Kolegice i kolege, želim vam dobar dan. Mašete mi, ne znam jel me pozdravljate ili? Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. S obzirom da je HRT udaljena nekoliko tisuća svjetlosnih godina od Hrvatskog sabora da ne možemo dobit neke podatke, ja bih s obzirom da je to bio zaključak ovog visokog doma tražio stanku u ime kluba HDZ-a 10 minuta.
Branko Vukšić.
Iz istih razloga klub ljevičara.
Damir Kajin.
Poštovana gospođo potpredsjednice. Iz jednog bitno drugačijeg razloga, iako sam itekako zainteresiran što se zbiva na HRT-u, glede izjava slovenskog ministra vanjskih poslova Karl Erjavca koji je izjavio u srijedu kako ima neslužbene informacije da će arbitražni sud koji rješava granični spor Hrvatske i Slovenije o presudi omogućiti kontakt Sloveniji s otvorenim morem.
I Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Najradije bih govorio o obadva slučaja u pet minuta, ali ne znam zašto se odlučiti s obzirom da su ova dva o televiziji onda ćemo gospodin Kajin i ja o našem moru, dakle mare nostrum croaticum. Nažalost izgleda da neće biti ali dobro.
Kolegica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. O HRT-u.
Određujem stanku do 9,42. STANKA U 9,32 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,42 SATI]] Isteklo je vrijeme za stanku koju su zatražili klubovi. Stav kluba HDZ-a izreći će kolega Jasen Mesić o HRT-u.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege, žao mi je da ovdje nema predsjednika Sabora gospodina Leke, da mu objasnimo da nije potrebno nikakvo mišljenje Vlade RH kako bi se raspravljalo o dopuni zaključka Hrvatskog sabora kojim se poziva glavnog ravnatelja Hrvatske radiotelevizije da dostavi iznose plaća vodećih ljudi na HRT-u. Kako je on prije nekog vremena, mislim na ravnatelja HRT-a dostavio sramotno izvješće koje se očituje u jednoj tablici zbog čega su protestirali svi klubovi zastupnika u Hrvatskom saboru čak dovodeći u pitanje istinitost tih podataka, donijeli smo dopunski zaključak gdje smo na Odboru za medije prozvali ravnatelja da dostavi dopunu tih podataka u roku od 5 dana. Taj zaključak je proslijeđen predsjedniku Hrvatskog sabora koji ga je stavio na 60 mjesto na dnevni red. Ukoliko predsjednik Sabora nema problema da se zaključci koji ovaj Sabor izglasa poštuju to nas ne čudi, jer je očito pobrkao funkciju predsjednika Sabora sa predsjednikom Glavnog odbora SDP-a, pa vjerojatno radi ne onako kako Hrvatski sabor izglasa, nego očito kako mu to neki iz njegove stranke sugeriraju. Koliko daleko to ide pokazuje vam i transkript koji imamo sa proteklog aktualnog prijepodneva gdje predsjednik Sabora izvještava da nije Vlada odgovorila u propisanom roku na 56 odgovora odnosno na 56 zastupničkih pitanja, da Vlada nije odgovorila u poslovničkom roku i da on moli Vladu da odgovori na ta pitanja. Očito mu molbe nisu uslišene jer odgovori neki ne dolaze ni po godinu dana bez obzira što taj članak Poslovnika kaže da predsjednik Sabora treba zahtijevati odgovore, a ne moliti u ovom konkretnom slučaju, pa očito predsjednik Sabora ima velikih problema sa snalaženjem. S obzirom da smo jučer dobili informaciju da će se ravnatelj Hrvatske radiotelevizije oglušiti o zaključak Hrvatskog sabora da dostavi zatražene podatke o iznosima plaća pozivajući se na zakonske odredbe da to zakonski nije moguće tražimo da se o tome raspravlja na plenarnoj sjednici, dakle o zaključku koji je stavljen na 60. točku i to čim prije, tim više što smo istovremeno dobili i mišljenje povjerenice za informiranje koja tvrdi u svom mišljenju da se itekako takvi podaci o bruto iznosu plaća mogu dostaviti Hrvatskom saboru. Dokle će Hrvatski sabor koji je izglasao zajednički zaključak trpiti ovakvo ignoriranje, ovakav teror, a istovremeno progon novinara na HRT-u koji su se drznuli imati svoj stav i svoje mišljenje. Istovremeno, predsjednik Hrvatskog sabora koji bi trebao biti prvi među jednakima i provoditi prije od svih odredbe Poslovnika i držati se njih, poštivati do zadnje točke zaključke Hrvatskog sabora stavlja taj zaključak sada na 60. točku dnevnoga reda nadajući se valjda da nikad ona na raspravu neće doći. Sramotno kolegice i i kolege, da zaključak koji smo zajednički izglasavali sa željom da pokažemo transparentno hrvatskim građanima u što se između ostalog troše sredstva koja oni daju za pretplatu pozivajući se evo još jedanput na mišljenje povjerenice za informiranje koja tvrdi da je to sasvim u skladu sa zakonom i da je to moguće tražimo da se točka dnevnog reda pod hitno stavi na raspravu i da se makne sa 60. mjesta na dnevnom redu za raspravu. I tražimo da se predsjednik Sabora o tome očituje, jer informacija da je za to potrebno nekakvo mišljenje Vlade su jednostavno lažne. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. U ime kluba Nezavisnih ljevičara kolega Branko Vukšić.
Uvažena potpredsjednice Sabora, uvažene kolegice i kolege. Mi smo poslodavci Vlade, bilo koja da je Vlada. Mi od Vlade ne molimo, nego zahtijevamo. Zbog čega se gospodin Radman ponaša onako kako se ponaša protuzakonito, zapravo prkosi jednoj instituciji iznad koje bi trebao biti samo narod nitko drugi. Ali izgleda da gospodin Radman to radi, … [[Govornik se ne razumije.]] Hrvatski sabor zbog toga što mu je rečeno. SDP i ostatak Kukuriku koalicije je ovaj put zaigrao vrlo licemjerno. Što su napravili? Javno su se založili da Hrvatska radiotelevizija ima podastrijeti Saboru podatke o svim primanjima, naročito kreativnog osoblja, a u potaji, u četiri oka su rekli Radmanu nemoj to raditi, mi to kokodačemo toliko zbog javnosti i to je cijela istina. To je sramotno! I javnost neka pamti što se radi i na koji način se radi. Da nije tako zahtjev HDZ-a bi bio na dnevnom redu odmah idućega tjedna i riješili bismo to. Postoje popodnevni termini, znamo kako to rade stranke na vlasti, popodne, predvečer u 9 sati se stavi 5 ljudi i riješili su. Međutim, kažu čak neće ni to pristati. Ta 60. točka neće nikad biti na dnevnom redu. To je isto kao što smo mi Nezavisni ljevičari predložili Zakon o porijeklu imovine, on je isto tamo negdje oko 60. mjesta, tučemo se za 60. mjesto. Neće biti nikad na redu jer Hrvatska vlada neće hvatati lopove. Neće kažnjavati one koji su ukrali i to je jednostavna poruka tako da se zna što je. Ako postoje zakoni koji omogućavaju tajnosti trošenja javnoga novca treba ih odmah ukinuti, treba doraditi, nema da se tajno troši novac. Sada slušam zavrzlamu oko Ministarstva za zaštitu okoliša, sumnjam u kriminal. HAKOM koji je iznajmio prostore, neke su tvrdnje 20, 23 eura po metru četvornom. Sjetite se popodne smo ovdje raspravljali, čini mi se da je čak bio petak popodne o tome. Prvo je odbor odbio novog šefa HAKOM-a pa je zatim došla direktiva, HDZ-ov kadar je u pitanju, da ga se ima zaposliti jer veliki interes je u pitanju. I HAKOM i dalje troši nemilice i nitko, postoje kaznene prijave ali nitko ništa ne rješava. Ovo što se radi na HRT-u, zašto mi ne bismo sumnjali? Postoje kažu tajni ugovori koji se ne smiju vidjeti. Pazite, ljudi koji kopaju po kantama za smeće, koji plaćaju 80 kuna mjesečno oni ne smiju znati kolike su plaće. Svi koji troše javni novac, svi koji su na državnom proračunu ili imaju poticaje sve plaće moraju, sva primanja moraju biti javna. Prema tome, meni nije shvatljivo zbog čega se postupa prema gospodinu Radmanu na način na koji se postupa. On je napravio toliko prekršaja, da niti u jednoj iole demokratskijoj državi od Hrvatske ne bi opstao na funkciji na kojoj danas jest. Na funkciji koja je prevažna. S tim da je on napravio program kojem se možemo diviti i kojem se možemo ujutro kad se ustanemo prvo pokloniti programu. Ne, napravio je na HRT-u se sije strah, uveo se na velika vrata verbalni delikt i Sabor šuti o tome. Daju se otkazi novinarkama zato što kažu da Radman loše radi. Pa ja mislim da će se uvesti zakon po tome da svaki zastupnik koji će reći da loše radi će dobiti momentalni otkaz. Bit će iznad naroda ta odluka. Radman je izjavio kad je dolazio da će napraviti televiziju '70-ih godina, to pamtite. Ja sam shvatio, čak sam za ovom govornicom ga branio i rekao da shvaćam da je mislio na kvalitetu programa '70-ih, '80-ih kad su one serije radile. Međutim, on je napravio političku televiziju nakon Karađorđeva i to je sramotno! I mi to trpimo ovdje u Saboru! On nama pokazuje dugi nos, plazi jezik i kaže neću! I što mi možete? Jer iza mene stoji gospodin Milanović, iza mene stoji Kukuriku koalicija. A to što je Kukuriku koalicija pristala i što smo jednoglasno donijeli zaključak da mora podastrijeti sve podatke i oni moraju biti javni o primanjima svih zaposlenih to je jednostavno obmana.
U ime kluba Nezavisnih zastupnika kolega Damir Kajin.
Poštovana potpredsjednice, gospodo zastupnici apsolutno i ja sam protiv smjene gospođe Gojan i gospođe Hloverke Novak-Srzić, protiv uvođenja delikta mišljenja u bilo koje javne institucije, protiv strahovlade na HRT-u, protiv ignoriranja Sabora od javnih institucija, protiv skrivanja podataka pa i o plaćama na HRT-u. Međutim, dozvolite mi da u nekoliko rečenica progovorim o istupu slovenskog ministra vanjskih poslova Karla Erjavca koji je izjavio u srijedu kako ima neslužbene informacije da će Arbitražni sud koji rješava granični spor Hrvatske i Slovenije u presudi omogućiti kontakt Slovenije s otvorenim morem te da bi bio vrlo razočaran ako se to ne bi dogodilo. Erjavec je rekao da ostaje optimist u pogledu ishoda arbitraže i da ima neslužbene informacije da će takav kontakt Slovenija s otvorenim morem u arbitražnoj presudi dobiti, a da su optimisti i stručnjaci za međunarodno pravo koje je Slovenija angažirala za zastupanje pred arbitražom. Nadalje navodi da je ključno da dobijemo doticaj s otvorenim morem, to je naš vitalni interes, a u suprotnom bih slučaju bio vrlo razočaran kazao je Erjavec u razgovoru za lokalnu televiziju itd., itd. Između ostalog presuda arbitraže očekuje se ove godine u lipnju ili najesen. Hrvatska i Slovenija su pred Arbitražnim sudom različito interpretirali englesku riječ junction i tako dalje. E sad bih ja isto volio pitati da li su naši pregovarači optimisti ili pesimisti? Da li ćemo možda i ovdje proći kao i oko tužbe za genocid? Međutim, ima tu još poruka koje stižu s druge strane, a to su evo Slovenci naslov "Stopiraju jadransku naftu". Slovenska ministrica za okoliš Irena Majcen rekla je da postoji mogućnost da Slovenija uskrati odobrenje za sporne energetske projekte susjednih država ako se ocijeni da oni imaju negativan utjecaj na Sloveniju te da se to odnosi na crpljenje nafte i plina u Jadranu itd., itd. Ako je tome tako onda vrlo lako da će Hrvatska ostati bez 100 kvadratnih kilometara mora. Znači, samim time i Istra će ostati bez 100 kvadratnih kilometara mora. Bez mora ostat će i grad Umag. Sada vidimo čime je Hrvatska naprosto platila cijenu ulaska u EU. Između ostalog i sa 100 kvadratnih kilometara mora ili više od 100 km. Da nismo promijenili Ustav, da nismo promijenili odredbe o referendumu mi ni ne bi ušli u EU. Jasno, da sam za najbolje moguće odnose sa Slovencima ili građanima koji žive s druge strane granične linije. Živim 6 km od granice, uvijek smo bili pjesma bi rekla jedna duša jedno tijelo. Moj dijalekt je identičan onom iz okolice Kopra i među nama doista kao ljudima koji tamo živimo nema razlike. Konačno jedan slovenski Tomos je pokrenuo buzeštinu kao što danas recimo jedan Cimos osigurava socijalnu stabilnost jedne buzeštine ali ne samo buzeštine. Sjećam se isto tako sam sa gospodinom Dinom Debeljuhom dan prije ratificiranja onog famoznog sporazuma Račan-Drnovšek bio kod gospodina Račana i uspjeli smo tada gospodina Račana uvjeriti da ne popušta oko jednog hektara, oko Jorasove kuće. Da se ne poklanja ono što je naše. I sjećam se kad smo izlazili iz te kancelarije da je gospodin Debeljuh doslovce rekao mislim da samo danas riješili kopno, drugi puta kada dođemo valjda ćemo riješiti i more, ali o moru tad mi nismo raspravljali i završilo je kao je završilo. Krv dam svom bratu Slovencu ali zemlju naprosto ne iako će netko reći da to i nije tako bitno jer kao ono na moru granica "se ne vidi". Ono što je sigurno dobro se dogodilo tijekom jučerašnjeg dana da je konačno se ukazao i gospodin Cvitan na RTL-u je dao prvi intervju nakon godinu dana, između ostalog apostrofirajući događaje oko nekih naših banaka. A ja ću ga sada podsjetiti kako je teklo smjenjivanje gospodina Nujića glavnog državnog odvjetnika 2005.godine. Zahtjev iz Klagenfurta krenuo prema Banskim dvorima, prema županiji iz Banskih dvora, tu je tajnik jedne stranke razgovarao sa sucima koji bi trebali preuzeti tu funkciju i onda je posao finiširan opet u Ministarstvu pravosuđa. Žalosno ali je tome tako.
Govorili ste o više tema nego ste najavili kolega Kajin po običaju. U ime kluba HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kaže jedna izreka "Tko se jednom opće puše i na hladno." Zašto sam se ja prijavio danas u svezi teme koju je izazvala izjava gospodina Karla Erjavca poznate osobe koja je u EU, u Europskom parlamentu i svuda zaista izražavala najnegativnija mišljenja i bio najoštriji protivnik dakle Hrvatske i hrvatskog ulaska u EU. Kažu da je on vrlo svojeglav i vrlo osoban čovjek itd. ali to mene ne zanima. Ja sam ovdje u Hrvatskom saboru zaradio strogu opomenu na inzistiranje gospodina Šeksa, ne znam tko je predsjedavao ovdje u Saboru, gospodin Mimaca je bio potpredsjednik kada sam rekao da je sporazum koji je postignut i predaja arbitraži ovog slučaj, graničnog spora a za mene on ne postoji, a ne Međunarodnom sudu za pravo mora u Hamburgu veleizdaja. To sam rekao i to tvrdim i danas pa makar opet dobio opomenu ili strogu opomenu. Naime, pitam se zašto je Hrvatska uopće ikada odustala od Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora koju su propisali dakle Ujedinjene nacije čiji je član i Slovenija koji definira, kojim se definiraju načini razgraničavanja granice na moru. Dakle, to je definirano konvencijom Ujedinjenih naroda. Mi smo u razgovorima sa Slovenijom popustili, razlog ja neću ulaziti u to zašto smo popustili, ali nitko po Hrvatskom ustavu nema pravo nikakvim činom ustupiti dio hrvatskog teritorija ali i dio mora bilo kome drugome jer to je veleizdaja. Mi smo kao poslušnici Europe pa i pregovora sa Slovenijom popustili dali nekakvom ad hoc tijelu arbitražnom nekakvom povjerenstvu da nam razgraničava more u tzv. savudrijskoj vali. I sada kako kaže Kajin, nećemo prejudicirati stvar, ja sam rekao tada kad sam dobio strogu opomenu daj Bože da se pokaže da nisam bio u pravu, ja ću tada se ispričati pregovaračima sa Slovenijom ovdje nazočnoj gospođi Kosor kao predsjednici Vlade, ja ću se kleknuti i ispričati i reći oprostite ja sam pogriješio. Daj Bože i ostajem pri tome da ću tada se javno ispričati gospođi Kosor koja je potpisala dakle da idemo na arbitražu sa Slovenijom u svezi granice na moru. Nije samo nažalost jedna veleizdaja u RH. Pa pogledajte što je Rohatinski odlukama učinio kao guverner HNB-a dopuštajući da nas pljačkaju, da pljačkaju hrvatski narod strane banke u stranom vlasništvu. Pogledajte sad će biti ovdje skup blokiranih, ovdje na Trgu svetoga Marka i koliki su skupovi po Hrvatskoj opljačkanoga naroda. To je veleizdaja također. Kao što je veleizdaja što ministrica vanjskih poslova nije dosada povukla ni jedan potez za utvrđivanje granica na Dunavu, za utvrđivanje hrvatskih katastarskih i gruntovnih čestica koje postoje sa lijeve strane Dunava a i Šarengradski jade. Kao što je veleizdaja i problem što sad evo sa Crnom Gorom ne znamo status Prevlake. To su sve veleizdaje. A zato se organizira doručak u Bruxellesu za donatore za Bosnu i Hercegovinu kao da je Hrvatska u puno boljoj situaciji nego li Bosna i Hercegovina. Trebamo donatore za Hrvatsku, a ne za Bosnu i Hercegovinu. Znam da treba i Bosni i Hercegovini pomoć, ali koji smo mi to čimbenik da mi organiziramo doručke u Luxembourgu za donacije u Bosni i Hercegovini? Sve su to stvari koje se pomalo šutke provlače kroz hrvatsku politiku a na kraju kada bude iskazano mišljenje Arbitražnog suda koje je neopozivo, nema više ni žalbe ni ničega to ćemo morati poslušati. I kako reče kolega Kajin bez, ako je taj junction koji se, vi ste krivo izrekli ali piše se junction spoj Slovenije, on je mogao biti i potpuno virtualni i preko našega mora, niko ne brani slovenskim brodovima ploviti do međunarodnih voda, dakle moglo se to riješiti na sto načina. Nažalost postupilo se tako kako sam ja to i nazvao u svom govoru tada u Saboru da sam zaradio strogu opomenu pa i na inzistiranje gospodina, tada je bio gospodin Šeks potpredsjednik Sabora i gospodin Mimica je predsjedao Hrvatskim saborom. Žalosno da žalosnije biti ne može. Istina će doći u lipnju, možda nešto kasnije i tada kakva god bila odluka ja sam spreman na javnu ispriku ako bude drugačije.
Treći puta vas upozoravam na vrijeme.
Bojim se da je Karl Erjavec u pravu.
Klonite se kolega teških riječi. A kolegica Kosor kao predsjednica vlade je potpisala Ugovor o arbitraži na temelju odluke Hrvatskog sabora. U ime kluba Jadranke Kosor i HGS-a kolegica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Zahvaljujem na intervenciji jer mislim da je vrlo opasno paušalno odluke Hrvatskog sabora iz bilo kojeg razloga hrvatske povijesti na ovaj način omalovažavati i kvalificirati bez argumenata. No, javila sam se da bi u ime našega kluba govorila o odnosu HRT-a odnosno ravnatelja HRT-a prema Hrvatskome saboru. Dakle, slažem se sa ocjenom da je uvrštavanje našega zaključka, zaključka Hrvatskoga sabora o tome da raspravimo o tom odnosu HRT-a koja je koliko se sjećam i ako sam dobro informirana i dalje u vlasništvu države gdje se glavni ravnatelj bira u Hrvatskome saboru, dakle odluka je apsolutno neshvatljiva da zapravo stavljanjem na tako nisko mjesto na dnevnome redu mi zapravo poručujemo da gospodin ravnatelj HRT-a i dalje u svojim odlukama da odbija Hrvatskome saboru dostaviti podatke na koji Hrvatski sabor i hrvatska javnost ima pravo zapravo poručuje samo vi pjevajte u Saboru borbene pjesme, a ja ću i mi ćemo raditi što nam je volja i što nam je na pamet. To je ignoriranje Sabora, najvišeg predstavničkog tijela, to je naravno ignoriranje i apsolutno ponižavanje Zakona o HRT-u koji je jasno propisao obveze i ravnatelja i drugih dužnosnika HRT-a. I zbog toga mislim da moram reagirati i zato predlažem da potaknemo jer očito je da je većina klubova u Hrvatskome saboru, predstavnici nekih klubova gotovo da danas nisu ovdje, ali očito da većina klubova Hrvatskog sabora se ne slaže s takvim odnosom, ne slaže se s takvim odnosom HRT-a prema Saboru ali i dnevnog reda Hrvatskoga sabora prema Hrvatskom saboru. Dakle, predlažem da sljedećeg tjedna organiziramo raspravu plenarnu sjednicu da gospodin Radman dođe u sabornicu i da nam odgovori na sva postavljena pitanja, a ako to ne želi onda mislim da Hrvatski sabor mora učiniti što bi u takvom slučaju bilo nužno. Ono što se danas događa na HRT-u je nepodnošljivo, od međuljudskih odnosa, političkih podjela, političkih igara do zaista fizičkog urušavanja koje se vidi na ekranima do propadanja stolaca, pucanja stolaca, pucanja fotelja, urušavanja, padanja reflektora, otpuštanja novinara. I nedavno prvi puta smo to čuli evo i priziva savjesti spikera na HRT-u, to se u povijesti te kuće, a dugo sam tamo radila nije dogodilo da neki spiker ukaže na priziv savjesti jer ne želi čitati neki tekst. Što znači da sutra neki snimatelj se može pozvati na priziv savjesti da ne želi uzeti izjavu od nekoga od vas koga se pošalje u Hrvatski sabor, i on kaže ta osoba je meni toliko antipatična, ne dijelim s njom politička stajališta, neću snimati. Neka novinarka ili novinar kaže ne,ne dolazi u obzir s tom osobom ne želim razgovarati, prizivam se na svoju savjest. Dokle to ide? U toj kući i dalje šute, zapravo šute o svemu kao što šute o plaćama. A dok mogu šutjeti o svojim plaćama mogu šutjeti i o svemu drugome. Dakle Sabor dame i gospodi, kolegice i kolege, ako nas već HRT omalovažava, Sabor ne smije sam sebe omalovažiti. Toliki zaista misle u Hrvatskoj da je ovaj Visoki dom zapravo potpuno nepotrebno mjesto, to govore i sve ocjene u istraživanjima i zato mislim da zaista ovaj put moramo biti odlučni i ako treba svaki put na početku sjednice tražiti stanku da bismo upozorili i predsjednika Sabora i javnost na ovo neodrživo stanje. Hvala vam lijepa.
Hvala. Sada ćemo se vratiti na današnju raspravu. Raspravit ćemo: - Konačni prijedlog Zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta, drugo čitanje, P.Z. br. 687 Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Izvješća ste primili na sjednici. Sada pozivam zamjenicu ministra poljoprivrede Snježanu Španjol da obrazloži zakon.
Hvala lijepo. Poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnice i zastupnici. U odnosu na tekst prijedloga zakona koji je prošao prvo čitanje u Hrvatskom saboru u tekstu konačnog prijedloga zakona nastale su izvjesne razlike kao posljedica uvažavanja stajališta iznesenih tijekom prvog čitanja prijedloga zakona i promišljanja predlagatelja u cilju poboljšanja odredbi konačnog prijedloga zakona. Dodana je odredba da je Agencija za poljoprivredno zemljište ovlaštena bez naknade pristupati podacima i koristiti podatke o poljoprivrednom zemljištu iz evidencije tijela državne uprave, zavoda i pravnih osoba čiji je osnivač Republika Hrvatska kao i drugih javnih evidencija te obveza tijela da Agencije za poljoprivredno zemljište dostavi u podatke kojima raspolažu u svrhu izrade godišnjih i višegodišnjih programa komasacije. Umjesto načela pristanka svih vlasnika za provođenje komasacije na poljoprivrednom zemljištu koja je po načinu uporabe vinograd, voćnjak, maslinik i ribnjak, komasacija se može provoditi samo ako na to pristane natpolovična većina vlasnika a bez njihovog pristanka ako se radi o katastarskim česticama površine do 0,5 hektara. Dopunjena je odredba da je potrebna suglasnost vlasnika zemljišta da hipoteke koje prestaju terete naknadu kada prijašnji vlasnik nekretnina koje su ušle u komasacijsku gromadu a koje su bile opterećene hipotekom ostvari naknadu umjesto dodijeljenih nekretnina iz komasacijske gromade te su sukladno tome dopunjene odredbe o sadržaju izreke rješenja o komasaciji na način da se kod isplate naknade u novcu na nekretninama koje su predmet komasacije i na kojima je upisana hipoteka naknada ne isplaćuje vlasniku zemljišta već vjerovniku uz suglasnost vlasnika zemljišta. Odredba da se ministar nadležan za poljoprivredu ovlašćuje za donošenje naputka za primjenu odredbi ovoga zakona izmijenjena je na način da se prebačena iz prijelaznih i završnih odredbi u normativni dio te je dodano da se naputak donosi na odredbe ovog Zakona o pokretanju postupka komasacije. Izmijenjene su odredbe o sadržaju idejnog projekta komasacije koje se odnose na procjenu utjecaja komasacije na tlo bioraznolikosti i krajobraznu raznolikost radi jasnijeg utvrđivanja koje tijelo i u kojem postupku izrađuje odnosno provodi procjenu i propisuje, odnosno utvrđuje mjere njihove zaštite. Izmijenjena je odredba o imenovanju Županijskog komasacijskog povjerenstva na način da se samo predsjednik povjerenstva, njegov zamjenik i tajnik povjerenstva imenuju na prijedlog središnjeg tijela državne uprave nadležnog za imovinsko pravne poslove. Dodana je odredba prema kojoj ravnatelj Središnjeg tijela države uprave nadležnog za geodetske poslove pravilnikom propisuje obavljanje poslova izvođača, stručnih geodetskih poslova u postupku komasacije. Rok od godinu dana za katastar i nadležne sudove da provedu pravomoćno rješenje o komasaciji zamijenjen je rokom od 6 mjeseci a primjerak pravomoćnoga rješenja o komasaciji dostavlja se i središnjem tijelu državne uprave nadležnom za utvrđivanje poreza na promet nekretnina. Dodana je odredba da upravni nadzor nad provedbom ovog zakona i propisa donesenih na temelju njega obavljaju središnja tijela državne uprave nadležna za geodetske poslove, imovinsko pravne poslove i poljoprivredu. Brisana je odredba kojom je bilo propisano da se na zemljište dodijeljeno u postupku komasacije ne plaća porez na promet nekretninama je je navedeno porezno oslobođenje propisano Zakonom o porezu na promet nekretninama. Troškovi komasacijskih operacija osiguravati će se iz dva izvora i to sredstava Europskog fonda za ruralni razvoj u okviru kojeg je u programu ruralnog razvoja mjerom potpora za ulaganje u infrastrukturu vezanu uz razvoj i modernizaciju i prilagodbu poljoprivredi i šumarstvo predviđena potpora jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave u provođenju mjera komasacije poljoprivrednog zemljišta. I drugi je izvor iz državnog proračuna Republike Hrvatske na poziciji Agencije za poljoprivredno zemljište. Donošenjem predloženog zakona i provođenjem postupka komasacije nakon 30 godina omogućilo bi se okrupnjavanje posjeda i katastarskih čestica poljoprivrednog zemljišta, uvođenje i uređenje putne i kanalske mreže, navodnjavanje, olakšavanje navodnjavanja u pojedinim dijelovima Republike Hrvatske te sređivanje vlasničkih i drugih … [[Govornik se ne razumije.]] pravnih odnosa na zemljištu radi njegovog ekonomičnijeg iskorištavanja te stvaranja povoljnih uvjeta za razvoj poljoprivredne proizvodnje. Na kraju bih htjela samo podsjetiti što smo izložili u prvom čitanju, dakle u Republici Hrvatskoj na snazi je trenutno Zakon o komasaciji koji je donesen 1979. godine a nije se mijenjao od 1987. Do 1991. godine prema podacima državne Geodetske uprave komasirano je, odnosno okrupnjeno na području Republike Hrvatske oko 822 tisuće hektara poljoprivrednog zemljišta na području 11 jedinica regionalne samouprave. To je bio preduvjet za uspostavu sustava navodnjavanja, za izgradnju kanalske mreže i za sve on što se odnosilo na obranu od poplava i uređenja imovinsko pravnih poslova. Hvala lijepa.
Vesna Škare-Ožbol, replika.
Poštovana potpredsjednice Doma. Poštovana zamjenice ministra, rekli ste da je postojeći zakon iz '79. godine, to je točno i doista Hrvatski sabor sve ove godine nije donio novi zakon. Međutim, i zahvaljujem vam se na svim onim primjedbama koje ste od nas saborskih zastupnika usvojili u ovaj konačni prijedlog. Međutim, ja bih još samo ukazala na jednu odredbu koja po mom mišljenju bi mogla izazvati probleme ustavno pravne prirode. Naime, odluka Ustavnog suda iz 2. mjeseca 2014. godine odnosila se upravo na postupak komasacije gdje je uvažena tužba jedne stranke koja se praktički žalila na postupak koji nije dovršen 22 godine. Ustavni sud je naložio Vladi da u roku od 3 mjeseca donese, odredi tijelo koje će provesti taj postupak komasacije do kraja. Vi sada u zakonu u članku 75. kažete da će se svi oni postupci koji su započeti po starom zakonu dovršiti i po tom istom starom zakonu. To jednostavno nije moguće. To je praktički kršenje načela vladavine prava. Ne postoje više, ni Republička komisija, ne postoje okružni sudovi, ne postoje nekakve općinske skupštine. Dakle to je potpuno drugo pravno uređenje i ne može se na taj način definirati ovaj stavak 2. u prijelaznim i završnim odredbama. Dakle, određene članke trebate jednostavno reći koji se članci iz starog zakona primjenjuju, a koji ne. U protivnom praktički će vam ove odredbe biti protuustavne. Ne bi bilo dobro da mi saborski zastupnici pišemo amandmane te vrste nego neka Vlada predloži svoj amandman jer malo preozbiljan bi trebao biti, odnosno koje odredbe vrijede iz starog zakona, koje ne. Ne mogu vrijediti ove odredbe po kojima od članka 39. do 59. po kojem postoje titulari starog sustava.
Odgovor na repliku, Snježana Španjol.
Ja bih samo htjela reći da neki, u pravu ste, dakle da neki građani i građanke u Republici Hrvatskoj čekaju preko 40 godina da im se riješi pitanje oduzetog odnosno zemljišta vezano za provedenu komasaciju. Nama je namjera bila da u prijelaznim i završnim odredbama riješimo i pitanje tih sporova. Zakon je bio u prvom čitanju, prošli smo znači, usvojili smo sve prijedloge i mišljenja, prošao je i Odbor za zakonodavstvo tako da ne vidim probleme vezane za provedbu.
Žele li izvjestitelji odora uzeti riječ? Predsjednik Odbora za poljoprivredu Franjo Lucić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Poštovana zamjenice ministra, poštovana predsjednice agencije, poštovani ostali suradnici, kolegice i kolege. … [[Ne razumije se.]] rasprava o Konačnom prijedlogu zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta, P.Z. br. 687. Odbor za poljoprivredu Hrvatskog sabora raspravio je na 58. sjednici održanoj 15. travnja 2015. godine Konačni prijedlog zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 26. ožujka 2015. godine. Raspravu o navedenom prijedlogu zakona odbor je proveo sukladno odredbi zakona članka 99. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. U raspravi su sudjelovali predstavnici Hrvatske agronomske komore, Hrvatske poljoprivredne komore i ravnateljica Agencije za poljoprivredno zemljište. Uvodno obrazloženje iznijela je zamjenica ministra poljoprivrede, predstavnica predlagatelja, istaknuvši kako je predlagatelj u konačni prijedlog zakona ugradio dio prijedloga i primjedbi iznijetih tijekom rasprave o prijedlogu zakona. U raspravi je istaknuta bojazan kako će predviđeni broj od 15 djelatnika Agencije za poljoprivredno zemljište koji će raditi na poslovima komasacije poljoprivrednog zemljišta predstavljati ograničavajući faktor u postupcima komasacije te je upozoreno na centralizaciju postupka. Predlagateljica je napomenula kako je u tijeku postupak regionalizacije poslova Agencije za poljoprivredno zemljište te kako će se ustrojavanjem podružnica koje će Agencija za poljoprivredno zemljište imati u Križevcima, Pazinu i Slavonskom Brodu uz već postojeću u Osijeku, predstavljati osnovu za provođenje postupaka komasacije poljoprivrednog zemljišta. Upozoreno je kako će troškovi provođenja postupka komasacije teretiti proračune županija, a što bi uzimajući u obzir odredbe Zakona o fiskalnoj odgovornosti moglo rezultirati dodatnim problemima za županije. Predstavnik Hrvatske agronomske komore upozorio je kako je Povjerenstvo za procjenu zemljišta opisano člankom 39. stavkom 2. konačnog prijedloga zakona nužno uključiti i sudske vještake te je ukazao na potrebu stručnog, terminološkog usklađivanja članka 49. stavka 2. konačnog prijedloga zakona na način da se umjesto izraza zaokruženo upotrijebi izraz okrupnjeno. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova, 11 glasova za i 1 glas suzdržan odlučio predložiti Hrvatskome saboru donošenje Zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta. Hvala lijepa.
Otvaram raspravu. U ime kluba Nezavisnih ljevičara kolega Branko Vukšić.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovana zamjenice ministra sa suradnicama. Odmah na početku, naš klub će podržati donošenje ovog zakona i tek nekoliko dvojbi, nekoliko upozorenja s tim da naravno imam isto mišljenje kao i o ostalim zakonima koje smo ovdje u Saboru donijeli, koji nisu toliko loši, daleko su bolji nego što je praksa. Oni koji prate tu tematiku znaju da je u vrijeme komunizma, u vrijeme crnoga mraka ili crvenila bilo ograničeno seljacima imati 10 hektara zemljišta kako se ne bi stvarali kulaci. Da smo postigli u ovom kapitalističkom raju 10 hektara da seljak ima 10 hektara gdje bi nam danas bio kraj. Mi bismo danas bili zemlja koja bi izvozila hranu, koja bi bila samodostatna. Prema tome, ono što se nije uspjelo uništiti u komunizmu kada se proizvodilo dovoljno hrane, kad je hrane bilo za izvoz mi smo uništili u ovih 25 godina i sustavno uništavamo i dalje. Za komasaciju, mi smo konačno dobili '90. godine svoju državu, opredijelili smo se za višestranačje pa smo dobili državu i to u krvavom oslobodilačkom ratu. I što smo u 25 godina napravili sa jednom od strateških industrijskih grana, a to je poljoprivreda. Spadamo u red zemalja a to su Albanija, Armenija, Bugarska, Češka, Gruzija, Mađarska, Letonija, Litva, Rumunjska, Slovačka i Slovenija koja je nešto malo bolja koje imaju mala poljoprivredna gospodarstva od 1 do 2 i pol hektara. I mi smo tamo zabilježeni u knjigama EU kao zemlja koja nije napravila gotovo ništa. Za komasaciju i za poljoprivredu u RH napravila je daleko više Marija Terezija nego sve dosadašnje Vlade, koja je bila svjesnija nego što smo mi, naročito oni koji drže čitavo vrijeme ruku na srcu i zaklinju se ljubav domovini svjesna što treba Hrvatskoj, odnosno tadašnjem teritoriju Hrvatske. Treba im poljoprivredna proizvodnja. Tada smo bili izvoznici poljoprivrednih proizvoda od povrća, voća do mesa koje se na bečkim tržnicama itekako traži a tražilo se meso iz Hrvatske jer je ono bilo najkvalitetnije. I to je stanje. Komasacija nije samo ovo što piše u zakonu. Komasacija je vrlo složen proces. Ja sam čitao model istočne Njemačke nakon devedesetih godina, nakon pada Berlinskog zida što se radilo u istočnoj Njemačkoj. I to što se radilo u istočnoj Njemačkoj i ako mi danas želimo napraviti što su napravili u istočnoj Njemačkoj to je proces koji traje, to nije jednokratna. Vjerojatno će trajati i traje desetljećima. Uostalom, mi s novcem koje sam proračunao koje se izdvaja u agenciji bez EU fondova nam treba 70 godina. To znači nama treba 140, 70 bi bilo idealno kad bismo s tim novcem koje će se izdvajati Agenciji za komasaciju, znači negdje 140. I sad koliko su uspješni u povlačenju novca iz EU, znači hajde stotinjak godina će biti. I još ćemo se pozivati za sto godina vjerojatno na Mariju Tereziju kako je ona bila uspješna, a mi smo neuspješni. Ja sam pokušao doći do podataka, bio sam i na nekim predavanjima o poljoprivredi prije, pa sam imao neke bilješke. Stoga koliko su veliki naši posjedi u Hrvatskoj i onda sam došao do različitih podataka, pravih podataka. Vjerojatno će me zamjenica ministra upozoriti da sam u krivu i daj bože da sam u krivu, ali mislim da nisam. Nema na jednom mjestu da se točno statističkih podataka, da se točno vidi koliko je prosječno zemljište. Ima podataka koje sam dobio na službenim stranicama a to je da je 60% OPG-ova se koristi sa 3 ha zemljišta. Znači to su OPG-ovi, da 2,3 posjeda je veće od 20 ha. To vidite koji su problemi, a 0,93% posjeda je veće od 50 ha. To su Todorić i ovi ostali manji Todorići. Da bi bilo isplativa poljoprivredna proizvodnja treba više od 5 ha, kaže se 5,6 ha tada bi bilo isplativo. Znači, čak ni komunisti nisu bili tako loši u procjenama kad su dozvoljavali 10 ha zemljišta. Ne govorim samo o ideologiji, nego govorim o konkretnim podacima. Jedan od najvećih problema sigurno će o tome govoriti više gospođa Škare-Ožbolt je neusklađenost katastra i zemljišnih knjiga. Ja se pitam, poznam situaciju na otoku Cresu i kad sam pitao za jedno zemljište tad su rekli u ovom zemljištu ima 48 ljudi, od tih 48 37 je Australija, Novi Zeland, sjeverna i južna Amerika. Volio bih čuti kako će se te situacije rješavati. To nitko ne želi, ni pipnuti ne želi osim na onim otocima gdje su sutkinje to pripisale sebi ili svojim klijentima gdje se radi čisti kriminal. U EU po nekim podacima 40% u Hrvatskoj zapravo ima prema europskim podacima 48% gospodarstva ima 2 ha. To nisu samo OPG-ovi nego su i ovi drugi, manji koji nemaju OPG-ove, a u EU je 4ha ako se uzmu i sve ove zemlje koje sam čitao sa onim uređenim zemljama kao što je Njemačka i ostale zemlje, skandinavske zemlje. Komasacija nije samo okrupnjavanje zemljišta, znači ako imate 4 čestice koje su ja znam koje smo mi posjedovali u Međimurju na četiri različita mjesta koje su bile vrlo male treba ih svesti u jednu i nekom se čini da je to vrlo lak posao. Uz naš mentalitet koji ne treba zaboraviti i uz našu birokratsku praksu, a zatim i sudsku praksu to se čini nemogućom misijom. Kada bismo uspjeli sa komasacijom, a komasacija jest preduvjet da počnemo ozbiljno planirati poljoprivredu mi smo trebali donijeti poljoprivrednu strategiju u kojem bi komasacija, a prije sam čuo od zamjenice ministra koja je spominjala navodnjavanje, a u navodnjavanju znamo da smo sramotno iza svih europskih zemalja, da nas Albanija šije itekako u tome. Zadnji put kad sam govorio o navodnjavanju ovdje u Hrvatskom saboru rekao sam da planski ne navodnjavamo jer kad bismo imali površine koje su navodnjavane tad ne bismo trebali uvoziti, a kada ne bismo trebali uvoziti tada uvoznički lobij ne bi bio toliko jak, tada ne bi bilo tih profitera koji profitiraju na uništenju OPG-ova, na uništenju proizvodnje, a onda kasnije i o nemogućnosti postavljanja na noge prerađivačke industrije. Hoće li Agencija za poljoprivredno zemljište moći donositi idejne projekte u opsegu u kojem se to traži ako je riječ o negdje o 300 000 ha zemljišta malih, usitnjenih parcela. Da li ima tu snagu? Da li je 15 milijuna godišnje za taj proces dovoljno? Koliko smo spremni da iz europskih fondova, a Europa bi sasvim sigurno dala novac za to, koliko smo spremni i koliko smo ekipirani da povučemo novac iz europskih fondova i kojim tempom mi to možemo raditi? To zakon sasvim sigurno ne može dati odgovore na ta pitanja. Tu nas više upozorava praksa na to. Prošli puta sam spomenuo jedan slučaj, '86. godine je u Novoj Gradiški oduzeto zemljište, 10 godina je sudski spor trajao, nakon toga se sud proglasio nenadležnim i tada je došlo u ruke Upravi u Gradišci. Čovjek koji se zove Danko Alasić 18 godina nije pipnuo predmet. Svi kojima je na tom području oduzeto i poslije toga su na tom zemljištu su izgrađene kuće. I sad mi ovdje tvrdimo da ćemo mi nešto napraviti, a i taj čovjek je dobio pozitivnu ocjenu vjerojatno među onih 8 je negativnih ocjena rada birokracije, ja bih volio znati da mi netko objasni kako ćemo u takvoj hrvatskoj praksi išta napraviti i kako ćemo se pokrenuti sa mjesta. Maloprije je ministrica rekla da neki čekaju 40 godina da se riješe neke stvari, ovdje se, neki su ušli u komasaciju po zakonu iz komunizma iz '79. godine. Pa je onda zadnja promjena zakona bila čini mi se '87. godine. I oni su ušli u proces komasacije i sad su s jednom nogom u zraku i sada bi trebali kaže se donošenjem ovog zakona omogućit će se da konačno završe proces, njihova djeca vjerojatno ili unuci jer su već ti ljudi i umrli ako su bili stariji kad su počeli sa komasacijom. Uz naše sudove, uz našu takvu birokraciju tko jamči da će se to dogoditi? A mi ovdje u Hrvatskom saboru nismo ti koji dižemo samo ruke, donosimo zakone. Mi trebamo brinuti o provedbi tih zakona i trebamo upozoravati kad se zakoni ne provode. U Osječko-baranjskoj županiji je predviđeno 65 hektara za komasaciju a u Vukovarsko-srijemskoj 30 tisuća hektara. Postoje neki primjeri, neke zemlje su nam dale novac za komasaciju i ti primjeri isto tako pokazuju na to da smo vrlo spretni u izigravanju poklonjenog, darovanog nam novca i da komasacija koja znači ako će biti sprovedena i novi način znači preispitivanje imovine, bilježenje imovine, znat ćemo što imamo i gdje imamo što je danas komatozno stanje jer vrlo je teško utvrditi tko su vlasnici zemljišta koja se ne obrađuju. Upravo maloprije sam rekao primjer sa Cresa i sa drugih otoka, ali isto tako i Slavonije. Komasacija znači i sačuvanje sela, što je vrlo bitno. Komunikacija, znači nije riječ samo o tome da se tri parcele spoje. Daleko je dublji problem, daleko je veći problem i ono što je, kao što je rekao prije kolega Boro Grubišić kad je rekao da je u jednoj drugoj temi bio možda zloguki prorok mislim da ljudi koji će razgovarati ne znam da li ću ja biti među tima za 4 godine ili za 10 godina da će se sjećati ovih rasprava jer mislim da mi nismo u ovakvoj organizaciji sa ovakvim Ministarstvom poljoprivrede kakvo danas imamo kad o svim važnim pitanjima razgovaramo od banaka, od zaštite onih koji su digli kredite, od zaštite radnika razgovaramo u izbornoj godini. Sve to znači da, a da ne govorimo o tome o podjeli, sjetite se neki dan smo raspravljali, o podjeli poljoprivrednog zemljišta što se napravilo, koliko se zemljišta podijelilo. A ovo vrlo teško da će se provesti ali u svakom slučaju zakon jest osnova da se krene dalje ali me razuvjerava naša praksa. Hvala lijepa.
Vesna Škare-Ožbolt, replika.
Poštovani kolega podsjetili ste me kada ste spominjali Mariju Tereziju i kako je ona više napravila za Hrvatsku nego sve ove Vlade dosada. Pa skoro bih se složila da je točno. Naime, kad pogledate kada je komasaciju završila jedna Švedska, Danska, Poljska, dakle Danska je i sve ove nordijske zemlje u 18. stoljeću su završile komasaciju. I to su napravile jednu radikalnu komasaciju. Njemačka je završila svoju komasaciju prije 50 godina. Hrvatska još nije ni počela. I sad vas ja pitam kako može jedan hrvatski poljoprivrednik se u EU uopće nositi sa jednim danskim poljoprivrednikom, njemačkim poljoprivrednikom? Ne može, jer on nema dovoljno zemlje. Oni imaju standard, minimum je 20 hektara zemlje. A u Hrvatskoj ako imaju jedva 3. Prema tome, dok mi po ovom novom zakonu koji ćemo usvojiti krenemo u komasaciju proći će godine i godine. A od hrvatske poljoprivrede nažalost neće ostati ništa. I doista, kao da je nekakvo prokletstvo nad ovom zemljom da ništa ne može ići onako kako treba ići u cilju razvijanja zemlje.
Branko Vukšić, odgovor na repliku.
Kolegice Škare-Ožbolt slažemo se u tome. Znamo tko je bila Marija Terezija, čiji je vlastodržac bio. Postoji rješenje, mi bismo trebali dati recimo Šveđanima ili bi trebali dati Nijemcima u najam zemlju jedno 30 godina da nam to sve srede i da nam onda vrate znate, da nam vrate natrag sređenu zemlju jer mi to nećemo srediti. Mi koliko god se sad zaklinjali danas tu mi ćemo to napraviti jer ovdje se, kad je ministar Jakovina govorio o podjeli zemljišta pa on je rekao ne, ma sutra će to biti. Pa nije napravio ništa, nije rekao ni pardon oprostite zaletio sam se, ispričavam se mislio sam da mogu napraviti, ne mogu napraviti, zbog čega i da objasni zbog čega nije napravljeno. Sad donosimo Zakon o komasaciji koji je potreban ali nema tisuće predradnji, upravo ovo što vi dobro znate usklađenje zemljišnih knjiga i katastra. Znači svi preduvjeti da li imamo ekipe. Ovdje u Istočnoj Njemačkoj je prebačeno da su te probleme komasacije rješavale općine, kako naše općine mogu sa tim budžetom koji imaju kako mogu rješavati, kako se može sa 15 milijuna kuna nešto rješavati? Kako se može zemlja koja grca u dugovima i koja svaki mjesec nateže da bi isplatila plaće opće razmišljati o tome a nemamo globalnoga nekakvog plana da ćemo to riješiti? Tako da će Marija Terezija dugo još, još dugo, dugo biti pozitivan primjer kako se rješavaju problemi u poljoprivredi u Hrvatskoj.
Branko Bačić replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani kolega, složio bi se u velikom djelu s vašim izlaganjem. Vi ste u svom izlaganju spominjali njemački model, ja tvrdim da preslikavanje niti jednog modela, bio on slovenski koji je čini mi se bolji nego ovaj. Ovo preslikavanje njemačkog modela na proces i realizaciju komasacije u Hrvatskoj ne bi napravio puno. Pretpostavka bilo kakvoj komasaciji, to ste vi rekli djelom i u vašem izlaganju, nije usklađenje katastra i zemljišne knjige jer je i katastar i zemljišna knjiga su loše odrađeni, nego nova katastarska i geodetska izmjera u Hrvatskoj, to je pretpostavka. Vi ako uskladite katastar i zemljišnu knjigu niste napravili ništa jer je nesređeni katastar i nesređena je zemljišna knjiga. U Hrvatskoj je svega 3% teritorija, negdje oko 100 katastarskih općina izgrađena nova geodetska izmjera. To je premalo i s time se uopće ne može ozbiljno razmišljati o bilo kakvom modelu komasacije. Mi smo 2011.godine donijeli Zakon o legalizaciji ili o ozakonjenju nezakonito izgrađenih zgrada gdje je bilo planirano da se polovina od naknade koja je prihod državnog proračuna uloži isključivo u izradu novog katastra i zemljišne knjige. Procjena je da bi taj projekt izrade nove geodetske izmjere koštao 4,5 milijarde kuna tj. puno ali kad vi usporedite da hrvatski građani svake godine plaćaju 6 milijardi kuna da bi osigurali svoje vozilo koje je slažem se samnom ipak manja vrijednost nego nekretnina koju ima pojedini hrvatski građanin ili tvrtke u Hrvatskoj onda možemo shvatiti koliko to nije puno. Dakle, 6 milijardi kuna godišnje dajemo osiguravajućim društvima da bi osigurali jednu pokretninu koliko god bilo to nama važno to vozilo, mi naše osnovne nekretnine, vlasništvo a ne nekretnine, ne možemo osigurati u Hrvatskoj, 4,5 milijarde kuna da bi to sredili. Tako da komasacija ona ovakva kakva je bolje da je nego nikakva, ali i amandmanima koje uložimo nećemo napraviti puno ako ne riješimo i pretpostavka to je nova katastarska izmjera u Hrvatskoj. Hvala.
Branko Vukšić odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Bačić, slažem se. Ja sam njemački model naveo jer sam njemački pročitao slovenski nisam. Vidio sam primjere ali nisam imao vremena pročitati sve i slažem se. Ali prije svega i svi ovi stručnjaci koji su se bavili komasacijom kažu da nema preslikavanja modela, nema preslikavanja, treba uzeti primjere, mislite na te primjere i primijeniti u svojoj sredini. Jer treba pri komasaciji uvažavati, što sam rekao što je vrlo bitno, a što sad možda izaziva kod nekih … [[Govornik se ne razumije.]] to je mentalitet, drugo kultura, treće razvijenost ruralnog područja, razvijenost općina, koraci koji će se poduzeti. A sasvim sigurno da ste u pravu, da nova katastarska i geodetska izmjera, i mi svaki puta kad kažemo nešto da bi trebali napraviti, ona kažemo puno košta, 4,5 milijarde, ali sad ste usporedili sa osiguranjem vozila da je ovo zapravo zanemarivo, prema tome i to je dugotrajno i to pretpostavaka da možemo krenuti dalje. Sada je pitanje tko će to, ali to ne bi trebalo biti pitanje niti jedne Vlade, niti jednoga mandata, oko toga bi se trebali složiti svi. Znači i opozicija i vlast jer ovdje ovo je daleko iznad politike, ovo ne smije biti politikantstvo jer ovo se tiče života svih, sačuvanje sela i stvarno razrješenje pitanja jedne od najvećih strateških pitanja a to je proizvodnja hrane.
Tatjana Šimac-Bonačić replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Vukšić slažemo se naravno da problema postoji jako puno da su se godinama generirali problemi, da se nisu rješavali. Isto tako ovim zakonom nećemo riješiti sve, nikada ne možemo s jednim zakonom riješiti. Međutim slažem se s vama ono što ste rekli da je to jedna osnova da se zapravo krene dalje, da se počelo nešto rješavati. Spomenuli ste isto tako moguće zloupotrebe odnosno kriminal ste spomenuli u vašem govoru. Pa ja bi rekla isto tako primjere kada su sami čelnici gradova ili općina sami sa sobom zaključivali recimo ugovore o zakupu, imamo i takvih primjera, u tom slučaju oni su s jedne strane bili u funkciji čelnika te jedinice lokalne samouprave bilo općine ili grada a s druge strane su bili u funkciji proizvođača. Evo recimo takve stvari su se događale tj. kriminal. Upravo i ovakvim zakonom se može zapravo stati i tome na kraj. To je jedno uvođenje strukture i slažem se s vama da je to osnova da se zapravo krene dalje u rješavanje ove velike problematike. Hvala lijepo.
Branko Vukšić odgovor na repliku.
Kolegice Bonačić, slažemo se. Ovo tek kratko o kriminalu, kriminal je toliko jak koliko je sustav slab. U tom i jest problem. Sjećate se vi dobro na nekim otocima i možda još sad sudski procesi traju gdje je jednostavno bilo puno vlasnika, upisali su se neki drugi ljudi, gradili na tome, oduzimali. Možete si zamisliti što je sa zemljištem? Teško je uopće pomisliti onih ljudi koji nemaju svog nasljednika, stari su ili umrli su, to zemljište će završiti, umjesto u državnom portfelju, završit će negdje na nekim privatnim "u džepovima" znači kod nekih privatnih ljudi koji su se upisali. A zbog čega je to moguće? Zbog toga što je sustav slab, zato što sustav dopušta da birokrati rade. Spomenuo sam jedan primjer jer me je čovjek nazvao, u Novu Gradišku, kaže 18 godina je trebao čovjek napraviti tri radnje, nije napravio, taj čovjek treba izletiti iz državne službe u roku odmah. A mi samo govorimo mi nećemo kresati ovo, mi nećemo raditi ono zašto bi se dodvoravali … ljenguzama, koji ništa ne rade koji upropaštavaju sustav i sve građane Republike.
U ime Kluba nezavisnih zastupnika kolega Damir Kajin.
Poštovana gospođo potpredsjednice, predsjednice Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Slušam ove replike i ne znam da li plakati ili se smijati, pa najbolje možda se smijati. Govorite treba dati Mariji Terezi ili Tereziji kako se već zove da sprovede komasaciju u Hrvatskoj, treba dati Šveđanima, treba dati Dancima, treba dati Nijemcima, a ja kažem ne, dajte da komasaciju sprovedu moji bivši drugovi. Oni su sebi sve komasirali. Kako? Pretvarajući jasno javno u privatno. Utoliko imam dojam da ovaj zakon kaska barem jedno ako ne i dva desetljeća za istarskom praksom, barem desetak godina. kako ide komasacija na istarski način? Kupi najprije od općine ili grada neku stanciju, neku kućicu za 10 do maksimalno 20 tisuća ondašnjih maraka, a onda si okrupnjujem posjed, jasno prije toga dovedem struju, vodu, cestu itd. sve što treba asfalt i onda kupujem od države po cijeni od 1 do 2 kune parcele 30-ak, 40-ak i lijepo si okrupnim posjed od 5, 6, 10, 20 ili više hektara za protuvrijednost rekoh 1 do 2 kune po kvadratnom metru. Znači župani, pročelnici, načelnici na nekim prostorima RH sproveli su idealnu komasaciju. Ne da bi se bavili poljoprivredom nego da bi to sutra preprodavali za milijun, dva ili više milijuna eura. Eto tako je moguće u nekim prostorima RH. Članak 1.govori da komasacija poljoprivrednog zemljišta prema ovom zakonu provodi se u cilju okrupnjivanja posjeda i katastarskih čestica u veće pravilnije itd., itd. Bit je svakako članak 5. Zakona koji kaže da komasacija se može pokrenuti ako se zbog rascjepkanosti i nepravilnog oblika zemljišta ne može svrhovito obrađivati, ako se zbog postojećih stvarno pravnih odnosa ili zbog velike rascjepkanosti zemljišta ne može organizirati proizvodnja koja osigurava svrhovitost uloženih sredstava na području na kojem se izgrađuju ili su već izgrađene vodne građevine za melioracije, izgradnja novih prometnih infrastruktura, pa se tu nabraja o čemu je riječ itd., itd. Sve je dobro ja bih rekao u ovome zakonu apostrofiran, problem na kraju uvijek dolazi kada je riječ o praksi. Ono što je sigurno dobro da će recimo sjedište ove poljoprivredne agencije biti u Pazinu što je logično za Istarsku, Primorsko-goransku županiju jer Istra ima svakako daleko više poljoprivredne zemlje u državnom vlasništvu u odnosu recimo na susjednu Primorsko-goransku županiju. Problem je samo u tome što zakonodavac jednostavno ne može predvidjeti sve situacije. Članak 6. Komasacija se neće pokrenuti ako se utvrdi da bi se njezinim provođenjem mogli pogoršati uvjeti za poljoprivrednu proizvodnju sudionika komasacije, ako bi znači troškovi komasacije bili nesrazmjerni koristima koji se očekuju od komasacije, ako se bez istovremene melioracije ne mogu postići zadovoljavajući rezultati u poljoprivrednoj proizvodnji i ako nisu osigurane propisane mjere zaštite tla. Ja govorim da je ovaj zakon jedan od vitalnih za upravo županiju Istarsku upravo zbog prakse koju upisujem i radi onoga što se može dolje dogoditi. Na području Istarske županije ima 130.245 hektara poljoprivrednog zemljišta prema ljetopisu iz 2005. U vlasništvu RH ima 32.480 hektara, to je negdje oko 25%. Nijedna županija u RH nema toliko državnog zemljišta koliko ga ima na prostoru županije Istarske. Što je razlog? Razlog je prije svega opcija. Zašto? Jer su ljudi ostavljali zemlju, odlazili put Italije iz ovih ili onih razloga. Italija je tom zemljom plaćala ratnu štetu ex Jugoslavije, to je apsolutno danas državno zemljište osim 5.236 imena ili parcela da se tako izrazim i ti ljudi su trebali biti obeštećeni od Republike Italije. Da li jesu ili nisu, taj problem oni moraju rješavati jasno u Rimu. Međutim što je daleko možda bitnije. Kada gledam ovaj tabelarni pregled danih suglasnosti na programe raspolaganja u Istri bi, trebalo je biti ali je donsen novi Zakon pa nadam se da neće biti prodano 9.447 hektara. Kada bi tome pridodali i programe koji nisu izrađeni na području Labina, Lanišća, … i Žminja tu bi se radilo o preko 10.000 hektara ili negdje oko 100 milijuna kvadrat. U zakup bi trebalo ići negdje oko 13, 14.000 hektara ili trebalo je ići negdje oko 120 milijuna kvadrata i nitko nema ništa protiv da se da u zakup kako bi se zemlja obrađivala i kako ne bi bila u baredi. Međutim, ne prodavati istu za 1 do 2 kune, maksimalno 2,22 kune. Kad bih tu zemlju kupovali poljoprivrednici ne bih ni ja rekao, poljoprivredniku krv, špekulantima treba preispitati ugovore ili revidirati ugovore pod kojim su to preuzimali. Inače samo da kažem da je na tlu Županije Istarske prodano 1399 hektara, od toga negdje 1330 hektara samo na području Bujštine, u zakup je dano 3336 hektara, u dugogodišnji zakup to su uglavnom poljoprivredna, bivši poljoprivredni kombinati koji su naslijedili ne znam lozu na svojim parcelama tako da za jedan hektar se plaća tamo gdje imamo znači zasađenu lozu oko 1200 kuna to je taj neki ekvivalent 20-ak boca recimo flaširanog vina. Da, temeljno je pitanje da li je znači moguće … [[Govornik se ne razumije.]] one koji su na jedan … [[Govornik se ne razumije.]] , protupravan način došli do nečega što ih ni po ljudskim ni po božjim zakonima nije smjelo pripasti. Članak 18. govori da se komasacija provodi tako da svaki sudionik komasacije dobiva za zemljište obuhvaćeno komasacijom novo zemljište u što manje čestica, u jednakoj vrijednosti u odbitak vrijednosti zemljišta za opće potrebe i zajedničke potrebe naselja. To nije bezazleni postupak, nije lako nekome uzeti pod navodnicima, drugome dati pa makar da je riječ ovdje i o zamjeni. Članak 29. govori o idejnom projektu koji mora sadržavati da sada ne citiram radi vremena. A članak 30. da prije pokretanja postupka komasacije agencija saziva skup vlasnika posjednika, zemljišta itd., lokalne samouprave itd. E sada se postavlja pitanje da li će to biti moguće u Hrvatskoj sprovesti. Da li po modelu Marije Terezije, onom njemačkom, slovenskom, netko je spomenu Švedsku ili ne znam kojeg. Rekoh da i najviše tih rascjepkanih parcela vjerojatno je zbog količine zemlje koju su u državnom posjedu ima u Istri. Rekoh Istra ima 25% državnog zemljišta na svom prostoru. Zašto rekoh zbog opcije. 140 tisuća ljudi od nekih 186 tisuća koliko je napustilo Hrvatsku napušta samo Istru. 140 tisuća odlaze put Italije, tu ne računam one koji su napustili i otišli iz Slovenije. A zašto su ljudi '47. odnosno na Gornjoj Bujštini zoni B odlazili '54. o tome se da raspravljati. Neki zbog straha, neki zbog nacionalizacije, neki zbog poratnog primitivizma, neki zbog politike svi idemo, svi ćemo se vratiti. Činjenica je da su ono vrijeme bez televizije, radija, mobitela, nije bitno prostore napustili svi popovi koji su … [[Govornik se ne razumije.]] na talijanskom i jasno da je i to bila neka poruka ne znam tom stanovništvu. Mnogi su otišli iz razloga što je naprosto sprovedena nacionalizacija i nisu tu mogli više niti ostati. Ono što je temeljno pitanje tko će kontrolirati ove u županijama koji bi sada trebali provoditi ove postupke. Da li će to učiniti DORH? Neće. To je jedno, ne znam para tijelo koje funkcionira na daljinski barem tamo gdje ja živim. I opet ću reći zamislite si taj prostor, znači kontrolirate medije, kontrolirate javni novac, angažirate PR agencije tog famoznog Macana Manjguru, Gjenera koji radi kod njega i onda je sve naprosto moguće, to tako naprosto ide. To je bit, tko će naprosto to kontrolirati. Agencije neće moći, neće moći kontrolirati niti DORH zato jer su često suučesnici u svemu tome i oni su glavni krivac zašto je došlo do ove neviđene pljačke poljoprivrednog zemljišta na tlu Županije Istarske. Dvije godine nakon što je bio, stupio na snagu Zakon o zabrani prodaje poljoprivrednog zemljišta pojedinci se elegantno uz mišljenje DORH-a knjiže na zemljište koje su si namijenili ili koje su preuzeli. Članak 37. stavak 3. ovdje kaže da predsjednika, članove povjerenstva te njihove zamjenike imenuje, razrješava Vlada Republike Hrvatske na prijedlog Središnjeg tijela državne uprave nadležnog za imovinsko pravne postupke. Županijsko komasacijsko povjerenstvo objavljuje pregledni plan, položaj putne kanalne mreže na javni uvid u trajanju od 15 dana na oglasnoj ploči itd., itd.. Što će biti od toga glede te komasacije na nekim prostorima naprosto vidjeti će se. Ali je činjenica da se država do sada ni ova Vlada ni ove bivše nije iskazala. Člankom 71. govori se o troškovima komasacije koji se odnose na izradu programa, idejnog rješenja, izvođenje stručnih geodetskih poslova, procjenu zemljišta, građevina, nasada itd., utvrđenje imovinsko pravnog stanja na zemljištu, troškove Županijskog komasacijskog povjerenstva, Državnog komasacijskog povjerenstva, Odbora sudionika komasacije. I onda isto je pitanje tko će naprosto u to moći sutradan platiti. Ono što samo želim da ovaj zakon koji je dobar zakon, jer mi moramo ići u pravcu komasacije i mislim da neće ga nitko osporavati znači da omogući jedan pošten postupak da ovaj zakon to želim nadživi, ne samo ovaj saziv Sabora koji će ga izglasati nego i neki budući saziv Sabora. Da jednom riječju nikoga ne privilegira i nikoga ne diskriminira. I da jednostavno pronađemo te mehanizme kako nadzirati pojedina ponašanja jer u svakoj da se tako izrazim odredbi stoji neka mogućnost koja se da iskoristiti. Komasacija je sigurno jedan od najdelikatnijih postupaka, ako ne i najrizičnijih postupaka. Gledam opet Istru, moj otac ima 25 parcela, Ratko iz Kajini 30, Ivan iz Kajini 18. To je naprosto i način na neki način življenja i sigurno je da ćemo čuvati ono što mislimo da je svoje i ne znam tko će nas natjerati da u ovakve postupke idemo ako stvarno ne pronađemo neke interese. Posjed kao što je netko rekao je mali u Hrvatskoj, treba ga okrupniti, ne na silu. Jasno, ovaj zakon ne govori o sili. Država neka okrupnjuje svoje, ali ne da prepusti onima koji vode općine, gradove, županije da naprosto tuđe pretvaraju u svoje. I tako ispada da u zadnjih 10 ili 20 godina komasaciju su sproveli samo oni koji su bili u prilici da nešto javno pretvore u privatno za 1 ili 2 kune po kvadratu.
Dražen Đurović, replika.
Hvala. Pa kolega Kajin, ovo što vi spominjete u Istri u kontekstu umrežavanja utjecaja PR agencija, nesposobnosti funkcioniranja lokalnog pravosuđa pa i raznih koruptivnih, polukoruptivnih ili vrlo čudnih interakcija u kojima zapravo naše lokalne sredine postaju prilično nezdrave, mislim da se u dobroj mjeri zapravo objektivno gledano može preslikati na cijelu Hrvatsku. Vi to naravno više osjećate u Istri u kojoj jeste, u kojoj živite, ali budite sigurni da Istra nije zaseban otok nažalost. Manje-više nam je takva cijela država i nikako ne nalazimo mi kao društvo ili što kroz vlast, što kroz institucije zapravo ne nalazimo snage da zapravo pokušamo te stvari konačno nekako istjerat, bolje posložit, uredit i napraviti svoju državu da na nju možemo biti zapravo ponosniji, da ona bolje funkcionira u interesu naših građana. Nažalost. Jedina razlika je kod vas u Istri što je zapravo to poljoprivredno zemljište kod prenamjena nemjerljivo dobiva na višoj vrijednosti, dakle multiplicira se pa su onda tu iznosi koji se vrte zapravo puno veći, pa su vjerojatno interesne … puno jače nego u nekim drugim područjima, posebno kontinentalne Hrvatske. Ali ti modeli i taj način funkcioniranja bojim se nažalost da je zapravo slika i prilika načina kako nam cijela Hrvatska funkcionira, nažalost.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
Da, ništa nije u Istri patentirano da budem iskren nego možda je samo prepisano iz nekih drugih krajeva, ne toliko Republike Hrvatske koliko nama susjednih zemalja. Jako dobro znam tko su bili učitelji, Kulterer, Štridiger, Galan, to je jedna ekipa koja je sva sada po zatvorima u Italiji ili u Austriji, a svi su pod navodnicima osvjedočeni prijatelji Županije istarske kojim su dobivali zlatne grbove Županije istarske i tome slično. I čudi me doista da i gospodin Macan koji vodu tu jednu PR agenciju … zajedno sa gospodinom Đenerom ili ovaj radi kod njega, nije bitno, to je ta ekipa, ne dobije uskoro zlatni grb Županije istarske za doprinos njihovih PR agenciji o ovoj pljački koja se dešava na istarskim prostorima. Inače želim reći da u Istri se 15 milijuna kuna javnog novca izdvaja za medije. Nemam čak ništa protiv toga neka ih se prati, ali onda ti mediji moraju biti otvoreni svima. U Istri naši načelnici, gradonačelnici, župan, rade sa gotovo 15 PR agencija. Toga nema nigdje u Hrvatskoj, znači to je isključivo, isključivo praksa Županije istarske. Krade se na sve moguće načine, od komunalnih poduzeća nadalje i netko toj praksi jednostavno mora stati na kraj. Bilo bi isto tako interesantno vidjeti što je ta PR agencija … radila vizavi austrijskih … Raiffeisen banke koju su dobrano opljačkale Republiku Hrvatsku i iz Hrvatske iznijele preko 2 milijarde eura samo do sada. Nitko da toj praksi stane na kraj. Da se kojim slučajem dešavalo ono što se dešavalo u Istri u drugim krajevima sa PR agencijama svi bi se loše proveli. Ono što je Fimi media radila je mila majka prema ovome što se radi u Istri i radi za kupljenog DORH-a ništa se nikome neće ni dogoditi.
U ime Kluba zastupnika SDSS-a kolega Mile Horvat.
Zahvaljujem se i pozdravljam zamjenicu ministra gospođu Španjol sa suradnicama. Kao i u prvom čitanju, tako ćemo i u ovom konačnom tekstu reći stav našega kluba i naše stranke oko Zakona o komasaciji. Naravno, slušajući rasprave prethodnika i baveći se malo ovom problematikom koja je vrlo složena, koja je složenija čak u suštini od samog nomotehničkog izgleda ovog zakonskoga prijedloga, vodimo se dvojakim razmišljanjem. Dakle s jedne strane apsolutno podržavamo proces komasacije, mislim da je država nakon činjenice da je zadnja komasacija provedena davnih godina po zakonu od '79. kada se radilo uglavnom o interesu tadašnjih kombinata, okrupnjivanja kombinata i vođenja te vrste politike i činjenice da je rečeno da otprilike u Hrvatskoj danas OPG-i rade u prosjeku na 15 čestica, proizvode na 15 čestica odnosno da je prosječno domaćinstvo ima u svom posjedu negdje oko 3 hektara zemljišta. Prema tome, to su dovoljni razlozi da kažemo ovakvi podaci su alarmantni i ovakvi podaci nas ne konkuriraju u EU. Prema tome, mi moramo tu strateški uraditi ozbiljne zahvate i krenuti u reorganizaciju poljoprivredne proizvodnje, o tome smo govorili i u prethodnim tekstovima oko Zakona o poljoprivredi, poljoprivrednom zemljištu itd. itd. I drugo, naše mišljenje jeste da kad nabrojim određene probleme odnosno životne situacije sa kojima se sreću određena kategorija vlasnika zemljišta vidjet ćemo da je ovaj zakon prilično neprovodiv, teško provodiv i ovaj postupak komasacije će po našoj procjeni trajati prilično dugo. Dugo, dugo godina ćemo se mi baviti ovom problematikom. Isto tako mislim ukoliko se on i bude mogao provoditi da će se provoditi parcijalno, gotovo regionalno na određenim dijelovima RH će on biti provodiv u skoro vrijeme, a u određenim dijelovima Republike to neće biti još dugo godina provodivo. I bojim se da to ne bude iz dobre namjere. Dakle, ja podržavam ministarstvo u inicijativi da donese zakonski okvir o provođenju komasacije kao prvi korak. Međutim, kao što kažu Francuzi lar pur lar, da ne bude to samo umjetno zbog umjetnosti, odnosno zakon zbog zakona kao što smo imali skladišnicu jedan neuspjeli projekat, kao što smo imali burzu poljoprivrednih proizvoda kao neuspjeli projekat, da to ne bude i ovo samo jedna dobra inicijativa koja u životu ima niz životnih prepreka. Ja ću neke stvari reći. Dakle, činjenica jeste da se komasacije odnose na područja, da će se lakše provesti na području Osječko-baranjske županije koja ima obavezu komasirati negdje oko 64 hiljade hektara, Vukovarsko-srijemska 30, Virovitičko-podravska županija negdje oko 26 hiljada hektara komasacije itd. I činjenica da u tim županijama postoje realne pretpostavke da se to uradi jer postoji sređeno koliko toliko uređene gruntovnice i prateće službe kroz katastar, odnosno kroz operat katastarski. I to će se provesti. Međutim, kad kompariramo tu sa ostalim dijelovima pitanje je kako ćemo to provesti u jednoj Lici, kako ćemo to provesti u Dalmaciji i dalje da ne nabrajam. Reći ću i argumente zbog čega sumnjam da je to provodivo. Što se tiče samih troškova bili smo skeptični u prvom čitanju jer nismo imali definiranu činjenicu na čiji teret će se provoditi komasacija. Ako je sad ovo tačno što je gospođa Španjol rekla, a ne sumnjam da nije, dakle da ste vi napravili poboljšanje u smislu da ste definirali troškove komasacije će se provoditi kroz, financirat će se kroz europske fondove jednim dijelom, a drugim dijelom kroz rezervirana sredstva u proračunu RH što je naravno za nas prihvatljivo. Ne bi bilo dobro da se taj teret svodi na jedinicu lokalne, odnosno jedinicu regionalne samouprave. Ja ću podsjetiti jedinica lokalne samouprave od njih 5 stotina koliko otprilike ih imamo prema podacima gotovo 50% ili 220 su ispod svog nekakvog egzistencijalnog minimuma i ne mogu sami sebe financijski servisirati. I bilo bi veliko opterećenje ako obaveze, troškovi, dakle iz članka 72. da ih ja sad ovdje ne ponavljam ako to padnu na teret regionalne samouprave onda je ovo kompletno promašen projekat. Prema tome, dobro je ako će to biti fondovski novci, iako postavljam pitanje moramo li mi prethodno ako znamo kako funkcioniraju fondovi prethodno ispred financirati cijelu ovu operaciju, pa tek onda naplatiti. Ako to je, ako je to taj model onda opet dolazi se do sumnje da li će biti efikasno provedena komasacija. Činjenica jeste da je sav teret ovoga projekta stavljen na Agenciju za poljoprivredno zemljište. Mi smo i u prethodnim zakonskim tekstovima gdje se govori u prvom licu jednine agencija, agencija, agencija postavili pitanje jesu li te naše agencije kapacitirane da se bave svim tim poslovima, pa sad čak i projektom komasacija. Jer mi, nije samo sad provođenje komasacije kao jedne vrste upravnog postupka, nego ste vi njima sad dali zadatak da se po članku 28. agencije bave ovdje da ne nabrajam, ali vrlo interesantnim projektima. Oni moraju da pripreme kompletnu logistiku, dakle kompletne podatke za provođenje određene. Dakle, da li su te, ja sumnjam da su uz najbolju volju vjerojatno ljudi u agencijama rade kvalitetno svoj posao. Ali mislim da pored svega ovoga što im dajemo svakodnevno, svakodnevnih obaveza iz sektora poljoprivrede mislim da će ovo biti usko grlo za provođenje komasacija. Mi smo i prošli puta rekli, a i sad ponavljamo da nema provođenja dobre komasacije dok god se ostala ministarstva, ostali resori izvršne vlasti u državi ne urade svoj posao, a to je ne srede katastar i ne srede gruntovnicu. Gruntovnica je elementarna stvar. To je načelo povjerenja u vlasništvo, to smo učili, a tehnički je naslonjeno na operat katastarski koji izvidom na terenu utvrđuje činjenično stanje. Prema tome, ako imamo stanje kakvo imamo, a konstatirali smo često puta da mi nismo proveli reformu zemljišnih knjiga, da nismo proveli sređivanje katastra nakon 25 godina. Mi imamo činjenicu da je svega 5 i pol posto površine RH je gruntovno uređeno, evidentirano na potpun način. Da za 219 općina danas ne postoje formirane zemljišne knjige, a u 64 općine su u postupku obnove ili novo formiranje zemljišnih knjiga. To su strašni podaci. Znači da u polovini lokalnih samouprava mi nemamo 2015. godine sređene zemljišne knjige, odnosno činjenicu istinitosti upisa vlasništva. Imamo još, ja bih ovdje mogao navesti drastičnije primjere u Karlovačkoj županiji, u općini Ogulin, Drežnica, Dubrava itd. gdje od '95. uopće nisu formirane zemljišne knjige, dakle spaljene su, uništene i do danas nisu obnovljene. O kakvom procesu komasacije mi govorimo onda na prostoru tih općina? Kako će se komasirati zemlja gdje nemamo izvorni dokument, temelj, pravni temelj vlasništva? Mogao bih ovdje spominjati Vrliku, tamo gdje još od 2. svjetskog rata nemamo formirane zemljišne knjige. Sljedeći problem koji vidimo na terenu koji će u svakom slučaju otežati proces komasacije jest uzurpacija zemlje. Često sam govorio i uzaludno sam govorio jer to je očito uzaludan posao činjenicu, ukazivao sam na činjenicu da se država upisala na masu privatnog vlasništva kao vlasnik. Ljudi nisu ovdje, nisu se vratili, ljudi se ne mogu iz raznih razloga vratiti, na njihovo vlasništvo se upisala država odnosno prenijela je vlasništvo u svoju korist. I mi imamo danas situaciju u Lici, u zaleđu Zadra, gdje su posjednici bili par stotina godina određene porodice, danas ih tamo nema. I to zemljište je upisano sad u korist države, u vlasništvo države. Kako ćemo mi provesti sa takvim jednim vlasništvom, kako ćemo mi provesti komasaciju kad članak 55. ovog prijedloga zakona jasno kaže da je pravna osnova za komasaciju imovinsko stanje zatečeno u trenutku početka komasacije. Hoće li ulaziti u pravnu istinitost vlasništva komasacijska komisija ili organi koji se bave komasacijom? Hoće li oni to ispitivati? Je li to njihovo zakonsko ovlaštenje? Ili bi vlasništvo trebalo biti potpuno čisto prije postupka komasacije? Dakle, ja ovo ne govorim iz namjere da kažem da vi niste dobro zakonski ovu materiju uredili, nego da vam ukažem što su prateći problemi a koji nisu više tako prateći, oni su elementarna zapreka za provođenje ovoga zakona. Jer vi morate po liniji subordinacije u izvršnoj vlasti učiniti pritisak na vaše kolege u izvršnoj vlasti da se što prije ovakve pravne nejasnoće otklone. A postoji način da se to uradi. Isto tako mogu reći da i primjer Ravnih kotara gdje prva komasacija je u korist kombinata urađena '60-ih godina i tad su vlasnici zemlje u zamjenu dobili zemlju lošije kvalitete i bez vlasničkih listova. Prvi put im je država ona uzela zemlju u korist kombinata, nije im dala vlasnički list, dakle nisu upisani na zemlju koju su u komasaciji dobili kao zamjenu, nisu se mogli upisati jer im nije bila dana prilika da imaju upis čistog vlasništva. Kako će oni komasirati, učestvovati u ovoj drugoj komasaciji sad? Hoće li ti ljudi biti dvaput kažnjeni, prvi puta onda a drugi put sad zato što netko nije uradio svoj posao. Dakle, kako ćemo ove pravne pretpostavke i nejasnoće uraditi? To vjerojatno odgovor ne možete dati vi nego kolege iz Ministarstva pravosuđa, ali vi morate u interesu provođenja vašeg zakona dati inicijaciju, opet ponavljam po sistemu nekakve izvršne subordinacije, da vaše kolege što prije otklone ove pravne nejasnoće. To hoću da kažem i mislim da je to jedna od ključnih stvari po našem mišljenju i iz naše perspektive za provođenje komasacije. Isto tako mislimo da je program raspolaganja zemljišta nedorečen i pitanje je kako ćemo provoditi komasaciju uz činjenicu da imamo program raspolaganja zemljišta, a ne možemo još raspolagati sa tim zemljištem koje smo po tom programu otkupili. Jer neki će otplaćivati 20 godina, imaju zabilježbu zabrane raspolaganja, kako ćemo odnosno stavljanje u pravni promet tako piše definicija u gruntovnici zabilježbe kako ćemo staviti u pravni promet onda nekretninu jer i vrsta komasacije ako se radi o transakciji je neka vrsta pravnog prometa. Kako ćemo to završiti, a znamo da smo stotine tisuća hektara provukli kroz program raspolaganja. Prema tome, to su neke stvari koje mi vidimo kao objektivna i realna prepreka da se komasaciju za koju smatramo da je nužno da se provode, dakle komasaciju apsolutno mislimo da trebamo uraditi i ona će trajati dosta dugo. Vjerojatno će puno i koštati, puno više nego što mi sad projiciramo neke troškove. Mislim da nismo svjesni koliko košta komasacija. To traži jedan tim stručnih ljudi na terenu, to su dugotrajni postupci i nagodbe, izvlaštenja, pravične naknade. Nismo se dodirnuli kategorije pravične naknade. Što znači pravična naknada, koji su kriteriji za određivanje pravične naknade za nekom oduzetu zemlju i dodijeljenu, pripojenu nekom drugome iz te gromade? Dakle, pravična naknada je ovdje dana samo kao zakonski pojam. Međutim, bilo bi vrlo interesantno vidjeti koji su kriteriji za utvrđivanje pravične naknade. Jer u toj stvari komasacije, komasacija po nama ima logiku ako je s jedne strane ispunjen opći, dakle državni interes da se okrupni određena parcela i s druge strane onaj korisnik parcele kojemu se oduzme ta čestica da bude zadovoljan odnosno da ima osjećaj da je i u tom poslu i on dobra strana, odnosno dobar učesnik, da se ne dobije privid eksproprijacije kad je nekom oduzimano u višem interesu i čovjek ostao zakinut. Dakle, bilo bi dobro da se i osnovna stvar, a to je pravična naknada kao nekakva egzaktna kategorija definira nekim dokumentom. I zaključno, slažem se sa kolegicom Škare-Ožbolt da je članak 75. potpuno neprovodiv u formalno-pravnom smislu iz razloga koji je ona rekla, a može se vjerojatno elaborirati i malo šire. Mi nemamo drugog izbora nego ovaj zakonski tekst prihvatiti zbog logike da se komasacija mora provesti. I ako je ovo neki prvi početni okvir mi se slažemo, ali upozoravamo da ovaj okvir je vrlo upitan kad se radi o njegovoj realnoj provodivosti. Hvala.
Hvala i vama. Prelazimo na replike. Dražen Đurović, izvolite.
Hvala. Vi ste govorili o upisivanju zemljišta u korist države i na praksu koja se događala da posjednika nije bilo ili u nekom vremenu i da se država upisivala to zemljište u svoju korist a da se radilo o ljudima koji su obrađivali generacijama to zemljište. Htio bih zapravo samo proširiti da se ta praksa upisivanja događala i kod posjednika koji su bili, dakle ne odnosni se samo na one na koje ste vi ciljali, mislim da se odnosi na sve posjednike jer tu se radi zapravo o velikim površinama koliko ja znam u Lici i Dalmatinskoj zagori koje je država, gdje su posjednici zapravo generacijama obrađivali to zemljište, bili su upisani u katastar ali nikad u gruntovnicu zbog razno raznih razloga i gdje država zapravo i u posljednjim godinama to jednostavno mnoge od tih čestica masovno unosila zapravo u posjed, mislim na Hrvatske šume da su to knjižili u velikoj mjeri. Dakle i mnogi od tih posjednika su tamo. Problem tih ljudi je bio, to su male čestice, oni da bi se suprotstavili uopće tome što je država činila morali su zapravo plaćati velike troškove i ići u geodetske izmjere, u tužbe i slično. Oni jednostavno nisu imali nikakvih ni financijskih sredstava ni mogućnosti, mnogi od tih ljudi ulazit u to, jednostavno su puštali ili su eventualno ulagali prigovore jednostavno iz nemogućnosti da se suprotstave tome. A na tim prostorima zapravo zemljišne knjige nikada nisu ni uređene. Mislim da je ta praksa, htio sam samo zapravo proširiti temu, da je ona zapravo vrlo široka i da sad ja ne znam kolike su to površine, ali mislim da se radilo o desecima tisuća hektara na prostoru Like i Dalmatinske zagore ono što ja znam. Hvala.
Hvala. Odgovor kolega Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi kolega što ste me na neki način podržali u ovom djelu jer ja sam u više navrata po više tema upravo apostrofirao ovu jednu životnu muku a to je činjenicu da vi ste posjednik nečega bili a ne možete biti vlasnik, ne možete se upisati i sad na kraju sticajem okolnosti se država, dođete u gruntovnicu i vidite da se u zadnjih 20 godina na vašoj čestici upisala država. Imate još goru činjenicu, stvar ide još dalje, da su u nekim slučajevima tako upisana zemlja u korist države u ovom programu raspolaganja davala čak i trećim osobama koje ju koriste i po osnovu tog korištenja primaju od države poticaje, … [[Govornik se ne razumije.]] nadležnosti kao da su uredni, mirni posjednici i korisnici te zemlje. Oni su u stvari po meni formalno-pravni uzurpatori. I to smo mi rekli, rekli smo i nadležnom Ministarstvu pravosuđa itd. i sve ostaje na tome da, da to je tako, mi to razumijemo ali to je proces koji se teško može riješiti. Mi moramo ljudima objasniti kako mi možemo u uređenoj državi dozvoliti da njihova zemlja više nije njihova zemlja i to je sva stvar. I to nije mali broj, to se radi o desecima, stotinama, o tisućama hektara, neću biti patetičan ali jedan velik dio regiona, tamo onaj dio Like i jedan dio zadarskog zaleđa živi sa tom činjenicom. I mi kao društvo moramo raditi na tome da se ta stvar ispravi ako mislimo, jer sve što se krivo postavi kasnije je teško ispraviti. Pa evo dolazimo do posla da želimo napraviti komasaciju a prethodno nismo uredili ovo jer nam je teško bilo urediti prvi korak a to je taj. Da smo to uredili vjerojatno bi danas i projekat komasacije bilo puno lakše provesti.
Branko Hrg replika. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Horvat, da li ste tu mislili na vlasnike zemljišta koji tamo žive i dalje ili na one koji se nikada nisu vratili? To je dvojako razmišljanje. Ako je tamo bilo prepisivanja zemljišta što je kazao i kolega Đurović maloprije, a bilo je toga da je državno odvjetništvo prepisivalo čitave uloške i gradskog zemljišta, i poljoprivrednog, i u vlasništvu ima toga puno, ali dakle da li se ovdje, da li vi ovdje govoriti čisto o ljudima koji se nikada nisu vratili i ustvari onemogućili raspolaganje poljoprivrednim zemljištem koje ipak mora biti iznad ovog djela, ne u vlasništvu nego u raspolaganju, ili govorite o ljudima koji dakle tu žive. Naime, po mojem sudu država mora pronaći rješenje i zakonske okvire da se svaki komadić poljoprivrednog zemljišta obradi. Ako netko 20 godina tu ne živi, ako ne dolazi, ako je to područje zaraslo država mora naći način da se ta zemlja privede namjeni i da se da nekom drugom na korištenje ako nema vlasnika. Jer poljoprivredno zemljište je nešto iznad obične zemlje.
Hvala. Odgovor kolega Horvat. Izvolite.
Uvaženi kolega Hrg, vi ste tu otvorili više tema o kojima bi se dalo raspravljati. Međutim, ja ću skratiti. Dakle, radi se o ljudima koji su bili stanovnici određenog područja, dakle građani koji su poslije Oluje otišli, u međuvremenu se država uknjižila kao svoje vlasništvu, u međuvremenu lokalna samouprava tu zemlju podijelila kroz program raspolaganja, u konačnome se ti ljudi vrate i zateknu u gruntovnici to stanje. Nisu više vlasnici nečega što su bili prije 15 godina vlasnici ili više itd. Prema tome, to je … [[Govornik se ne razumije.]] na koji mi upozoravamo i mislimo da se može riješiti. Država neka vrati jednostavnim upisom ljudima koji mogu dokazati prethodno vlasništvo ako postoji volja. Bojim se da ne postoji volja za to i zato smo dočekali projekat komasacije sa nesređenim, sa rupama u gruntovnici u vlasništvu. O tom govorim. Druga stvar, kad se radi o neobrađenom zemljištu mi apsolutno podržavamo činjenicu da treba svaki komad zemlje da se obradi. I ne bi bilo dobro da ona bude u parlogu, međutim i ovdje imamo jedan problem o kome nismo govorili da će se kažnjavati, ljudi koji zemlju ne privedu kulturi. Ali šta ćemo raditi sa činjenicom da 462 tisuće hektara nije dato na raspolaganje nikome? Jel to državni parlog? Država to drži u parlogu, drži. Evo podatak 730 tisuća je dato na raspolaganje preko agencije za ovaj APZ-a preko Agencije za plaćanje 273 tisuće, a 465 nije dato još uvijek, a mi ćemo kažnjavati nekog jadnika koji se još uvijek nije uspio vratiti na hektar i po zemlje mu je u parlogu i njemu ćemo naplatiti 50 tisuća kuna kazne. Jeli to logika nekakva? A ovdje imamo pola milijuna hektara za koje ne znamo zašto nije na raspolaganju, nekome dat. neka bude dat i Todoriću samo neka se radi, neka ne bude …, a onda ćemo s druge strane kažnjavati malog pojedinca zato što nije znao, mogao, imao novaca, volje itd. …
Hvala. Nevenka Bečić, replika. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Horvat, ja bi samo koristila priliku da vas podsjetim na činjenicu da je praksa i kontinuitet otimanja tuđeg privatnog vlasništva u ovom društvu samo nastavak prakse koja je bila prisutna za vrijeme komunističke vladavine, dakle za vrijeme bivše države. I podsjetila bih vas na činjenicu da je u tom periodu otimano privatnicima ne samo zemljište nego i cijele zgrade, poduzeća, stanovi itd. Prošlo je više od 20 godina od samostalnosti RH, a da ista nije našla način da oteto vrati. To je svedeno pod nazivnik i pod ime konfiskacije, nacionalizacije, eksproprijacije itd. Svjedočimo činjenici da presude Europskog suda za ljudska prava nalažu hrvatskoj Vladi da riješi tu problematiku. Pa imamo slučaj vlasnika privatnih stanova koji nikada nisu oduzeti ali su zaposjednuti nasilnim putem i da Vlada tu problematiku ne rješava, iako je u ovom Saboru rečeno da će tijekom mjeseca travnja biti u raspravi izmjene i dopune Zakona o najmu stanova koji će riješiti tu problematiku, do danas mi nemamo utvrđenu takvu točku dnevnog reda. Isto bih podsjetila da se krše ljudska prava vlasnika tih stanova jer ukoliko je vlasništvo ograničeno iz nekih razloga onda bi temeljem Ustava i temeljem Konvencije o zaštiti ljudskih prava koju je ratificirao ovaj Sabor bar trebala biti dana takvim vlasnicima tržišna vrijednost najma. Ne da nije utvrđena tržišna vrijednost najma nego im je visina najamnine 2,70 kuna po metru kvadratnom. Sramota za ovu državu i ovu Vladu. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor kolega Horvat. Izvolite.
Uvažena kolegica ja bih o stanovima oduzetim i otetima stanovima mogao pričati malo dulje od prostora za ovu repliku jer je to stvarno malo složeniji i kompleksniji problem. Drago mi je što ste to otvorili vjerojatno bi to trebala biti jedna posebna tema i čule bi se čudne stvari oko toga što se dešavalo. Ovo što ste rekli komunistička vladavina oduzela, mi u Baranji i Slavoniji smo bili pod priličnim udarom takve jedne državne ideologije da se kulacima "oduzimalo", a davalo pravili su se tada veliki sistemi, seljačke zadruge, veliki kombinati što je kasnije možda u početku i bilo bolno za ljude između ostaloga i kod mene u porodici. Ali kasnije se to ispostavilo da je bilo … društvenog stanovišta i korisno jer smo postali dobri robni proizvođači poljoprivredne proizvodnje, kolega je malo prije govorio, povlačio paralelu ipak u to vrijeme smo bili izvoznici poljoprivrednih proizvoda za razliku danas kada sa silnim milijardama ulaganja budemo veliki uvoznici poljoprivrednih proizvoda. Kao što je i ono bilo nepravedno da se oduzme tako i nepošteno i nepravedno ova današnja situacija kada u modernoj demokratskoj državi država poseže za tuđim vlasništvo. To je nešto što mi ne možemo prihvatiti i mislim da se ta anomalija našeg pravnog sustava mora ispraviti.
Hvala. Vesna Škare Ožbolt. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega, govorili ste o nesređenom stanju zemljišnih knjiga i katastra, to je točno. Međutim ako ćemo čekati da se prvo sredi to stanje, a onda krene u komasaciju mislim da nećemo napraviti dobar posao. U Hrvatskoj imate 20 milijuna katastarskih čestica na 4,5 milijuna stanovnika. U dobrom dijelu Dalmacije imati još upisanu talijansku vlastelu na parcelama, dakle na sudovima vam se danas razvrgavaju feudalno-kmetski odnosi u 21.stoljeću u Hrvatskoj. Tamo u Slavoniji gdje ste vi u željezničke pruge vam je upisano vlasništvo još Jugoslavenskih željeznica, ne hrvatskih, ne fizičkih osoba nego Jugoslavenskih željeznica, da ne govorimo o starim institutima koji su upisani na otprilike 1/3 zemljišta u Hrvatskoj jer država Hrvatska nije upisala vlasništvo, dakle ne skrbi dovoljno dobro o svom vlasništvu, a kamoli da govorimo o vlasništvu fizičkih osoba. I to su sve problemi koji danas postoje i ako ćemo čekati da se to sve riješimo, a onda tek počnemo provoditi komasaciju vjerujte mi nećemo imati nijednog poljoprivrednika u ovoj zemlji jer se nijedan od njih neće moći nositi sa europskim poljoprivrednikom jer oni imaju minimum 20 hektara zemlje, a kod nas preko 50% stanovništva nema ni 3 hektara pa o čemu onda govorimo. Dakle treba raditi paralelno. I ovaj prijedlog Zakona o komasaciji je dobar, prvi put je dobar, ali se postavlja pitanje što smo čekali od '79.godine da ga donesemo u posljednjem mandatu u posljednjoj godini ove Vlade. Dakle kroz ovaj postupak koji ovaj Zakon o komasaciji nudi može se krenuti paralelno jer ova tijela mogu praktički ubrzavati rješavanje ovih problem o kojim sam vam sada govorila. Ali se slažem sa vama jer ste dobro čula kada ste rekli 3.000 kuna po hektaru za trošak komasacije neće biti dovoljno.
Hvala kolegice Ožbolt. Odgovor kolega Horvat.
Zahvaljujem se uvažena kolegice Ožbolt. Vi ste dobro detektirali cijeli problem. Ja sam rekao da mi podržavamo ovaj zakon, pristup ministarstva u definiranju ovog projekta koji se zove komasacijom, potreba za komasacijom postoji. Po nama komasacija može se provesti u jednom dijelu RH, to su ove slavonske županije gdje postoji uređena i zemljišna knjiga i katastarski …, dakle postoji pravna osnova za to provođenje, jel tako? Ali smo onda rekli da u onom drugom dijelu će to biti malo teže i sporije dok god neka druga ministarstva ne otklone ove nedostatke. Ako podatak kaže da imamo svega 5,5% gruntovno sređenog teritorija onda je alarmantno stanje, onda, evo podatak tako kaže da 219 jedinica lokalne samouprave nisu obuhvaćene uređenom gruntovnicom. To kaže podatak, ja možda, evo, laže podatak, lažem ja. Ali je i da je više i da je 30% i to je alarmantno. I da je 40% i to nije dobro jer smo u ovih 20 godina trebali urediti gruntovnicu. Kolega je rekao Marija Terezija, naravno ona je tu radila puno prije. Ovdje postavljam pitanje kako ćemo provesti komasaciju nad zemljišnim zajednicama, otvara se problem zemljišnih zajednica u Republici Hrvatskoj. Kako ćemo riješiti imovinske odnose povrata zemlje zemljišnim zajedničarima i kako ćemo njih uključiti u postupak komasacije. To predlagatelj očito nije predvidio tu činjenicu u svom zakonskom tekstu da će biti u obavezi voditi brigu o zemljišnim zajednicama.
U ime Kluba zastupnika SDP-a potpredsjednica Dragica Zgrebec, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Klub SDP-a je podržao ovaj zakon i u prvom čitanju, naravno podržati ćemo ga i u drugom. Ali želimo reći nekoliko rečenica o samom procesu komasacije i njegovoj vrijednosti. Dakle uz Zakon o poljoprivredi i Zakon o poljoprivrednom zemljištu ovo je najvažniji zakonodavni akt na području poljoprivrede jer uređuje najkompleksniju mjeru uređenja poljoprivrednog zemljišta i kao takva zapravo znači podizanje boniteta samog zemljišta. Dobra poljoprivredna politika ne može se voditi bez dobre zemljišne politike kao osnovne pretpostavke racionalne proizvodnje. Komasacija je vrlo kompleksna interdisciplinarna agrotehnička mjera koja nije samo okrupnjavanje parcela već je to i uređenje prostora, to je i uređenje zemljišnih knjiga o čemu ovdje i kroz prvo i kroz drugo čitanje zapravo imamo najviše primjedbi ili skepse. Ova agrotehnička mjera u Hrvatskoj se ne provodi više od 2 decenije. I donošenje zakona zapravo osigurava osnovnu pretpostavku za provođenje što u realnom smislu zapravo znači i korištenje, nacionalnu politiku, korištenje poljoprivrednog zemlja ali i racionalizaciju poljoprivredne proizvodnje. U Hrvatskoj je struktura vlasništva poljoprivrednog zemljišta vrlo nepovoljna po veličini posjeda i ona zapravo je jedan od lošijih faktora za racionalnu i dohodovnu proizvodnju jer 8% vlasnika posjeduje ispod 5 hektara zemljišta koje je uz to još i rascjepkano u više parcela. Zato ponovno upozoravamo da okrupnjavanje parcela neće dati dugoročne rezultate ako se u tom smislu ne promijeni i Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima i Zakon o nasljeđivanju i onemogući cijepanje parcela. Tu možemo koristiti, meni je tu naj nekako primjerenije iskustvo Francuske i u smislu necijepanja već formiranih parcela ali i korištenja zemljišta odnosno način kako se uređuje zemljište koje se ne koristi. Možda malo rigorozno za naše uvjete ali daje efekte. Pozitivne strane komasacije osim okrupnjavanja parcela su i uređenje zapravo zemljišta i prostora kroz izgradnju komunalne i putne mreže, kroz racionalnu mogućnost izgradnje sustava navodnjavanja što također kod nas je vrlo zanemarena mjera. To je izrađivanje zemljišnih knjiga što onda ubrzava proces investiranja ali i efekt ima kod donošenja prostornih planova. Smanjuju se troškovi proizvodnje radi smanjenja praznog hoda i na taj način povećanja fiksnih troškova u obradi poljoprivrednog zemljišta. Povećava se promet poljoprivrednog zemljišta jer dio vlasnika malih parcela ima veću mogućnost prodaje u postupku komasacije nego kada takav postupak se na katastarskoj općini ne provodi. Posebna prednost u današnjim uvjetima je korištenje sredstava Fonda za ruralni razvoj za financiranje troškova komasacije što oslobađa učesnike komasacije visokih financijskih izdataka. Zakon o komasaciji poljoprivrednog zemljišta osigurava institucionalni, pravni i tehnički okvir za okrupnjavanje zemljišta koje će pridonijeti održivom razvoju poljoprivrede i seoskih područja, podržati će razvoj nacionalne politike okrupnjavanja poljoprivrednog zemljišta. Ako se sjećate prije nekoliko godina mi smo donijeli i Strategiju okrupnjavanja zemljišta, provodili smo u čini mi se 5 katastarskih općina pilot program komasacije međutim, dalje od toga nažalost nismo otišli. Komasirano zemljište pretpostavka je i za druge agrotehničke mjere posebno za navodnjavanje i odvodnju ali i za razvoj komunalne i gospodarske infrastrukture jer se kroz taj proces osigurava zemljište i za te namjene. Prijedlogom zakona predviđeno je da se komasacija provodi na temelju višegodišnjih programa koje izrađuje Agencija za poljoprivredno zemljište a donosi Hrvatski sabor. Članak 3. propisuje da je komasacija od interesa za Republiku Hrvatsku što je sukladno ustavnoj odredbi o poljoprivrednom zemljištu kao dobru od nacionalnog interesa. Ipak treba imati u vidu i ekonomski interes učesnika komasacije i vlasnika zemljišta ali i lokalne zajednice koji moraju imati priliku utjecati na izradu programa komasacije i kao pojedinačnog i kao lokalnog interesa. U pripremi postupka komasacije odgovornost ima Agencija za poljoprivredno zemljišta ali u postupku provedbe ocjenjujemo da vrlo aktivno mora biti uključena lokalna zajednice jer iskustvo govori da se tako lakše i efikasnije komunicira sa učesnicima komasacije odnosno vlasništvima zemljišta. Posebno ističemo da zakon detaljno razrađuje postupak otvaranja i provođenja procesa komasacije i može se primjenjivati neposredno, bez provedenih propisa, što ocjenjujemo vrlo dobrim. Kroz raspravu u prvom čitanju često se isticao problem pa i kroz ovih nekoliko rasprava do sada neuređenog vlasništva odnosno zemljišnih knjiga kao razlog za neprovođenje komasacije. Upravo suprotno, komasacija ima jednu od mjera upravo uređenje vlasništva što je ovdje definirano člancima 11. do 13. Ali želim ovdje reći da mi moramo stvarati takvu klimu da vlasnici reguliraju svoje vlasničke odnose i svoja vlasnička prava, a ukoliko je potrebno uz ovakvu regulaciju odnosno način reguliranja ili utvrđivanja stvarnih vlasnika mijenjati i neke druge zakone, kao npr. Zakon o zemljišnim knjigama, treba i to učiniti. Projekt komasacije važan je državni projekt u okviru programa ruralnog razvoja jer se iz tog europskog fonda planira iskoristiti sredstva za komasaciju za sada planiranih 280 000 hektara poljoprivrednog zemljišta s procijenjenom vrijednošću od 840 milijuna kuna. Do 2020. planira se komasirati 90 000 hektara zemljišta u vrijednosti od oko 270 milijuna kuna. Stoga je realizacija ovog projekta važna i u smislu korištenja sredstava Europskog fonda za ruralni razvoj. Ovdje je upozoreno da će vjerojatno trebati prije povlačenja tih sredstava osigurati i određena sredstva plaćanja unaprijed. Upravo u tom smislu se mijenja i politika HBOR-a koja će dominantno sada voditi računa da se financijski prate upravo projekti koji su vezani uz fondove Europske unije i u smislu države i lokalnih zajednica, ali i privatnih investicija. Možemo samo konstatirati da je ovaj zakon trebalo donijeti ranije jer bismo već sada imali određene pozitivne rezultate. U drugom čitanju u zakonu su učinjene neke nomotehničke, ali i kvalitativne izmjene i dopune i ocjenjujemo da je to dobro, a ukoliko će se u samoj provedbi zakona trebati intervenirati još u neke odredbe to je uvijek moguće učiniti. I na kraju, klub SDP-a će podržati donošenje ovoga zakona.
Hvala. Imamo jednu repliku, Tomislav Klarić izvolite.
Uvažena kolegice Zgrebec, bilo je krajnje vrijeme da se krene u donošenje jednog ovakvog zakona. Spomenuli ste ono što smo govorili i u prvom čitanju i što je više zastupnika i danas spominjalo, probleme nesređenih zemljišnih knjiga, probleme stanja vlasništva. Spomenuli ste i to da je u članku 12. i 13. napomenuta odnosno spomenuta regulacija stvarnih vlasnika, međutim postavlja se pitanje svih ostalih zakona koji bi trebali biti suport ovom zakonu, dakle mi moramo krenut u ozbiljno promišljanje svega onoga što se odnosi na ponašanje vlasnika prema svom zemljištu i upis njega kao takvog, a radi se o ogromnim troškovima. Primjera radi, grad ili općina koja ima površinu oko 100 do 120 km2 sređivanje zemljišnih knjiga je procijenjeno negdje oko 40 milijuna kuna. Dakle jedinice lokalne samouprave u tom dijelu ne mogu to same isfinancirati. Procesi traju godinama, od fotogrametrijskih snimaka, od obilježavanja terena, od geodetskih usluga, na kraju krajeva od sređivanja svih zemljišnih knjiga. Dakle ovdje sad govorimo o jednom zakonu koji je dobro osmišljen, kojeg je trebalo donijet puno ranije, ali i o zakonu koji će svakako morat imat suport u mnogim drugim zakonima da bi on bio puno uspješniji i puno bolji. Ovdje govorimo i o, rekli ste i vi ste to spomenuli da učesnike komasacije oslobađa visokih troškova. Možda da u jednom malom dijelu, ali ti troškovi bez obzira tko ih platio jer ih plaća se iz proračuna jedinica lokalne samouprave, plaća se iz državnog proračuna, opet su to troškovi naših građana. Dakle troškovi su enormno veliki, a da ne govorimo da je stanje gruntovnih knjiga, netko je to ovdje i spomenuo, a i u podacima ovim materijalima se vide, o kojem postotku se sad u ovom trenutku nalazimo riješenih zemljišnih knjiga i stvarnih vlasnika. Imamo upisane vlasnike koji su umrli prije 70 godina i to će iziskivat jedan ogroman rad i godine, godine sređivanja tog stanja.
Vrijeme. Hvala. Odgovor na repliku, potpredsjednica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Ja mogu samo konstatirati kako se u mnogim stvarima slažemo i da uviđamo iste probleme. Zaista je postojao jedan dugi period kad ljudi nisu vodili računa, oni su radili zemljište, stanovali u kućama ali nisu to provodili kroz zemljišne knjige i danas je to ogroman problem, ali on je vezan i uz određene financijske troškove. Kad kažete sve će se to platiti ako se plati iz proračuna, to je na teret građana. Međutim kad plaćate nešto iz proračuna onda su to solidarna sredstva. Iz proračuna će se uplatiti iz onih sredstava koje ćemo svi mi uplatiti, a koristit će samo jedna grupa ljudi koja će biti u tom procesu. I mislim da to ne treba nam stvarati problem. … [[Upadica se ne razumije.]] Problem je u tome što mi kad dolazimo do ovakvih problema sustavne naravi onda odlažemo započeti rješenja. Započnimo ovo rješavati. Ako se pokaže da moramo mijenjati još i neke zakone, pa i sam taj zakon, činimo to, nemojmo odgađati rješavanje problema koje svi uviđamo, svi znamo koji su, samo ih jednostavno odgađamo njihovo rješenje. I kamo sreće da smo kad smo donijeli Zakon o poljoprivrednom zemljištu '91. godine, kad je zemlja društveno vlasništvo podržavljeno da je onda država se upisala kao država na to zemljište. Pogledajte u zemljišnim knjigama sve što država danas raspolaže vodi se kao društveno vlasništvo, a ne kao državno vlasništvo.
Hvala. U ime DC-a, Novog vala i Narodne stranke reformisti Vesna Škare-Ožbolt. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana zamjenice ministra sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Učinci komasacije zemljišta na uspješnost poljoprivredne proizvodnje su veliki. Naime i po našem mišljenju jedan od glavnih čimbenika neekonomičnosti postojeće hrvatske poljoprivrede. Ja ću podsjetiti, mi smo kolegica Zgrebec je podsjetila na Zakon o poljoprivrednom zemljištu iz '91. godine. Ja ću podsjetiti na usvojenu Strategiju razvoja poljoprivrede i ribarstva iz 2002. godine kada smo obiteljskim gospodarstvima dali praktički stožerno mjesto. To je bio jedan veliki zaokret u poljoprivrednoj politici i stavili smo u centar svih zbivanja poljoprivredne politike obiteljska poljoprivredna gospodarstva i njihovu budućnost. To je bilo 2002. godine, sada je 2015. godina. Tada smo govorili o okrupnjavanju, o povećavanju zemljišta. Evo 13 godina je prošlo OPG-ovi propadaju, a zemljišta nismo okrupnili i to je onaj problem. A u usporedbi sa EU naša poljoprivredna gospodarstva su otprilike šest puta manja s time da je tamo trend povećanja poljoprivrednih gospodarstava a kod nas trend stoji ili se još čak i smanjuje. Prema nekim popisima više od 75% poljoprivrednih gospodarstava ima manje od 3 ha, a samo 4,8 u posjedu je više od 10 ha obradivog zemljišta s tim da i tih 4,8 uopće nije konkurentno s obzirom na poljoprivredna gospodarstva EU. Dakle, zaključno okrupnjavanje poljoprivrednih površina je uvjet bez kojeg se ne može dalje funkcionirati u ozbiljnoj poljoprivredi. Postojeće stanje sela i ruralnog razvoja definitivno nije privlačno za mlade ljude. Bilo je zanimljivo i simpatično vidjeti ovih dana u novinama neke mlade poljoprivrednike koji su počeli sa proizvodnjom vrlo hrabro i ambiciozno i to vrlo simpatično i dobro djeluje, ali te mlade poljoprivredne poduzetnike doista treba i ne samo ohrabriti nego im i omogućiti da povećaju i dođu do obradivih površina kako bi mogli povećati proizvodnju. Druge zemlje to uredno rade. Vi kad pogledate u Italiji svako malo imate reklame da je jako dobro i uspješno biti poljoprivrednik. Posebno takve kampanje idu za mlade ljude. Međutim, u Hrvatskoj šta ćete vi ponuditi mladom čovjeku, šta ćete mu ponuditi pola hektara zemlje. Praktički neće uspjeti, pretvorit ćete ga u socijalnu kategoriju. Dakle, prednost ovog zakona koji je apsolutno uvjet bez kojeg se ne može dalje je provedba komasacije zemljišta čime će se riješiti više aktualnih problema vezanih za zemljište, a ne samo okrupnjavanje zemljišta. To je onaj primarni cilj, ali rješava se i ne samo okrupnjavanje, tu smo već rekli i imovinsko-pravni odnosi će se riješiti na zemljištu. Riješit će se konačno pitanje usitnjenosti zemljišta, riješit će se ekonomičnost poljoprivredne proizvodnje. Doći će konačno do usklađivanja katastra i zemljišnih knjiga. Na neki način riješit će se i pitanje staračkih domaćinstava, jer jednostavno morat će se budućnost staračkih domaćinstava konačno riješiti. Regulirat će se i potrebe navodnjavanja i odvodnjavanja, potrebe zemljišta za opće potrebe, potrebe novih digitalnih geodetskih planova, potrebe uređenja prostora, potrebe zaštite okoliša, potrebe izgradnje objekata poljoprivredne infrastrukture i naravno postupak održavanja katastra. Dakle, sve su to prednosti koje će ovaj zakon donijeti. Postupak komasacije je po našem mišljenju najbolje bi bilo provoditi ne kad se riješe zemljišne knjige nego to treba rješavati paralelno. Ali najbolje bi bilo obaviti ih poslije izrađenih i usvojenih prostornih županijskih i općinskih planova. I onda vam projekt komasacije ima sve one elemente koji su potrebni da se stvori slika jedne uređene zemlje. Dakle, projekt komasacije u tom slučaju imaju vodoprivredni dio, dakle uređenje površinskih i podzemnih voda. Prometni dio prikazuje nove mreže gospodarskih cesta i drugih infrastrukturnih objekata, ima i svoj urbanistički dio. To se odnosi na uređenje i sanaciju seoskih naselja, regulaciju ulica, oblikovanje gospodarskih dvorišta i novih gradilišta. Poljoprivredni dio koji se odnosi na namjenu poljoprivrednih površina, šumarski dio koji se odnosi na uređenje i zaštitu šumskih površina i cesta, građevinski dio koji se odnosi na odvajanje površina za izgradnju poljoprivrednih objekata, geodetski dio koji se naravno odnosi na izmjenu postojećeg stanja prije komasacije i prenošenje projektnih proizvodnih tabli i čestice na teren i izradu katastarskih elaborata nakon provedene komasacije zemljišta. To je na primjer, dakle jedini uvjet koji bi se trebao odbiti prije same provedbe postupka komasacije su uređenje prostornih planova. I sada nešto o onome o čemu sam govorila prije, a to je da definitivno mislim da ove prijelazne i završne odredbe treba precizirati jer Zakon o komasaciji je donesen '79. godine. On praktički od '90. godine uopće nije u primjeni. Dakle, on nije čak ni izrijekom ukinut ali on se prestao primjenjivati. I pokušaj ovaj koji je sada stavljen u ovaj konačni prijedlog zakona dakle pokušaj nastavljanja dovršavanja započetih postupaka suočava nas prije svega sa problemom faktičke mogućnosti primjene uopće postojećeg stanja. Više ne postoje nekakve središnje komasacijske gromade, ne postoji sama gromada kao imovinska pravna kategorija, zemljište potrebno za nadjeljivanje više sudionika komasacije kao eventualno slobodno zemljište nalaze se u državnom vlasništvu, ne više u društvenom vlasništvu. Postojeći zakon, ovaj stari zakon govori o društvenom vlasništvu, govori o republičkim komisijama, govori o socijalističkom Saboru. Jednostavno mislim da takva odredba ne smije ostati jer ponavljam važeći zakon nije usklađen sa ustavnim načelom vladavine prava iz članka 3. Ustava RH niti sa našim postojećim pravnim sustavom. Prema tome, naš klub će predložiti amandman, da li ćete ga prihvatiti ili ne ostaje na Vladi, ali sugeriramo Vladi da jednostavno donese amandman kojim će točno precizirati koje odredbe starog zakona je moguće primijeniti, a koje ne. Ja mislim da jedno dvije trećine tih odredbi uopće nije moguće primijeniti na dovršetak postupaka koji su započeti prije donošenja ovog zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo prijavljene dvije replike. Petar Baranović, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice Ožbolt vi ste vrlo dobro primijetili da je i u strateškim dokumentima pa sad već može se reći i davno donesenim apostrofirana važnost okrupnjavanja zemljišta radi jačanja poljoprivrednog sektora, a da su OPG-i tad u tim strateškim dokumentima tagirani kao ključni nositelji razvoja hrvatske poljoprivrede i povećanja poljoprivredne proizvodnje. Jednako tako iznijeli ste i točan podatak da je prosječna poljoprivredna površina u vlasništvu OPG-a u Hrvatskoj među najnižima u Europi. I prošlo je otad do danas 12, 13 godina u kojima je odlukom ovog istog Parlamenta, Hrvatskog sabora na prijedlog izvršnih vlasti u hrvatski poljoprivredni sektor upumpano desetine milijardi kuna poticaja iako je bilo potpuno jasno da na osnovu temeljnih načela agroekonomike nije moguće na tako niskim i rascjepkanim površinama postići konkurentnu proizvodnju. I 12 godina je ova država upumpavala milijarde kuna znajući da nisu stvorene temeljne pretpostavke … [[Govornik se ne razumije.]] budu konkurentni. Kako je moguće da se nitko nije sjetio da kroz normiranje poticaja usmjeri te ljude? I u konačnici ono što me interesira to je što vi mislite, kao stručnjak s tog područja, da se može postići u podizanju efikasnosti rada katastra i zemljišnika s obzirom da se kroz sve rasprave, a i iščitavanjem ove teme taj problem neefikasnosti, sporosti u rješavanju imovinsko-pravnih odnosa kao bitne zapreke provlači već godinama i da se na tom području koje je bitno ne samo za sređivanje stanja u poljoprivredi i za konkretnu temu o komasaciji poljoprivrednog zemljišta nego generalno u hrvatskom gospodarstvu nameće kao jedan od ključnih problema. Što vi sugerirate da se može napraviti da te dvije institucije rade … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Sljedeća replika … [[Upadica se ne razumije.]] Digli ste, tražili ste? Ja vas samo molim jasnije dignite pločicu. Izvolite, odgovor.
Poštovani kolega Baranović načeli ste puno tema. Ovog trenutka nijedan hrvatski poljoprivrednik ne može konkurirati nijednom poljoprivredniku EU jer nije u dovoljnoj mjeri opskrbljen zemljom, a time i proizvodnjom, time i kapacitetima da može biti konkurentan. I silno upumpavanje novaca o kojima ste govorili sve ove godine praktički smo bacili te novce u vjetar, umjesto da smo uložili u okrupnjavanje zemljišta, ojačavanje OPG-ova i na taj način ojačavanje i pripremu naših poljoprivrednika za ulazak u EU. Mi smo 5 pilot-projekata od 2005. godine provodili, a da smo ga uspjeli provesti samo 1. Prema tome, to je jedna opća destimulacija. A što se tiče koji bi bio lijek za bržu provedbu zemljišnih knjiga i katastra vrlo je jednostavna stvar, nismo morali sad trošiti silne novce na okrupnjavanje sudova nego smo trebali pojačati kapacitete i jednostavno početi rješavati predmete. Ali to nije prepoznato kao prioritet. I dok god ne bude rješavanje stanja u zemljišnim knjigama bilo prepoznato kao prioritet nećemo imati rezultat. Kad vama u masi gruntovnica predmeti sada stoje jer nitko ne zna gdje putuju jer se sudovi okrupnjavaju i praktički vam stoji već od 1.04. a stajat će sigurno do 1.10. jer neće se jednostavno moći funkcionirati dok se to sve ne uhoda vama je prošlo pola godine bez ikakvog rezultata. I to vam tako ide. I na koji način će se onda doći do rješavanja stanja u zemljišnim knjigama prije komasacije? Jednostavno komasacija ako ovaj zakon počne funkcionirati ubrzat će i to sređivanje stanja u zemljišnim knjigama.
Hvala. Sljedeća replika, Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice rekli ste da OPG-i propadaju i to je točno. Oni intenzivno propadaju, posebno u zadnje 3,5 godine. Komasacija je nužno potrebna i logično je da sve ove godine nitko nije htio zadrti u to ne samo u ovih dvadesetak godina nego i ranije i da kad je i zakon nekad bio da se vrlo rijetko provodila, kasnije je to ostavilo tragove jako dugo u međuljudskim odnosima. Dakle nije upitno da li nju treba napraviti ili ne, da li treba zakon donijeti ili ne, ona će dugo trajati. I ono što je važno za reći je to da nemojmo si umišljati da će ovaj Zakon o komasaciji i provođenje višegodišnje kao što je ovdje govoreno tog procesa komasacije poljoprivrednog zemljišta mnogi OPG-i koji sada postoje opće dočekati. I tu je problem. Dakle, možda će u nekoj dalekoj budućnosti komasacija pripomoći boljoj, većoj proizvodnji hrane ali ne vjerujem da će doprinijeti nekakvom masovnom očuvanju života na selu jer masovan život na selu i očuvanje takvog života na selu se može sačuvati jedino u OPG-ima, u obiteljima, na obiteljskim gospodarstvima dok velike farme i veliki sustavi sigurno ne garantiraju očuvanje života na selu. To su praktički poduzeća sa vrlo malim brojem zaposlenih i sa zauzimanjem velikog, velikog prostora. Propali su OPG-i koji su imali i po 20, 30, 40, 50 hektara zemlje, znači teško da ih može komasacija više spasiti.
Hvala. Vesna Škare-Ožbolt odgovor na repliku. Izvolite.
Poštovani kolega Hrg, ja se sjećam da je vaša stranka 2002.godine jako bila ponosna na upravo zaokretanje u smjeru politike i stvaranja OPG-ova. Samo su neki OPG-ovi imali 20, 30 ili 40 hektara većina ih je isto u razini negdje do 10 hektara što opet nije dovoljno za adekvatnu proizvodnju. Ja ponavljam europski poljoprivrednik ima 20 hektara minimuma i od 20 hektara ide na gore, a nama će trebati još sigurno 10 godina da bi mi našeg hrvatskog poljoprivrednika koji ujedno bi trebao imati status i europskog poljoprivrednika navukli na 20 hektara. To je jednostavno ne moguće sa ovakvim načinom kako razmišljamo. A 10 godina je ambiciozan plan. Dakle, mislim da bi uz ovaj Zakon o komasaciji trebalo doista napraviti jednu kvalitetnu strategiju koja to područja kreću odmah u komasaciju, s kojim sredstvima? Tamo je vrlo jasno rečeno da će određeni dio sredstava biti svake godine rezerviran za komasaciju. Ova prodaja malih poljoprivrednih površina izravnom prodajom isto tako bi navodno sredstva trebala ići za komasaciju. To su sve dobre metode na koji način prikupiti sredstva za komasaciju. Ali ponavljam ova sredstva koja su sada projicirana u zakonu u nekim područjima apsolutno neće biti dovoljna.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, poštovana zamjenice sa suradnicama pa slušajući evo danas u ovome našemu Parlamentu sve prijedloge i sve nedostatke ovoga predloženoga zakona svakako da smo svjedoci da zbog ovih ovolikih godina koje su protekle, dakle od 87.kada ništa nije rađeno po pitanju Zakona o komasaciji dolazimo do zaključka da je to doista jedno kompleksno pitanje i da možda i zbog vremena, a možda i zbog drugih stvari koje je prethodno trebalo srediti u ministarstvu nismo jednostavno se upuštali u ovakvu problematiku odnosno u konačno rješenje Zakona o komasaciji. Možda je upravo danas i prilika i vrijeme da o tome razgovaramo, no svjedoci smo da ćemo do konačnog rješenja još uvijek imati jako puno, trebat će nam i puno vremena ali svakako trebat ćemo i promijenit još puno toga da bi doista Zakon o komasaciji bio onakav kakav želimo. Da li će on biti u konačnici i provediv naravno to će pokazat budućnost, a siguran sam da u ovome trenutku bez obzira što smo pokrenuli to pitanje imamo nekoliko jako bitnih stvari kojih se tiču upravo provođenja ovoga zakona, a tih nekoliko stvari je po meni i što se tiče kluba HDZ-a neusklađenost sa drugim zakonima, Zakon o fiskalnoj odgovornosti i svakako neusklađenost gruntovnice i zemljišnih knjiga. Naravno ovdje danas uvažene kolegice i kolege koje su govorili, a pogotovo oni koji se bave upravo i pravom i zemljišnim knjigama sigurno imaju daleko veći uvid od nas ostalih koji se ne bavimo sa tim ali znajući kakvoj je stanje u gruntovnicama, u zemljišnim knjigama, u pojedinim županijama svakako će ovo predstavljati jedan od najvećih problema. Zato sam i sigurno da ćemo upravo kroz jednu zajedničku angažiranost svih nas upravo u nadolazećem vremenskom periodu učinit sve da ovaj zakon koji je itekako bitan za poljoprivrednu proizvodnju dovedemo do kraja i kao što je to danas i rečeno i o čemu je govoreno da jednostavno ne smije biti politike. Ako ukazujemo na određene probleme onda sigurno ukazujemo zato što nam je stalo da ovaj zakon u Hrvatskoj bude provediv i da on koristi onima kojima je najpotrebniji a to su naši poljoprivredni proizvođači. Zašto oni? Baš zato što Hrvatska itekako uvozi velike količine hrane i želimo da upravo kroz sređenost zemljišta na području RH kroz okrupnjavanje što je ovdje posebno govorila Vesna Škare Ožbolt je doista potreba da naš poljoprivrednik u konačnici ima daleko veću površinu zemljišta pogotovo sređenog u komadu nego što to ima danas. Naš seljak je doista danas u jednoj situaciji da ne može parirati svim onim proizvođačima u EU, a Hrvatska je također danas u EU i morat ćemo se doista potruditi da što u kraćem vremenskom periodu se svi skupa založimo kako bi osigurali budućnost hrvatskom selu. Ono što je bitno za reći da u zakone koje smo donosili Zakon o poljoprivredi, Zakon o poljoprivrednom zemljištu s kojim smo se složili pogotovo jer smo učinili svi skupa velike napore da doista izmijenimo sve one članke u zakonu koji su prijeko potrebni da bi zakon mogao funkcionirati da bi bio podređen upravo opstojnosti malog čovjeka na selu, nadam se da će i ovaj Zakon o komasaciji kao što smo to zajedno činili i u ovim drugim zakonima biti što prije djelotvoran. Uvodno bih ponovio kako je zaista nužno pristupiti postupcima komasacije kako bismo mogli podignuti konkurentnost naše poljoprivredne proizvodnje i stvoriti uvjete za bolje gospodarenje poljoprivrednim zemljištem. Svi se slažemo komasacija je potrebna, kod prvog čitanja smo u svojim raspravama se vraćali na vrijeme u kojemu je trebalo pristupiti izradi zakona. Spominjali su se ovdje i optuživale bivše vlade koje u posljednja dva desetljeća nisu napravile pomake u postupcima okrupnjavanja poljoprivrednog zemljišta, izgubljene godine u kojima smo trebali raditi n okrupnjavanju poljoprivrednog zemljišta. Upravo je to razlog zbog kojeg mi u klubu HDZ-a mislimo da se pri izradi ovoga zakona trebalo u suradnji sa drugim ministarstvima čije nadležnosti se dotiču provedbe ovoga zakona sjesti i odraditi posao do kraja. Trebalo je pristupiti prilagodbi zakona koji se više ili manje nadovezuju ili stvaraju pretpostavke za provođenja zakona o kojemu danas raspravljamo. Trebalo je ponuditi konkretan zakon, zakon provediv u praksi. Ali nadamo se da će u konačnici tako i biti. Generalno gledajući osnovni nedostaci o kojima smo govorili i kod prvog čitanja zakona ostali su nedorečeni i u konačnom prijedlogu zakona. U svojoj raspravi na samom početku dotakao sam se neusklađenosti sa drugim zakonima. Provođenje ovoga zakona moglo bi se naći u koliziji sa Zakonom o vlasništvu, Zakonom o zemljišnim knjigama, Zakonom o nasljeđivanju. Upravo je o tome trebalo postići međuresornu suglasnost, te pristupiti izmjenama i dopunama navedenih zakona jer će u suprotnom ovaj zakon biti neprovediv u praksi. Ovakvim načinom donošenja zakona mi gradimo kuću od krova, nemamo temelja koji će nositi zidove. Drugo, govorio sam o Zakonu o fiskalnoj odgovornosti, obveze koje proizlaze iz financiranja troškova provođenja postupaka komasacije i troškova investicija koje su u neposrednoj vezi sa provođenjem komasacije predstavljaju direktno opterećenje za proračune jedinice lokalne samouprave- Nakon što je preraspodjelom poreza na dohodak kojim su gradovi i u općinama i županijama ova Vlada uskratila sredstva za cca 2 milijarde kuna s jedne strane im oduzimamo, a sa druge strane stvaramo nova opterećenja za njihove proračune. Predlagatelj navodi kako će se komasacija financirati iz mjera unutar programa ruralnog razvoja i sredstava koja su osigurana na poziciji Agencije za poljoprivredno zemljište za 2015.godinu u iznosu od 12 milijuna kuna godišnje, te u projekcijama proračuna u razdoblju 2016.-2020. Sredstva za komasaciju osigurat će se i od prodaje državnog poljoprivrednog zemljišta, a koji prihod postaje prihod jedinicama lokalne samouprave. Jesu li rađene neke simulacije o količini tih sredstava i sposobnosti jedinice lokalne samouprave za povlačenje ovih sredstava? Znamo li mi uopće koliko košta provođenje jednog postupka komasacije? Gospođo zamjenice, pričate ali ne znam da li slušate što postavljam konkretno pitanje. Temeljem ovog zakonskog prijedloga od započinjanja postupka komasacije od izrade idejnog projekta pa do pravomoćnog rješenja o komasaciji potrebno je odraditi 23 radnje, što smo svjedoci. Da li je netko radio izračun financijskog troška provođenja postupka komasacije koji će kao što su i kolege ovdje danas govorili sigurno biti daleko veći nego što se on predviđa? Dakle točan izračun sigurno do sada još nije rađen. Ono što sam posebno govorio, a to je neusklađenost gruntovnice i zemljišnih knjiga. Zbog neusklađenosti gruntovnice i zemljišnih knjiga neke postupke komasacije neće biti moguće provoditi. Za usklađivanje gruntovnice i zemljišnih knjiga potrebna je obnova zemljišnih knjiga, a za obnovu zemljišnih knjiga su potrebna sredstva. Jesu li ova sredstva osigurana? Ono što smo i sami danas čuli da ćemo ovim Zakonom o komasaciji doista dobiti puno toga. Ne samo da ćemo dobiti okrupnjavanje, mi danas itekako nam je prijeko potrebna i navodnjavanje u našim zemljištima gdje do sada jednostavno nije to bilo provedivo upravo zbog usitnjenosti naših parcela. Svjedoci smo i znamo jer dolazimo sa terena pogotovo u mojoj Požeško-slavonskoj županiji i mome gradu Pleternici a siguran sam da je tako i u drugim sredinama, mnogi putovi, mnogi vodotoci, potoci nisu regulirani i ne zna se ni u čijem su takorekuć vlasništvu ni kako i na koji način treba uspostaviti sve aktivnosti oko uspostave i putova i vodotoka kako bi što prije i što bolje riješili pitanje zemljišta. Jer svjedoci smo da danas na pojedinim parcelama zbog upravo i puteva gdje je jednostavno nepristupačno doći do zemljišta pogotovo do onih vodotokova gdje nam plave zemljište a sve zato što to nije uređeno i zato što ne znamo ni kome pripadaju ni čija je dužnost da bi to uredili. Govorili smo ovdje i o lokalnoj samoupravi i o sredstvima koja mora lokalna samouprava izdvojiti a temelji se upravo na onim sredstvima koja će ostvariti od prodaje poljoprivrednog zemljišta ali moramo znati jedno, da biti će to sredstva jedinica lokalne samouprave ali smo i svjesni da neće to biti prevelika sredstva jer znamo da poljoprivredno zemljište u većim količinama nije dozvoljeno u Republici Hrvatskoj makar u ovoj situaciji nego su to one upravo manje parcele od pola hektara, jednog hektara a neće to biti tolike površine koje će znatno poboljšati proračun jedinica lokalne samouprave. Daj Bože da upravo sredstva koja planiramo nam dođu iz programa ruralnoga razvoja, da upravo ta sredstva budu pokriće za sve ono što ćemo raditi u jedinicama lokalne samouprave jer bez tih sredstava faktički ovaj zakon nije provediv. Jedinice lokalne samouprave a to moramo imati na umu svi, mi i Vlada Republike Hrvatske u ovom trenutku imaju tolike već namete od Vlade Republike Hrvatske koja svoj proračun centralni rasterećuje upravo na leđima i plećima nemoćne jedinice lokalne samouprave, ne smije se dozvoliti još jedno opterećenje da jednostavno i jedinice lokalne samouprave ne mogu funkcionirati i na taj način da ne mogu sprovesti ovaj zamišljeni zakon kao što sam rekao koji je toliko potreban za opstojnost hrvatskog čovjeka koji se bavi poljoprivredom. Naravno da i ovaj zakon očekuju sa nestrpljenjem svi i da upravo kada budemo znali i kada budemo imali uvida a to sve ovisi o nama kako i kojom ćemo brzinom raditi upravo na ovome zakonu će jednostavno biti sretni oni kojima je on potreban a to je i garancija da ovim zakonom ćemo zaustaviti osipanje ili bolje rečeno uništavanje onih ljudi koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom a koji su doista u ovome trenutku u izuzetno teškom stanju. Ako ne budemo to na vrijeme provodili, ako ne budemo to radili onako kako smo ovdje u samom zakonu to i predložili bojim se da kasnije donošenje ovoga zakona neće imati tko primjenjivati jer ova teška situacija u kojoj se naše hrvatsko selo danas nalazi, naši hrvatski proizvođači moglo bi jednostavno dovesti do te mjere da u konačnici donesemo Zakon o komasaciji a da nemamo poljoprivrednih proizvođača. Naravno da sam i kao čovjek koji dolazi sa ruralnog prostora itekako zabrinut i kao predsjednik Odbora za poljoprivredu i naravno svi mi u Hrvatskoj demokratskoj zajednici da do toga ne dođe jer u protivnom Hrvatska neće više imati ni sredstava za povećanje poljoprivrednih, uvoz poljoprivrednih proizvoda a mi se danas moramo boriti kako i na koji način smanjiti uvoz i upravo dati priliku ovome malome čovjeku za kojega se borimo. Hvala lijepa.
Imamo nekoliko replika, Đurđica Sumrak, izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Lucić, i vi u vašoj raspravi i kolegica Škare-Ožbolt i još nekoliko zastupnika ovdje u stvarnosti pokazali ste na važnost donošenja zakon. Da, ovaj zakon je važno da se donese ali samim donošenjem ovog zakona da li ćemo, da li će poljoprivrednici nešto dobiti? A što će dobiti ako on neće biti provediv a biti će teško provediv ili nikako provediv jer nisu stvorene podloge za provođenje. I to ne kažem ja da je to, te podloge nisu sada stvorene nego nisu stvorene već godinama. Pa i ne kažem da zakon ne treba donesti, naravno da ga treba donesti i da je on potreban ali ono što mene uvijek na neki način i rastužuje i buni jest to da mi imamo niz dobrih zakona a ne samo u poljoprivredi nego zakona koji se dotiču i drugih isto tako problema ali eto oni se ne provode ili se ne mogu provoditi. A sam zakon zbog zakona ne znači ništa, ništa. Sami ste spomenuli i gruntovnica i novac koji treba osigurati. A osim toga i informiranje samih poljoprivrednika na terenu. Ja mislim da se on, početi će se provoditi, vjerojatno će ga provoditi neka druga Vlada ali i ona, i ta druga Vlada treba prvo srediti sve te probleme koji su u podlozi donošenja ovog zakona.
Hvala. Odgovor kolega Lucić, izvolite.
Da kolegice slažem se da ima puno nedostataka i upravo sam i u svome izlaganju i rekao da bi se ovo sve skupa provelo. Upravo ti nedostaci se, nedostaci se moraju provesti. Bitno je da je zakon započet, ali prije nego što budemo očekivali krajnje rješenje, a to nije moguće u jednoj godini, ovo će sigurno nastaviti neka druga Vlada koja će provoditi ovaj zakon i upravo je zadatak i ove sadašnje Vlade da upravo sve ove radnje koje su tako prijeko potrebne, zbog kojih neće biti moguće to provest, u što kraćem vremenskom periodu izmijeni. Ukoliko to ne bude bilo provedivo jer znamo ako gruntovnica i katastar nisu usklađeni faktički zakon je neprovediv. Svjedoci smo u našim sredinama kakvo je stanje upravo u određenim županijama. Bojim se, a pogotovo u ovim južnim dijelovima Hrvatske gdje je zemljište i daleko skuplje i gdje je tamo ova komasacija itekako potrebna i gdje se ona treba provest, bit će doista teško. A evo možda ćemo mi u Slavoniji imat nešto lakši posao obzirom da znamo, a i kolege su danas govorile da je u Slavoniji nešto sređenija situacija po pitanju i gruntovnice i katastra. Stoga prioniti na posao i doista u kratkom vremenskom periodu izmijeniti one temeljne vrijednosti ovoga zakona koje su tako bitne da bi se ovaj zakon proveo.
Branko Bačić replika, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Lucić, slažem se u potpunosti s vašom raspravom. Naveli ste upravo ona najvažnija pitanja koja mi se činilo da je trebalo riješiti prije ovog zakona. Da sad ne ponavljam već što sam u ranijoj replici govorio, ali bilo bi dobro da je donošenje ovog zakona pratio i višegodišnji program komasacije kako je i predviđeno u članku ovog zakona kojega donosi Hrvatski sabor. Tada bi znali doista točne podatke o kojim to prostorima se razmišlja kao prioritetnim površinama u Hrvatskoj za komasaciju i znali bi onda kudikamo više o sredstvima koja su potrebna za tu komasaciju. Naime, ovako se govori o jednoj predviđenoj procjeni od 3000 kuna po 1 hektaru što mi se čini da je daleko ispod onoga što je potrebno. I kad znamo da je i tih 3000 kuna po hektaru između ostaloga obvezna osigurati jedinica lokalne samouprave, s pravom postavljamo pitanje da li jedinice lokalne samouprave sa ovako umanjenim sredstvima kojima je Vlada izmjenom Zakona o porezu na dohodak i izmjenom Zakona o sufinanciranju jedinica lokalne samouprave ionako smanjila sredstva lokalnoj samoupravi, kako će se omogućiti sufinanciranje od strane jedinica lokalne samouprave provedba same komasacije. Ovako sa neriješenim prethodnim pitanjima koja su bila nužna za donošenje ovog zakona ja se bojim da će ustvari ovaj projekt komasacije svest se na arondaciju, da mi nećemo imati novaca za provesti komasaciju, a komasacija podrazumijeva i uređenje puteva, uređenje melijacijskih kanala što jako puno košta. Tako da evo što sam rekao bojim se da mi ovaj dobro zamišljeni projekt komasacije ne svedemo na arondaciju ….
Hvala. Odgovor, kolega Lucić izvolite.
Naravno da sam u svojoj raspravi se dotakao onih najbitnijih točaka koje su potrebne da bi uopće zakon uspio. Naravno da kao i čelnik dugogodišnje jedinice lokalne samouprave sam upravo zabrinut da ovo rasterećenje koje danas vrši ova Vlada Republike Hrvatske, a na leđa jedinice lokalne samouprave, nije moguće još i provesti ovaj zakon da bi ga jedinice lokalne samouprave isfinancirale. No kažem, vjerujem da će upravo sredstva koja će doći iz programa ruralnog razvoja upravo biti ta i da li će bit dostatna to je upitno. Upitne su prije svega i površine za koje danas doista sa sigurnošću ne možemo reći da su to točne površine o kojima se govori. Još manje je točan iznos same komasacije koji će sigurno u budućnosti biti i daleko veći. Ono što je bitno, bitno je još jednom ponavljam da u kratkom vremenskom periodu idemo nekim redoslijedom, da utvrdimo prioritete šta nam je činiti jer bez prioriteta nećemo jednostavno moći ni započet donošenje ovoga zakona. Stoga je bitno da ti prioriteti budu, a ja sam ih danas upravo i apostrofirao u svom izlaganju, konkretni pokazatelji koji se moraju promijeniti. Svi oni manje bitni koji će uslijedit u tijeku realizacije ovoga zakona svakako će bit i lakše provedivi za razliku od ovih ključnih koji ne mogu biti u kratkom vremenskom periodu realizirani, već je zato svakako potrebno i vrijeme i doista daleko više sredstava nego što je to predviđeno danas, a pogotovo kad se tiče sređivanja stanja u gruntovnicama, u katastrima, o tome da jednostavno ni ne govorimo.
Hvala. Tomislav Žagar replika, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Lucić, sami ste rekli da je jedan od osnovnih ciljeva ovog zakona okrupnjavanje poljoprivrednih površina u cilju povećanja konkurentnosti OPG-a. Selo kakvo je bilo više ne može bit, ne može takvo egzistirati, ne možemo se vraćat u povijest. Mislim da je kolegica Škare-Ožbolt ovdje u svom govoru rekla da mladi ljudi sa pola hektara neće moći preživjeti, međutim posve je jasno da ne mogu ni svi mladi ljudi koji bi se željeli baviti poljoprivredom ne mogu dobiti veće površine. Dakle ako svi žele živjeti od poljoprivrede neće živjeti nitko. Na našim selima za opstojnost je bitno da se uz poljoprivredu veže i posebno prehrambena industrija i to je onaj dio priče o novom selu koje treba živjeti jer danas na selu žive ljudi koji se ne bave poljoprivredom. I kad govorim o općinama i gradovima, jedinice lokalne samouprave, vi ste ovdje dotakli porez na dohodak pa ste spomenuli cifru koju su izgubile, međutim to nije do kraja točno jer prema indeksu razvijenosti mnoge, posebno slavonske županije, evo i naša županija, moja županija, mnoge su općine i gradovi ušle u onu prvu skupinu. Dakle značajna sredstva oslobođena došla na raspolaganje. I gledajte, uređenje poljskih puteva ionako i sad općina ima u obvezi uređenja poljskih putova a ovim zakonom bi se te stvari uredile, pa bi zapravo bilo manje površina koje treba onda uređivati jer mnogi poljski putovi zapravo i ne postoje. Oni nisu nigdje ucrtani, ali su, s vremenom su nastali pa općina ima i za takve recimo puteve obvezu uređenja puteva. Što se tiče kanala, naravno da će ovaj zakon i tome pomoći, a stanje je stvarno kako vi kažete, stanje je tu dosta loše a posebno s tim što prijete nam poplave, pa onda u tom smislu mislim da će ovaj zakon puno dobroga donesti. Hvala.
Hvala. Odgovor kolega Lucić, izvolite.
Kolega Žagar, mi dolazimo dakle i takorekuć sa istog područja, dakle područje tamo Virovitice, Požeško-slavonske županije, Đurđenovca, ne znam nije bitno i mi doista znamo kakvo je stanje prije svega i na terenu ali mi znamo kakvo je stanje u našim proračunima jedinica lokalne samouprave. Ja sam svjestan da mi trebamo održavati poljske puteve, ali vi znate da jednostavno jedinice lokalne samouprave nemaju dovoljna sredstva da bi izradili upravo i koncept i održavali te puteve kako su oni gledajuć u drugim europskim zemljama ne samo da se održavaju, da su makadami nego su faktički asfaltirane poljske ceste. Mi smo još daleko od toga projekta. No, gledajući i ono što je Vlada RH danas učinila jedinicama lokalne i regionalne samouprave doista katastrofa. Reći ću vam samo primjer moga grada Požege koji je trebao izgubiti 4 milijuna kuna na temelju, dakle prije svega poreza na dohodak i ovoga svega što je Vlada jednostavno uzela svima gradovima i općinama. Ne da će izgubiti četiri milijuna kuna, on će izgubit šest milijuna kuna. To je jednostavno nenadoknadivo i za takav grad koji je veći grad, a zamislite one sredine koje su i do sada primjerice jedan moj Čaglin koji je imao proračun 3 i pol milijuna kuna i sada mu je Vlada RH u svojim izmjenama zakona uzela još milijun i 200 tisuća kuna. Pa kako će ti ljudi opstati tamo, a zamislite ta općina ima 32 naselja. Sirotinja od glave do kud god kreneš. Kako će održavati poljske puteve, kako će preživit uopće. Dakle, mora se mijenjati puno toga. Vlada RH rasterećuje svoj proračun na leđima lokalne samouprave. To ne ide više i ne može se više tako raditi. Vlada RH mora tražiti druga rješenja, a to je samo razvoj gospodarstva i bez razvoja gospodarstva i poljoprivrede nema ni budućnosti Hrvatske.
Hvala. Boro Grubišić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Lucić, a kad ste već spomenuli općinu Čaglin onda ste trebali znati zbog čega je općina Čaglin tako nerazvijena. Naime, prema popisu općina, prema indeksu razvijenosti općina Čaglin ima stopu nezaposlenosti znate koliku? 92%. Općina rekorder po broju nezaposlenih u RH. Naravno pa da onda i ovi poljski putovi, nerazvrstani putovi koji pripadaju u nadležnost općine mogu biti takvi kakvi jesu. Znamo i kakvi su. Ali nisam to htio govoriti, nego o tome kako ste se vi obrušili na to da ova Vlada nije napravila predradnje i provela mjere kako bi se komasacija mogla uredno provoditi. Pa pitam se što je radila vaša Vlada 8 godina. Je li ona provodila predradnje i mjere u gruntovnici, katastru i izmjeri da bismo mogli. Možda smo mogli komasaciju odmah po dolasku ove Vlade da ste vi napravili te mjere i predradnje o kojima govorite. Na žalost, imali ste i ministra poljoprivrede, imali ste i Ministarstvo pravosuđa. Dakle, gruntovnicu i niste ništa napravili ili vrlo malo hajde da ne bude tako zločest. Ja ne branim ovdje niti želim braniti, niti sam simpatizer Vlade Kukuriku koalicije. Ali rekao je jedanput jedan pjesnik rođen u Slavonskom Brodu mnogo hteo, mnogo započeo. Ovo će bit dugotrajan proces, ovo ne očekujete vi niti možete kritizirati da proces može završiti u godinu ili dvije dana. Pa 20 godina će se komasacija provoditi. Pa 265 općina nema geodetske katastarske izmjere kao što je rekao kolega Mile Horvat. Pa kako će se provesti tu komasaciju u općinama kada pola općina nema, nije upisano vlasništvo zemlje u gruntovnici ni u katastru. Dakle, treba biti objektivan, reći bar, doduše ja ću imat govor pa ću reći da je zakonski prijedlog dobar [[Upadica Batinić: Hvala.]] Nisu se stvorili preduvjeti, pa ni vi kao predsjednik Odbora za poljoprivredu niste krivi za to.
Hvala. Odgovor kolega Lucić, izvolite.
Kolega Grubišić, ne bih ulazio u raspravu političku kao što ste vi naveli i možda netrpeljivost vas osobe prema Hrvatskoj demokratskoj zajednici. Ali Hrvatska demokratska zajednica je doista u stvaranju RH itekako imala odgovornost, pa između ostalog i u stvaranju i Ministarstva poljoprivrede i ostalih ministarstava gdje joj je to upravo bilo povjereno od naroda RH. Tko je ispregovarao pregovore u EU za ulazak Hrvatske u EU? Tko je preuzeo odgovornost upravo za sve ono što do sada nismo imali? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] A vi gospodine ne možete se podičiti ni reći da ste preuzeli odgovornost iz vaše stranke ni u jednoj jedinici lokalne samouprave i ne vidim zašto vrijeđate kad vas nitko ne vrijeđa. Dakle, govorimo o realnim stvarima, a vi preuzmite odgovornost u jednoj maloj jedinici lokalne samouprave kao Čaglin. Ni tamo niste u mogućnosti to preuzeti. Prema tome, nemojte govoriti o odgovornosti Hrvatske demokratske zajednice ako je netrpeljivost vaša prema toj stranci. Ova stranka itekako ima odgovornost i za ono što je jako dobro učinila i za sve ono što će činiti u buduće, jer mi iza sebe doista imamo rezultate. Ali mi smo i ti prvi koji smo priznali i određene stvari koje su proistekle unutar Hrvatske demokratske zajednice za razliku od svih drugih koji to do danas nisu učinili. Stoga Hrvatska demokratska zajednica zna kako i na koji način rukovodit u poljoprivredi i kad budemo u prilici to ćemo znati i pokazati.
Hvala. Za riječ se javila zamjenica ministra poljoprivrede Snježana Španjol. Izvolite zamjenice.
Hvala lijepo. Evo samo da odgovorim na neka ovdje izrečena pitanja i primjedbe. Dakle, žao mi je prije svega što se rasprava vezana za poljoprivredne proizvođače i okrupnjavanje poljoprivrednog zemljišta i za njihovu budućnost svela uglavnom na raspravu o jedinicama lokalne samouprave. To za njih naime nije dobra poruka a ni za nas. Vezano za izrečene iznose ja bih samo htjela reći dakle da prilikom pripreme programa ruralnog razvoja je napravljena procjena vrijednosti i izračunato je koliko bi prema dosadašnjem interesu trebalo biti komasirano poljoprivrednog zemljišta, to je negdje oko 280 tisuća hektara. Procijenjeno je da bi se od 2015. do 2020. trebalo komasirati 90 tisuća hektara, a onda na godišnjoj razini nešto manje. Za tih 6 godina napravljena je procjena potrebnog iznosa od 270 milijuna kuna što na godišnjoj razini iznosi 45 milijuna kuna. Dakle, vrlo detaljne analize su napravljene kako bi se sve to moglo pretočiti u program ruralnog razvoja za RH i za mjere koje je Europska komisija odobrila RH, a jedna od njih je i land consolidation kojeg provode Nizozemska, Danska, Švedska, čuli smo velik broj država članica, odnosno komasacija poljoprivrednog zemljišta. Ne želimo o prošlim stvarima, želimo o budućnosti, želimo o onome što trebamo osigurati poljoprivrednim proizvođačima, a to je prije svega da smanje troškove jer vrlo jednostavno pojedini imaju 50 pa čak i 100 čestica. Uzmite i vezano za zaštitu okoliša i vezano za njihove troškove koliko prohoda mehanizacije moraju napraviti, koliko više goriva potroše, a da o sustavu navodnjavanja u jednom takvom ozračju i u takvim područjima RH uopće ne možemo govoriti. Jer poljoprivredni proizvođač ima potpuno razbacane čestice između kojih je vlasništvo drugih poljoprivrednih proizvođača, jednostavno koliko god to želi ne može si uspostaviti sustav navodnjavanja. Samim nacionalnim strategijama i nacionalnim programima jesmo si zacrtavali neke stvari, ali temeljne stvari nismo riješili. Jedna od temeljnih stvari koja u drugim državama članicama velikom broju država članica koje imaju visoko razvijenu poljoprivrednu proizvodnju je komasacija, odnosno okrupnjavanje poljoprivrednog zemljišta. Zašto? Zato što nasljeđivanjem se poljoprivredne čestice i katastarske čestice dijele i u RH nažalost velik broj godina nije postojao obrnuti proces da se spajaju i okrupnjuju nego smo 30 ili još više 40 godina imali postupak kojim su veće parcele dijeljene u manje pa dolazimo do apsurda. Evo ovdje je netko i rekao da RH ima 20 milijuna katastarskih čestica. Naravno, evo da još kažem, vezano za rješavanje prethodnih pitanja nije potrebno rješavati prethodna pitanja jer će se u postupku komasacije, sazivanjem skupa vlasnika i posjednika pojedinačnim razgovorom sa svakim od njih vršiti i katastarske izmjere i upisivanje u gruntovnicu odnosno u vlastovnicu, rješavat će se i posjed i vlasništvo. I naravno ovdje je zakonom predviđeno dakle natpolovična većina i dio jedinica lokalne samouprave. Dakle, ako pojedini poljoprivredni proizvođači ne žele ići u taj postupak nitko ih na to neće tjerati, ali ako dio poljoprivrednih proizvođača to želi i to je njihov interes onda će se za dio općine, za dio katastarske općine taj postupak provesti. Dakle, nitko nikog ne tjera ali mi stvaramo uvjete da koristimo europske fondove, što su koristile i druge države članice i da svojim poljoprivrednim proizvođačima omogućimo da okrupne svoj posjed, da smanje troškove i da manje svi skupa imaju problema vezano i za provođenje sustava navodnjavanja i svega onoga što mogu kroz uknjižbu u gruntovnicu ostvariti kao instrumente osiguranja za kredite koje mogu koristiti opet kroz program ruralnog razvoja. Hvala lijepa.
Hvala i vama zamjenice. Imamo tri replike. Franjo Lucić, izvolite.
Hvala lijepa. Pa evo gospođo zamjenice obzirom da mi često surađujemo i pogotovo na Odboru za poljoprivredu ovoga Hrvatskog parlamenta moje izlaganje je upravo išlo u tome smjeru kao što su i mnogi razumjeli, očito neki nisu, dakle bez politizacije. Da bi mi ovaj zakon donijeli doista je potreban jedan razum, puno dijaloga i mislim da smo u prethodnim zakonima i Zakon o poljoprivredi i Zakon o poljoprivrednom zemljištu upravo uskladili i lijevu i desnu stranu i sve one ostale stranke koje su se složile sa činjenicom da su ovi svi zakoni tako prijeko potrebni da bi sačuvali hrvatsku proizvodnju, odnosno hrvatskog čovjeka koji se bavi poljoprivredom. I danas sam upravo o tome govorio. Bilo je nedoumica samo da li nam fali više ili manje sredstava. Po našim procjenama ta sredstva neće biti dovoljna. No, ono što je bitno kada već dođemo do sredstava imamo puno bitnijih stvari unaprijed koje moramo razriješiti da bi upravo došli do ovoga o čemu govorimo. Stoga, molim kolege i kolegice u ovome Parlamentu da se ne politizira, da se ne govori što je rađeno prije, što je Vlada HDZ-a odradila u prošlom mandatu, a znamo da je i stvarala RH zajedno sa ostalim strankama i znamo da je preuzela itekakvu odgovornost u prošlom vremenu po svim pitanjima. Ali dajmo sada upravo svoj doprinos da zajedničkim snagama pored ovih zakona koje smo donijeli u poljoprivredi donesemo i zakon zajedničkim snagama o komasaciji. Ali on nije, moguće dovest ga do kraja u godinu dana. Tu će trebati doista puno truda ali uložimo sve ono što je bitno za ostvarenje toga zakona da u šta krećem vremenskom periodu to napravimo.
Hvala. Izvolite odgovor.
Evo samo par rečenica. Dakle, ja sam naglasila da smo radili procjenu za programsko razdoblje 2015.-2010. Svjesni samo da dugo godina nije rađeno na ovome ali uvjereni smo da ćemo uz korištenje fondova EU i svega onoga što nam je na raspolaganju ovaj postupak konačno pokrenuti u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Mile Horvat replika. Izvolite.
Zahvaljujem se uvažena gospođo Španjol. Mi apsolutno dijelimo istu ideju, treba napraviti komasaciju i vi ste napravili prilično dobar zakonski okvir za to provođenje. Ali ne mogu prihvatiti vašu tvrdnju da za provođenje komasacije nije potrebno urediti tzv. prethodna ili prejudicijelna pitanja ona su elementarna stvar a to je vlasništvo. Ne mogu se složiti s time da ćete vi u procesu komasacije uređivati pitanje upisa vlasništva. To rade neke druge institucije po jednom drugom postupku a to ne može dakle upis vlasništva, korekciju vlasništva ne radi komisija za provođenje komasacije. Prema tome, apsolutna je poteškoća za komasaciju nepostojanje upisa vlasništva, znači ne postojanje činjenice upisa vlasništva odnosno same gruntovnice kao temelj vlasništva i postojanje pogrešnog upisa vlasništva. To su dvije stvari koje nismo uradili u ovih 20 godina i mislim da je to najbitnija stvar i najveća prepreka da se ova dobra inicijativa i apsolutna potreba za komasacijom provede.
Hvala. Odgovor. Izvolite.
Razumijem da neke stvari nisu jasne ali dakle krajnji rezultat komasacije je upisu u gruntovnicu, u vlastovnicu, u zemljišnu knjigu ali se radi i nove katastarske izmjere okrupnjavanjem. Dakle ako imate 10 različitih čestica na 10 različitih lokacija one se spajaju, upisujete se u katastar i u gruntovnicu sve u jednom postupku besplatno za korisnika od strane programa ruralnog razvoja mjere će biti financirano u 100%tnom iznosu, po našoj procjeni do 3 tisuće kuna po hektaru. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Boro Grubišić replika. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospođo zamjenice ministra dali ste objašnjenje u svezi, zapravo to je i projekt EU, povlačenje sredstva EU zapravo za komasaciju ili kako rekoste land consolidation. No, ono što je a spomenuli ste i navodnjavanje i znamo da je oko 1,5% površina RH od kako postoji države Hrvatske do dan danas nije mrdnulo s mjesta pa samo tako evo imali i jedan pilot projekt nacionalnog programa za navodnjavanje od bivše Vlade u Orubici kod, dakle Davor i Orubica su jedna općina. I evo neki dan sam doznao u Županijskoj skupštini Brodsko-posavske županije da je tim pilot projektom u desetak godina provođenja toga projekta uspjelo se završiti navodnjavanje za 300 hektara. Pa naravno da je 1,5% površine RH ostalo i dalje, 1,5 plus neki promil od ovih 300 hektara u Orubici. Ja se nadam da će ovom komasacijom doći do puno veće površine, u postotcima govorim, koji će onda imati mogućnost navodnjavanja, kako god hoćete melioracije. Daj Bože da bude tako. Hvala lijepo.
Hvala. Nema odgovora. Hvala lijepo. U ime Kluba zastupnika HNS-a Vladimir Bilek. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospođo zamjenice ministra sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Ja ću na početku reći da će klub HNS-a podržati ovaj prijedlog zakona i svakako bi predložili odnosno predlažem svim kolegama i svim klubovima da ovaj itekako važan zakon donesemo konsenzusom ako je moguće. Jer ovo je doslovce jedna od najvažnijih mjera kod konkurentne i ekonomične poljoprivredne proizvodnje. A o tome s kolikom se ozbiljnošću pristupilo ovom drugom čitanju i samoj izradi zakona govori i činjenica da su se u konačni prijedlog ovog zakona uvrstio se znači niz prijedloga koji su ga poboljšali, bez obzira da li su predlagatelji bili zastupnici vladajućih ili oporbe ili klubovi vladajućih ili oporbo. Mislim da je tu i ministarstvo i ova Vlada da je pokazala jednu ozbiljnost u ovakvom bitnom postupku za našu poljoprivredu. Ja bi u samom uvodu prije svega ponovio nekoliko zanimljivih podataka. Naime, trećina svjetske populacije radi u poljoprivredi i zato vidim da je važnost ovog zakona itekako velika jer to može RH dati određene i velike šanse zbog velikog broj prilijeva stanovništva na svjetskoj razini. Ako usporedimo podatke da je 1950.godine bilo 2,5 milijarde stanovnika a tada je po glavi stanovnika bilo otprilike pola hektara korisnog zemljišta. 2000. 6 milijardi stanovnika prosjek po glavni stanovnika 0,3 hektara. A predviđeni broj stanovnika do 2020.do kad je i kraj ovog razdoblja o kojem je zamjenica ministra govorila je 7,5 milijardi što znači da će tada biti korisnog zemljišta svega 0,2 hektara po glavni stanovnika. Iz ovih podataka proizlazi da su plodna zemlja i voda jedni od najvažnijih svjetskih resursa a nema razloga da tako ne bude i u RH, a cilj je prije svega stvoriti konkurentnu proizvodnju i da se vratimo na samodostatnost a ako je moguće i ići prema što većem iznosu. Članak 5.ovog zakona jasno govori kada se ide u komasaciju, članak 6.točno definira kada se ne ide u komasaciju odnosno zašto ne. Postavlja se pitanje zašto uopće ići u komasaciju? Hrvatska raspolaže sa 14 milijuna katastarskih čestica, a ima nas stanovnika 4 milijuna i 300 tisuća ili možda nešto manje. Sada zamislite koji je to odnos. To je jedan od razloga zašto je naša proizvodnji u poljoprivredi ne ekonomična, nekonkurentna jer dobro znamo da mali, sitni posjedi ne mogu biti konkurentni. Iznio bih još nekoliko podataka. RH raspolaže sa 2 milijuna 149 tisuća 80 ha poljoprivrednih površina, a od tih obradivih površina trenutačno se koristi milijun i 316 tisuća. Znači ne iskorišteno 833 tisuće ha. Naravno da postoji više razloga zašto je to tako, ali jedan od razloga neiskorištenosti tog zemljišta je upravo usitnjenost posjeda naših poljoprivrednika. Komasacija ili okrupnjavanje zemljišta je agropravna mjera koja se provodi u svrhu okrupnjavanja zemljišnih čestica radi racionalne poljoprivredne proizvodnje. okrupnjavanje zemljišta se provodi ako se zbog velike rascjepkanosti zemljišta ne može organizirati poljoprivredna proizvodnja na kvalitetan i konkurentan način. Zašto je nama toliko važna? Komasacija je nama važna prije svega zbog veće i ekonomičnije proizvodnje jer s manjim brojem većih okrupnjenih čestica OPG-i odnosno onaj poljoprivredni subjekt koji obrađuje poljoprivredno zemljište ima manje transportnih troškova, skraćuje se vrijeme obrade tla, a i amortizacija strojeva je puno ekonomičnija. Osim toga komasacija odnosno kvalitetno uređeno zemljište dovodi i sama naselja u povoljniju poziciju jer ako su OPG-i konkurentna onda je ostanak mladih ljudi u tim ruralnim prostorima siguran. Ovim načinom se uređuju poljoprivredni putevi, prometnice, vodni objekti, kanali, brane, uređuju se zemljišta, sprečavaju klizišta i sve ono što je bitno za kvalitetniju i konkurentniju proizvodnju ali i poboljšanje kvalitete života na selu. Ono što je najvažnije, da se u komasaciji uređuju vlasnički i drugi stvarno pravni odnosi na zemljištu. Stranke u postupku su vlasnici zemljišta, korisnici zemljišta u društvenom vlasništvu i zakupnici. Pomalo je neobično da RH 24 godine u samostalnoj državni nije posegle za ovim zakonom. Vjerojatno zbog složenosti i značaja ovog zakona pogotovo kod primjene. Radi nesređenih zemljišnih knjiga možemo reći da dosadašnja ministarstva i vlade možda se nisu odlučila na ovaj postupak možda iz nekog straha, možda je bilo stvarno bojazan krenuti u ovako složeni proces. U svakom slučaju podržavamo ovaj zakon i ne treba ići megalomanski jer RH nema dovoljno sredstava da se otprilike 300-njak tisuća hektara obradivih površina uredi na brzinu ili da se okrupne u dvije ili tri godine. Da RH raspolaže sa tolikom sumom novaca u samostalnom odnosno vlastitom proračunu, vjerojatno da ne bi bilo problema da se taj posao napravi i u kraćem periodu. Ono što je također važno da se u RH često smo danas imali spomenutu čak i Mariju Tereziju, Franju Josipa, znači od 1862.do '91.okrupnilo svega 800 tisuća hektara, da još uvijek jedan veliki broj postupaka koji su vođeni po starom Zakonu o okrupnjavanju zemljišta ili komasaciji iz 1979.koji je dopunjen 1987.godine nije završen. Ovdje bi mogli stvarno navoditi niz konkretnih primjera, niz malih gradova, niz malih općina kao što je ne znam Općina Sirač ili Općina Dežanovac gdje su se u katastarskim dijelovima Kreštelovca, Sokolovca komastirali su se zemljišta, zamijenile su se čestice, ali nikada nije prebačeno vlasništvo. Poljoprivrednici odnosno koji su ostali bez svoje zemlje koja je komastirana na njihovu se zemlju država uknjižila, a zemlju koju su dobili za uzvrat katastarski se ona provodi. Međutim gruntovno je na nekom drugom, to su veliki problem koje definitivno treba riješiti. Zato je dobro da je ovim novim zakonom u članku 75.predviđen i propisan način završavanja postupaka koji nisu završeni po starom zakonu. Ono što na neki način najviše zabrinjava i u biti otvara najveći problem je činjenica da je katastar neusklađen, odnosno neusklađenost katastra i zemljišnih knjiga ili njihova usklađenost svega 3%. Znači ovo nije posao koji je vezan samo za jedno ministarstvo, to je posao koji sinergijski treba odraditi nekoliko ministarstava jer u pitanju uspješnosti komasacija velikim dijelom zavisi i konkurentnost hrvatske poljoprivredne proizvodnje. Ako ćemo uspješno provesti komasaciju evo ovaj cilj koji je zadan do 2020.pa nakon toga u ovom sljedećem periodu vjerujemo da će i naša poljoprivredna gospodarstva kvalitetnije i ekonomičnije moći proizvoditi hranu i da ćemo biti konkurentni. Komasacija je sama po sebi kompleksan posao i zakon bi trebao biti što jednostavniji i što efikasniji. Ovdje su već i neki kolege, a evo sada i malo prije poštovana zamjenica ministra spominjali i dotaknuli su se mnogo problematike koje komasacija čak u ovom segmentu možda i ne obuhvaća. Među ostalim to je pitanje nasljeđivanja i to je sigurno nešto što definitivno treba i drugim zakonskim odlukama i drugim zakonima napraviti. Ono što je posebno važno za jedinice lokalne samouprave kojima je zbog teškog financijskog stanja ne može nitko nametati neku veliku obvezu o dodatnom financiranju, ali zato svakako treba vidjeti da se u komasaciju ulazi sa zatvorenom financijskom konstrukcijom i osiguranim sredstvima, prije svega imamo ruralni razvoj, sredstva su tu iz EU, ukoliko bi trebali nešto potpore iz državnog proračuna jer jedinice lokalne samouprave ne mogu same ovakav postupak isfinancirati. Članak 3.ovoga zakona govori da je komasacija od posebnog interesa za RH. nadam se da je samim time od posebnog interesa i za sve političke stranke koje participiraju u ovom Saboru i zato bih volio da se ovaj zakon donese u najvećoj mjeri u konsenzusu. Također prije svega pozdravio bi izmjene članka 8. u kojem je sada definirano, znači u drugom čitanju da se traži pristanak natpolovične većine svih vlasnika. To je prvenstveno vezano za naše otoke ali i za neke druge krajeve gdje je veliki broj vlasnika koji već desetljećima nisu u kontaktu sa tim posjedom jer se nalaze od Australije, Novog Zelanda, južne Amerike, zapadne Europe itd. a oni bi značajno mogli na ovakav način onemogućiti postupak. Prijedlog jedan predlagaču je ipak da se vidi mogućnost izlaska u susret OPG-ima pogotovo onima koji znaju vlasnike susjednih čestica da im se dozvoli zamjena čestica u smislu okrupnjavanja poljoprivrednih površina pod posebnim uvjetima. Sada je to bilo moguće ali samo kao prodaja. Kod ovakvih slučajeva bi trebali omogućiti iste uvjete koji su u komasaciji ako se radi zamjena zemlje a da se to ne gleda kao standardni postupak i standardni promet nekretnine radi plaćanja određenih tražbina. Mislim da bi na takav način omogućili da jedan dio obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava u svom interesu izvrši zamjenu čestica a da to ne košta previše. Samim time dobili bi krupnije čestice i na takav način konkurentnija obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Ako budemo dovoljno svjesni i efikasni svakako bi ovaj proces mogli završiti puno prije nego što je planirano. Dugoročno znamo da je to negdje preko 20 godina, oko 20 godina. Evo gospođa zamjenica je spomenula ovaj ciljni period za ciljanu količinu jer konkurentnost naše poljoprivredne proizvodnje i ekonomičnost zavisi prije svega i od ovog dijela komasacije odnosno od okrupnjavanja zemljišta. Hrvatska narodna stranka će poduprijeti ovaj zakon jer smatramo da je on važan segment razvoja i konkurentnosti poljoprivrede i obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. A ono što svi znamo da je samo konkurentan i uspješan poljoprivrednik znači da je država konkurentna i uspješna. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku. Boro Grubišić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bilek s obzirom da imate vi široku koaliciju u Daruvaru iz svih stranaka vidim da je vaša rasprava bila usmjerena tako u tom smjeru. I naravno da kao i mi što ćemo prihvatiti ovaj Zakon o komasaciji. Ali nešto sam drugo htio reći što je proizlazilo pomalo možda nehotično iz vašega izlaganja a to je da je komasacija i prvih 90 tisuća hektara koji bi trebali biti komasirani trebalo biti gotovo do 2020. godine. Upravo u isto vrijem izlazi i zabrana kupovine poljoprivrednog zemljišta od strane stranaca u Republici Hrvatskoj. Dakle te godine će stranci moći slobodno kupovati poljoprivredno zemljište u Republici Hrvatskoj. Pa sada gledajmo malo ovu situaciju. Europska unija daje novce za komasaciju, dakle u obliku pomoći za ruralne dakle projekte. E da bismo mi proveli tu komasaciju a kada se provede komasacija do 2020. godine onda će ti isti europljani moći slobodno kod nas, s obzirom na uništeno poprilično selo od svih vlada Republike Hrvatske s obzirom na slabostojeće materijalno stanje neimaštinu i siromaštvo sela i seljaka u Republici Hrvatskoj moći će slobodno kupovati kako se kaže ovdje komasacijske gromade, komasacijske gromade, dakle potpuno zakonito, legalno kao građani Europske unije. Pa me to pomalo ovako, neću reći iritira nego me pomalo i zabrinjava. I ponekad mi se čini iako nisam pristalica onog fenomena urote da ponekad ima u pozadini i nešto što bi čovjek trebao pomalo razmisliti i u tome smislu. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor kolega Bilek, izvolite.
Evo, poštovani kolega Grubišiću, nije rečeno da će točno 2020. biti to zemljište komasirano. Znači to je, … [[Govornik se ne razumije.]] je određen period za određeni broj hektara. naravno da je želja što ranije to odraditi ne za nekog drugog nego za naše poljoprivrednike. A ono što je cilj i ideja svega je da naša obiteljska gospodarstva, naše tvrtke koje se bave proizvodnjom hrane, koje se bave proizvodnjom na tom poljoprivrednom zemljištu, dobro gospodare tim zemljištem, da njima omogućimo konkurentnost, da naše tvrtke kao što smo imali priliku vidjeti ovoga tjedna u preuzimanju nekoliko velikih poljoprivrednih kombinata u susjednim državama, da naši OPG-i dođu do te razine ili naše zadruge, da mogu preuzimati na takav način da budu konkurentni i to je jedini cilj. Ako to ne napravimo sigurno ih nećemo imati. Možemo reći da smo do sada pokušavali. Ja ne mogu reći da i jedna Vlada nije razmišljala i vjerojatno su sve Vlade do sada razmišljale o tom dijelu ali niti jedna se nije usudila krenuti u taj dio. Slažem se sa vama da je 12 sati krajnji rok ali na svu sreću ajmo to odraditi, odraditi da naša obiteljska gospodarstva budu konkurentna. A s druge strane da ne pričamo da je nedavno donesen Zakon o državnom poljoprivrednom zemljištu gdje nema prodaje. Ono što je najbitnije u toj cijeloj priči više ne idemo u prodaju zemljišta. I taj dio što je državno poljoprivredno zemljište, može ići znači u najam, odnosno koncesije 50 godina. U 50 godina naši poljoprivrednici i svi natječaji koji će biti raspisani ovih godina će koristiti naši poljoprivrednici u idućih 50 godina a mi im trebamo zajedno stvoriti uvjete da budu konkurentni na tržištu, da budu sve jači i da na kraju od ovog što smo sada nažalost uvoznika poljoprivrednih proizvoda kao zemlja Hrvatska, gdje nemamo samodostatnost gotovo u niti jednom prehrambenom proizvodu da postanemo ne samo samodostatni nego da u tom periodu postanemo i izvoznici. Hvala.
Hvala. U ime Hrvatski laburista-Stranke rada Nansi Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovana zamjenice sa suradnicom, ravnateljice agencije, kolegice i kolege. Hrvatski laburisti će podržati ovaj Zakon o komasaciji isto kao što smo ga podržali u prvom čitanju. Evo drago mi je da je predlagateljica od prvog do konačnog zakona uzela velik broj prijedloga i sugestija u obzir i implementirala ih u konačni zakon. Danas smo čuli vezano za Zakon o komasaciji dosta toga. Ono što me uvijek zbunjuje jeste, svi se slažemo da je nešto dobro i da to dobro konačno donesemo i usvojimo, a onda smo puni skepse, sumnje, nevjerice, straha, kako ćemo to nešto za što smo zaključili da je dobro uopće provest u praksi i da li će uistinu to bit i moguće. Činjenice su sljedeće. 30 godina po pitanju komasacije nismo radili apsolutno ništa, što znači da od prvog dana samostalne Hrvatske o komasaciji nismo razmišljali i danas smo tu gdje jesmo. Bazu podataka o poljoprivrednom zemljištu također nismo imali. Poticaje smo dijelili bez ikakvog voznog reda i bez ikakvih kontrola, a govorili smo da razvijemo konkurentnu poljoprivredu. Hrvatski poljoprivrednik u ovom trenutku nije konkurentan i hrvatska poljoprivredna proizvodnja nije dostatna za hrvatske potrebe. Poljoprivreda nikad donedavno nije percipirana kao strateška grana. Novac nam je uvijek nedostajalo na isti način kao što nam za određene velike projekte, zahtjevne projekte nedostaje i danas. I kažemo danas da prije Zakona o komasaciji nismo riješili niz drugih pitanja i da je upitno da li će ovaj zakon bit primjenjiv i da li ćemo ga uopće moći provodit s obzirom da nismo riješili ni gruntovnice, ni zemljišne knjige, ni imovinsko-pravne odnose i tome slično. Ako čekamo da se usklade gruntovnice i zemljišne knjige onda komasaciju nećemo napravit barem još sljedećih 100 ili 200 godina. Ako. Tu dolazimo do pitanja s čime idemo prije. Smatram da ovaj zakon o komasaciji kao što je i kolega prije mene rekao, moramo donijet konsenzusom i moramo ga donijet svi jer je to prvi korak ka okrupnjavanju poljoprivrednih čestica, odnosno prvi korak do velikih poljoprivrednih tabli. Sumnjam u tvrdnje koje su danas ovdje izrečene da agencija i ministarstvo nisu napravili projekciju i nisu napravili plan troškova i svega onoga što se radi, a na sumnju evo reći ću vam zašto sumnjam u takve tvrdnje je sljedeće. Kada smo nedavno donosili Zakon o poljoprivrednom zemljištu onda smo dobili informaciju da prvi put u povijesti Hrvatske se počela raditi jedna kvalitetna baza podataka. Osobno smatram da bez te baze podataka nije bilo ni mjesta ni prilike da donesemo ni Zakon o komasaciji. Sad smo u situaciji da možemo pogledat određenu bazu podataka, da prvi put imamo informaciju gdje to imamo određene čestice, koji je vlasnik barem negdje vlasnik nekoliko čestica koje eventualno možemo spojit u jednu česticu. I vjerujem da je i Agencija za upravljanje poljoprivrednim zemljištem isto kao i Ministarstvo poljoprivrede došlo do odgovora gdje ćemo najprije počet sa komasacijom i pretpostavljam da je to tamo gdje je u većem dijelu riješeno odnosno usklađena gruntovnica sa zemljišnim knjigama. To je prvi korak gdje ćemo pokazat u praksi kako se treba radit i na koji način moramo radit. Kada odradimo taj prvi korak uopće ne sumnjam u to da temeljem te prakse nećemo pokazat svima ostalima, pogotovo čelnicima jedinica lokalnih samouprava i svim županima da je moguće nešto napravit i dati motivaciju i povoda na koje načine rješavat određene stvari da bi se komasacija mogla odvijat dalje. Da posla ima, ima, da je potrebna međuresorna suradnja, itekako je potrebna i opet sumnjam u iskaze koji su danas rečeni da Ministarstvo poljoprivrede i Agencija za upravljanje državnim zemljištem neće iznaći načina i modela da od drugih resornih ministarstava, u prvom redu mislim na Ministarstvo pravosuđa, neće tražiti dakle brže rješavanje imovinsko-pravnih odnosa i usklađivanje dakle gruntovnice sa zemljišnim knjigama. Ono u što možda malo sumnjam jeste spremnost čelnika jedinice lokalne samouprave da odgovori na izazove vezano za komasaciju. Dakle mi smo donošenjem Zakona o poljoprivredi, donošenjem Zakona o poljoprivrednom zemljištu i sada Zakonom o komasaciji poljoprivrednog zemljišta pokazali da imamo viziju i da smo si postavili cilj. A jedini cilj koji u ovom trenutku imamo jeste povećanje konkurentnosti hrvatskog poljoprivrednika i veća odnosno proizvodnja hrane na domaćim poljoprivrednim površinama koju ćemo mi više koristit, ali koja će zahvaljujući konkurentnosti biti dakle i naš izvozni proizvod i izvozni brend. Dakle ciljeve smo postavili, sa ova tri zakona pokazali smo da imamo viziju kako želimo da do tog cilja i dođemo i ne sumnjam da se to neće postići. Međutim, ono što me osobno zabrinjava jeste dakle jedinice lokalne samouprave i to ne toliko zbog financijskih troškova. Kao što smo danas čuli dakle aplicirali smo na program ruralnog razvoja, napravljen je da tako kažem laički troškovnik koliko će nas otprilike koštat ta komasacija. Novac smo na neki način da tako kažem rezervirali, ali je pitanje uistinu sada sposobnosti čelnika jedinica lokalnih samouprava da li će uspjet odradit sve ono što se od njih očekuje. Godinama smo po tom pitanju sposobnosti u jedinicama lokalnih samouprava radili dosta veliku grešku. Dakle, godinama smo financirali i školovali određeni kadar upravo za pisanje dobrih projekata i odgovaranja na izazove koje EU i povlačenje sredstava iziskuje od nas, financirali određene pojedince, školovali određene pojedince u razvojnim agencijama i nakon nekoliko godina kada smo ih osposobili, kada smo ih odškolovali ti su pojedinci otišli u privatnike, a da svoje znanje nisu dijelili općinama i gradovima, odnosno djelatnicima u tim općinama i gradovima koji bi isto tako određeno znanje trebali i mogli imat da odgovore sada na ove izazove. Dakle, ovim Zakonom o komasaciji poljoprivrednog zemljišta dolazimo do jednog zaključka, a to je zaključak jedan i jedini da je odgovornost uistinu na svima. Odgovornost na Ministarstvu poljoprivrede, odgovornost na Agenciji za upravljanje poljoprivrednim zemljištem, odgovornost na jedinicama lokalne samouprave i regionalne uprave i odgovornost na svakom poljoprivredniku. Odgovornost na poljoprivredniku tim više u tom djelu da svaki od poljoprivrednika uistinu shvati koliko je okrupnjavanje tih čestica važan i bitan posao radi postizanja veće konkurentnosti i da na svim onim sastancima na koje će bit pozvani i koje, jer piše u zakonu da se komasacija neće napravit bez izvršidbe dobre suradnje sa vlasnicima tih čestica. Ukoliko dobro to ne iskomuniciramo i ukoliko ti poljoprivrednici ne shvate na tim razgovorima koliko je važno da daju svoj pristanak i da se komasacija uistinu izvrši bit će teško provest, dakle ovaj prvi dio priče, a to je ovaj dio koji se odnosi na odgovornost ministarstva i odgovornost same agencije. Definitivno mislim da će se, mora se očekivat veća agilnost lokalnih čelnika jer na žalost svi smo svjedoci toga da su neki lokalni čelnici kako se ono laički kaže puno, puno koplja ispred nekih drugih lokalnih čelnika, a važno nam je dakle postignut tu nekakvu regionalnu razvijenost, ujednačenu regionalnu razvijenost za što se svi zalažemo. I mislim da bi bilo možda dobro razmišljat u ovom pravcu tim prije o tome da se o ovom Zakonu o komasaciji najprije to sve dobro iskomunicira upravo sa lokalnim čelnicima, da oni shvate koliko je njihova odgovornost, da nam se ne dogodi da prostorne planove mijenjamo svako toliko, pa onda imamo poljoprivredno zemljište, pa onda idemo u izmjene plana, pa onda od tog poljoprivrednog napravimo građevinsko, pa onda opet imamo, dakle žalbe, pa onda ga opet vraćamo u poljoprivredne i tome slično. Sljedeći problem koji ćemo imati i o kome definitivno trebamo razmišljati jeste Zakon o nasljeđivanju da nam se ne dogodi da sada okrupnjavamo čestice, a da ih onda ukoliko ne riješimo Zakon o nasljeđivanju nakon nekog vremena opet usitnimo i moramo naći rješenje za katastarske čestice koje jesu poljoprivredne, a čiji se vlasnici poljoprivredom ne bave ukoliko želimo komasaciju uistinu napravit onako kako smo zamislili da je treba napraviti. Danas razgovarati o tome, o vremenskom roku kad ćemo komasaciju napraviti nakon svih ovih godina gdje nismo napravili ni Zakon o komasaciji, a kamoli prvi korak da bimo razmišljali ili pokušali okrupnit čestice mislim da je uistinu neozbiljno i neodgovorno na kraju krajeva. Jer jedino ukoliko donesemo Zakon o komasaciji možemo imati argumente i reći da imamo zakon, a da se po tom zakonu ništa nije odradilo. Kada zakon donesemo, a vjerujem s obzirom na ono što smo danas čuli u ime svih klubova da ćemo o ovom zakonu glasat i prihvatit ga, usvojit ga konsenzusom jer više-manje svi smo za i svi smo se složili da je nužan i potreban. I kada taj zakon budemo počeli primjenjivati i utvrdili koje nam se početničke greške javljaju i gdje taj zakon ne možemo implementirati, mislim da uopće neće biti problem donest opet određene izmjene toga zakona da bi se implementirao na čim bolji način i doveo do upravo onog cilja koji nam je svi jednak, a to je da hrvatski poljoprivrednik na europskom tržištu bude konkurentan i da svaki hrvatski poljoprivrednik koji to uistinu želi može radit ono što želi, a to je bavit se poljoprivredom. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, Draženko Pandek. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvažena kolegice. Vi ste u svojoj raspravi istaknuli zabrinutost zbog sposobnosti lokalnih jedinica, odnosno čelnika na lokalnoj razini da provedu te procese okrupnjavanja. Ja bih rekao da čak nije tu ni pitanje možda neke sposobnosti, nego prije elementarne volje da se do sad radi na tome. Naime i do sad su i čelnici lokalne jedinice imale obvezu na okrupnjavanju zemljišta i čak su se za to izdvajala namjenska sredstva prilikom one prenamjene poljoprivrednog zemljišta u građevinsko, plaćala se naknada strogo namjenska za to. Bojim se da na prste jedne ruke, ako i toliko možete nabrojiti primjere da su ta sredstva stvarno za to iskorištena. Čini mi se da tu bez određene vrste da tako kažem prisile ili oštrih sankcija prema jedinicama lokalne samouprave koje ne rade na tome neće biti na toj lokalnoj razini ništa od ove priče.
Hvala. Odgovor?
Zahvaljujem kolega na replici. Pa da, evo složili smo se bitna je i sposobnost dakako i volja. Nažalost, to sam rekla ne bezveze kako se ono kaže uistinu sumnjam u sposobnost određenih čelnika jedinica lokalne samouprave iz jednostavnog razloga što smo svi svjedoci da veliki broj njih nije izvršavao ni dosada obaveze koje su imali. Dakle, ovo je izuzetno veliki zalogaj i ono na što stvarno apeliram jeste da se najprije s njima iskomunicira na koji način jer ukoliko oni ne budu glasnogovornici na terenu među svojim građanima što komasacija jeste i koliko komasacija znači svakome onome tko se na tom istom području jedinice lokalne samouprave želi baviti poljoprivredom mislim da ni ministarstvo ni agencija neće imati toliko utjecaja koliko može imati taj čelnik koji govori o tome. Dakle, ono na što stvarno podvlačim crtu jeste da najprije čelnike educiramo, da ih na neki način obvežemo da moraju nešto odraditi jer u konačnici oni su ti koji odlučuju na kraju da li nešto hoće biti, neće biti, da li nešto jeste ili nije važno.
Hvala lijepo. Sad ćemo napraviti stanku. Nastavljamo u 15,00 sati. Hvala. STANKA U 13,20 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Evo mi ćemo nastaviti sa radom. Pa još su bile replike i repliku je imamo uvaženi kolega Pandek. Izvolite. A vi već jeste imali repliku, onda ništa. Onda možemo preći na zadnji klub, to je klub HDSSB-a, uvaženi zastupnik Boro Grubišić će nam izložiti u ime kluba.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažena zamjenice ministra, kolegice i kolege u popodnevnim satima kaže jedan pjesnik "Četa mala ali odabrana.". Pa evo o zakonu, zakonskom prijedlogu o komasaciji poljoprivrednog zemljišta u drugom čitanju koji je dakle uvažio sve one, uglavnom većinu onih primjedbi i prijedloga iz rasprave na prvom čitanju i koji po svojim namjerama i po tome što se želi postići, na koji način, kako, pa i po tome što povlačimo i sredstva EU odnosno sredstva iz tzv. strukturnih i kohezijskih fondova kako bismo olakšali taj proces komasacije. I klub HDSSB-a će biti za ovaj zakonski prijedlog. No, ovdje su neki prije mene iznosili određene poteškoće koje se mogu javiti na tom putu, ali već sam rekao u jednoj replici zaista ovim zakonom se hoće mnogo i mnogo započinje pa je na to gospođa zamjenica ministra rekla da je prva etapa toga plana provođenja Zakona o komasaciji je do 2020.godine i da obuhvaća nekih 90 možda i do 100 tisuća hektara a nakon toga još možda i dvije etape od po isto toliko hektara pa bi ukupno bilo komasirano oko 300 tisuća hektara u RH. Ovdje su neki govorili o tome da je samo pola općina, dakle gruntovno i katastarski usklađeno stanje, stanje sa privatnim vlasnicima power propertie u RH koji su uvedeni uredno gruntovno i katastarski, da su sređene knjige, dakle pola općina ali evo dobro je da smo doznali i saznali da će tijekom same komasacije doći i do procesa usklađivanja gruntovnih i katastarskih knjiga i dakle ostvarivanja prava vlasništva nad kako se kaže komasacijskom gromadom ili o česticama koje budu obuhvaćene komasacijom. Dakle to je riješeno, no ono što nije dokraja riješeno a opet imamo određene dvojbe to je da je 400 kvadratnih kilometara ili 40 tisuća hektara, pardon 40 tisuća hektara još nerazminiranih površina u RH. Ima ih i u mojoj Brodsko-posavskoj županiji. I vidjeli smo neki dan na televiziji optimističnu najavu da će Vukovarsko-srijemska županija, jedna od najzagađenijih županija minama i minsko eksplozivnim sredstvima biti tijekom ove godine, pa sad da li u ljeto ili malo koji mjesec kasnije definitivno očišćena i raščišćena od takvih sredstava. E pa sad pitamo što ukoliko u Slavoniji u Brodsko-posavskoj županiji imamo još uvijek Šumu prašnik ona bi se trebala zvati prašumnik jer je zaista prašuma, jedina prašuma u Europi koja zaista ima svojstva prave prašume, ali zove se Prašnik tako da ukoliko dođe do određenih komasacijskih zahvata na površinama koje su sumnjive na prisutnost minsko eksplozivnih sredstava? To je jedno pitanje. Drugo pitanje koje bi bilo zapravo primjerenije Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja a to je da su u neke knjige ne samo poljoprivredne čestice uvođene kao vlasništvo RH nego li i građevinske čestice znamo da je nakon Domovinskog rata, nakon ne pojave određenih ljudi koji su bili prije vlasnici, privatni vlasnici a nisu se pojavili iz kako kaže gospodin Horvat iz razno raznih razloga dakle država Hrvatska se upisala kao vlasnik tih čestica. Hoće li to ići u komasaciju, hoće li ići u prodaju, hoće li ići kamo? I hoće li Hrvatska država definitivno razriješiti taj status tih čestica koje su nekada imale privatnog vlasnika? Nadalje, kada se radi o zemlji bivših kombinata PPK-ova kako se već sve nisu zvali i gdje su u onoj državi bivšoj Jugoslaviji zemlja je bila oduzimana isto zbog komasacije, a u svezi okrupnjavanja zemlje tih PIK-ova ili PPK-ova kako koji naziv, dakle oni koji su stariji, a preživjeli su i još se uvijek sjećaju koje su čestice bile njihove, koje su ušle u sastav tog PPK a dobili su neke druge čestice, najčešće lošije kvalitete i na udaljenijim mjestima nego što su te čestice bile prije kada nisu bile komasirane u korist PIK-ova, PPK-ova itd. Danas mnogi od tih PIK-ova su privatizirani, kao što npr. imamo Belje, Vrbovec ili ne znam neću pominjati imena i te su čestice koje su nekada bile privatno vlasništvo ušle u sastav tih PIK-ova i teško je od privatnog vlasnika opet izvlačiti česticu i tražiti da se to vrati onome prijašnjem vlasniku. Dakle to je isto jedan od problema, ali čini mi se da je to više subjektivni problem negoli što je objektivni. Svaki seljak svaki hajde da kažem građanin je vezan uz tu zemlju i pamti dobro što je bilo njegovo. A to je kažem jedan subjektivni problem vezano, emotivne vezanosti čovjeka za zemlju. I to ne treba ni osuđivati to je tako jel. Ovdje je netko rekao gospodin Bilek, svjetski resursi zemlja od koje se na kraju krajeva iz koje se proizvodi hrana, proizvodnju hrena, voda, ali i energija, ali i danas su svjetski resursi informacije. Hrvatska je informacije prodala, banke su prodane, još imamo vodu, pa imamo doduše ove resurse zemlje i vode, energija lila evo bit će bušenje ugljikovodika u Jadranskom moru od strane uglavnom stranih kompanija, dakle i tu smo malo zabrljali, ali u resursu koji se zove voda i zemlja zaista nismo siromašni. Ukoliko, već sam rekao u replici vama, ukoliko za ovih 7 godina mi ne uredimo i komasiramo, stvorimo te čestice, gromade kako se to zove, daj Bože da budu gromade da seljaci imaju na jednom mjestu ili barem u 2, 3 čestice da imaju posjede koji bi bili isplativi, koji bi bili onda konkurentni u proizvodnji poljoprivrednih proizvoda sa inozemnim seljacima i sa inozemnim proizvođačima poljoprivrednih proizvoda, dakle hoće li evo ja imamo određenu bojazan iako je ovdje rečeno u odgovoru da su na 50 godina zakupi i koncesije itd. tako da i oni koji budu zainteresirani, ali ostat će čestica bez obzira na koncesije, zakupe i sve ostalo, sasvim sigurno. Dakle, Europa će pomoći nama, ona nikada ništa ne pomaže bez veze i besplatno, sve je to uračunato u kasnije mogućnosti koje će Europljani dobiti kada iziđe moratorij na kupovinu hrvatske poljoprivredne zemlje, a to je će biti za 7 godina jel tako, 7+2 ili 5+2 ne znam točno kako je. 7+2 tako da na to trebamo misliti i računati. Točno je i to da su naše gruntovne knjige i neke katastarske knjige i to vrlo, vrlo točno nacrtane i ispisane krasopisom vlasništvo još od Marije Terezije odnosno od Austro-Ugarske. I sam sam imao prilike vidjeti jednu svoju česticu na kojoj sam gradio kuću da kada sam vadio gruntovnicu to je bilo upravo podaci i crtež, tlocrt i sve ono što je bilo upravo iz vremena Austro-Ugarske ili prije 1914.odnosno '18.godine i da još uvijek imamo promjenu niza vlasnika, a da je čestica još uvijek na onome koji je iz doba pitaj Boga od kada, a ljudi su prodavali i preprodavali svoju zemlju po nekoliko puta. I zapravo nije došlo do upisa vlasnika koji je trenutni vlasnik, a ni oni prošli se nisu upisivali. Oni su uredno kupovali, trgovali zemljom ali nije dolazilo do sudskog, gruntovnog prijenosa te zemlje. Ovom komasacijom takve će se čestice definitivno riješiti. Evo ja sam u tom poletu, optimizmu, elanu, zanosu nisam uvijek negativac i pesimist za svaki zakon, veseli me ukoliko bismo ovaj Zakon komasacijski proveli ovako kako tu piše u ovom zakonskom prijedlogu, a naravno da ga što prije provedemo iako je to teško reći s obzirom na probleme koje i predradnje koje nisu učinjene do kraja, ali evo moći će se putem već same komasacije voditi upisi i u gruntovne i katastarske knjige, dakle tu će biti uključeno i Ministarstvo pravosuđa, Gruntovnica i Ministarstvo graditeljstva također i prostornog uređenja naročito u svezi melioracije, pružanja puteva, kanala itd. Imaju više ministarstava, to je jedna materija kojom se bavi i može se baviti i bavit će se i morati će se baviti više ministarstava odjednom. Ono što sam zabilježio u samom zakonu i što sam mislio posebno komentirati u svezi onoga što izravno piše u nekim člancima, a to je članak 71.dakle troškovi komasacije. Troškovi komasacije odnose kaže ovako na izradu programa iz članka 4.izradu idejnog projekta, izvođenje stručnih geodetskih poslova, procjenu zemljišta, građevina i nasada, uređivanje i tako, sada da ne čitam jer imamo svi zakon pred sobom pa ga možemo pročitati i sve to zapravo skupa prema procjeni ministarstva će iznositi oko 3 tisuće kuna po hektaru. Netko kaže da je, čini mi se da je bila primjedba da je to malo, ja mislim da je to sasvim dovoljno i da neće iziskivati tako velike troškove kod jedinica lokalne samouprave i jedinica regionalne samouprave poglavito stoga što evo ako kaže, bio je, u siječnju je bio program ruralnog razvoja Republike Hrvatske i plan komasacije odnosno land consolidation je prihvaćen, u tome je programu i biti će plaćen iz sredstava Europske unije. Možda malo sa odmakom vremena, sa zakašnjenjem jer znamo kakva su plaćanja Europske unije, prvo izvrši, napravi pa ćemo ti onda kasnije platiti, to je to. Ali to je tako, tako je i za ostale u Europskoj uniji pa je tako i za nas. U članku 75 se govori da jedinice regionalne, odnosno područne jedinice, područne regionalne samouprave na čijem se području utvrdi da ima nedovršenih postupaka komasacije a kao drugo stupanjsko tijelo nadležno povjerenstvo koje imenuje središnje tijelo države nadležno za imovinsko pravne poslove u sastavu propisanim. To je upravo on što su dakle procesi uređenja knjiga, gruntovnih i katastarskih prava vlasništva nisu dovršena, biti će ako bude čestica zahvaćena komasacijom, dovršeni prilikom same komasacije. Što je izvrsno, evo ja sam baš oporba ljuta, ali evo ne mogu reći ništa protiv ovakvih rješenja koja zapravo promptno rješavaju stvari. Još je nešto što mi nije jasno a to je članak 8. da zemljište koje po svojoj prirodi ima trajni nasad npr. voćnjak i to sada ajmo voćnjak koji ima 15, 20 godina, dakle on je u punom rodu, ili pak vinograd, nema veze … … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? … [[Upadica se ne čuje.]] Ma moj ima 50 godina voćnjak pa odlično rađa. Dakle rodan i sa 50 godina. Dakle trajni nasadi i kaže ovako u članku 8. Na poljoprivrednom zemljištu koje je po načinu uporabe vinograd, voćnjak, maslinik i ribnjak komasacija se može provoditi samo ako na to pristane nadpolovična većina njihovih vlasnika i iznimno komasacija se može bez pristanka vlasti. Ali me zanima, odnosno očito sam malo članak pogriješio gdje piše da u komasaciju ulaze i ti nasadi uz pravičnu naknadu. E pa sada to poskupljuje zapravo postupak komasacije. Ako vi isplaćujete starom vlasniku, ako se isplaćuje vrijednost tih voćaka hoće li se to pravilnikom odrediti koliko po kojoj voćki. Koliko, kakva je ta voćka, je li ona u svom najrodnijem dobu, je li ona tek zasađena itd. i hoće li doći sada do ovakvo kao što neki, kao što je za vrijeme nekih drugih Vlada bilo pa tu će biti most pa ćemo, ili nadvožnjak pa ćemo tu kupiti zemlju. Pa ćemo mi sada ići … [[Govornik se ne razumije.]] u komasaciju pa ćemo brže bolje zasaditi voćnjak, vinograd itd. kako bi se postigla možda bolja cijena u komasaciji. Eto da ne bi bilo takvih problema samo.
Hvala lijepa. Sada bismo prešli na pojedinačnu raspravu. Prvi se javio uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković. Ne vidim ga ovdje, gubi pravo na raspravu. I sljedeći je uvaženi zastupnik Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo zamjenice sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Javio sam se za raspravu kako bih pojasnio neke navode koje sam još tijekom jutrašnjih replika iznio a vezano za Prijedlog zakona o komasaciji. I na određeni način pojasnio sve one elemente i prethodna pitanja koja mi se čine nužnim za rješavanje kako bi se projekt komasacije doista mogao realizirati. Najprije ću reći da svakako podržavam namjeru donošenja Zakona o komasaciji tim više što je '79. čini mi se donesen zakon koji je kasnije mijenjan 1987. i da u suvremenoj Republici Hrvatskoj nismo donijeli novi Zakon o komasaciji. Samim time jasno upućuje se na potrebu donošenja samoga zakona i dobro da je on u saborskoj proceduri i da se o njemu raspravlja. No, samim time što se zakon nije donio za vrijeme od kada je uspostavljena suverena i samostalna Republika Hrvatska govori o tome da je njegovo donošenje nužno, zahtjeva određene predradnje koje su po meni bile pretpostavka donošenju samoga Zakona o komasaciji. Nažalost u Republici Hrvatskoj u zadnjih, pa čini mi se 30 godina nema nekog velikog iskustva na poslovima komasacije. I ja kao osoba koja dolazim iz geodetske struke u kontaktima sa svojim kolegama geodetima znam da vrlo mala iskustva posjeduju kada je u pitanju provedba komasacije. A zašto nije došlo do samoga zakona i zašto u Hrvatskoj nije napravljen veliki iskorak u dijelu ovog agrarnog projekta. Prvenstveno iz razloga što je poljoprivredno zemljište u Republici Hrvatskoj pogotovo u priobalnom dijelu i dijelu čija je geodetska izmjera rađena u prvoj polovini 19. stoljeća toliko nesređeno da je gotovo nemoguće provesti i realizirati u jednom razumnom roku bilo kakvu suvisliju komasaciju. I zbog toga do nje naime nije ni došlo. Malo prije je i kolega Grubišić govorio o tome da kada je otišao u gruntovnicu uzeo … [[Govornik se ne razumije.]] koji se temelji na podacima geodetske izmjere prve polovine 19. stoljeća i to je nažalost gotovo cjelokupna, takva je situacija na gotovo cjelokupnom dijelu priobalne Hrvatske, a u velikom dijelu i u ostalom dijelu Hrvatske. Naime, u proteklih 25 godina od 3500 katastarskih općina u Hrvatskoj svega 350, dakle svega 10% katastarskih općina obuhvaćeno je novom geodetskom izmjerom. Od tih 350 u svega 100 katastarskih općina je uspostavljen novi katastar i nova zemljišna knjiga i u tim katastarskim općinama bi komasacija kudikamo bila jednostavnija i ovaj zakon bi tamo se vrlo lako realizirao. Preostalih 100-tinjak katastarskih općina su u procesu izlaganja katastarskog aparata koji također zbog problema u Zakonu o zemljišnoj knjizi iziskuje dugo, dugo, dugo vremena tako da nakon jedne geodetske izmjere koja se napravi i koja nije jeftina, onda taj postupak dok se ne oformi zemljišna knjiga traje i godinama i to dodatno onda usporava i … pa i komasaciju ako već govorimo o komasaciji. Na stotinjak općina su u postupku je nova geodetska izmjera sa nepoznatim rokom uspostave katastra i zemljišne knjige. Prema tome to je tek kažem u 10% katastarskih općina, preostalih 10% ima apsolutno nesređen katastar, nesređenu zemljišnu knjigu. Stoga kad mi ovdje u Saboru i razgovaramo o tome, govorimo kako bi trebalo uskladiti katastar i zemljišne knjigu. To nije točno niti ima potrebe, jer jedna i druga evidencija su jako loše, i jedna i druga evidencija su nesređene. Državna geodetska uprava je prema Zakonu o katastru i zemljišnoj knjizi dužna svakih 5 godina vršiti usklađivanje katastra sa stvarnim stanjem na terenu izvan gradova, a u gradovima svakih 10 godina. To se ne radi, prema tome zadnje takvo usklađenje rađeno je prije 50, 60 godina. Prema tome, nije točno kad kažemo da moramo prije svega uskladiti katastar i zemljišnu knjigu, već prvenstveno treba urediti katastar da bi onda uskladili zemljišne knjigu i to je čini mi se, ne čini mi se nego sam siguran, u velikom dijelu pogotovo kraja odakle ja dolazim, a da ne govorim i u cijelom dijelu priobalne Hrvatske jer komasaciju sa ovakvim stanjem katastra i zemljišne knjige gotovo nemoguće napraviti. Ja sam, ja to stalno govorim, kada smo donosili Zakon o ozakonjenju nezakonito izgrađenih zgrada tada smo prihode koje smo planirali da bi Republika Hrvatska ostvarila legalizaciju objekata u Hrvatskoj … na 5 do 6 milijardi kuna i da bi ta sredstva bila namjenski utrošena za izradu nove geodetske izmjere i katastra nekretnina. Međutim, prema mojim informacijama takva se odredba odnosno znam da se izmijenila i nažalost od tih sredstava koja su trebala biti podloga za sređivanje katastra i zemljišne knjige odustalo se i mi smo i dalje u situaciji da imamo vrlo nesređen tu vrlo važnu evidenciju. Ja sam i jutros rekao, svaki građanin Republike Hrvatske godišnje za registraciju svog vozila plati između 2 do 3,5 tisuće kuna. Svaka tvrtka, trgovačko društvo u Hrvatskoj svake godine za svoja vozila koja su u njihovom vlasništvu plaća desetine tisuća kuna. Na taj način osiguravajuća društva u Hrvatskoj godišnje uberu za registraciju vozila, pazite, između 5 do 6 milijardi kuna. A cjelokupni projekt registracije, evidencije najkvalitetnije nekretnine i imovine Republike Hrvatske to je zemljište, nismo u stanju u 25 godina, a ne vidim u bližoj budućnosti da ćemo to napraviti, uložiti 4,5 milijarde kuna koliko bi koštala cjelokupna nova katastarska izmjera u Republici Hrvatskoj. Prema tome zbog toga što to ne radimo, što to ne pravimo, nažalost ovaj će zakon uz najbolju namjeru da se on realizira vrlo će se teško realizirati. Nadalje, ja ne mislim a poznavajući koji se troškovi mogu pojaviti prilikom izrade elaborata, prilikom realizacije projekta komasacije i pretpostavljajući koji se troškovi mogu javiti u tom dijelu, da je 3000 kuna po hektaru, a znajući da moramo napravit, ne uvijek ali često se puta o komasaciji mijenja cestovna mreža, putna mreža na prostoru za koji se komasacija radi, kad znamo da moramo često puta mijenjati mrežu melioracijskih kanala, da je 3000 kuna po 1 hektaru predviđena cijena dovoljna za realizaciju tog projekta. Tako da nisam siguran da bi bilo dovoljno 840 milijuna kuna da bi se ovaj plan koji je predviđen prema ovom zakonu doista mogao uspostaviti u Republici Hrvatskoj. Ja mislim, poznavajući cijene i na građevinskom tržištu i sve ono što se događa uz projekt komasacije i zahtjev koji se javlja na terenu da bi se to realiziralo, kad znamo koliko je samo izrada … podloge košta za komasaciju, mislim da je 3000 kuna neprimjereno mali iznos za realizaciju cjelokupnog projekta komasacije kako je to ovim zakonom predviđeno. Da sad ne ulazim u to da li je moguće ili nije moguće osigurati i ta po meni mala sredstva između ostalog i u proračunu jedinice lokalne samouprave kad znamo da smo prošle godine izmjenom Zakona o porezu na dohodak, odnosno izmjenom Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave tim sitim jedinicama lokalne samouprave uzeli 2 milijarde kuna, a možda negdje oko 500, 600 milijuna kuna smo kompenzirali izmjenom drugih zakona. Prema tome, držim da jedinice lokalne samouprave niti do te izmjene zakona nisu baš bile fiskalno kapacitirane da mogu provoditi komasaciju, a pogotovo nakon ove izmjene. Ono što sam još htio reći, ja mislim da je uz ovaj zakon Vlada trebala predložiti odmah Saboru i ovaj višegodišnji program komasacije, da mi saborski zastupnici paralelno sa donošenjem zakona raspravljamo i o tome. Međutim, ne vjerujem da će Vlada ovo svoje obećanje koje je zakonom predvidjela, a to je da će se o tome raspraviti u Saboru, doista i realizirati. Naime, postojala je obveza Vlade da Hrvatski sabor raspravi Strategiju prometnog uređenja RH. Ako je nešto važno za RH to sustav prometnog povezivanja. Vlada je tiho na svojoj 189. sjednici donijela taj prevažan dokument daleko od očiju javnosti, iako su svi zakoni kojima se uređuje promet i prometna infrastruktura u RH naložili da se o tome raspravi u Hrvatskom saboru. Prema tome, pozdravljam ovu ideju da se o tome raspravi u Saboru ali ne vjerujem da će to Vlada napraviti kad nije napravila niti za ovako jedan važan segment razvoja RH. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Bore Grubišića.
Hvala lijepo. Kolega Bačić, neću biti zlonamjeran i zločest ali ja se nadam da vi ne tvrdite pazar kako se to kaže u nekim krajevima pa da proglašavate ovu cijenu od 3000 kuna premalenom s obzirom na moguću smjenu Vlade ne znam hoće li izići u nekoj drugoj Vladi na 12, 15000 kuna. Ja ne znam koliko će to bit. No, ono što sam posebice htio reći da je u RH su formirane i neke nove katastarske općine. Ja sam inzistirao kod ministra Orsata Miljenića, ministra pravosuđa da se formira ona općina koja je izbrisana sa lica zemlje, a to je Boričevac, dakle u Lici, u vrijeme Drugog svjetskog rata '41. godine 27.7. a postoje i druge općine koje su izbrisane sa karte zemljopisne. Doduše, još uvijek se tako zovu Zrin, Španovica i još neka mjesta i sela nekada sa prilično puno, velikim brojem stanovnika jer da ne kažem količinom kao što netko kaže. Iako je broj stanovnika ne količina. Dakle i dobio sam obavijest da je gospodin ministar Miljanić, dakle naredio gruntovnici i ona je postupila i osnovala katastarsku općinu Borićevac. E sad ide komasacija. S obzirom da znamo situaciju kakva je bila o uzurpaciji zemlje itd. kako će bit tamo provedena komasacija ne znam evo. To je jedno pitanje i vama kao stručnjaku u tom području, ali i gospođi zamjenici ministra.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Grubišić, cijena komasacije će bit utvrđena na tržištu. Zašto sam rekao da je 3000 kuna malo? Pa evo za jedan primjer koji možda i netko od naših kolega ovdje u Saboru je prošao u posljednjih godinu i pol dana, trošak geodeta samo koji je u postupku ozakonjenja jedne zgrade. Što mislite koliko košta samo taj njegov izlazak na teren i izrada malog elaborata za ozakoniti jednu zgradu? Pitajte ako vi niste legalizirali pa ćete vidjeti, samo geodeta, bez arhitekta itd. itd. E sada tvrditi ovdje da će tri tisuće kuna koštati cjelokupan projekt komasacije. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Hektar da, po jednom hektaru, po hektaru da će koštati 3000 kuna za mene je premalo. Ja bih volio da je 500 kuna, ali poznavajući cijene na tržištu koje se pojavljuju ja mislim da je to premali iznos. Evo nek' nam se to, nek' me se demantira. Ali ja tvrdim da će bit mali. Želja mi je da će bit veći, želja mi je da bude što je moguće manji. Prema tome, ja držim da je to tako. Druga stvar, ako vi govorite o sređenim katastarskim općinama. E to je sad druga stvar ako mi govorimo o sređenom zemljišnoj knjizi, o sređenom katastru gdje već postoje sve moguće katastarske ispravne topografske podloge, gdje su ucrtane sve mreže postojeće itd. itd. to odmah u startu pojeftinjuje cjelokupan projekt. Ali mi to nemamo. Ja vam kažem mi u Hrvatskoj imamo svega, ako imamo, nemamo nego tri posto uspostavljenih novih sređenih gruntovnica i katastara u RH. Prema tome, nije baš da ćemo sve što se bude događalo u komasaciji raditi na tih 3% nego ćemo, ja sam siguran da ćemo raditi na onih 97% gdje toga nema. I zato tvrdim da je to premali iznos. Meni je žao, ja bih volio da je to točno, ali nije točno sigurno.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Vladimira Bileka.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, pa vi ste rekli da nije bilo donošenja ovakvog zakona i promjena zakona radi nesređenih knjiga. Sad se postavlja jedno direktno pitanje. Znači u svome izlaganju rekli ste niz primjedbi i čak možemo reći i prijedloga koji su potkrijepljeni činjenicama. To daleko stoji. Ali evo i sad ste rekli da postoje neke općine gdje su knjige sređene. Zar da čekamo da sređujemo cijelu Hrvatsku a da nam komasacija stoji. Ili da paralelno radimo određeni proces i da za ona područja gdje možemo odraditi komasaciju da se komasacija odradi. Jer evo imali smo evo i u izlaganju kolege Grubišića i ja sam spomenuo i neki drugi su dotaknuli neriješena pitanja komasacija koja se vuku 25 godina. E sad i ovdje u ovom zakonu postoji ona opcija i mogućnost i propisan je način kako će se ta pitanja završiti, a idemo na onaj dio polako paralelno odrađivati. Jer ako budemo čekali da završimo i sredimo sve zemljišne knjige u RH ovaj proces nećemo početi ni za 90 godina. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Bilek, sudjelovao sam u izradi državnog Programa ubrzane geodetske izmjere i katastra nekretnina tada kao načelnik jedne otočne općine prije 18 godina i tada je bio donesen jedan državni program koji je trebao biti godišnje usklađivan i proveden. I prema tom programu do 2020. godine Hrvatska je trebala imati kompletno novi katastar i zemljišnu knjigu. To se nije realiziralo, na žalost nije se realiziralo. A ja vam govorim da je pretpostavka ne samo u ovoj komasaciji, pretpostavka investiranju u Hrvatskoj je izrada katastra i zemljišne knjige. Mi smo donijeli bezbroj zakona kojima potičemo ulaganja. Mi smo donijeli Zakon o strateškim i investicijskim projektima. Svi ti zakoni su dobro došli, ali svi se oni na kraju razbiju u trenutku kad treba realizirati pojedini projekt zbog toga što je stanje na terenu nesređeno i ja to uporno tvrdim i ponavljam. Žao mi je što smo sredstva koja smo mogli osigurati da se realizira taj projekt, nismo ih realizirali što smo ih preusmjerili. Čujem da je Vlada imala potrebe, prvenstveno zbog poplava koje su se dogodile na području Vukovarsko-srijemske županije gdje je trebalo brzo intervenirati sredstvima za sanaciju kuća, da je veliki dio sredstava koja su ubrana temeljem ozakonjenja nelegalno izgrađenih zgrada tamo usmjereni što je jasno prihvatljivo, trebalo je realizirati brzo. Ali je činjenica da mi tapkamo na mjestu kad je u pitanju ta prevažna evidencija u RH. Slažem se s vama nek se utvrdi, i zato sam rekao da bi bilo dobro da je došao višegodišnji program komasacije u Sabor pa smo mogli, onda bih ja možda drugačije raspravljao, da znam koje su to katastarske općine, koji su to prostori koji zahtijevaju ubrzanu komasaciju u Hrvatskoj pa onda donesimo odluku da se te katastarske općine budu prioritet. Da prioritet možda budu neke urbane anglomeracije u Hrvatskoj koje također zahtijevaju izradu katastra i zemljišne knjige, a gdje se određeni projekti ne mogu realizirati ili kasne po nekoliko godina dok se sredi imovinsko-pravno stanje na pojedinim česticama. Prema tome, slažem se s vama da mi znamo koji su to projekti [[Upadica Reiner: Hvala.]] Ispričavam se, prošlo mi je vrijeme.
Hvala. I sada bismo riječ dali uvaženoj zamjenici ministra gospođi Snježani Španjol koja će dati završnu riječ. Izvolite.
Hvala najljepša. Evo na dio pitanja sam dala odgovor, a sad ću pokušati dati na ostatak. Prije svega zahvaljujem na i prijedlozima i jako dobroj i pozitivnoj raspravi, hvala svima. Evo, vezano za ovaj zakon i za sve što smo napravili ja bih samo malo htjela dati kronologiju jer je ovdje bilo rečeno da smo u ovoj godini tek pripremili zakon. Dakle, nacrt zakona je izrađen u 3. mjesecu prošle godine, prošle godine naglašavam, nakon analiza postupaka provedbe komasacije u drugim državama članicama. Dakle, uzeli smo podatke vezane za provedbu postupka komasacije u Sloveniji, Nizozemskoj, u Švedskoj, čuli smo u Istočnoj Njemačkoj ali i u nekim drugim državama članicama i vidjeli smo da u Sloveniji je, kontaktirali smo s njima, prosječni trošak negdje oko 500 eura po hektaru. Vođeni tim analizama, naravno u drugim zemljama je puno veći trošak, prelazi i 1000 eura po hektaru ali s obzirom na blizinu Slovenije napravili smo prosjek. Dakle, 3000 kuna je prosječni trošak. Naravno da će negdje biti veći, gdje će ići kanalska mreža, putna mreža, dakle obnova. A negdje, gdje to neće biti potrebno će biti niži od 3000 kuna. Tako da smo napravili procjenu, analizu, napravili smo javnu raspravu koja je trajala 2 mjeseca. Vlada je usvojila prvi prijedlog zakona u 7. mjesecu prošle godine i zakon je u Saboru bio na raspravi u 10. mjesecu prošle godine. Ovo je drugo čitanje. Hvala svima koji su dali prijedloge, velik dio prijedloga smo usvojili dakle tijekom rasprave. I nadamo se da će zakon dakle biti, iako je ovdje rečeno, provediv. Ono što želim naglasiti je da se ovaj postupak u Hrvatskoj, a to ste svi zapravo i rekli skoro u svojim raspravama nije jako dugo provodio i da će sigurno trebati intervenirati, neke stvari jasnije definirati ali bitno je da krenemo. Bitno je da se krene u taj postupak tamo gdje će za to postojati uvjeti, a onda će svi ostali kad vide dobre primjere pozitivne prakse urediti svoja pitanja vezana za i katastar i gruntovnicu na području svoje jedinice lokalne samouprave ili županije. Ono što smo kombinirali s ovim zakonom je zakon o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu gdje smo usmjerili dio prihoda od zakupa ne samo u sufinanciranje mjera programa ruralnog razvoja za jedinice lokalne samouprave dakle ruralnu infrastrukturu nego i za provođenje postupaka komasacije. Dakle, iz tih sredstava će jedinice lokalne samouprave moći sufinancirati dio troškova. Tako da smo koordinirano dakle sa više zakona složili taj dio vezan za sufinanciranje. Bilo je pitanje vezano uz sredstva jedinica lokalne samouprave i o jedinicama lokalne samouprave i njihovoj nemogućnosti da to financiraju. Ja bih samo naglasila da evo i zahvaljujući Hrvatskom saboru i usvajanju Zakona o poljoprivredi definirano da je poljoprivreda strateška grana gospodarstva u RH. Ako je to na razini države tada bi to trebala biti i na razini jedinica lokalne samouprave. I jedan od najvažnijih agrotehničkih mjera vezanih za poljoprivredu je upravo provedba komasacije. Financije su osigurane preko programa ruralnog razvoja, a i preko prihoda koje će ostvarivati od zakupa. Vezano za, ne mogu se sada točno sjetiti, ali vezano što nudimo mladima i što je sa malim čovjekom, dati priliku malom čovjeku ja bih samo ovdje htjela još jedanput istaći da je po prvi put dakle RH kroz program ruralnog razvoja odabrala mjeru, to je mjera 6. koja se odnosi na ulaganje u male OPG-e i ulaganje u mlade. Međutim nije samo kroz program ruralnog razvoja osiguran i dodatni poticaj za mlade, dakle mjere gdje oni mogu koristiti 50 tisuća eura za početak bavljenja poljoprivredom već je i kroz izravna plaćanja osiguran dodatni poticaj po hektaru za mlade, a i kroz program raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem mladi imaju 10 bodova od ukupno 100. Dakle, i ovdje dobivaju dodatni da tako kažem motiv da se počnu baviti poljoprivrednom proizvodnjom. U odnosu na sve ostale mjere mladi također kod investicija mogu koristiti 70% potpore u odnosu na ostale koji mogu koristiti 50%, tako da čitav set mjera zapravo ide prema mladima da uđu u poljoprivrednu proizvodnju i da se njome počnu baviti. Vezano za male OPG-e i vezano za njihov ulazak i njihovo osnaživanje ja se ne bi složila sa nekima koji su ovdje rekli da proizvodnja od 3 do 5 hektara nije isplativa. Govorim o Hrvatskoj kao takvoj jer 5 hektara na moru ili na nekom otoku je jako puno zemljišta, ali oni mogu dolje na našim otocima u zaleđu proizvoditi voće, proizvoditi povrće dakle mogu proizvoditi kulture koje imaju viši prihod, veću dodanu vrijednost, mogu se nakon toga udružiti zajedno, napraviti male preradbene pogone dakle mogu jako puno toga napraviti i na manjim površinama. I ono što uvijek ističemo važni su i mali i veliki, zapravo je važna proizvodnja, važno je da se proizvodi, da se prerađuje i da se stvara dodatna vrijednost. I mali OPG-i će kroz program ruralnog razvoja, evo već idući tjedan bit će raspisan natječaj, moći će koristiti 15 tisuća eura potpore za mjere odnosno investicije. Ono što je važno kod ove mjere jer je ovdje bilo razgovora i o državno i o privatnom poljoprivrednom zemljištu je da će kroz ove mjere moći kupovati poljoprivredno zemljište u privatnom vlasništvu gdje će dobivati 100% povrata nazad. Dakle, to je jedina mjera u kojoj je moguće ukupan trošak kupnje zemljišta financirati iz EU fonda za ruralni razvoj. I smatramo da je ovo značajan iskorak i za mlade i za male koji imaju jedan do dva hektara gdje će moći kroz ovu mjeru kupit još dodatni jedan ili dva hektara, povećat malo svoju proizvodnju, svoje imanje i nakon toga se prijaviti u mjere ulaganja u poljoprivredna gospodarstva vezano za preradu i trženje. Dakle, osmišljen je čitav set međusobno povezanih mjera i kroz zakone i kroz programe usmjerenih prema svim poljoprivrednim proizvođačima ali naglasak je na mladima i malim OPG-ima jer oni preko zajedničkih projekata mogu napraviti značajan iskorak u pojedinim dijelovima Hrvatske gdje zasada poljoprivredna proizvodnja gotovo i ne postoji. Uspostava katastra i zemljišnih knjiga, za uspostavu katastra i zemljišnih knjiga, naime mi smo napravili analizi i vidjeli smo da zapravo u državnom proračunu nažalost za pojedine stvari nema dovoljno financijskih sredstava i upravo je to bio motiv i razlog da prilikom pripreme programa ruralnog razvoja predložimo jednu od mjera koja će se financirati iz Europskog fonda za ruralni razvoj. Ono što želim naglasiti i rečeno je već i prilikom prvog čitanja da je financiranje tih troškova za poljoprivrednog proizvođača, jer je bilo pitanje koliko to njega košta i što on time dobiva svi troškovi su financirani iz Europskog fonda za ruralni razvoj jer kod svih mjera gdje je korisnica jedinica lokalne samouprave gotovo svih je financiranje kroz program ruralnog razvoja 100%. I upravo zato se išlo na jedinice lokalne samouprave, jer da smo išli na poljoprivrednog proizvođača oni mogu dobiti maksimalno 50% potpore. I upravo zato smo osmislili takav model. Krajnji rezultat je upisivanje, dakle krajnji rezultat komasacije je upisivanje u vlastovnicu odnosno u gruntovnicu rješavanje vlasništva. Zašto? U tom slučaju poljoprivredni proizvođač i to svoje vlasništvo i to svoje zemljište može ponuditi kao instrument osiguranja kod ishodovanja kredita za ulaganja u poljoprivrednu proizvodnju. Dakle bilo kupnje poljoprivredne mehanizacije, bilo nabavke neke opreme, bilo izgradnje objekta, bilo izgradnja farme ili bilo čega što njemu treba. Trenutno oni tu zemlju ne mogu ponuditi kao instrument osiguranja jer se nalaze samo u katastru što je posjed i banka to ne prizna kao instrument osiguranja odnosno kao vlasništvo. Upravo je i to bio jedan od motiva zašto smo krenuli u taj postupak. Vezano za cijenu još jedanput ću istaknuti, dakle mi smo napravili usporedbe i analize, kontaktirali smo i kolege, imali smo čak i radionice sa stručnjacima iz EU, iz Nizozemske, Slovenije i iz Cipra, iz Cipra su bili, na Cipru se također provodi komasacija i napravili smo dakle prijedlog da se u nekom razdoblju od 14 godina dakle komasira 280 tisuća hektara vrijednosti oko 840 milijuna kuna a u programskom razdoblju 2015.-2020.dakle ukupno da se okrupni 90 tisuća hektara poljoprivrednog zemljišta u vrijednosti procjene 270 milijuna kuna ili 45 milijuna kuna godišnje. Za što su osigurana sredstva iz programa ruralnog razvoja. Evo hvala lijepo. Nadam se da sam odgovorila na sva pitanja. Hvala.
Hvala. Ipak imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Branka Bačića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovana gospođo zamjenice ja sam iznio stav poznavajući doista koji su troškovi svih operacija u postupku komasacije, neću reći svih ali velikog djela pogotovo pripreme komasacije da je to gotovo nemoguće. Vi ste sami rekli da je to i 1000 eura u nekim drugim državama, da je u Sloveniji to doista oko 500 eura. No pri tome je vrlo važno znati je li na tom prostoru za kojega ste rekli prosječnu cijenu oko 1000 eura bilo kao prethodno pitanje riješeno imovinskopravni odnosi. Vi jako dobro znate da je ulaz u komasaciju predstavlja iskaz zemljišta. Kada vi na česticama uglavnom nesređenih katastarskih općina utvrdite iskaz zemljišta gdje vam preko stotinjak do dvjestotinjak upisanih vlasnika gotovo se gubi volja za provedbu komasacije. Sami ste rekli da je krajnji cilj komasacije upis vlasnika u gruntovnicu to je svrha, da onda to zemljište ide u funkciju i da se može oplemeniti, da se može fiskalno odnosno hipotekarno opteretiti itd. itd. Ali pri nesređenim imovinsko-pravnim odnosima krajnji korisnik komasacije je posjednik, a upis u zemljišnoj knjizi i dalje ostaje na bivše vlasnike. Prema tome nismo napravili puno ako kao rezultat komasacije upis u zemljišnoj knjizi bude opet 150 ili 200 vlasnika koji su bili u iskaz zemljišta koji je bio prethodno pitanje kada se uopće započinje sa komasacijom. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvažena zamjenica ministra poljoprivrede. Izvolite.
Evo samo kratko. Dakle u zakonu stoji da će izvođač posla biti odabran na temelju natječaja, ovdje se radi o procjenama. I naglašavam negdje će biti više cijene, negdje će biti niža cijena ovisno o tržišnoj utakmici i onima koji će se javiti na natječaj vezano za dodijeljena sredstva. A ponovo po službenoj dužnosti nakon provedenog postupka katastarskih izmjena osnivat će se nova zemljišna knjiga i po službenoj dužnosti će se upisivati u gruntovnicu vlasnik. To je krajnji rezultat postupka okrupnjavanja. Hvala lijepo.
Hvala. Time bismo završili raspravu o tekstu ovoga zakona, a glasovat ćemo o njemu kada se steknu uvjeti.
Idemo na odlučivanje o zakonima koje smo odradili u Hrvatskom saboru u ovom tjednu. Konačni prijedlog Zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta, drugo čitanje, P.Z. br. 687. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Klub zastupnika DC-a, Novog vala i Narodne stranke reformista. Molim predstavnicu Vlade ministarstva poštovanu Snježanu Španjol, zamjenicu ministra poljoprivrede da se očituje o amandmanu ovog kluba.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća.
Obrazloženje?
Predlagatelj ne prihvaća predloženo jer je mišljenja da je za dovršenje postupaka komasacije započetih prije stupanja na snagu ovoga zakona mjerodavan Zakon o komasaciji iz 1987. koji je bio na snazi u vrijeme kada su započeti nedovršeni postupci. Upravo radi činjenice da su se tijela za provođenje postupaka komasacije izmijenila predložena je odredba članka 75. stavka 1. prema kojoj će se za dovršenje postupaka komasacije imenovati županijsko komasacijsko povjerenstvo u skladu s odredbama članka 36. ovoga zakona za područje jedinice područne, regionalne samouprave na čijem se području utvrdi da ima nedovršenih postupaka komasacije, a kao drugostupanjsko tijelo nadležno je povjerenstvo koje imenuje središnje tijelo državne uprave nadležno za imovinsko-pravne poslove u sastavu propisanom odredbom članka 37. ovoga zakona. Pravna sigurnost se postiže upravo primjenom Zakona o komasaciji koji je bio na snazi u vrijeme kada su započeti postupci po njima, a ne primjenom novoga zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama. U ime podnositelja amandmana poštovana zastupnica Vesna Škare-Ožbolt.
Poštovana gospođo zamjenice, ne bih se mogla složiti s ovim vašim obrazloženjem. Vi ćete tijela Republike Hrvatske tjerati da primjenjuju zakon bivše države. Dakle 20 godina se ovaj zakon ne primjenjuje i sada će tijela koja su određena novim zakonom primjenjivati stari zakon. Apsolutno se krši Ustav Republike Hrvatske, a posebno članak 3. i doista čudim se da jednostavno ne primjenjujete novi zakon na sve one postupke koji su započeti, a nisu dovršeni. Ja molim glasanje o ovome jer mislim da će ovaj članak izazivati još brojne prijepore.
Hvala lijepa. Molim da glasujete o amandmanu Kluba zastupnika Novog vala, Narodne stranke reformista, DC-a, kojeg Vlada ne prihvaća. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Hvala lijepa. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 85 glasova za, 17 suzdržanih i 1 glas protiv donesen Zakon o komasaciji poljoprivrednog zemljišta u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Sada bismo prešli na sljedeći prijedlog. To je: - Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj agronomskoj komori, drugo čitanje, P.Z. br. 720. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnica predlageteljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Izvolite uvažena gospođa zamjenicu ministra poljoprivrede Snježanu Španjol.
Hvala lijepo. Evo pred nama je Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj agronomskoj komori. U odnosu na tekst prijedloga zakona je prošao prvo čitanje u Hrvatskome saboru u tekstu konačnog prijedloga zakona nastale su izvjesne razlike kao posljedica uvažavanja stajališta iznesenih tijekom prvog čitanja u saborskoj proceduri. Uređeno je učlanjenje u komoru na način da je razvidno da je učlanjenje dobrovoljno, a da članstvo ovlaštene agronome obvezuje na pridržavanje prava i obveza koji iz njega proizlaze. Detaljno se propisuju stručni uvjeti za dobivanje statusa ovlaštenog agronoma odnosno za upis u popis ovlaštenih agronoma. Propisuju se i ovlasti komore vezano za davanje suglasnosti za osnivanje ureda ovlaštenih agronoma, rad ureda ovlaštenog agronoma, te iskaznica i pečat ovlaštenog agronoma. Uređuje se i osnivanje odbora za upis koji uz stručnu službu komore sudjeluje u provođenju upisa i odobravanju ovlaštenja za agronome čime se omogućuje brža uspostava aktivnosti rada komore u provođenju upisa i odobravanja odnosno oduzimanja i mirovanja ovlaštenja za agronome. Izmijenjene su i odredbe vezane za kodeks agronomske etike koji se objavljuje u Narodnim novinama, a isto se primjenjuje na kodeks dobre agronomske prakse. Na jasniji način se regulira mogućnost statusa mirovanja članstva za ovlaštenog agronoma kada je izabran ili imenovan na javnu profesionalnu dužnost ili ako se zaposli u tijelima državne uprave ili lokalne, područje (regionalne) samouprave te javne savjetodavne službe. Detaljnije je propisan upravni nadzor nad radom komore i obveza izvještavanja ministarstva. Tekst je uređen na način da je razvidno da se razmjena zastupljenost članova skupštine komore odnosi na stručne smjerove, da se stegovni postupak pokreće po podnesenoj prijavi zainteresirane osobe pred stegovnim tijelima komore, te uvjeti pod kojima se u ograničenom razdoblju može steći pravo na izravan upis u popis ovlaštenih agronoma. Zakonom o Hrvatskoj agronomskoj komori institucionalno će se urediti okvir za vrednovanje stručnog znanja agronoma, kontinuitet praćenja aktualnih trendova, tehnoloških promjena i stručnog napredovanja, te praćenja stručnosti i odgovornosti ovlaštenih agronoma na stručnoj razini kroz rad komore. Nakon stupanja na snagu zakona u roku od 30 dana imenovat će se povjerenstvo za provođenje prvih izbora za članove tijela komore i održavanje izborne skupštine komore, a najkasnije u roku od 6 mjeseci raspisat će se prvi izbori za tijela komore, skupštinu komore, vijeće komore, nadzorni odbor komore, predsjednika komora i njegovog zamjenika. U roku godine dana od dana stupanja na snagu ovog zakona donijet će se pravilnik o izdavanju, obnavljanju i oduzimanju ovlaštenja za agronome za obavljanje poslova privatne savjetodavne agronomske službe, te o uvjetima, sadržaju i načinu polaganja stručnih ispita. Financijska sredstva za rad komore osiguravaju se od upisnine, članarine, naplatom usluga, donacija, te drugih izvora u skladu sa zakonom. A za provođenje ovoga zakona osigurana su sredstva u državnom proračunu RH na poziciji Ministarstva poljoprivrede za 2015.u iznosu od 100 tisuća kuna u istom iznosu za 2016., te za 2017.u iznosu od 50 tisuća kuna. Na kraju želim samo istaknuti da dvije komore u sklopu Ministarstva poljoprivrede, dakle Veterinarske komore i Komore inženjera u šumarstvu i drvnoj tehnologiji postoji već skoro preko 10 godina. Komora agronoma evo sa ovim zakonom bi saživjela. Dakle vezano i na Zakon o poljoprivredi da je poljoprivreda strateška grana gospodarstva i agronomi dobivaju zasluženo mjesto vezano za ono čime se bave. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujemo zamjenici ministra poljoprivrede. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Prijeći ćemo na raspravu. Najprije ćemo po klubovima i prvi po redu je u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi zastupnik Franjo Lucić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovana zamjenice ministra, poštovane kolegice i kolege. Evo ministrica je rekla u svojoj završnoj riječi obzirom da postoje već dvije komore evo pa i agronomi su nakon tolikog broja godina koji je prošao shvatili da i oni trebaju imati svoju komoru pa evo dobili su priliku da ju osnuju no koliko će i na koji način ona biti djelotvorna svakako ovisi i o onim ljudima koji će biti članovi komore i u konačnici koliko će oni koji trebaju komoru je koristiti, u konačnici koliko će ona biti djelotvorna. Ispred Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice rekao bih kako je najznačajnija izmjena koja se u ovom zakonu dogodila između prvog i drugog čitanja zakona produživanje rokova zastare odnosno dulji rok prava pokretanja postupka za teže i lakše povrede dužnosti i ugleda ovlaštenog agronoma i propisivanje nadzora nad radom komore i obveza izvještavanja ministarstava o radu komore. Dvije ključne stvari koje su doslovce nisu promijenile od prvog do drugog čitanja a na koje smo ne samo mi iz kluba HDZ-a već i veliki dio zastupnika upozoravali doživjeli su samo male kozmetičke izmjene. Prva od njih odnosi se na članak 1. stavak 2. prijedloga zakona koja propisuje kako se u komoru obavezno udružuju agronomi koji obavljaju stručne i savjetodavne poslove a za obavljanje kojih im se izdaje strukovno ovlaštenje ovlaštenih agronoma. U konačnom prijedlogu zakona članak 1. doživio je dvije izmjene. Prvo kojom je propisano kako se u komoru dobrovoljno udružuju agronomi koji obavljaju stručne i savjetodavne poslove. A za obavljanje ovih poslova izdaje im se strukovno ovlaštenje, ovlašteni agronom. I drugu izmjenu kojom je u članku 1. dodan stavak 3. koji propisuje kako je za ovlaštene agronome članstvo obavezno. Zaključio bih kako do promijene ustvari nije ni došlo jer je članstvo u komori za ovlaštene agronome i dalje obavezno pa nije sasvim jasno čemu su služile vratolomije oko dodavanja stavaka kojim se ustvari ništa nije promijenilo. Druga promjena odnosi se na članak 25. koji govori o mirovanju članstva u komori. Ovom promjenom daje se ovlaštenom agronomu mogućnost mirovanja članstva i ovlaštenja u komori. Mišljenja smo kako je ovu mogućnost trebalo pretvoriti u obvezu i odrediti da ovlašteni agronom koji obavlja poslove koji su nespojivi sa poslovima ovlaštenog agronoma ili zbog osobnih razloga mora podnijeti zahtjev za mirovanje članstva u komori. Konačni prijedlog zakona propisuje kako ovlašteni agronom može podnijeti zahtjev za mirovanje članstva u komori. Znači može ali i ne mora. Čvršćim određenjem ovog članka riješili bismo nedoumice vezane uz preklapanje poslova javnog, privatnog sektora i odagnali svaku bojazan u bilo kakav sukob interesa između agronoma koji obavljaju neku javnu dužnost i tzv. privatnika. Sličnu odredbu imaju i drugi zakoni koji reguliraju pitanje mirovanja članstva u komori. Pa tako Zakon o Hrvatskoj komori inženjera šumarstva i drvne tehnologije u svome 26 članku propisuje kako ovlaštenom inženjeru članstvo u komori miruje između ostalog i ako je izabran ili imenovan na javnu, profesionalnu dužnost ili se zaposli u tijelima državne uprave ili lokalne i područne (regionalne) samouprave. I kod prvog čitanja zakona postavio sam vam pitanje na koje nismo dobili odgovor. Možda ćemo ga uzimajući u obzir činjenicu odobrenje programa ruralnog razvoja Republike Hrvatske sada dobiti. Da li ste u programu ruralnog razvoja u dijelu koje se odnosi na savjetodavne usluge i menadžment farmi ograničili pristup uslugama savjetodavne službe, nositeljima obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava na dva puta u tri godine. Ovo pitanje vam postavljam jer je jedna od 378 primjedbi Europske komisije na program ruralnog razvoja bio i poziv hrvatskim vlastima da daju objašnjenje zbog čega je pristup savjetodavnim uslugama ograničen na dva puta u tri godine. Mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice ne želimo vjerovati da je ova odrednica ostala sastavni dio našeg programa ruralnog razvoja jer će to značiti dodatno financijsko opterećenje našim poljoprivrednim proizvođačima. Generalno gledajući zakon koji će štitit interese agronoma nam je potreban no mišljenja smo kako je trebalo postaviti jače kriterije i odvojiti i javnu od privatne savjetodavne službe. Upravo u svemu ovome što sam rekao postavlja se pitanje i rekao sam na samom početku ako smo i ustvrdili da je ova agronomska komora potrebna postavlja se pitanje i ovdje je bilo rečeno, dobrovoljno članstvo i članstvo koje će se plaćati. U svakom slučaju i u konačnici i onih naših rasprava na samom Odboru za poljoprivredu vidljivo je da će ipak agronomska komora imati svoje članstvo ali da će i oni korisnici agronomske komore, to su prije svega oni ljudi koji se bave poljoprivrednom djelatnošću svakako plaćati one usluge koje budu trebali. Naravno da je to još jedno opterećenje za ionako našu izmorenu i uništenu poljoprivrednu proizvodnju. Ali daj Bože da je za vjerovat ako će i Agronomska komora i uspostava ove Agronomske komore pomoć razvoju naše poljoprivrede i u konačnici da bude dobrobit za svakoga onoga koji će tražiti njene usluge i da bude na dobrobit, kao što to uvijek ponavljam, veće proizvodnje u Hrvatskoj i da Hrvatska ne bude ovisnik o uvozu nego da bude samodostatna u svojoj proizvodnji. Da li ćemo to uz Agronomsku komoru, da li ćemo uz sve ove zakone koje mijenjamo tijekom ovih proteklih dana doista i uspjeti, naravno da postavljam i sebi pitanje, postavljam i vama pitanje i to našu javnost najviše interesira. Ako ćemo u tome uspjet, ako ćemo doista činit sve za dobrobit hrvatskog proizvođača onda ćemo sigurno biti zadovoljni, no u protivnom ako toga ne bude onda i Agronomska komora, onda i svi ovi zakoni koje danas donosimo, a smatramo da su dobrobit za poljoprivredu jednostavno neće ništa vrijedit. No budimo u uvjerenju da ćemo ipak ustrajat u onome što želimo i da ćemo pretvorit hrvatsku poljoprivredu u jednu dohodovnu proizvodnju i da ćemo kao Hrvatsku u budućnosti gledat ne sa povećanjem uvoza poljoprivrednih proizvoda nego sa smanjenjem uvoza poljoprivrednih proizvoda, a samim tim znači da ćemo povećati proizvodnju na našim gospodarstvima. Živi bili pa vidjeli. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba HNS-a govoriti uvaženi zastupnik Vladimir Bilek. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovana zamjenice ministra, poštovane kolegice i kolege. Pa već u samom uvodnom dijelu gospodin Lucić je dosta toga rekao. S većinom stvari se slažem, a s nekim stvarima naravno da imamo i različita mišljenja. Prije svega ono u dijelu što se slažemo je da većina strukovnih organizacija ili nazovimo to tako šumara, veterinara, a i ostalih, od odvjetnika to imaju svoje komore koji ne samo da se brinu kako i na koji način će oni odrađivati svoj posao nego se brinu i za njih kao takve, u ovom slučaju za agronome, ali se brinu i za ispravnost i određenu ispravnost rada, znači od kodeksa ponašanja i od onoga svega što oni rade. Ovim zakonom znači osnivamo Hrvatsku agronomsku komoru koja je proizašla iz nekoliko situacija. Prije svega … što ste i sami rekli imamo velikih problema u hrvatskoj poljoprivredi. Pokušalo se na razne načine riješiti stvari. Mislilo se da će ove komore koje su do sada osnovane unutar sustava Ministarstva poljoprivrede biti dovoljne. Prije nekoliko godina bila je osnovana i Hrvatska poljoprivredna komora pa se pokušavalo i preko nje kroz udruženje poljoprivrednika u Republici Hrvatskoj, da će poljoprivrednici na svojim leđima na neki način uz pomoć kod osnivanja tada Hrvatske Vlade tadašnje uz potporu i ovoga Sabora, međutim pokazalo se da se nije baš sve odradilo odnosno da nije baš sve ispalo onako kako je bilo očekivano. U ovu Agronomsku komoru se radi zastupanja i usklađivanja zajedničkih interesa zaštite javnog interesa i zaštite interesa trećih osoba dobrovoljno udružuju agronomi koji obavljaju stručne i savjetodavne poslove, a za obavljanje kojih im se izdaje strukovno ovlaštenje. Znači imamo, u ovom slučaju sad postavljamo i ovlaštene agronome. Ponekad se pitamo šta nam sada tu znači naša savjetodavna služba koja je do sada radila jer su uglavnom radili agronomi. Ponekad se postavlja i često se postavlja pitanje da li nam onda treba na ovakav način Agronomska komora. Ja mislim da treba, da je zaslužila. Ono što je kroz savjetodavnu službu se pokazalo kao s jedne strane pozitivne, s druge strane negativne strane. Imamo savjetodavne službe i urede savjetodavne službe koji rade stvarno odlično, koji rade fascinantno, koji su cijele dane na terenu sa poljoprivrednicima, bili to stočari, bili to ratari. Ja ovdje moram istaknuti Daruvarsku savjetodavnu službu, voditelja gospodina Bistrovića i njegove dvije kolegice koje rade s njim jer kad god, kao poljoprivrednik kad sam god trebao pomoć odradili smo sve. Prve projekte koje smo pisali zajednički, prva sredstva koja su dobivena od potpora. Jedino ne mogu reći da nije bilo dobro kad su bili povrati u iznosu od 50% kod kapitalnih ulaganja koja su bila uvedena, ali tad je bilo krivo postavljeno na šta su se mogla trošit ta sredstva koja su se dobivala nazad. Ne možda zato što poljoprivrednici su s njima radili šta su htjeli, ali nitko nije tada pokazao poljoprivrednicima šta ih čeka kasnije i upozorio ih na neke druge stvari. A svi oni poljoprivrednici koji su tada iskoristili ta kapitalna sredstva da ih ponovo reinvestiraju, da smanje glavnice, da otplate dio kredita, ti možemo reći da danas lakše dišu, da drže glavu iznad vode u ovakvoj teškoj situaciji. Ali smo imali masu primjera zato što nismo imali da se ta sredstva moraju namjenski potrošiti, imali smo masu primjera gdje su se kupovale kuće, automobili itd. i došli smo do određenih velikih problema jer su onda kad su počele sjedat rate naši ljudi su onda tek vidjeli da su pogriješili. Stručno vođenje kroz projekte u poljoprivredi kroz povlačenje sredstava iz europskih fondova je upravo zamisao jednim dijelom onog što bi trebala odrađivat Agronomska komora, odnosno ljudi koji će bit zaposleni u Agronomskoj komori. Ja pozdravljam nekoliko prihvaćenih izmjena, evo još jednom ću danas pohvaliti ministarstvo u smislu prihvaćanja savjeta i primjedbi koje su došle ne samo od strane vladajućih nego i od strane oporbenih klubova zastupnika ili od odbora koji su stvarno dobro prošli ovaj zakon. Prije svega tu je članak 9. stavak 2. koji je izmijenjen i gdje se uvrstila znači razmjerna zastupljenost članova skupštine, komore, jer da se mora ona odnosit na stručne smjerove. Znači, to je jedna od vrlo bitnih stvari da ne bi imali komoru koja će gledat u jednu stranu, da ne bi imali sve članove skupštine koji su ratari recimo ili koji su stočari ili nešto drugo. Druga stvar koja je jako bitna što su usvojene su i prihvaćene primjedbe i članak 1. koji ste vi rekli da nije dobar možda nije najbolji. Ali ove primjedbe koje su uvažene ovdje gdje se vezano za učlanjenje u Komoru i stjecanje ovlaštenja za agronome da je to dobrovoljno, a da članstvo ovlaštene agronome obvezuje na pridržavanje prava i obveza koje iz njega proizlaze. Ja mislim da je to jedan pozitivan pomak koji je svakako pokazao dobru namjeru i dobru vjeru da se neke stvari riješe. Kodeks agronomske etike se mora objaviti u Narodnim novinama, a ono što je bitno da je određena i odredba sama je proširena i na kodeks dobre agronomske prakse. Znači da mora se držati svega kako bi se našim poljoprivrednicima pomoglo da bi izdržali, da bi poboljšali kvalitetu svoje proizvodnje. A meni je drago da je tu i propisan jedan proširen način nadzora nad radom Komore i obveza izvještavanja ministarstava, pa se nadam da ćemo mi i u ovom Visokom domu imat izvješća kako se kad radi, pa da ćemo moći u određenim dijelovima, prigovorima ali nadam se i pohvalama reagirati na sve ovo. S te strane moram reći da ovo što je bilo između ova dva čitanja ovaj jedan kratki zakon, ali pozitivan zakon u osnivanju jedne pozitivne znači komore koja bi u dobrovoljnom dijelu, znači udružila ljude. Oni koji žele ovlaštenje normalno da moraju bit obvezni u tom dijelu komore. Mislim da je to jako dobar zakon i s te strane ćemo ga podržati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeći se za raspravu javio u ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Damir Rimac. Izvolite.
Poštovani zamjeniče, kolegice i kolege, zamjenici ministra. Dakle, kolega Bilek je u uvodnom dijelu htio sam replicirati no međutim obzirom da sam iza njega onda ću iskoristiti sad kroz raspravu da kažem par riječi. Dakle, vrlo je lijepo kada zastupnik može pohvaliti svoju županiju, kada može pohvaliti rad savjetodavne službe na terenu. Ja sam i u prvom čitanju spomenuo, dakle problem Vukovarsko-srijemske županije pogotovo devedesetih godina, krajem devedesetih godina kada savjetodavna služba unutar županije nije imala agronoma stočarskog usmjerenja. I onda su se savjeti davali tako što se odlazilo na određena savjetovanja, pa su se prenosile informacije sa tih savjetovanja. Dakle, nije to bilo kvalitetno. No, vratimo se mi na prijedlog, odnosno Konačni nacrt prijedloga zakona o Hrvatskoj agronomskoj komori. I sama zamjenica ministra je u svom uvodnom izlaganju rekla da je prijedlog zakona, a o tome smo i na saborskom Odboru za poljoprivredu razgovarali u odnosu na prvi prijedlog proživio određene izmjene i dopune. E sad naravno, opoziciji se te izmjene ili dopune uglavnom nisu sviđale ili moglo ih je biti više, dok je pozicija zadovoljna sa svim njima. No, vrlo kratko. Dakle, prijedlogom, konačnim prijedlogom zakona osniva se Hrvatska agronomska komora i utvrđuju se njezini temeljni ustroj, djelokrug rada, javne ovlasti, članstvo i samofinanciranje. Komora se osniva prije svega radi promicanja zaštite i zastupanja interesa agronoma i agronomske struke u cjelini, te pružanja i promicanja primarne, savjetodavne agronomske službe. Dakle, ovim prijedlogom zakona omogućit će se formiranje privatne savjetodavne službe i osobno sam, doduše lokalno najviše raspravljao i kao bivši uposlenik Sveučilišta Josipa Jurja Strossmayera o tome da je prije desetak godina ukazala se potreba za formiranjem privatne savjetodavne službe jer kao što sam i naveo vrlo je bilo teško servisirati. U jednom trenutku u RH da se zaposlilo 1000 osoba ne bi bilo dostatno da savjetodavna služba adekvatno, profesionalno i vrlo kvalitetno odradi svoj posao. Dakle, na ovaj način mi radimo liberalizaciju tržišta i omogućavamo onima koji imaju određena znanja i iskustva u životu, u svome poslu da to primijene i naravno obzirom da se nalaze na tržištu proizvođačima, farmerima, poljoprivrednim proizvođačima hrane i svega ostalog će biti omogućeno da na tom tržištu biraju one koji su najkvalitetniji i najbolji koji daju uslugu u rangu sa cijenom. U Komoru se radi zastupanja i usklađivanja zajedničkih interesa, zaštite javnog interesa i interesa tzv. trećih osoba dobrovoljno udružuju agronomi koji obavljaju stručne i savjetodavne poslove, a za obavljanje kojih im se izdaje strukovno ovlaštenje oni dobivaju zapravo naziv ovlašteni agronomi. To do sada u RH nije bio slučaj. I osobno držim da će ovo itekako kako je i predsjednik Odbora za poljoprivredu rekao da se nada da će konačno poljoprivredna proizvodnja zaživjeti. Dakle, poljoprivredna proizvodnja je jedna vrlo kompleksna djelatnost. Dakle, da bi bili dobar agronom morate u jednom trenutku biti i dobar ekonomist, morate poznavati cost benefit kalkulacije, morate bilance proizvodnje znati, morate ukoliko ste usmjerenja, dakle stočarskog usmjerenja pomalo biti veterinar, morate biti i pravnik. Dakle, proizvođači u ovom obliku kakvom jesu. Dakle, ponavljam RH nije iskoristila ovaj pretpristupni pregovor sa EU i ulagala u svoje poljoprivredne proizvođače kao što je to recimo radila Republika Slovenija. I nažalost nalazimo se u ovoj situaciji u kojoj jesmo, a to je da je prosječna informiranost ili razina znanja jednog poljoprivrednog proizvođača uspoređujući ga sa takvim proizvođačem Republike Slovenije, Austrije, Nizozemske ili Njemačke daleko, daleko ispod jednog normalnog prosjeka. I nažalost, iskreno se nadam da će i ovlašteni agronomi, dakle stjecanjem tog statusa i formiranjem privatne savjetodavne službe uspjeti doprinijeti ukupnom povećanju poljoprivredne proizvodnje svojim savjetima i ako ćemo biti vrlo iskreni i otvoreni osoba koja će raditi takvu savjetodavnu uslugu, ona tu uslugu ne može raditi salonski, dakle iz ureda, ona mora otići na teren, suočiti se sa proizvodnjom, vidjeti koji su ti problemi jer svako obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo je usuđujem se to reći zaseban organizam za sebe. Dakle, ne možete uniformno primjenjivati jedan postulat na sve. Dakle, u odnosu na tekst prijedloga zakona koji je prošao prvo čitanje prije nekoliko tjedana u ovome Parlamentu u tekstu nacrta konačnog prijedloga nastale su određene izmjene i dopune kao posljedica uvažavanja stajališta, političkih stajališta, stručnih stajališta tijekom rasprave u prvome čitanju u ovoj saborskoj proceduri. Dakle, u nekoliko natuknica uređeno je učlanjenje u komoru na način da je razvidno da je učlanjenje prije svega dobrovoljno, a da članstvo ovlaštene agronome obavezuje da se pridržavaju prava i obaveza koje iz njega proizlaze. Propisuju se i ovlasti komore vezano za davanje suglasnosti za osnivanje ureda ovlaštenog agronoma. Rad ovlaštenog agronoma te iskaznica i pečat ovlaštenog agronoma. Dakle, osobno ne vidim razloga da agronomi nemaju sve one beneficije koje su imali recimo ovlašteni građevinci ili inženjeri građevine ili ovlašteni arhitekti. Uređuje se i osnivanje Odbora za upis koji uz Stručnu službu komore sudjeluju u provođenju upisa i odobravanju ovlaštenja za agronome čime se omogućuje kako je i zamjenica ministra rekla brža uspostava aktivnosti rada komore u provođenju upisa i odobravanja, odnosno oduzimanju i mirovanju statusa ovlaštenja za agronome. Detaljno je propisan upravni nadzor nad radom komore i obaveza izvještavanja odnosno informiranja samog ministarstva. Tekst je uređen na način da je razvidno da se razmjerna zastupljenost članova skupštine komore odnosi na stručne smjerove, da se stegovni postupak pokreće po podnesenoj prijavi zainteresiranih itd., itd. Dakle, ono što je vrlo bitno naglasiti na kraju ove rasprave da je temeljem ovog zakona da će biti donesen i pravilnik i to čini mi se 6 mjeseci nakon donošenja ovog zakona što će vrlo, vrlo ubrzati, dakle naravno da se to neće vidjeti u kratkom vremenskom okviru ali ponavljam iskreno se nadam i vjerujem da će formiranje i liberalizacija tržišta na ovome dijelu ozbiljnim proizvođačima omogućiti ozbiljnu privatnu savjetodavnu službu i ozbiljne informacije za unapređenje poljoprivredne proizvodnje kako u ratarstvu, stočarstvu, vinogradarstvu, povrtlarstvu itd., itd. Dakle, vrlo kratko ispred Kluba zastupnika SDP-a mogu konstatirati da će klub podržati ovaj konačni prijedlog Zakona o Agronomskoj komori iz jednostavnog razloga što držimo da je dobar, kvalitetan, sveobuhvatan i da će u konačnici rezultirati ipak poboljšanjem poljoprivredne proizvodnje u svim segmentima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. A sada ćemo u ime Kluba zastupnika HDSSB-a čuti uvaženog zastupnika Igora Češeka. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege zastupnici. Kao i prethodni klubovi i klub HDSSB-a će biti kratak u raspravi o Konačnom prijedlogu Zakona o Hrvatskoj agronomskoj komori. I prethodni klubovi su u većoj ili manjoj mjeri pohvalili osnivanje Agronomske komore. Mi u klubu HDSSB-a naravno isto tako nemamo ništa protiv osnivanja Hrvatske agronomske komore, priželjkujemo je iz čistog razloga što se iskreno nadamo da će i ta komora uspjeti pomoći našim poljoprivrednicima i kako bi naša hrvatska poljoprivreda stala napokon na zdrave noge. Doživio je ovaj konačni prijedlog zakona određene promjene u odnosu na prvo čitanje. One su dobre, one su vrlo korektne i konkretne. Dakle članak 1., bilo je rasprave već o njemu, članak 1. stavak 2. govori da se u komori radi zastupanja i usklađivanja zajedničkih interesa, zaštite javnog interesa i zaštite interesa trećih osoba dobrovoljno udružuju agronomi koji obavljaju stručne i savjetodavne poslove a za obavljanje kojih im se izdaje strukovno ovlaštenje. Dakle, članstvo u Hrvatskoj agronomskoj komori nije obavezno, obavezno je za ovlaštene agronome koji će obavljati poslove koji su propisani ovim zakonom. Dakle, pohvalno je i ne vidim ništa sporno u tom članku. Nadalje, ono što je isto doživjelo promjene, članak 9., koji govori da se u skupštini komore osigurava razmjerna zastupljenost članova svih stručnih smjerova. Vrlo pohvalno, dakle od 15 članova skupštine imat ćemo zastupljene i stočare i ratare, voćare, vinogradare, vinare itd.,itd. Dakle, svi oni koji su u svom dijelu struke eminentni stručnjaci i zastupat će sigurno ciljeve tog dijela struke. Sad članak 17., agronomski strukovni kodeks, drago mi je zbog tog kodeksa koji će propisivati kako se provodi, kako ovlašteni agronom mora provoditi svoj posao. Isto tako i cjenik usluga, dakle skupština komore utvrđuje cijene usluga ovlaštenih agronoma i cijene usluga komore te uz prethodnu suglasnost ministarstva donosi pravilnik o cijenama tih usluga. To ocjenjujem kao pozitivnim člankom jer nadam se da neće biti moguće plaćati jednu istu uslugu različito u Karlovcu, u Slavonskom Brodu, u Dubrovniku. Dakle, bit će propisan cjenik i u svim krajevima RH bit će ista cijena za određenu uslugu. Ono što me zanima je članak 25. koji govori o mirovanju članstva u komori. Dakle ovlašteni agronom ima mogućnost mirovanja članstva i ovlaštenja u komori ako je izabran ili imenovan dužnosnik, ako je zaposlenik u tijelima državne uprave ili tijelima državne uprave ili tijelima lokalne i područne regionalne samouprave, ako je zaposlenik javne savjetodavne službe te na osobni zahtjev. No, što ako, postavlja se pitanje što ako ovlašteni agronom dok ima status ovlaštenog agronoma pređe na takvu javnu profesionalnu dužnost i to ne prijavi skupštini komore ili tijelu koje odlučuje o statusu mirovanja? Kakve su posljedice za njega i kakve su kaznene odredbe za takvog agronoma? Dakle u članku 26.se govori o brisanju iz popisa ovlaštenih agronoma, ako se utvrdi da uz poslove iz članka 25.stavka 1.točka 1., 2. i 3.ovog zakona koji su nespojivi s poslovima ovlaštenog agronoma obavlja poslove ovlaštenog agronoma kao i u slučaju obavljanja poslova ovlaštenog agronoma u trajanju mirovanja ovlaštenja. No, međutim da li je on obavezan komori prijaviti da je počeo obavljati nekakvu javnu dužnost jer u članku 28.pod obavještavanje komore govori se da agronom je dužan obavijestiti komoru ukoliko je pravomoćno osuđen za kazneno djelo protiv RH, za kazneno djelo protiv službene dužnosti i za kazneno djelu počinjeno iz koristoljublja. Dakle a ne spominje se nigdje, ne spominje se nigdje vezao uz članak 25. Osiguranje od odgovornosti članak 30.koji govori da je agronom dužan osigurati se odgovornosti za štetu koju bi obavljanjem poslova mogao učiniti trećim osobama smatramo isto jednim dobrim člankom. Dakle, praktički neće biti bojazni od onih korisnika usluga ovlaštenog agronoma ako se počini određena šteta, a štete u poljoprivredi mogu biti ogromne i iznimno velike. Jednu godinu zaribaš proizvodnju praktički 10 godina se ne možeš izvući. Dobra je stvar sa osiguranjem. E sad, članak 33.za teže povrede dužnosti, ugleda ovlaštenom agronomu mogu se izreći ove mjere ukor ili novčana kazna. U članku 32.se govori o tome što su teže povrede, međutim smatram da sam ukor, možda bi taj dio trebalo obrisati, neka bude samo novčana kazna makar ona bila i simbolična ali vjerojatno sasvim drugačiji djeluje, sasvim drugačije efektivnije od jednog običnog ukora. To je otprilike to kroz članke, kažem klub HDSSB-a će podržati ovakav konačni prijedlog zakona jer smatramo da sa osnivanjem Hrvatske agronomske komore možda i dolaze svjetliji dani i bolja budućnost za hrvatski agrar. U svakom slučaju dobar prijedlog zakona, Agronomska komora nadam se uspješnom djelovanju i ono što je vrlo važno dakle da naši poljoprivrednici i poljoprivredni proizvođači će imati mogućnost ili koristiti usluge poljoprivredne savjetodavne službe javne ili ovlaštenih agronoma ili u konačnici ničije. Ali ako ne žele koristit usluge javne poljoprivredne savjetodavne službe mogu koristiti usluge ovlaštenih agronoma jer možda smatraju da su oni stručniji i da će im brže nekakav problem biti riješen, da će projekt biti brže napisan i nemamo mi u klubu HDSSB-a u konačnici ništa protiv osnivanja Hrvatske agronomske komore nego ju pozdravljamo. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. I sad prelazimo na pojedinačne rasprave. Tu imamo jednu raspravu uvaženog zastupnika Domagoja Hajdukovića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena zamjenice, kolegice i kolege. Pa evo već je dosta u raspravama dosada rečeno o ovom zakonskom prijedlogu, ja bih htio samo podcrtati neke stvari koje mislim da su bitne za ovaj zakonski prijedlog o čemu sam u ostalom i govorio i prilikom prvog čitanja ovog zakona. Naime, suočavamo se sa činjenicom da većina naših poljoprivrednika ljudi koji se intenzivno bave poljoprivredom i od nje žive često i nemaju vremena ili zbog različitih drugih razloga nemaju dovoljno znanja kako bi optimizirali svoje prinose odnosno kako bi optimizirali svoj proizvodnju. Zbog toga u ostalom postoji i poljoprivredna savjetodavna služba dakle koja im pomaže da saznaju svoja prava, da se informiraju o zakonskim rješenjima i ostalom što je bitno za njihov rad kao i djelu struke, ali također budući da živimo u slobodnom tržištu postavlja se i potreba reguliranja struke u ovom slučaju to su ovlašteni agronomi. A zašto je struku potrebno regulirati? Naime, kako se agronomska struka sve više i pojavljuje na tržištu i nastupa i u davanju savjeta i u drugim uslugama koje daje poljoprivrednicima potrebno je licencirati, potrebno je akreditirati odnosno potrebno ju je standardizirati. Dakle to nije neka nova praksa, to je praksa koja već postoji u određenim tzv. reguliranim profesijama, to su arhitekti, to su liječnici, to su stomatolozi. U ostalom pričamo o puno i evo kada govorimo o obrazovanju, pričamo i o licenciranju profesora, učitelja, nastavnika. Dakle ne vidim ništa što bi sprječavalo i agronome da se licenciraju, akreditiraju odnosno da se njihova struka standardizira. Tim više što oni nastupaju samostalno na tržištu, nude svoja znanja, vještine, usluge te je potrebno dakle osigurati kvalitetu, potrebno je osigurati standard da ljudi koji jesu prisutni na tržištu uslugu koju daju je vrhunska, usluga koju daju je neprikosnovena odnosno da zato imaju i službenu akreditaciju kako bi zapravo osigurali krajnjem korisniku, u ovom slučaju poljoprivredniku odnosno osobi koja se bavi poljoprivrednom da savjet, odnosno usluga koju će dobiti zaista bude i vrhunska. Također kolege prije mene su spomenule i novi momenat a to je dobrovoljnost komore. Dakle svi agronomi ne moraju biti članovi komore, kao što smo imali slučaj dakle u nekim drugim komorama primjerice Obrtničkoj komori ili Gospodarskoj komori, dakle gdje članstvo više nije obavezno. Dakle dobrovoljnost komore odnosno samo agronomi koji žele nastupati na tržištu i nuditi svoje usluge trebaju pristupiti komori kako bi dobili potrebne akreditacije odnosno kako bi mogli svojim strankama podastrti i papir da su zato ovlašteni, da zato imaju potrebna znanja i da će uostalom za uslugu koji dobivaju i primiti uslugu koju plaćaju. Dakle iz ovih razloga prije svega dobrovoljnosti komore, zatim i onog što ona nudi, odnosno što propisuje kao i sveg ostaloga što ste spomenuli poput kolege prije mene ovaj zakonski prijedlog koji valja podržati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. I budući da nemamo nikoga dalje za pojedinačnu raspravu, sada ćemo riječ dati predstavnici predlagateljice za završnu riječ uvaženoj gospođi Snježani Španjol.
Hvala lijepo. Evo prije završne riječi ja bih samo pročitala amandmane Vlade na zakon, tijekom rasprave koje smo zaprimili od Odbora za zakonodavstvo. Dakle amandman 1 na članak 2.koji se mijenja i glasi agronom u smislu ovoga zakona jest osoba koja ima obrazovnu kvalifikaciju znanstvenog područja biotehničkih znanosti polje poljoprivrede stečenu u RH u drugoj državi članici ili u trećoj zemlji, a koje je sukladno posebnim propisima o priznavanju inozemne obrazovne kvalifikacije agronoma priznata inozemna obrazovna kvalifikacija. Predloženim amandmanom 1 odredba članka 2. Konačnog prijedloga zakona mijenja se radi usklađenja s odredbama Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija. Također je na snagu stupila Direktiva EU parlamenta i Vijeća od 20.studenog 2013.o administrativnoj suradnji putem informacijskog sustava, unutarnjeg tržišta s kojom se sve države članice EU moraju uskladiti do 18.siječnja 2016. U svrhu usklađivanja sa spomenutom direktivom u proceduri donošenja je novi Zakon o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija. Amandman 2 u članku 5. stavku 1. točki 1. riječi u daljnjem tekstu popis agronoma brišu se jer se radi o ponavljanju, a iza točke 6. dodaje se nova točka 7. koja glasi kao nadležno tijelo za reguliranje profesija agronoma provodi postupak provjere usklađenosti inozemne obrazovne kvalifikacije agronoma s odgovarajućom obrazovnom kvalifikacijom koja se stječe u RH i postupak priznavanja inozemne stručne kvalifikacije sukladno posebnom propisu kojeg donosi komora. Predloženim amandmanom nomotehnički se dorađuje izričaj obzirom da se skraćeni naziv ne koristi u daljnjim odredbama konačnog prijedloga zakona odnosno točkom 7. se uređuju pitanja reguliranja obrazovne kvalifikacije, a ne stručne, te se uređuje pitanje nadležnog tijela i posebnog propisa kojim se propisuje priznavanje inozemne obrazovne kvalifikacije kao dijela stručne kvalifikacije odnosno priznavanje inozemne obrazovne kvalifikacije u svrhu obavljanja regulirane profesije agronoma. I amandmanom 3 u članku 22. stavku 2. točka 3. mijenja se i glasi da je u RH završila sveučilišni diplomski studij, specijalistički diplomski stručni studij, poslijediplomski specijalistički studij, poslijediplomski znanstveni magistarski studij, poslijediplomski sveučilišni studij, obranu doktorske disertacije izvan studij i istovrijedan studij prema prijašnjim propisima iz biotehničkih znanosti, znanstveno polje poljoprivrede ili je obrazovnu kvalifikaciju stekla u drugoj državi članici ili u trećoj zemlji ako je ista priznata kao kvalifikacija odgovarajuća onoj stečenoj u RH. Postupak provjere usklađenosti propisat će se posebnim aktom koji donosi komora. Predloženim amandmanom mijenja se radi usklađenja s odredbama, propisima o reguliranim profesijama i priznavanju stručnih kvalifikacija, te se dodaje stavak 3. kojim se na jednaki način tretiraju obrazovne kvalifikacije koje se stječu po završetku određenog studijskog programa u RH. I evo samo mi dozvolite još par rečenica, dakle ja bih htjela reći samo da je postojanje privatne savjetodavne službe odnosno propisivanje datira još iz 2007.godine kada je to bilo propisano Zakonom o poljoprivredi, nažalost privatna savjetodavna služba u RH nije saživjela. Namjera ovog zakona i ovlaštenih agronoma je da mladi agronomi koji završavaju Agronomski fakultet pred nama su programi ruralnog razvoja, puno je projekata dakle da ovlašteni agronomi oni koji prođu edukaciju, koji dobiju ovlaštenje pomažu poljoprivrednim proizvođačima u pripremi projekata jer smo svjesni i da sve agencije i savjetodavna služba i svi oni koji pomažu poljoprivrednicima još nisu dovoljni za sve ono što nam stoji na raspolaganju. A na ovakav način možemo zaposliti i mlade ljude, ovlastiti ih da kvalitetno pripremaju projekte i da pomognu u jednom uzletu poljoprivredne proizvodnje i ulaganju u poljoprivrednu proizvodnju. Vezano za ovo što je rečeno da dobrovoljno je propisano, dakle nije obavezno članstvo, a oni koji dobiju ovlaštenje nakon toga su obavezni članovi. Vezano uz članak 25.propisano je da ovlašteni agronom ima mogućnosti, sada je nabrojano 1,2,3,4, a u stavku 2. stoji da ovlašteni agronom iz stavka 1.točka 1., 2. i 3. koji obavlja poslove koji su nespojivi s poslovima ovlaštenog agronoma koji su kasnije definiraju u tekstu zakona ili koji na osobni razlog podnose zahtjev za mirovanje članstva i ovlaštenja u komori. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. S time smo završili raspravu i o tekstu ovoga zakona, a glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Sutra ćemo se naći onda ponovo u 9,30 i prva točka bit će Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2013.godini. Hvala. SJEDNICA PREKINUTA U 16,35 SATI.
Konačni prijedlog zakona o Hrvatskoj agronomskoj komori, drugo čitanje, P.Z. br. 720. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane koje je podnijela Vlada Republike Hrvatske dostavljeni su u poslovničkom roku pa su postali sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandmane je podnio i Odbor za zakonodavstvo. Molim predstavnicu Vlade poštovanu zamjenicu ministra poljoprivrede Snježanu Španjol. Zamjenice ministra molim da se očitujete o amandmanu Odbora za zakonodavstvo na Konačni prijedlog zakona o Hrvatskoj agronomskoj komori.
… [[Govornica se ne razumije zbog preglasne najave.]] u završnoj riječi, tijekom znači rasprave prihvaćen i došao je u formi amandmana i prihvaćen je kao amandman Vlade. Prihvaća se dakle tijekom rasprave. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 83 glasa za, 17 suzdržanih i 1 glasom protiv, donesen Zakon o Hrvatskoj agronomskoj komori u tekstu kako ga je predložila predlagateljica, zajedno sa prihvaćenim amandmanom.