100. Návrh poslanců Petra Fialy, Zbyňka Stanjury, Pavla Blažka, Jany Černochové a dalších na vydání zákona, kterým se mění zákon č. 96/1993 Sb., o stavebním spoření a státní podpoře stavebního spoření a o doplnění zákona České národní rady č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů, ve znění zákona České národní rady č. 35/1993 Sb. /sněmovní tisk 425/ - prvé čtení Stanovisko vlády jsme obdrželi jako sněmovní tisk 425/1. Prosím, aby za navrhovatele předložený návrh uvedl poslanec Petr Fiala. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážená paní předsedající, dámy a pánové, Občanská demokratická strana navrhuje v tomto případě změnu ustanovení § 5 odst. 12 zákona o stavebním spoření. Cíl navrhované změny je velmi jednoduchý. Jde o to, aby se akt ukončení smlouvy o stavebním spoření dítěte zařadil mezi běžné záležitosti správy majetku, k čemuž není potřeba rozhodnutí soudu. Ta změna je fakticky úplně jednoduchá. Spočívá ve vložení jednoho slova, a to slova "ukončení", mezi činnosti, které se považují za běžnou správu majetku dětí. Za tyto běžné záležitosti považuje zákon o stavebním spoření třeba založení a změnu smlouvy. Problém, který tady řešíme, se objevil poprvé v roce 2014, kdy dnes již mezitím zletilý v důsledku přiznání náhrady škody na státu, rodičích a spořitelně se domohl náhrady za rodiči prohospodařené spoření, které v době jeho zletilosti už neexistovalo. Toto precedentní rozhodnutí bylo také důvodem následného postupu stavebních spořitelen, které odmítají bez souhlasu soudu i přes oboustranný souhlas rodičů vyplácet zůstatky s tím, že nechtějí být spoluzodpovědné za výsledek, jakým bylo se zůstatkem naloženo. Náš návrh má tu nutnost, aby rozhodovaly soudy namísto rodičů, naše úprava má tuto nutnost odstranit. Já bych tady přinesl několik argumentů, proč je ta stávající praxe, kterou jsme legislativně nezpůsobili, ale kterou můžeme legislativně napravit, proč je špatná. [[(16.40 hodin)]] Nutnost souhlasu opatrovnického soudu s ukončením stavebního spoření založeného na jméno nezletilé osoby má zhruba tři následující negativní důsledky na práva a na svobodný život. Zaprvé zasahuje do svobody rozhodování a autonomie rodinného života a jde proti potřebám dítěte, které nejlépe dokáže posoudit rodina. Neexistuje žádný důvod, proč mají aktuální potřeby dítěte, což je třeba rekonstrukce pokoje, pořízení nového vybavení místnosti, ve které dítě žije, a tak dál -.
Pane poslanče, je mi to líto, že vás přerušuji, ale hluk je tady opravdu velký a já si myslím, že by bylo od kolegů ohleduplné, aby si svoje věci řešili v předsálí a ne nahlas tady přímo v sále.
Děkuji. Tedy neexistuje jediný důvod, proč bychom měli předpokládat, že soud zná tyto potřeby dítěte lépe než jeho rodiče. Navíc není výjimkou, že rozhodnutí soudu trvá rok, v některých případech i dva roky. Soud tedy má, nebo dokonce musí rozhodovat o chodu rodiny, rozhoduje o tom, kdy si rodina smí nebo nesmí plánovat rekonstrukci místa pro život, pro studium dítěte, prostě věci, které z logiky věci mají rozhodovat rodiče a nemá je rozhodovat stát prostřednictvím soudu. Druhý důvod je, že stávající stav nepřímo nutí měnit vlastnické vztahy v rodině. Při zdůvodnění žádosti k soudu totiž zpravidla nestačí obecná formulace o potřebě investice do nemovitosti rodičů, ale kladnému vyjádření soudu, jak ukazuje praxe, nahrává například to, že dítě má na té nemovitosti alespoň minimální podíl. Ale ani tady není důvod, abychom tímto způsobem rozhodovali o tom, jaká je struktura vlastnických vztahů v jednotlivých rodinách. A ten třetí důvod, ten také není zanedbatelný. Toto opatření, nebo ta současná praxe je další byrokratickou zátěží a může samozřejmě rodiče od tohoto druhu spoření odradit a to určitě není něco, co by společnost nebo stát měly chtít. Rodiče, kteří potřebují ukončit smlouvu nezletilého dítěte, tak musí sepsat návrh, přiložit kopii smlouvy o stavebním spoření, předložit oddací list, kopii rodného listu dítěte, zároveň se musí písemně vyjádřit k tomu, na co budou finanční prostředky dítěte použity. To všechno ukazuje, že s tou žádostí je spojena poměrně velká a nesmyslná míra administrativy a byrokracie, která je úplně zbytečná. A to jistě uznáte, že takováto byrokratická zátěž a vlastně i jakási apriorní nedůvěra ze strany státu může ovlivnit rodiče, negativně motivovat ty, kteří chtějí pravidelně spořit, kteří chtějí investovat do budoucnosti svého dítěte a takto se cítí určitým způsobem demotivováni. Jsou to tyto tři hlavní důvody, které nás vedou k tomu, abychom zákon o stavebním spoření přidáním jednoho slova upravili a umožnili návrat k zdravému rozumu a k normální praxi, kdy o tom, co se stane s penězi nezletilého dítěte, které našetřili rodiče, rozhodují rodiče a nezasahují do toho opatrovnické soudy. Dámy a pánové, jak všichni víte, stavební spoření je osvědčený, hodně využívaný produkt, který motivuje lidi, aby si spořili, a usnadňuje jim cestu k bydlení. Když se podíváte na statistiku, tak téměř každá šestá smlouva o stavebním spoření v České republice se zakládá na jméno nezletilé osoby. Z tohoto údaje můžeme odhadnout, že ta povinnost soudního rozhodnutí o ukončení stavebního spoření se v podstatě dotýká nějakých 650 tisíc smluv. Takže pokud bychom v 650 tisících případech mohli pomoci rodičům a rodinám k tomu, aby se stavebním spořením mohli nakládat jednodušeji, tak tato úprava určitě stojí za to. Občanská demokratická strana je toho názoru, že novela, která zařadí ukončení smlouvy o stavebním spoření dítěte mezi běžné záležitosti správy majetku, k čemuž není nutné rozhodnutí soudu, je návratem k zdravému rozumu a především je krokem, který podporuje rozvoj rodiny. Z tohoto hlediska vás žádám nejenom o to, abyste projednávání tohoto bodu věnovali náležitou pozornost právě proto, že se dotýká 650 tisíc rodin, ale abyste také náš návrh bez ohledu na stranickou příslušnost podpořili, protože je to návrh rozumný, který pomůže mnoha rodinám v České republice.
Já děkuji, pane poslanče. Prosím, aby se slova ujal zpravodaj pro prvé čtení, pan poslanec Vlastimil Vozka. Dříve než tak učiní, opět vyzvu své kolegy, aby na sebe nepokřikovali, pokud si mají co vyřídit, aby tak učinili v předsálí. Děkuji. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážená paní předsedající, vážené kolegyně, kolegové, tak jak již bylo uvedeno, projednávaným tiskem 425 se má novelizovat zákon č. 96/1993 Sb., o stavebním spoření a státní podpoře stavebního spoření v duchu následujících zákonů. Návrh, tak jak pan předseda Fiala v roli předkladatele nás seznámil, mění § 5 odstavec 12, kde se slova "nebo změně" rozšiřují na "změně nebo ukončení". Touto změnou se navrhuje umožnit zákonným zástupcům provést mimo dosavadních změn i ukončení smlouvy o stavebním spoření bez rozhodování v této věci soudem. Ke sněmovnímu tisku se vyjádřila vláda na svém jednání 8. dubna 2015. S tímto návrhem nevyslovila souhlas a podrobné zdůvodnění je uvedeno ve sněmovním tisku 425/1. Organizační výbor navrhuje, aby garančním výborem pro tento tisk byl ústavněprávní výbor, a já se s tímto návrhem ztotožňuji. Děkuji za pozornost.
Já děkuji. Otevírám obecnou rozpravu, do které se hlásí pan poslanec Stanjura. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já bych jenom v krátkosti okomentoval to negativní stanovisko vlády. Nejprve chci připomenout, že jsme před několika týdny schválili velkou většinou hlasů napříč politickým spektrem podobnou úpravu, která se týká penzijního spoření, takže předpokládám, že budeme postupovat konzistentně, a že když jsme to umožnili u jednoho typu spoření se státní podporou, tak to umožníme u tohoto typu spoření se státní podporou. Ten nesouhlas vlády není opřen o žádné legislativní chyby nebo nesoulad. Prostě vláda vyjádřila svůj názor, že na rozdíl od založení smlouvy, posílání peněz, změn smlouvy, to je všechno běžná činnost, tak ukončení už nelze pokládat za právní jednání v běžné záležitosti. Já si myslím, že tomu tak prostě není. Jestli chceme podporovat soudržnost rodiny, a to chceme podporovat, tak je velmi dobře, pokud rodiče zakládají spoření s podporou státu i pro své nezletilé děti. A docházíme k absurdním situacím, kdy rodiče chtějí tyto peníze využít ve prospěch dětí, a musí o tom rozhodovat soud. Znám osobně případy, kdy ti rodiče prostě k tomu soudu nešli, přestože peníze chtěli použít pro své děti, protože to považovali za dehonestující. Já si myslím, a to číslo je vypovídající, pokud zjednodušíme život více než 600 tisícům rodin, tak je to dobře. Bezesporu nebudou všichni, kteří budou chtít ukončit smlouvu před zletilostí toho dítěte, to určitě nebude, ale mohou to být řádově desetitisíce. A říkám, když už jsme jednou ten princip podpořili, tak jsem pro to, abychom ho mohli podpořit i zde. Já vím, že tam je jedna třetina a tak dále, je to prostě trošku jinak, ale to stavební spoření, ten samotný produkt úplně neodpovídá tomu názvu. Je to vlastně bezúčelové spoření, tzn. to, že je stavební, je hezké, ale ten účel může být libovolný. [[(16.50 hodin)]] Snahy, které se pravidelně objevují, o zavedení účelnosti, nezískaly dostatečnou podporu, takže mám pocit, že takový návrh se zde nakonec ani neobjevil, nicméně si myslím, že je to rozumné. Není to politický návrh, není to klasický střet koalice a opozice, je to jenom náš dlouhodobý postoj a dlouhodobý názor, že rodina má držet pohromadě, že rodina ví lépe než stát a než opatrovnický soud, jak ty peníze využít. Takže já bych vás chtěl poprosit o propuštění do druhého čtení. Samotné projednávání může být velmi rychlé. Já jako jeden z předkladatelů navrhuji zkrácení lhůty na projednání ve výborech na 30 dnů, protože tam se skutečně jedná o vsunutí jednoho slova. Nechceme žádným způsobem rozšiřovat debatu, měnit parametry stavebního spoření, chceme řešit tuto jednu praktickou věc. A pokud mluvíme velmi často o tom, že soudy jsou přetížené, tak v tomto případě máme šanci odebrat potenciálně množství rozhodnutí tak, aby se mohly opatrovnické soudy věnovat důležitějším věcem, které jsou důležitější pro děti a pro rodinu jako celek.
Děkuji, váš návrh samozřejmě eviduji, budeme ho hlasovat nakonec. Nyní poprosím pana poslance Votavu jako dalšího přihlášeného.
Děkuji za slovo, vážená paní místopředsedkyně. Kolegyně a kolegové, já bych chtěl opravit pana kolegu předřečníka Stanjuru, pana poslance Stanjuru. Ono je to trochu jinak. On se odvolával na přijetí pozměňovacích návrhů k doplňkovému penzijnímu spoření, ale tam není možnost výběru nebo ukončení smlouvy, aby mohli rodiče provést bez souhlasu soudu nebo přivolení soudu. Podívejte se na to, pane kolego. Tam jsme dali možnost, aby se uzavíralo penzijní doplňkové spoření bez souhlasu, tedy přivolení soudu, a aby mohlo docházet ke změnám těch smluv, ale nikoliv aby v době nezletilosti mohli zákonní zástupci, rodiče, ty prostředky vybrat. To, co říkáte o té jedné třetině, to je ale při dosažení zletilosti účastníka spoření. V podstatě stavební spoření už má možnost bez přivolení soudu, aby zákonný zástupce, rodič, mohl uzavírat smlouvu, měnit smlouvu. Vy chcete samozřejmě, aby se ty prostředky mohly i vybrat. Musím říci, že se ztotožňuji s tím, co uvedla vláda ve svém rozhodnutí nebo ve svém stanovisku k tomuto zákonu. Je to samozřejmě na diskusi, ale v podstatě teď jsou rovnocenné oboje. Jak tedy stavební spoření, co se týká nezletilých, tak doplňkové penzijní spoření. Jen pouze, a znovu zdůrazňuji, možnost zákonného zástupce bez přivolení soudu uzavírat smlouvu a smlouvu měnit, nikoli ty prostředky vybírat.
Děkuji. Prosím k mikrofonu pana poslance Stanjuru.
Ano, omlouvám se za tu nepřesnost, pan předseda Votava má pravdu, o tom není žádný spor. Já jsem si teď ještě ověřil přesný text toho pozměňovacího návrhu, který jsme mimochodem podpořili, ale také je třeba říci, že je úplně jiná doba toho spoření. U stavebního spoření je běžná doba pět let nebo dosažení cílové částky nebo poloviny částky atd., myslím, že to mnozí z nás vědí, mnozí z nás jsou klienty. A já si prostě myslím, že názor rodiny a rodičů v tomto případě je prostě rozhodující a nemusíme tím zatěžovat opatrovnické soudy. To je všechno. U toho doplňkového penzijního spoření se smlouvy uzavírají na úplně dlouhou dobu, teď jsme tam dávali nějaké věkové limity, ale nikdy to není pět let, takže ani ten nezletilý účastník nemůže po pěti letech... Já se za tu nepřesnost skutečně omlouvám.
Děkuji a táži se, zda se ještě někdo hlásí do rozpravy. Nikoho nevidím, tudíž obecnou rozpravu končím a táži se, zda pan navrhovatel má zájem o závěrečné slovo. Pan zpravodaj? Také ne. Nyní se tedy budeme zabývat návrhem na přikázání výborům k projednání. Nejprve rozhodneme o přikázání garančnímu výboru. Organizační výbor navrhl přikázat předložený návrh k projednání ústavněprávnímu výboru jako výboru garančnímu. Navrhuje někdo přikázání jinému výboru jako garančnímu? Není tomu tak. Přistoupíme tedy k hlasování. Dříve než tak učiníme, všechny vás odhlásím a poprosím, abyste se znovu přihlásili svými kartami. Kdo souhlasí s tím, aby předložený návrh byl přikázán k projednání ústavněprávnímu výboru jako garančnímu výboru, zmáčkněte tlačítko a zvedněte ruku. Proti? Hlasování končím. Je to hlasování s pořadovým číslem 29, do kterého je přihlášeno 147 přítomných, pro 142, proti nikdo. Konstatuji, že tento návrh byl přikázán k projednání ústavněprávnímu výboru jako garančnímu výboru. Organizační výbor nenavrhl přikázat tento návrh dalšímu výboru. Já se táži, zda má někdo návrh na přikázání dalšímu výboru k projednání. Není tomu tak. Nyní tedy budeme hlasovat o návrhu pana poslance Stanjury na zkrácení projednání ve výborech na 30 dnů. Já zahajuji hlasování a táži se, kdo je pro, zmáčkněte tlačítko, zvedněte ruku. Proti? Hlasování končím. Je to hlasování s pořadovým číslem 30, přihlášeno 151 přítomných, pro 112, proti 17. Konstatuji, že návrh byl přijat, a končím první čtení tohoto návrhu. Dříve než přikročíme k dalšímu bodu, dovolte mi načíst omluvu paní poslankyně Matušovské, která se omlouvá od 17 hodin do konce dnešního jednacího dne z osobních důvodů. Jsme v bodě