Gospodine predsjedniče, dame i gospodo iz ministarstva, kolegice i kolege. Grupa zastupnika podnijela je Interpelaciju o radu Vlade na području korištenja predpristupnih fondova Europske unije motivirana sa dvije stvari. Prvo je zaključak koji je ovaj Parlament donio o nužnosti izvještavanja Sabora o korištenju predpristupnih fondova, projektima vezanim za sredstva iz predpristupnih fondova kojim se Vlada obvezala izvještavati Parlament šestomjesečno. I drugi je činjenica da su pripreme za mogućnost korištenja sredstva iz predpristupnih, a kasnije i konvergencijskih fondova u Hrvatskoj de facto nepoznate ovom Saboru ovdje nisu podnošeni izvještaji. Mi znamo što iz novina, što sporadično iz zakona koji se ovdje donose što se koristi ili za pojedine projekt. Međutim Saboru nije poznata niti je izvješten o korištenju do sada upotrijebljenom novcu, do sada povučenom novcu. uglavnom zaključak koji je donesen u Parlamentu se nije ispoštovao. Zbog toga ova grupa zastupnika iz HNS-a i SDP-a smatraju da je potrebno otvoriti raspravu o radu Vlade na području korištenja predpristupnih fondova, obzirom da se predpristupni fondovi Europske unije ne koriste kao i temeljem činjenice da Vlada Republike Hrvatske nije provela zaključak koji sam uvodno citirala. Zaključak je sam donesen 6. listopada 2005. godine. I temeljem tog zaključka do sada u ovom Parlamentu nije podnesen niti jedan izvještaj o korištenju predpristupnih fondova. Zastupnici traže da Vlada Republike Hrvatske u svojem očitovanje, u Interpelaciji podnese cjelovito izvješće o korištenju predpristupnih fondova Europske unije sa posebnim osvrtom na planirane, a neiskorištene programe, povučena, a neiskorištena sredstva, te moguće prijevare i nepravilnosti u postupku korištenja fondova za razdoblje od 22. prosinca 2003. do 23. veljače 2007. godine. Samo da podsjetim Vlada Republike Hrvatske 13. veljače 2003. godine sklopila je Memorandum o suglasnosti o osnivanju Središnje jedinice za financiranje i ugovaranje. To je naime institucija koja se treba baviti i korištenjem fondova, pripremom, odnosno evaluiranjem projekata. I Europska komisija je 6. listopada 2004. godine usvojila predpristupnu strategiju našu. I predpristupnom strategijom je predviđeno da će Republika Hrvatska u razdoblju 2005.-2006. koristiti sredstva pomoći iz sva tri fonda, dakle za strukturalnu prilagodbu, za infrastrukturu i poljoprivredu u ukupnom iznosu kao što u ovoj Interpelaciji piše od 245 milijuna eura. Kao što znamo i saznali smo iz odgovora Vlade tome je dodato 7 milijuna pa je to sada 252 milijuna eura. Upravo u skladu s tim Parlament je donio 6. listopada 2005. Zakon o potvrđivanju Memoranduma o suglasnosti o osnivanju Nacionalnog fonda između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije i paralelno sa tom odlukom, odnosno potvrđivanjem tog memoranduma donio je i zaključak koji sam citirala na početku, dakle zaključak koji kaže da će Vlada Republike Hrvatske svakih 6 mjeseci Hrvatskom saboru podnositi cjelovito izvješće o korištenju predpristupnih fondova Europske unije sa posebnim osvrtom na one momente koje sam ovdje spominjala. E sada što se tu dogodilo? Zaključak o obaveznom šestomjesečnom izvještavanju Hrvatskog sabora Vlada Republike Hrvatske nije ispoštovala. Mi do sada nismo dobili niti jedno izvješće. I sada nakon ove Interpelacije, nakon što je ona stavljena na dnevni red stiglo je izvješće. Dobili smo odgovor Vlade, odnosno mišljenje Vlade o ovoj Interpelaciji u kojoj spominje tri točke, ja ću se kratko na njih ovdje osvrnuti. Prva je Sabor je znao jer je donosio zakone vezane uz pojedine projekte u odgovoru Vlade na stranici 4. Jedan od glavnih razloga zašto je donesen zaključak da se Parlamentu podnosi izvješće o korištenju predpristupnih fondova je upravo to da zastupnici i javnost ne nagađaju, pogađaju, pokušaju rekonstruirati iz eventualnih zakona i odluka koje je Parlament donosi u različito vrijeme kako se i na što koriste predpristupni fondovi. Upravo zato da ne bi nagađali i pogađali iz drugih aktivnosti Sabora, nego da bi na jednom mjestu imali jasnu sliku koliko novaca … i za šta su oni upotrijebljeni i kakvi su rezultati smo tražili i zbog tog razloga je Parlament donio ovaj zaključak. Dakle ovaj argument je nezadovoljavajući i potpuno promašen. Drugi naglasak u ovom odgovoru Vlade je da Vlada nije imala o čemu do sada izvijestiti zbog toga što se ništa nije događalo. To je čak i iz samog odgovora Vlade vidljivo da nije istina, jer prvo kaže ništa se nije događalo do konca ili druge polovice 2006. da bi se onda s druge strane u popisu onih zakona i zaključaka koje je Parlament donosio i iz kojih bi mi morali znati zapravo kako se fondovi koriste, vidi da su neki od tih projekata započeti, odnosno odluke o njima donesene u proljeće 2006. godine, dakle čak i o samim projektima se imalo što izvijestiti nakon prvih šest mjeseci 2006. a da ne kažem naravno da i cijeli proces akreditiranja naše agencije je nešto što je od interesa za Sabor i o čemu se ima šta izvijestiti. Dakle činjenica da su neki projekti počeli koncem 2006. ne eliminira one koji su počeli početkom ili u proljeće 2006., a naročito ne eliminira činjenicu da su planirana sredstva za PHARE 2005., za ISPA-u 2005./2006. i za SAPARD 2006. Dakle sama činjenica da su planirana sredstva iz ta tri fonda i da se u Vladinom mišljenju navodi da su odobreni i projekti, pitamo ovdje što je s tim izvješćem sredinom 2006. kako je utrošen novac, kako je planiran novac i kako nije bilo projekata do konca 2006. kao što se u Vladinom izvješću govori usprkos činjenici da ono samo svjedoči da je bilo projekata u prvoj polovici 2006. I treća točka jedan moment koji zabrinjava u Vladinom odgovoru na ovu interpelaciju je da jedino što se može jasno vidjeti što je napravljeno u ovom razdoblju je da su na razini centralne države za potrebe administriranja projekata i suradnje sa europskim fondovima zaposlena još 293 čovjeka dodatno. Dakle uz ono što je ljudi na tim poslovima već bilo, od 2004. do 2006. zaposlena su još 293 čovjeka i u ovom trenutku na poslovima suradnje sa fondovima u centralnoj državi, dakle ne decentralizirano, ne po županijama što bi imalo svoju logiku nego u centralnoj državi u ovom trenutku radi 513 ljudi. Od tih 513 ljudi mi dok ova interpelacija nije došla na dnevni red, nismo dobili ni jedne riječi izvještaja što rade, za koliko novaca rade, za koga rade, protiv čega rade i šta će raditi u budućnosti. Za usporedbu u Sloveniji na tim poslovima radi 50 ljudi u centralnoj državi. Druga je stvar regionalnoj, centralnoj državi 50 ljudi. Da podsjetim u kakvoj se trenutačno situaciji nalazimo. 2005./2006. za Hrvatsku je određeno, odnosno mogla je ukupno povući iz europskim fondova 252 milijuna eura. Od toga je po onome što se može rekonstruirati centralna država do sada, dakle do onog što sad se može vidjeti, iskoristila 24% ili negdje oko 70 milijuna eura. Za projekte na lokalnoj razini to mislim da je naročito zanimljivo, dakle za lokalne i regionalnu razinu projekta lokalne i regionalne razine spušteno je ukupno 3,18% od tih novaca, dakle 8 milijuna eura. Ukupno do sada po ovim podacima nije povućeno od sume koja je bila na raspolaganju 172 milijuna eura. Dakle tih 70 na razini države i 8 na lokalnoj i županijskoj razini ostavilo je u fondovima sredstava koja su namijenjena Hrvatskoj ako naravno ih je u stanju iskoristiti, 172 milijuna eura. Zašto? Kako? Što je s tim? Molimo da nam se na to odgovori. Dodatni problem ili otežavajuća okolnost u ovom slučaju je da istovremeno za to razdoblje delegacija Europske unije u Republici Hrvatskoj pozitivno ocijenila i prihvatila 250 projekata s lokalne razine. Dakle ne radi se o tome da nije bilo projekata koji bi oni htjeli financirati. Oni su pozitivno vrednovali 250 projekata s lokalne razine. Međutim zbog sporosti, neučinkovitosti i nebrige centralne vlasti, te potpune centralizacije odlučivanja novac koji je bio na raspolaganju nije povučen. Mislim da nam to najozbiljnije ukazuje na neodrživost ove vrste stroge centralizacije. Jer ako ljudi na lokalnoj i županijskoj razini imaju 250 projekata za kojeg europska komisija u Hrvatskoj kaže ljudi to se da financirati, mi imamo 172 milijuna eura koje nismo povukli i ništa. Dakle nema, ne iskoristi se nešto što možemo povući za što imamo projekte što je pozitivno ocijenjeno, onda očito nešto s tim modelom i s tim sustavom ne valja. Iskorištenost europskih fondova u drugim zemljama koja se također spominje u odgovoru Vlade, da samo kratko podsjetim je sljedeća. Imam ovdje podatke, Bugarska, Češka, Estonija, Mađarska, Latvija, Litva, Poljska, Rumunjska, Slovačka i Slovenija. Na razini onoga što su ugovorili i potpisali postotak iskorištenosti se kreće od 85,9, dakle 86 u grubo posto onog što su mogli iskoristiti, to su Litvanci, do najmanje što su iskoristili Rumunji 66,6% od onog što su mogli, to su potpisali. Od onog što su stvarno izvijestili da su iskoristili, dakle uzeli novce, potpisali ugovore, ali i stvarno realizirali tu su najbolju realizaciju imali Mađari 73,15% od onog što su mogli, a najslabiju Rumunji 57,11%. Dakle, istina je i druge zemlje nisu iskoristile 100% onih, ovo je samo npr. u novaca iz PHARE programa, nisu iskoristile ono što, sve što su mogle, to je za očekivati. Međutim, naša iskorištenost za sada iz ovih podataka koje imamo je 32%. E toliko nitko nije malo iskoristio. Dakle, ne traži se 100%, ali traži se ljudi nešto što bi odgovaralo barem koliko toliko interesima projekata i ove zemlje. Središnja jedinica za financiranje i ugovaranje koja je uspostavljena odgovorna je za provođenje natječaja. Očito je da je sustav spor i neefikasan, vrijeme potrebno od prijave do potpisivanja ugovora u organizaciji ove administracije je između 9 i 12 mjeseci. E sad ja mislim da je to dovoljno samo po sebi govori o čemu se ovdje radi. Ja podvlačim da se ti novci ne mogu prebacivati, ne mogu koristiti izvan financijskog razdoblja ili proračunskog razdoblja, dakle neće se nigdje prenositi. Ono što iskoristimo smo iskoristili. Primjerice postoji jedan fond koji uopće nismo takli zbog neefikasnosti iako smo platili članarinu za 2006. godinu. To je Fond Marco Polo iz kojeg se financiraju programi za prebacivanje transporta sa cestovnog na neki drugi oblik, na brodove, željeznicu itd. Mi smo dakle platili članarinu za 2006. da bi prebacili, da bi mogli koristiti, povlačim, novce iz fonda za projekte koji prebacuju promet sa cesta na druge oblike, ali nismo povukli ništa. Dakle, novce smo poslali, a od toga nismo imali nikakve koristi jer nismo kroz Marco Polo kandidirali ništa zato jer na Saboru nije data na ratifikaciju, dakle na ratifikaciju u Sabor nije došao ugovor sa Fondom Marco Polo. Što je, mislim da ne upotrijebim goru riječ sigurno nebriga. Tako je novac koji je plaćen za članarinu za 2006. bačen kroz prozor. Poučeni tim primjerom za 2007. za svaki slučaj nismo ni platili članarinu, tako da ne bi imali nikakvih problema da bi morali pisati neke projekte ili nešto ratificirati, a ako uspijemo ratificirati to u Saboru, ako nam dođe, mi ratificiramo, možda ćemo nešto od 2008. Ako ovako nastavimo ljudi može nam se dogoditi da nakon ulaska u Europsku uniju budemo u poziciji da mi više plaćamo Uniji, nego što koristimo sredstava koja su u Uniji određena za potencijalno ih može iskoristiti Hrvatska, kao što je poznato nitko nam ta sredstva neće dati i poslati novac iz fondova, nama nitko neće poslati novac iz fondova, ovisi o efikasnosti naše administracije i s druge strane kvaliteti projekata. Sama činjenica da je 250 projekata sa lokalne i županijske razine odobreno govori da nije takav strašan problem da ljudi napišu kvalitetne projekte, još kad bi im se malo pomoglo vjerojatno bi ih bilo i više, ali sporost administracije, a moram reći i netransparentnost jer sama činjenica da mi moramo interpelacijom dobiti na dnevni red izvještaj šta se radi sa tih 252 milijuna eura i gdje je to i za što se upotrijebilo govori nešto o transparentnosti, odnosno netransparentnosti samog procesa. Osim toga mogućnost korištenja novca iz europskih fondova zahtijeva jedan sasvim drugačiji odnos prema proračunu nego što smo imali do sada. Mi na državnoj, a naročito na županijskoj i lokalnoj razini nismo de facto osposobljeni za korištenje fondova, mi ono što nas čeka i svi smo bili zadovoljni kad smo vidjeli da je spomenuta 2009. u rezoluciji, odnosno izvješću jučer u Parlamentu za koji smo se svi založili da tako bude može nam se dogoditi da mi naprosto, naša prepreka ne bude to što Europa ima primjedbi, nego što mi nismo u stanju odraditi ono što nam je potrebno da bi taj cijeli proces uključenja u Uniju imao za nas nekog smisla i koristi. Mi ćemo kao članica imati otprilike određenih 900 milijuna eura iz fondova koje ćemo moći koristiti kad postanemo članicom. To su svi fondovi koje, gdje financiranje projekata zahtijeva između 25 i 50% učešća s naše strane, dakle sa strane zemlje članice gdje je neki prosjek 33, 35%. To znači da bi povukli 900 milijuna eura nama bi trebalo u pratećim fondovima ili matching founds, pratećim fondovima u Hrvatskoj bi nam trebalo između 300 i 450 milijona eura, ovisno o tome koliko planiramo povući i za šta se smatramo sposobnim. To u ovom trenutku uopće nije niti u zvijezdama naznaka da bi mi sada za projekte koji su pokriveni sa mogućnošću financiranja iz Europske unije da bi sredstva umjesto u te projekte stavljali, odnosno plasirali u posebne prateće fondove kako bi mogli na razini države pratiti projekte i financije koje dobivamo iz Europske unije, ali isto tako važno na razini županija i gradova. U ovom trenutku proračuni na razini županija i gradova ukupni su otprilike dovoljni za jedan ili dva osrednja projekta za koje bi mogli dobiti recimo 2/3 novaca iz, ili čak ¾ u nekim slučajevima novaca iz Europske unije. Naša situacija na koju smo donekle također htjeli ukazati ovom interpelacijom, a to je potpuna indolencija što se Sabora tiče i javnosti u izvještavanju o korištenju sredstava europskih fondova. Ali i inače u izvještavanju o korištenju sredstava iz proračuna je ta situacija, je dodatno teška ako ili ozbiljna ako hoćete, ako pogledamo svjetsko istraživanje transparentnosti proračuna koje je u Hrvatskoj proveo Institut za javne financije koje ocjenjuje ukupnu transparentnost trošenja proračuna. Dakle, donošenja i trošenja proračuna koristi se 6 pokazatelja koji procjenjuje ukupnu transparentnost, dakle upoznatost javnosti kroz Parlament sa time kako se donosi i zašto se planira i kako se troši proračun. Od mogućih 100% Hrvatska ima 42% što znači da su javnosti dostupne neke informacije po njihovoj klasifikaciji. Međutim, kad dođemo do stavke informacije o trošenju državnog proračuna na temelju polugodišnjih izvještaja, drugim riječima na temelju polugodišnjih izvještaja koliko javnost zna o tome kako se proračun trošio, koliko je informirana, da li se potrošilo za ono što je planirano, naša ocjena je od 100% nula. Dakle, nepostojeća ili totalna netransparentnost. U takvim uvjetima činjenica da mi ne znamo što se dogodilo sa 252 milijuna, a potpuno ne znamo što se dogodilo sa onih 178 ili koliko nam je ostalo, je dodatno zabrinjavajuća. E sad, mi smo i u ovom Saboru i u različitim tijelima Vlade i u javnosti i na različitim instancama stalno raspravljamo o tome kako, zašto nama pada podrška javnosti o ulasku Hrvatske u Europsku uniju? I kako to različiti faktori na to utječu, kako bi mi trebali organizirati različite medijske kampanje, kako bi trebali javnosti predočiti šta je Europska unija, kako bi ju trebali upoznati s time što je Europska unija? A kad dođe do teme i onoga što je javnosti potpuno jasno i nema ni jednog čovjeka koji u Hrvatskoj to ne bi razumio, a to je, ovu ovdje mljekarsku farmu ne bi imali da nismo dobili novac iz europskih fondova. Ovu ovdje školu ili vrtiće ne bi imali i ne bi si mogli priuštiti da nismo dobili novac iz europskih fondova. Dakle, nešto što je potpuno jasno, transparentno, vidljivo, opipljivo. I što više od svake medijske kampanje i svake velike pompe i produciranja doprinosi razumijevanju koje su potencijalne prednosti za hrvatske građane iz članstva u Europskoj uniji i iz samog procesa približavanja Europskoj uniji. Tu smo potpuno zakazali. Dakle, tu ne koristimo ništa od toga, ne pokazujemo ništa i još ne iskoristimo 170 i nešto milijuna eura koje nam stoje na raspolaganju. Iz situacije nastale oko potpune netransparentnosti i samovoljnog određivanja statističkih regija koje su temelj za određivanje i financiranje iz europskih fondova vidi se dodatno ozbiljnost ovog problema. Zato su zastupnici koji su podnijeli ovu interpelaciju u njoj tražili i traže da Sabor donese sljedeće zaključke. Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da Hrvatskom saboru podnese naredno cjelovito izvješće o korištenju predpristupnih fondova Europske unije s posebnim osvrtom na planirana a neiskorištene programe, povučena a neiskorištena sredstva te moguće prijevare i nepravilnosti u postupku korištenja fondova, najkasnije do 14. srpnja 2007. odnosno završetka redovitog zasjedanja Sabora. Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da Hrvatskom saboru podnese sljedeće cjelovito izvješće o korištenju predpristupnih fondova Europske unije s posebnim osvrtom na planirane a neiskorištene programe, povučena a neiskorištena sredstva te moguće prijevare i nepravilnosti u postupku korištenja fondova najkasnije do raspuštanja ovog saziva Sabora. Drugo. Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da bez odgode utvrdi tko je odgovoran za nepodnošenje izvještaja i o tome izvijesti Hrvatski sabor. I treće. Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da putem svojih tijela učini sve potrebne radnje kako bi detaljno i nedvosmisleno upoznala pravne osobe i građane u Republici Hrvatskoj s mogućnostima financiranja iz predpristupnih fondova Europske unije, olakšala im korištenje fondova i pružila prijeko potrebnu stručnu pomoć u postupku izrade projekata za korištenje i financiranje iz predpristupnih fondova Europske unije. Predlažemo temeljem onoga što je ovdje izneseno i temeljem vlastitog iskustva svih članova Parlamenta a i svih građana ove zemlje da usprkos zaključku Sabora vam se nije ispoštovao i do sada nismo dobili niti jedan izvještaj, dakle one polugodišnje izvještaje o korištenju fondova nismo dobili. A koliko se da razabrati, od onog što smo mogli iskoristiti, od tih novaca nismo iskoristili preko 170 milijuna. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa nažalost, ispravit ću naravno netočne navode ali, nažalost može se vidjeti da je potpuno nepoznavanje činjenica i dovelo do ove interpelacije. Kolegice Pusić! Kao prvo kad govorite o izvješću onda može se govoriti jedino o izvješću Cards 2003. čije je ugovaranje završilo tek u srpnju 2006. godine. To ste mogli vidjeti i iz izvješća Vlade. I onog dana kad smo raspravljali o tome na Hrvatskom saboru. Druga stvar, netočno je da nismo osposobljeni. Treće, kad govorimo o netransparentnosti, podatak o netransparentnosti se odnosio na 2003. godinu kad ste vi bili na vlasti. Nakon toga je on popravljen. … [[Upadica se ne čuje.]] Trebali ste pročitati podatke. Dakle, kad govorimo CARDS 2003. traje do 31. prosinca 2009. godine. Prema tome, povukli smo 97,7% je povučeno sredstava odnosno ugovoreno. Prema tome, nemojte govoriti o neiskorištenim sredstvima na način kad ne znate činjenice.
Želi li predstavnik Vlade obrazložiti izvješće Vlade povodom interpelacije? Martina Dalić, državna tajnica Središnjeg državnog ureda za razvojnu strategiju i koordinaciju fondova Europske unije. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani zastupnici. Vlada u cijelosti odbacuje spomenutu interpelaciju i odbacuje sve tvrdnje iznesene u interpelaciji stoga jer je povlačenje sredstava iz fondova Europske unije u smislu kako je to Sabor tražio svojim zaključkom, dakle u smislu povlačenja isplata i mogućih nepravilnosti nastupilo u drugoj polovini 2006. godine zato jer se korištenje sa posebnim naglaskom na planirane i neiskorištene programe povučena neiskorištena sredstva te eventualne prijevare i nepravilnosti može i o njemu se može govoriti tek po isteku roka za sklapanje ugovora o izvođenju radova i usluga. A prvi takav rok za sklapanje ugovora za projekte financirane iz programa CARDS 2003. istekao je 6. lipnja 2006. nakon čega je i stvarno započeo tijek sredstava iz proračuna unije u proračun Republike Hrvatske i u skladu s tim Ministarstvo financija je sačinilo izvješće koje je dostavljeno Saboru i raspravljat će se u slijedećoj točci. Rok za ugovaranje projekata iz programa PHARE 2005. ističe 30. studenog ove godine, PHARE 2006. 30. studenog iduće godine a rok za ugovaranje programa ISPA koji ovisi pojedinačno o projektu i prvi ovakav nastupa 12. prosinca ove godine. Vlada odbacuje sve navode iz interpelacije jer su državne institucije bile dužne ispuniti niz preduvjeta za samostalno upravljanje predpristupnim fondovima što je uspješno učinjeno i učinjeno je u vrlo kratkim rokovima. Stoga da bi se i raspravljalo o ovoj temi potrebno je ustvari voditi računa i o procesu koji je potrebno ispuniti da tijek financijskih sredstava može početi. To što je Europska donijela odluku nakon usvajanja kandidature i kandidatskog statusa Republike Hrvatske o tome da ona ima pravo koristiti predpristupne fondove je jedna stvar a nakon toga je uslijedio proces dugotrajnih priprema pod nadzorom i temeljem uredaba Europske komisije da bi se ustvari došlo do tijeka novca. Odluka Europske komisije o dodjeljivanju sredstava kako za predpristupne fondove tako i za IPA-u a tako će biti u strukturnim fondovima ne poklapa se i ne korespondira sa trenutkom u kojem se taj novac efektivno može početi trošiti. Ovakvih uvjeta i dozvolite mi stoga da ukažem na to što je i koji su to sve bili preduvjeti bili ispunjeni da bi se ovog spomenutog 6. lipnja 2006. mogli ustvari zaključiti ugovori. Prvo, potrebno je bilo ishoditi odobrenje komisije za projekte koji će se financirati iz predpristupnih programa. Programi PHARE i ISPA zahtijevaju da državna tijela, ne netko drugi nego državna tijela predstavljena odgovarajućom državnom institucijom što je do proljeća prošle godine bilo Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija a nakon toga Središnji državni ured za razvojnu strategiju i koordinaciju fondova pripreme projekte i dostave te projekte komisiji i ishode odobrenje. Dakle, ne regionalna tijela, ne netko proizvoljan, ne onaj tko nama odgovara nego državna tijela predstavnik Republike Hrvatske. Temeljem ovih odobrenja komisije sklopljeni su financijski sporazumi. Svi ovi financijski sporazumi potvrđeni su u Saboru zakonima o potvrđivanju. To nisu sporadične informacije. Ako mogu kazati teško mi je prihvatiti da se kaže kako su kroz zakone o potvrđivanju dostavljene sporadične informacije. Zakoni o potvrđivanju sadrže sve financijske memorandume, u njima su svi projekti, u njima su detalji projekata čemu su namijenjeni, kome su namijenjeni, koliko košta, koliko je kofinanciranje. I upravo zbog kvalitete i pripremljenosti tih projekata komisija je i povećala sredstva iz predpristupnih fondova sa spomenutih 245 na 252 milijuna kuna. Paralelno s time odvijao se proces akreditacije. Dio toga procesa akreditacije bilo je i potvrđivanje Memoranduma o osnivanju nacionalnog fonda kojom prilikom je donesen zaključak Sabora u kojem su se tražile informacije o povlačenjima, plaćanjima, nepravilnosti i slično. Akreditacija je proces koji zahtijeva da državna tijela osnuju odjele, zaposle ljude, načine priručnike temeljene na uredbama Europske komisije kroz koje će se odredbe uredaba prenijeti u postupanje naših državnih tijela da nauče to postupanje, da pokažu svoje znanje pred revizorima privatnog sektora koje je u svibnju 2005. angažiralo Ministarstvo financija. Nakon što je dobivena pozitivna ocjena revizora privatnog sektora da su svi ovi poslovi učinjeni na način i u skladu sa uredbama komisije zatražena je akreditacija u srpnju 2005. Pripreme za akreditaciju počele su po dobivanju sredstava negdje u studenom 2004. kada je Vlada donijela akcijski plan. Zahtjev za akreditaciju podnesen je za PHARE i ISPA-u 2005. a komisija je akreditaciju odobrila u veljači 2006. I koristila je tih sedam mjeseci od podnošenja zahtjeva za akreditaciju do odluke kako bi provjerila da su svi naučili raditi pravilno i da li znaju što ustvari treba raditi. Teško da se tu može govoriti o nebrizi i nesposobnosti. Konačno, kad je dobivena akreditacija onda je Europska komisija akreditaciju definirala i kao preduvjet za prijenos upravljanja projektima iz CARDS-a 2003. i 2004. sa delegacije u Zagrebu na Ministarstvo financija središnju jedinicu za financiranje i ugovaranje jer program CARDS je program koji se provodi na dva načina. Rane godine 2001. i 2002. i dio 2003. provodila je centralizirano delegacija. Tijekom prve polovine prošle godine projekti, ugovori na pola napravljene projektne dokumentacije su po određenoj proceduri prenesene na Ministarstvo financija i Ministarstvo financija je unatoč tome poslu prijenosa uspješno dovršila proces ugovaranja za CARDS o čemu će se govoriti u slijedećoj točci. Iz svega navedenog razvidno je sredinom 2006. počeo teći ovaj prvi šestomjesečni rok za koji je moguće Saboru dostaviti informacije tražene u spomenutom zaključku. Međutim dozvolite mi da komentiram i nekoliko potpuno netočnih i nepreciznih navoda iz same interpelacije. Da Vlada nije Saboru podnijela ni jednu stranicu izvješća osim financijskih memoranduma i zakona koje sam spominjala. U Saboru je 18. svibnja 2006. usvojen Zakon o sustavu provedbe programa Europske unije i sustavu provedbe projekata financiranih iz sredstava zajmova i darovnica. Ovaj Zakon je temeljito raspravljen u Saboru, a on u suštini predstavlja daljnju razradu memoranduma o osnivanju nacionalnog fonda iako međunarodni ugovori ne zahtijevaju zakone o njihovom provođenju u našem pravnom sustavu. Iako se međunarodni ugovori direktno primjenjuju ovim je zakonom još dodatno definirana, osnažena i utvrđena i prava i obveze, odgovornosti osoba i institucija koje rade u ovome, koje rade u ovome sustavu. Teško da se onda možemo složiti sa tvrdnjom u interpelaciji da Vlada nije podnijela niti jednu stranicu. Ujedno Vlada radi na jačanju i to sustavno. I izgradnji sustava za upravljanje fondova i to čini jedan od njezinih najznačajnijih prioriteta. Osim prethodno navedenog zakona što nisu imale sve zemlje, ali Hrvatska se je odlučila da će … [[Govornica se ne razumije.]] zakonom još dodatno definirati ovaj sustav, prava i obveze osoba i institucija. Povećan je broj osoba koje rade na ovim projektima. Ne bih to shvatila kao slabost. Povećan broj osoba rezultat je potrebe da se ovi poslovi provedu na način kao što je propisano uredbama. Ponavljam još jednom. Predpristupni programi «PHARE» i «ISPA», sljedeći predpristupni program «IPA» isto kao i strukturni fondovi provode se direktnom primjenom uredaba Europske komisije. Ne provode se po našim propisima i stoga ovaj broj ljudi reflektira i porast broja ljudi u središnjoj jedinici za financiranje i ugovaranje kojih je bilo 7. 7 ljudi ne može pregledati svu natječajnu dokumentaciju za više od 140 projekata o kojima se radi. Koji, dio kojih je u natječajnom postupku, a dio kojih će doći u natječajni postupak. Osnovana je «SAPHARD» agencija. U «SAPHARD» agenciji nema prevelike i gotovo nikakve fleksibilnosti jer ona jednostavno mora biti organizirana na način kako to zahtijeva zajednička poljoprivredna politika. Jer tome služi «SAPHARD» agencija. Stoga je broj osoba zaposlenih u «SAPHARD» agenciji i u upravi za, koja je upravno tijelo za «SAPHARD», krajem prošle godine iznosio 80. Netočno je stoga tvrditi da druge zemlje obavljaju ove poslove sa vrlo malim brojem ljudi zato jer će ubuduće broj ljudi koji rade na ovim poslovima ustvari trebati još dodatno povećati kako na središnjoj razini tako i na lokalnoj razini. Program «CARDS» ugovoren je u iznosu od 98,4% sredstava tako da ponavljam ovaj navod o nebrizi, o, ne može, ne bih se mogla složiti u ime Vlade sa tim. Nadalje u tekstu interpelacije navodi se kako Vlada nema namjeru približiti građanima sustav fondova niti im pomoći u pripremi kvalitetnih projekata. U cijelosti, a posebno odbacujem navod u kojem se kaže da se dovodi u sumnju transparentnost cijelog postupka jer svaki korak u postupku ugovaranja popraćen je detaljnom procedurom i dokumentacijom. Sve osobe, sva tijela i sve institucije koje rade u ovom sustavu rade po priručnicima koje su navedeni u obrazloženju interpelacije, njih ukupno 11. Svaki korak o kojem se, koji se poduzima u ovim poslovima provjerava se od strane delegacije Europske komisije. I cjelokupan je sustav kontinuirano pod nadzorom revizora Europske komisije. Njihova posljednja posjeta dogodila se tijekom protekla dva mjeseca. Dakle ne može se govoriti o netransparentnosti jer to je jedan od segmenata državne administracije koji je kontinuirano pod lupom. A što se nepravilnosti tiče osim što za to postoje propisane procedure postoji i «e-mail» adresa «nepravilnosti.EU@mfin.hr» u kojoj svaka osoba, to je pitanje sposobnosti da svaka osoba može koja smatra i uoči nepravilnost tu nepravilnost ujedno i na ovu e-mail adresu prijaviti i dužnosnik … Gospođo potpredsjednice ja se ispričavam, ali dozvolite mi da ovo izrečem do kraja. Pitanje ove e-mail adrese nije pitanje nečije šale nego je pitanje i zahtjeva i zahtjevane procedure da bi svaka osoba koja radi u ovom sustavu osim što zna koji su dužnosnici u Ministarstvu zaduženi za nepravilnosti kojima to može osobno prijaviti, mogla i anonimno bilo kakvu nepravilnost koju vidi prijaviti dužnosniku za nepravilnosti odnosno nacionalnom dužnosniku za ovjeravanje koji je državni tajnik u Ministarstvu financija. I konačno nikako ne stoji tvrdnja da Vlada nema namjeru približiti fondove hrvatskim građanima. U okviru programa i edukacije održano je više od 300 različitih seminara na kojima je sudjelovalo više od 5000 polaznika iz tijela državne uprave, jedinica lokalne i područne samouprave, vladinih, nevladinih organizacija, obrtničkih i gospodarskih komora. Samo u protekla 4 mjeseca organizirano je više od 30 radionica i seminara a u narednom periodu u suradnji s Gospodarskom komorom organiziraju se novi krugovi seminara i edukacije po županijama. Tiskano je i distribuirano mnoštvo tiskanih materijala. Dio tih materijala u obliku letaka o «PHARE-u», «ISPA-i» i «IPA-i» dostavljeni su i vama. U cilju promocije i pripreme potencijalnih korisnika za «SAPHARD» Ministarstvo poljoprivrede održalo je 31 radionicu. Hrvatska, Hrvatski zavod za poljoprivrednu i savjetodavnu službu 166 predavanja za dvjesto osamdeset i tri, trideset i dva polaznika. Mnoštvo je informacija dostupno na web sajtovima. S obzirom na sve navedeno i činjenice da je korištenje predpristupnih fondova unije u smislu tlačenja započelo u drugoj polovici 2006. o čemu je izvješće predano Saboru, Vlada poduzela brojne aktivnosti potrebne za brzu i kvalitetnu izgradnju sustava za upravljanje fondovima predlažemo da Hrvatski sabor odbije interpelaciju. Hvala lijepa [[Upadice: Tako je!]]
Ispravak netočnog navoda poštovana potpredsjednica predlagateljica Vesna Pusić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Između raznih netočnih navoda državna tajnica je između ostaloga rekla da nije točno da Sabor nije dobivao, dobio informaciju o korištenju jer je potpisivao, odnosno donosio memorandum i različite zakone. Gospođo državna tajnice mi smo donijeli zaključak, zato smo donijeli zaključak, da ne zaključujemo iz točaka dnevnog reda koje bi i bez zaključka bile na dnevnom redu. Dakle, mi ne želimo i od vas tražimo tim zaključkom da vi nas ne upućujete na točke dnevnog reda koje bi bile na dnevnom redu i ovako jer moraju biti na dnevnom redu, nego zahtijevamo da nam kažete šta radite. Dakle, nije točno da smo mi dobili i imali informaciju zato što smo donosili zakone i memorandume, nego nismo imali informaciju zato što nismo imali izvješće.
Odbor za financije i državni proračun predsjednik odbora poštovani zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo što Odbor za financije i državni proračun kaže na ovu temu. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravio je na 70. sjednici održanoj 22. ožujka 2007. interpelaciju o radu Vlade RH na području korištenja pretpristupnih fondova Europske unije koju je predsjedniku Hrvatskog sabora predložilo 21 zastupnik Hrvatskog sabora 23. veljače 2007. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora na temelju svoje nadležnosti iz članka 65. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravljao je o predmetnoj ingerpelaciji kao matično radno tijelo. Uvodno je predstavnik predlagatelja ove interpelacije da je predmetna interpelacija predložena iz razloga što Vlada RH nije provela zaključak Hrvatskog sabora donesen 6. listopada 2005. uz Zakon o potvrđivanju Memoranduma o suglasnosti o osnivanju nacionalnih fondova između Vlade RH i Europske komisije. Naime, tim zaključkom obvezana je Vlada RH da svakih 6 mjeseci Hrvatskom saboru podnese cjelovito izvješće o korištenju pretpristupnih fondova Europske unije s posebnim osvrtom na planirana i neiskorištene programe, povučena neiskorištena sredstva, te moguće prijevare i nepravilnosti u postupku korištenja fondova. U predmetnoj interpelaciji predloženi su i novi zaključci od strane predlagatelja kojim se osim cjelovitog izvješća o korištenju pretpristupnih fondova Europske unije traži od Vlade RH da utvrdi odgovornost za neizvršavanje zaključaka Hrvatskog sabora, te da upozna sve pravne osobe i građane u RH sa mogućnošću financiranja i pretpristupnih fondova Europske unije i pruži im stručnu pomoć u postupku izrade projekata za korištenje financijskih sredstava iz tih fondova. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravljao je, raspolagao je sa pisanim mišljenjem, odnosno izvješćem Vlade RH na predmetnu interpelaciju u kojem Vlada RH Hrvatske u cijelosti odbacuje sve navode iz interpelacije jer se korištenje sredstava iz pretpristupnih fondova EU počelo primjenjivati u drugoj polovici 2006. Naime, rok za sklapanje ugovora za projekte financirane iz CARDS 2003. istekao je 6. lipnja 2006. nakon čega su počela pritjecati sredstva iz proračuna EU prema proračunu RH. U skladu s tim prvo izvješće na osnovu zaključka Hrvatskog sabora o 5. listopada 2005. moguće je sastaviti tek za drugu polovicu 2006. Pored toga, Vlada RH priprema predmetno izvješće koje smo već i dobili sukladno zaključku Hrvatskog sabora. U raspravi na odboru iznijeto je i mišljenje da je Vlada RH trebala u traženom roku od 6 mjeseci od donošenja zaključka Hrvatskog sabora 6. listopada 2006. izvijestiti Hrvatski sabor o dinamici izvršavanja predmetnog zaključka. Pored toga, u raspravi je naglašeno da je pisano mišljenje Vlade RH o predmetnoj interpelaciji trebalo biti prije svega usmjereno na obrazloženje kojim bi se naznačile teškoće do kojih je došlo zbog neizvršavanja zaključaka Hrvatskog sabora posebno iz razloga što će prema informacijama predstavnika Vlade RH traženo izvješće u vrlo kratkom roku biti što je već i dostavljeno i predmet je iduće točke. Većina članova odbora poduprla je pisano mišljenje Vlade RH kojim se Hrvatskom saboru predlaže odbijanje predmetne interpelacije. Naime, u pisanom očitovanju Vlade RH istaknuto je pored ostalog da su poduzete sve aktivnosti potrebne za brzu i kvalitetnu izgradnju sustava za upravljanje i korištenje pretpristupnih fondova EU. Taj sustav korištenja pretpristupnih fondova pod kontinuiranim je nadzorom Europske komisije i delegacije Europske komisije, pa je mogućnost prijevara i nepravilnosti prilikom korištenja sredstava iz pretpristupnih fondova smanjena na najmanju moguću mjeru. Javnost se redovito informira o svim aktivnosti vezanim uz sustav upravljanja i provedbe predpristupnog programa pomoći EU. Pored toga Hrvatski sabor potvrdio je međunarodne pravne akte koji uređuju korištenje programa EU u Hrvatskoj, te je usvojio i Zakon o sustavu provedbe Europske unije, temeljem kojih su zastupnici informirani o pripremama za korištenje predpristupnih fondova. Nakon provedene rasprave za predloženu interpelaciju glasovalo je 3 člana odbora, dok je 5 članova odbora bilo protiv te interpelacije. Stoga se predlaže slijedeći zaključak. Odbija se interpelacija o radu Vlade Hrvatskog sabora na području korištenja predpristupnih fondova Europske unije koju je predložio 21 zastupnik Hrvatskog sabora.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. 6. listopada 2005. imali smo na dnevnom redu Zakon o potvrđivanju memoranduma o suglasnosti o osnivanju Nacionalnog fonda između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije. U obrazloženju toga zakona kojega je Vlada ponudila Saboru između ostalog kao osnovni ciljevi koji se žele postići njegovim donošenjem ili usvajanjem bilo je rečeno da će se uspostaviti efikasni i transparentni sustav financijskog upravljanja europskim sredstvima sukladno postojećim europskim pravilima. Zakon obuhvaća: otvaranje bankovnog računa, primanje sredstava od Europske unije i prijenos na područne provedbene agencije, uspostavu sustava praćenja i evidentiranja tih sredstava, pripremu zahtjeva za povlačenje sredstava iz Europske unije, kontrolu zahtjeva za plaćanje od provedbenih agencija, pripremu financijskih izvješća i ostalih potrebnih dokumenata sukladno zahtjevima Europske unije provedbu sustava nadzora i kontrole nad tim sredstvima, uspostavu Europskog sustava za izvješćivanje i arhiviranje dokumenata prema europskim pravilima. To su bili ciljevi kojim taj Memorandum i njegova potvrda u parlamentu trebaju rezultirati nakon usvajanja. U sklopu rasprave o tom dokumentu, jasno naglašujući da ćemo glasati za potvrdu Memoranduma klub Hrvatske narodne stranke predložio je, predstavnik Vlade prihvatio i Sabor prihvatio zaključak kojim smo Vladu Republike Hrvatske obavezali da svakih 6 mjeseci Parlamentu podnese izvješće o projektima, odobrenim sredstvima, prijavljenim projektima, povučenim sredstvima i eventualnim nezakonitostima ili propustima u korištenju tih sredstava. Dakle taj zaključak postoji i on nije sporan ni za koga osim za Vladu Republike Hrvatske. U završnom osvrtu u toj je raspravi, a prije samog glasanja Vladu je tada u Parlamentu predstavljala državna tajnica gospođa Dalić, citiram iz fonograma, rečeno je: "Prema tome, mislim da će se i u izvješću koje će se dakle u 6 mjeseci podnijeti o napretku na ovom procesu to ustvari jasno i vidjeti.". Dakle i u završnoj riječi gospođa državna tajnica ponovila je prihvaćenu obavezu da u 6 mjeseci dolazi prvo izvješće pred Parlament. 6.4., 6. travanj 2006. bio je prvi rok za prvo izvješće. Vi se vjerojatno sjećate tada je Vlada poslala to prvo izvješće koje je otprilike izgledalo ovako i onda smo mi ovdje jedan raspravljali i prihvatili ga. Jel se sjećate toga, jel? 6.10.2006. došlo je drugo izvješće Vlade Republike Hrvatske koje pak je bilo ovakvo. I onda smo opet jedan cijeli dan u Parlamentu o njemu vodili raspravu i prihvatili ga. S obzirom da trećeg izvještaja nije bilo onda smo se odlučili za Interpelaciju jer naprosto smatramo da sadržaj ta dva izvješća nije bio zadovoljavajući. Što smo u Interpelaciji napisali, što smo Parlamentu predložili? Smatramo da postoji potreba otvaranja rasprave jer izvješća nije bilo. Izvješće nije isilovano jer je Vlada prihvatila takav zaključak. Smatramo u Interpelaciji jasno napisano da Vlada ne poštuje zaključak Parlamenta. I treće, predložili smo Vladi, predložili smo Vladi da u sklopu mišljenja o Interpelaciji podnese izvješće. Ni to Vlada nije prihvatila i u sklopu mišljenja ili izvješća o Interpelaciji odbija dati izvješće nego ga podnosi otprilike dva tjedna nakon dobivanja Interpelacije. Pogledajte točku 3. Interpelacije. Mi smo sugerirali da to prvo izvješće dođe u odgovoru Vlade na tekst Interpelacije. Čak ni to Vlada nije željela napraviti nego radi posebno izvješće. To je pravo Vlade. Međutim da li je to poštivanje zaključka Parlamenta prosudite sami. I … [[Govornik se ne razumije.]] predlažemo samo tri kratke točke zaključka kojom bi Vladu obavezali da prije ljetne stanke dođe sada drugo izvješće, jer tek sad imamo prvo. I da prije raspuštanja Parlamenta i prije parlamentarnih izbora ponovo dođe sa svojim izvještajem kao svojevrsnom inventurom ovog mandata Vlade i Sabora. Vlada odbija sva tri prijedloga. Što to znači? Da i prije ljetne stanke i na kraju i prije raspuštanja ovog saziva Sabora i mandata ove Vlade neće biti završnog izvješća. Zašto? Postoje li neki razlozi zato zašto Vlada ne bi dala inventuru i prijavljenih programa, iskorištenih sredstava, napretka i koristi za Hrvatsku kojoj je taj novac koji dolazi iz Europe bio postignut. Slažem se sa gospođom državnom tajnicom da veliki broj ljudi je potrebno jer se radi o ozbiljnom poslu. Pa tih 500 i nekoliko ljudi valjda ima pravo i mogućnost da Parlamentu predstavi svoje uspjehe koje su postigli na tome. Imaju i građani Republike Hrvatske pravo na informaciju da nakon 4 godine mandata podvučemo, a podsjećam značajnu informaciju o tome koliko je materijalne, financijske koristi za Hrvatsku u procesu približavanja, a prije članstva Hrvatske u Europskoj uniji. Što je Vlada napisala u svojem očitovanju? Vlada ne nalazi osnove za Interpelaciju. Pa mi smo našli osnove. Nismo ni tražili Vladu da traži osnove za Interpelaciju. Osnove za Interpelaciju smo mi našli. Vlada u cijelosti odbija sve navode iz Interpelacije. Što u Interpelaciji piše? Da je Sabor donio zaključak po kojem Vlada mora dati izvješće. Vlada kaže da odbija taj navod. Što znači da zaključka Sabora nema? Ili da nije bio rok 6 mjeseci? Jer i taj navod iz Interpelacije Vlada odbija, u cijelosti ga odbija. Dakle nije bio rok 6 mjeseci. Koji je bio rok ako nije bio 6 mjeseci? Vlada je podnijela izvješće ali ga mi nismo dobili valjda. Jer mi smo konstatirali u Interpelaciji da izvještaja nije bilo. Vlada taj navod odbija. Pretpostavljam da je Vlada dala izvješće ali nije došao na dnevni red Parlamenta. I četvrto pitanje. Da li Vlada odbijanjem ovih navoda iz Interpelacije smatra da ona ne treba poštivati zaključke Parlamenta? Jer ako se mi pozivamo na zaključak i tražimo taj izvještaj, a Vlada veli da odbija sve navode iz Interpelacije, dakle Vlada je odbila naš navod da Vlada mora poštivati zaključke Parlamenta. Kolege ne znam zašto ste nervozni. Ja znam da vam je to neugodna tema ali budite strpljivi, doći ću do kraja i onda ćete imati mogućnosti reći sve. Ja vašu nervozu razumijem ali nemojte to javno iskazivati, nije to primjereno za članove Parlamenta, znate. Sinoć je Europski parlament raspravljao o Hrvatskoj. Donio je, potvrdio je izvješće, rezoluciju, dao je pozitivne strane dosadašnjeg procesa, ali i nešto što bi Hrvatska u budućnosti još više, još bolje i kvalitetnije trebala raditi. Ako se dobro sjećam jednu od obaveza koju je Europsku parlament stavio, a čini mi se da ću dobro citirati, i vlasti i oporbi kažu da građanima Republike Hrvatske moramo još jasnije, još detaljnije, još sveobuhvatnije prezentirati koristi Hrvatske koje će imati u članstvu u Europskoj uniji. To piše u tom dokumentu. I svi smo sretni što je takav dokumenat jučer u Parlamentu usvojen. Ali isto ta odredba, ta preporuka, ta poruka Bruxellesa prema Hrvatskoj nam ne odgovara. Ima li boljih argumenata. Za pripremu građana koji će doći na referendum na kojem će odlučivati o ulasku Hrvatske u Europsku uniju nego ovih podataka koliko je milijuna eura došlo, dolazi ili će doći u Hrvatsku i prije no što ona postane punopravna članica Europske unije. Nije li ta informacija, nisu li ti projekti i ta korist vlasništvu građana Republike Hrvatske. Tko će pomagati da građane informiramo u toj koristi? Tko će biti taj koji na sebe sada preuzima odgovornost rizika od referenduma ako sada se tako prema njima ponašamo. Ova informacija i ovaj izvještaj nije bio tražen samo zbog nas u Parlamentu nego zbog tih građana koje stalno uvjeravamo i podsjećamo, odluku o ulasku Hrvatske u Europsku uniju neće donijeti nitko drugi nego oni, a oni, dakle vi građani ćete od toga imati koristi i njima ne bi smjelo biti sve jedno da li je Vlada povukla i da li je Hrvatska iskoristila 250 milijuna eura od mogućih ili 50 milijuna. Da li smo spremni u trenutku ulaska Hrvatske u Europsku uniju koristiti i strukturalne fondova ne pretpristupne nego strukturalne? Da li smo sve odluke u ovoj državi donijeli tako da Hrvatska bude u mogućnosti maksimalno koristiti te fondove, jer sada otprilike imamo i rok ulaska, znamo i puno toga smo i naučili. Vladi je bitno da odbija sve navode iz interpelacije, da ne prihvati nikakvu novu obavezu naročito na kraju mandata da da završno izvješće samo zato što ti zahtjevi dolaze iz oporbenih redova. To ne mogu razumijeti. I ove rasprave ne bi bilo da je izvještaj došao. Zar se u prvom izvještaju nije mogao dati pregled aktivnosti koje su se učinile, napravile i u pripremnoj fazi do osnivanja svih ovih službi državnih koje su u toj funkciji bili pripremljeni. Zar se u drugom izvješću nije mogao dati pregled projekata koji su kandidirani ako još nisu verificirani i odobreni od strane Europe? Ne. Trebalo je doći do interpelacije, trebalo je zahtijevati i napraviti očito i ovaj potez da bi to izvješće konačno došlo, a sama činjenica da je Vlada ipak shvatila da je pogriješila je to što su konačno dali izvještaj. O sadržaju neću sada raspravljati to je druga točka, ali sada su dali izvješće. Pa kako to da dva tjedna prije toga odbija bilo kakvu potrebu izvještavanja, a onda ipak daje izvješće. To je sigurni dokaz, a to će i građani shvatiti da je Vlada pogriješila ovakvim postupanjem. Da Vlada ne poštuje Parlament niti njegove odluke, a građani svoje mišljenje o takvoj Vladi jako brzo stvore. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Štovani kolega je krenuo od potpuno krive premise. Naime, kao što je on rekao, a to ja ispravljam kao netočan navod. Vlada ne poštuje zaključke Sabora zato što nije dala pregled aktivnosti, što nije dala pregled projekata itd. Međutim da je pročitao podnositelj interpelacije i kolega Lesar odluku Sabora, onda bi vidio da takve riječi uopće u toj odluci nema. Ne traži se u odluci Sabora pregled projekata, pregled aktivnosti nego se izrijekom traži korištenje predpristupnih fondova još nije počelo osim u CARDS programu, iza njega Vlada donosi izvješće o korištenju. Osvrt na planirana, a neiskorištena sredstva, nije ih bilo do CARDS programa kojeg Vlada sada podnosi ovom Saboru. Povučena, a neiskorištena sredstva, nije ih bilo jer nisu bila ni povučena jer nisu rokovi stigli. Dakle Vlada je poštivala odluku Sabora kada je počelo povlačenje sredstava u CARDS programu Vlada je podnijela u roku u kojem je Sabor odredio ovo izvješće, a sve ovo ostalo ili nerazumijevanje ili jedan politički pucanj u prazno.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče ispravljam netočan navod gospodina Lesara o čemu će hrvatski građani jednog dana na referendumu odlučivati. Neće o ničemu, jer ako se ovako provede strategija pregovaranja, svi će zahtjevi Europske unije kao cjeline ili pojedinih članica već biti prihvaćeni tako da građani neće imati o čemu odlučivati.
Klub zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik Neven Mimica. Izvolite.
Hvala lijepa gospodinie predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovana gospođo državna tajnice, gospodine državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Evo pred Saborom je jedna vrlo jednostavna interpelacija. 21 zastupnik Hrvatskoga sabora traži da Vlada izvršava zaključke Hrvatskoga sabora. 21 zastupnik Hrvatskoga sabora drži da je loše kada Vlada ne izvršava zaključke Hrvatskoga sabora i smatra da pogotovo u ovom pitanju kada se radi o boljem ili lošijem korištenju 250 milijuna eura razvojne pomoći u ovoj fazi ili gotovo milijardu kuna razvojne pomoći u fazi članstva u Europskoj uniji da je dobro uključiti Sabor u ukupnu problematiku koja može olakšati što bolje korištenje ovih razvojnih sredstava. Malo je zbilja čudno da je samo 21 zastupnik Hrvatskoga sabora zabrinut za ustavnu poziciju Hrvatskoga sabora i za način izvršavanja, odnosno neizvršavanja zaključaka Hrvatskoga sabora. Očito mi je već iz ovih dosadašnjih rasprava da će na djelu danas u Saboru biti pokušaj skretanja rasprave na jedan sasvim drugi kolosijek, na kolosijek dokazivanja je li puno ili malo napravljeno u sustavu korištenja europskih fondova, a za takvu raspravu da jedina podloga bi mogla biti uredno dostavljeni zaključci, odnosno izvršavanje zaključaka koje je Sabor tražio, znači uredno dostavljena izvješća hrvatske Vlade o načinu korištenja fondova. U ovom trenutku mi za takvu raspravu nemamo podloge. Zato je važno zadržati se u raspravi na ocjeni činjenice i posljedica činjenice da se nije izvršio zaključak Hrvatskoga sabora o dostavljanju izvješća o korištenju fondova. Svjedoci smo grčevitih pokušaja Vlade da u svom izvješću povodom ove interpelacije dokaže nedokazivo, da neizvršenu obvezu prema Hrvatskom saboru prikaže izvršenom. Pri tome se, rekao bih … [[Govornik se ne razumije.]] služi semantičkim, formalističkim i kvazilogičkim argumentima po kojima bismo trebali povjerovati da se o korištenju predpristupnih fondova nije ni moglo izvještavati Sabor sve dok nije počelo povlačenje tih sredstava, odnosno dok nije počela isplata sa računa Europske unije. A već u nastavku ovog svog izvješća Vlada precizno počinje nabrajati što je sve učinjeno kako bi se pripremilo korištenje europskih fondova. Državna tajnica je evo ovdje imala materijala za gotovo 20-minutno obrazloženje svega onoga što je rađeno u sustavu korištenja fondova i taj sadržaj je sasvim lijepo mogao stati u barem tri izvješća koja su zaključcima Sabora tražena. Upravo taj sadržaj su podnositelji interpelacije i željeli i očekivali čuti od Vlade. Baš zato je Sabor u listopadu 2005. godine zadužio Vladu da ga redovito 6-mjesečno izvještava o svemu što se događa u korištenju predpristupnih fondova. Sabor je jednostavno želio ispunjavati svoju Ustavnu funkciju na ovom važnom području, ono barem, barem ovih 21 zastupnik Hrvatskog sabora koji je podnio interpelaciju jer žele izvršavati Ustavnu funkciju Sabora na ovom važnom području, ali u tome ga je Vlada onemogućila jer za nju korištenje predpristupnih fondova očito znači samo povlačenje sredstava, a za nas korištenje je puno širi i sveobuhvatniji pojam koji obuhvaća i pripreme i organiziranje institucija i edukaciju potencijalnih korisnika i izradu projekata i odobravanje projekata i ugovaranje projekata i povlačenje sredstava i nepravilnosti u tom postupku i teškoće obuhvaća koje zajedno možemo lakše otkloniti. O svemu tome se moglo sustavno raspravljati u Hrvatskome saboru samo da je Vlada željela podijeliti s nama sve ono s čime se suočavala u procesu osposobljavanja Hrvatske za što bolje korištenje predpristupnih fondova Europske unije. A ako je Vlada smatrala da je zaključak Sabora problematičan, da se ne može izvršiti, da nema još korištenja sredstava onda je to mogla, predstavnici Vlade su to mogli vrlo jasno ukazati Saboru prije glasovanja o zaključku u listopadu 2005. godine. Vlada zaboravlja i zanemaruje ne samo ovaj saborski zaključak koji obvezuje na 6-mjesečno izvještavanje o korištenju europskih sredstava, nego zaboravlja i na saborsku rezoluciju iz 2005. godine koja uspostavlja dijalog i suradnju između Vlade i Sabora u svim temama europskih integracija, a mogu spomenuti da Vlada već odavno nije došla pred Hrvatski sabor niti s izvješćem o stanju pregovaračkoga procesa pristupanja Hrvatske Europskoj uniji, a što bi po saborskom zaključku posebnome trebalo činiti nakon završetka svakoga 6-mjesečnoga predsjedavanja Europskom unijom. Isto tako mi smo svjedoci bili raspravi u Hrvatskom saboru podjele Hrvatske na statističke regije osim one iz 2003. godine prije negoli je promijenjena u sadašnji oblik od tri statističke regije. Toliko o iskrenosti Vladinog inzistiranja na dijalogu sa Saborom i na političkom konsenzusu o europskim temama i to u situaciji kada nije za očekivati da bi uredno izvještavanje o korištenju predpristupnih fondova uopće moglo izazvati neke značajnije stranačke prijepore, jer ovdje imamo svi isti interes. Ono što dodatno pokazuje neprimjeren odnos izvršne vlasti prema najvišem predstavničkom tijelu je ton, jezik kojim Vlada u svom izvješću brani činjenicu neizvršavanja zaključka Sabora. U iskušanoj maniri načela da je napad najbolja obrana Vlada se služi agresivnim rječnikom koji neselektivno, citiram: "U cijelosti odbacuje sve navode iz interpelacije." Pa ne mogu se baš svi navodi iz interpelacije odbaciti, ne može se odbaciti činjenica da zaključak Sabora nije izvršen. Zastupnici podnositelji interpelacije samo što nisu doživjeli da Vlada s prijezirom i gnušanjem odbaci sve njihove navode. Umjesto da Vlada prizna da je negdje zagubila saborski zaključak, da je na njega zaboravila i da skrušeno obeća da će od sada pa dalje u potpunosti i sustavno izvještavati Sabor o svemu što se događa i ne događa u području korištenja fondova nailazimo na ovakvo mišljenje Vlade. Jedan od najproblematičnijih dijelova Vladine obrane je tvrdnja da je zaključak Sabora ustvari i izvršen jer iako doduše nije bilo 6-mjesečnih izvješća Saboru, Sabor je ipak sve znao o problematici korištenja pristupnih fondova budući da je uz prijedloge dokumenata o potvrđivanju raznih sporazuma sa Europskom unijom o toj temi dobivao uredna obrazloženja. Tako jedan sporadičan, selektivan i nesustavan pristup Vlada proglašava sustavnim uključivanjem Sabora u proces korištenja europskih sredstava. Osvrnuo bih se i na još dvije neprihvatljive činjenice iz Vladina izvješća. U želji da pokaže da je netočna tvrdnja iz interpelacije da Hrvatska slabije koristi europske fondove nego druge države kandidati Vlada se služi neusporedivim podacima. Tako navodi da je Hrvatska u programu CARDS-a za 2003. godinu ugovorila 98,4% raspoloživih sredstava, naglašavam ugovorila i to uspoređuje s postocima iskorištenosti sredstava PHARE-a. Naglašavam iskorištenosti, u drugim zemljama koji se kreću između 23 i 68%. Takva usporedba ne dokazuje našu učinkovitost jer nije korektno uspoređivati postotke ugovorenih i postotke iskorištenih sredstava. Tek kada završi korištenje naših ugovorenih projekata moći će se korektno usporediti postoci iskorištenih sredstava u nas i u drugim zemljama. Drugi prigovor upućujem na činjenicu da niti sveobuhvatni program informiranja i edukacija o sustavu korištenja predpristupnih fondova koji je, tako Vlada kaže, obuhvatio više od 4 tisuće sudionika u 2006. godini nije dao konkretnije rezultate u izvan Vladinom sektoru. Jedini program koji je bio namijenjen privatnim investitorima, onaj iz poljoprivrednog sektora SAPHARD doživio je debakl jer je na javnom natječaju bilo moguće odabrati pogodne projekte koji su pokrivali samo 5% raspoloživih sredstava. Očito da program i edukacije ili obuhvaćaju 4 tisuće pogrešno odabranih sudionika ili njihov sadržaj nije dovoljno edukativan i konkretan da bi omogućio izradu konkretnih i konkurentnih projekata u privatnom sektoru. Sve navedeno uvjerava nas u klubu SDP-a da je pokretanje ove interpelacije imalo itekako dobre razloge i da je već sada barem djelomično postiglo svoju svrhu. Ako ništa drugo navelo je Vladu da se potrudi izraditi izvješće o interpelaciji u kojem je navedeno toliko sadržajnih elemenata o korištenju predpristpnih fondova koji su mogli biti dobra podloga za izvršavanje neizvršenog saborskog zaključka. Uz to, interpelacija je pokrenula i žurno slanje prvog izvješća Vlade o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije koje ćemo raspravljati nakon ove interpelacije. U klubu SDP-a ne vidimo koji bi to argumenti mogli opravdati Vladu koja se jednostavno oglušila na obvezujući zaključak Hrvatskoga sabora. A jednako tako ne vidimo koji bi to argumenti mogli navesti bilo kojega saborskog zastupnika da digne ruku u obranu takvoga ponašanja Vlade, a ne u obranu ugleda i ustavne pozicije predstavničkog tijela čiji je član. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Poštovani zastupnik Kruno Peronja. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade! Netočno je kolega izjavio da Vlada ne želi i ne izvršava zaključak Hrvatskog sabora te da je odstupila od deklarirane politike. Naime, korištenje sredstava iz predpristupnih fondova Europske unije počelo je primjenjivati se tek u drugoj polovici 2006. godine. Naime, rok za sklapanje ugovora za projekte financirane iz CARDS 2003. istekao je 6. lipnja 2006. godine, nakon čega su počela pritjecati sredstva iz proračuna Europske unije prema proračunu Republike Hrvatske. Sukladno s time, upravo je u skladu sa zaključkom Hrvatskog sabora od 5. listopada 2005. moguće je izvješće sastaviti i ispoštivati zaključak tek za drugu polovicu 2006. godine, što je Vlada i napravila. I upravo ono o čemu je važno raspravljati jest da se to izvješće koje se traži zaključkom odnosi na 1. srpanj do 31. prosinca 2006. godine. O tome ćemo raspravljati.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Mario Zubović. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodin Mimica je rekao, ne može se odbaciti sve iz interpelacije. Gospodin Mimica, ja mislim da ste vi dugo u Saboru i u Vladi, a vidjet ćete da će se sve odbaciti. Pa ćete vidjet da se može.
Treći ispravak, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Mimica je rekao da se Vlada koristi čak agresivnim rječnikom u pokušaju odbacivanja interpelacije koju su podnijeli 21 zastupnik. Ne radi se o nikakvom agresivnom rječniku. Vlada ima pravo odbaciti netočne tvrdnje. I sami ste rekli da je nemoguće uspoređivati ugovorena sredstva sa iskorištenim sredstvima. Pa o tome se i radi. Mi ćemo moći govoriti o iskorištenosti sredstava tek na kraju procesa. Za CARDS 2003. tek 31. prosinca 2009. godine. O tome se i radi. A izvješća ste dobili. Nije točno da niste dobili izvješće. Izvješća ste dobili. Pa i ovo najnovije.
I četvrti ispravak, poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite!
Hvala lijepo. Štovani kolega Mimica je netočno rekao da je Vlada trebala izvijestiti o pripremama za korištenje fondova. I mislim da je tu temelj nesporazuma. U zaključku Sabora se Vlada ne obvezuje da da izvješća o pripremama za korištenje nego o povlačenju sredstava. Iz izvješća Vlada se vidi da je zaista kvalitetno izvršila te pripreme, a rok za povlačenje je tek sada nastupio. I Vlada je, čim je nastupio rok, u roku od 6 mjeseci nas o tom izvijestila. Dakle, mislim da Vlada poštuje odluku Sabora ako ju čitamo onako kako želimo čitati, a kako je Sabor i mislio. A ako želimo čitati kako Sabor nije mislio, onda ćemo to prevesti da je Vlada trebala izvijestit o pripremama. A riječ priprema ne postoji. Postoji u odluci Sabora samo riječ povučeno a ne iskorišteno, prijevare i nepravilnosti. Ako niste povukli nema neiskorištenoga i nema prevare i nepravilnosti. Čim je rok za to nastupio Vlada nas je o tom izvijestila [[Upadica: Tako je.]]
Državna tajnica Martina Dalić. Izvolite!
Pa evo, dozvolite dva osvrta. Ni na koji način nikada Vladi nije u cilju i interesu sa nepoštivanjem se odnositi prema Saboru. Međutim, zaključak je jasan. Moguće je da ga još jednom pročitam. Obvezuje se Vlada da svakih 6 mjeseci podnese cjelovito izvješće o korištenju s posebnim osvrtom na planirane, neiskorištene, povučena a neiskorištena sredstva te moguće prevare i nepravilnosti. I u skladu s tim ono što je zaključak tražio, Vlada podnosi za razdoblje u kojem su ti događaji nastali. Drugo što sam željela naglasiti je pitanje debakla kako je rekao uvaženi zastupnik Mimica u programu SAPARD. Poznavanje, elementarno poznavanje načina na koji je strukturiran program SAPARD, način na koji on radi, ukazuje da ovakve tvrdnje nisu točne i nisu posebno korektne prema ljudima koji rade u SAPARD agenciji. Zato jer program SAPARD funkcionira na sljedeći način. On funkcionira po istim temeljima i principima kao što funkcionira zajednička poljoprivredna politika u zemljama članicama. Dakle, od načina provođenja projekta SAPARD nema nikakve razlike od onoga što rade zemlje članice. Da bi Hrvatska došla u mogućnost da jedan dio Ministarstva poljoprivrede radi i funkcionira kao što funkcionira Ministarstvo poljoprivrede u zemljama članicama, onda je razdoblje 2005. do sredine 2006. iskorišteno za pripreme i za već toliko puta spominjanu akreditaciju. Unija je znala da su pripreme za SAPARD iznimno složene i zato i nije dodijelila Hrvatskoj sredstva SAPARD za 2005. nego samo za 2006. I nakon što se Ministarstvo poljoprivrede pripremilo počinju natječaji na koji se javlja privatni sektor. Dakle, SAPARD je razliku od PHARE-a i ISPA-e program u koji se komisiji ne podnose unaprijed pripremljeni projekti na odobrenje nego se pripremaju institucije kojima onda komisija kaže, ja vjerujem u vašu sposobnost da procjenjujete projekte na način na koji to zahtijevaju uredbe Unije. Pozovimo sada privatni sektor da se javi na te natječaje. Prvi krug takvog natječaja trajao je od srpnja do kraja listopada prošle godine. Tri mjeseca su utrošena za ocjenu projekata. I prvi krug je završen sa rezultatima da je u prvom krugu prvi puta u povijesti Hrvatske na takvom natječaju prošlo 5 hrvatskih poljoprivrednika. Ostali su se javili počesto da vide i kako ide procedura. U tijeku je drugi natječaj koji će trajati do srpnja, na kojem će se ponovo moći javiti poljoprivredna domaćinstva i poduzeća odnosno tvrtke koje se time bave. I program SAPARD bit će otvoren do ljeta iduće godine, do ljeta, do kolovoza 2008., do kada se mogu imati natječaji i do kada se mogu obavljati plaćanja. Prema tome, reći da je projekt SAPARD doživio debakl smatram da nije korektno makar nije korektno prema tim ljudima u Ministarstvu poljoprivrede a ni prema onima koji se javljaju na natječaje. Jer, podvlačim i sa time završiti. Novac Europske unije nije ovdje da se mi samo sagnemo i uzmemo nego za sve to zajedno treba biti vrlo dobro pripremljena dokumentacija i projekti a štoviše u SAPARD-u ovaj novac koji je dodijeljen u prvom krugu može se vratiti ukoliko taj isti privatni sektor ne bude provodio projekte onako kako je zapisano u dokumentaciji a to će doći provjeriti revizori i komisija. Stoga, ne možemo govoriti niti o debaklu niti kriviti Ministarstvo poljoprivrede i SAPARD agenciju jer svi moraju znati da se radi o ozbiljnom poslu. A za prvi krug utrošeno je 12 milijuna kuna što pokazuje da su ipak se neki poljoprivrednici za to uspješno pripremili. Nadam se da će ih u drugom krugu biti više. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Mimica. Izvolite.
Hvala lijepa. Državna tajnica nas pokušava netočnim navodima uvjeriti da je sustav korištenja SAPARD programa sam po sebi i po definiciji toliko kompliciran da se i ne može iskoristiti sa više od 5% u prvom krugu. To sigurno nije točan navod. Radi se o tome da na javnom natječaju je prošlo samo pet projekata, prošlo je samo 12 milijuna kuna projekata od 240 mogućih i očito da se radi ne o kompliciranosti sustava nego o onome što je zakazano u procesu edukacije poljoprivrednika koji jednostavno nisu znali način kako svoje projekte u većoj mjeri aplicirati na tom prvom javnom natječaju. Prema tome, radi se zbilja o ukupnom sustavu, o grešci u sustavu ali u Hrvatskoj a ne u Bruxellesu. Hvala.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Zvonimir Sabati. Izvolite.
Ja bih ispravio ovo zadnju rečenicu državne tajnice koja veli da nije korektno da se spomene kako prvi SAPARD je doživio debakl. Čujte, svi podaci ustvari govore sasvim suprotno o onome što vi govorite. Povučeno je definitivno premalo sredstava … [[Govornik se ne razumije.]] posto ali isto tako i mjere koje su se mogle iskoristiti ali nisu iskorištene jer su izbačene iz prve godine korištenja programa. Govorimo o izgradnji cesta itd. Znači, mi se možemo opravdavati koliko god želimo ali ljudi koji rade na tome, koji su se trudili, pa na kraju krajeva i oni koji su trebali dobiti sredstva su se uvjerili da je Vlada definitivno odgovorna … [[Govornik se ne razumije.]] ministarstvu definitivno odgovorna za ovaj možemo reći debakl.
Klub HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, državna tajnice. Kad govorimo o ovoj interpelaciji i odgovoru Vlade Republike Hrvatske na ovu interpelaciju klub HSP-a da je ovdje sada vidljiva dva jasna problema. Pojavila su se dva problema koja su jasno vidljiva ali nažalost nema se odgovora na njih. Prvi je problem taj koji je vidljiv da Hrvatska nema jasne i cjelovite strategije pregovaranja sa Europskom unijom. Znači, Hrvatska nema jasne i cjelovite strategije pregovaranja sa Europskom unijom, odnosno strategija Hrvatske mogla bi se prevesti jednostavno Hrvatska u ovome procesu "pregovaranja" ima strategiju prihvaćati sve što Europska unija odnosno Europska komisija traži od nje kao cjelina i plus toga dolaze još i zahtjevi pojedinih članica. Evo, to je najjednostavnije kazano sadašnja strategija službena hrvatska vezano za pregovaranje s Europskom unijom. I neminovno da je onda posljedica i svega toga su ovi porazni pokazatelji rezultati korištenje sredstava iz predpristupnih fondova. Zbog toga za nas u klubu HSP-a nije bitno toliko izvješćivanje iako i ono dokazuje da hrvatska Vlada ne poštuje odluke odnosno zaključke Hrvatskoga sabora, ali je bitno da hrvatska Vlada konačno izađe sa cjelovitom strategijom pregovaranja sa Europskom unijom jer već znamo koji su nam dosadašnji rezultati ove strategije znači puko prihvaćanje svih zahtjeva Europske unije kao cjeline i pojedinih članica i to uvijek govorimo o onim zahtjevima koji ne spadaju u pravne stečevine Europske unije odnosno usklađivanje hrvatskog zakonodavstva sa pravnim stečevinama Europske unije. Uzmimo pitanje gospodarskoga pojasa, uzmimo pitanje liberalizacije prodaje nekretnina i svega ostaloga. Znači, naša je taktika pregovaranja bilo tko da se javi ili Europska unija kao cjelina ili pojedine članice odmah se tome zahtjevu udovoljava. I zbog toga jesmo dovedeni u ovakvu poziciju. I zbog toga mi držimo da jednoga dana hrvatski građani kad izađu na referendum neće u biti imati o čemu odlučivati. Zašto? Zato što će Europska unija kao cjelina i pojedine članice sve svoje zahtjeve, svoje interese već do tada ostvariti, ostvariti i to na ovaj način na koji su i do sada već ostvarivali. I onda ne treba čuditi što kaže gospođa Pusić da pada ova potpora ulasku Hrvatske u Europsku uniju. Pada zbog toga što ljudi postaju svjesni toga da ovaj proces "pregovaranja" ne nosi dobro hrvatskim građanima niti nosi Hrvatskoj kao cjelini. I zbog toga se događa ovo da mi očito se ne znamo učiti na greškama i na dobrim stvarima onih zemalja, recimo primjer Mađarske koja je prošla ovaj proces i koja je znala kako povući i iskoristiti 73% sredstava. A mi surađujemo s Mađarskom, surađujemo sa svim ovim zemljama. Pa onda bi trebalo ta iskustva konačno njihova uzeti i implementirati u našu strategiju. Znamo poglavito je bitno za Mađarsku za područje poljoprivrede a znamo sada kakvo je stanje hrvatske poljoprivrede. I sada uzmite ovaj dio što je državni vrh i oduševljen ovom rezolucijom parlamenta jučer da znači Hrvatska iako rezolucija normalno nema obvezujuće snage, ali dobro Hrvatska znači može pod nekim uvjetima računati da bi 2009. godine ušla u Europsku uniju. Znači, pod nekim tim kondicijama. Ali za nas je od početka uvijek bilo jasno i nedvojbeno. Nije bitna brzina nego kvaliteta pregovora a dosadašnja kvaliteta pregovora nažalost je vrlo loša. Kvaliteta je vrlo loša pregovora. Puko prihvaćanje zahtjeva nije pregovaranje. Pa mi čak se ne usudimo ni službeno prigovoriti u prigovaranju. Naše, naši pregovarački timovi odlaze u Bruxelles. Sami kažu dobiju naloge i vraćaju se u Hrvatsku te naloge provesti u djelo. Jel' to strategija pregovaranja? Pa normalno da nije strategija pregovaranja. To je puko prihvaćanje zahtjeva i naloga. I kako u tome dijelu mi štitimo naše nacionalne interese? Zašto se ne učimo na primjerima Malte, na primjerima recimo čak Norveške koja je iskoristila dobro sve predpristupne fondove, na kraju nije ni ušla. Imala je još viši postotak iskorištenosti nego Mađarska recimo. Znači i zbog toga treba jasno, transparentno kazati svim hrvatskim građanima da ovaj način pregovaranja, pod navodnicima, ne vodi dobro za njih. Ne vodi dobro za Hrvatsku. I da zbog toga je najbitnije, nije toliko bitno za nas ovo izvješćivanje. Najbitnije je da Vlada izađe s jasnom strategijom pregovaranja. Gdje će poseban dio biti ovaj značajni dio povlačenje sredstava i korištenje sredstava iz predpristupnih fondova Europske unije, gdje će se jasno i transparentno država u to uključiti. Jer očito je da programi moraju biti osmišljeni i tako da se što više interesa ima na razini i županija i gradova i općina za povlačenje ovih sredstava iz predpristupnih fondova. Ukoliko ovako budemo išli mi ćemo sigurno imati najniži do sada, najnižu stopu iskorištenosti tih sredstava koja će objektivno biti ispod 50%. Vidjeli smo da i Rumunjska čak je nešto, preko 50 i nešto posto prešla. Prema tome ovo sve duboko zabrinjava. A posebno me zabrinjava i nas u Klubu HSP-a ovaj formalistički pristup Vlade danas. Da li je u zaključku stajala ova riječ ili je stajala ona riječ? Pa nije to bit problema. Bit je problema da nemamo strategije. Da ne pregovaramo nego prihvaćamo sve što od nas traže i da to ne želimo javno priznati, podvući crtu i ovo sve, loše rezultate, sve ono što su druge države prošle trebamo iskoristiti i staviti u funkciju da se ovaj loš tijek dosadašnji konačno prekine. Jer što će se sutra dogoditi? Dogodit će se sve ono da ćemo u ovome dijelu totalno rasprodati Hrvatsku, totalno rasprodati Hrvatsku. Banke smo rasprodali. Vidljiva je situacija da smo, da rasprodajemo sve dalje. Sad je interes za HEP. I to ćete prihvatiti. Jer će tražiti da se ide u privatizaciju HEP-a. I onda ćete isto objašnjavati hrvatskomu narodu kako je to dobro. Kako je dobro bilo ko što smo prodali HT i kako smo mi u biti u Hrvatskoj, kako su velika ulaganja od nešto, 20 i nešto milijardi EUR-a. Nisu to bila ulaganja. To su bila kupovina. A taj novac na kraju je izvučen van iz Hrvatske. Taj novac sav je izvučen van iz Hrvatske. Svu dobit, oni uzimaju dobit od recimo, Deutche Telecom i ostali sve iznose van iz Hrvatske. Ne ostaje ništa u Hrvatskoj. Prema tome Vlada se treba odgovorno ponašati, a i svi mi ovdje jer ako danas ne napravimo te stvari sutra više nećemo moći napraviti. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa evo bili smo svjedoci jednom klasičnom primjeru kako se netočnim navodima može potpuno netočno informirati javnost o ovoj doista važnoj temi. Netočni navodi. Prvo, kolega kaže da nema nikakve strategije, da u pregovorima prihvaćamo sve što oni traže. Prvo, tema nisu pregovori nego je tema je iskorištavanje predpristupnih fondova i tako dalje. I kaže ako se ovako nastavi imat ćemo najnižu stopu iskorištenosti. Pa čisti vam je dokaz da nije tako program «CARDS 2003.» koji tek sad ide u realizaciju, a čija realizacija je do kraja 2009. godine gdje je realizirano ugovoreno 98,4% projekata. O čemu vi govorite? Pa vi brkate temeljne pojmove. Pregovaranje je proces i nije točno da smo neuspješni u pregovaranjima. To je potpuno netočno, to je neistina. Jer nam zato daju i priznanje svi oni koji pregovaraju s nama jer u tom timu radi preko 1000 stručnjaka sa različitim područja koji nemaju veze sa političkim opredjeljenjima i koji doista itekako brane i štite svoje nacionalne interese. Uostalom informacije o tim pregovorima je … [[Govornik se ne razumije.]] Nacionalnom odboru gdje sjedi i vaš predsjednik. Nemojte dezinformirati javnost.
I drugi ispravak poštovani zastupnik Mario Zubović.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi zastupnik je uhvatio se teme koju uopće ne razumije a samo je htio govoriti da bi govorio. Kaže: «Pregovori se vode loše». To nije jednostavno točno. Čudim se što nije rekao da je to zaključak njegovog ekspertnog tima jer on kad je htio obmanjivati javnost onda je spominjao da je ekspertni tim HSP-a nešto zaključio. Takav tim ne postoji, a ne znam dal' će ikad i postojati.
Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče prekršen je članak 219. i 214. Gospodin Zubović poznat kao zubar miješa se u sve i svašta a vi ste trebali ga ukoriti i dat mu opomenu. Nek' on uskladi svoju praksu zubarstva sa pravnim stečevinama Europske unije pa nek' onda govori o ovom problemu.
Pa ne radi se o, ne radi se o povredi Poslovnika. Zastupnik je ustvrdio da je netočna vaša tvrdnja, a on je ustvrdio zastupnik Zubović da je njegova tvrdnja točna, a vaša netočna da vi o tome ne razumijete se u to. Da, i zato je, to je tvrdnja koju ja ne mogu sada suditi je li vi znate o čemu govorite ili ne znate jel? To je dakle, to nije …
… [[Govornik se ne razumije.]] ja ali ne znate vi o čemu govorite. … [[Upadica se ne razumije.]]
Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatska je vidimo, čuli smo malo prije od gospođe potpredsjednice mogla iskoristiti 252 milijuna EUR-a u tom periodu 2005./2006. Iskoristili smo znači 24% ili 70 milijuna EUR-a. Lokalna samouprava od tog novca uspjela je povući svega 3,18%. Znači negdje oko 8 milijuna EUR-a. Znači nije povučeno 172 milijuna EUR-a. E sad zašto, o tome malo kasnije, ali ono što je mene naprosto frapiralo kada je gospođa Pusić rekla da 513 ljudi radi po tim projektima povlačenja tog novca u Hrvatsku. Malo prije je gospodin Matušić rekao čak 1000 ljudi. Ako je to tako … … [[Upadica se ne razumije.]] Onda se postavlja pitanje tko što, tko tu što koči? Zašto, dobro, onda ću govoriti o 513. Zašto tih 513 ljudi ne servisiraju recimo lokalnu samoupravu? Zašto su ti ljudi nedostupni lokalnoj samoupravi kada traže njihovu … [[Govornik se ne razumije.]] ? Ja ću jasno govoriti više o «SAPHARD-u» jer ja bih tu upotrijebio jednu drugu riječ. Tu je došlo do potpune blamaže. Međutim, ako tih 513 ljudi uspijeva povući svega 24% odobrenih sredstava trenutno 76% ljudi je očigledno viška ili bi ih trebalo od njih 4 stotine poslati doma, pa neka se potrude oni koji ostanu. Ako ih je u Sloveniji 10, a Hrvatska ima 10, 50 pardon, a Hrvatska ih ima 513 onda ih je tu negdje 450 ljudi u Hrvatskoj viška. E sad ako gledamo 513 ljudi bruto puta 15000 kuna mjesečno to vam je negdje 7 i pol milijuna kuna mjesečno puta 12 mjeseci. Dolazimo do 100 milijuna kuna. Znači, tih 513 ljudi u 3, 4 godine pojedu sve ovo što smo mi od Europske unije dobili i to je naprosto činjenica. Postaju trošak sami sebi. Rekoh da ću nešto više govoriti o ovome SAPARD programu. To su ovi specijalni predpristupni programi za poljoprivredu, ruralni razvoj. Namijenjen je državnim kandidatima za punopravno članstvo u Europskoj uniji kao podrška nekim strukturnim reformama poljoprivrednog sektora, te mjerama usklađivanja sa tim zakonodavstvom itd. pa se onda ulaže u poljoprivredna gospodarstva, za preradu, traženje poljoprivrednih ribarskih proizvoda i jasno za ruralnu infrastrukturu. Međutim, kako mi tu stojimo. Idemo sa tim SAPARD-om od početka stranice 8. pa se kaže europsko partnerstvo, kratkoročni prioriteti, ribarstvo. Znači, ovdje se doslovce kaže treba započeti uspostavu odgovarajućih administrativnih inspekcijskih struktura za ribarstvo, procijeniti zajedno sa Europskom komisijom i zainteresiranim susjednim zemljama, a osobito Slovenijom i Italijom Kovačeviću to će tebe zanimati, posljedica je ribarske djelatnosti u ekološkom i ribolovnom području koje je Hrvatska proglasila...
Ne spominjite ime zastupnika Kovačevića uzalud!
u listopadu 2003. u cilju izrade prikladnih rješenja kako bi se osigurao nastavak ribarske djelatnosti zajednice u hrvatskom ribolovnom području. Gotov citat. Znači, da će slovenski ribari, talijanski loviti u hrvatskim vodama bez obzira što ćemo i kada ćemo što proglasiti. Zato ja i volim reći da ZERP ne čuvamo mi nikakvom ne znam flotom, ratnih brodova itd. nego prije svega ribarskom flotom. Međutim, što se dešava kod ovog SAPARD programa? Inače, samo da kažem da je do sada prema ovim tablicama koje su nam dostavljene po osnovu CARDS programa povučeno 29,8 milijuna eura, PHARE programa 15,6 milijuna eura, ISPA 6 milijuna eura. Ukupno je to 51,6 milijuna eura. 28. znači ožujka to je bilo pred recimo mjesec dana raspisan je drugi javni natječaj za podnošenje prijava iz SAPARD programa u Hrvatskoj koji je otvoren ili koji će biti otvoren 4. mjeseca. Program taj SAPARD, jedan posebni predpristupni fond namijenjen za poljoprivredu i prehrambenu industriju koji je u nas dostupan od 2006. godine. Sredstva iz tog programa su nepovratna. To je ono što je suština. Iznose nešto manje od 20 milijuna eura za dvije trenutno dostupne mjere SAPARD programa, a osiguravaju se u programu Europske unije ili u njihovim proračunima, odnosno o proračunu Republike Hrvatske. Posebnost tog programa je u tome što pruža velike mogućnosti poduzećima, poljoprivrednicima, ne znam fizičkim osobama vis a vis tih prehrambenih aktivnosti, ne znam nabavke strojeva itd. a mogu se osigurati sredstva u iznosu od 2 i pol do 10 milijuna kuna ovisno za što se ta sredstva kao takva koriste. Najveći problem, e sada tu moramo biti objektivni i to isto priznati većini naših malih poduzeća, obrtnika, poljoprivrednika, svejedno kako ćemo ih nazvati koji su pripremili za prvi natječaj predstavljali su njihovi financijski pokazatelji. Naime, da bi prijava projekta na SAPARD programu bila uspješna, ne samo da je projekt morao udovoljiti brojnim uvjetima, nego je korisnik, podnositelj projekta morao udovoljavati određenim financijskim pokazateljima za 2005. godinu. SAPARD agencija na temelju poslovnog plana koji jasno korisnik mora priložiti u prijavi izračunavala je veći broj pokazatelja od kojih su neki bili i presudni za donošenje tih njihovih procjena u ministarstvu. Naime, moralo se udovoljiti onim četiri pokazateljima za 2005. tekuće likvidnosti, zatim ubrzane likvidnosti, operativnoj profitnoj marži koja je trebala biti veća od 5% te povratu na ukupnu imovinu veća od 3%. To je nešto što gospodo apsolutno gotovo ni jedno poduzeće, pogotovo ne malo nije moglo zadovoljiti ili tome nije moglo udovoljiti. Ovdje je naprosto radi o jednoj kompliciranoj proceduri koji naprosto kompromitira jednu dobru namjeru, jednu dobru aktivnost. Neznanje naprosto je kočilo dostupnost naših malih poljoprivrednika tim SAPARD kreditima, a kažemo s druge strane da po tim poslovima radi 513 ljudi u ovoj zemlji i nitko od njih da se sjeti te ljude naprosto informirati. Ta neinformiranost naprosto dovodi ja bih se usudio reći do delegitimiranja onih ljudi koji rade po tim projektima. Ovdje imamo čitav niz apsurdnih mjera. Meni su se neki ljudi u Istri obraćali, pa na primjer onaj tko sadi salatu ima pravo na SAPARD kredite, a onaj tko na primjer uzgaja gljive nema. Meni se konkretno javio, mogu i spomenuti gospodin Žigante koji se bavi tartufima, izvozi ih u Italiju, Austriju, u Sloveniju, u Njemačku, Ameriku. Ima svu dokumentaciju. Ne može doći do SAPARD kredita jer u toj nomenklaturi gljive se kao takve ne spominju. I to jednostavno nije normalno, bez obzira što će netko reći ti imaš novca pa se jasno snađi. Ali se radi o jednome brendu koji se može kao takav iskoristiti, iskoristiti osim, osim ako se prema nekim inicijativama sa istarskog prostora ne ide onom logikom e vi ne možete ostvariti ta sredstva kao što vidimo prilikom dodjele poljoprivrednog zemljišta gdje svi građani ove zemlje, van Istre jedan kvadratni metar državne poljoprivrednog zemljišta mogu kupiti za nula pet do jednu i pol kunu, a u Istri je ta zemlja od 50 pa sve tamo do 75 kuna. Drugo što želim reći kada je taj SAPARD posrijedi da je zbog nekompletnosti dokumentacije i nepravodobnosti prijave odbačeno pa možemo reći možda 90% takvih zahtjeva, a ugovoreno je u konačnici svega 5 projekata. Ukopna vrijednost tih 5 ugovorenih projekata bila je 25,4 milijuna kuna. Znači odobreno je 20 milijuna eura, 150 milijuna kuna, iskoristilo se je znači koliko je to negdje oko recimo 15% od tih 25,4 milijuna kuna. A ukupni ugovoreni iznos bespovratne potpore za ulaganje u okviru tih ugovora znači je 12,6 milijuna kuna, što je manje od 9% ukupno odobrenih nam SAPARD sredstava koji su bili alocirani u Hrvatsku. Još jedanput ću reći, to su izuzetna sredstva jer de facto taj mali poljoprivrednik, obrtnik, ne znam onaj koji se bavi tom poljoprivrednom industrijom može računati na 50% nepovratnih sredstava. Ja nemam nikakvih iluzija do Europske unije, ali bez obzira na sve mišljenja sam da Hrvatska u Europskoj uniji ili od Europske unije može profitirati. Npr. najveću korist u Poljskoj koju su od Europske unije ostvarili ostvarili su upravo njihovi seljaci. Danas je ta kategorija ona koja bi, koja je najviše i vezana uz tu recimo Europsku uniju. Istina je, daleko se više radi ali su valjda i jasnija pravila. … [[Govornik se ne razumije.]] u Hrvatskoj kada je riječ o Europskoj uniji postoji. Od toga ne treba bježati. Vjerojatno i zbog odnosa naših građana do vlasti. Oni idu tom logikom, a ha, elita politička je za, mi smo protiv vas, pa ćemo biti onda tom logikom i protiv onoga što nam predlažete. Ja još jedanput ću reći ne idealiziram. Tu zajednicu nema birokratiziranije zajedno, nema birokratiziranije te zajednice. U mnogočemu oni nisu ništa bolji nego što smo mi. Ali se ipak moramo to priznati u toj Europskoj uniji više radi, ali se i daleko bolje živi nego se živi u Hrvatskoj. Ako želite bolje živjeti onda morate nešto i pod navodnicima "dati". Ali postavlja se stvarno pitanje nakon što je tamo '98., '99. prodan taj bankarski sustav što je još moguće ponuditi. Mislim da se taj nacionalni interes ne štiti ni busanjem u prsa, ni isključivošću, ni pozivanjem na svijetlu prošlost, već prije svega radom i s druge strane ako mislimo da ćemo nešto dobiti, a da to s druge strane nećemo morati nekome na neki način i uzvratiti mislim da se isto tako ti pojedinci gadno, gadno varaju, jer nema ništa za ništa. Da, dobit ćemo nešto i od Europske unije, ali ćemo nešto s druge strane morati i dati. Kao što, ne znam, govorim sada na pamet, i oni koji dobijaju drugačiju vrstu, pomoć, bilo da su nevladine udruge itd. opet se moraju oni na izvjestan način revanšira ti svojim kreditorima. Ono što je isto tako zanimljivo sa ovim SAPARD programom to su, a to stvarno ljudima treba objasniti, je kako ide ovaj postupak za odobravanje, za odobravanje tih isplata. Sredstva su primamljiva, ona su značajna i mislim da ljude treba oko toga educirati. Još jedanput ću ponoviti, radi se o 50% bespovratnih sredstava koja svakome mogu itekako promijeniti taj gospodarski, tu gospodarsku aktivnost. Međutim treba isto tako pošteno javnosti predočiti o čemu je zapravo riječ. Objasniti im kako mogu doći do tih pod navodnicima "zajmova" koji su gotovo bespovratni u jednoj polovici dijela i pravično te zajmove podijeliti na prostor cijele Republike Hrvatske, a ne da ta sredstva iz predpristupnih europskih fondova budu ekskluzivitet za samo neke hrvatske krajeve. Ja gledam ovaj CARDS program, gledam PHARE program, gledam ISPA program, Karlovac, Vinkovci, Tovarnik, Bikarac, ne znam itd. da ne nabrajam dalje sve. Ali nisam primijetio da u tih 51,5 milijuna eura i jedan, i jedna, pod navodnicima "kreditna" linija ide put Županije istarske ili Primorsko-goranske županije. Sve u svemu mislimo sigurno je da se ovdje nije učinilo onoliko koliko se je moglo, tim više što imamo 513 ljudi koji rade nešto, a u konačnici malo rezultata od njihova posla. I zato treba tamo napraviti jedan kadrovski tsunami.
Tsunami? U 11 i 28 isteklo je vrijeme za prijave za raspravu o trajanju od 10 minuta. Još imamo dva, tri kluba i 16 zastupnica i zastupnika. Ispravak netočnog navoda, prvi, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, moj susjed kolega Kajin tvrdi da 513 ljudi valjda koji se bave da su nedostupni lokalnoj samoupravi, što je apsolutno netočno. To govorim iz vlastitog iskustva. Ali govorim i zbog tog jer je upravo za lokalnu samoupravu su održani čitav niz seminara na kojima se dosta detaljno to objašnjavalo. A i sam kolega Kajin upravo detaljnim podacima, dakle podacima ovdje je dokazao suprotno. Naime, ipak prije ili poslije će kolega Kajin morati pročitati Bibliju jer tamo piše: "Tko kuca otvorit će mu se.". A upravo Istra zbog forsiranja regionalnih programa Europske unije ima velike šanse za dobivanje poprilično sredstava. Hvala.
Drugi ispravak, poštovana zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Želim ispraviti kolegu Kajina koji kaže da očito nema gljivarstva kako bi se izdvojila Istra, odnosno kako ima ekskluziviteta za pojedine krajeve. Ja moram reći da je SAPARD rađen na temelju plana za poljoprivredu i ruralni razvitak 2005.-2010. koji su radile skupine u ministarstvima kojima se nažalost nije pisalo puno. Pa tako nemamo ne samo gljivarstva, nemamo pčelarstvo, maslinarstvo, vinogradarstvo. Imamo gospodarenje otpadom s farmi, ali nemamo bioplina. Nemamo gospodarenje s neobrađenim površinama, odnosno nemamo ugorenje koje Europska unija zdušno potiče i poticala je u desetak zemalja koje su posljednje priključene Europskoj uniji. Nemamo proizvodnje za neprehrambeni lanac, konkretno nemamo proizvodnje bio goriva a upravo naredna tema je Kyoto itd. itd. Prema tome dalo bi se razgovarati prije svega o samom planu za poljoprivredu i ruralni razvitak i otvoriti pitanje šta je temelj tome planu. Hvala lijepa.
Državna tajnica Martina Dalić, izvolite.
Pa ja sam samo ustvari htjela informirati o Istri i projektima. Upravo neki dan sam imala priliku slušati na radiju župana istarskog gospodina Jakovčića koji se ustvari vrlo zadovoljno izražavao o projektima koji se realiziraju na području Istarske županije. Dakle nije točno da ova sredstva ne idu i u Istarsku županiju, a konkretno na području Istarske županije provodi se projekt CARDS 2003. jačanje škola za strukovno obrazovanje pa je to pomoć školi u Puli putem "grad sheme", pa pomoć u upravljanju projektima socijalne i gospodarske kohezije, pomoć za projekt Centra za istraživanje metala "Metris" Pula, pa je tu niz projekata iz prekogranične suradnje sa Italijom. Isto tako iz trans nacionalne suradnje uključujući i projekt "Parencana" koji je upravo spominjao župan Jakovčić kao nešto vrlo korisno za Istru u smislu revitalizacije trase stare željezničke pruge. Ja bih sada ovdje mogla i dalje nabrajati ove projekte koji se provode u Istri, ali mi smo ovdje zbrojili sve zajedno na teritoriju Istarske županije provodi se ili će se provoditi projekata u vrijednosti 6,5 milijuna eura. Hvala lijepo.
Molim ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Sve šta radimo, radimo sami.
A što je tu netočan navod.
Samo to, samo da se zna. Sve sami!
To je netočni navod?
To je točan navod, sve radimo sami.
Klub zastupnika HSLS-a, poštovani zastupnik Zlatko Kramarić i molim vas kolega Kramarić skoro ste potpredsjednicu zatekli, nemojte to raditi. Budite oprezni i sa dužnom pažnjom.
Ja bih molio da se makne kamera.
Nije u pitanju kamera nego ste se vi zagledali u potpredsjednicu pa onda…
Ima nešto i u tome, ali kamera je kriva.
Nije kamera kriva, kamera ne može biti kriva.
Na krivom mjestu.
I to nije točno.
Vidite klub HSLS-a bi u povodu ove Interpelacije o radu Vlade na području korištenja predpristupnih fondova Europske unije počeo jednim starim vicem i to vic o komunizmu iz staljinističkih vremena. Onaj čuveni radio "Erevan" na pokušaj da definira što je komunizam kaže to vam je točka na horizontu koja vam se udaljava što joj se više približavate. Tako otprilike čini mi se da stoji i sa ovom našom pričom o približavanju Europskoj uniji. Što joj se više približavamo zapravo imamo osjećaj da ona postaje sve dalja i dalja. Mi u klubu se nećemo pridružiti ovakvoj raspravi koja će ne znam govoriti da li se napravilo, koliko se napravilo ili se moglo napraviti više ili manje pa ćemo se onda bojim se dokazati ono što smo zapravo već unaprijed stavili kao tezu pa jedni misle da se napravilo malo, a drugi će, Vlada će misliti da se napravilo dovoljno ili čak i više nego što se moglo. Mislim da ova interpelacija zapravo otvara nekoliko vrlo krupnih pitanja i ta pitanja nisu zapravo od jučer. To je pitanje u prvom redu između odnosa između Sabora zakonodavne vlasti s jedne strane i izvršne vlasti, Vlade Republike Hrvatske. I kažem ta priča je priča koja se eto od ovih demokratskih promjena od 90-tih godina zapravo je stalno prisutna. Meni se, ja pripadam onim zastupnicima kojima se uvijek činilo da je zapravo Sabor propuštao da zaštiti svoj dignitet i vrlo često vlade su to vješto koristile pa tako na čitav niz naših odluka, zaključaka Vlada zapravo jednostavno ignorira. Ali budimo iskreni, to se događalo svim vladama i u svim sazivima Parlamenta tako da tu nije imuna niti ona uvjetno rečeno Vlade HDZ-a, jer ja isto mogu se sjećati da je i koalicijska Vlada isto također imala sličan odnos prema Parlamentu jer jednostavno parlamentarci vrlo često pogotovo iz ove vladajuće kombinacije su zapravo skloni da Vladi opraštaju svoje, činjenicu da neke zaključne Sabora ne provode. I s druge strane otvara se upravo ovo jedno vrlo važno pitanje koje je također neprestano isto na našim dnevnim redovima, to je odnos između središnje vlasti i lokalne samouprave i regionalne samouprave. To je isto pitanje koje je od 90-tih godina također pitanje oko kojeg uvijek sa središnje vlasti čini da je previše liberalna i da ne kontrolira toliko koliko to misli da, koliko lokalna samouprava ili područna samouprava misli da središnja vlast kontrolira i to se također dadne ovdje isto vidjeti iz ovih nekih diskusija nekih klubova kako doista svaki puta dođemo iz pozicije da govorimo iz pozicije svoje izborne jedinice koja nam je dala povjerenje da ovdje sjedimo i onda normalno branimo interese te izborne jedinice. O tome ću neto kasnije više govoriti, zapravo da se to dadne vidjeti da i ova priča o predpristupnim fondovima Europske unije također izaziva upravo ovu našu podjelu upravo prema ovom pitanju odnosa središnje i lokalne, središnje vlasti i lokalne samouprave pa ovoga momenta doista imate problem da se recimo u Bruxellesu gotovo svaka županija, grad, regija koja nešto drži do sebe da otvara svoje urede. Što ne mora biti loše, ali opet se bojim poznavajući naš … za organizaciju i koordiniranost da je iz toga samo veći trošak i ponovno zapravo elementarno nepoznavanje kako funkcionira europska administracija. No i kada liberali pokušavaju nametnuti jednu vrlo ozbiljnu temu, a to je da doista imamo jednu jasniju nacionalnu strategiju o tome kako na ovu kompleksnost Europe ovog našeg okruženja, kako odgovoriti vlastitom kompleksnošću. To je ono očito pitanje gdje mi ne uspijevamo i to su zapravo sve one teme koje mi jednostavno u našim raspravama i preskačemo. Tema globalizacije se zapravo svodi kao na odnos prema ne znam cvijeću, ono pa kidate latice volim, ne volim. Nema jedne ozbiljnije političke rasprave. Još akademska zajednica nešto i pokušava, ali političke stranke, političari zapravo jednostavno prema toj temi pristupaju krajnje pogrešno kao da nikakve knjige nisu napisane, kao da se ništa ne događa i kao da neki drugi procesi kraj nas ne teku. Mi jednostavno kao politika nismo u stanju anticipirati niti jedan ozbiljniji politički, gospodarski, neki ini proces koji se događa u našem okruženju. To, isto također to potječe iz one konfuzije koja je nastala 90-tih godina. Znate kad smo doista mislili i kada je Europa nam se činila kao rješenje svih naših problema, a onda se pokazalo da ta Europa baš i nema takav pozitivan odnos prema nama kao i da nas ne prihvaća kao da smo doista njen integralni dio i to je također velika činjenica preko koje se zapravo vrlo lako prelazi, pa onda upravo to, ta povreda koja se onda dogodila zapravo neki način onda generira i čitav i ovo nezadovoljstvo koje u našoj javnosti se pojavljuje da sve veći broj građana Republike Hrvatske zapravo je sve manje sklon Europskoj uniji i to su također teme koje mi ovako vrlo elegantno preskačemo i mislimo uvijek da se same po sebi predmnijevaju. Lijepo je ovdje pročitati u odgovoru Vlade, u njenom izvješću o tome da se na stranici ako se ne varam 10 da je tijekom siječnja i veljače 2007. godine organizirano 15-tak radionica, seminara na temu korištenje itd. To je sve dobro da postoje ovi, postoji e-mail adresa, da se 2005. godine da je bilo u okviru ciklusa ABCD Europska unija 89 … [[Govornik se ne razumije.]] seminara predavanja, 26 skraćenih seminara. Sve je to lijepo, ali očito još uvijek zapravo nedostatno. To je uvijek nedostatno da bi se javnost senzibilizirala za sve ove, za procese koji su tamo stvarni. Čini se da je to ono, da ono to pripada onom političko-europskom turizmu u smislu da ne znam imate seminar, pa onda zapravo osim ove neke deklarativne stava, želje vaše da pokažete neku vašu volju, da iza toga zapravo izostaju rezultati i onda izostanak ovih rezultata se onda upravo očituje u ovome nezadovoljstvu da neki od nas misle da se stvari odvijaju presporo i da doista postoji određenih ovih problema sa ovim elementarnim povlačenjem sredstava iz europskih predpristupnih fondova. Ja se sjećam kad sam isto negdje tamo 2001., 2002. godine bio u Bruxellesu pa razgovarao sa nekim ovim europskim birokratima, isto također imali su primjedbe kako ne znam, kako postoji problem ne znam upravo sa CARDS programom da ne uspijevamo ponuditi, odnosno dovoljan broj suvislih projekata na koje bi oni onda i neki način mogli bi ih i pratiti i očito da zapravo da tu kažem postoje ti neki očito problemi da ta tehnologija, aplikacije zapravo izaziva zapravo kod nas najveće probleme. Ja ne mogu vjerovati da ne postoji interes, odnosno ovako bi čovjek mogao onda argumentima … [[Govornik se ne razumije.]] zaključiti ako se zapravo, ako se ti novci ne povlače da zapravo da nam novci ne trebaju, ali čini mi se da ipak da nam novci, da su nam novci potrebni i da onda na neki način bi trebalo se uspostaviti jedna koordinacija između središnje Vlade, Vlade Republike Hrvatske i ovih, ovoga sada doista bujanja ovih ureda u Bruxellesu kažem gdje pojedine županije, gradovi također osnivaju svoje urede i čini mi se da tu nema apsolutno nikakve koordinacije, … [[Govornik se ne razumije.]] čitav niz i ovih tehničkih problema od radnih dozvola kako se primiti plaću, kako prijaviti, koliko dugo se može ostati, tko sve zapravo neki način, odnosno objasniti da se određena sredstva i ne mogu povući ako u njima ne sudjeluje upravo blagoslov Vlade Republike Hrvatske da tu doista postoji jedna posvemašnija koordinacija pa da upravo ova sredstva koja postoje da na neki, da je što je moguće brže, jednostavnije da se ipak dođu ovdje. Ja neću biti ciničan kao kolega, odnosno mogu biti još ciničniji od kolege Kajina kad on kaže 513 ljudi je potrebno da se povuče ne znam 30-tak posto, … [[Govornik se ne razumije.]] ajde da se učlanimo pa da zaposlimo tisuću 500 ljudi onda bi vjerojatno mogli pretpostaviti da ćemo povući sva sredstva, ali čini mi se isto da smisao ovih predpristupnih fondova nije doista da buja ova državna administracija, birokracija nego upravo u smislu da se ove stvari, odnosno ova sredstva koja stoje i koja nam Europska unija je predvidjela da i što je moguće prije primijeni, odnosno uključimo u naše gospodarstvo, u jačanje institucije, sve ono zapravo za što su ti programi i predviđeni. S druge strane isto i meni je posvema jasno i svima nama mora biti posvema jasno da nitko ništa ne daje samo na lijepe oči, da upravo tu uvijek će biti nešto za nešto i da upravo ta činjenica također će nas danas, sutra suočiti sa upravo, sa nekim stvarima koje ćemo ovdje morati ne možda baš olako i prihvatiti, ali ono u čemu klub HSLS-a zapravo vidi smisao ove interpelacije to je upravo to da se ova tema odnosa Vlade i Sabora otvori, da se neki način ako treba ajde i zaoštri, na kraju krajeva ona je nadstranačka tema, ona ne smije da bude stvar političke obojenosti zato što pripadamo vladajućoj koaliciji … [[Govornik se ne razumije.]] , nego upravo zbog toga što je to činjenica ako Sabor nešto donese onda bi doista bi se trebalo predmnijevati da to što te, da se odluke Sabora što je moguće brže, odnosno provode onako kako je to Sabor zaključio i da tu Vlada ima obvezu bez obzira o kojoj je kompoziciji u Saboru riječ i o kojoj se Vladi radi. Isto također ova priča o centralizaciji, odnosno našoj decentralizaciji također je top tema da vidimo kako na najjednostavniji mogući način možemo shvatiti da centralizirana zemlja da nije dobra zemlja, da doista, da u svakodnevni život on doista ipak funkcionira na najnižoj lokalnoj razini i da mu se doista omogući, ne da s jedne strane imate iznimno bogate prostore, recimo kao što je Grad Zagreb ili neki dijelovi Hrvatske, a s druge strane da imate strahovito veliku diskrepanciju između upravo tog, odnosno činjenica da imamo mi svoj i bogat i sjever ili ne znam siromašni jug, ali onda upravo Vlada mora svojim selektivnim mjerama, određenim odlukama, potezima pokazati i neki način to izbalansirati, a ne da život u jednom prostoru bude, da bude, da doista odgovara europskim standardima, a da doista postoje prostori u Hrvatskoj koji su ne svojom krivnjom žive upravo blago rečeno u siromaštvu i koji zapravo ne mogu participirati u svim onim blagodatima života koji bi u jednoj ovakvoj zemlji kao što je malo i Hrvatskoj trebao biti na posvema drugi način usklađen. U tom smislu kažem, ova interpelacija ima svoga smisla ako je tako shvatimo. A ne ako je doista prevedemo na ovaj svakodnevni politički teren gdje ćemo upravo ne znam dokazivati, pa svatko će u tom biti relativno uspješan da dokaže što se nije odnosno što se jest napravilo, da li teku rokovi ili ne teku ti rokovi koje treba ispuniti. Kažem, klub HSLS-a jedino u tom smislu vidi smisao. I upravo želja da se ovakve rasprave zapravo što je prije moguće i potaknu ovu upravo priču, taj naš odnos prema Europi, što nama Europa jest, što mi od te Europe očekujemo, koji se to bitni procesi u Europi događaju i koji su naši odgovori upravo na te procese? A ne da se oni svode na to da li jesmo ili nismo za globalizaciju, amerikanizaciju ili već nešto drugo, nego da vidimo što se iza toga krije. Evo, toliko od kluba HSLS-a. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Mario Zubović.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik je rekao da Vlada ne uvažava Sabor. To jednostavno nije točno. Rekao je da je to često, nije naveo ni jedan primjer. Hvala lijepa.
Klub zastupnika HSS-a, poštovani zastupnik Ante Markov. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Ministarstva financija, kolegice i kolege! Naravno ako je ova interpelacija omogućila raspravu pred hrvatskom javnošću i otvorila mogućnosti iznošenja argumenata načina gledanja na brzinu, karakter i smjer hrvatskog približavanja Europskoj uniji, ona je sama po sebi već postigla svoj primarni cilj. Naime, ja bi prije same rasprave o meritumu želio kazati nešto što u hrvatskoj javnosti naravno postoji kao problem. On se stalno iščitava na ovaj ili onaj način. I naravno kad se govori o Europskoj uniji onda je hrvatski euro skepticizam nešto što je naprosto nezaobilazna tema. I to je na neki način prisutno i u hrvatskoj javnosti i u hrvatskim političkim opcijama, što je potpuno legitimno. Ključno je pitanje na koje nažalost niti stručnjaci niti autoriteti koji se bave istraživanjem razloga za postojanje ovakvog promišljanja kod hrvatskih građana, da nema naprosto odgovora niti je moguće makar do danas se nisu utvrdili niti motivi niti uzroci niti motivacije ovakvog stanja. Naime, ono što jest utvrđeno to je da se takvo promišljanje ne može osloniti na racionalnu kalkulaciju troškova i koristi od Europske unije. Znači to definitivno jest utvrđeno. Da rezultat takvog stanja nije u racionalnoj konstataciji koristi odnosno troškova. Međutim, ne postoji strategija kojom bi se hrvatsko društvo, hrvatska javnost uhvatila u koštac sa ovom činjenicom da euro skepticizam u Hrvatskoj postoji. I onda se naprosto može kazati da je hrvatski euro skepticizam naprosto neka endemska boljka koju je vrlo teško definirati kao uzročnika, a onda je sukladno tome teško naći i lijek za to. Znači, bez obzira što ne možemo definirati na toj razini znanstvenoj uzroke i posljedice, mislimo da je s obzirom na iskustva drugih zemalja vrlo jasno u okviru našeg nacionalnog mnijenja, političkog mnijenja koje je po pitanju Europske unije vrlo jednoglasno zauzelo stajalište braniti one teme koje su bitne i postaviti ključno i najvažnije pitanje, koji su naši hrvatski nacionalni prioriteti? Jer kroz tu rečenicu koji su naši ključni hrvatski nacionalni prioriteti otvaramo po meni najvažniji razlog da euro skepticizam bude u padu. Druga tema koja naravno će ući u meritum ove rasprave počiva na nekoj demistifikaciji predpristupnih fondova. Naime, ja sam uvjeren kada bi te u hrvatskoj javnosti, kod hrvatskih građana pokušali otvoriti raspravu o tome što su to predpristupni fondovi, kome oni služe, kako doći do njih, koji od ova tri se odnose na koje područje, djelovanja vrlo mali broj naših građana neću biti bezobrazan da ima i političara koji možda neće najtočnije odgovoriti na to postavljeno pitanje, ali to je činjenica. Ali to je činjenica. Mi u klubu HSS-a držimo da predpristupni fondovi su vrlo važni za reforme koje Hrvatska treba provesti. No, želimo demistificirati ipak ulogu i značaj predpristupnih fondova na način da su oni ipak sitna pomoć za skupu prilagodbu. Kad kažem da su oni sitna pomoć za skupu prilagodbu mislim upravo na tezu da je evidentno da će troškovi strukturalnih promjena koji se odnose na Republiku Hrvatsku i na razini godine iznositi oko milijardu eura godišnje, što čini gotovo 4% … [[Govornik se ne razumije.]] To je činjenica sa kojom se moramo suočiti. Znači nije pitanje da li ćemo se i na koji način složiti? Ali se moramo suočiti sa time. Naravno postoji jedan paradoks koji je evidentan. On je zamijećen najviše u Mađarskom pristupanju kad su se vodili pregovori. Mađarska je inače u odnosu na Hrvatsku imala daleko više vremena, posebno kod SAPARD programa, daleko je snažnije pokrenula ofenzivu korištenja tih sredstava iako u konačnim iznosima kad ih sada usporedite i nivelirate sa Hrvatskom koja je jako malo do sad učinila, u ukupnim iznosima te brojke su nešto malo više u korist Mađarske. No, onaj, ono što je važno da ustvari postoji apsurd. Apsurd je da država koja ulazi i priprema se u ulaskom u Europsku uniju troši tada najveći dio sredstava a najmanji dio ipak dobiva. Dok ulaskom u Europsku uniju se tek otvara punina sadržaja korištenja europskih fondova. Znači, u poziciji kada nemate, u poziciji kad vam nedostaje, u poziciji da radi strukturalnih promjena ipak makar kratkoročno ugrožavate razinu socijalnog osiguranja, socijalnog u širem smislu da umanjujete vlastite potencijale i jedna ogromna sredstva 4% milijardu eura direktno ulažete u strukturalne promjene da biste jasno u budućnosti bili spremni što je dobro. Ali kažem, apsurd se upravo počiva na nekonzistentnosti rješenja koji govore o prijemu novih zemalja članica. Kad je u pitanju neke druge zemlje i neka druga praksa, recimo primjer Irske ili irska iskustva na koji je ona ulazila u Europsku uniju, posebno kod korištenja predpristupnih fondova, tada je jasno bila sasvim druga slika. I naravno da unatoč ovome mi nemamo pravo odustati. Naravno da unatoč svim tim razlozima koji čine poteškoće mi moramo učiniti suprotno, moramo pojačati naše aktivnosti u korištenju ovih predpristupnih fondova, moramo stvoriti mogućnosti da se one koriste ali opet se moram vratiti na to. Moramo utvrditi nacionalne prioritete jer bez utvrđivanja nacionalnih prioriteta niti jedan od ova tri programa koja se sada mogu koristiti neće biti adekvatni. Prioritetni programi smo utvrdili u nekoliko rezolucija, deklaracija, rasprava u ovom parlamentu i to je sada dodirna točka kakva je uloga hrvatskog parlamenta, kakva je inače pozicija hrvatskog parlamentarizma, kakva je inače uloga predstavničkog tijela nas predstavnika u ukupnoj vlasti u civilnoj Hrvatskoj, u političkoj Hrvatskoj, u građanskoj Hrvatskoj. Mislim da je sa puno razloga se može kazati da razvoj parlamentarizma u Hrvatskoj nije bio na onoj razini koju treba osigurati da bi se društvo ukupno moglo nositi sa vrlo ozbiljnim i vrlo teškim putem koji slijedi Hrvatska i putem kojim je ona krenula. Mislim da je parlamentarizam u Hrvatskoj deklarativno usporediv sa svim drugim zemljama Europske unije i onima koji to nisu ali na suštinskoj razini da on pada na ispitu i da je to gotovo pravilo u svakoj vladi i u svakoj parlamentarnoj većini da se stiče utisak javnosti da on nema tu potrebnu snagu, odlučnost, volju da do kraja jasno se bori za one ciljeve za koje sam siguran da se i kao pojedinci i kako političke stranke bismo se borili ali nažalost radi kompetencije koju smo dali Vladi Republike Hrvatske počesto se jasno kompromisno dogovaramo i onda upravo od onih nacionalnih prioriteta ne stvaramo nacionalne prioritete i oni nisu dovoljno vidljivi građanima. Nebitno je da li su vidljivi nama ali građani ih dovoljno jasno ne vide i onda izražavaju svoj euroskepticizam. Prema tome, uloga parlamenta je vrlo značajna. On mora ponekad preuzeti ulogu bez obzira koliko to bilo teško i bolno da kaže gospodo ovo su norme ispod kojih hrvatski parlament nikad neće ići, i kad je u pitanju nadzor, i kad je u pitanju svjedočenje o najvažnijim temama a ovo je važna tema. Prema tome, mi u klubu HSS-a smo apsolutno na liniji jačanja zakonodavne vlasti u Republici Hrvatskoj, zakonodavnog ponašanja i odrastanja hrvatske demokracije da se trodioba vlasti ne bude samo deklarativna nego da ona bude stvarno pa ako treba zabilježena na bilo koji mogući način koji će ostati u razini dobre demokratske prakse. Prema tome, u tom smislu ova rasprava je po meni valjana i korisna. Drugi dio bi se želio osvrnuti upravo na ove nacionalne prioritete. Da li je u Hrvatskoj nacionalni prioritet proizvodnja hrane i poljoprivredna proizvodnja? Ona jest nacionalni prioritet i on mora biti. Naravno, polazi iz činjenice da je 85% Hrvatske ruralno, da najveći broj stanovništva još uvijek živi na hrvatskom selu. Iz toga naravno proizlaze obaveze koje moramo kao politika definirati. Da li mi u praksi i u naravi smo naš nacionalni prioritet poljoprivrednu proizvodnju, proizvodnju hrane u Hrvatskoj, znači jačanje proizvodnih potencijala Republike Hrvatske podigli na prave noge? Nismo. Nismo to učinili. Da li će ovi predpristupni fondovi omogućiti solidarno podizanje tih naših kapaciteta? Ma nažalost, znate što? Neće. Neće jer najveći problem kod kojeg se poduzetnici susreću kad su u pitanju predpristupni fondovi posebno SAPARD je da financijski pokazatelji koji se traže od njih, i to ne samo od tvrtki se traže nego od onih koji podnose projekat, znači od osobe koja je podnijela taj zahtjev za projekat traže se takvi financijski pokazatelji za koje vam tvrdim da je genijalno da su ovih pet udovoljili. Ja sam ostao frapiran, mislio sam da nitko ne može udovoljiti. A znate zašto sam mislio da ne može nitko udovoljiti tim uvjetima i zahtjevima? Pa zato što recimo treba vam tekuća likvidnost iznositi 0,9%, treba vam pokazatelj ubrzane likvidnosti biti veći od 0,6 a operativne profitabilnosti na razini većoj od 5%. Kad imate jednu takvu strukturu a što će vam pomoć. Pomoć treba onima koji nemaju likvidnost, koji nemaju strukturu efikasnosti kapitala kakva se traži, koji su naprosto u nevolji da sami riješe strukturalnu promjenu svog poduzeća. Znači, njima treba pomoći a ne treba pomoći onome koji je najjači. To vam je kao pitanje potpora. Kome se daju? Onima najjačima, oni koji ionako imaju najviše, a onima malima njima se uvijek svake godine smanjuju potpore. Znači, moramo promijeniti sustav na koji ćemo način poticati i koga ćemo poticati. Mi u HSS-u ne zamaramo se da li je ovo dostatna brzina kojom idemo prema Europskoj uniji, da li je brzo, da li je sporo. Mi brinemo o tome da li je ispravan put, da li smo na pravom putu, da li ćemo zaštititi naše nacionalne gospodarske prioritete kroz ove predpristupne fondove, kroz osnaživanje svake odluke koju parlament dovede da se o njoj ne treba raspravljati da li se učinilo po pitanju odluke ovog parlamenta. Nažalost, ne samo u ovom mandatu i u mandatima prije nisu se uvijek ni na ispravan način uvažavale odluke pa makar bile jednoglasne hrvatskog parlamenta nego bi se obično one zaboravile, one bi se preskočile, one bi se frizirale. Ali mislim da je ovo dobra prilika da razmotrimo razloge koji su nas doveli u ovo stanje i da ih povežemo sa građanskim euroskepticizmom koji postoji u Hrvatskoj, a koji ja ne znam odgovor što se tiče razloga ali znam da on ovisi o nama i o tome na koji način ćemo obavještavati naše građane gdje je njihovo mjesto, gdje će oni naći korist i na koji način će moći ga koristiti. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem. Kolega Markov je rekao da se velikima davaju potpore, da se malima umanjuju potpore. Naime takva tvrdnja doista to je nešto što je potpuno netočno. Ja ću podsjetiti kolegu Markova da je ova Vlada ispravila određene nepravde koje joj je nanijela upravo Vlada koju su oni … [[Govornik se ne razumije.]] kad su umanjivali potpore i za sadnju vinograda i za masline i maslinike. Prema tome apsolutno je netočna tvrdnja koju je on iznio. A uostalom dosta tvrdnji koje je naveo jednostavno nema uporišta u činjenicama. I bavljenje poljoprivredom sasvim sigurno da je 85% stanovništva se ne bavi poljoprivredom. To je ono što je on rekao. U ruralnim prostorima također ne može biti točno popis. Samo ako zbrojite gradove pa ćete i tu doći do sasvim drugih podataka. Ne možete govoriti 85% hrvatskog stanovništva živi u ruralnom području. Samo u gradu Zagrebu ima … [[Govornik se ne razumije.]] stanovnika, to je skoro četvrtina Hrvatske. … [[Upadica se ne razumije.]] Prema tome, da ne spominjemo ostale gradove, Rijeka, Split, Osijek, Varaždin, Dubrovnik i sve ostalo. Prema tome idemo, idemo govoriti [[Upadica: Dobro, dobro.]] Govorimo, govorimo o činjenicama [[Upadica: Dobro, dobro.]] Govorimo o činjenicama, govorimo o podacima.
Predlagatelj poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Malo prije ste govorili u ime Kluba, sad u ime predlagatelja. … [[Upadica se ne razumije.]] [[Govornici govore uglas, ne razumije se.]]
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Neću ja dugo. Ali tri stvari trebamo otkloniti kao moguće nesporazume. Prva je lingvistička akrobatika gdje se prijedlog zaključaka Kluba Hrvatske narodne stranke tada, danas iščitava drugačije no što se čitao onda kada ga je Sabor usvajao. Vrlo smo jednostavno rekli. Cjelovito izvješće. Ako je danas sadržaj, cilj, svrha izvješća nekome sporna kako to onda nije bila sporna kada je državna tajnica rekla: «Mislim da će se i u izvješću koje će se dakle u 6 mjeseci podnijeti o napretku na ovom procesu to jasno i vidjeti.» Danas je problem iščitavanja i tumačenja što je predlagatelj mislio kad je nešto predlagao? Ovo što je sada Vlada u svojem izvješću napisala to smo mislili i tražili. Drugo, 15. veljače ove godine jedne novine objavljuju podatak da od 51 program prijavljen za «SAPHARD» prošlo je njih 5. Dva obiteljska gospodarstva i 3 poljoprivredno, iz poljoprivredno-prehrambenog sektora veće tvrtke. I u tim novinama piše da, čudni podatak da je na terenu diljem zemlje oko 200 savjetnika Ministarstva zaduženo za pomoć među ostalim poljoprivrednicima za popunjavanje dokumentacija za projekte od kojih je njih 25 posebno obrazovanih za «SAPHARD». 25 za «SAPHARD». Dolazi 51 projekat, samo 5 prolazi. Ponavlja se natječaj, ide drugi natječaj 28. ožujka. Očito je tada već bilo viđeno ili vidljivo da nešto u tim pripremama, edukacijama i prijavama programa nije u redu. Da smo o tome prošle godine u jesen raspravljali možda bi ovaj drugi natječaj išao nešto ranije. Ne tek 28. ožujka. I još jedna stvar. Postupak dobivanja ovih sredstava je između ostalog da se dakle projekti daju na uvid akreditacijskoj agenciji koja od najvažnijih stvari mora provjeriti da li je projekat sukladan Nacionalnoj strategiji razvoja Hrvatske. I ako je ide dalje. Nacionalnu strategiju razvoja Hrvatske donijela je Vlada, a ne Sabor. Jedan od projekata koji nije dobio zeleno svjetlo među onih 51 je bio projekat izgradnje pogona za obradu tartufa «Zigante» ako se ne varam. Koji nije mogao proći jer tartufi i obrada, prerada tartufa nije dio nacionalne strategije. I samo zbog toga bez obzira na isplativost, bez obzira na potrebe projekat dalje nije mogao ići. Sad ja pitam da li netko zna da li su šampinjoni u strategiji? Proizvodnja i prerada šampinjona. Možda je uzgoj nojeva u Nacionalnoj strategiji ili istarsko govedo, «buškarin»? Međimurski hladni konj, hladnokrvni konj [[Upadica: Kakvi hladni konj? Nisu konji]] Proizvodnja pršuta. Hladnokrvni [[Upadica: Hladnokrvni, a ne hladni konj.]] Hladnokrvni, gospodine predsjedniče ispravio sam se na vrijeme [[Upadica: Je, je.]] Pršut, kulen. Meso «stiblice». Ledena berba i predikatna vina. Možda je u Nacionalnoj strategiji uzgoj krznaša kojega smo u međuvremenu zakonom za 10 godina zabranili. Više se neće smjeti uzgajati, ja ne znam. Ili da li je u toj strategiji i razvoj tekstilne industrije? A da je prvi izvještaj došao je bilo vidljivo i da smo o tome raspravljali možda bi i u Nacionalnoj strategiji Vlada ugradila nešto čega sada nema? I za ovi, primjeri projekata koji nisu mogli proći dalje jer ih nema u Nacionalnoj strategiji nije dovoljni argumenat da razmotrimo odnosno Vlada razmotri sama tu Nacionalnu strategiju i da ju dopuni ako je bilo nečega što nije unutra. Da je tih rasprava bilo prije 16 mjeseci možda bi sada raspravljali o 200 milijuna kuna povučenih, 200 milijuna EUR-a povučenih a ne 50. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega je rekao da se zaključak Sabora iščitava danas drugačije nego što se iščitavao tada. To je nemoguće. Jednako piše danas kao što je pisalo i tada u zaključku Sabora da se da izvješće i o povučenim, neiskorištenim sredstvima. A za to se nisu stekli uvjeti. Za to se nisu stekli uvjeti. «CARDS», program 2003. tek su ugovorena sredstva dakle u srpnju 2006. godine. A realizacija svih tih projekata i financijsko iskorištavanje do kraja 2009. godine. Do kraja 2009. godine. Dakle za taj dio tog zaključka apsolutno je nemoguće pripremiti izvješće. Zato što jednostavno nismo došli u tu fazu. Što se tiče «SAPHARD-a», što se tiče «SAPHARD-a» sasvim vam je jasno da ide i sada natječaj. Ići će i još jedan natječaj. Prema tome tu je stvar još otvorena i za ugovaranje i za dogovaranje projekata. I treća stvar nemojte postavljati pitanja ovdje nama, pročitajte što piše u Nacionalnoj strategiji.
I drugi ispravak poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo moram ispraviti navod kolege jer veli da je nastao problem što je predlagatelj mislio kad je ovo predlagao. Ja tvrdim da tog problema nema, jer ako analiziramo što predlagači govore, onda vidimo da je mislio isključivo, da su mislili isključivo na vlastitu promociju. Pa recimo evo prva predlagateljica želi postati ministrica vanjskih poslova, zatim konkurencija iz SDP-a, nakon tog kolega Pero evo želi postati višestruki ministar nekoliko ministarstava, onda kolega Lesar robnih zaliha koliko sam čuo.
Hvala. Sad idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Marijo Zubović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici, predstavnici Vlade Republike Hrvatske. Interpelacija potpisana od strane saborskih zastupnika o radu Vlade na području predpristupnih fondova moram kazati je neutemeljena i neargumentirana. U interpelaciji se kaže citiram: “Predpristupni fondovi Europske unije se ne koriste.“ Isto tako se u interpelaciji izražava iznimna zabrinutost nebrigom i nezainteresiranošću Vlade da predmetna sredstva iskoristi, te da Vlada Republike Hrvatske uskraćuje svoje građane za znatna razvojna sredstva. Na svaku od ovih neargumentiranih iznesenih neistina odgovorit ću. Za upoznavanje građanstva o fondovima Europske unije u 2005. godini održano je preko 300 seminara i predavanja na temu programa pomoći Europske unije, predpristupnih fondova i načina pisanja projekata sukladno EU procedurama. U 2006. godini preko 450 predavanja na temu EU fondova, stalnih tv emisija, propagandnih materijala i tiskovina. Sve informacije u Zakonu o potvrđivanju financijskih sporazuma u kojima je jasno stajalo da se prava sredstva mogu dobiti kada i na koji način kreće postupak ugovaranja itd. donio je Hrvatski sabor, pa prema tome ti isti potpisnici interpelacije su mogli pročitati i informirati se da ih je to zanimalo. Pitam se samo tko je tu nezainteresiran? Vlada je u interpelaciji kvalificira kao nezainteresirana unatoč svim aktivnostima koje su poduzete za uspostavu upravljanja predpristupnim programima pomoći Europske unije. Uloženom ogromnom trudu i naporu velikog broja tijela državne uprave, činjenicom da je povećan broj zaposlenih na poslovima upravljanja programima i projektima EU fondova sa 120 osoba 2004. godine na 513 osoba 2007. godine. Postignutim rezultatima sustav je u rekordnom roku dobio dozvolu za rad, akreditaciju od strane Europske komisije. Stjecanjem statusa kandidata za članstvo i stjecanje prava na korištenje predpristupnih instrumenata PHARE, ISPA i SAPARD zahtjevi koji se postavljaju pred Hrvatsku kao korisnicu predpristupnih programa sve su složeniji posebno u dijelu pripreme kvalitetnih projekata. Usprkos tome hrvatska državna administracija uspješno je odgovorila na izazove koji su se pred njom našli, te je tako u razdoblju od 2000. do 2006. godine pripremom kvalitetnih projekata osigurala ukupno 514 milijuna eura. Nadalje, iznos koji je Hrvatskoj dodijeljen na korištenje u slijedeće 4 godine do 2010. a ukupno se radi o 589 milijuna eura u odnosu na 514 milijun koliko je primila u prethodnih 6 godina svjedoči o tome da su postignuti izuzetni rezultati u pripremi projekta. Javno priznanje za svoj rad na području uspostave institucionalnih kapaciteta za provedbu predpristupnih programa Vlada Republike Hrvatske dobila je od Europske komisije u obliku odobrenja za prijenos ovlasti za upravljanjem sredstava iz proračuna Europske unije. To je službeno objavio i predsjednik Europske komisije Barosso. Vlada Republike Hrvatske ni u kom slučaju nije pokazala ignorantan stav i nepoštivanje zakonodavnog tijela već upravo suprotno. Svi financijski sporazumi za koje je potrebno osigurati sufinanciranje iz nacionalnog proračuna prošli su postupak usvajanja na sjednicama Sabora. I na kraju moram zaključiti da je ova interpelacija loš pokušaj obmane javnosti. Hvala lijepo.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Evo kolega Zubović je točno naveo da je u 2005. godini održano preko 300 seminara. U 2006. preko 400 predavanja na temu europskih fondova, ali je propustio reći tko su bili sudionici. Pa želim zapravo samo dopuniti ovaj njegov dio pa ću reći da su sudionici tih dakle preko 750 seminara samo u razdoblju od 2005., 2006. a ta aktivnost se nastavlja i u 2007. godini. Dakle, sudionici tih seminara, predavanja su bili tijela državne uprave, tijela regionalne i lokalne uprave i samouprave, nevladine organizacije, obrtničke i gospodarske komore, novinari, studenti, nastavnici, učenici i druge ciljane skupine. Dakle, kada se doista tendenciozno i neistinito o interpelaciji govori o nezainteresiranosti Vlade da upozna svoje građane sa mogućnostima koje proizlaze iz korištenja europskih fondova, onda treba reći da je to čista neistina i obmanjivanje javnosti. Što reći nakon 750 predavanja? Ili činjenicu da je među tih 750 predavanja 350 tih predavanja je bilo isključivo vezano uz mogućnost korištenja predpristupnog fonda SAPARD. Dakle, ovoga koji govori o poljoprivredi o čemu smo malo prije mogli čuti od nekoliko prethodnika. Dakle, 350 predavanja na temu SAPARD-a i to za ove silne skupine, za sve one koji su potencijalni korisnici i ne samo za njih, nego za sve medije. Treba, nije spomenuo ni emisije koje su na nacionalnoj televiziji euro abeceda itd. Dakle, puno toga je napravljena i doista postoji itekako volja i želja a ta želja i volja Vlade da upozna naše građane o europskim fondovima se najbolje da iščitati kroz ove aktivnosti. Pa gotovo svakodnevno znači, više nego jedna dnevno u prošle dvije godine jedno predavanje je bilo svakog dana de facto. Prema tome, nemojte obmanjivati javnost, nemojte govoriti ono što nije istina. Zato nema potrebe da se na ovaj način pristupa ovom predmetu. I kad govorimo, evo pročitat ću jedan samo dio vezan uz ISPA. Dakle, uz ISPA-u možemo reći slijedeće. Razdoblje ugovaranja je u tijeku. Tek nakon toga slijedi razdoblje provedbe ugovorenih projekata, što znači da nema neiskorištenih projekata i nema neiskorištenih sredstava. Ako je nešto u tijeku, pa ne možemo govoriti niti o neiskorištenim projektima niti možemo govoriti o neiskorištenim sredstvima. Temeljem čega možemo govoriti ako je ugovaranje u tijeku. Dakle, to je proces koji tek slijedi. Prema tome, nemojmo obmanjivati javnost na ovaj način na koji to vi pokušavate govoriti o nezainteresiranosti Vlade, da upozna građane, da se realiziraju projekti. To jednostavno nije točno. Nije istina i to je svakako jedan od temeljnih razloga zašto ovo sve skupa treba baciti ovu vašu Interpelaciju.
Hvala. Sljedeća replika, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Pa evo poštovani kolega. Htio bih malo sa, još neke stvari dodati. Naime, kad smo boravili evo nas 5 zastupnika u Bruxellesu gdje je bio seminar o predpristupnim fondovima ekipa iz Bruxellesa nam je upravo dala predavače iz zemalja i iz koji smo, koje danas spominjemo. Dakle iz Mađarske, Slovačke, Poljske. I kad smo vidjeli koje su probleme oni imali kod korištenja predpristupnih fondova onda nam je puno toga bilo jasnije. Naime mi njih danas uspoređujemo s nama. Oni su unutra, a mi smo vani. Oni imaju daleko lakši pristup svim tim fondovima, daleko veću pomoć nego što imamo mi i ja znam da našu diplomaciju i onda sve ove ljude koji su u pregovorima čeka daleko, daleko veći i teži posao nego što čeka njih. Tako da nije velim, nije fer nas uspoređivati. Drugo pitanje. Koliko smo mi zapravo krivi što je relativno mali postotak ljudi koji žele da uđemo u Europsku uniju? Pa mi često, upravo i svojom retorikom, dakle svojim načinom prikazivanja odnosa između Europske unije i Hrvatske pričama o rasprodaji Hrvatske, pričama o majoritetu Europske unije već sad i sl. upravo razvijamo tu odbojnost. I mislim da bi prije svega mi moralo ovdje reći. Nama je najnormalnije da sinoć recimo igraju ne znam Chelsea i Liverpool, da je jedan klub ruski, drugi je američki. I to je sve u redu. A kod nas ako bilo što stranci kupe to je gotovo, to je tragedija, rasprodaja. Radije se obratite onima koji prodaju jer oni vrlo prelako prodaju, ne samo otoke što su počeli ranije, nego prodaju sve oko sebe, a da ne pitaju tko kupuje. Hvala.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Tomislav Tomić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo kolega je spomenuo rad naše administracije. Tijekom ove rasprave može se čuti da je ta administracija prekobrojna, da broji preko 500 ljudi. Međutim sama filozofija korištenja pristupnih fondova, natječajni postupci propisani su praktički vodičem kroz proceduru ugovaranja pomoći EZ trećim zemljama i tu apsolutno se procedura ne obavlja po Zakonu o javnoj nabavi, što se tiče hrvatskih zakona. Isto tako tom procedurom su propisani rokovi od 6, 9 i 12 mjeseci. Tako da mislim da nije u redu da se administracija napada kao i prekobrojna, a isto tako i nesposobna jer zaista ponaša se onako kako i direktiva EU to zahtijeva. Evo par podataka što se tiče SAPARD-a isto tako zašto nije iskorišten. Međutim, 8,6 iskoristivosti SAPARD-a u prvom krugu je puno više nego što su ostale zemlje isto tako na prvom natječaju. Međutim SAPARD traje do 2008. godine i zasigurno i 25 milijuna sredstava EU, isto tako i naših 8 milijuna sigurno će biti utrošeno. Jer i SAPARD drugi natječaj ima svoje neke promjene. Međutim uspostava SAPARD agencije za … [[Govornik se ne razumije.]] SAPARD agencije u ostalim zemljama trebalo više od 2 godine Hrvatska je to napravila za 17 mjeseci, najbrže od svih zemalja do 26.7. znači do 1. natječaja. A isto tako donošenja plana za poljoprivredu i ruralni razvoj u Hrvatskoj je trajalo 7 mjeseci, u svim ostalim zemljama to je trajalo 12 mjeseci i više. A dok je zaključivanje višegodišnjeg Sporazuma o financiranju s Europskom komisijom svima je trebalo godinu dana, Hrvatska je to napravila za mjesec dana. Zato što je paralelno sa planom donosila i zaključivanje sporazuma. Znači bez obzira na brojnost administracije jednostavno administracija za provedbu ovoga svega treba. I mislim da će se ona za sve te projekte još morati povećavati. I sigurno za ova dobra je bila učinkovita. Hvala lijepa.
I sljedeće replika, poštovani zastupnik Jakša Marasović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolege i kolegice. Znate na što ovo sliči, ova rasprava ovdje? Kao da gluhom šapćete ili slijepcu namigujete. Ovdje se točno radi u Interpelaciji na obavezu Vlade da podnosi izvješće svakih 6 mjeseci Hrvatskom saboru vezano za trošenje, korištenje predpristupnih fondova Europske unije i na ono što je iskorišteno i ono što nije iskorišteno. A obzirom da vi govorite o predavanjima, ma mogli ste vi održati 750 tisuća predavanja. Ali rezultat ovoga o čemu je Interpelacija je nula. Zašto je nula, zašto je nula? Pa jasno je. I Vlada nije kriva što je nula. Vlada niti šta radi, niti šta zna raditi, a kad ne radiš ne možeš biti ni kriv. I to je taj rezultat. A da je to tako pa u pretpristupnoj strategiji su planirana sredstva od 245 milijuna za PHARE, za ISPA, za SAPARD u periodu 2005.-2006. Pa zar su oni u Europi tukci kad su to planirali. A mi smo od toga iskoristili koliko, 10% ili 24%. Evo, i sad mi govorimo o tome da ta izvješća nisu potrebna. A posve je jasno o čemu govorimo. Bilo je planirano 245 milijuna, a utrošeno je 24% od toga. … [[Upadica se ne čuje.]] A je, plan, da, da, plan, tebi je jako dobro poznato šta je plan. Ti si to naučio svirajući u kazalištu.
Poštovani zastupnik, odgovor, replika, odgovor na repliku Mario Zubović. Izvolite.
Ne treba gubiti strpljenje i ovako vrijeđati kolegu Franu. On bi vam mogao lijepo svirati pa bi bili bolje volje, ne bi bili tako nervozni. I na, vi bi htjeli da se u ovoj Interpelaciji govori da mi govorimo ono što bi vi htjeli. Pa to nećete čuti. Mi nećemo govoriti ono što vi želite. A vi bi htjeli nešto ovdje govoriti što nije… … [[Upadica se ne čuje.]] Ajde još glasnije malo, ajde, ajde, izvolite kolega.
Dobro.
Htjeli ste nešto reći.
Dobro. Nemojte poticati i pozivati zastupnike. To mislim predsjedavajući treba. To je u njegovom djelokrugu.
A oni meni mogu govoriti?
Ne mogu ni vama. Ne bi trebali.
Pa onda ih predsjedniče zaustavite.
Idemo, nastavite.
Vi bi htjeli gospodo da mi govorimo ono što ste si vi zamislili. Ovdje ste napravili jednu predstavu kako hrvatska Vlada nešto ne radi dobro. A to vam gospodo nije točno. Imate u Saboru Nacionalni odbor koji prati pregovore, koji prati sve što se događa u Europskoj uniji i taj Nacionalni odbor je uvijek dao prolaznu ocjenu pregovaračkim timovima, naporima Vlade, pregovaračima. Sad bi vi to htjeli sve okrenuti. To vam jednostavno neće uspjeti, ali nemojte se uzrujavati, nemojte napadati kolege nas koji ne pristajemo na vašu interpelaciju. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Vladimir Štengl. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. U interpelaciji o radu Vlade na području korištenja predpristupnih fondova Europske unije predlagatelji ističu zabrinutost nebrigom i nezainteresiranošću Vlade da se iskoriste sredstva iz predpristupnih fondova. Institucionalne mjere navedene u izvješću Vlade Republike Hrvatske podnesenom povodom predmetne interpelacije dokazuju kako je Vlada Republike Hrvatske vrlo ozbiljno pristupila izgradnji sustava za upravljanje programima Europske unije kroz provedbu niza aktivnosti kojima se državna uprava pripremala za rad na navedenim programima čime je pokazala i brigu i zainteresiranost da se iskoriste sredstva iz predpristupnih fondova. Podsjećam kako je Vlada Republike Hrvatske još u listopadu 2004. usvojila akcijski plan za korištenje predpristupnih programa, a rezultati uloženih napora očituju se u tome da je hrvatska državna uprava uspješno i brzo ishodila akreditaciju za financijsko upravljanje fondovima Europske unije. Nadalje je na sjednici Vlade Republike Hrvatske 9. lipnja 2006. usvojen plan aktivnosti za korištenje predpristupnog programa IPA, a u tijeku su pripreme za ishođenje akreditacije Europske Komisije za upravljanje tim instrumentom pomoći. Kako bi se u narednom razdoblju osigurala potrebna pomoć za provedbu mjera predviđenih u pristupnom partnerstvu te u nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji Vlada Republike Hrvatske usmjerila je aktivnosti prema jačanju apsorpcijskih sposobnosti za korištenje pomoći koju osigurava zajednica i to kako u pogledu iskorištenja sredstava koja su joj dostupna u sklopu programa CARDS, PHARE, ISPA i SAPHARD tako i u pogledu korištenja novog programa IPA. Razvidno je da je Vlada u cijelosti svjesna potrebe pravilnost funkcioniranja ovog sustava ne samo zbog sredstava koji se dobivaju kroz predpristupne programe, već i zbog pripreme za korištenje fondova kojima se financira kohezijska politika Europske unije, a Hrvatska će im imati pristupa nakon stupanja u članstvo. Naime, jačanjem sustava provedbe predpristupne pomoći osigurava se ne samo gospodarski učinak kroz mogućnost gospodarskog jačanja konkurentnosti proizvodnje u RH i postizanja gospodarske socijalne kohezije, već se izgrađuje institucionalna sposobnost i potrebni kadrovi koji će omogućiti da se po ulasku u EU iskoristi čim veći dio sredstava koje nudi članstvo u Uniji. Programi Europske unije uspostavljaju se i provode kroz vrlo zahtjevan sustav sastavljen od različitih institucija Europske unije i države korisnice. Pri tome Europska Komisija utvrdila osnovne uvjete kojima zemlja korisnica treba, koje zemlja korisnica treba udovoljiti kako bi ovim sredstvima mogla kvalitetno upravljati. Dodatno Vlada Republike Hrvatske proučila je i praksu dosadašnji zemalja kandidatkinja u kojima su sustavi provedbe već bili uspostavljeni. Ovi zahtjevi uključuju dva institucionalna aspekta, imenovanje osoba odgovornih za upravljanje sredstvima EU pomoći. I dva, uspostava administrativnih kapaciteta institucija uključenih u upravljanju fondovima. Svojim izvješćem Vlada je dokazala kako se kontinuirano ulažu napori u svrhu osiguranja dostatnog broja osoblja za rad na fondovima što je rezultiralo i povećanjem broja zaposlenih na poslovima upravljanja predmetnim programima i projektima sa 120 osoba u 2004. na 513 u 2007. godini. Isto tako uz povećanje broja službenika koji rade na provedbi predpristupnih programa značajni su napori uloženi i u njihovu u sustavnu edukaciju. Naveden je broj od 4 tisuće 500 polaznika iz tijela državne uprave, jedinica lokalne i područne samouprave, nevladinih organizacija, obrtničkih i gospodarskih komora koji su sudjelovali na više od 300 različitih seminara, radionica, tečajeva. Javno priznanje za svoj rad na području uspostave institucionalnih kapaciteta za provedbu predpristupnih programa Vlade RH je dobila od Europske Komisije u obliku odobrenja za prijenos ovlasti za upravljanje sredstvima. Revizori Europske Komisije su procjenjivali provedbene sustave za programe PHARE i ISPA u Republici Hrvatskoj nisu pronašli nikakve blokirajuće nalaze. Povjeravanjem svojih sredstava tijelima državne uprave Republike Hrvatske Europska Komisija potvrdila je kako je sustav kojeg je uspostavila Vlada Republike Hrvatske transparentan, kvalitetan i učinkovit. Izuzetno je važno zadržati ovako dobre rezultate i tijekom provedbe programa IPA budući da će u sustavu njegove provedbe te znanju i iskustvu stečenom kroz njega ovisiti sposobnost RH za apsorpciju instrumenata kohezijske i poljoprivredne politike nakon pristupa EU. Ključni faktor u tome je održavanje političke potpore provedbi projekata, ali i nastavak u ovom izvješću Vlade iznesene politike zapošljavanja i zadržavanja visokoobrazovanih i posebno specijaliziranih državnih službenika o čijem radu ovisi kvaliteta rezultata. Sukladno navedenom u cijelosti podržavam izvješće Vlade Republike Hrvatske kojim se odbija interpretacija, interpelacija pardon o radu Vlade na području korištenja predpristupnih fondova. Hvala.
Hvala lijepa. Replika, poštovani kolega Mršić. Izvolite.
Pa gledajte kolega Štengl i ostali kolege iz vladajuće većine, mi se ovdje razlikujemo u jednoj bitnoj stvari. Dakle, vi cijelo vrijeme pokušavate govoriti o formi, a mi pokušavamo govoriti o sadržaju. Ako govorimo o količini održanih seminara za SAPHARD onda možemo reći da ih je bilo ne znam toliko i toliko, međutim ako govorimo o tome šta je rezultat tih seminara onda nikako ne možemo biti zadovoljni, onda možemo reći da je forma odrađena, međutim da je ocjena loša. Vi govorite da je bilo ne znam 500 sati nečega, ali je rezultat loš. Ovdje danas nije bilo govoreno o nečemu što stvara u ovom trenutku veliki problem uspješnim lokalnim samoupravama koji su uspjeli dobiti neke projekte. Primjerice grad Koprivnica je dobio dva projekta iz "Interekt 3a". Jedan zove se "Panonska paleta", odluka je stigla iz Europske unije u studenom. Ugovor smo dobili u veljači jer je došlo do toga da se decentralizirano počelo o tome odlučivati. Do dana današnjega na žalost još nismo dobili dio novca koji je trebao doći iz toga fonda iako je počelo se provoditi projekt od 1.1. ove godine, on traje 13 mjeseci. Naš mađarski partner je dobio odluku u studenome, u studenome je dobio i ugovor za to i 1.1. je dobio novac za provođenje tog projekta. Dakle proces decentraliziranog odlučivanja u Hrvatskoj kasni 6 mjeseci. Drugo, Interekt 3A Adriatico je odluka došla u prosincu, ugovori još nisu stigli, naši talijanski partneri su počeli provoditi projekt, mi na žalost ne možemo početi pratiti njih u tim zajedničkim aktivnostima jer naš dio u Ministarstvu financija još nije dostavio nama niti ugovor niti novac za izvršavanje toga programa. Prema tome mi doista možemo govoriti što kolega Matešić kaže da je to jedan proces pa on traje enormno dugo pa nemamo izvješća, zato je tako u ovoj situaciji. A, kad bismo bili iskreni onda bi trebali reći da doista nismo iskoristili sve što smo mogli, da proces traje predugo i da je administracija kod nas još uvijek nedovoljno efikasna da bi pratila projekte koje su naši gradovi i općine dobili. Možete mi odmahivati glavom, ja sam rekao dva vrlo konkretna primjera, a vi…
Hvala lijepa kolega. Odgovor na repliku, kolega Štengl. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega Mršić, pa evo spomenuli s te prvo te seminare. Jeste to veliki broj, to je impozantan broj, ali to ne znači da su svi zadovoljili na tim seminarima. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa koliko ih upiše fakultet pa ne završi, tako i to. Nisu svi … pa možda i zato, i možda su i zato programi nepotpuni, možda i zato nisu programi prihvaćeni što su rađeni nedovoljno kvalitetno. Jer dozvolit ćete svi ti fondovi ipak nisu Karitas da se tamo pojavimo i kažete čujte treba mi gaća i hlača i pa dajte mi novce. To se malo drugačije sve skupa radi. Hvala.
Replika, poštovani kolega Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo ja ću se nadovezati na ovu temu vezano uz edukaciju, kroz seminare, kroz predavanja pa ću zapravo povrgnut sve one koji na žalost danas u 21. stoljeću smatraju, nema ih više u sabornici, da znanje nije potrebno. Da znanje koje se daje kroz predavanja, kojim se educiraju ljudi koji bi trebali aplicirati i koji bi se trebali pojaviti na tim natječajima, evo danas imamo ljude u Saboru koji smatraju da je to ništa, da je rezultat toga nula. Pa nije rezultat toga nula. Nije zbog konkretnih rezultata i nije zbog činjenice da natječaji traju. Kolega Mršiću SAPARD je u tijeku natječaja, drugi natječaj u kojeg će biti uključeno i gljive o kojima je govorio malo prije kolega Lesar, da ne bi oni koji se bave uzgojom gljiva mislili da to nije i da je nemoguće to financirati, to nije istina, pa vi širite neistinu. Kolega Lesar je rako da gljive se ne mogu, a upravo traje natječaj u kojem se gljive mogu financirati, uzgoj gljiva. Dakle nama ne treba takvo plasiranje neistina prema javnosti. druga stvar ljudi koji će aplicirati doista moraju znati proceduru. Procedura jest komplicirana, ali proceduru nije određivao Hrvatski sabor. To je procedura koja je prihvaćena od strane Europske unije, od onih koji su ta sredstva stavili na raspolaganje prema svojoj poljoprivrednoj politici. Dakle tu je riječ o poljoprivrednoj politici Europske unije kada govorimo o SAPARD-u. Ne možemo brkati pojmove ono što vi konstantno radite tijekom današnje cijele rasprave. Brkate pregovore sa predpristupnim fondovima, to su dvije odvojene stvari. One u suštini imaju svoju povezanost i vezu, ali ovdje su to dvije različite teme. Konkretno program SAPARD traje natječaj sada još jedan, bit će još jedan natječaj, prema tome ne možemo govoriti o realizaciji programa SAPARD dok se ne završi natječajni proces nakon kojeg slijedi tek ugovaranje i realizacija projekata. Pa dajte malo, budite malo ozbiljniji i konkretniji kada govorite o činjenicama.
Odgovor na repliku, poštovani kolega Štengl. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi kolega na ovim dopunama, jer mislim da nikad nije kada je ova tema u pitanju, suvišno napominjati da propisi ne ovise o propisima Republike Hrvatske nego da propise provedbene toga propisuje Europska unija i mi se toga moramo držati. Naravno da bi mi, da bi lakše došli do novaca, da bi svatko da bi lakše došao do novaca išao to nekom svojom metodom. Ne, te metode su propisane. Hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo s raspravom. Poštovana kolegica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice. Evo možda najbolje ova rasprava jutrošnja govori najbolje sama za sebe. Naime, da su izvještaji pristizali kako treba vjerojatno danas oko interpelacije ne bi bilo toliko vehementnosti. Naime od kada je Hrvatska potpisala Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju i potom krupnim koracima krenula prema punopravnom članstvu u Europskoj uniji, sve je manje vremena Vlada nalazila za informiranje kako hrvatske javnosti, a bome tako i Hrvatskog sabora. O konkretnim mjerama i reformama koje poduzima kako bi naše članstvo u Uniji nastupilo što brže i po što boljim uvjetima. Na žalost nešto slično je bilo i sa NATO-om, ali ako već prosječni građanin nema prilike čuti kvalitetnije redovne informacije o Europskoj uniji izgleda da sada više ni saborski zastupnici nemaju pravo tražiti ono što je sam ovaj Sabor svojim zaključkom donio, znači da ga se redovno izvještava. Oprostite možda griješim, ali ovdje se ipak još uvijek radi o parlamentarnoj demokraciji. Kako stvari stoje? Dakle 6. listopada 2005. godine na 16. sjednici donesen je Zakon o potvrđivanju Memoranduma o suglasnosti o osnivanju Nacionalnog fonda između Vlade RH i Europske komisije kao pravna osnova za reguliranje svih daljnjih odnosa za korištenje svih predpristupnih fondova Europske unije bilo SAPARD-a, PHARE-a ili ISPA-e na temelju kojeg će se odobravati projekt, odobravanje projekata iz pojedinih programa i potpisivati posebni financijski sporazumi. Uz navedeni Zakon o potvrđivanju memoranduma Hrvatski sabor je većinom glasova donio i zaključak kojim se obvezuje Vlada na podnošenje detaljnijeg izvještaja o korištenju predpristupnih fondova i to na planirane i neiskorištene programe. Napominjem to jer smo danas oko tog naziva već dosta razgovarali. S obzirom da od toga dana je proteklo više od 15 mjeseci postavlja se pitanje u čemu je problem. Da li saborske zastupnike Vlada sustavno zanemaruje ili je jednostavno nesposobno izvršavati svoje obaveze. S obzirom da je Sabor sa 93 glasa obvezao Vladu na ovaj zaključak, Vlada je dužna taj zaključak dostavit. Smatram da nema neke pretjerane dileme da Vlada ustvari ipak ne radi svoj posao. Predpristupni fondovi Europske unije zapravo su jedno divno područje s kojim se susreće svaka zemlja kandidatkinja. Zašto divno? Naime, Europska unija nudi i stavlja na raspolaganje velika bespovratna sredstva kako bi olakšala reforme i prilagodbe države kandidatkinje i omogućila njezini lakši ulazak u Uniju. Ta su sredstva raspoređena u tri fonda: ISPA za različite infrastrukturne projekte, PHARE za javnu upravu i ostale usluge te SAPARD za poljoprivredu. S jedne strane iskorištenost PHARE-a mislim da oko 15 milijuna eura povučeno, donekle je zadovoljavajuća, iako to nije uvijek baš tako bilo. S druge strane upravo su područja za koja dobivamo novac iz PHARE-a, a to je javna uprava, pravosuđe i problem korupcije upravo su ta područja koja se sustavno zanemaruju u reformama. Svjedoci smo to svakodnevno. Sve reforme koje su dosad napravljene na tom području ne pokazuju niti približno očekivane rezultate, pa se logično nameće pitanje na što smo potrošili taj novac. Da li se on mogao bolje iskoristiti? Zašto se nije iskoristio? Sve su ovo pitanja koja se odgovor nameće sam po sebi, a povezan je upravo sa ovom interpelacijom, kad ne odgovaraš nikome, lakše je sakriti svoj vlastiti nerad. Nažalost po Vladu, prošla su vremena kad se nisu postavljala pitanja, pa će se ipak neki odgovori s vremenom a možda i danas ovdje čuti. Kako je moguće da Hrvatska ima najveći broj neriješenih slučajeva na sudovima, najdulje vrijeme čekanja da slučajevi budu riješeni? A u isto vrijeme ima najveći broj sudaca po glavi stanovnika u Europi, ako izuzmemo naravno Luxemburg. Kako je moguće da imamo toliko veći broj javnih službenika po glavi stanovnika od prosjeka Europske unije, a da su oni toliko neučinkoviti? I kako je moguće da Vlada Republike Hrvatske nema hrabrosti riješiti te probleme? Evo, bio je danas ovdje kolega Palarić. Da li vi znate možda, u prolazu je prošao ovdje, da li vi znate, da u Središnjem uredu državne uprave imamo jednog inspektora za upravne postupke, a samo za Grad Zagreb ne bi bilo dovoljno 10? Stanje sa predpristupnim fondom SAPARD u još je gorem stanju. Hrvatski poljoprivrednici su od ponuđenih 245 uzeli tek nešto više od 12 milijuna kuna iz SAPARD-a. Jesu li za lošu iskorištenost krivi vrlo rigorozni kriteriji? Sigurno i oni imaju svoje uloge u tome. Međutim najveću krivnju ipak snosi Vlada koja nije provodila edukaciju ciljanih skupina dovoljno brzo, efikasno i kvalitetno. Dakle, ne govorimo da li je napravljeno 750 sati. Govorimo kakve efekte su ti sati izazvali. Da je u tome tako govori i činjenica da su edukacije pojedinih skupina započele dva mjeseca prije zaključivanja natječaja za projekte. Iz pouzdanih izvora imam informacije o prezentacijama koje Ministarstvo poljoprivrede organiziralo preko Gospodarske komore na razini županija i koji su se provodile u svibnju i lipnju, a natječaj je završavao u kolovozu prošle godine. Dok su … [[Govornik se ne razumije.]] prikupiti trebali, za prikupljanje podataka trebalo je više od tog vremena koje je preostalo. Takve stvari se naprosto ne smiju još više dešavati. Postavlja se pitanje iz kojih razloga Vlada onda uopće troši naš novac za te prezentacije, kad apsolutno ništa nakon njih ništa nije moguće kvalitetno napraviti? Zašto plaćamo takvu edukaciju ako su efekti nakon provođenja te edukacije tako mizerni? A sad nekoliko riječi o tome zašto je ova interpelacija izuzetno važna? Krenimo od pravnih i Ustavnih posljedica. Naime, neprihvaćanjem ove interpelacije zapravo se može, želi poništiti odgovornost same Vlade koju ona ima pred Hrvatskim saborom. To bi moglo imati dalekosežnije posljedice nego što bi neki u Vladi trenutačno mogli misliti. S druge strane važnost predpristupnih fondova za zemlju kandidatkinju od izuzetno je velike važnosti. Potaknuti raznim propustima i šlamperajem ipak smo se odlučili na čvrsti nadzor nad korištenjem ovih fondova. I zato i tražimo ovo izvješćivanje. Međutim, to nam se ne omogućava na ispravan način. Uz dobre i ispregovarane uvjete ulaska i iskorištavanje fondova najvažniji je aspekt kandidature za punopravno članstvo u Uniji. Iskorištavanje predpristupnih fondova trening je uspješno korištenje sredstava kojoj će Hrvatskoj biti na raspolaganju kad ona uđe u Europsku uniju. Predpristupna pomoć služi da se izravno ulaže u razvojne prioritete Hrvatske i tako se rasterećuje državni proračun, povećava se apsorpcijska sposobnost tijela državne uprave i razvija se pozitivno natjecanje nad korisnicima programa. Apsorpcijska sposobnost je jedan od pokazatelja kako će se iskorištavati strukturalni fondovi koje ćemo dobiti na raspolaganje članstvom u Europskoj uniji. Ako se ne naučimo povlačiti sredstva iz predpristupnih fondova danas, ne možemo očekivati da ćemo znati povlačiti ta sredstva iz strukturnih fondova sutra, kada postanemo članica Europske unije. I sva ulaganja kao što je regionalna politika Europske unije upravo djeluje preko ovakovih fondova. Drugim riječima ne naučimo li mi, oni to je potrebno kako koristiti europske fondove, ne možemo računati na razvoj u budućnosti. Koliki su ti fondovi važni, najbolje govore primjeri što Irske a i naša susjedna zemlja članica Slovenija, znala je to napraviti puno uspješnije nego što je to naša situacija. S obzirom, spomenula bih još neke stvari. Spomenula bi nešto što bi se moglo zvati nekomunikacijske strategija ove Vlade. Naime, na svakom koraku je vidljivo od izuzetno malih naklada koje je Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija radilo, da bi moglo se pobliže objasniti funkcioniranje Europske unije ljudima, običnim ljudima pa sve do činjenice da Vlada nigdje ne objavljuje rezultate procesa pregovora sa Europskom unijom, kad je npr. privremeno zatvoreno jedno poglavlje. Mi ćemo se danas, sutra naći da ćemo sve ispregovarati neposredno pred referendum i da ćemo tada tone i tone papira dobiti da konzumiramo u jedno vrlo kratko vrijeme. Dakako da nećemo to biti u mogućnosti. Što se tiče edukacije srednjoškolaca i tog provođenja, prepušteno je nevladinim udrugama od strane vlasti zadnjih desetljeća udruge koje su za edukaciju programe primile brojne europske nagrade. Slično je sa ovim programom koji je dobio preporuku i izuzetnu financijsku pomoć Europske komisije. Samo za primjera radi za obrazovanje odnosno za edukaciju 20 tisuća mladih ljudi primilo se 70 tisuća eura kuna. A znate koliko je Ministarstvo vanjskih poslova na to doprinijelo? 40 tisuća ne eura, nego kuna. Znači 10%. Da kažem više je Norveška Vlada financirala ovaj projekt koja dakako nije zadužena za edukaciju mladeži u Hrvatskoj, nego što je to napravilo Ministarstvo vanjskih poslova. I naposljetku, kao što se trenutačno pristupanje nije nažalost uvijek kvalitetno i ne raspravljamo ovdje samo o tome, nego raspravljamo o izvještajima. Molim vas, tražimo izvještaje o procesima.
Hvala lijepa. Ispravci netočnog navoda. Prvo je poštovani kolega Matušić. Izvolite kolega. Ispravak netočnog navoda, jel?
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegica je rekla da građani nisu redovno obavještavani. Pa to jednostavno nije istina. Pa pogledajte na nacionalnoj televiziji emisije, pogledajte na radijskim postajama i nacionalnim i lokalnim. To je što se tiče medijske obaviještenosti. Druga stvar što se tiče ovih predavanja. Pa tih 750 predavanja ja sam rekao za ciljne skupine su, i lokalna i regionalna samouprava, i novinari, i školski uzrast, dakle srednjoškolci, nastavnici i učenici itd. Dakle, tu su tijela državne uprave. Tu je veliki broj populacije. To su obrtničke komore, gospodarske komore. Dakle, to jednostavno nije točno. Što se tiče SAPARD-a rekli ste kako nije dobro da su predavanja vezana uz SAPARD bila održana u 5. i 6. mjesecu a da je natječaj bio u 8. mjesecu. Pa to je upravo dobro. Natječaj je otvoren u 7. mjeseci, prvi natječaj za SAPARD je otvoren u 7. mjesecu i trajao je do 10. mjeseca. Prema tome, to je dobro da je održano u 1. mjesecu dva dana prije samih natječaja da se ljudi educiraju, da znaju na koji najbolji mogući način mogu aplicirati za taj program. I druga stvar, govorite o SAPARD-u kao da je završena stvar ovaj dio prvi natječaja. Pa to nije istina. SAPARD traje sada, nemojte obeshrabriti one koji se danas ili sutra mogu javiti jer natječaj traje, ili one koji će se javiti na slijedeći natječaj. Vi govorite kao da je realiziran projekat.
Hvala lijepa kolega Matušić. Ispravak netočnog navoda kolega Nenadić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa štovana kolegica je iznijela niz netočnih navoda kad je u pitanju SAPARD. Upravo ovo što je kolega Matušić rekao, pa nemojte obmanjivati javnost da je iskorišteno toliko i da je to gotova stvar. Taj program teče i traje i znamo puno onih koji su se javili i koji su u proceduri, i koji imaju velike šanse da iskoriste ta sredstva. A s druge strane netočno je da iskorištenje predpristupnih fondova je bitan uvjet za primanje članstva u EU. To je netočno. Primjer je Slovenija. Slovenija je izuzetno malo sredstava iskoristila kad su u pitanju predpristupni fondovi iz poljoprivrede pa nije bilo problema oko primanja u članstvo EU. Nemojmo obmanjivati javnost, prerano smo krenuli u predizborne akcije koje ne čine dobro da bismo upravo postigli upravo to što hoćemo a to je da iskoristimo što više novaca iz predpristupnih fondova.
Hvala lijepa. Imamo repliku. Poštovani kolega Poropat ima riječ. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegica Čičin-Šain je u svojoj raspravi spominjala i veliku administraciju za pripremu seminara. Da. Kakva je svrha seminara za pristup europskim fondovima ako se novac iz tih fondova nije iskoristio u dovoljnoj mjeri, je li tako. Ja kažem ono što je i gospođa državna tajnica rekla. Istarska županija dobila je neke programe upravo iz predpristupnih fondova ali najvećom zaslugom upravo Istarske županije, ljudi iz Istarske županije koji su ured Istarske županije otvorili u Bruxellesu da bi bili blizu izvora i uz pomoć Ministarstva vanjskih poslova došli do toga.
Odgovor na repliku poštovana kolegica Čičin-Šain. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo, ja bih samo odgovorila da u okviru informiranja i u okviru obavještavanja ljudi najbolja je činjenica o količini euroskepticizma u Hrvata govori o tome kako su savršeno oni informirani.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom. Poštovani kolega Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Stvarno je neshvatljiv, nerazumljiv i čak zabrinjavajući odgovor Vlade a i ponašanje vladajuće većine na ovaj veliki problem. Pazite, to je ogroman problem kako i na koji način koristiti predpristupne fondove Europske unije. I glavna činjenica da se od toga problema bježi formaliziranjem što je stajalo u zaključku i da je održano 750 predavanja, seminara, pa u tome je problem cijeli. U tome je cijeli problem. Znači, želimo na vrijeme, pravovremeno ukazati da je problema sve više i da očito treba napraviti jednu cjelovitu strategiju jer ovo nam je mogućnost da određena sredstva povučemo sada iz predpristupnih fondova kako bi na pojedinim područjima stanje popravili. Ali nažalost, Vlada bježi od toga. Ona bježi od rasprave. Iako je zaključak tu jasan ona se bavi pitanjem ugovaranja, ne bavi se pitanjem iskorištavanja. I kakvu onda poruku šalje hrvatskoj naciji, hrvatskim građanima? Hrvatski građani žele jasnu strategiju što hrvatska Vlada, pregovarački timovi u cijelom ovome postupku općenito pregovaranja čine s jedne strane. I s druge što se čini u smislu toga da jasno, transparentno i nedvosmisleno hrvatski građani znaju kako i na koji način mogu sudjelovati vezano za dobivanje ovih sredstava iz predpristupnih fondova. Ako nas danas slušaju malo će toga razumjeti i malo će dobiti pojašnjenja kako i na koji način popraviti situaciju. Pazite, odgovorna Vlada koja vodi računa o tome neće se ovako formalistički odnositi. Sigurno se neće ovako formalistički odnositi nego recimo da je Vlada odgovorna ona bi sasvim drukčije reagirala na interpelaciju. Interpelacija je blaga. Interpelacija je u biti blaga u odnosu na probleme u kojima je Hrvatska, u kojima jesu hrvatski građani. Interpelacija da smo je mi pisali bi bilo točno stajalo Hrvatska ljudi nema nikakve strategije pregovaranja. Hrvatska samo prihvaća, puko prihvaća sve ono što traže ili članice pojedine ili Europska unija kao cjelina. I to je ta strategija i zbog toga raste taj euroskepticizam. Baš zbog toga raste jer nije uopće vidljivo što i na koji način se radi. I onda se branimo sa ovim Nacionalnim odborom. On je čisti fikus. Uzmimo kakve on ovlasti ima. Kolega Tonči Tadić je član. Koje god pitanje hoće pokrenuti, raspraviti nije to tema, izbjegava se raspravljanje. I onda sad imamo stvarno kao guske u magli umjesto da Vlada shvati. Vidljivo je, znači održano je 750 predavanja seminara, pomaci su minimalni, nikakvi su pomaci. Minimalni i nikakvi pomaci. Znači, budite svjesni te situacije da mnoge stvari nam ne štimaju. Mnoge stvari se odvijaju i raspravljaju izvan Hrvatskoga sabora. Sami pravimo greške početničke u smislu za što se sve ta sredstva mogu uporabljavati kad u nacionalnom … [[Govornik se ne razumije.]] Vlade to nije sadržano. Čuli smo i za tartufe i za druge stvari, i za pčele i za ostale stvari. Umjesto da je Vlada pametna, da je odgovorna pa kaže idemo napraviti strategiju, doći ćemo pred Hrvatski sabor. Ajmo po poglavljima, po svim dijelovima. I onda se neće događati ovo što se događa. To se traži od jedne odgovorne Vlade, Vlade koja vodi brigu o svojim građanima a ne samo da vodi brigu o interesima Europske unije i njezinih pojedinih članica. To znamo da vodite brigu, to nam nemojte objašnjavati, to narod vidi i na gospodarskom pojasu i u pitanju ribara, i u pitanju rasprodaje nekretnina, to stvarno vodite brigu ali ne hrvatsku brigu, ne hrvatske nacionalne interese. S kartama izađite na stol otvorenom igrom i kažite nemamo strategije, ajmo je sada napraviti. Ajmo napraviti strategiju, nemojte stavljati u pregovaračke timove osobe kojima je glavna briga hoće li oni jednog dana naći mjesto u europskoj administraciji odnosno u administraciji Europske unije. A to se priča, to otvoreno u kuloarima ti pregovarači pričaju. Njih ne interesira proces, tijek pregovaranja nego uloviti mjesto u okviru administracije i birokracije. A koga onda interesira hrvatski građanin i što, o čemu će odlučivati ako ovako nastavite raditi? Jednog dana na referendumu neće imati o čemu odlučivati. Zašto? Zato što će Europska unija izvan onoga što je obveza Hrvatske prihvaćanje pravnih stečevina u naše zakonodavstvo ostvariti kao cjelina i kao pojedine članice i one stvari koje ne spadaju u ovaj dio. Pitam ja, vidjeli smo kakva je situacija, što se potpisivalo kada je riječ o gospodarskom pojasu. Jel to spada u pravne stečevine? Ne spada. I kako, zašto je Hrvatska onda na to pristala? Zašto je pristala? Zato što nema svoje strategije, što ne vodi svoj nacionalni interes. Situacija je vrlo jasna. To je vama normalno smiješno, ali će još biti smješnije Hrvatskome narodu danas sutra kad vidi što ste vi sve ispregovarali i u kakvu situaciju ste zemlju doveli. Evo, to jedna znači neodgovorna Vlada se ovako ponaša, a odgovorna Vlada od oporbe prihvaća pametne stvari, ugrađuje i poslije prezentira javnosti kao da je to njezino. Evo, to je bitna razlika između odgovorne i neodgovorne Vlade i kad se nađe pred problemima. Ali ovaj formalistički pristup o tome eto što nije sadržano pa mi ugovaramo, pa ovo, pa ono. Uvijek zakažete! Problemi jesu, svjesni smo problema. Zemlje koje su ušle u Europsku uniju vidjeli smo kako i na koji način su iskoristili ta sredstva, ali nastojimo uzeti njihova iskustva, nastojimo ta njihova iskustva ugraditi ono s čime se suočavamo ali na žalost ništa. Zbog čega postoje te, razno razna posjete pa ide predsjednik Vlade, pa ministar ovaj, pa ministar onaj iako bi nekome trebalo zabraniti da nose olovke uopće, jer znamo što su sve potpisivali i na koji način. Zbog čega sve to je kad na kraju, kad smo mi bili vani kažu vama je temeljni problem taj što se na našim greškama ne učite, a mi vam govorimo gdje smo mi fulali. Sad smo tek vidjeli kad je cijeli tijek i proces završen. Ali mi to vama govorimo, a vi radite još veće greške. Evo, prema tome dajte podvucite crtu i shvatite da je ovo tek početak da ozbiljno pristupite svim ovim problemima i da se konačno, da iskoristimo ono što je moguće iskoristimo, da na kraju ne bude “tko te ima, taj te nema“. Znači, imaš mogućnost, a ništa ne ostvaruješ i onda se kaže evo hrvatski građani imaju mogućnost za predpristupne fondove. Koliko je iskoristilo? Minimalno. Hoće li se to popraviti prema ovome ako se to bude, ako se ovako bude formalistički o tome razgovaralo i ako se ovako formalistički bude i vladajuća većina odnosila prema tome i sama Vlada nema pomaka tu. Nemojmo se baviti formalizmom! Bavimo se suštinom, jer moramo odgovoriti hrvatskim građanima koji nas gledaju i zbog toga je taj europski skepticizam sve veći. Dajte bar uzmite taktiku Carle del Ponte sa Beogradom. Evo vidite, ona je pregovarala. Istina, na štetu Hrvatske. Prema tome, budimo ozbiljni. Ovo ovako više ne može ići. Hvala.
E sad prelazimo prvo na ispravke netočnog navoda pa je prvi na redu poštovani kolega Nenadić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Kovačević kao i uvijek nastoji iskoristiti ovaj prostor kojemu se pruža ovdje da govori da bi rekao puno tih neistina koje on smatra da bi njemu negdje i njegovoj stranci moglo negdje koristiti. Međutim, vrlo jedna njegova izjava da će vrlo malo će građana razumjeti ovo što mi ovdje govorimo, jer je netočno utoliko što nitko od onih koji su zainteresirani za iskorištenje ovih sredstava iz fonda neće razumjeti što mi danas ovdje govorimo, neće razumjeti nitko ništa zato što je upravo bio i cilj onim koji su podnosili interpelaciju da nitko ništa ne razumije, da ih još više zbunimo, a Vlada je upravo učinila sve od edukacije neposrednih sudionika, od stručnih osoba za provedbu, od medijskog prostora da bi one koji moraju sudjelovati u iskorištenju tih fondova to su lokalna uprava, poduzetnici, tvrtke da bi one što prije i što svrsishodnije iskoristili te fondove.
Ispravak netočnog navoda poštovani kolega Hebrang.
Ja bih ispravio navod kolege zastupnika kada je rekao obraćajući se Vladi. Vodite brigu o strateškim interesima za dobro Europske unije, a ne vodite brigu o strateškim interesima za dobro Hrvatske. To nije točno jer po tom bi ispalo da su interesi Europske unije i Hrvatske bitno različiti. Oni su sukladni u ogromnoj većini planova i projekata kao što su sigurnost, kao što su bolji život, kao što je racionalizacija državne uprave pa upravo i ovi predpristupni fondovi idu za time i zato ih Vlada i radi da bi usavršile, poboljšale, racionalizirale različite gospodarske ali i upravne subjekte. Prema tome, nije točno da se ti interesi razlikuju. Oni se podudaraju u najvećoj mjeri.
Ispravak netočnog navoda kolega Matušić.
Zahvaljujem. Već jedan dio je ispravljen, ali ću ispraviti onaj dio koji je kolega Kovačević netočno ustvrdio da ne koristimo iskustva drugih država vezano uz korištenje ovih sredstava iz predpristupnih fondova. To naprosto nije točno. Kolega, postoje tvining programi, postoje stručnjaci iz država koje su sada članice Europske unije koji su redovito u posjeti Hrvatskoj i koji redovito savjetuju na koji najbolji mogući način je moguće iskoristiti sredstva, koji su najbolji mogući uvjeti. Prema tome, to apsolutno nije točno. Postoje stručnjaci iz Slovačke, s Malte, iz drugih zemalja Europske unije koji su danas članice Europske unije koji su pregovarali u proteklim godinama, koji su ušli 2004. godine. Prema tome, nemojte govoriti nešto što nije točno, nešto što nije istina. Koristimo sva najbolja iskustva drugih zemalja koje su bile u istoj situaciji u kojoj je danas i Hrvatska. To je istina.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani kolega Bagarić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Naime, netočno je ono što gospodin uvaženi zastupnik Kovačević kaže da Vlada nema nekakvu strategiju da bi upravljala fondovima i da bi kandidirala svoje projekte. Naime, i u ovoj interpelaciji, a i inače u sustavu rada Vlade dana je određena samostalnost svima koji hoće i žele projektima kandidirati ovim fondovima što je u stvari Vlada i omogućila. Upravo stvaranjem institucija da bi mogle sve županije, znači sve jedinice lokalne samouprave kroz te institucije komunicirati sa predpristupnim fondovima i svojim projektima kandidirati. Ja ću samo podsjetiti ono što imaju sve praktički županije u obvezi iako ih je na žalost vrlo mali broj došlo do toga da imaju svoje regionalne, operativne programe u kojima su iskazali svoje prioritete i dali svoje projekte za predpristupne fondove. Znači, Vlada ima strategiju očito i način da spoji jedinice lokalne samouprave i projekte sa svim predpristupnim fondovima i njihovim ciljevima.
Hvala lijepa. Prelazimo na replike. Prvi na redu je poštovani kolega Kapraljević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Pero, sa svim stvarima koje ste rekli uglavnom se slažem, a ono što ste govorili o odgovornosti Vlade i odgovornosti naše administracije, pa ja bih to rekao ovako. Europska unija plaća svoju administraciju da Hrvatskoj da novca što manje. Mi plaćamo našu administraciju da za Hrvatsku povuče novca što više. Ali meni izgleda da ova gospoda se ponašaju kao da su na platnom spisku Bruxellesa. Ili da prevedem to narodskim rječnikom, “kad Europa kaže sjedni oni odmah legnu“. Dokaz tome je i podjela Hrvatske na tri statističke regije, gdje direktno gubimo nekoliko stotina milijuna eura, direktno gubimo i ostajemo bez njih zbog ovakvog načina, znači zbog njihovog ponašanja kad Europa kaže sjedni oni legnu.
Replika, poštovana kolegica Zdenka Čuhnil ima. Izvolite kolegice.
Uvaženi, repliciram uvaženom kolegi ali prije svega bih htjela reći da je ovdje danas već netko spominjao formu i sadržaj. Mislim da ono o čemu danas razgovaramo da razgovaramo isključivo o formi. A što se tiče forme mislim da je Vlada tu svoju ulogu izvršila. Seminari su upravo govorili o tome na koji način pripremati projekte, o popunjavanju formulara, o prikazivanju ekonomskih pokazatelja. Ali seminari nisu govorili o bitnom sadržaju, a o tom sadržaju je trebao govoriti ovaj Parlament a nije imao priliku. A sadržaj je upravo trebao biti da mi govorimo o prioritetima unutar pojedinih fondova. Tu priliku smo mi propustili. I konkretno, vrlo, zašto je otpalo toliko programa u programu SAPARD odnosno toliko kandidiranih projekata? Upravo zato što nisu obuhvaćeni Pravilnikom o provedbi SAPARD programa, odnosno Hrvatska nije ni kandidirala pojedina područja. Ja sam ovdje danas već spomenula, gljivarstvo, ljekovito bolje, pčelarstvo, masline, vinogradarstvo. A upravo su tu područja gdje je Hrvatska, odnosno hrvatska poljoprivreda mogla najviše napraviti. Mi smo priliku, odnosno nije nama u Parlamentu dana prilika da upravo ukažemo što su prioriteti u poljoprivredi, vjerojatno bismo ovo naveli i rada bi se i sredstva za to mogla koristiti. Nažalost ovdje to nije navedeno. Konkretno, imamo navedeno da možemo koristiti recimo kandidirati projekte za zbrinjavanje otpada. Ali jedna farma koja nema gnojište ne može koristiti sredstva za izgradnju gnojišta, već samo za opremanje jer je tako Pravilnikom određeno. I masu projekata evo eliminirano je upravo iz tih razloga što si ministarstvo nije dalo dovoljno truda. Još jednom ponavljam i oko prioriteta, ali isto tako a kandidira što više segmenata poljoprivrede tamo gdje ustvari i imamo mogućnosti napraviti iskorake. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani kolega Kovačević.
Pa poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolegice. Pa upravo sam ja o tome govorio, da Vlada, znači na sve ove situacije i probleme o kojima mi danas govorimo bježi u formalizam i odgovora je li to bilo ili to nije bilo u … [[Govornik se ne razumije.]] umjesto da shvati svoju ulogu i zadaće i da ovu raspravu kao i vi koji ste u vladajućoj većini prihvatite kao dobronamjerno da ova situacija se ne bi događala i nagodinu. I da se ne bi događala ta situacija da Hrvatska jednoga dana bude najniža na ljestvici kad uđe u Europsku uniju da nije koristila ni 50%. A to je lako moguće, s obzirom na ovo sve što smo danas čuli i kako se taj cijeli proces i tijek odvija. A Vlada samo bježi od toga, eto mi smo osnovali ovo, mi smo osnovali ono, mi s tim nemamo posla. Pa to je uloga i zadaća Vlade. Kakvi su onda pregovori? To smo već vidjeli kakvi su. Pa dajmo nešto učinimo sustavno da to više ne bude tako.
Replika, poštovani kolega Sabati.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Svakako da kad je gospodin Kovačević govorio da ova Vlada nema jasne strategije, da se nedovoljno iskorištavaju sredstva predpristupnih fondova ja bih pokušao nastaviti, a i zbog odnosa Vlade Republike Hrvatske prema Hrvatskom saboru čije zaključke evidentno Vlada ne sprovodi. A govore o tome i informacije o nedavnoj podjeli Republike Hrvatske na tri prostorne jedinice koje je donio Državni zavod za statistiku od 27. ožujka 2007. godine. Unatoč činjenici da je Hrvatski sabor zaključkom prihvatio projekt, nomenklatura prostornih jedinica za statistiku iz lipnja 2003. godine koji nikad nije bio do sada mijenjan. Ovom odlukom Državnog zavoda za statistiku 5 županije sjeverozapadne Hrvatske izgubili bi oko 160 milijuna eura godišnje. A da Vlada Republike Hrvatske o tome jednostavno šuti. A ne daj Bože da se neki novi projekt uputi na raspravu u Hrvatski sabor i o tome prema potrebi eventualno mijenja postojeći zaključak koji do sada nije bio promijenjen. Pa to govori upravo o odnosu Vlade prema Hrvatskom saboru. Ako je 2003. godine Hrvatski sabor raspravljao o statističkoj podjeli Republike Hrvatske na 5 prostornih regija, a danas već imamo novu podjelu, a da mi o tome nismo ovdje raspravljali ja onda ne znam kakav je to odnos Vlade prema Hrvatskom saboru.
Odgovor na repliku, kolega Kovačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolega. Pa znate i sami kakav je odnos Vlade prema Hrvatskome saboru. Ovo nije jedini zaključak na koji Vlada ne udovoljava. Imamo zaključke i pretvorbi i privatizaciji, nije se ništa napravilo. Govorimo o nizu drugih zaključaka, to je za njih eto mrtvo slovo na papiru, donesu se, pitanje je kad dođe da li je to, tko pročita ili se samo stavi u ladicu. Zašto što Vlada polako de facto nastoji uvesti Hrvatsku u kancelarski sustav. Ono, Vlada je iznad Sabora, Vlada je iznad svega i ako je nešto dobro evo to je Vlada. Ako ne, čujte to Sabor treba raspravljati, Sabor nam nije ukazivao. Recimo da li je o ovima problemima raspravljao Nacionalni odbor. Nije raspravljao Nacionalni odbor. Nije raspravljao Nacionalni odbor i zbog toga je Vlada lukavo išla eto osnovat će se taj Nacionalni odbor. Normalno iskoristio je tu, normalno da svi jesu za to da Hrvatska jednog dana uđe, pristupi Europskoj uniji, ali nakon toga ništa. I onda ona radi po svome. Mi o tome ništa ne znamo, a hrvatski narod još i manje. I onda ne treba se čuditi ni današnjoj raspravi kakva je.
Replika, poštovani kolega Stazić ima. Izvolite kolega.
Kolega Kovačeviću postoje dvije vrste ljudi. Prva, to su ljudi koji obave ono što moraju obaviti, što im je dužnost. I druga vrsta ljudi oni koji imaj ispriku zašto to nisu obavili što su morali obaviti. Imamo jednu konstataciju. Trebalo je iskoristiti predpristupna sredstva u dovoljnoj mjeri. Iskorištena su u nedovoljnoj mjeri. Ocjena je nedovoljan. Kako se ponaša Vlada? Ona umjesto da odgovori zašto sredstva nisu ispunjena u dovoljnoj mjeri, zašto su nedovoljno ispunjena ona govori što su oni sve napravili. Kao student koji nije naučio za ispit, mora pasti, pa umjesto da odgovara na profesorova pitanja kaže a gledajte profesora ja sam ipak učio, pa znate ja sam učio, učio sam. A učio si, ali nisi naučio, ne znaš za ispit. Ocjena je nedovoljan. Tako se ponaša Vlada. Oni kažu a gledajte mi smo ipak 750 nekakvih tu predavanja organizirali, seminara. A koga su oni obučili? Zašto su, jesu sredstva povučena u … [[Govornik se ne razumije.]] ? Nisu, nisu. Pa zašto nije Vlada Saboru ovih, sve ove mjesece što je imala obvezu dostavljala izvještaj? Pa zato što je kao loš student odgađao ispitne rokove. Znači su da nisu spremni za taj ispit, pa nisu ni dolazili. I sad se ponašaju jednako tako. Umjesto da odgovore na pitanje zašto nisu, zašto su nesposobni oni kažu kako su se trudili. I znate još nešto. Vi govorite ovdje kao uostalom i drugi o odnosu Vlade i Sabora. Pa nije ovo odnos Vlade i Sabora. Ovo je odnos Europske unije i građana Republike Hrvatske gdje vlada posrednik. I Vlada nije dobro posredovala u interesu građana ove zemlje. Nije obavila svoju zadaću. To što usput nije informirala i Sabor to samo govori o Vladinom odnosu prema Saboru, ali za njega znamo kakav je.
Odgovor na repliku poštovani kolega Kovačević. Izvolite.
Pa poštovani gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega ja bih više volio da je u Vladi i svagdje u Hrvatskoj ljudi koji znaju i hoće obaviti onaj posao za koji trebaju obaviti. Također kad govorite o ovome dijelu da razgovaramo o odnosu EU i građana gdje Vlada treba biti posrednik, imamo znači Vladu koja je loš posrednik. A sad ćete vidjeti kako Vlada ide dalje u tima svojima neozbiljnima i neshvatljivim situacijama. Kolega Letica je predložio raspravu o siromaštvu. I onda Vlada kaže: «Vlada Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru da ne prihvati prijedlog za održavanje rasprave.» Pazite čak da se ne prihvati i prijedlog za održavanje rasprave. Evo! I vi sad tu zastupate Vladu. Znači tu Vlada kaže da ne prihvaća uopće ni prijedlog da se, ali ne može se ne održati kad je prijedlog upućen u proceduru. Evo vidite kakvi su to odgovori. I koga onda Vlada štiti? Sebe samo.
Replika, poštovani kolega Kurtov ima. Izvolite kolega.
Kolega Kovačeviću da Vlada nije imala ni namjeru nešto po ovom pitanju napraviti usmjereno je umjesto seminara koje niti stručnjaci ne razumiju trebala je napraviti stručne timove. Koji će izravno pomoći u programima poljoprivrednicima, stočarima i drugima koji nemaju vremena ni dovoljno stručnosti da sami odrade taj posao. Da je Vlada mislila ozbiljno onda bi uz te timove koji će predavati okolo stručnjacima, napravila i timove koji će izravno u pomoći poljoprivrednicima i stočarima koji nisu ni vični ni stručni niti imaju vremena za to. Prema tome i ovaj uspjeh koji je Vlada postigla s ovim što su izvukli to je ja mislim maksimum koji je ona mogla postići.
Odgovor na repliku poštovani kolega Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolega. Pa to je ono što sam ja očekivao da će Vlada shvatiti da ova politika i ovo, ovakvo pod navodnicima obavljanje poslova vezano za predpristupne fondove nije dobro. Nije dobro. Tko će se od ovih koji su se javljali, vidimo da se veliki broj javljao, a samo mali broj projekata je prihvaćen. Tko će se ubuduće javljati? Tko će se ubuduće javljati? Poglavito za očekivati je da će se javljati oni koji jesu u problemima. Kojima je trebalo pomoći u smislu da uopće mogu biti ti koji mogu, ovaj, dobiti i sredstva i povući prema projektima. Ali očito bitno je da se seminari održe. Eto seminari su održani. Koja je svrha seminara? Izgleda da je zasad samo radi održavanja. A nema konkretnog pomaka u smislu tih seminara, u smislu pomoći, u smislu ekipa ovih 500 i nešto, sutra će biti 1000 koliko administrativaca, da konkretno pomognu čovjeku, firmi, tvrtci. Znači da bi se konačno krenulo dalje, napravio taj bitan iskorak kako bi ubuduće sve spremniji i spremniji ulazili i mogli ne samo ugovarati sredstva nego ih iskoristiti. Hvala.
Hvala lijepa. Replika poštovani kolega Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo svoj dio replike ću se, nadovezati ću se na onaj dio kad je kolega Kovačević govorio da ako se ovako nastavi da će Hrvatska na kraju ispasti sa najnižom stopom iskorištenosti sredstava. Pa kolega i naknadno ste u vašoj raspravi vrlo često se osvrtali isključivo zapravo na jedan predpristupni fond, to je «SAPHARD». Niste se osvrtali na ono što je napravljeno i na ono što je konkretno dovršeno. A konkretno je dovršeno jedino «CARDS» 2003. godine. I to dovršen je u srpnju prošle godine ugovaranjem projekata. Dakle ti projekti još nisu realizirani. Ali je ugovorenost na razini 98,4%. Prema tome gotovo 100% iskorištenosti. Da ne govorimo da je 2005. Europska unija, Europska komisija dodijelila dodatnih 7 milijuna EUR-a zbog kvalitete projekata. Dakle imali smo mogućnost povući 80 milijuna kuna, 80 milijuna EUR-a. Hrvatska je dobila još dodatnih 7 milijuna EUR-a za te iste projekte. Prema tome kad govorite o «SAPHARD-u» «SAPHARD» program i projekti je tek trenutno u natječajnoj fazi. Dakle imali smo jedan natječaj o kojem ste vi govorili. Sad imamo drugi natječaj i imat ćemo još jedan natječaj za projekte vezane uz «SAPHARD». Tek nakon toga ćemo moći znati kakva je kvaliteta projekata i koliko će se projekata moći realizirati. Dalje ni tvrdnje o nesposobnosti Vlade da nema strategije, pa ne može, nije Vlada ta koja će ispunjavati formulare koje je odredila Europska unija. Proceduru, proceduru oko formulara i ispunjavanja formulara je odredila Europska unija prema njihovoj poljoprivrednoj politici. Prema njihovoj poljoprivrednoj politici. Prema tome nismo mi ti koji možemo mijenjati proceduru koja je zadana. Mi nismo ti. Niti je itko prije nas koji je pregovarao sa Europskom unijom odnosno tko je imao mogućnost pristupa europskim fondovima niti je itko od njih mijenjao tu proceduru. Dakle ne postoji mogućnost mijenjanja procedure. Ono što je najbitnije educirati ljude kako na najkvalitetniji način prijaviti projekte, aplicirati i dobiti sredstva. A «CARDS 2003.» je najbolji primjer koji je završen dakle u srpnju prošle godine gdje je 98,4% ugovorenih projekata [[Upadica: Hvala lijepa.]] To je najbolje iskorišteno, a sve ostalo će pričekati.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani kolega KOvačević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče pa kolega cijeli dan miješa kruške i jabuke. On stalno govori o ugovorenom, mi govorimo o iskorištenom. Znači to je svjesno miješanje krušaka i jabuka. Jedno je ugovoreno, a drugo je iskorišteno. A valjda je Vlada ta koja treba stvoriti pretpostavke. To je njezina i ustavna uloga i zadaća. Znači pretpostavke. Ne da ona ispunjava formulare. To ispunjava kad Europska unija traži. To znamo da ispunjava. A ovdje bar da nađe ljude koji će pomoći ljudima koji se javljaju da im se pomogne ispuniti program. … [[Upadica se ne razumije.]] E, to, to se treba napraviti. To je svrha i uloga Vlade. Znači znamo da ispunjava formulare kad Europska unija, Slovenija traži nešto. To se odmah čini, parlamentarac slovenski je rekao: «Imamo problema. Ne mogu Slovenci kupovati nekretnine». Vlada je rekla: «Odmah smo to riješili, idemo na bilateralni sporazum o uzajamnosti». Tako ćemo vjerojatno i dalje ispunjavati sve te uloge i zadaće. Ali uloga je Vlade stvoriti uvjete, napraviti strategiju da ne bude ovako loša situacija. Nemojte mješati kruške i jabuke, to vam kažem po drugi puta. Hvala.
Hvala lijepa. Riječ ima predstavnica Vlade Republike Hrvatske, državna tajnica gospođa mr. sc. Martina Dalić. Izvolite.
Pa dozvolite mi nekoliko napomena, komentara, pojašnjenja. Rasprava o tome da li je Vlada bila dovoljno i da li je ona dovoljno pametna, da li dovoljno dobro radi svoj posao, ja bih vam željela skrenuti pozornost na sljedeće. Čak ne bih ulazila uopće u tu ocjenu. Ja predstavljam Vladu pa onda jasno je šta mislim o tome. Ali želim vam skrenuti pozornost da je proces upravljanja predpristupnim fondovima nov proces koji je u nas počeo 2004. I da je potrebno izučiti njegove osobine, da je potrebno izručiti sve zahtjeve koji se tu postavljaju pred nas da bi se ustvari moglo meritorno suditi jer Vlada nešto radi dobro ili ne radi dobro. Jer ovdje se radi o procesu u kojem Europska unija Hrvatskoj daje određeni novac na raspolaganje i onda ga ne daje na način da više za njega ne pita niti ga daje, a da prethodno nije dobro propitala da li se taj novac koristi za ono za što Europska unija misli da bi se trebao koristiti. Ustvari zaključila bih da je briga i minucioznost kojom Europska unija prati svaku svoju kunu zasigurno nešto što trebamo i sami šire primjenjivati u pitanjima državnoga novca, a predpristupna sredstva ne služe za razvojne svrhe. Dakle reći da predpristupna su namijenjena razvojnim projektima u Hrvatskoj naprosto nije točno ne zato što mi to ne bismo željeli nego zato što to Europska unija nije tako definirala. Ona služe da pomognu proces pristupanja, da pomognu Hrvatskoj u rješavanju određenih administrativnih problema vezano uz proces pristupanja i dio tih sredstava služi ustvari kako bi naučili i stekli iskustva za vrijeme članstva kada će stvarno tijek novca se moći reći da služi za razvojne svrhe. Ali ono što želim kazati, u cijelom tom procesu Hrvatska nije sama i taj se proces ni na koji način ne prilagođava onome i načinu na koji mi vidimo stvarnost. Financijski tijekovi ovdje bez obzira nisu podložni pregovorima što god mi o tome mislili. Ali kondicije financijskih uvjeta, postupci i procesi koje treba poduzeti nisu podložni pregovorima. Stoga kazati da se mi bavimo ugovaranjem a ne iskorištavanjem projekata ne kazuje ništa, jer je natječajni proces i koji završava procesom sklapanja ugovora dio postupka da dođete do faze implementacije projekta, a taj proces natječajni proces za robe i za nabavku građevinskih radova minimalno traje 120 dana. Uredba je propisana ovdje spominjani prag, propisuje minimalno u broju dana koliko to traje i kaže ne smije se ovaj korak napraviti prije nego što istekne minimalno 60 dana. Minimalno 120 dana to su 4 mjeseca plus … ocjene delegacije koja procjenjuje i ocjenjuje svaki korak, svaki papir, svaki dokument odgovara na pitanje zašto jedan jednostavni, relativno jednostavni natječajni postupak traje 9 mjeseci ma što god mi činili. Jer ako su koraci u procesu zadani da ne smijete nešto raditi prije nego što minimalno istekne toliko i toliko dana onda je to na žalost tako. O strategiji. Ne bih se brinula o strategiji, posebno se ne bih brinula o strategiji u ovom dijelu koji se odnosi na poljoprivredu jer se SAPARD program i provodi temeljem plana za poljoprivredni i ruralni razvitak 2005./2006. koju je napravilo Ministarstvo poljoprivrede, Upravna direkcija za SAPARD, ali ne samo. Ono što je bito ustvari tu reći da je ta strategija kao i svi strateški dokumenti kojima se definira način i korištenje europskih sredstava donesen u procesu tzv. partnerskih konzultacija u kojima su sudjelovale svi institucije vladine i nevladine kojih se to na neki način tiče i imale su prilike reći. Da li su u tom trenutku rekle i predložile gljive, ne znamo, ali u drugom natječaju gljive su, strategija je u tom smislu ispravljena. Dakle strategija kako i za što će se potrošiti taj novac postoji, ali strategija je ograničena onim okvirom koji je postavila Unija, na žalost tu nema prevelikog prostora. Seminari i kvaliteta proizvoda posljednje na što se želim referirati. Da, održavani su seminari, ali izbor na natječaju nije pitanje impresije. Na natječaju se traži tekuća likvidnost, profitabilnost projekta, traži se vrlo tvrdi podaci. Očigledno i oni koji su to ocjenjivali nisu imali niti malo prostora ocjenjivati na temelju nekih impresija, samo na temelju čvrstih kriterija o kojima je ovdje mislim govorio zastupnik Kajin. Prema tome, to još jednom potvrđuje da bismo ustvari bili uspješni u korištenju ovih fondova, kako danas tako i kada budemo članica, onda ti projekti moraju biti kvalitetni i firme koje se javljaju na natječaj moraju biti uspješne. To nisu potpore za slabe, za one koji ne uspijevaju na tržišnoj utakmici. Na žalost to je tako. Potpore za one koji se teško nose tržišnom utakmicom ostat će nacionalnom budžetu. Zato dakle i dalje će se nastaviti obrazovne aktivnosti i ovim tempom kojim se do sada radilo, nadam se i bolje, uvijek se može raditi i bolje. Međutim državna tijela ne mogu pripremati projekte. Ovdje je jedan od zastupnika govorio zašto se ne osnuju ekspertni timovi koji će pripremati projekte. To bi imalo za posljedicu povrat sredstava u proračun Europske unije. To bi imalo za posljedicu da bi ustvari kolega Žigman trebao takav postupak prijaviti komisiji kao nepravilnost, jer je to jednostavno zabranjeno. Oni koji provode natječajni postupak, oni koji ocjenjuju projekte to je dakle SAPARD agencija ili provedbena agencija u Ministarstvu financija, ne mogu i ne smiju sudjelovati u njihovoj pripremi. Dakle jedino što nam ostaje, ostaju nam seminari, ostaje sva ona dokumentacija, pitanje, odgovoriti, upute koje se nalaze na web sajtu Ministarstva poljoprivrede i koji se od Ministarstva poljoprivrede mogu dobiti i poštivanje natječajne dokumentacije. Jer mislim da je također netko govorio 90% projekata je odbačeno na prvom natječaju SAPARD zbog toga što je bila dokumentacija nepotpuna. Da. Ako netko ne može podnijeti potpunu dokumentaciju pa teško onda možete očekivati da mu agencija može odobriti potporu na temelju kojeg kriterija. Evo hvala vam lijepo, ne bih dalje duljila, nadam se da sam barem dio ovih nedoumica uspjela razjasniti.
Ispravak netočnog navoda, kolega Lesar.
Sasvim kratko. Ispravljam navod gospođe državne tajnice, da se ovdje radi o procesu, odnosno o procesima pregovaranja, ugovaranja i bilo čega. Gospođo državna tajnice u ovoj interpelaciji radi se samo o jednoj s tvari, nepoštivanje zaključka Hrvatskoga sabora od strane Vlade, izostanak dva izvješća i ničeg drugog. Sve što ste sada govorili je trebao biti sastavni dio izvješća. Interpelacija je zbog toga što niste odradili preuzetu obavezu koju ste u ime Vlade u ovom Parlamentu vi prihvatili i nitko drugi.
Ispravak netočnog navoda, kolega Radoš.
Ne samo netočna, nego i neobična izjava gospođe Dalić da ovi programi zapravo nisu razvojni programi. Pa što je razvoj ili pretpostavka razvoja nego razvijanjem infrastrukturnih projekata kao što su promet i okoliš, što je sastavni dio ISPA programa, strukturalna prilagodba koja je također pretpostavka razvoja, a da ne govorim o programu SAPHARD koji u svom nazivu, ja ću ga prevesti ima, dakle Specijalni pristupni program za poljoprivredu i ruralni razvoj. Tako se može reći da ti programi nisu razvojni programi. Da je to tako pokazuju i pravila prilikom dobivanja programa. Da bi se uopće moglo pristupiti SAPHARD programu država mora ponuditi, a onda i prihvatiti od strane Europske Komisije višegodišnji nacionalni program ruralnog razvoja, a za ostale programe nacionalni razvojni program. Sada je on ukomponirao neke druge dokumente, ali je pretpostavka da bi se uopće pristupilo tim programima da imate razvojne programe. Hvala.
Hvala lijepa. Sada određujem do 15 sati uobičajenu stanku, a u 15 sati nastavljamo s raspravom, prvi će biti na redu poštovani kolega … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepa.
Nastavljamo sa sjednicom. Na redu je poštovani zastupnik Jozo Radoš. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice i gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ako Hrvatski sabor donese zaključak koji glasi: Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da svakih 6 mjeseci Hrvatskom saboru podnese cjelovito izvješće o korištenju predpristupnih fondova Europske unije, onda Vlada to izvješće treba podnijeti. Ne može Vlada interpretirati kao što se to dogodilo u očitovanju Vlade da li je ona nekim drugim aktom, nekom drugom svojom aktivnošću u ovom Saboru to izvješće podnijela, pa ga onda neće podnositi jer ovo izvješće je izvješće koje je pisano za velikim stolom i mora se podnijeti Hrvatskom saboru. I mi cijelo vrijeme, cijelo jutro razgovaramo o toj elementarnoj činjenici o kojoj se zapravo ne bi uopće smjelo razgovarati. I naravno da se onda budući da je to rasprava o formi a nismo imali mogućnost da razgovaramo o sadržaju jer izvješće nije podnešeno, onda se pod tom raspravom o formi zapravo otvara rasprava o sadržaju, pa se brkaju rasprava o formi, rasprava o sadržaju. I naravno to onda otežava razumijevanje cijeloga procesa. I to kao da netko namjerno radi takove zapetljancije da se zapravo ne bi moglo prepoznati šta je forma preko koje se dolazi do sadržaja a šta je sadržaj sam. Govoreći o ovoj interpelaciji onda naravno treba reći da je to bila obveza Vlade, da bi bilo dobrih koristi za Hrvatski sabor i za hrvatsku javnost da ovo nije prvo izvješće, nego da je ovo treće izvješće o ovim pitanjima jer negdje približno u ovo vrijeme bi padalo treće izvješće o predpristupnim fondovima Europske unije. Pa bi onda i to treće izvješće sigurno bilo bolje nego što je ovo izvješće koje smo podnijeli. O njemu će naravno biti rasprave. Ali to izvješće, budući da je prvo, ono je puno manjkavosti i o tome će biti govora dakle u toku rasprave o idućoj točki dnevnoga reda. A Vlada kaže da nije trebalo podnositi izvješće jer su ugovaranja za PHARE 2003. godine završena tek u lipnju 2006. godine, pa onda se nije imalo o čemu podnositi izvješće. To nije točno. Cijeli proces korištenja tih predpristupnih fondova je vrlo kompliciran i Republika Hrvatska i hrvatska Vlada i Hrvatski sabor imaju itekako interesa da taj proces teče što je moguće jasnije i taj proces je naravno trebao bez obzira što nisu bili podneseni natječaji odnosno provedeni natječaji za ugovaranja, trebalo je dakle izvješćivati Hrvatski sabor o kompletnom procesu. A to je bilo. O čemu se trebalo izvješćivati Hrvatski sabor? O ustrojavanju tijela koja su nužna za korištenje fondova Europske unije. Cjelovito i dinamički a ne prilikom prihvaćanja nekog zakona kojim se neko tijelo ustrojava. Tako da Hrvatski sabor uvijek ima cjelovitu sliku o tome kako u tom smislu stojimo. Zatim proces akreditacije tih tijela. Mi smo imali akreditaciju za programe CARDS, za PHARE 17. veljače 2006., ISPA 13. veljače iste godine i SAPARD 29. rujna. Proces akreditacije također važan proces. O tom procesu je trebalo podnositi izvješće Hrvatskom saboru. Trebalo je podnositi proces Izvješće o postupku edukacije državnih službenika. Kako to traje odnosno koliko ljudi je uključeno u to, kako teče kompletiranje tih institucija itd. Trebalo je podnositi Izvješće o upoznavanju edukacije državnih tijela, onih koji će koristiti fondove Europske unije, raznih institucija i naravno gospodarskih subjekata koji će koristiti predpristupne fondove Europske unije. Trebalo je podnositi Izvješće o procesu programiranja projekata. Taj proces je itekako bio u tijeku nakon što je Sabor donio ovaj zaključak od listopada 2005. godine. Trebalo je podnositi Izvješće o procesu odobravanja projekata, raspisivanja natječaja za projekte. I naravno u konačnici, Izvješće o dinamici potpisivanja ugovora. Za CARDS 2003. godine kompletan proces traje 6 godina. Dakle, taj program je formuliran 2003. godine. U 2006. godini je došlo do sklapanja ugovora, u lipnju 2006. godine, a rok za završetak procesa i konačnog plaćanja je 31. prosinca 2009. godine. Dakle, taj program traje punih 6 godina, kao što naravno traju i ostali programi. I ako se ne budu podnosila cjelovita i jednostavna, dobro strukturirana izvješća apsolutno neće biti moguće zaključiti tko je za neke propuste koji su se dogodili, organizacijske dakle ne mislim nepravilnosti u smislu kriminalnih radnji itd., dakle tko je za neke organizacijske propuste koji će dovesti do neiskorištivanja fondova odgovoran? Ako ne budemo imali jasno praćenje cijeloga procesa to neće biti moguće utvrditi. A naravno cilj svih ovih izvješća je da se zna tko šta radi i tko je odgovoran za nešto, odnosno tko je odgovoran ako se neki posao nije učinio? Ovdje se govori o tome kako je program SAPARD tek u tijeku, pa ja ću citirati neke kolege koji su rekli, jedan kolega reče, taj program teče i traje. A drugi kolega kaže, u tijeku je raspisivanje drugog natječaja a nakon njega slijedi treći. Pa zar to što je rekao ovaj drugi kolega, zar to ne bi trebao biti sadržaj izvješća? Ako smo u tijeku prvoga natječaja, nakon edukacije tisuću 400 sudionika u prvom natječaju dakle početkom 2007. godine imali odobrenih niti 10% projekata. Od 51 projekta prihvaćeno je njih 5, a od 12 i pol milijuna, 25 milijuna eura koliko taj program nosi iz SAPARD-a je odobreno u tom prvom krugu natječaja samo 12 i pol milijuna kuna, što je tek nešto više od 5% ukupnih sredstava. Pa ako ćemo raspisivati natječaje deset puta i ako ćemo svaki put uspjeti potrošiti 5% sredstava onda će to biti samo 50% ukupno utrošenih sredstava što naravno nije dostatno. Osim toga, postoji jedna vremenska dimenzija a to je činjenica da već drugi natječaj koji se ovih dana raspisuje i koji traje četiri mjeseca. Prema tome, njegovi rezultati će biti poznati negdje u kolovozu ili u rujnu, taj natječaj za prethodnim natječajem kasni već pola godine. Pola godine nije malo vrijeme za prihvaćanje i za početak realizacije nekih projekata. Prema tome, i to je dimenzija koja je važna. Osobito je problematično ono što je potvrdila gospođa državna tajnica gospođa Dalić da većina njih koji nisu bili, čiji programi nisu prihvaćeni, projekti nisu prihvaćeni u prvom natječaju, njih 90% ona kaže, nisu kompletirali natječajnu dokumentaciju. Pa na kakvim su to edukacijama ti ljudi bili gdje ih je tisuću 400 sudionika kao što ovdje piše u 31 seminaru ako 90% onih koji su se javili na natječaj nije bilo u stanju kompletirati dokumentaciju. Tu nešto nije u redu. I to su pitanja oko kojih bi trebalo razgovarati i koja bi trebala stajati u svakom izvješću. Tako u očitovanju Vlade povodom interpelacije stoji da su u potpunosti iskorištena sredstva koja su joj stavljena tj. Republici Hrvatskoj na raspolaganje što naravno nije moguće. Nije moguće jer taj proces kao što se kaže traje a istovremeno u izvješću koje smo dobili i koje će biti iduća točka dnevnoga reda piše tek se iz postotka ugovorenog može vidjeti koliko je sredstava iskorišteno. Dvije međusobno kontradiktorne rečenice i takova se izvješća, takove formulacije se ne smiju i ne mogu podnositi Hrvatskom saboru. U jednom piše da je sve iskorišteno što je nemoguće jer se konačna evaluacija može vidjeti tek kad završi program i kad se sva sredstva povuku a ovdje lijepo piše "U potpunosti su iskorištena sredstva koja se Republici Hrvatskoj stavljena na raspolaganju.", i to piše na strani sedam Izvješća Vlade Republike Hrvatske povodom interpelacije. I na kraju, da završim sa onim sa čime sam i započeo. Ovo je odluka Hrvatskoga sabora. Vlada ne smije interpretirati da li je neka obveza koju je dao Hrvatski sabor obveza ili nije, da li ju je ona … [[Govornik se ne razumije.]] ili nije. Vlada mora striktno ispunjavati odluke Hrvatskoga sabora. A da smo imali prvo izvješće o korištenju predpristupnih fondova Europske unije prije godinu dana kada je ono moglo vremenski približno biti u tom razdoblju tada bi sigurno ovo izvješće koje smo imali bilo bolje a tada bi korištenje tih programa, projekata i u razdoblju pristupanja Europskoj uniji ali i u razdoblju nakon toga što je još važnije jer će to biti veća sredstva, tada bi to korištenje bilo bolje. I zato je ovu interpelaciju trebalo podnijeti. I već samo ukazivanje na taj problem koji je interpelacija svakako polučila već dobar rezultat za ono što je konačni cilj u Republici Hrvatskoj a to je korištenje svih tih fondova, što je moguće više to bolje. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, tajnice, kolegice i kolege. Želim iznijeti nekoliko svojih osobnih ocjena povodom ove interpelacije ne ulazeći u tehničke detalje kako, zašto, kada, rok i ostalo. Pa evo, u samom uvodu postavljam si također pitanje a na to i konstataciju da je odbor kojem ja predsjedam Odbor za financije i proračun razmatrao i jednu i ovu iduću drugu točku. E sada je dvojbeno da li je on trebao biti matično radno tijelo ili je eventualno matično radno tijelo trebalo biti Odbor za europske integracije. Ta dvojba, postavljam je zato što je barem ili jedan ako je matični onda drugi trebao biti zainteresiran odnosno zajednički razmatrati ovu problematiku i naravno donijeti svoje ocjene vezano uz to. Drugo, uzimam si također za slobodnu procjenu postaviti dvojbu i pitanje kada ovo izvješće koje je Sabor naravno donio odluku i izvješće se mora podnositi, o tome ću iza toga nešto kazati. Kako znam kroz Odbor za financije i proračun sva izvješća o poslovanju u državi financijska i ostala izvješća dolaze sada na red negdje tijekom svibnja, pa se isto tako ja mogu tumačiti da je ovo izvješće moglo biti ne sastavni dio nego u razdoblju u kojem se podnose izvješća za poslovanje u državi pa tako onda i ova izvješća koja se odnose na predpristupne fondove jer je riječ samo o jednom segmentu odnosa između Hrvatske i Europske unije. Drugo, vezano za samu interpelaciju ili treće a isto tako onda posredno vezano uz pitanje zapravo što je povod a što je sadržaj. Točno je da je Sabor donio zaključak i osobno držim da je Vlada trebala podnijeti izvješće, pa barem i sa onom konstatacijom što se dogodilo u dijelu priprema a neovisno što u interpelaciji kaže o iskorištenim sredstvima. Dakle, nije isto pripreme i iskorištena sredstva. A ako je to točno onda polazim od toga da ova interpelacija što je naravno pravo zastupnika ili ovih koji su potpisali i svih drugih da zapravo to izvješće iskoriste kao povod a ne kao uzrok stanja u kojem smo se zatekli. To je ipak razlika u kojoj smo se sada našli i kratko treba onda raspraviti oko toga a zašto je došlo do toga i što sve je trebalo takvo izvješće sadržavati. Puno je rasprava danas bilo a ja ću kao jedan od malih sudionika ranije u tom procesu pripreme iznijeti i svoje mišljenje naravno o tome da je pripreme najmanje na dvije razine su vršene. Jedna je na razini države i državnih projekata a druga priprema na razini lokalne uprave, samouprave itd. pa sam jedan od koordinatora koji je sudjelovao još davno prije pet, šest godina čini mi se u pripremi izrade što je prvi ili među prvima u Hrvatskoj tzv. ROP Regionalni operativni program koji je rađen tada i sa svim udrugama i sa europskom delegacijom i potpuno usklađen. Prema tome, u tom trenutku mogao je kandidirati bilo koji od projekata koji su navedeni u tome. Ne može biti izgovor ostalim jedinicama eventualno koje nisu izvršile pripreme da kažu e Vlada je kriva za to ili netko drugi je kriv za to. Naravno da smo i to mogli raspraviti prije šest mjeseci ili u izvješću idućem koje će biti pa ćemo moći razgraničiti što je tko radio u toj pripremi. Prema tome, nitko nije priječio da veliki dio programa se izvrši priprema u tom razdoblju pripremnom a posebice u onome dijelu u kojem su firme pa ja bih u šali rekao da ukoliko bi Vlada a što je bilo aluzija i danas ovdje vršila i tehničku pomoć direktnu u pripremi projekata da bi se moglo postaviti pod navodnikom naravno pitanja sukoba interesa Lekino, europsko ili neko drugo povjerenstvo. Dakle Vlada ne može zadirati u direktno tehničku pripremu u tome ali da treba koordinirati, apsolutno da treba i posebno ovaj stupanj edukacije, način informiranja javnosti i svih drugih. Ne bi bilo naodmet također da ljudi koji stručno rade na tome daju određene upute posredno naravno, a ne u direktnoj pripremi projekata koji se onda kandidiraju jer Vlada je kroz institucionalnu pripremu koju je izvršila postavila tijela i pojedince zadužila i sad ta ista tijela koja vrše pripremu, koja vrše kasnije raspisivanje natječaja, odabir projekata i tako dalje, nadzor i sve ostalo ne bi mogli biti onda izrađivači odnosno sami sudionici u procesu toga. Valjda je to potpuno jasno da u tom smislu ne bismo mogli postavljati ta dvojna pitanja. Jednako tako kada smo razgovarali svaki put u pripremi, a zakonima smo regulirali potvrde ugovora koje je Vlada kao pripremu vršila sa Europskom komisijom odnosno delegacijom da smo u svakom, svakoj od rasprava pa upravo zato što je svaki od tih prijedloga opet kažem išao na matično radno tijelo, tako smo uzeli si za pravo, Odbor za financije da smo i mi u pripremi ali i Parlament ovdje imali mogućnosti i raspraviti ne samo o tom projektu nego da i to bude povod da raspravimo, a često puta je to i bio povod da se raspravi o stanju i o fazi u kojoj smo se u tom trenutku zatekli u odnosu na korištenje ovih predpristupnih fondova. Jednako tako valja podsjetiti da ovaj proces u prvom fazi, ja ću pojednostaviti priču, opet kažem ne ulazeći u tehničke projekte pojedine, pojednostaviti priču da smo u prvoj fazi pogotovo kod «CARDS 03» ali i kod drugih projekata u toj prvoj fazi direktno projekte slali na Europsku komisiju kojoj je trebalo i usuglašavanje i odabir i natječaji i nadzor i sve ostalo. I to je ona dvojba koju smo i ovdje ponekad postavili a zašto mi dopuštamo da onda oni vrše i za, izbor projekata prema propisima Europske komisije, a ne odnosno unije, a ne prema propisima i Zakonu o javnoj nabavi koji mi imamo u Hrvatskoj. To pitanje smo postavili kod zadnjeg projekata koji smo ovdje postavili, ovaj HŽ i riječka obilaznica. Splitska i tako dalje. Kod svih projekata koje smo koristili. Dakle taj proces ugovaranja traje toliko koliko traje i njega nitko ne može skratiti uz one male igre naše koje smo navikli po Zakonu o javnoj nabavi na hrvatskom tržištu kad se firma, … [[Govornik se ne razumije.]] fino prijavi pa onda prigovor pa onda se proces vraća i tako dalje. E te igrice ipak ovdje nisu moguće, ali je obvezno poštivanje procedure koja je propisana. Dakle u tom smislu taj proces se niti može skratiti niti može bitno utjecati. Država je institucionalno pripremljena. Pripreme projekata i ostalog teku po mom mišljenju u redu. I u ovome trenutku ako je riječ o interpelaciji i o izvješću o iskorištenim sredstvima ili moguće zloupotrebi onda možemo iskorištene, govoriti samo u programu «CARDS 03» koji je u onom razdoblju bio i za koje sada izvješće možemo podnositi. A ova dvojba i pitanje, jest točno je da je Sabor zaključio o mogućim zloupotrebama. Naravno da mi odmah sumnjamo u sveg i svakog. Međutim ovdje nisu moguće one zloupotrebe koje su u domaćim okvirima moguće jer sam nadzor vrši Europska komisija odnosno delegacija Europske komisije. Prema tome u tom smislu je vrlo teško ako kroz odabir projekata koji, u kojem oni sudjeluju od samog početka do kraja. E i na kraju mogu kazati da, barem osobno izražavam, naravno da ne mogu prihvatiti tu interpelaciju, ali izražavam barem zadovoljstvo uz apsolutno poštivanje i prava Parlamenta i prava zastupnika da ta izvješća traže i da ih dobiju. Ali ipak izražavam zadovoljstvo da rasprava u ovom Parlamentu nije bila prije rasprave na Europskom parlamentu koji je bio sinoć i koji je dao pozitivnu ocjenu u ukupnim pripremama i odnosima Hrvatske i Europske komisije odnosno Europskog parlamenta. Dakle u tom smislu vjerojatno bi mi dali puno goru i puno crnju sliku nego što ona stvarno je. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Mato Crkvenac. Nema ga. Gubi pravo na riječ po ovoj točci. Poštovani zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Naime ja sam jedan od potpisnika ove interpelacije jer osobno smatram da je korištenje predpristupnih fondova u biti jedna osnovna škola koja će nam itekako koristiti da sutra efikasno koristimo i strukturne fondove. Ja sam pažljivo kolegice i kolege pratio ovih 15-tak izlaganja u ovih 5 sati i moram reći da nakon ovako iscrpne rasprave još uvijek puno toga nismo riješili. Čak i neka banalna pitanja nismo odgovorili. Pa ja ću neka od tih pitanja koja proizlaze iz vaših rasprava ovdje ponoviti. Naime kolegice i kolege da li 21 saborski zastupnik uopće imaju pravo tražiti od Vlade da Vlada realizira zaključak Hrvatskog sabora i da nam svakih 6 mjeseci dostavi izvješće o načinu uporabe predpristupnih fondova? Da li se kolegice i kolege u Europsku uniju ulazi zbog Vlade, zbog Parlamenta ili zbog hrvatskih građana? Ni na to pitanje nismo odgovorili. Da li hrvatski građani, da li mediji u ovoj zemlji imaju pravo znati zašto se fondove Europske unije ne koriste efikasnije? Ne tvrdim da je to krivica ove Vlade. Možda je one prethodne Vlade. I ona je već nakon potpisivanja Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, već imala mogućnost koristiti te fondove. Zašto kolegice i kolege samo 50% hrvatskih građana podržava ulazak naše zemlje u Europsku uniju? Da li bi taj postotak bio malo drugačiji i nešto veći da smo mi ovdje korektno, otvoreno, potpuno iskreno iznosili dobre i loše strane koje nas čekaju u funkciji vremena kad uđemo u Europsku uniju? Zašto ne bi saborski zastupnici imali pravo doznati zbog čega je samo 10% ovih projekata predloženih u okviru «SAPHARD-a» dobilo zeleno svjetlo? Da li to znači da ovi seminari, novac koji je utrošen i sve što smo čuli danas u biti nije utrošeno na ispravan način? Čuli smo čak da imamo 25 eksperata za područje koje pokriva «SAPHARD», a samo 5 uspješnih projekata. Dakle da li je ta konzultacija, da li je taj prijenos informacija, da li je taj posao odrađen ispravno? Tko je za to kriv? Da li to možemo popraviti? Ja sam vjerovao do danas da postoji konsenzus oko Europske unije. Politički konsenzus u ovom Saboru. Danas više nisam siguran. Zašto je usprkos velikom broju seminara, velikom broju kontakata sa lokalnom i regionalnom samoupravom, a tako smo danas obaviješteni svega nešto više od 3% sredstava spušteno na lokalne i regionalne projekte? Što to točno radi ovih 293 novo zaposlena djelatnika u državnoj administraciji vezano uz ove projekte? Ja bih to volio znati. Da li ja mogu od danas mojim Riječanima, gospodarskim subjektima u Istri reći točno ime i prezime osobe koju mogu nazvati njegov telefonski broj ili njen telefonski broj da ga pozovu da im sutra pomogne savjetima u pripremi pojedinih projekata. Imena, prezimena, telefonske brojeve. Evo, čuli smo uzdah: “A Bože!“ Znate, to sam mogao i ja učiniti ali to nije dovoljno. Mi smo plaćeni za jedan vrlo ozbiljan posao i mislim da se moramo ponekad suočiti … …/Predsjednik: Možda je taj uzdah neke druge provenijencije./… … Možda, možda predsjedniče. Uvažavam, uvažavam. Ja sam kolegice i kolege jučer bio u jednom malom saborskom izaslanstvu u posjeti Bugarskoj. Gospodin Tadić i ja i znate, kolegice i kolege, bugarski ministri dakle bugarska Vlada imala je potrebu da nam demonstrira što? Da nam demonstrira drugi dan boravka u Bugarskoj na jednom primjeru. Otišli su i odveli nas u jedno mjesto jugoistočno od Sofije i pokazali kako su njihovi poduzetnici, njihovi poljoprivrednici, kako su njihovi gospodarski subjekti koristili SAPARD-ova sredstva. Vidjeli smo to na primjeru. Vidjeli su što su radili. Tko im je pomagao. Kako su projekte pripremali, kako su ga implementirali i koji su rezultati od toga i koliko je ljudi zaposleno na tim projektima. Prema tome, što vam mogu reći kolegice i kolege nego ako ne možemo ovdje obratiti se našoj Vladi i dobiti te podatke možda bi Hrvatski sabor i zastupnici trebali se obratiti bugarskoj Vladi, pa će vam bugarska Vlada dati vjerojatno i dio odgovora. Sad su oni još i u Europskoj uniji, pa će vam vjerojatno dati i indirektno i odgovore što mi činimo i kako činimo. Ali to je žalosno da ja tamo dobijem odgovor jučer, 25. travnja 2007. godine, a danas dan kasnije to ne mogu dobiti od svoje Vlade. Ja mislim da dalje ne moram ići. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Htio bih još jednom naglasiti da ova interpelacija koju smo potpisali, sam sam potpisnik nije ni na koji način imala namjeru biti optužba, optužnica za bilo kakvo zlo djelo ili propuštanje. Ona je bila pitanje, pitanje pa zašto ljudi ne saznamo što se radi. Zašto ne možemo saznati što se radi? Ma ne mi ovdje. Svatko od nas mogao je postaviti pismeno pitanje ministrici i državnoj tajnici i dobiti detaljni, lijepi odgovor, pa smo tako 152 puta mogli dobiti odgovor ali nije u tome vic. Taj odgovor trebaju dobiti hrvatski građani. Taj odgovor bi se trebao pojaviti i u svim novinama. Taj odgovor bi svaki tjedan trebao biti u novinama što se događa, što se radi, da iskoristimo ono što nam Europa ovog trenutka nudi. Ako to ne radimo ovaj postotak koji je sad negdje oko 50 ili ispod 50% građana koji podupiru ulazak Hrvatske u Europsku uniju smanjit će se. Naime, mi imamo dva aspekta našeg odnosa sa Europom. Prvi je emocionalni. To je bila prva faza kad smo tvrdili pa mi smo uvijek bili u Europi, mi smo u centru Europe, mi smo najstarija europska nacija. Svi su drugi bili kromonjonci, dok smo mi bili još Europljani. Mi se s Europom ljubimo. Danke Deutschland i tome slično. To je bila emocionalna faza. U tom trenutku je potpora ulasku Hrvatske Europskoj uniji bila ogromna – sedamdesetak, osamdeset posto, svi živi su bili za to “idemo mi sutra u Europsku uniju.“ Odraz tog takvog emocionalnog stava u politici jeste stav naše Vlade da se sve može riješiti prijateljima, dogovorima i lobiranjem. Može, kad se napravi posao. Ali dok posao nije napravljen, ma nema tog lobiranja koje će vas u ozbiljnom društvu dovesti do rezultata. Ljudi su ljubazni i pristojni i nitko, nitko u tom Bruxellesu, u Europskom parlamentu neće vam reći ma daj hajde neću s tobom razgovarati. Svi su vrlo fini i ljubazni. Sa ljubaznim smiješkom otprate vas kući, a onda shvatite da ste dobili šamar. Zašto? Pa zato jer niste posao napravili, jer ste samo lobirali, lobirali među prijateljima. Na koncu vam i ti prijatelji što se HDZ uvjerio isto opale šamar kad dođe vrijeme. Drugi pristup je racionalni. Treba se organizirati unutra. Dakle, unutar našeg nacionalnog korpusa organizirati se tako da pripremljeni uđemo u organizirano društvo. To već ide teže. To zahtijeva znanje, trud, uložiti novac, uložiti vrijeme. Korak u tom racionalnom pristupu Europi jeste isto tako animirati vlastitu javnost razlozima, a ne emocijama. Vrlo je jednostavno reći pa bit će nama puno ljepše u tom društvu. Eto tako dobit ćemo od njih sve što nam treba, priskrbit će oni nama pomoć. Oni nama to, to jednostavno nije istina i svi znamo da to nije istina. Nitko nam ništa neće pomoći što si sami ne napravimo. U tom racionalnom pristupu animiranja građana treba biti otvoren u svim postupcima. Jedan od postupaka koji je trebao biti otvoren u ovih godinu dana, dva puta po šest mjeseci je i ovo izvješće Vlade, pa makar da je u njemu pisalo eto zaposlili smo 290 i ne znam koliko novih službenika i sad oni godinu dana uče to, to i to. Kad to nauče moći će raditi taj i taj posao i to je hrvatska javnost trebala saznati. Ja sam uvjeren da bi hrvatska javnost to znala i pozitivno ocijeniti i reći, pa gle ovi ljudi stvarno nešto rade. I privlačnost pristupa Europskoj uniji sasvim siguran sam bila bi veća. Naime, novac o kojem ovdje pričamo 170 milijuna propuštenih, 70 milijuna iskorištenih nije to novac. To je potencijalni novac. To je samo potencijalni novac i ja bih htio naglasiti značaj te potencijalnosti on je naš ako znamo na što ćemo ga iskoristiti i kako sklopiti projekte da od te potencije napravimo stvarnost. Pokazali smo, odnosno Državni zavod za statistiku je u svom zadnjem potezu pokazao da mu to baš nije sasvim jasno, pa je sklopio ove tri statističke regije, na klasičan hrvatski način. Iz mogućnosti učešća u strukturalnim fondovima isključeni su oni koji sasvim sigurno i pokazali su to već dobro znaju kako napraviti projekte kojima se dobivaju europski novci. Oni dakle se ne mogu aplicirati za te novce zbog razloga brojaka i bruto društvenog proizvoda. Veliki optimizam podignut je među svima drugima. Njima se pružaju sve mogućnosti, njima se pružaju sve šanse, a napravili nismo gotovo ništa, osim vidim tablicu žutu, osim u Istri i riječkoj županiji. Napravili nismo gotovo ništa da taj potencijal stvarno realiziramo. Bildati optimizam bez pokrića i tamo gdje mu nije mjesto možda je zgodno kad se takmičimo u prvenstvu u nogometu, ali tu dobimo šamar. Zbog istog rezona, zbog istog mentaliteta. Optimizmom u vlastitom dvorištu gdje smo glavni pijetlovi skačemo i vrištimo sve ćemo mi dobiti, nema nikakve probleme, svi su to naši prijatelji. Michael Plattini je moj prijatelj iz djetinjstva, nema frke. Naravno od toga ništa. Nemojmo, to je sitnica koja u krajnjoj liniji po mom osobnom mišljenju i nije bitna za Hrvatsku. Hoće li se taj nogomet igrati u Hrvatskoj ili Ukrajini meni osobno to nije jako bitna stvar, ali ovo jeste. I nemojmo isti mentalitet, Markovićev mentalitet Nogometnog saveza primjenjivati na državnu politiku, to je loše. Dobit ćemo istu vrstu šamara. Hvala.
A Mađarska? … [[Upadica se ne čuje.]] Replika, poštovani zastupnik Valter Drandić. Valter Poropat.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Vuljanić lijepo je rekao da novac europskih fondova je samo potencijalni novac. To je točno i to je točno. I ono što je govorio i kolega Dorić rekao je točno. Zbog toga je Istarska županija otvorila ured u Bruxellesu da nauči i od Bugara i od Slovaka i od Slovenaca kako se jednostavnije dođe do tog potencijalnog novca. I onda uz najbolju pripremu svojih ljudi preko Ministarstva vanjskih poslova dolazi do tog potencijalnog novca koji postaje kinetički novac. I samo tako. Dakle ne smijemo gubiti vrijeme sa upoznavanje ne znam koga, nego pripremiti ljude i timove koji će učiti od onih koji su to već prošli i na njihovim greškama naučiti da puno prije dođu do tog potencijalnog novca.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala. Kolega Drandić dobro da ste me spomenuli na… … [[Upadica se ne čuje.]] Pardon, Poropat. Dobro da ste me spomenuli na potrebu učenja. Učenja ne samo od svojih susjeda nego i učenja od kojih se može od onih kojih se može stvarno nešto naučiti koji su čitav ovaj postupak već prošli, koji su čitav taj posao organizirali. Vaša županija i Varaždinska županija i Međimurska županija otvorili su predstavništvo u Bruxellesu. Neki gradovi im se sad pridružuju. Pridružio im se grad Karlovac i grad Koprivnica, jel tako. Pretpostavljam još neki gradovi. Shvatili su značaj toga. Potrebno je biti tamo, ali ne zato da se razgovara sa prijateljima nego da se nešto nauči od tih ljudi. Imamo što naučiti. Pa šta nas je sram priznati da od tih ljudi trebamo nešto naučiti. Hvala.
Druga replika, poštovana zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine predsjedniče, kolega Vuljanić… … [[Upadica se ne čuje.]] Vuljanić, Vuljanić ja poštivam sve kolege pa i kolegu Vuljanića. Vaša izjava "Danke Deutschland" izazvala je u meni repliku pa ću vam reći i sljedeće. Prvo, hrvatski vojnik je objesio hrvatski barjak pred zgradom Ujedinjenih naroda 1992. godine, 15. siječnja. Drugo, u to vrijeme politička prominijencija Hrvatske demokratske zajednice koja je znala steći prijatelje u domovini i izvan domovine to je bio CD u Njemačkoj su se izborili pored Svetog oca Pape kao prvi, Island, onda je druga, odnosno prva velika zemlja u Europskoj uniji priznala njemačku državu, hrvatsku državu, diplomatskih i prijateljskim putem. I danas Hrvatska demokratska zajednica na čelu sa doktorom Ivom Sanaderom prijateljskim i diplomatskim putem gradi pravi hrvatski put Hrvatskoj prema Europskoj uniji. Ni tada ni danas ni sutra ni jedna zemlja u svijetu ne može biti izolirana, pa ne može biti ni Hrvatska. Ja bih voljela možda da smo neutralniji u nekim stvarima, ali ovisilo je o našoj prošlosti koju smo, koja je bila takva kakva ona je. A politička prominijencija vaše stranke i drugih, neću ih prozivati u ovom Saboru, su govorili do jučer, pazite do jučer da im je žao što su priznali Hrvatsku i Sloveniju jer su to učinili prerano.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Ja sam se iskreno nadao da u ovom Parlamentu …
Ja bih molio da se gospođa Petričević i gospodin Kramarić ne sastaju komplimentima uzajamnim. Izvolite.
Nek to vani obave. Kradu mi vrijeme. Ja sam se iskreno nadao da u ovom Parlamentu ova vrsta patriotizma zapravo nije aktualna. Bilo je vremena kad se je zastava zabijala na "romaniju" i bilo je lijepo zabiti zastavu na "romaniju" kako reče Šime Đodan, hrvatski barjak će se vioriti sa "romanije". To je bilo to vrijeme. Danas to vrijeme nije ljudi Božji. Danas je jedno drugo vrijeme. I hrvatski suverenitet se danas ne brani na taj način niti prijateljima, nego interesima i poslom. Onaj koji zna obaviti posao taj će braniti hrvatski suverenitet. Onaj koji ne zna neće.
Poštovani zastupnik Antun Kapraljević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa evo, gospodo iz HDZ-a vi mene ponovno oduševljavate. Oduševili ste mi kad je Vlada vratila onu lakrdiju oko imenovanja članova u INA-i, u HINA-i gdje je to šetalo malo vamo malo tamo, pa ste vi onda pristali na jedno da bi Vlada odma rekla da vi to ništa ne kužite. Pa ste vi onda promijenili mišljenje i opet glasali onako kako vam Vlada kaže. Pa je tako isto bilo i oko PDV-a, tako isto će biti i oko nula promila, a isto se ponavlja i danas. Naš zahtjev uopće nije bio preispitivanje onoga šta je napravljeno nego onoga šta nije napravljeno. Sabor je donio odluku da oni nama moraju podnijeti izvješće svakih šest mjeseci i mi raspravljamo samo o tome da li su oni podnijeli izvješće i nisu podnijeli izvješće. Vi ih branite sada da su oni trebali obmanuti Sabor, da su oni trebali nama ili lagati ili s nama manipulirati i nama ne dati nikakvo izvješće. Nije točno. Vi kao većina, a mi podupirući to smo ih obvezali da podnesu izvješće. Da li su oni to napravili? Ma nisu gospodo. Nisu čak ni one prazne listove papira koje je Lesar pokazao, dostavili. Ni to nisu dostavili. I uopće se ne radi o tome da mi njima upućujemo kritiku da nisu nešto napravili dobro ili da su, nego nisu napravili ništa. Nisu izvršili svoju obvezu prema Saboru, a o njihovom radu ne želim uopće suditi, ali mogu pročitati nešto što se tiče direktno korištenje fondova, a kaže ovako. Glasnogovornik Ministarstva unutarnjih poslova Zlatko Mehun, potvrdio je da je europska komisija raskinula ugovor s MUP-om o financiranju gradnje prihvatilišta za tražitelje azila zbog nepostojanja lokacije za njegovu gradnju te da za to neće moći iskoristiti 940 tisuća eura iz CARDS programa 2001. godine, a on još kaže, ali istaknuo je da u tome ne vidi spektakularan problem. U međuvremenu smo još milijun i 200 eura "popušili" na tome, znači 2 milijuna. Kolega Kramarić se smije na ovom narodskom izrazu "popušili" ali stvarno smo "popušili". 2 milijuna eura nismo dobili. Za te novce koji su bespovratni koje smo trebali dobiti od Europske unije nismo povukli nego smo sa svojim novcem to isto išli raditi. I tko je tu dobio šamar? I onda kada idete u obranu, idete ovako braniti kao danas, gospodo pa znate li vi šta branite? Branite Vladu od neispunjenja svojih obveza. Ma normalno da muljaju nama, mi smo u oporbi. Normalno da nama prikazuju šta god hoće. Pa to je tak jasno. Ali lažu i vas. Obmanjuju i vas. Obmanjuju i vas, a vi ih branite. Vi branite to što oni nisu izvršili obvezu koju smo im mi dali, a mi smo Sabor koji njima određujemo i dajemo šta oni trebaju napraviti i da li smo im obveze svakih šest mjeseci. I zato ponavljam. To isto vam je napravljeno na HINA-i, to isto je napravljeno na PDV-u, a isto to će vam se desiti sa nula promila. Ne znam, meni je … … [[Upadica se ne čuje.]] Gospodine Hebrang i sa 200 tisuća radnih mjesta vam se dešava jer niste praktički zaposlili nikog. Niste doduše ni obećavali, ali niste ništa ni napravili i to je prekrasno. A isto to vam se dešava sada u Vladi, ne radite ništa pa ne možete ni pogriješiti. To je točno. … [[Upadica se ne čuje.]] Sad sam objasnio.
Kolega Kramarić je nepušač zato kao zakleti nepušač jel' tako kolega Kramarić, zato vi ne rabite ovu terminologiju, taj izraz koji je uvaženi prethodnik rabio koji spada u jedan vocabulary jel', koji malo ima i tako rustikalni karakter. Poštovani zastupnik Kruno Peronja. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Zlatko Koračević. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani državni tajnici. Postavljam si doista pitanje smisla zašto su zastupnici predložili Interpelaciju o radu Vlade i da li ima potrebe i o kojim temama uopće predlagati interpelaciju, jer ona bi trebala imati jednu određenu težinu, dakle trebalo bi se raditi o nečem doista važnom. E pa budući da je 21 zastupnik potpisao interpelaciju onda smatramo da je ovo jedno od prevažnih pitanja danas koji se događaju u hrvatskom društvu. Ovo pitanje iako je interpelacija ustvari politička, dakle svaka interpelacija ima politički karakter, ona govori ili ova tema o kojoj želimo danas ili o kojoj smo razgovarali, govori o sposobnosti društva. Govori o sposobnosti društva da preuzme sve one standarde, a onda naravno i sva sredstva koja joj se pruža i sve mogućnosti koje se pružaju na jednom procesu u koji je Hrvatska ušla. I mi danas imamo ovdje dvije strane. Imamo zastupnike oporbe koji su opravdano nezadovoljni onim što se u proteklih tri ili četiri godine na ovom području dogodilo. Opravdano su nezadovoljni time što se ignorira Sabor što nije dobio izvješće, ali nije stvar u tome što Sabor nije dobio izvješće. Radi se o tome što sadržaj tog izvješća koje smo dobili i danas, nije zadovoljavajući. Jer bili bi izuzetno zadovoljni da nismo dobili izvješće do danas, ali da ovo izvješće koje smo danas dobili je sasvim drugačije. Mi ovdje imamo recimo podatak po sljedećom točkom Izvješće o korištenju fondova da je Hrvatska nešto strašno enormno uspješna u apsorpciji europskih sredstava. Da se ta uspješnost kreće gotovo na 100%-tnom nivou. To je svjetsko čudo. Ne svjetsko, europsko pardon! Jer ni jedna druga zemlja to nije uspjela iskoristiti. Prema tome sama ta činjenica stvara sumnju. Ali ako razgrnemo situaciju onako kakvu ju treba razgrnuti, onda treba postaviti pitanje, zašto doista nismo iskoristili fondove koji su nam bili na raspolaganju? Zašto nismo otvorili neke druge mogućnosti? Zašto kasnimo u akreditaciji agencija koje trebaju obavljati verifikaciju određenih programa? Pa SAPHARD nije kasnio ili neuspješnost SAPHARD-a nije samo zato što su edukacije bile brojne, a projekti nedovoljno kvalitetni, nego i zato što je agencija verificirana tek u drugoj polovici prošle godine, jer mi smo SAPHARD, da je agencija bila verificirana početkom prošle godine mogli imati natječaj koji bi trajao od početka prošle godine do kraja prošle godine, a ne što smo ga imali kratko tek u drugoj polovici prošle godine kada je bilo i nemoguće da se pripreme kvalitetni projekti, jer za SAPHARD morate imati gotovo gotovu investiciju. Prema tome i to je razlog. Ja sam danas već u jednoj replici rekao razlog zašto smo nezadovoljni je što proces decentralizacije odlučivanja teče sporo. Projekti koji su lokalna samouprava ili nevladine organizacije ili ustanove dobile na, a raspisani su u Bruxellesu ne mogu sada ih pokrenuti zato što mjesecima čekaju ugovore, ne mogu ih pokrenuti zato što se ne može definirati ili nisu izdani pravila i naputci primjerice o nabavi. Jedino što funkcionira da iz Ministarstva financija dobijemo odobrenje da ne moramo plaćati PDV. To je stvarno svaka čast, u roku od par dana se pošalje faktura i dobijete iz Ministarstva financija da se PDV ne obračunava i ne plaća, ali ne možete pokrenuti projekt. Ja sam vam govorio dva projekta koji je grad Koprivnica dobio iz "Interekt 3a", jedan projekt nismo dobili ugovor, naši talijanski partneri već rade na tom projektu od 1.2. Drugi projekt isto tako nismo, dobili smo ugovor, potpisali, nismo dobili sredstva. Naši talijanski partneri furaju sa projektom. Treći projekt je bio "Panonska paleta", čekali smo 3 mjeseca na ugovor, nakon toga smo otvorili podračun, nakon 3 mjeseca su došla 80% sredstava na, iz Europske unije, danas ne možemo protumačiti još neke stavove oko toga kako se radi nabava u tim europskim projektima. Da li se radi po hrvatskom zakonu, da li se radi po europskom, kako protumačiti. Dakle, decentralizirani način odlučivanja je trebao biti takav da je definirao administrativne odredbe o tome što će se raditi jer je kontrola vrlo restriktivna i nitko od nas tko je dobio sredstva iz europskog fonda nema želju pogriješiti, da ne bi pogriješio treba nam tumačenja. Nama je bilo lako to protumačiti kad smo razgovarali sa Europskom unijom i kad smo imali samo jednog partnera pa smo imali pravila Europske unije i po tome smo se ponašali. Danas imamo uvjete Europske unije, ali imamo i pitanje da li moramo pritom poštivati i zakone Republike Hrvatske i to je nešto što usporava projekte. Danas sasma sigurno mi ovdje nemamo to u tablici, ali cijeli niz projekata stoji i čeka jer decentralizirani način odlučivanja nije niti dostavio još ugovore partnerima. A sad nešto ne samo, mi smo se za SAPHARD zakvačili. Znate, imate ISPA-u. ISPA je započeta 2003. godine. Od 2003. godine kada su se nominirali projekti do dana današnjeg ona nije još ni u polovici svojeg izvođenja. Čekalo se gotovo godinu dana dok nije potpisani ugovor iz Ministarstva financija i Vlade došao ovdje na potvrđivanje u Sabor, mi smo to potvrdili negdje u ljeto prošle godine tek. Da pritom oni koji su nominirali projekte, a nominirano je mislim negdje preko 60 projekata nisu dobili odgovor, oni čiji su projekti prihvaćeni su dobili odgovor jer su ušli u proces izrade, ali oni ostali nisu dobili odgovor da li su prihvaćeni ili nisu. Ako nisu, zašto nisu prihvaćeni i ako nisu prihvaćeni da im se pomogne da možda za sljedeći put naprave projekt da bude dobro napisan ili možda nisu prihvaćeni iz nekih drugih razloga, ali onda je ljudima trebalo reći ok, vaš projekt je dobar, ali iz određenih prioriteta ili kriterija ne možemo vaš projekt uzeti u obzir, ali vaš projekt je dobar i vi ga možete prijaviti na neke druge natječaje. Danas je državni tajnik Žigman objavio intervju u jednom poslovnom tjedniku u kojem kaže da IPA je već u pripremi i da će vrlo brzo Vlada odlučivati o projektima koji će ići na IPA-u. Ja pitam gdje je bio natječaj za IPA-u? Gdje je to bio poziv onima koji možda imaju projekt da dostave Vladi ili resornom ministarstvu i da pomognu Vladi i resornom ministarstvu da čim prije povučemo čim više sredstava za IPA-u. Nigdje nitko nije uopće objavio niti na web stranici Vlade, niti ministarstva, niti je otišao u dopis u županije, u gradove ili u ustanove da se kaže ljudi pa dajte, imate projekte iz prometa, iz zaštite okoliša, iz regionalnog razvoja, ima takvih projekata sigurno po nečijim stolovima i ladicama i onda najbolje koje možemo čim prije povući lovu, dostaviti Vladi i zajedno ćemo to učiniti, nego danas čitamo da će Vlada vrlo brzo o tome odlučivati. Ja se bojim da i za IPA-u ne bude politička odluka kao što je bila odluka i za ISPA-u, jer za ISPA-u je isključivo politički kriterij odlučivao tko će dobiti ta sredstva i za ISPA-u su potrošeni silni novci da bi se projekti koji su odabrani još prilagodili da se može nominirati za Europsku uniju, jer bilo je projekata koji su bili dobri, ali su stavljeni u stranu, nego su neki uzeti i onda se morala dati lova i konzultantima i nekim bankama da bi se ti projekti digli na razinu i bili napisani na način da Europska unija ih prihvati. Ja mislim da kod odlučivanja o europskim projektima ne bi bilo, ne smije biti mjesta politike, nego onaj koji ima dobar projekt taj mora imati prednost, taj mora imati prednost i taj mora moći dobiti novac iz predpristupnog fonda ili nekog drugog fonda bez obzira koje političke opcije. Na žalost ja imam mali strah da sada kada je situacija takva da će se o tome odlučivati decentralizirano da će se dogoditi nešto slično kao sa ISPA-om i tu su onda određene lokalne samouprave, županije, ali i gradovi doista napravili iskorak i otišli su do Bruxellesa i osnovali tamo svoje urede, žele biti na mjestu gdje se odluke donose, žele biti na mjestu gdje ima informacija jer mi te informacije koje trebamo imati i dobiti ne možemo dobiti u Hrvatskoj. Moramo otići u Bruxelles po informacije da bismo bili tamo gdje su naši kolege iz drugih zemalja. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Kruno Peronja.
Gospodine predsjedniče, državna tajnice i državni tajniče! Upravo je netočno kolega izjavio da su dodijeljeni samo političkim putem. Naime, ISPA kao što to smo imali prigodu i ovdje imati na ulazu u sabornicu upravo za regionalni Centar za gospodarenje otpadom "Biharac" potvrđuje da samo ona jedinica lokalne i područne samouprave koji ima projekt može kandidirat, može dobit i dodijeljena su joj sredstva i upravo zorno se prikazuje na koliko i kako … [[Govornik se ne razumije.]] investicija. Isto tako i program za vode i otpadne vode Karlovac najbolji i zoran primjer da jedino sustavno isključivo sa projektima i sa strukom može se dodjeljivati i odobriti kredit. One nesposobne jedinice lokalne i područne samouprave, općine i gradovi koji nisu ni prstom makli ne mogu očekivat da se novci dodijele a kamoli da se potroše.
Replika, poštovani zastupnik Željko Ledinski.
Poštovani gospodine predsjedniče! Evo, iako se slažem sa većim dijelom govora od kolege Mršića, mislim da bi, želio bi ga upozoriti da nije samo sporost kriva u nekim stvarima i politički odabir, nego i krive procjene kod nekih projekata. Mi smo u SAPARD-u imali prvorazredne dvije mjere koje su kasnije ukinute. To su mjere za korištenje sredstava za obnovljive izvore energije koja u prvoj godini nije korištena. I druga mjera za gradnju određenih cesta preko lokalne samouprave. A iskoristili smo svega manje od 5%. Da smo recimo te mjere koristili, ja vjerujem da bi naši načelnici općina se jako potrudili da iskoriste upravo te novce koji su bili već na putu. A isto tako znam iz primjera da je napravljen jedan u Gospiću jedna energana koju su napravile Hrvatske šume gdje nismo mogli povući ta sredstva zato što je ta mjera izbačena iz projekta. I mislim da je upravo to primjer da sa krivim procjenama, sa krivim odlukama smo doveli do toga da se dio sredstava ne može povući. A to govori o tome da smo krive ljude stavili na određena mjesta, da smo mijenjali tamo određene državne tajnike itd., one koji su odlučivali o tome. E, takve stvari ne smijemo si dozvoliti da ubuduće povučemo dio sredstava koje nam je u prilici. I tu nema opravdanja nikakvoga, jel. Evo, želio sam vas dopuniti sa ovom diskusijom. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa kolega Ledinski, ja se s vama u potpunosti slažem ali o dakle o tome je bilo u prethodnim raspravama danas dosta govora. Ja sam želio upozoriti i na ovaj drugi segment, a to je dakle onemogućavanje onih koji imaju projekte i koji imaju sposobnosti i koji imaju kompetenciju napisati projekt da nailaze na dodatne prepreke kako bi taj novac povukli. A onda s druge strane smo opravdano nezadovoljni zašto nismo iskoristili sve mogućnosti. I mi imamo ovdje nažalost situaciju da iako govorimo o 275 ili ne znam koliko milijuna eura, to su mali novci, jel. Jer nas tek sada nam se otvara mogućnost da kroz dvije ili tri godine povučemo minimalno 500 milijuna eura iz predpristupnih fondova. Ali ako ćemo se ovako ponašati kao što smo se dosad ponašali, onda ćemo opet za tri godine ili godinu i pol imati izvještaj u ovom Saboru gdje ćemo reći da su svi projekti u toku, jel'. Ili da se o njima tek odlučuje, znate. Jer nema nikakvog razloga da primjerice Karlovac ako je bio tako dobar nije odavno završen. 2003. smo mogli započet i danas ga završiti, da Regionalni centar za gospodarenje otpadom nije završen. Jer SAPARD je trebao biti odavno već naprosto okončan. To je trebalo biti prošlo svršeno vrijeme gdje bi mi danas temeljem tog iskustva govorili kako pisati nove projekte za IPU. Ali ne, pardon ISPA je trebala biti završena. Dakle a ne mi danas tek govorimo o tome da ISPA je u tijeku, ne znamo, nemamo iskustva što je bilo dobro, što loše u tome. Samo vidimo da taj proces nažalost traje neopravdano dugo. On traje godinama. Ako ćemo tako isto razvući cijelu ovu priču nećemo IPU završiti do 2020. godine.
Hvala. Pet minutna rasprava. Klub zastupnica HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici! Ova interpelacija kao i Vladin odgovor pokazuju zapravo koliko je loša priprema Hrvatske za povlačenje sredstava iz europskih predpristupnih fondova. Naš je dojam da se zapravo u Vladi zaboravlja koja je svrha tih sredstava, svrha i njihova prilagodba Hrvatske za ono što je čeka ulaskom u Europsku uniju. Mi međutim, ovim pregovorima idemo često puta toliko brzo da brže napredujemo u pregovorima i brže preuzimamo obveze negoli što uspijemo povući novac iz Europske unije da bismo te obveze uspjeli ovdje doista primijeniti i prilagoditi Hrvatsku onome što je dogovoreno. Nerijetko imamo situacija doista karikaturalnih da se recimo zakonski dokidaju štedno kreditne zadruge, da se daju smiješno kratki rokovi a da se nakon toga na Nacionalnom odboru predlaže traženje nekih odgoda ili produžetaka za taj dio pregovora. Isto je otprilike i sa povlačenjem sredstava iz europskih fondova. Ti novci nisu ničiji džeparac. Oni se mogu dobiti iz Europske unije samo ako se traže na temelju dobro razrađenih programa. Mi smo međutim svjedoci toga bili da je 2002. nakon ratifikacije SSP-a Hrvatska prošla praktično bez ijednog eura povučenog iz Europske unije a to se napravilo nakon toga godinu za godinom otprilike na isti način. Ali nikada se nije moglo govoriti o tome da su sredstva u cijelosti iskorištena. Tu se govori o tome kako se radi o dobrim sredstvima, kako su to često puta dobri programi. Ali dame i gospodo, mi u Hrvatskoj praktično nemamo mjesto gdje bi se čovjek mogao informirati što se doista može financirati. Kad smo svojedobno posjetili danski Parlament vidjeli smo da u njihovom Odboru za europske integracije postoje posebna stručna služba o kojoj Sabor može samo sanjati. Koja u roku 48 sati daje informaciju o čemu god hoćeš, što se tiče Europske unije, što stoji u direktivi, što se financira, što se ne može financirati, koji su uvjeti, koje su propozicije? Sve živo. Kod nas takve baze podataka nema. Ljudi se doista moraju namučiti da bi nešto od toga saznali. Ne moramo ići do Danske. Dovoljno je otići u Grčku koja je doista izmuzla svaki euro koji je mogla iz Europske unije i dan danas to rade. Problem je dakle kako osigurati odgovarajuću količinu informacije, problem je kako predočiti svu složenost papirologije našim korisnicima i problem je u tome što najčešće nema nikakve komunikacije sa onima koji će ta sredstva koristiti. Ovdje imamo jedan primjer skinut sa interneta a to je program CARDS 2004. i program se zove "Popravljanje informacija prema hrvatskoj poslovnoj zajednici". I sada pazite, nigdje u tih devetnaest stranica se ne spominje ni Obrtnička ni Gospodarska komora. I onda se čovjek pita za koga se zapravo taj program radi ako dvije osnovne komore tu nisu ni spomenute. I sigurno nisu bile ni konzultirane kad se taj program pisao u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Dakle, informacije skoro nikakve, priprema jadna jer ljudi jednostavno ne znaju sa kojom papirologijom se suočavaju, komunikacija sa onima koji će koristiti sredstva najčešće jako loša. Rezultat ne može biti nego ovakav kakav je predočen u interpelaciji i u Vladinom odgovoru a to je doista nezadovoljavajuće.
Hvala. Državna tajnica Martina Dalić. A nakon nje završni osvrt u ime predlagatelja poštovani zastupnik Jozo Radoš. Izvolite.
Pa željela bih reći da ono o čemu je govorio uvaženi zastupnik Mršić da lokalne jedinice uprave i samouprave otvaraju svoje urede u Bruxellesu kako bi bile bolje informirane. To je jako dobro jer će lokalne jedinice uprave i samouprave tom prilikom i svi oni koji tom prilikom u Bruxellesu budu boravili i radili valjda i naučiti. Ako već ne možemo ovdje doprijeti do ušiju sa onim što se govori onda će to valjda biti bolje obavljeno u Bruxellesu. Jer, kaže se onaj tko ima dobar projekt taj mora moći dobiti novac. Načelno točno, jedino što zaboravljate da ti projekti i postupak njihovog provođenja nije baš sročen i skrojen onako kako netko od nas misli da bi mu bilo zgodno. Pa tako ISPA zasigurno nije otvorena 2003. jer je to posljedica stjecanja statusa kandidata i zasigurno nije projekt na kojem je bilo predloženo 60 projekata zato jer se ISPA odnosi i to svatko zna i piše na web siteovima, po novinama, samo treba naći i pročitati uključujući i web site ureda i web site Ministarstva financija, odnosi se na transport na zaštitu okoliša u transportu na željeznici zato jer je željeznica prioritet kohezijske politike a Europska unija financira ono što je sukladno kohezijskoj politici a ne ono što bi nama bilo zgodno. I onda tako a još ta željeznica na koridoru, ne lokalna pruga, ne spojena pruga, ne pruga između gradova gdje bi to nama razvojno bilo potrebno, to rješavamo iz vlastitoga proračuna nego na koridorima. A Republika Hrvatska u tom smislu ima samo X. koridor. I tako se dođe do projekta Vinkovci-Tovarnik-granica sa Republikom Srbijom. I zašto nema natječaja za IPA-u? Govorila sam to na početku pa ću ponoviti još jednom i u zaključnom izlaganju. Zato što definiranje projekata i način identificiranja projekata se obavlja između Europske komisije i institucija Vlade. Europska komisija je definirala dokument, višegodišnji indikativni planski dokument kojeg je napravila Europska komisija u kojem se utvrđuju prioriteti što se može financirati iz IPA-e. To je izradila Europska komisija, kao što je to izradila i za ove druge. Nakon toga je pozvala Republiku Hrvatsku, sve piše na web siteu ureda da napravi operativne programe za provođenje pojedinih komponentni IPA-e i o tome je govorio državni tajnik i ti se operativni programi izrađuju u okviru kojih će Hrvatska predložiti svoje prioritete i projekte koji odgovaraju prioritetima koje je utvrdila Europska komisija. A ono što je važno reći je da se svi ti operativni programi izrađuju u partnerskim konzultacijama sa svima onima kojih se to tiče. Tako i operativni program jedan od njih za regionalnu konkurentnost dostavljen je svim županijama na koje se odnosi na komentare. Odgovore čekamo. Dakle, proces provođenja planiranja i programiranja projekata, ponavljam još jednom i to je bit cijelog ovog procesa, ne odvija se onako kako bi nama odgovaralo, kako bi nam bilo zgodno, kako mi mislimo da bi trebalo nego na način na koji je to propisano uredbama komisije. A za vašu informaciju uredba komisije o IPA-i još je komisija usvojila nije nego mi radimo na finalnom draftu i nadamo se da neće doći ni do kakvih signifikantnih promjena. Stoga se vraćam onome da je dobro da što više ljudi, osoba i institucija odlazi u Bruxelles i uči direktno na listu mjesta što treba raditi i kako treba raditi ako se i kada već ovdje ne želimo informirati o onome što znamo i što međusobno govorimo. Stoga u zaključku ovog izlaganja mogu samo još ponoviti ono što sam danas rekla veći broj puta. Nesumnjivo je da je 6. listopada donesen zaključak. Međutim, zaključak je precizno tražio koju vrstu informacija Vlada Saboru ima dostaviti i ta vrsta informacija, mogućnost da se dostavi ta vrsta informacija stekla se u drugoj polovici prošle godine i za što izvješće je dostavljeno i bit će raspravljeno u slijedećoj točci. Stoga ne vidim nikakve osnove i još jednom predlažem da se interpelacija odbaci. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ja bih želio ispraviti državnu tajnicu da nije bilo preko šezdeset projekata za ISPA-u. Dakle, Ministarstvo prostornog uređenja i zaštite okoliša je 2003. uputilo dopis jedinicama lokalne samouprave da nominiraju projekte u okviru zaštite čovjekova okoliša za koje smatraju da bi mogle biti financiranje iz ISPA-e. I prijavljen je veći broj projekata. Nakon toga nijedna jedinica lokalne samouprave nije dobila odgovor što je s njihovim projektom a na Odboru za europske integracije prije šest mjeseci državna tajnica Ministarstva europskih integracija je rekla da je bilo preko šezdeset projekata koji su tako prijavljeni i nakon čega je onda odabrano mislim 6 projekata koji su išli dalje u doradu i tih 6 projekata je ušlo u «ISPA-u». Ali da bi Vlada saznala koliko toga uopće ima i gdje imaju projekti je inicijalno poslala poziv jedinicama lokalne i područne, regionalne samouprave i došlo je u Ministarstvo preko 60 projekata.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Valter Poropat.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvažena državna tajnica rekla je da su neke jedinice lokalne i regionalne samouprave otvorile urede u Bruxellesu zbog toga jer se nisu željele informirati u Ministarstvu ako sam dobro shvatio. Ja mislim da je to netočno. Istarska županija otvorila je ured u Bruxellesu da bi bila blizu izvora i da bi čim više išla u situaciju, u razgovor s onima koji su već prošli taj proces, dakle zemlje koje su išle najprije 10 pa onda ove dvije zadnje. Ali niti jedan projekt, u niti jedan projekt se nije išlo bez razgovora s Ministarstvom.
I završni osvrt u ime predlagatelja interpelacije poštovani zastupnik Jozo Radoš. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, gospodine Žigman, kolegice i kolege. Dakle ovo se, svakako se radi o važnoj temi i važnome izvješću ne samo zbog tih 150-tak milijuna kuna koliko nam godišnje prema ovim programima u ovim godinama pripada odnosno koliko bi mogli iskoristiti. Ne samo zbog onoga što je to već ove godine više od tih 125 milijuna kuna i ne samo zbog toga što je kada Republika Hrvatska postane članica Europske unije što je to višestruko više, prema tome radi se o novcima iz strukturalnih fondova i kohezijskog fonda Europske unije koji idu ovisno naravno o tome u kojoj će situaciji tada Republika Hrvatska biti, negdje do milijarde EUR-a. To nije nikako mali novac ili novac koji, prema kojem bi se trebali odnositi sa lakoćom i neodgovorno. A naravno još je važnije to što se preko tih institucija, preko tih mehanizama, preko tih procedura i procesa zapravo učimo kako se ponaša u skladu sa onim uzusima koji zapravo su naš izvorni cilj neovisno o tome da li želimo ići prema Europskoj uniji ili ne. To je dakle taj način ponašanja. Jasnoća korištenja tih sredstava. To je mislim najveći dobitak koji Republika Hrvatska i njeni građani će imati. Veći od ovih milijardi EUR-a o kojima se radi. Prema tome radi se o vrlo važnoj temi. U ime predlagatelja ponovo moram odbaciti navode iz očitovanja Vlade Republike Hrvatske kako nije bilo moguće podnositi izvješće. To je sad upravo malo prije ponovila državna tajnica, a naš zaključak od 6. listopada 2005. godine glasio je: «Cjelovito izvješće o korištenju predpristupnih fondova». Pa nije korištenje predpristupnih fondova samo povlačenje tih sredstava. To znači da se ne bi čak ni u fazi ugovaranja moglo podnositi nikakva izvješća jer još nije u najužem smislu došlo do korištenja pa onda nema smisla ni ovo izvješće koje imamo u Hrvatskom saboru. To izvješće koje je nastupilo nakon potpisivanja ugovora sa onima čiji su projekti odobreni. Još nužno nije došlo do povlačenja sredstava jer taj postupak traje od 6 do 12 mjeseci. Prema tome striktno gledano ne bi se još moglo podnijeti izvješće. A to je besmisleno. Korištenje predpristupnih fondova uključuje naravno sve moguće pripremne radnje koje traju u ovoj državi već niz godina, koji omogućavaju da se ti fondovi koriste i zato je besmislena tvrdnja i Vlade Republike Hrvatske i gospođe državne tajnice da se nije imalo o čemu podnositi izvješće. Ja sam to naveo pa ću ponoviti. Uz sve one strukturne radnje koje smo trebali učiniti a to je ustrojavanje tijela, o tome treba podnositi izvješće u ovome Saboru da se vidi kako to teče? Koja je dinamika ustrojavanja tih tijela? Kako teče proces akreditacije? Da li pri tome ima nekih poteškoća? Da li se pri tome kasni? Edukacija i državnih službenika ali i korisnika tih programa. O svemu tome trebalo je podnositi izvješće. Ali posebice je trebalo podnesti izvješće jer se u tim temama bližimo užem dijelu korištenja fondova. O procesu programiranja projekata kako Vlada Republike Hrvatske i njena tijela programiraju projekte? Koji su to projekti? Prema kojim kriterijima Vlada odnosno tijela koja su za to zadužena odabiru koji će to biti projekti u okviru ovoga ili onoga, ovoga programa? To je isto trebalo biti sadržaj izvješća. Kako teče proces odobravanja projekata? Koji se projekti će biti, koji su javni natječaji? Kada su raspisani? Koja je dinamika javnih natječaja? Sve je to moglo biti u izvješću koje je bilo pola godine nakon 6. listopada 2005. godine. I naravno za neke projekte dinamika potpisivanja ugovora. Mi ovdje govorimo samo o «CARDS-u» 2003. godina. Pa u to vrijeme polovicom 2006. godine već su bili u fazi programiranja «CARDS-a 2004. godine». Jednako tako «PHARE» program je također bio u fazi programiranja, raspisivanja natječaja. Možda potpisivanja ugovora sa onima koji su dobili poslove. O svemu tome je ovaj Visoki dom trebao biti izvješten. Prema tome besmislena je tvrdnja da se do lipnja 2006. godine kada su završeni natječaji za «PHARE», za «CARDS» 2003. godine da se do tada apsolutno ništa nikome nije ni moglo podnijeti sve ako je i trebalo. Prema tome ta tvrdnja apsolutno ne stoji. Radi se o vrlo kompliciranom procesu, upozoravam. «CARDS 2003. godine» potpisivanje ugovora sa odabranim nositeljima projekata je 2006. godina. A završetak programa je 2009. godina. Krajem 2009. godine, naime 31. prosinac … [[Govornik se ne razumije.]] i tada će se znati toga dana u kojoj mjeri je iskorišten «CARDS 2003. godine»? Ja ovdje imam podatke o iskorištavanju «PHARE» programa za godine 1990. do 2003. godine za ovih 10 zemalja koje su nedavno pristupile Europskoj uniji. Tu se može vidjeti da se konačni rezultati iskoristivosti tih programa kreću od 57 do 73%. Ali u fazi potpisivanja sporazuma, odabira dakle onih koji su prošli sve moguće kriterije prije povlačenja sredstava, prije raspisivanja natječaja za povlačenje sredstava taj postotak je bio za 10-tak do 15% viši. Tako je primjerice Bugarska u toj fazi imala 74,72% potpisanih ugovora od ukupno odobrenih sredstava u početku. Ali je na kraju završila sa 61,38%. Dakle, pala je za 13% jer unatoč tome što su potpisani ugovori, odobreni projekti nije bilo unutrašnjih sposobnosti administracije da se taj novac provuče. Ovo što je malo prije kolega Kapraljević govorio. Nama je otpao jedan program Ministarstva unutarnjih poslova Republike Hrvatske zbog ne znam čega. Čini mi se da se radilo o lokacijskim dozvolama. Dakle, i kad potpišete ugovore još uvijek niste sigurni da ćete taj novac dobiti. Prema tome, radi se o vrlo kompliciranoj proceduri i zato je dobro da da izviješća koja ćemo podnositi Hrvatskom saboru budu pravovremena, budu kvalitetna da bi se moglo pratiti što je tko učinio. Ako je CARDS 2003. godine trajao, odnosno trajat će ukupno 6 godina nekoliko Vlada je radilo na realizaciji toga, dvije Vlade najmanje su radile na realizaciji toga programa. Možda će ih biti i više, ali dakle radi se o programima koji će u konačnici, za koju će odgovornost biti nekoliko dužnosnika, nekoliko Vlada, predsjednika Vlada i ako ne budemo imali jasno strukturirana izvješća o tome i javnosti, ali naravno i Hrvatskom saboru onda nema govora da ćemo moći utvrditi čija je odgovornost, zašto će iskorištenost naših programa biti ne znam koliko – mala, nezadovoljavajuća. Temeljem ovoga podatka za PHARE bilo bi sjajno kada bi Republika Hrvatska došla do 80 ili išla prema 90% iskoristivosti, ali koja se god kuna, odnosno koji se god euro izgubi iz toga treba se propitati zašto smo to učinili. Zašto ne bi iskoristili sve što možemo jer to su nepovratna sredstva i sredstva koja su sigurno tako programirana da su u interesu Republike Hrvatske. Ako ima nekih prioritetnijih stvari, ali te prioritetne stvari moramo financirati u potpunosti sami. To je razlog zašto svaku kunu, odnosno svaki euro iz ovih fondova treba iskoristiti. Zato predlagatelji interpelacije ostaju pri zaključcima koje su predložili Hrvatskom saboru. Ti su zaključci da vas podsjetim oni koji govore o tome da se podnesu izvješća. Jedno izvješće imamo. O njemu ćemo raspravljati nakon ove točke dnevnoga reda, tako da aktualnost toga izvješća nije više potpuna. Ali svakako bi trebalo da Hrvatski sabor prije idućih parlamentarnih izbora ima osim ovoga izvješća kojeg danas imamo na klupama još jedno izvješće o korištenju fondova, jer to poštuje dinamiku od 6 mjeseci, a jednako tako kraj mandatnog razdoblja jedne Vlade je prilika da se takvo izvješće podnese. Osobito inzistiramo na točki 2. naše interpelacije, odnosno zaključaka koje smo predložili, a to je da se obvezuje Vlada Republike Hrvatske da bez odgode utvrdi tko je odgovoran za nepodnošenje izvješća i o tome izvijesti Hrvatski sabor. I na kraju kolegice i kolege, mislim da činjenicom da smo ovu točku predložili Hrvatskom saboru da je ona raspravljena danas u Hrvatskom saboru mislimo da smo učinili bez obzira kakva će biti konačna sudbina naših zaključaka o čemu ne treba previše dvojiti, da smo učinili nešto dobro u pogledu korištenja ovih fondova i onih konačnih interesa građana Republike Hrvatske koji su sažeti u korištenju fondova Europske unije. Ja se u ime predlagatelja dvadeset i jednog zastupnika HNS-a i SDP-a zahvaljujem svima koji su uzeli učešće u raspravi i očekujem da će dakle svako to pojedinačno izvješće i onda kada se nije u potpunosti slagalo sa onim što su predlagatelji ovdje predložili da je to bio doprinos da ovo pitanje ipak bude riješeno i tretirano na način da bude u interesu građana Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Dodatak isto u ime predlagatelja u okviru raspoloživog vremena koje je još preostalo. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Poštovani predsjedniče, poštovani državni tajnici. Ovdje kada govorimo o europskim fondovima onda govorimo doista o sposobnosti jedne zemlje ili što bi rekli u administrativnom kapacitetu svih onih koji obnašaju javne funkcije ili javne službe u Republici Hrvatskoj da odgovore svim onim mogućim i potencijalnim izazovima i šansama koji ovaj proces u koji smo zakoračili pruža i tu uvijek kada se ne iskoristi i posljednji euro postoji prostor da budemo za to nezadovoljno. A ako se ne iskoristi puno od onoga što smo mogli iskoristiti onda naravno da postoji još više razloga za zabrinutost. Razlog zašto smo tražili da se svakih 6 mjeseci podnosi izvještaj je zato da vidimo gdje smo. Ali ne zato da bismo govorili o onome što je bilo iza, dakle u šest mjeseci za kojih se podnosi izvješće nego naprosto da bismo iz tog proteklog razdoblja izvukli pouku kako još bolje, još brže, još kompetitivnije napisati projekte i povući sredstva u budućem razdoblju. I period od šest mjeseci za jedan europski projekt je kratak. Europski projekti priprema, evaluacija, odobravanje, ugovaranje i provedba traju dulje. Traju godinu, dvije, tri godine. Ali upravo period od šest mjeseci i jest svojevrsni pritisak da oni koji nose odgovornost da taj proces obavljaju maksimalno moguće kratkom vremenu jest pritisak i kontrola Parlamenta nad tim procesom. Nedavno je i predsjednik našeg Sabora na jednoj konferenciji govorio upravo o ulozi Parlamenta i članova Parlamenta u procesu pridruživanja Europskoj uniji, a onda s druge strane imamo da gotovo moramo interpelaciju dati da bismo uopće znali što se zbiva na području predpristupnih fondova. Ako kontroliramo proces pregovaranja on doista jeste važan. Ali jednako tako je i važno da znamo što se zbiva tamo gdje možemo ostvariti određenu konkretnu, trenutnu korist za građane Hrvatske, a to ne činimo. I tu u svakom slučaju tako dugo dok iskorištenje ne bude maksimalno možemo biti nezadovoljni. A sad samo dvije konkretne primjedbe. Bila je ovdje vrlo pežorativno izrečena primjedba od strane državne tajnice o procesu koji se zbiva u Hrvatskoj, a to je dakle da jedinice lokalne i područne, regionalne samouprave otvaraju svoje urede u Bruxellesu jer eto oni to tamo idu učiti, jer ne žele učiti u Hrvatskoj. To mislim da nije korektno prema onima koji izdvajaju i sredstva i oni koji traže put kako doista da otvore neka vrata, da dođu do nekog partnera, da vide neki fond, da vide neku priliku za svoje građane pa samim tim i da promiču interese Republike Hrvatske u Bruxellesu. Ne otvaraju se uredi … tamo zato što netko nema što raditi u Hrvatskoj, nego otvara zato što možda to nije mogao naučiti u Hrvatskoj, zato što nije imao gdje to naučiti u Hrvatskoj i zato što nije sve sadržano u ova 4, 5 predpristupna fonda o kojima mi govorimo. Pa postoji cijeli niz drugih fondova. Ne moraju partneri u Hrvatskoj uvijek biti nositelji. Ne moramo mi u Hrvatskoj biti nositelji. Možemo biti partneri nekim gradovima, županijama, regijama iz Europske unije koji imaju mogućnost za puno veća sredstva iz europskih fondova. Možemo biti nositelji ili partneri u fondovima koji su formirani za prekograničnu suradnju, Slovenija-Mađarska-Hrvatska, Slovenija-Hrvatska-Italija. A takvih informacija oprostite ne možemo dobiti u Hrvatskoj. Nema takvih natječaja u Hrvatskoj da bi mogli se na njih javiti. I morate biti tamo, morate biti tamo gdje su takve informacije dostupne. Morate biti tamo da biste razvijali te kontakte sa ostalim institucijama i ostalim partnerima. Jer primjerice neće valjda netko reći da jedna Budimpešta nije mogla naučiti ništa o Europi u Mađarskoj. A usprkos toga što je Mađarska u Europskoj uniji, Budimpešta ima jedan vrlo veliki ured u Bruxellesu. I brojni drugi gradovi iz Europske unije imaju urede u Bruxellesu. Drugo, to je prilika da građane Hrvatske koji žive u našim jedinicama lokalne samouprave educiramo o Europi, o europskim institucijama, o prednostima, o korisnosti onoga što nam Europa nudi. Jer mi ćemo na kraju pitati da li oni žele ući u Europsku uniju. U Europsku uniju ne ulazi Hrvatska nego ulaze građani Republike Hrvatske. Jer oni se moraju izjasniti na referendumu žele li ući u tu Europsku uniju ili ne žele ući u Europsku uniju. I treće, moramo biti tamo zato jer za neke aktivnosti i akcije koje želimo, gdje želimo biti dio europskih projekata i pokreta nažalost naša ministarstva ne odgovaraju adekvatno. Primjerice, u "Mobility week-u" jednom pokretu sada u Europskoj uniji u kojem svake godine sudjeluju, prošle godine je sudjelovalo negdje oko tisuću 500 gradova iz Europe Hrvatska nema nacionalnog koordinatora. Nažalost Ministarstvo prostornog uređenja i zaštite čovjekovog okoliša nije odredilo nominalnu osobu da imamo da izvučemo dodatne koristi iz toga. A oprostite, ako netko iz Hrvatske želi sudjelovati u tom pokretu u kojem je tisuću 500 gradova iz Europe, pa zar je to sramota. Ja mislim da ne. Nego čak štoviše, da se i na takav način promiču interesi Republike Hrvatske, dakle da ste u onome što trenutno jest in u Europi, a to je sasvim sigurno zaštita čovjekove okoline. I drugo, ovdje smo imali jednu polemiku oko IPA-e. Ja sam se doista začudio da Vlada ima apsolutni pregled na svim mogućim projektima za IPA-u. Ja se brinem ako to Vlada ima. Pa zar je doista moguće da Vlada zna točno za sve silne projekte koje imamo, koji mogu biti prijavljeni za IP. Vidjelo se za ISPA-u da ne, da je bio jedan upit prema jedinicama lokalne samouprave, područne, regionalne samouprave, prema nekim javnim ustanovama koje su mogle predložiti neke svoje projekte. Pa na području zaštite okoliša gdje moramo u narednih nekoliko godina investirati silne milijarde eura da bismo dostigli onaj standard koji Europska unija od nas traži, pa treba nam svaki kvalitetan projekt. A to Vlada ne zna. Vlada to ne može znati. Ona to može jedino znati ako doista svima onima koji imaju nešto za ponuditi pita da li to imaju, i time ćemo i pomoći Vladi, ja znam da je to nacionalno, pomoći Vladi da se odaberu doista oni projekti koji su trenutno naizvediviji, koji su na najvišem stupnju pripremljeni da se mogu povući sredstva. Jer za razliku od ISPA-e gdje su bila sredstva vrlo limitirana IPA ipak pruža mogućnost za i više sredstava i više novaca, pa samim tim i više projekata. Jer neće mi valjda netko reći da jedini i isključivo za ISPA-u je prijavljen samo Karlovac, pročistač u Karlovcu. Prijavljeno je puno više uređaja za pročišćavanje otpadnih voda. Mi ih trebamo napraviti u Republici Hrvatskoj na desetke, na desetke ih moramo napraviti. Prema tome dajmo priliku onima koji imaju mogućnost da imaju projektnu dokumentaciju, da znaju pripremiti neki od projekata da to mogu napraviti. I tu moramo zajedno raditi. Ovo je jedan zajednički posao, ne postoji vlast i oporba na ovom poslu, ne postoji Vlada i lokalna samouprava, ne postoji Europa i Hrvatska. Naprosto tu moramo zajedno raditi. I ako na tom poslu želimo biti uspješni. Jer jedino ukoliko ćemo biti zajedno na tome, zajedno tražiti koji su projekti najbolji moći ćemo u realnom vremenu povlačiti sredstva, a ne da se ovako otežemo kao što smo se otezali sa ISPA-om. A da je izvještaj o ISPA-i, odnosno o ovim fondovima došao prije godinu dana možda smo mogli i tada uputiti zaključak Vladi da se neki procesi ubrzaju. Jer ja ponavljam i ono što sam u pojedinačnoj raspravi rekao, trebalo je nekih 9 mjeseci da ugovor o ISPA-i dođe iz Ministarstva financija do, ovdje do Vlade i da ga mi ovdje verificiramo. A još do dana današnjega nismo dobili zaključak, odnosno odgovor na pitanje koje je postavljeno na Odboru za europske integracije da nam se dostave ukupno koji su svi projekti bili nominirani za ISPA-u, dakle u ovom prvom krugu. Prema tome ja vas pozivam da nemamo ovdje otpora prema kritici, nego da ovo što mi govorimo kritičkim tonom shvatite kao poziv na zajednički posao kako povući čim više novaca i čim više sredstava iz europskih fondova, s jedne strane. A s druge strane naravno da morate uvažiti kritiku. Pa nema razloga da se ne dostavi izvješće svakih 6 mjeseci ako je to Sabor zaključio. Ili ako ima za to razloga, pa onda se lako napiše predsjedniku Sabora da postoje viši i opravdani razlozi zbog kojih se to ne čini. A ne da nas se ovdje onda pokušava uvjeriti da mi ne znamo pročitati što smo zajedno zaključili prije godinu i pol dana. Prema tome, ovo je jedan poziv da zajedno svi na svim razinama pokušamo učiniti da povučemo što je moguće, da iskoristimo mogućnost, ovdje se ne radi o povlačenju sredstava, ovdje postoji mogućnost i od naše sposobnosti, našeg administrativnog kapaciteta, naše kompetencije ovisi koliko ćemo tu mogućnost iskoristiti. I bilo bi dobro da ju iskoristimo, a ne da poslije žalimo za time što nismo to učinili. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani kolega Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa mislim da je emisija "Kruške i jabuke" vrlo poticajno za neke zastupnike, ali ja ću ispraviti jedan dio netočnih navoda kolege Mršića. Naime, netočno je kolega da oni koji su otvarali ured u Bruxellesu da nisu imali gdje u Hrvatskoj dobiti informacije o predpristupnim fondovima. To naprosto nije točno. Ili oni nisu htjeli dolaziti na predavanja, na seminare ili se nisu htjeli služiti informacijama koje su pristupne i kod nacionalnog fonda i u Ministarstvu financija i u Ministarstvu vanjskih poslova. Dakle to naprosto nije istina. Druga stvar, također je netočno, da Vlada može ubrzati procedure. Procedure su propisane pravilima Europske unije kolega. Prema tome procedura je isključivo temeljena na pravilima Europske unije. Prema tome, postoji razlog zašto je tome tako. Trebali ste se informirati a ne govoriti neistinu. … [[Upadica se ne čuje.]] Kolega imali ste priliku govoriti, dopustite da dovršim svoju misao. Netočno govorite, govorite neistinu i obmanjujete javnost i to je činjenica.
Ispravak netočnog navoda, poštovani kolega Širac. Izvolite kolega.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Zastupnik Mršić je izjavio sljedeće u svom izlaganju. Da je za program ISPA prijavljen samo jedan program za uređaj pročišćavanja otpadnih voda u gradu … pa to je zaistinu netočno. Ja ne znam gdje je naš uvaženi kolega Mršić bio kada smo mi ovdje raspravljali o Zakonu o ratifikaciji memoranduma. Ja sam osobno raspravljao o prijedlogu toga zakona, a kolega Mršić vi ste očito propustili da prijavite vaš program … … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas, pustite vi to. Vi ste očito propustili da prijavite vaš program jer je u taj program predloženo 20 gradova sa svojim programima pročišćavanje otpadnih voda pa su predloženi gradovi za rješavanje zbrinjavanje krutog otpada i za rješavanje vodoopskrbe.
Hvala lijepa. Poštovane kolegice i kolege zaključujem raspravu o Interpelaciji o radu Vlade na području korištenja predpristupnih fondova Europske unije. O tom pitanju ćemo vjerojatno glasati sutra.
Interpelacija o radu Vlade na području korištenja predpristupnih fondova Europske unije. Sukladno prijedlogu Odbora za financije i državni proračun kao matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Odbija se interpelacija o radu Vlade na području korištenja predpristupnih fondova Europske unije koji je predložio 21 zastupnik. Molim uključimo se. Možete glasovati. Rezultat? Sa 64 glasa za, 7 suzdržanih i 25 protiv donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na sljedeću točku - Izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije Izvješće je dostavila Vlada Republike Hrvatske. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun. Njegovo izvješće ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Da. Državni tajnik gospodin Ante Žigman ima riječ u ime predlagatelja. Izvolite.
potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Ministarstvo financija je predložilo Vladi, a Vlada Saboru Izvješće o korištenju predpristupnih fondova Europske unije s posebnim osvrtom na planirane, a neiskorištene programe poučena neiskorištena sredstva te moguće prijevare i nepravilnosti u postupku korištenja fondova za razdoblje od 1. srpnja 2006. godine do 31. prosinca 2006. godine. Naime, zaključkom Hrvatskoga sabora od 6. listopada 2006. godine utvrđeno je da Vlada svakih šest mjeseci podnosi ovom cijenjenom Domu cjelovito Izvješće o korištenju predpristupnih fondova Europske unije s posebnim osvrtom kako sam i malo prije napomenuo. Prije početka korištenja fondova trebalo je kao što je i već rečeno, ispuniti niz preduvjeta za samostalno upravljanje predpristupnim fondovima među kojima su najvažniji dakle uspostava institucionalnog sustava u skladu sa zahtjevima Europske komisije između čega je bio samo jedan od kotačića u cijelom mozaiku zapravo potvrđivanje Memoranduma o Nacionalnom fondu. Zatim priprema kvalitetnih projekata kojima bi se iscrpila financijska lokacija odobrena od strane europske komisije, dozvola za rad, odnosno prijenos ovlasti koji se dogodio tek u 2006. godini jer je prije toga trebalo pripremiti kompletan sustav, zatim i ono što je vrlo važno što se cijelo vrijeme odvijalo u Saboru tijekom prošle godine, a i već je počelo ove godine, dakle potpisivanje financijskih sporazuma i potvrđivanje tih sporazuma od strane Europske unije. S obzirom na vrstu informacija koje se zaključkom traži od Vlade, prvo izvješće je sastavljeno za razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2006. godine. Ono što je važno za napomenuti, dakle proces provedbe programa Europske unije započinje zapravo ugovaranjem usluga i radova s izvođačima po pojedinim projektima, dakle ugovori se sklapaju sa između dakle Ministarstva financija, odnosno jedinice, središnje jedinice za ugovaranje i provedbu sa izravno sa izvođačima radova. To su dakle prije svega kad se završi taj cijeli proces u kojem želim napomenuti da u svakom segmentu tog, svakom koraku tog procesa sudjeluje i na određen način ga kontrolira europska komisija, dakle delegacija europske komisije koja se nalazi u Republici Hrvatskoj, svaki korak od objave dakle informacije da će taj projekt krenuti do objave, do završne dokumentacije za objavu ugovora, sve dakle mora biti na određen način odobreno od strane delegacije europske komisije. Zašto? Zato što je takav sustav akreditacije, odnosno dozvole za rad dogovoren i ugovoren sa europskom komisijom. Radi se o njihovim sredstvima i u tom sustavu je potrebno na takav način i raditi. U sklopu dakle institucionalnog razvoja koji je napravljen i koji je počeo 2005. godine osnovan je nacionalni fond, provedbene agencije i jedinice za provedbu projekata u tijelima državne uprave. Dakle jedinice za provedbu projekata u tijelima državne uprave. Kao što možete vidjeti u tablici koju ste dobili u sklopu ovog izvješća u svakom ministarstvu se nalaze jedinice za provedbu u kojem rade, na čijem čelu se zapravo nalaze uglavnom državni tajnici iz tih ministarstava, oni te projekte, odnosno programe koje su zaključili, koji se ovdje u Saboru primjerice za CARDS 2004. ratificirani i odobreni, ugovaraju i provode. Institucionalno uspostavljanje sustava dakle uz ovo što sam nabrojao imao dakle središnju jedinicu za financiranje i ugovaranje koja je izravno odgovorna za ugovaranje i kvalitetu dokumentacije koja se obavlja. Isto tako kao što je bilo riječi agencija, odnosno upravna direkcija za SAPARD program koja se nalazi u Ministarstvu poljoprivrede također dio tog sustava. Ne treba sustav, sustav ne počiva i ne završava samo na dijelu provedbe. Sustav ima i svoju kontinuiranu i stalnu kontrolu. Zato u svim ministarstvima, a krajem prošle godine je i taj zakon bio Zakon o unutarnjim financijskim kontrolama u Saboru na donošenju svako ministarstvo ima odjel, odnosno sektor unutarnje revizije koje kontinuirano i stalno u svojim programima imaju obvezu praćenja i kontroliranja provedbe predpristupnih programa. Dakle, poslovi unutarnje revizije moraju se obavljati u svim ministarstvima i tijelima državne uprave u okviru samostalnih i neovisnih odjela za unutarnju reviziju te su uloženi maksimalni napori i potrebni resursi za izobrazbu dva do tri unutarnja revizora po svakom ministarstvu, odnosno određenom tijelu državne uprave. Ono što je važno za napomenuti, dakle taj dio unutarnje revizije zapravo proizišao i iz zahtjeva Europske Komisije i nužan je dio provedbe kompletnog sustava predpristupnih fondova. Vezano za niz odgovornih osoba koji se tu nalaze, dakle od nacionalnog koordinatora programa pomoći, nacionalnih dužnosnika za ovjeravanja sektorskih koordinatora, dužnosnika ovlaštenog za uvjerenje programa itd. koji se nalaze ovdje u izvješću važan su naravno dio odgovornosti unutar ovog sustava. Provedba programa. Dakle da bi se bilo koji program proveo moraju postojati detaljne procedure i opsežne procedure sa opisanim poslovima koji se rade u tijelima državne uprave. Redoslijed aktivnosti, vremenski rokovi, nacrtani i opisani tijekovi dokumentacije točno određena vrsta dokumentacija sa potpisnicima. Svaki dokument koji ide na odobrenje Europskoj Komisiji i koji zapravo služi kao pravovaljani dokument u sustavu provedbe mora imati obvezno dva potpisa, dakle četiri para očiju, ne može se dogoditi dakle da jedan proces prođe samo kroz jedne ruke, dakle on mora u svakom trenutku proći kroz dvostruku, a u pojedinim slučajevima i trostruku provjeru. Kada govorimo o programima i stanja i stanju po svakom od programa treba reći dakle da je nakon dobivene akreditacije i potpisanih financijskih sporazuma koji su zapravo ratificirani u Hrvatskom saboru započeo je proces provedbe projekata, dakle ugovaranje, ali još uvijek ne i korištenje sredstava. Napominjem ovdje i podcrtavam korištenje sredstava. Natječajni postupci ugovaranje propisani su praktičnim vodičem, tzv. pragom koji prolazi kroz i daje način procedure ugovaranja pomoći europske zajednice trećim zemljama i ne provode se primjenom hrvatskog Zakona o javnoj nabavi, dakle provodi se striktno onaj sustav koji vrijedi u članicama Europske unije. Svaka procedura ima svoja pravila, natječajni postupak primjerice ono što je već bilo riječi za nabavu usluga i nabavu opreme traje najmanje 6 mjeseci, dakle sam proces traje najmanje 6 mjeseci, može trajati i dulje, postupak za ugovaranje radova traje najmanje 9 mjeseci i ne može trajati kraće, a postupak za sklapanje ugovora u suradnji sa stručnjacima iz državne uprave, dakle kad se radi o "Tvining" projektima tada može doseći i razdoblje od 12 mjeseci. Zapravo istekom roka za ugovaranje projekata u sklopu određenog programa Europske unije procjenjuje se njegova iskorištenost i započinju prva plaćanja i korištenje sredstava. Dakle, tek tada ministarstva, odnosno sva ona tijela državne uprave koja imaju program, koja imaju sklopljen ugovor tek počinju tada koristiti navedena sredstva. U prilogu daje se tablica s detaljnim prikazom traženih i dobivenih sredstava od Europske Komisije. Iz tablice je vidljivo da je nacionalni fond u razdoblju od travnja do prosinca 2006. godine od Europske Komisije zatražio za sve programe sredstva u ukupnom iznosu od 53 milijuna i 336 tisuća eura i da je u tom smislu naravno sredstva i rukovodio se dakle time da sredstva budu oročena i prije nego što dakle se izvrše poslovi i naprave plaćanja kako bi naravno upravljanje sredstvima bilo što kvalitetnije. Dobivanjem akreditacije, dakle za predpristupni program PHARE 7. veljače 2006. godine Republici Hrvatskoj omogućena je decentralizacija CARDS projekata. CARDS projekti su u svojoj prvoj intenciji bili kreirani na centraliziranoj osnovi što će reći da ih je sklapala, da je ugovore sklapala delegacije Europske Komisije izravno sa izvođačima, a ne Ministarstvo financija, odnosno središnja jedinica za ugovaranje i u tom smislu naravno je tijekom te decentralizacije izvršena decentralizacija za CARDS 2003. godine. U tom smislu od CARDS-a 2003. godine odobreno je ukupno 38 projekata u vrijednosti od 62 milijuna eura nakon prijenosa ovlasti na Republiku Hrvatsku, dakle Ministarstvo financija je dano na ugovaranje 40 ugovora, dakle ne svi, unutar dakle 38 projekata ima puno više ugovora, dakle ne 38 ugovora, nego se kreće otprilike po svakom projektu do dva, do tri ugovora, dakle preko stotinu ugovora. Ministarstvo financija je dobilo 40 ugovora u vrijednosti od 20 milijuna, 29 milijuna i 366 tisuća eura. U tablici u prilogu 3 koji imate kod sebe daje se pregled projekata i ugovora, njihove vrijednosti, krajnji korisnici i kod kojih se provode projekti za CARDS 2003. godine. Ugovaranje je izvršeno i završilo krajem lipnja 2006. godine sa ugovornim iznosom od 28. milijuna i 685 tisuća eura što je zapravo oko 98% ukupno alociranih i decentraliziranih sredstava Ministarstvu financija. Vezano za ono što nas čeka da pogledamo malo i u budućnost, dakle CARDS 2004. koji je trenutno u fazi ugovaranja, čije ugovaranje završava do kraja lipnja ove godine i o kojem će biti riječi naravno u sljedećem izvješću odobreno je ukupno 28 projekata u vrijednosti od 76 milijuna eura. Nakon prijenosa ovlasti upravljanja na Republiku Hrvatsku decentralizirano je 42 ugovora ukupne vrijednosti od 46 milijuna i 573 tisuće eura. Isto tako i PHARE 2005. čije će ugovaranje završiti tek krajem studenog 2007. godine. Vezano za program ISPA rok za ugovaranje aktivnosti iz programa ISPA određen je pojedinačno za svaki od odobrenih projekata budući da kod ISPA-e svaki od projekata dolazi na ratifikaciju, potpisuje se posebni sporazum, a prvi ističe 12. prosinca 2007. godine. Dakle, ako govorimo o korištenju, prvom korištenju ISPA programa možemo govoriti tek u 2008. godini. Vezano za onaj dio zahtjeva o izvještavanju, vezano za nepravilnosti. Treba reći dakle da je u sustavu upravljanja predpristupnim programima se primjenjuju pravila Europske komisije i ona detaljno definiraju dijelove izvješćivanja o nepravilnostima i prijevarama. U tom kontekstu dakle svako ministarstvo, svi oni koji sklapaju ugovore odnosno vode projekte imaju obvezu i bili su obvezni i to su učinili, uspostaviti sustav praćenja i izvještavanja o nepravilnostima. Svako ministarstvo ima svog, svoju osobu koja je nadležna dakle da je upoznata sa procedurom o nepravilnostima i da u tom smislu vodi računa da nepravilnosti nema. Dakle, kada govorimo o nepravilnostima i prijevarama ne radi se ovdje samo o prijevarama. Dakle, može se raditi i o malim nepravilnostima koje su važne da se uoče kako bi se na vrijeme otklonile u sustavu. Svako tijelo koje sudjeluje u provedbi ima jasne i sveobuhvatne pisane procedure. Postojanje procedure otkrivanja i postupanja s nepravilnostima dakle jedan je od osnovnih preduvjeta za uspostavljanje unutarnjeg i vanjskog sustava nadzora i kontrola kroz koji se procesi ispravljaju i poboljšavaju. U tom smislu uspostavljena je i e-mail adresa nepravilnosti.eu@mfin.hr s kojom su upoznati svi sudionici sustava u kojem naravno se nalaze informacije na web. stranicama Ministarstva financija na koju se mogu anonimno poslati informacije o primijećenim nepravilnostima a pošiljatelj ako želi može ostati anoniman. Ono što želim izvijestiti dakle da tijekom 2006. godine nisu uočene nepravilnosti u provedbi predpristupnih programa zato jer je to bilo razdoblje uglavnom uspostave zakonodavnog institucionalnog sustava. A u drugoj polovici 2006. također kada je počelo korištenje nisu uočene nepravilnosti. Evo, toliko od predlagatelja za uvod. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa državni tajniče. Jedna obavijest. Odgađa se sjednica Odbora za obitelj, mladež i šport zakazana za sutra ujutro. Želi li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi na redu je u ime kluba HDZ-a poštovani kolega Hebrang. Izvolite kolega!
Štovani gospodine predsjedniče, štovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege! Sada smo u jednoj malo neobičnoj situaciji jer počinjemo raspravljati o izvješću a zapravo cijeli dan smo o njemu raspravljali, jer se pod prvom točkom interpelacije zapravo radilo i o sadržajnoj raspravi u kojoj smo čuli i dobrih sugestija i dobrih prijedloga i sigurno da će rasprava i u ovom drugom dijelu, u ovom nastavku biti isto tako usmjerena. Očito se radi o pretpostavljam nesporazumu jer ovo izvješće ja smatram da je došlo pravovremeno. Smatram da je došlo pravovremeno zbog toga što je odluka Sabora od prije godinu i pol glasila tako da se Vlada obvezuje da svakih 6 mjeseci Hrvatskom saboru podnese cjelovito izvješće o korištenju predpristupnih fondova Europske unije, s posebnim osvrtom na planirane a neiskorištene programe na povučena a neiskorištena sredstva odnosno na moguće prijevare i nepravilnosti u tom postupku. Budući da su predpristupni fondovi organizirani na način da povlačenje, konačno povlačenje novca dakle početak realizacije praktično projekta traje vrlo dugo i vrlo je složeno onda je Vlada morala napraviti najprije kompletnu infrastrukturu o kojoj izvješće govori, o kojoj je govorio i gospodin državni tajnik jer je to osnovna pretpostavka za kasnije dobro funkcioniranje. Mi imamo iskustva sa drugom vrstom fondova. To su bili fondovi Svjetske banke i Vijeća Europe i znamo da smo morali organizirati čitave slikovito kažem armije stručnjaka da bi mogli ispuniti uvjete. A uvjeti predpristupnih fondova su još uvijek puno strožiji, puno kompliciraniji, puno složeniji. Programi Svjetske banke i Vijeća Europe su trajali godinama do uspješnog završetka. I Hrvatska je tu puno naučila. Hrvatska Vlada je zadovoljila na praktično 99% tih programa. A bili smo svjedoci nekih zemalja koje ni te povratne novce koji se vraćaju kroz dugoročne povoljne kredite nisu mogli realizirati. Ako smo tamo zadovoljili, ja pretpostavljam da ćemo moći i ovdje iako se radi o puno složenijem zadatku jer napokon i ovi predpristupni fondovi služe tome da se usavrši mehanizam državne uprave, to je jedan od ciljeva tih fondova. A usavršit će se tako da se strukturira prema zahtjevima, vrlo strogim zahtjevima i krene u taj složeni zadataka. Po ovom izvješću unaprijed moram reći smatramo da je Vlada zadovoljila te kriterije i da će naš klub podržati ovakvo izvješće. Dakle, nešto u skraćenom obliku treba reći da je, da su ti fondovi usmjereni na poboljšanje različitih sektora u državi ali su ujedno i ispit zrelosti jedne države da li se može prilagoditi tim visokim kriterijima Europske unije u svim oblastima i na taj način ući u nju? Izrada programa je kao što sam rekao vrlo složena i ti programi su različitih namjena i različitih novčanih iznosa kao što smo čuli. Ja bih samo spomenuo CARDS program koji je najdalje odmakao i koji se u ovom izvješću i precizno obrađuje, u kojem su novci namijenjeni raznim projektima, kao što su povratak izbjeglica, reforma pravosuđa, reforma i poboljšanje državne uprave, uređenje okoliša itd. Zatim ISPA program koji u okviru od 63 milijuna eura pokriva probleme poboljšanja okoliša, prometnu infrastrukturu. SAPARD program, specijalni program za poljoprivredu i ruralni razvoj. Podatak je recimo da je do 2003. godine za 10 zemalja srednje i istočne Europe bilo u tom programu čak 560 milijuna eura, preko pola milijarde eura. A samo za 2004. Rumunjska i Bugarska su imale namijenjeno 225 milijuna eura, samo za razvoj poljoprivrede. Dakle, radi se o programu, SAPARD programu koji je od ogromnog interesa za hrvatsku poljoprivredu i Vlada je izvršila početne pripreme da ga počinje iskorištavati. Dakle, zašto nismo mogli ranije dobiti jedno cjelovito izvješće kao što je Sabor Vladi odredio? Zato što je procedura složena i sastoji se od nekoliko dijelova. Prije svega treba imati dobre projekte. Napraviti dobre projekte je veliki problem. Ti projekti moraju biti utemeljeni, obrazloženi. Ti projekti često moraju po uvjetima Europske unije biti regionalnog karaktera itd. Kad su projekti napravljeni počinje njihova provedba ugovaranjem usluga po projektima. A rokovi za to ugovaranje se mjere 6 do 12 mjeseci. Dakle vrlo su dugački i u tijeku trajanja takvog pregovaranja zaista nije moguće dati konkretno precizno izvješće iza kojeg bi stajali konkretni rezultati. Do srpnja 2006. dovršen je proces pregovaranja samo za projekt CARDS 2003. a u drugim projektima korištenje još nije započelo jer je ta predfaza u tijeku. No, Vlada je to vrijeme iskoristila za vrlo temeljite pripreme. Ja bih samo spomenuo nekoliko organizacijskih poteza Vlade. Primjerice, u tijelima državne uprave, svim tijelima su ustrojena tijela za provedbu ovih programa, izvršena je edukacija osoba na svim razinama na državnoj i na lokalnim razinama, u Ministarstvu financija utemeljena je Agencija za provedbu i ugovaranje, Odjel za unutarnju reviziju, pojedina ministarstva odredila su osobe koordinatore za pojedine projekte i to na vrlo visokim razinama u svom kadrovskom sastavu. Središnji državni ured za razvojnu strategiju i koordinaciju fondova Europske unije upravlja sa čitavom procedurom a unutar Državne riznice u Ministarstvu financija osnovan je Nacionalni fond za financijsko upravljanje ovim značajnim sredstvima iz fondova. Imenovane su odgovorne osobe, čitav niz osoba. Ja bih spomenuo samo nacionalni koordinator svih projekata, dužnosnik za ovjere, voditelji programa u ministarstvima, glavni koordinatori pojedinih projekata itd. Ono što bi trebalo istaknuti da je Europska komisija izvršila reviziju programa, da smo dobili pozitivna rješenja o tim programima, da je dodijelila akreditaciju za upravljanje programima PHARE, ISPA i SAPARD tijekom 2006. godine i ugovaranja su u tijeku i za šest mjeseci ćemo sigurno dobiti konkretno izvješće o rezultatima, privremenim rezultatima tih projekata. Za CARDS projekt bih rekao da je zapravo jedan tipičan projekt kako se odvija funkcioniranje ovih priprema u Hrvatskoj. Naime, CARDS je počeo centralizirano, Europska komisija je u cijelosti provodila financijsko upravljanje sa projektom. Provodila je sve natječaje. Europska komisija je provodila ugovaranje i plaćanje. Republika Hrvatska dobila je akreditaciju u veljači 2006. godine kada je projekt decentraliziran i na taj način je preneseno upravljanje i provođenje natječaja na Ministarstvo financija a Europska komisija provodi samo tzv. ex ante kontrole što smatramo da je dinamika prilagodbe koja je odgovarajuća. Ono što bi trebalo istaknuti da je u ovome izvješću vrlo precizno prikazano to je stanje pojedinih projekata i u tom stanju, u tom prikazu se može reći da su iznosi primitaka, da se poklapaju sa iznosima traženih sredstava i da nema nekih nepravilnosti koje bi unutarnja revizija ili kontrola Europske komisije u ovom razdoblju pronašla. Dakle, ukratko za CARDS 2003. 20 milijuna 500 tisuća eura, 2004. 29 milijuna 800 tisuća eura, iznos primitaka jednak je iznosu traženih sredstava. Za PHARE program u visini od 84 milijuna eura čiji je rok ugovaranja 30. studeni 2007. godine pa dakle pregovaranje je u tijeku i ne možemo govoriti o konačnim rezultatima ukupno je iznos traženih sredstava 17 milijuna 394 tisuće, povučenih 15 milijuna 653, dakle smatramo vrlo visokim postotkom izvršenja. Za ISPA program od 59 milijuna eura vrijednosti ugovaranje istječe 12. prosinca 2007. godine. Dakle, i ovaj program ima pregovaranje u tijeku i ministarstvo i Vlada sigurno ne mogu izaći za sada sa konačnim rezultatima što je i logično ali izlazi sa parcijalnim rezultatima onih projekata koji su u tom okviru zadanog vremena najdalje odmakli. Pa tako možemo reći da je ISPA za Karlovac o kojem je bilo govora program vodoopskrbe jednak iznos primitaka i iznos traženih sredstava. Isto vrijedi i za projekt gospodarenja otpadom u okviru ISPA programa. Znači da iz ovog izvješća proizlazi da su ove temeljite pripreme koje je Vlada izvršila omogućile realizaciju ove prve faze svih projekata u zadanim okvirima. Da li će u budućnosti Vlada izvršavati u visokom postotku sve poslove potrebne za povlačenje to u ovom trenutku ne možemo reći jer je prerano i svaka kritika bila bi preuranjena, ali upozorenja koja smo čuli su vrlo dobro došla, usporedbe sa drugim zemljama su vrlo poučne ja bih rekao i ukazuju na to da su potrebne temeljite opsežne pripreme koje je Vlada vidimo u ovom izvješću i izvršila. Vjerujući u ovakve dobre pripreme i u ovakav start prvih projekata posebice CARDS programa koji je u zamahu možemo zaključiti da će i dalje uz ovakve rasprave u Saboru i naravno na svim drugim razinama Vlada Republike Hrvatske i ovom prilikom dokazati kao što je to dokazala u čitavom nizu projekata u ove tri i pol godine da je u stanju raditi na jednoj razini Europske unije. Drugim riječima da je sazrela i hrvatska Vlada i naravno cijela Hrvatska država sa svojom upravom, da i ovaj veliki ispit uspješno preskoči kao što je to učinila na brojnim drugim ispitima. Zbog svega toga smatram da Vlada zaslužuje u ovom prvom dijelu pohvale, dalje ćemo vidjeti kako će ići i da zbog toga klub zastupnika podržava u cijelosti ovo izvješće. Hvala.
Hvala lijepa kolega Hebrang. U ime kluba Hrvatske narodne stranke poštovani kolega Jozo Radoš. Izvolite, kolega.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo ga, tu je. Imamo izvješće naime. Ja sam malo prije rekao kada smo govorili o potrebi podnošenja izvješća od samoga početka prema dinamici koju je postavio Sabor da bi ovo izvješće vjerojatno bilo bolje da je treće po redu a ne da je prvo po redu. Ja ću sada pokušati to što sam rekao pojasniti. Inače, problem naših izvješća koji se podnose u ovome Saboru je u tome što nijedno nije slično prethodnome, kao da se namjernim restrukturiranjima i metodologije izvješćivanja ali i strukture onoga o čemu se izvješćuje svako izvješće čini drugačijima i apsolutno nije moguće pratiti iz godine u godinu što se događa sa nekim izvješćem. Ne možete uzeti dva izvješća dvije godine jedna za drugom i samo ih bez velikih poteškoća i kopanja po dokumentaciji usporediti i reći ove godine je učinjeno jedno, ove godine je učinjeno drugo. To u 90% naših izvješća nije moguće učiniti jer izvješća ili namjerno ili nenamjerno zbog promjene metodologije izvješćivanja, zbog promjene predmeta o kojem se izvješćuje i tako dalje apsolutno nisu komparabilna što otežava snalaženje zastupnika, a naravno snalaženje medija, snalaženje javnosti i tako dalje. Zato bi bilo dobro da za ova izvješća, ovaj proces izvješćivanja će trajati dakle još nekoliko godina, a budući da ga imamo polugodišnje imat ćemo u Hrvatskom saboru u idućih tri godine još 6 ili 7 ovakvih izvješća bilo bi dobro da ta izvješća budu standardizirana. Da budu slična jedno drugomu tako da se može pratiti što se ostvarilo. Jednako tako bi bilo dobro da se o svakome programu ako je to ikako moguće budući da se ponekad radi o različitim programima izvješćuje na sličan ili isti način tako da se može pratiti u kojoj mjeri je realiziran jedan program odnosno u kojoj mjeri nije realiziran neki drugi i da bi se onda opet jasno mogla locirati odgovornost, razlozi i tako dalje. E ovo što imamo u ovom izvješću zapravo nije tako, nije tako postavljeno. Ja ću ukazati na nekoliko poteškoća kod ovoga izvješća. Iz ovoga izvješća zapravo nije jasno ako samo njega imate u ruci, a trebalo bi biti jasno o čemu se radi? U kojoj mjeri je neki projekt realiziran i što se sa njim događa? Koja je dinamika njegovoga ostvarenja? Šta od toga programa nije realizirano? Tako primjerice za program «CARDS» 2003. godine kaže se da je taj program težak 62 milijuna EUR-a. To je poznat podatak. A onda se kaže da je nakon decentralizacije, to je postupak kad Europska komisija prenosi svoje ovlasti na Republiku Hrvatsku i njena tijela prenešeno, ugovoreno 29 milijuna EUR-a i onda se postavlja pitanje sa 40 ugovora što je ovdje manje važno što je sa preostalih 33 milijuna EUR-a? Ovdje se ta 33 milijuna EUR-a uopće ne spominju. Da li su ona ostala u nadležnosti Europske komisije, ona nisu decentralizirana? Ili su ona definitivno izgubljena za Republiku Hrvatsku? To iz ovoga izvješća nije jasno. Jednako tako za program «CARDS» 2004. godina koji je bio težak 76 milijuna EUR-a a nakon decentralizacije 46 milijuna EUR-a nije jasno gdje su se izgubila ta, tih 30 milijuna EUR-a? Jesu li ona definitivno izbuljena za Hrvatsku ili su ona i dalje nama na uporabi ali ona nisu decentralizirana nego njima upravlja Europska unija odnosno Europska komisija? To iz ovoga izvješća nije moguće vidjeti. Ja namjerno nisam tražio daljnje podatke ali takvo izvješće mora sadržavati tu informaciju. Gdje su se izgubila 33 milijuna iz programa, milijuna EUR-a iz programa «CARDS» 2003. i gdje su se izgubila 30 milijuna ili se možda nisu izgubila ali ako nisu onda to izvješće mora to reći zastupnicima Hrvatskoga sabora. Za «PHARE» 2005. godine piše da je od 80 milijuna EUR-a sa sufinanciranjem odobreno 84 milijuna EUR-a. Ovdje se naglo kao kategorija ubacuje sufinanciranje. Ali opet iz ovoga podatka nije jasno koliko je od tih 80 milijuna EUR-a bez sufinanciranja iskorišteno? Sufinanciranje je naš novac. Koliko je od predviđenih 80 milijuna EUR-a iskorišteno iz programa «PHARE» za 2005. godinu? To nije moguće vidjeti iz ovoga izvješća a to je temeljni podatak koji se mora dati. Ovdje se daje podatak o tome koliko je povučenih sredstava. Naravno da ta sredstva nisu konačna sredstva jer prije toga slijedi ugovaranje pa onda naravno raspisivanje natječaja i tek onda povlačenje sredstava ali po ovome što ovdje piše od ova, od ovih programa koji su ovdje navedeni, to je «CARDS» 2003., «CARDS» 2004., «PHARE» 2005. i «ISPA» 2005. i 2006. to je 297 milijuna EUR-a povučeno je 51 i pol milijun EUR-a ili 17%. To naravno ne znači da su ta sredstva, sva sredstva iskorištena. Dio će tih sredstava propasti jer nijedna zemlja nije uspjela iskoristiti sredstva od 100%-tne vrijednosti. Obično 10 do 15% sredstava koja su povućena gdje su potpisani ugovori ne uspiju se iskoristiti jer zemlja koja to čini i njena tijela nisu u stanju prema propisima Europske komisije potrošiti sva povučena sredstva. Za sada je to dakle samo 17% onoga što je povučeno. Ja upozoravam namjerno ne želim prikriti taj podatak da je to parcijalni podatak, ali to je za sada situacija. Međutim ovo izvješće gotovo, gotovo ništa ne govori o drugim programima. O «ISPA-i» se govori da su potpisani memorandumi. Govori se iznos, ali se ne govori da sli su to sufinancirani iznosi ili nisu? Dakle dok se za «PHARE» govori da jesu sufinancirani ovdje se o tome ništa ne govori. Ja slučajno po iznosima znam da se ne radi o sufinanciranju, ali to mora biti naznačeno u ovome izvješću. U programu «SAPARD» za koji su provedeni natječaji ne govori se koja je dinamika natječaja. Ne govori se o tome da je u prvoj fazi natječaja prošlo samo 10% projekata. Od 51-ga, institucije koja se nadmetala samo je 5 programa i projekata prihvaćeno. Toga ovdje u ovom izvješću nema. Zar to nije relevantan podatak? Zašto je od ukupno 25 milijuna EUR-a dakle negdje oko 190 milijuna kuna zašto je odobreno samo 12 i pol milijuna kuna u prvoj fazi? To je važan podatak. To mora ovdje stajati. Pa nismo mi ovdje da bi od kolege Matušića, što ja naravno njemu ne zamjeram, doznali da je u fazi provođenje drugog natječaja pa da se sprema i treći. Pa to mora stajati u ovom izvješću. Pa ne može on ovdje u polemikama, može naravno ali to nije, to je njegovo pravo kao zastupnika ali pazi što ta informacija, taj podatak da je u fazi drugi natječaj i da se provodi i treći odnosno planira treći, možda četvrti, možda peti pa to mora stajati ovdje u ovom izvješću. Toga u ovom izvješću nema. I što je mana ovoga izvješća? Nema nijednoga osim ovih zadnjih projekata iz, čini mi se da je to «PHARE» program i to vrlo onako, to je «CARDS» 2003. godine nema ni jednog navedenog projekta. Zašto ovdje u ovom materijalu svi projekti koji su se u fazi ugovaranja, koji još nisu odobreni ili čak projekti koji su u fazi natjecanja za ugovaranje zašto ovdje ne bi bili navedeni? Nema nikakvog razloga. To će uzeti dvije, tri, četiri ili pet stranica više ali to je podatak koji je relevantan za svakoga zastupnika. Zastupnik želi znati koji su programi u fazi ugovaranja prije nego što su oni prošli, pobijedili na natječajima. Koji su to projekti da bi se moglo pratiti što je zapravo posljedica toga procesa. Ni jednoga projekta osim ovih CARDS-a 2003. godine. Ni CARDS 2004., ni PHARE 2005. nema u ovome izvješću. Prema tome, to izvješće nije cjelovito izvješće i zato to izvješće nije dobro. A o nekim drugim programima izvan ovoga spektra ova četiri programa, dakle PHARE, CARDS, ISPA i SAPARD nema ni govora. Ovdje se u izvješću ne spominje uopće program IPA. Tek u onom izvješću o interpelaciji se govori da Vlada poduzima neke mjere da se program IPA koji je sad jedini program u 2007. godini. Nestaju i PHARE i SAPARD, CARDS odavno prije je nestao i ISPA svi se pretvaraju u program IPA. U izvješću nemate ni jedne riječi o programu IPA. Trebalo bi reći koje mjere Vlada Republike Hrvatske poduzima da bi ona tijela koja su do sada bila aktivna u provođenju ovih triju ili četiriju programa čini da bi se proveo program IPA. To takvo izvješće mora biti da bi ga zastupnici Sabora Republike Hrvatske naravno hrvatski mediji i hrvatska javnost razumjeli. A da ne govorim o ostalim programima i ostalim fondovima koji također moraju stajati u ovom izvješću, ne samo ova četiri, odnosno sada u 2007. godini samo jedan jedini program. Ovdje se ni riječju govori o programu Marco Polo. To je program za povećanje prometnih kapaciteta zemalja pristupnica. Šesti okvirni program za znanost. I za jedan i za drugi Republika Hrvatska plaća članarine. U kojoj mjeri se dakle sredstva iz tih fondova povlače. Kod tih fondova je problematično i to, odnosno problematično, dodatna poteškoća je to što za neke od njih morate imati suradnju sa ostalim zemljama Europske unije. To onda još otežava, komplicira povlačenje sredstva. Ni taj program dakle, šesti okvirni program za znanost se ovdje uopće ne spominje kao da ne postoji, kao što se ne spominje vrlo važan program prekogranične suradnje na vanjskim i unutarnjim granicama Europske unije, a to je program INTEREG 3. Ni u jednom od tih programa u ovom izvješću nemate ni jedne jedine riječi. Prema tome, zato smatram da ovo izvješće je naravno prvi korak. Ali već kao prvi korak ovdje bi mogao biti dobar. Klub zastupnika HNS-a ovo izvješće može primiti na znanje. Ali ponavljam, ova izvješća trebaju biti cjelovitija. U njima se mora izvješćivati o svim elementima svih programa i ono što je vrlo važno vi bi nakon trećega izvješća to bi značilo negdje za godinu dana već bi trebali imati konačnu formu izvješća koja se više neće mijenjati da bi se ta izvješća mogla uspoređivati, da bi se temeljem tih usporedbi moglo vidjeti tko je odgovoran za to što se neki dio programa nije primijenio i da bi zastupnici javnost u tom smislu mogli postaviti pitanje odgovornosti ako neki dio programa nije ostvaren u nekakvom iznosu koji smatramo da bi bio zadovoljavajući. Ponavljam još jedanput. Radi se o vrlo važnom procesu. Radi se o vrlo kompliciranom procesu i zato je važno da izvješćivanje Hrvatskoga sabora o tome bude kvalitetno jer će sigurno ako kvalitetna izvješća budu stizala na naše klupe i realizacija tih programa biti bolja. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovani kolega. Ispravak netočnog navoda poštovani kolega Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Premda se kasni u dijelu rasprave kolega korigirao pa je rekao zapravo ono što je činjenica. Na početku je rekao da je SAPARD program da je iskorišteno samo 5% sredstava. Govorio je o 12 milijuna kuna, dakle to je tek prva faza u natječajima koji slijede. Trenutno je raspisan, dakle traje, sada već traje druga faza natječaja koja traje tri do četiri mjeseca tako je i onda će uslijediti još jedna i tek ćemo imati završenu prvu fazu, dakle tu natječajnu i ugovaranja tek sredinom 2008. godine. Dakle, kada govorimo o SAPARD-u on itekako egzistira, nije samo da IPA egzistira u 2007. godini, nego egzistiraju i svi programi. Pa egzistira i program CARDS 2003. Za njega su tek ugovorene u srpnju 2006. godine su napravljeni ugovori. Dakle, tek je završen proces ugovaranja, a realizacija CARDS-a je do 31. prosinca 2009. godine. Dakle, itekako ćemo razgovarati još i o CARDS-u, i o PHARE-u i o svim ovim programima ISP-i itd. ISPA 59 milijuna eura. Dakle, ta sredstva još se nisu počela stvarno koristiti. Tek smo u početnoj prvoj fazi. Ja se slažem da informacije mogu biti još bolje pripremljenije itd. To je doista pitanje metodologije, ali itekako ćemo biti obavještavani o svim procesima koji nas tek očekuju.
U ime Kluba HSS-a poštovani kolega Ledinski. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo, dozvolite nekoliko riječi u ime Kluba HSS-a o ovom izvješću o kojem praktički danas govorimo cijeli dan. Pa evo, ja bih počeo najprije sa jednom konstatacijom i saznanjem koje sam imao tijekom proteklih godina kada sam bio prvi put u Republici Irskoj. Šumovitost te države je bila nekakvih 2% prije korištenja sredstava Europske unije iz raznih fondova. Nakon nekoliko godina, neću reći sad točno koliko, ali jedan kraći broj godina ta šumovitost, te države je došla na 11% i dalje se radi na tome. Znači, oni su za to jedno kratko vrijeme uspjeli povući jedan veliki dio sredstava iz Europske unije i na taj način popraviti šumovitost i doći prema onim željenim ciljevima od nekakvih 15% koliko bi svaka država trebala minimalno imati da bi zadovoljila one odrednice iz Kyoto protokola o kojem ćemo malo kasnije govoriti. Iz tih primjera je vidljivo da sredstava u Europskoj uniji ima dosta i da ih treba znati povući i znati iskoristiti i upravo taj primjer bi nam trebao biti motiv i nama da pokušamo iz sredstava koje nam se nude da imamo veliko ostvarenje, da to ostvarenje nije u malom postotku i da na taj način oformimo naše timove da ne kasnimo sa razno raznim dijelovima, da ne mijenjamo često ljude nego da oni ljudi koji krenu da stvarno ostanu na tim poslovima da ih možemo onda pitati za odgovornost zašto nešto nisu ili jesu napravili, a pohvaliti ako treba. Upravo taj primjer Irske, a često puta se vodimo za primjerom Irske u mnogim drugim segmentima bi nam trebao biti poticaj da krenemo prema ostvarenju i naših ciljeva u ovom korištenju predpristupnih fondova Europske unije. Ovo je prvo izvješće takove prirode koje je došlo na osnovu zaključka Sabora i dobro je da smo ga dobili. Mislim, ja bih volio da smo ga možda dobili prije nego što je išla ova Interpelacija. Na taj način bi možda onda vidjeli da ipak određene službe to vode brigu o tome i da rade, nas izvještavaju o tome što i kako treba. No, jasno da prije početka korištenja svih tih fondova treba ispuniti određene preduvjete. Ti preduvjeti su dosta komplicirani. I na svim prezentacijama na kojima sam ja imao prilike biti uvijek su nas upozoravali iz Europe da se pripremimo za te uvjete, da oformimo ekipe, agencije, nadzor, sve ostalo što je potrebno. Bojim se da to nismo dovoljno pažljivo svi zajedno slušali. I zato nam se čini mi se ipak dešava da u nekim stvarima kasnimo. A to ću i kasnije reći što mislim da su mogli bolje i kvalitetnije raditi. I ta kašnjenja znate nisu dobra. Jer ako kažemo da o nekome iz nekoga programa da smo povukli 5%, a on se neće koristiti 20 godina, znate, nego će se koristiti jedan kraći dio. Ako smo u prvoj godini povukli 5% onda je teško uloviti tempo ako ga koristimo svega dvije ili tri godine, takav program. Praktički ja bih rekao i nemoguće, jel. Istovremeno bilo je nekoliko mjera o kojima sam maloprije replicirao kolege za, kad je bila Interpelacija, bila je mjera koje smo mogli ostaviti, koje nismo trebali iz prve godine micati i gdje bi povukli dio sredstava. Gdje bi recimo sa mjerom za korištenje obnovljivih izvora energije koja je bila u SAPARD programu potaknuli mnoge sredine, male sredine recimo u šumovitim predjelima države, Gorskom Kotaru gdje već ima programa, npr. razne općine tamo, ne znam od Grada Čabra koji ima programe, od Općine Mrkopalj koja ima programe, gdje bi te programe oni sigurno iskoristili, znate. Jer kad date priliku našim načelnicima općina i općinama oni grizu za te novce, znate. Jer to su sredstva koja su praktički 50% se vrati natrag. I te mjere nismo smjeli izbacivati iz programa. Sjećam se i vremena kada se je počelo govoriti o SAPARD programu, negdje 2002./2003. gdje sam se osobno trudio da neke od tih mjera uđu u taj program. Jer sam shvatio da je potrebno posebno znači, dio poljoprivrede i ruralnog razvoja. Jer sva sredstva koja imate u ruralnom razvoju možete iz svojih proračunskih sredstava stavljati koliko god hoćete za te programe, to vam nitko iz Europe neće prigovarati na to. To je dozvoljeno, dapače, potrebito što više sredstava ulagati u takve programe. E sada, ako mi u nekom tom dijelu malo kasnimo ili napravimo krivi potez onda je to poslije teško ispraviti. I zato je moja dobra namjena sugestija da stvarno pokušamo ciljano ići, da pokušamo odrediti nosioce, provoditelje tih mjera i oslonimo se maksimalno koliko možemo na lokalnu samoupravu i dajmo njoj priliku, isto kao i za onu drugu mjeru koja je isto tako izbačena iz SAPARD-a za izgradnju protupožarnih cesta, ne protupožarnih nego običnih cesta na područjima od naših lokalnih samouprava. Tijekom proteklog vremena imao sam priliku dok sam bio u "Hrvatskim šumama" koristiti jedan kredit Svjetske banke koji je bio vezan za određene namjene, znači vezano najvećim dijelom uz protupožarnu preventivu. I mogu vam reći da sam primijetio kroz korištenje tih sredstava da naši prijatelji iz Europske unije su vrlo skloni kad nama treba odobriti određene programe gdje će oni prodavati da tako kažem svoju pamet consult usluge. Tu nema problema. Vrlo brzo vi možete dobiti iz bilo kojeg programa da vas se dio sredstava da za takove namjene. I naravno da rade njihovi stručnjaci, jel, u tom dijelu. To, jer mi praktički u nekim segmentima ni nemamo dio ljudi koji bi to mogli raditi. I tu su oni vrlo brzi, vrlo vješti. Oni znaju to iskoristiti. I mi čak i dobijemo i kvalitetne programe. No s druge strane onda je pitanje da li mi te sve programe provedemo. Ja recimo mogu navesti jedan primjer gdje smo jedan program koji je znači bio u Svjetskoj banci, vezano na restrukturiranje hrvatskih šuma, donesen, usvojen na Vladi. Nakon određenog vremena i počeo se provoditi došla je druga Vlada koja ga više ne provodi, a nije ni donijela odluku da taj program ne važi, znate. Ali odobren je od strane Svjetske banke, prošao sve procedure. To nisu dobri primjeri. Sutra će nas netko pitati zašto niste nastavili taj program koji je odobren kao takav, znate. A niste donijeli čak ni odluku da on ne važi ili da ga mijenjati, jel, on se može i mijenjati, određene segmente nakon nekog vremena, dapače. A i u konačnici kad program završi u zadnjoj fazi trebalo je donesti odluku o nekim dijelovima koja bi mogla se reći da je političke prirode. Znači nakon 5 godina sad bi ga mogli već pri kraju donositi ciljanu politički odluku gdje ćemo i kako odrediti određene stvari. Prema tome u tom dijelu iz tih stranih sredstava je moguće izvući kažem dio novaca za takove dijelove. Ali nama čini mi se više trebaju određena sredstva za rekao bih ajde tekuću, svakodnevnu potrebu. Znači za gradnje određenih objekata i dobro je da smo dio sredstava na vodoprivredi iskoristili bez obzira, ne ulazim u to sad da li su baš svi ti gradovi iz jedne opcije političke ili nisu. Ja cijenim da je to opće korisno. Danas je na vlasti u lokalnoj samoupravu jedna opcija, sutra će biti druga. Taj projekat koji se je napravio za jedne opcije nastavit će druga. I tu ne treba gledati možda na takav način. Ali u svakom slučaju ti programi sigurno da će biti korisni za taj dio lokalne samouprave. I zbog toga i kao takov treba ih prihvatiti. Dalje, znači tu, tu bih se složio da postoje znači jedan veći dio tih dobrih projekata i da oni kao takovi mogu i egzistirati. Govorio sam oko toga dijela da brzina povlačenja tih sredstava je za nas sigurno bitna. Ako mi te projekte koje imamo, a imamo ih relativno malo ne uspijemo u kratkom vremenu sa preko naših agencija pripremiti ostale projekte koji će nam trebati, onda ćemo doći u poziciju da ne iskoristimo taj dio sredstava koje možemo dobiti. I onda nećemo ispuniti sve one stvari koje smo željeli i u cilju koje smo trebali ostvariti sa određenim programima. Pa bih naveo primjer da, ovdje imamo navedena imena odgovornih osoba za određene programe. I ovdje se vidi da smo često puta mijenjali te odgovorne osobe, jer su otišle na neka druga mjesta. I na taj način nema kontinuiteta. Mislim da tu bi bilo dobro da imamo uhodane ekipe koje će raditi barem, imati ciljano barem jedan mandata raditi na određenom projektu kad dobiju priliku da rade. A isto tako i od ovih, neki od tih ljudi koji su bili došli na ta čelna mjesta, pitanje je koliko su prije toga bili spremni i educirani da mogu provoditi te programe, koliko poznaju strani jezik da mogu uopće sa stranim partnerima razgovarati. A čujte kada idete razgovarati sa određenim svojim prevoditeljem onda je pitanje da li dobijete određeni cilj koji bi trebao biti. Isto tako kada gledate ovdje i u izvješću navedeno da vezano uz nepravilnosti koje se mogu javiti, da je poduzeto jako puno aktivnosti. U ovim fondovima i programima koji dolaze iz Europe mora biti jako pažljivo, ne smijemo si dozvoliti da napravimo propuste i da onda poslije zbog toga smo pod lupom zbog nekakvih propusta koje je netko od nas počinio. I tu je moja sugestija da stvarno se strogo kontrolira pogotovo one jedinice koje su zadužene za nadzor, tako da možemo biti mirni kada dođu određene kontrole za izvršenje određenih radova. Ja moram reći da evo kada sam imao, kada sam radio na tom projektu kredita Svjetske banke kada je došla kontrola na izvršenje protupožarnih cesta u priobalju, evo to kolega bivši župan zna, da smo imali na dijelovima jako dobra izvršenja, a da smo imali nekoliko izvođača koji su zakazali te smo morali eliminirati, oni više nisu mogli raditi na tim projektima. Isto tako i na određenim pošumljavanjima koja su bila. Zato je kontrola uvijek potrebita i kada imate dio sredstava onda ih morate pravilno iskoristiti. Ne smije se dozvoliti nikakav propust. Mislim da su tu iz Europske unije najveći pritisci na nas i najveće kontrole da sami vidimo što je i kako ćemo raditi. Evo iako smo kažem danas dosta o tome govorili, ja sam pokušao upravo i na ovom primjeru iz Irske i evo nekoliko mojih iskustava koja sam imao tijekom rada i sa Svjetskom bankom da ukažem na sve to. Još jednom bih pozvao na kraju ove rasprave naše ljude koji rade u agencijama, fondovima, koji provode te programe, da se stvarno dadu maksimalno truda da što više i što brže povučemo dio tih sredstava, veći dio tih sredstava, a poučeni iskustvima izvana vidljivo je barem ovaj dio istočne Europske koji je ušao kasnije u Europsku uniju da nije povukao velike postotke, da su to mali postoci. Ne znam na SAPARD-u mislim da sam vidio neke zemlje 7, 10%, tako da nam ta sredstva jednostavno ne propadnu. I na kraju bih rekao da klub HSS-a prima evo ovo izvješće na znanje, a vjerujem da će iduće biti kvalitetnije i bolje, da ćemo se moći pohvaliti sa boljim rezultatima u provođenju predpristupnih programa. Hvala.
Hvala lijepa kolega. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi na redu je Zubović. Nema ga. Gubi pravo govora o ovoj temi. Na redu je poštovani kolega Tomić. Izvolite kolega.
… [[Govornik naknadno uključen.]] i to izvješće zajedno sa odgovorom Vlade Republike Hrvatske na interpelaciju 21 zastupnika zaista pruža jednu dobru sliku da ova država zaista je osposobljena za početak korištenja EU fondova a to je najteži za sve zemlje bilo, a kod nas je to ipak odrađeno u rekordnom roku od 2005. pa do 2006. Uspostavili smo sve potrebite institucije, definirali pravila i procedure rada u skladu s regulativom EU, a revizori Europske komisije ocijenili su sustav iznimno kvalitetnim i nisu imali ni jedan negativni nalaz koji bi blokirao davanje akreditacije, a time i početak rada sustava. Akreditacija službeno je objavljena 15. veljače i Hrvatska je time dokazala da je moderna zemlja koja zna i može primijeniti najzahtjevnija pravila detaljno organiziranih i strogo kontroliranih financijskih sustava. Najbolje to govori i rekordna iskorištenost decentraliziranih sredstava CARDS-a 2003. Ugovoreno je 97,7% od dodijeljenih sredstava. I ono što je kolega Radoš rekao, iskustva iz ostalih zemalja znači da ovo koji su imali negdje maksimalno 70% ovo je na neki način najbolji pokazatelj da će Hrvatska uspješno sa svojom administracijom koristiti ove predpristupne fondove Europske unije. Isto tako rokovi za ugovaranje ja smatram da ovo izvješće je u pravi trenutak, izvješće je u svakom slučaju u redu jer se radi o znači 1. srpanj 2006. do 31.12.2006. kada su se aktivnosti jednostrano mogle odvijati, a za ostale CARDS 2004., PHARE 2005., PHARE 2006., ISPA-u i SAPARD sigurno da po završetku ugovaranja tih poslova ćemo zaista dobivati i izvješća onako kako je i Sabor zadužio Vladu Republike Hrvatske. Ja bih ovdje pošto se prvi natječaj za SAPARD program odvijao i danas je mnogo riječi bilo o tom programu i koji je zaista bitan za našu poljoprivrednu proizvodnju i ruralni razvitak nekoliko riječi rekao. Naša administracija koju smo vidjeli da je 530 ljudi, zaista je SAPARD program donijela u rekordnom roku, 17 mjeseci, svjesni činjenice da jednostavno ne možemo samo po svojim zakonima postupati nego po pravilima Europske unije. Da je donošenje plana za poljoprivredu i ruralni razvitak donijeli u 7 mjeseci, a zaključivali višegodišnji Sporazum o financiranju s Europskom komisijom za mjesec dana. Svim ostalim zemljama trebalo je više vremena, pa na neki način možda je to i dokaz da je Republika Hrvatska, da je naša administracija koristila iskustva i pomoći ostalih zemalja koje su već ušle u Europsku uniju i koje imaju zaista iskustva s tim programom. Prvi natječaj objavljen 26.7.2006. do 31.10. bilo je 51 prijava i točno je pet projekata, odobreni iznos je 12,5 milijuna kuna ili 1,7 eura to je negdje 8,6. Sigurno da je to malo, međutim i na prvim natječajima i ostale zemlje su imale problema. Međutim mene raduje ovo što se dešava poslije prvog natječaja u SAPARD-u, da je agencija pripremila određene izmjene i dobila je od Europske komisije odobrenje drugog natječaja s tim promjenama što će reći da zaista u pregovorima u pripremama za korištenje SAPARD programa zaista vodimo brigu i o našem zakonodavstvu. Evo najvažnije potrebne promjene u odnosu na prvi krug, udio države i lokalne vlasti ili tvrtki u vlasništvu države zajedno ili pojedinačno u ukupnom vlasništvu tvrtke podnositelja do 25%. Na prvom natječaju je bio nula, a time je omogućeno i većem broju poslovnih subjekata da se prijavi na SAPARD program, jer do sada su se mogli javljati samo subjekti u 100%-tnom privatnom vlasništvu. S druge strane tablice poslovnih planova koji su sastavni dio prijave prilagođeni su službenim i financijskim izvješćima Republike Hrvatske, a time se zaista pojednostavljuje i njihovo ispunjavanje. Izrađene su nove tablice za financijski i ekonomski tijek koji se odnosi isključivo na projekt, omogućuju praćenje projekta kroz njegov vijek trajanja. Smanjena su ograničenja, smanjene su granične vrijednosti financijskih pokazatelja za procjenu klijenata, o tome je danas bila riječ, međutim radi ovih pokazatelja nije 90% odbijeno, 19 zahtjeva je odbijeno na temelju ovih pokazatelja, znači ubrzane likvidnosti koja je smanjena, povrat na ukupnu imovinu i operativna profitna marža više nije pokazatelj presudan za procjenu klijenata. Interna stopa rentabilnosti prati se za vrijeme projekta, do sada je to bilo tijekom 5 godina i smanjen je broj potrebne dokumentacije koja se prilaže kod podnošenja prijave. Sada više u toj fazi podnošenja prijava ne treba dostaviti kopiju kartona deponiranih potpisa, studiju utjecaj na okoliš, popis dugotrajne imovine, ugovor o zakupu ili koncesije zemljišta, proširen je popis prihvatljive dokumentacije kojom podnositelj prijave potvrđuje da zadovoljava određene kriterije za dodjelu SAPHARD sredstava, npr. prihvaća se ugovor o zbrinjavanju … [[Govornik se ne razumije.]] na druge načine, obavezujuće ili neobavezujuće pismo namjere banke o kreditiranju, a s tim smo omogućili da se krediti HBOR-a mogu koristiti prilikom korištenja SAPHARD sredstava. Na taj način bitno je olakšan pristup financijskim sredstvima potrebnim za provođenje projekta i dokumenti kojima se dokazuje pravo gradnje, znači ne treba isključivo jedan kroz jedan, nego i pravo gradnje tako da kandidati mogu sudjelovati na programu SAPHARD-a. Sigurno da ovaj natječaj koji je sad objavljen 28. ožujka, 4 mjeseca sigurno da će i pored ovih promjena, znači ne samo 100% privatnici, a vjerujem kroz onaj program od 5., 6. mjeseca edukacije pa otvaranje natječaja do 31.10., maltene sve te prijave, njih 51 su u zadnji minut dolazile radi opsežne dokumentacije. Mislim da je to jedno veliko iskustvo za provedbu ovog drugog natječaja i sad od ovih jedan 7 milijona do tih 25 milijona ili do 31. ili do 1. kolovoza 2008. godine Hrvatska zaista ima šansu, sigurno da imamo subjekata u Republici Hrvatskoj da iskoristimo ta 33 milijuna kuna što nosi SAPHARD program, a kasnije, 33 milijuna eura koji nosi SAPHARD program, a kasnije sigurno i u svim ostalim programima Europske unije pa i sada što se spominju ovi novi programi, a koji će biti sigurno tema izvješća narednih perioda. Evo ovo izvješće i ovaj odgovor mislim da i ovo što je državni tajnik rekao za taj period od 1.7. do 31.12. prošle godine da smo povlačili, tražili smo 53 milijuna predujmova od predpristupnih fondova da smo povukli 51%, mislim da ova administracija zaista uz sve muke u uspostavi agencije već je zrela da može koristiti sve programe predpristupnih fondova, pa i ovo što je za Republiku Hrvatsku za razdoblje od 2007. do 2010. godine osigurano 589, 590 milijona mislim da u tom periodu zaista će Republika Hrvatska biti spremna uredno to iskoristiti u prilagodbi, a isto tako u razvoju pojedinih grana u Republici Hrvatskoj. Evo još jedanput svaka podrška izvješću o korištenju predpristupnih fondova. Hvala lijepo potpredsjedniče.
Hvala vama poštovani kolega. Na redu je poštovani kolega Matušić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo prije svega mislim da je nezaobilazni dio rasprave o korištenju predpristupnih fondova, on se odnosi isključivo na pripremu institucije, zapravo njihovo osposobljavanje za provedbu i korištenje predpristupnih fondova Europske unije. Do sada smo u raspravi mogli čuti puno toga i bilo je puno riječi o tome koje su nam pretpostavke važne prije povlačenja sredstava i korištenja programa. Dakle, mi još nismo u fazi korištenja sredstava, još nismo povukli sva ta sredstva jer ih jednostavno nismo mogli povući. Dakle, trebali smo izgraditi sustav, osnovati institucije, zaposliti prije svega kvalificirane djelatnike, … [[Govornik se ne razumije.]] da smo sa 120 i nešto djelatnika došli na 513 zaposlenih, da smo imenovali odgovorne osobe, da smo razvili procedure rada, ali te procedure su prije svega usklađene sa procedurama koje smo dobili do Europske Komisije. Dakle, nismo mi kreatori određenih procedura vezanih u ovom procesu, nego je kreator toga Europska unija, odnosno Europska Komisija. Sasvim je sigurno da je u ovom poslu Vlada dala veliki prioritet, da su na ovom poslu angažirane osobe koje su u rekordnom roku svladali i kvalitetno primijenili zahtjeve, regulative Europske unije. Uz navedeno kad se, kada su sve pripreme završene započele ocjenjivanje, odnosno revizija uspostavljenog sustava od strane nezavisnih vanjskih revizora. Revizija je posao koji se sasvim sigurno ne može obaviti na brzinu i konkretna revizija je trajala 2 mjeseca. Pozitivna ocjena nezavisnih revizora obvezni je dio paketa koji se šalje Komisiji, Europskoj Komisiji u zahtjev za akreditacijom sustava. Zahtjev za akreditacijom sustava, odnosno dozvolom za rad s europskim novcem za programe PHARE i ISPA upućeni Europskoj Komisiji u srpnju 2005. godine, a za SAPHARD u ožujku 2006. Ovi datumi su jako važni, a to ćemo čuti naknadno i zašto. Nakon toga reviziju čitavog sustava obavili su revizori Europske Komisije čija je pozitivna ocjena bila ključna za Europsku Komisiju u donošenju odluke o akreditaciji, odnosno u prijenos ovlasti i za to je trebalo vremena. Za prijenos ovlasti je trebalo dakle da Europska Komisija i njeni revizori, za njih je trebalo konkretno, dakle ako smo u srpnju 2005. godine podnijeli zahtjev za akreditacijom od njih smo dobili pozitivan odgovor 13. veljače 2006. godine. Dakle, srpnja do veljače 2006. godine. Treba nekih 7 mjeseci, 8 mjeseci je trebalo dok je Europska Komisija odgovori na zahtjev Hrvatske za akreditacijom cijelog sustava. To dovoljno govori za sebe koliko je proces koji je zapravo samo temeljna priprema Republike Hrvatske da može ovladati tim sredstvima, odnosno da može raspolagati s njima na decentralizirani način, jer je do sada to bio centralizirani način jer je Europska Komisija bila ta koja je zaključivala ugovore. Od ovog trenutka, dakle od trenutka od kad je Europska Komisija dala pozitivan odgovor, a to je tek veljača 2006. godine za program PHARE i CARDS, od tada su hrvatske državne institucije te koje ugovaraju sa korisnicima, sa onima koji su aplicirali za projekte, ugovara dakle sve detalje tih projekata. Također za ovlasti upravljanja u SAPARD sredstvima, dakle SAPARD sredstvima Europska komisija je donijela odluku 29. rujna, skoro u listopadu 2006. godine, a aplicirali smo za sredstva u ožujku. Dakle, i tu je proteklo 7 mjeseci koliko je trebalo Europskoj komisiji da zapravo napravi uvid odnosno reviziju u sve ono što je Hrvatska napravila u procesu akreditacije. Jasno je vidljivo da su 2005., 2006. godina, iz ovog izvješća je jasno vidljivo da su to bile godine priprema za akreditaciju sustava i vrijeme akreditiranja, pa prema tome do korištenja sredstava u tom razdoblju nije ni teoretski bilo moguće doći. Dakle, nije se ni teoretski moglo ostvariti ono o čemu smo govorili tijekom jutrošnje rasprave, a to je da je realizacije odnosno do povlačenja i korištenja tih sredstava. A u konačnici u ovom Domu, u Hrvatskom saboru smo imali i Zakone o potvrđivanju financijskih sporazuma i za PHARE i za ISPA i za SAPARD. I kroz te zakone smo bili informirani o tome što se događa oko predpristupnih fondova. Jasno je rečeno da se tek po potpisivanju financijskih sporazuma i njihovu stupanju na snagu može krenuti s procedurom nabave. Dakle, u Saboru smo ih potvrđivali u svibnju i srpnju 2006. godine, te u siječnju i veljači 2007. godine. Dakle, tek u drugoj polovici 2006. godine moglo se krenuti sa prvim natječajima. A od natječaja do korištenja sredstava doista treba još proteći dosta mjeseci napornog rada. Natječajne procedure kao što smo mogli čuti po pravilima Europske unije traju najmanje 6 mjeseci. Dakle u pravilu to je znatno duži rok. Minimalni rok je 6 mjeseci. Isto tako treba ustvrditi sljedeće. Revizori Europske komisije koji su radili reviziju cijelog sustava po akreditiranje su procijenili provedbene sustave za programe PHARE i ISPA i nisu pronašli nikakve blokirajuće nalaze. Što to znači? To znači da je povjeravanjem svojih sredstava tijelima državne uprave Republike Hrvatske Europska komisija potvrdila kako je sustav koji bi uspostavila Vlada Republike Hrvatske i transparentan i kvalitetan i učinkovit i da nema blokirajućih nikakvih faktora niti elemenata. Ono što je također bilo rečeno u raspravi kako se ne zna koji su to projekti, kolega Radoš koji je upravo sad izašao, vidim da se vraća, pa ću ga zamolit evo, konkretno. Publikacije recimo za PHARE za 2005. godinu koju ste mogli dobit i recimo putem Interneta u protekom razdoblju ili za PHARE za 2006. godinu, gdje je točno tiskano u kojim se programima radi, koliko je sredstava predviđeno za te programe. Dakle sve je jasno vidljivo i transparentno i možete naći podatke i na Internetu i možete ih pronaći u institucijama državnim koje su zadužene za provedbu sustava. I doista mi nije jasno da možete danas s ove govornice govoriti kako niste imali informacije, kako niste dobili informacije. Te informacije su dostupne svima. Da ne govorimo o predavanjima, seminarima o kojima je danas bilo riječ. Da ne govorimo o tom dijelu. Ili da ne govorimo o činjenici da je još evo, za PHARE 2005. godinu, da su dodatno odobrena sredstva zbog iznimne kvalitete projektnih prijedloga u iznosu od 7 milijuna eura. Pa ja vas pitam, koje su to institucije ako nisu ove iste, ako ne govorimo o istim ljudima koji su pripremali te iste programe i iste projekte? Pa tko je zaslužio da su se dobili dodatnih 7 milijuna eura, jer bilo je predviđeno 80 milijuna eura za te projekte, ali smo dobili još dodatnih 7. Zbog kvalitete tih istih prijedloga. Pa o čemu mi onda govorimo. Doista, danas cijeli dan govorimo neistinito je, netočno je itd. Imamo konkretne podatke o tome što se događa. Imate tiskano, imate brošure, imate sve što vam je potrebno i na Internetu. Dakle, upoznajte se sa tim informacijama. Ja se slažem da možda ne postoji dovoljno brz protok informacija. Mislim da svi trebamo učiniti da bismo ove informacije koje se nalaze i na Internetu, koje se plasiraju i putem predavanja, putem raznih seminara itd., da se nađu što više u medijima. Da zainteresiramo medije. I da mi kao stranke, mi smo svi odgovorni u ovom procesu. I približavanja Hrvatske Europskoj uniji jednako kao što smo odgovorni u ovom procesu da se sredstva što je više moguće povuče. Dajmo i kroz naše aktivnosti zastupničke ne obmanjivanjem javnosti kao što smo danas mogli slušat u ovoj sabornici, gdje se doista neistinito govorilo o činjenicama. Evo, napravimo sve kako bismo doista olakšali povlačenje ovih sredstava. Govorimo o SAPARD-u kao da je završio. Kao da je proces vezan uz fond završen. A natječaji još traju. Natječaji su trenutno u tijeku. Sadašnji natječaj traje još par mjeseci i onaj koji sljedi će tek usljediti za nekoliko mjeseci. Dakle, dajmo konkretne i točne informacije. Nemojmo obmanjivati javnost. Pa u SAPARD-u ima 25 milijuna eura, predviđeno je 25 milijuna. Do sada je kroz razne projekte točno je rečeno, predviđeno je da će se iskoristiti nekih 12 milijuna kuna što je doista malo, ali tek sada sljedi daljnja faza kroz natječaje i mogućnost korištenja tih sredstava. Dakle, napravimo sve kako bismo povukli ta sva sredstva ali to ne ovisi samo dakle o ovim institucijama koje su odlično pripremljene. To ne govori zastupnik HDZ-a nego to govori Europska komisija koja je taj nalaz, takav nalaz, revizijski nalaz vezano uz hrvatske institucije i uz provjeravanje sredstava iz programa dala hrvatskoj državi. To govori Europska komisija. To ne moraju konstantno ponavljati HDZ-ovi zastupnici da bi to vama ušlo u uši da je to istina. To su činjenice. Zahvaljujem.
Hvala. 17,57. Isteklo vrijeme za prijave u raspravi u trajanju od 10 minuta. Ispravak netočnih navoda, poštovani zastupnik Jozo Radoš. Izvolite!
Krivi je navod kolege Matušića da sam ja rekao da ti podaci nisu nigdje dostupni. To ja nisam tvrdio. Ja sam samo rekao da bi u izvješću koje je podnešeno Hrvatskom saboru, ti podaci o programima koji su odobreni ali i programima koji su u natječaju trebali biti sadržaj toga izvješća. To sam ja rekao. Zašto se ovi podaci koji su ovdje navedeni, to je propagandni materijal. Propagandni materijal i izvješće Hrvatskom saboru su dvije različite stvari. Ovi projekti koji su odobreni u PHARE-u 2005./2006. trebali su biti sadržani u izvješću. Ali ja sam govorio da izvješće treba još sadržavati neke druge stvari, uključiti i projekte koji su u fazi natjecanja a još nisu odobreni. Hvala.
Replika poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite!
Hvala lijepa. Kolega Matušić! Da je informiranje naših građana a posebno saborskih zastupnika tako dobro i kvalitetno u zadnje dvije godine, onda danas ujutro ne bismo imali interpelaciju ovdje na sjednici dnevnog reda, na dnevnom redu ove sjednice. Ali, nažalost euro skepticizam među našim građanima upravo nam govori o tome da su informacije koje Vlada pruža ka građanima preslabe i preloše i manjkave. Dakle, građani nažalost ne znaju sve ovo o čemu vi zborite danas popodne kao što je i nedopustivo da se saborski zastupnici informiraju na internetskim stranicama. Mislim, traženjem izvješća o tome što je planirano i što je izvršeno i što smo rekli da će se zaključkom svakih šest mjeseci dostaviti u ovaj dom, nemojte vi to zamijeniti sa mogućnošću pristupa internetskim stranicama.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ja ne vidim razloga zašto se saborski zastupnici ne bi informirali i na internetskim stranicama. Doista nikakav razlog ne postoji. Prema tome, osim ovih redovnih informacija koje ćemo mi dobivati. Mi smo rekli, naš je stav da je ovo izvješće došlo pravovremeno upravo iz razloga koje sam spominjao jer je tek u srpnju 2006. godine stvoren preduvjet da bi se izvješće moglo podnijeti Hrvatskom saboru. Dakle, od srpnja 2006. do kraja 2006. je tek prvo izvještajno razdoblje. To je naš stav, bez obzira na to što vi klimate glavom i ono je pravovremeno. Uostalom, podaci koji su izneseni u ovom izvješću dovoljno govore da je to ispravan stav jer nismo govorili i sada, evo i danas mi se stalno pokušavamo prepucavati da tako kažem oko činjenica da je iz SAPARD-a navodno povučeno samo 5% sredstava. A do kada? Ali to je tek prva faza. Postoje još dvije faze u kojima će biti moguće povući sva ta sredstva. Prema tome. … [[Upadica se ne čuje.]] Nije to plan i program, to je zacrtana procedura. Prema tome, postoji još natječaj. Dakle, natječaj je u tijeku, postoje drugi koji će uslijediti jer ti natječaji, kroz te natječaje će se valjda iskristalizirati oni programi koji će uspjeti povući ta sredstva koja su predviđena kroz SAPARD. Prema tome, a što se tiče informiranosti ja se slažem svi skupa trebamo napraviti više da do naših sugrađana dođe što više informacija, ali to ne ovisi samo o Vladi. Vlada svoj posao radi vrlo korektno i odgovorno i daje što je moguće više informacija ali to ne ovisi samo o Vladi.
Poštovani zastupnik Kruno Peronja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče. Upravo je Izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije koje je datirano od vas 2. ožujka na jedan pregledan način vrlo visoko standardiziran. Konačno, možemo doista pratiti svaki detalj i svaku stavku u programima koji smo prihvatili od CARDS-a 2003., CARDS 2004., PHARE 2005., ISPA, SAPARD i svakako da je za istaknuti da je ovome poslu Vlada dala veliki prioritet i da su u ovom poslu angažirani ponajbolji ljudi koji su u rekordnom roku svladali i kvalitetno primijenili zahtjevne regulative Europske unije. Broj ljudi je do kraja 2006. godine u odnosu na 2004. godinu učetverostručen sa 120 na 513 koji rade u sustavu upravljanja predpristupnim programima pomoći. Ali još bih istaknuo da je upravo Vlada potaknula na najbolji mogući način kako jedinice lokalne i područne samouprave, kako na koji pristup oni moraju sudjelovati, osnivati institucije, izgrađivati sustav, zaposliti kvalificirane djelatnike, imenovati odgovorne osobe u regionalnim operativnim programima kako bi izrazila kroz standardizirani način ono što je potrebno i kako bi mogla dobiti mogućnost realizaciji svojih projekata. Uz navedeno kad su sve pripreme završene započele ocjenjivanje odnosno revizija uspostavljenog sustava od strane nezavisnih vanjskih revizora. Ovo je naročito važno jer je revizija posao koja se ne može obaviti na brzinu te je stoga zato trebalo gotovo dva mjeseca pozitivna ocjena neovisnih revizora obvezni dio paketa koji se šalje komisiji uz zahtjev za akreditacijom sustava. Upravo je malo prije kolega bivši župan također istaknuo što to znači brza i efikasna revizija izgradnje protupožarnih putova po jadranskom priobalju i otocima. Nemilosrdna i neumitna. Onaj koji nije znao to odraditi više na tim projektima neće raditi niti će zaraditi sigurnu kunu i u doba kad nije ljetna sezona. Zahtjev za akreditacijom sustava, dozvolom za rad s europskim novcem za program PHARE i ISPA upućen je Europskoj komisiji u srpnju 2005. a SAPARD u ožujku 2006. Nakon toga reviziju čitavog sustava obavili su i revizori Europske komisije čija je pozitivna ocjena bila ključna za Europsku komisiju o donošenju odluke o akreditaciji odnosno prijenosu ovlasti. Naravno, Europska komisija je 7. veljače 2006. donijela odluku o prijenosu ovlasti, davanje dozvole za korištenje sredstava iz predpristupnih programa pomoći PHARE CARDS a 13. veljače 2006. za ISPA. Odluku o prijenosu i ovlasti upravljanja SAPARD sredstvima Europska komisija donijela je 29. rujna 2006. Upravo je na taj način dana potvrda kvalitete uspostavljenog sustava a prije svega naporan rad i uložen trud Vlade i ovdje nazočnog državnog tajnika i svih državnih tijela koje je dovelo do izvrsnih rezultata. Ali još bih istaknuo da je time ohrabren i poticajan rad svih jedinica lokalne i područne samouprave bez čijeg sudjelovanja ipak ne možemo koristiti u konačnici i iskoristiti sredstva iz predpristupnih fondova. Naravno da želim istaknuti nikad nije dosta dobre brzine iz razloga što se neki poslovi pogotovo poslovi programa vode i otpadne vode mogu raditi samo evo na otocima u određenom dijelu godine. Od lipnja do listopada oni se ne mogu raditi. Evo, posebno ističem i sav trenutni program za vode i otpadne vode na otoku Hvaru koji je upravo potvrda ispravnosti rada ovako kao što to Vlada radi i upravo su izvješća o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije koristan način i ja vjerujem da će ne samo na ovaj dosadašnji način obavještavanja i standardiziranja, nego i daljnji napori upravo napravit u tome pravcu da se potaknu svi oni koji trebaju dati doprinos da se ovakvi programi realiziraju. I upravo ovdje na razvidan način je primjerice na stranici 12. kad kaže se o SAPARD agenciji "organigram" po prvi put se spominje, susrećemo sa ovakvim jednim opisom detaljnim što je to i na kakav način se radi, opis posla, životopisi djelatnika, strategija u vezi usavršavanja kadrova, procedure. Mi smo imali priliku i šansu poslati i naše mlade stručnjake Splitsko-Dalmatinske županije na izobrazbu baz diljem Europe, u Bruxelles na primjer, ali to bez ikakvih troškova jer smo našli načina da upravo na takav način koji govore o korištenju predpristupnih fondova omoguće tim mladim ljudima oni koji žele osposobljavanje da se na najbolji način osposobe. Neću ni govoriti brojne radionice, radne skupine. Ovdje nema takvih izvješća jer nisu potrebna u ovom programu i mislim da je upravo bio pogrešan put što su neke županije htjele i osnovale svoj ured u Bruxellesu jer kad pogledate da li su nešto s time poručili? Nula bodova i samo velike troškove u svom proračunu. Upravo ovaj put okvirni sustavi je najbolji put kako iskoristiti i sufinanciranje, dobiti novce jer to ne znači samo potrošiti tuđi novac nego i svoj korisno upotrijebiti i podijeliti odgovornost a na kraju samo čast i slavu pokupiti za sebe kad se okonča neki vodovod, kad se okonča neki sustav za otpadne vode ili centar za gospodarenje otpadom na primjer. To su velike stvari gdje želimo potaknuti rad hrvatske Vlade, našeg državnog tajnika ovdje nazočnog da upravo koristi i na ovaj način informira ovo visoko tijelo, Hrvatski sabor, kako bi mi preuzeli odgovornost kad se vratimo među svoje birače, prepričali ovo što se ovdje radi. Zato ovaj, ovo izvješće treba prihvatiti u cijelosti i ohrabriti sve one koji rade na ovim programima da to rade i nadalje ovako uspješno i dobro kao do sada.
Hvala. Poštovani zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Kolega Radoš je već iznio sve stavove našega Kluba glede ovog izvješća i ja to neću ponavljati želeći uštedjeti malo na vremenu međutim javio sam se da reagiram na nešto što smo čuli najprije od kolege Hebranga a sad je i kolega Matušić o tome govorio.A to je pravovremenost ovoga izvješća. Nemojmo to više ponavljati. Mislim da smo cijeli dan dovoljno jedni drugima rekli. Gledajte đak već ide kolegice i kolege u 6. razred osnovne škole. 6 godina. Sad smo organizirali prvi roditeljski sastanak. Da li je kriva škola, vi ili roditelji, mi? Nije važno. Ali sastanka nije bilo. Ovo je prvi puta da pokušavamo se dogovoriti kako raditi bolje. Zatim je kolega Hebrang rekao napraviti projekt je složeno. I da i ne. Nije složeno ako se radi o stručnim ljudima, ljudima koji su kompetentni, ali ako to ne rade stručni i kompetentni ljudi onda se stvari kompliciraju i onda projekti jasno je nisu «Bog zna kakvi» i onda i ocjene bivaju takve kakve jesu. Ja sam već bezbroj puta govorio da je i ove projekte i puno toga u ovoj zemlji trebalo raditi u koordinaciji sa drugim i razinama vlasti. Ponovo pitam kada je u pitanju regionalni razvoj, kada je u pitanju ruralni razvoj koliko su puta nadležni ministri sjeli sa županima, sa ljudima iz tamošnjih gospodarskih komora, iz tamošnjih obrtničkih komora čuli bi niz dobrih ideja. Da se to sustavno radilo i da se na papiru imalo sve to vjerojatno i sam posao pripreme ovih projekata bi išao glađe, bilo bi lakše, bilo bi kvalitetnije. Međutim nažalost takvih sastanaka, te sustavnosti, te koordinacije u nas nema dovoljno. Nema. Bez obzira što mi tvrdili i koliko se pokušavali opravdati. Evo recimo mene zanima ovdje se spominje strategija ruralnog razvitka RH. Tko je nju radio? Ovdje nemamo podataka. Državni tajnik nadam se da će mi odgovoriti. Ako ova država ima strategiju razvitka onda je trebalo samo iščupati onu komponentu koja se odnosi na ruralni razvitak, prevesti na engleski i posao je gotov. Zašto se onda hvaliti? To je onda rutina. Ali čini mi se da to nije rutina. Kolegica Čuhnil je lijepo govorila o područjima koja su potpuno izostavljena iz programa. Neću ponavljati. Samo zato što ponovo nije bilo kontakta, koordinacije, dogovora, volje da se čuje nekoga na terenu da se to onda i implementira u naše projekte. Ja ću se evo sad malo dotaknuti i samoga ovoga izvješća pa ćete vidjeti i još nekih stvari koje su mogle biti i trebale biti kvalitetnije nama obrazložene. I mi smo vrlo ozbiljno ovaj, ovo izvješće prošli u Klubu i evo svako od nas je preuzeo jedan dio obveza da nešto i kaže o tom izvješću. Najprije na stranici 14. gdje je «PHARE», «CARDS» i «ISPA» na ovom trećem stupcu na nekoliko mjesta fale podaci vezani uz datum slanja zahtjeva. Nije mi jasno da se ne zna kad je zahtjev poslan. Da nešto drugo nedostaje u materijalu razumio bi. Ali baš takav podatak nije mi jasno da može nedostajati. Zatim vezano uz «PHARE Cro Slovenija», ovo je vjerojatno Mađarska jel' tako i «Cro Hrvatska Italija» dva puta se iznosi da su tražena sredstva ali da sredstva nisu dobivena. Vjerojatno se radi o odbijenim projektima pa bi bilo dobro da čujemo i zašto su ti projekti odbijeni? Da ne napravimo iste greške ako se to odnosi na neke projekte iz moje regije, ja bih volio jasno upozoriti ljude da mogu i trebaju drugi put biti bolji. Zatim prilog 3. i tu ima nekoliko zanimljivosti. Najprije na 1. stranici «Darovnica za razvoj turizma», skoro milijun EUR-a. Ja bih jako volio znati jer dolazim iz turističke regije na što je Ministarstvo turizma utrošilo ta sredstva? Jel' to za razvitak zdravstvenog turizma, kulturnog turizma ili nekog trećeg oblika turizma? Zatim na stranici 4. jačanje sposobnosti za upravnu decentralizaciju. Negdje na sredini te stranice. 10 milijuna kuna otprilike. Milijun i 350 tisuća EUR-a. Korisnik Središnji državni ured za upravu. Ja bih jako volio znati malo više o tom projektu. Na što se ta sredstva troše? Zašto? Ja sam znanstvenik i moj cijeli znanstveni tim dobiva godišnje 120 tisuća kuna. Imamo natprosječne rezultate, veliki broj publikacija, veliki broj citata od znanstvenika iz cijeloga svijeta a ovaj iznos bi bio dovoljan mome timu da radi punih 80 godina. Pa me zanima u što su kolege u Ministarstvu ta sredstva utrošila? Možemo se čak vratiti u dvije stranice ranije. Pa imamo jednu darovnicu za osnivanje centra izvrsnosti. Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa je korisnik tih sredstava. Ta darovnica bi bila dostatna za moj znanstveni tim koji nije teorijski nego kupujemo skupocjene agencije, održavamo aparaturu i tako dalje za punih 150 godina rada. Dakle nemojmo potcijenjivati ta sredstva. To su enormna sredstva i mi imamo pravo tražiti da barem čujemo u što se ona troše. Zadnja stavka u tom 3. prilogu jeste procjena izvora sunčeve energije i energije vjetra. Korisnik Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva. Ja osobno smatram da u ministarstvu ne postoji dovoljno kompetentnih ljudi da to rade. Oni vjerojatno će dati nekoj instituciji jel to Ruđeru, jel nekom drugom institutu koji se bavi energetikom da to odradi. Opet me zanima tko će to raditi, kada će to raditi, koji su rokovi, stvarni nositelji. Ovo je pro forma. I konačno treba reći kolegice i kolege kad sve ovo saberemo za jednu kalendarsku godinu onda dobivamo otprilike 10, 15% ukupno potrebnih sredstava za prilagođavanje državnih administracija europskim standardima, za rad u novim uvjetima, novoj, višoj kvaliteti. Trošimo otprilike 2 milijarde kuna godišnje. Prema tome, vidimo koliko još pored ovih velikih sredstava moramo sami dati enorman novac i zato mislim da imamo pravo kao opozicija postavljati pitanja kamo taj veliki novac odlazi i onaj iz Europe i onaj iz naših budžeta. To mi i naši građani imamo sigurno pravo znati. Dakle, velika odgovornost kolege leži na vama ali i na nama da pitamo i da tražimo kvalitetnije odgovore. Hvala lijepo.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Slažem se sa kolegom Dorićem da dosta ovih pitanja koje je on postavio da zaslužuje odgovor. Jedno je pitanje je li ovo izvješće kad se tiče ovih detalja vezano uz realizaciju svih tih projekata kao što je recimo Centar izvrnosti itd. je li to prava adresa upravo nacionalni fond ili ne znam koje ministarstvo. Mislim da je prava adresa ipak Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa koje treba dati kompletnu informaciju vezano uz realizaciju tog projekta. Ali da trebamo znati što se dogodilo sa tim sredstvima i u što su ona konkretno utrošena to apsolutno imate podršku sasvim sigurno i svih nas. To nije sporno. Ono s čime se ne mogu složiti u vašem dijelu izlaganja ste spomenuli komunikaciju sa jedinicama lokalne samouprave, sa predstavnicima lokalne samouprave, županijama, gradovima, općinama itd. Naime, kada se govorilo o 300 predavanja u 2005. godini i o 450 predavanja u 2006. godini naravno ta predavanja se nastavljaju i u 2007. godini onda trebate znati da su ta predavanja bila za ciljane skupine među kojima su i jedinice lokalne samouprave. Dakle, predstavnici jedinica lokalne samouprave se redovito pozivaju na sva ta predavanja, na te seminare. Dakle, nisu to predavanja ex katedra u smislu nemogućnosti komuniciranja i nemogućnosti dobivanja svih informacija koje su potrebne i koje su vezane uz pretpristupne fondove. Upravo suprotno. Upravo na tim seminarima, na predavanjima se sve dvojbe, sve ono što je dvojbeno u tom procesu se može jednostavno otkloniti i reći na koji način najbolje pristupiti. Sama činjenica da je samo za SAPARD organizirano 350 različitih predavanja u jednoj godini ja mislim da dovoljno govori za sve, da je uložen ogroman napor i trud kako bi se konačnim korisnicima i svim onima koji su zainteresirani a tu nije samo, nisu samo jedinice lokalne samouprave u pitanju. Tu su u pitanju i mediji. Dakle, novinari. Tu su u pitanju nevladine organizacije. Tu su u pitanju i ono što ste vi spomenuli. To su gospodarske obrtničke komore. One su također redovito pozivane na sva ta predavanja, na sve te seminare koja su bila u organizaciji ministarstva ili fonda itd. Dakle, ne mogu se složiti s vama. Moguće da se oni nisu odazivali, ali sa strane Vlade, odnosno predstavnika Vlade, ovih institucija o kojima mi danas govorimo i čije izvješće imamo pred nama je napravljeno sve da bi se ti ljudi informirali. O tome se radi.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Miljenko Dorić.
Kolega Matušiću, vi razgovarate o tehnici. To je uloga seminara. Kako pristupiti izradi projekta, a ja govorim o sadržaju. Župan, ministar, predsjednik Županijske gospodarske komore trebali su izbaciti sadržaj i nositelje. Dakle, to su dvije bitno različite stvari, a slažem se i drago mi je da se i vi slažete s tim da ima tu niz vrlo ozbiljnih stvari koje smo trebali danas čuti i zato mi je žao da nam sada državni tajnik mora pokušati pokriti sva ova područja što mislim da gledajući financijski možda. Ali strukovno ne. Prema tome, ovdje je trebalo biti barem troje, četvero ministara čiji su to projekti da uz nas jasno, detaljno prođu ovu materiju i moj je prijedlog da u buduće u biti oni i budu s nama i da u tom smislu zaista možemo ići do u tančine vezano uz pojedine projekte.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Ledinski. Replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo štovani kolega Dorić je upravo nadovezujući na ovu vašu raspravu mislim da je ovdje i u izvješću piše da su resorna ministarstva i ostala tijela državne uprave osim što su odgovorna za pripremu sektorskih prijedloga i prijedloga projekata u procesu programiranja nadležna su i za tehničku provedbu programa pomoći Europske unije, a također su unutar njih uspostavljene i jedinice za provedbu projekata. To lijepo piše ovdje. Samo međutim nije se provelo znate sve to na vrijeme. Nije se provelo na adekvatni način i upravo česte promjene i ljudi koji su to provodili nisu dali rezultate znate. A onda vjerujem u jednom dijelu možda čak i nepoznavanje određenih problematika, jer meni nikako nije jasno kako se neke stvari koje su bile predviđene projektima izbačene van, a poslije smo i sad ih ponovo vraćamo nazad a nismo iskoristili dio sredstava. To govori o tome da očito nismo se držali ovoga izvještaja ovdje što piše jel i ja uvažavam da možda u tom dijelu ministri jasno nastoje provesti i sve to nisu oni toliko odgovorni, nego upravo ovi ljudi koji su, koji vode određene dijelove, koji su zaduženi za određene dijelove provođenje tih programa. A najbolji primjeri su već rečeni danas tijekom ove rasprave i u SAPARD-u i u ostalima. Prema tome, naš cilj mora biti staviti odgovorne ljude koji će znati to provesti i onda ćemo dobiti izvješće kako ovdje piše da su resorna tijela odgovorna i da su provela ono što je bilo potrebito da programi predpristupnih fondova budu iskorišteni maksimalno. A onda bi došli do onoga o čemu sam ja u raspravi govorio da se možemo ponositi da kao recimo jedna Irska koja je sa 2% pošumljenosti došla na 11% sve iz Europske unije. To nije nitko u Europi napravio osim Irske. Evo, hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Miljenko Dorić.
Zahvaljujem se kolega Ledinski. Naš cilj nas 21 koji smo potpisali ovu interpelaciju bio jeste ovaj koji ste sad vi rekli. Pošto se nisu provodile zapisane jasno ove obveze Vlade da smo imali ovu raspravu prije šest mjeseci ili prije 12 mjeseci sigurno da bi ranije korigirali jel tako ono što se trebalo korigirati i da bi bili uspješniji. Dakle, samo je to bio naš cilj, ništa drugo.
Hvala. I petminutna rasprava. U ime Kluba zastupnika HNS-a, poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Možda samo za kraj današnje rasprave o prvoj i drugoj točci jer na neki način one su međusobno povezane, da možda pojasnimo stvari o kojima smo govorili i vi kao poziciji mi kao opozicija. Mislim da se ustvari ne razlikujemo toliko puno. Naime, ono na što ste se uglavnom osvrtali osvrtali ste se vi iz pozicije na formu, kao što danas netko reče, a mi smo se više osvrtali na sadržaj. Naime, ovo izvješće koje smo danas dobili na stol ovdje kakvo je upravo je dokaz toga da smo i ranije trebali dobivati izvješće kao što smo i tražili jutrošnjom Interpelacijom. Nažalost ovakvo izvješće kakvo smo dobili ovdje ono dakako može pokazati o rezultatima koji su rađeni u programu CARDS-a, donekle može govoriti o rezultatima U PHARE-u. Ali ono što smo mi tražili je ustvari su procedure i ono sve što se obavlja. Dakle nismo mi tražili izvješće o tome što se je do kraja postiglo, nego koji se stvari sve odvijaju u procesu realizacije tih i povlačenja sredstava, odnosno. E sad, ovdje se vrlo jasno vidi, odnosno komparirajući našu zemlju sa nekim drugim zemljama, npr. sa Slovenijom, našim susjedom, Slovenija recimo iz predpristupnih fondova povukla i zadnji ponuđeni euro i cent. I čak nekoliko godina prije njihovog otvaranja bila je potpuno administrativno i stručno pripremljena za to. Dok Hrvatska eto još ni dan danas nije za to potpuno pripremljena. I zato je ipak važno da se u taj posao uvede veći krug ljudi. Uvjeravanje nas da li smo mi tako savršeni i kao što sam i kolegi Matušiću danas i rekla, da smo mi danas tako dobi i kvalitetni sigurno ne bi među našim građanima vladao toliki euroskepticizam. Dakle ja tvrdim da informacije koje mi pružamo prema građanima su premale. Mi ne možemo reći da je netko drugi kriv za to. Za to može biti kriva jedino Vlada za sada i na početku. Dakle Vlada je ta koja treba komunicirati teme prema građanima, a dakako prvenstveno ih treba komunicirati prema nama saborskim zastupnicima. I zato su ovakvi izvještaji bili potrebni. I da smo o tome razgovarali na svakih 6 mjeseci ne bismo se našli u ovakvoj situaciji u kakvoj danas. Nadalje, isto tako vjerojatno bi tada ljudi bili osvijestili i ove velike programe o kojima vi govorite, odnosno projekte o kojima govorite, od Tovarnika, Vinkovaca, o pročistaču u Karlovačkoj županiji, itd. o svim projektima iz Ministarstva zaštite okoliša, saniranju za otpada, itd. Međutim znate to me podsjeća kad je nedavno jedan naš visoki dužnosnik u Vladi govoreći o korupciji u Hrvatskoj rekao da su napravljeni veliki pomaci na području suzbijanja korupcije, ali da građani nažalost još to ne vide. Pa tako mi se ovdje čini da se govori o tome kako su napravljeni veliki koraci u ovim predpristupnim naporima, ali nažalost građani to ipak uopće ne vide za sada. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa netočno je da smo mi govorili o formi, a vi o sadržaju. Mi mislimo upravo suprotno. Mi mislimo upravo da ste vi inzistirali na formi kroz zaključak koji je bio u Saboru, a mi smo inzistirali na sadržaju. Jer smo upozoravali, vi ste kroz taj zaključak. U tom zaključku se jasno i nedvosmisleno traži da se da izvješće o povučenim, a neiskorištenim sredstvima. To jednostavno nije moguće. Zato što procedure još nisu došle do te faze. Za CARDS će se moći govoriti o neiskorištenim sredstvima, rekli smo da je ugovoreno tek u srpnju 2006. godine. A realizacija projekata je do kraja 2009. godine. Druga stvar, ja se sjećam vaših izjava da građani bolje žive samo da toga nisu svjesni. Pa prema tome ne mislim konkretno vaših osobno, nego izjave koja je došla iz vaše koalicije. Kaže građani bole žive samo nisu svjesni da bolje žive. Mislim, nemojte nama pripisivati nešto što ste davno vi već na neki način koristili.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Ante Žigman. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvažene dame i gospodo zastupnici. Evo ja ću krenuti odozada. Evo zahvaljujem se i na ovoj raspravi koja je u nekim dijelovima bila evo imala podršku, u jednom dijelu i kritike, pa bih ja evo pokušao odgovoriti. A krenut ću od kraja. Usporedba sa Slovenijom i sa deset zemalja članica koje su 2004. godine ušle u Europsku uniju je nemoguće. Zašto? Zato što je Europska komisija transferirala novac tim zemljama u sklopu predpristupnih programa na sasvim drugačiji način nego što ga transferira Hrvatskoj, odnosno što ga je transferirala Rumunjskoj, Bugarskoj koje su ušle početkom ove godine. Dokaz za to je vrlo jednostavan. Financijska regulativa koja propisuje korištenje predpristupnih programa donesena je 2002. godine. Pogledajte tu Financijsku regulativu i bit će vam sve jasno. Propisani su puno stroži, puno detaljniji načini, puno teže procedure koje zahtijevaju puno veći angažman administracije nego što je to bio slučaj u zemljama koje su ušle u Europsku uniju 2004. godine. Rekli ste da vas zanima do detalja što se događa u procesu. Pa ja vam mogu samo jednu stvar reći. Kada bi vam donio jedan akreditacijski paket, odnosno kad bi zbrojio sve zajedno akreditacijske pakete za PHARE, za ISPA-u i za SAPARD vjerojatno ne bi stalno na hrpu jer bi došlo do plafona ove dvorane. Koliko je akreditacijski paket za jedan program veliki. Dakle niz registratora, niz procedura, niz pravila koje je hrvatska administracija morala u vrlo kratkom vremenu savladati. Dakle, Europska komisija na određeni način je učila od 10 zemalja i propisala puno stroža pravila. Zato je i uvela predpristupni program IPA koji na neki način još detaljnije i još više traži dublju i organiziraniju strukturu unutar zemalja koje će koristiti u novoj financijskoj perspektivi od 2007. do 2014. godine taj program. Pa tako Hrvatska ima jednu nesretnu situaciju da zapravo prolazi dva puta kroz kompletnu akreditaciju. Prvo je morala proći PHARE, ISPA-u i SAPARD da bi koristila i sad još jednom mora proći ponovo iz početka za IPA-u. Da to nije tako ne bi se tražilo iz početka kompletna akreditacija. Što se tiče ovih, ovog dijela pitanja zašto ovdje nisu stavljeni datumi slanja zahtjeva prema Europskoj komisiji. Nisu stavljeni zato što ni nisu trebali se slati zahtjevi, jer je taj novac došao automatski nakon dobivene akreditacije. Što se tiče pojedinih ugovora i ministarstava koji na tome rade, evo ja se slažem sa zastupnikom Matušićem koji veli dakle da bi tu jednostavno odgovore mogli dati samo ministarstva. Opet ako, mislim ako je potrebno i ako se daju odgovori do tog zadnjeg detalja, kompletni opisi poslova, procedura postupka itd. za jedan ovaj ugovor bi bili do 400, 500 stranica sve kada bi se unutra stavilo. Dakle radi se o vrlo kompleksnim i detaljnim procedurama i količini materijala kojima bi mi vas ovdje obasipali kada biste to sve skupa htjeli vidjeti. Ovdje imate informaciju i naravno u resornom ministarstvu možete dobiti sve relevantne informacije. Ono što je dodatno važno i što na žalost kada vi govorite o praćenju svega toga skupa, svaki završetak ugovora koji je sklopljen u sklopu CARDS-a 2002., 2003. i ubuduće kada će biti za CARDS 2004. i ostalo, ima obvezu i za što postoje sredstva tzv. visibility inventa tzv. događaja na kojem se promovira kompletno što je napravljeno unutar svakog ovog predpristupnog programa na koji su pozvani svi novinari, na koje su pozvani dakle svi relevantni čimbenici koji su radili dakle institucije, ljudi, tamo se prezentira točno do zadnjeg detalja za što i kako su utrošena sredstva. Dakle za to postoji, postoji u svakoj fazi projekta tzv. fazna izvješća kojima se izvršava delegacija budući da je delegacija, odnosno Europska komisija darovatelj gdje sudjeluju svi ti ljudi, nadzorni odbori u ministarstvima. Dakle postoji niz kompletnih kontinuiranih stalnih i detaljnih izvješćivanja. Što se tiče strategije ruralnog razvitka radilo je Ministarstvo poljoprivrede i ono je naravno i usvojeno i može se naći na stranicama Ministarstva poljoprivrede. Ovo je Izvješće o korištenju nije Izvješće o programiranju. Što se tiče programiranja i cijelog tog procesa primjerice za PHARE 2006. nedavno je u Saboru dakle bila ratifikacija tog sporazuma. Tamo je sve do detalja pisalo o svakom projektu koji će se raditi, pa nije potrebno valjda nekoliko puta stalno ponavljati. Ovdje dakle izvještavamo o korištenju predpristupnih sredstava prije svega dakle kao što je i u naslovu rečeno. Vezano za onaj dio rasprave koji je išao u smjeru dakle da se govori o centraliziranim ugovorima, dakle ugovorima koji se nalaze u delegaciji Europske komisije i kao delegacija Europske komisije provodi nad njima nadležnost i odgovornost nema Ministarstvo financija i Ministarstvo financija u tom smislu ne daje izvješće o nečemu, znači nije odgovorno, nad tim je odgovorna delegacija Europske komisije i resorna ministarstva koja su zajedno sa njom sa delegacijom Europske komisije na tim programima radila i ugovarala izvođenje tih radova. Opet kažem na kraju svakog od tih ugovora kad se izvrši ugovor postoji dakle visibility invent, dakle događaj na kojem se promovira jedan taj ugovor. Dakle ništa se nije po putu izgubilo i o tome ni u jednom trenutku nema riječi. Bilo je ovdje zahtjeva da se govori o PHARE 2005., 2006., malo više itd. Dakle to su sve stvari koje su nedavno bile u Saboru. Što se tiče programiranja, dakle ratifikacija tih sporazuma je bila, odnosno tih programa je bila ovdje u Saboru na saborskim klupama. Kada bude ugovoreno, kada ćemo znati koliko smo iskoristili u smislu ugovaranja što još uvijek nije kraj procesa, onda ćemo dakle i u međuvremenu ćemo već izvijestiti Sabor kao što smo ga sada detaljno izvijestili o CARDS-u 2003. a kada dođe vrijeme za to naravno i o tome koliko je izvršeno. Povlačenje, dakle iskorištavanje do kraja 2009. kod nekih projekata za ISPA-u i do kraja 2010. godine. Kada dođe na red sada PHARE 2006. dakle dolazimo već i do 2011. godine što se tiče izvođenja. Naravno to su krajnji rokovi. Ne kažemo da ćemo doći do tih krajnjih rokova, vrlo vjerojatno će sve biti izvršeno i napravljeno ranije, jer onima koji su ugovorili, koji obavljaju poslove u interesu je dakle da se to puno ranije napravi. Također bih htio reći dakle da tzv. kontrola od strane delegacije Europske komisije je privremena. Administraciji treba dati vremena i podrške da se osposobi sa iskustvom sa znanjem da se ta kontrola, ta ex sante kontrola, kontrola unaprijed koja se vrši od strane delegacije Europske komisije polako otpušta. Dakle s vremenom kako će administracija biti sve sposobnija i sposobnija, a to će biti to vrijeme prije ulaska u Europsku uniju, nakon toga će se te kočnice, taj nadzor koji postoji od strane delegacije Europske komisije s vremenom će se te kočnice otpustiti. I naravno da u tom kontekstu administracija u ovom slučaju sva ova tijela koja su pobrojana u izvješću dakle od središnje jedinice za ugovaranje do nacionalnog fonda i ostalih na tome rade i u cijelosti se ispunjavaju svi zahtjevi. Dolaze revizori kontinuirano. Svaki mjesec dolaze gotovo revizori iz Europske komisije i nadgledaju što smo radili, kako smo radili, gdje smo pogriješili, kako su postavljene procedure. Dakle kontinuirani nadzor nad tim sustavom postoji, dakle ne postoji mogućnost netransparentnosti da se nešto ne napravi itd. Sustav je u kontinuiranom nadzoru i naravno kroz sve to skupa njegova uspješnost će biti zagarantirana. Ja u svakom slučaju bih na kraju htio istaći dakle i mislim da je u ovom slučaju Vlada u cijelosti ispunila zaključak, dala cjelovito izvješće i predlažem da uvaženi Dom podrži ovo izvješće Vlade o korištenju predpristupnih programa. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Miljenko Dorić.
Ja mislim da nije tako. Naime nije točno gospodine državni tajniče da bi se mi iznenadili, jer mi ne znamo šta je to akreditacijski paket ili koliko je velik i opsežan materijal koji se mora predati kod prijave projekta od nekoliko stotina stranica. Morate dozvoliti da neki od nas to isto radimo svatko u svom području. Ja dnevno pišem projekte i sudjelujem u VII. okvirnom programu na području znanosti. Međutim ja sam ovdje samo tražio pravo da postavim pitanje koji je cilj tog projekta. Tko će sudjelovati u realizaciji? Da li je i kako teče realizacija? Da li su opravdana ta sredstva? Ništa drugo. To hoću pitati. … [[Upadica se ne čuje.]] Tako je. A to meni ne može državni tajnik odgovoriti. Onda nije i nemoguće utvrditi da je ovo cjelovito izvješće.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije. Dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 68 glasova za, 20 suzdržanih i 10 protiv prihvaćen predloženi zaključak.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Ovim Zakonom se potvrđuje memorandum o suglasnosti između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ujedinjenog Kraljevstva Velike Britanije i Sjeverne Irske o provedbi vojnih vježbi. Naime, uz NATO i … [[Govornik se ne razumije.]] , naime samo da podsjetim Hrvatski sabor je na svojoj sjednici od prosinca 2001. godine donio uredbu o proglašenju Zakona o provedbi tzv. NATO PFP sporazuma koji samo okvirno regulira postupke vezane za ulazak, izlazak te prelazak teritorija Republike Hrvatske od strane oružanih snaga članica NATO i partnerstva za mir, ali u praksi se ukazala potreba sklapanja dodatnih sporazuma kojima se reguliraju provedbena pitanja. Dakle, svrha ovoga memoranduma je ustvari utvrditi odgovornosti i opća načela vezano za provedbu vojnih vježbi i pružanje potpore države domaćina te opisati standarde, vrstu i način potpore koji će država domaćin pružiti gostujućim snagama za vrijeme vježbi. Predviđeni su i za svaku vježbu tzv. provedbeni dogovori kao pomoćni dokument ovom memorandumu i oni će se sklapati za svaku vježbovnu i drugu aktivnost vezanu za obuku ili nešto slično tome. Naravno ovim Zakonom se ne zadire u važeći postupak odobravanja svake od vojnih vježbi koje oružane snage provode na svom teritoriju ili izvan njega sa oružanih snaga, a drugih država jer će Hrvatski sabor i dalje za svaku vježbu donositi posebnu odluku. Ovaj memorandum nema namjeru također ni doći u sukob sa zakonima države domaćina ili bilo kojim međunarodnim sporazumima koji su na snazi između sudionica te će u slučaju bilo kakvog spora prevladati odredbe važećih zakona. Dakle, primjenjivat će se PFP NATO … [[Govornik se ne razumije.]] te odgovarajući planovi vježbi. Država će u skladu sa odobrenim, dakle država domaćin će u skladu sa odobrenim planovima vježbe i potpore poduzeti sve potrebne mjere kako bi olakšala prijam gostujućih snaga na određenim točkama ulaska, daljnje kretanja do određenih prostora za obuku, provedbu vježbe ili obuke. Također će se pridržavati i carinskih formalnosti sukladno odredbama PfP … [[Govornik se ne razumije.]] i postupaka dakle koji važe i koji su u skladu sa zakonodavstvom države domaćina. Što još reći. Dakle, medicinsko i stomatološko liječenje osigurat će se u skladu sa člankom 9. NATO … [[Govornik se ne razumije.]] , u slučaju istrage vojnih vlasti države domaćina, incidenta ili nezgode u kojoj sudjeluju osobe gostujućih snaga, vlasti gostujućih snaga mogu imati promatrača prilikom svake službene istrage, postupci za zaštite okoliša će se također detaljno poštivati i biti će razrađeni svakim vježbovnim elaboratom sukladno provedbenom dogovoru, a i odredbama iz NATO PfP … [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, memorandum stupa na snagu na dan kada Vlada Republike Hrvatske obavijesti Vladu Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske o ispunjenju svih potrebnih uvjeta. Evo to bi poštovane zastupnice i zastupnici bilo ukratko informacije o sadržaju ovoga Zakona o potvrđivanju memoranduma. Hvala lijepa.
Hvala. Odbori? Otvaram raspravu. Nitko se nije prijavio. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 10 sati sa Kyoto protokolom. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Memoranduma o suglasnosti između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ujedinjenog Kraljevstva Velike Britanije i Sjeverne Irske o provedbi vojnih vježbi i obuke i pružanja potpore državi domaćinu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 96 glasova za, 3 suzdržana donesen predloženi zakon.