Dobro jutro, gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici. Sve vas srdačno pozdravljam i nadam se da ste u tijeku ovog vikenda iskoristili vrijeme i prirodne sklonosti vremena i da smo ponovno napunili naše baterije tako da možemo nastaviti s radom. Evo prelazimo kako smo i najavili na točku dnevnoga reda - ¬Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2011. godinu Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Vlada je predložila ovaj akt na temelju članka 129. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za europske integracije, Odbor za pravosuđe i Odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Potpredsjednik Vlade i ministar vanjskih poslova i europskih integracija gospodin Gordan Jandroković. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažene dame i gospodo zastupnici. Dopustite mi da vam predstavim Plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2011. godinu. Kao i svake godine do sada Hrvatskom saboru i saborskim zastupnicima treba biti pružena potpuna i pravovremena informacija o svim zakonodavnima aktivnostima koje proizlaze iz procesa pristupanja Europskoj uniji, a posebno je to naravno važno u ovoj završnoj fazi, završnoj godini pregovora. Odmah na početku želim reći da je Hrvatska u procesu pristupanja Europskoj uniji ispunila sve obaveze koje se odnose na usklađivanje nacionalnog zakonodavstva s važećom pravnom stečevinom Europske unije. Donošenjem 507 tzv. zakona Europske unije i 1274 podzakonska akta u razdoblju od 2000. godine do danas maksimalno smo uskladili naš pravni sustav sa europskim te u naše zakonodavstvo prenijeli najbolja pravna rješenja koja proizlaze iz pravne stečevine Europske unije. Stoga je Hrvatska sa optimizmom krenula u 2011. godinu, to će biti godina dovršetka pristupnih pregovora i godina potpisivanja ugovora o pristupanju Hrvatske Europskoj uniji. U dosadašnjem tijeku pregovora od ukupno 35 poglavlja pregovori su otvoreni u 34 poglavlja. Razlog zašto nisu u 35 je samo jedan, zato što se poglavlje 35 koje se naziva ostalo otvara i zatvara na samom kraju pregovora, dakle radi se o jednoj formalnosti. Od tih 35 u 28 poglavlja pregovori su i privremeno zatvoreni. U ovoj zadnjoj 2010. godini ukupno je otvoreno 6 poglavlja, privremeno zatvoreno 11 poglavlja čime smo zaista ušli u završnu i odlučujuću fazu pregovora. Preostalih 7 poglavlja namjeravamo zatvoriti i zaključiti pregovore do kraja lipnja. Budući da je u većini poglavlja posao na ispunjavanju mjerila za zatvaranje u najvećoj mjeri već dovršeno usudio bih se reći da je on i potpuno dovršen. Očekujemo tako da ćemo na idućoj međuvladinoj konferenciji koja je najavljena za 19. travnja ove godine zatvoriti i dodatna tri vrlo važna, zahtjevna, složena poglavlja, a to su Poglavlje 11.-Poljoprivreda, Poglavlje 13.-Ribarstvo te Poglavlje 22.-Regionalna politika i koordinacija strukturnih instrumenata. Isto tako, Hrvatska nastavlja s provedbom potrebnih reformi i svim ostalim aktivnostima koje su potrebne zbog članstva u Europskoj uniji, ali prvenstveno radi jačanja hrvatskog gospodarstva i društva u cjelini. Stoga smo odlučni uložiti sve potrebne napore za dovršetak nekih od najzahtjevnijih reformi poput Reforme pravosuđa i javne uprave, borbe protiv korupcije na svim razinama, procesuiranje ratnih zločina, rješavanje izbjegličkih i manjinskih pitanja te restrukturiranje brodogradnje pa će upravo u tim područjima biti i glavni naglasak u nadolazećem razdoblju. Puna spremnost Hrvatske u trenutku članstva bit će naravno naš veliki uspjeh, ali isto tako i najbolji pokazatelj uspjeha politike proširenja Europske unije i europskog projekta u cjelini, ali isto tako hrvatski uspjeh, hrvatski završetak pregovora bit će motiv i zemljama našeg susjedstva jugoistočne Europe da krenu odlučnije s reformama i da i one isto tako slijede naš eurointegracijski put. Iznimno smo zadovoljni i potporom koju imamo od zemalja članica, zadovoljni smo isto tako i time što je završetak hrvatskih pregovora jedan od prioriteta mađarskog predsjedanja. Vidjeli ste i čuli jučer što je i mađarski premijer Orban rekao i najavio da očekujemo da će on već u travnju dobiti i datum završetka pregovora. Dakle imamo dosta snažnu potporu zemalja članica, imamo isto tako potporu i drugih važnih međunarodnih aktera tako da očekujemo da ćemo zaista uspješno do kraja lipnja pregovore privesti kraju. Kao što sam prethodno naglasio, Hrvatska je u procesu pristupanja Europskoj uniji ispunila sve obaveze koje se odnose na usklađivanje nacionalnog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije. Dakle, što se tiče samih pregovora mi smo naše zakonodavstvo uskladili sa zakonodavstvom Europske unije. Vlada Republike Hrvatske je uputila Hrvatskom saboru na donošenje sve zakonske prijedloge predviđene planom zakonodavnih aktivnosti za završetak pregovora o punopravnom članstvu Republike Hrvatske u Europskoj uniji za 2010. godinu. I evo jučer su nam stigli i danas će doći u Sabor i zadnji zakoni koji su važni za ispunjavanje mjerila u Poglavlju 23. To je Zakon o financiranju političke aktivnosti izborne promidžbe te dorađeni Zakon o sprečavanju sukoba interesa. Međutim, osim tih zakona pravna stečevina Europske unije kontinuirano se razvija i Hrvatska će kao država članica biti u obavezi usklađivati svoje nacionalne propise s pravnom stečevinom Europske unije. Dakle, i nakon što završimo pregovore mi ćemo svake godine morati naše zakonodavstvo usklađivati sa zakonodavstvom Europske unije jer se i ono mijenja, dakle ni ono nije isto, nije stalno i ono se mijenja u skladu sa interesima, u skladu sa promjenama koje se događaju u samoj Uniji. Stoga je Vlada Republike Hrvatske i ove godine izradila i donijela Program za preuzimanje i provedbu pravne stečevine Europske unije za 2011. godinu. Izradi tog dokumenta pristupili smo radi pripreme za funkcioniranje Hrvatske u uvjetima punopravnog članstva u Europskoj uniji. Riječ je o programu transpozicije nove pravne stečevine Europske unije kakav imaju i druge države članice kojim se provodi redovito godišnje usklađivanje s novom pravnom stečevinom Europske unije, pa tako ovakav način usklađivanja zakonodavstva imaju Češka, Poljska, Litva, Bugarska, a određen broj država članica kroz posebne informacijske sustave prati pravodobno preuzimanje pravne stečevine sukladno njenom stupanju na snagu. Sastavni dio programa Vlade Republike Hrvatske za preuzimanje i provedbu pravne stečevine za 2011. godinu je plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2011. godinu. Taj plan predviđa donošenje ukupno 40 zakona kojima se preuzima nova pravna stečevina Europske unije i gdje Hrvatska sukladno preporukama Europske komisije i slijedom aktivnog praćenja razvoja pravne stečevine od strane nadležnih tijela državne uprave mijenja svoje zakonodavstvo paralelno s državama članicama Europske unije. Tako smo već u ovoj godini i u Hrvatskom saboru je donesen Zakon o izmjenama Zakona o zaštiti svjedoka, Zakon o potvrđivanju memoranduma o suglasnosti između EU i Republike Hrvatske o pristupanju Republike Hrvatske programu za cjeloživotno učenje i programu mladi na djelu osvojen na sjednici Vlade Republike Hrvatske i upućen je u Hrvatski sabor. Nadalje, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim komunikacijama donosi se u svrhu usklađivanja s izmjenama i dopunama regulatornog okvira Europske unije u području elektroničkih komunikacija koji je usvojen u studenom 2009. godine, a u državama članicama Europske unije stupit će na snagu u svibnju 2011. godine. Predmetne izmjene i dopune regulatornog okvira koji je na snazi još od 2002. godine prije svega imaju za cilj osnažiti prava korisnika usluga, dodatno ojačati neovisnost nacionalnih regulatornih tijela, potaknuti i olakšati ulaganja u elektroničku, komunikacijsku infrastrukturu, te otvoriti pristup internetu za sve građane. Nadalje, Hrvatska će se uskladiti sa novom pravnom stečevinom na području unutarnjeg energetskog tržišta, o liberalizaciji tržišta električne energije i plina, te je u tu svrhu potrebno donijeti Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu električne energije, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o energiji. To su zakoni koje donose i druge zemlje članice. I evo informacija i države članice EU-a obvezne su provesti potrebne prilagodbe nacionalnih pravnih sustava do 3. ožujka 2011. godine. Radi se, dakle isključivo o zakonima koji se usklađuju sa novodonesenim propisima Europske unije i dodatnim preporukama Europske komisije, te slijedom obaveza preuzetih u već zatvorenim poglavljima pregovora. Dame i gospodo zastupnici, predstavivši plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije u tekućoj godini ocjenjujem kako donošenjem ovog dokumenta Hrvatska daje jasan znak da se paralelno sa završetkom pregovora priprema i za aktivno članstvo u Europskoj uniji. Kontinuiranim usklađivanjem osigurat ćemo pravovremenu i pravilnu primjenu preuzetog zakonodavstva. Na taj način po ulasku u punopravno članstvo hrvatsko zakonodavstvo bit će u potpunosti komplementarno važećoj pravnoj stečevini Europske unije. Ovim pristupom Hrvatska jasno pokazuje svoju spremnost da već u ovom trenutku funkcionira kao država članica. Ovakve programe ćemo donositi i u budućim godinama našeg članstva u Europskoj uniji kada ćemo ujedno kroz sudjelovanje u kreiranju zajedničkih politika Europske unije moći i raditi i snažnije raditi i na promicanju i naših nacionalnih i državnih interesa. I na kraju, promjenama Ustava iz lipnja 2010. godine utvrđena je provedba nadzora Hrvatskog sabora nad djelovanjem Vlade Republike Hrvatske u institucijama Europske unije, a što će se urediti i posebnim zakonom. Donošenje i praćenje provedbe plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije može se smatrati i jednim od učinkovitih načina upravo provedbe tog nadzora. S obzirom na ključnu ulogu Hrvatskog sabora u raspravi i donošenju zakonskih prijedloga predlaže se Hrvatskom saboru usvajanje ovog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije. Zahvaljujem se na pozornosti.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospođa zastupnica Marija Pejčinović Burić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani gospodine potpredsjedniče Vlade, poštovana ravnateljice, uvažene kolegice i kolege. Prvi plan usklađivanja zakonodavstva Hrvatska je napravila sad prije skoro pa deset godina. Tada to nije bila naša obaveza, jer obavezu ove vrste izrade ovakvog dokumenta država dobiva kada postane službeno kandidatkinja za članstvo, a s naše strane to smo napravili jer smo mislili da ćemo time imati jasniji pregled poslova koje trebamo napraviti u toj fazi. To je prije svega bilo vezano uz provedbu obaveza i sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i s tim u svezi prilagođavanja zakonodavstva, a s druge strane kako bismo naš posao usklađivanja zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije započeli raditi sustavno, te kako bi s početkom pregovora o punopravnom članstvu imali već dio odrađenog posla, a time i skratili trajanje pregovora. Međutim, iako smo učeći od drugih koji su prije nas taj proces prolazili bili spremni voditi pregovore koji su mogli trajati rekordno kratko zbog razloga na koje uglavnom nismo mogli utjecati naši su pregovori po trajanju sada već među najdulje vođenima. U tom smislu najave od kojih smo neke mogli čuti i ovih dana kao što je ona jučerašnja mađarskog premijera Orbana čija zemlja u ovom semestru predsjeda Europskom unijom, a to je kako bismo u travnju trebali dobiti službeni stav zemalja članica Europske unije o konačnom datumu završetka pregovora u tom su smislu dobro došle. Jer nakon svih ovih godina mi ćemo među tranzicijskim državama, ali i ne samo među tranzicijskima biti najspremnija nova članica Europske unije. Nadamo se da će taj datum biti kako je najavio i gospodin premijer Orban još za mađarskog predsjedanja. Dakle, u 2011. godini Hrvatska konačno završava pregovore, a u ovoj godini na određeni način počinje i tranzicija za sve naše institucije. Dok je do sada kada je članstvo u Europskoj uniji bilo u pitanju pozornost bila usmjerena na pregovore, mjerila i sve drugo što je vezano uz pristupanje od sada se moramo sve više usmjeriti na pitanja koja nas pripremaju na funkcioniranje kao članice Europske unije, a to, iako se mnogima to još uvijek ne čini tako jest, odnosno bit će pravi kontinuirani i veliki posao za sve. Dakle ušli smo u razdoblje u kojem svi u Hrvatskoj, koji na određeni način sudjeluju u velikom i odgovornom poslu priprema Republike Hrvatske za članstvo, imaju veliki posao. To vrijedi, kako za Vladu i njezina tijela, te pregovaračke timove, tako i za nas u Hrvatskom saboru. Međutim popis ne završava na Vladi i Hrvatskom saboru. Za funkcioniranje u članstvu moraju se pripremiti svi. Primjerice da spomenem samo neke najistaknutije, tu je čitav segment sudbene vlasti koja ima veliki i prevažan posao u segmentu pravosuđa, tu su gospodarska komora i druge institucije koje predstavljaju gospodarski sektor, a koje rade na pripremama ovog sektora za djelovanje na zahtjevnom zajedničkom tržištu Europske unije, tu su i regionalna i lokalna samouprava koja će u članstvu trebati itekako sudjelovati u strukturnim fondovima Europske unije, itd., itd. U tom dijelu vidim i jednu od zadaća koju među ostalima imamo i mi saborski zastupnici, a to je da u našim izbornim jedinicama trebamo poticati i predstavnike lokalnih vlasti i institucija, te tvrtki da se aktivnije pripremaju za funkcioniranje u članstvu Europske unije. A da smo ušli u kvalitativno novu fazu, kada je u pitanju usklađivanje zakonodavstva, svjedoči upravo dokument o kojem sada raspravljamo. Naime za razliku od ranijih godina, kada je nacionalni plan usklađivanja bio dokument s pozamašnim brojem stranica, ove godine imamo pred sobom 40-ak zakona koji predstavljaju plan usklađivanja nacionalnog zakonodavstva, ovaj puta s novom pravnom stečevinom. A upravo će to biti glavni posao koji će Hrvatski sabor imati vezano uz članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji. Međutim dok zakonodavstvo sada usklađujemo samo ex post, ubuduće će naš posao biti i praćenje priprema nove pravne stečevine. Naime sukladno odredbama Lisabonskog ugovora, nacionalni parlamenti su dobili veće ovlasti, a one podrazumijevaju između ostalog preispitivanje supsidijarnosti pravne stečevine, te se u određenim okolnostima može odbaciti prijedlog novog propisa za kojeg dovoljan broj nacionalnih parlamenata država članica utvrdi kako se ta materija treba regulirati na nacionalnoj, a ne na europskoj razini. Kako bismo taj veliki posao mogli kvalitetno raditi Hrvatski sabor će se morati u razdoblju do punopravnog članstva posebno pripremiti za dnevni prihvat i obradu stotina stranica dokumenata koji će paralelno dolaziti na nekoliko adresa u Hrvatsku. Zaključno, Hrvatski sabor napravio je veliki posao u kontekstu pristupanja Republike Hrvatske u EU, uzme li se u obzir kako je u pripremama za članstvo oko 500 zakona usklađeno s pravnom stečevinom EU. Međutim kako reče pjesnik "samo mjena vječna jest", tako ćemo i mi od sada pa nadalje imati nova usklađivanja čija će dinamika ovisiti o promjenama pravne stečevine, a da je ona intenzivna pokazuje i podatak kako ove godine trebamo uskladiti 40 novih zakona. Budući da je to obaveza koju svaka nova članica preuzima završetkom pregovora, a pregovori su jedan od naših visoko postavljenih prioriteta, klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će navedeni prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije. Hvala.
Hvala. Jedna obavijest. Predsjednik Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu, gospodin Petar Selem, sazvao je odbor danas u 13 i 30 sati, 9. veljače u dvorani Stjepana Radića 133/I. Isto tako molim klubove da osiguraju nazočnost zastupnica i zastupnika danas u 12 sati u što većem broju radi dopune dnevnog reda koji moramo napraviti, kako bi neki od ovih zakona koje treba u određenom roku donijeti, mogli zapravo i donijeti. Dakle to će biti vrlo kratko u 12 sati, tako da se može obavljati i druge stvari, uz pomak od 5 minuta. Evo danas u 12 sati molim klubove da osiguraju. Dobro. Nastavljamo sa ovom točkom dnevnog reda. U ime Kluba zastupnika Hrvatske narodne stranke, HSU, gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine ministre, gospođo ravnateljice, kolegice i kolege. Ovaj plan usklađivanja zakona zaista je, kao što je ministar rekao, u najvećoj mjeri usklađivanje s promjenama do kojih je došlo u tim zakonima u okviru pravne stečevine Europske unije, u međuvremenu, dakle nakon što smo ih već uskladili u Hrvatskom saboru, budući da se mijenja sadržaj pravne stečevine i u samoj Europskoj uniji, onda je nužno da uskladimo sa novonastalom situacijom i svoje zakonodavstvo, i to je naravno naš redovni posao koji moramo obaviti. Međutim pred nama stoji velika šansa da te pregovore, čini se i temeljem postojeće neke generalne političke volje, koja je također važan moment u ulasku Hrvatske u jednu, između ostalog i političku asocijaciju, dakle postoji kritična masa pozitivne političke volje da se pregovori naši završe u lipnju ove godine i na taj posao bi se zaista svi skupa morali koncentrirati. Mi, nama je od pregovora ostalo de facto još 6 poglavlja, i 7. koje se zove ostala pitanja koje tehničke prirode i nećemo o tome puno pregovarati, ali ovih 6 su ujedno u velikoj mjeri najznačajnija, najkompliciranija i financijski najzahtjevnija poglavlja. Mađarsko predsjedanje predvidjelo je dvije međuvladine konferencije, dakle dva skupa na kojima se ta poglavlja zatvaraju. Jedna je predviđena za 19. travnja. Na toj međuvladinoj konferenciji trebalo bi zatvoriti poglavlja regionalni razvoj i koordinacija strukturnih instrumenata, poglavlje poljoprivreda i poglavlje ribarstvo. Na 2. Međuvladinoj konferenciji 21. lipnja trebalo bi zatvoriti 3 preostala poglavlja. To je Tržišno natjecanje u okviru kojeg je naša brodogradnja, Pravosuđe i temeljna prava i Financijske i proračunske odredbe koje se zatvaraju na kraju kad se vidi koje obveze su preuzete i kakva je situacija u ovim poglavljima. Nama bi bilo u velikom interesu kao zemlji koja je, pa zato kažem svima nama, kao zemlji koja je postigla svoj prvi i zasada jedini politički konsenzus oko ovog europskog projekta, da probamo biti spremni za zatvaranje nekih od tih poglavlja koja su ostavljena za zadnji rok, dakle za lipanj ove godine. Da pokušamo biti spremni za zatvaranje tih poglavlja eventualno i nešto ranije. Dakle, vidjeti sa mađarskim predsjedanjem da li postoji mogućnost da bilo Pravosuđe, bilo Tržišno natjecanje pokušamo zatvoriti na, ukoliko mađarsko predsjedanje to prihvati ili prepozna kao potrebu, pokušamo zatvoriti barem jedno od ta 2 komplicirana poglavlja na eventualnoj izvanrednoj dodatnoj međuvladinoj konferenciji u svibnju. Što naravno znači da bi sa hrvatske strane jedno od ta 2 poglavlja moralo biti u potpunosti spremno. Do petka ovaj tjedan, dakle do preksutra, je rok da pošaljemo sve dokumente koji pokazuju kako napredujemo što se reformi u Poglavlju – Pravosuđe i temeljna prava tiče. Vi znate i sjećate se da smo mi tu u Saboru donijeli neke zakone koji zaista bitno mijenjaju na razini zakonodavstva ono što se u pravosuđu događa i kako se biraju institucije, kako se imenuju. Prvo kako se bira Državno sudbeno i Državno odvjetničko vijeće. Drugi krug izbora za ta 2 vijeća je sutra. I s druge strane mi u tom poglavlju imamo grubo rečeno 10, ako ih raščlanite možete doći i do 50, ali formalno 10 mjerila, međutim od tih 10 mjerila imamo i 6 tzv. track-records. Dakle, na 6 točaka moramo pokazati ne samo da smo promijenili zakone nego da smo te zakone počeli provoditi i da to ima nekog efekta. Dakle, što se praktično događa. Tu je bilo u sad zadnjem izboru sudaca neke kombinacije starog sustava i novog sustava. Ajmo reći da je to neka tranzicijska faza bila, međutim od sutra nema više nikakve tranzicijske faze. Dakle, mi to poglavlje ukoliko ne budemo poštovali svoje vlastite zakone u kojima piše taksativno ono što je Državno sudbeno vijeće obvezno, ne arbitrarno nego obvezno, poštivati pri izboru i unapređenju sudaca, a samo da vas podsjetim za unapređenje postoji 16 kriterija formalno propisanih u zakonu za izbor u ovoj fazi dok nema, dok još nisu završili Državnu pravosudnu školu, 3 točke ili 3 kriterija što se tiče broja bodova i Državno sudbeno vijeće je obvezno to poštivati u odlukama, napraviti rang listu, objaviti je na internetu i poštivati je prilikom imenovanja novih sudaca redoslijed te liste. Sve ostalo nas diskvalificira da završimo pregovore i sve ostalo nas diskvalificira da zatvorimo Poglavlje 23. Prema tome, a bilo bi dobro kad bi bili u stanju to zatvoriti, odnosno barem imati pripremno za zatvaranje recimo na jednoj takvoj hipotetskoj Međuvladinoj konferenciji izvanrednoj u svibnju ove godine. Obzirom da smo se približili samom kraju pregovora i obzirom da je prvo poglavlje koje bi trebali zatvoriti na 1. Međuvladinoj konferenciji, dakle u toj grupi prva tri poglavlja, je i Regionalna politika i koordinacija strukturnih instrumenata. Dozvolite mi da iznesem neke podatke i da iznesem jedan prijedlog u ime kluba HNS-HSU-a. Dakle, u tom poglavlju Regionalna politika i koordinacija strukturnih instrumenata nalaze se i fondovi i suradnja s europskim fondovima. Ja ovdje imam podatke o iskorištenosti fondova prilično svježe. Dakle, stanje na dan 21. siječnja 2011. Iz toga se pokazuje da smo relativno dobro ili čak vrlo dobro iskoristili one fondove u kojima se radi o plaćanju stranih konzultanata. Ali, da smo iskoristili slabo ili ekstremno slabo one fondove u kojima se radi o financiranju naših projekata. Dakle, projekata u Hrvatskoj. Pa ću tako spomenuti, a to su ono IPA A, B, C pa IPA 4 i IPA 5, samo da ponovim za sebe i vas što to znači. Dakle, Promet, Okoliš, Regionalna konkurentnost, Ljudski resursi i Poljoprivreda. Pa smo tako što se prometa tiče, ima još vremena još nije zadnji rok, ali zasada i dosada za ove fondove, a to uvijek ide 3 godine još dodatno na onaj zadnji rok, dakle 2007-2009, što se Prometa tiče iskoristili 17,46%, što se Okoliša tiče iskoristili za projekte, ne govorim za strane konzultante nego direktno za projekte IPA 3A. IPA 3B – Okoliš iskoristili smo 16,16%, za Regionalnu konkurentnost iskoristili smo 44,68%, za Razvoj ljudskih resursa iskoristili smo 64,93% i za Poljoprivredu smo na ovoj fazi ugovoreno ili dodijeljeno, dakle u završnoj fazi, iskoristili 5,9%. Dakle, od svega što nam je bilo na raspolaganju i je nam na raspolaganju u tom razdoblju 2007.-2010. za poljoprivredu iskoristili smo ispod 6%, 5,9% To je ako uzmete sve kategorije iz IPA-e to je od 283 i pol milijuna eura, 23% u prosjeku. Dakle 64 milijuna i 708 tisuća eura. U nekim slučajevima kao što su ljudski resursi doseže 65%, 64,93 ali u nekim područjima kao što je poljoprivreda doseže 5,9, odnosno okoliš 16,16 odnosno promet 17,46. Očito je po ovome ovi podaci nas navode, mislim, bez neke mogućnosti da pogriješimo na zaključak da mi sredstva iz pretpristupnih fondova nećemo uspjeti iskoristiti. Prema tome je prijedlog Kluba HNS HSU-a, a koliko ja znam postoji određena spremnost, ajmo reći spremnost da se to razmotri sa strane Europskih institucija, da se od tih sredstava koja će preostati iz pretpristupnih fondova predloži da se po kriterijima razvijenosti, vi se sjećate da smo mi prošle godine donijeli ovdje indeks razvijenosti općina, gradova i županija u Republici Hrvatskoj upravo zato da bi se temeljem toga koristilo pri dodjeli sredstava za projekte, međutim, taj indeks razvijenosti kasnije nismo baš nešto koristili, da sada koristimo taj indeks razvijenosti i da prema tom kriteriju se rasporede preostala sredstva, a mislim da slobodno mogu reći ako smo sada iskoristili od 283,5 milijuna 64 milijuna eura, možemo slobodno reći da tu ima prostora da se otprilike 100 milijuna eura iz tih pretpristupnih fondova koje očito nećemo biti u stanju iskoristiti, da se po kriteriju indeksa razvijenosti podijeli i rasporedi općinama, gradovima i županijama da bi oni mogli, što sada ne mogu da bi oni mogli pripremati projekte, dakle dati u izradu projekte s kojima će se kandidirati u strukturne fondove. Vi znate da mi ulazimo kada završimo pregovore, ulazimo u fazu korištenja strukturnih fondova, to više nisu pretpristupni to su ono o čemu smo govorili milijardu i pol 2012., ali očito nećemo 2012. sve završiti, ali načelno 2012. i 2 milijarde eura 2013. Međutim, da bi mogli povući ta sredstva općine, gradovi i županije moraju napraviti projekte, a projekti također koštaju, tu nam ostaju sredstava iz pretpristupnih fondova. U ime Kluba HNS I HSU-a predlažemo da se izvidi mogućnost da se sredstva iz pretpristupnih fondova koja nećemo biti u stanju upotrijebiti dodijele općinama, gradovima i županijama namjenski za izradu projekata s kojima će se kandidirati za strukturne fondove, za fondove koji nam predstoje kada ovaj proces okončamo. I završno u ime Kluba HNS HSU-a skrećem vam pozornost da bi i Vlada i Sabor ako se hoćemo pripremiti i ako hoćemo iskoristiti strukturne fondove koji nam predstoje morali donijeti odluku o tome kako će se na lokalnoj, na razini općina, gradova i županija kako će se financirati izrada projekata, načelno i u budućnosti. Za ovu prvu fazu predlažemo, ljudi moraju imati neku sigurnost, tko će vraćati te novce, na koji način će se oni postaviti, da li time opterećuju svoje proračune, da li dobivaju dodatna sredstva. Za prvu ruku mislimo da se može izdvojiti iz ovih i preusmjeriti 100 milijuna eura za prvu fazu pripreme projekata, a za trajno za ubuduće Vlada i Sabor moraju donijeti odluku. Razne zemlje su različito o tome odlučivale, možemo uzeti modele drugih, ali neku odluku o tome kako će se to financirati na razini općina gradova i županija moramo donijeti. Još samo jedna rečenica, ljudi moramo početi kampanju informiranja građana. Široku, ne ovu komornu koju smo imali do sada, široku javu, sa svim zastupnicima i ljudima koji se u to mogu uključiti. Ako mislimo to uspješno privesti kraju morao početi kampanju informiranja građana. Sa ovim sugestijama i primjedbama Klub HNS I HSU-a podržat će donošenje ovog Plana.
Hvala. Imamo jedan ispravak zastupnica Marija Pejčinović Burić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Moram ispraviti netočan navod da nismo iskoristili fondove u kojima treba financirati naše projekte. Ja bih ovdje apelirala nije dobro govoriti o projektima čiji rokovi nisu završili, jedina mjerila koja delegacija Komisije Europska unija prizna su ugovoreni projekti i plaćanja po ugovorenim projektima. U tom smislu Hrvatska je podatak od prošle godine svi su bili iznad 85%, kada je u pitanju ugovaranje, CARDS, FAR, ISPA koje moglo mjeriti tada, SAPARD je bio 62, a što se tiče plaćanja svi Cardsovi su bili iznad 90, za FAR 2005. je bilo 79%, tako da molim da ne govorimo o onome što još nije završeno, samo o prometu ili zaštiti okoliša. Imate velike projekte, plaćanje vi ste naveli 21. 1. moglo je biti 22. 2 ili ugovaranje i onda bi možda iskorištenost bila sasvim drugačija. Nemojte govoriti jer to zavodi javnost, i dovodi obeshrabruje one koji se žele javiti na projekte, može se mjeriti ugovaranje kasnije plaćanje.
Hvala. Potpredsjednik i ministar gospodin Jandroković, u ime predlagača. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo ja sam se želio javiti s obzirom da su iznesene neke stvari koje zaista ne odgovaraju o stvarnom stanju, dakle prvo za hrvatsku javnost, a i za zastupnike u Hrvatskom saboru Hrvatska je među boljim zemljama u iskorištavanju pretpristupnih fondova kada se komparira sa zemljama koje su ulazile u EU u zadnjem valu. I to jednostavno činjenica, gospođo Pusić sviđalo se to vama ili ne, to je tako. Što se tiče ovih podataka koje ste iznijeli, oni se mijenjaju svakodnevno. Pa ako je danas nešto 16% jedan veliki projekat može iskoristivost dići na 60, 70% i to smo viđali u dosadašnjim fondovima koje smo koristili. Tako će biti sa IPA-om i zaista nema nikakvog razloga za paniku i nema nikakvog razloga da se diže panika, jer Hrvatska sasvim solidno i to je ocjena koju smo dobili od Europske komisije, sasvim solidno ispunjava ono što je potrebno kako bi koristila sredstva iz pretpristupnih fondova. Nadalje, spomenuli ste jedan dobar prijedlog, da se sredstva iz pretpristupnih fondova koriste za izradu projekata za strukturne fondove. E pa poštovana zastupnice to se već i radi. I evo ja vas sada informiram i vas i ostale zastupnike, hrvatsku javnost da jedan dio sredstava iz pretpristupnih fondova već sada je namijenjen za pripremu dokumentacije za strukturne fondove. Dakle, dobro je da ste to predložili, ali evo dali ste i meni priliku da izvijestim hrvatsku javnost da se to već sada rad. Što se tiče komunikacijske kampanje, jučer smo imali na Vladi informaciju o tome i evo u vrlo skoro krećemo sa jačom informativnom kampanjom nego do sada, a naravno u razdoblju prije i nakon potpisivanja ugovora kao i prije referenduma imat ćemo intenzivnu predreferendumsku kampanju. Hvala vam.
Hvala. Imamo ispravak gospođa Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ma naime, nije točno da moji podaci nisu točni, oni su točni. Možda se od 21.1. u ova dva tjedna nešto promijenilo i daj Bože da se promijenilo. Podaci su takvi kakvi jesu upravo na razini ugovoreno i dodijeljeno i ne govorim o projektima od prije 10 godina, nego o projektima sada. Naravno da još ima vremena i fala Bogu da ima vremena. Ali ako ćemo biti danas na razini u poljoprivredi iskorištenosti 5,9 onda nije realno da ćemo u roku od 2,5 godine iskoristiti, a od 2007. do 2010. traje, da ćemo u roku od 2,5 godine iskoristiti sve ostalo. Ali ja ne razumijem zašto se tu bunite protiv toga da se uzmu novci, mislim nema nikakve zlonamjernosti. Te novci ljudi ne treba se braniti od tih novaca, treba ih uzeti, samo pronaći načina. A ova sredstava koja su preostala iz njih treba preusmjeriti općinama, gradovima i županijama. O tome sam govorila. Dakle, ne financiranje projekata na razini države, država ima svoja sredstva iz kojih treba financirati, ali jedan dio tih sredstava mora ići općinama, gradovima i županijama, a njima ne ide zbog toga što se oni nemaju na što osloniti, oni nemaju s čim platiti i zato se ne usude ulaziti u te projekte i nemaju s čim platiti izradu projekta. Ali to ljudi nije ništa, niti je svadim s vama, niti je zlonamjerno nego samo dajte da iskoristimo te novce.
Hvala. Gospodin Bernardić ispravak.
Ispravit ću netočan navod da je Hrvatska najbolja u iskorištavanju europskih fondova. To evidentno nije točno. Ne može se na takav način ja bih rekao obmanjivati javnost. Ono što se treba napraviti da se pokušaju uzeti predviđena sredstva EU. Vi ste rekli da je ocjena da Hrvatska sasvim solidno koriste sredstava. A što će vam napisati? Pa nije njima u interesu da nam daju novce, nama je u interesu da ih uzmemo. O tome se radi. Hrvatska mora uzeti sredstva. Europa neće pljeskati ako ta sredstva uzmemo u bilo kojoj mjeri, a pogotovo ako ih uzmemo u veliko.
Zapravo ministar je rekao, među najboljima, a ne najbolja Hrvatska. Dobro, idemo dalje. U ime Kluba zastupnika SDP-a gospodin zastupnik i potpredsjednik Neven Mimica. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče HRvatskog sabora, poštovani gospodine potpredsjedniče Vlade, poštovana gospođo ravnateljice, kolegice i kolege zastupnici. Nakon 10 godina usklađivanja hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom EU evo danas ulazimo u novu fazu toga usklađivanja. Ulazimo u fazu u kojoj više ne dostižemo da tako kažem stari sadržaj europske pravne stečevine potreban za zatvaranje pojedinih poglavlja, nego ulazimo u fazu u kojoj HRvatska jednako kao i zemlje članice EU dostiže odnosno usklađuje svoje zakonodavstvo s onim što se mijenja u europskoj pravnoj stečevini nakon što su velika većina poglavlja za pristupanje EU već zaključena. Prema tome, ovo je faza koju treba pozdraviti, faza u koju i Sabor ima sasvim jasne zasluge i sasvim jasnu ulogu u dostizanju takve nove faze usklađivanja hrvatskog zakonodavstva. U tih 10 godina usklađivanja ovaj Sabor je donio preko 500 zakona s kojim se europska pravna stečevina ugrađuje u hrvatsko nacionalno zakonodavstvo, od toga više od polovice više od 250 takvih europskog zakona je donio ovaj saziv Hrvatskog sabora. U tom pogledu Sabor je bio mjesto rasprave o europskom sadržaju zakona i mjesto koje nije ni u jednom pogledu bilo usko grlo toga usklađivanja. Ono što mislim da je sljedeći zadatak da tako kažem za Sabor je da osigura bolji nadzor provedbe tako donesenih europskih zakona. Provedba je izuzetno važna i s ove govornice klub SDP-a upućuje poziv i predsjedniku SAbora i predsjedništvu SAbora da osigura da nadležni odbori Hrvatskog sabora, ne samo raspravljaju o novom zakonodavstvu i predlažu donošenje novog zakonodavstva nego da na sustavan način zajedno sa Vladom na osnovu izvješća Vlade nadziru provedbu pojedinih važnih sustavnih zakona ovih europskih, a naravno i onih drugih koji nisu isključivo vezani za europske prilagodbe, kako bi utvrdio probleme, kako bi utvrdio bolje mogućnosti u provedbi toga zakonodavstva. Tri su temeljne uloge Sabora u tom zakonodavnom procesu. Prva je planiranje zakonodavstva sa prethodnom procjenom učinaka i proračunskom i regulatornom prethodnom provjerom. Evo ovakvi godišnji planovi usklađivanja upravo tome doprinose boljem planiranju zakonodavstva. Druga je uloga naravno ona klasična da tako kažem, donošenje zakona zakonodavstva, a treća je uloga upravo ova procjena učinaka i procjena provedbe. Znači naknadna procjena učinaka donesenih zakona i procjena provedbe i načina i problema u provedbi zakonodavstva. Na ovom posljednjem području nismo do sada imali sustavan pristup, pogotovo ne na procjeni regulatornih učinaka niti prethodnih niti naknadnih zakona. Razvijen je sustav procjene proračunskih učinaka i u svakom zakonu se upravo na to u posebnim izjavama ukazuje na to koliko proračunskih sredstava treba za provođenje pojedinog zakona. Ali zakoni su više od proračunskih učinaka, zakoni donose sa sobom i regulatorne učinke, donose međudjelovanje različitih institucija koje sudjeluju u njihovoj provedbi, donose potrebu i sagledavanja promjena u drugim dijelovima zakonodavstva. Prema tome, to je dio koji Sabor treba više nego do sada razvijati. Međutim, važno je reći i važno je ponovno ponoviti i ovdje i u ime kluba SDP-a ja to i ponavljam, da Europa ne počinje u zakonima, ne počinje u pravnoj stečevini Europske unije. Europa počinje u glavi svakog pojedinca, u njegovom razumijevanju i njegovom poštivanju europskih vrijednosti i europskog načina ponašanja. Upravo zbog toga, bilo to europsko ponašanje i te europske vrijednosti bile zapisane u zakonima ili ne, ili ostajale na razini moralnih kategorija, izuzetno je važno da se orijentiramo, da se koncentriramo ne samo na donošenje i provedbu zakona nego da se koncentriramo i na način ponašanja u skladu s europskim vrijednostima. Samo tako možemo napredovati i prema članstvu, a samo tako možemo i unutar članstva kasnije osigurati status jedne uredne, jedne normalne članice Europske unije. Nažalost, neki od događaja u posljednje vrijeme pa rekao bih čak i od jučer, upravo pokazuju da ima puno problema sa europskim ponašanjem na političkoj razini, na političkoj sceni. Jučerašnji istup pojedinih rekao bih visokih čelnika vladajuće stranke u Splitu upravo odstupaju od takvog načina europskog razmišljanja, od takvog načina poštivanja europske vrijednosti i takve istupe ne možemo nažalost okarakterizirati i ne možemo ih nego osuditi kao šovinističke, kao nacionalističke, kao istupe koji jednostavno, za koje smo držali da pripadaju predeuropskom vremenu, da pripadaju predpolitičkom vremenu. Zbog toga bez osude takvih istupa i takvih neeuropskih ponašanja, bez njihove osude na političkoj sceni sasvim sigurno nećemo napredovati prema zatvaranju ukupnih pregovora sa Europskom unijom. Europska unija neće niti u pristupnom procesu, a niti za 50-tak godina našeg članstva tolerirati takva neeuropska ponašanja i takve neeuropske vrijednosti. Ona je zbog toga i zadržavala i blokirala djelovanja vlada pojedinih zemalja članica Europske unije, čini to i činit će i dalje. Prema tome, zalažemo se za zbilja ne samo za donošenje europskog zakonodavstva nego usvajanja i provedbu prakse europskog ponašanja i zaštite europskih vrijednosti u svakom političkom, ali i u svakodnevnom nastupu. Rekao bih na kraju samo nešto još o ovom Planu usklađivanja zakonodavstva. Naravno, klub SDP-a ga podržava, pozdravlja ga, prihvaća ga, ali rekao bih samo tri četiri stvari za koje držimo da se o njima vodilo računa da bi ovaj plan bio i bolji. Naime, držimo da za 4. kvartal ove godine nije dobro predviđati neke bitne zakonodavne aktivnosti, jednostavno zbog izbora koji će Sabor onemogućiti da djeluje u punoj snazi tijekom toga kvartala. Tako da bi bilo dobro razmisliti o drugačijoj vremenskoj dinamici donošenja onog zakonodavstva predviđenog za 4. kvartal. Vidljivo je dalje da su neki zakoni već doneseni u ovom Saboru i to ove godine, za vrijeme ovog zasjedanja, a nisu u ovome planu, nisu bili predviđeni u ovome planu, kao npr. Zakon o mirenju, Zakon o odvjetništvu, Zakon o izmjenama Općeg poreznog zakona. svi su oni doneseni, a nisu bili prethodno planirani za donošenje u ovom planu. Ima tako isto i zakona koji su doneseni prema ovome planu, upisani su u ovaj plan da se trebaju donijeti i doneseni su, ali kod nas u Saboru nisu bili označeni kao europski zakoni kao P.Z.E., a u planu su tako i označeni i tako doneseni. I možda još i zadnji primjer, dva zakona su izdvojena izrijekom spomenuta u kriterijima za zatvaranje 23. poglavlja, to je Zakon o financiranju političkih aktivnosti i Zakon o sprečavanju sukoba interesa. Oni su zbilja potrebni za zatvaranje poglavlja, ali nisu navedeni u ovom planu da ih treba donijeti. Prema tome, uz takva malo detaljnija proučavanja onoga što proizlazi iz pregovora ili onoga što proizlazi iz opće potrebe usklađivanja zakonodavstva ovaj plan zakonodavstva može biti još i bolji, ali u svakom slučaju klub SDP-a će prihvatiti ovako predloženi Prijedlog plana usklađivanja. Hvala.
Hvala. Idemo dalje. U ime kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, potpredsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Ako nešto Hrvatskoj jasno treba onda Hrvatskoj trebaju dobre vijesti. Ova Vlada iza sebe, ne bih htio dizati tenzije, ali doista ostavlja pustoš i jedino dobro što nam se može dogoditi u ovoj godini uz jednu dobru turističku sezonu koju ćemo zasigurno imati, ne zbog Egipta ili Tunisa nego ta sezona biti će dobra, doista će biti dobra. Znači, ono što bi bilo još i dobro da se eventualno u 6. mjesecu zaključe i pregovori sa Europskom unijom i da onda u 10. mjesecu tik pred izbore kako je sada dogovoreno građani se ponudi referendum o pristupu u Europskoj uniji. Jasno je da će taj referendum u 10. mjesecu, vidim smiješak gospodina Šeksa, Vlada iskoristiti za vlastitu kampanju, za vlastitu promociju, jasno javnim sredstvima. S jedne strane ćemo lijepo pričati o grobištima komunizma, a s druge strane govoriti o Europskoj uniji. S jedne strane vraćat se u prošlost, a s druge gledat prema Europi. Referendum da ili ne? Apsolutno znači da. Zašto da? Hrvatska je od Europske unije u zadnjih 10 godina povukla cirka ne znam to bih volio znati od ministra 1 milijardu recimo eura. Prije je gospođa Pusić spominjala fond IPA od 283 milijuna eura. Do 1.1. ove godine povućeno je nekih 64 milijuna eura. Međutim, mi moramo biti pošteno i isto tako o Europi govoriti i sa onog stanovišta što je ona uspjela dobiti na prostorima Republike Hrvatske. Tvrtke iz Europe nakon sanacije našeg bankarskog sustava, ne znam THT-a itd. preuzele su te velike nacionalne kompanije. I u 10 godina kad su oni nama bespovratno dali 1 milijardu eura samo preko dobiti iz Hrvatske uzeli su ili ovdje su ostvarili 10 milijardi eura. Ako tome dodamo i robni suficit kojega je ostvario svijet, bolje rečeno Europa u trgovini s Hrvatskom onda vidimo da su i tu imali nekih 100 milijardi dolara suficita i tako ne može nitko reći da Europa od ovih hrvatskih prostora ili aktualnih politika koja je uvijek bila više okrenuta prema vani nego nutra nije imala koristi. Hrvatska je znači, još jedanput ću kazati, nepovratno od Europske unije dobila 1 milijardu eura ali je Europa ili te europske tvrtke iz Hrvatske, znači kroz uvoz roba na ovo tržište izvezli su ili mi smo uvezli negdje oko 220 milijardi dolara. Toliko je bio naš uvoz, istina. Izvezli smo negdje u 10 godina 120 milijardi dolara roba. Čista zarada tih tvrtki iz Europe, znači u tih 10 godina uz onih 10 milijardi eura dobiti ostvarenih u Hrvatskoj bio je još ili bila je još oko 30 milijardi eura. Znači i Europa treba Hrvatsku. Jasno je Hrvatska po mom sudu daleko više treba Europu no što Europa treba nas. Jer Europa može bez našeg izvoza, a mi zapravo bez njihovog tržišta ne možemo opstati. Ono što je isto tako kad govorim o tim financijskim podacima Europa dobila od Hrvatske, pa ja tvrdim u zadnjih sedam, osam ili deset godina, tamo je oprano preko austrijskih, švicarskih, lihtenštajnskih banaka brat bratu 1 milijarda eura sa ovih naših prostora. Drugi će reći pa Europa je kroz radnike, radne te doznake Hrvatskoj doznačila ili našim građanima preko 10 milijardi eura. Jasno to nije sve, ali i na neki način tako bi trebalo jednostavno ove podatke promatrati. Znači, Europa treba Hrvatsku, Hrvatska treba možda pet puta više Europu no što oni trebaju nas. Bez Europe bi u Hrvatskoj stao život u roku od 24 sata. Bez Europe mi bi bankrotirali. Bez Europe sad je to aktualno mogli bi samo travu kao ovce pasti. Znači, Europa nam treba. Europa je na još jedan način zarađivala i to jako dobro od Hrvatske, poglavito nakon srozavanja nam kreditnog rejtinga tik do bankrota. Oni su samo po osnovu kamata od Hrvatske u zadnjih 10 godina dobili brat bratu 10 milijardi eura. Gospođa Pusić je rekla da tamo gdje smo se izuzetno iskazali u povlačenju novca to su ove konzultantske tvrtke iz Europe. Jasno da su oni bili zainteresirani da im se kroz tu jednu formu vraćaju novci. Dapače, čak bih se usudio kazati sa reprezentacijom, ručkovima ovdje kod nas tu su oni povukli ne sto posto nego i daleko više od tih sto posto novaca. Ali sada to je manje bitno. Znači, našim kritičarima koji tvrde da Europa Hrvatskoj ne treba, treba eto iznijeti i te financijske podatke, odnosno obrnuto onima koji tvrdi da bez Europe možemo. Drugo, ja mislim da doista Europa nama u ovom trenutku treba. Bez toga ova zemlja bi još dublje tonula no što tone. Međutim, onaj tko nije spreman suočiti se sa brojkama, da stavimo na stol što dobijaju jedni, što dobijamo mi. Jednostavno taj nije dobronamjeran, a sve drugo na neki način je drugorazredno pitanje jer te brojke su hajde da budem iskren, te brojke život znače. Što se tiče usklađivanja ovog zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnim stečevinama Europske unije za 2011. treba kazati, dobro u 2011. što je logično ulazimo nakon 2010. Znamo što je obilježilo 2010. bijeg bivšeg premijera. Ali od ovih zakona ono što će obilježiti to su svakako ovi financijski zakoni, Zakon o izvozu robe recimo sa dvojnom namjenom, Zakon o regulaciji energetske djelatnosti. Zatim u drugom kvartalu tu su Zakon o obveznim odnosima, trgovačkim društvima, suzbijanju zlouporabe droga, oružje, potrošačkim kreditima, elektroničkim komunikacijama, zračnom prometu. U trećem kvartalu i četvrtom kvartalu tu su opći porezni zakoni, zatim Zakon o plaćama u javnom sektoru i da ne nabrajam sve dalje. Hrvatska realno u Europsku uniju teško može prije 2013. godine. Realnije će to biti 2014. nego 2013. U euro zonu, znači do eura, a on nam život znači sumnjam da mi možemo prije 2017., osamnaeste a možda i dvadesete godine. Ono što je isto sada možda aktualno, ne toliko do Europske unije, ali do jedne članice Europske unije to su ovi televizijski signali vis a vis kojih pola zapadne obale Istre, ali sad sve više i Dalmacije ne može pratiti televizijske programe. Čujem da je ministar, čitamo, jučer se obratio ministru vanjskih poslova Italije, gospodinu Frattiniju, ali bojim se da od tog jednog decentnog dopisivanja mi ništa nećemo riješiti, sve do onog trenutka dok ne pojačamo svoje signale, ali tu zapravo molim ministra da nešto po tom pitanju napravi. Ne samo da sa njima razgovara, uljudno, kulturno, nego da se jednostavno pojačaju signali pa da i oni imaju probleme koje imamo mi, pa onda će se možda nakon toga taj problem riješiti. Netko od saborskih zastupnika spominjao je problem hrvatske brodogradnje. Jasno je da je spašavanje brodogradilišta ili brodogradnje jedan od vitalnih nacionalnih interesa, treba spomenuti da je Hrvatska za sanaciju brodogradnje od 2000. godine do današnjeg dana, zaključno negdje sa 10. mjesecom prošle godine izdvojila 28 milijardi kuna. Od 1.1.2000. do 1.1.2004. 8 i pol milijardi kuna. Od 2004. do danas dodatnih 20 milijardi kuna. To je ekvivalent 150 do 200 tisuća radnih mjesta u brodogradnju ili uz brodogradnju je vezano 30 tisuća ljudi, pogotovo mi u Istri smo itekako zainteresirani da ona preživi, ali treba reći ovo što se radilo sa takvim novcima se, ne znam ni sam kako izraziti, krajnje neracionalno postupalo, jer kako je moguće da jedno brodogradilište u Puli nije dobijalo te subvencije iz državnog proračuna, a drugi su si eto na neki način podijelili 28 milijardi kuna, a sad su u fazi da treba otpisati oko 12, 13, 14 milijardi kuna. Ono što mene daleko više tangira, što znači najava dolaska diva recimo u Brodosplit, ili gospodina Končara u 3. maj, Kraljevicu, Trogir, itd., a što će vrijeme pokazati. Vidimo da se jednostavno tu nismo odmakli od gospodina Polančeca, njegovih mjera, njegov koncept danas je koncept Vlade i oko TLM-a, i aluminija, i oko brodogradnje, pa kako onda jednome zatvor ili pritvor, a drugi nastavljaju po tim projektima raditi. Tu očigledno nešto ne štima. I što onda ako ova privatizacija jednostavno ne uspije, iako imam dojam, da budem ciničan, da u nekim sredinama, u Splitu recimo više su okupirani proslavom 100-godišnjice Hajduka, nego prilikama u svom brodogradilištu. Jasno da je Hajduk ne samo dio identiteta Dalmacije, nego i Hrvatske, ali i škverovi zapravo život znači i to je ja bih rekao život sviju na ovim prostorima. Za kraj, razumljivo da ćemo mi podržati ovaj, taj program. Još jedanput molim ministra da se zauzme oko tog nesretnog signala u Istri. Ima cinika koji kažu da se Vlada nije zaintegrirala za televizijske signale dok Istrijani nisu mogli pratiti televiziju, nego kada taj program sa praćenjem televizije imaju Dalmatinci. Sve u svemu mislim da tu treba im pojačati naše signale, kao što su ako se ne varam učinili Švicarci, Austrijanci, pa bi možda kroz takvu jednu formu došli na zelenu granu. Sutra će se vjerojatno raspravljati o ovomu Zakonu o sukobu interesa. Jasno da taj zakon treba Hrvatskoj, treba novi zakon, ali ne ovakav kakav ga Vlada predlaže, gdje se ponovo trenira ne znam kao da smo mi zamorčići u ovom Parlamentu. … [[Upadica se ne razumije.]] Sutra ćemo o njemu, dobro gospodine predsjedniče, ali nije dobro da mi usvajamo neki zakon kojega nitko u Europi u takvom obliku ne poznaje, gdje će jedno kvazi tijelo preuzeti funkciju i USKOK-a i UDBA-e i suda i inkvizicije i ne znam ja koga sve ne, jer to jednostavno gospodo, to tako ne funkcionira nigdje u Europi, pa kada već govorimo o Europi, onda prenesimo europske standarde, a ne da oni preko nas naprosto vježbaju tu neku svoju idealnu demokraciju, ne na nama, ne na sebi nego na nama.
Imamo jedan ispravak, gospodin zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Nije točan navod kolege Kajina kako su u Splitu ljudi više zainteresirani i da se više bave proslavom 100-godišnjice Hajduka, nego što su zabrinuti situacijom u škveru. Itekako je splitska javnost senzibilizirana za situaciju u splitskom škveru, i mislim da nema čovjeka u gradu Splitu koji ne daje solidarnu podršku škveranima, opstanku splitskog škvera, što ne znači da s ponosom u nedjelju na svečanu akademiju u Hrvatskom narodnom kazalištu nećemo proslaviti 100 godina postojanja Hajduka, jer to je također jedan veliki datum i za Split, a i za Hrvatsku, a i šire rekao bih. Dakle jedno drugo ne isključuje, brinemo se za škver, borimo se za njega, ali ne zaboravljamo Hajduk.
Hvala. Evo dobra jedna … [[Zbog najave, govornik se ne razumije.]] proslavu Hajduka je li. Gospodin potpredsjednik i ministar Gordan Jandroković. Izvolite.
Evo predsjedniče, ja sam se javio da podsjetim i na Dinamo, jer ima nas koji navijamo i za Dinamo. Ali nisam se javio zbog toga, nego sam se javio da samo kratko odgovorim zastupniku Kajinu, makar nije tema, vezano za pismo koje sam uputio ministru Frattiniju. Dakle to nije prva stvar koju Hrvatska čini kako bi otklonila ovaj problem sa ulaskom talijanskih distributera signala ili kako se to točno zove u hrvatske frekvencije, mi smo već do sada poduzeli čitav niz koraka, tim poslom se u Hrvatskoj bavi HAKOM, to je agencija koja je zadužena da prati što se zbiva u tom segmentu frekvencija, i registrirano je unazad nekoliko mjeseci da se signal u Istri ruši od strane talijanskih programa. HAKOM je sa svoje strane uputio više desetaka dopisa i nadležnim tijelima u Italiji, i isto tako pisao nadležnoj međunarodnoj organizaciji koja je zadužena za praćenje korištenja frekvencija, međutim do sada nismo ostvarili rezultate koje smo očekivali. Vjerovali smo da ćemo na tehničkoj razini, na operativnoj razini uspjeti od talijanske strane dobiti pristanak i da se povuku iz prostora, iz frekvencija koje im ne pripadaju, koje po međunarodnim konvencijama i ugovorima pripadaju Hrvatskoj. Nakon što kroz HAKOM nismo uspjeli ostvariti rezultate, u nekoliko navrata na političkoj razini, preko veleposlanstava, hrvatskog veleposlanstva u Italiji i talijanskog veleposlanstva ovdje, ponovo smo tražili da se taj problem riješi. Kada ni tu nismo ostvarili željene rezultate ja sam se odlučio napisati pismo ministru Frattiniju. Vi ste rekli da je to decentno dopisivanje. Radi se o uobičajenoj diplomatskoj praksi gdje sam izrazio nezadovoljstvo time što se zbiva i zatražio od ministra Frattinija da se i on uključi sa svoje strane kako bi nadležna talijanska tijela napravila ono što je potrebno, kako bi hrvatski građani u Hrvatskoj mogli mirno gledati hrvatske programe. Dakle, zbog toga što na tehničkoj razini nije riješen taj problem odlučili smo ga evo postaviti i kao političko pitanje i to je razlog zbog kojeg je upućeno pismo talijanskom ministru Frattiniju.
Hvala. Imamo 2 ispravka. Prvo gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Gospodine ministre nažalost nije istina ovo što ste rekli da vi uvijek reagirate jer niste reagirali kada se radilo o suštini pa zato ne iznenađuje da vas ne slušaju ni sada kad reagirate na ovoj tehničkoj razini gdje ovo tehničko pitanje, naravno s pravom, želite i podignuti na političku razinu. Naime, niste reagirali unazad nekoliko godina, a to se već dva puta pojavilo, kada je ondašnji ministar, a sada nedavno on je državni tajnik u talijanskoj Vladi, dakle ne bilo tko, rekao otvoreno da ministarstvo uopće niti je kakvu prosvjednu notu uputilo niti je reagiralo na bilo koji način, a koji su izvolili izjaviti da su Zadar, Dalmacija i Istra ostali i bili talijanske povijesne zemlje. Zar nije trebalo reagirati? Takve nekakve reakcije su bile i za vrijeme koalicijske vlasti, ali onda je bio ministar Picula koji je izvolio reagirati i uputio je prosvjednu notu. Pa tako onaj čuveni gradonačelnik u egzilu koji je dobio nagradu, odnosno grb, nikada zbog toga, zbog naše prosvjedne note nikada mu nije bila uručena od strane predsjednika Italije. Dakle, mi svoj ugled možemo zadobiti i očuvati kao mala zemlja jedino principijelnom politikom.
Ispravak, gospodin Damir Kajin.
Najprije ću reći da podržavam ovo što čini ministar oko ovog nesretnog televizijskog signala, ali da, ali bez da mi njih dovedemo pred svršeni čin oni jednostavno neće prestati ometati naše, ja bih rekao, distributere. A to se može jedino da mi pojačamo naš taj televizijski signal. Nekome to izgleda možda apsurdno, čime se mi uopće u ovom trenutku bavimo. Međutim, ja vas uvjeravam da za građane uz zapadnu obalu Istre, a sve više izgleda i Dalmacije, to ne može biti marginalno pitanje sve do onog trenutka dok uredno plaćaju televizijsku pretplatu.
Obavještavam da je u 10,45 prošlo vrijeme za prijavu 10 minuta za raspravu. U ime kluba HDSSB-a gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Moram najprije reagirati, iako nisam podigao tablicu ispravka netočnog navoda, na ovaj komentar gospodina ministra, pa mi se čini da su ovi dopisi i ovi protesti Hrvatske, hrvatskih predstavnika pa evo sad i ministarstva prema ministarstvu talijanskom poput hodanja po jajima. Tiho, tiho polagano, a nikako da Hrvatska jasno i glasno artikulira svoj stav. I kao što je rekla gospođa Antičević upravo dosljedno i hrabro iskaže ono što joj smeta, a u čemu je u potpunosti u pravu. Dakle, tv signal u Istri ili kako se kaže naši Istrani imaju priliku sada gledati talijanske programe, naši su ometani. Tako sada i u Dalmaciji, tako smo kukavički postupili i kod odgode ZERP-a. Dakle, upravo kukavički pa sada naši ribari kukaju za izlovom, smanjenim izlovom ili minimalnim izlovom ribe. Tako smo postupili kukavički kako sam rekao u onoj raspravi kada je o njoj bilo riječi izdajnički i u svezi sporazuma sa Slovenijom koji još ima svoje repove i koji još slijedi u svezi Arbitražnog sporazuma. Tako postupamo u svezi naše brodogradnje jer su da ne bi bila slučajno konkurentna nekima drugima koji brodove prave u Koreji i drugdje, a velike su kompanije koje dakle imaju zakupljena i korejska brodogradilišta. Tako postupamo i u pitanju opstanka jedne šećerane u RH od 3 koliko ukupno imamo, dakle to je Virovitica, Županja i Osijek. Koja li će nestati, koja li će morati zatvoriti svoje pogone i radnike poslati na Zavod za zapošljavanje teško je reći. Ali,znamo da postoje pritisci i to znamo i od koga, i od koje države čak postoje u EU kako bi Hrvatska kada završi pregovore onda, dakle parlamenti zemalja EU potvrđivali taj sporazum uz uvjete koje će oni onda postavljati, a koje već sada naznačuju. Zanimljivi su i po tome ti dopisi što kao da ne postoje i neke druge sveze počevši od telefonskih pa internetskih jel'. Tako je prije par mjeseci bilo objavljeno na televiziji da je predsjednica Vlade poslala dopis ministrima u svezi štednje u ministarstvima. Mislim, zanimljivo poslala je pismo ministrima. Ne znam čemu pismo ako se svaki dan vide i čuju. Ali, eto valjda je to takav način kako vi kažete diplomatski, kolokvijalno nazvano. … [[Upadica se ne razumije.]] No, idemo o temi, gospodine predsjedniče dobro ste me opomenuli. Naime, radi se o tome da je ovdje Plan usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU za 2011. godinu gdje su novi zakoni koji su da kažem svježi i EU poredani po kvartalima ove godine kako bi i Hrvatska te zakone usvojila. Jedno je usvojiti zakone, a drugo je primjenjivati zakone, dobro je netko primijetio. Dakle, zakone usvojiti, ali i primjenjivati. Kažu da treba organizirati široku javnu kampanju informiranja građana, a u svezi ulaska u EU. O čemu ćemo mi informirati građane? 26 poglavlja je zatvoreno. Tko to od građana zna što je u tim poglavljima ispregovarano? Pa ovdje danas imamo kontradikcije oko toga koliko je povučeno sredstava između predsjednice Nacionalnog odbora, koja bi zaista bila trebala biti i mislim da je informirana i dobro informirana, i evo gospođe Pejčinović iz kluba HDZ-a. O tome koliko je sredstava Hrvatska povukla iz pretpristupnih fondova IPA 1, 2, 3, B, C itd., SAPARD-a itd. Otkuda razlika u tim podacima? I sada prema prijedlogu predsjednice Nacionalnog odbora se predlaže da 100 milijuna eura koje nećemo najvjerojatnije povući iz tih pretpristupnih fondova se preraspodijeli dobrom voljom Europske unije u gradove, općine i županije kako bi one mogle napraviti projekte u svezi strukturnih fondova EU. Dakle, onih pristupnih i fondova koji već postoje u EU ne kao pretpristupne nego strukturni fondovi. Ja kada sam zdravom matematikom zbrojio da je od 283 milijuna eura iskorišteno 64 milijuna ili 23% onda vidim da je tu preostalo 220 milijuna eura a gospođa predsjednica Odbora predlaže da se 100 preraspodijeli, gdje je još onih 120 drugih. Još ćemo nešto povući, ajde daj Bože da povučemo još 120 milijuna eura, živi bili pa vidjeli bilo bi nam drago da to bude. Gospodin Kajin je dobro zamijetio da Europska unija treba Hrvatskoj. Točno je da treba Hrvatskoj, zašto treba Hrvatskoj? Pa vidite percepcija javnosti da je zapravo uljuđenost, zakonodavstvo i sve ono što Europska unija predstavlja u percepciji građana, predstavlja svjetlo u tunelu nakon svih ovih korupcijskih afera, ili s korupcijom, pokupili su skorup neki, dakle nakon svih ovih afera nakon kriminala, lopovluka, nepotizma, klijentelizma koje hara Hrvatskim društvom. Izlaz vide u nekakvoj pravnoj stečevini Europske unije koja će onda kao sankcionirati to sve kada uđemo u Europsku uniju. Očito mi nismo ni Tunižani, nismo ni Egipćani, a ni Grci. Pa tako u jednoj letargiji i apatiji čekamo kao jedva čekamo ulazak u Europsku uniju. Da bismo građane uvjerili da je dobro ući u Europsku uniju očito se vodimo ili Vlada vladajući vode politiku što gore to bolje. Što gore sada u Hrvatskoj, to bolje na referendumu za ulazak u Europsku uniju. Je li to tako? Pa najbolje vidimo po sadašnjosti koja je danas u Hrvatskoj. Rasprodano je obiteljsko blago, obiteljsko srebro i zlato, banko, T-com, najavljuje se privatizacija onoga što je priroda i Bog dao Hrvatskoj, vode, šume itd. Osiromašeno je ukupno građanstvo Republike Hrvatske, znatno osiromašeno. Koliko je to Europa ili koliko su to kompanije imale dobiti poslujući u Hrvatskoj posljednjih 10 godina. Gospodin Marić stručnjak za gospodarstvo, nema ga ovdje, dakle, je Goran Marić je jednom prilikom rekao da je dobit u Hrvatskoj u zadnjih 8 godina do 2008. iznosila 222 milijarde kuna ili 70 milijardi eura. To je strašna brojka? Koliki je deficit trgovinski između Hrvatske i EU i između svijeta, ali prije svega kada govorimo o EU. Koliki su novci otišli naših građana i pravnih subjekata na kamat tako visoke kamate kao kod nikog u Europi, svi su ti novci izvučeni i isisani iz Republike Hrvatske, da bismo dobili milijardu eura pomoći, silne milijarde su otišle i izišle iz Hrvatske a vratila se milijarda eura. Dakle, ima Europa svoj interes koji je isključivo financijski i ništa više. Nitko nas ne voli zato što smo preziđe kršćanstva, relikvijarum, nego nas voli zato što još uvijek imamo zemlju koju imamo, najljepšu i najvredniju u Europi, što imamo more najljepše na svijetu i što imamo resurse, a to su hrana, voda pa i energija i šume. Zato oni nas vole, zato što im to treba. I prije svega nezagađeno, čisto, bez GMO bez znatnih sredstava koja se u zemlju inače ulažu pesticida, herbicida itd., nezagađena zemlja. Evo, iz izlaganja predsjednice Nacionalnog odbora sam dozvao da će 19. travnja biti međuvladina konferencija o poglavlju regionalne politike, poljoprivrede, dakle, regionalna politika. Kuda smo mi to sa regionalnom politikom došli? Kada smo mi to raspravljali? Koja je naša strategija? I Čime ćemo mi zatvoriti poglavlje o regionalnoj politici? Ja bih volio znati što u tom poglavlju, to samo još dva i pol mjeseca, volio bih znati što je to Hrvatska ispregovarala u tom poglavlju i o poljoprivredi bih volio znati. Što ćemo reći kao zastupnici našim seljacima u Slavoniji, što ih čeka, kako ćemo znati. A tvrdi se da treba ići u široku javnu kampanju prema građanima Republike Hrvatske, dajte da idemo ali moramo znati s čim, što je ispregovarano, što je Hrvatska postigla u tim poglavljima. Dakle, bojim se da su cijena pregovora i pojedinih predsjedanja u Europskoj uniji, počevši od Slovenije, pa Švedska, pa sada Mađarska itd., vrlo visoke i da svakih 6 mjeseci imamo novog partnera u pregovorima, ne bih kudio partnere u pregovorima, niti one predsjedavajuće, ali svatko ima svoj interes, pa jučer smo čuli na vijestima da se radi o zajedničkim ulaganjima u nalazišta plina, nafte na području između granice Mađarske i Hrvatske je li tako. Prema tome, uz ono što je gospodin predsjedavajući EU izrekao o Hrvatskoj, a izriču mnogi o tome kada će Hrvatska ući pa postoji zaista jedna šarolikost o tome, pa onda kao i Kajin 2013., 2014., pa 2017. pa dobro dokle ćemo se nabacivati više s tim datumom ulaska, kao da je to uopće bitno, ili je bitnije da se pripremimo i priredimo kvalitetno za ulazak u EU da pripremimo naše građane, da znaju što ih to čeka i da se oni prilagode također tome i da će to biti potrebno. Jer će biti kada se primijene ta pravila i ono što je potpisano i kako kažu zatvorena poglavlja, biti će zaista problematičnih područja prije svega tu mislim na poljoprivredu. Ali danas nije tema poljoprivreda, nekom drugom prilikom ćemo o tome. I evo nešto što je još gospođa Pusić pomenula, to je 6. mjesec, financije itd. još to dolazi. A mi smo prije dva tjedna usvojili gotovo protekcionistički zakon, onaj Mostar Aluminij, TLM. NIje li to protekcionizam, u zadnji čas ili zadnji tren pa čak i onaj zakon koji je pedantniji od svih europskih zakona o rasvjetnim tijelima i zaštiti od prekomjerne rasvjete itd. Imali tu elemenata da kažem protekcionizma? Ima. A mi potpisujemo s EU i usvajamo zakone u kojima se govori o slobodnom tržištu. Jasno da HDSSB nije nikada bio eurofob, niti je nitko od nas eurofob. Nije čak ni euroskeptik, ali eurorealisti da, pa ćemo ovaj prijedlog plana prihvatiti. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica Mirela Holy. Izvolite. ... [[Upadica se ne razumije.]] Ispravak ste imali? Pardon. Jedan ispravak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo skoro sam odustala od ispravka kada je kolega Grubišić rekao nakon ove eurofobske rasprave rekao da ipak nije eurofob. Ja bih ispravila u nizu netočnih razloga samo dva, dakle onaj da brodogradnju hoćemo uništiti da ne bi bila komu konkurentna i da hoćemo zatvoriti neke naše šećerane. Pa kolega Grubišiću naša brodogradnja ima strukturni problem i to zadnjih 30 godina i dakle već sadašnji planovi koji su dogovoreni pokazuju da Vlada želi restrukturirati brodogradilište, sačuvati radna mjesta i da ta važna grana gospodarstva dalje nastaviti raditi. A što se tiče šećerane. Da nije EU i da nije Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju ne bi bilo nijedne hrvatske šećerane, jer je u tom ugovoru poseban režim izvoza šećera dogovoren za EU i u pregovorima ja vas to mogu informirati jer sam članica Nacionalnog odbora smo o tome raspravljali, još bolje uvjete za hrvatske šećerane tražimo. Prema tome ne trebate se bojati toga. A što se tiče ove prakse prenamjene sredstava koja slučajno ostaju, ta praksa gospodine Grubišiću postoji već niz godina. Sjetite se u vašu Slavoniju je došlo 3 milijuna eura prenamijenjenih za štete od poplava kada su se one dogodile. Prema tome, Vlada i ljudi koji rade na tom poslu itekako imaju u vidu da kada ostane neki novac da ga postoje prenamijeniti u krajeve kojima je to potrebno. Hvala.
Hvala lijepo. Gospođa zastupnica Marila Holy. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Pa ja ću kao što je rekao i naš kolega Mimica baš kao i ostatak kluba SDP-a podržati ovaj plan usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU. Međutim, u svojoj raspravi želim upozoriti na neke nelogičnosti, a o kojima sam govorila kada je prošli tjedan bila na dnevnom redu Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o tržištu električne energije. Naime, mi smo već tada znali da je obaveza RH da svoje zakonodavstvo uskladi sa znači 3. europskim energetskim paketom i znali smo da ćemo morati mijenjati i taj zakon u tom smislu. I zbog toga smatram da je doista apsurdno da mijenjamo ovaj zakon dva puta u roku od mjesec dana. I mislim da si Vlada RH i hrvatski Parlament tako nešto u stvari ne bi smjeli dozvoliti zbog toga što je to jako neozbiljno i dovodi jednu dosta veliku zabunu među hrvatske građane. Ja ne znam zbog čega predlagatelj izmjena Zakona o tržištu električne energije nije znači tijekom prethodnog prijedloga već ugradio one obveze koje proizlaze iz 3. europskog energetskog paketa s obzirom na to da se vrlo dobro znalo da je Hrvatska dužna uskladiti ova 4 ili 5 zakona zapravo 4 zakona do 3.3.2011. godine, zbog toga što je to uvjet koji proizlazi iz privremenog zatvorenog poglavlja 15. tako da mislim da se radi o dosta velikoj šlampavosti i tako nešto si Vlada i Parlament nipošto ne bi smjeli dopustiti. Ono što je također sporno kod poglavlja 15, što se ne vidi naravno iz ovog plana usklađivanja ali što bi se također trebalo imati na umu. Naime, Vlada Republike Hrvatske da bi ispunila obaveze iz poglavlja 15 da će skladište radioaktivnog niskog i srednje radioaktivnog otpada u RH, a što je obaveza također iz tog poglavlja, definirati na način da će sav nisko i srednje radioaktivni otpad iz RH znači ne onaj koji se samo proizvodi na Institutu Ruđer Bošković već iz IMI-a iz različitih tehnoloških procesa, iz medicinskih ustanova, uskladištiti u potpuno neadekvatnom, neprimjernom skladištu radioaktivnog otpada koji postoji već 30 godina na Institutu Ruđer Bošković. S obzirom na to da je krajem prošle godine išao prijedlog nove direktive Vijeća o postupanju s potrošnim gorivom i radioaktivnim otpadom, a kojim se regulira obaveza ne koja se tiče samo otpada iz nuklearnih elektrana, nego iz medicinskih izvora i istraživanja iz tehnoloških procesa, da se do 2014. godine to riješi putem trajnih odlagališta. Tu bih htjela podsjetiti da je Vlada Republike Hrvatske još 2003. godine zajedno sa Vladom REpublike Slovenije potpisala sporazum kojim je dogovoreno da će Republika Slovenija i Republike Hrvatska zajednički riješiti problem odlagališta nisko i srednje radioaktivnog otpada iz Nuklearke Krško, međutim danas je koja, 2011. godina, Hrvatska ništa, apsolutno ništa nije napravila po tom pitanju, pa sada čitamo da je Republika Slovenija odlučila sama riješiti to pitanje, odnosno da je odlučila da će svoje odlagalište nisko i srednje radioaktivnog otpada graditi u blizini Nuklearke Krško u samom Kršku. Da li će se i Hrvatska pridružiti Republici Sloveniji u smislu odlaganja svog dijela otpada iz nuklearke tamo što će biti nevjerojatno skupo za Republiku Hrvatsku, ne znamo. A nažalost iz odgovora Vlade na moje zastupničko pitanje koje se ticalo znači te skandalozne odluke da se radioaktivni otpad iz cijele Hrvatske skladišti u potpuno neprimjerenom skladištu radioaktivnog otpada na Ruđeru Boškoviću, Vlada Republike Hrvatske je odgovorila da će se snaći to riješiti do 2015. godine što pokazuje potpuno nepoznavanje ili ignoriranje određenih procesa koji se trenutno događaju u Europskoj uniji jer će nas ova direktiva također obvezivati kao i druge članice Europske unije. Još jedna nelogičnost iz ovog plana usklađivanja odnosi se na okolišne zakone. Mi vidimo da će se tijekom ove godine mijenjati nekoliko zakona odnosno donositi čak novi zakoni iz područja zaštite okoliša. To se konkretno odnosi na Zakon o otpadu i na Zakon o zaštiti zraka koji idu kao potpuno novi zakoni koji su usklađeni sa okvirnim direktivama za ta područja, ali se također donosi i Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o kemikalijama. Tu bih htjela podsjetiti da smo i Zakon o otpadu i Zakon o kemikalijama mijenjali gotovo svake godine od 2007. do danas što je prilično neobično i svaki put kada imamo te izmjene zakona u proceduri nama se govori da se tim izmjenama hrvatski zakoni usklađuju sa direktivama Europske unije, odnosno sa europskom pravnom stečevinom što jednostavno ne stoji jer se europske direktive koje pokrivaju problematiku otpada i problematiku kemikalija ne mijenjaju tako često kao što mi mijenjamo naše zakone. Tu želim reći da svaka izmjena zakona izaziva velike probleme u gospodarstvu i jedinicama lokalne samouprave i svjedoči ili o nesposobnosti vladajuće administracije ili o nečem još gorem, a posebno kada se ima na umu sve afere i sumnje u koruptivne radnje u fondu upravo vezane uz postupke gospodarenja otpadom, sanacijom otpada ili zbrinjavanje otpada. Tako da mislim da bi trebalo i u ove planove usklađivanja unijeti malo više ustvari ozbiljnosti i odgovornosti jer definitivno hrvatskom gospodarstvu i hrvatskim građanima ovako česta izmjena zakonskih rješenja sigurno nije na korist.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Nenad Stazić, izvolite.
Hvala lijepa. Usklađujemo se sa Europom, usklađujemo se zakonodavno, legislativno i to je dobro. Problem je što u tom usklađivanju često se podmeću i nekakva kukavičja jaja kao što je npr. ovaj Zakon o sprečavanju sukoba interesa koji je evo danas opet predložen od strane Vlade da se u drugom čitanju njim proširi dnevni red. Nije taj zakon uopće naveden u ovom planu usklađivanja niti je ikakav zahtjev Europe da se taj zakon mijenja. On čak ni nema oznaku P.Z.E., a ne može ni imati jer je taj zakon protueuropski i protudemokratski. Takvog zakona u Europi nema. Da vladajuća stranka u predvečerje svoga odlaska s vlasti nastoji kontrolirati opoziciju kroz ovakav jedan zakon, to je posve protueuropski i ja ne znam šta će Europa reći kad čuje da se u Hrvatskoj donose ovakvi zakoni. Europa osim toga nisu samo zakoni, Europa je i provedba zakona, Europa je i jedno europsko ponašanje. O tome u ime kluba SDP-a nešto je rekao kolega Mimica, ali mislim da bi tu stvar trebalo izreći i jasnije i otvorenije. Znate, Europa ima jedne svoje standarde o poštivanju prava manjina, nacionalnih manjina, političkih manjina i Europa sasvim sigurno neće tako šutke preći preko toga da jedan istaknuti član HDZ-a jučer u Splitu ima jedan šovinistički istup u kojem izvrijeđa kolegu Jovanovića zbog njegove nacionalne pripadnosti. Znate, kad se u Austriji dogodi Heider Austrija je stavljena u izolaciju. Europa to ne podnosi. I možemo mi usklađivat zakonodavstvo koliko god hoćemo, ali dok ovakvih ispada u Hrvatskoj bude, a ne budu osuđeni, šovinističkih budala ima svagdje i uvijek, i uvijek će imat ispada, ali kad to napravi jedan istaknuti član vladajuće stranke i kad to prođe bez osude e onda to nije europsko ponašanje. Onda nismo Europljani. I ja se bojim neće nas Europa 50 godina još primiti ako se to ponašanje u Hrvatskoj ne promijeni. Da li je europsko ponašanje da istaknuti opet član Parlamenta, naš kolega uvaženi Hebrang zatraži politički…
Kolega, ovo nije tema. Kolega, ovo nije tema, nisu ponašanje bilo kojih članova stranke, bilo koje stranke. Tema je Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije i molim toga se izvolite držati.
Uvaženi potpredsjedniče Sabora, i ostali govornici su do sad govorili o praksi europskog ili neeuropskog ponašanja, ne znam zašto to zabranjujete meni.
Nisu ostali govornici govorili nego jedino se na to deklarirao u jednom kratkom dijelu svoga izlaganja zastupnik gospodin kolega Mimica u ime kluba SDP-a. To je jedino što je bilo. I to nije trebalo također se iznositi jer tema je vrlo precizna i jasna. Nemojte unositi sada rasprave koje se tiču ponašanja ili djelovanja ili govora pojedinih zastupnika ili pojedinih političara izvan ove sabornice.
Govorim o europskom ponašanju i nastavit ću govoriti o europskom ponašanju i neeuropskom ponašanju. U Europi bi ja mislim bilo potpuno nezamislivo da bilo koji član parlamenta zatraži policijsku istragu, a da ministar unutarnjih poslova tu istragu u tom istu parlamentu najavi i da se ta istraga počne provoditi.
Kolega ja vas ponovno upozoravam. Nemojte govoriti izvan teme, potpuno izvan teme.
Pa potpredsjedniče, jel' vi mislite da je ovo vaše ponašanje također europsko? Šta mi hoćete? Hoćete me ušutkati, izreći mi opomenu, izbaciti me iz Sabora, zabraniti mi političko djelovanje.
Ja vas opominjem da govorite izvan teme. Ja sam dužan svakoga zastupnika sa mjesta predsjedavajućega po Poslovniku Hrvatskog sabora upozoriti da se mora držati teme. Ako se ne drži teme onda mu treba predsjedavajući oduzeti riječ. Vi tražite od mene da ja kršim Poslovnik? Ne tražite sigurno. Prema tome, ne možete. Ja neću dopustiti da se krši Poslovnik. Izvolite se držati Poslovnika, izvolite se dakle držati teme.
Ja se držim i Poslovnika i teme i nastavit ću. Dakle, posve je protivno bilo kakvoj europskoj praksi, posve je protivno bilo kakvom europskom zakonodavstvu, a težimo, svi želimo u tu Europu, svi se žurimo tamo, posve je neprihvatljivo da kolega Hebrang kroz ove...
Hvala lijepa. Upozorio sam vas. Po članku 210. stavak 3. Poslovnika kad se govornik uslijed drugog poziva ne drži teme dnevnog reda predsjedatelj će mu oduzeti riječ.
A zašto takvu nervozu pokazujete spram mojim istupa?
Ja vam oduzimam riječ. Oduzimam vam riječ u skladu sa člankom 210. stavak 3. Poslovnika. Da. Zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Da gospodine potpredsjedniče, u ime kluba SDP-a zbog konzultacije sa klubom o daljnjem načinu sudjelovanja u ovoj raspravi tražim stanku 15 minuta.
Vrlo rado. Stanka 10 minuta. Izvolite. Nakon stanke nastavljamo sjednicu. Stanku je tražio Klub zastupnika SDP-a, gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Klub SDP-a je tražio stanku nakon toga što je po ne znam koji puta u ovom sazivu Sabora predsjedavajući gospodin Šeks uzeo riječ članu kluba SDP-a. U ovom slučaju kolega Stazić kada je govorio o pristupanju Europskoj uniji i usklađivanju hrvatskog zakonodavstva sa Europskom unijom, nije govorio doista ništa niti uvrjedljivo, niti je bilo koga dakle nekakvim pogrdnim riječima nazivao. Govorio je ovdje o nekim činjenicama. Govorio je o činjenici da su neke stvari od strane ljudi u HDZ-u izrečene jučer na press konferenciji. Govorio je o činjenici da mi usklađujemo zakonodavstvo sa Europskom unijom, ali da jedan dio ljudi ne usklađuje svoje ponašanje sa Europskom unijom, pa ni to da se po ne znam koji puta članovima SDP-a i ovdje slučaja da se i predstavniku koji je govorio u ime kluba SDP-a uzima riječ, to sasvim sigurno ne spada u demokratske standarde, ni Europske unije, a niti Republike Hrvatske. Parlament je mjesto, sam naziv mu govori, mjesto gdje se govori. I jedino što imamo kao saborski zastupnici je govor, govor, riječ, nemamo drugog, a onda nam se jedini mehanizam i jedini alat koji imamo u politici svako malo ovdje oduzima, jer se nekome ne sviđa ono što govorimo. Kada je riječ o uvredljivom govoru, ja se slažem, treba ga zaustaviti, ali ovdje to nije bilo riječ. Kolega Stazić nikoga nije uvrijedio, i govorio je samo o činjenicama. Mi ćemo se i dalje boriti za slobodu govora u Parlamentu, za mogućnost da svaki zastupnik iznese svoje mišljenje, pa i onda kada se neki od nas ne slažemo s tim, i to je smisao Parlamenta. Ovo što se radi u zadnje vrijeme da nam se onemogućava da ovdje govorimo nije smisao Parlamenta, to je smisao nekih drugih država, i nekih drugih sistema. Prema tome, bilo bi dobro da se ovdje svi skupa, a prvenstveno oni koji predsjedavaju sjednicom suzdržavaju od toga da nas onemogućavaju u našim raspravama, i u iznošenju naših stavova i mišljenja, jer doista ako se ovo ovako nastavi, onda je pitanje da li zakone donosimo samo na papiru, i je li konačno došlo vrijeme da se neki pojedinci počnu ponašati u europskom stilu, u demokratskom stilu, a to je da znaju čuti i kritiku, da znaju čuti neke stvari i na svoj račun, da znaju čuti kad im kažemo da su u nekim stvarima pogriješili, a pogriješili su, jer ono što je jučer izrečeno na press konferenciji se nije čulo već davno u političkom prostoru u Republici Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Tema dnevnog reda je usklađivanje, plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije za 2011. godinu. Tema dnevnog reda nije ponašanje članova HDZ-a na konferencijama za tisak, ili izvan sabornice. To nije tema dnevnog reda. I zbog toga što ste, što je kolega STazić želio govoriti o konferenciji za tisak, što je na konferenciji za tisak u Splitu iznosio jedan član HDZ-a, što je htio govoriti o tome šta je izgovorio zastupnik Hebrang o neeuropskom ponašanju članova HDZ-a, dakle neeuropsko ponašanje članova HDZ-a nije tema ovoga dnevnog reda i ove točke dnevnog reda. Stoga sam ja bio dužan, jer ovaj Poslovnik je Ustav za Hrvatski sabor, govornika koji se ne drži teme dnevnog reda opomenuti, i ja sam ga, u nekoliko navrata sam i opomenuo kolegu Stazića da se drži teme dnevnog reda. Kada se nije držao teme dnevnog reda i kada je očito želio da ja pristanem da se Poslovnik krši ja sam mu izrekao u skladu sa Poslovnikom i opomenu i o toj mjeri se, ta je izvršna i o njoj se ne vodi rasprava. Stoga ja ne ugrožavam vašu slobodu ni bilo koju slobodu i pravo na govor zastupnika u Hrvatskom saboru, dapače, ali ta sloboda je regulirana i Poslovnikom Hrvatskog sabora. To nije neograničena sloboda. Ograničena je utoliko samo što je ograničena da se raspravlja o temi i govori o temi koja je prema utvrđenom dnevnom redu sada u sabornici. Inače bi to značilo jedno potpuno odstupanje od Poslovnika, potpuno da se u sabornici, nije ovo Hyde Park Corner da se kad stavi na klupu i da se govori o čemu se god hoće. Zato imamo dnevni red, zato imamo teme dnevnog reda. Stoga ja štitim Poslovnik, štitim zastupnike i štititi ću ih uvijek. A ako neki predsjedatelj ima neke drugačije kriterije i pravila to je njegova stvar, ali ja ću se držati Poslovnika. Sad imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Gospodin zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine.
Gospodine potpredsjedniče, dozvolite. Ja sam se također bio javio.
Nisam vam dao riječ. Možete se vi javiti, nisam vam dao riječ.
Gospodine potpredsjedniče vidjeli ste moju ruku.
Dat ću vam ja riječ. Izvolite, ja vodim sjednicu. Dat ću vam riječ.
Samo vi vodite i nemojte zaboraviti.
Kako bi ja mogao vas zaboraviti? Gospodin zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ispravit ću netočan navod kolege Stazića kad je rekao da vladajuća stranka, misleći na HDZ, u predvečerje odlaska sa vlasti predlaže i donosi nekakve zakone. On se usput iščuđuje donošenju zakonodavstva, usklađenju hrvatskog zakonodavstva sa EU, a isto tako mašta, ima nekakve želje kao i 2007. prije parlamentarnih izbora o odlasku HDZ-a sa vlasti. Isto to ste željeli kolega vi i neki vaši članovi. Ovi drugi članovi su svjesni da se to neće dogoditi. I 2007. godine … [[Upadica se ne razumije.]]
Molim vas mir! To je ispravak netočnog navoda na govor zastupnika Stazića koji je govorio o tome da se donosi zakon. Koji zakon? Zakon o sprečavanju sukoba interesa koji nema veze sa ovom temom. Ispravak. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Mir, molim vas.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo samo ispravljam netočan navod kolege Stazića. Nek nastavi i dalje maštati o odlasku HDZ-a s vlasti, a hrvatski narod će donijeti odluku o tome da li će kolega Stazić i njemu slični voditi Hrvatsku državu ili će to biti dalje HDZ sa svojim koalicijskim partnerima. Hvala. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Kolegice i kolege, molim vas! Maloprije ste tvrdili da se ugrožava sloboda govora, a sada kada zastupnik govori sada ga ometate da govori. Neće ovo biti, ponavljam vam dok sam ja predsjednik i dok ja predsjedavam ovo neće biti Hyde Park Corner dok ja predsjedavam. Zastupnik Ivan Bagarić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ispravljam posve netočan, prema mom uvjerenju, navod kolege Stazića koji zapravo optužuje Hrvatsku za kršenje nacionalnih prava nacionalnih manjina i nepoštivanje određenih standarda u tom segmentu, a na temelju tobože uvrede jedne osobe drugu osobu. Dakle, optužba kako Hrvatska ne ispunjava europske uvjete i europske standarde u zaštiti nacionalnih manjina na temelju tog da je jedna osoba uvrijedila drugu je posve pogrešan i ja bih rekao posve nacionalno neosviješten i zapravo štetan. Zamislite na sve ovo što Hrvatska ima, što Hrvatska čini u zaštiti ljudskih prava općenito i zaštiti nacionalnih prava nacionalnih manjina sigurno spada u sami vrh Europe. I na temelju ovakve jedne konstatacije optužiti Hrvatsku za nepoštivanje toga svega je zapravo nacionalno neodgovorno. Hvala lijepo.
I gospodin zastupnik Kulušić, izvolite.
Kolega Stazić kaže da HDZ donosi zakone prije nego što izgubi izbore, odnosno u predvečerje izgubljenih izbora. Što nije točno. Očito je iz ove retorike zavladala velika nervoza u redovima SDP-a. Međutim, kad govorimo o europskom ponašanju onda europsko ponašanje, ako je europske ponašanje kupanje na Brijunima za 7 kuna pojedinih članova SDP-a onda to je stvarno katastrofa. Hvala.
Gospodin zastupnik Dinko Burić u ime kluba HDSSB-a. Izvolite. Ali kolega što, recite mi? Prvo, čekajte malo. Ja sam vam dao, vi ste tražili da vam dam riječ. Ja sam vam dao riječ. I recite o čemu se radi. Ne možete doći samo tako na govornicu. Trebate reći o čemu se radi.
Poštovani gospodine potpredsjedniče došao sam smireno u isto vrijeme kad je uvažena zastupnica Opačić zatražila stanku, zatražio sam tu stanku i ja. Iz istog razloga jer kršite i onemogućavate u obnašanju zastupničke dužnosti zastupnike u Hrvatskom saboru. Ja moram istaknuti
Kolega Burić,
Da mi ne dolazimo ovdje gospodine
Kolega Burić, kolega Burić ne možete razgovarati i govoriti, doći jednostavno.
Mogu, mogu.
Digli ste ruku, ja sam vam dao riječ i
U onom trenutku kad je stanka zatražena i ja sam zatražio stanku da vam objasnim zbog čega i ja tražim stanku.
Dakle, to želite sada objasniti sada zašto tražite stanku?
U vrlo kratkom, u vrlo nekoliko rečenica. Neće biti 15 minuta to ćemo za drugi put ostaviti. Dakle, uvaženi gospodine potpredsjedniče morate biti svjesni da nitko od nas, barem ne oni koji ne pripadamo vladajućoj stranci, ne dolazimo u Hrvatski sabor radi toga da bismo podigli putne troškove nego da bismo govorili, kako je rekla uvažena zastupnica Opačić, jer nam je to i dužnost i obveza, ali da bismo govorili o svemu onome što građani Hrvatske žele čuti.
Kolega Burić želite obrazložiti razloge za stanku Kluba? Obrazložite zašto tražite stanku kluba, izvolite.
Obrazlažem, samo nemojte nervozni biti.
Nisam ja nervozan, ja vas upozoravam da obrazložite razloge.
U posljednje vrijeme upravo vi gospodine potpredsjedniče, vrlo lako potežete i opomene i oduzimanja riječi, ima tu i pozivanja straže i sve se više ponašate kao Lucky Luke.
Kolega Burić opominjem vas zadnji puta, oduzet ću vam riječ. Obrazložite razloga za traženje stanke u ime svog Kluba.
Pa evo vaša zabrinjavajuća razina nervoze u posljednje vrijeme, mene ne sada kao zastupnika, nego kao liječnika dovodi do zaključka da vam uputim uputnicu za psihijatrijsku pomoć i to s obzirom na visoku razinu usuglašenosti preporučam vam psihijatra dr. STanimirovića.
Oduzimam vam riječ. Da li izreći opomenu ili ne? Ne. Opomena se može izreći osobi koja ima svojstva koja su podobna da bi opomena bila zaprimljena u svijesti onoga na kojega se odnosi. Dalje neću doista. Evo gospodine Burić tražili ste stanku u ime Kluba, obrazložili ste to svim razlozima, evo sada pozivam da u ime Kluba govorite, ako želite govoriti u ime Kluba svoga. Molim? Ne u vezi točke dnevnog reda, u vezi točke dnevnog reda ćete govoriti na kraju, 5-minutna rasprava je na kraju. Molim? Kada dođe vrijeme, po Poslovniku kada dođe vrijeme. Ja bih vam vrlo rado dao priliku ali dobiti ćete ju onda kada dođe 5-minutna rasprava da se u najboljem svjetlu prezentirate cijeloj Hrvatskoj javnosti, dat ću vam, ja tu šansu svakako ne bi propustio takvu šansu da se u sjajnom svjetlu prikažete još jedanputa. Pojedinačna rasprava, gospodin zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi gospodine ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle, pred nama je plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2011. godinu i taj plan apsolutno treba podržati u prvom redu kao sastavni dio programa Vlade Republike Hrvatske za preuzimanje i provedbu pravne stečevine Europske unije za 2011. godinu i u tom smislu naglasiti njegove dvije osnovne karakteristike. Prva od tih karakteristika da je Republika Hrvatska u dosadašnjem procesu usklađivanja zakonodavstva ispunila gotovo sve odnosno sve obveze koje proizlaze iz procesa pristupanja Europskoj uniji, odnosno u smislu usklađivanja zakonodavstva, odnosno Vlada Republike Hrvatske je sve potrebne zakonske prijedloge uputila Hrvatskom saboru, a Hrvatski sabor ih je prihvatio. Imali smo prilike čuti taj podatak, radi se o preko 500 zakona, preko 500 zakonskih projekata. I druga karakteristika ovog prijedloga plana usklađivanja koji je pred nama, dakle, jest da se radi o završnom procesu u smislu donošenja ovih 40 zakona, završni proces kojim se preuzima i nova pravna stečevina Europske unije a zapravo se ispunjavaju sve pretpostavke u tom smislu da Republika Hrvatska uspješno okonča pregovore i da potpiše pretpristupni ugovor. Mislim da je nedovoljno bilo naglašeno koji je to posao bio i koliko je uistinu trebalo truda i vremena da se ovaj posao uspješno privede kraju i u tom smislu mi dopustite da iznesem nekoliko relevantnih brojaka ili podataka a i o njima je u dosadašnjem dijelu rasprave bilo nešto kazano. Naime, što se tiče samog procesa pregovora treba istaknuti da je od ukupno 35. poglavlja otvoreno ukupno 34. vidimo u obrazloženju da možemo smatrati svih 35. od čega su pregovori u 28. poglavlja privremeno zatvoreni. Ukupno je otvoreno u 2010. godini 6 poglavlja i privremeno zatvoreno 11 poglavlja, čime je Republika Hrvatska ušla u završnu fazu pregovora. U idućem vremenskom periodu potrebno je zatvoriti preostalih 7 poglavlja i time ispuniti sve preduvjete ili pretpostavke za zaključivanje pretpristupnih pregovora. Ja neću nabrajati one zakonske projekte koji su još pred nama i koji će sasvim sigurno kada ih donesemo u cijelosti zaokružiti ovu priču. Međutim, istakao bih dva zakonska projekta koji će biti još ovaj tjedan u Saborskoj proceduri i nema nikakvog razloga da ih u Hrvatskom saboru ne raspravimo i ne donesemo. Dakle, radi se o Zakonu o sprečavanju sukoba interesa i Zakonu o financiranju političkih stranaka i izborne promidžbe, sasvim sigurno dva vrlo bitna zakona, koja kada se donesu će sasvim sigurno rezultirati činjenicom da je to poglavlje 23. poglavlje pravosuđa i ljudskih prava i u ovom normativnom, zakonodavnom smislu može se zatvoriti i da se izbjegnu svi oni prigovori koje smo u tom smislu imali da sada ta normativna aktivnost zaokruži i da kao zemlja koja je ispunila i u tom smislu sve ono što je trebala ispuniti da se dovede u poziciju da bez ikakvih prigovora može potpisati sam pretpristupni ugovor. I okonča dakle pregovore. Zaključno, mislim što je važno naglasiti kada se radi o planu zaključivanja zakonodavstva ili implementacije Europskog zakonodavstva u zakonodavstvo Republike Hrvatske, jest to da pravna stečevina Europske unije kontinuirano se razvija i Hrvatska će i kao država članica biti u obvezi usklađivati svoje nacionalne propise s pravnom stečevinom EU. Dakle, mi razgovaramo i raspravljamo o jednom procesu koji nikada u cijelosti neće biti ono što se kaže donesen, to je jedno područje koje će biti stalno čak i onda kada Hrvatska postane stalna članica EU podložno usklađivanju odnosno morat će se nužno usklađivati oni instituti koji su kao takvi prihvaćeni na razini EU, kada se za to naravno pokaže potrebe i u nacionalno zakonodavstvo, zakonodavstvo RH. I s druge strane mislim da je bitno naglasiti da je ovim i ovakvim pristupom Hrvatska jasno pokazuje svoju spremnost da već u ovom trenutku funkcionira kao država članica i omogućuje svojim državljanima primjenu svih prava koja izlaze ili proizlaze iz pravne stečevine EU i vrijede za građane EU. Dakle, još jednom, ovaj prijedlog plana usklađivanja apsolutno treba poduprijeti. Završen je veliki posao. Pred nama je ovaj završni dio i mislim da će u vrlo kratko vremenskom periodu u potpunosti zakonodavstvo RH biti usklađeno s pravnom stečevinom EU i na taj način je veliki posao koji je bio ispred Hrvatskog sabora zapravo okončan i ispunjeni su svi preduvjeti da se na najbolji mogući način i zaključe pregovori i potpiše pretpristupni ugovor. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče SAbora, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Evo kada raspravljamo o ovom paketu zakona koji će se ovu godinu prilagoditi i uskladiti sa europskim zakonodavstvom, onda se zapravo mora reći da je riječ o jedno popisu nužnih zakona koji su već mijenjani i popisu koji i do sada kao i dosadašnja praksa usklađivanja funkcionira na jedan jedinstveni način, bez velike javne rasprave, pod ja bih rekao neću reći pod velom tajnosti ali nedovoljnom pokrivenom od strane stručne javnosti i od strane građana uz česte izmjene i uz velik prostor za manipulaciju. Rekla je o tome nešto i kolegice Mirela Holy kada je spominjala izmjene i dopune Zakona o otpadu i kemikalijama koji su već nekoliko puta u ovom Saboru bili mijenjani, a uvijek sa istim obrazloženje, uskladba sa europskim zakonodavstvom. Dakako, naravno da se i europski zakoni mijenjanju no ne na način da se 4 puta u 4 godine promijeni npr. Zakon o osiguranju, pod objašnjenjem da je usklađivan sa europskim zakonodavstvom. I to je onaj prostor u koji s pravom sumnjamo i to je onaj prostor koji otvara razne mogućnosti za široka tumačenja pa ja bih rekao i za manipulaciju Često se u te europske zakone gurnu nekakve stvari koji veze s vezom u europskom zakonodavstvu nemaju, tek toliko da prođu u paketu europskih zakona. No, ono što je puno bitnije kada su u pitanju europski zakoni je primjena europskih zakona i poštivanje dobrih praksi EU preporuka, smjernica kojih da smo se držali ne bi 90 tisuća ljudi ostalo bez posla u zadnjih godinu i pol dana. Čim je nastupila svjetska i europska financijska kriza EU je izdala plan gospodarskog oporavka sa dvije ključne komponente. Mi smo kao svjesna oporba naš plan predložili naš plan za oporavak hrvatskog gospodarstva. No, godinu i pol dana se čekalo da se uopće ta kriza prizna. I zbog toga sada imamo situaciju da je 90 tisuća ljudi ostalo bez posla, da je unutarnja nelikvidnost odnosno razina neplaćanja dosegla razinu od 35 milijardi kuna i da su naši poduzetnici, odnosno naše gospodarstvo u svakodnevnom poslovnom riziku od redovnog poslovanja. Jer ako vi ne možete platiti svoja redovna potraživanja, netko je nedavno izjavio, naši poduzetnici nisu rizično orijentirani, pa tko će biti rizično orijentiran kada je njima redovno poslovanje samo po sebi rizik, jer ne mogu naplatiti svoje obveze, ne znaju da li će 1.1. imati za plaću svojim radnicima. To je ono što stavlja veliki upitnik kako se primjenjuju europski propisi i kako se primjenjuju pozitivne preporuke EU. EU je rekla da, smanjite PDV, možete smanjiti PDV na hranu, na osnovne energente. Jesmo to napravili? Nismo. Jesmo predlagali? Jesno. Rekla je da se moraj smanjiti rokovi plaćanja sa 60 na 30 dana. Pa kod nas su rokovi plaćanja toliki da već dvije godine u kontinuitetu generiraju nelikvidnost koja je sada na razini od 35 milijardi. Unutarnjih neplaćanja. Poslovni rizi, gubitak radnih mjesta, broj insolventnih osoba u tim tvrtkama je negdje oko 90 tisuća. Dok mi o ovome danas, sada razgovaramo 90 tisuća ljudi u Hrvatskoj je direktno ugroženo i ne zna da li će dobiti sljedeći mjesec plaću, ne zna da li će svojoj obitelji moći priuštiti sljedeći mjesec kruh. I to je onaj glavni problem kada su u pitanju poštivanje pozitivnih preporuka EU i za oporavak europskog gospodarstva. To nismo prihvatili. Govori se također i o tome da europske tvrtke koje imaju svoja predstavništva ovdje zarađuju. Pa naravno da zarađuju jel slobodno europsko tržište to tolerira, dopušta i to je normalno. Naravno da nam je EU strateški interes. Zašto? Zato što smo jednostavno premali da bi bili izvan kruga u kojem je ja bih rekao egzistencija našeg budućeg poslovanja kao države jednostavno bolja. Mi u taj krug moramo ući. No, EU štiti kroz svoje zakonodavstvo svoje interese. Neće oni nama niti oporaviti gospodarstvo, niti riješiti nagomilane probleme da ne nabrajam od nelikvidnost, od nezaposlenosti. Znači to je onaj posao koji moramo napraviti sami. Europska unija predviđa, daje u omotnici određeni iznos sredstava iz pretpristupnih fondova, kasnije iz strukturnih fondova koji se mogu koristiti. To je ono što je predviđeno, to je ono što možete uzeti ali i ne morate. Da će oni biti jako žalosni ako mi ne uzmemo njihove novce? Pa neće. Pa zato su i napisali pismo da solidno koristimo sredstva. Ali s pravom ovo što su govorili kolegice i kolege prije mene, ako je realizacija programa u IPA-i za poljoprivredu na razini 5,9% od pretpristupnih pomoći. Ma koja nam je garancija da ćemo u sljedećih godinu i pol dana mi doći na razinu kompletnih sredstava ako nismo bili u stanju u zadnje dvije, tri godine. To je onaj veliki problem. Pa normalno iz aviona se vidi da nećemo. Prostim okom. E sad, ono što i ono čega nedovoljno fali u Hrvatskoj je informacija o tome što će nama Europa dobroga donijeti, a u tom procesu pregovarači su ti i Vlada koji moraju reći javnosti, građanima, poduzetnicima, gospodarstvu, ljudima u brodogradnji, poljoprivrednicima, što smo izborili za nas, za hrvatske građane, što ste izborili za Hrvatsku. Da li smo samo potpisali zakone, stavili pečat i rekli usvojen još jedan europski zakon koji je otišao u proceduru i koji će se primjenjivati manje ili više. Što se izborili za poljoprivrednike, što ste izborili za brodogradnju, što ste izborili za naše poduzetnike, što ste izborili za građane, što ste izborili od Europske unije u tom pregovaračkom procesu. To je osnovna priča. Imamo OIB da, zakonska odredba je bila da se donese porezni broj po jedinstvenim ajmo to tako reći unificiranim pravilima koja vrijede na čitavom prostoru Europske unije, ok, 2007. Ali što je s tim OIB-om napravljeno, da li je popisana imovina, da li je to poslužilo za redukciju nepotrebnih socijalnih transfera koji opterećuju Hrvatsku državu i državni proračun. Netko tko ima 100 milijuna kuna u nekretninama, tko je nezaposlen je i dalje nezaposlen i to nigdje ne piše i on i dalje dobiva socijalne transfere iz državnog proračuna. S druge strane, ljudi kojima egzistencija ovisi o crkavici od 1500 ili 2000 kuna mjesečno, umirovljenici, ne mogu s tim novcima prehraniti svoje obitelji, sebe i to je ono što je ključan problem u tom procesu. Što nam je donio OIB ako se ne primijeni ništa. Da li su nam dovoljne preporuke o rokovima plaćanja, pa nisu jer se ne bi nelikvidnost nagomilala na 35 milijardi kuna, ne bi unutarnjih neplaćanja bilo tolko. Dvije godine se taj problem ne rješava. I sad pod zadnje, šest godina traje ovaj proces, šest godina jedne duge utakmice. Došli smo pred kraj i de facto u ovoj godini završetak pregovora će biti jedini uspjeh hrvatske Vlade, de facto jedini jer ja ne vidim što bi moglo biti drugi uspjeh s obzirom na galopirajuću razinu nezaposlenosti i s obzirom na ugrožene poduzetnike, ljude koji rade u njihovim tvrtkama, s obzirom na niži standard građana, s obzirom na sve okolnosti koje su dovele do te situacije. Znači, to će de facto biti jedini uspjeh Vlade u ovoj godini. I sad imate koš ispred sebe i nema nikog. Ovo je zicer, ovo je zakucavanje. Ovo je zicer, ovo je zakucavanje, ovo je kontra, lagani dvokorak i zakucavanje. Ovo ne smijemo fulati. Ako fulamo ovo, završetak pregovora u lipnju, pa nemamo ništa, nemamo nijednog koša. Ovo ne smijemo fulati. Ljudi, ja vas molim na ozbiljnost da ovaj zicer jednostavno ne promašimo. I još jedna stvar. Poštovani ministre, špekuliralo se i govorilo se u medijima i ja sam se probao informirat no evo izgleda da ništa od toga. Imamo arbitražni spor o kojem će odlučit Arbitražni sud Europske komisije o granici sa Slovenijom, peteročlana komisija. Slovenija je imenovala svog predstavnika, člana, Hrvatska još nije. Pa zar je moguće da nam pitanje naše vlastite granice nije važno? Ili me ispravite ako griješim. Hvala lijepo.
Hvala. Dame i gospodo, najavio sam jutros dopunu dnevnog reda da ćemo napraviti u 12 sati. Zamolio bih klubove da osiguraju kvorum kako bi mogli zapravo donijeti takvu jednu odluku pa vas molim još evo za koji minut da se vidi. Molim posebno klubove koji ovdje nisu nazočni da se organiziraju da bi mogli dopunit taj dnevni red. Kao što i sami znate, ovaj jedan zakon koji trebamo donijeti do 11. ovog mjeseca znači moramo ga uvrstiti u dnevni red kako bi ga mogli raspraviti i u petak donijeti pa vas molim da ovih nekoliko minuta učinite sve kako bi osigurali kvorum. Drugo, imamo jednu repliku na izlaganje zastupnika Davora Bernardića. Gospodin Zdenko Franić, izvolite.
Štovani kolega Bernardiću, u svojem ste izlaganju govorili o načinu donošenja europskih zakona i često da se u te zakone stvarno uvaljuju neke stvari koje nisu europske i nisu niti hitne. Mi smo ovdje donijeli ogroman broj zakona sa odgođenim djelovanjem i u biti više nitko ne zna njihov međuodnos, da li jedan drugoga pobijaju ili tako dalje. Štoviše, neki od tih zakona reflektiraju svu nekompetentnost, neupućenost, jalovost pregovarača jer smo u njih morali navodno po diktatu Europe ugraditi i explicite referiranje na smjernice odnosno direktive Europske unije što nije u duhu prihvaćanja europskog acquisa, jer mi u našu legislativu moramo uvesti i provesti duh europskih smjernica. Primjer je jedan možda široj javnost opskuran zakon o topologiji štampanih pločica gdje smo explicite uveli smjernice unutra makar se te smjernice u biti mijenjaju za nekoliko mjeseci tako da ćemo i taj zakon morati mijenjati što je zapravo neučinkovito i nije pametno da trošimo vrijeme naše i sredstva da riješimo nešto što smo mogli već prije riješiti. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor, gospodin Davor Bernardić.
Pa evo, kao fizičar zasigurno shvaćate i percipirate tu širu sliku. … /Buka u dvorani./… Znači vi kao fizičar zasigurno shvaćate tu širu sliku. Dakle, o čemu se radi ovdje, o čemu se radi? Vi imate zakone… … /Buka u dvorani./… Molim vas da mi vrijeme. Znači, vi imate zakone koji detaljno propisuju neke stvari u Hrvatskoj. To je jednostavno tako. To nam je dijelom i naslijeđe, a dijelom se sami guramo to ugurati unutra. I onda se često ne zna koji je zakon kome nadređen. Često se to ne zna i onda su potrebna velika pravna tumačenja za razliku od sjevernjačkog sistema zakonodavstva gdje se ostale stvari, detaljizacija same razrade donosi po zakonskim aktima. I mi sad u ovoj situaciji, evo ja sam baš bio na jednoj konferenciji na koju je došao čovjek iz Ministarstva gospodarstva da sad ne imenujemo čovjeka i rekao je gledajte, sve što piše u zakonu i sve okolnosti koje su predviđene tu vam možemo pomoći. Ali one koje ne pišu, a takvih je najčešće najviše za njih vam ne možemo pomoći. I to je velik problem općenito zakonodavnog okvira. Vi da bi mogli reagirati za nešto za što trebate reagirati u roku od 15 ili mjesec dana sukladno preporukama, direktivama, na kraju krajeva sukladno tržištu u Europskoj uniji vi možete reagirati tek izmjenom zakona nakon nekoliko ili 6 mjeseci. Evo hvala lijepa.
Hvala. Molim zastupnice i zastupnike da uđu u sabornicu kako bi mogli dopuniti dnevni red. U međuvremenu u ime Vlade gospodin potpredsjednik i ministar vanjskih poslova Gordan Jandroković.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Evo žao mi je da kolega Bernardić ide, jer bih se htio obratiti, drago mi je da. Čuli smo još jedno izlaganje u poznatom stilu, poznatom duhu puno velikih riječi, a jako malo sadržaja, puno velikih riječi a jako malo djela. Spominjali ste fondove. Grad Zagreb je najgori u korištenju pretpristupnih fondova, a vi ste na vlasti već deset godina u gradu Zagrebu pa mislim da je i to onda važno reći i sabornicima i hrvatskoj javnosti da niste iskoristili ništa od pretpristupnih fondova. Nije vam kriva Vlada, nije vam kriv nitko, krivi ste sami jer niste sposobni. I nemojte nas prozivati jer ću vam ja iznaći sad podatke oko korištenja fondova na državnoj razini jer je to važno, jer ste danas čuli iako to nije tema da se fondovi loše koriste. Dakle, oni fondovi kojima je rok izišao, dakle koji su do sada korišteni, iskorišteni su u sljedećim postocima. CARDS 2003. 97,68%. CARDS 2004. 94,61%. PHARE 2005. 87,38%. PHARE 2006. 85,22%. ISPA 94,91%. SAPARD 61,70%. Ovi fondovi o kojima govori zastupnica Pusić oni će se koristiti još dvije i pol godine. Dakle, nije korektno danas govoriti da je iskorišteno nešto 5%, a još dvije i pol godine imamo vremena da se to iskoristi. Tako da molim da ne zavaravamo domaću javnost, domaće građane da ne radimo. Iskoristili smo fondove. Evo čuli ste u postotcima iznad 80 i 90%. Isto tako iskoristit ćemo i IPA-u i sve ostale fondove koje možemo koristiti do kraja 2012. ili čak do 2013. godine. Za razliku od grada Zagreba koji nije iskoristio ništa. Što se tiče Arbitražnog sporazuma da čitate novine, da se samo redovito informirate što biste trebali kao saborski zastupnik znali biste da je hrvatska Vlada za svoju predstavnicu koja će predstavljati hrvatski tim pred Arbitražnim sporazumom izabrala prof. Maju Seršić i to se dogodilo prije nekoliko mjeseci prije nego što je to učinila slovenska strana. Dakle, koristite sada priliku kao saborski zastupnik da ponovno obmanjujete hrvatsku javnost.
Imamo tri ispravka netočnih navoda. Prvo je gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Ispravio bih nekoliko netočnih navoda. Prvo, odabrala je predstavnicu ali ne i člana. To ste ju poslali vi. Znači, prvo morate razlikovati dvije te kategorije. To bi vi kao ministar trebali. Drugo što se tiče grada Zagreba, da grad Zagreb u korištenju europskih projekata nije najbolji, čak i nije mogao dio sredstava uzeti. Nije dobar. Ali to je ono razlika. Jer ja ću vam tu istinu reći i ne bojim se ponoviti, ali nemojte vi obmanjivati javnost da je Hrvatska najbolja u korištenju europskih fondova kad nije. Ja se ne sramim reći. Ja se ne sramim reći da grad Zagreb nije najbolji. Ja se ne sramim, pa ne morate se ni vi sramit reći da Hrvatska nije najbolja. Zašto se sramite? To je jednostavno netočno. O tome se radi. Govorite istinu.
Ja sam već jedanput naglasio da ministar, odnosno potpredsjednik Vlade nije rekao da je Hrvatska najbolja u korištenju fondova nego među najboljima, pa to drugi put ispravljam. Zapravo ne ispravljam nego upućujem na ono što je točno rekao ministar. Drugo ima ispravak gospođa Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Netočno je i nekorektno gospodine ministre da govorite ovdje da ja obmanjujem javnost kad govorim apsolutno točne podatke. Vi iznosite podatke iz vremena kad vi osobno između ostalog s Vladom niste imali veze. Između ostalog to su podaci za projekte koji su bili pred sedam, osam, šest, pet godina. Ovi projekti za koje jeste odgovorni i koji danas jesu aktualni su za razdoblje i ta sredstva su za razdoblje od 2007. do 2009. plus tri. Ako ja znam računat nije nam ostalo dvije i pol godine, nego godina i deset mjeseci. Ako smo od 2007. do veljače 2011. u jednom području iskoristili 5,9% ja ne kažem da ne možemo, ali nije jako vjerojatno da ako smo od 2007. do 2011. iskoristili 5,9% od ukupnih sredstava da ćemo ostalih 94,1% iskoristiti u sljedećih godinu i 10 mjeseci. Upozoravam na to jer je nama svima u interesu da se ta sredstva iskoriste, a ne da pravimo lijepi izgleda, a iznutra imamo loše rezultate. Ovo se da ispraviti. Može se ispraviti. Neka sredstva se mogu i drukčije iskoristiti. Hajmo to napraviti, a ne nadmudrivat se o tome da li su podaci koji ovdje stoje točni ili nisu točni. Pa naravno da su točni.
Dame i gospodo, ova točka dnevnog reda se zove Prijedlog plana usklađenja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2011. godinu. To je točka dnevnog reda. Ja znam da se može na bilo koji način nekom poveznicom, nekom riječju govoriti o bilo čemu ali ovdje se je rasprava proširila tako da je došlo i do polemika nepotrebnih zbog toga što se izišlo iz okvira dnevnog reda. Dnevni red je ovakav, ovakva točka dnevnog reda kakva jest. I još ću dati ispravak netočnog navoda gospodinu Dinku Buriću, pa onda ministar želi objasniti. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod gospodina ministra kada je spomenuo iskoristivost fondova, prije svega Fonda SAPHARD. Nije točan podatak da je iskoristivost SAPHARD-a preko 60%, jer je u tom fondu bilo na raspolaganju oko 25 milijuna eura, ili 182 i pol milijuna kuna, a za projekte u poljoprivredi iskorišteno je nešto više od 93 milijuna kuna gospodine ministre. Provedba programa SAPHARD je završena, a novac koji je ostao u tom fondu više nije moguće iskoristiti. Čak su i u Ministarstvu poljoprivrede potvrdili da je iskorišteno SAPHARD-a oko 50%, a ja ću vam citirati izjavu donedavnog glasnogovornika toga ministarstva, gospodina Mladena Pavića, kada je rekao mala nam je utjeha što smo nešto bolji od većine zemalja koje su u Europsku uniju ušle prije nas, ali je šteta što je pola novca ostalo neiskorišteno.
Hvala. Ispravak je bio. Ministar, potpredsjednik Vlade, gospodin Jandroković. Izvolite.
Hvala lijepo. Mislim, možemo mi ovdje sad polemizirati, ali postoje brojke. Gospodine Burić od SAPHARD-a je zaista 25 milijuna kuna bilo na raspolaganju, iskorišteno je, ugovoreno je 15 milijuna 425,682 kune. Dakle radi se o 61,70%. Htjeli vi to prihvatiti ili ne, ovo su brojke. Ako ne vjerujete brojkama koje rade institucije hrvatske države, to je onda vaš problem. Isto tako gospođo Pusić, ovo su brojke koje su takve kakve jesu, bio ja što kažete vezan s Vladom ili ne bio, to je manje važno, jer HDZ-ova Vlada je vas podsjetimo 2004., ovo se sve događalo za vrijeme HDZ-a, dakle ne možete govoriti da nije napravljeno što je trebalo napraviti, a isto tako u IPA-i ćemo imati visok stupanj realizacije, u nekim od IPA programa npr. IPA1 2007., iskoristivost je 67,59%. I normalno da se puno tih dokumenata i projekata radi, i normalno je da će u zadnjim godinama, u zadnjim mjesecima taj postotak drastično rasti. Tako je bilo sa svim ostalim programima, tako će biti i sa ovim. A što se tiče ovoga što je kazao gospodin Bernardić, ja nikoga ne obmanjujem, ja se ne bojim reći istinu za razliku od vas, jer da ste pošteni onda bi rekli kako Zagreb nije iskoristio ništa. I ponavljam Zagreb zbog nesposobne SDP-ove vlasti nije iskoristio ni jednu lipu iz pretpristupnih fondova.
Ispravak, gospodin zastupnik Davor Bernardić.
Kažu nezgodno je biti ministar, uvijek zastupnik ima zadnju riječ. Velik penal, ako se igra na penale. Kao prvo, Zagreb nije najgori, ali nije ni najbolji, 40 projekata je radio Grad Zagreb, ali to u ovom trenutku nije važno. Važno je način na koji o tome razgovaramo. Vi ovdje razgovarate navijački, propagandno, trudite se prikazati stvari kakve nisu. Ja vas molim, u interesu hrvatskih građana, a pred hrvatskom javnosti, u interesu svih stranaka kojima je zajednički cilj ulazak u Europsku uniju, da hrvatski građani imaju nešto od toga, da se iskoriste sredstva iz Europske unije koja nam ne poklanjaju, koja su nam stavila ovdje i da ovdje o tome možemo najnormalnije … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] Vi imate odgovornost za kompletnu hrvatsku vanjsku politiku i za ovo … [[Ne razumije se.]]
Hvala.
To je vaša odgovornost.
Hvala. Dame i gospodo, unatoč nekoliko mojih zamolbi da klubovi se da tako kažem založe da proširimo, odnosno dopunimo dnevni red, vidim da ovdje nema osim jednog zastupnika SDP-a samo jedan. … [[Upadica se ne razumije.]] Ja konstatiram činjenično stanje, ništa ne želim tu komentirati, osim da mi moramo u petak donijeti jedan zakon, kako bi mogli, a o tome je govorila gospođa Pusić da bi ga trebalo donijeti do petka, a i ja sam govorio o tome, pa ne znam kako ćemo ga donijeti ako ne možemo dopuniti dnevni red. To je nešto što je konkretna stvar. Nije to nikakva apstrakcija, niti govorimo o apstraktivnim temama. Govorimo o tome da ne možemo dopuniti dnevni red kako bi mogli odgovarajući jedan zakon zbog potrebe da proceduru poštujemo maksimalno, pa ćemo nastaviti sa radom, sa nadom da ćemo uspjeti imati kvorum i dopuniti dnevni red, kako smo planirali. Pa je sada na redu gospodin zastupnik Ante Kotromanović. Izvolite.
Gospodine.
… [[Govornik naknadno uključen.]] pa ćemo onda opet nastaviti. izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora, gospodine ministre, potpredsjedniče Vlade, kolege zastupnici. Ja neću puno govoriti o ovim tehničkim stvarima, mene samo interesira u ovom izlaganju ministar vanjskih poslova je rekao jednu rečenicu koja me jako zaintrigirala … [[Ne razumije se.]] i uznemirila. Rekli ste gospodine ministre da će Hrvatska i dalje procesuirati ratne zločine. Sad mene interesira koje ratne zločine? Koga? Da li je to za hrvatske vojnike, da li je to diktat Europske unije, ja bih molio da nekoliko riječi posvetite tom, zato što vi ste to rekli, nisam želio replicirati ništa posebno ni ispravljati zato što mislim da želim imati normalnu komunikaciju sa vama, ali naprosto ako možete par informacija više, s obzirom na stanje ovih dana koje imamo oko Purde itd., to je znate i sami tema vrlo interesantna, top tema, pogotovo za nas branitelje i molim da mi samo pojasnite na što ste mislili, da li su to hrvatski branitelji, da li je to nekakvi drugi ljudi. I ako imate vremena i priliku, evo ja bih vas molio samo da kratko o tome nekoliko riječi … [[Ne razumije se.]] Ništa više. Hvala.
Hvala. Gospodin Daniel Mondekar. Izvolite.
Ok, poštovani predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Naravno što se tiče prijedloga usklađivanja da ga i osobno podržavam uz opet, samo želim ponoviti što je kolega Mimica rekao da posao koji je naveden za 4. kvartal ove godine da se zbog pitanja, znači zbog izbora parlamentarnih u Hrvatskoj, da se taj posao napravi ranije. Osim naravno ako vi u HDZ-u nemate neki drugi plan pa možda zbog EU, potpisivanja ugovora pokušat gurat izbore u 2012. godinu. Ali ova točka, kad razgovaramo o zakonima, otvara pitanje i EU u Hrvatskoj, odnosno našeg odnosa prema komunikacijskoj strategiji, našeg odnosa prema znači provođenju reformi da budemo što uspješnija i bolja članica EU i ja želim o tome kratko reći nešto, pogotovo u svjetlu ovog zadnjeg istraživanja koje je pokazalo da pada podrška kod građana za članstvo u EU. A ja ću vas sve podsjetiti, barem sve nas koji smo ovdje u savezu za Europu i koji podržavamo proces pristupanja Hrvatske EU, da pad podrške je i naš poraz. Dakle, nas koji smo u savezu za Europu, a to su gotovo sve parlamentarne stranke u RH. Ovo su dakle, po mom osobnom mišljenju, zadnji trenuci. Sada krenuti u vrlo ozbiljnu, vrlo široku kampanju komuniciranja koja nije samo znači Vlada, vladine institucije. Uključit treba akademsku zajednicu, civilni sektor i pobogu dragom i saborske zastupnike ako treba. Svi koji mogu počet komunicirat Europu sada, a ne kada potpišemo pristupni ugovor, kada će nam ostati zaista jako, jako malo vremena. Gledajte, ovaj prijedlog ovdje kad bi donijeli građanima sada, građanima RH ovaj prijedlog usklađivanja što bi oni od toga razumjeli? Možemo što se toga tiče pričati u šiframa onda jer često se komuniciranje svodi u šiframa. Dakle, ovaj dokument su šifre. Pa čak i kad pričamo o pregovorima za građane su to isto, budimo realni, nejasne stvari. Pričamo o Poglavlju 15. danas, 22., 23., pričamo o benchmarksima, zapravo komuniciranje poglavlja i stanja pregovora je najnezahvalnija stvar. Jer s jedne strane želite reći građanima mi hoćemo završiti pregovore, ali s druge strane zbog prirode pregovora ne možete govoriti o sadržaju. Dakle, to je ozbiljan problem koji treba pod hitno mijenjati u komunikaciji. Nadalje, ono o čem se uopće ne govori, a treba se govoriti su zapravo europske strategije politike. Mi kao buduća članica EU preuzimamo na sebe da ćemo ostvariti ciljeve određenih europskih politika. Da li govorimo o Strategiji EU20/20, da li govorimo o socijalnoj Europi kao politici, da li govorimo o kulturnoj politici, obrazovnoj politici, ovoj IT 20/20 kojoj god. I ključnoj kohezijskoj politici o kojoj se u Hrvatskoj gotovo ništa ne piše i ne priča. Umjesto toga mi imamo komuniciranje koje je ili polu informacija ili još gore informacije izvučene iz konteksta. Ja ću vam dati sad par primjera koji su se vrtjeli po medijima. Ne možemo komunicirati Europu i reći to će nam doći 3,5 milijarde eura. To nije 3,5 milijarde eura bjanko na stolu. Pa vi dobro znate koji posao se treba napraviti da se taj novac iskoristi. Ne da Europa nama ništa, ona nam daje šansu da mi uzmemo. A to je jedan velik posao za koji se mi trebamo itekako još pripremati i još uvijek nismo sve preduvjete ispunili. Ne možemo govoriti na Vladi RH kada govorimo o komponentama IPA-e da je to maltene slamka spasa za Hrvatsku. IPA to nije. Pogotovo u financijskom smislu. Uz nešto grand shema, prekogranične suradnje značajan dio tih novaca se zapravo vraća nazad preko konzultanata u Europu. Nama ostaje društveni kapital i jači kapaciteti da u budućnosti iskoristimo i uzmemo što više. Dakle, IPA nije slamka spasa. Dakle, takva, to je jedna zaista loša, loša komunikacija dosada. Ono što Sabor može napraviti i što ja očekujem isto od saborskih zastupnika da radi kad već pričamo i o usklađivanju i o pregovorima da stisnemo i tražimo što prije prave reforme u sustavima. U 5 godina zadnjih što ministarstva, što agencije, što instituti objavili su tisuće i tisuće stranica tekstova koji su financirani recimo europskim novcima o potrebama reforme u pojedinim sektorima. A da danas znamo, što je kolegica Pusić jedina je nešto kratko rekla o pravosuđu, a nama ostaje poljoprivreda još uvijek, nama ostaje pitanje kompletnih državnih poticaja. Mi moramo oko poticaja i subvencija itekako još dobrano se naraditi. A onoj ključnoj politici, a to je kohezijska politika, o njoj se gotovo i ne priča. Vi znate što su ciljevi kohezije, vi znate koji su to instrumenti. A Hrvatskoj u ovom trenutku fali novaca, što za tehničko pretfinanciranje, što za financiranje, i nema dovoljno kadrova. Mi možemo govoriti, zato mene iskreno rečeno rastužuje ova cijela rasprava danas oko EU fondova. Pa treba otvoreno reći sa IPA-om se možda i snalazimo, a sa 10 puta većim novcima u ovom trenutku nema teoretske šanse. Fali nam novaca, fali nam kadrova. Dakle, prema procjeni Bruxellesa 5 do 7 puta više kadrova za europski posao nam treba u državnoj upravi. A da ne kažem za lokalnu upravu. Zar vi mislite da će EU buduća sredstva davati na NUTS 3 razinu? Nama još uvijek NUTS 2 razine nisu se dovoljno kadrovski opremile da počnu raditi svoj posao. Dakle, to je nešto o čemu treba raspravljati jer gledajte kolegice i kolege ovo danas što mi donosimo, kako je jedan kolega rekao da Hrvatska već sada može funkcionirati. Ne, uz posao koji danas radimo, uz pitanje pregovora, uz pravu komunikaciju i uz pripremu projekata i pripremanje za velika sredstva EU tek onda kad napravimo taj posao Hrvatska će moći funkcionirati kao jedna jako, jako dobra članica EU. I za kraj da vam još jedanput podsjetim kada se već raspravlja. IPA i strukturni fondovi su slični, ali su i nebo i zemlja. Nama dakle treba novaca, nama treba jako puno kadrova da budemo uspješni. Ono što mene rastužuje, ovdje se 2 puta spominjalo zamagljivanje javnosti ili kako je netko čak rekao zavođenje javnosti u jednom trenutku. Što vam znači, što vam zapravo, kako vam izgleda kada predsjednica Vlade RH u investicijske projekte Vlade, znači ove koje je predstavila javnosti, zapravo navede projekte koji će se tek financirati iz budućih fondova? Dakle, jednaka priča kako vi govorite da netko obmanjuje javnost. Pa to je obmanjivanje isto. Pa znate li vi što znači,koji posao se mora napraviti za 3,5 milijarde eura? I onda uredno se ti projekti kao iz rukava navedu i kažu to je sada strategija i to su naši veliki investicijski projekti. I nemojte zaboraviti kad prvi euri ti dođu to će već odavno biti, proći izbori i biti nova Vlada. Hvala vam puno.
Imamo 4 ispravka pa će onda ministar također sudjelovati u raspravi. Prvo je gospođa Marija Pejčinović-Burić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega Mondekar ja stvarno ne znam što bih ispravila, puno netočnih navoda, ali najviše me smeta vaše licemjerstvo. Govorite o Savezu za Europu, kakav savez za Europu, cijelog SDP-a nema danas na glasovanju o uvrštavanju točke dnevnog reda koja treba biti gotova u petak. Molim vas lijepo. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak, također ispravak.
Hvala vam gospodine predsjedniče, gospodine ministre. Evo upravo je kolegica Pejčinović rekla to je vaša neodgovornost, ali ne samo sada, poznato je to nema vas, treba jedan Zakon, maglu prodajete, licemjerstvo, to ste radilo 25. 6. 91. kada vas nije bilo kada je trebalo o samostalnosti Hrvatske odlučiti, to ćete raditi ubuduće. Žao mi je zbog ovih mladih ljudi gore a i drago mi je da su vidjeli tko je za Europu a tko nije za Europu.
Hvala gospodin zastupnik Josip Salapić, također ispravak.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Kolega Mondekar je netočno rekao da gospodin ministar širi dezinformacije odnosno krive informacije, da je naša javnost krivo informirano o svim potezima koje je naša Vlada poduzela za pretpristupne fondove. Vrlo je tužno za nas zastupnike, posebno za mene koji sam mlađi kao vi, da vi kao predstavnik i zastupnik mladih iz SDP-a govorite o onome što jednostavno nije istina. Vaša je stranka u Zagrebu, glavnom gradu Hrvatske, na vlasti 10 godina, ni jedna kuna nije povučena iz pretpristupnih fondova za najveći grad u Hrvatskoj. I to je sramota što kao mladi čovjek vi širite dezinformacije.
Ispravak gospođa zastupnica Nevenka Marinović.
Hvala. Ispravljam netočan navod kolege da nisu opremljeni jedinice lokalne i regionalne samouprave, to nije točno kolega MOndekar. Oni koji su htjeli oni su kroz dosadašnje fondove mogli biti pripremljeni i jesu mnogi od njih, pa recimo Zadarska županija je povukla trećinu sredstava iz SAPARD programa, iako neki od vaših kažu da nisu. Grad Benkovac je povukao više sredstava nego Primorsko-goranska županija i Grad Zagreb zajedno, ovisi o njima koji su htjeli se pripremati za povlačenje sredstava.
Dame i gospodo zastupnici, ja ponovno molim klubove da osiguraju kvorum za donošenje odluke o dopuni dnevnog reda. Kao što znate obrazložila je predsjednica Nacionalnog odbora gospođa Vesna Pusić potrebu da do petka, u petak najzadnji dan donesemo još jedan zakon kako bi mogli zatvoriti ovo poglavlje, ja ponovno upozoravam na to, a sada izvolite gospodin potpredsjednik Vlade i ministar vanjskih poslova gospodin Jandroković izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja bih u ime Vlade apelirao na sve Saborske klubove da se zaista pridruže izglasavanju ove točke Zakona o sprečavanju sukoba interesa jer nam je ona mjerilo za zatvaranje poglavlja 23. Dakle, možemo ostaviti po strani sada stranačka prepucavanja, ali činjenica je da s lijeve strane ovdje nema nikoga i da na taj način onemogućujete da se ta točka stavi na dnevni red, što znači da nećemo moći ispuniti mjerilo u poglavlju 23. Ja ne znam koju poruku šaljete svima nama, Hrvatskim građankama i građanima, da li preuzimate odgovornost za to ako će doći zbog toga do problema u zatvaranju poglavlja 23. nije mi moram priznati jasno i zaista apeliram na vas u ime Vlade da prihvatite da se ta točka stavi na dnevni red tim više što ćemo svi imati priliku otkloniti sa dužnosnika, saborskih zastupnika, ministara kada se usvoji taj Zakon optužbe o tome da su korumpirani, da imaju više imovine nego što prikazuju. Dakle, kada se usvoji ovaj zakon svi ćemo jasno i transparentno prezentirati svoju imovinu, svoje bankovne račune. Ja se nadam da to nije razlog zašto možda SDP izbjegava uvrštavanje te točke na dnevni red. Što se tiče potpore građana ulasku u Europsku uniju, zadnje istraživanje koje je provelo Ministarstvo iz siječnja 2011. godine kaže da bi na referendumu glasovalo 81% građana, da bi 59% glasovalo za, 33 bi bilo protiv, a ostali bi bili suzdržani. Isto tako ovo cro ... istraživanje, ponovno moram reći gospodine MOndekar da obmanjujete javnost jer ne pada potpora, nego potpora raste. U zadnjem istraživanju protiv članstva Hrvatske u EU bilo je 40,8 sada je 40,3. Za ulazak u članstvo sada je 49,4 što je za 0,3% više nego što je bilo mjesec dana ranije. I slažem se da treba pojačati rad sa građanima, ali isto tako sa članstvom, sa simpatizerima, tu su zanimljive brojke. Pa evo vidite najveći udio zagovaratelja Hrvatskog članstva u glasači HDZ-a, HSLS-a i HNS-a, a SDP- ovaca je manje, to je zanimljivo. Pa bih vas pozvao da radite također sa svojim članstvom pa ga vi pokušajte uvjeriti da je dobro za Hrvatsku da uđemo u Europsku uniju.
Hvala. Imamo jedan ispravak. Gospodin Danijel MOndekar. Izvolite.
Poštovani predsjedniče. MI sa svojim članstvom itekako radimo, ali naše članstvo je jednako zabrinuto zbog izostanka pravih strukturnih reformi koje su vaša odgovornost. E sada, sljedeći put vas molim dajte repliku poštovani HDZ-ovci dobijete odgovorite, pa da krenemo redom. Zagreb sudjeluje u 40 projekata kao partner. Počnite razlikovati svi ovdje što su pretpristupni a što su programi zajednice, gdje su milijunski iznosi, gdje Grad Zagreb je najnormalnije uskočio... [[Govornik je isključen, ne razumije se.]] I na kraju, odgovornost naša pa vi ste vladajuća većina pa nisam ja kriv što ste vi nesposobni skupiti svoje rukice ovdje. I broj 2. o vašem Europskom licu. Vaše Europsko lice do prije godinu dana je bio Ivo Sanader i to dovoljno govori o vama i o vašem ... [[Govornik je isključen, ne razumije se.]]
Kao što vidite, nemamo i dalje kvoruma pa ćemo nastaviti sa raspravom. Gospođa zastupnica Ana Lovrin je na redu.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ja ću raspravljati u očekivanju povratka zastupnika SDP-a da konačno za nešto preuzmu odgovornost, da ne budu stalno konstruktivno suzdržani i odlučno možda. Pa da onda kada pričaju svima da su za europu, za konsenzus, da onda dođu ovamo, uvrste točku dnevnog reda koja je nužna u pregovorima i za ispunjavanje mjerila i da na kraju krajeva omoguće i provedbu akata koja ovdje na Saboru izglasavamo i donosimo. Ja ću naravno podržati ovaj plan usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU za 2011. godinu, kao jednu kontinuiranu plansku aktivnost i kao jedan provedben akt, a u ostvarivanju onog konačnoga i strateškoga konsenzusom utvrđenog cilja, a to je ulaska Hrvatske u EU. I kao što smo čuli do sada u usklađivanju zakonodavstva, gotovo 500 zakona je usklađeno s pravnom stečevinom EU čime smo taj posao i dovršili Ono što sada vidimo je plan pred nama, da je taj plan dostigao jedan viši stupanj, jednu višu razinu. Dakle, u većini slučajeva se radi o izmjenama već usklađenih zakona s pravnom stečevinom EU, ali kao što znamo i pravna stečevina i pravna regulativa EU jest živi organizam koji se usklađuje naravno sa kretanjima političkim, društvenim i političkim kretanjima na razini EU. Ovaj plan koji danas raspravljamo je sastavni dio programa Vlade RH za preuzimanje i provedbu pravne stečevine EU. Ovaj akt će u budućnost možda izgledati drugačije nakon što donesemo novi zakon koji će sukladno novim ustavnim odredbama o parlamentarnoj kontroli ili nadzoru Vlade u sudjelovanju u zakonodavnim procesima EU provoditi ovaj Parlament gdje možemo onda i svi zajedno očekivati jednu daleko aktivniju ulogu Parlamenta u kreaciji zakona i pravne regulative EU. Također će se ova aktivnost nastaviti i nakon ulaska Hrvatske u EU. Ono što smo vidjeli u zemljama članicama EU da mnoge od njih imaju posebne vladine urede ili posebna parlamentarna tijela koja se upravo bave propitivanjem svakog namjeravanog prilikom namjere donošenja svakog akta i zakona, da se propituje da li je on u skladu s pravnom stečevinom odnosno s pravnim propisima EU. Naravno ovdje danas treba ponoviti ako treba po stoti put da donošenje zakona i hrvatskih ali i europskih propisa nije svrha sama sebi. Ono je osiguranje jednog jedinstvenog, pravnog i tržišnog prostora i opet ne radi same sebe, već radi postizanja boljeg ili dobrog standarda hrvatskih građana i političkog i gospodarskog i pravnog. Ovdje smo danas svašta slušali o fondovima u svakoj raspravi, pa tako i u ovoj treba biti objektivan. Dakle, ne možemo zatvarati oči i ne možemo reći da nema u pojedinim slučajevima i nerazumijevanja i dovoljne neažurnosti i nedovoljnog proaktivnog pristupa državne administracije kada je riječ o osiguravanju potrebne dokumentacije za aplikaciju prema sredstvima EU, ali to ni izdaleka nije tako katastrofično i ne treba takvima to u javnosti prikazivati. Naravno niti jednog trenutka ministar nije rekao da je Hrvatska najbolja u korištenju europskih fondova ali bismo mi to željeli da je, ali nije. Ministar je rekao da ima dobru ocjenu, da je među boljim zemljama u povlačenju EU sredstava, ali to ne govori ministar, to ne govore zastupnici HDZ-a, to govori Europska komisija i to govori gospodin Van Doren, pa bi SDP valjda njima mogao vjerovati. I na kraju, podržavam ovaj program. Taj program nabraja 40 zakona koji su nužni da tako kažem čisto usklađenje naših propisa sa pravnom stečevinom EU. No to ne znači da mi nećemo ovdje u Saboru imati prijedloge zakona za koje ne postoji čisti acquis dakle stečevina, ali koji su potrebni koji ja bih to rekla ili nazvala vlastita kreacija radi ispunjenja konačnih mjerila ili onoga što smo se u pregovaračkim stajalištima obvezali ispuniti. Pa je tu među inim financiranje političkih stranaka i sukob interesa, što se tiče poglavlja 23 ću samo nabrajati, ali i niza zakona kojima se osigurava transparentan i profesionalan izbor sudaca, napredovanje u sudačkoj karijeri, a sve to naravno samo radi postizanja konačnog cilja, a to je učinkovito, profesionalno i nepristrano pravosuđe. Dakle, u odnosu evo reći ću samo u domeni pravosuđa, ja tu iščitavam dva zakona koja su izuzetno važna ne samo što ih treba uskladiti sa stečevinom, već i zato što su ona važna u području pravosuđa i za građane RH, to je Zakon o pravnim posljedicama osude u kaznenoj evidenciji i rehabilitaciji i Kazneni zakon koji zahtjeva zaista jedno cjelovito propitivanje, naravno radi usklađenja i standarda i zaštićenih društvenih dobara ujednačeno na području cijelog pravnog prostora EU, ali naravno i radi te uravnotežene zaštite društvenih dobara unutar samih njih, odmjeravanja kazne, kao i propitivanja da li su sva ponašanja obuhvaćena ovim postojećim Kaznenim zakonom naravno u smislu i pogledu tehnologije, razvoju gospodarstva i razvoja društvenih odnosa. A poglavito mi se onda važno čini urediti pravne propise odnosno zakon u pogledu kaznene evidencije, pravnih posljedica osuda i rehabilitacije, jer je izuzetno važno da u određenim segmentima zajednica odnosno društvo ima saznanja o pravomoćnim i izdržavanim osudama radi zaštite drugih dijelova društva, a također je važno naći i u tome jednu ravnotežu u mogućnosti rehabilitacije osuđenika što sadašnjim propisima svakako nije postignuto i nije učinjeno. I na kraju, evo ovdje je gospodin ministar, ja molim kod usklađivanja hrvatskih propisa sa pravnom stečevinom vrlo često imamo problema sa doslovnim provođenjem direktiva pa onda u tekstovima hrvatskih zakona dobivamo sintagme koje nisu u duhu hrvatskoga jezika. Na naše česte upite, poglavito na Odboru za zakonodavstvo dobivamo odgovor da su stručnjaci Europske komisije upravo tražili da određeni izraz bude u prijevodu takav jer ga oni takvima razumiju i onda dobivamo tekstove hrvatskih zakona koji su razumljivi stručnjacima Europske komisije, ali nisu razumljivi hrvatskim građanima jer u duhu hrvatskoga jezika pojedini izrazi dobivaju sasvim različito značenje. Stoga ja molim kada usklađujemo da razmišljamo, štitimo i sve u skladu s našim pregovaračkim stajalištima i sa onim što smo zajednički dogovorili na razini Europske unije, sada još kandidat ali vrlo brzo kao punopravna članica, a onda i u odnosu na tekstove i nomotehnički stil našeg zakonodavstva. Hvala lijepa.
Hvala. Na redu je gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala, poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Izgleda zaista po našoj normativi da se europska priča, hrvatska europska priča bliži kraju, tako bar izgleda što se tiče usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske. Naravno, možda jednom rečenicom da se prisjetimo kako je taj hrvatski put u Europu, sada smo na pragu Europske unije, bio trnovit, popločan mnogim ne ravnim pločama nego mnogim opstrukcijama. Sjećamo se samo splitske rive i kako se onda ćurlikalo u Europi na splitskoj rivi, sjetimo se samo kestenjara. Naravno da svega toga nije bilo da bi Hrvatska već davno bila u Europskoj uniji. A onda kada je pripremljena bila stvar tako su i vladajući odali priznanja koalicijskoj vlasti, otvorili su se pretpristupni pregovori. To je bilo čini mi se 2005. godine u 10. mjesecu kada su čestitke pljuštale sa svih strana, a među prvim čestitarima ondašnjem premijeru Sanaderu čestitao je gle tko, nitko drugi nego tko se sada procesuira u Austriji, drugi čovjek Hypo banke, gospodin Wolfgang Kulterer koji je izvolio izjaviti što su naši mediji prenijeli. Doslovno citiram: "Prvi sam čestitao premijeru Sanaderu otvaranje pretpristupnih pregovora", dakle napominjem to je bilo 2005., "s kojim sam zaključio prvi veliki posao u Hrvatskoj" znači 1995. godine. Dakle, što imamo više zakona koji imaju oznaku P.Z.E. što je zaista ovaj papir sada postao puno tanji, dakle puno zakona smo usvojili, to je više kršenja zakona jer mi ne provodimo ni vlastite zakone za domaću uporabu nažalost, a kamoli ove sa visokim standardima. To je naša velika nevolja i nemojmo smetnuti s uma bez obzira i kada se završe pregovori kako će nas pratiti upravo koliko smo kadri bili živjeti ono što smo i donijeli. Međutim, to je naša hrvatska priča i bojim se da ona ima dva lica i bojim se da ima fige u džepu. Naime, idu izbori i sada kako se dodvoriti Europi, dakle ne samo sa donošenjem zakona nego i sa životom, živeći i prilagođavajući te zakone, dakle koliko oni funkcioniraju u praksi, a s druge strane kako se dodvoriti jer vladajućima je naravno važan svaki glas pa i onih koji misle da i dalje pali balkanska retorika. Dakle, bojim se da će to biti govor jedne vrste, a djelo druge vrste, dakle sa svakim ljubazno, a ni s kim iskreno. Naime, počesto se događalo, ovdje je bilo o tome govora, o ZERP-u i mnogim drugim pričama kako smo se mi tijekom pregovora i kako se inače ponašamo prema vani, a prema unutra. Prema vani počesto smo se ponašali kao ponizni vazali, a prema unutra, prema vlastitim građanima, od tih istih od kojih tražimo svake četiri godine glas, a onda ih ignoriramo, kako se vlast ponašala? Počesto kao bahati vezir. Eto to je ta dvostruka politika, donijet ćemo mi zakone, ali pustimo, glavno je da mi donesemo zakone, a onda ćemo mi po starom. Dakle … [[Govornica se ne razumije.]] obući ćemo europsko ruho, europsko odijelo koje se ovako sjaji, ali nama je draže ono pohabano, nama su draže stare izgažene cipele jer to je udobniji hod. Eto to je ta hrvatska priča, a da ona nažalost takva odista jest svjedoči i pretrpanost Upravnog suda koji govori o predmetima kojima građani traže zaštitu kršenja ljudskih prava, elementarnih prava od strane pojedinih ministarstava. Nažalost ako vidite statistiku, pogledajte statistički pregled rada sudova, osim ovih trgovačkih koji imaju također poplavu sada zbog krize, ali jednako tako i Upravni sud, a o tome govori, a Upravni sud je zaštitnik upravo ljudskih prava, prava građana od sile i od bezakonja vlasti. Prema tome, provedba zakona je nešto što je alarmantno u Hrvatskoj. Ovdje su se duhovi uzbudili pa se vodilo računa ovdje i prebrojavalo pa čekaj samo je jedan čovjek uvrijeđen i diskriminiran, to je malo da bi se uopće netko ovdje usudio govoriti o nekakvoj diskriminaciji i čak onda kada dolazi od visokih dužnosnika. Donijeli smo toliko zakona, to su upravo zakoni bili P.Z.E. ali oni se tako krše jer kažu nije to … [[Govornica se ne razumije.]] pa onda tu i tamo ako je neki slučaj, osim toga i izborna je već godina pa onda o tome baš i ne treba voditi računa. Dakle, to neće našim građanima naštetiti. Toliko o, ja bih rekla o omalovažavanju vlastitih građana kada se jedna retorika usmjerava prema europskim ušima za koje držimo dakle ponizno od strane ove vlasti, da su suptilne dok za naše građane nije to priča, oni žele neku drugu priču. Ja mislim da je to pogrešna politika i to je na kraju krajeva vrlo razvidno. Prema tome, provedba zakona je nešto što je rak-rana Hrvatske i o tome itekako treba voditi računa. Dakle, naši običaji s tim običajima jednostavno treba prestati. Ali to nisu naši običaji koje građani običavaju. To je jednostavno neka poruka koju na ovaj ili onaj način šalje vlast ako ne izravno s najviših razina, onda sigurno takve nekakve lokalne, od strane lokalne politike odnosno određenih dužnosnika sa te razine budu upućeni prema javnosti. Što bi trebalo učiniti dakle već u ovom razdoblju. Mi imamo zakone koje trebamo donijeti. A gdje je ovdje Zakon o bankrotu? Gdje je Zakon o pravilima kojim trebamo zaštititi hrvatskog radnika? To nisu europske priče. Dakle, mi smo itekako zainteresirani kako da pola i kako da se zaštiti strani kapital. Mi ćemo sutra biti zemlja Europske unije. Zar mislite da će Europska unija, da će Njemačka rješavati naše domaće probleme. Mi i sutra kad uđemo u Europsku uniju živjet ćemo dobro ili loše onoliko koliko bude dobra ili loša hrvatska vlast. I o tome itekako treba voditi računa. Zašto neki zakoni to su također naše kolege iz SDP-a govorili. Zašto neki zakon ima oznaku P.Z. a neki nema. Ili u jednom razdoblju ima, a u drugom nema. Sjetimo se novele Kaznenog zakona kako ste zdušno vi vladajući, a ondašnja opozicija bila protiv tog zakona, a sada ćete ga donijeti. I to sa istim onim autorima koje ste tako prononsirali i bifamirali, iako su stručnjaci europskog glasa i bez kojih zaista ne znate napraviti taj zakon, ne znate napraviti suvremene gospodarske inkriminacije da biste zaštitili, jer to je osnovna antikorupcijska mjera. Sve ove druge su pomoćne. Dakle, sve ono što se danas događa, mnoge stvari koje nisu obuhvaćene ili ako su i eventualno obuhvaćene takvim optužnicama pitanje je kako će one doživjeti svoj sudski epilog. A to je zahvaljujući upravo i takvim neadekvatnim gospodarskim inkriminacijama koliko ste se toliko toliko suprotstavljali. Sada više nemate kud i evo meni je drago da će se promjena u tom smislu i dogoditi. Međutim, ostavlja ste pitanje, pitanje o kojem nitko ne govori. Dakle ponavljam, sutra smo zemlja u Europskoj uniji. Kako smo zaštitili hrvatsko radništvo? Čija je to zadaća? Zar to nije također europska priča. I upozoravam da je upravo na jednom skupu Međunarodne organizacije u biti rada koja se odvijala u Švicarskoj bilo govora o tome kako je hrvatski radnik prinuđen tako puno raditi za tako malo novca. A vas to ne briga! Mi smo u nekoliko navrata predlagali upravo to da to uđe u Kazneni zakon nešto što smo i do sada imali. Ali vi smatrate da je to gnjavaža zaštititi onog slabijega. A upravo ulaskom Hrvatske u Europsku uniju, upravo takva jedna potreba za takvom zaštitom kad onda navali u punoj mjeri strani kapital da zaštitimo hrvatskog radnika bar onoliko i u onoj mjeri u kojoj je zaštićen i njemački radnik ili francuski radnik. Možete zamisliti jel' postoji i jedna zemlja u Europskoj uniji u kojoj je moguće da radnik radi, a da za to ne prima plaću? Ne postoji. Jer tamo to jednostavno nije moguće da se dogodi. Taj ne može više poslovati. Čak može ostati i dužan dobavljačima. On će biti na crnoj listi. Ali da ne isplati radnika to je jednostavno za krug zemalja Europske unije nešto što je ne samo protuzakonito, nego duboko nemoralno i na tim stečevinama leži Europska unija. Ja mislim da i kamen jedan i jedno zrnce prije svega pameti bude kod nas, a ne da sada pred ove izbore otvaramo nove tvornice, a to je jedina tvornica kamena temeljaca. Hvala lijepa pažnji.
Hvala lijepa. Proizveli ste pet ispravaka, pa... ... [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] A zašto ih nećete čuti? Ali mi bi vam bili toliko zahvalni da vas možemo gledati kod ispravaka evo da slušate to. Imamo ispravak gospođa Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče, gospodine ministre sa suradnicom. Pa evo to je to, elementarna nepristojnost, bahatost, licemjerstvo. I nije točno ovo što je rekla kolegica zastupnica u svom tonu da nije bilo splitske rive bi Hrvatska bi u Europi. Ne, ja ću vam nešto reći. Oni nisu bili tu, pa kolegica ne zna. 25.6.'91. godine postala je samostalna Hrvatska, glasalo se o njoj. Važno je da to znaju i mladi ljudi SDP-a, tadašnje partije nije bilo u Saboru, oni nisu digli ruku, oni nisu bili za Hrvatsku. Oni nikada nisu tu kada se odlučuje o Hrvatskoj i oni samo što mogu sipaju parole i maglu. Tko je bahat? Pa oni su bahati i licemjerni i ne raspolažu, apsolutno nema argumenata. Ali kad nemaš argumenata onda se ovako ponašaš. Žalosno je da su uzeli u sebe stranke koje jednako tako misle. Ali sad o tome drugi puta. Ono što sam htjela reći za mlade. Nadam se da će mediji to prenesti, da zapamte da Hrvatske ne bi bilo da nije bilo HDZ-a, ove Vlade '91. godine jer s njima nikada ne bi bilo Hrvatske i ne bi mogla ući u Europsku uniju.
Hvala. Gospodin zastupnik Boris Kunst.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Netočno je što je rekla zastupnica da je hrvatska bahati vezir prema građanima. Ne poštuje prava, ne štiti radnike itd. No, bez obzira što ih nema iako SDP-ovci izviru ovdje u sabornicu kao krtice jedan po jedan ja ću ispraviti da je to netočno. Gledajte, upravo dok je ova zastupnica Antičević bila ministrica u vladi koalicionoj tada su se najviše kršila prava radnika u Hrvatskoj. Niti su se poštivali kolektivni ugovori, niti se poštivao Zakon o radu. Radnicima su se smanjivale plaće bez dogovora sa socijalnim partnerima. Znači, bilo je najvećih prosvjeda uopće od kad su održani upravo tada kada je SDP bio vođa na vlasti jer su drastično kršili prava radnika jer su služili tada MMF-u. Bili su sluge MMF-a a od radnika su radili još veće sluge i na njihovu štetu su kršili njihova prava.
Hvala. Ispravak gospodin Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, Huška. Kaže kolegica Antičević mi ignoriramo građane nakon provedenih izbora i donešenih zakona i omalovažavamo vlastite građane. To nije točno kolegice. To možda govorite kad kažete mi za SDP, za članove svoje partije dok ste obnašali vlast na državnoj razini, pa i danas di obnašate vlast na razinama jedinica lokalne i regionalne samouprave. Upravo to se događa. Donosite zakone na tim razinama. Donosili ste zakone bez konzultacija sa građanima i na takav način ste ignorirali građane. Mi danas svaki dan, ja govorim u svoje ime i vjerujem u ime svih članova kluba Hrvatske demokratske zajednice, svaki dan smo sa i među građanima, i među mladima, i među umirovljenicima, i među hrvatskim braniteljima, i među ratnim vojnim invalidima, i svim ostalim skupinama građana, provode se javne rasprave, okrugli stolovi, slušaju se prijedlozi sa terena prije donošenja konkretnih zakona, a to nije bila praksa dok ste vi bili na vlasti u Hrvatskoj.
Hvala. Ispravak, gospodin zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa evo kolege su ispravili već i čitav niz netočnih navoda. Meni je zapeo za uho, naravno da se, netočan navod da se ovdje radi o dodvoravanju Europi. Pa kolegice Antičević, ako smatra 5 stotina zakona donesenih europski, smatra dodvoravanje, onda uistinu to puno govori o njoj. A drugo govori da riječi su jedno a djela drugo. A naši kolege sa lijeve strane pokazuju svoje djelovanje što se igraju skrivača tamo iza ovih stupova. Mislim da je to njihov pristup tom djelovanju i pristupanju Europskoj uniji. Ali inače pokazuju silno puno znanja, silno puno pokazuju znanja. Pa kad toliko znate znanje i informacije, pa što onda niste savjetovali vaše kolege u Zagrebu da djeluju, da rade. Pa stoji na kraju uistinu ona moja teza da riječi bez djela su kao zdjela bez jela. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak, gospođa Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegica Antičević je rekla, citiram: "Vlada omalovažava vlastite građane." To naprosto nije točno. I kolege su to rekle. Kolege iz Socijaldemokratske partije danas svojim ponašanjem, skrivanjem i čučanjem iza stupova ove sabornice omalovažavaju ovaj Visoki dom, a time i građane i građanke koji su ih birali, pa se ja nadam da neće tu grešku ponoviti i opet. Kolegica nas optužuje, također netočno, za neke, nas iz vlasti za neke stare navike, a upravo današnjim ponašanjem socijaldemokrati pokazuju da ne odustaju od svojih starih navika, nije ih bilo '91. u ovoj sabornici, izlazili su kad se glasalo o samostalnosti Hrvatske, danas opstruiraju dopunu dnevnog reda jednom točkom koja nam je važna za zatvaranje poglavlja 23., i na taj način pokazuju koliko im je stalo da Hrvatska uđe u Europsku uniju. Međutim s njima ili bez njih Hrvatska, na čelu sa ovom hrvatskom Vladom će završiti pristupne pregovore, pretpristupne pregovore i potpisati Sporazum o ulasku u Europsku uniju. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Nadam se da ono što bi mi rekli u Dalmaciji da se nije nitko sticao danas ili šticao. Nadam se. Imamo još pojedinačnu raspravu, gospođa Dubravka Šuica. Izvolite.
Pa evo gospodine predsjedniče, gospodine ministre. Željela sam se kratko uključiti u ovu raspravu, i podržati naravno prijedlog ovog zakonskog teksta koji je ispred nas. Jutros je bilo puno baš govora s ove lijeve strane govornice o tome kako Europa nisu ovi zakoni, nego kako je Europa ponašanje. Pa evo ako je ponašanje Socijaldemokratske partije jutros ovo koje nam sada demonstriraju praznim klupama, onda sad shvaćam kako oni poimaju tu Europu. Zaista im se ovo ne može prešutjeti. Puna su usta bila saveza za Europu jutros i njihovom kolegi Mondekaru, a na kraju djeluju iz zasjede, stvarno iza tih stupova, i mislim da je njihov odnos, da su sve ovim jutros rekli. Što se tiče, bilo je govora jutros o standardima, poštivanja prava manjina, ljudskih prava, itd. Sve su suprotno od toga što su jutros govorili sada ovim činom demonstrirali. Mislim da je to apsolutno nedopustivo, ali u parlamentarnom životu je očito sve moguće. Govorili smo o jačanju uloge Sabora, koja je proizašla iz Lisabonskog sporazuma, pa evo i ovo je momenat da upravo uloge nacionalnih parlamenata postaju važne i nije to samo tako puko preuzimanje zakona iz Europske unije, nego postoji neka prava koje imaju parlamenti, koje možemo nakon 8 tjedana, nakon što nam Europa uputi zakon, raspraviti i vidjeti što ćemo s njime. U svakom slučaju može se ovdje govoriti što hoće, ali činjenica da je više od 500 zakona usvojeno u zadnjih 4, 5 godina, činjenica da je puno podzakonskih akata doneseno, isto tako da donošenjem ovih zakona nije završila sva procedura, to je kontinuirani proces i mi ćemo morati usklađivati postojeće zakone, što je normalno, ali već samom činjenicom da u ovom ovdje dokumentu imamo 40-ak zakona koje smo dužni u 2011. godini usvojiti, iskazujemo svoju spremnost za postati prava članica Europske unije. Ja se nadam i vjerujem da ćemo do kraja lipnja ove godine završiti pregovore i potpisati ja se nadam ugovor. Nešto što mi je jutros ovdje, sam željela skrenuti pozornost, to je ova kohezijska politika o kojoj je puno bilo riječi, a zapravo kaže jutros iz redova SDP-a Europa štiti svoje interese, Europu neće biti briga ako mi ne potrošimo ta sredstva itd. Pa upravo se zato zove kohezijska politika kako bi se ravnopravni razvoj događao u svim zemljama članicama Europske unije, i upravo je Europi i Bruxellesu stalo da sve članice Europske unije budu dobro, dovoljno razvijene. To je i razlog zašto ovakva sredstva stavljaju na raspolaganje. I nije točno da nismo kadrovski ekipirani, i nije točno da, pogotovo što postoji odredba Vlade da ovdje, u ovom segmentu nema zabrane zapošljavanja. Znači nema zabrane zapošljavanja u segmentu kad se radi o kadrovima koji su potrebni za pripremu europskih fondova. Znači potpuno je krivo da oni neće biti žalosni što mi nećemo iskoristiti novac itd., mislim da je interes Europe i europske politike da sve zemlje budu jednako, podjednako razvijene. U svakom slučaju želim podržati ovaj plan kao sastavni dio plana Vlade Republike Hrvatske, i želim vjerovati da ćemo i ova dva zakona za zatvaranje poglavlja 23., a to je ovaj zakon zbog kojega danas ne možemo ga staviti na dnevni red, i drugi Zakon o financiranju političkih stranaka i promidžbe, da ćemo ih uspjeti raspraviti i usvojiti, i da ćemo na taj način poglavlje 23. zatvoriti. Činjenica je da je Republika Hrvatska sve obveze ispunila, i da ćemo sve druge obveze koje proizlaze iz usklađivanja to također ispuniti. Evo da ne bi previše duljila, da stignemo do 13 i 30 zahvaljujem i podržavam.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospodin Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Pa evo htio bih kolegici reći da je točno da su SDP-u usta puna Europe, i europskih zakona, ali do onog trenutka dok se ti isti zakoni ne počnu primjenjivati upravo njihovim članovima. E onda ništa ne valja. Posebno evo zakon o kojem, koji smo trebali danas uvrstiti u dnevni red, dakle sukob interesa, Zakon o sprečavanju sukoba interesa, koji očito žele odgoditi na bilo koji način, možda i zato jer govorimo malo o računima, ne javno ali ima pravo, povjerenstvo ima pravo tražiti uvid u račune, pa ih možda to muči, poziv na ostavku i slične stvari, dakle sve ono što oni inače ne žele prihvatiti, ali to su onda mogli reći u raspravi. Mi smo protiv toga, a ne izbjegavati da se uopće zakon uvrsti. Pa mislim da je najvažnije od svega da zapravo žele da se probiju rokovi, drugim riječima da ne uđe u roku ovaj zakon, da ga ne možemo poslati zajedno. Konačno rok ističe i nitko nije očekivao da će na ovaj način oni to napraviti, ali onda treba jasno, javno reći tko za što odgovara. Prema tome, nijedan zakon nisu ni prije, a posebno usta su im puna korupcije, osim kada treba kada je riječ o njihovim članovima koji su do guše u korupciji, a zapravo štite ih, brane ih na sve moguće načine, a napadaju i grizu sve oko sebe. Međutim, prije ili poslije istina dođe na vidjelo.
Odgovor gospođa Dubravka Šuica. Izvolite.
... engleska poslovica koja kaže "In every cloud there is something silver" u svakom oblaku ima nešto srebrnoga. Nije svako zlo, za zlo. Možda nije loše što dana nije bilo kvoruma. Mi smo dužni kvorum osigurati, osigurati ćemo ga tijekom dana i sutra. Ali na ovaj način se otkrilo to što SDP-a smjera. Na ovaj način pokazali su da opstruiraju da upravo ono što je govorila gospođa Antičević da se jedno govori, a drugo misli, da to upravo vrijedi za njih. I da nije bilo ovog slučaja mi bismo njih gledali u klupama i mislili bi kako su oni proeuropski orijentirani, a zapravo na ovaj način su pokazali baš na ovom ključnom zakonu gdje se radi o sprečavanju sukoba interesa gdje ne žele podržati ovaj hvale vrijedan zakonski iskorak, reći ću.
Hvala. I zaključno 5 minuta u ime kluba HDSSB-a gospodin zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Evo zaključno, dozvolite mi da na samom početku prije svega vjerujem u ime svih nas čestitati Ivici Kosteliću na osvojenoj brončanoj medalji u superveleslalomu na Svjetskom prvenstvu. Više puta smo čuli kakva je situacija sa korištenjem raspoloživih sredstava pretpristupne pomoći, a posebno onih za poljoprivredu. Razumljivo je da je građane Slavonije i Baranje od posebnog interesa analiza iskoristivosti ovih sredstva ovih fondova, posebno fonda SAPARD i IPARD. To stoga što na području naših 5 Slavonsko-baranjskih županija nalazi se gotovo 56% ukupnih oranica u RH. Nažalost, sve politike Vlade RH do sada bile su bez jasne strategije, ali koncepcije razvoja poljoprivredne i prehrambene industrije. Na taj su način napravljene velike nepravde prema Slavoniji i Baranji i učinile su je gospodarski najsiromašnijom regijom. Najbolji pokazatelj odnosa središnje državne vlasti prema poljoprivredi, selu i prehrambenoj industriji jest činjenica od 15 milijardi kuna uvezenih poljoprivrednih proizvoda u 2009. godini. Stoga su naša očekivanja od fondova EU opravdano visoka. Nepravovremena osposobljenost provedbenih struktura na nacionalnoj razini, nedovoljna informiranost i edukacija krajnjih korisnika, te izrazito rigorozni kriterij za izradu projekata posebice na prvim natječajima, nepovoljno su utjecali na iskorištenost SAPARD programa, a tome pridodajemo veliko nepovjerenje i nespremnost korisnika da pokrenu projekte prilagodbe europskim standardima. Vezano uz već spomenutu iskoristivost SAPARD fonda evo gospodine ministre dozvolite samo da kažem da i podatak koji ste vi iznijeli nasuprot podataka koje iznosi Ministarstvo poljoprivrede, nešto što podsjeća na jedan neurološki poremećaj koji se zove diskinezija, a to je poremećaj neusklađenosti najjednostavnije rečeno pokreta lijeve ili desne strane ili nevoljnih pokreta. Tako i u našoj Vladi izgleda da se ne zna što radi lijeva, a što desna. Ministarstvo poljoprivrede ide sa jednim podacima, a vi idete sa drugim podacima. U svakom slučaju u Vladi se nadaju da će situacija biti bolja sa SAPARD-ovim nasljednikom odnosno sa IPARD-om. On doduše Hrvatskoj donosi na raspolaganje više od milijardu kuna, no pojavljuje se u vrlo nezgodnom trenutku, u vrijeme recesije, deficita državnog proračuna, neisplata poticaja, nedostatka novca i potpora. To je vidljivo već iz prvog natječaja kad je zabilježen izrazito mali odaziv, prijavljeno je svega 37 projekata ukupne vrijednosti oko 153 milijuna kuna. Kad je riječ o IPARD-u, od samog početka vlada mišljenje da on i nije baš za hrvatskog seljaka jer je većina prezadužena, već više za europskog. Osim toga za predfinanciranje, koje je potrebno za IPARD, naši seljaci se nalaze u nepovoljnom položaju u odnosu na seljake u Europskoj uniji, budući da su kamate na kredite u Hrvatskoj znatno više nego u Europskoj uniji. Većina zemalja Europske unije pitanje sufinanciranja i predfinanciranja uspostavila je, riješila je uspostavom fondova na nacionalnoj razini, što u Hrvatskoj još uvijek nije učinjeno. Također jedan od osnovnih preduvjeta prijave infrastrukturnih projekata na fondove Europske unije i posjedovanje sve potrebne dokumentacije, na žalost većina jedinica lokalne samouprave nema financijskih kapaciteta da iste ishodi, kao što nisu ni u mogućnosti angažirati čuli smo već iznimno skupe konzultante. Zbog svega toga Klub zastupnika HDSSB-a, razmatrajući situaciju s nadolazećim pristupanjem, želi objasniti hrvatskoj javnosti da je nama potpuno neprihvatljivo držanje u tajnosti svih činjenica u svezi s do sada zatvorenim poglavljima, a očigledna je i nedovoljna pripremljenost Republike Hrvatske za ulazak u Europsku uniju. Ova nepripremljenost i organiziranost imat će za posljedicu veću godišnju članarinu nego što ćemo povući sredstava iz raspoloživih fondova. I na kraju, Klub zastupnika HDSSB-a ponovo traži, a to smo već jedanput istaknuli, trenutačno skidanje oznake državne tajne s dokumenata do sada ispregovaranih i zatvorenih poglavlja, odmah treba upoznati cjelokupnu hrvatsku javnost o sadržaju tih dokumenata, kao i o pregovaračkim stajalištima Vlade Republike Hrvatske, kao i zatražiti jamstvo da je dosadašnja priprema i pregovarački postupak osigurao Hrvatskoj sve preduvjete za nesmetani razvitak i zaštitu svih slojeva hrvatskog društva, pa tako i onih koji žive od poljoprivrede. Jednako tako ne može se ne reći i ono što je spomenuto danas, zahtijevamo od Vlade i precizan odgovor što se to od strane Europske unije od Hrvatske traži kad se govori o intenziviranju procesa ratnih zločina. Ako to znači, a bojimo se da znači daljnji progon branitelja, onda mislim da se svi varaju ako misle da će to proći bez posljedica, jer hrvatski branitelji nisu stvorili hrvatsku državu da bi ih progonili njihovi … [[Ne razumije se.]] , a još manje da bi u svojoj državi živjeli kao u getou. Stoga, nismo eurofobi, ali ne mislimo da je ponovno i u Europsku uniju pametno srljati kao nekada poput guske u magli. Unatoč svim ovim primjedbama, zahtjev, i ovih naših zahtjeva, to nije prepreka našoj potvrdi ovom Prijedlogu plana. Stoga će Klub HDSSB-a ovaj plan ipak podržati ali molimo da se ove opservacije uzmu u obzir.
Hvala. Imamo dvije ispravke. To je gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Prvi.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod kako su informacije ovdje koje iznio ovdje gospodin ministar neusklađene sa onima iz Ministarstva vanjskih poslova jer gospodin ministar je iznio službene i konkretne informacije, a ne znam s kojim vi informacijama raspolažete. Također poštovani kolega uz ovu čestitku s kojom ste započeli svoje izlaganje, ja sam očekivao da će uslijediti jedna vaša isprika gospodinu potpredsjedniku Sabora. Na žalost ona je izostala, a pošto je ona izostala a pošto smo mi liječnici u Saboru, obvezuje nas i etika i liječnički poziv da se odgovorno ponašamo i u ovom Saboru jer mi ne prestajemo ovdje biti liječnici, mislim da ono što ste učinili jutros da zaslužuje da se etičko povjerenstvo Hrvatske liječničke komore o tome oglasi i zapravo zauzme svoj stav jer je ono bilo nedopuštena zlouporaba liječničkog položaja i ovlasti u Hrvatskom saboru.
Ispravak gospodin Stjepan Milinković.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Burić je rekao više netočnih navoda, meni je zapeo za uho ovaj da sve politike Vlade Republike Hrvatske su bez jasne strategije glede razvoja poljoprivrede. Apsolutno netočno. U prilog toga govore operativni programi u vinogradarstvu, maslinarstvu da ne govorim u svim tim područjima. I govori da treba edukaciju. Ja kolega Burić držim da vama treba edukaciju da znate da ne smijete kršiti zakone Republike Hrvatske u ovom Visokom domu. Vi kršite i Zakon o zdravstvenoj zaštiti i liječnički kodeks mašući tu sa nekim tobože uputnicama. Vi ne znate kolega da je to apsolutno kršenje zakona, jer ovo nije niti mjesto, a vi niste ovlašten da dajete bilo kakve dijagnoze. Dakle, vi ste taj koji ne znate što činite, ne znate što čini lijeva, što čini desna. Zato je ona moja preporuka koju sam rekao neću ja vama davati uputnice nego reći možda je dobro uzeti neko osiguranje. Hvala lijepa.
Imamo povredu Poslovnika, gospodin Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, povreda Poslovnika, članak 209. Ovo o čemu pričate vi uvaženi kolega apsolutno nema veze s onim o čemu sam ja govorio, a vi meni ne morate davati nikakve preporuke. Ja u Hrvatski sabor nisam došao da bih šutio, to sam vam već rekao, nisam član Kluba zastupnika HDZ-a i morat ćete slušati ono što vam se ne sviđa i što ne želite čuti. Morat ćete htjeli vi to ili ne.
Gospodin Stjepan Milinković, povreda Poslovnika.
Kolega Burić je povrijedio članak 214. dakle ne spori vama kolega nitko pravo da govorite, ali pravo da vrijeđate u ovom Visokom domu i da kršite Zakone ove države to apsolutno nemate pravo i iz toga razloga apsolutno ste zaslužili opomenu i sve ostale druge po Poslovniku predviđene mjere.
Nemojte uzimati riječ koju niste dobili jer je to protiv Poslovnika, nitko ne može govoriti ako nije dobio riječ od predsjedatelja, pa ma tko on bio. Zaključimo ovo na taj način da ćemo dati riječ potpredsjedniku Vlade, ministru vanjskih poslova gospodinu Gordanu Jandrokoviću.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja bih samo na kraju htio zahvaliti svima koji su sudjelovali u raspravi, bilo je ustvari više razgovora o svemu drugome a najmanje o onome o čemu je bila tema a to je usklađivanje zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije u 2011. godini. I mislim da kao zaključak ipak trebamo naglasiti da je Hrvatska završila sve ono što je potrebno kada su u pitanju pregovori, da smo svoje zakonodavstvo uskladili sa zakonodavstvom Europske unije, a ovo što ćemo činiti u 2011. godini ustvari samo potvrđuje da je praktički Hrvatska već punopravna članica Europske unije, a sav ovaj posao koji moramo završiti jest pred nama. Međutim, on će nas samo dodatno osnažiti u našoj poziciji i budućem članstvu u Europskoj uniji. Htio bih se samo na kraju još osvrnuti moramo ipak i smatram to moralnom obavezom, u ime Vlade Republike Hrvatske učiniti manipuliranje Hrvatskim braniteljima i pitanjem procesuiranja ratnih zločina koje smo čuli i od SDP-a a sada i od HDSSB-a smatram zaista neprimjerenim i nedostojnim i ovog Hrvatskog sabora i u ime Vlade još ću jednom ponoviti u ime Hrvatske demokratske zajednice za nas su Hrvatski branitelji svetinja, oni su to bili, oni to jesu i biti će kada Hrvatska uđe u Europsku uniju.
Hvala. Zaključujem raspravu o ovoj točki dnevnog reda i najavljujem stanku do 15 sati kada ćemo započeti s točkom dnevnog reda Statut Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Evo, prijatno, u slast. Prelazimo na glasovanje o raspravljenim i zaključenim točkama dnevnog reda. Prvo prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije za 2011. godinu. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Saborskih radnih tijela dajem na glasovanje Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2011. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj Prijedlog plana usklađivanja prihvaćen je većinom glasova, 106 glasova za, 1 suzdržan i ništa protiv.
Počnimo sa popodnevnim zasjedanjem Sabora. Druga točka kao što je najavljeno - Statut Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja Predlagatelj Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja dostavila je na potvrdu svoj Statut na temelju članka 26. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Prijedlog akta primili ste poštom. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena Olgica Spevec, predsjednica Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Dakle, pred vama se nalazi Statut agencije koji, kao što je potpredsjednik rekao, Hrvatski sabor treba potvrditi u skladu sa Zakonom o zaštiti tržišnog natjecanja. S obzirom na činjenicu da je prošle godine stupio na snagu novi Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja koji je agenciji dao i nove ovlasti, prije svega izricanje upravno-kaznenih mjera, učvrstio njene ovlasti vezano za nenajavljene pretrage stanova, poslovnih prostora, stanova i drugih prostorija i još niz drugih zadaća, agencija se mora preustrojiti. Dakle, ovaj Statut je nužan preduvjet za donošenje niza pravilnika agencije kako bi ona se mogla reorganizirati i kako bi mogla zapravo ispuniti zadaće koje su joj dane kako Zakonom o zaštiti tržišnog natjecanja tako i Zakonom o državnim potporama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospođo predsjednice Vijeća sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Dakle, pred nama se nalazi Statut Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja kojeg je Vijeće za zaštitu tržišnog natjecanja kao najviše tijelo upravljanja agencijom usvojilo na svojoj sjednici održanoj 16. prosinca 2010. godine. Dozvolite mi na početku ove rasprave, naravno vezane uz Statut Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja čije će potvrđivanje od strane Hrvatskog sabora Klub zastupnika HDZ-a u potpunosti podržati, ipak kažem nekoliko rečenica o samoj Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja i o njenom značaju te nešto općenito o pojmu slobode tržišnog natjecanja. Naime, Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja osnovana je temeljem odluke Hrvatskog sabora od 20. rujna 1995. godine, a početkom 1997. godine praktično je i započela sa radom. Sukladno članku 1. važećeg statuta, ali i novoga Statuta za kojeg vjerujemo da će ga ovaj Visoki dom prihvatiti agencija predstavlja pravnu osobu s javnim ovlastima koja samostalno i potpuno neovisno obavlja poslove u okviru djelokruga i nadležnosti koje su određene Zakonom o zaštiti tržišnog natjecanja te Zakonom o državnim potporama. Negdje u uvodnom dijelu već sam spomenuo kako agencijom upravlja Vijeće za zaštitu tržišnog natjecanja od 5 članova koje imenuje i razrješava dužnosti Hrvatski sabor, a na prijedlog Vlade RH. Ono što je još bitno reći jeste činjenica da se članovi vijeća imenuju na razdoblje od 5 godina i da mogu biti ponovno imenovani te da svoju dužnost obavljaju profesionalno, što znači da su praktički zaposlenici agencije, odnosno u radnom odnosu su sa agencijom. Naravno, vijeće ima i svoga predsjednika koji zastupa i predstavlja agenciju te rukovodi njezinim poslovanjem, a ujedno je odgovoran za stručan i zakonit rad agencije. Konkretno predsjednik, odnosno predsjednica Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja gospođa Olgica Spevec koja se danas ovdje nalazi s nama, koja prema mišljenju nas iz Kluba zastupnika HDZ-a, ali i uvjeren sam i velike većine zastupnika u Hrvatskom saboru svoj posao obnaša iznimno savjesno, odgovorno i stručno. Mislim da se možemo svi skupa složiti da ovu konstataciju i ovu ocjenu možemo dati za rad agencije u cjelini. Kada je riječ o slobodi tržišnog natjecanja treba reći kako je ona od presudne važnosti za napredak svih država pa tako i RH koja svoja gospodarstva i njihov razvitak temelje na načelu slobodnog tržišnog natjecanja, a ne na državnom intervencionizmu koji u pravilu dovodi određene poduzetnike ili sektore u povlašteniji položaj u odnosu na druge te na taj način derogira zakone tržišta i tržišnu ravnopravnost. Sloboda tržišnog natjecanja ujedno predstavlja pokretačku snagu tržišnog gospodarstva s obzirom na činjenicu da motivira poduzetnike na inovativnost, odnosno na razvoj novih proizvoda i usluga, na primjenu novih tehnologija i tehnoloških procesa,a sve to u cilju iznalaženja konkurentnih proizvoda i usluga koji će svojom cijenom i drugim svojim obilježjima moći zadovoljiti potrebe što je moguće većeg broja potrošača. Dakle, smisao i cilj zaštite tržišnog natjecanja je u osiguranju i očuvanju jednakih mogućnosti i pristupa i opstanka na tržištu za sve poduzetnike, a u praksi slobodno tržište natjecanja pogoduje svima. Dakle, i potrošačima i poduzetnicima i gospodarstvu u cjelini. Konačno središnje mjesto u ovome području djelovanja dakako zauzima agencija koja svoje temeljne zadaće ostvaruje s jedne strane sprečavanjem sklapanja zabranjenih sporazuma i zlouporabe vladajućeg položaja poduzetnika na tržištu te kontrolom i ocjenom dopuštenosti njihove koncentracije, a s druge strane obavljanjem poslova ocjene dopuštenosti te nadzora provedbe i povrata državnih potpora. I to će biti tema današnje sjednice Sabora. Novi Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja kojeg je ovaj Visoki dom usvojio još 2009. godine stupio je na snagu 1. listopada prošle godine. Dakle, prije nešto više od 4 mjeseca. Smatramo potrebnim podsjetiti kako smo njime usvojili niz rješenja iz pravne stečevine EU te značajno osnažili ulogu agencije s obzirom na nove ovlasti koje će ubuduće agencija imati osobito one koje se odnose na nadležnost izricanja kazni za prekršitelje zakona i općenito slobode tržišnog natjecanja. Pored toga, zakon je obvezao agenciju da najkasnije u roku od 6 mjeseci od dana njegova stupanja na snagu uskladi svoj statut i druge opće akte s novim odredbama zakona. Kao što sam uvodno već rekao Vijeće za zaštitu tržišnog natjecanja je izradilo i usvojilo novi Statut koji da bi ubuduće mogao stupiti na snagu zahtjeva prethodnu potvrdu od strane Hrvatskog sabora što je u skladu sa odredbom članka 26. stavka 5. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Upravo iz toga razloga danas i raspravljamo o predmetnom Statutu. Dakle, Statuom Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja koji se nalazi pred nama uređuju se pitanja vezana uz djelatnost agencije i njezine ovlasti. U okviru kojih su detaljno propisani upravni i stručni poslovi koje obavlja agencija i koji su sadržajno usklađeni s odredbama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja te Zakona o državnim potporama. Isto tako Statut propisuje obvezu izvješćivanja, te detaljno navodi što ta Izvješća moraju sadržavati. Također je detaljno uređeno upravljanje agencijom, odnosno podjela poslova unutar Agencije pri čemu je jasno odvojen postupak pripreme odluka od postupka njihova donošenja. Dakle, pripremu vrši stručna služba, a odluke donosi Vijeće. Utvrđene su ovlasti predsjednika Vijeća kako po pitanju rukovođenja stručnom službom tako po pitanju njegovih prava pri donošenju odluka iz nadležnosti Agencija koja se u biti ne razlikuju od prava ostalih članova Vijeća, i konačno propisan je djelokrug rada vijeća. Ujedno u ovom dijelu Statuta, dijelu kojem se uređuje upravljanje Agencijom preuzete su odredbe zakona koje se odnose na uvjete za imenovanje predsjednika i članove Vijeća, za koje je važno napomenuti da su oni znatno postroženi. Zatim na trajanje njihova mandata, sukob interesa te na razrješenje i prestanak mandata kao i na prava koja iz toga proizlaze. Nadalje, Statut uređuje način financiranja Agencije, obvezu donošenja godišnjeg financijskog plana, opće akte koje Agencija mora imati, te sukladno zakonu o zaštiti od tržišnog natjecanja uređuje prava i odnose iz radnog odnosa, sukob interesa radnika kao i obvezu čuvanja poslovne tajne koja traje pet godina nakon prestanka rada u Agenciji. Konačno propisana je obveza agencije da u roku od 90 dana od dana stupanja na snagu predmetnog Statuta sve svoje akte uskladi sa njegovim odredbama. Na kraju uz konstataciju kako će Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati potvrđivanje Statuta agencije za zaštitu od tržišnog natjecanja, izražavamo uvjerenje da će predsjednica Agencije, članovi Vijeća kao i svi djelatnici agencije znati na primjeren način iskoristiti mogućnosti koje smo im omogućili donošenjem novog Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja i u tom kontekstu predsjednice vama i svim djelatnicima Agencije Klub Hrvatske demokratske zajednice želi puno uspjeha. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je Klub HNS HSU-a uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažena gospođo Spevec. Naravno Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika će poštivati obvezu koju nam je zastupnicima dao Hrvatski sabor i nakon što smo usvojili Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja koji je stupio na snagu 1. listopada prošle godine, da u roku od šest mjeseci usvojimo Statut Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja i taj posao je pred nama i naravno da ćemo mi glasati za ovaj statut. Međutim, u dobroj namjeri želimo par stvari reći jer nam se neke stvari čine nelogične. Naime, dobro sam pogledao Zakon i dobro sam pogledao Statut Agencije i moram reći da se u 11 točaka točno prepisuje Zakon u statutu. Možda nije doslovno, možda okrenut redoslijed riječi ali stvari koje su već definirane zakonom prepisuju se u Statut, što mislim da je nepotrebno, da je nepotreban gubitak energije, papira, pisanja i svega toga skupa. Mislim da ako nešto piše u Zakonu, eksplicite, da ako ništa ne želimo mijenjati u Statutu u tom članku, da ga ne treba ni prepisivati. Osim ako u Hrvatskoj pravnoj praksi imamo nomotehničku formu koja bi se mogla zvati "dvaput je dvaput". Mislim da je to nepotreban utrošak energije, vremena, papira i svega ostaloga. Ono za konstatirati je da je trećina članaka prepisana iz Zakona i ono što nam je probudilo mali crv sumnje je članak 10. u kojem je u trećoj varijanti Statuta upale su članku 5. i 6. u kojima se kaže da pri obavljanju poslova iz stavka 4. ovog članka Agencija ima javne ovlasti i surađuje s tijelima koja u republici Hrvatskoj nadziru financijsko poslovanje vezano uz državne potpore. I 6. nadležno Ministarstvo i ovlaštene pravne osobe dužne su surađivati s Agencijom pri izradi godišnjeg izvješća iz stavka 4. ovog članka u dijelu koji se odnosi na državne potpore u poljoprivredi i ribarstvu. Zanima me zašto se ovo mora podcrtati kada je već u članku 1. Statuta a i u članku Zakona rečeno da je Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja pravna osoba sa javnim ovlastima koja samostalno i neovisno obavlja poslove u okviru djelokruga i nadležnosti određenim Zakonom o zaštiti od tržišnog natjecanja i Zakonom o državnim potporama. Zašto treba podcrtavati da državna tijela dakle, nadležna ministarstva moraju, već se to podrazumijeva, ako je to Agencija osnovana za te poslove, ima definiran taj djelokrug rada ne treba ponovno isticati da ministarstva moraju surađivati sa Agencijom, to je njezin temeljni posao. Mislim da se radi o moguće pretjeranom normiranju. I ono što sam imao primjedbu dijelom iz moje struke, odnosi se na članak 29. i 30. gdje kaže u članku 29. "Agencija vodi poslovne knjige u skladu sa propisima o računovodstvu", pa neće valjda protivno propisima o računovodstvu. I članak 30. u Agenciji se mora osigurati, pa naravno kada je Zakon o zaštiti na radu rekao da svi pravni subjekti koji zapošljavaju ljude moraju urediti zaštitu na radu, i ja mislim da se moglo izbjeći ovaj članak 29. i članak 30. I u ovim pravilnicima u članku 31. napisati da će donijeti Agencija Pravilnik o zaštiti na radu i Pravilnik o vođenju poslovnih knjiga i stvar je puno jednostavnija. Dakle, ovo sam rekao isključivo u dobroj namjeri jer je ovaj Statut mogao sadržajno sve urediti sa najviše 20-tak članaka, i da je sve u redu da ne prepisujemo Zakon, jer znate kada prepisujete uvijek se može dogoditi omaška. Može biti da u članku Zakona piše mora a u Statutu Agencije može, prema tome, zaista u dobroj namjeri sam ovo rekao. Naravno još jednom da ponovim da će Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika ovaj Statut kakav je da je podržati, jer na kraju krajeva to je naša obveza kao zastupnika Hrvatskoga sabora prema Zakonu o zaštiti tržišnog natjecanja. Imam jednu želju koja vjerojatno koju nećete ispuniti, a to bi bilo da se na ovaj način političko tržište regulira i da se na političkom tržištu uvedu regule i da se zaštiti pravo tržišno natjecanje, a ne da za jedne političke stranke ima revizije, za neke nema. Ne da neki rade uredno svake 4 godine svoje izborne skupštine, a neki od osnivanja 20 godina se nisu nikada sastali. Vjerojatno moja želja će ostati samo želja, ali nije na odmet reći je. Hvala lijepa.
Hvala na izrazu želje. Na redu je uvaženi zastupnik, u ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, predstavnice Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Na početku da kažem da će Klub zastupnika SDP-a podržati Statut Agencije jer je Statut proizašao iz dobro napisanog Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja koji je većim dijelom preuzet iz nekih europskih praksi i mislimo da je dobar i da ga treba primjenjivati u punom opsegu kako bi u Hrvatskoj imali … [[Govornik se ne razumije.]] i poštene tržišne odnose. Ono što naravno kada raspravljamo o ovom aktu moramo napomenuti je da želimo da se ono što više u praksi primjenjuje i da Agencija koristi svoju poziciju, statut, zakon da sprečava nedozvoljena ponašanja na tržištu. Nažalost, to se baš ne dešava u prevelikom broju slučajeva, ali nadamo se da će se praksa promijeniti. Navest ću nekoliko primjera i ono što svi znamo, da tržišni udio i prisutnost nekoga na određenom tržištu nije samo po sebi nezakonito, ali je nezakonito ako to netko koristi kako bi sebi ili određenim poduzetnicima pribavio korist, a na štetu nekog drugog i kako ako netko ima pretežiti utjecaj na tržištu, monopol ili utjecaj više od 40% kako bi se te poduzetnike kontroliralo da se vidi da li su svi ravnopravni u toj utakmici i da li imaju pravo i osiguranu fer tržišnu utakmicu. Reći ću nekoliko primjera koji su po meni nažalost se baš ističu negativno. Jedan je sigurno i da je Agencija se s time bavila proteklih mjeseci, radi se o tržištu plina gdje naša industrija nakon što je mađarska MOL stekla pretežito vlasništvo u INA-i cijena plina je skočila i naša industrija plaća cijenu plina puno skuplje nego što se to recimo plaća u Mađarskoj. S druge strane, u Hrvatskoj se 2/3 plina proizvede u Hrvatskoj, a mi smo dali koncesiju kompaniji koja prodaje hrvatskoj industriji plin da to radi narednih 10-tak i više godina. Mađarska strana, u Mađarskoj se plin uvozi u 80% količine i logično se postavlja pitanje da li je tu tržišna utakmica poštena i da li naša industrija dobiva fer cijene ili netko ima povlaštenu cijenu, primjerice ukoliko se radi o tvrtki iz susjedne zemlje. Znači, te stvari bi Agencija trebala i vidim da je krenula u tom smjeru i to pozdravljamo, pogotovo što je krenula nakon spoznaja koje je imala, bez posebne prijave nego na osnovu informacije koje je imala, a to joj zakon i omogućuje. Agencija ima dosta veliki modus operandi, može djelovati na osnovu informacija, na osnovu prijava pojedinaca, fizičkih i pravnih osoba, udruženja itd., ali i na osnovu informacija koje se pojavljuju u javnosti i koje su ako su od osobitog značaja bi trebala provjeriti. U ovom slučaju vidim da se provjera vrši i nadamo se da ćemo dobiti informaciju da li je tu došlo do kakvih zlouporaba na tržištu, odnosno da li bi postojala mogućnost da hrvatska industrija ima povoljniju situaciju nego što ima. E sada, u nekim drugim slučajevima nažalost to se ne radi. Iako postoji povezanost određenih tvrtki, primjerice iz prehrambene industrije i trgovine, tu kontrole ne postoje nikakve. Pa ja sad pitam i koristim priliku da upozorim da li je nepravedni trgovinski uvjet i trgovački uvjet kada vi u jednom trgovačkom lancu morate platiti policu da bi prodavali svoju robu, a druga tvrtka to ne mora platiti. Da li kada nekome ne plaćate određeni period vremena, a drugome plaćate, a opet kažem imate presudan utjecaj u pojedinom području, da li je to zlouporaba položaja kojeg imate na tržištu. I neću se umoriti od tih pitanja dok mi to netko ne provjeri i ne odgovori. Da li je zlouporaba položaja na tržištu kada možda sugerirate kompaniji koja se kod vas prodaje da mora raditi sa ovim drugim ili trećom kompanijom koja je isto u vašem vlasništvu. Te stvari su dosta često u javnosti općepoznate činjenice. Nisam vidio niti jednu provjeru takvih informacija u radu Agencije, a uvjeren sam da su i oni upoznati sa time. Naravno da Agencija može iskontrolirati i na temelju svojih spoznaja ima jako velike ovlasti. Kada pročitate zakon i statut vidite da je u mogućnosti prikupljati sve moguće informacije o poslovanju pojedine tvrtke. Naravno da to ne treba koristiti kao neki alat kojem bi se pritiskale određene tvrtke, ali kad postoje osnovane sumnje da postoji jedan krug gdje netko, koji ima veliki utjecaj na tržištu koristi tu svoju poziciju e onda ste to dužni provjeriti. Pa hvala Bogu ako nije istina i isto izvijestiti hrvatsku javnost. Ako i nije istina isto izvijestiti hrvatsku javnost, bez obzira da li vam to bilo lakše ili teže učiniti. Kada se radi o prehrambenoj industriji, o maloprodaji, to morate raditi na periodičnoj razini. Da ne bi imali informacije koje imamo da se nekoga iz nekih maloprodajnih lanaca miče zbog toga što se prodao strancu ili zbog toga što ima svoj vlastiti maloprodajni lanac u vlasništvu pa onda ne može se prodavati kod mene itd. To je interes tržišta i to je interes na kraju krajeva hrvatskih građana. Volio bih vidjeti jednu takvu kontrolu. I još jednu stvar ću istaknuti. Radi se o prodaji motornih vozila. U Hrvatskoj mi imamo situaciju da prilikom uvoza motornih vozila oni koji uvoze to su obično tvrtke u vlasništvu proizvođača. I one uvoze motorna vozila a ujedno imaju omogućenu maloprodaju tih vozila svoje tvrtke koje to rade na području Republike Hrvatske. I što se sada dešava? Tržište dok nisu trebali puno investirati da bi otvorili svoje salone koristili su Hrvatske poduzetnike koji su investirali veliki novac kako bi mogli prodavati njihove automobile i tržište je tako funkcioniralo ali u proteklih 2 godine tržište je palo za skoro 2 puta, znači na 30% od onoga što je bilo 2008. godine. I sada više naravno nema prostora za toliko puno autosalona odnosno retailera automobila. I što sada rade ti uvoznici koji imaju svoje tvrtke registrirane za prodaju? Rabatima, određenim uvjetima idu na određene tvrtke koje su prodavale njihove automobile i oni dolaze u probleme, a svoje tvrtke koje prodaju i dalje ne diraju. I tu bi trebalo pokrenuti kontrolu i vidjeti koji su uvjeti za Hrvatske poduzetnike prilikom prodaje uvoznih automobila, a koje za one u stranom vlasništvu. I to je naravno isto prisutno u javnosti, postoje spoznaje ali kontrole nismo vidjeli. Tako da apsolutno dajemo podršku da konačno se profunkcionira u ovom dijelu kontrole tržišta u Hrvatskoj i da konačno ovo sve što se pojavljuje kao informacija u medijima ili se javljaju pojedini proizvođači i žale se na određene sudionike na tržištu da konačno Agencija se oglasi o pitanjima rekao sam iz kojeg područja, dva sam sada napomenuo, jedna je maloprodaja i proizvodnja hrane, a drugo je autoindustrija odnosno prodaja motornih vozila. Mislim pošto to ima veliki utjecaj na Hrvatske građane, da mnogo tih troškova nepotrebnih se prelama preko leđa Hrvatskih građana i da bi Agencija mogla osigurati ravnopravnije sudjelovanje svih na tom tržištu kako bi gospodarstvo na kraju krajeva od toga imalo najviše koristi. Znači na kraju podrška Statutu, a i dalje kritika Agenciji i poticaj da konačno profunkcioniramo po ovom pitanju na temelju ovih Zakona koje smo primijenili i koji se koriste već dugi niz godina u Europskoj uniji. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu su pojedinačne rasprave. Prvi na redu je uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo predsjednice Vijeća sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama se nalazi Statuta Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja, sa naznakom novi tekst, tj. nomotehnički usklađen tekst u odnosu na prvotni Prijedlog Statuta koji smo dobili na klupe. Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja dužna je u smislu članka 76. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja koji je stupio na snagu 1. listopada 2010. godine obvezna uskladiti Statut Agencije s odredbama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja i to u roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu tog Zakona, što s ovim Prijedlogom statuta upravo čini. Dakle, ja bih podsjetio na zadatke i ciljeve Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja koji su i sadržaj ovog Statuta. Agencija provodi Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja i Zakon o državnim potporama kojima je cilj osigurati jednake uvjete za sve sudionike na tržištu, bez obzira na njihovu veličinu i tržišnu snagu, te nadzirati državne potpore kako određeni poduzetnici ne bi bili u neopravdano povoljnijem položaju na tržištu u odnosu na one koji takve potpore od države ne primaju. Zadaća Agencije pojednostavljeno rečeno je pomoći tržištu da funkcionira što bolje. Učinkovitim tržišnim natjecanjem potrebno je stvarati uvjete za gospodarski rast koji se temelji na efikasnoj alokaciji i korištenju ograničenih resursa, očuvanju okoliša, inovacijama, ulaganjima koji tome doprinose. Povećanje razine vladavine prava na području tržišnog natjecanja i državnih potpora, jačanje kulture tržišnog natjecanja, promicanja svijesti o koristi koju i građani, potrošači, porezni obveznici imaju, donosi pošteno tržišno natjecanje i kontrola ponašanja poduzetnika pa i same države na tržištu, sve to skupa je nezaobilazni dio misije i uopće razloga postojanja Agencije. Cilj Agencije je osigurati moderan pristup provedbi sustava mjera zaštite tržišnog natjecanja koji je usredotočen na preventivno djelovanje i obustavljen je praksi koje narušavaju tržišno natjecanje, nanose štetu potrošačima, a ne na zaštitu konkurenata. Osigurati provedbu sustava mjera od kojih će imati koristi naši građani, naši poduzetnici, naše gospodarstvo, naravno naša država u cjelini. Učinkovito tržišno natjecanje u konačnici osigurava bolju ponudu, kvalitetu, niže cijene proizvoda i usluga, potiče inovacije i u konačnici utječe na gospodarski rast. Statut Agencije se mijenja u većem dijelu prvi put nakon prosinca 2006. godine, daleko preciznije obuhvaćajući neke nove zadaće, i poslove Agencija, na prvom mjestu mislim izricanje kaznenih mjera, kvalitetnije, obuhvatnije definira djelatnost Agencije, tj. upravne poslove Agencije i stručne poslove Agencije, točno definirajući upravljanje Agencijom, javnost rada, financiranje Agencije uz ostale odredbe sadržane u ovom Prijedlogu statuta. Zbog svega navedenog podržat ću donošenje Statuta Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja i zaželjeti predsjednici Vijeća Agencije još uspješniji rad ubuduće. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Goran Marić izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovana predsjednice Vijeća sa suradnicom, cijenjeni kolegice i kolege. Kolega Hrelja je kazao da je ovaj Statut u velikoj mjeri prepisan iz Zakona. Točno je to, ali to je posljedica zato što je Zakon dobar i detaljan, a Statut regulira ono što Zakonom nije obuhvaćeno, a kako je Zakonom gotovo sve obuhvaćeno, važno, onda je posljedica ovakva kakva je ali to nimalo ne šteti Statutu, dapače, čini ga boljim. Malo bih samo skrenuo pozornost, kada se bude mijenjao Statut, nije to nužno ali neka se ima na umu, da se razmisli o jednoj mogućnosti, u sklopu jedne sveobuhvatnije izmjene kada bude, da se u članku 12. podstavak 2. točka 2. kad se govori o uvjetima za članove vijeća, predsjednika i članove vijeća gdje se kaže da osim da je završio kandidat preddiplomski ili diplomski sveučilišni studij ili integrirani preddiplomski i diplomski sveučilišni studij mora za pravnika ispunjavati uvjet da je položio pravosudni ispit, a za ekonomista specijalistički ispit ili znanstveni stupanj magistra ili doktora znanosti. Ne zna se točno što je to specijalistički ispit. Ekonomisti nemaju specijalistički ispit kao što imaju pravnici pravosudni ispit, pa tu se može široliko i vrlo velik dijapazon imati iz specijalističkih ispita na primjer brokeri polažu specijalističke ispite. Oni koji rade u bankama moraju polagati ispite pri Narodnoj banci. Oni koji traže suglasnost za rad u upravi leasing društava moraju polagati, za osiguravajuća društva u HANFA-i. Imamo toliko velik dijapazon specijalističkih ispita da se valja razmisliti koji to specijalistički ispit nećemo valjda porezni savjetnik ili bilo koji drugi. Možda bi bilo primjereno razmisliti da se organizira ispit pri agenciji specijalistički ispit ili da se definira točno koja vrsta specijalističkog ispita je ravna magistru znanosti, ali onda je nepotrebno spominjati doktora znanosti. Jer ako se prihvaća magistar onda se podrazumijeva da viša stručna sprema, više zvanje je također prihvatljivo. Ali to kad se bude mijenjao zakon i time će se mijenjati i statut, pa onda će lakše se prilagoditi tim novim zakonskim okvirima. Ali evo ovu bih priliku iskoristio malo i s obzirom na izmjene zakona i ovlasti koje agencija je dobila, znatno veće ovlasti apeliram zbog dobrobiti hrvatskog gospodarstva, zbog dobrobiti hrvatske budućnosti da maksimalno koristite svoju ovlast, da upotrijebite sve instrumente da zaštitite tržišno natjecanje. Jer tržišno natjecanje je preduvjet zdrave ekonomije. Tržišno natjecanje je pretpostavka poduzetničke aktivnosti. Ako nema tržišne konkurencije, ako tržište nije otvoreno, ako nije ravnopravno, ako nije dostupno svima onda nema poduzetničke aktivnosti, nema gospodarske aktivnosti, nema ni gospodarskog rasta, nema ni zapošljavanja dovoljnog onda je sve, nedostaje entuzijazma, nedostaje energije tako da agencija može puno učiniti time da iskoristi sve mogućnosti koje joj daje zakon i da ne dopuštate ni stvaranje novih monopolističkih položaja, niti novih vladajućih pozicija na tržištu. Jer one čine zlo hrvatskom gospodarstvu. Monopolisti i monopolistički položaji su zlo, karcinom ekonomije bez obzira radilo se to o proizvodnji, bez obzira radilo se to o trgovini ili bez obzira radilo se to o spoju trgovine i proizvodnje ili o uslužnim djelatnostima. I apeliram da sada tu novu mogućnost maksimalno iskoristite, a znate vi to, znate vi izvrsno upotrijebiti sve instrumente koji su vam na raspolaganju i da ti monopolistički položaji, ti povlašteni položaji nikako ne smiju utjecati na cijenu. Vi to možete učiniti, vi to znate kako treba činiti. A svjedoci smo da ipak neki subjekti u Hrvatskoj koriste vladajući položaj i da cijene su posljedica tog vladajućeg položaja. Ničim se ne može opravdati razina cijena telefonskih impulsa u Hrvatskoj koja je najskuplja u Europi. Svakim danom imamo na desetke novih tarifa, a svakim danom sve su skuplji razgovori. Svakim danom sve noviji modeli jeftiniji. 50% sve jeftinije reklamiraju valjda iduć onom da novac otvara puteve pa daju reklamu onda su im svi putevi prohodni, a računi sve veći. Prihod i dobit koju ostvaruju na prihode nema nigdje ni jedna djelatnost na svijetu da je između 25 i 30% dobit u odnosu na ukupni prihod, a da ne govorim o onome da se može dobit i povećati racionalizacijom troškova što imaju i neopravdanih troškova, neracionalnih troškova. Ali kad to pokrivaju sa cijenom impulsa onda je lako tako poslovati. Molim vas ne dopustite takvo ponašanje, to je jedno bahato ponašanje. To je ignoriranje tržišta. To je ignoriranje hrvatskog čovjeka, a još onda takvi uzimaju sebi za pravo prodike držati javnosti hrvatskoj i hrvatskim građanima na kojima su se obogatili. Ja vas molim da se nikad više ne ponovi da imaju priliku kupovati ISKON jer ga nisu nikada smjeli kupiti niti mogli kupiti, jer je to bilo već koncentracija nedopuštena. Hrvatska pliva na vodi, Hrvatska se guši u vodi, a industrijska cijena vode je svakim danom sve veća i veća, sve skuplja. Lokalne jedinice i regionalne jedinice samouprave sve svoje neracionalnosti kroz komunalnu naknadu i cijenu vode pokušavaju namiriti i prebacivati na građane. Hrvatska je treća u Europi po izvorima pitke vode, a ima jednu od najskupljih cijena vode. Nikako to ne može biti rezultat otvorene tržišne utakmice, otvorenog tržišnog natjecanja. Skuplja litra vode od litre nafte i litre mlijeka. To jednostavno ne može biti rezultat ekonomskih zakonitosti niti tržišnog ponašanja. Zato sudbina hrvatskog gospodarstva je u velikoj mjeri u vašim rukama. Uzmite sve oružje u svoje ruke, maksimalizirajte kazne prema onima koji narušavaju tržišne odnose i koristite sve svoje, sva moguća sredstva da im nikada više ne padne na pamet kako se drsko ponašati prema hrvatskom gospodarstvu. Maksimalne kazne ih samo mogu opomenuti i samo mogu upozoriti iako Europska unija ne koristi maksimalne kazne ali daleko smo mi još od modela ponašanja hrvatskih poduzetnika u odnosu na poduzetništvo u svijetu. I postoje, postoje toliko dokazi jasni da upućuju da postoje nekakvi karteli među bankama. Jer očito da neke banke žele financirati samo državu, a ne žele hrvatsko gospodarstvo, a isto tako puno stvari upućuje na to da ima kartel i među veledrogerijama. Jer te četiri veledrogerije toliko drže čvrsto svoju poziciju da se ne daju novim ubaciti na tržište, a to sigurno drži cijenu lijekova znatno većom nego što bi bila da je, da tržište funkcionira u punoj mjeri. Zato dajem potporu i vama i ovom statutu, ali i borbi protiv zlouporabe vladajućih pozicija i koja se u konačnici reflektira na cijene i na standard hrvatskih građana. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo je uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine kolega Marić, u potpunosti podržavam vaše izlaganje, ali uz evo ove replike. Počet ću od kraja. Govorili ste o veledrogerijama. Veledrogerije su usko vezane i njihovo poslovanje je vrlo vezano uz Ministarstvo zdravstva. Pa malo s te strane kada biste rasvijetlili tu povezanost onda biste uvidjeli u kom grmu leži zec. Nadalje, rekli ste da je litra vode u Hrvatskoj, ili kubik kada se govori o tvrtkama u vlasništvima jedinica lokalne samouprave vrlo skupa. Pa samo da kažem kao primjer, da dodam na vaše ovo izlaganje, da je litra mlijeka jeftinija od litre ove vode koju evo koristimo, bez jagode i bez malina i limuna. … [[Upadica se ne razumije.]] Samo malo, ne, ne, govorim o lokalnoj. Govorim da je na tržištu litra mlijeka dakle jeftinija od litre vode, a znamo kako se dobije litra mlijeka, pa čak i od litre nafte kao što ste rekli. Dalje, mobilni operateri o kojima ste govorili, i koji ostvaruju toliku dobit, a drže nam prodike i sole pamet o uspješnom poslovanju a zapravo su bili dugo godina monopolisti, pa i danas u neku ruku, imaju matične tvrtke u drugim državama, čije su članice ili zapravo eksponenti stranog kapitala, a te matične tvrtke u tim zemljama su u problemima financijskim, pa da ne kažem u gubicima, dok kod nas ostvaruju enormne zarade na račun hrvatskih građana, na račun hrvatskih potrošača. Evo u tome vas kažem i podržavam, ali evo i dodajem ovaj svoj dio. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ja bih molio, mi govorimo i točka dnevnog reda je statut Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja, i molio bih vas, ovo je već više spada u domenu izvješća o radu agencije, a doći će to izvješće vrlo brzo, da se držimo ipak ovoga dnevnog reda. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Samo kratko gospodine potpredsjedniče. Kolega Grubišiću, nije problem kako ste kazali povezanost Ministarstva zdravstva i veledrogerija. Nisu oni povezani, oni su poslovno, u poslovnom odnosu, i normalno je da posluju, i to je dobro da posluju. Ali kako će tržište reagirati, kako će tržište biti regulirano, to je već stvar i Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. A veledrogerije ne dopuštaju nikom drugom ući. Oni uvjetuju. Ako se netko pojavi na tržištu onda kažu da neće im platiti račun ako će isporučiti i petoj veledrogeriji robu. I podijelili su tržište između sebe. I super im je. Ali ako samo promatramo tko je iz banaka bio vlasnik veledrogerija, tko je iz bivših ministarstava za vrijeme i bivše koalicijske vlasti išao za direktore veledrogerija, onda ne možemo to sada dovoditi na razinu odnosa današnjeg Ministarstva zdravstva i veledrogerija.
Zahvaljujem. I druga replika, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Marić, obično se 100% slažem s vama, ali ovaj put 99% se slažem, a ovaj 1% se odnosi na ono što ste rekli da jedinice lokalne samouprave, komunalna poduzeća kroz cijenu vode pokrivaju nekakve troškove, rashode koje ne mogu ajmo reći utopiti, prikazati u neke druge realne troškove. Ne slažem se s tim, jer znamo, znate da dolazim iz jedinice lokalne samouprave, gdje je cijena vode za kućanstva 6 kuna, uključujući sva davanja prema državi, uključujući PDV za gospodarstvo 10 kuna, također uključujući sva davanja za koncesije, PDV i sve ostalo. Tako da ne možemo generalno reći ima gradova, ima općina, ima županija gdje je cijena dvostruko, trostruko, pa i više veća, ima situacija, znam ih i ja ponaosob gdje stvarno se utapaju neki troškovi u cijenu vode, ali generalno nije to slučaj u Hrvatskoj, ima gradova i općina koji idu sa jednom konkretnom, poštenom cijenom prema svojim sugrađanima, evo na svu sreću dolazim iz jedne takve sredine. Zahvaljujem.
Ja vas moram opet upozoriti, nema veze sa dnevnim redom ovo. Molim vas, nema veze sa dnevnim redom. Držite se dnevnog reda. Hvala lijepa. Odgovor na repliku. Izvolite.
Onda ću još kraće gospodine potpredsjedniče. Gledano iz vašeg kuta i iz kuta grada Pakraca u pravu ste, apsolutno, ali nisam ni mislio na Pakrac, nego sam čitao izvješće državne revizije pa je vidljivo tamo kakvi su rezultati, i drago mi je da ima ne samo Pakrac, nego slušali smo maloprije i Benkovac kako je iskoristio sve europske pretpristupne fondove, a kako Zagreb nije ni kune. Ali generalno govoreći u velikoj mjeri se neracionalnost prebacuje, a pogledajmo samo Zagreb što su napravili, i koliko je voda poskupila u Zagrebu u zadnje dvije godine, a koliko imaju nenaplaćenih potraživanja, o tomu ćemo kad bude sutra … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Zahvaljujem. I imamo zadnju pojedinačnu raspravu za ovu točku dnevnog reda, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo s obzirom da ste ograničili raspravu isključivo na statut, neću biti dug u raspravi. Naime jasno da je u bivšem sustavu, koje nije poštovalo tržišno natjecanje, bilo raznoraznih monopola. Stvaranjem nove hrvatske države smo uveli, ili uvodimo, i evo još uvijek se da kažem dovijamo da uvedemo i da ozakonimo tržišno natjecanje kako je netko rekao kao kotač zamašnjak i ekonomije, gospodarstva, kao nešto što onda može regulirati i cijene na tržištu. U svezi toga donesen je i Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja, koje je onda pretočeno u statut Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Na žalost političko tržište, kako je rekao gospodin Hrelja, nije obuhvaćeno sa ovim ni statutom, ni zakonom, a ima ga. Ja bih naveo samo nekoliko primjera koji su prema statutu agencije narečeni u članku 8. statuta, a radi se o upravnim poslovima agencije. Pa onda u članku 4., pardon u stavku 4. ovoga članka 8. kaže da se utvrđuju zlouporabe vladajućeg položaja poduzetnika kojima se narušava tržišno natjecanje, određuju se mjere, uvjete i rokove za otklanjanje štetnih učinaka takvog postupanja, te izriče upravno kaznenu mjeru. Ja bih volio kada bi to bile, rekao bih kada bi to bilo sankcije, prave sankcije, upravno-kaznene mjere ne znam točno u čemu se sastoje upravno-kaznene mjere, ali s obzirom da smo toliko da kažem skloni evo svi skupa ovdje, ja vjerujem da svi klubovi su i za ovaj Statut i za ovaj dobri kažu zakon, što i ja potvrđujem o zaštiti tržišnog natjecanja onda kako bi bile te upravno-kaznene mjere recimo za jedan trgovinski lanac koji svoje djelatnike isplaćuje plaće polovicom u novcu, novčanom iznosu, a polovicu u bonovima koje moraju potrošiti isključivo u njegovim trgovinama. Je li to spada u djelokrug vašega rada i ocjenjivanja? Spada? Ja mislim da spada. Nadalje, kako biste vi izvršili sankcije prema nekome tko je u jednoj ustanovi poput brodske bolnice ima stalni monopol građevinskih radova i to traje rekao bih godinu, dvije, tri dana bez mogućnosti da itko drugi da kažem uleti u tržišno natjecanje kako bi dobio građevinske poslove koje raspisuje bolnica, odnosno Ministarstvo zdravstva. Očito, monopol. Kako biste vi sankcionirali banku u kojoj dižete kredit, a ona vas napućuje isključivo jednom bilježniku da odete ovjeriti kako se to kaže … [[Govornik se ne razumije.]] ugovor. Samo kaže kod toga i toga. A ima 4 u Slavonskom Brodu, ali ne nego baš kod toga. Kako biste vi sankcionirali banku koja za jamstvo za kredit traži da se osigurate isključivo kod jedne osiguravateljske kuće, životno osiguranje. Je li to tržišno natjecanje? Je li vi to imate pravo izbora? Pa šta radi onda agencija? Dajte da to riješimo već jedanput da ljudi mogu slobodno otići i kod javnog bilježnika, da slobodno mogu potrošiti svoje novce gdje hoće, gdje je jeftinije, gdje im je bliže, gdje je povoljnije, gdje je dostupnost veća da izaberu to sami. Evo, ja vjerujem da će, i mi ćemo podržati ovaj Statut kao što smo podržavali i Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja pa da se i ovakve stvari ne samo kako piše u članku 8. stavak 4. izriče upravno-kaznena mjera nego da se strogo sankcioniraju pa da to napokon već jedanput u ovoj našoj državi koja teži Europi i europskom načinu razmišljanja primijenimo sankcije kao što su one velike i u prometnim prekršajima itd. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Želi li? Da. Uvažena Olgica Spevec predsjednica Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja završni osvrt. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Prije svega zahvaljujem na podršci ovom Statutu, svima onima koji su prepoznali zapravo njegovu važnost za rad agencije. U odnosu na sadržaj Statuta i pitanja koja je pokrenuo gospodin Hrelja slažem se s njim, naime zakon je najvećim mogućim dijelom zapravo uredio sve što se tiče rada djelokruga ovlasti agencije i sad se postavlja pitanje što smo mi mogli i trebali staviti u Statut. Dva su pravna pristupa. Jedan kaže jedno, drugi kaže drugo. Samo ovaj na koji smo se mi opredijelili zapravo je nešto što smo u razgovorima i sa pravnim stručnjacima Ureda za zakonodavstvo, Vlade pa i Ministarstva financija i drugima do čega smo došli da imamo jedan cjelovit akt. Jer ako jedan dio ostane izvan, dakle bez obzira što imamo zakon onda ipak Statut djeluje krnje. Mi smo dakle u ovaj Statut uključili sve one zakonske odredbe koje uređuju rad agencije i neke od njih razradili. Dakle, istina je, ja sam isto tako kao i vi pobrojila kad smo to radili, kad sam kontrolirala koliko je tu zapravo ponavljanja, ali jedino na takav način imate sveobuhvatan cjelovit dokument. I naravno neke od ovih stvari koje ste vi spominjali iz članka 10. one su uređene Zakonom o državnim potporama, ali s druge strane u ovoj interakciji sa nadležnim tijelima Vlade RH jer mi smo i povlačili Statut to ste primijetili, mi smo naravno morali učiniti neke kompromise i uključiti neke stvari za koje se smatralo da trebaju biti u Statutu. Tako da Statut je na kraju taj jedan proizvod zajedničkog rada. Što se tiče naravno budućeg rada agencije naravno nije tema i ne mogu sad o tome. Ovaj Statut i zakon i Statut nama daju ovlasti u okviru zakona. Dakle, opet ponavljam u okviru zakona. I agencija će tako raditi. Tako je radila kad se radi i o telekomunikacijama, telefonskim operaterima, imate naše odluke, imate i odluke Upravnog suda kojima su potvrđene odluke agencije vezano za mnoge od tih operatera. Imate odluke koje su vezane i za monopole na području voda koji izvorno i nisu u nadležnosti agencije jer kao što ste i sami rekli jedinice lokalne samouprave određuju cijene, ali agencija je djelovala i kod Ponikva i kod Istarskog vodovoda i djelovat će kad su u pitanju diskriminacija u pogledu cijena. Što se tiče pitanja koje je gospodin Maras pokrenuo također naravno da mi znamo da možemo i moramo biti bolji. To je nešto što nam ovaj Statut sad i omogućuje, ali djelovali smo i dosada recimo posebno na tržištu motornim vozilima i Tomić i PZ Auto i Lada i Hyundai i Citroen sve su to odluke koje je donosila ova agencija, a svi su bili prepoznali agenciju i serviseri i distributeri kao jedino javno tijelo u RH koje se bavi njenim problemima tako da smo imali i u onom dijelu koji se odnosi na savjet kako postupiti. Dakle, prije donošenja odluka sve gotovo distributere smo imali u agenciji i o njima smo razgovarali. Dakle, agencija definitivno djeluje. Naravno, ne možemo sve znati. Gospodin Grubišić navodi pitanja gdje agencija treba djelovati, navodi članak iz Statuta. To je naravno iz zakona. Upravno-kaznene mjere su sankcije to su kazne. Onaj slučaj koji ste vi spomenuli se propisuju, ali nakon provedenog postupka naravno. Nažalost u bankarskom sektoru agencija nema nikakvih nadležnosti jer je to u nadležnosti HNB-a pa je to evo i moja preporuka da se o tome razgovara kad, ovo sve što ste spomenuli je zapravo protuzakonito. Definitivno, i to bi trebalo sankcionirati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo Statut Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja, predlagatelj Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Rasprava je zaključena. Sukladno Prijedlogu Vlade Republike Hrvatske i matičnog Saborskog odbora dajem na glasovanje odluku o potvrđivanju Statuta Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Molim uključimo se i glasujmo o Prijedlogu odluke. Rezultat. Prijedlog Odluke o potvrđivanju Statuta prihvaćen je većinom glasova 108 glasova za, 2 suzdržana i ništa protiv.
Prelazimo na treću točku dnevnog reda, to je - Godišnje izvješće o Državnim potporama za 2009. godinu Podnositelj Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja podnijela je ovo izvješće na temelju članka 20. Zakona o državnim potporama. Prijedlog akta primili ste poštom. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za gospodarstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena Olgica Spevec predsjednica Vijeća. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Sada se malo bavimo problematikom državnih potpora koja je u Hrvatskoj vrlo značajna iz niza razloga. Dakle, godišnje izvješće o državnim potporama izradili smo temeljem članka 20. zakona o državnim potporama i u obvezi smo ga dostaviti Hrvatskom saboru i s druge strane sukladno SSP-u i Europskoj komisiji. Ovo godišnje Izvješće sadrži prikaz dodijeljenih državnih potpora u 2009. godini kao i revidirane podatke o potporama dodijeljenim u 2007. i 2008. godini, a svi podaci su obrađeni sukladno Zakonu o državnim potporama i metodologiji Europske unije na koju smo se obvezali potpisivanjem Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Izvješće određena statistika ono je pripremljeno na temelju podataka koju su Agenciji dostavili davatelji državni potpora, dakle, nije Agencija davatelj državnih potpora ona izrađuje izvješće temeljem podataka koja su joj dostavili državna tijela, agencije, fondovi i jedinice područne i lokalne samouprave. Dakle, shodno možemo zaključiti, podaci pokazuju da su u 2009. godini državne potpore u Republici Hrvatskoj iznosile 8,7 milijardi kuna i u odnosu na 2008. godinu su manje za oko 9%. Smanjen je udio ukupnih potpora u bruto domaćem proizvodu za oko 7%, pa je iznosio 2009. 2,6%. Pokazatelj trenda smanjivanja potpora je podatak o tome da su po zaposlenom u Republici Hrvatskoj, državne potpore u 2009. iznosile oko 5,800 kuna, što je za oko 400 kuna manje nego u 2008. godini. Međutim, ako znamo da je prosječna neto plaća u Republici Hrvatskoj u 2009. godini iznosila oko 5300 kuna, proizlazi da je ipak svaki zaposleni u našoj državi dao nekakvih 500 kuna više za državne potpore nego što je iznosila njegova prosječna plaća. Svaki građanin Republike Hrvatske dao je oko 2000 kuna za državne potpore. Detaljnija analiza visine i strukture potpora u 2009. godini pokazuje kako su izuzimajući poljoprivredu i promet, u toj godini potpore iznosile 3,7 milijardi kuna što je za 17% manje ne u prethodnoj godini i udio takvih potpora u BDP-u je 1,1%. Ovaj podatak je jako bitan zato što se s ovim podatkom uspoređuje razina potpora u Hrvatskoj i u Europskoj uniji. Također mislim da je važno spomenuti da za razliku od ostalih potpora potpore u poljoprivredi i ribarstvu bilježe stalan trend rasta još od 2004. godine i u 2009. su dosegle razinu od 3,7 milijardi kuna i udio u ukupnim potporama od 42%. Podaci iz Izvješća za 2009. ukazuju i dalje na prevladavajući udio sektorskih potpora koje se osim spomenutim poljoprivredi i ribarstvu usmjeravaju na svega nekoliko sektora. I to su promet 1,3 milijarde kuna, brodogradnja 1,2 milijarde kuna, Hrvatska radiotelevizija 1,1 milijarda kuna. Ostatak od milijardu i 400 kuna zapravo ide svim ostalim sektorima i za sve ostale namjene i to je zapravo realan pokazatelj visine razine potpora u Republici Hrvatskoj. Pozitivno u tome je činjenica da su sektorske potpore, ove koje sam spomenula, osim poljoprivrede koje su u stalnom rastu manje za 20% nego u 2008. godini, i čak 43% u odnosu na 2007. godinu. Potpore za horizontalne ciljeve, dakle one kojima država podupire inovacije, istraživanje i razvoj, zapošljavanje, rast malog i srednjeg poduzetništva, zaštitu okoliša, i slično, u 2009. godini iznosile su 658 milijuna kuna. Horizontalne potpore kao što znamo su potpore koje doprinose povećanju izvoza, jačaju konkurentnost domaćeg gospodarstva i time otvaraju nova radna mjesta, one potiču poduzetnike na povećanje proizvodnosti, usklađivanje sa najvišim standardima zaštite okoliša, na usavršavanje i nisu samo sredstvo pukog opstanka na tržištu poput većine sektorskih potpora i zato treba te potpore davati puno više. U odnosu na prethodnu godinu, međutim u 2009. godini izdvojeno je nešto manje sredstava za tu vrst potpora, ali s obzirom na ukupno smanjenje potpora povećan je udio ovih potpora u ukupnim potporama. Naime, istodobno povećane su regionalne potpore na oko 320 milijuna kuna, potpore na lokalnoj razini na 220 milijuna kuna, pa zajedno su one iznosile, horizontalne, regionalne, lokalne oko milijardu i 200 i njihov udio je u ukupnim potporama 14%, odnosno 28% ako izuzmemo poljoprivredu, ribarstvo i promet. To je naravno još uvijek premalo osobito ako se uspoređujemo sa državama članicama EU gdje horizontalne potpore čine u nekim državama, sve potpore ili su njihov prevladavajući udio negdje oko 70% potpora u EU su potpore namijenjene horizontalnim ciljevima. Dakle, još uvijek prevladavajući pretežito sektorska struktura potpora govori da se postojeća politika potpora mora mijenjati, odnosno da ona ne može značajnije utjecati na povećanje izvoza, promjenu strukture izvoza, snaženje Hrvatskog gospodarstva i jačanje njegove konkurentnosti. Stoga Agencija godinama na neki način, svrha je ovih izvješća da ukažemo da upozorimo da potrebu promjene takve politike i da se još dosljednije vrše restrukturiranja onih sektora industrija koji unatoč potporama i podršci države nisu u stanju osigurati pretpostavke za dugoročno održivo tržišno poslovanje, dakle ono poslovanje bez sektorskih potpora koji pomažu dnevni opstanak na tržištu. Dakle, s druge strane kao što proizlazi iz ovih podataka koje sam navela, nužno je povećati potpore koje su namijenjene uklanjanju tzv. tržišnih neuspjeha odnosno one potpore kojima država pomaže tamo gdje tržište ne može dati učinke, to su rekla sam horizontalne potpore. U suprotnom i onaj dio Hrvatske industrije koji ima dobre izvozne rezultate ima šanse na mnogim tržištima kao što su primjerice drvna industrija, metalna ili recimo turizam biti će zakinuti u odnosu na konkurenciju iz drugih zemalja u kojima horizontalne potpore predstavljaju legitiman i poticajan dio industrijske politike. Samo u jednom projektu u Švedskoj daje se 55 milijuna eura za potpore u istraživanja i razvoj. samo jedan projekt. Drugim riječima cilj bi trebao biti manje sredstava poreznih obveznika sa što manje negativnih utjecaja na tržišno natjecanje, ali i uz što veću pomoć hrvatskom gospodarstvu da bude uspješnije i konkurentnije. Pri tom stvaranjem učinkovitijeg i pristupačnijeg sustava potpora treba sagledati kroz optimizaciju davatelja potpora. Naime, kako je ovo izvješće pokazuje, a imate i tabelu u izvješću u Hrvatskoj postoji veliki broj davatelja potpora. Samo na državnoj razini ih je nešto više od 15. to dovodi do rasipanja sredstava, povećava troškove dodjele potpora, kako na strani države naravno i na strani korisnika koji se moraju snalaziti u toj šumi davatelja potpora i time zapravo učinkovitost potpora dovodi u pitanje. U isto vrijeme davatelji potpora osobito oni koji dodjeljuju nepovratna sredstva, dakle subvencije, trebaju veću pozornost usmjeriti na kontrolu namjenskog korištenja dodijeljenih sredstva korisnicima potpora odnosno uspostaviti sustav boljeg praćenja učinaka i namjenskog trošenja dodijeljenih potpora po određenim programima. Zaključno, oblikovanje i provedba politike državnih potpora u nadležnosti je državnih tijela davatelja potpora, ne ove agencije. Ali polazeći od zajedničkog interesa povećanja konkurentnosti domaćeg gospodarstva na jednoj strani, a ograničen ih sredstava na drugoj razvidno je da buduće politike potpora moraju biti jasnije usmjerene na unaprijed utvrđene ciljeve i prioritete sa efikasnom provedbom i kontrolom dodjele potpora i u konačnici moraju predstavljati manji teret za sve porezne obveznike. Naime, pri dodjeli svake potpore, potrebno je imati na umu dvije stvari. Prije svega radi se o sredstvima koja su rezultat rada najboljeg i najefikasnijeg dijela hrvatskog gospodarstva, onima sredstvima koja ubiremo u proračune, ali i sredstvima hrvatskih građana, svih hrvatskih građana hrvatskih obveznika. Što se više uzima dakle i jednima i drugima, to gospodarstvo može manje ulagati u nove tehnologije, nove proizvode i nova tržišta i ono što je najvažnije nova zapošljavanja. S druge strane, što se više daje za državne potpore manje ostaje za socijalnu politiku i druge društvene potrebe. Zato pri oblikovanju politike ili politika potpora treba poduzeti sve kako bi u praksi zaživio pristup koji promovira što manje, a što kvalitetnije i bolje usmjerene potpore. Podaci koji su sadržani u ovom izvješću pokazuju da svake godine davatelji potpora sve više slijede takvu politiku, više je programa potpora usmjerenih na horizontalne ciljeve koji potiču rast, a sve manje sektorskih i pojedinačnih potpora, upravo sam to dokumentirala podacima. Sve veći broj jedinica lokalne i područne samouprave sudjeluju u izradi ovog izvješća i javlja se agenciji sa potrebom da im se pomogne da prilagode svoje programe potpora. Ukupna razina i udio potpora u BDP-u se također smanji. Stoga se nadamo da će i naredna izvješća o potporama pokazivati napredak i na onim područjima koja se odnose na potrebu poboljšanja strukture potpora, smanjivanja broja davatelja potpora i veću kontrolu trošenja i mjerenja učinaka dodijeljenih potpora. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Ivo Jelušić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici agencije, poštovane kolegice i kolege zastupnici. 8,7 milijardi kuna ili preciznije 8 milijardi 691 milijun kuna iz proračuna RH u prošloj godini je otišlo na potpore. To je 7,2% od proračuna RH ili 2,61% od bruto društvenog proizvoda. Izuzetno velika sredstva dakle više od 7% proračuna je otišlo na potpore i zato je ovo vrlo značajna tema da se o njoj ozbiljno porazgovara. Većina tih potpora je realizirana kroz subvencije, čak u iznosu od 80% išlo je kroz subvencije. Zato je bitno da o ovome danas raspravljamo jer to su novci svih nas, ne oni koji daju, nego svih nas, to su novci građana ove države i bitno je vidjeti kuda su otišli, zašto su otišli i kako su utrošeni kakvi su efekti toga. Kada govorim o ovom izvještaju možemo govoriti na dva načina. Jedno je da govorimo samo o izvještaju kao o nomotehničkom dokumentu koji je pred nama i drugo da govorimo općenito o potporama u politici potpora koje se provode u RH. Što se tiče samog izvještaja koje je podnijela agencija, njemu se nema puno što zamjeriti, jer on je izrađen na temelju Sporazuma o stabilizaciji koji je RH potpisala i tu su statistički podaci onakvi kakvi jesu. Ali oko same politike potpora i to što se događalo u tom segmentu se imalo puno što šta reći. Dakle, izvješće konstatira stanje onako kako je ono realizirano i onako kako su davaoci potpora uglavnom su to ministarstva, kako su oni to učinili. Dakle, ja mislim da treba porazgovarati i o jednom i o drugom. Da vidimo dakle jeli to izvješće samo kao izvješće u smisli statistike i nomotehnike dobro, ali da vidimo kakva je politika potpora bila u RH. Ono što je bitno kod potpora to je uvijek vidjeti, dakle kome se daje, za što se daje, koliko se daje i kakvi su efekti toga što se dalo. Bez analize ova 4 elementa teško se može uopće doći do odgovora na pitanja kakva je politika potpora i uopće kako provoditi potpore u dane a one su rekao sam vrlo značajne 8,7 milijardi. Ovdje su obuhvaćene samo one potpore za koje agencija daje podatke dakle ne za one potpore koje država daje kada je riječ o infrastrukturi ili o nekim drugim elementima koji ne spadaju kao potpore, nego samo što se smatra u užem smislu potpora kako to tretira zakon. Kada pogledamo podatke koji su davani vidimo da neki što se u izvještaju navode da neki podaci ustvari su pomalo i aproksimativni jer neke institucije, ne navode se koji, subjekti nisu dali potpune podatke o tome koliko je potpora dano pa su onda rađene kako se to veli na temelju procjene iznosa. Ja postavljam pitanje kako je moguće da je netko tko daje potporu toliko bahat da se usudi ne dati ni podatke o tome kome je dao i koliko je dao potpora. Mislim da se to mora sankcionirati, a iz izvješća vidimo da neki to nisu dali ažurno ili nisu dali uopće. Kao da daju svoje novce, a ne novce svih nas, ne novce građana ove države pa onda se te mogu odnositi tome fakultativno hoću podnijet izvješće, hoću dati podatke ili neću dati podatke. To je mislim ono što je apsolutno nedopustivo i tu mislim da se to mora i u izvještaju navesti koji su to subjekti koji nisu dali podatke i da ih se na odgovarajući način sankcionira pa i da ih se ovdje u ovom najvišem Domu i prozove. Pokušat ću nešto reći oko dva segmenta potpora, jedno je oko poljoprivrede, nešto ću oko industrije i brodogradnje. Kada je riječ o poljoprivredi i ribarstvu navedeno je u izvještaju da oni nisu detaljno elaborirani, detaljno analizirani jer to nije predmet Zakona o državnim potporama. Točno, ali su ipak navedeni najosnovniji podaci. Vidite, ovako je bitno područje subvencija u poljoprivredi i ribarstvu, uglavnom se odnosi na poljoprivredu jer je gotovo polovica subvencija koje su date ili potpora ukupno koje su date su date upravo poljoprivredi, negdje oko 42% ili 3,6 milijardi kuna. Jedino su potpore u poljoprivredi rasle u 2009. odnosno 2008. za razliku od svih drugih gdje su padale. Zato je bitno da se o tome kaže koja riječ, a većina tih potpora je išla upravo kao subvencija. Kakvi su rezultati tih potpora vidimo svaki dan i vidimo iz podataka. Jedino Hrvatska dovoljno proizvede kad je riječ o poljoprivredi pšenice, meda i mandarina. Od 30-tak proizvoda koji spadaju u tu kategoriju ničega ne proizvedemo dovoljno ni za vlastite potrebe, a kamoli da izvozimo. Jedino dakle pšenica, med i mandarine. Da je barem i mlijeko tu pa bi mogli reći da je med i mlijeko, ali eto nema ni mlijeka, i njega fali. Dakle od povrtnih kultura gotovo nijednu ne proizvedemo koliko je nama potrebno, a poticaje dajemo velike. Čak ni krompira, jedino ako krompir još u vijek ne tretiramo kao američki proizvod jer je odatle došao prije par stoljeća, ali svi su ga usvojili i proizvode pa mogli bi mi konačno barem proizvesti onoliko koliko je nama potrebno. Razumljivo da neke stvari ne možemo, ne možemo uzgajati banane, ali da ne možemo breskve ili kruške i da tu ne zadovoljavamo ni 40% svojih potreba to je drugo pitanje. To govori o tome kakva je naprosto politika potpora i kakvi su njeni efekti. Dakle, ničega dovoljno ne proizvedemo, nijedne povrtne kulture, nijednog mesa ne proizvodimo onoliko koliko nam je potrebno, a izdvajamo iz proračuna 3,7, gotovo 4 milijarde kuna za potpore u poljoprivredi. Dakle nama je cilj, valjda cilj potpora je da imamo dovoljno proizvoda, da stimuliramo one koji će proizvoditi više, da proizvedemo za svoje potrebe dovoljno pa ako je potrebno i ako je moguće da nešto od toga i izvezemo. Zašto je to tako? Zato što naprosto nema dovoljne kontrole korisnika potpora. Dakle mi nismo protiv potpora, sačuvaj Bože. Potpore je potrebno davati, ali je isto tako još više potrebno voditi računa o tome u šta se troše te potpore i kako se troše i vršiti kontrolu onih koji dobivaju potpore. Kažu ljudi da ima puno onih koji dobivaju potpore za određene proizvodnje, dobiju potporu, a da li proizvode ili ne proizvode to je manje bitno ili nitko to ne kontrolira. Dakle treba poticati onog tko proizvodi, a ne onoga tko prijavi da će nešto proizvoditi. Ali očito da one koji daju potpore nije briga za to, a daju kažem uglavnom ministarstva i da je to neodgovorno ponašanje i da se na taj način i ministarstvo i Vlada općenito dakle prema tome odnosi kao prema nečemu što je na neki način sveta krava jer potpore ne treba dirat jer su one … [[Govornik se ne razumije.]] , točno je, ali isto tako je potrebno i kontrolirati kako se te potpore troše i kakvi su efekti od toga. Za neke posao oko potpora završava time što se usvoji proračun i odredi se kućica u proračunu koliko ide za potpore i da se one podijele, a po meni tu posao tek počinje. Kad se osiguraju u proračunu sredstva, kad se vidi koliko je, to nije završen posao i kad se podijeli, tad počinje posao oko potpora da se vidi kako se one troše i kakvi su efekti toga. Toga do sada nije bilo dovoljno. Kad je riječ o industriji, brodogradnji itd., tu možemo govoriti o dvjema vrstama uvjeta potpora, one koje država daje "svojima", dakle trgovačkim društvima u kojima država ima većinski udio i onima u kojima država nema vlasnički udjele. I jedne i druge su interesantne. Tamo gdje država ima većinske udjele treba vidjeti kakvi su efekti toga i zašto se daje, je li su ta sredstva bačena ili su uložena u nešto što je dalo rezultate. A kad je riječ o onima, trgovačkim društvima, onim poduzetnicima gdje država daje na ovaj ili onaj način potporu, a gdje nema vlasničke udjele treba naprosto vidjeti zašto se daje tome, a ne ovome, je li se tu nekome pogoduje ili ne itd. Ono što u ovom izvješću fali teško je zbog toga ući u njegove detalje, a to je da se vidi koliko je koji subjekt poslovni zaista i dobio potporu. Nigdje se ne navodi, navodi se kod svih ovih elemenata, kod svih segmenata se navodi da su dobili najviše ti, ti, ti i ti, ali se ne dogovori koliko je tko dobio, osim kod brodogradnje mislim i to negdje u fusnoti ovog izvješća, na jednoj stranici. Dakle, za druge se ne navodi koliko je zaista tko tih sredstava i dobio, a to je jako bitan podatak da se vidi dakle ne ukupno koliko je dobio određeni sektor nego koliko je pojedini subjekt dobio tih novaca. Zašto se to nije navelo ne znam, ne znam da li ima razloga da se to prikriva, nema nikakvog razloga i ako ima, ne smije ih zaista biti. Ovdje je kažem situacija malo na neki način ambivalentna jer raspravlja o izvještaju Agencije s tim da Agencija ne snosi odgovornost za politiku potpore, ono što se događalo u potporama u prošloj godini i inače svih godina. Agencija je tu samo da sumira te rezultate, da je nama prezentira, ali za politiku potpora i onako kako su one bile odgovorne prije svega Vlada i njena ministarstva koja su uglavnom tim sredstvima i raspoređivali. Da li je Agencija te podatke dobila od ministarstava, koliko je tko dobio ja to ne znam, ali u svakom slučaju ako nije trebalo treba ih zatražiti, ako je trebalo onda zaista ih staviti da se vidi koliko je tko, koji subjekt pojedinačno i dobio. U potpore naravno ulaze i jamstva koja su jako velika, ona su veća nego subvencije i u prošloj godini, 2009. godini, sad već pretprošloj, dato je dakle ukupno od strane javnog sektora 9,3 milijarde jamstava, od toga negdje oko 2,6 milijardi one koje se mogu smatrati kao potpore. Dakle, sad ćemo razmatrati samo ona jamstva koja se prije svega tretiraju kao potpore, a ne ona koja su data po nekakvim tržišnim principima ili za praćenje infrastrukture njih ostavljamo po strani. Dakle, samo one koje se kao potpora. Tu se vidi, prije svega treba vidjeti koliki je rizik za proračun, za sva ta jamstva koja su dana, hoće li ta jamstva biti aktivirana. To je najbitnije kada se daje dakle jamstvo. Jamstvo treba dati da se pomogne poslovnom subjektu da može raditi, ali ne i prebaciti svu odgovornost na kraju za proračun, da rizik tog jamstva iznosi. Kad pogledamo u brodogradnji vidimo da su te potpore uglavnom završile kao apsolutni rizik za proračun. Dakle, u brodogradnji je stopa rizika od 80%. Dakle, za izdana jamstva sa 10% su i aktivirana, a samo 20% su poslovni subjekti koji su dobili, rješavali iz vlastitog poslovanja. A kakvi su efekti svih tih jamstava i potpora? Potpore se trebaju davati kada je riječ o brodogradnji. Jedino se mogu davati dakle za sanaciju i restrukturiranje. Godinama se daju potpore, a brodogradilišta niti su sanirana, niti su restrukturirana. Kuda to, zašto se daju ti novci, odnosno kud se oni troše to je veliko pitanje. Poslovanje je tako da se troši koliko se hoće. Ne moraš, dakle možeš trošiti koliko hoćeš, ne moraš biti racionalan, kupi skupo, plati podizvođača skupo, plaće prije svega menadžmenta di su enormne. Sjećamo se da je u brodogradilištu 3. maj plaća bila članova uprave negdje oko, neto plaća oko 70000 kuna. Dakle, ponašanje je bilo poprilično neracionalno, jer onaj tko je davao nije ni tražio racionalno ponašanje. Dakle, za takvo neodgovorno i neracionalno ponašanje nisu krivi samo ti koji su dobili potpore, nego i onaj tko im je dao potpore, a nije kontrolirao kakve one i jesu. Dakle, u samom izvješću se teško može zamjeriti kao nekakvom nomotehničkom dokumentu kao zbroju statističkih podataka, osim onoga o kojem sam rekao a to je da nema tih podataka koliko je koji subjekt pojedinačno dobio potpora što je jako bitno. Ali politici potpora koja je provođena se može puno toga zamjeriti, ona je bila loša. Tu se, dakle ne vidi kakvi su efekti tih potpora. Rekao sam u poljoprivredi svake od one velike potpore, a na kraju nismo se u stanju prehraniti i proizvesti hrane samo za sebe, u brodogradnji itd. Dakle, očito da je politika potpora bila loša za što ne snosi agencija nego Vlada i njena ministarstva koja su je davali. I zato, dakle treba se založiti za drugačiju politiku potpora koja će biti odgovorna, koja će osigurati zapošljavanje, koja će osigurati veću proizvodnju, koja će osigurati veću konkurentnost našeg gospodarstva naravno ne vodeći računa o EU standardima i EU propisima koje smo prihvatili pa vidjeti koliko se može kroz horizontalne potpore pomagati, a da se ne dovede u pitanje konkurentnosti kad je riječ o izvozu. Ali u svakom slučaju voditi računa više o efektima davanih potpora. Do sada o tome nije vođeno računa. Dakle, kao što se neodgovorno u mnogim segmentima raspolagalo sredstvima ovih građana tako se raspolagalo i u potporama. I ja se nadam da će se to kad dođe odgovornija Vlada odgovornije i ponašati prema tome. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a uvaženi ..., pardon imamo jedan ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Jelušić govoreći o potporama u poljoprivredi je rekao da oni koji daju potpore da ih nije briga poslije što je s tim potporama i da nema nikakve kontrole. To je netočno kolega Jelušić. Ja dolazim iz sredine gdje je uistinu intenzivna poljoprivredna proizvodnja. Najbolji smo stočari u Hrvatskoj i ima itekakve kontrole. Svjedočio sam situacijama da su mnogi ljudi imali itekako velike sankcije i da u tom dijelu ima određenih sigurno nastojanja. Potpore u poljoprivredi rekli ste nema efekta. Ima, ima naravno. Potpore su unaprijedile poljoprivredu na određeni način. To pokazuje i proizvodnja mlijeka i u okviru ovih operativnih programa itd. Jest da u poljoprivredi treba i dalje nastojati naravno i dalje nastoji unaprijediti i stvoriti je konkurentnom. Ali naravno ovaj vaš navod ne stoji. Hvala lijepa.
Idemo dalje sa raspravom po klubovima. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, predsjednice vijeća, kolegice i kolege. Evo malo prije smo raspravljali i o Statutu agencije pri čemu smo konstatirali da je agencija samostalna jel' i neovisna državna institucija, odnosno institucija koja obavlja javne ovlasti i pritom smo rekli da te svoje dužnosti i ovlasti obnaša sukladno Zakonu o zaštiti tržišnog natjecanja i Zakonu o državnim potporama. Dakle, za nas je kada je u pitanju ova tema dnevnog reda relevantan Zakon o državnim potporama kojim se najkraće rečeno uređuju uvjeti i pravila odobravanja nadzora provedbe i povrata državnih potpora, a sve u svrhu provedbe međunarodno priznatih preuzetih obveza Republike Hrvatske po Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju koji je Republika Hrvatska potpisala sa Europskom unijom, odnosno europskim zajednicama. Nadalje, zakonom su jasno definirani subjekti primjene, odnosno davatelji i korisnici potpora. Pojam državnih potpora pri čemu se razlikuju one državne potpore koje su u skladu sa ovim zakonom od onih državnih potpora koje nisu u skladu sa zakonom. Definirana je i nadležnost Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja i njezin djelokrug rada u odnosu na potpore. I konačno propisan je i sam postupak odobravanja nadzora provedbe i povrata državnih potpora. Kada je u pitanju nadležnost Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja važno je naglasiti kako je agencija sukladno članku 5. zakona zadužena za odobravanje, odnosno ona odobrava i nadzire provedbu državnih potpora te nalaže povrat istih ukoliko su one dane ili korištene protivnom pozitivnim propisima Republike Hrvatske i protivno Zakonu o potporama. Dakle, Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja u provedbi zakona o državnim potporama igra iznimno značajnu i odgovornu ulogu s obzirom na činjenicu da niti jedan zakon, a isto tako niti jedan drugi akt koji sadrži državne potpore ili koji propisuje državne potpore ne može biti donijet niti usvojen bez prethodnog obvezujućeg mišljenja, odnosno odobrenja agencije. Godišnje izvješće o državnim potporama za 2009. godinu koje se nalazi pred nama Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja dostavila je na usvajanje Hrvatskom saboru već je i predsjedatelj rekao a i predsjednica vijeća temeljem članka 20. Zakona o državnim potporama. Ali je potrebno reći kako je ta obveza, kako ta obveza proizlazi i iz odredbi Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Opći je dojam kako se radi o dokumentu koji je sveobuhvatan, kvalitetno i stručno izrađen, te s jedne strane veoma edukativan, što se ujedno može reći za sve materijale koje smo u proteklom razdoblju dobivali od strane agencije, te dokument u koji na pregledan i sistematičan način prikazuje materiju koja je njime obrađena. Upravo iz toga razloga Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će usvajanje izvješća o državnim potporama za 2009. godinu, dakako uz određene konstatacije i sugestije koje je potrebno izreći s obzirom na pokazatelje i trendove koji su sadržani u predmetnom izvješću. Naime izvješće o državnim potporama za 2009. godinu sadrži precizne podatke o svim državnim potporama koje su dodjeljivane tijekom izvještajne godine, kao i revidirane podatke o potporama za 2007. i 2008. godinu. Ovakav pristup u izradi izvješća omogućava svima nama lakše uočavanje pozitivnih, ali isto tako i onih negativnih trendova. Važno je naglasiti i to kako je ovo izvješće izrađeno prema metodologiji koja se koristi u Europskoj uniji pri izradi sličnih dokumenata. Dakle izvješće nam daje svojevrsnu inventuru državnih potpora dodjeljivanih tijekom protekle 3 godine, uz napomenu kako je za posljednju izvještajnu godinu ta analiza znatno detaljnija, što je razumljivo s obzirom da se i samo izvješće odnosi na tu godinu. S obzirom na činjenicu da ažurnost agencije u pripremi izvješća, kao i njegovoj dostavi Hrvatskom saboru na usvajanje direktno ovisi o ažurnosti i mogućnostima davatelja potpora za pravodobnu dostavu podataka o svojim aktivnostima, te o njihovoj međusobnoj suradnji, dakle suradnji između agencije i davatelja potpora, koristimo ovu prigodu pozvati agenciju, ali i sve davatelje potpore na razini naše države na buduću kvalitetniju suradnju, a sve u cilju, jer će to zasigurno doprinijeti da ovo izvješće Hrvatskom saboru ipak bude dostavljeno u jednom primjerenijem roku. Kada je konkretno riječ o državnim potporama mi iz Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice smatramo potrebnim pozdraviti sve pozitivne trendove koji se prije svega očituju u smanjenju ukupne razine potpora u proteklih nekoliko godina. Naime iz izvješća se može vidjeti kako je tijekom 2009. godine dodijeljeno ukupno 8,7 milijardi kuna državnih potpora, što je za oko 9% ili 870 milijuna kuna manje nego u prethodnoj godini, odnosno za čak 23 ili 2,6 milijardi kuna manje nego u odnosu na 2007. godinu. Ista je ovakva situacija kada promatramo udio ukupnih državnih potpora u bruto domaćem proizvodu, koji je smanjen sa 3,59 u 2007. godini na 2,61 u 2009. godini, što predstavlja pad od 27,3%. Potrebno je kazati i to kako iznos potpora po zaposlenom, te iznos potpora po stanovniku također kroz proteklih nekoliko godina imaju tendenciju stalnog pada. Posebno je važno naglasiti kako udio sektorskih potpora u ukupnim potporama bilježi konstantan i značajan pad, te činjenicu da je njihov nominalni iznos u odnosu na 2007. godinu gotovo prepolovljen, odnosno on je smanjen za 44%. Ove potpore kojima se potiču samo određeni sektori ili poduzetnici u 2009. godini iznosili su oko 3,8 milijardi kuna. S obzirom na činjenicu da sektorske potpore mogu značajnije utjecati na narušavanje tržišnih odnosa, treba reći i to kako su se one dodjeljivale po posebnim pravilima. Želimo ukazati isto tako i na određena skromna, ali pozitivna kretanja kada su u pitanju horizontalne i regionalne potpore, te njihov udio u strukturi ukupnih potpora. Dakle hoću reći da se njihov udio u strukturi ukupnih potpora u posljednjih nekoliko godina povećavao, međutim treba isto tako reći da je to po meni prije svega rezultat što su značajno smanjene bile sektorske potpore, pa i samim time i udio horizontalnih potpora, nešto povećan u odnosu na prethodne godine. Ipak u ovom segmentu ne možemo biti zadovoljni, poglavito ako se uspoređujemo sa zemljama članicama Europske unije, gdje horizontalne potpore sudjeluju, ako gledamo prosječno sa čak 84% u ukupnim potporama industriji i uslugama, a preostalih 16% otpada na sektorske potpore. Kod nas je taj odnos potpuno drugačije postavljen, dakle sektorske potpore čine oko 86% ukupnih potpora namijenjenih industriji i uslugama, dok je preostalih oko 24% usmjereno za horizontalne potrebe i regionalni razvoj negdje oko 20%, te za potpore na lokalnoj razini negdje oko 4%. Upravo radi prethodno rečenog, te iz razloga što postojeći sustav potpora u kojem dominiraju sektorske potpore nije u mogućnosti značajnije utjecati na promjenu gospodarske strukture, povećavanje izvoza i općenito na gospodarski napredak, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice smatra kako je nužno potrebno postupno i s većom odlučnošću konačno započeti mijenjati pristup u politici potpora. Mislim da je u ovome dijelu i predsjednica vijeća dosta govorila. To konkretno znači s jedne strane restrukturiranje onih sektora industrije koji unatoč potpori države nisu u stanju osigurati pretpostavke o održivom tržišnom poslovanju, te na taj način postupno smanjivanje udjela sektorskih potpora, a s druge strane znatnije povećanje potpora namijenjenih horizontalnih ciljevima, kao što su istraživanje i razvoj, malo i srednje poduzetništvo, zapošljavanje, obrazovanje, usavršavanje, zaštita okoliša, itd., itd. Budući da potpore poljoprivredi i ribarstvu nisu u nadležnosti Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja, ovom ću prigodom čisto kao informaciju spomenuti pokazatelj koji govori o konstantnom rastu potpora za poljoprivredu i ribarstvo u posljednjih 6 godina, te podatak da one čine oko 42% ukupnih državnih potpora. Taj pokazatelj unatoč sve manjim mogućnostima, proračunskim mogućnostima ipak ukazuje na činjenicu kako hrvatska država, kako je briga hrvatske države o našim poljoprivrednicima stalna i neupitna. Mislim da ne treba širiti raspravu po ovoj temi dnevnog reda o potporama za poljoprivredu, jer nadam se i nadamo se da ćemo imati priliku o tim potporama raspravljati kao posebnoj temi. Konačno i Republika Hrvatska je poput zemalja Europske unije tijekom 2009. godine u okviru potpora za horizontalne ciljeve, te u okviru svojih financijskih mogućnosti za ublažavanje posljedica globalne financijske i gospodarske krize usmjerila gotovo nešto, usmjerila u gospodarstvo nešto manje od 100 milijuna kuna. Kada se uspoređujemo sa zemljama Europske unije i našega okruženja ova su sredstva znatno manja nego su to činile zemlje Europske unije, ali isto pritome trebamo uzeti u obzir činjenicu da su zemlju Europske unije uglavnom ta sredstva usmjerila za sanaciju svojih financijskih sektora, što na svu sreću radi pravovremenih intervencija koje smo imali na razini naše države mi tu potrebu nismo imali. Ovdje, prije nego što zaključim, rekao bih da bi se u djelu složio sa raspravom gospodina Jelušića koji je govorio o kontrolnim mehanizmima, koji u određenom dijelu potpora zaista nisu onakvi kakvi bi trebali biti, i mislim da ubuduće svi davatelji potpora moraju poraditi i u tome dijelu. Ali isto tako bih rekao da ne možemo konstatirati da je politika potpora u prethodnim godinama bila jako loša. Ona je onakva kakva je bila i 2000., i 2001. i 2002. godine, ali mislimo, slažem se s time da ona nije dobra i da je treba u budućnosti mijenjati. Na kraju klub zastupnika HDZ-a Godišnje izvješće o državnim potporama za 2009. godinu smatra objektivnim pregledom stanja na području državnih potpora koje nam nudi niz korisnih informacija. Ujedno smo uvjereni kako će te informacije biti od velike koristi davateljima potpora u oblikovanju buduće politike državnih potpora koja jednostavno mora biti u funkciji realizacije programa gospodarskog oporavka i jačanja konkurentnosti hrvatskog gospodarstva. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-HSU-a uvaženi zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja sa suradnicom, kolegice i kolege. Kao što je to uvodno gospođa Spevec rekla ovo Izvješće o državnim potporama u 2009. godini je određena statistika i kao što je to rekao kolega iz kluba HDZ-a jedan objektivan odraz stanja i to je točno. Ovo izvješće je stvarno jedan objektivan odraz stanja u državi, jedan objektivan odraz vođenja gospodarske industrijske politike, jedan objektivan odraz vođenja poljoprivredne politike, jedan objektivan odraz svega onoga što se dešavalo u vođenju ove države i normalno da onda slijedom toga imamo situaciju koja govori da su nam ukupne potpore u padu što je razumljivo. Zašto? Ne zato što mi to želimo nego jednostavno sami sebe smo doveli u situaciju da jednostavno više i ne možemo. Drugo, udio potpora u BDP-u pada, također ne zato što mi to želimo nego zato jer gotovo sigurno u vremenima nismo činili. Znači, zbog nečinjenja. I činjenica da svaki zaposleni u ovoj državi za potpore izdvaja 5 800 kuna. Jednu svoju mjesečnu plaću ili kao što je to rečeno preciznije 500 kuna više nego je prosječna plaća u RH. Drugo, činjenica da nam je udio potpora u poljoprivredi i … raste. Svi to opravdavaju da je dobro i mi u klubu HNS-HSU-a također s obzirom na vođenje politike prema poljoprivredi i prema selu smatramo to dobro, ali da je to štetno i prema poljoprivrednicima, da je to štetno za usputno gospodarstvo štetno je. Kasnije ću reći zašto i zbog čega. Drugo, za industriju i usluge odlazi nam, za poljoprivredu odlazi 42,24% - 3 milijarde 600; za industriju i usluge 5 milijardi, ukupno 8 milijardi. Međutim, nešto o čemu treba progovoriti, nešto što treba posebno naglasiti, a to je da od ove grupe koja nam odlazi u industriju i usluge 5 milijardi svega 658 milijuna odlazi za tzv. horizontalne ciljeve, a za posebne sektore ili za sektorsku politiku 3 milijarde i 800, regionalne potpore 319 milijuna i potpore na lokalnoj razini 218 milijuna. Naime, činjenica je da uz pomoć, da su potpore jedan vrlo važan instrument u vođenju gospodarske industrijske politike i činjenica da u onom segmentu gdje daju najveći učinak to su ti horizontalni ciljevi, a u horizontalne ciljeve prema ovim potporama koje su navedene ovdje u ovom izvješću ulazi istraživanje razvoj inovacije koji nam pada u odnosu s 2008. s 200 milijuna na 140 milijuna u 2009.; zaštita okoliša i očuvanje energije nam doduše nešto raste s 337 milijuna 2008. na 64 milijuna u 2009. Ali, je zanemariv iznos. Mali i srednji poduzetnici sa 172 na 228 naraste, ali u ukupnom učešću je svega 2,63%. Zapošljavanje 2007. skoro 200 milijuna, 2008. 136 milijuna, a u 2009. 42 milijuna. Tri puta manje nego godinu dana prije potpore usmjerene na zapošljavanje. I jedna novina, što je sasvim sigurno dobro, to je 93 milijuna koje je išlo za podupiranje u nekim sektorima s obzirom na financijsku krizu. EU praksa je sasvim drugačija. EU praksa je za te horizontalne potpore 84%, u ukupnom učešću potpora 84% ide za horizontalne, a svega 16% za sektorske. Kod nas za horizontalne kad uključimo i regionalne i potpore na lokalnoj razini je 14%. Ili bolje rečeno potpore gospodarstvu i industriji ili dio potpore za dizanje konkurentnosti gospodarstva i industrije kod nas su 10 puta manje u odnosima nego su u Europi. Ili kad bismo primijenili sustav razmišljanja i ponašanja i vođenja i planiranja Europe na naš primjer potpore koje bi imale direktni utjecaj na razvoj i otvaranje konkurentnosti, na podizanje konkurentnosti, podizanje efikasnosti gospodarstva, nova radna mjesta, povećanje efikasnosti proizvodnosti ne bi bilo 658 milijuna nego bi bilo 6 milijardi, 10 puta više, samo kada bismo tu logiku upotrijebili. Normalno upotrijebiti tu logiku potrebno je napraviti čitav niz predradnji prije i jedan ključni problema, a kada govorimo od svih svatko od nas je svjestan da ove potpore koje se isplaćuju, da su usmjerene prije svega na saniranje šteta nastalih zbog nečinjenja. Da li cijeli niz godina potpore u brodogradnji trebale su biti u tom iznosu ili su mogle biti manje? Da li u poljoprivredi su trebale biti u tom iznosu ili su trebale biti manje? Hrvatske željeznice također.čitav niz djelatnosti, čitav niz gospodarskih sektora o kojima možemo govoriti o kojima trebamo govoriti sasvim sigurno, da se vodila drugačija politika, da se vodila na jedan osmišljen, organiziran način temeljem efikasniji način, sasvim sigurno da bi prostor koji sada odlazi u ove sektorske potpore bio usmjeren prema prostoru koji diže cjelokupnu našu konkurentnost. Prema tome, vrlo jednostavno umjesto da ulažemo u razvoj, umjesto da ulažemo u efikasnost s potporama, a reći ću još jedanput koji su rezultati svi zaposlenog izdvajanja svih zaposlenih u visini od 5 tisuća 800 kuna za 2009. godinu kupujemo socijalni mir i rješavamo našu neefikasnost. Drugo što želimo pitati predlagatelje. Naime, ovo izvješće je agencija dužna dostaviti HRvatskom saboru sukladno članku 20. Zakona o državnim potporama, također temeljem članka 70. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju RH i Europskih zajednica dužna je dostaviti Europskoj komisiji, na str. 5 ovog izvješća piše da veliki broj davatelja potpora nije u mogućnosti podatke o stvarno dodijeljenim potporama dostaviti prije sredine i druge polovine godine. Tako da primjerice 2010. godine najveći dio tih podataka agenciji je bio dostavljen tek u listopadu, dok neke jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave tražene podatke nisu uopće dostavile. U godišnjem izvješću za 2009. godinu iskazane su sve državne potpore za koje su davatelji podataka dostavili podatke. Sada naše pitanje. Tko nije dostavio te podatke? Mislim da nas sve to interesira, imenom i prezimenom. Pitam, za vas koji čitate i za vas koji znate. Upravo za vas koji čitate i za vas koji znate, pitam. I drugo. Što treba napraviti da se to više ne događa? I treće, vama je ovo smiješno. Ali ja pitam predsjednicu agencije. Koje izvješće ona šalje Europskoj komisiji? Na koji način mi pokazujemo svoju ozbiljnost? Vama je to smiješno. Kakvo izvješće šaljemo mi Europskoj komisiji? Koju poruku šaljemo Europskoj komisiji? I što je prijedlog da se to više ne događa? Čuli smo predsjednica agencija, da imamo preveliki broj davatelja potpore. I to svake godine slušamo. Točno da imamo preveliki broj davatelja potpora, točno je da nema sinergije, točno da o tim potporama pojedini ministri, pojedini davatelji potpora na temelju našeg zajedničkog novca grade svoju političku poziciju, političku budućnost, politički opstanak. To je točno, pogotovo u sektorskim potporama. Međutim, da li je to naša odgovornost prema zaposlenima koji svake godine izdvajaju jednu plaću za potpore. Koja je sinergija ovih potpora i sinergija pretpristupnih fondova? Bar u onom segmentu pretpristupnih fondova za koja tvrdite da su nam odlično iskorištena, promet, zaštita okoliša, regionalna konkurentnost. Koja sinergija ovih potpora i budućih strukturnih i kohezijskih fondova, podizanja konkurentnosti gospodarstva, podizanju konkurentnosti naših regija? Mi u klubu HNS-a i HSU-a mislimo da o tome treba provesti raspravu, jer samo izvješće kao statistika nečega što se dogodilo, mi ćemo prihvatiti. Ali sam stav prema našem budućem razvoju kojeg financiramo ogromnim novcima i ove potpore su u funkciji toga, definitivno za nas u klubu HNS-a i HSU-a je neprihvatljiv i smatramo da ovakvim potporama netko dobiva, ali svi mi zajedno kao zajednica, kao država gubimo i to je nešto što treba promijeniti i očekujemo od Vlade RH da to primijeni, ali također da tu svoju značajnu ulogu ima i agencija na koncu konca to je njezina obveza da pored statistike da i vrlo konkretne prijedloge sa mogućim konkretnim rješenjima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnog navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa ispravljam netočan navod kolege KOračevića koji je rekao da upravo ove potpore nanose veliku štetu poljoprivredi. Pa poštovani kolega to je netočan navod. Netočan je iz razloga što je upravo Vlada Republike Hrvatske osigurala 5 milijardi kuna potpora za poljoprivredu, ali naravno da u vašoj retorici kada ste govorili osjeća se da upravo nezadovoljstvo ovih naših pojedinih poljoprivrednika iskazuje se upravo kroz politiku pojedinih političkih stranaka koje podupiru one male proizvođače da kažu kako su nezadovoljni. Pa da nije bilo ovoliko potpora kakav bi tek onda bila seljačka buna ako je možemo tako nazvati? Bila bi 10 puta veća. ali pravi poljoprivredi proizvođači nisu niti izlazili na cestu nego oni koji su bili izmanipulirani politikom određenih stranaka, a mi znamo koje su to stranke koje su podupirale upravo te ljude da izađu na cestu.
Hvala lijepa.
To je jedini razlog i to je istina. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa i ja sam primjetio kolega Koračeviću ovaj netočan navod da su potpore u poljoprivredi učinile štetu. Nije točno, ja sam kolegi Jelušiću već u ispravku to iako sam ga preimenovao, ispričavam mu se ovom prilikom, isto tako rekao netočno apsolutno jer potpore same u poljoprivredi su doprinijele da se proizvodnja mlijeka od 2003. na ovamo poveća za 170 milijuna litara. Pa preko 500 modernih staja je napravljeno koje su isto tako unaprijedile. I sami ste to primijetili i rekli ste da bi to doprinijelo konkurentnosti. Bit je u tome da te potpore su doprinijele konkurentnosti. Jest da to nije dovoljno, ali treba u tom dijelu uložiti dodatne napore. Hvala lijepo.
Hvala. I ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Dakle, netočno je da ovom materijalu nije objavljeno tko nije dostavio izvješća. Sve državne institucije su ga dostavile, ali ga nisu dostavile jedinice lokalne samouprave no kad se nešto kritizira onda treba prije toga pročitati materijal, a možda kad i raspravljamo o državnim potporama možda u ovom domu se trebala otvoriti rasprava i o strukturi tih potpora. Onda bi možda otvorili neka pitanja oko kojih bi vjerojatno, a vjerojatno ćemo jednog dana morati postići politički konsenzus. Prema tome kolega Koračević, na strani 56.vam točno piše popis jedinica lokalne samouprave. Gospođo Pusić, vas nisam ispravljao.
Zahvaljujem. Idemo dalje s raspravom po klubovima. Na redu je klub HSS-a, uvaženi zastupnik Boris Klemenić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospođo predsjednice Vijeća, kolegice i kolege. Godišnje izvješće o državnim potporama za 2009. godinu sadrži detaljan prikaz dodijeljenih državnih potpora u 2009.godini kao i podatke o potporama dodijeljenim u 2007. I 2008. godini koji su obrađeni sukladno Zakonu i metodologiji propisanoj zakonom i propisima donesenim temeljem ovog zakona. Pored podataka o dodijeljenim državnim potporama prikazani su i sažeci pravnih osnova temeljem kojih su državne potpore dodijeljene te popis odluka koje je u 2009. godini donijela Agencija. Također, u ovom izvješću prikazani su i podaci o potporama male vrijednosti koje se i ne smatraju državnom potporom u smislu zakona jer zbog malog iznosa ne mogu utjecati na trgovinu između država članica Europske unije i Republike Hrvatske te nisu predmet nadzora od strane Agencije, ali su istodobno važan pokazatelj aktivnosti države u pomaganju pojedinim gospodarskim sektorima. U ovom izvješću su prikazani i podaci o dodijeljenim državnim potporama na razini jedinica lokalne i područne odnosno regionalne samouprave. U izvješću za 2009. godinu u usporedbi sa prošlogodišnjim revidirani su podaci o potporama dodijeljenim u 2007., 2008. godini, a najznačajnije razlike odnose se ne potpore za brodogradnju, zapošljavanje i te regionalne potpore. U slučaju potpora za brodogradnju u ovom izvješću primjenjena je drugačija metodologija izračuna potpore sadržane u izdanim državnim jamstvima, dok se potpore dodijeljene sukladno Zakonu o slobodnim zonama, Zakonu o brdsko-planinskih područjima, Zakonu o područjima od posebne državne skrbi te Zakonu o obnovi i razvoju Grada Vukovara u ovom izvješću više ne uključuju u regionalne potpore nego čine potpore male vrijednosti kako je to izričito uređeno sukladno odredbama spomenutih zakona. Temeljem podataka o poreznim olakšicama dostavljenim od Ministarstva financija korigirani su i podaci o potporama za zapošljavanje. U izvješću su posebno iskazane potpore određenim sektorima i to za poljoprivredu i ribarstvo te potpore za industriju i usluge. Potpore poljoprivredi i ribarstvu nisu detaljno analizirane jer one i nisu predmet Zakona o državnim potporama, odnosno nadzora ove Agencije već su uređene posebnim zakonodavstvom i u nadležnosti su Ministarstva poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja. Potpore za industriju i usluge iskazane su kao potpore za horizontalne ciljeve, sektorske potpore, potpore za regionalni razvoj te potpore dodijeljene na lokalnoj razini od strane jedinice lokalne i područne samouprave. Isto tako iskazana je i detaljna podjela potpora unutar grupe horizontalnih i sektorskih ciljeva. Iako su sukladno metodologiji prikaza potpora Europskoj uniji regionalne potpore prikazane u okviru horizontalnih ciljeva u ovom izvješću su te potpore prikazane zasebno kako bi se omogućio uvid u potpore koje su namijenjene osiguranju ravnomjernog regionalnog razvoja Republike Hrvatske. Također i potpore dodijeljene od strane jedinica lokalne i područne samouprave prikazane su zasebno kako bi se dobio uvid u iznose i namjene tih potpora na lokalnoj razini. Potpore za horizontalne ciljeve su potpore namijenjene poticaju razvoja malog i srednjeg poduzetništva, istraživanju i razvoju te inovacijama, zaštiti okoliša i uštedi energije, ulaganju putem rizičnog kapitala, sanaciji i restrukturiranju poduzetnika u teškoćama te zapošljavanju i usavršavanju. U ovom izvješću su posebno prikazane potpore male vrijednosti koje se ne smatraju potporama u smislu zakona. Kao što smo rekli, zbog tih iznosa ne mogu se narušiti trgovinski odnosi između Republike Hrvatske i Europske unije no ostaje činjenica kako veliki broj davatelja potpora svoje programe temelji upravo na tim potporama koje se ustvari dodjeljuju i kao značajna proračunska sredstva. Potpore se dodjeljuju putem različitih instrumenata potpora, a najznačajniji su, ja ću nabrojit samo neke, subvencije, porezna oslobođenja, izuzeća, oprost poreza i doprinosa, olakšice te otpis dugova prema državnim vjerovnicima, udjeli u vlasničkom kapitalu, povoljni zajmovi i izračunate potpore u jamstvima. Potpore su u 2009. godini u Republici Hrvatskoj, kao što smo imali prilike čuti, iznosile 8 milijardi 691 milijun kuna što je smanjenje za 9,1% u odnosu na 2008. godinu. Istodobno je i udio ukupnih potpora u BDP-u u 2009. godini smanjen u odnosu na 2008. godinu i iznosio je 2,61% dok je u 2008. iznosio 2,79%. U 2009. godini došlo je do smanjenja iznosa ukupno dodijeljenih potpora u odnosu na proteklu 2008. u iznosu od 870 milijuna kuna što je posljedica u najvećoj mjeri smanjenja sektorskih potpora osobito onih dodijeljenih sektoru brodogradnje i to za iznos od 739 milijuna kuna, a smanjene su i potpore za sanaciju i restrukturiranje za iznos od 72 milijuna kuna, dok su potpore u sektoru prometa smanjene za 143 milijuna kuna. Potpore dodijeljene gospodarstvu bez poljoprivrede i ribarstva i prometa, pod prometom mislimo i kopneni i zračni i pomorski, u 2009. godini iznosile su 3 milijarde 711 milijuna kuna što je za 17,41% manje u odnosu na potpore dodijeljene u 2008. godini te za 43,88% manje u odnosu na 2007. godinu. Kao u prethodnoj 2008. tako i u 2009. nastavljen je trend smanjenja potpora osim potpora poljoprivredi i ribarstvu koji su za 1,54% odnosno 55,9 milijuna kuna viši u odnosu na 2008. godinu. Osobit pad potpora zabilježen je u sektoru industrija i usluga i to za 925,9 milijuna kuna odnosno 15,57%. U sektoru industrija i usluga u 2009. godini i dalje prevladavaju potpore određenim sektorima. Naime, sektorske potpore iznosile su 3 milijarde 824 milijuna kuna što čini 44% udjela u ukupno dodijeljenim potporama. Ipak je vidljivo značajno smanjenje tih potpora u odnosu na 2008. godinu i to za gotovo 970 milijuna kuna, odnosno 20,24%. Posebno je zadovoljstvo primijetiti porast u 2009. godini u odnosu na 2008. godinu u ukupnom iznosu od 251 milijun kuna koje bilježe potpore za zaštitu okoliša i očuvanje energije, te za male i srednje poduzetnike. Prošle godine dodijeljene su i potpore, odnosno već pretprošle za podupiranje pristupa financiranju realnog sektora u vrijeme globalne ekonomske krize u iznosu od 93,6 milijuna kuna. U okviru kategorije horizontalnih potpora smanjene su potpore u sektoru istraživanja, razvoja i inovacija. Teza usavršavanje i zapošljavanje kao i potpore u kulturi. Regionalne potpore dodijeljene u 2009. godini u iznosu od 319 milijuna kuna više su za 2,73% nego 2008. godine kada su iznosile 310 milijuna kuna. Također primjetan je i kontinuirani porast njihovog udjela u ukupno dodijeljenim potporama sa 3,02% u 2007. godini na 3,25% u 2008. godini, te u ovom izvješću objedinjeno 3,67% u 2009. godini. Regionalne potpore dodjeljivane su u najvećoj mjeri temeljem Zakona o poticaju ulaganja, zatim za financiranje pojedinih ciljnih skupina kao što su tekstilna i kožarska industrija, te za razvoj širokopojasne infrastrukture pristupa internetu. U 2009. godini poljoprivredi i ribarstvu su podijeljene potpore u iznosu od 3 milijarde 671 milijun kuna, odnosno 55,9 milijuna kuna više nego 2008. godine, a to sve skupa iznosi više 1,54%. Iznimno značajan dio hrvatskog gospodarstva čine mali i srednji poduzetnici koji osobito u razdoblju globalne gospodarske krize teško nalaze izvore financiranja. Iz navedenog razloga značajan dio sustava potpora čine potpore malim i srednjim poduzetnicima koje su u 2009. godini iznosile 228 milijuna kuna. Promatrajući trogodišnje razdoblje razvidno je da potpore malim i srednjim poduzetnicima kontinuirano rastu, te zauzimaju sve veći udio u potporama namijenjenim horizontalnim ciljevima. Možemo razgovarati o tome da li smo u apsolutnim iznosima zadovoljni sa ovim milijunima kuna koje su kroz potpore dodijeljene malom i srednjem poduzetništvu. No međutim, ohrabrujuće je da to iz godine u godinu raste. Najvećim dijelom malim i srednjim poduzetnicima u 2009. godini dodjeljivane su potpore u obliku subvencija i to u iznosu od 208 milijuna kuna dok je preostali iznos potpora od 19 i pol milijuna kuna dodijeljen u obliku povoljnih zajmova. Subvencije su najvećim dijelom dodjeljivali Hrvatska banka za obnovu i razvitak i Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva. I zaključno, premda postoje jasna pravila i propisi koji uređuju dodjelu potpora kako u Europskoj uniji, tako i u Republici Hrvatskoj razvidno je kako državne potpore mogu biti iznimno snažan i važan instrument gospodarske ili industrijske politike svake države. Najveći dokaz tome su podaci o potporama koje su Europska unija i njene države članice u prethodne dvije godine dodijelile svom gospodarstvu u bici protiv financijske i gospodarske krize, odnosno cijeli sektori, poduzetnici koji su sanirani i restrukturirani upravo zahvaljujući dodijeljenim potporama. Istodobno, razvidno je da su i pravila i propisi nisu prepreka za pomoć gospodarstvu ukoliko postoji kvalitetno pripremljeni i dugoročno tržišno održivi programi potpora koji mogu opravdati sredstva koja se u obliku potpora daju gospodarstvu. I na kraju klub Hrvatske seljačke stranke podržat će ovo izvješće. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I u ime kluba HDSSB-a uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodo iz agencije. Godišnje izvješće o državnim potporama za 2009. godinu korektno napisano, vrlo informativno, a uza sve to sa usporednicama za 2007. i 2008. tako da je vrlo pregledno izvješće iz kojega se može štošta iščitati. Ono što da kažem upada u oči, iako je ovdje pod zvjezdicom napisano da se agencija ne bavi potporama u poljoprivredi i tome je ipak ono što je napisano, a to su iznosi potpora i u poljoprivredi dobiveni od nadležnih ministarstava, tako da u tablici na sedmoj stranici se vidi udio potpora u rashodima države. Taj postotak od 2007. godine koji iznosi 10 i pol posto u rashodima države. U 2008. pada na 8,29 i u 2009. godini na 7,37% a i ukupni udio u bruto društvenom proizvodu, dakle udio potpora koje država daje je također manji. Kada gledamo strukturu, odnosno iznose pojedinih kategorija potpora u razdoblju 2007./2009. onda se na prvom mjestu u tablici opet piše tabela što me jako smeta. Hrvatski je tablica, a ne tabela i već sam jedanput na ovom i sa ove govornice upozorio one koji pišu ovo da pišu hrvatskim jezikom i hrvatskim pismom jasno. Pa u tablici četiri na prvom mjestu, prva kategorija je poljoprivreda i ribarstvo gdje se vidi da je iznos potpora u 2007. bio 3 milijarde i 274 milijuna. U 2008. je porastao na 3 milijarde i 600 15 milijuna, a 2009. godine je bio, iznos potpora je bio 3 milijarde i 671 milijun kuna. Naizgled reklo bi se da je to i u postotnom dijelu porast u odnosu na ostale potpore, dakle sa 38 na 42%. Međutim, moramo znati da ne bi bilo zabune strukturu, iako u ovom cjelovitom materijalu ta struktura potpora poljoprivredi nije narečena zato što to i ne spada u nadležnost agencije. Prema dostupnim podacima ovo povećanje potpora u poljoprivredi uslijedilo je zbog osnivanja raznih agencija i plaćanja raznih agencija za njihov rad, za njihove uposlenike kojih ima negdje oko tisuću ili više, koje su se stvorile zbog prilagodbe pristupanju Europskoj uniji, i koje su, dakle za koje je bilo potreba da se osnuju i osnovane su putem raznih zakona koje je ovaj Sabor donio, jasno da i plaćanje takvih agencija, oni ne rade besplatno, ne rade dakle volonterski, nego ih treba platiti. Pa je onda iznos potpora u poljoprivredi povećan. A zapravo i realno iznos potpora za poljoprivredu je ostao isti, ako nije čak i manji nego što je bio. A to ću kasnije podastrijeti podacima, objektivnim podacima koje imam i koji su dostupni javnosti iz raznih drugih statistika. U toj istoj tablici pod kategorijom posebni sektori navedena je i brodogradnja, brodogradnja koja je 2007. godine imala potporu 3 milijarde 125 milijuna kuna, kasnije milijardu i 900, pa onda milijardu i 100 2009. godine, uz jamstvo od 2,2 milijarde ukupno kuna za 2008. i 2009. I opet imamo situaciju u svezi brodogradnje u kojoj je trebala biti izvršena sanacija i restrukturiranje, da to nije izvršeno, imamo problem evo koji se javlja i prema Europi, a u svezi statusa naših brodogradilišta. Meni je žao, ali moram reći da ponovo i ponoviti s ovog mjesta, po ne znam koji puta da u svezi tih brodogradilišta i njihovog poslovanja postoji jedna, nije siva zona, ali jedna zona koja je malo manje poznata, a to su kooperanti brodogradilišta, koji odlično posluju, koji nisu u poteškoćama niti gubicima, a preko njih, dakle preko ovih potpora se veliki dio tih potpora odlijeva upravo njima. Kada pogledamo vlasničku strukturu tih kooperanata, onda bi bilo vrlo zanimljivo vidjeti imena i prezimena vlasnika tih firmi koje kooperiraju sa brodogradilištima, a zapravo u neku ruku peru državni novac putem davanja svih građana, svih poreznih obveznika u potpore koje onda imaju svoj slijed prema kooperantima, a brodogradilišta i dalje stoje ili kako bi se reklo polako tonu sve dublje i dublje. Dakle samim potporama nismo uspjeli dovesti brodogradnju na nivo ili u status, nismo ih uspjeli sanirati ni restrukturirati, a evo dijela, dobrog dijela ovih razloga o kojima sam govorio, gdje su novci otišli tko zna kamo, a ne u brodogradilišta, uz sve one negativnosti koje su se dogodile u Brodosplitu gdje je zamračeno 6 milijuna dolara, o kojima se piše, a koji će valjda doći na red napokon za i represivne organe, sudske i ostale, nadajmo se da je ovo pravna država, kako netko reče nekada pravna država radi svoj posao. Vrlo zgodna floskula. Dakle kada govorimo o potporama onda se pitamo što je to uopće potpora i zbog čega se dodjeljuje. Evo jedan primjer kada se govori o zaštiti okoliša i uštedi energije. I onda kaže da je u 2009. godini iznos dodijeljenih potpora za zaštitu okoliša i uštedu energije 83 milijuna i 200 tisuća kuna. Ušteda energije, točno piše, doslovce ušteda energije. A kada bismo mi imali ikakvu strategiju ušteda energije, kada bismo primijenili u toj strategiji sve moguće suvremene, sofisticirane, recentne tehničke metode koje poznaje svijet, Europa, kada bismo iskoristili ono što nam je Bogom dano naš južni položaj, jugoistočne Europe i kada bismo uspostavili ili financirali potporama, potpomogli nabavku i instalaciju solarnih sustava u velikoj mjeri, dakle da govorim u tisućama objekata što privatnih, što raznih tvrtki i ostalih ustanova, sasvim sigurno kada bismo uštedjeli samo 10% od onoga što se u Hrvatskoj potroši energija, to je između 3 i po i 4 tisuće megavata električne energije, u tom slučaju bi ušteda iznosila 350 megavata ili gotovo pola onoga što proizvode nuklearna elektrana Krško. Nije li zanimljivo državi potpora u ovome segmentu ušteda električne energije? Nije li zanimljiva potpora ljudima koji grade kuće pa imamo puno kuća koje gradimo na područjima od posebne državne skrbi, koje financiramo da bismo onda uvozili građevinski materijal iz Republike Srpske, Srbije, Bosne i Hercegovine, umjesto iz Hrvatske, da podupiremo sa određenim novčanim iznosom izradu energetski štedljivih kuća, pa da time štedimo energiju, pa solarnim sustavima, solarnim kolektorima itd. Dakle nema tu vizije, nema tu strategije, nego ajmo davati sredstva. Evo vidimo kako je ovaj Fond za ekologiju i energetsku učinkovitost raspolagao i novcima, potpore u tome sektoru i kako su novci nestajali i u privatnim džepovima, za ekologiju, a manje za energetsku učinkovitost, zapravo neučinkovitost. Kada se radi o poljoprivredi i sredstvima koja su data u potpore poljoprivrednicima, pitam se, ovdje je i ministar bivši Šuker, koliko smo dužni bankama za vaučere koje smo dali seljacima? Kad će doći na naplatu vaučeri koji su dati seljacima za, a u smislu poticaja, odnosno potpora duga seljacima koji je dogovoren u 88%-tnom iznosu, iako je prvotna namjera bila da se oni krešu na 40% poticaja koji su bili ranije? I kad će oni doći na naplatu? 2011. Nadalje, po kapitalnim ulaganjima i kapitalnim davanjima dužni smo još uvijek 500 milijuna kuna, a ne prikazuje se to ovdje jer nisu ni isplaćene. Dobro, to je doduše preneseno u 2010. godinu. Nadalje, nije li ova potpora koja je dana seljacima i poljoprivrednicima zapravo rezultat pritiska i prosvjeda seljaka puno više nego li namjere ministarstva ili ministarstava i strategije poljoprivrednoga razvoja koje vodi ministarstvo? Nadalje, ako su već potpore poljoprivredi tolike kolike jesu pitam se kolika je carina trošarina i porez na uvoz poljoprivrednih proizvoda godišnje? Ja ne bih u milijunima i milijunčićima, radi se negdje oko 5 milijardi kuna. Na uvoz, govorim poljoprivrednih proizvoda, prehrambenih proizvoda. A evo mi u 2011. godini nismo ni predvidjeli u proračunu sredstva za potporu razvoju prehrambeno-prerađivačkog sektora. I što mi očekujemo? Što mi očekujemo, evo i danas raspravljamo i o Europi, hitrom i žurnom pristupanju i pravnoj regulativi koju nam Europa i nameće i koju sami želimo i provesti ili sprovesti, a ovakve evo ovakve stvari gdje bismo mogli sami sebi pomoći sami to i ne činimo, odnosno Vlada ne čini. Prema tome, gospodo iz agencije, vaše izvješće je kao izvješće tehnički korektno, uredno napisano, vrlo obavijesno i informativno, ali o tim podacima se evo zaista razvila rasprava pa sam i ja svoj doprinos tome dao. Nema se ovom izvješću što prigovoriti kažem u tom smislu tehničkom jel', ali mogli smo potpore i puno drugačije i puno bolje upotrijebiti, a pogotovo u poljoprivredi gdje su neki dobivali potpore bez ikakve kontrole. Pogotovo oni povlašteni ili oni podobni koje nikada nitko nije ni zavirio na njegovih 700 ili 900 hektara koliko je imao referentnoga prinosa, a i dan danas vedre i oblače da kažem u poljoprivredi i nameću svoje ideje i pokazuju zapravo seljacima i poljoprivrednicima kako bi to trebalo raditi, a stekli su i zgrnuli grdno bogatstvo zbog nekontrole, zbog slaboga ili nikakvoga nadzora države nad uloženim sredstvima svih poreznih obveznika. Ja neću ovdje imenovati takve, ali poznam ih puno. Pogotovo iz sredine iz koje dolazim, iz Brodsko-posavske županije. Hvala vam lijepo. Podržat ćemo izvješće kao izvješće.
Hvala. Jedan ispravak, gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče, gospođo ravnateljice. Pa evo ja bih ispravila naprosto ovaj dio od kolege kad govori o poljoprivredi. Naime, tu ne govori o izvješću, govori općenito o poljoprivredi, tako može govoriti netko tko ne razumije apsolutno ništa. A ne razumije ništa zato, ako mi dozvolite samo u sekundi radi edukacije, radi ljudi koji slušaju, je to da ova Vlada kontinuirano svojim mjerama, a to su, to su i potpore i subvencije i ostale mjere koje ulaže u poljoprivredu, Vlada je svojim mjerama znači povećala poljoprivredu i poljoprivredne proizvođače za 40%. To govori Upisnik – 2003. je bilo 135 tisuća upisanih OPG-a, a danas ih je 195. Te iste godine 2003. je bilo 700 tisuća poljoprivrednih površina, danas je milijun i 50 tisuća hektara od čega je u sustavu poticaja 750. Samo još, još samo jednu sekundu. Dozvolite da odgovorim gospodinu
Kolegice Sumrak isteklo vam je vrijeme. Niste počeli sa ispravkom netočnog navoda. … [[Upadica se ne razumije.]] Nemojte, pa počnite, pa ljudi božji pa zašto ne kažete ispravljam netočni navod taj i taj i onda ga ispravljate. Iznijeli ste neko obrazloženje, uvodno obrazloženje i onda vam je isteklo svjetlo. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega nema potrebe za intervenciju.
Vi ste intervenirali upravo ono što sam ja htio reći. Dakle, ne može cijelu moju raspravu gospođa ispravljati. A osim toga znamo kakvo je stanje u poljoprivredi ne trebamo bez nje, a nema blage veze s ičim.
Dobro, da. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Nema ga, gubi pravo na riječ. Gospođa zastupnica Nevenka Marinović.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Evo ja bih pohvalila ovo izvješće jer mi se čini vjerodostojan i pouzdan izvor podataka i informacija o tome tko sve dodjeljuje državne potpore, temeljem kojih programa, koja im je namjena, kolika je ukupna vrijednost potpora sadržanih po određenom programu te tko su najveći korisnici potpora u RH. Naravno sadrži i dio onih koje nisu dostavile svoja izvješća da bi ono bilo još vjerodostojnije. Posebno su dakle iskazane potpore određenim sektorima i to za poljoprivredu i ribarstvo te potpore za industriju i usluge. U sektoru poljoprivrede i ribarstva koji je izuzet ovdje moram naznačiti od primjene Zakona o državnim potporama, odnosno za koji nije nadležna ova agencija nego Ministarstvo poljoprivrede, ruralnog razvoja. Znači, nisu ni izvršene detaljne analize, samo je ukupan iznos radi komparacije tih sredstava u odnosu na ukupne potpore. Potpore za horizontalne ciljeve su potpore namijenjen poticanju malog i srednjeg poduzetništva, istraživanju, razvoju i inovacijama, zaštiti okoliša i uštedi energije, restrukturiranju poduzetnika što držim izuzetno važno, zapošljavanju i usavršavanju. I ovdje ću se složiti sa predsjednicom vijeća da ih svakako u ovom dijelu ove potpore treba povećavati. Sektorske potpore su značajne, ali to su potpore koje mogu narušiti tržišno natjecanje stoga se odobravaju po posebnim pravilima i za određene sektore. I ovdje držim značajnim ukazati da tu postoji još prostor za dodatnu, odnosno veću kontrolu upravo ovih potpora. Agencija, čuli smo i to danas, koristi u ovom izvješću i metodologiju iskazivanja državnih potpora koju koristi i za prikazivanje potpora u izvješću o potporama Europskoj komisiji. Znači, da je u potpunosti usklađena. Iako se regionalne potpore u EU prikazuju u okviru horizontalnih ciljeva zbog njihove velike važnosti za osiguranje ravnomjernog regionalnog razvoja RH one su u ovom izvješću prikazane zasebno i evo one iznose nešto oko 320 milijuna kuna. Nešto više su za 2,73% u odnosu na 2008. godinu, kontinuirano rastu i njihov je udio 2,73% veći u ukupnim potporama. Evo vidimo da su potpore u 2009. godine iznosile 8,7 milijardi kuna što je čuli smo to je 9,1% manje nego u 2008., a posljedica u najvećoj mjeri značajnog smanjenja sektorskih potpora osobito u brodogradnji, industriji čelika, ali smanjene su potpore i za sanaciju i restrukturiranje ali smanjene su potpore u sektoru prometa. Sve navedene potpore dodijeljene su putem sljedećih instrumenata. Subvencije čine preko 7 milijardi ili 80,6% ukupno dodijeljenih potpora, zatim slijede državna jamstva u iznosu od 1,1, milijarde ili 13,2% porezna oslobođenja i olakšice 372,4 milijuna kuna ili 4,28%, udjeli u vlasničkom kapitalu 106 milijuna ili 1,2%, povoljni zajmovi 49,3 milijuna ili 0,57%. Potpore poljoprivredi i ribarstvu i potpore u prometu ovdje želim istaknuti i to u prometu kopneni, zračni i pomorski. Ne gledaju se samo sa aspekta tržišta i učinaka na tržišno natjecanje. Ovdje se uglavnom radi o potporama koje se kompenziraju troškovi obavljanja usluga od općeg gospodarskog interesa u korist društva u cjelini, a ne samo onima koji pružaju usluge. Stoga se u ovom izvješću promatraju odvojeno. Dakle, potpore u gospodarstvu bez navedenih područja poljoprivreda, ribarstvo i promet u 2009. iznosile su 3,7 milijardi kuna što je za 17,4% manje u odnosu na 2008. godinu, a od toga subvencije čine 60,9%, jamstva 27,7, porezna oslobođenja i olakšice 10,3, a povoljni zajmovi 1,27%, a udjeli u vlasničkom kapitalu oko 0,05%. Potpore kopnenom, pomorskom i zračnom prometu iznosile su 1,3 milijarde kuna. Evo iz izvještaja je također vidljivo da prema kategorijama potpora u 2009. potpore za horizontalne ciljeve i regionalne potpore čine 11,25% ukupnih potpora, a potpore dodijeljene sektorima industrije i usluga iznose 43,9 i odnose uglavnom na brodogradnju, promet i televizijsko emitiranje. Daljnjih 42,2 odnose se na poljoprivredu i ribarstvo, 2,5 na potpore na lokalnoj razini. Došlo je do promjena u strukturi ukupnih potpora na način da je povećan udio potpora u poljoprivredi i ribarstvu za 1,5%, udio potpora za industriju i usluge smanjen je sa 62,1 na 57,6 u ukupnim potporama. Iako su sektorske potpore smanjenje za oko 970 milijuna kuna i potpore za horizontalne ciljeve također za 4,4 milijuna kuna, ipak da s obzirom na EU metodologiji u horizontalne ciljeve ulaze i regionalne potpore i potpore na lokalnoj razini, primjenom ove metodologije horizontalne bilježe rast od 3,8%. Nešto su manje potpore za zapošljavanje i istraživanje, razvoj i inovacije, te su nešto manje potpore u kulturi. Iako nisu potpore u smislu zakona, a samim tim nisu ni predmeti nadzora od strane agencije, želim ovdje istaknuti potpore male vrijednosti koje su davane putem Ministarstva mora, prometa i infrastrukture i to otočnim poslodavcima i malim brodarima koje su dale izuzetno dobre rezultate. Također male potpore Ministarstvu turizma za povećanje konkurentnosti hrvatskog turizma koje su također dale dobre rezultate, a uz potpore turizmu koje su bile u iznosu od 164,5 milijuna kuna koje su zajedno sa ovim malim potporama rezultirale i dobrom sezonom 2010. Što se tiče kontrole korištenja potpora a sigurno ima nepravilnosti treba pozvati na institut prigovora ili žalbe koji se malo koristi a koji se podnosi agenciji vezano i uz veličinu potpora vezano uz korištenje ali i ulogu i namjenu. Dobro je znati da ako se utvrdi nepravilnost korisnik vraća potpore i to uvećane za zatezne kamate koje u ovom momentu u RH iznosi 17%. Podržavam ovo izvješće jer je metodološki sadržajno ali i daje određene prijedloge, a od prijedloga ovdje iznešenim želim istaknuti onaj koji je i predsjednica vijeća iznijela, a to je da se smanji broj davatelja potpora, da se povećaju horizontalne potpore u cilju uklanjanja tržišnih neuspjeha, da se povećaju potpore turizmu. Ali evo ovo je prilika pozvati sve one koje nisu dostavili podatke o dodjeli potpora na lokalnoj razini za 2009. godinu, a podsjetit ću da u izvješću piše da se odazvalo 19 županija, 106 gradova znači 20 gradova nije i 74 općine se nisu odazvale. Među njima je jedna koja koristi i najveći broj potpora to je Istarska koja je značajan korisnik potpora. Pa evo pozvala vidim da nema tu ni kolege Kajnina ni kolege Miletića. Čega se oni boje ako svoje izvješće o korištenju potpora nisu dostavili agenciji? Da li zato da ne bi znali kako se te potpore troše, kolike su i kako se troše? Uz kompletiranje svih onih koji nisu dostavili i ovo izvješće bi bilo realnije, ali svi korisnici, svi porezni obveznici imali bi veću inforamciju i znali bi koliko se i na koji način koriste te potpore. To je njihovo pravo koje im pojedini i saborski zastupnici i gradonačelnici uskraćuju. Hvala lijepa.
Hvala. Replika gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Marinović, vi ste govorili i o poticajima u poljoprivredi i o učincima ostalih potpora u RH. Međutim, niste spomenuli da je RH financirala poljoprivredne proizvođače u drugim zemljama, npr. DAnskoj i u Nizozemskoj na što je potrošila 55 milijuna kuna. Naime, radi se o poticaju za tov uvozne prasadi, na što je država Hrvatska potrošila 55 milijuna kuna, a uveženi su iz Danske i Nizozemske. Time se uništila domaća svinjogojska proizvodnja, pa je broj svinjogojaca smanjen u proteklih par godina čak za 50 tisuća. A broj ljudi koji se bave proizvodnjom mlijeka je smanjen za 30 tisuća. Lani imamo smanjenje proizvodnje mlijeka za 50 milijuna litara. E pa sada, hoćemo li još o potporama? Franjo, možemo sve uvesti, najbolje.
Odgovor na repliku.
Ma evo iako jesam govorila o potporama u poljoprivredi, kolega Grubišiću, ali one su izuzete od primjene Zakona o državnim potporama, odnosno za to nije nadležna ova Agencija nego Ministarstvo poljoprivrede. I rekla sam da nisu izvršene detaljnije analize u ovom i da ne bi mogli baš na takav način kako vi kažete govoriti o posljedicama, posljedicama toga. Ja u izvješću nisam vidjela taj podatak, da sam ga vidjela ja bih ga evo rado s vama prokomentirala i efekte takvih potpora.
Gospodin zastupnik Davor Huška, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Evo još jednom pozdravljam predsjednicu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Kolegice i kolege. Nekoliko riječi o ovom izvješću iz, izgleda to daleko 2009. godine, ali uvijek se može nešto interesantno, poučno i pametno izvući i zaključit i za vrijeme u kojem živimo i radimo pa i neke nepravilnosti koje su ovdje uočene da pokušamo otkloniti. Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja dužna je dostaviti i pripremit Hrvatskom saboru ovo izvješće u skladu sa člankom 20. Zakona o državnim potporama. Isto tako obveza je izrade godišnjeg izvješća o državnim potporama proizašla iz članka 70. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Hrvatske i Europske zajednice, odnosno članica zemalja Europske zajednice. Ovim člankom Agencija je dužna dostaviti izvješće i Europskoj komisiji, naravno i zbog toga nam je u cilju da to izvješće iz godine u godinu izgleda što bolje, što pozitivnije i kvalitetnije. Godišnje izvješće o državnim potporama za 2009. sadrži prikaz dodijeljenih državnih potpora u 2009. godini, kao i podatke iz prethodne 2008. i 2007. godine. Prikazani su i sažeci o pravnim osnovama temeljem kojih su državne potpore dodijeljene te popis odluka koje je u 2009. godini donijela Agencija. Također su prikazane i potpore, odnosno podaci i o potporama male vrijednosti. O državnim potporama je dosta toga rečeno, a pošto mi je to nekakav fokus interesa u vremenu kad nisam u Saboru, ja bih rekao nekoliko riječi o potporama na razini prvenstveno jedinicama lokalne i manjem dijelu područne samouprave. Iako one sudjeluju u manjem postotku u ukupnim potporama uvijek su zanimljive, pogotovo nama čelnicima u gradovima, općinama da o njima raspravimo i kažemo nekakva svoja promišljanja. Pa tako kaže ovdje u samom izvješću da jedinice lokalne i područne samouprave raspolažu znatno manjim sredstvima za potporu, prvenstveno gospodarstvu što je jasno u odnosu na naše proračune, u odnosu na tijela središnje vlasti. No usprkos tome trudimo se da aktivno podupiremo razvoj poduzetništva na područjima jedinica lokalne, regionalne samouprave, poboljšanje poduzetničke i naravno ostale komunalne infrastrukture. Agencija je iz tog razloga prikupila podatke i o potporama koje su aktivne na tim područjima i uključile jedinice lokalne regionalne samouprave i u programe suradnje i edukacije o potporama. Također ovdje vidimo podatak da su podatke o dodijeljenim potporama dostavile 19 županija uključujući Grad Zagreb, a od ukupno 126 gradova u Hrvatskoj 106 gradova je dostavilo podatke, od ukupno 429 općina u to vrijeme 355 općina je dostavilo tražene podatke Agenciji. Pa me zanima jedno pitanje, što sa gradovima i općinama koji nisu uopće dostavili podatke. Vjerujem da nema nekakvih kaznenih odredbi koje mogu iz toga proizaći. Možda samo jedna sugestija, da se i oni u perspektivi ubuduće uključe u ove aktivnosti. Iako se znači radi o nepotpunim podacima na razinama jedinica lokalne i područne samouprave i ovi podaci daju dobar i kvalitetan uvid u iznose i namjene potpora i drugih oblika pomoći jedinica lokalne samouprave koje usmjeravamo prema gospodarstvu na svom području, a također je vidljivo iz izvješća da je najveći dio sredstava od strane jedinica lokalne samouprave usmjeren na ciljeve koji nisu stvarna potpora u smislu Zakona o državnim potporama. Odnose se primjerice na donacije različitim udrugama, sportskim i kulturno-umjetničkim društvima, vatrogasnim udrugama, Crvenom križu, političkim strankama, znanstvenim, vjerskim ustanovama i slično. Ja sam ove potpore gospodarstvu p okušao podijelit u dvije skupine, direktne i indirektne. Eto jedno takvo razmišljanje kojim se bavim na poslu gradonačelnika. Pa u indirektnim potporama obično podrazumijevamo potpore poduzetnicima poljoprivrednim proizvođačima i potpore poduzetnicima u razvoju malog i srednjeg poduzetništva, znači onog segmenta na koji mi kao relativno male jedinice lokalne samouprave uopće možemo i utjecati. O poljoprivredi je dosta toga rečeno i mogu reći da i mi na terenu pokušavamo što više sredstava odvojit za subvencije i u višegodišnjim nasadima i subvencije stočarskim proizvođačima, proizvođačima mesa i mlijeka s ciljem da postanu dolaskom i približavanjem Hrvatske Europskoj uniji što konkurentnijim stranim poljoprivrednim proizvođačima. Druga značajnija vrsta direktne potpore je potpora poduzetnicima u razvoju malog i srednjeg poduzetništva gdje stvarno imamo cijelu lepezu potpora, a izdvojit ću nekoliko načina na koji gradovi i općine pomažu malim i srednjim poduzetnicima. To je prvo kroz osiguranje bilo besplatno, bilo izuzetno povoljno zemljište u gospodarskim zonama za izgradnju gospodarskih objekata. Pod dva to je smanjenje komunalnih davanja ili potpuno besplatne komunalne usluge koje se pružaju, a na prvom mjestu mislim na komunalne naknade i komunalni doprinos prilikom izgradnje isključivo gospodarskih objekata u gradovima i općinama. I pod tri, direktne pomoći trgovačkim društvima koja idu u mom slučaju, a čujem tako i u drugim gradovima u dva pravca. Jedan je direktna pomoć trgovačkim društvima koji su organizirane kao potporne institucije poduzetnicima, primjerice poduzetničkim centrima i znam da tu imamo uz pomoć koju dajemo iz našeg proračuna obavezno konstataciju Državne revizije da nam to potpore evidentiraju kao nepravilnost. Iako nisam dan danas dokučio zbog čega je nepravilnost tako primjerice Grad Pakrac, Grad Pleternica, Grad Novska subvencioniraju rad trgovačkog društva, poduzetničkog centra koji je potporna institucija razvoju malog i srednjeg poduzetništva u pojedinim jedinicama lokalne samouprave. To mi stvarno ostaje jedno otvoreno pitanje. Iskoristi ću kad bude rasprava o reviziji da to postavim i izvjestiteljima o tom području. Drugo s čim se susrećemo na terenu su financiranje lokalnih medija. Naši lokalni listovi pa i radiopostaje teško opstaju na tržištu, isključivo na komercijalnoj bazi i nerijetko se događa da direktno, bilo kroz plaće, bilo kroz financijske pomoći, gradovi i jedinice lokalne samouprave sufinanciraju rad lokalnih medija. Na žalost prema svemu sudeći nećemo biti u zakonskoj mogućnosti to nastaviti kad Hrvatska uđe u Europsku uniju i bojim se da će se naši lokalni mediji naći u dosta teškoj situaciji ako budu prepušteni isključivo tržištu i stjecanju prihoda na tržištu. Evo toliko o direktnim potporama koje su prepoznate u jedinicama lokalne samouprave. Ali ja mislim da svakako kao potpore razvoju gospodarstva treba sagledati i segment indirektnih potpora gdje na prvom mjestu mislim na kvalitetnu komunalnu infrastrukturu, gdje se gradovi, općine uz potporu Vlade Republike Hrvatske, resornih ministarstava, fondova, ustanova, bore da osiguraju što kvalitetnije ceste, prometnice, prometnu infrastrukturu, što kvalitetniju i sigurniju vodoopskrbu, opskrbu električnom energijom, plinom, kanalizacijske i kolektorske sustave, naravno zaštitu okoliša i odlaganje otpada. I vjerujem da je i to jedan bitan razlog da pojedini poduzetnici dođu u određeni grad ili ostanu u gradu, investiraju u otvaranje novih pogona, otvaraju nova radna mjesta što direktno utječe i na naše gradske proračune, kroz veće prihode lokalnim proračunima i smanjena socijalna davanja za nezaposlene i socijalne kategorije koje su u potrebi. Uz primarne, odnosno indirektne potpore sigurno treba spomenuti i ulaganja u predškolu, u osnovnu školu, u srednje školstvo, visoko obrazovanje jer to je jedan segment koji daje kvalitetnu radnu snagu, obrazovane radnike što je također preduvjet za razvoj gospodarstva u pojedinim područjima. Sve je to u sinergiji sa resornim ministarstvima, sa Vladom Republike Hrvatske, sa posebice Ministarstvom gospodarstva koje prati sve te projekte na području malog i srednjeg poduzetništva, na terenu daje sve bolje i bolje rezultate. Evo pohvaljujem ovo izvješće o potporama, o državnim potporama i mislim da i ovaj segment lokalnih i regionalnih potpora ima sve značajnije mjesto i u ovom izvješću i našoj zemlji. Zahvaljujem.
Hvala. U 17 sati i 8 minuta isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Gospodin zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane predsjednice vijeća, gospođo Spevec, poštovane kolegice i kolege. Danas smo evo doista u ovoj raspravi slušali niz komentara. Ovisi kako s koje strane dolazi da li s lijeve ili s desne. Ali prije svega moram istaći ovdje svoje jedno nezadovoljstvo, jer pojedine kolege doista ne žele prikazati stanje onakvo kakvo je, nego stanje neka bude samo drugačije. Pitam se puno puta zašto to baš tako mora biti ili je to isključivo zbog političkih razmišljanja, političke stege, pa i ono što je dobro napravljeno treba reći da nije dobro napravljeno. To doista nije dobro i siguran sam da ovakve rasprave, a ne možemo ih nazvati konstruktivnim ne donose ništa dobro. Svi ljudi koji prate rad ovoga Parlamenta će uvidjeti da bez obzira na političke boje ovakve rasprave ne donose dobrobit nikome, a ni onima koji dobivaju državne potpore. Pitam se šta bi se dogodilo da istovremeno Vlada Republike Hrvatske nije odobrila potpore pojedinim društvima, da istovremeno nisu bile potpore u gospodarstvu pogotovo u ovako teškom vremenu ekonomske i svjetske krize, a za koje opet vi oporbeni čelni ljudi želite prikazati kako je to isključiva krivnja Vlade Republike Hrvatske ne gledajući šta se to istovremeno u svijetu događa. I evo kad govorimo danas o potporama koje Vlada zajedno sa agencijom, dakle uputila 8,6 ili 8,7 milijardi kuna još jednom pokazujemo i želimo dokazati ovome narodu kako to nije dobro. Evo upravo sam i replicirao mome kolegi koji je rekao da su te potpore štetne za poljoprivredu, a poštovane kolegice i kolege ja ne mogu shvatiti da možemo i takve riječi upotrebljavati bez obzira s koje strane dolaze, jer to su doista uvredljive riječi i za Vladu Republike Hrvatske, a i za onoga tko prima potpore. I zašto se to tako upravo događa pogotovo u poljoprivredi. Pa upravo iz razloga što nikada do sada, ama baš nikada do sada ne samo gledajući potpore, nego općenito sredstva s kojim je Ministarstvo poljoprivrede ove godine raspolagalo, nikada u tolikoj mjeri nije bilo toliko sredstava. I opet nezadovoljstvo i opet prosvjedi. Ja znam da ima i onih koji će vječito biti nezadovoljni i to pogotovo znate koji poljoprivrednici. Ma mogu oni dobit potpora puta dva, ali oni će opet biti nezadovoljni jer iza pojedinih poljoprivrednika ako ih možemo nazvati stoje politički čelnici koji daju instrukcije istim tim malim poljoprivrednim proizvođačima i stvaraju određeno nezadovoljstvo. Dakle, nisu bitne potpore u kojoj su mjeri, nego je bitno da se na bilo koji način pokaže i dokaže kako to nije dobro i kako kao što je danas rečeno potpore Vlade Republike Hrvatske poljoprivredi štete. To je doista za mene iz moga kuta gledišta uvreda i mislim da ne treba takve riječi odaslati, a da bi opravdao povjerenje svoje stranke da bi danas ovdje govorio u ime kluba ili pojedinačno. Mislim da to svakako moramo izbjegavati. Naravno da danas kada govorimo o potporama industriji, dakle gospodarstvu, kada govorimo o potporama brodogradnji, kada govorimo o potporama lokalnoj samoupravi, kada govorimo o potporama Hrvatske banke za obnovu i razvoj onda svakako možemo reći da su doista povučeni pravi potezi i daj Bože da smo imali i više sredstava i mogućnosti da pomognemo pogotovo ovom našem napačenom gospodarstvu ovim teškim vremenima svjetske i ekonomske krize. Možda pojedini kolegice i kolege neće priznati i reći, ali ja evo dolazim iz Požeško-slavonske županije i znam kakva je situacija u gospodarstvu i zbog čega su nastali problemi. Doista me ne treba ovdje uvjeravati u ovome Parlamentu da je to isključivo zbog slabe Vlade, zbog rada kojega nismo prepoznali u gospodarstvu na određeno vrijeme, i već sam nekoliko puta ovdje govorio, poštovani prijatelji ako je to tako lako gospodariti, ako je to lako zapošljavati, pa zašto se nitko od nas ovdje nije uzeo da bude gospodarstvenik, da zaposli jednog djelatnika, da koristi upravo ove potpore koje Vlada Republike Hrvatske ovdje pruža svima onima koji su u gospodarstvu. Pa naravno da to nije lako i zbog toga jednostavnije je ovdje u Parlamentu dijeliti lekcije i Vladi, dijeliti lekcije svakome onome tko se bavi iole gospodarstvom, a za razliku od onih koji to nikada nisu učinili, niti će učiniti. Naravno da ovdje kada govorimo o potporama, pojedinim granama industrije, smo vjerojatno možda i zabrinuti, ali ne za vladanja Hrvatske demokratske zajednice ili za vladanja ove koalicijske vlasti koja obnaša Vladu, nego moramo biti zabrinuti ne samo od stvaranja Republike Hrvatske, nego i u bivšoj Jugoslaviji. Mi svi skupa znamo koliko je brodogradnji pomagano kroz razno različite potpore, mi znamo da će država Hrvatska upravo biti najsretnija kada budemo riješili privatizaciju u brodogradilištima. I ne trebaju se u brodogradilištima bojati oni radnici koji su pošteno radili kada dođe novi vlasnik, ne trebaju se bojati otkaza, i ovi ljudi koji su danas iskazali svoj interes za brodogradilišta će prepoznati šta će i kako će napraviti. I slažem se ovdje sa ostalim kolegama koji su govorili da se pojavljuju i pojedini mešetari koji su iskoristili upravo ove potpore u brodogradilištu, istina je to, ali siguran sam kada dođe novi vlasnik da će on upravo prepoznati kako i na koji način voditi to isto brodogradilište koje mu sutra najvjerojatnije neće trebati potpore, ili će one biti smanjene u najmanjoj mogućoj mjeri, a istovremeno će svi ti isti ljudi raditi u tim poduzećima. Kada govorimo o potporama u ostalom gospodarstvu, onda svakako je to za svaku pohvalu, jer bez ovakvih potpora sigurno bi bilo daleko još teže ostvarivati rezultate koji su i do sada ostvareni. I zato svakako raspravljajući i slušajući ovu danas raspravu dajem potporu svemu onome što je Vlada učinila, ali sam siguran da ako ne bude ovdje jedinstva, ako ne bude onoga što svi se zalažemo i očekujemo, naših zajedničkih stavova za dobrobit Hrvatske, onda sigurno vas neće nitko prepoznati na sljedećim parlamentarnim izborima, jer će znati da za ove ljude koji su protiv svega ne treba glasovati. A i danas ste poštovana gospodo pokazali svoje pravo lice, kada ste uvidjeli da u ovome Saboru nema kvoruma, vi ste izašli van, a istovremeno se ne pitajući pa da li trebamo ostati da donesemo određene zakone kako bi što prije zatvorili određena poglavlja, nego ste se lijepo izvukli i otišli, i još jedanput pokazali svoje pravo lice. I zato prihvaćam ovo izvješće vijeća i siguran sam da će ovakav način rada, ali kada bude i bolje vrijeme većih potpora u određenim granama u gospodarstvu donesti boljitak u hrvatskom gospodarstvu. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo. Ispravljam navod kolege Lucića, koji je ustvrdio da neki saborski zastupnici u ovoj sabornici tvrde da ove potpore nose štetu poljoprivredi. Kolega Luciću, ako ste slušali, a vjerujem da jeste, ja osobno sam rekao da ove potpore su za takvu poljoprivredu korisne, a za ukupnu poljoprivredu izuzetno štetne jer upravo čitava ideja potpora u Europskoj uniji da se poljoprivredni sektor podigne, da se podigne konkurentnost poljoprivrednog sektora, i da poljoprivredni sektor funkcionira bez potpora, ne sa potporama, nego bez potpora. Prema tome ako ste dobro čuli onda mislim da bi, ja se jednostavno čudim vama kao poduzetniku da uopće na takav način diskutirate o nečemu što je vrlo jasno. Hvala.
Replike. Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak, prva.
… [[Govornica naknadno uključena.]] potpredsjedniče. Kolega Lucić, hvala vam na ovom vašem izlaganju, jer upravo ste ispravili i rekli ono što sam ja htjela ispraviti, nisam imala mogućnost, a sada u replici htjela bih samo nešto reći. Doista je ma nedopustivo u našoj, i u Saboru, i u Hrvatskoj, pa i političarima, svima nama da govorimo o nečemu u što se prvo ne razumijemo, a drugo želimo to toliko degradirati na najniže grane metnuti, a samo iz koje svrhe, nekakve politikantske. Ja bih htjela kolega Lucić samo podsjetiti na jedan segment, a to su braniteljske zadruge. Braniteljske zadruge, to su stvarno mjere koje su, i potpore koje su dane tim zadrugama, 2004. kad je ova Vlada, tadašnja potpredsjednica Vlade išla u osnivanje braniteljskih zadruga smijali su se, jednako tako i omalovažavali, bile su četiri, danas ih ima preko 3 stotine. U tim braniteljskim zadrugama ne radi se, 89% je poljoprivrednih. Ovdje se ne radi samo o gospodarstvu, o poljoprivredi, tu se radi o samozapošljavanju, o zapošljavanju. 8 tisuća članova braniteljskih zadruga, znači njihovih obitelji, je zaposleno, i oni imaju respektabilnu proizvodnju. Oni danas proizvode negdje oko 500 tona voća i povrća. Naravno da našu oporbu to nije briga, a tu se upravo pokazuje, u ovom segmentu branitelja, u ovom segmentu zadruga, kao i u cijelom segmentu gospodarstva, briga ove Vlade za sve to. Lako je pljuvati, pogotovo kad se ne razumije, lako je biti astronaut, a nikad ne sjediti niti na biciklu. To ne ide kolegu Koračevića, ali ide zato kolege iz HDSSB-a koji pljuju. I naravno ja osobno znam, osobno znam, i sad ću vam reći, čula sam. Dakle oporba, koalicija već od 2000. godine ne da ne vodi brigu o poljoprivredi, o potporama, za njih je to nula, ništa, ispod zemlje. To se vidi u programu grada Zagreba SDP-a jednako tako nula, ništa, ispod zemlje. Vi ste bili na vlasti. Za vas poljoprivreda, šumarstvo, i vodno gospodarstvo nema nikakav značaj. Poljoprivrednik ništa, za vas je to ništa, treba mu sve uzeti.
Dobro. Odgovor na repliku.
Hvala.
Kolegice ne trebate se toliko truditi objašnjavati jer što više objašnjavate sve izgleda da pojedini ovdje zastupnici ne žele to slušati. Prema tome, mislim da je jasno i glasno rečeno da upravo sve ovo što Vlada čini u ovim teškim vremenima želi se prikazati kako to nije to i kada se napravi dobro nije dobro. O tome sam ja upravo i želio govoriti. A zašto nam je to potrebno? Jel samo radi toga da bi došli na vlast? Pa nećete doći gospodo na vlast tako brzo jer ako budete isključivo takvim rječnikom govorili neće vas ljudi prepoznati samo radi toga, morat ćete i dokazati nešto drugačije, nešto konkretnije. Ali se pitam zašto na ovaj način i zašto ne pohvalite i ono što je dobro napravljeno. Pa nije vrag da baš sve nije dobro. Utoliko je i moja rasprava bila i na temu brodogradnje, naravno u ovih nekoliko minuta ne možeš sve reći, ali siguran sam da ću i u budućim raspravama sigurno štiti ovakve interese gospodarstva i svih onih grana kojima su potpore dobro došle. Hvala lijepo.
Gospođa zastupnica Nedjeljka Neda Klarić, replika.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Lucić ja moram zapravo podijeliti s vama nedoumicu i uopće se ne čudim vašoj dvojbi kojim imenom nazvati zapravo situaciju kada pojedini čelnici jedinica lokalne samouprave ne žele pravim imenom nazvati ono što se zove potpora od strane države. Evo vam primjera zašto se ne čudim. Grad Šibenik, kad je HDZ-ova vlast obnašala odgovornost za taj grad, dakle prije lokalnih izbora 2009., započela je 2 velika infrastrukturna objekta, projekta koji znače boljitak života svih građana i građanki grada Šibenika. Tada je SDP, HNS-ova garnitura govorila kako neće biti ništa od toga u trenutku, odnosno od potpora u višemilijunskim iznosima, a dvije trećine su potpora iz dvaju ministarstava države. Nakon dobivenih izbora i preuzete odgovornosti za grad ista retorika je uslijedila, čak je i bilo kazano od čelnika grada Šibenika ako ti šoldi sidnu da će se cijeloj Hrvatskoj zahvaliti. Šoldi sili, a nismo čuli zahvale kako ni država Hrvatska tako ni građani grada Šibenika. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa zastupnica, a joj, odgovor, pardon.
Evo ja ću samo kratko potpredsjedniče, nema smisla da uzimam puno vremena. Ali evo kolegice, nije to samo tako u Šibeniku, to vam je tako i u Požegi dakle odakle ja dolazim, to vam je tako u svim gradovima, mogu vam navesti nekoliko gradova. I evo obzirom da znam otprilike i stanje u Šibeniku jer često prolazim i dolazim tamo baš bih volio vidjeti da se zbroje rezultati i upravo nove vlasti unazad 2 godine u Šibeniku što je to napravljeno,koji su to kapitalni objekti. Ja nisam zamijetio niti jedan objekat, evo koji dolazim dole u Šibenik. I postavlja se pitanje gdje su onda potpore završile, zašto pojedini čelnici to ne koriste? Pa ja imam isto gradonačelnika u Požegi koji kaže da mu ova vlast ne da ništa graditi. A znate koliko je predao projekata? Niti jedan. I kaže ova mu vlast i Vlada ne da graditi, ne da investirati. Pa puno puta sam mu rekao daj meni te projekte ja ću ih riješiti pa ja ću ti dokazati da za urednu dokumentaciju se može ishoditi građanska dozvola. Kolega Liniću jel' tako? … [[Upadica se ne razumije.]] Pa dobro, prepoznat će znate. Ne mora to baš biti sada u ovom trenutku, prepoznat će. Ali, dakle vi dobro isto znate sve što ima pravne dozvole projekte sve je moguće napraviti znate. Pa ne može se onda govoriti znate ova Vlada meni ne da, a sve ostale jedinice lokalne samouprave na području Požeško-slavonske županije grade i koriste potpore. To je najbolje govorio moj kolega Huška znate. Nemojmo govoriti nešto što nije. Priznajmo i kažimo nismo napravili ili napravit ćemo u nekom drugom vremenu, ali sad to nismo iskoristili. Tako kolegice slažem se s vama u potpunosti i kažem imam ja taj primjer i u svojoj Požeško-slavonskoj županiji. Ali zato mi svi ostali radimo i doista gradimo. I puno kapitalnih objekata se gradi bez obzira htio to netko reći da to nije istina u Slavoniji. U Slavoniji se doista gradi i radi. Hvala lijepo.
Gospođa zastupnica Mirela Holy, izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Na samom početku izlaganja o Godišnjem izvješću o državnim potporama za 2009. godinu ponovno moram upozoriti na činjenicu da danas u veljači 2011. godine raspravljamo o Godišnjem izvješću o državnim potporama za 2009. godinu što je prilično nelogično. Jasno mi je da agencija još nije stigla sastaviti izvješće za 2010. godinu, ali nije mi jasno zašto uvijek treba toliko vremena da raspravimo ova izvješća. Ponavljam da se to u Hrvatskom saboru nažalost događa redovito pa gotovo sva izvješća raspravljamo s velikim zakašnjenjem, a neka možda nikada ni ne dobijemo usprkos zakonskim obavezama. Što to pokazuje? To pokazuje odnos Vlade i tijela izvršne vlasti prema Hrvatskom saboru, odnosno marginalizaciju i nepoštivanje Sabora kao zakonodavne vlasti. No tko nam je kriv? Sami smo si krivi jer Vladi dopuštamo takav ignorantski odnos prema Saboru. No nisu samo rokovi problematični kada govorimo o izvješćima o kojima raspravljamo. Problematični su i sadržaj i struktura ovih dokumenata koji su često isključivo formalnog karaktera ili reda radi. Zakonska je obaveza izvršne vlasti da Sabor izvijesti o provedbi nekih mjera pa to izvršna vlast često čini samo kako bi zadovoljila zakonsku formu, a ne kako bi sadržajnom raspravom o izvješćima eventualno korigirala određena postupanja tijela izvršne vlasti, a što bi trebao biti smisao saborskih rasprava o ovakvim izvješćima. Nažalost, i ovo je izvješće baš kao i prošlogodišnje, napravljeno kao većina izvješća o kojima raspravljamo u Saboru, odnosno površno i pro forma. I u ovom izvješću baš kao i u prošlogodišnjem nedostaju neke iznimno važne informacije i detaljna objašnjenja. Na što mislim? Kao i prošle godine dio izvješća koji se odnosi na državne potpore iz područja zaštite okoliša toliko je štur i elementaran da mi se čini da predstavnice i predstavnici Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja uopće nisu slušali prošlogodišnju raspravu i moje primjedbe na prošlogodišnje izvješće, odnosno na Poglavlje 4.1.2. jer je taj dio izvješća gotovo pa kopiran iz prošlogodišnjeg. Nisu se promijenile formulacije, ni rečenice, a niti lakonski način izvještavanja. Stekla sam dojam da su u izvješće iz 2008. godine samo ubačeni podaci za 2009. godinu i to je to. Izvještava se da su 2009. godine potpore za zaštitu okoliša i uštedu energije zabilježile najznačajniji rast u odnosu na ostale horizontalne potpore, a čini mi se da je tako bilo i prošle godine, odnosno da je u 2009. godini dodijeljeno 64,6 milijuna kuna, odnosno gotovo 74% više u odnosu na 2008. godinu kada je izdvojeno 37,2 milijuna kuna. Podsjećam da je porast od 2007. do 2008. godine bio prilično sličan, odnosno tada je iznosio 80% Izvješće opet konstatira da se radi uglavnom o subvencijama odnosno nepovratno dodijeljenim poticajnim sredstvima u iznosu više od 62 milijuna kuna. Ostalih gotovo 2,5 milijuna kuna su povoljni zajmovi. I u ovom se izvješću objašnjava da je najizdašniji davatelj potpora i ove godine kontraverzni Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost koji je dodijelio 37,7 milijuna kuna, najvećim dijelom subvencije za Salonit, Koksara, TEF iz Šibenika. Fond je davao i tzv. male potpore u iznosu od 18,6 milijuna kuna koje kada se pribroji horizontalnim potporama za zaštitu okoliša i uštedu energije iznose 83,2 milijuna kuna. Agencija i u ovom izvješću propustila je napisati za što su konkretno sredstva dodijeljena u 2009. godini, za koje konkretne projekte, ne samo kome već i zbog čega i zašto, te postoje li razlike u strukturi dodjele sredstava u protekle 4 godine ili se cijelo vrijeme radi o zadržavanju istog smjera dodjela potpora. Ovo je iznimno važno jer se upravo iz ovih informacija može vidjeti strategija Vlade, strateško opredjeljenje Vlade za razvoj određenih sektora ili područja. To se u ovom dokumentu i to u cijelom ovom dokumentu ne vidi, dakle ne samo iz poglavlja o zaštiti okoliša i uštedi energije već i u svim drugim poglavljima dokumenta. Nije naime svejedno gdje će se poticati i podržati projekti uštede energije npr. u prehrambenoj industriji, u metalnoj, tekstilnoj ili će se sredstva davati za poticanje vjetroelektrana ili pak ravnomjerno svih vrsta obnovljivih izvora energije od energije sunca do malih hidroelektrana, geotermalne energije, biomase ili koje druge znači obnovljivi izvori energije. Upravo se iz ovih podataka može vidjeti strateško razvojno opredjeljenje države, a to bi pored kontrole postupanja izvršne vlasti trebao biti i glavni smisao ovog izvješća. Naime, upravo se iz dodjele državnih potpora najbolje vidi strateško razvojno opredjeljenje neke vlade a iz ovog se dokumenta to nažalost ne vidi. Nažalost ne vidi se zbog aljkavosti izrađivača izvješća već zbog toga što ova Vlada bez obzira tko ju vodi na mjestu predsjednika ili predsjednice Vlade nema nikakvu stratešku razvojnu viziju naše zemlje. I ove godine iz izvješća samo možemo saznati kako sam već spomenula da je najviši davatelj potpora u 2009. godini bio Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost koji je subvencirao između ostalih tvrtke Kosar, Salonit, TEF. Ali u izvješću ne piše za koje su projekte tim tvrtkama dodijeljene subvencije. Naime, zaštita okoliša je vrlo široko područje koje može obuhvaćati projekte sanacije onečišćenih područja, zbrinjavanje industrijskog ili drugog otpada, uvođenje sustava gospodarenja otpadom ili pak sustava čistije proizvodnje. To mogu biti projekti energetske učinkovitosti, uštede energije, kogeneracije, pročišćavanja otpadnih voda, racionalnije korištenja resursa, sirovina vode i slično, smanjenje emisija štetnih plinova, korištenja okolišu prihvatljivijeg transporta, da ne nabrajam dalje. Upalo mi je u uči da se potpore za zaštitu okoliša i uštedu energije mogu dodjeljivati za sljedeće namjene ulaganja i nabavljanja novih transportnih vozila, kojima se premašuju standardi zaštite okoliša. No odmah zatim dopisano je da se potpore mogu dati i za transportna vozila kojima se povećava razina zaštite okoliša u nedostatku tih standarda. To nije bez vraga jer je fond šakom i kapom u 2009. godini dijelio novac upravo za nabavu stotina vodila Europet standarda a ne za hibride ili ne daj Bože električna vozila. Koliko je meni poznato vozila Europet standarda ne premašuju standarde zaštite okoliša. Sigurna sam da iz subvencije TEF-u, Salonitu i Koksaru nisu bile potpore kojima se premašuju standardi zaštite okoliša. Upravo suprotno. Pitanje je da li su rezultati tih projekata danas doveli do poštivanja minimuma koji propisuje zakon za standarde zaštite okoliša. Možda upravo u toj činjenici leži glavni razlog zbog čega ovo izvješće ne donosi nikakve detalje što se konkretno financira. Ponovno ću upozoriti na disproporciju ukupnih sredstava Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost koja je u 2009. godini premašila 1 milijardu kuna, te podataka o državnoj potpori za zaštitu okoliša i uštedu energije od nešto više od 83 milijuna kuna. S obzirom na to da su obrazloženja o tome što se može smatrati državnom potporom u ovom području citiram "istraživanje zaštite okoliša, ušteda energije i promicanje obnovljivih izvora energije, ulaganje u visoku učinkovitu kogeneraciju, energetski učinkovito daljinsko grijanje, gospodarenje otpadom, zbrinjavanje onečišćenih lokacija". Izrazito široka i omogućava raznolike interpretacije potpora ne mogu se ponovno ne upitati na koji je način agencija procijenila što su to državne potpore, a što nisu državne potpore od onih projekata koji su financirani iz sredstava fonda. S obzirom na to da meni nije jasno ni iz ovog izvješća baš kao ni iz prethodnog, smatram da bi nešto detaljnije informacije o tome za koje su to konkretno projekte i u kojem iznosu dane državne potpore iz fonda, razjasnile tu moju nedoumicu, a vjerujem i nedoumicu i drugih kolegica i kolega zastupnica i zastupnika. Podsjećam da su u međuvremenu donesene izmjene Zakona o otpadu kojima je omogućena naplata troškova sanacije tzv. crnih točaka, pa je prema mom mišljenju u ovakvom dokumentu sredstva iskorištena za sanaciju Koksare i Salonita proglašavati subvencijama jako rizično jer bi to značilo da je država odlučila pokloniti sredstva iskorištena za sanaciju poznatim vlasnicima ovih tvrtki što je prilično zabrinjavajuće. Iskoristit ću ovu priliku kako bih naglasila da je ovakvom dodjelom subvencija iz sredstva fonda opasno izigrana ideja i razlog utemeljenja fonda. Naime, Fondovi zaštite okoliša u cijelom se svijetu utemeljuju kako bi se iz određenih parafiskalnih nameta korisnicima i zagađivačima okoliša financirali projekti kojima se popravlja i unapređuje stanje u okolišu. Takva se sredstva koriste i za sufinanciranje projekata kojima zagađivači postaju znatno manji zagađivači čime se smanjuju nameti koje takvi subjekti uplaćuju u fond. Ideja vodilja nije povećanje sredstava fonda već upravo suprotno, konstantno smanjenje sredstava fonda jer to pokazuje učinkovitost državne politike u području zaštite okoliša. U Hrvatskoj je situacija dijametralno suprotna i fond svake godine povećava svoje prihode koji se vrlo nenamjenski koriste iz kojih se ne vide gotovo nikakvi pozitivni pomaci u smislu zaštite okoliša. To je ako ništa drugo još jedan pokazatelj odsustva strateške razvojne vizije ove Vlade o kojoj sam govorila na početku izlaganja. I na kraju se želim osvrnuti na poglavlje 21 koji objašnjava kategorija državnih potpora iz kojih se vidi da je nastavljen trend rasta potpora poljoprivredi i ribarstvu, a smanjuju se potpore sektoru industrije i usluga na ovaj se način bez ikakve sumnje kupuje lojalnost HSS-a. no ono što više brine jest to što se to povećanje potpora poljoprivredi ne vidi u povećanju proizvodnje hrane, ali nažalost niti kvalitete proizvedene hrane a to se čini u Vladi nikoga ne brine. Nažalost, iz nekog razloga izostaje adekvatna kontrola korištenja potpora bez obzira na to radi li se o subvencijama ili o nekom drugom obliku potpora što je neprihvatljivo. Apsolutno je neprihvatljivo da u ovom dokumentu izostaje izvješće o kontroli korištenja potpora i uočenim nepravilnostima, zbog toga neću podržati niti ovo izvješće.
Hvala. Gospodin zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Gospođo predsjednice. Da ne zaboravim, odmah na početku moram konstatirati da je izvješće vrlo korektno i profesionalno napravljeno, da je reklo sve ono što je bila njegova zadaća, a niti je zadaća vas niti Agencije bila da bude tržišna revizija ili ne daj Bože Državno odvjetništvo, jer da je tome tako vjerojatno bi ovo izvješće onda imalo možda na stotine ili na tisuće stranice. I da odmah ne zaboravim, dakle i da ne zaboravim, odmah kažem da ćemo ovakvo izvješće i ja osobno i prihvatiti. Dakle, vrlo je interesantno i jasno je da je pitanje samih državnih potpora ovdje pobudilo određene interes, ali to je i logično i normalno, s obzirom da je za 2009. godinu vrijednost tih sredstava preko 8,7 milijardi i jasno je da o tome vrijedi i nešto prozboriti. Jasno je da temeljno kretanje i obilježavanje trenda državnih potpora ide ka smanjivanju kako onom ukupnom tako i onom relativnom dijelu. Ali evo ima jedna interesantna konstatacija koja potvrđuje da su državne potpore važan instrument gospodarske politike svake države. Ne bismo vjerovali, ali ova financijska kriza je jednim dijelom i bitno preusmjerila koncept državnih potpora pa i u EU. Dakle, prije financijske krize 2008., 2009. pa ovdje vrijednost državnih potpore u zemljama EU bila je niti oko 0,5%, da bi prije svega dakle svojim ulaskom prije svega kroz bankarski sektor onda te potpore narasle na preko 3,6%. A ako izbacimo taj bankarski dio van i dio prometa i one u 2009. u zemljama EU-a su preko 0,62% što potvrđuje temeljnu karakteristiku da se zaista tim mjerama bitno može utjecati na i kreiranje same gospodarske politike. U samoj Hrvatskoj taj iznos ukupnih potpora je manji za 9,1% u odnosu na prethodnu godinu, a isto tako za 2,6% je vrijednost i udjel ukupnih potpora u BDP-u Republike Hrvatske. Tu vrijedi jasno spomenuti i ponoviti da je najveći dio, jer su to još uvijek … [[Govornik se ne razumije.]] potpore za brodogradnju, sanaciju, restrukturiranje te potpora za promet uz onu neizostavnu temu da je tu svakako i poljoprivreda, ali nije posebna tema današnje rasprave kao što je to već i rečeno u prethodnim raspravama. Treba reći nekoliko rečenica i o tome da kad govorimo ovdje o zaista kvalitetno napravljenoj raspodjeli samih potpora da često se u životu te potpore i isprepleću pa prije svega ako ih maknemo van onoga što se zove pristup financiranja u krizi da nekome financijskim, prije svega financijskim injekcijama pomognemo u određenim aktivnostima, ja ću dakle radno to reći preživljavanja. Posebice ono što mene zanima ili me stavlja u fokus zanimanja jeste prije svega sve vrste nekih novih investicija koje onda daju i nova radna mjesta, novi društveni brutoproizvod. Pa kada govorimo o tim predmetnim investicijama pa bilo to i u poljoprivredi, u naprednoj proizvodnji kao što je to jednim dijelom u naprednim tehnologijama, riječ je kod mene u Zaprešiću. To je istovremeno tema koja je vezana uz alternativne izbore energije, to je tema koja je vezana uz komunalnu infrastrukturu, vezana uz vode što na neki način povezuje i konstatira da sve te potpore treba dobrim dijelom i sažimati u ukupnost tih projekata koje ona sa sobom nosi, a posebice kada je riječ o novim investicijama. Sa tim u vezi rekao bih da, a to je kolega Huška o tome dosta govorio, gdje je tu mjesto i uloga same jedinica lokalnih samouprava s obzirom da kada govorimo o ovim potporama, a u kontekstu zakona na nivou lokalne samouprave to je svega negdje oko 200 milijuna kuna i one su same po sebi relativno zanemarive kad govorimo o ukupnim vrijednostima potpore. Onaj drugi dio potpora koje mi sufinanciramo KUD-eve, javnu potrošnju određenu, znači nije predmet ove današnjih opservacija pa i samoga zakona, ali vrijedi konstatirati da upravo jedinice lokalne samouprave kroz svoje ukupne aktivnosti bitno utječu na tu jednu koheziju velikih dijelova raznih potpora, a kada je riječ o zajedničkim projektima. Jer budimo svjesni da vrlo često niti nosioci tih potpora u nekim datim momentima ne znaju koje sve oblike potpora imaju pa upravo na neki način to zajedništvo i lokalne samouprave, a u kontekstu potpora može i daje vrlo često kvalitetne i dobre rezultate. Svakako da vrijedi spomenuti da kada je riječ o državnim potporama, a ja osobno dajem apsolutno i svakako tome potvrdu i moj doprinos raspravi da sve ono što se danas ili jučer, a posebice sutra zove istraživanje, razvoj, zaštita okoliša, ušteda energije, a u tom kontekstu razvoj malog i srednjeg poduzetništva te posebice usavršavanje je nešto što je pretpostavka za razvoj svakoga društva i nije stoga čudno da su zemlje EU-a i najveći dio svojih potpora upravo davale u toj horizontalnoj liniji kao preduvjet daljnjeg, kvalitetnijeg, boljeg i uspješnijeg razvoja. Nažalost, gospodarska kriza dobrim dijelom je na neki način usporila taj grandski iznos kada govorimo o nominalnom iznosu, ali u relativnom dijelu i u 2009. godini taj dio horizontalnih potpora se jednim dijelom i svakako i povećao. Kao što sam rekao da te državne potpore one su vrlo iznimno važan i snažan instrument gospodarske i industrijske politike svake države pa ih kao takove treba gledati i u kontekstu razvoja Republike Hrvatske, djeluje mi nesumnjivo da u vremenu koje je kod nas, a posebice u tom kontekstu razvoja horizontalnih potpora će biti i pozicionirani proračuni koji iza nas dolaze te u konačnici dajem potporu dakle ovakvom izvješću Državne agencije za zaštitu tržišnog natjecanja o državnim potporama za 2009. godinu. Hvala.
Hvala. Gospođa zastupnica Marija Lugarić, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo Spevec, kolegice i kolege. Dosta smo već danas u ovoj raspravi povodom Godišnjeg izvješća o državnim potporama za 2009. godinu govorili, no međutim želim reći nekoliko riječi zapravo o horizontalnim potporama, odnosno samoj strukturi potpora. Po nekakvom mom shvaćanju koje je možda i laičko u ovoj temi, ali mi se čini da je ispravno, da je zapravo cijela ideja potpora ta da se podiže konkurentnost, da se potiče izvoz, da se utvrde ona područja i oni sektori, one grane gdje smo dobri i da u tim granama kroz potpore budemo još bolji, a time da na neki način povećamo i svoje komparativne prednosti u odnosu na druga tržišta, odnosno na tržišta s kojima dijelimo na ovaj ili na onaj način zajedničku sudbinu. U dosadašnjoj raspravi je dosta bilo rasprava o zapravo samoj strukturi potpora i u tom smislu dosta dobra ilustrativna tablica na stranici 11. ovoga izvješća. Vezano uz to ima čini mi se nekoliko nepobitnih činjenica. Prva činjenica je da se ukupni iznos potpora po svim zapravo razinama i svih vrsta potpora da se njihov iznos sveukupno smanjuje, a drugo ono što je zapravo kolegice i kolege porazno, a to je da se ne samo nominalno, jer se to događa sa svim potporama već zapravo u udjelu i u važnosti značajno smanjuju potpore za istraživanje, razvoj, potpore za inovacije. I ponavljam dakle ne samo u apsolutnim iznosima što bi onda negdje odgovaralo da je u omjerima i da prati pad svih ostalih potpora nego zapravo pada i njihov udio. Kad to pogledamo kronološki zapravo kroz posljednje tri godine vidimo da zapravo recimo potpore za istraživanje, razvoj i inovacije su od nekakvih 2,19% pale na 1,60%. Potpore za usavršavanje sa 9,5% na 0,62% i to su dramatične i zabrinjavajuće brojke. A čini mi se da je zapravo jedna i porazna slika nečega čemu volimo tepati i kao društvu znanja i čime se volimo dičiti i govoriti da je naše društvo – društvo znanja. Kolegice i kolege, društvo znanja se ogleda upravo u ovim tužnim brojkama na stranici 11. ovog izvješća i pokazujemo da od društva znanja nema ni D i to je vrlo egzaktno i provjerljivo i iskazljivo. Nekoliko još stvari. Ovdje izvješće konstatira da je taj pad potpora za istraživanje i razvoj razumljiv obzirom na krizu. Ja se gospođo Spevec ne bih složila s time da je obzirom na krizu on razumljiv. Na jednoj površnoj razini možda i može biti shvatljiv. No međutim, države koje drže do sebe, države koje razmišljaju o svojoj budućnosti, države koje razmišljaju o svom napretku upravo u vrijeme krize povećavaju potporu i povećavaju ulaganje u istraživanje, u razvoj, inovacije jer su duboko svjesne činjenice da zapravo su to jedini sektori i zapravo jedine djelatnosti koje mogu biti nekakav zamašnjak i povući priču naprijed. I ja se apsolutno slažem sa drugim dijelom te vaše rečenice iz izvješća, odnosno konstatacije koji kaže da pad potpora za istraživanje i razvoj je pokazatelj koji ne jamči brz oporavak i rast, konkurentnost hrvatskih poduzetnika. I tu se apsolutno s vama slažem. Ali vezano uz to a čini mi se da je oko toga postoji konsenzus u današnjoj raspravi i danas ovdje u dvorani. Ja vas pitam kolegice i kolege što ćemo s tim konsenzusom učiniti. Što ćemo učiniti da se mi svi danas evo ovdje slažemo da to nije dobro, da ta struktura ne odgovara, da te potpore trebamo povećati. Hoćemo li mijenjati zakone koji će reći idemo povećati potpore. Hoćemo li mijenjati proračun da mijenjamo iznose ili ćemo se zaustaviti na tome da kažemo ne to nije dobro za budućnost Hrvatske, ne to nije dobro za buduću hrvatsku konkurentnost i za oporavak od krize i završit ćemo raspravu, otići ćemo kući i iduće godine konstatirati isto. I vezano uz to mislim da bi trebali svi biti svjesni unatoč vrlo važnoj ulozi Vlade na ovu temu, da se zapravo politika utvrđuje ovdje u Hrvatskom saboru – potpore, njihovi iznosi, njihovi omjeri se definiraju kroz zakone, kroz državni proračun. I mi smo odredili, tj. vi koji ste to podržali su odredili takvu politiku. Ja pitam sve one posebno iz vladajuće većine koji su se složili da takva politika nije dobra u potporama u ovom razvojnom dijelu. Što ćete učiniti? Što ćemo predložiti? Možemo li se složiti da idemo sa zajedničkim zaključkom kao Hrvatski sabor obzirom da konsenzus postoji prema Vladi Republike Hrvatske, da kažemo hajmo ljudi mijenjajte politiku. Mislim svi se oko toga slažemo osim ako neki nisu govorili nešto što ne misle. I kasno je za 2010. godinu, već je ona dosta podmakla. Ja vas pitam, gotova je. Bojim se da je kasno i za 2011. što ćemo učiniti u 2012. godini. Drugo, vezano uz ovo izvješće. Meni se čini, a vezano uz strukturu potpora da jednim dijelom posebno kroz neke sektorske potpore i posebno kroz one potpore koje koštaju jako puno novca, dakle u koje ulažemo puno novca mi zapravo kolegice i kolege vodimo socijalnu politiku i čini mi se da to jednom u Saboru treba i reći. To je neprihvatljivo, neodrživo i neracionalno. I ako to ne shvatimo da zapravo potpore ali u one sektore, u one industrije, one horizontalne potpore koje mogu stvoriti komparativnu prednost, koje mogu ojačati konkurentnost, dati na kraju nekakvu novu i dodanu vrijednost sve suprotno od toga je zapravo pa na neki način bacanje novca. Jer ulaganje u nekontrolirane ili polu kontrolirane uvjete da tako kažem sektora koji nisu doživjeli strukturne promjene, koji ne stvaraju novu vrijednost, koji nisu čak ni s ovim potporama u ovolikim iznosima samoodrživi ili na bilo koji način samorazvojni nije ništa drugo nego bacanje novca, po oštroj kvalifikaciji. Blaže rečeno mogli bi reći da je to zapravo vođenje nekakve socijalne politike, koja je da se razumijemo posve legitimna, posve legalna, potrebna u hrvatskom društvu. No međutim, ne da se socijalna politika vodi kroz institut državnih potpora. I to je zapravo čini mi se i zamka, ali i svojevrsna manipulacija ovakvog sustava državnih potpora koje na neki način treba što prije presjeći i s takvom politikom treba što prije prestati. I na kraju možda jedna i tehnička, ali ne samo tehnička napomena samoj agenciji. Bilo bi dobro kad bismo mi godišnja izvješća za proteklu godinu dobijali barem do polovice one iduće godine. Konkretno izvješća za 2011. barem do polovice 2012. godine. Jer sada raspravljati o 2009. i onome kako smo ulagali sredstva u 2009. je malo pa čak i bizarno jer zapravo ne možemo ni na koji način utjecati. Bilo bi dobro ako bi ta izvješća mogli pripremiti ranije, o njima raspravljati ranije, da zapravo ove rasprave i imaju nekakvoga smisla. I zaključno. U ovom dijelu izvješća meni je bilo dosta informativno. Ono je dobro napravljeno. Posebno se kao nestručnjakinji iz ovog područja sviđa što je napisano i razumljivo i da i mi koji se ne bavimo, koji dakle nismo ekonomisti, koji nismo pravnici, koji se ne bavimo tom politikom možemo zapravo razumjeti o čemu se ovdje radi. Ali naglašavam da konsenzus koji se nadam da je ovdje postignut da zapravo ulaganje i potpore u inovacije, u razvoj je zapravo jedina suvisla politika za države u krizi posebno za male države koje nemaju drugih komparativnih prednosti osim zapravo ljudi i i ljudskog znanja, tim više što Republika Hrvatska sutra, dok će poslati punopravna članica Europske unije, će izaći na to zajedničko tržište, i naprosto mi nećemo moći konkurirati ničime drugime nego našim ljudskim kapitalom i znanjem koje ti naši ljudi posjeduju. Ono što mi radimo kroz ovu lošu politiku državnih potpora je zapravo i suprotno politikama u razvijenim zemljama, koje u ovom smislu horizontalnih potpora i one tekuće interventne potpore upravo vezuju stvari koje donose novu vrijednost, a ne zapravo u one koje su puka potrošnja koja, da je stvar bude najgora, niti ne omogućava održavanje tih sustava, a kamoli stvaranje novih vrijednosti. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, sve skupa tri točke, tako da ću ja biti kratak. S jedne strane čemu služi država i državne potpore. S druge strane čemu služe državne potpore u vrijeme krize. I s treće strane slučaj Hrvatska. Državne potpore su zapravo ona poluga u kojima država poboljšava ili one grane u kojima je jako dobra da budu još bolje, ili one grane koje su državi potrebne ili političkoj zajednici potrebne a nisu dovoljno razvijene. Stoga su državne potpore jedan od osnovnih indikatora i političkog i privrednog zdravlja ili nezdravlja, naravno u odgovarajućoj sredini. Drugo, u trenucima krize desilo se zapravo dvoje. S jedne strane se pokazala urgentna potreba ili stvaranja državnih potreba ili racionalnog korištenja tih državnih potpora, zato da bi se dobrobit velike većine stanovništva mogla održati, da jedan dio ljudi ne bi izgubio svoju egzistenciju u prenesenom smislu, i da bi zapravo te državne potpore mogle premostiti onaj trenutak krize ili onaj jaz krize do nekog … [[Ne razumije se.]] I to se upravo i dogodilo u najrazvijenijim zemljama svijeta, koje su trpile prvenstveno financijske krize koja je onda prešla u privrednu krizu, gdje su državnim potporama te krize savladavane. Treba se sjetiti samo Sjedinjenih Američkih Država, koje su potpomagale privatne banke, iskustava Velike Britanije, o Francuskoj, Engleskoj, Njemačkoj da ne govorim. Drugo, tokom tih intervencija, državnih intervencija državnim potporama je redefinirana pozicija države, i manje-više današnja država u razvijenome svijetu je interventna država. Ili još drugačije govoreći bez državnih potpora cijeli niz sektora ne bi mogao opstati, bez obzira na sve preporuke i čak i zakonodavstva Europske unije. Šta se zbiva s Hrvatskom? Da li Hrvatska ulaže svoja sredstva, da li hrvatska država ulaže svoja sredstva u ono što je Hrvatskoj najpotrebnije ili ono što Hrvatsku može najuspješnije, a možda i najbrže izići, izvući iz krize? U razvijenome svijetu je postalo potpuno jasno da je najproduktivniji faktor danas znanje, ne know how, nego inovativnost znanje, za koje je potrebna odgovarajuća razina obrazovanosti, i zapravo znanost je postala najveća ili najsnažnija proizvodna snaga. Zato je Europska unija donijela nekoliko preporuka u kojima je tražila od svojih članica da u trenucima krize ne smanjuju sredstva za ulaganje u znanost i za obrazovanje, nego ako je moguće da ih poveća. Zato su neke države uzimale desetke milijarde eura kredita, da bi mogle uložiti u znanost, inovativne tehnologije i u svoj budući ekonomski razvoj. Zato je Njemačka ulažući strahovito u znanost se najbrže oporavila uz ostale mjere. Tako da je pametno ulaganje u znanost i obrazovanje ono koje zapravo dovodi do održivog razvoja, i ono koje zemlju iz ovih primjera smo mogli vidjeti najbrže i možda najodrživije izvlači iz krize. U Hrvatskoj ulaganje u znanost, državne potpore za znanost, za inovacije padaju. Padaju. I to ne malo, nego značajno. Hrvatska je zemlja koja je postala siromašna, neobrazovnog stanovništva, relativno velikih potencijala, ali strašno malog iskorištavanja svih tih potencijala. Između ostalog zato jer država ne koristi optimalno svoje potencijale. I ovaj izvještaj nam pokazuje da ima sredstava, samo je pitanje da li se ona ulažu u prave projekte. Slaba obrazovanost, slabo ulaganje u znanost će već i u kratkom roku pokazati velike boljke, a u srednjoročnom razdoblju zapravo dovesti do još većeg kolapsa od onoga u kojem smo danas, i krajnje je vrijeme s jedne strane da osvijestimo tu činjenicu, i s druge strane da se oslobodimo, da se pozdravimo s takvom politikom, i da ulažemo u ono u što su, ako već ne našim iskustvima, onda iskustvima drugih najproduktivnija i da tako kažem i za ljudski faktor najbolja ulaganja. Znanost i obrazovanje, ja mislim da su u tome bez konkurencije. One u Hrvatskoj na žalost opadaju.
Hvala. Gospodin zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovana gospođo Spevec sa suradnicom, štovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Ja ću nastaviti na tragu ova prethodna dva izlaganja, i odmah ću skočiti na rečenicu pri vrhu stranice 25., u kojoj kažete dugoročno premda razumljiv pad ulaganja u znanost i obrazovanje, s obzirom na krizno vrijeme u kojem je poslovalo gospodarstvo, ipak je pokazatelj koji ne jamči brzi oporavak i rast konkurentnosti hrvatskih poduzetnika. Dakle točno ste dijagnosticirali da manjak ulaganja u znanost i obrazovanje može rezultirati, i će vjerojatno rezultirati vrlo dugim upitnim oporavkom hrvatskog gospodarstva i društva, i to u vrijeme kada se već europsko gospodarstvo znatno oporavlja. Što je učinila Amerika u vrijeme najveće krize Hladnoga rata, kada su počeli gubiti svemirsku utrku, nakon što su Sovjeti uspješno lansirali prvi umjetni satelit? Ulili su u sustav obrazovanja i znanosti nekoliko tadašnjih fantastičnih velikih vrijednosti milijardi dolara. Što su učinili sada u vrijeme krize? Također su pojačali ulaganja u znanost i obrazovanje. Što čini EU danas? Evo 2010. godine u prosincu je donijela Strategiju o tematskim područjima od interesa za društvo i gospodarstvo EU. Donijeli su dugoročnu strategiju, ne samo tematski područja istraživanja već i načina ulaganja u ta područja kao i alociranje sredstava. Radi se o područjima otvorene i konkurentne ekonomije, razvijanje gospodarstva zasnovanog na malim emisijama ugljičnog dioksida, održivo upravljanje prirodnim izvorima, sigurnost hrane i predmeta opće uporabe. Zatim, nuklearni sektor koji uključuje nuklearnu sigurnost, upravljanje kriznim materijalima kao i referentni materijali i mjerenja. Pazite, mjeriteljstvo i referentne materijale su uvrstili u jedan od evo sedam tematskih područja od interesa za europsko gospodarstvo zbog toga što satelitske bilance prema nekim pokazateljima ukazuju da mjeriteljstvo na ovaj ili onaj način utječe na stvaranje više od 30% BDP-a u razvijenim zemljama. Što smo mi učinili u tom segmentu? Apsolutno ništa. Gledamo li u što je utrošilo Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa potpore što podržavam, uložilo je u Program hrvatskog inovacijskog tehnologijskog sustava … [[Govornik se ne razumije.]] i test te raznim poduzetnicima, ali gdje je Mjeriteljski institut? Pa došlo je do sloma Nacionalnog mjeriteljskog instituta. Mi smo izgubili sljedivost za masu i gustoću. Funkcioniranje Nacionalnog mjeriteljskog instituta koji je trebao biti operabilan uredbom Vlade RH još nije osigurano. Time je dovedeno u pitanje i ispunjavanje privremeno zatvorenog Poglavlja – Sloboda kretanja roba. Članak 73. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju uvjetuje da Hrvatska mora imati funkcionalni Mjeriteljski institut, a osim toga to je i uvjet za održavanje multilateralnog sporazuma kojeg je potpisala Hrvatska akreditacijska agencija sa Europskom suradnjom za akreditaciju i slijedom tog multilateralnog sporazuma i sporazum sa Međunarodnom agencijom za akreditaciju. Pa mi imamo preko 210 akreditiranih tijela, uključujući i certifikacijske kuće, ispitne laboratorije koji koriste usluge nacionalnih mjeriteljskih laboratorija koji se urušavaju, ne postoje gotovo, premda su Nacionalni laboratorij za masu i gustoću dobili novac putem CARDS projekta, pardon ne CARD projekta nego nekih međusobnih projekata sa Njemačkom to nismo mi bili u stanju održati. Što je svojevrsna pljuska i našim njemačkim prijateljima i sponzorima. Dolazi do urušavanja cijelog inovacijskog sustava, infrastrukture i kvalitete. Doći će do, postat će upitan multilateralni sporazum. Nadzor Hrvatske akreditacijske agencije je sada za koji mjesec. Nama mjeriteljski, Nacionalni mjeriteljski institut ne funkcionira, on je pod direktnim nadzorom i nadležnošću Ministarstva znanosti. Neizvjesno je, krajnje je nevjerojatno kako se Ministarstvo gospodarstva i Ministarstvo znanosti ne mogu dogovoriti da ta 2 laboratorija izvuku iz neprimjerenog okruženja Državnog zavoda za mjeriteljstvo koji je Državna upravna institucija. Što on ima sa fundamentalnim mjeriteljstvom koje je u nadležnosti Ministarstva znanosti? Zašto se to unatoč opetovanim deklaracijskim nastojanjima Vlade ne sređuje? Neizvjesno je. Činjenica jest da ovaj izvještaj pokazuje da sredstva postoje, ali barem u ovom malom segmentu koji je izuzetno značajan i može u konačnici uroditi nepredviđenim, nevjerojatnim posljedicama prema teoriji kaosa da se čak uvjetuje ponovno otvaranje Poglavlja 1. i da vjerojatno kada ispunimo sve uvjete za pristupanje EU možda na takvoj bezveznoj stepenici se spotaknemo i dovedemo u pitanje naš konačni cilj, a to je punopravno članstvo u EU. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Slavko Linić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo Spevec, kolegice i kolege. Mislim da je to jedan kvalitetan materijal, dobro izvješće i u biti nam može dati itekakvu podlogu za raspravu, ali ono što je daleko vrjednije i za prijedlog zaključaka. Nažalost, ovaj materijal je pokvaren sa mišljenjem Vlade. Na bazi ovog materijala koji je ozbiljan, koji upozorava što se događa Vlada daje mišljenje, sugestiju Saboru prihvaća se na znanje, prihvaća se kao izvješće. Ja polazim da svako izvješće ako je kvalitetno može polučiti niz aktivnosti koje netko treba načiniti. I da je upravo Vlada ta koja je na bazi ovog izvješća trebala nadležnim ministarstvima dati niz naloga i aktivnosti koje je nama trebalo u Saboru dati podlogu da stvorimo određene zaključke. Ali Vlada nije dovoljno ozbiljno shvatila ovo izvješće pa je poslala ovakav zaključak. Ja vas pitam 2009. godina već duboko u krizi, duboko u problemima, počinjemo gubiti radna mjesta, gospodarski pad, nelikvidnost, problem naplata poreznih prihoda i doprinosa, godina sa masom problema. I što možemo zaključiti, da li možemo biti zadovoljni sa razinom potpora? Pa ne. premale potpore za ekonomsko stanje u 2009. premale, nedovoljne. I jednostavno je trebalo nešto učiniti, jer je bitno i za ovu godinu definirati što učiniti. Ne. neprihvatljivo je da su ovako male potpore, neprihvatljivo da se u 2009. manje potpore skoro za milijardu u odnosu na 2008. a kriza je počela juriti i jednostavno harati po Hrvatskoj. Da to je zaključak koji je Vlada morala donijeti i koja je morala sugerirati što ona čita. Pa idemo onda dalje, gdje je najveći dio potpora otišao? Najveći dio potpora poljoprivreda, brodogradnja, željeznica. I kada bi to isključili, ajde televiziju smatram kada se ugovor potpiše neće više biti potpora. Ali ljudi milijarda i pol je otišla za potpore u ekonomskoj krizi RH u teškoj ekonomskoj krizi. Pa to ne zadovoljava. Ja se neću ni zadržavati sada na problemu da imamo pad potpora u zapošljavanju ljudi. Pa to je godina kada je počela eskalacija ovih preko 100 tisuća nezaposlenosti koji smo dobili na zavodu, a mi imamo preko 60% pada u potporama. To je nešto što je Vladu moralo natjerati na niz aktivnosti, na niz prijedloga što ona čini da se to promijeni, kako zaposliti, kako iskoristiti te potpore, pa cijela Europa daje potpore. Ali naravno što je naš problem? Naš problem su tri potpore koje dajemo poljoprivredi, željeznici i brodogradnji. Pa dozvolite ja ću se više zadržati na željeznici i brodogradnji, jer ni poljoprivreda je ovdje na dvije stranice je samo naznačeno tko je što dao. Otišlo je 3 milijarde 670 milijuna, a ono što je najvažnije, da li možemo zadovoljni biti sa potrebnim promjenama u sektoru poljoprivrede da bi mogli reći da su korisno utrošeni. Velike su, svake godine sve veće, pitanje da li su dovoljne. Ali da li polučujemo efekt koji je Vlada predvidjela da poljoprivreda bude spremna za bitku sa europskom konkurencijom. Neću se zadržavati jer nijednu riječ nisam ni u materijalu vidio. Ajmo na brodogradnju. Što reći za brodogradnju? Pa tragedija je da je cijela potpora u nenaplaćenim kako se zove jamstvima, najveći dio potpore je u nenaplaćenim jamstvima. To nije potpora, to je silom prilika potpora. I jednostavno brodogradilišta ne izvršavaju obveze, ne plaćaju kredite, ne vraćaju kredite i to radi Vlada. To ne može biti potpora u onom pravom smislu kako osposobiti brodogradnju. Prema tome, ogroman novac uložen u brodogradnju bez rezultata da ta brodogradnja može biti jednostavno spremna za bilo kakvu tržišnu utakmicu i da sa tim potporama se iz nečega izvuče. Ono što dajemo kroz jamstva to nisu potpore u smislu oporavka, to su potpore silom zakona, silom neke regulative koje ima EU. Znači, pitamo se što je trebala učiniti? Dakle, ne mogu ne vratiti se u 2008., u 6. mjesecu u ovom Parlamentu smo raspravljali o interpelaciji SDP-a o brodogradnji. Što smo predlagali? Ne idite u procese privatizacije, neće vam uspjeti, idemo u procese restrukturiranja brodogradilišta. Interpelacija nije prihvaćena. Restrukturiranje i potpora za restrukturiranje je prava potpora. I to bi mogli znati i deklarirati kao potporu koju je trebalo uložiti da dođe do promjena u brodogradnji, da jednostavno kroz strukturne promjene definiramo gdje su zone brodogradilišta, koje su djelatnosti osnovne, kako sve ono što je neosnovno maknuti i izvršiti privatizaciju, ne osnovnih djelatnosti, djelomičnu privatizaciju brodogradilišta. Ne. 2008. krajem godine potpisan sporazum sa EU dva neuspjela natječaja. Kada bi sada gledali opet i treći negdje smo ponovili i 4. natječaj i do čega smo došli. Sada će posao restrukturiranja koji su kako tako uprave brodogradilišta pripremili pokušati obaviti neki potencijalni ja bih rekao novi investitori. Osma, deveta, deseta, izgubljene 2,5 godine gdje smo mogli daleko razumnije trošiti novce i imati danas i daleko konkurentnija brodogradilišta, sposobnija sa manjim udjelom ja bih rekao jamstava koje smo morali silom platiti umjesto da smo davali stvarne potpore protiv kojih ni EU ne bi imala ništa protiv jel i oni ih daju. Ne bi imala ništa protiv. Ali eto, bitno je nerješavati probleme, ne donositi akcije, pa ja bih rekao pa čak ni po ovom izvješću ne želimo govoriti što ćemo sutra raditi. Ajmo dalje na željeznicu. Pogledajte koliko se ulaže u teretni, vuču vlakova ovo ono, a pitajmo se međusobno da li je to korisno uložen novac. 2003. po Hrvatskim željeznicama počet će juriti kompozicije, vlakovi međunarodnih kompanija. Da li će uopće Hrvatska željeznica u dijelu cargo, putničkog i ovo moći biti konkurentna? Neće. Prosječna starost preko 40 godina, neadekvatnost, ogromna potrošnja, bolje da ne spominjemo koji su sve problemi. Strukturno nisu uopće razriješili, ali mi svaku godinu kapljemo po milijardu i 100 milijuna. Gdje su efekti? Što su naše procjene? Da li smo mi jel za željeznicu po zakonu smo najviše mi u SAboru odgovorni, dali mi ozbiljno o željeznici razgovaramo? Da li smo mi uopće svjesni da za dvije godine mi ćemo ili rasprodavati za jednu kunu kao i brodogradilište ili gasiti cargo i vuču vlakova? A koliko novaca odlazi na ovo? Koliko novaca? Bez sustavnih programa, bez jednostavnih jasnih poruka što je to i kako ćemo to učiniti. Trošimo novce. A onda naravno nema ni za znanost, nema ni za zapošljavanje, a ja bih rekao i one horizontalne potpore koje su potrebne i malim poduzetnicima i onima, a da ne govorimo svi oni koji su ušli u krizu i trpili udare krize jer smo im mogli sa više novaca pomoći ne možemo jer se iscrpljujemo na ovakvim projektima koji na žalost ne daju rezultate, ne vidimo ni što će sutra biti sa svima njima. Zato, izvještaj je o.k. ali ovakvo mišljenje Vlade zaista pokazuje da to Vlada ozbiljno nije pročitala izvješće, jer da ga je pročitala bilo bi niz mjera za nadležna ministarstva, a i poruka nama u Saboru kakvim zaključcima da se bavimo. Prema tome, šteta ovog izvješća jer ozbiljni ljudi ga nisu pročitali.
Hvala. Replika, gospođa zastupnica Dragica Zgrebec.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Linić, govorite o tome da je upravo kada je kriza na vrhuncu mi smanjujemo potpore. Međutim, kad idete gledati da su ukupne potpore smanjene sa 11,3 na 8,7 milijardi vidi se da potpore koje ne prati ova agencija, a odnose se na poljoprivredu su zapravo povećane. Njihov je udio sa 29% u dvije godine narastao na preko 42%. One su uglavnom u tom razdoblju proizvodne, dakle orijentirane su na proizvodnju. Što je Europska unija radila kad je imala tako koncipirane poljoprivredne potpore. Najprije je mijenjala strukturu proizvodnje, pa je onda povećavala proizvodnju, pa je povećavala konkurentnost da bi se danas bavila ruralnim razvojem kako zadržati ljude na ruralnom području, u selu, kako ih zadržati da se bave poljoprivrednom proizvodnjom. Mi ove godine prelazimo na taj sustav. Dakle, nemamo više proizvodnih potpora i to stvara sve veći problem našim seljacima koji uopće u čitavom ovom razdoblju od početka pregovora sa Europskom unijom pa evo do 2011. godine kada dolazimo do toga da moram primijeniti i mi zajedničku poljoprivrednu politiku i tome adekvatno potpore u poljoprivredi zapravo smo došli do toga da najveći dio naših poljoprivrednika ukoliko primijenimo aktualni Zakon o potporama u poljoprivredi i ribarstvu uopće neće moći realizirati takve potpore.
Gospodin zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo Spevec sa suradnicom. Dakle, izvješće o kojem se danas raspravlja u Visokom domu na žalost do rasprave kolege Liniću se u principu nitko nije dotaknuo suštinskih problema, a ovo izvješće govori o 8 milijardi i 690 milijuna kojih se daje, iako onaj dio koji nije u nadležnosti agencije, a to su potpore u poljoprivredi eliminiramo onda ostajemo po prilici na negdje 5 milijardi. Međutim, ja ću svoju raspravu pokušati odmaknuti od politike, spustiti je u realnost i pokušati možda i vama i sebi postavit neka pitanja i pokušat odgovorit na neka, a to je zašto mi u Hrvatskoj već godinama dajemo potpore i koja su to trgovačka društva kojima mi dajemo potpore. Možemo na dvije i drugu 8 milijardi za restrukturiranje brodogradnje. Na žalost ona nije provedena ni dvije druge, ni dvije treće, ni dvije četvrte i možemo ići dalje. I možemo podvući crtu koji je rezultat toga što možda zajedno politički nismo uspjeli napraviti nešto što smo trebali napraviti. Rezultat će biti da je brodogradnja progutala u ovih zadnjih osam godina 24, 25 milijardi kuna. To će biti konačan rezultat. I što imamo danas situaciju? Imamo situaciju da su nam sva brodogradilišta u katastrofalnoj situaciji, a da nekada politiku gurnemo ispred zdravog razuma i ekonomske logike najbolje pokazuje priča oko ovog zadnjeg jamstva oko 3. maja, gdje da nije dano jamstvo države sve bi se okrenulo na glavu, pa čak smo išli tako daleko da je predstavničko tijelo jedinica lokalne samouprave donosilo odluku o jamstvu iako su znali da je to protuzakonito. Dakle, nemojmo jedni druge optuživati kad naprosto svi se ponašamo vrlo slično u datoj situaciji. I ponavljam, na žalost najveći dio potpora u proteklim godinama, a i danas u Hrvatskoj ide u tvrtke koje mi nastojimo spasiti i koje na žalost većina njih nije spremna za restrukturiranje, a to ćemo pokušati i dokumentirati i argumentirati da modelom C. Možemo ga preslikati na jedan model ili zakon koji je bio 2002. godine. To je bio onaj zakon o dospjelim a ne naplaćenim potraživanjima gdje se pokušalo pomoći trgovačkim društvima da se riješi nekakvih obaveza koje su im dospjele i da na takav način očišćene bilance krenu sutra na kraju, a to su mogle jedino napraviti ako naprave svoj mali program restrukturiranja. Mi smo sad s obzirom da je kriza išli sa jednim drugačijim modelom i maksimalno smo ga pokušali što se tiče Europske unije, jer mi moramo shvatiti da bez obzira što je bila 2009. godina mi smo gledani sa dvostrukom lupom, dvostrukim povećalom u odnosu na neke druge, a o tome ću nešto kasnije reći. Dakle, zajedno sa agencijom smo pokušali napraveći jedan maksimalno liberalan model koji, gdje smo išli praktički do krajnjih granica da nam sutra Europska komisija kaže da smo prekršili određene direktive. Međutim, što se dogodilo. Po modelu C ja mislim da smo samo riješili jedan ili dva trgovačka društva. A zašto? Ja ću to ovdje otvoreno reći, zato što nitko nije bio spreman na restrukturiranje. Nitko nije bio spreman na restrukturiranje i nitko nije bio spreman na vlasničko restrukturiranje. Pa ne možete vi nekome oprostiti 30, 40, 50 ili 10 milijuna kuna poreza, znači prihoda državnog proračuna a da on za to nije spreman restrukturirati tvrtku, pustiti državu u vlasništvo i hajmo je onda na svako pola godine, godinu dana privatizirati ali tvrtku koja normalno posluje. To je model C i to je istina. I mi naprosto ne možemo pobjeći od toga jer velik je dio tih tvrtki je upravo među onih tridesetak tisuća blokiranih tvrtki o kojima mi govorima da je nelikvidnost 35 milijardi a ta nelikvidnost se vuče praktički od početka hrvatske države. To su činjenice i to je istina od koje mi ne možemo pobjeći. I možemo mi žmiriti koliko god hoćemo, možemo jedni druge politički optuživati koliko god hoćemo. Mogu ja sad i kolegu Linića i SDP optuživat za brodogradnju koliko god hoću. Međutim, ono što se ili on mene. Ono što se nije napravilo onda kasnije se isto nisu napravile određene stvari. Imamo danas situaciju kakvu imamo. Međutim, što se događa u tim kriznim godinama u svijetu? Nestaje tržišnog natjecanja. Državni intervencionizam caruje. Ja ću vam samo pokušati ilustrirati jedan primjer, dakle na stranicama ... [[Govornik se ne razumije.]] je objavljena jedna ilustracija koliko su neke zemlje svjetske uložile, upumpale da tako kažem novaca u svoje gospodarstvo. I znate što se dogodilo u Americi? Kad bi ono što se upumpalo od 2008. do 2010. u gospodarstvo pretvorili u novčanice od sto dolara mogli bi napraviti zgradu duplo veću od Empire state buildinga, a da pretvorite to u novčanice od jednog dolara mogli bi napraviti autocestu od Zemlje do mjeseca i tamo i natrag. Ali to je nažalost nešto što Hrvatskoj nije bilo dopušteno, jer mi smo u završnoj fazi pregovora za ulazak u Europsku uniju. Ima nešto što je pomagano trgovačkim društvima, što kroz ove potpore nije zavedeno, međutim mislim da za prolivenim mlijekom se nažalost ne isplati žaliti, tako je kako je. Međutim, mi isto tako imamo jednu uzrečicu koja je vladala proteklih 10-tak godina u svim tranzicijskim zemljama, a to je bilo privatizirat, privatizirat, privatizirat i samo privatizirat. To su govorili svi ekonomski stručnjaci. Danas s obzirom na krizu i s obzirom na sve skupa što se događa nameće se jedna nova ekonomska teorija, da li je pametnije restrukturirati i postaviti firmu na noge pa je onda privatizirati ili napravit ono što se nama događa. Gledajte, mi smo što zbog posljedica rata, što zbog ovoga, što zbog onoga, mnoge trgovačke kuće su u silnim problemima i mnoge hotelske kuće, ugostiteljske, mnoge su upravo među ovih 30000 blokiranih sa bilancama koje su katastrofalne. I vi kad takvo poduzeće idete prodavati nitko normalan ga neće kupiti jer prvo je ogroman dug, bilanca je katastrofalna, a s druge strane nikad ne znaš što naš narod kaže što se valja iza brda, kakvo će potraživanje vas sutra zakvačiti. Međutim, da idemo po modelu da restrukturiramo te tvrtke, da ih postavimo na noge, da im očistimo bilancu proces privatizacije bi bio kud i kamo bolji, kvalitetniji i što je najbitnije ono što ljude jedino zanima, otvorila bi se radna mjesta i funkcioniralo bi to. Dakle, mislim da nažalost jedan vrlo kvalitetan materijal, materijal koji je i tehnički i analitički dobro postavljen je trebao danas u ovom Visokom domu nama poslužiti možda da otvorimo neke teme za koje ja osobno mislim i mislim da sam to dok sam bio i ministar kad sam govorio o proračunu, za neke teme govorio da im naprosto nema mjesta politici jer radnici "3. maja", "Brodosplita" ili bilo kojeg trgovačkog društva koje je u problemima, njih boli briga koliko ćemo se mi ovdje prepucavati. Njih zanima što će biti sa njihovom tvrtkom. I upravo zbog toga treba podsjetiti na to da su sve velike sile koristile sve instrumente i ako ikada u zadnjih 50 godina nije vrijedilo pravilo tržišnog natjecanja to je bilo zadnje tri godine i to trebamo jasno reći. Svatko se spašava kako je mogao. Pa vi niste u Europi, zemlje Europske unije se nisu mogle dogovorit oko jedinstvene politike u ekonomskoj krizi nego je svaka zemlja radila svoje modele kako spasiti svoju industriju. Netko je bio uspješan, netko je bio manje uspješniji. Pogledajte danas bilance Europske unije ako isključite Njemačku i Švedsku. Onda su makroekonomski pokazatelji sasvim drugačiji. Međutim, kad tu bilancu stavite Njemačku i Švedsku onda su ti pokazatelji dobri. Ako iz bilanci pojedinih poduzeća isključite onaj dio bilance koji se odnosi na njihova poduzeća koja su izvan njihove matične zemlje opet je rezultat poražavajući. Dakle, mi naprosto i s tim ću završiti, naprosto moramo težiti ka tome da sustav potpora u Republici Hrvatskoj počne pratiti i onaj famozni obrazac, procjenu fiskalnog učinka. I naprosto ako nekom damo potporu moramo provjeriti što je ta potpora donijela, da li je ta potpora pratila onaj program koji je on predložio. I na kraju krajeva one potporice od 10 ili 100 tisuća kuna to je bacanje novaca u vjetar. Ja to govorim već godinama iz jednostavnog razloga što tvrtka koja ima promet 50 ili 10 milijuna kuna njoj potpora od 50 ili 100 tisuća kuna ne znači ništa. Ali daj joj potporu od 5 ili 10 milijuna kuna, neka strogo provoditi i pratiti kako će ona tu potporu koristiti, ja garantiram da 99% tih potpora će dati rezultat. Prema tome, treba dobro pogledati i strukturu ovih potpora, treba pogledati kud sve ovih 600 milijuna isto tako daje. Isto tako potpore za znanost da, samo za šta, da li sve što se u znanost ulaže. Imate jedan veliki projekat 65 milijuna dolara koji je potpisan prije 5 godina sa Svjetskom bankom oko toga da znanstvene institucije i gospodarstvo se povežu, da se znanstveni projekti praktički mogu dati na uporabu gospodarstvu, a ne da završe negdje u ladicama ili ormarima i da nitko od njih nema koristi. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Slavko Linić.
U mnogočemu se slažem sa kolegom Šukerom, ali možda kad se vraćamo u prošlost. Koalicijska vlada je skroz potpore sanirala poljoprivredni sektor, 10 milijardi i provela određene strukturne promjene. I sjetite se IPK Osijek, PIK Vrbovec, Belje. I ono što je bilo dobro, kasnija Vlada HDZ-a je dovršila procese, nažalost nismo puno povratili, prodali smo za 1 kunu, ali taj sektor se u dobrom dijelu oporavio jer je bilo tog kontinuiteta, bilo je tog nastavka. I potpore su bile dane upravo kroz sanaciju dubioza itd. 2002. je isto načinjeno za brodogradnju, 8 milijardi potpore je dano kroz sanaciju gubitaka i svega. Vlada je donesla Program restrukturiranja, program spajanja Kraljevica i Rijeka zajedno, 3. maj odnosno Brodosplit, Brodotrogir zajedno, odluke o restrukturiranju svega. Nekadašnji ministar Jurčić je u 3. mjesecu 2003. proveo inspekciju i negativnu ocjenu dao svim brodogradilištima. Prema tome, osim Programa ulaganja i sanacije gubitaka vrlo jasni podaci su da je sve to ostavljeno. E tu nije dogodio se nastavak, nije se dogodio nastavak za razliku od poljoprivrednog sektora i zato tamo imamo određenih uspjeha i rezultata, u brodogradnji imamo samo nove dubioze.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Dakle, mislim da bi kolega Hebrang mogao reći malo više što se tiče procesa privatizacije PIK Vrbovca i koji su to problemi bili. I na kraju krajeva, iskreno govoreći, sva sreća pa je proces i PIK Vrbovca i Belja završio tamo da je taj proces jedino mogao i proći jer su se spojila proizvodnja i … [[Govornik se ne razumije.]] da tako iskreno kažem. Jer da toga nije bilo vi to dobro znate da sve priče oko 1 kune itd. naprosto ne bi bile efikasne. I druga stvar, ušli su u jedan sustav koji se mogao zadužit za 50 ili 100 milijuna eura i uložiti u te procese jer da toga nije bilo vi bi danas i o Belju i o PIK Vrbovcu govorili na jedan sasvim drugačiji način. Jer ja ću vam iskreno reći, određene studije iz '97. godine su za PIK Vrbovec radile su eminentne inozemne kuće, govorile da u PIK Vrbovcu ne može radit više od 700, 800 ljudi. Pogledajte koliko danas ljudi radi. Prema tome, pustimo teoretske priče. Jedno je stvarni život i kad stavite određena gospodarska događanja u vrijeme i prostor realno gdje se ono događa onda to ima uspjeha, ako ne onda nema. A priča oko brodogradnje, ja naprosto ne bih htio otvarati neke stvari, jer da su neke stvari počete, vjerojatno ih nitko ne bi zaustavio. Na žalost niti ste vi imali informaciju, a niti smo imali pravu informaciju od uprava kakvo je stvarno stanje što se tamo događa, jer ja se sjećam jednog sastanka iz 2005. ili 2006. kad su nam pokušali ponuditi ovakve ili onakve bilance, na što je to ličilo. Ali kažem to je na žalost jedna tužna hrvatska priča koja će koštati nas sve jako puno, iz razloga što možda i mi kao dvije najveće političke stranke nismo uspjeli napraviti konsenzus oko nekih stvari.
I gospodin zastupnik Gvozden Flego.
Ja se gospodine Šuker u mnogočemu slažem s vama kada ste implicirali mnogo više nego eksplicite utvrdili da nije svako ulaganje u znanost dobrobitno za privredu, nego to ulaganje u znanost mora biti usmjereno ka određenim ciljevima, mora drugačije govoreći ovako narodskim jezikom biti pametni, ono mora biti racionalno. Ali uvijek iz početka me fascinira kada državni dužnosnici govore neke stvari kao da se to njih ne tiče. Godinama se pogrešno ulaže u znanost u Republici Hrvatskoj, godinama mi upozoravamo na to, godinama se i u znanosti razvilo nešto što će možda jednog dana doći na vidjelo, a što se naziva znanstvenom mafijom. Rasipali su se novci u znanosti na veliko, i naravno da nije bilo mogućnosti, zapravo je bilo mogućnosti, ali na takav način se nije moglo racionalno financirati znanost. Ja se pitam recimo kada bismo umjesto 3 i pol milijarde godišnje poljoprivredi davali 2 milijarde godišnje, a znanost zadužili sa milijardom godišnje tokom dvije, tri godine da popravi poljoprivrednu proizvodnju šta bi nastalo, ali to mora biti racionalno i pametno ulaganje.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Flego, gledajte. Uz puno poštovanja ovo što ste rekli, međutim ja sam vam spomenuo jedan projekat koji je Vlada i ministarstvo zajedno sa Svjetskom bankom pokušala napraviti iz jednostavnog razloga što, ne bih želio da bilo koga uvrijedim, ali na žalost puno projekata koji se nazivaju znanstvenim završe negdje u ladicama, od njih gospodarstvo nema nikakve koristi. Ja vam o tome govorim. Jer gledajte mi ako ne pokušamo naći prvo tu simbiozu i povezanost, onda ne možemo govoriti o ulaganju ovako, onako. Međutim što se tiče znanosti, problema znanost, sveučilišta, ja nisam dovoljno stručan za to i to se ne bih miješao, ja ne bih htio uopće ulaziti u polemiku s vama oko toga, ja govorim samo o jednom segmentu koji na žalost nikada nije saživio. Počnite od brodarskog instituta, preko Ruđera i niz drugih institucija. Evo uzmite sad problem, zapravo fondova EU. Zašto se sve visokoškolske institucije, svi instituti Hrvatske ne uključe u to da naprave projekte s kojima ćemo povući novce? Ne treba ih nitko na to prisiljavati, to mogu sami napraviti, jer to naprosto nitko drugi u Hrvatskoj ne može napraviti osim njih, jer nema takvog znanja. Prema tome nemojmo prizivati i moliti nekog drugog da nam napravi, pa neka svak napravi za sebe. I automatski će na takav način otvoriti prostor za ulaganje u znanost i još će zaraditi određene novce, koje će moći utrošiti u nešto drugo, a ne za golo preživljavanje.
Hvala. Završni osvrt, gospođa Olgica Spevec.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Ja sam iznimno zadovoljna moram reći, bez obzira na ove primjedbe na tehnički dio izvješća i ažurnost, s obzirom na ovu iznimno kvalitetnu raspravu koja je ovdje održana povodom izvješća. To je zapravo svrha našeg izvješća, da ono da temelj za ovakovu raspravu. I prvi put, evo ovo je peto mislim izvješće po redu koje agencija radi o državnim potporama, prvi put smo postigli stvarno cilj, da se razgovara o tome kako državne potpore staviti u funkciju industrijske i gospodarske politike Republike Hrvatske. Zašto je to sada važno? Zato što moramo priznati neke činjenice, a one su da državne potpore svagdje u svijetu i jesu instrument gospodarske politike. Ulaskom u Europsku uniju ulazimo na tržište od 500 milijuna stanovnika, na tržište koje ima oko 200 puta veću kupovnu moć od Hrvatske. To je prilika, to je izazov za hrvatsko gospodarstvo, ali to je strahovita prijetnja. I ako mi naše gospodarstvo i potporama ne osposobimo za tu konkurenciju mi ćemo biti u jako, jako teškoj situaciji. I oni koji su danas dobri sutra će biti vjerojatno u situaciji da se bore za opstanak, a oni koji su loši o njima da i ne govorim. Tako da ove poruke, posebno u ovom zadnjih nekoliko sati rasprave koje ste dali, bez obzira, ja znate i sami da sam osoba struke i ne bavim se politikom, tko god da ih je dao, dao ih je u dobrom smjeru. I to bi trebao biti način na koji zapravo se ulazi u Europsku uniju, sa jednom sveobuhvatnom raspravom, pa neka je i naše izvješće povod. Ja sam kažem beskrajno zadovoljna, i mislim da sljedeći dokument koji će morati činiti, koja god Vlada, ako ne za ovu, ali za sljedeću godinu bit će dokument o industrijskoj politici Republike Hrvatske, koji će sadržavati i dio o, vrlo važan dio o potporama. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9 i 30 sa raspravom o Konačnom prijedlogu Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe. To bi po programu trebalo sutra prijepodne, samo tu točku raspravljati. U 11 sati bi trebali dopuniti dnevni red sa Prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprječavanju sukoba interesa. U pola 2 je sjednica odbora, matičnoga Odbora za Ustav oko Zakona o sukobu interesa, a u 15 sati je bila rasprava i o Prijedlogu Zakona o sprječavanju sukoba interesa. … [[Upadica se ne razumije.]] Revizija idući tjedan.
Prelazimo na Godišnje izvješće o državnim potporama za 2009. godinu, podnositelj je Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Rasprava je zaključena, sukladno prijedlogu Vlade Republike Hrvatske i matičnog Saborskog odbora dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se godišnje izvješće o državnim potporama za 2009. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovo godišnje Izvješće je prihvaćeno većinom glasova 104 glasa za, 2 suzdržana i 2 protiv. Dobro jutro gospođe i gospodo, zastupnice i zastupnici. Nastavljamo sa sjednicom. I sa točkom koja je najavljena jutros, a to je Konačni prijedlog Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe. Htio bih prije nego prijeđemo na točku dnevnog reda upozoriti klubove i zamoliti klubove da ćemo u 11 sati dopuniti dnevni red ove sjednice. Vrlo je važno da to napravimo jutros jer bi popodne bila rasprava o ovoj točci dnevnog reda koju smo povezali sa zatvaranjem 23. Poglavlja pregovora s EU pa vas molim da doista u 11 sati budemo ovdje kako bi mogli izglasati dopunu dnevnog reda. A sada prelazimo na - Konačni prijedlog Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe, drugo čitanje, P.Z.E. br. 544 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuje se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada je podnijela amandmane i oni postaju sastavni dio Konačnog prijedloga zakona sukladno članku 169. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Amandmane je podnio i zastupnik Zvonimir Mršić. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Ministar uprave gospodin Davorin Mlakar. Izvolite.