Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, vážení členové vlády, zahajuji druhý jednací den 20. schůze Poslanecké sněmovny. Všechny vás tady vítám. Prosím, abyste se všichni přihlásili identifikačními kartami a případně mi oznámili, kdo žádá o vydání náhradní karty. S náhradní kartou číslo 11 hlasuje pan poslanec Miroslav Kalousek, s náhradní kartou číslo 7 paní poslankyně Květa Matušovská. Sděluji, že o omluvení své neúčasti na dnešním jednání požádali tito poslanci a poslankyně: Jiří Běhounek mezi 9.30 až 11.30 z pracovních důvodů, Stanislav Blaha z důvodu zahraniční cesty celý den, Petr Gazdík do 12 hodin ze zdravotních důvodů, Milan Chovanec na dopolední jednání ze zdravotních důvodů, Pavel Kováčik na dopolední jednání z pracovních důvodů, Ilona Mauritzová do 13 hodin bez udání důvodu, Ondřej Profant do 10 hodin ze zdravotních důvodů, Ondřej Veselý do 12 hodin z pracovních důvodů. Z členů vlády Andrej Babiš od 9.40 z důvodu zahraniční cesty, paní ministryně Dostálová z důvodu zahraniční cesty celý den a Antonín Staněk z důvodu zahraniční cesty celý den. Pan poslanec Pražák hlasuje s náhradní kartou číslo 10. Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, oznamuji vám, že za několik okamžiků navštíví náš jednací sál prezident republiky Miloš Zeman. Požádám vás o klid. [[Poslanci povstávají. Zní fanfáry z Libuše, prezident republiky přichází do jednacího sálu Sněmovny a zaujímá místo u řečnického pultu.]] Vážený pane prezidente, vážení přítomní, dovolte mi, abych vás tady uvítal mezi poslanci a poslankyněmi Poslanecké sněmovny. A pane prezidente, máte slovo.
Děkuji. Vážené kolegyně poslankyně, vážení kolegové poslanci. Už pošesté každým rokem před vás předstupuji při příležitosti projednávání nejdůležitějšího zákona roku, to jest zákona o státním rozpočtu. Se skromností mně vlastní bych chtěl upozornit, že se problematikou státního rozpočtu zabývám již 28 let. Od doby, kdy v roce 1990 po prvních svobodných volbách jsem byl zvolen předsedou rozpočtového výboru tehdejšího Federálního shromáždění, až do dneška. Nicméně nechci nostalgicky vzpomínat na tento zajímavý životní interval a rád bych se s vámi podělil o své názory na dnešní verzi státního rozpočtu. Budu při tom vycházet ze dvou jednoduchých principů, které jsem si osvojil během těch 28 let. Princip první. Růst investice má být vyšší než růst spotřeby. Zní to hezky, že? Ale vzpomínám si na výrok Davida Camerona, který prohlásil: "Parlamentní demokracie je skvělá věc. Jen kdyby pokaždé nebyly nějaké volby." A pokud se blíží volby, je logické, že politici rozdávají voličům dárečky a na investice poněkud zapomínají. Protože, jak je obecně známo, investice nemá volební právo. Proto se vždy v diskuzi o státním rozpočtu snažím akcentovat význam investic pro budoucí vývoj naší společnosti. Druhý a poslední princip se týká toho, že je velmi snadné rozdávat a velmi obtížné šetřit. A protože většina je vždy na straně rozdávání, musí tady být alespoň někdo, kdo akcentuje úspory a boj proti plýtvání. Věřím, že v tom zdaleka nejsem sám, ale je dobré, aby i prezident republiky tuto tendenci podporoval. Vzpomínám si, jak jsem říkal svému dobrému příteli Pavlu Dostálovi, který byl tehdy ministrem kultury: "Pavle, s penězi, které chceš do rozpočtu, by tvůj resort dokázal řídit i cvičený foxteriér, zatímco schopný manažer se pozná podle toho, že dokáže hospodařit s omezeným objemem prostředků." A teď už mi dovolte, abych naplnil tyto dva principy. Pokud jde o investice, nemohu říci, že jsem zcela nadšen, ale uznávám, že proti minulosti, kdy naše ekonomika byla výrazně podinvestována, se situace zlepšila. Pokud jde o plýtvání, tam nadšen nejsem, protože to pokračuje. Pokusím se uvést, abych vás dlouho nezdržoval, alespoň tři konkrétní příklady. Příklad první, na který upozorňuji již několik let. Naše republika vydává ročně na dotace obnovitelným zdrojům více než 40 miliard korun, z toho 26 miliard z rozpočtu Ministerstva průmyslu a obchodu. Pro srovnání, kdybychom tyto dotace dokázali zrušit a dali tak obnovitelným zdrojům tržně konformní prostředí, tak za pět let bychom měli peníze na výstavbu jednoho jaderného bloku, což je jedna z největších plánovaných investic. Jsem rád, že začal pracovat právnický tým. Hledáme společně cesty, jak tyto dotace legitimním způsobem omezit, ať už formou překompenzací, solárními daněmi a jinými nástroji. Příklad druhý, plýtvání. Nu, tak máme zde informační společnost, a tedy informační systémy. A když si přečtete zprávu NKÚ, zjistíte například to, že předminulá ministryně práce a sociálních věcí zaplatila 1 miliardu 200 milionů korun za tři informační systémy ve svém resortu, z nichž ani jeden nefunguje. Takže uznávám význam informatizace, ale byl bych rád, aby byla prováděna profesionálně a nikoliv způsobem, který spíše připomíná tunelování. [[(9.10 hodin)]] Příklad třetí, tedy předposlední. Nu, je hezké, že máme tolik úředníků. Ne státních zaměstnanců. Státních úředníků, o kterých mluvím. Pokusy snížit jejich počet jsou zatím poněkud neuspokojivé. Možná i proto, že někdy jednotlivé rezorty považují počet svých zaměstnanců za statutární symbol. Chtěl bych ocenit, že paní ministryně Maláčová učinila první dobrý krok, a sice tím, že zrušila Fond dalšího vzdělávání se 650 zaměstnanci. Nevím, kolegové, kdo z vás kdy o tomto fondu něco slyšel, já tedy ne. Možná, že je to typicky parkinsonovská instituce, která se živí sama sebou. Pan premiér měl pochybnosti, zda těch 650 lidí bude skutečně propuštěno. Paní ministryně mě ujistila, že si nechá 50 a 600 propustí. No ale je pravda jako obvykle někde uprostřed. Oni totiž budou na překážkách a půl roku budou brát část své mzdy, protože služební zákon, který jsem oprávněně vetoval, a vy jste mě přehlasovali, právě brzdí toto propouštění. A myslím si, že je čas se k novele tohoto služebního zákona vrátit. Zcela poslední příklad je inkluze. Ano, prosím Katku Valachovou, aby se na mě krásně usmála, ale to, co řeknu, ji nepotěší. Před několika lety jsem byl sám voják v poli, který odsuzoval inkluzi, dnes už jsou síly zhruba vyrovnány. Tak tedy z hlediska státního rozpočtu první nástřel na inkluzi byl jedna miliarda, druhý nástřel dvě miliardy a třetí nástřel čtyři miliardy. Dovoluji si připomenout, že například krajům chybí čtyři miliardy korun na opravy silnic druhé a třetí třídy, což je bezpochyby investiční výdaj. Je inkluze investicí, například investicí do lidí? Dovolím si o tom pochybovat. A protože se blížím k závěru, uvedu vám jenom dva důvody, i když těch důvodů je asi deset. První důvod je, že ve speciálních třídách či školách je počet žáků s mentálním postižením na učitele dvojnásobně nižší než v normálních třídách, a přitom tam jde o pedagogy se speciální kvalifikací pro tento typ žáků. Druhý argument, přeskočím těch devět dalších, je ten, že inkludované dítě v normální třídě ztrácí to nejcennější v životě a to je radost z úspěchu. Protože vždycky tam bude poslední, zatímco naopak ve speciální třídě vždy může vyniknout, vždy může být v něčem první a může se z toho radovat. A kdyby tam to nestačilo, tak poslední věta. Prostudoval jsem si podrobně metodické pokyny Ministerstva školství k inkluzi. Našel jsem tam větu, která zní: "Postižené dítě spolu se svým pedagogickým asistentem má být od ostatních dětí odděleno paravánem." Takže nemám pocit, že paraván by byl efektivním nástrojem socializace inkludovaných dětí, nehledě na to, že místo socializace těmto dětem hrozí spíše šikana. Moje maminka, učitelka, kdysi říkala, že dětská krutost je ta největší a že překonává i krutost dospělých. Kolegyně poslankyně a kolegové poslanci, byl jsem přítomen zasedání vlády o rozpočtu a udělali mně velikou radost, když vláda hlasovala jednomyslně. A když přitom paní ministryně financí dokázala snížit deficit státního rozpočtu z 50 na 40 miliard korun. Je to manažerské umění jednak paní ministryně a jednak, uznávám, i pana ministerského předsedy. Na druhé straně nesouhlasím s tím, že ten deficit není tak důležitý jako deficit skutečný, a to ze dvou důvodů. Za prvé, plánovaný deficit je součást zákona. Za druhé, když je deficit příliš veliký, riskujeme, že nároky ministrů výrazně vzrostou směrem k tomu cvičenému foxteriéru. Takže se přimlouvám za to, i když plně uznávám, že důležitější opravdu je reálné pokladní plnění státního rozpočtu, přimlouvám se za to, aby ten plánovaný deficit se i v dalších letech postupně snižoval. Všichni bychom uvítali, kdyby se snižoval rychleji, ale protože jsou pořád ty volby, tak se obávám, že toto snižování by bylo na úkor investic a nikoli na úkor spotřeby. Smím-li tedy připojit svoji podporu návrhu zákona o státním rozpočtu, činím tak tímto vystoupením a těmito argumenty s tím, že pokud nějakého poslance nebo poslankyni například napadne zrušit výdaje na inkluzi, mám skoro pocit, Katko [[k poslankyni Valachové]] - už jste omdlela? Ještě ne. Mám skoro pocit, že by se to vyplatilo nikoli pouze z hlediska rozpočtu, ale i z hlediska argumentů, které jsem uvedl. Milé kolegyně poslankyně, vážení kolegové poslanci, zcela závěrem svého vystoupení si vám dovoluji popřát klidné a pohodové Vánoce, šťastný a veselý nový rok, a to i nepřítomnému Miroslavu Kalouskovi. Děkuji vám za vaši pozornost. [[Potlesk a hlasy ze sálu, že zmíněný poslanec je přítomen.]] On tam je? Omlouvám se, přehlédl jsem se. Domníval jsem se, že Mirek sedí ve střední řadě lavic, a nyní vidím, že se přesunul na tento okraj. Právě proto mu pro jistotu přeji ještě jednou. Na shledanou.
Děkuji panu prezidentu republiky. [[Přítomní povstávají, pan prezident odchází ze sálu.]] [[(9.20 hodin)]] Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, členové vlády, budeme pokračovat. Na dnešní den je jako první pevně zařazený bod číslo 1, Návrh zákona o státním rozpočtu. Po jeho projednání bychom se věnovali pevně zařazenému bodu 173. Připomínám, že na 12.45 máme pevně zařazené body 135, 136 a 137. Ještě před zahájením tohoto bodu požádal s přednostním právem o vystoupení předseda vlády Andrej Babiš. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážené poslankyně, vážení poslanci, vážení kolegové, děkuji za možnost tady krátce vystoupit k rozpočtu. Po svém projevu se omluvím, protože odlétám na návštěvu Velké Británie, kde budu mít bilaterální jednání s britskou premiérkou Theresou Mayovou, a večer pořádá Česká republika slavnostní koncert České filharmonie k 100 letům Československa, České republiky. Chceme tím vyjádřit náš dík Velké Británii za 100 let naší úspěšné spolupráce. Vláda předkládá Poslanecké sněmovně Parlamentu ČR státní rozpočet na rok 2019 s žádostí o jeho podporu. Jsem přesvědčen, že tento rozpočet zlepší život našim občanům a pomůže i podnikatelům a živnostníkům. Předpokládá, že zadlužení země neporoste, že budeme investovat do potřebných projektů a důležitých priorit, jako je školství, zdravotnictví, životní úroveň seniorů, vědy a výzkumu a dalších oblastí, kde se to České republice v budoucnosti vrátí. Pro budoucnost České republiky jsou klíčové investice do infrastruktury a do školství. Podle návrhu předkládaného rozpočtu kapitálové výdaje, oblíbené téma pana prezidenta, z národních zdrojů dosáhnou výše 79,4 mld. Kč a společně s penězi z evropských fondů vláda navrhuje, aby do investic šlo celkem 122 mld. Kč, to je o téměř 32 mld. Kč více než v letošním roce. Návrh vytváří podmínky pro dostatečné investice do dopravní infrastruktury, do nemocnic, obnovy kulturních památek, výstavbu mateřských škol, nádraží, bytů a do mnoha dalších oblastí, které se dotýkají života každého z nás. Je to rozpočet, který chce, aby naše ekonomika zůstala konkurenceschopná, nezaostávala, ale naopak byla moderní a udávala směr. Proto navrhujeme, aby výdaje na výzkum, vývoj a inovace vystoupaly na celkový objem 42,1 mld. Kč, a jejich podíl na HDP tak dosáhl 0,8 %. Pouze národní zdroje představují 36 mld. Kč, což oproti rozpočtu na letošní rok představuje nárůst 1,2 mld. Investice do vývoje a inovací mají významný multiplikační efekt a jsou investicemi do budoucích generací. Strategie naší ekonomiky, našeho průmyslu musí být věda, výzkum, inovace a finální výroba. A nejde jen o budoucí generace. Rozpočet musí myslet taky na palčivé problémy dneška. Proto sleduje a naplňuje dlouhodobý cíl, věřím, že všech poslanců v této Sněmovně, kterým je zlepšení životní situace 2,5 mil. seniorů, žijících v naší zemi. Od 1. ledna 2019 se starobní důchod v průměru zvýší o 918 Kč. Pro důchodce starší 85 let je schváleno zvýšení procentní výměry důchodu o dalších 1 000 Kč měsíčně. Průměrný starobní důchod tak po zvýšení bude činit 13 286 Kč. Cesta, kterou navrhuje vláda, tedy valorizace starobních důchodů o 918 Kč, znamená téměř dvakrát větší valorizaci, než k jaké došlo v roce 2018, to bylo 475 Kč, třikrát větší valorizaci, než k jaké došlo k 1. lednu 2017, to bylo 308 Kč, a pro připomenutí, více než dvacetkrát větší valorizaci, než k jaké přistoupila Nečasova vláda v roce 2014, to bylo 45 Kč. Meziroční výdaje na důchody rostou rekordních 38,1 mld. Kč na úroveň 472,5 mld. Kč, které předpokládaný návrh zabezpečuje. To je téměř třetina výdajů našeho rozpočtu. Podpořit tento rozpočet znamená podpořit důstojnější život seniorů za jejich celoživotní práci a péči o rodinu a blízké. Vláda tímto rozpočtem chce také zlepšit životní úroveň ekonomicky aktivních. Výdaje na platy zaměstnanců placených ze státního rozpočtu v něm porostou o téměř 30 mld. Kč. Růst platů nebude plošný, ale bude se pohybovat v rozpětí od 7,3 až po 15,9 % podle jednotlivých profesí. A pro nás je prioritou regionální školství, a proto v regionálním školství dojde k navýšení prostředků na platy u pedagogů o 15 % a nepedagogických pracovníků o 10 %. U ostatních zaměstnanců se nejvyšší procentuální nárůst bude týkat civilních zaměstnanců státních zastupitelství 15,9 a u soudů 13,9. Tarifní platy ostatních zaměstnanců placených ze státního rozpočtu vzrostou o 5 %. Nechci dále hovořit podrobně o rozpočtu a jeho hlavních příjmových a výdajových položkách. Určitě paní ministryně financí, která rozpočet velice tvrdě odpracovala a snížila deficit z 50 mld. na 40 oproti plánu, ho představí. Jenom bych znovu polemizoval s tím, že jedna věc je plán a druhá věc je výsledek. Od roku 2016, kdy jsme měli významně přebytkový rozpočet, máme de facto rozpočet vyrovnaný. A 22. 10. tohoto roku byl přebytek 6,3 mld., i když je plán minus 50. Je důležitý ten výsledek, a my samozřejmě, rozpočet zahrnuje evropské peníze a samozřejmě hlavně peníze české, tak je velice složité naplánovat evropské peníze z různých důvodů. Protože my ty programy, sice ministerstva něco odhadují, ale ve finále často to bývá jinak. Občas máme problémy s programy, s Evropskou unií, takže v tomto směru pokud bychom plánovali zvlášť české peníze a evropské, tak bychom určitě plánovali velice přesně. Malé shrnutí. Rekordní investice, nejvíc do školství, věda, výzkum. A já myslím, že to chtějí všichni v této Sněmovně, všechny politické strany a hnutí. Určitě všichni budeme souhlasit, že je to investice do budoucna. Důležité je, že naše vláda navazuje na minulou vládu, která se snaží rozpočet předkládat a předkládá hospodárně, státní dluh je nízký a stabilizovaný. Mám tady s sebou moji oblíbenou tabulku. [[Ukazuje tabulku ministrům a poslancům.]] Znovu vám ho ukážu. Kdyby někdo chtěl říkat, tak tady je jasně vidět, že státní dluh od roku 2014 klesá stále. A v tomto roce klesne z minulého roku 32,2 % na 30,6 %. Jsme jedni z nejlepších v Evropě. Mimochodem v rámci žebříčků, kdy neustále stoupáme, tak jsou důležité také ratingy. My ohledně ratingů jsme na 11. místě v Evropě. Před námi jsou země - Dánsko, Německo, Lucembursko, Nizozemsko, Švédsko, Rakousko, Finsko, Francie, Spojené království, Belgie, ale za námi jsou Estonsko, Irsko, Slovensko, Malta, Lotyšsko, Litva, Polsko, Slovinsko, Španělsko, Itálie, Bulharsko, Maďarsko, Portugalsko, Rumunsko, Kypr, Chorvatsko, Řecko. V našem regionu jsme jednoznačně nejlepší a stále v těch žebříčcích stoupáme. Nedávno jsme byli vyhodnoceni jako jedna z nejstabilnějších ekonomik v Evropě. Byli jsme na třetím místě. [[(9.30 hodin)]] Takže skutečně si myslím, že ty výsledky jsou velice dobré. Máme jasnou vizi, máme jasné programové prohlášení vlády. Určitě ten rozpočet bude kritizován. Já osobně neříkám, že nemáme rezervy. Ano, máme to dědictví, o čem mluvil pan prezident, obnovitelné zdroje. Snažíme se to řešit. Ale my máme nějaké zákony, nějaké závazky a je to složité. Plýtvání určitě, že máme informační systémy někdy, které tam máme dvacet let také. Ale i počty úředníků snižujeme a myslím si, že neříkáme, že nejsou rezervy, rezervy určitě jsou. A já pevně věřím, že naši ministři se budou snažit snižovat provozní náklady svých ministerstev. Takže závěrem vás chci poprosit o podporu návrhu rozpočtu, který tady určitě celý den bude komentovat paní ministryně financí. A já bohužel se musím z té debaty omluvit. Děkuji vám za pochopení.
Děkuji panu předsedovi vlády České republiky Andreji Babišovi. [[Potlesk.]] Dovolte mi, abych pokročil. Mám tady ještě přihlášku pana kolegy Michálka, který byl přihlášen k faktické poznámce. Tu jsem mu nemohl udělit, protože jsme mimo rozpravu. Ale přednostní právo, pokud ho žádáte, pane předsedo, samozřejmě dostanete i mimo rozpravu. Prosím, pane předsedo.
Děkuji vám. Vzhledem k tomu, že ještě nebyl zahájen ten bod samotný, pokud se nepletu, takže jsme mimo program, tak já jsem chtěl jenom říct jednu větu: poděkovat panu prezidentovi za jeho vystoupení. Pozorně jsem to poslouchal, byl konzistentní. V podstatě měl velmi podobný projev jako minule. Nicméně chtěl jsem ho pozvat k rozpravě s námi poslanci, která se jaksi nekoná. Já jsem přesvědčen o tom, že rozprava je o dialogu, nikoliv o sérii monologů. Děkuji.
Děkuji. Máme 9.32 hodin, tím jsme překročili dobu podle zákona o jednacím řádu, kdy je možné změnit pořadí schvalovaných bodů. Pokud tedy někdo má zájem, tak samozřejmě tu rozpravu mohu otevřít. Pokud ovšem nebude námitka proti postupu předsedajícího. Tak, prosím [[z místa se hlásí poslanec Bartoň]], pokud není námitka, dám prostor ještě k tomu, abychom případně načetli změny pořadu schůze. Prosím.
Děkuji za slovo. Byl jsem přihlášen písemně ještě před devátou hodinou. Vážené poslankyně, vážení poslanci, rád bych se na vás opět obrátil s žádostí o pevné zařazení bodu číslo 175. Jedná se o kontrolu plnění usnesení ve věci zvýšení platů, o kterém jsme hlasovali včera. Nicméně hlasování pak nevyšlo o jeden hlas a následně i jedna poslankyně se vyjádřila, že chtěla hlasovat pro. Rád bych navrhl pevné zařazení na čtvrtek 25. 10. jako druhý bod po pevně zařazeném bodu číslo 177. Děkuji.
Ano, připomínám, že kolega Lukáš Bartoň předložil tuhle přihlášku ke změně pořadu schůze v 9.07 hodin. Takže byla předložena včas, ale věděl jsem, že se musím zeptat na případné námitky proti postupu předsedajícího. Předseda klubu ODS Zbyněk Stanjura. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Dobrý den. Nemám námitku k vašemu postupu, mám námitku k vaší interpretaci jednacího řádu. Prostě není pravda, že pokud bylo uplatněno přednostní právo od deváté hodiny, že v 9.32 můžeme namítat, že se načítají změny programu. To by příště mohl přijít kdokoliv s přednostním právem, třicet minut mluvit a nikdo z poslanců by neměl právo navrhnout změnu programu. Takže postupujete správně, jenom ten výklad, že 9.32, když předtím byla přednostní práva, že už je po zákonem stanovené době, prostě není správný.
Dobře, děkuji. Máme tady jeden návrh na změnu, který budeme prohlasovávat, a pak otevřu bod číslo 1. Na požadavek ze sálu vás odhlásím všechny, požádám vás o novou registraci. Prosím, přihlaste se svými identifikačními kartami a budeme hlasovat o návrhu Lukáše Bartoně, abychom přeřadili již schválený bod číslo 175 Kontrola plnění ve věci zvýšení platů učitelů jako druhý bod po bodu číslo 177, čtvrtek 25. 10. Ano? Rozuměli všichni tomu návrhu? Počet přihlášených je ustálený. Zahájil jsem hlasování pořadové číslo 46 a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Děkuji vám. V hlasování pořadové číslo 46 ze 149 přítomných pro 64, proti 50. Návrh nebyl přijat. Budeme tedy pokračovat podle pořadu schůze a otevřu bod číslo