansko pomeni višje plače za vse. Ponavljam, višje plače za vse. Tisti z minimalno plačo bo letno prejel približno eno minimalno plačo neto zraven. Tisti, ki prejme poprečno neto slovensko plačo, bo v enem letu prejel eno povprečno neto slovensko plačo zraven. Tako da bo vsak pri tem izjemno profitiral. Malo prej sem ravno slišala kolege iz Levice, za katere sem prepričana, da bodo zakon o dohodnini podprli, govorili so o višjih življenjskih stroških. Ravno zaradi višjih življenjskih stroškov je potrebno sprejeti ta zakon, ker bodo posledično ljudje imeli več sredstev in si bodo lahko to razliko pokrili. Če se vrnem k proračunu. Prihodki za leto 2022 se planirajo v višini 11,5 milijarde evrov in so za okoli 460 milijonov evrov višji, kot je bilo sprva planirano, kar je zagotovo posledica višje gospodarske rasti v Sloveniji. Kje se prihodki najbolj povečujejo? Iz naslova dohodnine in davka od dohodkov pravnih oseb, v višini okoli 71 milijonov evrov. Viša se tudi potrošnja, kar se kaže v dvigu davka na dodano vrednost za leto 2022 v okvirni višini 217 milijonov evrov. Ko pogledamo odhodke, vidimo, da so prilagojeni trenutnemu zdravstvenemu stanju v državi in da so prilagojeni investicijski naravnanosti aktualne vlade. Če pogledamo tiste ključne postavke, ki se spreminjajo. Na odhodkovni strani se povečujejo rezerve za okoli 672 milijonov evrov, kar je seveda nujno glede na trenutno situacijo. Še zmeraj smo namreč v obdobju velike negotovosti zaradi pandemije koronavirusa. Seveda si ta vlada ne želi, da bi se zgodilo to, kar se je zgodilo tej vladi, ko je prevzela mandat, ko minister za finance na postavki proračunske rezerve tako rekoč ni imel nič sredstev, zato ker prejšnja, Šarčeva vlada teh sredstev ni zagotovila. Tisto, kar se še spreminja. Povečujejo se transferji posameznikom in gospodinjstvom za okoli 74 milijonov evrov. Za investicije se bo v proračunu za leto 2022 namenilo skoraj 2,3 milijarde evrov. Za primerjavo. Ko smo sprejemali rebalans proračuna za leto 2019 pod prejšnjo, Šarčevo vlado, smo za investicije skupaj namenili nekaj malega več kot 1 milijardo evrov, torej več kot polovico manj. Takrat smo slišali s strani takratnih koalicijskih strank, kako je proračun razvojno naravnan, kako je dober, ampak številke žal pravijo drugače. Če je katera vlada razvojno naravnava in pripravlja investicijsko naravnan proračun, je to zagotovo sprememba proračuna, ki je pred nami, in tudi proračun za leto 2023, ki ga bomo obravnavali jutri. Sprememba proračuna, kot rečeno, prinaša več sredstev za investicije, ki so seveda ključne za rast in razvoj gospodarstva, kar posledično pomeni nova delovna mesta, delovna mesta z višjo dodano vrednostjo, in seveda to pomeni višjo kakovost življenja za prebivalce Slovenije. Tiste ključne investicije so investicije v zdravstvo, ki jih leta ni bilo. Naj izpostavim eno, zame osebno in za prebivalce Spodnjega Podravja izjemno pomembno, urgentni center Ptuj. Končno se bo pričela gradnja urgentnega centra Ptuj. Naj izpostavim investicije v dolgotrajno oskrbo, v domove za ostarele. Leta se ni zgradilo enega doma z javnimi sredstvi. Ni se niti sprejel zakon o dolgotrajni oskrbi. Imeli smo več kot sto različic, a na koncu nobena ni prišla v parlament. No, končno imamo v obravnavi naslednji teden tudi zakon o dolgotrajni oskrbi. Investicije za izobraževanje. Spet, desetletje ni bilo razpisa, kjer bi država sofinancirala vlaganja za investicije v vrtce in osnovne šole. Ta vlada je to storila. Tudi z rebalansom proračuna za leto 2022 bomo zagotovili ta dodatna sredstva, ki jih je v skupni višini za obdobje treh let 126 milijonov, največ od tega pa jih bo zagotovljenih za leto 2022. Izjemnega pomena za podeželje, investicije v ohranjanje okolja, podnebne spremembe. Bistveno več sredstev je namenjeno protipoplavnim zaščitam, kanalizaciji, vodovodom, za plazove je namenjeno enkrat več sredstev, kot jih je bilo v preteklosti, kar je seveda izjemnega pomena tudi za slovensko podeželje. Da ne govorim o investicijah v infrastrukturo. Za prometno infrastrukturo se namenja kar 1,2 milijarde evrov. Več sredstev namenjamo tudi občinam. Dvignili smo v letu 2022 povprečnino na 645 evrov na prebivalca. Naj spomnim, tri leta nazaj, za leto 2019, je bila ta pri višini 573 evrov za prebivalca. Tako se v proračunu za 2022 povečujejo transferji občinam za 66 milijonov ter investicijski transferji občinam za 93 milijonov evrov [[…]]
Spoštovana gospa poslanka, se opravičujem, da prekinjam. Vljudno prosim, kolegice in kolegi, vem, da smo tukaj 12 ur, ampak ne motiti govornice, ko govori. Lepo prosim [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Vidva, ko skozi nekaj krebljata. Izvolite, gospa poslanka.
Hvala, predsedujoči. Ta vlada se namreč zaveda dejstva, da vsa sredstva, ki se jih več namenja občinam, pomenijo razvoj podeželja, pomenijo razvoj Slovenije, pomenijo več vlaganj v občinsko infrastrukturo in posledično višjo kvaliteto za občane. Če smo v letih 2014, 2015 in 2016 več kot 1 milijardo evrov namenjali za obresti, jih bomo v letu 2022 namenili zgolj okoli 680 milijonov. Še vedno preveč, ampak bistveno manj, kot smo jih v preteklosti. To konkretno glede na bruto domači proizvod pomeni 1,4 %, v letu 2014 je bilo to 2,9 % bruto domačega proizvoda. Več kot očitno je servisiranje dolga v Sloveniji uspešno. Ne nazadnje se zadolžujemo tudi po negativni obrestni meri, kar seveda pomeni, da nas mednarodni trgi vidijo kot eno stabilno državo. Čeprav je sprememba proračuna v prvi vrsti prilagoditev zaradi pandemije, se pa resnično v tej spremembi vidi smer delovanja te vlade. In tisto, kar je ključno – več sredstev se namenja ljudem in več sredstev se namenja za investicije, kot že rečeno, ki pomenijo višjo gospodarsko rast, ki pomenijo nova delovna mesta in ki pomenijo večjo kvaliteto življenja in blaginjo za vse nas. Zaradi vsega izpostavljenega bom spremembo proračuna za leto 2022 seveda podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Eva Irgl. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovana gospa državna sekretarka! Ura je sicer že precej pozna, začeli smo ob 9. uri dopoldan, ampak mislim, da je bila do sedaj razprava zelo konstruktivna in da ste kot državna sekretarka dejansko, bom rekla, razrešili marsikatero dilemo, ki je bila izpostavljena v teh razpravah, kar je dobro. Govorimo o proračunih za leti 2022 in 2023. Na začetku sem precej natančno poslušala uvodna stališča poslanskih skupin k obema proračunoma. Največkrat je bila izrečena beseda, da gre za predvolilni proračun. Ja seveda gre za predvolilni proračun, za kakšen proračun pa naj bi šlo? Čez približno pol leta bodo volitve in jasno je, da gre za predvolilni proračun, ampak seveda glede na časovno dimenzijo. Poleg tega je ta proračun, kar je pa najbolj bistveno, še razvojno naravnan, daje v investicije – že prej so moji kolegi izpostavili mnogo investicij, ki bodo bistveno izboljšale položaj Slovenk in Slovencev – in je tudi socialno naravnan. O tem bom povedala več kasneje. Kot rečeno, sta oba proračuna, ki ju imamo danes pred seboj, razvojno naravnana. Vlaga se v šolsko infrastrukturo, vlaga se v vrtce, vlaga se v domove za starejše, gradi se domove za starejše, vlaga se v cestno in prometno infrastrukturo. Skratka, veliko se dela na različnih področjih, ki so bila vrsto let, zlasti pa v zadnjem desetletju žal, to moram izreči na glas, podhranjena. Ti sistemi so bili podhranjeni in danes se vanje, hvala bogu, ponovno vlaga in je tudi pomembno, da se na ta način izboljšuje kvaliteta ljudi. Večkrat ste povedali, da se zadolžujemo, ampak je ena velika razlika med zadolževanjem nas in zadolževanjem na vaši strani. Mi se zadolžujemo za projekte, ki pomenijo dodano vrednost za vsakega Slovenca, v preteklosti pa vemo, za kaj so se po navadi leve vlade zadolževale, recimo za to, da so reševale tajkunske banke, tako kot je bila banka Probanka in Factor banka. Vem, da je tukaj potem veliko vzdihov, ampak to so pač dejstva in ta je potrebno povedati na glas. Vlagamo torej s tema dvema proračunoma oziroma namenjamo sredstva v podhranjene sisteme, na katere se je zlasti v zadnjem desetletju popolnoma pozabilo. S tem na nek način vzpostavljamo temelje za boljši in bolj kvaliteten razvoj Slovenije danes in seveda za prihodnje generacije. Zdaj pa naj se bolj osredotočim na proračunske postavke, ki so vezane na socialna vprašanja, glede na to, da sem predsednica Odbora za delo, družino, socialne zadeve in invalide. Jaz se zavedam – in to morajo vedeti tudi tisti, ki nas spremljajo – da je ta proračun nastajal v zelo zahtevni situaciji, ki ni primerljiva z nobeno situacijo do sedaj. Nobena vlada še ni imela takšne situacije, v kakršni je ta vlada. V tej luči je potrebno gledati tudi proračun, ki je nastajal v teh zahtevnih okoliščinah. Epidemija covida-19 je vsekakor pomembno vplivala tudi na trg dela, če grem v to smer. V prvih mesecih leta 2021 je upadla gospodarska aktivnost. Tega nihče ne zanika, ampak tudi vemo, kaj je razlog za to. Vendar pa, kar je najbolj pomembno, je to, da je Vlada poskrbela z interventnimi ukrepi za to, da so se v gospodarstvu potem ohranila delovna mesta, da smo poskrbeli za najbolj ranljive skupine. Za odpravo posledic epidemije smo samo v prvi polovici leta 2021 namenili več kot 1,8 milijarde evrov. Če pogledamo sedanjo situacijo, je pa jasno, da je v tem trenutku najnižja brezposelnost, tudi če na drugi strani tega podatka ne želite priznati, ampak to je dejstvo, pod mejo 70 tisoč brezposelnih. In gospodarska rast je v višini 6,3 %, se pravi, gre za eno izmed najvišjih gospodarskih rasti v Evropski uniji. Če pogledamo proračun, ki je vezan na Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, lahko vidimo, da ta proračun znaša 1 milijardo in 900 milijonov evrov za leto 2022, za leto 2023 pa 1 milijardo in 750 milijonov. Bilo je rečeno tudi že na odboru za delo, da sta proračuna manjša. To drži, sta manjša glede na leto 2021, vendar še vedno predstavljata povišanje za več kot 100 milijonov evrov glede na leto 2019. Načrtovana je gradnja in tudi rekonstrukcija najmanj 10 enot domov za starejše, s katerimi bomo zagotovili približno 600 postelj. Mislim, da gre tukaj za izjemno pomembne projekte. Ves čas se namreč soočamo s tem, da gre pri domovih za starejše za pomanjkanje prostorskih kapacitet. Seveda gre tudi za pomanjkanje specifičnega kadra, ker ni dovolj plačan, ampak v tem letu so se naredili nekateri koraki naprej v tej smeri, da se izboljša njihov položaj. V času, ko se je začela epidemija, se je dodatnih 26 milijonov evrov namenilo prav za te specifične poklice v domovih za starejše. Nekateri koraki so bili narejeni tudi prav pred kratkim. Sicer pa moram reči – tako kot so tudi že moji kolegi omenili iz svojih okolij, iz katerih prihajajo – da sem zelo vesela, da se bo tudi v Ajdovščini gradil nov dom starejših občanov. Jaz sem že dolgo let opozarjala na to, da stari dom starejših občanov ne ustreza bivalnim standardom in da če želimo dvigniti kvaliteto starostnikov, potem moramo res poskrbeti za takšno okolje, v katerem se bodo dobro počutili, predvsem pa bo za njih dobro ali pa še bolje poskrbljeno. Tako da sem zelo vesela, da se bo tudi v Ajdovščini, tako kot v mnogih drugih delih Slovenije, gradilo na tem področju. Moramo namreč vedeti, da v zadnjih 13 letih praktično ni bil zgrajen niti en dom za starejše občane. Če pogledamo še nekatera druga področja, lahko vidimo, da se za leti 2022 in 2023 povečujejo tudi sredstva za štipendije, in to v višini, mislim da, približno 10 milijonov evrov. Povečuje se subvencioniranje študentske prehrane, povečujejo se sredstva za otroški dodatek, povečujejo se tudi drugi družinski prejemki in starševska nadomestila. Mislim, da je o tem prej že tudi državna sekretarka govorila. Skratka, ta sredstva tukaj se povečujejo in so pomembna. Skupaj je načrtovanih v obeh proračunih tudi 75 milijonov evropskih sredstev, ki jih bomo namenili za zdravstvo in socialno varstvo. Tukaj gre torej za sredstva iz Načrta za okrevanje in odpornost. Pozabila sem povedati, da povečujemo tudi sredstva za letni dodatek upokojencem. Jasno je torej treba povedati, da se za oba proračuna povečujejo sredstva tako za socialno varnost kot za pokojninsko varstvo. Če za konec naredim samo primerjavo glede na leto recimo 2019, to pomeni za več kot 25 %. Jaz bom vsekakor spremembe proračunov za leti 2022 in 2023 podprla. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ja. Prosim za prijavo. Prijava poteka. Prijavljenih je sedem razpravljavcev, besedo ima mag. Marko Koprivc. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Kljub pozni uri sem se želel na hitro javiti, v bistvu bolj kot ne replicirati gospe Lep Šimenko, ko je na veliko spet govorila, kako bi bilo potrebno plačno politiko urejati s spremembo dohodninskega sistema. Spoštovana gospa Lep Šimenko, to seveda ne drži. Te vaše davčne spremembe oziroma spremembe dohodninske lestvice vodijo v totalno pogubo. S tem predlogom, ki je trenutno v proceduri, bi dejansko 850 milijonov manj pridobili v državno blagajno, s tem da bi bili davčnih odpustkov deležni predvsem tisti premožnejši, tisti, ki imajo plače 3 tisoč evrov in več. Tisti z nizkimi plačami pa le nekaj deset evrov letno. Veste, na eni strani se hvalite, kakšen proračun sprejemate, ko na drugi strani vsi vidimo, da je primanjkljaj velik, prevelik, da je stanje zaskrbljujoče. Res je, zadnji dve leti ali pa leto in pol smo soočeni s hudo zdravstveno krizo in zato je na nek način ta proračunska situacija razumljiva. Zagotovo so večji izdatki, kot je bilo načrtovano, a vendarle, poglejte, primanjkljaj v zadnjih dveh letih ste trošili prekomerno, mnogo mnogo več denarja, kot je bilo namenjenega za tako imenovane anticovid ukrepe. Skoraj polovico več. Če govorimo o 8 milijardah, se je za covid ukrepe namenilo nekje 4 milijarde. Se pravi, državna poraba je prekomerna, je mnogo mnogo pretirana. Ob tem, ko na eni strani prekomerno trošite, na drugi strani pa želite davčne razbremenitve predvsem za najbogatejše – ponavljam še enkrat, za tiste, ki imajo plače 3 tisoč evrov in več, za tiste se bo poznalo veliko, medtem ko za nižje sloje skoraj nič – hkrati na drugi strani s tem ogrožamo javno šolstvo, javno zdravstvo, javne servise, državna sredstva, ki jih že tako ni dovolj. To vaše ravnanje je zelo zelo neodgovorno, predvsem pa zavajajoče. Ker tudi pri dopoldanski razpravi o energetiki ste na veliko govorili o tem, kako bi z davčno politiko, z razbremenjevanjem najpremožnejših poskrbeli za to, da bo denarja več. To je popolnoma zgrešena politika. Ponavljam še enkrat, plačne politike ne moremo in ne smemo reševati z davki, predvsem pa ne demagoško govoriti, da boste dvignili plače vsem, ker jih ne boste. Zvrtali boste še večjo luknjo v državno blagajno, ki denar nujno nujno potrebuje, na drugi strani pa boste dali odpustke tistim najbogatejšim. To, kar zdaj govorim, je zelo pomembno povezano s proračunom. Namreč, primanjkljaj je dejansko ob vseh teh ukrepih, ki jih v proračunu ne predvidevate v državni blagajni, še večji, kot ga upate prikazati. Na drugi strani pa ne znate odgovoriti, kako boste pomagali najrevnejšim, ki so deležni hude krize zaradi povišanja energentov in rinejo energetsko revščino. Tako da lepo prosim, ne zavajati s tem, da bodo ljudje dobili več zaradi dohodninskih razbremenitev. Velika večina ljudi bo dobila manj. Zaradi tega, ker bo razbremenjen najvišji sloj, bodo namreč ogroženi vsi javni servisi, ki jih Slovenija še vedno premore in jih ima. Proračuna seveda ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Igor Peček, pripravi naj se Primož Siter. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, gospa državna sekretarka! Minister je po koncu predstavitve stališč poslanskih skupin dejal, da so se pač odločili za politiko zadolževanja. Povedal je še marsikaj drugega, ne bom ponavljal. V LMŠ, tudi sam osebno, nikoli nismo očitali Vladi glede tega, da smo se, ko se je pojavila epidemija covida-19, zadolžili oziroma zadolževali. Bilo je logično, razumljivo in smiselno. Na nek način nas je k tem vzpodbujala, da ne rečem, kar nekako prisilila tudi politika Evropske unije, tukaj mislim predvsem na Evropsko komisijo in politiko Evropske centralne banke. Denar, ki je bil na voljo, je bil poceni, in vse države so v bistvu ravnale na enak in podoben način. Res je, da nas bo ta denar še pošteno stal, ampak mislim, da v tistem trenutku druge rešitve ni bilo. Smo pa imeli pomisleke in vprašanja glede tega, za kakšen namen se zadolžujemo, in glede tega, za kaj sredstva, za katera smo se zadolžili, porabljamo. Dejstvo, ki ga lahko razberemo iz proračunov, iz obeh proračunov, tako iz proračuna 2022 kot 2023, omejil se bom v tem delu samo na proračun za leto 2022, pa je, da se ne zadolžujemo samo za protikoronske ukrepe in za pomoč gospodarstvu, ampak gre denar v veliki meri tudi za druge namene. Brez velike škode bi lahko kupili kakšen osemkolesnik manj ali pa sploh nobenega. Je pa res, investicije v zdravstvo, gospodarstvo, infrastrukturo imajo multiplikativne učinke in direkten vpliv na rast bruto domačega proizvoda, kupovanje dragih osemkolesnikov vsekakor ne. Pa nisem za to, da naša vojska nima sredstev, nikoli nisem tega rekel, prej obratno. Vprašal bi se tudi, ali nesorazmerni plačni dodatki vplivajo direktno na BDP. Do določene mere verjetno res, kako smo jih delili, je pa drugo vprašanje. Ta reakcija se je, to je treba priznati, pač izkazala v relativno dobrih ekonomskih kazalcih, če govorimo o gospodarski rasti in nezaposlenosti, bojim pa se, da se z obema podatkoma malo preveč slepimo. Vse države beležijo višjo gospodarsko rast, ali smo nad povprečjem ali pod povprečjem v primerjavi z ostalimi državami, se mi niti ne zdi toliko pomembno. Dejstvo je, da dolg raste. Dejstvo je tudi, da je ta pozitivni učinek, ki ga bo v naslednjih dveh letih oziroma v prvem letu malo manj, potem pa še malo manj, kar se tiče gospodarske rasti, ustvarjen z res relativno zelo visokim zadolževanjem. Prepričan sem tudi, da bomo tudi s tega vidika imeli v prihodnje omejene možnosti, kar se tiče izvajanja Načrta za okrevanje in odpornost, izvajanja ostalih investicij, ki so pripravljene in bodo nujne za tako imenovani zeleni oziroma digitalni prehod oziroma digitalno transformacijo družbe. In mislim, da je ključno to, da bomo uspeli najti več sredstev tudi za transformacijo gospodarstva. Mi smo že z določenimi amandmaji predlagali in opozarjali, da ima rezanje sredstev na programu znanstvenoraziskovalne dejavnosti lahko negativen vpliv tudi na segment gospodarstva. Če nič drugega, se mi zastavlja osnovno vprašanje, ali lahko v letu 2022 za redne izdatke brez investicij potrošimo eno tretjino več sredstev, kot smo jih potrošili leta 2019. Rast BDP pa nikakor ne sledi rasti odhodkov. Ta bo »le« okrog 10 %. Le v narekovajih. Z vidika dobrega gospodarjenja bi se vsak lahko vprašal, ali je takšna odločitev pravilna. Oziroma če malo poenostavim, bomo letos imeli več kot 4 milijarde slabši rezultat kot leta 2019 in podobna ugotovitev velja tudi za leto 2022 ob višji gospodarski rasti, kot smo jo imeli leta 2019. Takrat smo bili pri dobrih 2 %. O tem je več govoril kolega Jože Lenart, zato se tukaj ne bom ponavljal, ne mislim krasti časa za razpravo tudi svojim kolegom. Drugo vprašanje je strukturni primanjkljaj oziroma gospod minister ga je danes kar malo relativiziral oziroma pogledal zelo tako, na Gorenjskem bi rekli na počez. V štirih letih bomo po projekcijah, ki se izkazujejo v proračunih, in s tistim, kar smo že ustvarili do sedaj, ustvarili več kot 11 milijard evrov primanjkljaja, javni dolg bo narasel na blizu 40 milijard z 230 milijard plusa, ki smo ga imeli v letu 2019 v državnem proračunu, in pa dolga države v višini 27 milijard. Res je, covid je naredil svoje v gospodarstvu in družbi, ampak v teh treh letih bo v državnem proračunu vsaj 10 milijard primanjkljaja, od tega samo polovica za covid ukrepe. Za razliko med 5 in 10 milijardami covid kriza ne bi smela biti izgovor. Če pogledamo samo primanjkljaj, ki bo nastal v letu 2022, bo ta znašal 2,5 milijarde evrov. Nekateri kolegi ste govorili o rezervah. V proračunu 2022 imamo 1 milijardo rezerve. Ne vemo, zakaj, ampak če samo te rezerve, v narekovajih, »prihranimo« oziroma ne porabimo, ne vemo, za kakšen namen bo šla, potem bi bil pogled na primanjkljaj popolnoma drugačen. Na to je na nek način opozarjal tudi Fiskalni svet, pa opozoril Fiskalnega sveta sam osebno ne jemljem kot neko dogmo, jemljem pa jih zelo resno. Navsezadnje, saj Fiskalni svet smo ustanovili za to, da nas opozarja, da upoštevamo priporočila, kolikor jih pač lahko, in tista, ki se zdijo smiselna. Ampak kot je opozoril gospod dr. Kračun, predsednik Fiskalnega sveta, obstaja resna nevarnost, da določeni ukrepi na odhodkovni strani proračuna, ki so bili uvedeni med koronsko krizo, postanejo trajni. To pomeni posledično nova strukturna neravnovesja. Vemo, da je bila rast plač v tem obdobju izjemna. Mislim, da se vsi dobro zavedamo, da ko enkrat nekaj daš, je to zelo težko, ne bom rekel, odvzeti ali pa vsaj vrniti v neke normalne okvire, ampak tukaj bo to potrebno. Drugo je, da tudi začetih projektov in zastavljenih projektov, predvsem začetih ne bo možno kar ustaviti in jih preoblikovati, četudi niso bili usmerjeni na prioritetna področja in v tem trenutku še ne prinašajo neke dodane vrednosti. Drugo, kar mislim, da jih lahko močno ogroža, je absorpcijska sposobnost določenih segmentov oziroma določenih dejavnosti v gospodarstvu. Le upam in želim si, da bomo v prihodnjih letih lahko vse te projekte tudi izvedli. Vprašanje in dilema pa je tudi, ali so res potrebne tako visoke domače spodbude in izplačila v razmerah, ko presegamo gospodarsko aktivnost. Vsi na desni strani govorite, da imamo izredno gospodarsko aktivnost, presegamo gospodarsko aktivnost pred epidemijo, ob upoštevanju napovedi gospoda ministra, da naj bi primanjkljaj postopno padel pod 3 % BDP v prihodnjih letih. Ampak spet bom naredil primerjavo z 2019. Ob podobni gospodarski aktivnosti, nižji gospodarski aktivnosti smo imeli leta 2019 proračunski presežek. Ob drugačnih okoliščinah, tudi to drži. Dilema, ki se pojavlja tudi tukaj, je, koliko so ti načrti visokih investicij res realni, omenjal sem gospodarsko rast, drugi pomemben faktor je pa črpanje sredstev iz Evropske unije. V prejšnji vladi oziroma pred korono je bil cel kup plakatov, kako slabo črpamo sredstva iz Evropske unije. Poglejmo, kako je danes s temi sredstvi. Prav nobene razlike ni. Še na eno stvar bi opozoril, preden zaključim. Tako visoki proračunski izdatki se ob teh dveh dilemah, ki sem ju izpostavil malo prej, kažejo v veliki zadolžitvi pri tujih bankah. Ne glede na to, da na dolg lahko gledamo različno, je po mojem mnenju velika razlika, ali si zadolžen pri lastni banki ali si zadolžen v tujih bankah z neko skupno valuto. Evro je skupna valuta 27 držav. Absolutno ga ne gre primerjati z dolarjem in s politiko, ki jo do neke mere sama sebi kroji ameriška centralna banka. Ampak ne glede na to, dejstvo je, da napovedi inštitucij, ki jih spremljamo vsi, vsak na svoj način, svarijo. Svarijo nas tudi ekonomisti, pa naj jim priznavamo to stroko ali ne ali pa ta svarila ali ne. Slej ko prej se bo k spoštovanju fiskalnih pravil potrebno vrniti. Sam si želim, da ne prav hitro, res ne prav hitro. Sploh pa ne v takšni rigorozni obliki, kot smo jo poznali pred tem. Dejstvo je tudi to, kar sem omenjal prej – politika velikih centralnih bank nakazuje, da se bodo obrestne mere v prihodnje spremenile. In ne verjamem, da bomo lahko v prihodnjih letih ne glede na to, da nam minister zagotavlja in nas prepričuje, kadarkoli pride v Državni zbor, da Zujfa ne bo – določeno zategovanje pasu bo potrebno. Kar se tiče amandmajev, bom pustil zdaj pa se bom potem raje še enkrat oglasil. Hvala lepa, podpredsednik.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnica Vlade. Državna sekretarka, izvolite.
Hvala lepa. Morda samo še nekaj dodatnih številk k razpravi gospoda Pečka za jasnejšo sliko. Kar se tiče sredstev za znanost, v resnici ne padajo, ampak so bila, če gledamo politiko Znanost in informacijska družba, v lani sprejetem proračunu za leto 2022 planirana v višini 283 milijonov. S temi spremembami, ki so zdaj pred vami, so planirane v višini 354 milijonov, za leto 2023 ta znesek naraste še celo na 409 milijonov. Kar se tiče rezerv. Res je, številka drži taka, kot jo je gospod Peček prebral, seveda, saj ve, kam pogledati. Ampak treba je pa kljub vsemu pojasniti, da če gledamo splošni del proračuna, je seveda to 944 milijonov in toliko, ampak v tem so tudi proračunski skladi, vključno s Skladom za okrevanje in odpornost. Vseh teh skladov je približno 450 milijonov, od tega je 250, sem že prej povedala, prek 250 samo Načrta za okrevanje in odpornost. Res pa je, da je tudi tako imenovana stalna rezerva, se pravi tisti del, ki je namenjen naravnim nesrečam, relativno visok, ker ne vemo, kakšne razmere bodo. Že na preteklih odborih je bilo opozarjano na podnebne spremembe, seveda je treba imeti tudi tukaj rezervo. Ob tem, da imamo tudi relativno veliko rezervo še za covid, ker določeni ukrepi iz protikoronskih zakonov, ki so bili sprejeti v tem letu in pol, še vedno veljajo in se nadaljujejo tudi v leto 2022. Treba je potem imeti nekje tudi ta sredstva. Ob tem, da glede na katastrofalno epidemiološko sliko žal ne moremo predvideti vseh izdatkov, ki bodo skoraj zagotovo še sledili v letu 2022, in jih zdaj ni možno pogledati. Samo še glede zadolževanja. Če pogledamo samo v splošnem delu proračuna razmerje med višino domačih in tujih obresti, je razmerje močno v prid domačih obresti. Za domače obresti načrtujemo s spremenjenim proračunom za leto 2022, da bo izdatkov dobrih 619 milijonov, medtem ko bo vplačil tujih obresti dobrih 64 milijonov. Ti dve številki ne odstopata bistveno od lani sprejetega proračuna za leto 2022. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, Igor Peček. Izvolite.
Hvala lepa. Saj bo čisto kratka replika. Tako kot je bilo razvidno iz moje razprave – upam, da sem bil jasen – jaz nisem očital rezerv, sploh ne. Vemo, za kakšen namen so te rezerve. Jaz sem jih še celo ocenil kot pozitivne. Kar se pa tiče sredstev, ki sem jih želel poudariti, mogoče tudi nisem bil dovolj jasen. Jaz sem mislil predvsem na politiko podjetništva in konkurenčnosti. Tam smo za pol milijona znižali sredstva. Mi smo z amandmajem želeli potem ta sredstva povečati ravno zaradi tega, ker menimo, da lahko pomembno doprinesejo tudi k transformaciji oziroma razvoju gospodarstva. To, kar se tiče domačih in tujih obresti, sem pa tudi pogledal, ostane enako, kot je bilo prej, drži.
Hvala lepa. Besedo ima državna sekretarka. Izvolite.
Hvala. Kar se tiče politike podjetništva. Nekaj je tisto, kar je tukaj v bilanci prihodkov in odhodkov, mnogo več je pa v Načrtu za okrevanje in odpornost. To je pa tudi res. Se strinjam, da je v tem trenutku še malo težko loviti, ampak v tretjem delu proračuna, če greste gledat po projektih, kjer imate navedene vire, so ali proračunski viri ali skladi ali ostali, recimo tudi če so kje občine sofinancerji, in tam, kjer so skladi, so vodni, podnebni sklad in tudi načrt za okrevanje. Mislim, da se kar loči po projektih, kje je načrt za okrevanje. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Primož Siter, pripravi naj se mag. Meira Hot. Izvolite.
Hvala lepa. Dober večer, spoštovane kolegice in kolegi, predstavnika Vlade! Najprej mogoče samo en odziv vsaj na en del tistega, kar smo slišali s strani poslancev vladne koalicije, predvsem na vročo temo gradnje domov za starejše. Kolegica Eva Irgl je prej spregovorila o tem. Da poslanci Vlade delujejo kot neka taka piarovska mašina oziroma en tak že skoraj malo damjanmurkovski samohvalni aparat, smo navajeni predvsem od gospoda Reberška. Zdaj vidim, da se ta trend seli tudi drugam, ampak dajmo operirati z dejstvi. Poslanka je rekla, da se domovi gradijo – domovi se ne gradijo. Najdlje, kolikor je Vlada prišla na najbolj perečih lokacijah, so neka pisma o nameri. Recimo v domu starejših v Hrastniku, kjer je ministrstvo podpisalo namero z lokalno skupnostjo, da bo to zgradilo, pa malo s figo v žepu, ker niso povedali, da je, preden se bodo oni sploh spravili k temu projektu, treba sprejeti še en drug zakon, ki se mu reče zakon o zapiranju rudnika Trbovlje–Hrastnik, ki je pa zopet težak 8 milijonov, ker bo prejšnji direktor tega rudnika – mimogrede, vidni član SDS, podpornik Vlade, ki je dobil za svoje vodenje nagrado, službo na vrhu SDH – pač zdaj še tukaj 8 milijonov zraven porinil. Tako da nimamo doma starejših, ki se gradi, kar bi koštalo investicijo recimo kakšnih 5 milijonov, ampak imamo pismo o nameri, ki je težko 8 milijonov iz zakona o zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik pa še 3 milijone od prejšnje runde ene od petih rund, se pravi, imamo 11-milijonsko pismo o nameri gradnje nekega doma. Sam toliko o tem, koliko se domovi gradijo. Zdaj pa k proračunu. Proračun kot dokument je preslikava siceršnjih politik vsakršne vlade, vsake vlade, ki sestavi proračun. Proračun je v bistvu prevod vseh idej, namer, predvsem pa prioritet, političnih prioritet vlade, arhitektov, torej proračunskih dokumentov, v številke. Če povlečemo nek skupni imenovalec vsega, kar vidimo v proračunih za 2022 in 2023, vidimo v bistvu tri ključne točke, ki so vredne ponovnega vpogleda in kritike. Najprej izdatno zapravljanje za oboroževanje, zgodovinsko izdatno zapravljanje javnih sredstev za oboroževanje. S proračunskimi dokumenti povezan Zakon o dohodnini, ki bo v proračunih v prihodnjih letih navrtal zopet zgodovinske luknje. In zopet zgodovinsko visoki dodatki za zdravnike dvoživke, ki bodo zavrtali novo luknjo. Se pravi, imamo tri ključne zavrtane luknje v javno blagajno, in to na račun nekih ukrepov, ki bi se sicer morali izpeljati in so nujni še posebej v času zdravstvene, socialne, gospodarske in še kakšne krize, v kateri smo se znašli v glavnem zaradi epidemije in globalnih premikov. Tako da prioritete vlade so na tej točki jasne. Davčni odpustki iz Zakona o dohodnini bodo iz državnega proračuna odnesli 800 milijonov letno. Postopno do tja v treh letih, ampak 800 milijonov letno. Naj pojasnim tudi, da se polovica priliva v državni proračun, ki prihaja iz naslova dohodnin, pretoči v proračune občin. Kaj to pomeni v praksi? To pomeni v praksi ogroženo področje vrtcev, socialnih politik, na področju občin infrastrukture, lekarniške dejavnosti. In ker Vlada v teh konkretnih proračunskih dokumentih tako brutalno niža investicije v primarno zdravstvo, bodo zdaj z zmanjšanimi sredstvi občine morale še v področje primarnega zdravstva s pol manj prihodka od dohodnin vskočiti. Bo pa na drugi strani zaslužkarsko vrhnja smetana družbe profitirala za teh 800 milijonov letno. Druga stvar so investicije v vojsko, približno 500-milijonska vsota. Veliki, jaz mu rečem, jackpot dobitnih proračunskih dokumentov. Zgodovinsko nikoli še nismo toliko investirali v oboroževanje. Tudi Policiji se tukaj ne piše slabo. Je pa zanimivo primerjati proračunske dokumente na postavki oboroževanja, investicij v orožje in na drugi strani investicij v zdravstvo. Lahko predstavniki Vlade rečejo, ej, v zdravstvo dajemo več kot v prejšnjem proračunu, in to štima. Ampak še vseeno, ko pa vržemo na mizo investicije v zdravstvo in investicije v orožje, prevaga za celih 133 milijonov evrov orožarska stran. 133 milijonov evrov, ki ne bodo šli nikamor drugam, razen v orožarsko industrijo. Ne bodo šli v reševanje, ne bodo šli v zaščito, šli bodo v nove boxerje in oboroževanje, zato da bo Slovenija kot konkurenčna vojaška mini sila na globalnem zemljevidu lahko pustošila s svojimi velikimi brati nekje na Bližnjem vzhodu. Torej za enega slovenskega delavca, upokojenca ali kogarkoli nič. Da ne govorimo o neobstoječih podnebnih politikah. Da ne govorimo o kulturi, kjer Vlada nevladnim organizacijam prepolovi celotno vsoto tistega, kar jim je sicer namenjeno. Socialna politika, kolegice in kolegi, je pa področje zase. Tukaj pa na področju denarne socialne pomoči nova zvezdica. Vlada to, da sredstva za denarno socialno pomoč v letu 2022 niža za 32 milijonov, v letu 2023 pa za 21 milijonov, opravičuje s tem: »Ej, brezposelnost se manjša, gospodarska rast je prisotna.« Skratka, da nimamo več toliko prisotnega problema in nimamo več toliko ljudi, ki potrebujejo denarno socialno pomoč. Številka brezposelnosti morebiti štima, ampak to, kar Vlada v tej kalkulaciji bržkone pozablja predvideti, je pa trenutna situacija, kjer se vsi srečujemo z rastjo življenjskih stroškov. Življenjski stroški rastejo, energenti rastejo in rast energentov pogojuje rast vsega. Banane so dražje, zato ker je dražja nafta. Te računice pa v tej enačbi na vladni strani ni. Lahko imamo manj ljudi, ki so brezposelni. Lahko imamo uradno gledano, da rečem v ljudskem jeziku, manj revežev, ampak so ti bolj revni, pa še to je vprašanje, koliko res niso reveži tisti, ki so bili do zdaj brezposelni pa so zdaj zaposleni reveži bržkone v kakšnih čudnih prekarnih oblikah ali v kakšni od tistih firm, ki je iz kakšnega ambicioznega PKP dobila državno subvencijo brez zagotovila, da ne sme odpuščati, pa so zdaj ti delavci pod vprašajem, ali bodo ali ne bodo ali kaj se bo z njimi zgodilo. Da malenkost odpravimo ta krč z nezadostnim ali premalo realnim vpogledom v dejanski zemljevid revščine ali odpravljanja revščine, smo v Poslanski skupini Levica oblikovali en amandma, ki krč na področju denarne socialne pomoči odpravi. Temu področju nameni izgubljenih – pa to ni v celoti, izgubljenih – 40 milijonov evrov, zato da se lahko, ker poskušamo v Državnem zboru uveljaviti spremembo Zakona o socialno varstvenih prejemkih, upošteva tudi te spremembe, ki jih predlagamo. Predlagamo pa, da se izračun življenjskih stroškov realizira bolj pogosto, aktualni izračun stroškov datira v leto 2015 oziroma 2016, kar je pase. Skratka, predlagamo, da se ta stvar aktualizira, da se na novo izračunajo stroški s 1. 1. 2020 in se potem na podlagi teh izračunanih stroškov določi minimalno plačo, določi denarno socialno pomoč, za kar je pa treba zagotoviti sredstva, kar predlagamo s tem amandmajem. To ni univerzalna rešitev za socialno državo v Sloveniji, je pa en korak, za katerega mislim, da bi lahko vsaj malce ublažil sicer poglobljene socialne stiske. Seveda je treba povedati, če se kdorkoli vpraša, od kod bomo pa dobili teh 40 milijonov evrov – dobili jih bomo tam, kjer jih je preveč, na postavki oboroževanje. In to je v celi množici, v celi masi vseh sredstev, ki s to vlado dirjajo v tisto smer, en tak drobiž, 40 milijonov evrov. Okej. Preden zaključim, se, ko sem ravno pri amandmajih, spoštovani podpredsednik, dotaknem ene teme, ki je nadvse pomembna. Pomembna zato, ker se tiče dobesedno preživetja ene celotne občine ljudi, govorim o pitni vodi v Anhovem. Krajanke in krajani Anhovega oziroma Občine Kanal ob Soči imajo izjemno težavo. Njihova voda je brutalno onesnažena, njihov vodovod je neprimerno speljan skozi podjetje Salonit Anhovo, to z njim upravlja, voda pa je nepitna. Zato da se zagotovi oskrba z vodo v Občini Kanal ob Soči, je nujno potrebno zagotoviti nov, neodvisen vir pitne vode, kar bi se zgodilo z zagotovitvijo oziroma s povezavo na vodovodni sistem Mrzlek. Če sem prej govoril o proračunskem drobižu, 40 milijonov evrov za povišanje postavke denarna socialna pomoč, zdaj govorimo o bakrenih, govorimo o 500 tisoč in 700 tisoč evrih v letih 2022 in 2023. Govorimo pa o zagotavljanju ustavne pravice dostopa do pitne vode in govorimo o zdravju okolja, govorimo o zdravju in preživetju ljudi. Trenutno se v Anhovem za vodooskrbo tisoč 100 ljudi uporablja, kot rečeno, vodarna v lasti podjetja Salonit Anhovo. To črpa vodo iz reke Soče, kar je neprimerno, stvar je treba preklopiti na črpanje iz vodovodnega sistema Mrzlek, ki uporablja podtalnico. Soča je v tistem delu onesnažena, ob njej teče prometna pot, skratka neprimerno. Je pa treba tukaj poudariti predvsem to, kako nesprejemljivo je poleg okoljskega in zdravstvenega vidika, kako je dejansko nesprejemljivo, da so prebivalci ene občine za vodooskrbo, torej za izvajanje svoje ustavne pravice dostopa do pitne vode, odvisni od privatnega vodnega vira, ki ga lahko lastnik kadarkoli uporabi v bistvu za izsiljevanje občine, izsiljevanje prebivalcev, zato da doseže nek svoj cilj. Jaz sem doma iz Trbovelj, tam smo dolga leta tolerirali neko cementarno, ki je postala tuja multinacionalka, in lahko vam samo začnem naštevati vsa zvijanja rok in takšne in drugačne prijeme, ki jih je ta multinacionalka, ta zasebna družba izkoriščala, zato da je pritiskala in državo in Arso in lokalno skupnost in lokalne okoljske aktiviste, tudi sam sem bil tarča tega. To je treba ustaviti, ta vaja se ne sme nikoli in nikjer več ponoviti. Pravica do pitne vode je zapisana v ustavo, zato v opoziciji predlagamo tudi ta mini amandma, mini zato, ker je finančno tako lahek, je pa seveda v svoji sporočilnosti nadvse pomemben in pravi, da je navezava na vodovodni sistem Mrzlek v Anhovem rešitev, ki zagotavlja kvalitetno pitno vodo in jo je tudi tehnično in časovno možno realizirati v naslednjih dveh letih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima državna sekretarka. Izvolite.
Hvala. Morda samo na kratko ponovim odgovore na vprašanja, ki so bila izpostavljena s strani gospoda Siterja, ker so bila skoraj enaka vprašanja izpostavljena že prej. Kar se tiče morebitnega znižanja dohodnine, še enkrat ponavljam. To ne pomeni primanjkljaja v občinskih proračunih. Res je, da je to primarni vir občinskih proračunov, ampak če bo ta vir premajhen, se na podlagi povprečnine, ki je določena v zakonu o izvrševanju proračunov – tu se izračunajo ti stroški občin oziroma prihodki, ki bi jih morale občine dobiti – sredstva dodajo iz državnega proračuna. Druga stvar je to, kar se tiče primarnega zdravstva. Sprejet imamo zakon o investicijah v zdravstvo. V tem zakonu je v 10-letnem obdobju predvidenih 200 milijonov investicij v primarno zdravstvo. V Načrtu za okrevanje in odpornost so tudi investicije za ta namen in mislim, da nima smisla zdaj še enkrat vseh teh številk ponavljati. Dejstvo pa je, da to, da je to v osnovi res breme lokalnih skupnosti, ne izhaja iz kakršnihkoli zdajšnjih sprememb. Ta ureditev je že zelo dolgo v naši državi, res pa je tudi, da se zdaj vzpostavljajo pogoji, kako bo državni proračun lahko bistveno bolj pomagal lokalnim skupnostim pri vzpostavljanju mreže primarnega zdravstva. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Meira Hot, pripravi naj se Miha Kordiš. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, lep večer tudi v mojem imenu! Zelo pazljivo sem poslušala današnje razprave, predvsem koalicije, in seveda je potrebno na začetku povedati, da je proračun absolutno politični dokument, in da to, kar vi vidite kot izjemno in razvojno naravnano in socialno naravnano in investicijsko naravnano, v opoziciji vidimo kot izjemno razsipavanje, kot nevarno, kot nerealno, kot izjemno povečevanje izdatkov, kot zadolževanje ne naših otrok, temveč naših vnukov, kot neko res neracionalno dejanje, ki nikakor nima konca, ki se v bistvu tudi venomer ponavlja. Tovrstno ravnanje te vlade ni nekaj novega. Že ob začetku epidemije, torej v letu 2020, je bil v resnici eden izmed prvih ukrepov povečevanje plač vlade pa državnih sekretarjev, vse pod predpostavko, da gre za izjemne obremenitve. Sekundarno je bilo, da si je vlada podelila izjemna pooblastila pri prerazporeditvah proračunskih sredstev, ne da bi o navedenem poročala Državnemu zboru, in smo potem čakali na rebalans, mislim da, do septembra 2020, pri čemer so bili vsi ti izdatki že realizirani in v resnici v Državnem zboru neke prave razprave ni bilo, ker smo govorili o nečem, kar je bilo že ad acta, podobno kot danes. Podobno kot danes. Vi, namesto da predlagate rebalans, kar bi morali, ker so se izjemno spremenili prihodki, ker so se izjemno spremenili odhodki – mislim, da govorimo celo o približno 1,5 milijarde, ki je ostala zunaj, nepojasnjena in za katero vam v bistvu danes ni bilo treba ničesar pojasnjevati, ker ste prišli samo z odlokom, s katerim ste si pač določili večjo porabo. Niste pa prišli z rebalansom, kar bi morali, ker bi morali seveda tudi pojasnjevati točno vse spremembe pri prihodkih in odhodkih. Glede sprememb proračuna, če se dotaknemo leta 2022. Na prvi pogled se zdi vse lepo. Zdi se, da se delijo predvolilni bombončki, pa gradi se, tisti, ki so se, bomo rekli, upognili, so dobili nagrade. Ko pa se podrobneje pogleda, se vidi ponovno delovanje te vlade v kontekstu kršenja ustave. Če se ti ne upogneš željam, če nisi poslušen, potem si pač kaznovan. To je neka rdeča nič zadnjega leta. To smo lahko spremljali pri STA, to lahko spremljamo pri nevladnih organizacijah. Danes smo spet poslušali, kako je bilo v preteklosti, milijoni vrženi v nevladne organizacije pa v ne vem kakšne programe, zdaj pa se vlaga v domove – ja, vlaga se v beton, ja. Ker niste znali v načrtu za okrevanje pripraviti projektov, ki bi vlagali v ljudi, ste pripravili projekte, s katerimi se vlaga v beton in v raznorazne malverzacije, o katerih ne bi. Dejstvo je, da se tudi v tistih delih, kjer se ta vlada tako zelo rada hvali, da dela pa da se dela na investicijah, ko se pogleda realizacija, ugotovi, da ste v resnici tudi tam zelo slabi. Realizacija investicij dosega na primer, če gledamo aktualno stanje, zgolj dobro tretjino planiranih. Črpanje evropskih sredstev spet izjemno slabo, pričakovanih 1,63 milijarde, realiziranih le 620 milijonov. Kljub temu pa realizacijo ocenjujete na 1,2 milijarde. Torej, vse je nekako v oblakih, ko pa pogledaš realno sliko, vidiš, da smo zelo daleč od nekih ciljev. Če torej nisi poslušen, če še enkrat povem, boš kaznovan. In tako so pri nas v tem trenutku zelo na udaru pravosodni organi, torej pravosodje. Sedela sem na odboru za pravosodje, na katerem je predstavnik Sodnega sveta opozoril na izjemne anomalije, ki se jim dogajajo. Opozoril, da so se, kljub temu da je že bil potrjen finančni načrt, Sodnemu svetu, Vrhovnemu sodišču meni nič, tebi nič enostransko znižala nujno potrebna sredstva. Nujno potrebna sredstva. Potrebna – zakaj? Potrebno zato, ker ta vlada sprejema po tekočem traku neustavne odločbe, neustavne odloke, neustavne odločitve. Ustavno sodišče je prepolno raznoraznih pobud o presoji ustavnosti. Mislim, da jih je v preteklem letu vsaj osem ali 10, ki se neposredno tičejo ustavnih odlokov. Torej, dali ste jim izjemno veliko dela, na drugi strani že leta in leta slišimo o kadrovski podhranjenosti s strani državnega tožilstva. Torej imamo izjemno kadrovsko podhranjenost. Vlada jih je – ker je zame to neposredno Vlada naredila – obremenila s primeri, na primer z odločbami o prekrških, ki niso imele nobene pravne podlage in tako dalje in tako dalje. Kot rezultat tega je seveda prišlo do enostranskega znižanja sredstev. Niti dialoga niste vodili z njimi niti obvestili jih niste, v bistvu so nekateri sami slučajno opazili na spletu, ko se je objavilo. To je seveda nedopustno in nesprejemljivo. To je absolutno v nasprotju z ustavno odločbo, na kar vas je tudi kolegica Heferle danes zelo lepo opozorila in vam je tudi pojasnila. Ampak jaz bom vseeno tudi sama določen pasaž iz te odločbe citirala in prebrala, ker se mi zdi zelo pomembno ponovno spomniti, kljub temu da to že večkrat iz seje v sejo ponavljamo, na eno izmed ključnih načel, in to je načelo delitve oblasti, kaj to načelo v resnici pomeni in zakaj si izvršilna oblast kljub tej neizmerni želji zakonodajne in pravosodne veje absolutno ne bo in ne sme podrediti. Pa tudi če poskušate to skozi finančno izčrpavanje, so to vseeno tako visoko moralne institucije, da si zaradi nekaj znižanih sredstev, verjemite mi, ne bodo dopustile ponižanja v kontekstu podrejenosti. Ker je izjemno pomemben, ključni deležnik demokracije ravno neodvisnost predvsem pravosodja. In ko pride predstavnik Sodnega sveta na Odbor za pravosodje in javno pove, da se je začelo po sodnih hodnikih govoriti, da so v resnici sodniki kaznovani, sankcionirani prek nižanja sredstev, ker njihove odločitve niso povšeči aktualni oblasti, ja, potlej morajo vsi alarmni zvonovi zvoniti. Morajo, ker če citiram odločbo Ustavnega sodišča, zelo jasno pove: »Sistem državne oblasti, kakor je uveljavljen v Sloveniji, temelji na načelu delitve oblasti na zakonodajo, izvršilno in sodno.« »Kot je poudarilo Ustavno sodišče že leta 1994, je za sodobno pojmovanje tega načela značilno, da so organi, ki opravljajo temeljne funkcije državne oblasti, pri svojem delovanju relativno samostojni in neodvisni od drugih organov, tako da nobeden od njih ne more prevladati.« Slišite torej? Ne more izvršilna oblast prevladati nad zakonodajno ali pa sodno ne glede na njene izjemne želje po tem. Ne more niti prek tega, da se enostransko nižajo finančna sredstva. Naprej: »Med njimi obstaja prefinjen sistem vzajemne kontrole, omejevanja, brzdanja [[…]]« brzdanje je ena taka lepa beseda, ki bi se je morda Vlada morala malo bolj poslužiti, »prepletene soodvisnosti in ravnovesja. Pri delitvi državne oblasti na zakonodajno, izvršilno in sodno ne gre za razmerje nadrejenosti ali podrejenosti, temveč za razmerje omejevanja in sodelovanja enakovrednih vej oblasti, od katerih vsaka deluje v okviru lastnega položaja in lastnih pristojnosti.« Ena izmed ključnih deležnikov, da se zagotovi neodvisnost in samostojnost organov, je seveda finančna neodvisnost. Na to opozarjajo tudi evropske institucije, k temu ste tudi nekako zavezani prek prava Evropske unije. Zato je nedopustno, da se enostransko, brez kakršnihkoli dialogov ta sredstva nižajo. Pa tudi če je danes državna sekretarka zanikala, v časopisu smo zelo lepo prebrali izjave vseh deležnikov, od tožilstva do sodstva, kako neposredno so se jim nižala sredstva, in jim verjamem. Na primer, če citiramo: »Na državnem tožilstvu se prvič soočamo s situacijo, da je z Ministrstvom za finance predhodno usklajen finančni načrt državnih tožilstev in Državnotožilskega sveta naknadno brez vsakršnega opozorila ali dogovora znižan.« Vi ste danes dejali, da to ni tako, saj se ni nič spremenilo. Lahko, da se ni nič spremenilo, ampak očitno ste spreminjali, ne da bi kogarkoli obvestili. Na Vrhovnem sodišču izpostavljajo problematiko povečanega števila nerešenih zadev kot posledico zmanjšanega obsega dela na sodiščih v zadnjih dveh letih zaradi epidemije. To pomeni podaljševanje sodnih postopkov. Ta država je plačala zelo visoko ceno zaradi dolgih sodnih postopkov. Ne vem, če si mi lahko ponovno privoščimo podobno situacijo. Vse sile bi morali usmeriti tudi v to, da se sodni postopki skrajšujejo, ne pa podaljšujejo. Vsi tisti covid dodatki vlade zaradi dela v izrednih razmerah bi morali biti usmerjeni drugam. Sodni svet. Za integralna sredstva za leto 2022 je bila določena kvota v višini 933 tisoč 518 evrov, ki jo je Sodni svet do postavljenega roka tudi evidentiral v aplikacijo za pripravo proračunov, na koncu se je vztrajalo pri lanskoletnih številkah, 777 tisoč evrov, in to ne glede na težko situacijo, v kateri se je znašla država po pandemiji. To je za redno poslovanje Sodnega sveta enostavno nevzdržno, ker bodo morali sami zagotavljati sredstva za delo štirih dodeljenih sodnikov. Skratka, enostavno ste se res šli neko enostransko nižanje, pri tem pa še brezsramno tukaj govorite, kako to ni tako. Ali zdaj vsi, ki nas na to opozarjajo, zavajajo? Jaz mislim, da ne. Mislim, da so legitimno opozorili na težave, s katerimi se bodo soočali. Zato smo seveda predlagali v opoziciji amandmaje, ki bi poskušali vsaj tistim, ki jim lahko, ker ne moremo povsod vračati – ker ste določene člene zaprli tako, da se ne da – da vsaj tam, kjer lahko, vseeno sledimo ustavni odločbi in zagotovimo neodvisnost temeljnih organov, ki zagotavljajo načela delitve oblasti. Govorimo o Sodnem svetu, Vrhovnem sodišču, Vrhovnem tožilstvu, Ustavnem sodišču. Tudi Državni svet vas je po ponovnem odločanju opozoril, da ste posegli v njih finančno, čeprav ne bi smeli. Opozorila bi tudi, da morate vseeno razumeti, da ta netransparentnost, ki se je ponovno poslužujete, vzbuja nezaupanje tako pri nas kot pri državljanih. Sekalo se bo spet na nekih socialnih transferjih. Govori se na račun tega, da je izjemno nizka brezposelnost, ampak mi še za jutri ne vemo, kaj bo. Jaz se bojim z vsemi temi vašimi nerealnimi slikami, ki ste jih danes tukaj predstavili, kaj bo že naslednje leto, kaj se bo zgodilo po volitvah. Zdi se mi, kot da govorimo o pravljici, ki se bo končala v najvišji nočni mori, ko se zbudimo. Če boste vi zmagali, boste pač to nekako sami reševali, če ne, pa naj to nova vlada rešuje, vse v smeri »saj pa mi smo želeli, ampak niste nam dopustili«. Tudi sama seveda teh sprememb ne bom podprla in pričakujem, da boste popravili in da boste dejansko predlagali rebalans, kar bi v resnici tudi morali, ne pa na ta način zavajali državni zbor. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji razpravljavec je gospod Miha Kordiš, pripravi se gospod Boštjan Koražija. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Naj takoj uvodoma v svoji razpravi morda dopolnim ali odgovorim na retorično vprašanje, s katerim je postregla kolegica Meira Hot iz SD. Ja, Vlada bi morala prinesti rebalans proračuna, ampak prinesla je proračun. Zakaj? Zaradi tega, ker drugače kot pavšalno, na pamet in čez palec vlada Janeza Janše delati ne zna. Na tej točki vsega, kar smo videli v zadnjem letu in pol, ne vem, če je ta vlada tehnično, operativno sposobna pripraviti rebalans proračuna na način, da ta pije vodo. Da gre od postavke do postavke, pove, kje so se stvari realizirale, kje se niso in kam bi sredstva premaknili. V rokovanju z epidemijo nismo videli ničesar, kar bi nam komuniciralo in pokazalo, da ta osnovni organizacijsko-politični know-how ta vlada premore, pa čeprav je še na začetku tega mandata Janez Janša osebno veljal za velikega državnega stratega, ki zna rokovati s podsistemi, za človeka, ki zna pohendlati krizo. Kaj se je zgodilo? Mislim, zadnja posledica, pod črto, je grozljiva slika okužb in obremenitve zdravstvenega sistema, ki jo gledamo. To je izvedbeni obraz, ki se preslikava potem tudi v proračunske številke, in podčrtujoči razlog, zakaj smo dobili de facto nov proračun, ne pa korektnega rebalansa, kot bi ga morali dobiti. Za ta proračun že od začetka obravnave vladno-koalicijska vrsta vzklika, kako je neverjetno socialen, razvojen, investicijski, kako so oni oh in sploh najboljši in kako smo vsi ostali običajni zmeneti. Med drugimi lahko potem slišimo neke pavšalne argumentacije, kako se bodo dvignile možnosti uveljavljanja pravic iz javnih sredstev, recimo na področju štipendij. Mislim, da je bila ena izmed zadnjih razpravljavk z desne strani parlamenta tista, ki se je s tem trkala po prsih, pozabila pa je povedati, da se proračunske postavke za štipendije dvigujejo ne na račun revežev, tistih otrok iz najrevnejših družin, ki bi dobili višje štipendije, ampak na račun tega, da se pravica do socialnih štipendij širi tudi na krepko bogatejše družine. Po socialni zakonodaji, kot so jo napisali in zdaj prelili v številke proračuna ministrstvo za delo, bodo do štipendij upravičeni tudi otroci iz družin, v katere vsak od staršev prinese 2 tisoč evrov neto plače. Torej, gospodinjstva s 4 tisoč evri neto dohodka, njihovi otroci bodo financirani iz proračunskih postavk za štipendije iz malhe, ki je namenjena sicer revnim študentom. Počakajte malo, to ni socialna politika, to je antisocialna politika. Vzel si revnim in dal bogatim. Če kaj, je to argument proti temu proračunu, ne argument za proračun. Če se sprehodimo čez ostale socialne postavke in obraze socialnosti, kot jih Vlada hvali, bomo našli prav enake rezultate. Povsod je nek tak kleč, kjer se za nekim na videz legitimnim argumentom v resnici skriva prerazdelitev sredstev prej k bogatejšim kot k revnejšim. Recimo v odzivu na mojo predhodno razpravo je vladna predstavnica nekako uspela povezati izplačevanje denarne socialne pomoči s kvazisocialnim argumentom, češ, ja poglejte nas, mi pa dvigujemo splošno olajšavo pri dohodnini. Ja pa kaj ima to dvoje zveze? Kot prvo, splošna olajšava in njen dvig, ki ga predlagate, bo daleč najbolj koristil tistim, ki imajo največje plače. Smo spet pri tem, jak socialni ukrep. Drugič. Mnogo koristnikov denarne socialne pomoči nima nikakršnih prihodkov. Kako ti bo kakršnakoli splošna olajšava pomagala, če ti plače ne dobivaš, da bi to olajšavo koristil? Prosim, povejte mi. Tudi to je retorično, ne morete mi, zaradi tega ker tega preprosto ni. Čeravno nam trend revščine skače navzgor kljub vsem silnim milijardnim izdatkom. Kljub vsemu hvalisanju vlade, kako je to socialna vlada, kako je za vsakega nekaj, za nikogar nič in podobne zgodbe, v proračunu, znova se vračam k postavki za leto 2022, zasledimo znižanje sredstev za denarne socialne pomoči za 32 milijonov evrov in potem za leto 2023 še za dodatnih 21 milijonov evrov. Argumenta za to znižanje ni, medtem ko družbene okoliščine pravijo, da bi bilo te postavke potrebno zvišati. Zakaj? Prvič. Revščina oziroma v tem konkretnem slučaju koristniki denarne socialne pomoči, prejemniki socialne – številke niso neposredno povezane s številkami gospodarske rasti v državi niti ne s stopnjo zaposlenosti. Ker imaš cele skupine ljudi, ki so odrezane od trga dela, ki ne morejo priti do službe, pa če se na glavo postavijo, ne glede na to, kakšna je gospodarska rast, ne glede na to, koliko je prostih delovnih mest. Za te ljudi moramo kot skupnost poskrbeti. Ne v odstotkih BDP, ampak skozi redistributivne mehanizme države, poznane kot socialna država. Njim je namenjena denarna socialna pomoč. Med njimi so dolgotrajno brezposelni, kratkotrajno brezposelni lahko koristijo nadomestilo za brezposelnost in tako, to so pa reveži reveži. Ja, imamo med njimi tudi tako imenovane revne zaposlene, ljudi, ki hodijo v službo, ljudi, ki delajo, pa so tako slabo plačani, da od svojega dela ne morejo preživeti. Ali delajo v nekih čudnih delovnih razmerjih, vprašljivo, koliko legalnih, da prejemajo tako nizke dohodke, kolikor jih, ali ne morejo priti do polne zaposlitve ali kakorkoli. Seveda je v luči vsega dvigovanja stroškov v življenju, s katerim smo soočeni še posebej v zadnjih nekaj mesecih, potrebno zagotoviti sredstva, da se bo ljudem pomagalo preživeti. Ni to osnova solidarnosti in osnova socialne države? Absurdno je, da se v razmerah, kjer se ti hrana pesjansko draži, kjer se ti stopnjuje energetska revščina, ljudje nimajo za kurjavo in tako naprej, znižuje potem postavko za denarne socialne pomoči. To je čirule čarule proračun! Na tem mestu se niti ne pogovarjamo več o politikah, torej kaj so prioritete, ki naj jih zasleduje posamezna vlada. Tu se pogovarjamo o tem, da je nekdo vzel nek list papirja pa gor nekaj načičkal glede na to, kako je vrgel kocko. Tako je zgrajen ta proračun, konkretno na primeru postavke za denarno socialno pomoč. Pa uskladiti bo treba minimalne življenjske stroške kot osnovo, kot sidro, na katerem se obračunava višina denarne socialne pomoči pa še kakšen drug socialni transfer tudi. Ali je ta preračun zajet v ta proračun? Ker posledice bodo precej višji izdatki, glede na to, kako zelo se je podražilo življenje, odkar je bilo to nazadnje poračunano kakšnih pet let nazaj. Ni. Vi se delate, kot da je vse normalno, da je vse okej. Predvidevamo, da bo zaposlenost rastla, da se bo na ta račun število koristnikov denarne socialne pomoči znižalo in vse ostale dejavnike bomo zanemarili, vključno z dejstvom, da je že ta raven brezposelnosti, ki jo imamo v tem trenutku, nekaj, kar bi Mednarodni denarni sklad označil za – seveda, to je abotno, pa vendarle – naravno stopnjo brezposelnosti. Se pravi, tukaj smo, če vzamemo vaše številke, vaše statistike, ki jih sam jemljem malo z rezervo, pa vendar, če jih vzamem za suho zlato, kaj dosti socialni izdatki na račun večje zaposlenosti ne morejo pasti. Ne gre, ker imaš skupine ljudi, ki so izločene iz možnosti trga dela, kot ga imamo pri nas, in to je to. Pri tem, da se isti mehanizmi, torej minimalni življenjski stroški, uporabljajo ne le za izračun denarne socialne pomoči, kjer ste jih očitno zanemarili, temveč tudi za druge stvari, varstveni dodatek na primer. Potem imamo pa zdaj že mesece opravka z vladnokoalicijskimi kasetofoni, ne z enim, več njih, ki neprestano ponavljajo, kako so oni poskrbeli za upokojence, kako je vse super, tega v preteklosti še nismo videli, vsi ostali sedijo na zadnji plati in se po njej praskajo, zdaj se pa končno domovi za starejše gradijo. No, dajmo pri tej trditvi, da se gradijo domovi za starejše, začeti. Kolikor jaz vem, se ne gradi nobenega doma za starejše. Kakšna dva sta kot zatečena primera v dokončanju izgradnje, za vse ostale pa, prej je tovariš Siter že izpostavil, imamo kvečjemu pisma o nameri. Pa kakšna pisma o nameri so to?! Vam bom povedal domač primer iz svoje Škofje Loke. Mi imamo dobro delujoč dom za starejše, v nekdanji vojašnici je predvideno tudi zemljišče za širitev oziroma za dodaten dom za starejše občane. Je to zemljišče, v katerega bi vlada Janeza Janše investirala za izgradnjo javnega doma za starejše? O ne, kje pa! Škofja Loka je precej zaželen okraj za bivanje, zato so ga seveda, normalno in logično v njihovih glavah, odkoncesionirali na javnem razpisu avstrijski korporaciji, da bo morda nekoč tam zgradila dom za starejše občane in mastno, zagotovo ne neprofitno, kot bi morala biti javna oskrba, zaračunala oskrbovancem in njihovim družinam. V povprečju so cene v zasebnih domovih 20 oziroma 25 % dražje kakor v javnih domovih. Seveda, v zasebnem domu, tudi v koncesijskem domu ti plačaš korporaciji oziroma zasebni firmi še en strošek njihove investicije. V primeru javnega doma je to nekaj, kar država kot socialna država vzame nase. Ja lahko je takšne domove za starejše graditi – čeravno jih ne, zgolj sprožate postopke za začetek – če preprosto zasebniku prepustiš lukrativno, dobičkonosno dejavnost, jo zraven podkrepiš še s proračunskimi viri in potem rečeš, ja poglejte, saj mi pa skrbimo za starejše. Ne. Kar ste vi naredili, je, da ste odprli trg za zasebno korporacijo, ki bo a) mastno računala oskrbovancem, starejšim, njihovim družinam in b) dom vzpostavila, če vzamemo v roke vašo kobajagi zakonodajo o dolgotrajni oskrbi, ki bo ta dom zgradila s podporo javnih sredstev. Pa kdo ne bi šel v takšen biznis?! Ti imaš zagotovljen trg, kjer lahko ljudi odiraš, kolikor jih želiš, zaradi tega ker imajo stvarno življenjsko potrebo po postelji v domu starejših, investicijo ti pa podpira še država iz proračuna. Vav! Kar me pripelje tudi do dodatkov iz pekapejev za upokojence, tako imenovanih solidarnostnih dodatkov. Tudi to naj bi bil en odraz vlade, kako je ta vlada socialna, češ, poglejte proračun, mi skrbimo za starejše tudi skozi PKP-je in dodatke. Za začetek: dodatki za upokojence so bili izplačani stopničasto in ne po funkciji. Se pravi, 1 evro v penziji razlike se je poznal 50 evrov pri dodatku. Tisti, ki je imel za 1 evro večjo pokojnino, tam, kjer je bil posamezen prag, se mu je poznalo tudi do 50 evrov pri dodatku, ki ga je prejel. Pravično? Fer? Pošteno? Nikakor. In še vsa ta sredstva, ki so vendarle šla in imajo socialno komponento, ki je vendarle ne moremo zanikati ne glede na to, kako tehnično slabo so bila izvedena tudi znotraj sebe, nepošteno izvedena, se sedaj zaletijo v zid, ki se mu reče dvig cen oskrbnin v domovih starejših občanov. 5,6-odstotni dvig teh cen. To je podražitev, ki jo je Vlada s politično odločitvijo naprtila neposredno najrevnejšim upokojencem in njihovim družinam. Nobene nujnosti ni, prav nobene, da bi se upravičen dvig plač zaposlenih v zdravstvu in skrbstvu medicinskih sester prevedel v dvig cen za oskrbovance. Nobenih. Torej vidimo, vse te dodatke za upokojence bodo pod črto na koncu dneva požrle višje oskrbnine v domovih za starejše občane. To nima nikakršnega smisla. Pustimo, da je nefer, in pustimo, da gre za politični blef, gre za vlado brez koncepta, gre za ukrepe brez koncepta. Brez koncepta je tudi ta proračun, ker je osnovan na takih ukrepih in jih jemlje v številčne okvire in jih namerava tudi nadaljevati. Dva amandmaja, ki poskušata proračun uskladiti z dejanskimi družbenimi potrebami in z dejanskim družbenim stanjem. Prvi amandma daje denar na postavke za denarno socialno pomoč v višini 40 milijonov evrov. Kot rečeno, kljub temu da je vsaj po statistiki raven brezposelnosti upadla, se to ni prevedlo v zmanjševanje revščine. Prav nasprotno, v resnici smo spet soočeni z dvigovanjem trenda revščine, potem ko se je zadnjih nekaj let ta zmanjševala. In če vzamemo v zakup, kako zelo se v zadnjem času še posebej dražijo energenti pa hrana pa tako naprej, to pomeni eno samo stvar – ne manj denarja v proračunu, kot pravi Vlada, za socialne pomoči bo potrebnega več denarja in več proračunskega commitmenta. Drugi amandma. Iz proračuna želimo dofinancirati dvig plač medicinskih sester in drugega skrbstvenega osebja. Postavka, ki tu ni pokrita, je težka 16 milijonov evrov. Teh 16 milijonov evrov v Levici želimo, da se ne prevali na pleča revnih upokojencev in njihovih družin, ampak da višje plače v domovih starejših pokrije državni proračun. Saj zato ga pa imamo, zato pa plačujemo davke v tej državi. Ne zato, da se z njimi vlada Janeza Janše balina, minister Tonin pa igra vojačka Hlačka in kupuje oklepnike. In ker imate ravno tako zelo radi oklepnike in ker ima orožje ravno tako visoko prioriteto v tem proračunu, naj zaključim še z naslednjim prevodom naših amandmajev. V proračunu najdemo v razvojnih programih na Ministrstvu za obrambo številko 536 milijonov evrov, kolikor denarja naj bi šlo do leta 2026 samo za oklepnike. Zgolj za zanimivost – ker gre za proračunsko debato, ne za debato o Ministrstvu za obrambo, zgolj za zanimivost torej – naj povem, da je strošek oklepnikov, predviden v famoznem Toninovem zakonu, za 130 milijonov evrov manjši od tega, kar je v proračunu. Se pravi, še več denarja bo šlo za oklepnike, kot je bilo predvideno v tistem posebnem zakonu. Več različnih oklepnikov je predvidenih za nabavo, med njimi so tudi osemkolesniki. Po številkah, ki jih imamo, naj bi posamezen osemkolesnik boxer stal 7,6 milijona evrov. Vlada se trudi, da jih kupi čim več in da jih kupi za čim več denarja. Kot rečeno, naj omenjena amandmaja, tako za denarno socialno pomoč kot za financiranje dviga plač medicinskih sester in osebja v zdravstvu, skrbstvu, prevedem v oklepnike. Za pokritje predvidenih stroškov denarnih socialnih pomoči v proračunu potrebujemo sredstev v obsegu pet do šest oklepnikov. Se pravi, kupili bomo pet do šest boxerjev manj na račun tega, da bomo pomagali siromakom v naši državi, revnim Slovencem. Nagovarjam vas v vladi in koaliciji, ki se tako rada trka po prsih, kadar je treba pomagati beguncem, rekši, dajmo najprej za svoje poskrbeti. Evo, obračam argument: dajmo za revne ljudi v tej državi poskrbeti. Dajmo poskrbeti za svoje, ki že tako ničesar nimajo, ki jih je družba pustila na cedilu, ki potrebujejo denarno socialno pomoč, da si približno poštrikajo mesec, namesto da ta denar mečemo tujim vojaškoindustrijskim kompleksom. Slovenski reveži že tako ničesar nimajo, tuji orožarski kapitalisti pa zelo veliko. Oziroma dva do tri oklepnike lahko pustimo na drugi strani Atlantika na račun tega, da iz proračuna pokrijemo dvig oskrbnin v domovih starejših kot posledico dviga plač skrbstvenega in zdravstvenega osebja, namesto da se ta strošek prenaša na pleča oskrbovancev v teh domovih in družin, ki jim pomagajo financirati njihovo bivanje v domovih starejših. Zgolj pet do šest oklepnikov za normalne denarne socialne pomoči in zgolj dva do tri oklepnike za to, da ljudje ne bodo plačevali več za svojo domsko oskrbo.
Hvala lepa. Naslednji razpravljavec je gospod Boštjan Koražija, pripravi se kot zadnji v tem krogu gospod Matjaž Han. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, najlepša hvala za besedo. Ko človek pozorno posluša od ministrov, predsednika Vlade do predstavnikov Vlade, je dejansko najbolj moteče, ko obrazlagajo te proračunske dokumente, da se stalno govori: »pričakuje se«, »gradili bomo«, »mislim, da bo«, »glede na to«. Zmeraj je ta »če«, »ampak«, »mogoče«. In dejansko so proračunski dokumenti, kot že rečeno, žal suhoparne številke, za katerimi so pa lahko skrite, dostikrat so, zelo krute in težke usode navadnih državljank in državljanov. Glede na to, da smo v času, ki je takšen, kot je, zelo kaotičen, kaotično-dinamičen, bi pričakoval, da ko boste prinesli te proračunske dokumente, bodo res dodelani, pripravljeni, ne pa z neko verzijo »lahko bi« ali pa »bomo«. Tako ne gre. Tudi ko človek v osnovi pregleda, bom rekel čisto površno, te proračunske dokumente, je prvo, kar ga zbode v oči, to, da imaš občutek, da se v tem času najhujše epidemije oziroma pandemije, zdravstvene krize ne borimo proti virusu, ampak proti fizičnemu sovražniku. Oziroma da smo celo mogoče, ja, ogroženi od nekoga zunaj. Glede na to, kaj vse se kupuje oziroma katere postavke so v teh proračunskih dokumentih. Glavne postavke v teh proračunskih dokumentih so nakupi orožja. Ne za Slovensko vojsko, ampak nakupi orožja. Gremo naprej. Prej je bilo dostikrat izrečeno tudi glede tega, da se spet te postavke znižujejo glede socialnih transferjev oziroma podpor, po domače povedano, za nezaposlene. Moram priznati, glede na to, da je bilo ravno včeraj oziroma predvčerajšnjem tudi v medijih skomunicirano, da se bo v novomeškem Revozu odpustilo okrog 350 ljudi, je zmanjševanje te postavke malo bizarno. In glede na to, da imam jaz sam osebno izkušnjo iz svojega okolja, se pravi iz Spodnjega Podravja, kjer smo imeli kar velike težave z odpuščanjem delavcev in z zaprtjem tovarne Safilo, spet ne razumem, zakaj se ta postavka znižuje. Ker kolikor jaz vem in se pogovarjam, si toliko novih delovnih mest ljudje niso našli oziroma se niso zaposlili. Tako da dejansko ni logike oziroma so nelogične poteze v tej smeri. Zelo resno težavo, in to je bilo tudi že večkrat javno predstavljeno, imamo, da je nezaposlenost med mladimi v Spodnjem Podravju ena najvišjih v Sloveniji. Tu bi tudi pričakoval v proračunu, da boste navedli neke določene rešitve, projekte, ki bodo nazvali ta problem, da se zadeva zaključi. Kar mene osebno zelo veseli, in to moram tudi povedati, je, da smo se vsi poslanci Spodnjega Podravja res konkretno borili za ta urgentni center oziroma za blok urgentnega centra, ki bo končno, po mojem, v tem času oziroma vsaj v naslednjih letih zaključen. Ker dejansko je bila že 14. februarja 2019 Levica tista, ki je sklicala sejo prav na temo dokončanja teh urgentnih centrov po Sloveniji oziroma pravzaprav tega urgentnega centra na Ptuju. Tudi jaz osebno sem predlagal Vladi, in to letos 23. julija, da bi s prerazporeditvijo sredstev v proračunih zagotovila v celoti znesek, ki ga potrebujejo za izgradnjo urgentnega centra. Obenem sem pa tudi predlagal – ker je mene osebno tudi zelo zbodlo v oči oziroma mi je bilo zelo sumljivo vse skupaj, da bo Splošna bolnišnica Ptuj morala sama sodelovati s finančnim vložkom okrog 1 milijon in 550 tisoč evrov, se pravi milijon in pol bo morala sama prispevati, da se bo ta urgentni center zaključil – Vladi in ministrstvu, da ne bi prodajali teh zemljišč, ker bo dejansko morala za ta denar prodati zemljišča okrog bolnice, ki jih bo po mojem še zelo krvavo potrebovala. S strani Vlade oziroma ministrstva je bil zavrnilni odgovor, da to pač tako je v shemi. Glede na to, da vem, da so bili ostali urgentni centri po Sloveniji v celoti financirani in dokončani s strani države, je to z mojega vidika oziroma tudi s stališča vseh ljudi tam okrog nas nedopustno, ker bi bilo prav, da potem v celoti država prevzame ta znesek oziroma da sama v celoti prispeva ta finančni del, ki ga mora. Če ne veste, bom pa še jaz povedal to zgodbo. Kar je v tem proračunu, je dejansko, kot da bi bili na dveh bregovih. Na enem bregu je to reševanje covid krize oziroma kako jo čim prej zajeziti oziroma pomagati ljudem, ki so bili prizadeti zaradi covid krize, na drugi strani pa ti nakupi orožja, ki v tem času ne samo, da niso smiselni, dejansko so tudi neekonomični. Še enkrat rečeno, bojim se ne samo, da je proračun postavljen na zelo trhlih temeljih, ampak ravno malo prej sem o zadevi razmišljal in prvo, kar mi je prišlo v glavo, je bila pesem od Johna Lennona Imagine. Ker v resnici je zadeva res v nekem mehurčku oziroma v nekih takšnih oblakih, da ne vem – pa se bojim to celo na glas povedati – ali sploh sami verjamete, da je to izvedljivo. Ker vas imam vseeno določene ljudi, ki tukaj sedite, za strokovnjake, ne vem no, mislim, da niti sami ne verjamete v to, da je to izvedljivo v času, ki prihaja, oziroma v vsem, kar nas še čaka. Kaj bi še rad poudaril? Sigurno bi bilo potrebno več dodatnih sredstev nameniti tudi za zdravstveno oskrbo oziroma bolnice, pa kar je zelo pomembno, na kar se pozablja, tudi za primarni nivo medicine oziroma zdravstvenih domov. Je, kot da bi bili pozabljeni, po domače povedano, družinski zdravniki in ta osnovna zdravniška oskrba, kot da bi bili malo pozabljeni od države oziroma namerno zapostavljeni od države. To je v osnovi nekaj na kratko glede proračuna. Kot rečeno, bojim se, da je zadeva neizvedljiva. Pa bom vendarle kar rekel, si bom kar drznil, da ne bodo govorili samo »bom« ali »mislim« ali »pričakujem«, jaz vem, da je zadeva neizvedljiva. Vsaj tako malo nekega zdravega razuma pa je treba pokazati pa tudi neki ratio vklopiti, enostavno je ta proračun v takšni obliki, kot je – pustimo zdaj to, zakonit, nezakonit, neustaven, kar tudi je – neizvedljiv po številkah in po raznoraznih postavkah, ki so v tem proračunu. Ja, dostikrat se sliši zelo zanimivo. Ne bom rekel, da dobro, ker če bi bilo dobro, bi bilo tudi za ljudi, ampak so dejansko dostikrat stvari tako nastavljene, da se sliši dobro za ljudi, ko malo bolj temeljito pregledaš oziroma pogledaš v drobovje proračuna oziroma teh proračunskih dokumentov, pa ugotoviš, da so v resnici stvari precej drugačne oziroma da ne štimajo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matjaž Han. Izvolite.
Hvala lepa. Obljubim, da bom končal pred 10. uro, da bodo lahko še enkrat sprožene prijave, zato da se še kolegice in kolegi prijavijo k razpravi. Kaj reči po skoraj sedmih urah razprave o proračunu? Verjetno so ljudje, ki nas spremljajo in poslušajo, zdaj eno, zdaj drugo stran, govorimo pa seveda o številkah, upravičeno zmedeni. Vsaj mi v Poslanski skupini Socialnih demokratov nimamo piar opomnikov, da moramo govoriti tisto, kar nam napišejo nekateri, in ne razlagamo enega in istega, ampak poskušamo realno oceniti nekatere stvari, ki se tičejo tega proračuna. Verjamem, da mora koalicija govoriti in najti tiste glavne teme in predstavljati, kako je vse lepo in kako je vse fajn. Dejstvo pa je eno, dejstvo je – se strinjam – da je gospodarska rast relativno dosti visoka in da je brezposelnost zelo nizka. Tukaj celo mi ne moremo reči, da te številke ne držijo, vendar se moramo vprašati, zakaj. Zato ker je zadaj ogromno dolžniškega denarja. Država se je preprosto, zato da smo prišli do teh rezultatov, da lahko vi danes razlagate, kako je v tej državi vse dobro, abnormalno zadolžila. Zakaj se je zadolžila? Jaz se strinjam, da zato, da smo reševali covid krizo, se strinjam, ampak dajmo še tule kakšno številko povedati. Danes smo glede covida, glede zdravstvenega sistema žal v Sloveniji na kolenih kljub vsemu porabljenemu denarju v zadnjem letu pa pol. In kaj me najbolj skrbi, in verjetno smo vsi žalostni in verjetno tudi malo prestrašeni zaradi tega? Prvi na svetu smo po številu covid bolnikov glede na prebivalca. Naš zdravstveni sistem je kolapsiral in ga rešujejo ta moment naši medicinske sestre, zdravniki, prostovoljci, tudi vojska od danes naprej. Samo ti nam bodo lahko pomagali. Vmes pa ugotovimo, če poslušamo ministre kakšne dva, tri dni nazaj, da ne moremo nobenih ukrepov več sprejeti, da bi lahko pomagali, da bi šli v lockdown, da bi bolj zapirali gospodarstvo in tako naprej, da bi poskusili zajeziti ta zdravstveni problem, ker bo država enostavno bankrotirala. To je rekel minister za gospodarstvo, pri vsem tem denarju pa pri vseh teh lepih besedah in pri vseh teh zgodbah, ki smo jih danes slišali. Tum smo nekje naredili napako, nekje smo se ušteli. Zdaj pa moram reči eno stvar. Zakaj se to dogaja? Ne moremo se izogniti – saj so na koncu tudi nekatere kolegice iz SDS rekle, da je res predvolilni – jaz imam občutek, da mimo Ministrstva za finance prileti katerikoli minister ali pa katerikoli poslanec, ki podpira to koalicijo, in reče, jaz pa za glas, ki ga bom dal, potrebujem še to pa to, in se seveda nekontrolirano projekti odpirajo. Nekateri ministri ne morejo niti čelade sproti dol dajati, ker hodijo iz občine v občino, polagajo razne kamne, režejo trakove, pišejo pisma o nameri, da lahko nekateri govorijo, da se v tej Sloveniji gradi. Nekatere stvari se sploh še ne gradijo! Nekatere pa se. Ampak tam, kjer se, če pogledamo glede na gradbeništvo, smo za moje pojme vse skupaj pregreli. Glede na to, da ni dosti delovne sile, glede na to, da so surovine vsak dan dražje, smo na nek način po mojem naredili tudi napako. Vsega ostalega, kar se tiče domov, šol in tako naprej, se pa še čisto nič ne gradi. Se pa res pišejo pisma o nameri, to pa ja. In me je strah, da naslednja vlada ne bo mogla izpolniti 20 % tega, kar ste vi obljubili v zadnjih 14, ali pa da ne govorim dveh, treh mesecih. Potem pridete pa pri vsem tem dolžniškem denarju in tako naprej do ideje, da je treba spremeniti še dohodninske lestvice, olajšavo dvigniti z izgovorom, da bodo ljudje imeli več. Zdaj pa zelo preprosto. Drži, vsak bo imel nekaj centov več v žepu. To, kar je rekel tudi Marko – tisti, ki imajo minimalno plačo pa ki so podplačani, bodo imeli na letni ravni sto evrov, tisti, ki imajo večje plače, bodo imeli mogoče na letni ravni 500 evrov, ampak kdo še ne bo imel? Proračun. Mi bi pa radi sfinancirali vse investicije v tej državi, mi bi radi imeli dosti socialnega denarja, mi bi radi imeli dosti denarja za zdravstvo, mi bi imeli dosti denarja za javno šolstvo. In ker ga ne bomo imeli, kdo bo na koncu plačal največji davek – upam, da to ne bo uspelo – za takšno dohodninsko zakonodajo? Tisti z najmanjšimi dohodki. Pa saj to je zelo preprosto. Saj ne rabiš biti doktor ekonomije pa imeti Nobelove nagrade za ekonomijo. Tega ne razumem. Da ne govorim o dolgotrajni oskrbi in tako naprej. Da ne govorim o amandmajih, ki jih določeni poslanci, ki vas podpirajo, vlagajo in tako naprej, da se delajo razne podružnične šole, kar je sicer super, ampak to se dela samo za glas, zaradi tega ker rabite še dva, tri mesece biti na pozicijah, da boste naredili svojo nalogo, ki jo pač morate narediti. Drugo, kar ste naredili. Mi smo po zadnjih nekaj podatkih, pa moramo vse podatke upoštevati, naredili strukturnega primanjkljaja za 7,6 % na BDP in s tem ste naredili največje težave za našo državo. Tega je mene najbolj strah. Namesto da bi se danes angažirali v Evropi in se pogovarjali, kako bomo ta fiskalna pravila na neki način omehčali, kako se bomo znotraj te države dogovorili, našli 60 glasov in poskusili tudi naše fiskalno pravilo za naprej ne glede na to, katera vlada pride, malo omehčati, da ne bomo imeli težav, se o tem seveda ne moremo pogovarjati. Potem bomo pa spet vsi finančno pametni, kaj je potrebno narediti, samo ne bo tam [[pokaže z gesto]] sedel človek, ampak bo tam [[pokaže z gesto]] sedel, minister. Še nekaj, podpredsednica. Z velikim spoštovanjem, državna sekretarka, da ste danes tukaj, ampak jaz se ne spomnim, da ko sprejemamo proračune, v Državnem zboru ne bi sedeli ministri, minister za finance ali pa državni sekretarji. Tega še ni bilo, da se mi poslanci sami med sabo pogovarjamo pa sami govorimo, kaj bi bilo fajn in kaj ne bi bilo fajn, ne vidim pa niti enega ministra pa niti enega državnega sekretarja, razen vas v soboto in tako naprej, kar je normalno, saj ste državna sekretarka za finance. Že ta odnos do Državnega zbora, da ne govorim, da ste Državnemu zboru na nek način vzeli denar, pa mu ga ne bi smeli, pa da ste denar vzeli Državnemu svetu pa da ste denar vzeli Vrhovnemu sodišču pa Tožilstvu pa Sodnemu svetu in tako naprej. Zato ker si želi Vlada vse podrediti. Verjamem, da je zdajle fajn, ko boste prišli v svoje volilne okraje, boste rekli, v proračunu, v postavki imam pa krožišče, imam šolo, imam tisto, imam drugo, vse imam, samo povejte tem ljudem še, da bodo morali to v roku nekaj let vse plačati. Sicer je pa minister v soboto jasno povedal, da se zaveda, da bo treba to vse plačevati in da bo treba v nadaljevanju – to je tudi zapisano v vaših dokumentih – sprejeti novo pokojninsko reformo, da bo treba sprejeti nov davek, govorim o nepremičninskem davku, in sprejeti še kakšne ukrepe, ki bodo na eni strani dvignili prihodke, po drugi strani pa na neki način zmanjšali odhodke. Saj to je jasno povedal, samo vprašanje je, katera vlada bo to delala. Žal imamo Socialni demokrati srečo, da moramo zmeraj mi to narediti. Glede Zakona o dohodnini še to. Po eni strani se hvalijo v Vladi, koliko so dali občinam, po drugi strani bi jim pa z Zakonom o dohodnini, po katerem občinam pripada 54 % te dohodnine, ta denar vzeli [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ja saj, tolikokrat bom jaz povedal te stvari, kot ste vi povedali, da imate gospodarsko rast. Samo to je razlika. Gospodarsko rast pa kako je nizka brezposelnost. Vse številke žal držijo. Samo na koncu se bo moralo še nekaj iziti, na koncu bomo morali pa še vse te poceni kredite, o katerih vi pravite, da so celo brez obresti in tako naprej, kar tudi drži, plačati. Vse vas, kolikor vas je zdajle še v dvorani, vprašam: če bi vam dali zdajle milijon evrov kredita brez obresti, brez vsega, ga upate vzeti pa ga čez pet let vrniti, milijon evrov? Kdo ga upa vzeti? To ni čisto tako enostavno. Ker nekdo bi si potem kupil – približno to, kar dela naša vlada – Maseratija pa bi šel malo na Maldive pa tako naprej, nekdo bi si pa mogoče novo hišo naredil pa še eno hišo naredil pa fasado naredil pa tako naprej. Jaz te razlike ne vidim. Če investiramo, ker pravite, da investiramo, kako bomo dobivali ta denar nazaj? Tu bom zaključil. Jaz takega proračuna ravno zaradi tega, ker je za moje pojme preveč vprašajev, ne morem sprejeti. Privoščim pa tistim občinam pa tistim poslancem, ki ste uspeli v zadnjih tednih zlobirati za svoje kraje nekatere projekte. Upam, da bodo ti projekti dokončani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glede na to, da smo izčrpali seznam trenutno prijavljenih razpravljavcev in da nam je do izteka današnje razprave ostalo samo nekaj minut, predlagam, da na tej točki prekinemo sejo in jutri odpremo nov krog prijav. Naj še preberem obvestilo, da prekinjamo 2. točko dnevnega reda in bomo 27. sejo Državnega zbora nadaljevali jutri, 17. novembra 2021, ob 9. uri. Lep večer vsem!