Slijedi iznošenje stajalište u ime Kluba zastupnika Mosta, poštovani zastupnik Marin Miletić.
Poštovani potpredsjedniče HS-a g. Sanader, poštovane kolegice, kolege, poštovani hrvatski narode. Nisu Covid putovnice neka utopijska sigurnost. Došla je jesen, sezona gripa, sezona virusa, sezona plućnih oboljenja. Znamo da je i Covid virus sezonalan. Počeo je vrlo veliki rast u Njemačkoj, jučer, najveći broj zaraženih u posljednjih 5 mjeseci, kao i u Austriji te veliki rast u Italiji. I mi imamo rast zaraženih iako smo već nekoliko puta govorili, čak smo čuli vladajuće da se neće više brojati samo zaraženi, odnosno zaraženi, nego samo oni koji su hospitalizirani, ne znam gdje se dogodio neki break neka malo i o tom se posavjetuju između sebe. Njemačka, Austrija, Italija, sve imaju veliki obuhvat cijepljenja i intenzivno korištenje Covid propusnica pa opet rezultat ogromni rast zaraženih. Ovdje smo čuli od vladajućih ono što tvrde sva istraživanja, da i cijepljeni prenose Covid, ne baš u postotku koji ide u prilog tolikoj sigurnosti u neširenju virusa. Zato imamo situaciju gdje cijepljeno medicinsko osoblje uredno prenosi viruse pacijentima, a testira se necijepljene što nema nikakve logike, osim agende koja sve gura jednosmjernom ulicom. Nije etično Covid putovnicama ograničavati kretanje, pravo na rad, pravo građana RH na slobodu, na život. Jučer su objavljeni podaci iz Velike Britanije koji jasno govore ono što smo toliko puta već pročitali u stručnim časopisima, prirodni imunitet štiti bolje od cjepiva. Čitali smo o tome evo, i u mainstream medijima, za divno čudo. Ljudi koji su preboljeli Covid, a velik ih je postotak u našem društvu su ustvari marginalizirani, iako i oni sami su puno sigurniji po ostale, čak i od onih koji su 2 puta cijepljeni. Nedopustivo je studente i radnike ucjenjivati cjepivom. U Rijeci, npr. studente i po nekim zagrebačkim fakultetima se difamira na način da ih se stavlja, one koji su cijepljeni, na jednu stranu predavaonica, oni koji nisu, na drugu. Pa to je, ljudi moji nedopustivo, pa gdje mi živimo? Pa kakav je to oblik demokracije, što se događa? Dakle i u mnogim školama imamo velike teškoće. Ravnatelji, razrednici u strahu, a znamo da su u strahu velike oči, šalju cijele razrede u samoizolaciju, kvaliteta nastave, neću reći da je u katastrofalnom stanju, nego ne postoji. Ne postoji. Evo vam iz zagrebačke škole situacija. Cijeli razred je poslan u samoizolaciju jer pazite, jedno dijete je napravilo test iz ljekarne koji je bio pozitivan. I sada, cijeli razred 3 dana nije na nastavi jer čeka da stignu rezultati ponovljenog PCR testa kako bi se onda utvrdilo tko ustvari ide u izolaciju. Pa to je nevjerojatno. Dakle molim vladajuće da ne podlegnu zastrašiteljima. Jednostavno, sigurnosti nema u ovome svijetu, ma gdje god mi bili. Nema sigurnosti, ja bih ovdje rekao, jedino u Bogu, je li, ali dopuštam da drugi vide sigurnost negdje drugdje. Dakle, rizične skupine, stari, bolesni, pretili, oni s dijabetesom, znaju da ih cjepivo više štiti od najtežih posljedica i smrti. Mene osobno boli što nitko ne želi preuzeti odgovornost niti država niti proizvođači za sve nuspojave od posljedice cijepljenja, nije ih malo. I boli me što nas zastrašitelji guraju u neke valjda lockdowne, a oni u stvari ne donose ništa osim psihičkih oboljenja, uništavaju fizičko zdravlje nacije, uništavaju rekreaciju, sport i uništavaju cijelo gospodarstvo. Država je napravila što je trebala, osigurala je cijepljenje svima koji se žele cijepiti. Sada treba pustiti građane da i dalje budemo odgovorni kakvi jesmo, mi se brinemo o svom životu i brinemo se za svoje zdravlje, brinemo se, pazimo na svoje ponašanje. S Covidom ćemo morati živjeti izgleda još dugo, dugo vremena i zato je nedopustivo sada uništavati život radi toga što nas ovaj teret Covida čeka još dugo, dugo da ga nosimo. I znate što ne želim Hrvatsku u kojoj će se širiti netrpeljivost u bilo kojoj dimenziji i cijepljeni i necijepljeni su građani ove zemlje. Kolegice i kolege ajmo mi pustiti odovuda primjer i poslati poruku da u ovoj državi vrijedi baš svaki čovjek jednako, bio on pravoslavac, musliman, protestant, katolik, židov pripadnik bilo koje druge vjere, agnostik ili ateist pa čak ako je i on necijepljen jednako bi trebao vrijediti ovoj državi. Hvala.
Slijedi iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Ljubomir Kolarek.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege vijećnici. Ja bi prvo rekao prije svega nekoliko rečenica bitnih i važnih za hranu, proizvodnju hrane i jednostavno tijek sadašnje poljoprivredne proizvodnje. Svi bi mi htjeli u RH da jedemo zdravu hranu, poznatog porijekla, da ona bude domaća i da ona bude čim pristupačnija za sve nas. S druge strane, poljoprivredni proizvođači bi htjeli da imaju čim rentabilniju, normalniju proizvodnju, da ona puno ne košta i da prodaju svoj proizvod po jednoj cijeni koja će njih zadovoljiti, ne obogatiti. Resorna ministarstva, i Ministarstvo poljoprivrede i ruralnog razvoja i Ministarstvo EU fondova, činili su i čine do sada jako puno da bi unaprijedili tu našu poljoprivrednu proizvodnju i u tehnološkom pogledu, kupuju se kvalitetni strojevi, tehnološka oprema, sve to ide na jednu veću razinu, no mi onda dolazimo u vrijeme koje je danas. Vrijeme korone, post korone, ne zna čovjek kako bi ga nazvao i događa se da to da nema jednog disbalansa između ratarske i stočarske proizvodnje. Proizvodnja kukuruza, pšenice je relativno dobra, cijena izrazito visoka, s druge strane, proizvodnja stočarskih proizvoda, odnosno konkretno o čemu ću govoriti, prasad i tovnih svinja je izrazito skupa i ovoga trenutka danas, ovih dana mene moji poljoprivredni proizvođači zovu da imaju višak odojaka, višak tovnih svinja koje bi prodali samo da ih se riješe jer im je daljnja proizvodnja skupa. Zašto to govorim? Jer 15 kuna žive vage odojaka je trenutno minimum minimuma, 11 kuna tovne svinje, mislim da je to 0 ili ispod nule, ali ljudi niti to ne mogu više izdržati jer je cijena kukuruza enormno visoka, proizvodnja kukuruza ove godine će biti nešto manja, ali je cijena i dalje visoka. Zato se nadam da će resorno ministarstvo učiniti sve kako bi jednostavno riješilo te viškove stočarskih proizvoda, pogotovo odojaka i tovnih svinja sa tržišta, kako bi naši poljoprivredni proizvođači mogli normalno funkcionirati jer svi njima govorili, govore čekajte Božić i Novu godinu. Do Božića i Nove godine još je 2 mjeseca i mislim da je to predugo vrijeme da bi se čekalo. Vjerujem da će resorno ministarstvo učiniti sve da jednostavno riješi problem viškova stočarskih, viškova odojaka i svinja, da ih distribuira u daljnju ili na klanje ili u daljnji tov kako bi imali zdravo, kvalitetno meso, zdravu, kvalitetnu hranu domaću hranu za vremena koja nam slijede, a ta vremena sigurno nisu baš jednostavna. Hvala.
Vraćamo se ponovo na raspravu. Slijedi iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Marin Leritoć.
Hvala potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, ekonomska i gospodarska situacija u našoj zemlji nije dobra i to svakoga dana osjećaju naši sugrađani. Mi u ovom trenutku imamo porast inflacije preko 2% za što složit ćemo se nije odgovorna država odnosno nije odgovorna ova Vlada. Međutim, odgovorni su za ono što se radi po pitanju da bi omogućili našim sugrađanima da nastave koliko toliko normalno živjeti. Mi u ovom trenutku imamo gotovo 700.000 ako ne i više građana koji žive na rubu siromaštva i postavlja se pitanje hoće li se daljnjim porastom cijena koje možemo pratiti svakoga dana koliko će od tih 700.000 ljudi pasti ispod te granice siromaštva. A drugo pitanje koje se postavlja što Vlada odnosno država radi po pitanju da se stabilnosti održavanja cijena kako našim sugrađanima, kako bi naši sugrađani mogli normalno živjeti. Ono što smo do sada vidjeti je da su se stabilizirale cijene naftnih derivata, naravno na uštrb opskrbljivača u slijedećih 30 dana, a potom ćemo vidjeti što će se događati dalje i koji će to biti slijedeći potezi Vlade. Jer postavlja se pitanje ako već sada rastu cijene što će desiti kada uđemo u Eurozonu, a nedavno sam govorio da sam zagovornik toga da uđemo u Eurozonu jer vjerujem da ćemo profitirati i da će našim građanima biti bolje. I kao da to nije dovoljno imamo sve veće najave o povećanju kamata na kredite. Mi u ovom trenutku imamo 142 milijarde kuna koje su zadužili se naši građani, to je oko 39% kredita naših građana su sa varijabilnom kamatom. Međutim, ono što je interesantno kad promatramo izjavu guvernera kao da se malo zaletio. Spomenuo je to povećanje kamata na kredite na što se potom tražilo njegovo objašnjenje, da bi potom iz Ministarstva financija da se o povećanju kamata govori već 3 godine, a o tome nitko nije govorio, nitko nije pisao, nikom nije bilo interesantno. A više puta smo s ove govornice iz Kluba IDS-a upozoravali na ranjivost gospodarstva, na ovisnost o turizmu koja je preko 25% udjela unutar hrvatskog BDP-a što nas i ovoga puta dovodi u jednu neizvjesnu situaciju kako će se hrvatska ekonomija i gospodarstvo ponašati. A odgovor je u zadnje vrijeme uvijek bio, pa eto imamo 24 milijarde EUR-a na raspolaganju, a upravo zato što imamo ranjivu ekonomiju, ranjivo gospodarstvo koje je ovisno o turizmu upravo zato i imamo 24 milijarde EUR-a. I to je problem. To je problem koji se ne rješava, ne vidi se niti neka ideja, niti neki način koji Vlada pokazuje da bismo išli ka nekom rješavanju. Pa mi smo govorili s ove govornice nekoliko mjeseci i apelirali da se riješi problem BAT-a, da se riješi problem proizvodnje i toliko se čekalo da bi se spasilo 500 radnih mjesta u Kanfanaru, a da ne govorimo o proizvodnji sirovina kako u Slavoniji tako i u drugim dijelovima Hrvatske. I ono za kraj čega ću se dotaknuti je zaduženje države odnosno javni dug. Krajem ožujka ove godine bio je 91,3% BDP-a, a u istom periodu 2020. je bio manji za 17,6%. U odnosu na 2020. da danas imamo povećanje od 17,6%, a projekcije su najavljivale smanjenje javnog duga no pitanje je sada da li je to realnost. Kako će to utjecati na ulazak u Eurozonu, kako će država riješiti probleme deficita. Da li je to smanjenjem rashoda što ćemo vidjeti kad bude prezentiran proračun za 2022., da li je to novim zaduživanjem i hoće li i kakve će biti kamate jer znamo da se kad smo se zaduživali, zaduživali smo se i sa fiksnom kamatnom stopom, zaduživali smo se i s varijabilnom kamatnom stopom i kako ćemo povećanje tih rashoda nadomjestiti? Da li ćemo, ponavljam, smanjivat rashode ili ćemo se opet zaduživati kako bismo krpali povećanje kamata ili novim nametima? I to su pitanja, a javnost zaslužuje odgovore. Hvala.
Slijedi iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a, poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Uvažene zastupnice i zastupnici, požalio nam se nesretni ministar zadužen za obnovu da od oporbe nije čuo niti jedan konstruktivni prijedlog do sada. A s obzirom da je na izvorni prijedlog Zakona o obnovi o kojem smo raspravljali prošlog ljeta podnesen rekordan broj amandmana možda bi se moglo zaključiti da obnove nema jer ministar nema dobar sluh, ne čuje dobro. Nažalost problem nije tako prozaičan i tako banalan. Obnove nema jer ministar koji je za obnovu zadužen nema ideju, a nema niti znanja o tome kako bi obnovu trebalo provesti. Nesretnom ministru ipak treba pomoći ne zato što on to zaslužuje već zato što to zaslužuju građani pa je zato Klub stranke Centar i stranke GLAS podnio najkonstruktivniji prijedlog do sada. A taj je da smo u saborsku proceduru uputili prijedlog da se kompletan Zakon o obnovi stavi izvan snage. Sve oporbene zastupnike, a i ostale koji razmišljaju o tome hoće li moći za 3, 5 ili 10 godina šetati bez srama među svojim sugrađanima kada će stvarnost ogoliti do kosti u što se obnova pretvorila da ovoga puta ne kalkuliraju. Kod donošenja prvog zakona mnogi koji ga danas kritiziraju glasali su za ili su u najboljem slučaju ostali suzdržani, a samo 4 glasa glasala su protiv. Od naknadne spoznaje oni građani koji su se pouzdali u riječi onih koji su za zakon glasali nemaju nikakve koristi, nema nitko od nas. Građani su ostali prevareni, nasamareni i nadalje bez krova nad glavom. I teško mi je gledati kako se ista priča ponavlja opet. U ovom zakonu pogrešno je apsolutno sve. Sporan je cilj i ideja što bi sa obnovom trebalo postići. Ako govorimo o Zagrebu, Zagrebu je i bez posljedica potresa bila potrebna cjelovita urbana obnova i to ne samo zgrada nego i infrastrukture koja puca na sve strane. Zato je ideja da se Zagreb obnavlja metodom socijalnih zakrpa potpuno pogrešna. Zagreb treba cjelovito obnavljati, idejom rasta njegove vrijednosti i to tako da se kroz velike planske investicije obnova pretvori u izgradnju i reizgradnju rada, a ako govorimo o obnovi Banije, potrebna je ona koja znači revitalizaciju područja koje je i prije potresa demografski i gospodarski odumiralo. Nadalje, pogrešan je financijski model po kojem se kompletna obnova bez ekonomski i socijalno razumnih korektiva prebacuje na teret državnog proračuna. Pogrešan je i institucionalni model jer država nema što provoditi javnu nabavu za obnovu privatnih kuća niti treba osnivati nova tijela poput fonda kako bi politika imala priliku u enormnoj masi financijskih tokova, ponovno većinu sredstava preusmjeravati u džepove svojih odabranika i jedini ispravni put je taj da se zakon u cijelosti stavi izvan snage. I kada bi se taj naš prijedlog prihvatio, ostatak ovog dana i rasprave mogli bismo iskoristiti na bolji način. Ukidanjem Zakona o obnovi pokazali bismo građanima da je HS u povijesno važnim pitanjima sposoban biti brana prevarama i obmana građana. A nažalost ovaj saziv HS-a uz ovakvu saborsku većinu to nije. I dva su vrlo banalna i vrlo jednostavna primjera na kojima ću pokazati koliko je ovaj Zakon pod br. 1 nepotreban, a pod br. 2, kvaran. Dakle, da je Zakon nepotreban, pokazuje životna činjenica niti nakon što je proteklo više od godine dana od njegova donošenja, obnove nema. Nije niti započela, ono što se obnovlja, obnavlja se mimo ovog Zakona, po Zakonu o gradnji i time je dokazano ono na što su upozoravali pojedini oporbeni zastupnici nego čitava ujedinjena struka, urbanisti, arhitekti, građevinari, svi su oni upozoravali da nam ovakav Zakon o obnovi nije potreban, a vrijeme je pokazalo da je to točno. Dakle ono što se obnavlja, obnavlja se na temelju postojećih zakona pa im je time ovaj Zakon o obnovi bio samo smetnja i to za ovog nesretnog ministra obnove predstavlja doista poražavajuću okolnost. A drugi vrlo banalan i prozaičan primjer pokazuje koliko je ovaj Zakon kvaran. Dakle, ministar obnove odnosno ministar prostornog uređenja, graditeljstva i državne imovine, donijet će po ovom Zakonu, pazite sad, Pravilnik kojim se u skladu s mjerama antikorupcijske zaštite urediti pravila o postupku nabave roba, usluga i radova. Dakle, jedan ministar koji niti iz trećeg pokušaja nije bio sposoban osmisliti zakon koji je u domeni njegovog ministarstva jer nema ideju i nema i znanja iz ovog područja koje bi mu makar u teoriji trebalo biti struka, ako ne njemu osobno, onda barem ljudima iz njegovog ministarstva on se upušta u osmišljavanje antikorupcijske zaštite u postupcima javne nabave. Dakle, time je raspolaganje sredstvima koji će [[Upadica: Vrijeme.]] financirati svi porezni obveznici stavljeno u ruke političke stranke koja je pravomoćno osuđena za korupciju. Što bi moglo poći po zlu? Apsolutno sve. Hvala.
Kao što sam najavio sada jesu iznošenja stajališta u ime kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika, ali ćemo pričekati minutu i po, dvije minute tako da to bude u 1 sat jer to je obično po našem dogovoru u 1 sat i da nikoga ne oštetimo jer prva, prva kolegica koja govori nije sada u ovom trenutku u sabornici. Znači počnemo točno u 1. Dakle, počnemo sa točkom iznošenje stajališta u ime kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika, prva je kolegica ispred Domovinskog pokreta, kolegica Ružica Vukovac, nema je gubi pravo i drugi je gospodin Marko Milanović Litre koji će iznositi stajalište Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče sabora. Poštovane kolegice i kolege euro područje je velik izazov za hrvatsko gospodarstvo, ekonomiju i demokraciju. Javna rasprava je već edukacija hrvatskog naroda i treba biti cilj naše vlade tijekom idućeg razdoblja. Trebamo se prestati baviti s izgledom kovanica i raspravljati o meritumu uvođenja eura tj. svim problemima i prilikama koje su ispred Hrvatske i hrvatskog naroda. Ideja zajedničke valute stvorena je s ciljem da se različiti narodi koji imaju 100-ljetnu povijest sukoba i ratovanja miroljubivo ekonomski udruže. No umjesto da je euro postala valuta koja ujedinjuje države koje su povijesno bile sukobljene ona se pretvorila u valutu koja je kreirala ekonomske i političke probleme i podjele. Znanstveni radovi pokazuju da bez obzira na podrijetlo i ekonomsku doktrinu ili političku pripadnost euro je sve više postao izvor problema za EU, a ne materija koja povezuje države članice i narode. Na ovu činjenicu upozoravali su mnogi svjetski stručnjaci bili oni desni konzervativni poput Fridmana ili lijevi poput Štiglica. Ekonomisti koji se bave primijenjenom ekonomijom kao i sudionici u tržištu kapitala bez obzira na političku pripadnost jasno ukazuju da je euro u svojoj trenutnoj konstrukciji problem, te da je euro u problemima i da je budućnost eura dovedena u pitanje. Bez obzira na upozorenja širokog spektra ozbiljnih ljudi Vlada RH se politički, a ne ekonomski odlučila na što brže uvođenje eura u Hrvatsku. Bez obzira na moguće ekonomske posljedice, bez ozbiljne ekonomske analize i ono što je najvažnije bez kritičnog promišljanja argumenata znanstvenika koji se primarno bave analizom monetarne politike Hrvatska je ušla u REM 2 sustav. Uvođenje eura je predstavljeno hrvatskom narodu kao svršen čin. U Hrvatskoj mora postojati javna rasprava u kojoj će se čuti i kritično razmišljanje oko uvođenja eura. Inicijalno, kriterij konvergencije za uvođenje eura su se temeljili na jasno definiranim brojkama, a danas se temelje na očekivanim budućim brojkama. U svojoj teoriji ovi kriteriji su savršeni, jasno definiraju monetarne i financijske karakteristike koje su potrebne kako bi se moglo prijeći na zajedničku valutu. No ono što se nigdje ne spominje je ekonomski rast, stopa zaposlenosti odnosno nezaposlenosti, uvoz i izvoz. Sve su ovo problemi s kojima velika većina građana RH nije upoznata, a to potvrđuju i rezultati ankete koji se naručuju ispred udruge Nova perspektiva. Pitanje s kojim je upitnik počeo glasilo je znate li da Hrvatska planira uvesti euro početkom 2023.g., a na što je pozitivno odgovorilo 97% ispitanika. Slijedećim se pitanjem željelo saznati misle li građani kako je provedena kvalitetna javna rasprava odnosno znaju li hrvatski građani dovoljno razloga za i protiv uvođenja eura? Samo 23% ispitanika smatra kako je provedena dovoljno kvalitetna rasprava i kako raspolažu dovoljnom količinom informacija i s druge strane 77% ih smatra suprotno. Zatim su ispitanici pitani bi li htjeli u javnom prostoru čuti razloge zašto neke zemlje članice poput Danske, Švedske, Rumunjske, Poljske, Mađarske nisu uvele euro. Zadržan je visok stupanj interesa za informiranosti odnosno 73% ispitanika je potvrdilo kako želi znati te informacije. Na pitanje misle li da je Hrvatska spremana za uvođenje eura, ponudilo se 3 odgovora, 27% ispitanika smatra kako smo spremni za uvođenje eura, 56% smatra da nismo i 17 smatra kako nije dovoljno informirano. Na kraju ispitivanja čak 60% ispitanika smatra kako se o zamjeni kune eurom treba odlučiti putem referenduma odnosno građani RH moraju izraziti svoju volju. Uzimajući u obzir jučerašnje najave relevantnih europskih političkih portala koji navode našeg premijera Andreja Plenkovića kao jednog od glavnih kandidata za preuzimanje europskih pučana 2024.g., a u istom tom tekstu navode kako je velik problem što Hrvatska nije dio euro područja odnosno ulaska u euro područje i šengena, ovim ispitivanjem i s tom činjenicom sasvim je jasno zašto se Andrej Plenković osobno boji referenduma i javne rasprave oko uvođenja referenduma i zašto svim silama želi ugasiti svaku kritičnu raspravu u Hrvatskoj na ovu temu. Evo za kraj molio bi samo da parafraziram predsjednika Vlade RH, Hrvatska ne smije biti talac Andreja Plenkovića i njegovih osobnih ambicija. Hvala vam.
Slijedeće iznošenje stajališta je u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovana zastupnica Sanja Radolović.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovane kolegice i kolege zastupnice, vjerojatno se sjećate prije nekoliko mjeseci imali smo goruću situaciju vezano za status studenata koji su završili stručne studije i za izjednačavanje njihovog statusa na tržištu rada, ali i u samom sustavu visokog obrazovanja u odnosu na sveučilišne studije. Pa eto tako Klub SDP-a je pritom napisao svoj prijedlog zakona, uputio ga u saborsku proceduru, vladajući su ga uredno stavili na dno dnevnog reda i onda su lijepo od riječi do riječi taj isti prijedlog zakona prepisali i stavili ga na vrh dnevnog reda i kao takvoga i mi smo ga podržali. Mi smo pri tom upozoravali da je još jedna problematika vrlo aktualna izuzev samog statusa diplomiranih studenata stručnih studija, a to je dakle situacija s nekoliko tisuća naših sugrađana koji su završili poslijediplomske specijalističke studije i stekli su akademske nazive sveučilišnih specijalista određenih studija. Reći ću samo da jedan takav studij košta između 30 i 60.000 kuna i da su oni zapravo u hrvatski sustav visokog obrazovanja i znanosti uvedeni kao svojevrsna zamjene za tadašnje magistre znanosti koji se ne stječu od daleke 2003. godine. Samo prema popisu poslijediplomskih specijalističkih studija na Sveučilištu u Zagrebu danas se takvih studija izvodi 192, a u cijeloj našoj državi postoji preko 270 takvih studija. Dakle, ponovit ću radi se o nekoliko tisuća naših sugrađana koji nam se svakodnevno javljaju u klub zastupnika. Podsjetit ću također da sukladno Članku 53. temeljnog Kolektivnog ugovora za službenike i namještenike u javnim službama pravo na uvećanje plaće od 8% i dalje pripada isključivo radnicima koji imaju stupanj magistra znanosti. Mi ne želimo reći da je magisterij znanosti isto što i sveučilišni specijalistički studij, ali je uveden u hrvatski sustav visokog obrazovanja kao njegova zamjena i tako ga trebamo i tretirati. Sada ispada da kada završite uspješno poslijediplomski sveučilišni studij situacija za vas je daleko od bajne. Studiji su stajali ponavljam između 30 i 60.000 kuna, mnogi od naših sugrađana još uvijek otplaćuju kredite za pokrivanje školarine, a pravo na dodatak plaće od 8% još uvijek nisu ostvarili. Također Zajedničko povjerenstvo za tumačenje Kolektivnog ugovora za službenike i namještenike u javnim službama još je daleke 2011. godine donijelo zaključak gdje tvrde i daju tumačenje da budući da pravo na uvećanje osnovne plaće od 8% su do sada ostvarivali magistri znanosti isto to pravo mora se prenijeti na radnike koji su završili poslijediplomske specijalističke studije. I kažu u tom tumačenju svom kolektivnog ugovora, s obzirom na zahtjeve predloženika i konstataciju kako od 2003. godine ne postoji mogućnost stjecanja znanstvenog stupnja magistra znanosti te s obzirom na činjenicu da su specijalistički studiji postali slijedeći stupanj obrazovanja nakon diplomskom sveučilišnog studija povjerenstvo će ugovornim stranama kolektivnog ugovora uputiti prijedlog za izmjenu predmetnog članka ugovora. Kao što sam navela to je bilo daleke 2011. godine, 10 godina kasnije sveučilišni specijalisti još uvijek čekaju, ministarstvo gotovo svakodnevno izdaje dopusnice za izvođenje tih specijalističkih studija. Samim pristupnicima tih programa se obećava u budućnosti dodatak na plaću od 8% kao i jednakomjeran status na tržištu rada kao što su nekada imali i magistri znanosti. Naravno, u svemu tome postoje i primjeri dobre prakse pa ne možemo reći da se ne može. Jedan od takvih dobrih primjera jest Kolektivni ugovor za službenike i namještenike u upravnim tijelima Koprivničko-križevačke županije gdje ako službenik ima i znanstveni stupanj magistra znanosti ili službenik koji je stekao naziv sveučilišni specijalist ima pravo na dodatak na plaću od 8%. Isti takav slučaj je i u Kolektivnom ugovoru za zaposlenike u predškolskim ustanovama Grada Zagreba, zatim za zaposlenike u službi Oružanih snaga RH, kao i za službenike i namještenike u gradskim upravnim tijelima Grada Zagreba. Dakle, vidljivo je da postoje primjeri dobre prakse gdje se prema kolektivnim ugovorima priznaje povećanje plaće za sveučilišne specijaliste stoga nameće se pitanje kako je moguće da se u istoj državi istovremeno negdje priznaju stečene kvalifikacije, a drugdje ih se degradira. Ovakvom diskriminacijom studenata sveučilišnih studija poručuje se da država ne cijeni ljude koji su se godinama obrazovali i kako znanje i trud nisu nimalo važni. Zahvaljujem.
Slijedi iznošenje stajališta Kluba Socijaldemokrata, poštovana Marina Opačak Bilić.
Hvala potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Da smo mala zemlja velikih apsurda možemo često reć. No slijedeća tema o kojoj ću govoriti osim što je veliki apsurd jest i velika nepravda. Jer kako drukčije nazvat situaciju u kojoj se već godinama slušaju samo obećanja. Naime riječ je o OŠ „Milan Amruš“ u Slavonskom Brodu koja je jedina škola za djecu s poteškoćama u razvoju na tom području i koju trenutno pohađa oko 100-tinjak djece s područja županije Brodsko-posavske, a i šire. Ono što uz ovu školu veže pojam apsurda jest to da su u trenutni prostor škole privremeno, dakle privremeno uselili još davne 1975.g., a ono što uz ovu školu veže pojam nepravde jest to da posljednjih 10.g. intenzivno slušamo obećanja o izgradnji novog adekvatnog školskog prostora. Pa iako se o ovoj temi konstantno govori očito je i to nedovoljno jer se apsolutno ništa već godinama nije promijenilo. Pa iako se obećanja nižu iz godine u godinu osobito pred neke izbore na koncu uvijek prevlada ona obećanje nije nikog raskućilo. Pa tako vapaj i roditelja i zaposlenika na koncu i vapaj svih socijalno osviještenih građana uvijek ostanu na dnu liste prioriteta i već se godinama nema konkretnog odgovora. Zašto se stopira izgradnja nove škole koja bi pružila adekvatne uvjete za rad? Objekt u kojem su djeca već preko 40.g. privremeno smještena, ne zadovoljava niti potrebe djece niti standarde obrazovanja i ispod je svih pedagoških i prostornih standarda. Učionica nema dovoljno, prostorije su premale, vlažne i derutne, do te mjere da i žbuka opada pa se onda povremeno vatrogasnim mjerama takva oštećenja saniraju. Dodatno, sadašnja škola tik je uz prometnicu sa potpuno betoniranim dvorištem, pa tako škola nema niti adekvatan prilaz niti barem dvorište sa zelenom površinom u kojem bi bilo ugodno za igru i rad na otvorenom. Znamo da je briga o najranjivijima slika društva, pa da podsjetim kako mi to brinemo o najranjivijima. Dakle, još su početkom 2000. počeli prvi apeli za novim prostorom, no, do danas, od strane države nije utrošeno niti jedna kuna kojom bi se pokazala stvarna volja za realizacijom ovog projekta. Prvotno, godinama nije bilo prostora u državnom proračunu za izvršenje, uvrštenje financiranja izgradnje novog objekta, da bi konačno, posljednje 3 godine 2019., '20. i sada za '21. stavka kao takva bila uvrštena i izglasana za izvršenje, dakle sredstva su osigurana, ali su opet ostala samo mrtvo slovo na papiru jer realizacije i dalje nema. Na žurnost nije potaknuo niti prosvjed roditelja ovdje na Markovom trgu prije 3 godine koji su doslovno molili Vladu da se smiluje i da krene izgradnja novog prostora za obrazovanje njihove djece. I doista nikome nije jasno što se čeka kad su svi preduvjeti ispunjeni. Grad Slavonski Brod financirao je izradu projektne dokumentacije, osigurao zemljište i ishodio građevinsku dozvolu, a planirana nova školska zgrada predviđena je za rad s većim brojem djece, za njih oko 250. I naravno da se svi pitamo gdje je zapelo. Iz kojeg se razloga konstantno zaobilazi ovaj projekt iako se Vlada hvali milijunima i milijardama koje ulaže u Slavoniju god ne žele uložiti u odgojno-obrazovnu ustanovu za djecu u Slavoniji. Moram reći da sam i osobno prošle godine posjetila ovu školu i osobno se uvjerila koliko se zapravo i ravnateljica i djelatnici škole trude da u tom neadekvatnom prostoru djeci osiguraju što bezbrižniju atmosferu i koliko se zapravo zajedno s roditeljima, s kolikom zapravo strpljivošću čekaju kao što sam rekla, da im se Vlada smiluje i da se krene u izgradnju ove preko potrebne ustanove. Stoga još jednom s ove govornice molim u ime djece koja pohađaju školu, u ime njihovih roditelja i u ime svih građana odgovor od Vlade i nadležnih ministarstava. Zašto se planirana sredstva iz godine u godinu uskraćuju i oduzimaju najosjetljivijoj skupini djece koja zaista zaslužuju konačno ostvarenje nužnih uvjeta te zašto do danas od osiguranih 5 milijuna kuna u državnom proračunu za ovu godinu, a godina je već na izmaku, zašto do danas nije potrošena niti kuna? Zašto se nije krenulo u izgradnju obzirom da su sredstva za izgradnju osigurana te hoće li uopće ove godine radovi početi jer novca ima. Dakle, planiran je, osiguran i ima ga, no, nekome ovo pitanje očigledno nije prioritet pa se niti ne rješava. Ja vam volim da ovaj projekt izvučete iz rubrike lažna obećanja. Hvala.
Dobro jutro poštovane zastupnice i poštovani zastupnici, kao što smo i najavili danas prvo glasovanje. Prijedlog Odluke o imenovanju glavnog ravnatelja Hrvatske radio televizije, predlagatelj je Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Rasprava je zaključena. No, prije nego što pređemo na glasovanje imamo nekoliko zahtjeva za stankom. Idemo redom, prvi je kolega Matula, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Tražimo stanku u ime zeleno-lijevog bloka da još jednom poberemo sve razloge zašto sigurno nećemo glasati za gospodina Šveba na mjesto glavnog ravnatelja HRT-a. Oko sukoba interesa je ovdje bilo izgovoreno ja mislim sve, ali ono što je najvažnije to je da pitanje sukoba interesa u kojemu se gospodin Šveb nalazi sa svoje 2 firme nije nešto od jučer. To je nešto o čemu govore ne samo ljudi u politici nego sva kritička javnost o tome ne samo da govori nego i piše, slobodno se može reći, to ste mogli vidjeti i u natpisima zadnjih 20 godina intenzivno i s razlogom. Od toga da je gospodin Šveb sam rekao da je njega televizija zapravo natjerala da on otvori svoju prvu firmu jer je tada to bilo zakonito. U međuvremenu mi znamo da je to sukob interesa, pa je čak onda u onom jednom trenutku kada je naplaćivao svoje savjetničke usluge uspio savjetovati televiziju da nakon toga sve te stvari koje treba poduzeti opet uzme od njegove druge firme, da naruči iste godine u cijeni od 2 miliona i 300 tisuća kuna. Ja mislim da su to sve važni razlozi zbog kojih se želimo još jednom savjetovati. Hvala.
Stanka je odobrena. Idemo na drugi zahtjev, to je kolega Raspudić, izvolite.
U ime Kluba zastupnika MOST-a tražim najkraću moguću stanku jer će nam biti sasvim dovoljna. Tu kratku stanku ne tražim zato da bih se konzultirao s kolegom zastupnikom Pupovcem i ponudio mu dodatne argumente zašto ne bi trebalo podržati kandidata Šveba i ponovio još jednom kako je Šveb predao nevaljanu dokumentaciju u kojoj nije dao izjavu kako kandidat nije u sukobu interesa što izričito traži tekst natječaja nego da neće biti u sukobu interesa ako postane glavni ravnatelj. Njegove 2 firme između ostalog posjeduju 5 sportskih kanala koji će bar još 10 godina emitirati i teško je vjerovati da će mu biti svejedno kako će ti kanali poslovati kad budu u vlasništvu njegovog partnera ili nekog drugog. Gospodin Šveb je izravno teško oštetio HRT kao direktor televizije kada je 2008. dobio nalog od rukovodstva HRT-a da aplicira na prava za prijenos Svjetskog rukometnog prvenstva, on na svoju ruku to nije učinio i sramotno je otišao s HRT-a. Prava je dobio RTL koji je tada počeo svoj uzlet, a kasnije su Švebove firme radile za RTL. No, sve to dobro zna i zastupnik Pupovac i drugi i stoga ne treba dalje argumentirati. Mi iz Kluba MOST-a kao i oporba u cjelini je učinila sve, sve što je bilo u našoj mogućnosti da spriječimo ovakav izbor. Apeliram na poštene ljude na HRT-u da se ovome usprotive koliko je do njih. Ali kažem ne tražim kratku stanku radi toga nego je tražim kako bismo u miru mogli napustiti mi iz Kluba MOST-a, pozivam i kolege ostale da učine isto, ovu sjednicu jer ne želimo ni fizički nazočiti daljnjem valjanju u blatu sukoba interesa i korupcije. Hvala.
I ova stanka je odobrena. Sada je na redu kolega Beljak.
Ajde doviđenja. Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. U ime Kluba saborskih zastupnika HSS-a i Radničke fronte tražim stanku u trajanju od 10 minuta, a kako bi se dodatno konzultirali, ali i kako bi isto tako upozorio sve kolege zastupnice i zastupnike na brojne apele koje sam ja osobno, a vjerujem i mnogi od nas iz opozicije dobili u proteklih nekoliko dana od sadašnjih ali i bivših djelatnika HRT-a, od kojih ne bih nikoga naravno spominjao imenom i prezimenom, ali moram reći da između ostalih mi se obratio i doajen HRT-a, čovjek koji je 30 godina vodio najpopularniju emisiju na HRT-u i koji mi je rekao Krešo molim te pokušajte napraviti sve što je moguće da se spriječi ovo sramotno imenovanje. Imali smo, citiram njegove riječi, Radmana koji je bio katastrofa, a ovo što se sprema je totalna katastrofa. Dakle, ja ću apelirati pogotovo na zastupnike vladajuće većine da to ne čine, to jest njihovo pravo ali siguran sam da imaju mnogo kandidata koji bi puno bolje i bez sukoba interesa obnašali funkciju, odgovornu funkciju upravljanja sa milijardu i 500 miliona kuna sredstava poreznih obveznika, a da to gospodin Šveb nikako ne može biti iz brojnih razloga koje smo već više puta čuli u ovom Hrvatskom saboru. Dakle, uz sve one argumente koje je opozicija navodila ja ću danas navesti i argument mišljenja desetina i desetina sadašnjih i bivših djelatnika HRT-a i to cijelog političkog spektra od krajnje ljevice do krajnje desnice.
Hvala vam. Odobrena je stanka. Sada je na redu kolega Bartulica, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. U ime Domovinskog pokreta također tražim stanku. Puno toga je rečeno do sada u ovoj raspravi. Znamo da je postupak zapravo duboko kontaminiran od početka, sama vladajuća većina u jednom trenutku je morala to priznati i zato izvanredno glasujemo danas. Dugo tvrdimo da su hrvatske institucije zapravo zarobljene od vladajućih struktura, da ne služe na pravi način svojoj svrsi iz političkih razloga, raznih pritisaka, utjecaja, pa i otvorene zloupotrebe tih institucija. Gospodin Šveb zapravo je simptom te prakse i to treba već jednom prekinuti. On ne može uspješno obavljati svoju zadaću i ovaj mandat jer otpočetka je to osuđeno na propast. Tako da apeliramo još jednom na vladajuću većinu da razmisli o tome što radi, da li zaista je ovo u interesu HRT-a, a i cijele javnosti da se još jednom na silu progura nešto što otpočetka nije valjalo. Mi u Domovinskom pokretu ćemo svakako i dalje dizati glas uporno protiv ovakvih praksi namještanje i zapravo postavljanje krivih ljudi koji i mala djeca mogu vidjeti da su u sukobu interesa. To se nažalost vidi i iz brojnih primjera, dakle nemojte nastaviti ovu praksu, nemojte hraniti cinizam koji već vlada u Hrvatskoj, pokažite da možete drugačije. Hvala.
Stanka je odobrena. Kolega Grbin, izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. predsjedniče. U ime Kluba zastupnika SDP-a tražim stanku kako bi se još jednom konzultirali oko pristupa ovom glasanju, ali isto tako kako bi iznijeli razloge zbog čega ne možemo podržati izbor g. Šveba za glavnog ravnatelja HRT-a. Glavni ravnatelj HRT-a imenuje se na razdoblje od 5.g., 5.g. HRT-a, a time i osoba koja joj je na čelu raspolaže sa gotovo 7 milijardi kuna. Mi danas glasamo o nekome tko će u slijedećih 5.g. diktirati kako se troši 7 milijardi kuna koji putem pristojbe dolazi direktno iz džepova hrvatskih građana. I zato je izuzetno bitno tko će biti ta osoba i zato je izuzetno bitno da osoba koja raspolaže sa 7 milijardi kuna hrvatskih građana ne bude u sukobu interesa. U slučaju g. Šveba to nije slučaj. Radi se o nekome za koga postoje ozbiljne indicije da se njegov privatni osobni interes sukobljava sa javnim interesom, sa interesom hrvatskih građana i tko neće biti u stanju zaštititi niti javnu funkciju servisa za informiranje objektivno, stvarno, nepristrano, niti će jamčiti da se novac na HRT-u troši na adekvatan način, međutim to nije sve. Niti tijekom ove rasprave, niti od g. Šveba, niti od vladajuće većine nismo dobili jamstva da će se prekinuti sa praksom tužbi protiv novinara, cenzure na HRT-u, pogodovanja vladajućoj stranci, namještenih intervjua sa predsjednikom Vlade RH, niti jedno jamstvo da će ta praksa propagande umjesto informiranja prestati i zbog toga mi u SDP-u g. Šveba nećemo podržati za glavnog ravnatelja HRT-a. Hvala.
Stanka će biti odobrena. Kolega Pupovac izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Klub zastupnika SDSS-a će dati uvjetnu podršku kandidatu za ravnatelja HRT-a i to iz slijedećeg razloga. Očekujemo da će strukture koje de facto upravljaju HRT-om, a koje godinama vode HRT na način na koji vode promijene. I drugo, očekujemo da se HRT počne profesionalizirati, modernizirati i učiniti kreativnom medijskom kućom. To povjerenje uvjetno dajemo do prvog izvještajnog roka izvještaja o financiranju i o programskom, realizaciji programa HRT-a. To je naš način podrške novom ravnatelju da se počne sređivati stanje na javnom servisu HRT-a. Ne znamo bolje i ne znamo bolje mjesto gdje bi se tako nešto moglo činiti osim ovdje u HS kojem je po zakonu dana takva uloga. Budući da nismo imali sreće sa nekim od prethodnih ravnatelja, a nećemo diskvalificirati u startu onoga koji je sada predloženi kandidat, dat ćemo mu priliku i dat ćemo mu vrijeme da to uradi i to je naše pravo i naša obaveza.
Stanka će biti odobrena, a sada je na redu kolega Kapulica, izvolite.
Hvala g. predsjedniče. Klub HDZ-a traži stanku. Zašto to radimo?
Samo skinite masku kolega Kapulica da vas čujemo.
Zašto to radimo? Ne zato da bi se dodatno konzultirali oko kandidata kojeg su zastupnici HDZ-a podržali i na matičnom Odboru za medije. Ne trebaju nam za to dodatne konzultacije mi ćemo i na, pri glasovanju na ovoj plenarnoj sjednici podržati Roberta Šveba za ravnatelja HRT-a. Tu smo odluku donijeli nakon što smo razgovarali s kandidatima, nakon što smo proučili njihove programe i njihove reference, obavili smo svoju dužnost u okviru u kojem smo pozvani da predložimo Saboru ime koje bi na temelju svojih referenci, programa i onoga što je iskazivao na razgovoru na Odboru za medije, bio pogodan i došao u obzir za ravnateljsku poziciju, ali stanku smo tražili iz drugog razloga. Da bi se još jednom konzultirali o tome što je to problematično, a što iskazuju sada u svojim zahtjevima za stanku i oporbeni klubovi. Dakle, zeleno-lijevom bloku je potrebna stanka da još jednom vide zašto neće glasati za kandidata za ravnatelja HRT-a, možda bi je mogli iskoristiti da prošire popis jučer spomenutih imena koje bi po njima, podoban ravnatelj HRT-a treba smijeniti sa njihovih pozicija čim bude izabran za ravnatelja. Most je tražio stanku da ponove sve one neutemeljene optužbe zbog kojih se protive izboru ravnatelja, a napustili su sabornicu ne zato što im ne odgovara kandidat Robert Šveb nego zato što nitko od predloženih 13 kandidata koji su se javili ne udovoljava njihovim kriterijima, a [[Upadica: Hvala vam.]] Klub HSS-a i Radničke fronte [[Upadica: Hvala kolega Kapulica.]] i to, neću …
Hvala. Stanka je odobrena. Sada je na redu kolega Škoro, izvolite.
Hvala. Poštovani g. predsjedniče, kolegice i kolege. Tražim stanku u ime Kluba Hrvatskih suverenista, zbog toga što također, želimo na neki način dodatno konzultirati se i naglasiti da nismo sudjelovali u ovom igrokazu od samog početka. Mi ne znamo hoće li g. Šveb biti bolji ravnatelj od ovog dosadašnjeg. Očito čim je netko iz poduzetništva, automatski se sumnja u njegovu vjerodostojnost i automatski ga se proziva za sukob interesa, međutim, onaj koji je do sada bio imenovan hrvatskim, predsjednikom HRT-a, ravnateljem je upravo izašao iz zatvora i dalje normalno radi tamo. U kojem je sukobu on bio interesa, kad je bio imenovan, o tom-potom. Mi se izričito protivimo proceduri u kojoj se smatra da je kvorum 5 nazočnih od 13 članova Odbora. Mi se izričito protivimo proceduri u kojemu se licemjerno ne poštiva zakon koji su izglasali ljudi koji su ga izglasali i po tom zakonu se imenuje ravnatelj. Mi se protivimo igrokazima u kojima se vrijeđaju ljudi, naziva ih se primitivnima i neobrazovanima i to neargumentirano. Mi se protivimo cijeloj priči i još što se ograđujemo od toga zbog toga što se neće dogoditi ništa nakon imenovanja novog ravnatelja osim što će ravnatelj biti konačno imenovan i što će HRT imati ravnatelja. Ali će i dalje demografija biti loša, gospodarstvo će biti loše, ne obnavljamo se od potresa, raspravljat ćemo ponovo danas o tom zakonu koji je bio loš u samom početku pa će biti loš i nakon današnje rasprave, cijene goriva će rasti, Covid će i dalje divljati, a pri tome, naravno, nitko neće podržati, recimo, jednu inicijativu da se pita narod je li pravo vrijeme za uvođenje eura u RH. Bez obzira što smo potpisali kad smo potpisali i novi ravnatelj također, niti će moći niti će htjeti pomoći narodu da iskaže svoju volju, to je ono što je žalosno i to je ono što, zbog čega mi nećemo podržati g. Šveba. Hvala.
Stanka je odobrena, ali imamo dvije povrede Poslovnika, poštovana kolegica Peović, izvolite.
238. dakle omalovažavanje zastupnika i zastupnica. Znači ovdje je bilo riječi, kolega Kapulica nas je sve optužio dakle cijelu oporbu da nismo podržali niti jednog drugog kandidata, što nije istina, kolega. Znači i naš Klub i Klub zeleno-lijevog bloka je podržao Darija Špelića, znači kandidata radnika za ravnatelja HRT-a, znači iznosite neistine.
Kolegice Peović, trebali ste to reagirati odmah, dakle ne sada kada je govorio kolega Škoro, ja sam mislio da na njega imate povredu Poslovnika, ali dobro. Ništa. Dobivate opomenu jer ovo uopće nije bila povreda Poslovnika nego replika. Kolegica Puljak, izvolite.
Evo ja se javljam nakon g. Škore, povreda Poslovnika, 238, omalovažavanje zastupnika. Kolega Škoro je rekao, dakle svi oni koji su pokušali iskoristiti svoje legitimno pravo da zaustave raspravu u Saboru, zbog toga jer je povrijeđen Poslovnik, jer su povrijeđene procedure, naziva nas, dakle da smo sudjelovali u igrokazu, to nije nikakav igrokaz [[Upadica: Hvala vam lijepa., hvala vam lijepa.]] nego svoje pravo.
To stvarno je rječnik koji je u Saboru uobičajen, normalan, igrokaz zaista nije ništa što bi iziskivalo da nekome dajem opomenu, ali ovo što ste vi napravili dovest će do toga da vi dobijete opomenu. Kolega Škoro, i vi želite opomenu?
Hvala lijepo g. predsjedniče. Mislim da neću dobiti opomenu jer ovo nije bila povreda Poslovnika, ali kako ste vi to već uočili, evo, ja neću govoriti povredu Poslovnika.
Kolega Kuzmanić, imate vi isto tako, zahtjev za stankom, izvolite.
Hvala predsjedniče. U ime Kluba socijaldemokrata ne tražim stanku da bi se mi dodatno konzultirali po pitanju kako ćemo glasati jer smo već prije najavili da nećemo podržati imenovanje g. Šveba na čelo HRT-a već da na neki način apeliramo vas kao predsjednika i vladajuću većinu da još jednom razmotri što danas radimo, nastavljamo politiku kontinuiteta, politiku koji je vodio g. Kazimir Bačić jer postoje ozbiljne indicije da je ovaj proces duboko moralno kompromitiran, a HRT servis kojeg financiraju hrvatski građani i on ne smije i ne može postati produžena ruka vladajuće političke nomenklature. On mora biti javni servis svih građana i HRT je puno više od javne televizije. Krajnje je nedopustivo da se na ovakav način, u najmanju ruku, traljav i nekompetentan, odlučuje o njegovoj sudbini. Stoga vas molimo da razmotrite ovo danas i da možda danas skinete ovu točku s dnevnog reda, raspišete novi natječaj, bez partijskog navijanja, bez podobnih kandidata, bez unaprijed znanih rezultata kako će taj natječaj završiti jer ipak je HRT puno više od javnog servisa, ona puno znači našim građanima i ne možemo dozvoliti da se na ovakav način odlučuje o njenoj sudbini. O možebitnom sukobu interesa i svemu onome što su ovdje čuli neću govoriti, ali ukoliko se i to dokaže možda će ovaj kompletan proces biti u konačnici i protuzakonit. Da ne spominjem da su možda i neki drugi zakoni prekršeni prilikom raspisivanja samog javnog natječaja. Naravno to će ići tada na dušu nadzornog odbora. Ja vas još jednom molim da razmotrite ovo, povučete ovu točku s dnevnog reda i raspištete novi natječaj. Hvala.
Javlja li se još tko za stanku? Ne. Onda ćemo primijeniti Članak 293b. dakle nastavit ćemo s radom. Idemo na glasovanje. Na temelju Članka 19a. Zakona o HRT-u za donošenje ove odluke potrebna je natpolovična većina svih zastupnika. Dajem sada na glasovanje Prijedlog Odluke o imenovanju Roberta Šveba za glavnog ravnatelja HRT-a. Tko je za? Tko je suzdržan? Tko je protiv? Provjerite sve, dobro, samo malo, dajte, što je bilo? [[Upadica: Evo ga tu je.]] dobro. Ovako sad ćemo napraviti slijedeće, samo malo stanite, ponovit ću glasovanje da bude sve potpuno jasno. Ponovit ćemo glasovanje da, da, ne bih htio da ostane bilo kakva sjena, molim vas, ne zanima me, isključite, isključite i ponovit ćemo. Ponovit, ne, ne bilo je 76, ali prvo je bilo 75 jer jedan nije bio ukucan, zato hoću ponovo da ne bi bilo bilo kakve zabune. Idemo ponovo. Dajem na glasovanje Prijedlog Odluke o imenovanju Roberta Šveba za glavnog ravnatelja HRT-a. Tko je za? Tko je suzdržan? Tko je protiv? Ukupno je glasovalo 132 zastupnica i zastupnika, 77 bilo je za i 55 bilo je protiv te je na taj način donesena odluka kako je predložio Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Dakle, prošla je Odluka o imenovanju Roberta Šveba za glavnog ravnatelja HRT-a. Klub zastupnika SDP-a predlaže zaključak koji glasi. Poziva se glavni ravnatelj HRT-a da u ime HRT-a povuče tužbe koje je protiv novinara HRT-a a zbog navodnog narušavanja ugleda HRT-a podnio bivši glavni ravnatelj Kazimir Bačić. Dajem na glasovanje predloženi zaključak. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Glasovalo je 126 zastupnica i zastupnika, 51 za, 3 suzdržana i 72 protiv te nije donesen predloženi zaključak. Poštovane kolegice i kolege završili smo s glasovanjem, sada ćemo ići dalje po dnevnom redu. Poštovane kolegice i kolege završili smo s glasovanjem, sada ćemo ići dalje po dnevnom redu. Molim vas samo za trenutak samo pozornosti. Imam jednu dilemu, dakle imamo 3 zakona koja su sadržajno povezana. 2 su istog predlagatelja to je 1 i 3, to je ministar Horvat, a drugi je zakon ministrice Obuljen, međutim budući da su sadržajno povezani i predlagatelj je Vlada, moj je prijedlog da sva tri raspravimo objedinjeno. Ima li netko tko je protiv takvog prijedloga? … [[Upadica: Ne razumije se.]] 15 minuta za govor klubova, pa dobro, može. Jeste suglasni svi? Jeste, dobro. Ok, onda idemo na taj način, hvala vam lijepo. Dakle, provest ćemo objedinjenju raspravu o: - Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obnovi zgrada oštećenih potresom na području Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije, Zagrebačke županije, Sisačko-moslavačke županije i Karlovačke županije, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 192, - Konačni prijedlog Zakona o dopuni Zakona o Državnom inspektoratu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 194 Molim vas kolegice i kolege pa šta je ovo, samo malo vas molim. Kolegice i kolege pa dajte da pročitam, pa onda nakon toga napustite sabornicu. I treći je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 193. Predlagatelj je Vlada na temelju Članka 85. Ustava RH i Članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovi zakonski prijedlozi rasprave po hitnom postupku. Sukladno Članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, Odbor za gospodarstvo i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Sada ću pozvati predstavnika predlagatelja, no prije toga imamo zahtjeve ponovo za stankom. To je kolegica Mrak-Taritaš, samo vas molim sekundu. Kolegice i kolege, molim vas da zauzmete svoja mjesta, da sjednete. Kolega Vidović, Brumnić, Bernardić, molim vas da sjednete kako bi kolegica Mrak-Taritaš mogla obrazložiti stanku. Tko želi razgovarati može ići izvan sabornice. Izvolite kolegice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS. Molim stanku u trajanju od 10 minuta da bi se unutar kluba do kraja izkonzultirali o jednoj činjenici. Mi imamo sad izmjenu i dopunu zakona za koji je sam predlagatelj u svom obrazloženju pokazao da je zakon nakon godinu i po dana od potresa koji je zadesio Grad Zagreb odnosno potresa koji je bio na području Banije i Banovine, od zahtjeva koji je imao riješio svega 9,4%. I onda postoji dilema tko je napisao taj zakon, da li je taj zakon napisala nekakav vanjski konzultant iz recimo neke države Azerbajdžana, ne želim nijednu državu vrijeđati ili je netko podmetnuo ministru jel nakon više od godinu dana što je zakon na snazi odnosno ja bih rekla skoro godinu i pol je zaključak da je zakon neprovediv, da se po zakonu ne može postupat jer obnove nema, dakle ono što obnova treba biti nema. I mi sad imamo naravno prijedlog izmjene i dopune. Ono što krivo krene ne može dobro završit, ono što je krivo krenulo krivo će i završit. Prema tome, sad odjedanput se je sjetilo da u proceduri, dakle govorimo o proceduri, pa tko je ministarstvu propisivalo proceduru kako će radit, pa ministarstvo samo. Mi imamo jednog blago, blagoglagoljivog ministra koji će objasniti da mi to ne razumijemo, da mi to nismo pročitali, da mi ne vidimo da obnova zapravo postoji pri zdravim očima, da to sve zajedno odlično funkcionira, ali mi to ne vidimo. Ali mu zato jedan od najbližih suradnika koji je zadužen za operativni dio kad govorimo o Zagrebu, Zagrebačkoj županiji i Krapinsko-zagorskoj ukazuje na to. Stoga mi još idemo konzultirati se jedanput i mi smo glasali protiv zakona, glasat ćemo i protiv ove izmjene i dopune i u saborsku proceduru uputiti da se zakon stavi van snage. Hvala lijepo.
Hvala vam. Kolega Zurovec, izvolite.
Hvala predsjedniče. Prvo i osnovno, tražimo stanku zbog toga što je ovaj zakon blago rečeno nakaradan. Ovaj zakon je i prije godinu dana kada je donesen bio loš, bio je totalno promašen, a sada s ovim podizanjima pragova za javnu nabavu ja mislim da ćemo gledati jednu od najjačih pljački nakon privatizacije i nakon pretstečajnih nagodbi. Možete mi samo reći kakve su to nepostojeće zgrade, kakva je to gradnja zgrada na onim dijelovima gdje uopće nije po prostornim planovima to uopće predviđeno? Cijeli ovaj zakon je promašaj i sad se vidi nakon godinu dana da zapravo ono što smo tada pričali da je zaista točno. Mi nemamo blage veze kako bi uopće pomogli ljudima i na koncu ovo će se sve pretvoriti u jednu veliku pljačku i u jednu veliku nevolju, a svi mi koji ćemo to gledati i šutiti i nećemo reagirati, mi smo direktno suodgovorni za to što će se dogoditi. Hvala.
Javlja li se još tko? Ako ne, napravit ćemo sada stanku do 10 sati i 25 minuta. STANKA U 10,09 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,28 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom. Dakle, kao što smo najavili, objedinjena je rasprava o tri točke, tako da će predlagatelj govoriti 20 minuta, govorit će i ministar Horvat i ministrica Obuljen-Koržinek i glavni državni inspektor Mikulić, a klubovi će moći govoriti po 15 minuta, kao što smo se dogovorili, pa sada pozivam predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje, poštovani ministar prostornog uređenja, graditeljstva i državne imovine, Darko Horvat. Izvolite. Molim vas, držite, držite samo ovaj, ploče, pločice da se vidi. Možete ministre.
Poštovani predsjedniče HS-a, poštovane saborske zastupnice, saborski zastupnici. Nakon potresa koji je 22. ožujka 2020. pogodio Grad Zagreb, Krapinsko-zagorsku i Zagrebačku županiju, HS donio je Zakon o obnovi zgrada oštećenih potresom, na području Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske i Zagrebačke županije, a nakon potresa koji su 28. i 29. prosinca 2020. pogodili područje Sisačko-moslavačke i Karlovačke županije, predmetni zakon izmijenjen je i nadopunjen. Prema podacima Hrvatskog centra za potresno inženjerstvo, na navedenim područjima pregledano je ukupno 49 667 objekata. Od pregledanih objekata 32 911 preliminarno je označeno zelenom bojom, dakle zgrade su uporabljive, odnosno uporabljive su s preporukom. 10 600 objekata označeno je oznakom žuto, zgrade su dakle privremeno neuporabljive, u potpunosti ili djelomično, odnosno privremeno neuporabljive te su potrebne mjere hitne intervencije. Dok je 5 305 objekata označeno crvenom oznakom, dakle zgrade su potpuno neuporabljive. Vlada RH je uz tehničku pomoć Svjetske banke provela brzu procjenu šteta i potreba pogođenih područja. Štete su u Zagrebu i okolici te na Banovini procijenjene na oko 17 milijardi eura, odnosno 128 milijardi kuna, od čega 11,5 milijardi eura ili 86 milijardi kuna procijenjena šteta u Zagrebu i okolici, te 5,5 milijardi eura ili 41,6 milijardi kuna na Banovini. Prema podacima Ministarstva prostornog uređenja, graditeljstva i državne imovine do 20. rujna 2021. građani su temeljem Zakon o obnovi podnijeli ukupno 12 346 zahtjeva koji se odnose na 10 281 zgradu. Ministarstvo je do sada za 10 281 zgradu donijelo ukupno 967 akata obnove. Što nam donose ove izmjene zakona? Donošenjem predloženih izmjena i dopuna Zakona građane se oslobađa obveza sufinanciranja troškova konstrukcijske obnove. Iste će financirati RH, jedinice regionalne samouprave i to u omjeru 80-20, dok će na području na kojem je proglašena katastrofa financiranje i dalje biti u 100%-tnom iznosu od strane države. U međuvremenu, otvorili smo financiranja putem Fonda solidarnosti ukupnog iznosa 683,7 milijuna eura te očekujemo dodatnih, otprilike 320 milijuna eura iz istog izvora financiranja za potres koji je pogodio Sisačko-moslavačku županiju. Paralelno s time osigurano je gotovo 5,9 milijardi kuna, odnosno konkretno, 4,4 milijarde u Nacionalnom programu oporavka i otpornosti, a koje će biti utrošene na sanaciju potresom oštećenih zgrada. Paralelno s time, zajmom Svjetske banke iznosa 183,9 milijuna eura, u dijelu se, u jednom se dijelu ti i taj zajam tiče obnove nakon potresa. Izravno iz državnog proračuna Vlada je do sada osigurala preko 1,1 milijardu kuna pomoći za potresom pogođeno područje. Također, iz državnog proračuna izdvojeno je 100 milijuna kuna za hitne sanacije nekonstruktivnih elemenata zgrada, 25 milijuna kuna za isplaćene najamnine, te su građani do sada utrošili kroz Fond za zaštitu okoliša 41 milijun kuna za nabavku kondenzacijskih bojlera u slučajevima u kojima je nužna zamjena dotrajalih atmosferskih. Složene imovinskopravne odnose u većem dijelu novog koncepta zakona više neće biti potrebno dokazivati. Oni su u dosadašnjem dijelu provedbe zakona znatno usporavali postupak. Dodatno, novim prijedlogom zakona ukidamo i zabranu raspolaganja obnovljenom nekretninom, kao i obvezu upisa založnog prava na istoj. To ne znači da će se imovinskopravni odnosi zanemarivati, to samo znači da obnovu neće više zaustaviti nesređena dokumentacija, a oni će nakon obnove ili tijekom obnove biti uređivani. Tema javne nabave jedna je od čestih tema koju smo analizirali na saborskim odborima jer zadire u svaki segment djelovanja i uređuje trošenje javnog novca. Postupci javne nabave ubrzat će se zbog donošenja pravilnika kojim će se urediti pravila u postupku nabave roba, usluga i radova čija je procijenjena vrijednost manja od europskih pragova, kao i nova pravila žalbenog postupka. Pravilnik će se izraditi u skladu s mjerama antikorupcijske zaštite uzimajući i u obzir načela javne nabave, te obvezu primjene elektroničkih sredstava komunikacije i javne objave informacije o postupcima javne nabave. Rješenje u ovim izmjenama uvažava međunarodno postavljanje pragova javne nabave, te će se pravilnikom detaljno urediti pravila postupanja. Time će se skratiti žalbeni postupci i uveliko olakšati administrativna procedura. Također, dodatne antikorupcijske mjere propisuju se uz obvezu tijela s ciljem zakonite i transparentne provedbe postupaka obnove i sprječavanja zloupotreba u provođenju postupaka obnove. Stoga se obvezuje ministarstvo, Središnji državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje i Fond za obnovu uspostaviti odgovarajuće sustave kontrole i svakih 6 mjeseci podnositi vladi sveobuhvatna izvješća o izvršenju svih poslova i poduzeti mjerama i aktivnostima vezanim za obnovu sukladno odredbama ovog zakona. Također, obvezuje se Grad Zagreb, Krapinsko-zagorska županija, Zagrebačka županija i Sisačko-moslavačka županija i Karlovačka županija da podnesu spomenuto izvješće šestomjesečno putem ministarstva. Iduća važna stavka izmjene zakona odnosi se na mogućnost predfinanciranja troškova ne konstrukcijske i konstrukcijske obnove na način da se novčana pomoć za obnovu zgrade može isplatiti i prije početka obnove i to na račun obvezne pričuve višestambene zgrade, stambeno-poslovne zgrade odnosno poslovne zgrade. Na ovaj način upravitelji će moći navedenim sredstvima nabavljati sve potrebne usluge i radove za obnovu, što će znatno ubrzati postupak, a isti će ujedno biti odgovorni za namjensko trošenje sredstava. S druge strane, suvlasnici odnosno vlasnici obiteljskih kuća suvlasnicima ili vlasnicima obiteljskih kuća novčana pomoć isplaćuje se nakon završene obnove ili prema računima ispostavljenim po pojedinačno okončanim radovima. Dakle, kod obnove obiteljskih kuća isplate će se izvršiti ili nakon realizirane konstrukcijske obnove ili po ispostavljenoj privremenoj situaciji. Zatim uređuje se i pitanje obnove nepostojećih zgrada na način da iste mogu u obnovu osim u slučaju kada se radi o zgradama koje se ne mogu ozakoniti sukladno Zakonu o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama. Ovo je olakotna odredba kojom će se omogućiti ozakonjenje zgrada sukladno ranije provedenom sustavu ozakonjenja, a koji će za oštećene zgrade ići zajedno ili paralelno s obnovom. To znači da se neće obnavljati one nepostojeće zgrade koje se nalaze na mjestima na kojima su predviđeni magistralni koridori ili drugi, ili drugim javno zaštićenim područjima sukladno postojećim prostornim planovima odnosno neće se obnavljati ili legalizirati one zgrade u kojima na dan potresa nitko nije živio. Također, otvara se mogućnost gradnje stambeno-poslovnih i višestambenih zgrada na područjima na kojima je proglašena katastrofa. U nadležnosti Središnjeg državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje obnova se u ovom trenutku vodi u 5 osnovnih programa. Među njima ne konstrukcijska obnova u sklopu koje je završena obnova na 592 kuće, a izrađeno je oko 1000 projektnih dokumenata, dakle 1000 kompleta projektne dokumentacije. Drugi je projekt konstrukcijske obnove gdje je zaprimljeno i ugovoreno nešto više od 300 projekata. Treći je program izgradnje zamjenskih obiteljskih kuća, a koja počinje sredinom listopada. Tijekom listopada završava i postupak javne nabave za izradu projektne dokumentacije za izgradnju zamjenskih višestambenih zgrada, a peti je program, program cjelovite obnove oko 200 povijesno zaštićenih objekata. Isto tako, ovim zakonom uređuje se djelotvorniji i brži način uklanjanja uništenih obiteljskih kuća i drugih uništenih zgrada čiji ostaci neposredno prijete sigurnosti i zdravlju ljudi. Naime, razorni potresi koji su pogodili RH uzrokovali su da je određeni broj zgrada na pogođenim područjima uništen do te mjere da ih je nužno ukloniti. Postojeći model rješavanja ovog pitanja uključivao je prvenstveno suglasnost vlasnika odnosno svih suvlasnika, a izmjenom zakona omogućit ćemo donošenje takve odluke suglasnošću većine suvlasnika. Iznimno, ukoliko je određena zgrada ili obiteljska kuća oštećena do te mjere da ju je potrebno ukloniti jer predstavlja neposrednu prijetnju za sigurnost i zdravlje ljudi, a što utvrđuje građevinski inspektor, isto će se moći provesti i bez suglasnosti vlasnika. U slučaju potrebe uklanjanja višestambene ili stambeno-poslovne zgrade RH će vlasniku stana na njegov zahtjev u vlasništvo dati stan odgovarajuće veličine uz obvezu prenošenja vlasništva zemljišta na kojem se nalazila uklonjena zgrada. Isto tako u slučaju potrebe uklanjanja obiteljske kuće RH će vlasniku kuće na njegov zahtjev u vlasništvo dati zamjensku kuću, a za potrebe provedbe ovog pitanja omogućeno je i da RH može stjecati nekretninu u kojoj bi građani pronašli trajno ili privremeno boravište. Privremeno stambeno zbrinjavanje na području Grada Zagreba i Krapinsko-zagorske županije financira i provodi Fond za obnovu, dok istu nadležnost na području potresom, pogođenim potresom na kojem je proglašena katastrofa ima Središnji državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje. Za sve one koji su započeli obnovu i bez obzira u kojoj fazi obnove se nalazili, postupci koji su već pokrenuti temeljem Zakona o obnovi dovršit će se prema odredbama ovog zakona ukoliko je isti povoljniji za stranku. Poštovani predsjedniče HS, slijedom svih ovih navoda zamolit ću podršku odnosno prihvaćanje ovog zakona i izglasavanje u HS, a o ostalim izmjenama i dopunama preostala dva zakona nešto će reći i glavni državni inspektor i kolegica ministrica kulture. Hvala lijepo.
Može, dobro. Prije nego što nastavimo, ja bih molio samo sve zastupnice i zastupnike, neću imenovati, da stavimo maske s obzirom da je danas broj preko 3.100 novozaraženih, imamo ozbiljan rast zaraženih od covida, pa vas molim samo da, da se držimo onoga što smo se dogovorili. Sada ću pozvati glavnog državnog inspektora kolegu Mikulića, Andriju Mikulića da se obrati. Imamo vidim i jednu povredu Poslovnika, replike, ali to ćemo sve kasnije. Izvolite. Ne, ne, kolega Bulj ne možete usred govora, to ćete kad završi.
Povreda, povreda Poslovnika.
Kad završi, kad završi. Izvolite, izvolite.
Al dao sam povredu prije nego šta je…
Ne, ne možete sada prije, sada je govor, kad završi govor onda ćete. Izvolite kolega Mikulić
Poštovani predsjedniče HS, poštovane zastupnice i zastupnici. Ovim prijedlogom zakona predlaže se usklađivanje Zakona o državnom inspektoratom s posebnim propisima o obnovi, kao i postupanje u izvanrednim događajima koji su uzrokovani osobito potresima, poplavama, klizištima i to na način da se dodatno ojačaju ovlasti građevinske inspekcije državnog inspektorata. Naime, radi žurnih postupanja uklanjanja u izvanrednim događajima uništenih zgrada ili dijelova zgrada čiji ostaci neposredno prijete sigurnosti, zdravlju ljudi i drugim zgradama ili stabilnosti na okolnom zemljištu, ovim zakonom propisuje se postupanje građevinske inspekcije na način da ista donosi rješenje o uklanjanju tih zgrada i provodi postupak njihovog izvršenja putem trećih osoba. Dakle, novine ovog prijedloga zakona u odnosu na važeći zakon ogledaju se u slijedećem, propisuje se ovlast za provođenje prethodnog postupka i donošenja rješenja građevinskog inspektora o uklanjanju uništenih zgrada ili dijelova zgrada čiji ostaci neposredno prijete sigurnosti, zdravlju ljudi i drugim zgradama ili kao što sam rekao stabilnosti tla na okolnom zemljištu. Preciznije se uređuje institut dostave u hitnim situacijama, kao i korištenje pravnih lijekova, te propisuje se način izvršenja rješenja, kao i troškovi izvršenja koji se namiruju iz državnog proračuna. Slijedom predloženog molim da se ovaj prijedlog prihvati i na kraju rekao bih da vlada prihvaća amandman Odbora za zakonodavstvo.
Zahvaljujem. Sada će govoriti poštovana ministrica kulture i medija, Nina Obuljen Koržinek, izvolite.
Hvala g. predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Kao treći prijedlog pred vama je nacrt prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara koji se isto tako tiče postupanja u hitnim situacijama. Ja bih željela naglasiti da smo mi veliki broj postupanja koje sada propisujemo zakonom i temeljem sadašnjeg Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara i posebnih odluka ministra provodili, a sada to detaljnije uređujemo. U prvom redu detaljnije se uređuje postupak uklanjanja kulturnih dobara, kako u redovnim okolnostima tako i u izvanrednim okolnostima bez obzira odnosi li se to na pojedinačno zaštićena kulturna dobra ili na zgrade u kulturno povijesnoj cjelini. Drugi važan dio odnosi se na ovlast ministru nadležnom za kulturu da može utvrditi konzervatorske smjernice za obnovu kulturnih dobara koja su zaštićena posebnim rješenjem, te građevina unutar zaštićene kulturno povijesne cjeline. Ovim prijedlogom omogućujemo ono što smo i morali napraviti, dakle ako mobiliziramo konzervatore iz drugih dijelova Hrvatske da se odluke ubrzano mogu donositi centralno na razini Ministarstva kulture, a ne da to mora prolaziti nadležna tijela. Uz to, zakonom definiramo da se radi provedbe hitnih mjera zaštite kulturnih dobara imenuje Hrvatski restauratorski zavod, ali i ostale baštinske ustanove, dakle muzeji, knjižnice, arhivi. Za provođenje hitnih mjera to se pokazalo ovdje da je bilo jako važno, dakle uz Hrvatski restauratorski zavod i cijela naša konzervatorsko restauratorska služba uključila se u evakuacije, smještaj umjetnina, pakiranje, podupiranja, razupiranja, razgradnju opasnih dijelova građevina itd. I ono što još treba reći da se prijedlogom precizira djelokrug Hrvatskog vijeća za kulturna dobra, a prijelaznim i završnim odredbama predviđa se dovršetak započetih postupaka prema odredbama ovog zakona u dijelu koji uređuje ovaj zakon kako bi se dodatno ubrzali postupci. Dozvolite mi samo da ove predložene izmjene stavim u kontekst onoga što je u resoru Ministarstva kulture i medija napravljeno tijekom ovih godinu i po dana i dvaju potresa, dakle mi smo posebnim odlukama ministre odredili popis šteta, procjenu šteta, evidentiranja progresivnih šteta, zajedno sa međunarodnim stručnjacima, poduzeli smo hitne mjere i iz nacionalnih sredstava i iz sredstava Fonda solidarnosti, hitne evakuacije. Naglašavam ovdje da sam imenovala Međunarodno savjetodavno povjerenstvo u kojem sudjeluju stručnjaci, statičari, dakle konstrukcijski inženjeri, specijalizirani za kulturnu baštinu i sve prijeporne točke, kako u Zagrebu, širem području Zagreba, tako i na Banovini i u ostalim županijama. Prije konačne odluke o izradi projekata, filtriraju se kroz to tijelo. Ono što je jako važno, donesen je Program obnove kulturno povijesne cjeline Petrinje, to je obveza sukladno zakonu i moram ovdje istaknuli da bi bilo jako važno da i grad Zagreb donese zakonom propisan program obnove Grada Zagreba, to je obveza Grada Zagreba, sukladno zakonu i bez toga zaista može doći do dodatnih kašnjenja u obnovi kulturno-povijesne cjeline, međutim, to je u cijelosti u nadležnosti Grada Zagreba. Uz to, željela bih još napomenuti da je služba zaštite zaista svo ovo vrijeme radila u jednoj situaciji žurnosti, hitnosti i mobilizacije kolega iz cijele Hrvatske. Po prirodi posla, konzervatorska služba zapravo i temeljem sadašnjih zakona provodi sve hitne mjere i provodi programe obnove, to je jednom dijelu naše službe i redoviti posao, međutim, tema upravljanja kulturnom baštinom u krizama, tema je koja je dignuta i na međunarodnu razinu, mi se sada suočavamo sa posljedicama potresa, međutim, velika je ugroza kulturne baštine i od različitih posljedica klimatskih promjena, ali isto tako i drugih elementarnih nepogoda i ove prijedloge koje smo sada stavili i predlažemo ovom Visokom domu, zapravo pisali smo s mišlju da budemo bolje pripremljeni i za druge krizne situacije do kojih može doći. Isto tako, služba koja unutar Ministarstva provodi projekte konstrukcijske obnove koji se financiraju sredstvima Fonda solidarnosti, a tu napominjem, uz ono što je djelokrug Ministarstva kulture, uzeli smo preko sebe i kompletnu državnu imovinu, ali i kompletnu kulturnu baštinu grada Zagreba, provodi kroz sektor za upravljanje kriznim situacijama i ovo je prijedlog koji je pred vama, zaista nadograđuje sadašnji zakonodavni okvir da i u svim budućim situacijama budemo bolje pripremljeni. Ja se nadam da će ovaj prijedlog dobiti vašu podršku.
Zahvaljujem ministrici Obuljen Koržinek. Sada ćemo prvo vidjeti dvije povrede Poslovnika, a nakon toga ću pozvati ministra Horvata da, ovaj, odgovara na replike. Prvi je na redu kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Predsjedniče, povrijedili ste čl. 238 st. 5 gdje omalovažavate ... [[Govornik nije uključen.]] skinu masku. Do jedan zastupnik skine masku i bez maske su u ovoj sabornici i ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica: Hvala kolega Bulj.]] tako da se to kaže tzv. licemjerje, ja je ne bi osobno stavio jer [[Upadica: Hvala, kolega Bulj, hvala vam lijepa.]] ne bi mogao ... [[Govornik se ne razumije.]] hvala.
Ne znam što ste mi uopće željeli kazati, red je, a danas i brojke su takve koje pokazuju da zaista treba držati masku. Nije moja izmišljotina nego je prvo odluka Predsjedništva, a drugo i savjeti onih koji se time bave, da u ovakvim prostorima gdje svi nisu cijepljeni ili nisu preboljeli, treba imati masku. Kolegice Vidović Krišto, izvolite [[Upadica: Ali čim se ugase, čim se ugase kamere, odma nitko ne nosi.]] A pa ja ne mogu, nisam nadležan kad se ugase kamere, ... [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] Ajde nećemo se sad prepirati, izvolite kolegice Vidović Krišto.
Povreda Poslovnika, čl. 33, a vezano uz način vođenja ove sjednice. Vi ste objedinili prve 3 točke, što je u redu, prihvatili ste to da će klubovi govoriti 5 minuta dulje, što je u redu, ali nije u redu da ste uskratili mogućnost repliciranja po trima točkama jer imamo 3 različita izlaganja i moramo imati jednakopravnu mogućnost postaviti i izlagateljima, odnosno u ime predlagatelja određena pitanja za 3 različita zakonska prijedloga.
Svaki puta je isto. Dakle, kada je podijeljeno izlaganje na više predlagatelja, zastupnik odnosno zastupnica može samo jednom replicirati. To su pravila koja postoje, koja nisu od danas nego su takva bila uvijek i tako će biti i dalje [[Upadica: Ali pravila su i da su u ime predlagatelja, da u ime kluba govori 10 minuta.]] Ajde, kolegice Vidović Krišto, dobivate opomenu zato što upadate u riječ bez… ... [[Upadica: Dajte mi opomenu, ali dopustite da vam kažem.]] Sada dobivate i drugu opomenu, molim vas, sjednite. Vi se ne možete raspravljati na način na koji sada to radite. Izvolite sjesti. Imate dvije opomene. Izvolite kolegice Selak Raspudić, povreda Poslovnika.
Čl. 238, vidim da dijelite šakom i kapom opomene pa pretpostavljam da ćete i meni pokloniti jednu. Ali, doista mislim da ne može kolegica Vidović Krišto dobiti opomenu za pitanje koje je postavila koje je opravdano, budući da smo imali 3 različita zakona i 3 različita predlagača zakona koji su ovdje trebali svi biti otvoreni za naša pitanja. Dakle, u krajnjoj liniji, barem je opravdano da to postave kao pitanje, a ne da joj za to dajete opomenu. Budite parlamentarni.
Kolegice Selak Raspudić, ja nisam kolegici dao opomenu nakon pitanja, nego sam joj dao opomenu nakon što je bez dopuštenja uzela sama riječ i počela govoriti, rekao sam joj da se tako ne radi, ona je nastavila govoriti dalje. Dakle nije dobila zbog pitanja koje je legitimno nego zbog intervencije koja je uslijedila nakon toga. Neću vama sada dati opomenu jer niste očito uhvatili što se dogodilo, ali okej. Idemo sada sa replikama. Ima ih … Što, kolega Petrov? Izvolite. Povreda Poslovnika.
Poštovani predsjedniče HS-a, nije povreda Poslovnika, nego nisam znao kako drukčije mogu zatražiti riječ, imamo samo jedan prijedlog. Mislim da neću zavrijediti povredu Poslovnika, budući da smo mi kao saborski zastupnici izašli u susret da ova rasprava bude objedinjena sa 3 točke, mislim da je prijedlog koji je htjela iznijeti zastupnica Karolina Vidović Krišto opravdan i da bismo trebali dobiti mogućnost da svim trima izlagačima uputimo repliku.
Kolega Petrov, to ste trebali onda reći prije. Dakle, znadete kakva je praksa. Kada je više predlagatelja, onda je i jedna replika za svakoga. Sada je gotovo. Sada je gotovo. Kada smo prihvatili ta pravila, onda smo prihvatili pravila općenito. Izišao sam u susret 15-minutna je rasprava klubova i mislim da sad je kasno plakati za prolivenim mlijekom. Ali idući puta kada idemo u takve situacije, možemo se dogovoriti, nemam nikakvih problema s time, ali sada se dogovorilo ovako kako je. Imamo dakle dosta replika, imamo ih 37, tako da krećemo prvo sa kolegom, odnosno s ministrom Horvatom, on ima 32 replike, prvi je kolega Pero Ćosić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS-a, poštovani ministre. Prema odredbama predmetnog Zakona, financira se konstrukcijska obnova višestambenih, stambeno-poslovnih, poslovnih zgrada i obiteljskih kuća, pri čemu je onemogućeno vlasnicima zgrada da pod odredbama Zakona o gradnji ishode građevinsku dozvolu i u okviru konstrukcijske obnove izvrše rekonstrukciju postojeće građevine, znači neku dogradnju ili nadogradnju sukladno važećoj prostorno-planskoj dokumentaciji jer prema nacrtu Konačnog prijedloga zakona, u tom slučaju ne ostvaruju pravo na financiranje troškova konstrukcijske obnove postojećeg stanja pa predlažem da ovu problematiku razmotrite i ugradite u ove izmjene i dopune Zakona i obnovi i vlasnicima zgrada koji u okviru obnove žele izvršiti rekonstrukciju postojeće zgrade sukladno Zakonu o gradnji da pod jednakim uvjetima ostvaruju pravo na financiranje troškova konstrukcijske obnove postojećeg objekta. Naravno, u projektnoj dokumentaciji striktnoj mora biti razdvojeni troškovnici konstrukcijske obnove i rekonstrukcije objekta.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče, pa evo ovo je, rekao bih, nadogradnja postojećeg koncepta, ako je ona i moguća u provedbenom smislu. Ja ću samo napomenuti još jednom, stav je i metodologija pristupa obnovi, obnavljamo obiteljsku kuću i višestambenu, stambeno-poslovnu i poslovnu zgradu u segmentu zatečenih i postojećih gabarita, bez potrebe provođenja upravnog postupka ishođenja posebnih uvjeta, građevinske dozvole i tehničkog pregleda. Nakon konstrukcijske obnove, završno izvješće nadzornog inženjera je nužni i dovoljni akt kojim će se tretirati završetak obnove, odnosno koji će dozvoliti eventualno legalizaciju tako obnovljenog objekta. Prihvatiti činjenicu da izlazimo iz gabarita iz postojećeg gabarita, dakle morat ćemo u ishođenje građevinske dozvole [[Upadica: Hvala vam.]] i svih onih nužnih [[Upadica: Ministre, hvala vam.]] postupaka, akata, da bi zgrada dobila građevinsku [[Upadica: Ministre Horvat.]] odnosno .../nerazumljivo/... dozvolu.
Ja vas molim, dakle ima jako puno replika, ima jako puno prijavljenih, da se svi držimo jedne minute i da svoj govor koncipiramo tako da traje jednu minutu. Sada je na redu kolega Grbin, izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. predsjedniče, uvaženi g. ministre. Jedan od većih problema u dosadašnjem tijeku obnove bio je tzv. trodioba ovlasti između ministarstva s jedne strane, Fonda i Središnjeg državnog ureda s druge strane, dakle imali smo 3 sudionika u obnovi. Javnost je, ne jednom, sudjelovala u određenim sukobima koji su se javljali na relaciji između vas i g. Vanđelića koji su često eskalirali i izvan onoga što se ticalo obnove. Moje pitanje vama je zbog čega ste odlučili zadržati taj koncept i da li možete garantirati da ubuduće odnosi između vas i g. Vanđelića neće biti zapreka provođenju obnove? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Pa odnosi i korelacija Ministarstva i dvaju provedbenih tijela nisu prijepor u provođenju obnove. Prijepore smo jasno identificirali, danas uz puno, puno veće iskustvo o zatečenom stanju prostora koji je pogođen potresom, rekao bih sve ono što ne možemo promptno riješiti, to ćemo legalno i legitimno probati zaobići i ja sam siguran da u nekoliko sljedećih mjeseci, drugačijom metodologijom pristupa rješavanju odluka, težište obnove preselit ćemo, ako to tako mogu reći, na provedbena tijela. To samo znači da će uz ove olakšice koje donosi Zakon, tempo generiranja odluka biti puno, puno brži. Samim time i broj zaposlenika u Središnjem državnom uredu i Fondu, morat će se povećat jer skraćujemo postupke nabave i pojednostavljujemo ugovaranje konkretnih predmeta obnova.
Kolegica Vukovac, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Poštovani ministre, dakle prema dostavljenim podacima iz Ministarstva i Fonda za obnovu, vaše Ministarstvo je od zaprimljenih 13 703 zahtjeva za ukupno 511 zahtjeva donijelo neki akt. Dakle, za 96,3% zaprimljenih zahtjeva sve stoji na mjestu, odnosno još uvijek ništa nije pokrenuto. Nastavi li se obnova ovim tempom, matematičkim izračunom dolazimo do perioda od preko 20 godina. Kako ne postoje rokovi dakle za državu, znači li to da u Ministarstvu su za sada prihvatili činjenicu da će obnova ljudima koji žive u kontejnerima na Banovini potrajati preko 20 godina? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče, ja sam u uvodnom izlaganju iznio konkretnu i korektnu brojku koja je točno evidentirana datumom, dakle nije 519, bilo je 519, sad je 967 i ja se potpunosti slažem s vama da je tempo generiranja pravomoćnih odluka prespor. Zbog toga smo upravo danas tu. Dakle, ne slažemo se niti mirimo s time sa tom ili takvom dinamikom. Ove izmjene i dopune zakona idu u prilog tome da i tempo generiranja obnove, da tempo ugovaranja, da tempo izvršavanja zadataka predmetnih ugovora bude daleko, daleko veći, a ja sam siguran da ove izmjene upravo tome idu .../Govornik se ne razumije.
Kolega Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani ministre, deklaratorni cilj ovog zakona je ubrzati postupak. No, nije razvidno kako će se taj postupak zaista ubrzati i nema razloga da se definiranje nabave prepusti pravilniku koji donosi ministarstvo jer zakon sada predviđa donošenje Pravilnika o nabavi to je Članak 41., u roku 15 dana donošenja zakona i novog programa mjera u roku 60 dana od donošenja zakona, a to već će zakočiti hodogram. Također zakon predviđa da se i dalje mogu podnositi žalbe Državnoj komisiji za javnu nabavu, dakle potencijalno nismo skratili nego produžili postupak, a već traje predugo. I druga stvar, treba snažnije uključiti struku. Naime i arhitekti su u otvorenom pismu se obratili premijeru i tražili isto. Članak 11. točka 3. kaže da programe mjera donosi Vlada odlukom na prijedlog ministarstva i uz prethodno mišljenje Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske, Zagrebačke, Sisačko-moslavačke i Karlovačke županije, no nigdje se ne spominje ni savjet Komora arhitekata i građevinskih inženjera.
Hvala vam lijepa. Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Pa ja bih rekao netko tko je pisao ovo pitanje koje ste vi sada pročitali je u velikom raskoraku sa postojećim Zakonom o javnoj nabavi. Dakle, jasno je da direktiva koja je implementirana u nacionalno zakonodavstvo jasno postavlja europske pragove unutar ili do kojih direktiva mora biti u 100%-tnom iznosu transponirana u nacionalno zakonodavstvo, ali ta ista direktiva daje mogućnost da ispod tih pragova nacionalno zakonodavstvo samo uređuje postupke javne nabave. S druge strane imajući stručni savjet u kojem od 23 člana imate 20 stručnjaka mislim da smo eliminirali svaku sumnju da u obnovu nije uključena struka.
Imamo 2 povrede Poslovnika. Kolegica Selak Raspudić, izvolite.
Članak 238. ministar obmanjuje hrvatsku javnost i omalovažava nas saborske zastupnike, bilo bi dobro da pročita Zakon o javnoj nabavi što sam ga upozorila i jučer. Poglavlje 4. pragovi, pragovi za primjenu zakona Članak 12. ovaj zakon ne primjenjuje se na nabavu robe i usluga te provedbu natječaja procijene vrijednosti manje od 200.000 kuna i manje od 500.000 kuna. Dakle, da vaš prijedlog zakona poništava Zakon o javnoj nabavi.
Kolegice Selak Raspudić ovo je replika, pa dobivate opomenu. Druga povreda Poslovnika, kolega Hajduković, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Povrijeđen je Članak 238., omalovažavanje zastupnika i molim vas da opomenete ministra. Ministre nije mi nitko pisao ova pitanja, ja sam pismen i u stanju sam si sam napisati pitanja, ali isto tako sam u stanju i sam vidjeti nedostatke zakona i volim slušati struku. Nećete vjerovati. Volim čitati kako kaže vaš predsjednik Vlade iz stranke, tako da čitam. A vi ne čitate očito, barem ne ono što arhitekti pišu premijeru.
Procjenjujem da je ta intervencija ministra bila u skladu s onim što se ovdje izgovara, ništa iznad toga, vi ste isto tako sada odgovorili pa neću davati opomenu. Idemo dalje, kolega Barbarić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovani ministre kad smo prije nekih godinu dana raspravljali o zakonu dominirale su teme transparentnost, dilema fond ili zavod, iznošeni problemi socijalnih kategorija, njihovo sudjelovanje u postupku obnove, vrlo malo ili nimalo se naglašavalo da se radu i iznimno zahtjevnom, tehnički zahtjevnom postupku k tome skupom, dugotrajnom. Pitam može li u procesu obnove i kakva su dosadašnja iskustva, usko grlo tako da kažem biti ljudski faktor odnosno raspoloživa radna snaga, dakle imamo li dovoljno stručnih ljudi za projektiranje i nadziranje samog postupka obnove, imamo li dovoljno kvalificirane radne snage za izvođenje radova u postupku obnove. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Pa evo s današnjim danom oko angažmana operativnih koordinatora za 4840 kuća imamo 21 ugovor. Sa projektantima i stručnim nadzorom za tih 4840 kuća koje su predmet ugovaranja ili su već ugovorene 90 ugovora dakle projektanata i stručnog nadzora. Oko izvođenja radova na 840 trenutno otvorenih gradilišta imamo sklopljenih 56 ugovora, u postupku javne nabave kod otvorenih ponuda za 1350 kuća, 27 prijavitelja i u očekivanju su odnosno u analizi smo dodatnih 1500 kuća koje ulazi u postupak ugovaranja gdje imamo 30, 30 aplikacija ili 30 prijava. Da li će nam to biti dosta ili ne, vjerojatno ne, ali mi sa natječajima idemo dalje. Kada, kada budemo svjesni da nam postojeća [[Upadica: Hvala.]] građevinska operativa ne može odgovoriti na zahtjev [[Upadica: Hvala lijepa.]] otvorit ćemo i međunarodni tender.
Kolegice Nikolić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče sabora. Poštovani ministre tumačeći Članak 27. stavak 4. navedeno je da pravo na gradnju zamjenske obiteljske kuće imaju i vlasnici koji su stekli nekretninu nakon 22.3.2020. odnosno 28. ili 29.12.2020. godine i to od srodnika bez naknade, a koji su na dan potresa stanovali u navedenoj stečenoj nekretnini. Znači li to da će se pogodovati vlasnicima s više nekretnina, a kojima je omogućena obnova u cijelosti prenošenjem vlasništva na srodnike koji može biti, koje može biti privremena dok se ne ostvari navedeno pravo.
Izvolite odgovor.
Dakle, novi koncept je vrlo jasan, tamo gdje su ljudi prebivali i stanovali to ćemo obnavljati bez obzira da li bilo legalno ili nelegalno osim ako nije na koridorima ili na onim prostorima gdje se to u budućnosti neće moći legalizirati.
Kolega Štromar, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre, ove izmjene zakona izuzetno liberaliziraju postojeći zakon, uklanjaju stvarno preveliko administratiranje, ali oprez, oprez u svim slijedećim aktima koji se donose zbog transparentnosti. Moramo znati u svakom trenutku od, počevši od javne nabave tko je izabran, na koji način je izabran po kojim cijenama, a kasnije kad se i isplaćuju sredstva za što je točno i koliko novaca i za koju kuću, koju zgradu, koju ustanovu isplaćeno. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. U potpunosti se slažem poštovani saborski zastupniče s vama i iz tog razloga svi oni ugovori koji će biti veći od 200 odnosno 500.000 kuna biti će transparentno vidljivi u elektroničkom oglasniku javne nabave. Ugovarat će se temeljem javnog poziva, biti će vizibilni i tekst javnog poziva i pristigle ponude, isto tako i sklopljeni ugovori odnosno ključni dijelovi samoga ugovora. Dakle, potpuna vizibilnost svega što će se ugovarati.
Kolega Siniša Hajdaš Dončić, izvolite.
Hvala, dvije kratke ove da tako nazovemo replike. Dakle, prvo mislim da se ovim otvara veliki prostor za korupciju, to govorim generalno zbog toga ću se izuzeti, komisija za odlučivanje o žalbama u javnoj nabavi, to nije dobro jer je bilo dovoljno vremena da se postupci provedu, a onda i konkretno na što ćemo uputiti amandman, mislim da je to Članak 36., to ne razumijem zašto bi samo novčanu pomoć za popravak konstrukcije zgrade dobivale poslovne zgrade tj. upravitelji u pričuvi, a zašto to unaprijed ne mogu dobivati vlasnici obiteljskih kuća. Dakle, pa piše ovdje da ne mogu na članku broj 2. tj. stavak broj 2., tek poslije po ispostavljenim računima vam piše u stavku broj 2. Članak 36. Molim? [[Upadica: Ne razumije se.]] A ovi dobivaju unaprijed.
Nemojte se razgovarati nego završite, nemojte ajde dobro.
Ne, ne, ali, ok, dobro.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Da, nekoliko prijetnji i nekoliko dvojbi kako ne uludo utrošiti novac poreznih obveznika doveo nas je upravo do ovakvih definicija članaka. Dakle, tamo gdje imamo žiro račun i gdje imamo upravitelja zgrade unaprijed ćemo moći financirati i sami će upravitelji moći ugovarat. Vlasnici obiteljskih kuća moći će naručiti projektnu dokumentaciju, moći će ugovorit radove, privremene situacije ćemo plaćati onim tempom kojim će biti ispostavljene. Dakle, neke velike razlike tu nema, ali nećemo davati unaprijed novac za izgradnju zamjenske obiteljske kuće.
Kolegice Selak Raspudić, izvolite.
Uvaženi ministre riječ vizibilni i vizibilnost ne postoji u hrvatskom jeziku. Osim ako niste novi Bogoslav Šulek nema ništa sramotno u tome da kažete vidljivi i vidljivost. Osim ako ne želite nešto, a upravo u javnoj nabavi želite zamutiti. A što želite zamutiti? Ova obnova će koštati svakog zaposlenog građanina RH 85.000 kuna koje oni nemaju. Stoga je od bitnog javnog interesa da sve što se tiče javne nabave bude potpuno transparentno i da se ne dižu pragovi na 39 milijuna kuna. Vi od nas tražite da to kako će se provoditi javna nabava ispod 39 milijuna kuna propišete mimo očiju ovih, ovog sabora podzakonskim aktom. Mi vam to ne možemo dozvoliti jer smo odgovorni prema građanima koji će te novce dati iz svojih džepova. Stoga vas pozivam da [[Upadica: Hvala vam.]] promijenite ovu zakonsku odluku i zanima me jeste li [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] spremni na to.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Poštovana saborska zastupnice, da nije bilo one prve 3 vaše rečenice ja bi stvarno ozbiljno shvatio vašu brigu, ali s obzirom na način kako ste započeli, a s obzirom da moj ego nije toliko povredljiv kao vaš ja sam siguran da će svi postupci javne nabave biti transparentno provedeni, svi će biti vidljivi u oglasniku javne nabave i na njih će biti otvoreni i omogućeni žalbeni postupci.
Povreda Poslovnika, kolegica Selak Raspudić, izvolite.
Članak 238., ne znam iz kojeg razloga osim nervoze za koje bi bilo bolje da ministra hvata zbog brojki koje pokazuju da se obnova nije niti dogodila, nego zbog mojih riječi koje mu ukazuju na nepoznavanje hrvatskog jezika, ali i ignoriranje Zakona o javnoj nabavi, ali ovo doista jest vrijeđanje da on meni spominje moj ego, nema na temelju čega, niti ima pravo tako se obraćati saborskim zastupnicima. Osim ako je nervozan zbog onoga što govorim, a i treba biti nervozan jer ovo nije dopustivo što radite ovim zakonom.
Kolegice Selak Raspudić, ovo je opet replika, pa nije vas, pa vi ste njega uvrijedili da ne zna što govori da ne koristi, da koristi izraz koji ne postoji. Pa evo ja sam sad iskoristio i brzo išao pogledati u hrvatski zove se Jezični portal, vizibilnost kaže uočljivost, očiglednost. Tako da nije pogriješio ništa, vi ste njemu to predbacili, on je vratio vama, a ja vam sad moram dati opomenu. Ništa, idemo dalje. Kolegica Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani ministre, dio objekata na Baniji dobio je crvenu naljepnicu, zato što se u samoj blizini tih kuća nalaze klizišta odnosno vrtače. Njihov broj raste. Znači u prvom mjesecu je bio podatak da ih je 50, pa u drugom mjesecu 88, a sad sam naišla na podatak da je 136 vrtača čeka na sanaciju u području Mečenčana. Također sam eto naišla na podatak da sanacija 7 vrtača će trajati 30-tak radnih dana i koštati 350.000 kuna. Kojim tempom će se to uopće obnoviti, kad će se to sve skupa sanirati, tko izvodi radove i da li uopće postoji nekakav plan sanacije tih vrtača da se ljudi mogu vratiti u svoje kuće? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Sve brojke koje ste izrekli su točne. 136 urušnih vrtača je evidentirano ne samo na prostoru Mečenčana nego Sisačko-moslavačke županije. Građevinski fakultet izradio je projekt sanacije, Hrvatske vode su zadužene za njihovu sanaciju, a sve će biti plaćeno iz državnog proračuna. … [[Upadica: Ne razumije se.]] Onim tempom kako se bude omogućila njihova sanacija, dakle uz angažman stručnjaka Hrvatskih voda ugovaraju se i vanjski izvoditelji. Dakle, javna nabava je opet tempo, određuje tempo i dinamiku ugovaranja i izvršavanja samih radova.
Kolegice Benčić, izvolite.
Zahvaljujem se. Poštovani ministre molim vas da nam odgovorite na pitanje i date podatke oko korištenja Fonda solidarnosti. Naime, Hrvatska je dobila 5 milijardi kuna iz Fonda solidarnosti samo za potres i saniranje posljedica potresa na području Zagreba, Zagrebačke županije i Krapinsko-zagorske Županije. Recite nam koliko je do sada potrošeno, dakle ne ugovoreno nego isplaćeno iz Fonda solidarnosti krajnjim korisnicima? Zašto se ZNS-ovi zahtjevi za nadoknadom sredstava ne isplaćuju odmah? I koja je uopće projekcija da ćemo u slijedećih 7 mjeseci uspjeti iskoristiti taj fond odnosno koliko se procjenjuje da će fond biti iskorišten? Također vas molim s obzirom da nigdje nema tog podatka koji bi se dnevno ažurirao da nam kažete gdje se nalaze podaci o tome koliko je novaca iskorišteno i na kojim kontima i pozicijama kojih ministarstava taj novac je jer taj novac je ko Potemkinova sela?
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Ja razumijem vaš strah. Mislim da je to pitanje u ovom trenutku pitanje za kolegu Marića, u koju lipu i kunu je na kojim proračunskim stavkama raspoređeno 5,1 milijardu kuna koje smo do danas dobili iz Fonda solidarnosti za sanaciju šteta prouzročene potresom dobili smo i predujam ove druge aplikacije u kojoj očekujemo negdje 2,2 milijarde, dakle 41,7 milijuna eura je stiglo i pristiglo. Dakle, zaključno sa jučerašnjim danom u 14 javnih poziva imamo 442 aplikacije iznosa 10 milijardi 757 milijuna kuna. Ugovoreno je do sada 246 projekata ukupnog iznosa 7 milijardi 625 milijuna kuna i nadam se i vjerujem da će veliki dio tih sredstava biti utrošen do onog roka do kojeg smo dobili zadatak da krenemo sa izradom revizijskog izvješća kojim ćemo pravdat utrošena sredstva.
Hvala. Kolegice Murganić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče HS, poštovani ministre. Ova izmjena zakona ide u pravcu olakšavanja građanima da ostvare pravo na obnovu i u svakom slučaju ima jednu, ja bi rekla, socijalnu komponentu i to je u svakom slučaju za pozdraviti. Međutim, građani su dosta osjetljivi, a to se vidi i iz izvješća o savjetovanju sa zainteresiranom javnošću na izgradnju odnosno na obnovu nelegalnih objekata ili onih koji su nelegalnom dogradnjom postali nelegalni i moje pitanje ide u pravcu da li možete zbog građana pojasniti pod kojim uvjetima i zašto će se i te građevine obnavljati odnosno zamjenske izgrađivati i koje će biti obaveze građana koji su imali takvu nelegalnu građevinu?
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Vrlo jasno smo u zakonu rekli koji će se od nepostojećih objekata moći ili smjeti obnavljati, a nakon toga i legalizirati. Ali ono što je činjenica, u Gradu Zagrebu i 5 odnosno 4 susjedne županije na području kojih se dogodio potres imaju sveukupno negdje oko 25.000 podnesenih, a ne riješenih zahtjeva za legalizaciju zgrada. Ja sam u ovom domu nekoliko puta imao prilike čuti da je glavni i ključni uzrok zbog čega se ta dokumentacija ne kompletira materijalno odnosno financijsko stanje ili status tih građana. Teško je za očekivati da nakon participacije, razlike između konstrukcijske i cjelovite obnove ti građani imaju sredstva da bi platili projekt izvedenog stanja i geodetu koji su im nužno potrebiti da bi do kraja sproveli proces obnove. To će za njih napravit država.
Kolega Zurovec, izvolite.
Zahvaljujem. Pa prvenstveno bih istaknuo da je i tih nepunih 7 dana javnog savjetovanja zapravo sramotno malo i sramotno kratko za ovakav jedan zakon. Mene zanima dal ste vi analizirali i dal shvaćate da sada ljudi koji su primjerice ilegalno uselili u nečiji tavan zapravo sada dobiti sa ovim izmjenama 100%-tnu obnovu? Također tu će se pojaviti jedan ogroman nered u prostoru s obzirom da će se moć i graditi čak i mimo prostornih planova, a tu je bilo puno govora i oko i oko ovog dizanja pragova za nabavu, kako to da se tu nije išlo da se u svakom slučaju natječaj mora objaviti na elektroničkom oglasniku javne nabave uz naravno informaciju na europskom oglasniku javne nabave na TED-u, plus još naravno i Narodnim novinama?
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Moram dobro paziti da opet ne izgovorim neku riječ koja će biti čudno shvaćena, ali upravo to što ste sada izrekli kao kontru je u zakonu definirano drugačije. Neće se moći obnavljati i legalizirati mimo prostornih planova i s druge strane, svi ovi pragovi koji su od 200 do milijun i 33 tisuće i 500 do 39 milijuna biti će vidljivi u elektroničkom oglasniku javne nabave i to cijeli proces, ne samo ugovor nego javni poziv, zaprimljene ponude, donešena odluka i nakon toga glavni elementi ugovora.
Kolega Beljak, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani ministre, ja ću reći da sam puno zadovoljniji sa ovim prijedlogom zakona nego je bio onaj prethodni, jedino uz kritiku da se puno kasni. Dakle, ovo što ste iznijeli kao prijedlog je prihvatljivo, dalo bi se naravno još tu popraviti puno stvari, ali ove kritike koje dolaze od ljudi koji doista ne znaju kako funkcionira proces javne nabave i elektronički tip itd., itd., da je tu mogućnost bilo kakvih muljanja svedena praktički na minimum, mislim da na njih ne trebate gubiti vrijeme, trebate ubrzati cjelokupni postupak upravo zbog ljudi koji su nastradali u potresu i koji sramotno dugo čekaju. Dakle, ovakav zakon je trebao biti donesen odmah, nije se trebalo čekati i onda ga je trebalo eventualno još popravljati u hodu jer proteklo je previše vremena i u tom smislu mislim da bi to trebalo biti što hitnije uvedeno ovako kako je, a naravna stvar kad se bilo što radi hitno da se onda potkradu nenamjerne greške koje se onda s vremenom mogu i moraju mijenjati.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Nemam što za odgovoriti osim prihvatiti kritiku i složiti se s time da sve mora biti puno, puno brže. Transparentno će biti sigurno, a ono što je činjenica dakle prihvaćajući veliku količinu amandmana želeći stvoriti upravo ograde i kontrolne mehanizme mislim da smo u jednom trenutku u ovoj postojećoj verziji zakona sami sebi stvorili stepenice koje jednostavno nismo u stanju preskočiti. Sada ćemo ih legalno i legitimno zaobići, a rješavati nekada kada obnova bude završena ili u samom procesu obnove.
Kolegice Vidović Krišto, izvolite.
Franjo Tuđman je 16. kolovoza '93. otvorio radove na Tunelu Sv. Rok čime je simbolično započelo spajanje mediteranske i kontinentalne Hrvatske. Sjetimo se to je bilo par mjeseci nakon akcije Maslenica, a sjeverna strana je bila pod srpskom okupacijom. Ali Tuđman je u nemogućim okolnostima pokazao da se može kad se hoće. Vi gospodo iz današnje Vlade niste obnovili gotovo ni 1% štete od potresa u Sisačko-moslavačkoj županiji, a kao članica EU imamo uplaćene novce na računu. Za koordinatora obnove ste odabrali potpredsjednika Vlade Borisa Miloševića koji se po Banovni šeće s negatorima Srebreničkog genocida Miloradom Dodigom i izvjesnom Željkom Cvijanović. Jeste izabrali Miloševića tako da i ono malo stanovnika raselite s Banovine. Zašto ste prijedloge oporavka i revitalizacije Banovine koje je izradio profesor Čavrak stavili u ladicu i tko vam gospodo daje pravo da radite protiv hrvatskih građana koji vas plaćaju.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Poštovana saborska zastupnice, slažem se u potpunosti s vama sa rečenicom koju ste izrekli u segmentu ja bih rekao vašeg pozitivnog stava prema prvom predsjedniku RH, ali postoji i jedna razlika između tih '90.-tih i današnjeg dana, mislim da o tome je saborski zastupnik gospodin Beljak vrlo jasno rečenicom da o tim stvarima debatiraju oni koji to u potpunosti ne razumiju. Dakle kada se nisu koristili postupci javne nabave radovi i usluge nisu se ugovarali na takav način i proces ugovaranja i obnove je bio puno, puno brži. Mi danas reći ću opet, sami smo si u samom početku, dakle kad velim sami onda mislim na klubove koji su predlagali amandmane ali i mi koji smo ih prihvaćali stvorili određene stepenice koje ovaj zakon teško akceptira i prolazi i da bismo dinamiku obnove digli na puno veći nivo [[Upadica: Hvala lijepa.]] potrebne su ove izmjene.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, kolegica Vidović Krišto, izvolite.
Članak 238., ovo ne samo da je vrijeđanje saborskih zastupnika, ovo je eklatantno vrijeđanje cijele hrvatske javnosti. Godinu i pol dana nakon potresa vi prodajete ovakvu demagogiju. Ovo je sramota i vi ćete za to morati polagati račune.
A vi ćete ostati bez prava rasprave do kraja ove teme s obzirom da je ovo treća opomena. Idemo dalje, kolegica Vesna Vučemilović, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani ministre Horvat 20. siječnja ove godine kada smo radili zadnje izmjene ovog zakona koji je i danas na našim kupama predložila sam da građani i stanovnici Banovine krenu sami u obnovu, a da im država na temelju uvida u račune nadoknadi sredstva koja su uložili. Vidjelo se već tada da obnova ide izuzetno sporo i predložila sam to kako bi se ubrzao taj proces. Vi ste to odbacili, rekli da to ni jedna odgovorna država ne može napraviti, pa malo ste se i čudili tom mom prijedlogu, a ja se sada evo čudim što vi 9 mjeseci nakon što ljudi i dalje žive u kontejnerima predlažete upravo to i što ste usvojili moj prijedlog. Žao mi je jedino što je taj razvojni proces trajao 9 mjeseci koji su izgubljeni za stanovnike Grada Zagreba [[Upadica: Hvala vam.]] i za stanovnike Banovine.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Dakle, proces samoobnove od prvog javnog poziva nakon zagrebačkog potresa je bio moguć. Razlika između onog javnog poziva i ovog koncepta zakona je upravo taj što danas građani imaju 2 mogućnosti. Dati provedbenom tijelu mogućnost da to obnovi u njihovo ime i da to platili ili da pred u segmentu predfinanciranja naprave projektnu dokumentaciju, provedbena tijela naprave tehničko financijsku kontrolu i onda im unaprijed daju novac kojim će to ugovarat i plaćat. Dakle, segment samoobnove od prvog dana je prisutan. I od 2183 zahtjeva s područja Grada Zagreba mi smo riješili i isplatili preko 64 miliona kuna za 1800 takvih aktivnosti odnosno saniranih zgrada.
Kolega Grmoja izvolite.
Hvala. Poštovani ministre obećali ste ljudima na Banovini da će zimu dočekati čvrstim objektima, ne kontejnerima, a još uvijek 3000 ljudi nema ni kontejnere. Ne samo to, ja sam bio ovo ljeto na Banovini neki ljudi u kontejnerima u kojima su bili nemaju ni sanitarni čvor. A to nije vezano uz Zakon o obnovi, dakle to su stvari koje ste mogli riješiti neovisno kakav ste zakon donijeli, a donijeli ste katastrofalan zakon za kojeg se niste ni ispričali. Kolega Beljak lakonski poručuje, evo stari zakon nije bio dobar, trebao je biti, nitko se ljudima za to nije ni ispričao. A zajedno su ga donijeli Možemo i HDZ, ne znam je li kolega Beljak glasao za njega, Klub MOST-a nije. Hrvatski narod na Banovini, hrvatski narod dakle i ljudi naši građani ovdje u Gradu Zagrebu nisu zaslužili ovako nonšalantno ponašanje [[Upadica: Hvala vam.]] trebali ste prije donijeti zakon [[Upadica: Hvala kolega Grmoja.]] Što ćete konačno napraviti za ljude na Banovini?
Prije odgovora ministre imam povredu Poslovnika, kolega Beljak, izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolega Grmoja je povrijedi Članak 238. Poslovnika nazvao je lakonske neke izjave. Dakle, ja osobno, a i to preporučam ministru ne bi uopće raspravljao s ljudima kako se radi određeni posao nego jednostavno govore, mlate praznu slamu. Ako je netko kritičar HDZ-a onda sam to ja, onda sam to ja. Ali ako je nešto u redu onda ne mogu kao saborski zastupnik reći to nije u redu i biti a priori protiv svega. Dakle, kolega Grmoja može biti lakonski ne znam što, on putno toga lakonski radi.
Kolega Beljak, hvala vam, hvala vam lijepa. Dakle, naravno da ovo nije povreda Poslovnika. Izreći da je nešto lakonski zaista je u skladu sa onim što izgovaramo ovdje u Hrvatskom saboru. I molio bih kolegice i kolege, povreda Poslovnika ne služi da reagirate ako vam se nešto ne sviđa iz izlaganja neke zastupnice ili zastupnika, nego služi za to kad dođe do povrede procedure. Tako da kolega Beljak dobivate opomenu. A kolega Grmoja budući da je kolega Beljak dobio opomenu ja vas pozivam da vi sad ne govorite.
Ne, moram reagirati.
Onda izvolite.
Dakle, kolega Beljak je povrijedi Članak 238. govoreći ponovno i ponavljajući da neki zastupnici ne znaju o čemu govore, a on je jedan od zastupnika koji su podržali ovaj katastrofalan zakon kad smo mi upozoravali da je loš. I sada ponovno govori da je ovo dobar zakon, a bez ikakve odgovornosti i nije se ispričao dakle što je glasao za loš zakon.
Dobro, sada ćete dobiti opomenu kolega Grmoja jer ovo nema veze sa povredom Poslovnika. Idemo sada dalje, kolega Bulj, izvolite.
Ministre godinu
Dajte molim vas kolega Grmoja i kolega Beljak, ako se želite raspravljati iziđite iz sabornice, ovdje postoji red.
Tribaju vam rukavice ili bez rukavica?
Kolega Bulj izvolite.
Uvaženi ministre ja bi samo rekao da nije dovoljno mijenjati normative i zakone kao brže nego što imamo sojeve Covida. Činjenica je da godinu i po dana prošlo da ljudi nisu zbrinuti i da ugroza potresa mora država biti puno efikasnija. Ovim zakonima koje ste vi donosili prije i ovim izmjenama ne pokazujete nadu narodu. Narod mora imati nadu u zakone i normative. Vi to dosada niste napravili. Evo imamo nedavno i potres u mom Sinju, Cetinskom kraju bilo je na ivici da se dogodi slično kao što je u Zagrebu i što je u Banovini. Mi moramo imati cjelovit zakon za sve krajeve za potrese inače na ovaj način selektivno ćemo se dovoditi u poziciju kao što smo sad u bilo kakvoj ugrozi. Što vi kažete [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] je li dovoljno donositi selektivne zakone i mijenjati ih kao Covid sojeve?
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Pa evo, odgovorit ću vrlo jasnim brojkama, nakon obnove, nakon obnove ugovorenih 4840 i kuća, 40 kuća koje u ovom trenutku imaju zelenu markicu u koje ćemo vrlo brzo vratiti one koji se danas nalaze u privremenom smještaju bez obzira da li bili na prostoru županije, grada ili općine na kojima se potres dogodio ili one koji se danas nalaze u privremenom smještaju u kontejnerskim jedinicama ili onim mobilnim kućicama. Napravit ćemo prvi korak u povratku onih koji su u segmentu privremenog smještaja u čvrste objekte bez obzira da li oni bili privremeno ili trajno rješenje. Sve je to financirano iz sredstvima ili donacija ili sredstvima državnog proračuna ili osiguranim izvorima financiranja i jedino s čime se ovdje mogu složiti u toj vašoj raspravi [[Upadica: Hvala vam.]] je to da je dinamika obnove [[Upadica: Ministre molim vas.]] mogla biti ipak malo brža.
Puno ste izišli iz vremena. Kolega Bulj, izvolite povreda Poslovnika.
Hvala lijepo. Povrijeđen je, ministar je povrijedio Članak 238. gdje nije odgovorio na moj upit da li je za ugroze i elementarne nepogode potrebno da vlada bude ona koja će sanirati elementarne nepogode ili će normativima ostavljati trag na elementarnim nepogodama kao što je i sama elementarna nepogoda. Govorim o cjelovitom rješavanju i za buduće elementarne nepogode. Nedavno je bio potres u Sinju u Cetinskom kraju.
Hvala kolega Bulj, znadete i sami da ste zaslužili opomenu. Idemo dalje, kolega Petrov, izvolite.
Gospodine Horvat, slušajući vas kako već pola sata lakonski odbijate upozorenja saborskih zastupnika da ukidanjem javnog nabave do 39 milijuna kuna otvarate put korupciji onda ja moram vam direktno vas pitati. Zar nije tragično, a usuđujem se reći tragikomično da stranka kojoj je Vrhovni sud prije nekoliko dana dosudio, presudio da je organizirano provodila korupciju, sada ukida javnu nabavu, jedini model transparentnosti danas u Hrvatskoj do 39 milijuna kuna. Tragično je i da ministri i državni tajnici koji su nekada hvalili ovaj Zakon o obnovi danas usput govore da je to neuspio eksperiment. Koliko verzija još trebate donijeti? Za mene je tragično da jedan ministar na saborskom odboru kaže da je sve ovo nepotrebna administrativna radnja. Pa ne možemo mi donijeti zakon, a da ne znamo kako ćete sklapati [[Upadica: Hvala vam.]] višemilijunske odnose [[Upadica: Hvala kolega Petrov.]] kome da vjerujemo, vama.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Šteta što ja nemam mogućnost dići ovu markicu povrede Poslovnika ili možda i neke druge boje imati ovu markicu jer ja bi bio malo i oštriji. Ja vam samo savjetujem popijte kavu sa kolegom Beljakom nešto će vas možda i naučiti. A ova priča da netko ukida javnu nabavu je vaša rečenica za koju se nadam da ste je svi čuli. A rečenica ministra je, ne ukida se javna nabava, uvode se europski pragovi, a nabava u obliku javnog poziva transparentno objavljenog u oglasniku javne nabave biti će od praga 200 do milion i 233 tisuće i od praga 500 do praga 39 miliona, jasno i transparentno objavljena u oglasniku javne nabave, vidljiva svima koji će se htjeti u taj proces uključiti.
Imamo 2 povrede Poslovnika. Prvo je kolega Bulj, samo sekundu, izvolite.
Hvala lijepo. Ministar je povrijedio Članak 238., gdje je omalovažavao zastupnike gdje je rekao da ne može dignuti povredu Poslovnika. Jednostavno ministre možete, dajte ostavku, sjedite vamo u klupu i dajte povredu Poslovnika. Znati možete jer ste izabrani u saborski zastupnik i odgovarajte na pitanje, a ne šaljite poštu preko Beljaka Boži Petrovu.
Kolega Bulj, naravno da ovo nije bila povreda Poslovnika pa dobivate drugu opomenu. Za povredu Poslovnika javio se kolega Petrov, izvolite.
Povrijeđen je čl. 238 gdje me omalovažava g. Horvat, a ja vama mogu reći, g. Horvat, vama ne treba povreda Poslovnika, vama je dovoljan zaštitnik čovjek koji stoji iza vas, koji vas je trebao već nekoliko puta kao predsjedavajući upozoriti da kršite Poslovnik, da omalovažavate saborske zastupnike i nije to napravio. Ali to nije vaša krivica, vas ne treba više nitko od toga štititi. To vam je i previše u odnosu na nas.
Kolega Petrov, ministar Horvat odgovara na vaša pitanja. Vi ste u svom pitanju bili isto tako, podrugljivi prema njemu. Vi ste isto tako koristili retoričke figure koje netko može smatrati omalovažavanjem. Ja nisam reagirao. Odgovorio je ministar sličnim načinom kao što ste i vi i ne vidim što sad vi bi htjeli da njega upozoravam, a vas ne. Ja vas sad moram upozoriti i dati vam opomenu jer ste prekršili Poslovnik. Idemo dalje sada. Kolegice Martinčević, izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] postanu legalni objekti, čime bi se nemali broj, što stanova i tavana i šupa, ali kuća i ozbiljnih objekata dakle iz nelegalnih pretvorio u legalne objekte. To je posebno opasno, naročito u gradu Zagrebu gdje vi imate situaciju da nešto što u jednom trenutku ne vrijedi ništa, u drugom trenutku može vrijediti nekoliko tisuća eura po kvadratu. Slušala sam vaš odgovor na jedno slično pitanje, samo bih htjela upozoriti dakle da postoji nemali broj građana ove države koji su uredno platili svoju legalizaciju. Da li zaista smatrate da na plaćenu obnovu trebamo još i gratis pokloniti onima koji nisu željeli legalizirati, platiti još i legalizaciju.
Izvolite odgovor.
hvala poštovani predsjedniče. Poštovana saborska zastupniče. Pa u puno toga izrečenoga se slažem. Ali, ignorirati zatečeno stanje mislim da je bila jedna od pogrešaka postojećeg Zakona. Ne dati mogućnost legalizaciji onom objektu koji ćemo konstrukcijski obnoviti, za razliku od nekih objekata koji su legalizirani, a niti su građeni adekvatnim materijalima niti imaju svoju statičku čvrstoću definirano zakonima i tehničkim propisima, mislim da je u ovom trenutku daleko, daleko manji manevarski prostor eventualne zlouporabe jer kad se odlučimo objekt sanirati konstrukcijski, nema nikakvog razloga, ako je on sukladan prostornom planu, da ga ujedno i ne legaliziramo jer će građani morati platiti onu razliku između konstrukcijske i cjelovite obnove i opet zapadamo u situaciju da [[Upadica: Hvala vam.]] nemaju novac za legalizaciju.
Kolega Troskot, izvolite.
Poštovani ministre. Ovaj specijalizirani zakon se pokazao kao jedan veliki promašaj iz razloga što smo, osnovali smo fond, zaposlili smo ljude, sami ste se pohvalili već činjenicom da se i osigurao određena sredstva, međutim, dan danas grada Zagreba, Banovina, dakle ostali su nepromijenjeni, nije se ništa dakle pomaknulo. Ono šta osim dakle same legalizacije korupcije kroz vaš Pravilnik za koji tražite da Sabor zapravo izglasa ovdje gdje biste ovaj Visoki dom izložili i pravnom i complience i reputacijskom riziku iz razloga što bismo mi trebali donijeti zakon na temelju kojeg ćete vi odobravati Pravilnik i one obnove do 39 milijuna kuna, što ne dolazi u obzir. Dakle, s druge strane, dakle postojeći zakoni su mogli riješiti ove probleme i svaki put kada se dogodi ovakav jedan izvanredan događaj, mi radimo dodatnu inflaciju zakona, osim, mjesto da se primimo posla i da krenemo sa pravom obnovom [[Upadica: Hvala vam.]] jer smo to mogli rješavati na temelju postojećeg.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Pa mislim da je bespredmetno, ne znam, 6. ili 7. put odgovarati na jedno te isto pitanje oko toga da se ukida javna nabava, da se ništa u obnovi nije dogodilo, dakle ja sam vrlo jasno iznio, ni mi sami, dakle ni Ministarstvo ni Vlada nismo zadovoljni tempom obnove i zbog toga predlažemo ove izmjene i dopune. Ali, isto tako, tvrdeći, kao što sam danas imao ovdje prilike čuti da 3 000 ljudi nije privremeno zbrinuto, da ukidamo javnu nabavu ili da se u segmentu obnove ništa nije dogodilo, ja jednostavno takvu retoriku prihvatiti neću i dozvolite mi da onda argumentiram jednu drugu poziciju, poziciju Ministarstva i poziciju Vlade.
Sada je na redu kolegica Petir. Aha, što ste? Povreda …
Povreda Poslovnika, čl. 238, ministar obmanjuje javnost, a razlog zašto to govorim jest činjenica da u Ministarstvu stoji 12 tisuća zahtjeva. Ministre, vaša je odgovornost šta niste na početku odredili pravila igre i šta ste nepotpunu dokumentaciju zaprimali i sada ćete napraviti da ćete istu tu dokumentaciju prebaciti na Fond i problem se kao takav neće niti malo riješiti. Dakle vaša je odgovornost, ministre, bilo, da se odrede pravila za dokumentaciju koju će primiti Ministarstvo graditeljstva. Niste ...
/Upadica: Hvala kolega Troskot, dobivate opomenu./
... to napravili.
Idemo dalje. Kolegice Petir, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Poštovani ministre, govorili ste da su prepoznata uska grlo na terenu na terenu u provedbi dosadašnjeg zakona i da ustvari ovim zakonom ćete zaobići te probleme, dakle problem legalizacije imovinsko-pravnih odnosa, problem javne nabave i to je dobro. Ono što mene brine je da se dosad nije prepoznalo da su i poljoprivredna obiteljska gospodarstva također, poslovni subjekti jer vi ovdje predviđate obnovu poslovnih zgrada, ali na taj način ne tretirate poljoprivrednike. 2 064 poljoprivrednih gospodarstava stradalo je na području Banovine u potresu. Upućujete ih da rješavaju problem preko mjera ruralnih razvoja za koje se od njih traži da imaju vlastiti novac koji trebaju uložiti. Ako je netko izgubio kuću, štalu, traktor, stoku, on nema vlastitog novca, a poznato je da banke u Hrvatskoj baš i nisu tako socijalno osjetljive da će im dati novac na izvolite. Mene zanima, hoće li Vlada u ovom Zakonu prepoznati poljoprivrednike kao poslovni subjekt i dati mogućnost obnove ili će naći model kako im dati predfinanciranje da iskoriste sredstva iz ruralnog razvoja.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Pa evo, ja mogu, mogu u velikoj većini ovdje izrečenog u pitanju ili konstataciji podržati i ono što je činjenica paralelno sa izradom ovih izmjena i dopuna zakona tri resora rade na strategiji gospodarske revitalizacije potresom pogođenog prostora, dakle ne samo i isključivo Sisačko-moslavačke županije već i dijelova Karlovačke i dijelova Zagrebačke županije. U njima jedno posebno poglavlje je poljoprivreda. Dakle, ove mjere koje su trenutno na snazi i financijski izvori koji se osiguravaju su privremeno zbrinjavanje odnosno sad već sanacija i vraćanje one poljoprivredne djelatnosti koja je u tom području i u to vrijeme potresa u određenom intenzitetu bila zamijećena, a i ovaj zakon u jednom članku jasno kaže vlada može posebnim odlukama u određene sektorske politike, a izvorište su izvori financiranja koji daju potporu i financiraju provedbu ovog zakona.
Kolega Pavić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče sabora. Poštovani ministre, došli ste u ovaj visoki dom upravo jer smatrate da treba ubrzat obnovu i mislim da ove izmjene upravo idu u tom smjeru. Glavni problem su bila imovinska pravna pitanja, na ovaj način ih zaobilazite, građani dobivaju besplatnu konstrukcijsku obnovu i ono što je bitno dobivaju i predfinanciranje. To mislim da nitko nije rekao. Druga stvar, nema govora o korupciji u javnoj nabavi kao što ste rekli, pa nismo mi jedini bedasti u EU, postoje razlozi zašto su europski pragovi na toj razini, da se osigura protočnost sredstava, a jako dobro ste objasnili na koji način će biti kontrola i nema govora, prema tome europski pragovi su definirani na razini unije. Također hvala i g. Mikuliću i doprinosu inspektorata i hvala ministrici mislim Obuljen Koržinek i mislim da NPOO 12% investicija koje idu tamo i njezino ministarstvo koje se stvarno tu istaknulo zajedno s vama uvelike je doprinjelo u cijelom procesu.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Pa nisam iskreno ni prepoznao pitanje i kada bih odgovarao ponovio bi sve izrijekom kao što je i saborski zastupnik izrekao, ali jedna malo prije rečenica koja je bila ovdje izrečena na način da u ministarstvu postoji preko 12.000 zahtjeva i da se po njima ništa ne radi i imputirati ministru da obmanjuje javnost, ja mogu samo retorički vratiti da je to eklatantni primjer obmane javnosti jer je gotovo 12.000 zaprimljenih zahtjeva u obradi i stručne službe ministarstva kompletiraju te zahtjeve, a ne oni koji su bili stradali u potresu i to je prvi slučaj u povijesti hrvatske države da su službenici ministarstva obilazili domove i ljudima pomagali podnositi te zahtjeve.
Kolegice Antolić Vupora, izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani ministre. U zakonu se navodi da se zgrade za koje je podnesen zahtjev za obnovu ili uklanjanje uklanjaju uz suglasnost suvlasnika odnosno vlasnika većine svih suvlasnika zgrade. Da li većina svih suvlasnika zgrade znači većinu svih pojedinačnih stanova i svih pojedinačnih suvlasnika zgrade ili znači većinu od onih vlasnika koji drže većinu kvadrata odnosno površinu zgrade? Mislim da je to bitno razjasniti i u samom zakonu kako ne bi došlo do poteškoća kod provedbe.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče i hvala saborskoj zastupnici na ovom pitanju. Da, veliki prijepor u uklanjanju objekata, prvenstveno onih koji su bili prijetnja za zdravlje i živote ljudi je upravo činjenica i to ustavno pravo vlasništva za koje smo se bojali da ga ne povrijedimo i nakon toga polučimo određeni broj sudskih sporova. Novim zakonom jasno je rečeno odnosno za one zgrade koje su prijetnja, koje će se ako ih ne srušimo mi, srušit same, moći i morati ukloniti posredstvom državnog inspektorata bez potrebe ili većinskog ili 100%-tnog udjela vlasnika. Za one zgrade koje će se, za koje je podnesen zahtjev za uklanjanje, za njih će se napravit projektna dokumentacija. Nije rečeno da zgrada za koju vlasnici misle da se mora srušiti će i struka reći da je ta zgrada za rušenje. Struka će reći možda da je ona za konstrukcijsku i cjelovitu obnovu, a ovaj većinski dio je većinski dio bruto razvijene površine zgrade.
Hvala. Kolega Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Gospodine ministre, pozdravljam pristup u kojemu ćemo omogućit konstrukcijsku obnovu legaliziranih zgrada, a koje nisu na prostoru koje su Zakonom o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama nepodobne za legalizaciju. Prema mojim informacijama takvih objekata koji neće moći ići temeljem ovog zakona u obnovu, a nalaze se na prostorima u kojima nije moguće temeljem zakona izvršiti legalizaciju nije puno, vrlo mali broj ljudi je, vrlo mali broj objekata, pa bi bilo dobro s obzirom da vodimo se ovim zakonom i socijalnom komponentom da se vodimo i u tom slučaju i predlažem da bi i njima ne legalizirali, ali kroz socijalne programe vlade omogućili da ti ljudi na kraju ne ostanu nakon ovog potresa jedina grupacija koja nije imala riješeno krov nad glavom.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Hvala na ideji poštovani saborski zastupniče. Teško mi je sad u ovom momentu reći da bit će tako, ali imamo mogućnost i priliku kroz intervenciju amandmanima takav prijedlog uzeti u razmatranje, pa vas ja molim da tu svoju ideju elaborirate kroz amandman, mi ćemo ga tokom dana, možda i sutrašnjeg, analizirat, a onda prije samog glasanja ovaj visoki dom obavijestit da li smo ga prihvatili ili ne.
Kolega Bartulica, izvolite.
Zahvaljujem poštovani ministre. Od početka smo upozoravali da ovaj Zakon zapravo nije provediv. Nažalost vrijeme je to pokazalo da je bilo točno. Amerikanci imaju jednu dobru izreku, „Always keep it simple.“, dakle gdje se može svakako nuditi jednostavna rješenja. Niste odustali, bez obzira na ovih promjena u Zakonu, niste odustali od koncepta da 3 ustanove se bave ovom problematikom. Dakle vaše Ministarstvo, Središnji državni ured i Fond za obnovu. Zastupam interese ljudi na Banovini, među ostalim, pa se postavlja pitanje, ako se ne ubrza, kako što svi se nadamo i očekujemo, tko će biti odgovoran za i dalje to stanje? Dakle, ljudi traže odgovornost i dalje, bojimo se da će doći do šumova u komunikaciji pa pitam vas, tko, na kraju krajeva, će biti odgovoran za provedbu [[Upadica: Hvala vam.]] ove odluke? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Konačna odgovornost, siguran sam da će biti izrečena od naroda na ili u sljedećem izbornom procesu i oko toga nemojmo previše brinuti. Ali ono što je činjenica, dakle u segmentu obnove Banovine, ova institucija koja je provedbeno tijelo i zadužena za i nekonstrukcijsku i konstrukcijsku obnovu i za .../nerazumljivo/... uklanjanje objekata i gradnju zamjenskih obiteljskih kuća je u poslijeratnoj obnovi obnovila preko 25 tisuća objekata. Dakle ne imati povjerenja u jednu takvu instituciju i zatomiti iskustvo koje su gotovo pa isti ljudi imali u poslijeratnoj obnovi, mislim da bi bilo potpuno pogrešno i iz tog razloga, onaj prostor koji je proglašen, na kojem je proglašena katastrofa, Središnji državni ured, Krapinsko-zagorska županija i Grad Zagreb, Fond za obnovu.
Kolega Željko Pavić, izvolite.
Poštovani ministre, slažem se da rasprava trebaju biti konstruktivne, afirmativne, pa ću vam i u tom smjeru postaviti jedno pitanje vezano za ono što piše u prijedlogu zakona. Naime, u Zakonu ste iznijeli podatke o broju predanih zahtjeva, naveli ste na koji broj objekata se ti zahtjevi odnose te koliko je akata doneseno po kojima se postupa na nekom području. Ono što jako bode oči je velika razlika u broju donesenih akata na pojedinom području, ali i velika razlika u postotku donesenih akata u odnosu na broj predanih zahtjeva. Naime, postotak se kreće od 3% do 24% donesenih akata pa bi vas molio objašnjenje zbog čega je došlo do tako velike razlike i da li smo sad sa ovim novim Zakonom, ukoliko se taj zakon usvoji, da li je to sve riješeno, svi problemi koji su se pojavili?
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Hvala saborski zastupniče na pitanju i mogućnosti da pojasnim. Dakle, gotovo 13 tisuća, 12 762 zahtjeva odnose se na nešto više od 10 800 zgrada upravo zbog toga jer su podnositelji zahtjeva u jednoj nedoumici na što imaju pravo za jednu nekretninu, za jednu katastarsku česticu čak podnosili i svih 8 zahtjeva. To je elaboracija zašto se 12 700 zahtjeva odnosi na 10 800 zgrada. Za 10 800 zgrada izdali smo 976 što odluka, što zaključaka, što privremenih odluka. Dakle 976 ovakvih zahtjeva je kompletirano i podsjetit ću vam, da je podnošenje zahtjeva svedeno na stvarno prepisivanje podataka s osobne iskaznice u formular zahtjeva, a sva ostala evidencija i verifikacija prava je na službenicima Ministarstva. Nemogućnost rješavanja imovinsko-pravnih, identifikacije postojećeg i nepostojećeg objekta, identifikacija prebivališta ili boravišta znatno usporava ovaj proces, [[Upadica: Hvala vam.]] ali to ne znači da se po ovih 12 700 zahtjeva [[Upadica: Hvala.]] ništa ne radi.
Ministre, 15 sekundi. Molim vas da pazite. Kolega Bauk, izvolite.
Zahvaljujem. G. predsjedniče, i ja sam konzultirao Hrvatski jezični portal i nema izraza dedramatizacija, tako da premijera upozorite sljedeći put kad ga vidite. Dakle, glasajući za zakone ove vrste, barem mi iz opozicije, uvijek se nalazimo pred jednom vrstom moralne dileme ili moralne ucjene. Podržati rješenje koje nije dobro, ali je bolje i takvo nego da nemamo nikakvo ili izložiti se mogućnosti dakle da nam vi kažete da nismo htjeli pomoći ljudima ili da nam kolege koji moraliziraju da oni nisu glasali za zakon, valjda nije trebalo biti zakona, da to, da se počnu ponašati kao pravednici. Dakle u smislu te jedne moralne dileme želim reći sljedeće. Djeca rođena u vrijeme potresa već hodaju, obnova još nije počela ni puzati. Hoće li se ovim izmjenama zakona omogućiti da barem, kad njihova mlađa braća i sestre prohodaju, da obnova počne hodati ili moramo čekati sljedeću generaciju da djeca djece koja su rođena u vrijeme potresa počinju, počnu hodati, a jedno takvo imam doma. Zahvaljujem.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče, hvala poštovani saborski zastupniče. Tu moralnu dilemu koju imate, ja ću je ostaviti vama, neću je razrješavati niti raspetljavati, vi ćete je razriješiti sami u trenutku kada ćete glasovati, kada ćete birati između crvene i zelene tipkice i to će biti vaša odluka. Ono što je na nama kao Vladi, kao poziciji, da predložimo izmjene i dopune i dodatno ubrzamo obnovu. To je cilj i smisao ove današnje rasprave i ono što sam očekivao, nekoliko konstruktivnih prijedloga do sada nisam nažalost dobio niti jedan.
Kolegice Posavec Krivec, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče HS-a, poštovani ministre. Trenutna situacija na terenu, a posebice sa aspekta Sisačko-moslavačke županije, odnosno Banije ima 2 bitna obilježja. Prvo je neizvjesnost, a drugo je nedostatak koordinacije. Taj nedostatak koordinacije, vi ste ga potpuno svjesni i o njemu ja neću ovdje govoriti, one nas jednostavno, čak ću reći, već i opterećuje iz medijskih sukobljavanja čelnika određenih institucija. Naime, ova neizvjesnost o kojoj govorim, ogleda se u činjenici da ljudi čija je imovina oštećena ili uništena nemaju sigurna mjesta gdje mogu živjeti, naprosto ne znaju kada i kako se mogu vratiti normalnom životu. I onda kažete ovdje nema konstruktivnih prijedloga, konstruktivnih prijedloga bilo je u javnoj raspravi koja je trajala nažalost samo 7 dana i većinu ste ih odbacili, pa ću ja samo ponoviti kao problem ovdje ostaje obnova poljoprivrednih i gospodarskih zgrada jer u ruralnom području nekim ljudima za život više znači gospodarski objekt nego stambeni objekt.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Hvala poštovani predsjedniče. Pa opet miješajući lončiće oko koordinacije, razgovarajući i potencirajući nešto što bi se moglo smatrati ne koordinacijom na relaciji ministarstvo i fond nikakve veze nema sa koordinacijom na Banovini. Koordinacija na Banovini je vrlo dobra i zbog toga i ovih 5000 ugovora koji će vrlo brzo 5000 domaćinstava vratiti u svoje domove. I ja se slažem sa vašom, sa vašim konstruktivnim prijedlogom nakon što se obnovi stambeni prostor, bitno je obnoviti gospodarstvo, poljoprivredu, infrastrukturu, revitalizirati potresom pogođeni prostor jer zaostavština povijesti nije samo isključivo predmet analitike nakon potresa. Dakle, zaostavština povijesti, jedan rad, drugi rat i sve ono što se na tom prostoru događalo vjerujte mi ne može se sanirati ili rekonstruirati ili obnovit unutar godine dana.
I evo zadnja replika za ministra, poštovana kolegica Juričev Martinčev, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Poštovani ministre sigurna sam da će ove izmjene i dopune zakona u mnogome ubrzati obnovu zgrada oštećenih od potresa. Prije svega izmjena Članka 10. koji će omogućiti da se obnavljaju i one zgrade koje su kako piše nepostojeće odnosno nisu legalizirane naravno pod uvjetom da je na dan potresa tu stanovao vlasnik, suvlasnik ili neki njegov srodnik i naravno da se ne radi o prostoru koji nije obuhvaćen prostornim planom kao mogućnost legalizacije znači nego zaštićeno područje ili koridor. Ako znamo da samo u Sisačko-moslavačkoj županiji imamo preko 90 gospodarskih objekata koji nisu legalizirani i blizu 80% stambenih onda znamo da samo izmjenom ovog članka koliko će objekata iz tog područja za kojeg trpimo velike kritike biti moguće obnavljati i biti u postupku obnove.
Izvolite odgovor.
Pa opet bih rekao da tu u stvari onog pravog pitanja nema, ali mi je posebno drago dakle mogu samo konstatirat vi ste čitali prave izmjene i dopune. Neki vaši kolege u ovom domu čitali su vjerojatno krive ili nisu čitali ili su možda u razgovoru na kavi čuli neke čudne informacije. Ali ovo što ste izrekli u potpunosti ste u pravu. I da, zatomiti ili ignorirati nešto što je u ovom trenutku nepostojeće, a u njemu se događa i gospodarska djelatnost i stanuje se mislim da bi bilo potpuno krivo. Potrebno je pronaći mehanizam kojim će se to nepostojeće moći kategorizirati kao postojeće i bez nekakvih enormnih troškova jer građani koji su stradali u potresu nemaju financijskih mogućnosti, regularno kao do sada i financirati i tu legalizaciju.
Hvala ministru Horvatu, možete se vratiti na mjesto, a pozivam poštovanog glavnog državnog inspektora Andriju Mikulića da odgovori na repliku poštovanog kolege Zvane Brumnića. Izvolite.
Poštovani kolega Mikulić, ja imam pitanje koje sam jučer otvorio na Odboru za gospodarstvo i nakon toga sam dobio 10-tak telefonskih poziva apropo te teme. Pitanje je bilo vezano za ovo što će sad država praktički preuzimati na sebe odgovornost rušenja objekata, a pitanja sigurnosti građana u tom slučaju su mi upućivali ljudi koji su zaštićeni najmoprimci, ljudi koji imaju ugovore o dosmrtnom uzdržavanju gdje se boje da njihova prava koja imaju danas bi mogla biti povrijeđena u trenutku kada država bude odobravala rušenje s temeljem sile zakona. E sad, moje pitanje vama isto ko i jučer, na koji način ste odlučili zaštiti te ljude odnosno na koji način ste odlučili zaštiti one ljude koji su manjina u nekoj zgradi kada većina se odluči za rušenje.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Poštovani predsjedniče, uvaženi zastupniče dakle komentirali smo to i jučer na odboru. Kada se radi o izvanrednim događajima koji su uzrokovani potresima, klizištima, poplavama i dolazi do urušavanja zgrade ili dijela zgrade koja može ugroziti ljudsko zdravlje, ljudski život u iznimnim dakle situacijama, kad su iznimni događaji će se donosit takva rješenja. Ovo pitanje vlasništva je pitanje koje se rješava u prethodnom zakonu, a to je Zakon o obnovi. Dakle, on je definirao da li je potrebito ili ne utvrdit vlasništvo kada se radi o izvanrednim događajima kao što je ovaj ako se još jedanput desi ne daj Bože poplava ili neka druga katastrofa.
Zahvaljujem glavnom državnom inspektoru, možete se vratiti na mjesto. Povreda Poslovnika, kolega Brumnić.
Poštovani predsjedniče povrijeđen je Članak 238. vrijeđajući zdrav razum i mene i svih onih koji ovo slušaju. Mi danas donosimo zakon godinu i po dana nakon potresa, znači sve ono što se moglo srušiti samo od sebe se već vjerojatno srušilo. Ovo što donosimo danas je da bismo omogućili provedbu zakona odnosno sanaciju. Nije bez vraga bilo ovo pitanje i vjerujte mi postoji veliki broj ljudi koji bi ovime mogao biti oštećen [[Upadica: Hvala vam.]] a ja vjerujem da nam to nije interes.
Vjerujem da je to tako, ali vi ste zloupotrijebili povredu Poslovnika i dobivate opomenu. Sada će na replike odgovoriti i ministrica Obuljen Koržinek, prva je na redu poštovana kolegica Bedeković, izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena ministrice suština izmjena i dopuna Zakona o zaštitu, zaštiti i očuvanju kulturnih dobara je da se njime zapravo preciziraju odredbe bržeg postupanja u otklanjanju posljedica potresa na kulturnim dobrima kako bismo zapravo bili spremni ne samo na ovu situaciju nego i na neke nove krizne situacije i u tom smislu upravo ove izmjene i dopune zakona zapravo predstavljaju jednu pripremu za općenito upravljanje kulturnom baštinom u nekim budućim krizama. I ja smatram da je to potrebno još jednom dodatno i važno još jednom naglasiti jer zapravo upravljanje kulturnom baštinom u krizama zapravo je naša budućnost, ne samo kad je riječ o potresu i potresom razorenim područjima nego i kada je riječ o klimatskim promjenama, budućim elementarnim nepogodama s kojima ćemo se nažalost biti primorani u bliskoj budućnosti suočavati.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Hvala vam gđo. zastupnice da ste na to ukazali. Da, to sam istaknula i u svom uvodnom dijelu, naime po, uvodnom izlaganju. Naime, po definiciji Ministarstva kulture i medija i naša Konzervatorsko restauratorska služba bavi se stalno obnovom i tu smo mi možda bili bolje ekipirani i bolje pripremljeni jer javna služba preuzima kontinuirano na sebe takvu obvezu. Međutim, ove promjene i ove izmjene zakona zaista će nas pripremiti i omogućiti da služba sustavno organizirano brže reagira. Evo, ja mogu reći nakon ovih hitnih mjera koje smo početkom godine poduzeli na području Sisačko-moslavačke županije, za popisati i procijeniti hitne mjere u Požegi odnosno u prostoru Požege nakon onog nevremena trebalo nam je doslovno tjedan dana i u roku od mjesec dana više od 5 milijuna smo usmjerili takvim hitnim mjerama, dakle sustav se uspostavio i sustav će moći vrlo brzo reagirati.
Kolegice Pocrnić Radošević, izvolite.
Hvala predsjedniče. Poštovana ministrice, pozdravljam promjene koje će predmetnim zakonom osigurati da se može brže postupati i donositi odluke nadležnih tijela za zaštitu i očuvanje kulturnih dobara u slučaju nastanka ili proglašenja izvanrednih okolnosti i tu je navedeno da su te izvanredne okolnosti potres, poplava, klizanja tla ili drugi izvanredni događaji. Smatram potrebnim upozoriti da bi se trebalo sustav kontrola ili preciziranjem u samom zakonu pripaziti da se ne zloupotrebljava mogućnost drugih izvanrednih događaja. Pri tome mislimo da bi se ta formulacija mogla koristiti i u neke druge svrhe u slučajevima kad se investitor želi riješiti problema kulturnog dobra u slučajevima nekih drugih investicija. Znači da se definira da se radi o elementarnim nepogodama, a ne o slučajevima nemara ili namjere da se dobro uništi ili na kraju provuče kroz izvanredni događaj. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala vam da ste to ukazali, međutim to je vrlo jasno napisano u zakonu, dakle s jedne strane imate uređenje postupka uklanjanja kulturnih dobara u redovnim okolnostima, a drugo u izvanrednim i one isključivo ovise o proglašenju izvanrednih okolnosti, dakle to se ne može dogoditi nečijom paušalnom procjenom. Služba zaštite prati i uvijek je vrlo oprezna u situacijama o kojima ste vi govorili.
Kolegice Perić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Poštovana ministrice, registrom kulturnih dobara je evidentirano što su kulturna dobra, pa u one 4 kategorije. Međutim, htjela bi upozoriti javnost da postoje i slučajevi gdje u okviru kulturnog dobra je bilo i poslovnih prostora, pa tako kako u vlasništvu gradova ili države, ja mislim da ovaj zakon treba i na taj način još bolje definirati da se što bolje uređuju ti odnosi međusobni jer se događalo da se nije mogla ishoditi suglasnost za obnovu upravo radi toga što postoje zapravo dva subjekta koja raspolažu tom nekretninom, dakle jako je važno da se i to uredi i ubrza.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Hvala vam što ste na to ukazali i upravo ovo što ste vi rekli je razlog zašto ove zakone gledamo u paketu, dakle ovaj dio o kojem vi govorite pitanje vlasništva iznimno je relevantno za pitanje pokretanja postupka obnove odnosno za pitanje hoće li obnovu se pokretati sukladno Zakonu o obnovi ili sukladno Zakonu o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, načelno principijelno potpuno je svejedno tko je vlasnik što se tiče pozicije vrijednosti i skrbi o kulturnim dobrima, ali to je iznimno važno u trenutku kad se pokreću ove administrativne procedure. Ja bih podsjetila ovdje da je u našem mandatu naš registar kulturnih dobara koji ste spomenuli u cijelosti postao digitalno dostupan, on sada ide i u novu fazu razvoja i sve smjernice, svi uvjeti bit će vrlo jasno dostupni svakome i sadašnjem vlasniku i nekom mogućem budućem vlasniku ili investitoru čime će se podignut razina zaštite i očuvanja kulturne baštine.
I idemo na zadnju repliku, poštovana kolegica Šimunić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče HS. Poštovana ministrice, u izmjenama i dopunama ovog zakona naznačeno je pod izvanrednim okolnostima nadležno tijelo izdaje suglasnost za uklanjanje. Ne naglašava se isključivo potres koji se dogodio prije godinu i pol dana i koji je zapravo glavni razlog ovih izmjena zakona. Zašto mi tek sada raspravljamo o ubrzanju uklanjanja objekata koji su kulturno dobro, koji su razlozi da se taj postupak nije odmah ubrzao i na osnovu pregleda od ovlaštenog statičara donijeli zaključci, a ne da se za uklanjanje mora ishoditi suglasnost nadležnog tijela i prethodno mišljenje hrvatskog vijeća? Zašto kao ministrica niste ubrzali ishođenje mišljenja hrvatskog vijeća pošto vi i sami imenujete 4 člana od ukupno 8 članova? Ovo je još jedan od dokaza naše spore ovoga birokracije i ništa se puno po tom pitanju ne poduzima. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala vam na vašem pitanju. Žao mi je da očito niste čuli ono što sam rekla uvodno, dakle sva uklanjanja koja su se trebala dogodit su se dogodila po sadašnjoj proceduri. To sam jasno rekla uvodno, dakle mi ovdje postavljamo standard za jednu buduću situaciju, dakle nije se dogodilo niti jedna situacija u ovih godinu i po dana da je trebalo ukloniti neko kulturno dobro, a da vijeće za kulturna dobra sukladno postojećem zakonu na to nije reagiralo u nekoliko dana. Dakle, nikakvog kašnjenja nije bilo, mi ovdje postavljamo standard u zaista iznimnim okolnostima kad se radi o ugrozi bilo susjednih zgrada ili života ljudi i građana da se može u slučaju proglašenja nepogode tako reagirati. A naše je kompletna konzervatorska služba i vijeće za kulturna dobra zaista funkcioniralo besprijekorno i ja im i s ovog mjesta na tome najiskrenije zahvaljujem.
Hvala ministrici Obuljen Koržinek. Došli smo do kraja s replikama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da, kolega Štromar, predsjednik Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskog sabora je na 9. sjednici održanoj 19. listopada '21. raspravljao o predmetnom Prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obnovi zgrada oštećenih potresom na području Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije, Zagrebačke županije, Sisačko-moslavačke županije i Karlovačke županije s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 192. I to kao matično radno tijelo sukladno Članku 93. Poslovnika Hrvatskog sabora. Uz nekoliko iznesenih mišljenja i prijedloga u raspravi je podržan predmetni prijedlog zakona te su članovi većinom suglasni kako je donošenje predloženih izmjena i dopuna zakona nužno radi pojednostavljenja i ubrzanja procesa obnove. Odbor je većinom glasova 9 za i 2 protiv odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala i vama. Sada otvaramo raspravu i prvi je ispred Kluba zastupnika SDSS-a, gospodin Milorad Pupovac. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, u proteklih nepune 2 godine živimo pod okolnostima dviju značajnih nepogoda, pandemije i dvaju potresa, zagrebačkoga i banijskoga. Za pandemiju gotovo da nismo bili spremni, nedostajale su na maske, nedostajalo nam je cjepivo, nedostajali su nam kreveti, respiratori i naravno potpuna ekipiranost za to. Danas imamo sve to, ali nemamo ono što smo imali na početku pandemije. Na početku pandemije smo imali strah, a danas ga nemamo. Imamo praznovjerje kojemu neki i doprinose uključujući i neke koji sjede u ovoj dvorani, uključujući neke koji ulaze u škole sa drugim poslom i drugim pozivom, a ne da šire praznovjerje. No, to je tema o kojoj ću govoriti drugom prilikom. Drugo što nas je pogodilo jesu ova 2 potresa koja su bila teška, ozbiljna i tragična naročito na području Banije. Za to nam je nedostajalo sredstava kao što nam i još uvijek nedostaje dobar dio. Nedostajalo nam je organizacije kao što nam još uvijek nedostaje dobar dio organizacije, ali smo krenuli. Krenuli smo u taj posao sa određenim kašnjenjima, to trebamo priznati, sa određenom nedovoljnom koordiniranošću i to treba priznati i nećemo zbog toga biti manje pripremljeni za taj posao nego vjerujem bolje. Kao rezultat takvih suočavanja sa našom pripremljenošću imamo ove izmjene zakona. I dobro je da ih imamo jer su uočene zakonske prepreke na koje smo znali upozoravati, obilazeći teren suočavajući se sa tim preprekama u razgovoru sa ljudima i sa činjenicama. Dakle, prepreke su bile detektirane, nesređeni imovinsko-pravni odnosi, pitanje legalnosti zgrada koje su oštećene, pitanje prebivališta te nedostaci u pribavljenim podacima, neusklađeni podaci zemljišnih knjiga, katastra, neujednačeni podaci, nepotpuni podaci i sl. Sve su to bile i još uvijek su dok se ovaj glas, zakon ne izglasa prepreke za ubrzaniju obnovu sa raspoloživim sredstvima. Trebalo nam je vremena da usuglasimo najbolja rješenja koja su ponuđena u ovom zakonu i to je napravljeno i sad je ovdje pred nama u raspravi. I svako će tome doprinijeti onoliko koliko može i kako može pa tako će učiniti i ovaj klub u čije ime govorim. Idemo redom. Oslobađanje građana od obaveze financiranja troškova konstrukcijske obnove. Značajna promjena za velik dio naših sugrađana u Zagrebu, Krapinsko-zagorskoj i Zagrebačkoj županiji jer je to bila ozbiljna prepreka. I mislimo da je to značajna stvar i za vlasnike ili stanare ali i značajna stvar i za jedinice lokalne samouprave tamo gdje država preuzima ono što je pret važeći još uvijek važećim zakonom bilo stvar jedinica lokalne samouprave onih 20%. Drugo je viši pragovi javne nabave. Neki od naših kolegica i kolega upozoravaju na opasnost za povećanje tih pragova, ali uz određenu kontrolu i nadzor to je moguće osigurati to je moguće osigurati, transparentnost i sprječavanje mogućih zloupotreba u postupku javne nabave. Ali kao što se donose zakoni kod zaštite kulturnih dobara zbog izvanrednih okolnosti i prenose se ovlasti na ministricu, tako se i ovdje povećava iznos kako bi se ubrzao cjelokupan postupak procesa javne nabave kako se ne bi fragmentirao taj postupak i kako se ne bi odugovlačio postupak i usporavao proces donošenja odluka oko odobravanja sredstava neophodnih za obnovu. Treće, gradit će se zamjenske kuće i ovim zakonom se otvara mogućnost gradnje stambeno poslovnih i višestambenih zgrada na područjima na kojima je proglašena katastrofa, te će se time omogućiti revitalizacija i urbanizacija navedenih područja. Bilo bi dobro ako bi ministar mogao nešto više o ovome reći jer o tome nema dovoljno riječi. Što to sve znači bilo da je riječ o Petrinji, bilo da je riječ o Glini, bilo da je riječ o bilo kojem drugom području, da se s jedne strane otklone strahovi kod ljudi, a s druge strane da se pokaže koje su to prednosti i kod ubrzavanja procesa obnove s jedne strane, a i kod povećavanja komunalne, socijalne infrastrukture i prednosti življenja u takvim okolnostima. Nije to samo naše iskustvo, to je iskustvo mnogih zemalja koje su to rješavale ovakvim putem kao što se ovdje predlaže. Četvrto, jednostavnije rušenje teško oštećenih zgrada bilo da je riječ o kulturnim dobrima, bilo da je riječ o javnim poslovnim zgradama ili pak privatnim kućama. Tu naravno uvijek postoji opasnost sukoba temeljnih ustavnih vrijednosti i temeljnih ustavnih prava. Jedno je zaštita života zdravlja, zaštita imovine drugih ljudi, a s druge strane zaštita vlasništva onoga čija kuća se treba ukloniti. I princip razmjernosti nalaže da se donese odluka i mislim da je takav princip ovdje poštovan i da je neophodno samo da se uvede striktna kontrola oko obavještavanja ljudi da ne bismo kasnije imali tužbe zbog toga da netko nije obaviješten na adekvatan način da se kuća uklanja. Peto je uvođenje predfinanciranja kod isplata novčane pomoći i to je dobro kad su posrijedi javni i poslovni objekti, ali bilo bi bolje kada bi se to uvelo i za privatne objekte gospodine ministre. Mnogi ljudi na području Banije, moguće i na području Zagreba i Zagrebačkog prstena teško da će imati sredstva da mogu sami kupiti građevinski materijal, a možda bi ako bi imali prethodna sredstva za kupovinu građevinskog materijala možda bi oni osigurali da proces obnove ide brže negoli da se čeka ukupno organizirana obnova. Zato predlažem u ime Kluba SDSS-a da razmislite da se i ovdje omogući predfinanciranje jer mnogi ljudi ako obilazite područje Banije će vam reći da je za njih rješenje da dobiju sredstva za građevinski materijal, a onda nakon toga računima pokriju sve što je neophodno za izvođenje radova. Što se tiče obnove nepostojećih objekata odnosno pravno nepostojećih objekata to je također značajna i važna promjena unutar ovoga uz ova ograničenja ako se ne radi o zgradama koje su izuzete sukladno članku Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama i ako je riječ, ako je na dan 22.3.2020. odnosno 28. i 29.12.2020., dakle na dan ovih dvaju potresa u toj nekretnini stanovao vlasnik odnosno srodnik vlasnika. Dakle, sve ovo predstavlja značajno unaprjeđenje zakonsko osim kod ovog momenta kod predfinanciranja. Ako ne postoji neka zapreka još jedanputa apeliram da to uključite u promjenu bilo na temelju amandmana koji ćemo uložiti, bilo na temelju vašega prijedloga na vladi. Koje su to još dvije stvari koje su važne da se naprave? Prvo ću reći ono što je urgentno s obzirom da s ovom promjenom zakona nećemo uhvatiti neophodan tempo. Vi ste kazali da ne konstrukcijska obnova ide brže, točno ide, ne dovoljno brzo, ali ići će brzo i na zagrebačkom području i na banijskom području. Međutim, konstrukcijska obnova za ljude koji žive u kontejnerima u privremenom smještaju moramo odmah obznaniti kako će se grijati, tko će podnositi te troškove? Ja znam da vi niste nadležan ministar za to, znam da je to stožer za to, ali već danas ljude treba rasteretiti strahova kako će dočekati zimu. To su za njih ogromni troškovi. Privredne aktivnosti i zaposlenost je tamo minimalna, prihodi ljudi su u usporedbi sa drugim dijelovima Hrvatske minimalni. Prema tome, država mora osigurati subvencije kao što je to uradila prošle godine, da se pokriju ti troškovi. I dvije krupne stvari, mi sad govorimo o obnovi, netko je ovdje rekao trajat će 20.g., ne samo da ne bi smjelo trajati 20.g., nego ne bi smjelo trajati duže za većinu od 3 proračunske godine, za većinu jer u protivnom past ćemo na ispitu, u protivnom radit ćemo protiv toga da ljudi tamo žive. Stvorit ćemo samo pretpostavke za to da imamo dodatno opustošenu zemlju i dodatno jeftino zemljište za nekoga tko će za male pare doći do novog bogatstva. Ja vjerujem da državi to nije interes. Treba paralelno s ovim raditi projekt gospodarske obnove. I ovdje je netko spominjao gospodarske objekte. To je stvar Ministarstva poljoprivrede, znam da nije to stvar vašega Ministarstva. Ali to jeste stvar koordinacije između različitih ministarstava. Ne bi se smjelo događati da natječaji prođu, natječaji koji su prelazili 100 milijuna kuna, a na koje se nije nitko mogao de facto javiti. Upravo za tu svrhu o kojoj je kolegica govorila. Prema tome, na svakom drugom segmentu, ne samo na zakonodavnom segmentu obnove, nego i na zakonodavnom segmentu oporavka gospodarskog potrebno je praviti što je moguće jednostavnija rješenja. Ovdje je sve pojednostavljeno do, gotovo do maksimuma. Trebalo bi to učiniti kada je posrijedi gospodarski oporavak jer doista, ljudima koji žive na selu, kuća je veoma važna, krov nad glavom je veoma važan, ali štala, radionica, spremište za strojeve i za usjeve je još od veće važnosti i iz tog razloga plediramo na Vladu da to ima u svijesti i da ne smijemo gubiti vrijeme i čekati da se završi obnova da bismo mogli ići u gospodarski, u aktivnosti gospodarskog oporavka na tim području. I konačno, ovih 683,7 milijuna eura iz Fonda solidarnosti za zagrebački potres i ovih, ovaj predujam od 300 milijuna kuna, a zapravo, očekivanih 300 milijuna eura u ukupnom iznosu za područje Banije iz Fonda solidarnosti, što su značajna sredstva koja su osigurala aktivnošću Vlade, odnosno predsjednika Vlade u EU Vijeću i u Komisiji, ta sredstva bi morala biti brže trošena i morala bi brže stizati jer naša raspoloživa sredstva prema proračunu za sljedeću godinu, za godinu nakon nje i za godinu nakon, u trećoj godini proračunskoj daleko su od dovoljnih da bi se ovaj proces mogao završavati uspješno, brzo. A brzina je od velike važnosti. Hvala vam.
Hvala i vama [[Upadica: Klub će, zastupnika će podržati ovaj Zakon.]] Sada je na redu Kluba zastupnika Mosta i stavove tog kluba će zastupati gđa. Marija Selak Raspudić, izvolite.
U Saboru sam godinu dana. Ovo je prvi put u tih godinu dana da mi je neugodno za ovom saborskom govornicom. Doista mi je neugodno. Moram ljudima koji nisu ušli u svoje domove, koje čeka vrlo neizvjesna zima, u Zagrebu već godinu i po', skoro i dvije, dana će biti. Na Banovini godinu dana, moram im objasniti da mi ponovo krivimo zakon za sve i da idemo u treće izmjene zakona i pokušati ih uvjeriti da to išta može dobro donijeti, a poslije izvan ove govornice, kao normalan čovjek, pogledati ikoga u oči i reći da mi ovdje dobro radimo svoj posao. Ovo je prvi put, ali doista, u godinu dana, otkad ovdje predano radim svoj posao, da mi je doista, doista neugodno, a ima i puno razloga zašto mi i svima nama ovdje treba biti neugodno. Kada sam dala opasku ministru Horvatu o tome što upotrebljava latinizam „vizibilno“ umjesto da kaže na običnom hrvatskom jeziku „vidljivo“, nije bila riječ o pukoj jezičnoj primjedbi jer su one izlišne, a i malo je neukusno na taj način docirati jer svi mi griješimo. Griješim i ja i to puno češće nego što bi željela. Riječ je o nečemu drugome. Znate da svi prepoznajemo određene psihološke obrasce koji nekoga čine neuvjerljivim, pa u trenutku kada ovdje trebamo pokazati kako će se kontrolirati trošenje ogromnih sredstava i kada ministar, umjesto da to kaže na normalnom hrvatskom jeziku, da ga onaj na Banovini i onaj u Španskom koji nije pogođen potresom, ali će ga platiti iz svoga džepa, tu štetu koja je nastala, trebaju razumjeti, odjednom skreće u neke latinizme, meni se kao i svakom čovjeku, pali lampica. Zašto ne želite biti jasni i razumljivi? Zašto takve teške riječi? Zato što mutite vodu. Mutite vodu jer nemate odgovor. Jer je ovaj Zakon jedna velika muljaža i nešto što bismo mi svi, u oporbi barem, trebali odbiti. Mi nismo pristali ni na prve izmjene Zakona, smatrali smo da su loše i nepotrebne. Nismo pristali ni na druge izmjene Zakona jer su one potvrdile da su prve bile loše i nepotrebne odnosno samo kreiranje zakona. A sada vam, kolegice i kolege iz oporbe kažem da ne valjaju ni ove treće i bilo bi bolje da to zajedno ovdje shvatimo nego da pristanemo na ono što se ovdje događa, a zove se moralna ucjena gdje se stvara privid da smo stjerani pred zid i da ako ne pristanemo na ovakve izmjene Zakona, da se ljudima neće obnoviti domovi i da ćemo mi za to biti odgovorni. Kolegice i kolege iz oporbe, onaj tko donosi odluke na temelju moralne ucjene, ne može donijeti normalne i racionalne odluke. Ne dozvolimo da pristanemo na namjerno kreiranu situaciju moralne ucjene u koju nas žele staviti vladajuća struktura da bismo pristali na izmjene zakona koje citiram ministra, neće riješiti probleme nego će ih zaobići. Pa zar nam to nije sve reklo? Ministar je eksplicitno priznao da ovaj zakon ništa ne rješava nego zaobilazi. A znate li što se događa kad nešto zaobilazimo? Pa samo ćemo pasti preko toga još teže. Pa jasno je to ko dan i sam je ministar priznao da zakonom neće ništa riješiti. Pa nećemo biti toliko naivni i dati svoj potpis na ovo što će nas u budućnosti doista i opravdano sve i politički, ali i ljudski jer ovdje se ne radi o nekim apstraktnim izmjenama nego ako smo se ikad bavili nečim bitnim, bavimo se sada, bavimo se ljudskim životima to će nas sve i trebalo bi nas koštati. Kada govorimo o tome što se do sada dogodilo samo jedan broj. 13.703 zahtjeva po zakonu o obnovi, 511 rješenja. 3,7% zahtjeva je dosada riješeno. Tu bi sva priča trebala stati. Vidite li ostavke? Vidite li smjene? Vidite li ičiju političku odgovornost? Nigdje nikoga. A znate li zašto nigdje nikoga ministre? Budući da ste bili vrlo neugodni u razgovoru s oporbom koja vam je postavljala opravdana pitanja na koje ste dužni odgovoriti pa evo ja ću ovdje iskoračiti i prorokovat ću vam. Ova statistika bi ubila svakoga na ministarskom mjestu. A znate li zašto ste vi još uvijek ovdje? Pa samo zato što je HDZ-u vas toliko malo žao da vas neće sačuvati niti sada nego će vas pustiti da se izderete do kraja da ne bi potrošio nekog boljeg ministra i na kraju će vas, jer je već sada jasno da se ta obnova nažalost neće dogoditi politički žrtvovati kao jedinog krivca za obnovu. Zato ste ministre vi još uvijek ovdje. Bolje bi vam bilo da to sami shvatite jer ova statistika bi ubila svakoga. Prva stvar koju treba jasno reći je da su vladajući mogli, ali nisu htjeli mijenjati zakon ranije da ne bi pretrpjeli političku štetu. Kažu nam sad je hitno, kažu nam tjedan dana savjetovanja, a godinu dana im je trebalo da izmijene zakon. Dakle, jedino o čemu su se oni brinuli je njihov imidž, a to što su zbog očuvanja imidža ljudi godinu dana čekali i životarili u neadekvatnim uvjetima njih nije bilo briga. Važno je samo bilo nepriznati da smo donijeli zakon koji je odmah, odmah ponovit ću pao na testu prakse. Zakon koji je sam državni tajnik nazvao neuspjelim eksperimentom. Dokonim HDZ-ovcima misaona ekshibicija, stanovnicima Banovine pogođenim potresom životna tragedija. Tko god razmišlja šire imaju u vidu društveno političke odnose i svijest da zakon donosi stranka presuđena za korupciju mora postaviti pitanje, a sada dolazimo do moralne ucjene, je li netko namjerno čekao 5 do 12 da budemo u pritisku nedohvatljivi rokova za Fond solidarnosti izluđeni stopiranjem zahtjeva i ne micanjem s mjesta nakon godine dana. Da budemo mentalno pripremljeni da nam se proda priča da je jedina slamka spasa poništiti javnu nabavu ispod 39 milijuna kuna i dokinuti pravni poredak, parcijalno omogućiti da nelegalno postane legalno. Iscrpljeni u beznađu u kojem nas HDZ svjesno kuha, torturi koje se ne bi posramili ni golo otočki ideolozi spremni kažemo, a kolega Bauk je već na putu da poklekne, ne daj se Arsene. Daj što daš, zažmirit ćemo na oba oka papiri su nevažni, nabave su nevažne samo obnovi išta. Je li cilj ovih izmjena srušiti sve pravne barikade za nečije građevinske privatne interese? Uostalom je li ovo uopće konačna verzija zakona? Meni je neugodno. Je li vama isto neugodno? Netko može napraviti loš zakon jednom, popravljati ga drugi put, ali ako prihvatimo da je nužna i treća izmjena i povjerujemo toj osobi da radi u našem interesu, problem je u nama. Četvrta, peta, evo pogledajte ljude na cesti u oči i recite im dokle. Što ne znamo, a morali bismo znati jer nastavit ću biti konstruktivna jer uvijek treba konstruktivan pa čak i kada je besmisleno. Da uopće možemo razgovarati o ovom zakonu morali bismo znati koliko veći potencijalni trošak država preuzima na sebe ovom izmjenom zakona. Procjena fiskalnog učinka nije dostupna, ali ministar je jučer na sjednici odbora rekao oko 1,5 milijarda kuna. Na temelju čega? Samo obnova Zagreba šteta je procijenjena na 86 milijardi kuna, a ovdje nam se govori da će financiranje 20 do 50% više konstrukcijske obnove biti samo jedan i pol, jedna i pol milijarda kuna u odnosu na tih 86 milijardi kuna. Kome je ta procjena uvjerljiva? Nešto se govori o tome možda ćemo dio dobiti iz fondova. Mi te novce još nismo povukli, a kako je izgledno s obzirom na rokove Fonda solidarnosti ni nećemo. Dakle, pravo je pitanje koliko će ovo koštati hrvatske građane? Koštat će ih 85.000 kuna, takve su procjene po glavi radnog stanovnika RH. A je li on spreman financirati treće po redu zakonske izmjene koje će onemogućiti transparentnu obnovu. Njemu na to pitanje trebate odgovoriti. Gdje je izvještaj o ukupnom tijeku obnove? Dalje, koliki broj građevina je uopće nelegalno izgrađen i kada? Koliki broj građevina ima probleme s utvrđivanjem vlasništva, a koliki broj zahtjeva jednostavno niste obradili jer ste nesposobni ili namjerno stopirate obnovu? Koliko je javna nabava doista uopće usporila procese, a nije razlog za njihovo usporavanje nerealne cijene građevinskih radova u programu mjera zbog čega su nabave propadale. I sada dolazimo do onog pitanja što dugujemo odgovor svakom onom građaninu RH koji ovu obnovu bez obzira jel bio ili nije pogođen potresom plaća iz svog džepa, a da toga i nije svjestan. Na sjednici odbora ministar je javnu nabavu nazvao nepotrebnim administrativnim radnjama. Ako vas smeta javna nabave, budimo konstruktivni, prvo nam dajte argumente i statističku analizu u kojoj mjeri je ona usporila obnovu. Ako želite kraće rokove za javnu nabavu onda to propišite unutar zakona, a ne očekujte od nas da vam dajemo bjanko potpis da ćete isto učiniti podzakonskim aktom nad kojim sabor nema nikakvu mogućnost kontrole i zaštite javnog interesa. Ja jedino mogu zaključiti da ove izmjene imaju 3 cilja. Prvi, da država zadrži najveći dio kontrole nad tokom novca u obnovi. Drugi, da se kontrola nad tim tokovima novca smanji i treći cilj da se politička odgovornost za sve probleme u obnovi otkloni s vlade i HDZ-a i prenese na Fond za obnovu. Koncepcijski smo od samog početka upozoravali da nam ne treba poseban Zakon za obnovu, da se postojeći zakoni kojima se regulira reakcija države na katastrofe mogu uz određene dorade primijeniti. Također upozoravali smo da primarno naglasak mora biti na samoj obnovi. Država je trebala preuzeti dobro poznatu i provjerenu praksu dodjeljivanja sredstava iz eu fondova. Kao država trebali smo odrediti koji su za državu prihvatljivi troškovi, u kojem postotku te troškove snosi država, te dodijeliti građanima pogođenim potresom financijska sredstva na temelju njihovih projekata za obnovu, a na kraju je to država trebala kontrolirati. Umjesto toga država je na sebe preuzela teret neposrednog provođenja građevinskih radova i drugo što će dovesti do značajnih aktivnosti u materijalnom i administrativnom smislu za koje je već sad pokazala da nije sposobna i u javnoj nabavi. U ovom prijedlogu izmjena Zakona o obnovi potpuno je neopravdano na temelju spinova koji su došli iz samog Ministarstva graditeljstva i ministra Horvata ocijenjeno je da je javna nabava jedno od uskih grla u obnovi, što se do sada u praksi nije pokazalo kao točno. Dosadašnje javne nabave u obnovi koje nisu uspješno provedene krahirale su zbog pogrešnih procjena vrijednosti određenih poslova koji su se nabavljali, a za tu pogrešnu i prenisku procjenu odgovorno je bilo i ministarstvo i vlada koji su određivali isto podzakonskim aktima. Ovaj zakonski prijedlog kojim se propisivanje pravila o javnoj nabavi u obnovi do vrijednosti radova od 39 milijuna kuna prepušta podzakonskom aktu, pravilniku kojeg donosi ministar graditeljstva bez saborske kontrole, što mi kolegice i kolege barem u oporbi ne možemo dozvoliti, nama je sigurno kao takav neprihvatljiv. Nadalje, kao što znamo i kao što su ministar Horvat i šef fonda Vanđelić više puta govorili, Ministarstvo graditeljstva zaprimilo je dosad preko 12.000 zahtjeva za obnovu. Većina tih zahtjeva je navodno nepotpuna, smisao ovih zakonskih promjena je da ministarstvo može donijeti odluku i o nepotpunim zahtjevima i dostaviti ih fondu koji će se ponovo suočiti s istim problemima s kojima se dosad susretalo ministarstvo. Dakle, problem se neće riješiti nego će se prebaciti na fond. Pri tom je ovim zakonskim izmjenama predložena jedna pravna ekshibicija po kojoj ćemo mi najprije provesti obnovu, a tek po završetku obnove ćemo u meritumu i u cijelosti odlučivati o pravu na obnovu tj. donijeti rješenje o obnovi. Isto tako, premda ministar i vlada tvrde kako se ovim zakonskim izmjenama za obnovu više neće potrebno biti utvrđivati vlasništvo zgrade koja se obnavlja, mi se pitamo kako će uopće ministarstvo i fond odlučivati o zahtjevu neke osobe koja ako nije utvrđeno da je vlasnik ne može biti niti podnositelj zahtjeva. Ovo su izmjene kojih se struka odrekla. Društvo arhitekata Zagreb, Udruga hrvatskih urbanista i Hrvatska komora arhitekata, upozorili su otvorenim pismom premijera jer ih se nije pravovremeno konzultiralo premda postojeći zakon propisuje savjet koji je trebao omogućiti struci da nadgleda obnovu. Ovo su izmjene zakona koje je državni tajnik koji ih je pisao nazvao eksperimentom. Taj eksperiment nije gotovo nego se nastavlja, a on se zove postepeno dokidanje pravne države i kontrolnih antikoruptivnih mehanizama. Mi u Klubu Mosta želimo da se domovi građana obnove. Prvi smo konstruktivno izašli s detaljnim smjernicama strategije obnove Banovine, jedan smo od klubova koji je predložio najviše amandmana na prvu verziju zakona u saboru, ali mi moramo biti svjesni da ovu obnovu plaćaju svi građani RH i da će ih ona koštati 85.000 kuna po zaposlenom stanovniku Hrvatske. Minimum koji dugujemo tim ljudima je da osiguramo da procesi budu brzi i transparentni, a korupcija onemogućena. Nažalost, ove zakonske izmjene nude sve što je suprotno od toga. Stoga ih ne možemo i nećemo podržati.
Hvala lijepo, vrijeme. Sada ćemo još imati stavove Kluba zastupnika HNS-a i Reformista koje će zastupat najprije gđa. Martinčević, onda g. Klasić i nakon toga će biti tzv. slobodni govori ili stavovi kluba, slobodni stavovi kluba, klubova i nezavisnih zastupnika, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče sabora, poštovani ministri sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Evo nakon nešto više od godine dana od donošenja prve verzije zakona opet smo se našli ovdje kako bi raspravili izmjene i dopune Zakona o obnovi nakon potresa. Nažalost, u tih godinu dana provođenja ovog zakona pokazalo se kako u praksi postoje mnogi problemi koji blago rečeno otežavaju i usporavaju proces obnove. U ovim izmjenama i dopunama o kojima raspravljamo danas uvedene su neke stvari za koje ja zaista vjerujem da će značajno ubrzati ovaj proces koji evo nažalost to smo svi ovdje danas konstatirali teče iznimno sporo. I prije smo upozoravali da je ključno odvojiti pitanje rješavanja vlasničkih odnosa i sanaciju jer ako ćemo rješavati vlasničke odnose kao prethodno pitanje, mi znamo da se to kod nas rješava i godinama, pa neki i 10-ljećima, nećemo napraviti ništa i zato pozdravljamo ovu činjenicu da se ovih izmjena i dopuna zakona da se ne ide u regulaciju vlasništva prije nego što se izvede obnova konstruktivnih elemenata koji ugrožavaju sigurnost već da se to rješava naknadno. Isto tako bilo je jasno kako je s obzirom da se u 90% slučajeva obnove radi o privatnom vlasništvu, bolje vlasnicima dopustiti da oni sami upravljaju obnovom i istovremeno pratiti trošenje sredstava. Ovim izmjenama i dopunama i to je dopušteno, pa je sada moguće predfinanciranje troškova konstrukcijske obnove na račun obvezne pričuve višestambene zgrade, stambeno-poslovnih zgrada i poslovnih zgrada te će upravitelji moći nabavljati sve potrebne usluge i radove za obnovu, što također, vjerujemo da je dobar iskorak i da će ubrzati postupak. Novčana pomoć za obiteljske kuće ipak će se dalje isplaćivati nakon završene obnove, prema, naravno, ispostavljenim računima po pojedinačno okončanim radovima i to je dobro. Dobro je i što je uvedena mogućnost za vlasnike i suvlasnike da o svom trošku izvode i pojačane konstrukcije, dakle iznad razine obnove iz tehničkog propisa za građevinske konstrukcije, dakle dobro je data i ta mogućnost. Međutim, s jednom točkom u ovim izmjenama i dopunama Zakona ponovo se nažalost, otvara prostor za korupciju i za zlouporabu i to moguće čak i u ozbiljnim razmjerima pa bi htjela, upozorila sam u tome na replici, ali htjela bih još, dakle malo to obrazložiti i potpuno pojasniti stav Reformista o ovom pitanju. Dakle u čl. 10 izmjena i dopuna Zakona o obnovi otvara se mogućnost da se nelegalni objekti konstruktivno saniraju, što dakle ponavljam, apsolutno podržavamo jer je jasno kako i nelegalni objekti mogu ugroziti i sigurnost ljudi i susjednih objekata. Međutim, problem je što u čl. 14 ovih izmjena i dopuna se javlja mogućnost da nakon što ta konstruktivna sanacija završi i nakon što za tu građevinu je izrađeno završno izvješće i rješenje o obnovi, taj objekt u smislu propisa počinje se smatrati stvarnim, tj. legaliziranim objektom za koje je izdana pravomoćna uporabna dozvola. Ovim se, dakle, odredbama, omogućuje automatska legalizacija objekata koji do sada nisu bili legalizirani, a provedbom te odredbe otvara se mogućnost da jedan ne mali broj, nešto i stanova i tih baraka i šupa, ali i čitavih kuća i ozbiljnih objekata, postanu, ne samo legalni, već postanu objekti sa pravomoćnom uporabnom dozvolom, čime objekt koji nema vrijednost u ovom trenutku na tržištu, se pretvara u objekt koje je moguće, može imati iznimno visoku vrijednost i ovdje će to posebno dakle doći do izražaja u Gradu Zagrebu gdje su nekretnine najvrijednije, pa tako nekretnine koje u ovom trenutku ne vrijede ništa, mogu sutra, preksutra nakon te dakle darovane legalizacije vrijediti i nekoliko tisuća eura po kvadratnom metru. Ja sam saslušala ono što je govorio ministar i razumijem dakle logiku onoga što je on objašnjavao, dakle svakako ne smije biti zapreka nelegalizirani objekt za obnovu. Dakle i nelegalizirani objekti ugrožavaju i sigurnost i druge objekte, sve smo to shvatili i sve je to jasno i to podržavamo. Međutim, ako se građanima plaća obnova, plaća im se obnova objekata, oni moraju platiti dio koji se odnosi na legalizaciju. Dakle nemali broj građani ove države u onom postupku i procesu legalizacije koji smo imali, platila je legalizaciju. Mi svi moramo ovdje plaćati naše račune, plaćati naše obveze, dakle isto tako, svi oni koji nisu legalizirali, to moraju platiti. Neki to ne plate, rekao je ministar, evo, jadni ljudi, nemaju novaca. To je sve činjenica i istina, međutim, postoji cijeli ... [[Govornik se ne razumije.]] koji imaju novaca pa su odmaknuli rukom i rekli neću svoje tavanske stanove uređene u Zagrebu legalizirati jer me baš briga i to što je do jučer vrijedilo 0, sad će vrijediti 4, 5 tisuća eura jer su to takvi objekti. Dakle ja mislim da na to što darujemo, odnosno ljudima omogućavamo da im se obnove njihovi objekti, darovati još legalizaciju koju su svi ostali građani u Hrvatskoj uredno platili i uredno i dalje plaćaju, da to nije prihvatljivo. Dakle, obnova, apsolutno da, obnova i nelegaliziranih objekata, apsolutno da, ali dio koji se odnosi na legalizaciju, građani moraju platiti. Naš prijedlog koji smo tu dali, nažalost nije bio usvojen, bio je da se umjesto takvog jednostavnog upisa obnovljene građevine provede postupak ozakonjenja, po posebnom zakonu. Rješenje o obnovi pritom bi se smatralo podnesenim u trenutku, .../nerazumljivo/... podnesenim zapravo kao zahtjev za legalizaciju, evo, da najjednostavnije to kažem i time bi se za nezakonito sagrađene zgrade oštećene potresom omogućila obnova, dakle riješili bi pitanje sigurnosti, ali im se samim time ne bi priznao i status legalnosti već bi se on morao steći u postupku sukladno posebnom zakonu. Obzirom da svoju raspravu dijelim sa kolegom Klasićem iz HSLS-a, dakle ja sam navela cijeli niz stvari koje ovdje podržavamo i pozdravljamo i smatramo da su dobra rješenja i da su iskorak i da će pomoći da se svi ovi procesi ubrzaju, međutim, ovo smatramo ozbiljnim problemom i mi ćemo u tom smislu podnijeti amandman, a ja bih molila, naravno, ministra, da evo, temeljem ovih naših ponovno iznesenih prijedloga pokuša naći rješenje. Hvala.
I vama. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi ministri sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. I prije samog potresa, veliki dijelovi centra Zagreba i Banovine desetljećima su bili izloženi propadanju, neodržavanju, zapuštenosti, a u Sisačko-moslavačkoj županiji, posljedicama rata. To je i bio dodatni uzrok velikih oštećenja i šteta koji se desio prilikom potresa. Ovaj predloženi zakon je iskorak i u smjeru da se preskoči problemi koji su postali evidentni na terenu koji u prvoj verziji Zakona, iako je napravljen u najboljoj zamjeri, nisu prepoznati. Neuređeni imovinski pravni odnosi očigledno su jedna od hrvatskih rak-rana i boljki i koji nije samo usporila ovu obnovu već je isto uspjela i blokirati. Predloženim zakonskim izmjenama ovaj problem iz Zakona bi se trebao otkloniti kako bi isti što učinkovitiji. Predviđeno je oslobađanje građana obaveze sufinanciranja troškova konstrukcijske obnove koji će financirati države i jedinice regionalne samouprave u omjeru 80-20. Te izmjene uglavnom se tiču Zagreba, gdje participacija građana dosad bila 20%, a ovisno o socijalnom stanju, a sada će 80% obnove pokriti država, a 20% grad. U županijama u kojima je proglašena katastrofa obnovu će u stopostotnom iznosu financirati središnja država. Iako je namjera predlagača isključivo pozitivna, ovdje se, s jedne strane, poznavajući dosadašnju praksu ovako širokog postavljenog okvira otvara veliko područje zlouporabe od pojedinaca koji će na kraju platiti svi porezni obveznici, a sa druge strane, potiče se i neodgovorno ponašanje samih građana u odnosu na svoju imovinu jer tko će nakon ovakve promjene, primjene zakona u budućnosti osigurati svoju imovinu od elementarne nepogode kada država ovako izdašno pokriva sve nastale štete, htjeli mi priznati ili ne. Često čujemo da je vlasništvo svetinja, ali uz vlasništvo treba doći i osobna odgovornost za isto. Isto tako Ustav i Zakon o vlasništvu propisuje vlasništvo obavezuje i da su vlasnici dužni pridonositi i općem dobru što uključuje i njihova je dužnost da održavaju svoje nekretnine umjesto da dovode u opasnost života prolaznika pored mnogih zgrada. Ukida se i zabrana raspolaganja obnovljenom nekretninom kao i obaveza upisa založnog prava na istoj. Sutra se ovaj fiskalni ključ možde onda primijeniti i na sve aspekte našeg života gdje će svi građani plaćati štetu nastalu iz raznih opravdanih ili neopravdanih razloga na privatnoj imovini pojedinaca. Država treba biti socijalna i biti potpora svojim građanima sukladno imovinskom cenzusu u slučaju prirodnih katastrofa, elementarnih nepogoda, ali i u partnerskom odnosu sa vlasnicima i investitorima, a ne da isti budu izuzeti od bilo kakve odgovornosti za stanje svojih nekretnina. U ovakvom djelovanju države pri tom treba pokazati fiskalnu odgovornost prema drugim građanima RH te bih volio vidjeti vezano za ovaj ključni stavak gdje je procjena fiskalnog učinka na za nacrt zakona. Znamo da tzv. PFU obrazac ima procjenu za 3 godine, no ovdje nas sve zanima koliko će država okvirno potrošiti svake godine i na koliko godina. Pri tom uzmimo i u obzir da je proračun ionako napregnut jedva se isplati dio novaca za veledrogerije to je dovoljan dokaz da vrlo teške fiskalne situacije koje se ovim zakonom još pogoršava. Drugi sporni dio ovog Zakona o obnovi predviđa da se obnove nelegalne zgrade stradale u potresu kao što je rekla i moja kolegica, država će ih potom legalizirati, to nije dobra poruka za budućnost. U javnoj se raspravi u zakonu ne navodi da su primjeri bespravne uzurpacije dijela građevina konkretno tavana što je čest primjer u Gradu Zagrebu, što se sad biti obnavljano državnim novcem uz mogućnost legalizacije mimo volje vlasnika nekretnina. Znate i sami da su u Gradu Zagrebu mnogi tavanski prostori uzurpirani i napravljene stambene jedinice koje će sad i mimo suglasnosti vlasnika nekretnina biti legalizirani i postati zapravo predmet spoticanja u daljnjim godinama i sudskih tužbi vlasničkih odnosa. Također protiv smo bilo kakvih posljedica koje bi provedbe zakona imale, mogle imati u smislu uplitanja države i interesnih skupina u dogovaranje i reguliranje cijene građevinskih radova, ali da se prvenstveno nabavi i dalje domaćim ponuditeljima jer to je kao što vidimo sada uzrokovalo samo rastom cijena nekretnina i obnove kvadrata. Jer budimo iskreni nedostatak je na tržištu građevinskih tvrtki i građevinskih radnika, teško netko će se upustiti u obnovu nekretnine po cijeni kvadrata od 1000 EUR-a kada se danas u slobodnoj prodaji može zaraditi i 3 puta više na tržištu nekretnina. Također smatramo da bi u postojeći zakon u Članku 13. stavka 3. bilo potrebno predložiti Hrvatsko društvo kemijskih inženjera i tehnologa kao članova savjeta, a razlog je taj što su oni usmjereni na proizvodnju te jedna od glavnih struka u ispitivanju materijala i proizvodnji građevinskog materijala uključujući cement, ciglu, blok, kompozitne materijale, ljepila, gips, hidroizolaciju i termoizolacijske materijale gdje su oni tu najmjerodavniji. S obzirom na to da će u obnovi biti potrebno i primijeniti ogromnu količinu materijala moguće je očekivati i nestašice na tržištu i rast cijena ukoliko je potrebno imati kontinuiranu komunikaciju i usklađenje s proizvođačima koje može osigurati Hrvatsko društvo kemijskih ineženjera i tehnologa čiji članovi su i inženjeri i voditelji proizvodnje pojedinih tvrtki koje proizvode građevinski materijal. Mislim da bi ovo bila znatna pomoć u radu savjeta. Zaključno, zakon je napravljen neosporno u najboljoj namjeri kako bi se bio što operativniji i provedbeniji ali otvara cijeli niz otvorenih pitanja koji se mogu zlouporabiti. Ako mijenjamo zakone moramo promijeniti i odnos građana prema vlasništvu kako bi on bio što učinkovitiji te da državne institucije počnu provoditi ono što se može prema zakonu jer se inače promjene zakona su uzaludne. Hvala lijepa.
Hvala i vama.
Vraćamo se ponovo na raspravu. Slijedeći je Klub zastupnika Hrvatskih suverenista i u njihovo ime govorit će potpredsjednik Miroslav Škoro.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege sa socijaldemokratskog spektra, poštovani gospodine Miletiću, generalu Sačiću i vas troje iz vladajućih, poznat je problem u Hrvatskom saboru da je teško nazočiti sjednicama i da je svojevremeno čak i jedno obrazloženje išlo tako daleko da se govorilo o tome da je bol u preponama razloga što se ne nazoči sjednicama i ja bih rekao da ponekad imam dojam da neke ljude koji vode ovu državu uistinu bole prepone za neke stvari posebice kada govorimo o ova današnja 3 zakona koja su objedinjena u raspravi jer na neki način jesu slična, nadopunjuju se jer kako drugačije objasniti činjenicu da se usuđuje vladajuća struktura eksperimentirati, a eksperiment ili pokus je ne znam opažanje i mjerenje određenih stvari da bi se dokazala jedna hipoteza ne sa bijelim miševima i ne teoretizirati nego s ljudima. S ljudima koji u Gradu Zagrebu žive u teškim uvjetima u porušenim objektima više od godinu i pol dana. S ljudi koji evo uskoro će obilježiti godinu dana kako žive u lošim uvjetima u Banovini pogođenom, pogođenom potresom. Dakle, mi govorimo o Zakonu o obnovi, Zakonu o dopuni Zakona o Državnom inspektoratu te prijedlogu Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Mi smo, mi smo ovaj upozoravali posebice s ove, s ovog dijela oporbe kako je taj zakon u stvari neprovediv. Neprovediv je, loš je nije dobro pripremljen i samim tim da će biti velikih problema u njegovoj realizaciji i nažalost smo bili u pravu. Zato danas ponovo trošimo vrijeme, ponovo trošimo resurse, ponovo pričamo i pokušavamo ukazati na činjenicu da i ovaj zakon kako je sada odnosno ovaj set zakona kako su sada pripremljeni dakle nisu ono pravo rješenje koje će dovesti do toga da imamo konačni cilj realiziran. A konačni cilj je pomoći tim ljudima da više ne žive u kontejnerima, da im pomognemo na najbolji mogući način kao što pomažu uljuđene, civilizirane i dobro organizirane zemlje. Pada mi naum kad sam gledao jedan dokumentarac o Autobahnu njemačkom kako su oni u stvari napravili taj svoj Autobahn čuveni ili autocestu duplo deblju nego što je recimo rade Amerikanci, u svakom trenutku za 17 minuta ne njihove hitne službe nego njihov ACADAC, ACADC, ACDC jel tako se zove ili ADAC može stići dakle njihov HAC može stići na svaku točku njihovog autoputa. Sjećam se jednog filma gdje se srušio jedan zrakoplov u Americi i to nije bio nikakav veliki grad, ali je na teren bilo u stanju izaći gotovo 100-tinu hitnih pomoći. I to su situacije koje se događaju, to su situacije koje se zovu ne daj Bože, ali situacije za koju moramo biti spremni. Mi za to nismo spremni i mi smo čak toliko daleko otišli da u procesu koji je trebao biti već barem na polovici svoje realizacije mi idemo ponovo, ponovo mijenjati taj zakon i dopunjavati ga i jedan i drugi. Tu sam si čak podcrtao jednu zanimljivu rečenicu koja je koristila pridjeve kao što su je li užurbano, žurno, hitno. Što je tu užurbano? Što je tu žurno? I što možemo u konačnici reći ovim zakonima? Ovaj prvi zakon najvažniji jel Zakon o obnovi se može kroz 8 točaka možda recimo objasniti što se tu događa. Prvo znači građani više ne trebaju participirati s onih 20%. Što to znači? To znači da do sada ste trebali dati 20%, a država bi dala 60%, grad bi dao 20%, to se nije događalo pa znači u tome što se nije događalo više ne morate sudjelovati ni s tih 20%. To je jedino što se da zaključiti. Drugo je ova čuvena javna nabava o kojoj se već govorilo i za koju se kaže da su to europski pragovi jednostavne javne nabave pa se sa 200.000 kuna plus PDV to sada penje na elegantnih milijun kuna. Točnije milijun i 31 tisuću kuna. S 500.000 kuna plus PDV na 39,7 milijuna kuna. Dakle to je mjera kojom ćemo potaknuti obnovu. Ne to je mjera kojom ćemo potaknuti korupciju. To je mjera kojom ćemo potaknuti dodatno pljačkanje novaca samo u puno, puno većim iznosima. Treća stvar je gradnja zamjenskih zgrada, znači i to je nešto što smo zaključili da bi bilo dobro jer neke su neobnovljive, neke su u ovom ili onom stanju, neke su u situaciji u kojoj jesu, ali nigdje se ne govori što će biti sa tim zgradama koje su porušene, gdje će vlasnici dobiti zamjensku uporabnu nekretninu, što će biti sa tim zgradama koje oni imaju trenutno sada i koje će možda moći danas sutra obnoviti? Naime, vrlo je bitno pomoći ljudima, al je bitno ne otvoriti prostor za dodatne manipulacije i bitno je ovaj ne biti u situaciji da nekome nešto bude prilika dok je mnogima to neprilika. Četvrta stvar je obnova nelegaliziranih objekata, dakle ministarstvo će izdavati odluku koju će onda morati određena, određena državna tijela respektirati i u ministarstvu će netko, opet dajemo mogućnost, netko odlučiti kome će se obnoviti nelegalna građevina. Ima jedan dobar film koji se zove „Tko je ovdje lud“, zar su ludi svi oni ljudi koji su kod ishođenja svojih građevinskih dozvola, kod svojih uporabnih dozvola, ja sam jedan od tih budala zvao komisije, čekao rješenja, pekao im odojak, plaćao komunalnu i vodnu naknadu i to ne malo i sad najednom znači mi ćemo nepriliku pretvoriti nekome u priliku. Smatram da je to jedna vrsta nepravde, nepravde prema onima koji žive i rade sukladno zakonima. Peta stvar je, ima, uvodi se mehanizam predfinanciranja, dakle prijedlog je građanima da u obnovu idu sami i postavlja se pitanje koje je najlogičnije na svijetu, zašto to nismo omogućili odmah? Što se dogodilo u međuvremenu, koje je sunce svanulo da bi netko shvatio da smo to mogli napraviti odmah i da se naravno najjednostavnije može upravo tako? Jedini problem je pitanje hoće li to vrijediti za one koji su već krenuli u obnovu sami, vrijedi li to retroaktivno, je li dovoljno, ima li država novaca, a svi se hvale u vladajućima da imamo silnih milijardi, dakle prikupit svoje račune, doći i dat nekome, kome to dati i tko će ti refundirati te novce jer dok čekamo kiša pada, krovovi prokišnjavaju, ljudi se razbolijevaju jer žive u teškim uvjetima. Šesta stvar je jednostavnije rušenje teško oštećenih zgrada. Tu imamo znači ovu situaciju da je tu prijedlog zakona o dopuni Zakona o državnom inspektoratu koji opet pruža jednu ozbiljnu mogućnost za manipulaciju, ozbiljnu, htjeli vi to priznat ili ne. Mi dajemo ovlasti nekome da odluči je li nešto za rušenje ili nije za rušenje, dakle sad više nemamo problema imovinskopravnih odnosa, nemamo problema nikakve, nekakvog, nikakvog tipa, može netko doći i kazati ovu zgradu treba rušiti i onda još na neki način opet možemo nekome pogodovati. Sedma stvar je obavijest javnosti da je vlada osigurala 360 milijuna beskamatnih pozajmica, 180 milijuna Sisačko-moslavačkoj županiji, 150 Gradu Zagrebu, 20 Zagrebačkoj županiji i 10 Krapinsko-zagorskoj županiji ne pomoći i davanja nego beskamatne pozajmice. To nije možda na tragu onoga o čemu smo govorili ovdje u nekoliko navrata i što nam se serviralo kao situacija u kojoj je vlada Andreja Plenkovića osigurala novac, a toliko da će svi dobiti, kako ste to rekla helikopterski, te silne količine novaca. Hoće, ali će ih morat vratiti i još jedan uvjet, kada pripreme dokumentaciju za obnovu, dakle da se ne zavaravamo i da ne zavaravamo javnost, svi ti novci možda jesu negdje rezervirani i možda mogu doći do nas, međutim jako je puno situacija pretkoraka, međukoraka, koje treba napraviti da bi ti novci u stvari došli do onih korisnika, a vrijeme prolazi. I već sada sigurno mogu s ove govornice u ime Kluba Hrvatskih suverenista reći da ovo nije zadnja izmjena i dopuna ovoga zakona, bit će ih još, eksperimentirat ćemo mi i dalje. U zakonu odnosno u konačnom prijedlogu zakona o dopuni Zakona o državnom inspektoratu je u principu najvažnije to što se želi ojačati ovlast građevinske inspekcije. Probajte proći bilo kojim gradom, posebice u priobalju, probajte proći podsljemenskom zonom u Gradu Zagrebu, pa i nekim drugim dijelovima Grada Zagreba pa ćete vidjeti učinkovitost građevinske inspekcije RH. Međutim, sada im dajemo ovlast da bez suglasnosti vlasnika ili suvlasnika i bez suglasnosti nadležnog tijela u skladu s propisima kojima se uređuje zaštita i očuvanje kulturnih dobara oni mogu donositi odluku, imaju diskreciono pravo da donose odluke koje mnogim ljudima jako jako puno znače, znače im imovinu, znače im nekretninu, znače im život, znače im mjesto stanovanja. Zanimljiva stvar koja se nudi kao opcija je i način dostave rješenja, dakle imate dostavu rješenja koja mora biti osobi uručena na način da vas poštar pozove, pa onda vi njemu nešto potpišete, ako niste doma ostavi vam obavijest, pa vi odete po to, ali imate i način takav da se nešto izvisi na oglasnoj ploči. Nažalost, u ovom zakonskom rješenju imamo i taj način, lukavo je smišljeno da se izbjegne bilo kakva mogućnost nezadovoljstva rješenjem nekakvog građevinskog inspektora koji postaje de facto mali Bog. Ne može se izjaviti žalba na njegovo rješenje, ali se može pokrenuti upravi spor. Još jedno veselje koje će koštati naše građane i živaca i novaca, međutim nigdje opet nema odgovornosti, što ako je taj građevinski inspektor donio lošu procijenu? Što ako je donio krivo rješenje? Žalba ne odlaže izvršenje, srušit će se nekakav objekat, ti možeš ići u upravni spor i možeš ga dobit, ali prošla baka s kolačima. I naravno, imamo još ovaj treći zakon. Poštovana ministrice, ja vidim da ja vas zabavljam i meni je drago zbog toga, zabavljate i vi nas. To je znači, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Svatko onaj tko se u ovoj državi probao malo baviti bilo kakovim poduzetničkim poslom u sferi građevinarstva je imao jednu situaciju u kojoj se morao susresti sa čuvenim tijelima, državnim tijelima koji se brinu i skrbe o zaštiti kulturnih dobara u RH. I to je jako zanimljiv susret svaki puta bio i de facto je značio ili nemogućnost daljnjeg izvršavanja projekta u koji si krenuo ili faktor jedan, dva pa i više koji bi oni uključili jer oni smatraju da je kod obnove nekih objekata jako važno koristiti mort iz 1836. bez obzira na tehnološki napredak u međuvremenu i jako je važno sačuvati stolariju iz 1700. i neke godine koja, naravno, ne zadovoljava ništa, a kamoli da bi mogla biti sukladna svemu onome što se zove energetska učinkovitost koju prakticiramo svi skupa. Dakle, ovdje je vrlo važno da vidimo tko tu ima ovlasti sada. Tu se pojavljuje famozno Hrvatsko vijeće za kulturna dobra. To Vijeće za kulturna dobra je jedna organizacija za koju mi svi skupa, ja ne znam, barem ja ne znam gdje joj je adresa, ali ona daje prethodna mišljenja nadležnom tijelu Ministarstva kulture i medija i gradskim zavodima za zaštitu spomenika kulture i prirode, ima predsjednika i 8 članova. Dakle, evo, ako niste znali, izmjene i dopune ovih zakona nas vode prema tome da smo dodatno sve zakomplicirali, da smo uveli određena državna tijela za koja nismo znali ni da postoje i hvala zakonodavcu na tome i isto tako, da smo omogućili manipulaciju sa puno većom količinom novaca u javnoj nabavi, a građevinske inspektore smo učinili ljude koji odlučuju o životu i smrti. E pa čestitam. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika socijaldemokrata, uvaženi zastupnici Brumnić i Vidović.
Poštovani kolege, klap 3. puta. Što i kako i zašto 3. puta? Pa vrlo vjerojatno zato jer, a to sam rekao prvi put kad sam govorio, ova Vlada se ne bavi ničime, ova Vlada se bavi PR-om, stvara maglu i ono što je najgore, ne zna upravljati. To je ključni problem funkcioniranja ove Vlade pa i onda ovog Zakona. A onda si trebate danas, kad dolazite 3. put po istoj temi negdje, postaviti pitanje kad nekom poklonite povjerenje, a mnogih iz ove dvorane su poklonili, čak skoro svi osim, kao što je kolegica rekla, četvero njih, poklonili povjerenje ovoj Vladi da će riješiti probleme uzrokovane potresom zato jer su to bili stvarni problemi građana jer smo iskreno vjerovali, da kada se donosio zakon, kada su objašnjavali sve što smo govorili da u tom zakonu nije dobro, da će to biti riješeno podzakonskim aktima, da će se donijeti program mjera, da će se donijeti pravilnici i da oko ničega oko toga neće biti problema, danas smo svjedoci da sve to što je s ove govornice bilo izrečeno je danas problem. Ovaj Zakon ide u izmjenu, a da nitko, niti sa strane oporbe, ali ni sa strane vlasti nije dobio analizu što i kako se provodilo po ovom Zakonu, odnosno nije provodilo po ovom Zakonu. Ministar ovdje govori problem javne nabave. Vlada koja funkcionira, a nalazimo se u istoj EU kao i Njemačka, trebamo poštivati iste direktive na koje se ministar poziva je u slučaju poplave u Njemačkoj reagirala u 15 dana. U 15 dana su radnici, strojevi izišli van i nitko u Njemačkoj ne vjeruje da Vlada radi nešto krivo, da radi nešto kontra njihovog interesa. Kada se donosio ovdje Zakon o obnovi u prvom trenutku samo za područje Zagreba, Zagrebačke županije i Krapinsko-zagorske, premijer i svi oko njega su prihvatili jednu sintagmu cjelovita urbana obnova Zagreba. Ustvari taj Zakon je donesen kao dio predizborne kampanje uz lažno, danas govorim lažnu prezentaciju da će isti osigurati brzu i kvalitetnu obnovu jer do dan danas, a od trenutka potresa danas je prošlo više od godinu i po' dana i jedini rezultat ovakvog zakona je ustvari prepucavanje dviju osoba, ministra Horvata koji je danas tu i g. Vanđelića kojeg ustvari nikada nitko od nas nije vidio. Mi smo o njemu pročitali puno članaka, puno toga se reklo o njegovim sposobnostima, premijer ga je hvalio, doveo ga je kao osobu koja će riješiti sve probleme. Moram priznati, nitko od nas iz Sabora, barem ne u ovoj dvorani, možda negdje na cesti smo se susreli, ga nije vidio. Ono što su si spočitavali g. ministar i g. Vanđelić su ustvari nerad, prebacujući odgovornost s jednog na drugog, a ustvari skrivali su ključnu stvar, nerad i nesposobnost Vlade. I kada smo već donijeli prvi zakon u kojem smo svi vjerovali da će neke stvari biti riješene došao je drugi potres, imali smo izmjenu zakona i ništa nismo promijenili. Ja ću se sjetit tada kolega koje su podržale koncept donošenja ovakvog zakona, danas su na vlasti u Gradu Zagrebu, danas slušamo ovdje od strane ministrice da nisu obavili svoj dio posla što se tiče obnove Zagreba odnosno donošenja dokumenata. Moje pitanje, da li su oni krivi, da li ste vi krivi ili ćemo mi još jedanput morat mijenjat zakon da bi ti dokumenti, a radi se o cijelom centru Grada Zagreba bili doneseni? E sad ajmo na neke probleme ovog zakona. Zakon se bavi isključivo obnovom u postojećem obliku kakav je bio prije potresa odnosno isključuje mogućnosti dogradnje, nadogradnje objekta, prilagodbe objekta, o tome sam jučer jasno postavio pitanje da osim hrvatskih zakona koje imamo da imamo recimo Zakon o pristupačnosti invalidima koje nije moguće ispoštivat po ovom zakonu. Nije moguće recimo u zgradu ugradit lift neovisno što ćemo ju cijelu praktički konstruktivno izrekonstruirat. Druga stvar, predlaže se omogućavanje uklanjanja i gradnja zamjenskih zgrada, a da u isto vrijeme ne sagledavamo činjenicu da te zamjenske zgrade po ovom zakonu se neće graditi na mjestu postojećih zgrada nego negdje drugdje, da će ljudi praktički biti iseljeni iz svojih objekata i g. Škoro je prije mene postavio jedno pitanje što nakon toga, što će bit sa tim zemljištem, kome će ono pripasti i da li građani koji će bit iseljeni da li će na mjestu gdje su oni stanovali u stvari narasti hotel? A kako sam podijelio raspravu sa kolegom Vidovićem ja ću ovdje prekinuti, imat ću još u pojedinačnoj raspravi. Ono što bi samo htio reć, neki dan sam naletio na jednu rečenicu Orwella koji je rekao koliko si moćan sve se vidi po tome koliko ljudi pati pod tvojom moći. Pa neka se ova vlada zapita koliko oni koji su patili zbog potresa su oni riješili u ovih godinu i po dana?
Ministrice i ministre, ja ću se složit sa mojim prethodnikom kad je riječ o Zakonu o obnovi i reći da kao jedini zastupnik koji sam pogođen direktno i neposredno potresom koji se dogodio prošle godine u Sisku i s obzirom da živim u tom gradu meni ne trebaju nikakve posredne informacije, ponekad osjećam doista ono što se zgodno hrvatski zove susramlje kad čujem što se govori o tome koliko i što se napravilo i kad čujem ljude, to su moji rođaci, prijatelji i susjedi, pa i sam osobno, moja obitelj je izgubila kuću, ovaj tako da bih o tome mogao, međutim ja ću se fokusirat ovih par minuta da kažem nekoliko riječi o prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti očuvanja kulturnih dobara. Ja mislim da nije problem složiti se sa intencijama izmjena i dopuna tog zakona naprosto zato jer one u izvanrednim okolnostima katastrofe omogućavaju te promjene je li ovo što se predlaže, brže postupanje motivirano s jedne strane očuvanjem života i zdravlja ljudi koje bi moglo biti ugrožene rušenjem nepokretne kulturnih, tih nepokretnih kulturnih dobara, a sa druge i efikasnije zaštite samih kulturnih dobara oštećenih katastrofom ili nepogodom. No ove su ipak sitne izmjene tek naznaka velikih problema koji se tiču zaštite kulturnih dobara na područjima pogođenim potresima prošle godine kao neposrednim povodom i razlogom ovih izmjena. Naime, specifičnost obnove građevina koje su obuhvaćene sintagmom zaštićenog kulturnog dobra u okviru ovaj kulturnog dobra u okviru kulturno povijesnih cjelina Grada Zagreba, gradova Siska recimo Gline i Petrinje, stanarima, vlasnicima, korisnicima i cjelokupnoj javnosti nameću sasvim osobite zahtjeve kad je riječ o tim dobrima, a ti osobiti zahtjevi traže osobita rješenja poglavito kad je riječ o zgradama označenim kao kategorija B-0, B-1, B-2 u programu mjera. Naime, ta su kulturna dobra i nečije kuće, nečiji dom, one su nečije radno mjesto, one su prostori u kojima se obavljaju nekakve djelatnosti, u kojima se radi, zabavlja, troši, trguje, živi. Te su zgrade osim što su vlasništvo onih na čije su ime upisane u vlasničkom listu također i neformalno vlasništvo svih građana u našim porušenim gradovima uz koje oni vezuju svoje živote, sjećanja, svoje urbane identitete itd., dakle simbolička vrijednost tih kuća je mnogo veća od njihovih tržišnih cijena i one su doista ne samo dobra, one su kulturna dobra. Izmjenom ovog zakona govorimo o tome kako ćemo ih rušiti ili privremeno sanirati kao opasne ruševine, ali zapravo mi još uvijek nigdje nemamo napisano kako ćemo ih obnavljati i to ne samo kao spomenike na prošla vremena već i kao i korisne, žive, kvalitetne prostore za suvremeni rad i život jer one primarno moraju ostati u funkciji života kao mjesta tvorbe i budućnosti, a ne žala prošlosti. Velik je to izazov za sve i za državu i za lokalnu zajednicu i za vlasnike i za restauratore i konzervatore, urbaniste građevince, itd. Bude li država cicijašila, birokratski prebacivala troškove katastrofe na vlasnike, uključivo i one koji nisu u trenutku katastrofe imali prebivalište u tim dobrima, od toga biti ništa neće i to iz više razloga. Prvo, zašto što bi površna socijalna analiza pokazala da te vrijedne kuće nastanjuju ljudi iznimno niskih primanja, umirovljenici, službenici, ljudi prosječnih primanja, koji su ionako teško održavali te uglavnom naslijeđene kuće svojih predaka, što je vidljivo iz stanja u kojem su se nalazili prije potresa. Vapeći za obnovom fasada, krovišta, pa i interijera. Svaljivanje tereta obnove na njih ili vlasnike koji su već potražili negdje drugdje smještaj, znači da one nikad neće biti obnovljene. Drugo, cjelovita obnova tih kuća iznimno je skupa i znatno nadmašuje izgradnju novih kuća, a krajnje je upitna i njihova tržišna vrijednost nakon obnove pa time i financijska isplativost obnove. To se posebno odnosi na kuće u zaštićenim povijesnim cjelinama Gline, Petrinje ili Siska. Žele li država ili gradovi očuvati ta kulturna dobra, moraju preuzeti financiranje obnove u svim fazama i u cjelini. Valja imati na umu, npr. da kuća koju je možda isti projektant projektirao, identične starosti, očuvanosti, veličine u Gundulićevoj ulici u Zagrebu i ista takva kuća u Ulici kraja Tomislava u Glini nakon što se u obnovu utroši isti novac, jednako novce i u Gundulićevoj i u Glini, da neće ni približno vrijediti na tržištu isto. Ona glinska obnovljena će imati tržišnu vrijednost barem 5 puta nižu od one zagrebačke i njezina tržišna vrijednost bit će sigurno niža od troškova obnove. To sigurno neće motivirati njihove vlasnike da se upuštaju u obnovu, čak i u slučaju da mogu smoći vlastiti novac kao udio u troškovima obnove. Treće, ukoliko država ne preuzme u cijelosti u svim fazama obnovu temeljen na konceptu blokovske obnove, osnovni smisao očuvanja ambijentalne vrijednosti povijesne cjeline neće se ostvariti. Što znači recimo, sjajno obnovljena secesijska gradska kuća ako se oko nje nalaze ruševine? Točkasta obnova prepuštena vlasnicima o njihovoj financijskoj moći, motivacije za obnovu sasvim sigurno središta naših radova, za dugi niz godina učinit će mjestima koja valja izbjegavati, a ne u njima živjeti. Uz sve to, koliko god da je obnova zgrada, naročito u ovim povijesnim cjelinama važna sama po sebi, još je važnije obnoviti, tih obnova tih cjelina za revitalizaciju na cjelokupnom prostoru koji gravitira porušenim gradovima. Iako u Zagrebu obnova stoji, iako su u apsolutnim brojkama štete veće, veći sam optimist da će se Zagreb obnoviti, nego li kad je riječ o gradovima i zaštićenim kulturno-povijesnim cjelinama na Baniji i u Sisku. A bez te obnove, bez urbane revitalizacije, neće se revitalizirati niti sela niti prostor koji do sada i bez potresa bio lišen temeljnih infrastrukturnih pretpostavki za gospodarski, socijalni, demografski i kulturni razvoj. Bez svojih gradova, Banija će još više ličiti na crne rupe u Mečenčanima, tonuti sve više u mrak, okovana i bukvalno dračem, neobrađena, pusta, bez ljudi, sa ruševinama koje će samo podsjećati buduće generacije da je tu nekada bilo života. I nisam pesimist, ovako crn i pesimističan zato što sam eto tako, ne, ovaj, to je toliki moj pogled na život, već sam osviješten da je Vlada, iako na početku godine velikim riječima najavila revitalizaciju, zapravo već od ljeto od nje odustala nudeći ljudima koji ovdje žive potpuno ofucana ideje i prijedloge koji s obnovom života nemaju nikakve veze.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a, poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani ministre, ministrice, glavni državni inspektor. Pred nama je, evo, po drugi put izmjene i dopuna Zakona o obnovi zgrada oštećenih potresom na području, pročitat ću Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije, Zagrebačke županije, Sisačko-moslavačke i Karlovačke županije, koja ide po hitnim proceduri, dakle s konačnim prijedlogom i imamo u objedinjenoj raspravi još 2 zakona. Ono što ja uvodno mogu reći, nema nama pomoći. Sve dok se postavljamo na način da s nama sve počinje i da s nama sve završava i da nema ništa prije i nemamo iskustva prije, a što će biti iza nas, baš nas briga, imat ćemo ovakve prijedloge zakona. Ja sam bila u izvršnoj vlasti, sad se nalazim u zakonodavnoj, dakle saborska zastupnica i više nisam sigurna da li mi je to prednost ili mana, da sam bila u izvršnoj vlasti jer ja svaki zakon koji dođe, a ne mislim da se razumijem u sve i ne raspravljam o svim jer se ni ne razumijem u sve, uvijek gledam s aspekta kako po tom zakonu raditi. Kako da taj zakon napravimo da bude bolji, da bude uspješniji, da bude ono, uvijek gledam šta je smisao i cilj, da imamo sve alate da možemo provoditi te zakone. Kad sam bila u izvršnoj vlasti, bio je jedan saborski zastupnik tadašnje oporbe, a današnje vladajuće stranke. Sve što je bilo predloženo iz ministarstva u kojem sam ja bila, da smo predložili da je danas, ne znam, 20. listopad, on to ne bi prihvatio jer bi predložili nešto krivo. I ja sam tad rekla, neću biti takva. U trenutku kad ću ja biti eventualno dakle s druge strane, neću biti takva, vodit ću računa, probat ću uvijek sagledavati onaj aspekt, pa nije to lagano, nije to jednostavno, morate imati sve elemente i morate imati sve alate u rukama da po njima možete raditi. Prvi put kad je došao ovaj Zakon, ja sam glasala protiv, ne zato što se ja ne slažem s HDZ-om, ne zato što ja imam neke druge političke stavove, jer taj Zakon tad, na način na koji je bio napisan je bilo evidentno da nije provediv, bilo je evidentno da se po njemu ne može provodit. Ministar je tad naravno bio vrlo blagogoljiv kao i danas i rekao je da to nije istina, da samo što neće, pa je bila najavljena jedna cjelovita sustavna reforma obnova, sve što se to sve zvalo. Imam, danas imam osjećaj nakon svega kada je nekom iz recimo neke iz Donjih Frfljevaca da nekog ne uvredim, došao i napisao zakon, dao ga ministru i ministar i ministarstvo je nakon godinu dana što je radilo po tom zakonu došlo i reklo zakon nije provediv. Ministre, vi ste pali na ispitu. Danas se nalazite na popravnom ispitu, ali iz tog što ste pali niste ništa naučili. Vi morate znati šta hoćete, šta je smisao, vi morate imati zakon ne da vi odgovarate, ministarstvo je napravilo veliki iskorak, slalo je timove na teren kako će ljudi podnijet zahtjev, pa to je porazno, to je porazno. Ti ljudi mogu podnijet zahtjev, dakle nekoliko činjenica, da žive u nekretninama, da su u trenutku kad je bio potres bilo tamo, da im ta nekretnina služi za njihov život, a dalje sve je trebala odraditi, odraditi ministarstvo. Tako da je ključno pitanje tko vam je pisao zakon, tko vam je podmetnuo da nakon više od godinu dana vi kažete imam zakon koji nije provediv, to ste i napisali. Po tom zakonu ste mogli izdat 9,4% rješenja od onih zahtjeva koje ste dobili. To je vaš alat, vi, dakle zašto pišemo posebne zakone? Pišemo posebne zakone jer u jednom trenutku se pokaže da je trenutak takav da trebamo napravit poseban zakon da bi bili brži, da bi bili operativniji, da bi se došlo brže do odluka, kasnije i rješenja. Dakle, mogli ste to rješenje usput budi rečeno nazvat uporabna dozvola, pa bi svima bilo jasno o čemu je riječ, ali okej, odlučili ste što ste odlučili. Ja svaki put kad razumijem smisao, kad razumijem cilj, kad razumijem to sve zajedno ja se s tim mogu složiti ili ne složit, ali razumijem što ste htjeli. Na zakonu koji je bio dvaput u saborskoj proceduri, dakle prvo i drugo čitanje, ja nisam razumjela kako ćete imat alat u rukama da sukladno tom alatu provodite obnovu. Bojala sam se i nažalost bila sam i u pravu da to neće biti moguće, a tad sam i mislila pa nema veze odlučili ste u Gradu Zagrebu pa nek se snađu, nek rade kako hoće. Nažalost, desio se potres na Baniji i Banovini i te sirote ljude tamo niste mogli ostavit na taj način jer je zakon ima razliku, dakle imate prirodnu katastrofu, imate prirodnu nepogodu i katastrofu. Na području Grada Zagreba je bila i Zagrebačke županije i Krapinsko-zagorske prirodna nepogoda, a na području dakle Banije odnosno Banovine je bila i katastrofa i to i u zakonu postoji razlika. Ministre, taj zakon smo pročitali. Svaki zakon kad donesete morate napraviti scenarij kako ćete ga provoditi. Taj zakon ne provodi nijedan ured tamo negdje, zakon provodi ministarstvo. Bila sam tad i protiv fonda jel sam pitala što će vam fond, čemu će taj fond služit? Bit će zanimljivo vidjeti koliko ljudi radi u fondu. Ja imam osjećaj kao da je g. Vanđelić koji je na čelu fonda kroničar kako obnova ne ide, pa svako malo izađe van i tvrdi kako obnova ne ide i kako se obnova ne provodi. Jedino bi bilo ispravno izaći van i pošteno reći ljudi moji nismo odradili posao kako treba jer vi nešto što loše krene neće nikad završit na bolje ili na dobro. Nešto što loše krene točno tako će i završiti. To nas uči iskustvo životno, ja imam dovoljno godina da mogu to zaista reći. Dakle, u ovom zakonu vi sad samo probate sa jednim onako, požar gori na sve strane, svjesni ste toga da ga ne možete sanirati, svjesni ste toga da ono što hoćete napraviti nije moguće napraviti, sad imamo jednu šalicu vode s kojom tu sad neke ove plamene koji nam idu izvan kontrole proljevamo i to je ova, ova izmjena i dopuna zakona. Ne samo da ću biti protiv ove izmjene i dopune zakona, naš klub koji je glasao protiv zakona smo dali u saborsku proceduru da se ovaj zakon stavi van snage. Naime, ja razgovaram sa svojim kolegama, cijelo vrijeme razgovaram s kolegama, ja pitam dajte mi recite jeste krenuli raditi elaborate i sve ostalo temeljem Zakona o obnovi. Pri tom vam moram reći moj muž je statičar, mi živimo u zgradi u Zagrebu koja je oštećena potresom. Ja sam s njim i njegovim kolegama vodila beskrajne razgovore o tome kako u jednom bloku koja ima samo uličnu i dvorišnu fasadu što bi značila uopće obnova, koji su novi materijali, koje nove materijale upotrebljavati, što činiti, kako injektirati, što napraviti je to karakteristika da vam se ona opeka koja je dakle nemate više vezivog tkiva jer tad kad se to gradilo nije bilo cementa, ali neću otići ću predaleko, kako napraviti, što napraviti, što bi za našu zgradu značila obnova? Mi točno znamo što bi značila, dakle vi morate sanirati zajednički dijelovi koji su popucali, stubište koje je najosjetljivije u potresu, uličnu i dvorišnu fasadu, učvrstiti kuću i poboljšat ćete na taj način statičke elemente kuće da kad bude slijedeći potres opet će bit šteta, ali će ona bit znatno manja. Dakle, ja vam ne govorim na način kao, dakle u ovom trenutku govorim kao netko tko se u to razumije, al to zaboravite sve zajedno. I ono što je nažalost i iz ovog zakona vi i dalje to neće moći napravit. Iz naše kuće, u našoj kući i to je glavnina donjogradskih blokova vi ono što je zamišljeno idealno, a zamišljeno je u startu u laboratorijskim uvjetima, govorim ovaj čas o Gradu Zagrebu, kao da ljudi tu ne žive, pa ljudi u tim stanovima žive. Svatko tko je mogao svoj stan obnovit obnovio je, ovo ostalo ćemo se dogovoriti ili smo se dogovorili i već krenuli raditi drugačije. Područje Banije i Banovine je nešto drugo. Dakle, tjedan dana nakon zagrebačkog potresa sam tadašnjem pokojnom gradonačelniku Grada Zagreba g. Bandiću i g. Plenkoviću napisala otvoreno pismo i tad sam rekla vi morate raditi neke hitne intervencije, dakle sanirati hitno što je, morate pojačati i omogućiti pojačavanje konstruktivnih elemenata kuće i Grad Zagreb treba iz potresa izvuć priliku za jednu cjelovitu obnovu Grada Zagreba koja je obnova donjogradskih blokova. Pri tom Grad Zagreb se jako hvalio i tu se moram referirati na donjogradski blok br. 19. Ja sam studirala u nekoj drugoj državi i u nekom drugom stoljeću, neću sad tu baš, nije ni tajna koliko imam godina, dakle to je bila '82.g., imali smo vježbe na fakultetu arhitektonskom, sanacija donjogradskih blokova. Nama tada vlasništvo uopće nije bilo važno jer inače studenti arhitekture baš im vlasništvo nije važno nego projektiramo kako je, moja najbolja prijateljica je dobila peticu iz vježbe transformacija donjogradskog bloka koji danas zovemo blok 19. To je bila '82.g., mi se nalazimo u 2021., nijedan donjogradski blok u Gradu Zagrebu nije transformiran i umjesto da iz ovog potresa izvučemo nekakvo nara vučenje mi nismo izvukli nara vučenje ama baš nikakvo. Dakle, vi neke stvari možete riješit u godinu dana, neke stvari možete riješiti u 5., za neke vam treba 20. i to je apsolutno tako. Ako vi odlučite transformirati 168 donjogradskih blokova u Gradu Zagrebu i krenete sad, za 30 ili 40.g. će se vidjet neki rezultati ili će nešto pokrenut, hitne stvari se je trebalo već napraviti odmah, rušenja, sve što se trebalo napravit, srušit trebalo se napravit odmah. Trebalo se već u startu odlučiti za model i točno definirati ljudi koji sami hoće obnavljati dat im sredstva i iskontrolirati ta sredstva na odgovarajući način. Stvari ste propustili. Ovom izmjenom i dopunom zakona niste riješili ono što ste trebali riješiti. Ja ću se sad samo evo ostalo mi je još malo vremena u pojedinačnoj ću, ja o ovom govorim žučno, govorim sa srcem, meni je stalo do ovog grada, stalo mi je do svakog građana u ovom gradu, stalo mi je do onih nesretnih ljudi na Baniji odnosno Banovini koji su u kontejnerima i koji iz tih kontejnera ako ovako nastavimo neki za svog života neće izaći van i meni je žao da poruke takve moramo slati. Dakle, mi smo vam od 2014.g. do 2018.g. imali zakonsku odredbu koju ja sad neću tu čitati jel mi je ostalo premalo vremena, a bilo je riječ o uklanjanjima ruševnih zgrada, kako se ruševne zgrade uklanjaju, tko ih uklanja i tad smo imali i odredbu i to radili. Pa ljudi moji, mi imamo nekakva, nekakvu povijest, mi smo imali Domovinski rat, nama su iz Domovinskog rata ostale ruševne kuće u samim centrima pojedinih gradova koje su bile zaštićene s aspekta zaštite kulturne baštine za koje nismo znali koji su vlasnici, koji su bili opasni za život i zdravlje ljudi, a da ne kažem da nema grada koji nema nekakav prostor koji ima, koji se zove štakornjak. I sad imate dva aspekta, jedan aspekt zašto država ništa ne napravi, nešto napravite. Drugi aspekt, kad krene radit, zašto to radite baš tako. Nema tu čarobnog štapića. Ja moram priznati da za razliku od nekih drugih koji su ovdje diskutirali i koji su od strane oporbe ja mislim da je rješenje da građevinski inspektor izađe van, da poruši nešto što je opasno, što se nekom može srušiti na glavu to napravi, on pri tom i to govorim u svim drugim slučajevima, on pri tom ne ulazi u vlasništva tko je vlasnik na parceli. Ja sam razmišljala čak tako daleko, dakle ne možete doć do vlasnika, vlasnik se ne želi javit, vlasnik je u nekim slučajevima, sad to govorim izvan ovakvih elementarnih nepogoda, država, pa se nemarno odnosi, da sve ono što je koštalo rušenje, izrada projektne dokumentacije za rušenje da bude teret koji će biti upisan u gruntovnicu odnosno tamo na tog vlasnika koji jednog dana kad će nešto činiti sa svojom parcelom mora napraviti nešto drugo jer mi moramo imati nekakav alat. I moram priznati da u ovom svemu i ne želim proljevati žuć i biti negativna i nastojim cijelo vrijeme biti negativna, ali ovo je izraz. Ljudi moji, to nije dobro, niti ova izmjena i dopuna zakona neće proizvesti ono što se hoće da se ubrza obnove, obnove neće bit i samo ćemo se loviti za vlastiti rep kao što se lovi mačka za vlastiti rep. Ono što je napravljeno s izmjenom zakona iz resora ministrice Obuljen Koržinek, a riječ je o zaštiti spomenika kulturnih dobara ili kako god hoćete je napravljen iskorak. Nama je to bio problem. Uvijek vam je problem jer imate nešto što je zaštićeno, kako se prema tome postupit, a onda imate slučajeve jednog grada i jednog gradonačelnika koji nije među nama, kad je imao takav problem po noći se zgrada srušila sama od sebe da bi oslobodio parcelu. Ajmo razmišljati o alatima i ajmo razmišljati samo da razumijem smisao i cilj ovog Zakona o obnovi i o alatima koje imamo i da vidim da su ti alati provedivi, prvo bih rekla okej, ali nema nama sreće, nema nama pomaka i obnove biti neće.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče, uvaženi g. i gđe. ministri, uvažene kolegice i kolege. Prije nešto više od godinu dana podržali smo donošenje Zakona o obnovi i mislimo da je to tada bila ispravna odluka jer su se stvari morale pokrenuti sa mrtve točke. Nažalost, stvari se sa mrtve točke nisu pokrenule. Međutim, razlog za to ne leži isključivo i jedino u zakonu kao što se pokušava prikazati. Razlog za to leži prije svega u tome što država vlada i ministarstvo nisu bili spremni niti sposobni raditi bilo što kako bi se obnova potresom pogođenih područja počela događati i nakon toga je Hrvatsku zadesio još jedan potres i dodatno zakomplicirao situaciju. Poštovane kolegice i kolege, provedba zakona ne funkcionira i pitanje je da li će i provedba ovog zakona odnosno ovih izmjena i dopuna zakona funkcionirati zato što ono što se u praksi pokazalo kao najveći problem ovim zakonom ostaje neizmijenjeno. Uvodno sam replicirajući pitao ministra da se izjasni, da kaže svoj stav oko trodiobe ovlasti između ministarstva, fonda i središnjeg državnog ureda, koji svi imaju određenu ulogu u obnovi definirano i prošlim i ovim zakonom. Jasnog odgovora nije bilo, a što mi u praksi vidimo? Gotovo svakodnevna prepucavanja između ministra i ravnatelja fonda, između g. Horvata i g. Vanđelića u koja se prepucavanja nerijetko uključuje i premijer Plenković. I umjesto da rade na onome što bi u ovom trenutku trebao biti generacijski projekt RH, kako osigurati da ta obnova krene, ali da ne ostane samo na obnovi već da se pretvori u revitalizaciju prije svega Banije, ali onda i Grada Zagreba, mi imamo kontinuirana prepucavanja, pozivanja na ostavku, sugeriranja da se ljudi počnu baviti politikom ako im je to interes itd., a obnova pojedinih zgrada, objekata, kuća, stanova, ostala je mrtvo slovo na papiru. I u jednom trenutku smo čak imali svađu je li donijeto rješenje o uklanjanju dvije ili tri kuće, godinu dana nakon zagrebačkog potresa glavna je dvojba bila da li smo u godinu dana uspjeli doći do toga da uklonimo dvije ili tri kuće. Uopće ne treba govoriti da tim tempom će se o obnovi u HS raspravljati i za 100-tinu godina, a mislim da to nije interes, niti želja, niti cilj svakoga od nas. Trodioba ovlasti ostaje. Mi nismo pisali amandmane, niti smo predlagali promjenu toga zato što je to koncept zakona kojeg je odabrala vlada. Ali ono što činimo, ono što ćemo činiti i ono na čemu ćemo inzistirati je da vlada taj koncept razmotri, da nakon ovog iskustva od godinu i nešto od donošenja zakona i godinu i po od kada je Zagreb pogodio potres upotrijebi i vidi da li ovo može funkcionirati i dalje. A neko vrijeme nakon što ovaj zakon stupi na snagu tražit ćemo analizu, tražit ćemo da vidimo da li se i nakon ovih izmjena stoji, da li je sve zastalo ili su ove izmjene doista kako to obećava ministar donijele određeni pomak. Međutim, to nije jedini problem koji ne funkcionira u praksi. Da, ovim zakonom su predviđene i neke dobre stvari, od toga ne treba bježati. Jedna od dobrih stvari koja je predviđena zakonom je rješavanje bolje rečeno odgađanje rješavanja imovinskopravnih odnosa na nekretninama i legalizacija tih nekretnina. Podsjetit ću prije više od pola godine Klub zastupnika SDP-a tražio je jer smo bili svjesni problema, rješavanje problema nelegalnih nekretnina. Vlada je tada to odbila uz obrazloženje da bi se time pogodovalo ljudima čije su kuće srušene ili oštećene. Ponovit ću još jednom, pogodovalo bi se ljudima čije su kuće srušene ili oštećene. Takvo obrazloženje smatrali smo sramotnim i tada, smatramo ga sramotnim i danas, ali došlo je u glavu da problem postoji i da taj problem treba riješiti i zbog toga pozdravljamo pomak koji se dogodio da se ovim zakonom ide i u pomoć onima koji što zbog neznanja ili neimaštine nisu iskoristili rokove i nisu pokrenuli postupak za legalizaciju svojih zgrada. Također pozdravljamo i rješenje koje ide kao što sam rekao ne u rješavanje već u odgađanje pitanja problema imovinskopravnih odnosa. Ali poštovane kolegice i kolege, zar su doista sve nekretnine koje su stradale bilo u Zagrebu, Petrinji, Sisku ili negdje drugdje bile nelegalne, jesu li doista na svim tim nekretninama postojali neriješeni imovinskopravni odnosi? Pa naravno da nisu, naravno da nisu, a obnova se nije dogodila niti na onim nekretninama kod kojih su papiri čisti, koje su legalne i koje su uknjižene. Zašto? Jer kao što sam rekao, zakon u praksi ne funkcionira, a ne funkcionira zbog neznanja, nesposobnosti ili nečeg trećeg kod onih koji su ga zaduženi provoditi. I bojim se da taj problem će egzistirati i nakon usvajanja ovih izmjena i dopuna. I kada govorimo o pitanjima koja ne funkcioniraju završit ću sa onim koje je za mene izuzetno bitno jer sam i osobno o njemu govorio već u siječnju ove godine, a to je revitalizacija. Revitalizacija, ali ne samo Banije nego i Grada Zagreba, Grada Zagreba koji pogotovo u onim zonama koje su pogođene potresom takvu revitalizaciju treba. I povući ću paralelu u jednom Novom Zelandu koji je daleko bogatiji od Hrvatske kada je jedan od njihovih gradova prije 10-tak godina pogodio razorni potres oni su shvatili da ne mogu ostati na onome što je bilo i vraćati se na staro, da i tom bogatom Novom Zelandu treba revitalizacija života, treba revitalizacija grada, treba revitalizacija mjesta gdje ljudi žele živjeti, žele ostati, žele graditi svoje poslovne i druge karijere. Te revitalizacije mi u Hrvatskoj nemamo, jedino što imamo je saznanje da je jedan plan napravljen i da je završio u ladici predsjednika Vlade RH g. Plenkovića. Plan revitalizacije postoji, ali stoji, stoji jer ga Andrej Plenković ne želi dati na svjetlo dana i ne želi po njemu postupati. Poštovane kolegice i kolege, ne mogu dovoljno naglasiti koliko je ta revitalizacija nužna da bi bilo koji oblik obnove od potresa imao smisao. Ako znamo koji su problemi postojali, pogotovo na području Sisačko-moslavačke županije sa radnim mjestima i sa iseljavanjem ljudi onda nitko pri zdravoj pameti ne može biti za vraćanje na ono što je bilo. Mi ako ćemo uložiti, ne utrošiti, uložiti milijarde kuna u taj kraj onda ih moramo uložiti sa željom da taj kraj bude bolji, a to ne može biti samo povratak na staro, to mora biti iskorak i to mora biti korak dalje. Zato je revitalizacija ključna i nužna da bi obnova od potresa imala smisla, a o njoj ne govorimo gotovo ništa, priče o njoj su potpuno stale. Ovo su problemi, ali korektno je govoriti i o stvarima koje su u zakonu dobre, koje su u zakonu bolje i koje predstavljaju iskorak. Jednu sam spomenuo, to je rješavanje ili bolje rečeno odgađanje rješavanja problema neriješenih imovinskopravnih odnosa i legalizacija. Drugi je odluka države da financira konstrukcijsku obnovu i to je dobro jer konstrukcijska obnova nije samo ulaganje u nečiju nekretninu već predstavlja javni interes budući se radi u ulaganje u sigurnost i drugih ljudi, onih koji su susjedi toj nekretnini, pa i onih koji pored takve nekretnine prolaze. Imali smo nedavno situaciju da je sa jedne nekretnine koja nije obnovljena otpao komad i ozlijedio prolaznika. Takve se stvari ne smiju događati, pogotovo kada se radi o nekretnini koja je u javnom vlasništvu i u kojem bi trebala upravljati RH, ali ni za druge nekretnine. Zbog toga je odluka da se konstrukcijska obnova ne samo na Baniji što smo uspjeli ishoditi pritiskom još početkom godine već i drugdje financira javnim sredstvima u cijelosti. I to je nešto što svakako podržavamo i predstavlja u stvari najvažniji iskorak ovog zakona i možda najviše svijetlu točku u onome što je u zakonu predloženo. Međutim, osim koncepcijskih problema kao što je ta trodioba za koju se ispravljanje može dogoditi samo političkom odlukom vlade i onih koji su u stvari u prvome šalonu obnove, a to su premijer, to je ministar, postoje problemi u zakonu za koje mislimo da se mogu riješiti amandmanima, te smo te amandmane i podnijeli. U zakonu se spominjalo i u ovom izmijenjenom i u izvornom zakonu pitanje obnove koja po standardima prelazi razinu minimalne koju država sufinancira. I normalno je da postoji dio ljudi koji se odlučio za takvu obnovu jer žele živjeti u sigurnijim objektima. Žele bit sigurni ako se dogodi novi potres da im se neće, neće strop ili zidovi srušiti na glavu. Međutim, poštovane kolegice i kolege iz zakona nije jasno ima li onaj tko se odlučio za takvu jaču obnovu pravo na sufinanciranje, ako ima bilo bi dobro da to izrijekom piše. Zbog toga smo predložili amandmane na čl.11. i 12. i želimo da i ti ljudi imaju pravo na sufinanciranje koje bi dobili da su se odlučili na tzv. minimalnu obnovu, obnovu konstrukcije. Ono što prelazi tu minimalnu obnovu konstrukcije i po konceptu iz prvog čitanja odnosno pardon, po konceptu iz izvornog zakona, spada u njihov trošak. Slijedeće poštovane kolegice i kolege pitanje sufinanciranja obnove obiteljskih kuća kod onih ljudi koji su se sami odlučili na to financiranje. Ako pogledate čl. 24. kojim se mijenja čl. 36. zakona vidjet ćete da kod onih zgrada koji imaju upravitelje predlagatelj predviđa da se sufinanciranje može događati i prije, tijekom ili nakon obnove. Mi mislimo da bi takvo rješenje bilo korektno uvesti i za obiteljske kuće. Zato vas molimo da to razmotrite i da vlasnike obiteljskih kuća koji su se odlučili za tu tzv. samoobnovu ne stavljamo u nepovoljniji položaj u odnosu na ono u kojem se nalaze stanari zgrada koje imaju upravitelja. Umjesto da budemo sretni da ima ljudi koji su spremni sami obnavljati svoje nekretnine i da ih u tome potičemo ovime ih stavljamo u podređeni položaj i to naprosto nije dobro, pogotovo kada znamo koliko je upravo obiteljskih kuća i u Baniji i u Zagrebu stradalo od potresa. I konačno pitanje javne nabave i kontrole javne nabave. Ovime javna nabava nije ukinuta i to treba jasno reći, ovime su podignuti pragovi. Da li je to dobro ili nije o tome, za to odgovornost snosi vlada. Ako su povrijeđene odredbe prava EU reagirat će Europska komisija u postupku koji je za to predviđen. Međutim, ono što je nama u SDP-u sporno je odredba čl. 29. kojim se mijenja čl. 41., a to je obveza provođenja tehničko financijske kontrole obnove javnih zgrada. Poštovane kolegice i kolege, digli smo pragove javne nabave i ja razumijem vašu intenciju zašto to činite, ali ne mogu prihvatiti da se odustaje od tehničko financijske kontrole, pogotovo kod obnove javnih zgrada. Hrvatska je zemlja koja ima dubok i ukorijenjen problem korupcije, to znamo. Neke presude od prije nekoliko dana tome posebno zorno svjedoče. Kada vidim da se odustaje od financijske kontrole u postupku obnove javnih zgrada onda to kod mene pali zvono na uzbunu. Poštovane kolegice i kolege nemojmo od toga odustajati to je izuzetno bitno. Ukratko, ovaj zakon ima dobrih i loših strana [[Upadica: Hvala.]] naš stav hoćemo li ga podržati ili biti suzdržan ovisit će prije svega o tome kako će se Vlada postaviti o predloženim amandmanima. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeći klub zastupnika bit će onaj HNS-a, HSU-a i nezavisnih zastupnika, a govorit će poštovani zastupnik Predrag Štromar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege pred nama su druge izmjene Zakon o obnovi, ključnog zakonskog okvira kojim definiramo proces obnove i revitalizacije područja stradalih u potresima tijekom 2020. godine. Od samog početka izrade onog preliminarne verzije zakona, nakon zagrebačkog potresa u ožujku 2020. godine pa i kasnije tijekom naknadnih izmjena zakona inzistirao sam, a inzistiram i dalje da obnova mora biti brza, učinkovita, kvalitetna i transparentna. Isto tako svi moraju imati ravnopravan tretman i zato trošak obnove mora biti ravnomjerno i jednako raspoređen među svim dionicima na svim područjima neovisno o indeksu razvijenosti jer je to jedino dugoročno, pravedno, održivo i razumno rješenje. Upravo takvo rješenje nudio sam prije 9 mjeseci za ovom govornicom kad smo raspravljali o prvoj izmjeni Zakona o obnovi gdje sam u ime Kluba zastupnika HNS-a i nezavisnih predlagao amandman na način da za osnovnu stambenu nekretninu svi građani budu izjednačeni, da RH svima financira konstrukcijsku obnovu u 100%-tnom iznosu. Slobodan sam ga i pročitati ponovo. U Članku 5. stavak 2 mijenja se i glasi: „Sredstva za konstrukcijsku obnovu obiteljskih kuća, poslovno stambenih i višestambenih zgrada te gradnju zamjenske obiteljske kuća koje su neuporabljive odnosno privremeno neupotrebljive uključujući i troškove privremene pohrane stvari osigurat će se za područje Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije, Zagrebačke županije, Sisačko-moslavačke županije i Karlovačke županije u državnom proračunu u visini od 80% te Grad Zagreb, Krapinsko-zagorska županije, Zagrebačka županija, Sisačko-moslavačka županija i Karlovačka županija u visini od po 21% u svojim proračunima za nekretnine na svojim područjima. Dok će za potpomognuta područja sukladno posebnom propisu, a na kojim je proglašena katastrofa RH osigurati sredstva u državnom proračunu u visini od 100%.“ Tada taj amandman nije prihvaćen. Zašto? Ne znam. Znam samo da su građani izgubili 9 mjeseci čekajući na obnovu isto kao što smo i mi i kao društvo izgubili 9 dragocjenih mjeseci da dokažemo svoju socijalnu osjetljivost, učinkovitost i pravednost i da aktivno obnavljamo svoje gradove i općine. No, drago mi da upravo ove izmjene zakona o kojima danas raspravljamo u sebi sadrže i naš prijedlog jer upravo je on krucijalan za uspješnu obnovu potresom pogođenog područja i sve ostale izmjene proizlaze iz ovog prijedloga rješenja kojeg je prije 9 mjeseci nudio Klub HNS-a i nezavisnih zastupnika. Ali ova nam je godina dana poslužila i da detektiramo kritične točke o procesu obnove i da se ponude adekvatna rješenja što dokazuje i ovaj prijedlog zakona. Napomenuo bih da nas je ova tragedija još jednom podsjetila kako moramo imati izgrađene protokole postupanja u kriznim situacijama. To znači da pod hitno moramo ustrojiti sustav u kojem će se točno znati tko što treba raditi i to u skladu s preciznim hodogramima, u kojim rokovima se moraju ispuniti dodijeljeni zadaci, a sve kako bismo u budućnosti prevenirali kaotične situacije i bijeg od odgovornosti čime smo svjedočili nakon potresa u Petrinju. A sada bi predložio i da se izmijene jedna anomalija. Naime, na Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo čiji sam predsjednik proteklog je tjedna stigao dopis načelnika općine Gornja Stubica da se katastrofa uzrokovana potresom treba proglasiti i za područje ove općine. Isti dopis upućen je i predsjedniku Vlade. Da objasnim. Naime, kako oni navode u dopisu u potresu koji je 22. ožujka 2020. godine pogodio područje Gornje Stubice stradalo je 283 objekta, u naknadnim potresima naročito u petrinjskom potresu koji se dogodio 29. prosinca navedeni su objekti dodatno oštećeni te se pojavilo i nekoliko novih objekata što na ukupni broj stambenih jedinica na području ove općine iznosi preko 16% stradalih objekata. 29 obitelji tada je iseljeno iz svojih domova i nalaze se u privremenom smještaju i dan danas se još uvijek ne mogu vratiti u svoje kuće. Oštećenja u potresu možda nisu toliko izražene na područjima drugih jedinica lokalne samouprave na području Krapinsko-zagorske županije kao na području općine Gornja Stubica i naravno da kumulativno možda ne postoji možda uvjet za proglašenje katastrofe za cijelu Krapinsko-zagorsku županiju. Ali nedvojbeno je da općina Gornja Stubica značajno je stradala u potresima i da se nažalost nalazi u okvirima stradanja stanovništva na području Sisačko-moslavačke, Zagrebačke i Karlovačke županije. Stoga iz ove općine smatraju, a i ja smatram da bi bilo pravedno da se u navedenu odluku o proglašenju katastrofe na području pogođenom potresom uvrsti i Gornja Stubica. Ova zamolba što smatram opravdanim potkrijepljena je i činjenicom ostvarivanja određenih prava i olakšica, a vezano na odluke pojedinih ministarstava i ostalih institucija kojima se stanovnicima područja koje je proglašeno katastrofom to omogućuje, dok istovremeno mještani Gornje Stubice nemaju prava iako pojedinačno imaju oštećenja koja su u rangu s oštećenjima na područjima za koje je proglašena katastrofa. Evo samo jedan konkretan primjer. U praksi to znači da Ministarstvo znanosti i obrazovanja u potpunosti snosi troškove stanovanja u studentskim i učeničkim domovima redovitim studentima koji su ostvarili pravo na subvencionirano stanovanje u akademskoj godini 21/22., a koji imaju prebivalište na području proglašenom katastrofom. Upravo i općina Gornja Stubica ima studente i učenike koji su iseljeni iz svojih kuća i s roditeljima žive u privremenom smještaju, a objekti im imaju crvenu oznaku. Znači nalaze se u istoj situaciji kao i studenti s područja proglašenog katastrofom no nemaju ista prava. Stoga ponavljam još jednom, u procesu obnove svi moraju imati ravnopravna tretman i trošak mora biti ravnomjerno i jednako raspoređen među svim dionicima na svim područjima neovisno o indeksu razvijenosti jer je to jedino dugoročno pravedno održivo i razumno rješenje. Molim vas prihvatite ovu ideju, ispravite ovu anomaliju. Slijedom rečenog Klub HNS-a, HSU-a i nezavisnih zastupnika prihvatit će ove izmjene zakona. Hvala.
Slijedeći klub zastupnika bit će onaj Domovinskog pokreta, a vrijeme će podijeliti poštovana zastupnica Vukovac i poštovani zastupnik Dretar. Najprije poštovana zastupnica Ružica Vukovac, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre sa suradnikom, glavni državni inspektore, kolegice i kolege, dakle za obnovu privatnih zgrada postoje 2 tijela koja provode obnovu temeljem odluke ministarstva kao trećeg tijela. Dakle, prvi je tu Fond za obnovu unutar kojeg je do sada ukupno uklonjeno 9 zgrada, a u tijeku je još 13 dakle ukupno 22 zgrade i Središnji državni ured za stambeno zbrinjavanje koji nije uklonio ili započeo obnovu niti jedne zgrade nego je započeo s radom na temelju Zakona o civilnoj zaštiti i odlukama stožera tzv. organiziranu ne konstrukciju obnovu a odnosi se na dimnjake i zabatne zidove. Poštovani iskreno vjerujem kako ovu raspravu prate ljudi s područja stradalih u potresu. Kako mislite vratiti tim ljudima nadu u bolju budućnost i osmjeh na lice? Oporba pa i Klub zastupnika Domovinskog pokreta zalagao se za model obnove u kojem bi država privatnim vlasnicima trebala dati sredstva da sami obnove vlastitu imovinu no taj prijedlog iako se činio suvisao i prihvatljiv mnogima čije su nekretnine stradale je ipak odbijen od strane vladajućih. Danas kada s relativnim odmakom gledamo prvenstveno na epiloge katastrofalne poslijeratne obnove odrađene po sličnom modelu kakav su vladajući iznjedrili i za ovu poslijepotresnu sporu i neučinkovitu obnovu, hvata nas strah. Strah za te ljude koji će ponovno prezimljavati na praktički otvorenom. Sve smo uvjereniji kako je model obnove odnosno samoobnove kojeg smo zagovarali prilikom prvog donošenja ovog zakona jedini ispravan. Takvim modelom smanjila bi se sveprisutna korupcija koju tobože i vladajući žele kontrolirati, a čine upravo suprotno. Generiraju odluke kojima omogućavaju daljnji razvoj i gomilanje različitih koruptivnih radnji. Iz izvješća Fonda za obnovu Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije i Zagrebačke županije saznajemo kako fond od početka godine ukazuje na potrebu izmjena programa mjera i cjenika usluga, što je djelomično i napravljeno ali tek u rujnu i to odlukom na sjednici Vlade RH. Ovom odlukom odobrene su cijene za male zgrade sukladne tržišnim cijenama i odmah po stupanju na snagu novog programa mjera fond je konačno mogao i pokrenuti 43 postupka nabave koji su bili poništeni jer se nitko nije na njih javljao i to zbog preniskih cijena. Zatim konačno su definirani i kriteriji javne nabave za stručne nadzore te izvođenje radova i sada se tek mogu pokrenuti natječaji i javne nabave za obnovu jer postoje kriteriji za sve sudionike što je trebalo postaviti odmah na početku, a ne skoro godinu dana kasnije. Najviše cijene usluga predviđene prvim programom mjera kod zgrada manje kvadrature nisu bile tržišne pa su natječaji koji su bili provedeni naravno nakon toga i poništeni. I tu se izgubilo dosta vremena. Oporba je prilikom donošenja Zakona o obnovi, kasnije i fond ukazivali smo znači prepreke koje će se pojaviti u provođenju obnove. Ukazivali su na problem manjka zaposlenih u sektoru ministarstva, Fondu za obnovu i Središnjem državnom uredu koji bi stručno, kvalitetno i ažurno pristupili rješavanju zaprimljenih predmeta. U međuvremenu svjedočimo djelomičnom odbijanju zahtjeva za premještaj zaposlenika u fond. Trenutno fond čeka odobrenje Ministarstva prostornog uređenja, graditeljstva i državne imovine za zapošljavanje sa tržišta. Dakle, od 23. travnja '21. godine ne znamo je li u međuvremenu zahtjevu fonda i udovoljeno. Hrvatsku pati problem previše provedbenih tijela, drugim riječima raspršeni su nam ključni resursi. Prisutna je mala ili neznatna sinergija između tijela. Nema međusobnog dijeljenja znanja, otežano je kumulativno praćenje i izvještavanje. Na nekoordinirane procese između tijela javne uprave u našoj zemlji s ove govornice smo puno puta upozoravali, a sve se zapravo lomi na leđima našeg naroda odnosno preko leđa malog čovjeka. Fond je predlagao rješenja poput centralizirane nabave, vođenja projekata, kontrole, izvještavanja, davanja ovlasti javnih, javnih ovlasti fondu za obnovu poput iznesenog prijedloga za prelazak sektora za elementarne nepogode u sam fond. I to ne znamo na koliko je njihovih zahtjeva doista i udovoljeno. Prepreke u provođenju obnove stvaraju i neriješeni imovinsko-pravni odnosi sve to prati i neusklađena participacija građana na područjima katastrofe izvan tog područja. Javljaju se poteškoće jer se tijekom upravnog postupka prikupljaju podaci o suvlasničkim dijelovima u ministarstvu, a i fond knjiži situacije po pojedinim suvlasničkim dijelovima. Predmet obnove bi trebala biti zgrada, javni interes trebao bi biti njena potresna otpornost i sprječavanje pogibelji odnosno oštećenja imovine. Provođenje cjelovite obnove je ispravan konačni cilj, no sada je sav fokus na konstrukcijskoj obnovi. Prijedlog rješenja kojim bi se trebalo osigurati financijske energetske obnove zgrada istovremeno s konstrukcijskom obnovom također je odbijen od strane predlagatelja i vladajućih. I dalje smatramo kako je bilo potrebno osigurati kreditne linije građanima s potresom pogođenih područja za financiranje preostalih segmenata sve do cjelovite obnove. Prilika za urbanom obnovom također je prepuštena, propuštena u Zakonu o obnovi. Građani su mogli dodatnim dogradnjama financirati cjelovitu obnovu zgrada koje bi time bile učinkovitije i privlačnije za život. Postavlja se pitanje što s novim klizištima i pomicanjem tla? Je li nužna i hitna izmjena urbanističkih planova, a sve prema studijama koje je sačini Rudarsko-geološko naftni fakultet, koliko kasnimo s tim usklađivanjima? Prijedlog rješenja bio je i da se Zakon o obnovi definira ubrzane točkaste izmjene urbanističkih planova prema urbanističkoj studiji. Međutim, sumnjamo da će ove izmjene zakona dovesti i do toga. Nemojmo zaboraviti spomenuti i problem promjene cijena na više. Naša globalna realnost s kojom se suočava društvo u cjelini. Spomenimo i činjenicu kako se novcem poreznih obveznika obnavljaju i oni objekti koji su nelegalni. Je li to doista pošteno koji su svoje objekte gradili legalno uz dozvole do kojih nije lako doći ili plaćali ne male iznose ishodovanja potvrda o zadržavanju zgrada u prostoru odnosno legalizacije. Čini li time ovo društvo konstantnu nepravdu onima koji li daju sve od sebe ne bi li poštovali odredbe zakona? Kakvu poruku time šaljemo vlastitoj djeci? Za kraj moram iznijeti i činjenicu kako su sredstva u iznosu višem od 100 milijuna kuna koja su na račun Državne riznice u akciji pomoć za obnovu nakon potresa uplatili brojni građani i tvrtke iz Hrvatske i inozemstva kao i međunarodne organizacije i strane vlade samo malim dijelom utrošena za obnovu stambenih jedinica građana, a oko 60% tog novca je ipak raspoređeno za neke druge svrhe povezane s potresom. Iz prijedloga odluke koju je za Vladu pripremilo Ministarstvo financija, a u kojoj se definira na koji će se način rasporediti novac prikupljen donacijama vidljivo je kako je 40% novca odnosno oko 40 milijuna kuna bilo predviđeno i dano Središnjem državnom uredu za obnovu i stambeno zbrinjavanje i to za uklanjanje obiteljskih kuća i gradnju zamjenskih obiteljskih kuća, do 20% doniranog novca odnosno 20 milijuna kuna planirano je da ide na račun MUP-a za pokriće troškova fizičkih i pravnih osoba koje su mobilizirane nalogom Ravnateljstva Civilne zaštite, dakle ovim sredstvima planirano je financiranje naknade pripadnicima Civilne zaštite koji su mobilizirani, ali i različitim tvrtkama koje su sudjelovale u uklanjanju štete nakon potresa. Riječ je o tvrtkama koje su primjerice postavljale šatore, prijevozničkim tvrtkama koje su prevozile mobilne kućice, građevinskim tvrtkama koje su radile na saniranju dimnjaka i krovova ili koje su angažirale dizalice ali i o državnoj tvrtki Pleter koja je angažirana da priprema hranu stradalima u potresu nakon što su to danima radili volonteri i vlasnici i zaposlenici poznatih hrvatskih restorana podsjećam bez ikakvih naknada. Građani i tvrtke su osim novca za obnovu i pokrivanja troškova mobilizacije izgleda donirali novac i za robne zalihe, a da toga uopće nisu bili svjesni. Tako se i 10 milijuna kuna odnosno 10% doniranog novca planiralo uplatiti Ministarstvu gospodarstva odnosno Ravnateljstvu za robne zalihe za pokriće troškova nabave roba u skladu s odlukama stožera. Podsjećam upravo su robne zalihe bile najviše kritizirane nakon potresa na Banovini zbog kašnjenja s isporukom pomoći pa su tako kontejneri i šatori prije stizali iz najudaljenijih mjesta u Europi nego li iz robnih rezervi. Smatram korektnim kada bi nam predstavnici predlagatelja danas i o ovome rekli nekoliko riječi. Posebice zbog građana koji su uplaćivali donacije i odvajali od svojih obitelji ne bi li pomogli stradalima. Oni imaju pravo znati gdje je Vlada utrošila njihov novac. Zahvaljujem.
Poštovani zastupnik Davor Dretar, izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedavajući. Poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege, kolegica Vukovac pokrila ovaj dio Zakona o obnovi no budući da danas imamo objedinjenu raspravu ja ću samo kratko nekoliko rečenica o Zakonu o zaštiti kulturnih dobara i izmjenama Zakona o državnom inspektoratu. Nema se tu puno što govoriti, promotrio sam i pročitao malo javnu raspravu prvenstveno vezanu uz Zakon o zaštiti kulturnih dobara i uočio ono što svakako treba naglasiti. Dakle, prema Članku 64. nadležno tijelo može izdati suglasnost za uklanjanje nepokretnog kulturnog dobra ili nekog njegovog dijela kada se utvrdi da se radi o dotrajalosti ili o većim oštećenjima kojima je izravno ugrožena stabilnost građevine te ona predstavlja opasnost za susjedne građevine i život ljudi, a ne možemo ju naravno ukloniti na drugi način. Suglasnost to nadležno tijelo može izdati samo uz prethodno mišljenje Hrvatskog vijeća za kulturna dobra. E sad, po njihovoj definiciji vijeće za kulturna dobra raspravlja o općim pitanjima iz područja zaštite i očuvanja kulturnih dobara i dalje preporuke za unapređivanje djelatnosti zaštite i očuvanja kulturnih dobara. U nastavku se kaže upoznaje se s programima zaštite kulturnih dobara i njihovom provedbom, pa onda trebamo čitati, čitati, čitati da bih eto na kraju eto došli do odluke o proglašenju ugroženog kulturnog dobra i mišljenja o uklanjanju nepokretnog kulturnog dobra itd. Ono što sam osobno primijetio kao nelogičnost je činjenica da u sastavu vijeća za kulturna dobra nemamo niti jednog predstavnika ili predstavnicu realne struke, inženjera građevinarstva, statičara ili kakvog projektanta konstrukcija. Razumljivo osobe koje bi uz svoj stručni status imale i odobrenje ministarstva za rad na kulturnim dobrima. Ovako čini mi se da u ovim izmjenama zakona opet imamo grupu koja će o uklanjanju nekog kulturnog dobra raspravljati i odlučivati iz kulturne sfere, a eventualno osnivanje stručnoga povjerenstva možda bi nam moglo donijeti i poneku osobu koja za ozbiljno razumije zašto i naravno što je još bitnije kako ukloniti neku građevinu. Opet ćemo vidjeti podzakonske akte, razna povjerenstva i ostale administrativne vragolije, umjesto da eto sa ovoga mjesta što nam je i posao zakon izmijenimo da bude jasan i precizan i da omogućuje da ljudi koji znaju svoj posao bez i jednog problema isti taj posao i odrade. Očigledno nemamo još uvijek dobre, prave i kompetentne ljude na dobrim i pravim mjestima. Potresi koji su pogodili područje Zagreba, Zagrebačke županije i Zagorja, a kasnije i područje Banovine, očigledno nadilaze mogućnosti naših stručnjaka kada je u pitanju obnova zgrada i povratak ljudi u njihove djelomično ili pak potpuno razrušene domove. Ljudi, dolazi nam zima. Tisuće ljudi, a među njima i stare osobe i mala djeca, provest će ovu zimu u nekoj vrsti privremenog smještaja. Neki kod rodbine, neki u hotelima, neki u kontejnerima. Posebno je gorko odjeknula činjenica vezana uz stanje u gradu Zagrebu koju smo mogli vidjeti prije nekoliko dana, da je jedna zaštitarska tvrtka čuvala stotine gradskih stanova koji zjape prazni, a ljudi nemaju kamo. Mi ćemo ovdje u Saboru bez sumnje, na toplom donijeti još jednu nisku poslijepotresnih zakona koji će, kao i oni koje smo ovdje donijeli prije godinu dana još jednom, bojimo se, ostati mrtvo slovo na papiru. I Zakon o zaštiti kulturnih dobara i Zakon o Državnom inspektoratu, imamo ovdje, još jednom, naravno u hitnom, hitnoj proceduri kako naravno i jest običaj kada nešto moramo brzo riješiti. No, možemo ovoga puta slobodno reći i podsjetiti. Prošlo je godinu dana, pa i više. Mi ovdje u Saboru donosimo zakone u punom sprintu, ali nažalost obnova šepa noseći okove nesposobnosti oko svojih gležnjeva. A kaj se tiče našeg Hrvatskog zagorja, evo, tu je i poštovani g. ministar koji je Međimurec, pa gospon ministar, mi Međimurci i Zagorci smo navek bili dobri s Hrvatima, ja se nadam da je još uvijek tako. Čuli smo i sami od poštovanog kolege Štromara, imamo jako puno obitelji još uvijek, u Krapinsko-zagorskoj županiji u privremenom i nužnom smještaju, nemojmo zaboraviti niti njih. Naravno, treba obnoviti glavni grad Hrvatske, treba obnoviti razrušenu Banovinu, ali i Zagorci hoće, znaju, ali iznad svega, i zaslužuju imati svoj krov i potpuno pravo i jednakost pod njime i živjeti. Hvala vam lijepa.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj HDZ-a, vrijeme će podijeliti poštovani zastupnici Nikola Mažar i Andro Krstulović Opara. Najprije poštovani zastupnik Mažar, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani ministre Horvat, poštovani državni tajniče Poljičak, cijenjene kolegice i kolege saborski zastupnici. Dopustite mi da u ime Kluba HDZ-a kažem nekoliko stvari koje u suštini nisam planirao reći, ali jednostavno rasprava me na to naterala kako bi široj hrvatskoj javnosti i građankama i građanima RH danas ovdje izrekli određene činjenice i ukazali na raspravu koja je u određenom trenutku bila, ja bih rekao, ne samo tendenciozna, nego zlonamjerna i neistinita. O čemu se, naime, radi? Dakle, svjedoci smo kroz današnju raspravu da praktički svi podržavaju izmjene i dopune Zakona o obnovi zgrada oštećenih potresom na području 4 hrvatske županije i Grada Zagreba jer upravo te izmjene i dopune Zakona koje nisu kako je zastupnica Selak Raspudić rekla, treće ili što je g. Mrak-Taritaš rekla druge, to su prve izmjene i dopune Zakona jer izmjene i dopune Zakona koje smo donosili u siječnju ove godine su bile vezano za potres koji se desio 28. i 29. prosinca na području Sisačko-moslavačke i Karlovačke županije i iz toga razloga se išlo na širenje djelokruga Zakona koji je bio donešen vezano za Grad Zagreb i Karlovačku i Zagrebačku županiju. Prema tome, ovo su prve prave izmjene i dopune Zakona, a one se odnose na ono što smo i čuli. Dakle na stvari koje će donijeti bržu, kvalitetniju, transparentniju i efikasniju obnovu, ali će donijeti i prije svega, oslobađanje obveza građanima sufinanciranja konstrukcijske obnove. Rješavat će se složeni imovinsko-pravni odnosi, ubrzat će se postupci javne nabave, nudi se mogućnost predfinanciranja troškova nekonstrukcijske i konstrukcijske obnove, rješava se pitanje nepostojećih zgrada i na djelotvorniji i brži način se rješava uklanjanje obiteljskih kuća. Prema tome, vjerujem da svima onima kojima je u interesu da ne samo obnova nego sve i ono što slijedi obnovu i na području Banovine i na području svih drugih županija ne mogu na neki način imati ništa protiv ovoga. Međutim, moram se osvrnuti na neistine koje su izrečene. Prije svega, danas smo čuli određene zastupnike koji su na neki način zaštitnici transparentnosti i izrazite napade na, prije svega, ministra, vezano za javnu nabavu, odnosno za pragove vezano za Zakon o javnoj nabavi i EU pragove. Ne treba puno i ne treba mnogo, meni je trebalo 25 sekundi da ukucam zakon o Gunji koji je donešen za vrijeme SDP-ove Vlade 2014. g. gdje u čl. 4 izričito stoji da se suspendira primjena Zakona o javnoj nabavi na sve nabave ispod EU praga. Bogu hvala, troškovi obnove Gunje su iznosili od 650 milijuna do negdje maksimalno milijardu kuna. Nažalost troškovi ove katastrofe procjenjuju se na približno 17 milijardi eura. Ako vidimo da za 650 milijuna kuna nije bilo problematično izmijeniti Zakon o javnoj nabavi i suspendirati ga od iste te SDP-ove Vlade, a danas je problematično što se isto to radi, ali ne na isti način. Sada se to radi na način da će i dalje DEKOM nadzirati javnu nabavu, da će se moći podnijeti žalba DEKOM-u i da će se moći podnijeti upravni spor Visokom upravnom sudu, što tada nije bilo moguće i sada se to ... [[Govornik se ne razumije.]] Isto tako, lako se provjeri da javni poziv vezano za Gunju je trajao nevjerojatnih 2 dana. Isto tako se provjeri da sudski vještak je donio i izračunao da metar kvadratni za Gunju je iznosio 950 odnosno 920 EUR-a, a tadašnje ministarstvo na kojem je čelu bila gospođa Mrak Taritaš je odobrilo 1.950 EUR-a obnovu po metru kvadratnom. Isto tako se provjeri u svim medijima koji su i pisali nakon toga da su se pravile septičke jame u vrijednosti od 64.500 kuna. Prema tome, može se vidjeti i u prošloj godini u dnevnim novinama dovoljno je da ukucate obnova Gunje, naslov glasi Vuku se repovi obnove Gunje, u 2020. godini do danas nisu riješeni svi ti problemi, ni legalizacija objekata koje je tadašnje Ministarstvo graditeljstva napravilo, a imamo naricatelje kojima je danas sporno nešto što je puno transparentnije i puno jasnije nego tada. S druge strane čuli smo danas kako jednostavno nitko ništa nije napravio ni za Banovinu, ni za područja koja su nažalost doživjela katastrofu. Dopustite mi u nekoliko minuta s obzirom na raspravu koju dijelim sa zastupnikom Oparom, a kasnije ću se osvrnuti u pojedinačnoj raspravi da navedem samo nekoliko egzaktnih i točnih činjenica. Mi moramo prije svega biti svjesni da nažalost nakon katastrofalnih potresa 28. i 29. prosinca su se dogodili i naknadni potresi kojih je bilo više od 1223 od kojih su 142 iznad jačine 3 po Richteru. Iz toga razloga je i Vlada RH osnovala stožer civilne zaštite za otklanjanje posljedica potresa koji svakodnevno predano i neumorno radi na otklanjanju posljedica potresa i pružanju pomoći stradalom stanovništvu na pogođenom području te osigurava povezanost i jedinstvo napora među ključnim akterima na svim razinama, usklađuje i koordinira aktivnosti kako bi se postigao cilj što brže obnove i povratka na normalno stanje. Iz toga razloga do sada je RH odnosno do kraja srpnja u sanaciju posljedica potresa uložila ukupno 870 miliona kuna od čega 635 miliona kuna proračunskih, a 182 miliona izvanproračunskih korisnika. Što se tiče aktivnosti uklanjanja oštećenih objekata koji prijete sigurnosti ljudima, a i danas mijenjamo dakle Zakon o državnom inspektoratu kako bi se još više ubrzalo, do sada je uklonjen 381 objekat od čega 255 obiteljskih kuća, 37 poslovnih objekata, 26 stambeno poslovnih, 11 višestambenih objekata, 3 sakralna, 17 gospodarskih i 11 pomoćnih objekata. 13 objekata je u postupku uklanjanja, a za to je do sada utrošeno 24 miliona kuna. U pogledu aktivnosti u procesu obnove nekonstrukcijske zaprimljeno je ukupno 7432 zahtjeva od čega je do sada projektantima raspoređeno 3006 obiteljskih kuća. Izvođači su do sada uvedeni u rad na 804 kuće od kojih su obnovljene 617 kuća, a na 187 kuća radovi su u tijeku. Angažirano je 39 tvrtki i Bogu hvala od njih 11 su sa područja pogođenog potresom. Što se tiče najzahtjevnijeg dijela i konstrukcijske obnove zaprimljeno je ukupno 9258 zahtjeva za obnovu kuća, a do sada je ugovorena izrada projekta i dokumentacije tipskih kuća te usluga pripreme projektne dokumentacije za 288 kuća dok za 1500 kuća javna nabava je u tijeku. Moramo istaknuti i da vezano za zamjenske višestambene zgrade u postupku javne nabave za izradu projektne dokumentacije nalazi se ukupno 737 stanova. Nužno je bilo reagirati odmah iz toga razloga već dan poslije potresa i sam sam sudjelovao kao državni tajnik u privremenom smještaju i stambenom zbrinjavanju ljudi koji su ostali bez svojih krovova i do danas smo 1707 pojedinačnih dodijeljenih privremenih smještajnih objekata dodijelili gdje je zbrinuto 4454 osobe. U 14 kontejnerskih naselja zbrinuto je 336 privremenih jedinica odnosno 643 korisnika. Dok su u 2043 mobilne smještajne jedinice smješteno 5097 osoba. U 93 dodijeljena državna stana smješteno je 260 osoba. To su sve pokazatelji što je učinjeno do sada vezano za stambeno zbrinjavanje. Vezano za gospodarski oporavak reći ću u pojedinačnoj raspravi i za gospodarske mjere koje su učinjene i za potpore za očuvanje radnih mjesta gdje je trenutno uključeno 18.554 radnika odnosno 4871 poslodavac, a za šta je do sada isplaćeno preko 76 miliona kuna isto kao i dodijeljenih 400 miliona kuna za saniranje posljedica potresa jedinicama lokalne i regionalne samouprave. Puno toga je što je napravljeno, ali i puno toga je ispred nas i zato vjerujem da će i ove izmjene i dopune zakona doprinijeti upravo i transparentnoj i kvalitetnoj, ali i brzoj i efikasnoj obnovi. Iz tog razloga Klub HDZ-a podržat će prijedloge ovih zakona. Zahvaljujem.
Slijedeći će govoriti poštovani zastupnik Andro Krstulović Opara. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedavajući i potpredsjedniče sabora, uvaženi gospodine ministre Horvat, državni tajniče Poljičak, uvažene kolegice i kolege, Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara je također danas tema ove rasprave. Najmanje se o njemu govori jer je on najmanje dvojben. On je potreban i nadasve koristan. Klub HDZ će za njega glasovati te poziva sve vas da isto tako date potporu jednom zakonu koji će ubrzati i olakšati proceduru u postupanju uklanjanja zgrada koje su pojedinačno zaštićeno kulturno dobro. Postoji razlika između kulturnih dobara unutar zona zaštite i pojedinačnih, pojedinačnih kulturnih dobara odnosno pojedinačnih zgrada. Za informaciju u zoni, zaštićenoj zoni Grada Zagreba je oko 19.900 pojedinačnih zgrada, a zaštićeno pojedinačno oko 300. I sada kada vidite koliko je posao pred konzervatorima potpuno je jasno da su ove olakšice itekako bitne. Na ovome mjestu koristim prigodu zahvaliti brojnim konzervatorima, restauratorima, arhitektima i svima koji su u prvim danima nakon potresa izašli na potresnom pogođena područja i pomogli hitnim službama u uklanjanju pojedinih opasnih zgrada kako bi se moglo pristupiti ozbiljnoj, ozbiljnoj obnovi. Ovaj, ove izmjene zakona omogućuju i ministru zaduženom za kulturnu baštinu donošenje konzervatorskih smjernica za svako pojedino područje kako bi se nadalje i dodatno olakšala i ubrzala procedura koja je do tada bila na Hrvatskome vijeću za kulturna dobra koja je o svakome uklanjanju morala pojedinačno raspravljati. Kako bi se izbjegla takva, to zatrpavanje Hrvatskog vijeća za kulturna dobra pristupa se ovoj izmjeni koja je savršeno dobro uklopljena u cijeli sustav, dobro postavljanje službe zaštite. I na kraju, nemam previše vremena, kazat ću i slijedeće. Neobično je važno da se ovim zakonom daje dodatni značaj Hrvatskome restauratorskom zavodu iznimno vrijednoj državnoj ustanovi koja skrbi o našim kulturnim dobrima kako pokretnim tako i nepokretnim koji ovim zakonom zajedno sa ostalim stručnim službama dobija na dodatnom značaju i dobijaju svoju posebnu ulogu u ovom značajnome poslu koji je potrebno odraditi na potresom pogođenim područjima prije svega Petrinji, Sisku, Glini, Kostajnici, cijeloj Banovini ali Zagrebu i okolici. Najvažnije za ponoviti za kraj da ovi, ove izmjene i dopune Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara se olakšava, ubrzava donošenje odluka, a time i sama obnova kulturnih dobara i područja koji su, koji se mogu dičiti tim vrijednim segmentom naše kulturne baštine o kojem moramo skrbiti i u ovakvim trenucima. Zahvaljujem na pozornosti i pozivam svih još jednom da glasujemo i podržimo ove izmjene i dopune zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala. U ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka sad će govoriti poštovana zastupnica Benčić i poštovani zastupnik Bakić. Najprije poštovana zastupnica Benčić, izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Dakle, ova dva potresa i onaj u Zagrebu i onaj na Baniji promijenili su sliku cijele središnje Hrvatske i to na vrlo dugi rok, kao što vidimo bit će vrlo dugi rok. To naravno svaki građanin koji ovdje živi najbolje osjeti svaki dan na svojoj koži. Međutim, ta dva potresa skinula su i fasade ne samo sa naših zgrada nego fasade sa vašeg modela upravljanja ovom zemljom i sa svih naših institucija koje su se nažalost pokazale nespremnima i moram sada reći i nesposobnima za brzi i efikasan odgovor na katastrofe koje su nas zadesile. To je jednostavno činjenica i to više nitko ne može bježati od toga. Mislim da nitko tko ima imalo obraza neće reći da su bile spremne na to. Sjetimo se samo scena sa Banije nakon potresa. Dakle, tamo je činjenica da su poslove organizacije hrane i pomoći raščišćavanja, smještaja, nabave kontejnera u prvim danima odradile ili organizacije civilnog društva ili samoorganizirani građani koji su došli tamo pomagati i osnovne usluge ne bi se događale da oni nisu tada nalazili načina da se međusobno koordiniraju kad već država to nije uspjela u prvim danima. To je jednostavno činjenica, bili smo tamo svi, vidjeli smo i moramo to priznati. I iz tog razloga i naš Klub zeleno-lijevog bloka dao i prijedlog da se transformira model i sustav, sustava civilne zaštite. Međutim, ono što je uslijedilo nakon tih prvih šokova i potrebe hitnog smještaja je zapravo još gore. U Zagrebu je sada prošlo 19 mjeseci od potresa, 19 mjeseci. Činjenica je da se obnova ne događa, to možete vidjeti svi koji iako ne živite u Zagrebu dok prolazite po centru grada ovdje do sabora. A garancije koje je Vlada pri donošenju prvog zakona nama dala, a ta garancija je bila da će se problemi na koje smo mi upozoravali u raspravi o prvom zakonu, a koji su se ticali problema u implementaciji, vi ste dali garanciju da će se ti problemi rješavati u hodu, da će se nalaziti načina bilo kroz podzakonske akte, bilo kroz međuinstitucionalnu suradnju. To se nije dogodilo. Dakle, to moramo si svi priznati nije se dogodilo. Dakle, nažalost svi problemi na koje smo upozoravali i toj prvoj iteraciji, ali i u drugoj kada smo davali zapravo situaciju na Baniji i u pogledu velikog broja institucija koje sudjeluju u procesu i u pogledu zahtjevnosti dokumentacije koja se stavlja na građenje, na građane, neefikasnosti postupaka koji su se propisali, sve se to točno tako nažalost odvilo. I zato smo danas ovdje da mijenjamo, da mijenjamo taj zakon. I u prvoj iteraciji kao i u ovoj, sada i sa ovim izmjenama i dopunama ostaje se pri istom modelu, a taj model je da je država kroz svoje institucije preuzela upravljanje obnovom i sada je obnova i javnih zgrada kao i privatnih objekata u potpunosti ovisi o ministarstvu i njihovim izdavanju rješenja o obnovi koja se i sada, a i u ovim izmjenama i dopunama zakona omogućuje isključivo na temelju pojedinačnih i donosi na temelju pojedinačnih zahtjeva. I sam ministar je priznao da se ta rješenja izdaju presporo i da onemogućuju u značajnijem opsegu. Međutim, s druge strane i one obnove koje jesu dragi kolege pokrenute primjerice od jedinica regionalne samouprave i koje se financiraju iz Fonda solidarnosti nisu uspjele dobiti sredstva iz tog istog fonda usprkos podnesenim zahtjevima za nadoknadu sredstava i urednoj dokumentaciji. Danas sam ovdje u replikama pitala vas, ministre, koliko je do sada potrošeno novca iz Fonda solidarnosti od 5,1 milijarde, koliko smo do sada potrošili, dakle isplatili, nisam dobila odgovor. Pitanje je da li itko u ovoj državi, u ovoj Vladi ima odgovor koliko smo do sada potrošili. Mislim da bi bilo važno i da ovaj Sabor bude upoznat sa planom utroška tih sredstava, projekcijama do 6. mj. sljedeće godine kada nam se taj Fond zatvara. I šta smo do tad potrošili, potrošili smo. Dakle, isto tako, voljeli bi znati na kojim pozicijama od kojih ministarstava se taj novac nalazi. Ni na to nismo dobili odgovor, dakle zaista taj novac, kao, svi o njemu pričaju, nigdje ga nitko vidio nije. Moram reći da evo, primjerice, na razini grada Zagreba, jučer je stigla prva uplata iz Fonda solidarnosti i to jedna mala iz Ministarstva kulture. Znači 2 milijuna od 40 i nešto milijuna, koliko je podneseno zahtjeva za nadoknadom sredstava već prije. Ono što je najgore da niti iz Fonda za obnovu, dakle onaj dio koji im se financira privatna obnova stanova i kuća, gdje su mnogi ipak išli u samoobnovu ili dočekali nekakvo to rješenje o obnovi pa krenuli obnavljati, da ni tamo nisu dobili isplate i da ljudi čekaju te isplate isto tako već mjesecima, neki i duže i ne dobivaju ih. Sve to zajedno je, sve to zajedno je utjecalo na to da danas ljudi niti u Zagrebu niti na Baniji nemaju više vjere u obnovu. Ova činjenica da ćemo napokon, koja je dobra vijest ovog Zakona da će se financirati konstrukcijska obnova 80% od strane države, 20% od grada, nije doživljeno od strane građana kao super vijest. Pa zato jer su svjesni da sa ovakvim modelom, pa da se sufinancira 150%, da im damo još 50% povrh onog što su troškovi, da oni neće te novce vidjeti. To je ono što je njihov osjećaj danas jer je godina i pola prošlo u Zagrebu. I ljudi više u to ne vjeruju. Ono što ovaj prijedlog Zakona ne donosi, a trebao je, je propisivanje da je obnova zgrada kojima je statika narušena do razine neuporabljivosti ili privremene neuporabljivosti, da ide u obnovu po samoj sili Zakona. Ex lege zato jer ne obnavljamo stanove, obnavljamo konstrukcijski dio zgrada zato da ne bi narušavale javnu sigurnost, a ne zato da bi netko imao bolji ili lošiji stan. I dalje se propisuje postupak donošenja odluke Ministarstva o svakom pojedinačnom zahtjevu. Zašto je to problem? To je problem i zbog sporosti, ali to je i problem da vam u određenim dijelovima koje trebamo obnoviti, primjerice, donjogradskim blokovima, to onemogućuje blokovski pristup obnovi. Da to onemogućuje, ono o čemu je kolegica Mrak-Taritaš govorila, a to je revitalizacija i revitalizacija tih donjogradskih blokova, primjerice. Da isto tako, se i dalje propisuje da je taj dio, da je taj obnove, dakle konstrukcijski, posao redovite uprave. Dakle, i dalje ćemo te probleme na koje smo nailazili, imati i dalje, je li? I dalje ćemo imati potencijalne sukobe stanara. Ti sukobi se još više otvaranju mogućnošću rušenja višestambenih zgrada gdje moguće da ćemo imati situacije da će oni koji su pokupovali stanove budzašto nakon potresa i sada imaju više od 51% kvadrata, htjeti rušiti te zgrade, da bi naravno, gradili nove na kojima će profitirati, a da drugi stanari zapravo žele obnoviti zgradu. Imat ćemo i tu vrstu sukoba i nismo ovdje to regulirali kako to riješiti. Javna nabava, naravno da se otvara prostor korupciji ovakvim modelom. Pa to je jasno, ako se stavlja, ako se pragovi povećavaju do ove razine, međutim, naš prijedlog bi bio i mislim da će i kolega Bakić to dodatno objasniti, da se zaista primjenjuju europski pragovi na Fond solidarnosti, na novce iz Fonda solidarnosti jer to ima smisla, jer se radi o europskom novcu i na kraju krajeva, postoji dodatan stupanj kontrole nad njima. Međutim, ne na sredstva iz državnog proračuna i ne na sredstva iz proračuna jedinica lokalne i regionalne samouprave. Dakle tu bi trebao u punoj primjeni biti Zakon o javnoj nabavi gdje možemo ići eventualno na skraćivanje rokova. Dakle, ono što je bitno još na kraju naglasiti, a više će g. Bakić o nekim detaljima, i u prvom i ovom iteracijom Zakona o obnovi jedinice lokalne samouprave i regionalne samouprave nemaju nikakvu kontrolu niti nad brzinom niti nad načinom izvedbe obnove, ima ih isključivo država. Međutim, iste te županije i Grad Zagreb sufinanciraju tu istu obnovu sa 20%. Međutim, država niti im je stvorila financijski niti institucionalni okvir za to. Dakle, niti ste nam omogućili da se primjerice, komunalni doprinosi i komunalna naknada kao namjenski prihod, koriste, primjerice i za obnovu i za troškove obnove niti nam je omogućeno da se zaduživanja, a sve te jedinice regionalne samouprave i lokalne će se morati zaduživati da bi financirale obnovu, da ne ulaze u onih 20% koliko se maksimalno jedinice lokalne samouprave i regionalne mogu zadužiti u odnosu na prihode koje su imali protekle godine. Dakle imamo cap od 20% zaduživanja od ostvarenih prihoda u godini koja prethodi godini u kojoj se zadužuje. Dakle to su pitanja koja nisu ovime riješena i to su pitanja koje očekujemo da će se usvojiti kroz amandmane, a o detaljima će, evo, moj kolega.
Nastavit će poštovani zastupnik Damir Bakić, izvolite.
Hvala vam g. potpredsjedniče, evo sad s moje strane, nastavljajući se na izlaganje kolegice Benčić, zapravo nekoliko konkretnih primjedbi i opaski, zapažanja. Najprije, navest ću ono što pozdravljamo, što ocjenjujemo pozitivnim. To je prije svega, oslobođenje građana u participiranju troškovima konstrukcijske obnove, to ima dvostruki pozitivni efekt i oba ta učinka su jednako jasna i važna, ne treba o tome dalje govoriti. To je nadalje, odredba kojom se omogućuje obnova i onih objekata koji nisu legalizirani, a čija legalizacija nije zapriječena. To je relaksacija odredbe o postupku rušenja kuća i zgrada koje se moraju srušiti. To je i eksplicitno unošenje u program mjera i .../nerazumljivo/... unošenje u program mjera kriterija za odabir izvođača radova i stručnog nadzora, te razradu sadržaja završnog izvješća nadzornog inženjera. I konačno to je u onom dijelu u kojem je kolegica Benčić rekla podizanje praga vrijednosti jednostavne nabave, evo sad što vidimo da zahtjeva izmjene i počet ću odmah sa navedenim odnosno spomenutim čl. 30. Potrebno je da ministarstvo odgovarajući Pravilnik o jednostavnoj nabavi vezanoj za obnovu donese hitno. Vezano s tim u čl. 41. se kaže da će nadležni ministar odgovarajući pravilnik donijeti u roku od 15 dana. Nema nijednog razloga da taj pravilnik već sadržajno nije pripremljen, predlažemo da se 15 zamijeni sa 8. Mislimo nadalje da je nužno da se program mjera donosi uz prethodnu suglasnost Grada Zagreba i potresom pogođenih županija, tako je i pisalo u originalnom zakonu. I u tom smislu odredba čl. 7. ovog zakona o izmjenama i dopunama kojom se dakle prisustvo Grada Zagreba i županija sada briše, u tom smislu ta je odredba štetna. Ne slažemo se ni s čl. 11., nejasno je zašto se izostavlja odredba čl. 16. st. 4. temeljnog zakona po kojoj su suvlasnici mogli dosad optirati za cjelovitu umjesto samo konstrukcijsku obnovu ako su bili spremni platiti razliku u cijeni, a s tim u vezi valjalo bi vlasnicima prilikom obnove omogućiti i preinake, možda i dogradnju zgrade ako za to mogu pribaviti građevinsku i lokacijsku dozvolu. Potrebno je precizno razraditi troškovnike, potrebna je posebna interakcija sa Zakonom o gradnji. U čl. 33. navodi se pravo vlasnika stana u objektu koji se uklanja da na njegov zahtjev dobija stan odgovarajuće veličine. Ovo zahtjeva bitno preciziranje jer ovako kako piše, ovako neprecizno kako piše, može rezultirati golemom štetom i to na obje strane. U čl. 4. intervenira se u čl. 5. temeljnog zakona i sad se predviđa gradnja i gradnja višestambenih i poslovnih zgrada. Kaže se u st. 9. da će se uvjeti, načini i rokovi gradnje višestambenih i poslovnih zgrada propisati programom mjera. To je neprihvatljivo. Ja ću samo podsjetiti da u ovom temeljnom zakonu imamo čitavo jedno poglavlje koje govori o gradnji zamjenskih obiteljskih kuća sa 8 netrivijalnih članaka. Kako je moguće da sada ostavljamo pravila za gradnju višestambenih i poslovnih zgrada programu mjere? I konačno ono čega nema. U čl. 44. govori se o privremenom skladištenju građevnog otpada. Tu je nužno priključiti i pripadajući materijal od rušenja i glomazni otpad. Uložit ćemo o tome amandman. Završit ću spomenuvši pitanje kolegice Benčić na koje ste ministre propustili odgovorit. Pitanje je dakle o tome gdje je novac iz Fonda solidarnosti za koji je dakle podnijeta uredna dokumentacija? Završit ću sa još jednim pitanjem, a ono glasi, mogu li se komunalna naknada i komunalni doprinos koji ubiru JLS-ovi koristiti za direktne troškove obnove? Molim vas jasan i direktan odgovor na ovo pitanje. Nadam se da je odgovor pozitivan, da može biti pozitivan i ako je tako molim vas da intervenirate u zakon na odgovarajući način. Hvala vam lijepo.
Hvala. Sad prelazimo na pojedinačnu raspravu i prva će govorit poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Uvažene kolegice i kolege, evo drago mi je čuti da su kolege iz Možemo! promijenile prvotni stav gdje su podržavali dizanje pragova o javnoj nabavi. Vidim da me kolegica Benčić gleda začuđeno, da to je kolega Korlaet govorio u „Otvorenome“, možete provjeriti i da ste ipak došli do toga da treba paziti na antikoruptivne mehanizme i da se ne mogu pravilnikom podržavati i odražavati ovako važne zakonske izmjene. Dakle, imamo malo vremena, ja sam doista sretna zbog toga i nadam se da ćemo uspjeti ovdje dogovorit se i sa oporbom, ali i da će se vladajući oko ove važne teme osvijestiti, pa neka i sami podnesu amandman jer mi smo ovdje bez obzira što vi jeste iz HDZ-a, a što smo mi svi ostali iz nekih drugih političkih grupacija, mi smo ovdje ipak da štitimo dignitet ovog sabora, pa temeljno je pitanje digniteta ovog sabora da ne dozvolimo da se unutar podzakonskih akata reguliraju najvažnija pitanja, znači mi moramo kao zakonodavno tijelo reći nas se ovo pita. Ako doista na ovakav način u ovako važnom pitanju, ja ću podsjetiti da ne samo u Hrvatskoj nego na razini cijele EU sva izvješća pokazuju da je korupcija najveća u građevinskom sektoru, mi ne možemo dozvoliti da se to dizanje pragova i način propisivanja obećanih antikoruptivnih mjera odvija mimo najvećeg zakonodavnog tijela u zemlji. Dakle, ja se nadam s obzirom da vidim da ovdje ima više članova oporbe koji su suglasni oko ovog pitanja da ćete vi možda i predložiti neki amandman kojim ćemo ovo spriječiti. To je prvo pitanje koje treba istaknuti pogotovo imajući u vidu da su upravo mjere koje imamo u postojećem zakonu oko javne nabave kao mehanizmom koji se 10-ljećima gradio unutar EU i nadograđivao, koji je ovdje bio potvrđen sa više od 100-tinu ruku i koji je donosilo čak 3 vlade više od godinu zapravo najbolji antikoruptivni mehanizam koji mi poznajemo. Stoga ga ne trebamo i ne smijemo anulirati nego pozivam sve da održimo dostojanstvo ovog sabora i da budemo jedinstveni oko toga da se ništa ne rješava ovako važno podzakonskim aktima nego isključivo unutar samog zakona. Naravno da želimo da se ljudima pomogne, naravno da ukoliko su problem rokovi da želimo da se to olakša, ali onda ajmo govoriti koji bi model bio prikladan. Što vam je predugo, što želite skratiti, hoćete li da ide po hitnom postupku? Morate dati analizu toga gdje je to javna nabava da to nije rekla kazala, sprječavala obnovu i koje rokove sada želite da se propišu, stavite to u zakon, pa ćemo vidjet možemo li se dogovorit, sve ostalo nije dozvoljeno. Drugo, drugo pitanje koje se iskristaliziralo odnosi se na to kako pomoći ljudima koji žive u nelegalnim građevinama, dakle, ili nepostojećim građevinama kako ih tretira ovaj zakon. Znači, naravno prvo bi trebali opet znati koliko je takvih. Druga stvar, ako želimo nešto učiniti mi ne možemo raditi unutar ovog zakona izmjenu i dovoditi u neravnomjeran položaj sve ostale građane RH, a u krajnjoj liniji i poništavati pravni poredak naše zemlje. Znači dvije su mogućnosti, ako želimo pomoći socijalnim slučajevima možemo vidjeti hoćemo li to raditi putem neke poticajne stanogradnje ili želimo da se nešto što je sagrađeno prije 2011.g. legalizira, pri čemu treba vidjet je li uopće ikada podnesen zahtjev za legalizacijom, ali onda možda možemo razmišljati o tome hoćemo li treći krug legalizacije, ali ne možemo reći da ćemo sve te probleme ignorirati, da ćemo omogućiti da krene obnova bez da se utvrdilo tko je vlasnik toga. Mogu li ja sutra se probuditi i sjetiti da podnosim zahtjev za obnovu za onaj lijepi stan u centru Zagreba na Trgu bana Jelačića koji je bio oštećen? Pa tko će utvrđivati vlasništvo, zašto ne? A na kraju bi država trebala doći i reći može nešto ili ne može. Pa jasno je svima da ne možemo kretati u neki postupak bez da znamo čije je nešto, dakle ne možemo reći zbog toga što nismo uspjeli napraviti obnovu u proteklih godinu ili godinu i pol od prvog potresa da ćemo sad jednostavno poništiti mukotrpno građeni pravni poredak RH da bismo glumili da će se obnova dogoditi i da uopće radimo nešto, a šta je najgore ovo nam sve neće pomoći, ljudima neće pomoći nego će kreirati još veći kaos.
Hvala. Imamo 3 replike, prva je poštovanog zastupnika Troskota.
Poštovana kolegice Selak Raspudić, vidljivo je da je ovaj specijalni zakon koji je donesen zapravo da je veliki promašaj jer osnovan je fond, zaposleni su ljudi, podignuta su sredstva odnosno barem je tako iskomunicirano, međutim ništa se nije napravilo i jedan od važnijih pokazatelja toga jest da negdje oko 12 ili 13.000 zahtjeva stoji u ministarstvu i to su dokumenti koji su nepotpuni i kao takvi dakle nikad nije bilo ni, ni igra postavljena na takav način da je ljudima uopće jasno dakle koje sve dokumente trebaju slat i sada će se ti dokumenti ništa drugo nego prebaciti na fond, pa će se problem ne riješiti nego samo prebaciti na fond. A vezano za ovo dokidanje pravnog poretka, evo zanimljivo je kako uvijek kada nastane takav jedan izvanredan događaj kao što je recimo obnova mi radimo inflaciju tih zakona umjesto da ostanemo uz postojeći zakonodavni poredak i krenemo rješavat probleme. Evo.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Ovo je takva bruka, mene je evo doista sram, čak me i sram reći da me sram jer to nije dovoljno snažna riječ da izrazi ovu nelagodu koju sada osjećam. Pa čak i ako je bilo do zakona, a znamo svi da nije nikada bilo do zakona, naravno da obnova nije jednostavan proces, ali ove su se izmjene mogle dogoditi davno, davno. Dakle, mogle su se dogoditi u prvih mjesec dana kada ste vidjeli da stvari ne funkcioniraju, a svi su znali i prije da imamo neriješene imovinskopravne odnose, a ako ne onda u praksi ste to vidjeli u prvih mjesec dana. A znamo zašto to nisu napravili. Nisu to napravili da netko ne bi trpio političku štetu jer se hvalio time da će donijeti taj genijalni Zakon o obnovi koji onda nije preživio test prve prakse, pa smo onda pustili godinu dana da se to kuha dok ljudi nisu mogli doslovce živjeti, nisu imali gdje živjeti, da bismo sada pretrpjeli manju političku štetu. Jer u toj cijeloj kalkulaciji jedino je to bilo bitno i zato nemam srama sada ljude uvjeravati kad je ovo nečija ponovo politička bitka da će zbog ovog zakona biti bolje.
Hvala. Slijedeća replika poštovane zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Poštovana kolegice Selak Raspudić, ima jedna odredba u ovom zakonu gdje bi bilo jednostavno vlada odnosno resorno ministarstvo moglo pokazati svoje dobre namjere. Dakle, i vi i ja dobro znamo da i ova treća izmjena odnosno druga izmjena dopuna, izmjena i dopuna zakona se neće moć provoditi direktno nego moraju imat jedan pravilnik koji će se donijet u roku 15 dana i iza toga se mora donijeti program mjera u kojem će sve ove dileme, dakle sve ono što prolazi ispod radara sabora. I sad da se je odredba čl. 43. ovog zakona definirala na način da je ministarstvo zajedno sa fondom i Središnjim državnim uredom za obnovu i stambeno zbrinjavanje dužno svakih 6 mjeseci svoje izvješće dostaviti saboru i da sabor raspravlja o tome to bi bio jedan drugi par rukava. Ovako sabor ima samo mogućnost raspravljati o izmjeni i dopuni zakona, a sve one posljedice ne.
Hvala. Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Naravno, samo nažalost kao što i vi znate bojim se da čak i to što bi pisalo u zakonu da će izvješće doći na dnevni red sabora da to ništa ne bi značilo jer piše i da će izvješće o korištenju eu fondova doći svakih 6 mjeseci, pa dobijemo 4 izvješća za period od 2.g., izvješće o prostoru da ne spominjem itd. Dakle, ono što mislim da se može, od ove šume problema mi nećemo vidjeti ključno drvo, al mislim da se možemo dogovorit oko nekih ključnih procesa na koje treba ukazati da su nedopustivi kada se tiče uloge sabora i da možemo možda nekakvom zajedničkim naglašavanjem toga, pa možda čak i kolege iz HDZ-a se osvijeste, pogotovo ovo oko javne nabave, da artikuliramo tih barem dvije stvari koje ne smiju se dozvoliti, pa da se možda to kroz amandmane izmijeni. Eto minimalno za poštivanje uloge HS koji donosi zakone, a ne da zakone donose podzakonski akti.
Hvala. Poštovani zastupnik Nikola Mažar.
Hvala lijepo predsjedavajući. Kolegice Selak Raspudić, pa mislim da se ovdje svi zajedno slažemo da ove izmjene i dopune Zakona prije svega, idu u smjeru brže, kvalitetnije, transparentnije obnove. Svi znamo da vrijeme onoga koji nema ništa traje puno duže nego nas koji smo ovdje na toplome i da je svaki dan bitan. Iz toga razloga moramo biti svjesni da moramo i napraviti određene izmjene i dopune u drugim zakonima ako želimo da se nešto što nije normalno, odnosno što je katastrofa ili elementarna nepogoda, napravi i ovdje se možda malo sa vaše strane brkaju pojmovi vlasništva i nelegalnosti, odnosno nepostojećih zgrada. Dakle nepostojeće zgrade koje će se legalizirati kroz obnovu od strane države uopće se ne dovezuju u korelaciju sa vlasništvom. Dakle ništa ono što netko u trenutku nije živio se neće obnavljati ili ništa ono što se ne zna vlasništvo se neće obnavljati, dakle to su dvije sasvim različite stvari u zakonu.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Prvo dakle moram reći da ono temeljno u čemu se ne slažemo, a možda se složimo do kraja rasprave je da procesi neće biti transparentni nego će biti manje transparentni. Jer ako nemate javnu nabavu koja je najsnažnija antikorupcijska mjera sa svim svojim manjkavostima koje naš sustav poznaje, onda će procesi samo biti manje transparentni, da ne kažem netransparentni. A što se tiče ovoga što ste rekli o zgradama i pitanju vlasništva, ove zakonske izmjene doista omogućavaju da se krene u obnovu bez utvrđivanja vlasništva. To je ono o čemu je ministar govorio da će se problemi zaobići, ne riješiti nego zaobići. A to je jedan pravni eksperiment i nešto što smatram da se ne može dozvoliti jer dovodi u pitanje uopće izdavanje bilo kakvog rješenja o obnovi, ako niste prethodno utvrdili vlasništvo, a i u neravnopravnom položaju sve ostale građane RH koji ne mogu na taj način raspolagati svojim objektima zato što nisu bili pogođeni potresom.
Hvala. Sada će govoriti poštovani zastupnik Zvane Brumnić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege. Za razliku od one prve rasprave u ime kluba, ovaj put ću krenuti malo drugačije. Mene je sram. Mene osobno je sram, da mi u HS sada po 3. put razgovaramo o ovom zakonu, da po treći put ovdje iznosimo više-manje iste stvari, a da 50-ak tisuća naših građana stvarno živi u neadekvatnim uvjetima. I to je stvarni problem. Ovo sve drugo što se pokušava napraviti ovim Zakonom, ja moram priznati, iščitavajući ovaj Zakon, meni to liči na jednu veliku maglu u kojoj će građevinski sektor u dobrom dijelu zavladati prostorom. U onom prvom Zakonu, kada smo ga donosili, još to nije izgledalo tako, ali nakon ovih izmjena, ja sam skoro pa siguran da u jednom dobrom dijelu prostora će investitori biti ti koji će voditi igru. Nije slučajno bilo tamo jer tada je bio još Milan Bandić na vlasti, rečeno da će Grad Zagreb napraviti program cjelovite obnove povijesne urbane cjeline kroz Zavod za prostorno uređenje Grada Zagreba i danas se proziva što to nije gotovo, a u isto vrijeme se, kako ministar kaže, Zavod za zaštitu spomenika, kulture i prirode Grada Zagreba će zaobići, odobrenja će davati Ministarstvo kulture i to će ih davati u roku 5 dana. Ja vas pitam, kada dobijete na stol, a u Zagrebu bi trebalo dobiti na stol nekakvih 10-ak, 15-ak tisuća predmeta u povijesnoj urbanoj cjelini Grada Zagreba, tko će u 5 dana odgovoriti? Vjerojatno nitko. Ako ne odgovori, smatrat će se da je dao pozitivno mišljenje. Govoriti o transparentnosti u trenutku kada na jučerašnjem odboru se taj odbor niti prenosi niti snima niti postoji transkript tog odbora da bismo mi znali tko je što rekao i što je tko predložio, to je smiješno. Ako mi u ovoj .../nerazumljivo/... zgradi nismo u stanju barem sa onim riječima koje iznosimo biti transparentni, kako možemo očekivati da oni koje smo mi izabrali, a to su Vlada, bude transparentna? Vlada transparentno komunicira 120 milijardi trošak obnove i od tih 120 milijardi trenutno je potrošila, ako ja dobro zbrajam, 64 milijuna i ugovorila kao što ministar kaže, na javnim objektima 250 milijuna. Podneseno je 12 tisuća zahtjeva, a 50 tisuća zahtjeva nije podneseno. Razmislite o tome zašto tih 50 tisuća zahtjeva nije podneseno. Ono što je trebao biti cilj ovog Zakona, da ljudi dobe krov nad glavom, odnosno da ih se vrati njihova nekretnina u uporabljivo stanje, neće se postići ovim Zakonom. Ja danas dvojim da je to uopće cilj ovog Zakona. Vjerujte mi, ja danas dvojim da je to cilj ovog Zakona. Jer da je nekome bio cilj ovog Zakona da nekretnine koje su u vlasništvu ljudi, vrati tim ljudima na svim područjima koja su bila pogođena potresom, tad bi se paralelno s ovim Zakonom, ne bi razgovarali sa građevinskom inspekcijom, nego bismo razgovarali o tome kako te zgrade i energetski obnoviti, kako te zgrade napraviti pristupačne invalidima, kako te zgrade kompletno statički sanirati i kako kada se radi o Gradu Zagrebu cijele blokove urediti. Uređenje tog bloka sigurno ne može biti u postojećem gabaritu kao što predviđa ovaj Zakona. Tko normalan može razmišljati da svako parkiralište, svaki ulaz, svako dvorište nakon urbane revitalizacije ostane identično onome kakvo je bilo prije te urbane revitalizacije. Zato, vjerujte mi, ovaj Zakon se ne donosi zato da [[Upadica: Hvala.]] bismo pomogli onima koji su mali.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovane Selak Raspudić.
Evo, kolega Brumnić, po prvi put mi je možda i drago što ljudi u tolikoj mjeri ne mogu pratiti saborske rasprave da ne čuju svu ovu sramotu. Da se njima obećava godinu dana nakon potresa na Banovini da će zakonske izmjene nešto učiniti, da im se uopće govori da je zakon kriv. Pa da je bilo nekome stalo i da je smatrao da treba mijenjati zakon, pa nakon mjesec dana je mogla ići hitna izmjena i moglo se dodati ovo, što se god htjelo oko rokova, oko javne nabave ili nešto, ako usporava procese. No, nije nikoga bilo briga, bilo je briga samo za politički rejting. Kako će to izgledati ako mi nismo donijeli dobar zakon, a sada ga nešto na brzinu mjesec dana poslije mijenjamo. Mislili smo o svome imidžu, a ne o ljudima na Banovini, a složit ću se s vama oko transparentnosti, meni je izrazito žao što nitko nije mogao čuti tu sjednicu odbora da vidi kako se ministar razgovara sa saborskim zastupnicima dobacujući, ha to ste sigurno čuli na kavi, itd., umjesto da odgovara na pitanja.
Poštovani zastupnik Brumnić.
Kolegice, ja sam u svojoj prvoj raspravi rekao, ako je zakon odnosno limiti koji su postavljeni problem, onda su bili problem vjerojatno i u Njemačkoj jer je ta ista Njemačka po istim zakonima reagirala u roku 15 dana. Ja ne mogu vjerovati da je naša Vlada toliko nesposobnija od njemačke, odnosno, neću vjerovati, ali očito je. A što se tiče toga, što su građani dobili, građani su dobili ono što im je HDZ obećao, a to je magla.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Miletića.
Hvala vam potpredsjedniče HS-a, poštovani kolega. Evo, konkretno pitanje. Dakle mi koji smo odlazili gore na Banovinu i proveli nekoliko dana, netko i nešto više s ljudima, svjesni smo koliko je ustvari ta Banovina u doslovnom smislu, što bi narod rekao, zadnja rupa na svirali. I svjesni smo koliko je samo rat nanio tamo problema, a sad će valjda to opustošenje se dogoditi do kraja i nas prati hrvatska javnost i hrvatska javnost sluša ovdje iz ovog časnog Doma što pojedini saborski zastupnici govore i moje pitanje vama je koja je vaša procjena s obzirom na iskustvo, s obzirom na sve ovo što čujemo posljednjih mjeseci i posljednjih godinu dana, kada će narod na Banovini reći, pogledat tu svoju kuću i reći, evo, sve mi je obnovljeno. Kada?
Poštovani zastupnik Brumnić.
Poštovani kolega. HDZ se dugo vodio teorijom da Banovina je uopće nebitna. To smo vidjeli i po tome na koji način je bio odgovor na ovaj potres na Banovini jer odgovor na potres na Banovini nije isključivo dovesti kontejnere tamo nego i napraviti revitalizaciju, a to smo kad se radila izmjena ovog Zakona, vrlo često govorili, revitalizacija cijelog koncepta života na Banovini. Tamo ako date nekome posao, onda taj može ostati. A ako se ne uđe u cjelovitu revitalizaciju tog prostora, prvenstveno gospodarskog, vjerujte mi, to što ćete nekome napraviti 50-kvadratnu kuću, a uz to mu nećete obnoviti gospodarsku zgradu u kojoj je čuvao kravu ili nešto, taj čovjek na tom prostoru nema nikakve šanse jer nije naučio drugo nego živjeti na taj način da radi.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi kolega. Dakle, prošlo je vrijeme, za Grad Zagreb je prošlo više od godinu, odnosno godinu i pol i malo više, za područje Banije odnosno Banovine, još malo pa će biti godina dana. Iz tog smo trebali nešto naučiti. Trebali smo kroz ovaj, ako se već odlučilo, a moralo se ići u izmjene zakona, barem znati neke podatke, ali ono što mi, dakle ono što sam ja očekivala da ministar kaže, ljudi moji, mi na području Banije odnosno Banovine trebamo obnoviti toliko i toliko kuća, sve je pregledano, znamo o čemu je riječ, građevinska operativa Hrvatske je u stanju napraviti odnosno onom koji raspolažemo u godini dana 100 kuća, 200 kuća, 300 kuća, tako svejedno i za to nam treba toliko i toliko godina. A što se tiče zgrada javne namjene, pa to je već trebalo biti i već su se trebali koristiti, zato nam nije trebao ni ovaj Zakon niti jedan drugi zakon, one su već mogle ići u obnovu i to je grijeh nečinjenja.
Poštovani zastupnik Brumnić.
Poštovana kolegice. Što se tiče obnove, ima ona jedna, prođe vrijeme, prođe rok, evo vraga skok na skok. Taj vrag dolazi po svoje na način da će ljudi odseliti sa prostora gdje su živjeli i to ne govorim isključivo o Banovini nego govorim i o prostoru Grada Zagreba. Ovi ljudi koji danas ne mogu živjeti u svojim kućama, moraju tražiti nekakva druga rješenja i tu se upravo pojavljuju oni koji mešetare prostorom i koji na neki način taj prostor zauzimaju. Meni je iznimno krivo što Vlada RH neovisno što je od strane HDZ-a, nije pokazala dovoljno osjetljivosti da shvati što je cilj i te Vlade, a i nas ovdje u Saboru, da pomognemo tim ljudima, to je trebao biti prvi i osnovni zadatak.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Mažara.
Poštovani predsjedavajući. Evo, kolega je izrekao da su ovo 3. izmjene i dopune Zakona. Ja bih rekao da su ovo prve izmjene i dopune Zakona činjenične s obzirom da izmjene i dopune koje smo u siječnju radili smo radili radi dva katastrofalna potresa 28. i 29. prosinca kako bi proširili djelokrug Zakona, nažalost na Sisačko-moslavačku županiju i na sve one dijelove koje su pogođene katastrofom. Ali, ako je sramota izmjena i dopuna zakona, ja ću vas podsjetiti da je vaša Vlada 2014. donijela zakon o saniraju posljedica katastrofe na području Vukovarsko-srijemske županije prilikom poplave u Gunji 18. lipnja, a 26. studenog je išla u izmjene i dopune toga Zakona. Da je javni poziv za Gunju trajao 2 dana, da ste i onda suspendirali čl. 5 zakona o Gunji Zakon o javnoj nabavi i da ste naplaćivali 1900 eura kvadrat iako je sudski vještak procijenio na 920 eura, a septičke jame su koštale 64 tisuće kuna.
Hvala. Poštovana… Imamo povredu Poslovnika, poštovana zastupnica Mrak-Taritaš, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala, hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Dakle, 238., uvaženi zastupnik Mažar imat će priliku, ja ću govoriti u pojedinačnoj raspravi, pa će imati priliku ovo što je rekao vama, reći meni, ali ne može govoriti neistine. On je bio na čelu Središnjeg ureda za stambeno zbrinjavanje i svaki ovaj podatak s kojim barata i govori, može provjeriti, a može i provjeriti da je od 24. srpnja jedne godine do 15. kolovoza druge godine srušeno [[Upadica: Hvala lijepa. Hvala lijepa, to nije povreda Poslovnika…]] napravljeno 280 kuća i sve podatke provjeriti.
… nego, nego replika pa dobivate opomenu. Kolega Mažar, .../nerazumljivo/... dobit ćete i vi opomenu ako zlorabite instituciju. Inzistirate na tome? Izvolite.
Kolegica Mrak-Taritaš je povrijedila čl. Poslovnika 238 s obzirom da je točno navela da sam bio čelnik Središnjeg državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje, ali nije navela da je ona bila ministrica graditeljstva i da je Agencija za promet nekretninama radila obnovu Gunje, a ne Središnji državni ured koji nije s tim imao veze.
Dobro. I to je replika, potpuno irelevantno. Dobivate opomenu, ja vas lijepo molimo, nemojmo s time dalje, nema smisla. Inzistirate kolegice Mrak-Taritaš? Izvolite onda.
Hvala lijepo. U jednom trenutku čovjek treba reći dosta. Ja sam u ovoj sabornici puno slušala o Gunji. Riječ je o 6 naselja u Cvelferiji. A uvaženi kolega Mažar, u to vrijeme sam ja bila ministrica i radila obnovu i žao mi je šta ste ju kroz blato proveli i iz jednostavnih politikantskih razloga, ali vi ste došli na čelo Središnjeg ureda koje je jednako tako sudjelovalo u obnovi i koja je opremala sve zgrade koje su tamo bili pa nemojte to zaboraviti i to možete znati. Hvala.
Naravno, ni to nije povreda Poslovnika, niste se čak ni pozvali na članak. Dobivate 2. opomena, skrećem pozornost da je to druga opomena. Odgovor na repliku poštovanog zastupnika Brumnića.
Poštovani kolega Mađar, da ste me imali priliku slušati raspravu nekoliko puta na Odboru za prostorno uređenje, da ste slušali u ovom Saboru raspravu prošli put na izmjenama Zakona i ovaj put, tada biste čuli rečenicu analiza provedbe zakona. Da je ova Vlada napravila analizu provedbe ovog Zakona i došla pred ovaj HS, prvi puta kad je uočila da postoji proceduralni problemi, tada bismo mi, ja iskreno vjerujem, nakon 30 dana usvojili bilo koju izmjenu koja bi bila u tragu toga da se poboljša stanje. Ovo što radite je, ja kažem još jedanput, sramotno. Znači nitko niti od nas niti od vas ne zna na temelju čega je netko donio zaključke da ovo treba napraviti. Imam još 2 sekunde. Nekad vam je u Zagrebu bio jedan grafit, „Treba znati vladati.“.
Vrijeme vam je isteklo, ali ima sljedeća replika poštovane zastupnice Šimunić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega. Nastavno na čl. 28 Zakona, prilikom reguliranja gradnje zamjenske kuće na novoj lokaciji na zemljištu u vlasništvu Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske, Zagrebačke, Sisačko-moslavačke i Karlovačke županije te dužnosti vlasnika uklonjene kuće darovati RH zemljište na kojem je bila uklonjena kuća smatram da bi se trebalo voditi računa o približno jednakoj površini i tržišnoj vrijednosti darovanog i zemljišta na kojem je izgrađena zamjenska obiteljska kuća. Postavlja se pitanje kako će se to riješiti? Kojim mehanizmima, procedurama, regulativama će biti omogućena pravičnost i jednaki uvjeti za sve?
Poštovani zastupnik Zvane Brumnić.
Poštovana kolegice, upravo sam o tome razmišljao kada sam govorio o tome da će građevinski sektor preuzeti prostorno uređenje u Gradu Zagrebu, ali i šire. Kolega Škoro je to spomenuo također, u svojoj raspravi. To su instrumenti kojima će oni ljudi koji ne mogu se izboriti da žive na prostoru na kojem su bili, bit odseljeni na neki drugi prostor. To je, u Zakonu uvode zamjensku građevinu koju će država graditi negdje drugdje di će oni dobiti stan, a da će nekretnine u kojima su oni bili preuzeti država i kasnije s njima raspolagati odnosno, možda čak i ne preuzet država, ako u tim nekretninama ostane netko tko ne bude htio zamjenski stan, tada će on ostati titular upravljanja tom nekretninom.
Sljedeća pojedinačna rasprava bit će poštovane zastupnice Anke Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani ministre, državni tajniče. Dakle pred nama su 2. izmjene i dopune Zakona kad je riječ o potresu da više ne govorimo cijelom nazivu. Ja ne vidim nikakav problem što su izmjene i dopune tu. Problem je u tome što obnove nema. Problem je u tome što mi ove izmjene i dopune radimo zbog administrativnog dijela tog Zakona. Zato što je ministar, nakon što je prošlo godinu i pol od potresa u Zagrebu, a 10 mjeseci od potresa na Baniji, rek'o, ljudi moji, mi ne možemo raditi svoj posao, ne možemo administrativni dio raditi, ne možemo donijeti odluke, ali nešto je to ministar rekao, g. Vanđelić je rekao da one ne dobije dovoljno materijala po kojem će raditi dalje i mi zato radimo izmjene i dopune Zakona. Mi do operativnog dijela, kolegice i kolege, nismo ni došli. Kad idete u nekakav posao, pa idete doma u posao, uređujete svoj stan ili gradite nešto, što prvo napravite? Vidite koliko vam treba novaca, koliko vam treba papira, što, koje su cijene na tržištu, o čemu je riječ. U ovom trenutku nakon godine i po' dana od potresa u Zagrebu i nakon 10 mjeseci od potresa na Baniji, mi smo trebali imati, odnosno ministar je trebao imati scenarij u kojem scenariju može doći i reći, napravili smo tipske projekte, znamo da će trebati raditi toliko, ja ću se sad referirati na obiteljske kuće jer je to svima jasno. Na području Banije odnosno Banovine će trebati napraviti 1000 obiteljskih kuća, mi imamo model A, model B, model C, na tržištu imamo toliko građevinskih firmi koje su spremne raditi, one imaju toliko radnika i mi to, ako radimo po modelu A će trajati 5 godina, ako će raditi po modelu B 3 godine, a po modelu C 10 godina. Radit ćemo drvene kuće, radit ćemo zidane kuće, sva ta rasprava kakve kuće ćemo raditi na području Banije/Banovine, ja vas moram podsjetiti, je bilo da li će tamo ići drvene kuće, šta je bolje, što je, dakle to je alat koji treba biti u ovom trenutku koji ministar mora doći tu i reći o tome je riječ. Neću govoriti o zgradama javne namjene, one su već morale ići i to će biti sramota ove Vlade, ali će biti i sramota ove države. U trenutku kad je premijer Plenković postao premijer, on je i moj premijer, bez obzira što ja o njemu mislim. Kao što sam rekla, ne treba meni premijer Plenković reći da se cijepim, pa ja ću se cijepiti zbog svog uvjerenja, jednako tako, dakle, ova država kad se sramotiti i reći da nije povukla sva, odnosno da nije iskoristila sredstva koje ima na računu će biti i moja sramota. I vaša i bez obzira s koje strane ove sabornice bilo tko sjedi. Dakle, kad vi dolazite, ja uopće nemam problem da se zakon mijenja svakih 6 mjeseci ako znate zašto se mijenja, ali imam problem i dalje ću nastaviti na tom problemu, pa koji je hodogram hvaliti se, uopće hvaliti se, zamislite, imate timove koji su na terenu da ljudima kažu kako treba podnijeti zahtjev. Pa jeste bili na području Banije ili Banovine? Pa tamo su ljudi koji su, neću uopće govoriti, koji su izbezumljeni, koji uopće više ne znaju ni šta je zahtjev niti ih zanima što je zahtjev. Pa tamo žive ljudi, vi da ih okrenete naopačke, ne možete im 100 kuna istresti iz džepova jer ih nemaju. Pa to ja, pri tom sad zaista pojedinačno ne govorim o Gradu Zagrebu, i takav je i odnos vladajućih bio, grad Zagreb će se snaći, grad Zagreb ima ljudi, uvijek će biti interes da se dođe u grad Zagreb pa će se snaći. Oni tamo ljudi, tamo će starost umrijeti, a mladi će otići i početi živjeti negdje drugdje. Inače, u ovoj zadnjoj minuti ću iskoristiti za jednu drugu priču. U ovoj sabornici sjede hrabri dečki koji su izuzetno hrabri kada napadaju nekog kog u tom trenutku nema u sabornici, a kad je taj u sabornici, kad ih može pogledati u oči i odgovoriti, onda gledaju u svoje papire i okreću svoje papire. Da, mi smo imali poplavu na Cvelferiji. Da, tamo je bilo 6 naselja poplavljeno. Da, ovaj Sabor je donesao zakon, 17. svibnja je bila poplava, 24. srpnja smo krenuli raditi tamo, 40 zgrada javne namjene je obnovljeno do 15. kolovoza iduće godine, srušili smo, tu sam si napisala, 487 zgrada, obiteljskih kuća, obnovili 40 zgrada javne namjene, napravili 288 novih kuća, nijedna septička jama nije koštala 70 tisuća kuna. Cijena po kući je bila 373 670,80 kuna po jednoj novoj kući. Rušenja su koštala 8 milijuna i 200 tisuća, u primopredaji vašem [[Upadica: Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika…]] gosp. Kuščeviću [[Upadica: Hvala vam lijepo. Imamo nekoliko replika.]] je bila 586 tisuća milijuna [[Upadica: Prva je poštovanog zastupnika Miletića.]] kuna je potrošeno.
Izvolite.
Hvala vam poštovani g. Reiner. Poštovana kolegice, znate šta mi je sad palo, evo ovako ću vas pitati. Dakle, mi Riječani, nas 17 mostovaca, drugi dan smo došli na Banovinu, mi smo bili konkretno u Nebojanu. Ja, radi osobne situacije bio sam samo 9 dana sam tamo spavao, a moji dečki su ostali neki 21, neki 26 dana, godišnji su ljudi uzimali i imamo različite struke pa smo pomagali ljudima i onda smo došli 6. dan pomoći u Strašniku, Strašnik je užasno stradao, tamo su bili branitelji sa Markušom, HOS-ovci, pomagali su Bad Blue Boysima i kaže, prolaze političari, konkretno, premijer je prošao, kaže u automobilu, ja kažem pa jesu stali, jesu pozdravili ljudi, kažu, ne staju ti političari, Marine, ovdje i ne pozdrave ljude. Konkretno, u Strašniku, govorim javno, u Strašniku. Dakle zanima me, molim vas, vaša stručna procjena, arhitektica ste. Kada će završiti obnova Banovine, kada će ljudi znati da je gotovo?
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš. Molim vas, nemojmo iz klupe. Ajde, nemojmo iz klupe. ... [[Upadica se ne čuje.]] Niti ona ne treba vama dobacivati, a niti vi njoj, molim vas. Postoje načini kako se izražavaju stavovi ovdje u parlamentu. Izvolite poštovani zastupnice Mrak-Taritaš.
Uvaženi kolega Miletić, da ja imam tu čarobnu kuglu, ja bi tom čarobnom kuglom vam rekla ili da recimo, postoje još ona jedna famozna ... [[Govornik se ne razumije.]] mogli bi ju pitati kad će to biti. Dakle, ajdemo razumjeti o čemu govorimo. Mi govorimo da je od potresa u gradu Zagrebu prošla godina i pol, da je 10 mjeseci prošlo od potresa na području Banije i Banovine, a mi smo se sjetili da nam procedure nisu dobre. Do ovog problema tko će graditi, koliko će to koštati, da li imamo dovoljno radne snage, da li ima dovoljno radnika, to tog problema još nismo došli. Ja o potresu zaista nekako i opće kako raditi obnovu, strašno puno sam razgovarala s kolegama. Razgovaram i s mojim kolegicama i pitam je li vi sudjelujete u tome, kaže minimum. Mi kad sudjelujemo, koristimo postojeći Zakon o gradnji jer je ovaj Zakon tako zapravo neprovediv da mi svoje, dakle ljude koji odluče upućujemo na Zakon o gradnji, jer je brži, jednostavniji i bolji. To je nedopustivo.
Hvala. Poštovani zastupnik Troskot.
Poštovana kolegice Mrak-Taritaš. Što se tiče same javne nabave to je više desetljećna pravna i ekonomska stečevina Europske unije. E sad moje pitanje je, mi zapravo kao MOST ne možemo prihvatiti da se tako jedna kompleksna pravila kao što su Zakon o javnoj nabavi da se eliminiraju iz samog procesa, odnosno Zakona o obnovi i recimo jedan primjer tih zakonskih izmjena da će se Pravilnik o jednostavnoj nabavi donijeti da je u skladu, kaže, citiram: „s mjerama antikorupcijske zaštite“, evo tako to stoji u prijedlogu Zakona. Ja iskreno, ni ne postoji, ni ne znam što to znači, meni to zvuči kao jedna obična floskula, jer da je to tako jednostavno odavno bismo mi eliminirali korupciju iz javne nabave, a ovim mi se čini da zapravo eliminacijom Zakona o javnoj nabavi da mi uvodimo korupciju u javnu nabavu.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepa kolega Troskot. Ja nisam, mogu biti svakakva, možete me voljeti, možete ne voljeti, možete o meni misliti svašta, ali nisam licemjerna i neću to nikad ni biti. Dakle, jedna je tema korupcije i onog što hoćemo vidjeti, a druga je tema kad vam se desi elementarna nepogoda ili katastrofa ili bilo šta kako činit. Nama kad se desilo to, dakle poplava koja je bila, i ja bih voljela ministru da mu se nije desio potres jer bi mu život bio neusporedivo lakši. Mi smo tad pitali Europsku Komisiju kako možemo provoditi javnu nabavu i tad smo dobili odgovor da postoji za vrijeme, dakle kad se zemlji to dogodi da postoji drugačiji, dakle da postoji ovo što se sad u Zakonu će se koristiti, ali ne onda to definirati kroz Pravilnik, nego to definirati jasno u Zakonu, da znamo koji su svi elementi. Kad smo mi radili, i opet ću se vratiti na … [[govornica se ne razumije]] , 22 se je javilo ljudi da će raditi, 19 ih je dobilo posao, svi koji su se javili su dobili posao.
Hvala. Sljedeća replika, poštovane zastupnice Nikolić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora, poštovana kolegice. Pa evo koliko obnova kasni, koliko stalno nešto tapkamo na mjestu govori činjenica da recimo u zgrada u Zagrebu u kojoj sam ja u najmu među prvima je krenula u obnovu. Zgrada, odnosno vlasnici su podigli kredit, završeni su radovi, ispostavljeni su računi. Ali ono što su oni, što smo zatražili od samog Ministarstva i Fonda i odgovora nisu dobili je to da li će sad se izvršiti njima povrat od tih 20% sredstava prema ovom novom Zakonu sad što država sve financira, da li će oni dobiti i kada će dobiti taj povrat od 20%.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Kolegice Nikolić. To vam je pitanje za ministra. Dakle, ja vrlo često me na ulici ljudi sretnu, ja živim u dijelu koji je stradao u potresu. Ja kad izađem iz svoje zgrade van, ja vidim kuću gdje su još uvijek na krovu najloni, dakle koja se još nije ni pomakla, velika više stambena zgrada na kojem su najloni na krovu. Imamo različite upravitelje, imali smo, dakle oni koji su pod upraviteljem gradsko-stambeno-komunalnom i naplaćivao skupljanje dokumentacije. Sjećate se one priče kad se dokumentacija koja se treba skupiti nekako kilogramima mjerila i onda je bila tema da je neko rekao to je 8 kilograma u jednoj radio emisiji je bio ministar, pa je rekao pa je, pa evo skupili ste, pa što je to problem. Dakle, na to smo ukazivali, ali problem ide i dalje. Dakle, to je toliko puno stvari koje je nedorečeno, ali vi kad radite zakon morate znati šta je smisao i cilj zakona.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Marić.
Hvala lijepo, poštovana kolegice. Slažem se sa puno toga što ste rekli. Nešto ću reći i ja u pojedinačnoj raspravi. Zapravo mi u ovom Zakonu nemamo nikakvih jasnih, ono što ste rekli, planova, koje će se i kako, kojim redoslijedom rušiti kuće koje se moraju rušiti i koji je plan obnove, koji je plan sanacije klizišta i vrtača što sam pitala ministra koji sad brblja i ne sluša. Činjenica da nedostaje građevinskih radnika, znači mi to sve tu, sve zajedno ne vidimo. Obnova prema nekim podacima, koliko sam uspjela vidjeti iz Središnjeg ureda će trajati 2-5 godina. Mislim, našim ljudima nije svejedno jel će biti 2 ili će biti 5 godina. Dakle javila sam se, ne samo da potvrdim ovo što ste vi rekli, nego da i utječemo na ministra, resornog ministra da nam što prije pripremi sve ove planove obnove, rušenja, sanacije itd., i da to vidimo ovdje u Saboru. Hvala.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Ja ću ponoviti možda još jedanput i naglasiti nešto što sam rekla, a to je da vi kad u nešto krenete morate imati hodogram. Vi točno morate znati tko podnosi zahtjev, koliko je dugo, šta u zahtjev treba biti, koliko morate imati ljudi da riješi taj zahtjev, da li, kako to rješavate, onda dolazite do sustava javne nabave pa idete dalje i sve ostalo. Ja to, nažalost, onaj prvi Program mjera koji je bio na nekakvih 80-tak stranica, ja sam ga željno očekivala i gledala te hodograme i vi iz toga niste dobili adekvatan odgovor. Ali nije problem jel ću ga ja dobiti ili ga neću dobiti. Stvar je u tome, ja sam u jednoj replici našem premijeru rekla da od Banije rade kontejnerland, i tad se on strašno uvrijedio i rekao da zašto ja to govorim. Pa ovi ljudi su ovo ljeto proveli u kontejnerima, provesti će i zimu i voljela bi čuti odgovor koliko dugo ja kao i vi, koliko dugo će oni u tome biti.
Poštovana zastupnica Opačak-Bilić.
Hvala lijepo. Kolegice, spomenuli ste da nije problem što imamo izmjene Zakona, nego je zapravo problem što nema obnove. Problem je neprovedivost i neučinkovitost ovog Zakona. Koliko je zapravo loše vrijeme čekanja obnove, osim što su ljudi predugo u kontejnerima i pitanje je kad će zapravo iz njih izać, rekli ste provode zimu, pitanje je koliko će još zima provesti na takav način. Ono što bi ja nadodala vašoj raspravi je zapravo još jedan problem koji proizlazi iz odugovlačenja provedbe obnove je zapravo ta da će obnova ako krene danas, danas ako krene, biti skuplja za 50% nego što bi to bilo da je krenula prije godinu dana, jer znamo da su građevinski materijali znatno poskupili, poskupio je rad i o tome treba razmišljati i zapravo hoće li se i ovog razloga manji broj kuća obnoviti.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Ja ne mislim da će se manje obnoviti, ona će biti samo znatno skuplja, ali koliko će ona stvarno koštati, to ne može znati ni resorni ministar i na to ne može da odgovor nitko. Cijene građevinskih materijala rastu iz dana u dan, cijene radova, dakle vi možete i pokrenuti i poziv i reći koji je iznos i na to vam se nitko neće javit. Ako pažljivo slušate ono što je govorio gospodin Vanđelić, on je rekao, ja idem po ovim cijenama u javnu nabavu i nitko se ne javlja. Jel po tim cijenama neće radit. Mene je nedavno jedna moja prijateljica nazvala i rekla čuj trebam keramičara, imaš nekog? Ja sam rekla, gle, ako trebaš otvorenu operaciju na mozgu ili na srcu to ćemo negdje vidjeti da netko radi, ali me nemoj pitati za keramičara, a nemoj ni pitat koliko to eventualno košta, takvo nam je stanje. Mi nemamo, mi se nalazimo u situaciji da nemamo građevinskih radnika, nemamo običnih građevinskih radnika, mi nemamo zidara, da do tesara i armirača nisam ni došla.
Hvala. Poštovani zastupnik Brumnić, odustaje. Poštovana zastupnica Posavec-Krivec.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice Mrak-Traritaš. Vjerojatno ćete se složiti sa mnom da obnova Grada Zagreba i obnova ruralnog prostora Sisačko-moslavačke Županije, odnosno Banije nikako ne može biti svrstana u isti koš. Činjenica je da bi ovdje u Zagrebu trebali imati jednako tako plansku obnovu, blokovsku plansku obnovu o kojoj ste vi danas puno govorili i koja će, nažalost, izostati, jer iz rasprava koje slušamo čujemo da su ljudi na sve načine već pristupili obnovi, ali da je i centar Zagreba u velikoj mjeri iseljen, jer se ne zna što će i kakva će sudbina takvih stanova biti. Ali vračam se na Baniju ili na Banovinu. Tamo, slash, tako je, tamo ljudi često žive u neadekvatnim uvjetima, tamo je potrebna planska obnova koja će osigurati njihov ostanak na tom prostoru, pa recite mi, zar nismo mogli preuzeti te tipske kuće koje smo gradili u Gunji i već možda imati izgrađene nove ulice i ljude smještene u čvrste objekte ili to nismo mogli samo zato što je to radila neka druga Vlada.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo, mogu jel. Svašta smo mi mogli i svašta mi nismo mogli. Dakle postoji, ja sam s ove govornice, ako to ne govorim treći ili četvrti put onda ne govorim ni jedan put. Postoji jedan projekt koji se zove novi bauhaus, postoji projekt o kojem je govorila gospođa Ursula von der Leyen, koja govori, dakle vezano uz zelene politike i sve ostalo, tamo negdje, 20-tih godina prošlog stoljeća se s tim projektom krenulo, kad se htjelo pokrenuti veliki problem koji je bio na razini Europe, odnosno svijeta nakon Prvog svjetskog rata, gospodarska kriza i sve ostalo. I ona kaže, pokrećemo to i imat ćemo je jedno, pozivamo zemlje, jedno njih 4-5 da budu pilot. Meni je, i to sam rekla i premijeru, meni je prostor Banije, Banovine idealan za to, jer vi onda iz građevinskog materijala, odnosno iz opeke koju rušite, tamo možete raditi, recimo nove tvornice građevinskog materijala, pod nazivom govorim, to su tvornice građevinskog materijala i napraviti gospodarski iskorak.
Hvala, sad će u ime predlagatelja govoriti poštovani ministar Darko Horvat. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa čak u onom uvodnom dijelu kad sam izložio i pročitao sve relevantne brojke koje se iz dana u dan mijenjaju, nisam mislio uzimati riječ znajući da će s ove govornice biti puno nevjerodostojnih rečenica, puno laži, puno objesti, puno krivih podataka, puno krivih brojaka i mene je sram što netko tko je saborski zastupnik iznosi pred kamerom, zabilježeno netočne informacije i time obmanjuje javnost. Velika je razlika između 64 milijuna i mojih brojaka milijarde i 100. Za vas koji možda nikad niste radili ništa slično i niste imali obvezu i odgovornost nad trošenjem proračunskog novca, za vas je možda to isto ili identično, za mene nije. Slušao sam pomno dva najjača glasa danas ovdje u Hrvatskom saboru. Jedan tvrdi, ne, nećemo rješavati imovinsko-pravne, a drugi tvrdi nemojte izdavati odluke dok ne riješite imovinsko-pravne. Moj vam je zaključak vrlo jednostavan. Ako odglasate, a usudite se glasati protiv ovakvog prijedloga, glasat ćete za to jedinstveno samo jer ste oporba. Ni jednog drugog razloga nemate, jer u svemu se u svom promišljanju razlikujete. I dobro je ovdje bilo apostrofirano, dva područja koja su potpuno, potpuno različita u pristupu obnovi i pripremi obnove. Pa onda je i meni nekako i logično da dva operativna tijela ipak malo različito imaju ingerenciju i ovlast pripremat, a sutra provodit obnovu. Imamo li tipske projekte, imamo. Mogu li oni biti isti kao oni u Gunji, ne mogu. Znate zašto? Zato jer se promijenio tehnički propis i ulazni parametri za projektiranje su drugačiji. Zato radimo nove tipske projekte i za obiteljske objekte koje smo napravili i po njima je raspisan javni natječaj, sad ugovaramo i radimo tipske projekte više stambenih zgrada, ali sve sukladno propisima, sukladno tehničkom propisu i svim onim izmjenama i dopunama tehničkih propisa koje smo napravili, sugestijom Građevinskog fakulteta i inih drugih institucija, relevantnih za jedno novo, za jednu novu eru izrade projekte dokumentacije, gdje moramo u obzir uzeti protupotresnu sigurnost. I ništa nakon potresa u Zagrebu i ništa nakon potresa u Petrinji nije isto kao što je bilo 91., 97. ili 2000. Divim se hrabrosti, poštovana saborska zastupnice prozvati i prije nego je pravilo ponašanja stupilo na snagu. Ravnatelje hrvatskih bolnica, dekane hrvatskih fakulteta, ravnatelje, direktore i voditelje inih institucija koji su obveznici provođenja sustava javne nabave, vašim riječima, leglom korupcije. Divim vam se prozivkom i prije nego je i jedan ugovor potpisan, naše obrtnike, mikro, mala i srednja trgovačka društva koja će se javljati na te pozive i koji će ugovarati te poslove prozivat leglom korupcije. I dobro je ovdje pitanje bilo, saborska zastupnica je pitala i čini mi se upravo vas pogledala, jeste li bili na Banovini. Dobro je to pitanje. Dakle, neki od vas koje sam susretao i viđao, čast i iskreno hvala na svakom obliku pomoći, ali neki koji su nakon 8 mjeseci potresa na Banovini po prvi puta došli na Banovini ja mislim da bi ih isto tako trebalo barem malo sram biti iza ove govornice progovarati o Banovini. Dakle, ovdje je bilo vrlo interesantno jedno izlaganje. Dakle, to izlaganje je pisao čelnik institucije koji je operativno tijelo provedbe procesa obnove i točno deklarativno, odnosno od riječi do riječi govor jedne saborske zastupnice definirao ili uobličio kao našu zadnju korespondenciju i raspravu na našim stručnim tijelima u Ministarstvu graditeljstva. Ali sa jednom velikom greškom, dakle i tu je izneseno jako puno laži, jer svi procesi javne nabave [[Upadica Željko Reiner: Hvala, biti će prilike da odgovorite u replikama. Sljedeća replika je replika poštovanog zastupnika, ministre, vrijeme vam je isteklo, ministre…]]
Poštovani zastupnik Željko Pavić, izvolite. Ostanite ovdje, imate niz replika. Sad možete govoriti, na svaku repliku odgovoriti. Poštovani zastupnik Željko Pavić, izvolite.
Poštovani ministre. Jedan dio procesa javne nabave je završen, obrtnici su preuzeli svoje poslove, odnosno preuzeli su vjerojatno ugovore. Da li su počeli sa radovima, teško, mislim da nisu počeli. Jedan dio njih, što će se desiti sa poslovima koji su ugovoreni, a u međuvremenu je došao veliki porast cijena? Kako će ti obrtnici u konačnici proći? Kako ćete sad provesti nove natječaje, s obzirom da ste rekli i sami, imate tehničke specifikacije, uz tehničku specifikaciju mora ići i nekakva procjena troškova, jer mora postojati cijena do koje se netko javlja na natječaj, a u međuvremenu je došlo opet do velikog porasta cijena. Tko će voditi računa o tome? Znači sad treba ponovno ponoviti cijeli taj proces, koliko će taj proces trajati. Što da kažemo našim sugrađanima, kad će doći na red? Hvala.
Poštovani ministre, odgovor.
Evo vrlo jednostavno i zahvaljujem na ovako iznesenoj, ja bih rekao premisi, u stvari možda ste čak jedan dio odgovora na svoje pitanje već dali. Dakle Zakon o obveznim odnosima i kolega Ćorić je pred nekoliko tjedana na Vladu donio jedan zaključak u kojem je jasno definirano. Dakle, Zakon o obveznim odnosima veli, unutar 10% cijena je nepromijenjena, svaki postotni iznos promjene cijene biti će verificiran i moguće će ga se biti aneksom ugraditi u samu cijenu. Što se tiče hrvatskih obrtnika, malih, srednjih, ja sam siguran u jednom trenutku i velikih trgovačkih društava koja će se u segmentu građevine uključiti u proces obnove, pa zašto mi u stvari jedan segment pravila ponašanja selimo u podzakonski akt. Upravo zbog toga da svaka 3 mjeseca ove korekcije ne trebaju biti raspravljene ovdje u Saboru. Porast cijena građevinskog materijala, porast cijena energenata, porast cijena troškova života [[Upadica Željko Reiner: Hvala. Vrijeme je isteklo. Poštovana Zastupnica Selak-Raspudić ima replike. Ministre, ministre, ajmo se držat reda.]]
Ajmo se držat reda. Poštovana zastupnica Selak-Raspudić.
Ministre Horvat. Vaše prve najave su bile takve da ste planirali bez ikakve kontrole raditi nabavu, izbacili ste bili i … [[govornica se ne razumije]] u svojim prvim najavama, srećom sa na vrijeme javno reagirala, pa ste ga bili primorani vratiti. Vjerovatno vas od tada žuljaju moja upozorenja. Što se tiče Banovine, ja sam na Banovini bila, za razliku od mnogih, odbila sam se tamo slikati, jer mi se gadi politizirati nad tuđom tragedijom i na njoj, ne daj Bože, profitirati. Ne znam o kakvim pravilima ponašanja govorite, to vam je vjerojatno Freudovska omaška, mislili ste vjerojatno na Pravilnik kojeg ćete navodno propisati, a tiče se javne nabave. Ja vas još jednom pozivam da vratite rokove koje hoćete i Zakon o javnoj nabavi u ovaj Zakon i da dozvolite da Sabor regulira obnovu, a ne nekakvi podzakonski akti. A što se tiče toga ko je kome što pisao, ja uvijek sve sama pišem i govorim i to je svima u ovom Saboru već odavno jasno. No vi ste možda navikli da vam netko drugi, ne samo piše, nego i govori ono što smijete, a ne smijete govoriti [[Upadica Željko Reiner: Hvala. Poštovani ministar Horvat.]]
Hvala lijepo. Poštovani ministar Horvat.
Poštovana saborska zastupnice. Niti ste imali prilike vidjeti pravila nova ponašanja, niti ste imali prilike na njih reagirati. Od prvog dana, od prvog trenutka kad smo krenuli raspravljat, a rasprava je bila Grad Zagreb, Središnji državni ured, Fond i Ministarstvo, složili smo se da moramo usvojiti filozofiju europskih pragova javne nabave i od prvog trenutka s nama su bile kolege koje vode Upravu za javnu nabavu u Ministarstvu gospodarstva. Dakle, retorika da ste mi nešto sugerirali, da ja pratim što vi izlažete u javnom prostoru, vam je, ne samo smiješna, nego je i sramotna. A mi ćemo Pravilnik napraviti i u njega ugraditi sve one antikorupcijske mehanizme koje danas i Zakon ima, ali prepisivati pravilo ponašanja iz Pravilnika u sam Zakon, pa to ni u postojećem Zakonu o javnoj nabavi nemate.
Hvala lijepo. Imamo poštovana zastupnica Selak-Raspudić je digla povredu Poslovnika, stojite i dalje kod toga? Izvolite.
Članak 238. pa sramotno je, uvaženi ministre, da je vama sramotno da pratite što govore saborski zastupnici koje je narod ovlastio da ga predstavljaju i da ukazuju na probleme. A što se tiče pravila, da, javna nabava je pripisana Zakonom i ne možete ju izbacivati tek tako, ako nemate što skrivati propišite u Zakonu da se svi zajedno dogovorimo oko rokova, a ne ostavljajte to za skrivene podzakonske akte, koje mi kao Sabor, najvažnije zakonodavno tijelo u zemlji ne možemo regulirati.
Dobro, to je naravno bila zlouporaba institucije povrede Poslovnika, treća opomena temeljem članka 240. stavak 2. izričem vam opomenu s oduzimanjem riječi do kraja rasprave o ovoj temi. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Najvažnija promjena ovog Zakona po meni jest činjenica da se konstrukcijska obnova provodi neovisno o zemljišnoj knjizi, katastru i vlasništvu. Dakle, suspendira se prilikom ulaska u konstrukcijsku obnovu, uopće stanje u zemljišnoj knjizi, koje je na određeni način jedan presedan koji se prije nije događao, ali je opravdan. Jer kroz ovaj Zakon mi vidimo zgradu, vidimo ljude kojima je potrebno u ovom trenutku reagirati. Je li to trebali ići prije ili nije, dobro da je sada smo utvrdili da je potrebno ući u ovu, u ovakvu obnovu. Ono što bi vam samo htio sugerirati kao resornom ministru, to je da smo prije, možda mjesec dana u Hrvatskom saboru usvojili višegodišnji program geodetske izmjere, izrade nove Zemljišne knjige, jer bi nam se ovakve stvari i pri svakom drugom većem građevinskom zahvati mogle dogoditi, pa vas evo pozivam da i Vlada čim prije ide sa Godišnjim programom, kako bismo doista mogli započeti u Hrvatskoj sustavnu izradu novog katastra i nove Zemljišne knjige.
Hvala. Poštovani ministar Horvat. Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš ima repliku.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre. Ja uvijek sam sklona malo sniziti tonove i razgovarati u okvirima zaista onog što je realno. Ja, mislim, ono što vam se desilo nije jednostavno, nije jednostavno desit se potres i mučiti se sa svim ti i ja to moram biti poštena i reći. Ali mene zanima jedna druga stvar. Dakle, i vi i ja i svi koji se opće promatraju i vide da imamo problem sa odgovarajućom radnom snagom, nema je. Ona je negdje drugdje. Naši vrsni radnici, vrsni tesari, vrsni armirači, vrsni ljudi rade negdje drugdje. Dakle, jedna ozbiljna, cjelovita obnova, koja, bez obzira da li je regulirana od države ili to rade ljudi sami, vi imate problem radne snage. Koliko procjenjujete da u ovom trenutku će biti potrebno, kad krene obnova, ja se duboko nadam da će krenuti, nekako vjerujem u to, ali kad krene obnova, koliko ćete imati potrebe za dodatnom radnom snagom i od kud?
Hvala. Poštovani ministar Horvat.
Moram priznati i slažem se s vama da je ovo sad već jedna drugačija dimenzija ove naše današnje rasprave. No, kada uvjetujete da se svi postupci javne nabave moraju transparentno objaviti u oglasniku, i kada radite na tome da sve ono što je danas vidljivo u oglasniku javne nabave, pa ja sam siguran negdje u 2. ili 3. mjesecu, u poveznici je automatizmom bude isto tako vidljivo u elektroničkom oglasniku javne nabave Europske unije, onda vam je to odgovor na moje pitanje. Dakle, mi u ovom trenutku kada raspisujemo natječaje, imamo odaziv na te natječaje, odaziv je relativno kvalitetan. Ja ponovno ponavljam, veliki gospodarski subjekti o kojima vi jako dobro znate gotovo pa sve, nadam se da će se i oni uključiti u onom segmentu u obnovu u kojem segmentu se neće baviti nekim drugim investicijskim ciklusom financiranim iz Nacionalnog programa oporavka i otpornosti u visini od 50 milijardi kuna [[Upadica: Željko Reiner: Hvala, hvala.]]
Hvala lijep. Replika poštovanog zastupnika Barbarića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre. Dakle, treba naglasiti da je Vlada Republike Hrvatske u najkraćem mogućem roku osigurala inicijalna sredstva za obnovu i ponudila zakonodavni okvir. Ambijent u kojem je donošen ovaj Zakon, ako se sjećate, na prvom Odboru nismo imali precizne podatke o broju oštećenih objekata, što je dostavio Grad Zagreb, što je dostavio ovaj, koliki je taj broj, dakle, donošen je Zakon da nismo možda tada bili svjesni ni kompleksnosti imovinsko-pravnih odnosa, prije svega u urbanim sredinama, kao što je Grad Zagreb. Ponuđeni okvir i ovih 7, 8 ključnih područja nastoji se eliminirati ona mjesta koja su kočničari brže, cjelovitije, cjelovitijeg procesa obnove. Dakle, pitam vas, prebacivanjem na Državni inspektorat, donošenjem rješenja o uklanjanju objekata i postupka otklanjanja, hoće li se poštivati procedura kao i, to je danas problematizirano u par rasprava, kao i kod normalnih elaborat [[Upadica Željko Reiner: Hvala, poštovani ministar, hvala.]]
Hvala, poštovani ministar Horvat.
Dakle, vrlo je jasna dvojba koju iznosite i ja ću ponoviti ono što smo upisali u Zakon, i u Zakon o obnovi, ali što smo definirali izmjenama i dopunama Zakona o državnom inspektoratu. Dakle, sve ono što je nužno potrebito ukloniti i prijeti zdravlju i sigurnosti građana, štiti živote, nećemo morati ulaziti u proces pribavljanja suglasnosti svih stanara nego će građevinska inspekcija rješenjem odlukom moći ukloniti takav objekt ne zbog toga jer je to nečija želja, nego zbog toga jer je to nužno potrebito. Oni objekti koji nemaju takvu prijetnju ulaze u regularnu proceduru i zakon je za takve objekte ili takve projekte vrlo jasan.
Poštovani zastupnik Brumnić.
Poštovani ministre, stvarno treba imati tri čiste pa izići za ovu govornicu kao što ste vi izišli i ispravljati ono što piše na stranicama vašeg ministarstva. Na stranicama vašeg ministarstva jasno piše: „Odobren povrat sredstava u iznosu od 64 milijuna 355 tisuća 378,62 kune“. I to je jedini novac koji su građani RH dobili u ovoj obnovi. Ovi ostali novci o kojima vi govorite odnose se na javne objekte, odnose se na ono što vas je pitala kolegica Benčić da li su isplaćeni i kome su isplaćeni i u to neću ulaziti. Ovdje je pitanje što i kako građani koji su nastradali u potresu dobijaju od ove države. To je ono što je ključno i jedino pitanje. Ja kad sam donosio zakon ja sam rekao javni objekti i onako ne spadaju u ovaj zakon, država ionako njih mora obnoviti.
Poštovani ministar Horvat.
Pa evo obzirom da je pravilo jednostavno takvo da saborski zastupnik može vrijeđati ministra, ali ministar ne može jer će isto biti ne znam kakva buka ili halabuka. Ali vjerujte mi barem na riječ dat ću vam, pokazat ću vam mimo kamere i mimo govornice. Dakle, ovo što ste pročitali je samo jedan javni poziv, samo jedan javni poziv onoga što se dogodilo samo u Zagrebu. 2183 zahtjeva, 1831 rješenje i 64 milijuna isplaćenog novca samo u obliku jednog poziva. Da vam ja sad segmente iznosim, dakle brojka je milijarda i sto milijuna.
Kolega Brumnić povreda Poslovnika. Što je povrijeđeno u Poslovniku?
Povrijeđen je članak 238. vrijeđanje logike svakog tko sjedi u ovom Saboru, da ministar dođe pred Hrvatski sabor ne dostavi podatke na temelju kojih radi izmjenu zakona i tada traži od zastupnika u Hrvatskom saboru da mu vjeruju na riječ. Mi smo jučer imali odbor na kojem je bilo apsolutno logično da netko predstavi podatke koje ima. Niti jedan od ovih podataka o kojima ministar govori nije predstavljen. Predstavljen je ovaj podatak od 65 milijuna.
Hvala vam lijepa. Naravno to nije nikakva, kolega Brumnić sjednite. To nije bila povreda Poslovnika, a vrijeđanje logike kad bi to bila povreda Poslovnika čini mi se da bi uglavnom bila prazna dvorana i kad bi radi toga davao opomene. Prema tom molim vas, hajmo nemojmo zlorabiti instituciju povrede Poslovnika svjesno. Naravno da dobivate opomenu radi toga. Poštovana zastupnica Opačak-Bilić.
… [[Govornica isključena, ne čuje se.]]
Kolega Brumnić dajte molim vas. Izvolite.
Znamo da je dobar dio više stambenih zgrada započeo proces obnove, a velik dio njih je zapravo i završio konstrukcijsku obnovu računajući pri tome na raspodjelu sredstava u omjeru 60 – 20 – 20 i išli su zapravo na korištenje sredstava iz pričuve. Voljela bih da mi odgovorite u kojem iznosu će im se sufinancirati obnova s obzirom da imamo situaciju da su velik broj radova je i završen prije ove izmjene i dopune i hoće li im se sada izvršiti povrat od 20% s obzirom na novi prijedlog dodjele sredstava u punom iznosu. Znači po kojem modelu će oni sada biti tretirani u raspodjeli sredstava?
Poštovani ministar Horvat.
Dakle, 60 – 20 – 20, 80 – 20 i 100% nije model u kojem će se nekome vraćati novac. To je model izvora financiranja iz kojeg će se platit ono što će tehničko-financijskom kontrolom biti verificirano. Dakle, kada je netko a ja bih rado da je takvih angažmana puno više krenuo u obnovu i tražio povrat za izradu ili glavnog projekta ili projekta za konstrukcijsku, pa čak i djelomičnog projekta za cjelovitu obnovu tehničko-financijskom kontrolom iskontrolirano je ili će biti iskontrolirano kod takvih zahtjeva što je prihvatljiv trošak i prihvatljiv trošak će se vratiti na potpuno isti ili identični način biti će onima koji su ušli u konstrukcijsku obnovu biti temeljem podnesenog zahtjeva za povratom novca vraćen novac nakon što fond napravi tehničko-financijsku kontrolu projektne dokumentacije i ustanovi što je od toga bilo utrošeno na konstrukcijsku obnovu, a što je trošeno na nešto drugo.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepa. Poštovani ministre, obzirom na nedostatak radne snage, na promjene i porast cijena materijala i svega što treba za obnovu kuće imate li vi projekcije kolika će biti cijena obnove, odnosno izgradnje nove kuće, koliko će biti drvenih, tradicijskih, koliko će biti betonskih, znači u nekakvim omjerima imamo li uopće kakav plan. Ja sam naišla na različite podatke, različite cijene. Gospodin Hanžek iz središnjeg ureda kaže da će gradnje kvadrata nove zamjenske kuće biti 750 eura plus PDV, pa sam onda malo čačkala koliko su cijene drvenih kuća koje imaju velikih prednosti. To ću nešto u pojedinačnoj, znači od tri do šest i pol tisuća kuna. Znači što ste vi isplanirali kakvi su omjeri, kakvi su planovi i što ćete ponuditi zapravo našim oštećenima, koje ćete prednosti ponuditi za drvene, koje za betonske kuće. Hvala.
Poštovani ministar Horvat.
Dakle, ovi iznosi i ove brojke, dakle maksimalni iznosi definirani su programom mjera. Bude li ga potrebno korigirati ili mijenjati mi smo na to spremni. I puno će ga lakše biti promijeniti odlukom Vlade nego kroz saborsku proceduru da je taj program mjera uklopljen u zakon kao što se ovdje sugerira sa bezbroj drugih ili drugačijih stvari. To da pratimo kretanje cijena na tržištu i da smo u iskazu javnog interesa dobili od 970 do, od 1 070 eura cijene tipskih montažnih objekata, uključivo temelj i opremanje, to je činjenica i od toga pobjeći ne možemo. Dakle, to su ponude koje ćemo analizirati, neke od njih prihvaćati i nakon toga, nakon snimke mogućnosti, prvenstveno hrvatskih poduzetnika u zadovoljavanju potrebe za izgradnjom, po našoj procjeni negdje oko 4 200 novih obiteljskih kuća, donosit ćemo odluke gdje i s kakvim objektima. Ono što je činjenica, u pripremi ove obnove…
Hvala, hvala. Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo, uvaženi ministre. Evo, čuli smo da se kolege iz oporbe stvarno brinu za naše građane i kažu kad država preuzme 20% mogućih njihovih udjela u obnovi na sebe, umjesto njih, oni kažu mi smo protiv toga i glasat ćemo protiv toga i to je njihove, ovo mi nosimo kao teret na našim leđima, tako da trebamo ih uvažavati, nek govore, ali oni zaista uvijek nađu zašto nešto ne treba biti. Ali netko je uveo Gunju u ovu priču, pa ajmo se malo usporediti. Kad kažemo da je to super bilo i sve kako treba. Znači 1 100 objekata od 2014. završeno negdje 90% 2018. Ne znam da li je završilo do kraja, bilo je još 50-tak objekata koji nisu završeni jer je bilo pitanje ovih problema koje imamo danas u ovom Zakonu. Neriješeno vlasništvo, pitanje prebivališta, itd., itd. I sad usporedimo što mi imamo u ovih godinu i po dana i 10 mjeseci, imamo li mi rezultat koji odgovara Gunji ili je to ipak, s obzirom na nova pravila, nacionalna sredstva tamo u Gunji, a ovdje i sredstva Europske unije i mnoge procedure koje su punu drugačije od onoga što smo imali tamo. Napravimo to, pa da ljudi vide što se događa.
Poštovani ministar Horvat.
Pa gledajte, mene niste čuli niti ću ja na bilo koji način uspoređivati projekt Gunja sa projektom, što konstrukcijske, što cjelovite obnove Zagreba i 4 županije, to su neusporedive stvari. Dakle, pravila ponašanja su potpuno drugačija, ali je bilo vrlo interesantno kako ni jednom netko tko je bio radikalno protiv uvođenja pojednostavljenog principa javne nabave nikad nije replicirao onima koji su branili derogiranje takvog postupka javne nabave u procesu Gunja. To je vrlo interesantno. To samo meni daje za pravo da vidim da je ovdje na sceni jedan lijepi igrokaz, izrežiran, ja dio njega ne želim biti, iznosim konkretne brojke, koje možete vidjeti svi koji to niste pročitali, u nenormativnom dijelu zakona, pa vas sve skupa molim, koji čitate članke, čitate obrazloženje, pročitajte i nenormativni uvodni dio Zakona u kojem imate egzaktno navedene brojke, brojke, brojke, koje su iz dana u dan drugačije, jer se obnova na terenu događa. A svi koji u to ne vjerujete…
Hvala. Poštovani zastupnik Mažar.
Hvala lijepo predsjedavajući, poštovani ministre. Prije svega smatram da građani i građanke Republike Hrvatske od svih nas, bez obzira sa koje strane govornice stajali očekuju da njihovo i naše vrijeme trošimo na konkretne stvari, vezano za njihove konkretne svakodnevne probleme, pa iz toga razloga mislim da je dobro da podijelimo i sa javnosti informaciju kako je do sada preko Središnjeg državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje sa projektantima i stručnim nadzorom ugovoreno 90 ugovora za ukupno 4 840 kuća, dok je sa izvoditeljima radova kroz 2 javna poziva sklopljeno u jednom 56, u drugom 27 ugovora za ukupno 2 190 obiteljskih kuća sa izvoditeljima radova. Prema tome, svi oni koji su danas htjeli zlonamjerno reći da se ništa ne radi, vrlo jednostavno mogu provjeriti službene podatke, a mogu sjesti u auto i za 45 minuta biti tamo.
Poštovani ministar Horvat.
Da, vaše su brojke točne. Da nismo pazili na imovinsko-pravne odnose, da nismo pazili na postojeće ili nepostojeće zgrade, da se nismo čvrsto držali uvjeta mjesta prebivališta i da smo imali jednostavniju javnu nabavu ove brojke bi se dogodile pred od prilike 3 ili 4 mjeseca, a danas ti procesi bi bili u brojkama daleko veći.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ministre, govorili ste o preprekama koje su se događale u ovom procesu obnove i to je razloga zašto se na kraju krajeva i Zakon mijenja. Svi koji su bili na području Banovine vidjeli su koliko ima objekata koji prijete, u stvari, drugim ljudima, prijete sigurnosti, prijete susjednim objektima, gdje vlasnici žive u nekim drugim državama, bez obzira što su kontaktirani, oglušili su se, nisu odradili onaj dio na koji ih obavezuje njihovo vlasničko pravo, jer prava slijede i obaveze. I mene sad zanima, konkretno na primjeru, dakle, kad usvojimo ovaj Zakon, hoće li se i na koji način moći reagirati prema takvim objektima i u kojem vremenu će oni moći biti uklonjeni iz prostora, bez obzira što vlasnici nisu dostupni, ne žele reagirati ili ih ne znamo?
Poštovani ministar Horvat.
Dakle, nije tajna da smo u izradi ovog Zakona u jednom širokom povjerenstvu imali i struku iz Pravnog fakulteta, Katedre koja u ovom trenutku je po meni relevantna za tumačenje ustavne kategorije vlasništva i svih onih problema koji iz toga proizlaze. Dakle, jasno nam je rečeno do koje mjere se može zaobići to pravo, institut vlasništva, a u kojem segmentu se to pravo ne smije dirati. Dakle, kada imamo javnu prijetnju zdravlju i životu, tada vlasništvo može biti ili derogirano ili zaobiđeno. Dakle, svi oni objekti koji će se morati ukloniti zbog toga jer su prijetnja, zbog toga jer bi zbog njihove destrukcije mogli doći u pitanje i životi i zdravlje ljudi uklonit će se bez pribavljanja suglasnosti vlasnika.
Poštovani zastupnik Totgergeli.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre. Nekoliko zastupnika oporbe i danas i jučer na Odboru, a i u javnosti pokušava progurati tezu da ovaj prijedlog zakona nije usklađen s europskim odredbama o javnoj nabavi. Ja znam da ste vi to već nekoliko puta ovdje ponovili, međutim, nema vam druge nego još beskonačno puta pričati jedno te isto, pošto druga strana stalno nameče svoju tezu. Ja konstatiram da je ovaj prijedlog zakona usklađen sa svim onim što je Europska unija donijela kroz svoje odredbe o javnoj nabavi, a isto tako je usklađen i sa našim Zakonom o javnoj nabavi. Činjenica je da imamo situaciju u kojoj moramo i drukčije se ponašati nego što je to u redovnim prilikama, da nije ne bi ovaj prijedlog zakona donosili ni prije, niti bi sad imali izmjene zakona. Pa evo ja na neki način sa svojom replikom dao vama priliku da još jednom objasnite tu tezu.
Poštovani ministar Horvat.
Hvala lijepo. Ali umjesto da vam ja sedmi put obrazlažem jedno te isto, ja ću se pozvat s ove govornice na riječi izrečene upravo s ove govornice, predsjednika, usudit ću se reći još uvijek, najjače oporbene stranke, gospodina Peđe Grbina, koji nam je dao za pravo i u potpunosti podržao ovakav koncept. Ja opet pozivam, da li uz kavu ili bilo koji drugi ili drugačiji način oporbu da sjedne za isti stol, da proba naći konsenzus i nek se usudi dići ruku protiv ovakvog prijedloga.
Hvala lijepo ministre. Sada ćemo nastaviti s pojedinačnom raspravom, poštovana zastupnica Ivana Posavec-Krivec.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre, državni tajnici, kolegice i kolege. Mislim da više nitko u Hrvatskoj ni ne broji koliko je dana prošlo od svih tih potresa koji su nas zadesili, koliko je dana prošlo od potresa u Zagrebu, ali koliko je dana prošlo od razornih potresa zadnjih dana prošle godine na području Sisačko-moslavačke Županije, sa epicentrom u ovdje spominjanom Strašniku, koji su najviše oštetili prostor Siska, Petrinje, Gline, odnosno područja cijene Banije ili Banovine. Više vjerovatno ni stanovnici tog područja nemaju velika očekivanja prema svima nama, jer oni i dalje smatraju da nisu dobili adekvatnu podršku u obliku regulatornog zakona, odnosno akata koji bi mogli tu katastrofu koja ih je zadesila pretvoriti u ono što su nekada imali, a to bi se trebalo zvati normalnim životom. Nažalost, glavnina stanovnika Banije i danas živi u neadekvatnim uvjetima. Nažalost, glavnina stanovnika centra, stanovnika Zagreba iseljena je iz centra Zagreba, ne zato što je to nekako praksa u visoko razvijenim zemljama da se centar grada ili taj najuži city iseljava i pretvara u poslovne zone, nego zato što još nije došlo do potpune, odnosno relativno brze obnove prostora u kojima bi ljudi živjeli. I kao što sam danas rekla u replici samom ministru, imamo dva bitna obilježja u ovom trenutku, nažalost to je još uvijek neizvjesnost i nažalost to je još uvijek nedostatak koordinacije kako god mi to željeli gledati i prikazivati. Neizvjesnost postaje sve veća zato što, krenulo je vrijeme jeseni, magli, hladnoći i vlage, a stanovnici Banije i dalje žude za adekvatnim prostorima, za grijanim prostorima, za prostorima koji će imati sve sanitarne čvorove. Neki su ostali i bez pripremljenih obroka na koje su se bili navikli u periodu koji je iza nas. I onda dolazimo u situaciju da je pred nama Zakon za koji ću ja reći da donosi i neke dobre stvari, nažalost neću to reći ministru, jer ga nema. I onda će on opet reći da nismo čitali, ili će reći da nismo bili na terenu. Pa nije naša zadaća ovdje u Hrvatskom saboru da se hvalimo time koliko smo i kada bili na terenu, to najbolje znaju stanovnici koji su nas na tom terenu zatekli. Ali, vjerujte jako dobro znamo kakvo je tamo stanje i zato ću reći da je dobro da ovim Zakonom oslobađamo građane obveze sufinanciranja, troškova konstrukcijske obnove, da je dobro da se uvodi gradnja stambeno-poslovnih i više stambenih zgrada, da je dobro i da se uvodi predfinanciranje kod isplate novčane pomoći, pa reći ću i da je dobro da se pojednostavljuje postupak donošenja odluka o obnovi. Reći ću čak da je dobro da se ovim Zakonom uređuje djelotvorniji i bržiji način uklanjanja uništenih obiteljskih kuća i drugih uništenih zgrada čiji ostaci neposredno prijete sigurnosti ili zdravlju ljudi, ali ću postaviti i niz drugih pitanja. Svi koji ste bili zadnjih tjedana u Petrinji, pitate se da li su ono uistinu spomenici kulturi, oni ostaci koje gledamo na trgovima? Da li će oni pomoći obnovu i da li ćemo ih u tom obliku obavljati ili smo možda trebali to srušiti do kraja, te lukove koji su samostalno ostali stajati i krenuti u obnovu iz početka. U ovom Zakonu predviđa se i donošenje pravilnika koji će sadržavati posebna pravila za nabavu, ali ovim Zakonom opet se ne rješava pitanje onoga što je ljudima bitno, a to je obnova poljoprivrednih i gospodarskih zgrada. Nije riješeno pitanje ljudi kojima je to egzistencija na području Banije. Tim ljudima je bitnije da im se obnove gospodarski objekti za njihovo obiteljska poljoprivredna gospodarstva jer to je njihov kruh, to je njihov život. Ukoliko to ne učinimo zajedno oni će s tog područja otići, a to je odgovornost, kolegice i kolege, svih nas.
Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Pavića.
Poštovana zastupnice, moje je mišljenje i stav da mi jednostavno moramo, imamo obvezu da čuvamo svoju povijesnu i kulturnu baštinu. I činjenica je da moramo čuvati one spomenike koji su bili u Petrinji, moramo čuvati koji su bili u Petrinji. Ali se postavlja pitanje, niste ovu raspravu vjerojatno stigli završiti, postavlja se pitanje da li ima smisla da ih sačuvamo ovakve kakvi jesu, u ovakvom obliku kakvom jesu ili je pametnije da se to napravi ispočetka i da imamo ono što trebamo imati za duži period pred nama. Ukoliko ovo samo obnovimo, pokrpamo opet ćemo imati problema sa tim spomenicima, a moramo nešto ostaviti svojoj djeci. I smatram da je pametnije da se to obnovi na jedan drugačiji način, kvalitetniji način jer to bude kasnije na duži rok svima dostupno.
Poštovana zastupnica Posavec-Krivec.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Paviću, dobro ste primijetili da sam rekla da ovdje nema koordiniranosti. Kad kažem da nema koordiniranosti onda smatram da program obnove i revitalizacije prostora Banije, pa onda tako i Nacionalni program obnove Republike Hrvatske nisu usklađeni. Dakle, mi smo tamo stavili neke projekte za koje ćemo povući europska sredstva koji su već u realizaciji, koji se uopće ne tiču prostora Banije već se tiču prostora Sisačko-moslavačke županije a upravo ova pitanja nismo rješavali. Svi stalno govore ima dovoljno novca, ima dovoljno mogućnosti. Postavlja se pitanje koja je budućnost tog prostora? Jesmo li mi bili spremni iskoristiti kulturnu i tradicijsku baštinu toga kraja da na njoj gradimo budućnost tog prostora i tih ljudi, da oni ne odlaze i da tamo gradimo ono zbog čega će mladi ostajati. Bojim se da nismo, jer nismo tu ni dovoljno razgovarali, nismo bili uključivi, nismo čuli teren.
Hvala lijepo. Sljedeći će govoriti poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče. Poprilično teška tema za ovako jednostavne izgovorene riječi. S obzirom na tekst koji je ispred nas, s obzirom na situaciju koju imamo i na neku našu želju da doprinosimo ljudima koji su oštećeni u potresu. Dva potresa, znači prije 18 mjeseci Zagreb, prije 10 mjeseci Banovina. I onda izljev emocija tko je bio, tko nije bio, pa onda pomiješano sa mnogo neistine koje moramo popravljati cijeli dan da to ne bi ostalo u fokusu javnosti. I onda je netko ubacio i Gunju u ovu raspravu. I ja se slažem sa time da moramo imati početnu točku da se možemo usporediti sa nečim. Mi smo prošli u ovoj državi zaista nekoliko puta obnove i poslijeratnu obnovu preko 150 000 objekata i obnovu koju smo imali u Gunji, znači jednu nepogodu, poplavu 1100 objekata i ovdje gdje imamo 49648 objekata. To je neka početna pozicija. Poslijeratna obnova trajala je 15 i više godina i još uvijek traje. Gunja do nekih 90% završenosti da se može normalizirati život, ljudi vratiti iako se ni tamo nisu svi vratili, tamo negdje sredina 2018. godine još uvijek vani je pedesetak predmeta koji nisu riješeni, o kojima su snimane i emisije i u tiskovinama imate što pročitati itd. Koji su problemi? Isti ovi koje rješavamo sada kroz ovaj zakon. Znači pitanje vlasništva, pitanje napuštenih objekata ne znamo tko su vlasnici, ne oglašavaju se. Pitanje prebivališta, lažnih prebivališta itd. Znači i tu još, znači četiri godine nakon svega 1100 objekata vrijednost 850 milijuna kuna. I onda dolazimo na ovaj najzahtjevniji problem 49000 objekata. I kada iznosimo što ova Vlada radi jedna bivša ministrica se, kaže niste ni ciglu pomakli. Znači mi se s time borimo. Znači bez imalo treptaja niste ni ciglu pomakli u godinu i šest mjeseci. Jel' to istina? Prvi zadatak države bilo je normalizirati život u gradu Zagrebu nakon potresa na Banovini. Znači omogućiti osnovne funkcije promet, rasvjetu, vodo opskrbnu mrežu, sve ono što je, zbrinuti građane da imaju gdje biti. Jesmo li to učinili? Ja mislim da jesmo. Ponuditi opcije. Jesu ponuđene? Građani žele ostati tamo? Žele. I to će trajati. I oni koji su rekli da to treba riješiti u godinu dana to samo ovo iz glave može se staviti takav jedan kriterij za njih. Vidimo kaže, 1100 kaže gospođa 200 smo srušili i 200 napravili u godinu i pol dana. Pa usporedimo to sa podacima koje ima Ministarstvo graditeljstva, pa ćete vidjeti koje su tamo brojke. Što je ovdje problem i kako ga ja vidim? Problem je što nas tjeraju sredstva pomoći da budemo brzi, da iskoristimo maksimum onoga što nam je dano. Ali to ne ide kao u Gunji. Tamo ste imali nacionalna sredstva, suspendiran gospodo iz MOST-a Zakon o javnoj nabavi, suspendiran. Vi ovdje govorite ne možete pravilnikom ograničiti nešto. Suspendiran! I ugovaramo kako su se pojavljivali izvođači. Pa onda imamo i onu priču post festum svega toga. Ovdje, ovo su europska sredstva isto kao i svakog fonda. Procedura, aplikacija, apsolutno sve kako treba biti. Zašto? Da nam se ne desi ona reakcija koju smo imali poslije potresa na Banovini tko je gradio te kuće da su tako loše bile ili da su pale, a nisu smjele pasti. I to je sada jedan drugačiji postupak i drugačiji i ozbiljnija stvar. I to moramo razumjeti. Ovi koji hoće da građani plaćaju 20% kao što govore da će biti protiv ovog zakona na volju im. Mi ćemo pokušati omogućiti kroz ove izmjene da to države preuzme na sebe jer smo vidjeli da to moramo i učiniti. To je briga države za građane, ne ovo ja mislim da si ti nešto kriva ili nisi napravio ništa ili nisi pomaknuo ciglu. Znači to je razlika između odgovorne vlasti i Vlade i oporbe. I na nama je da ustrajemo na tome, da obranimo ovo, izglasamo i da omogućimo bolju protočnost svih funkcija i svih procesa da se ta obnova dogodi što prije.
Vrijeme. Imamo dvije replike. Prva je zastupnik Damir Habijan.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Borić, evo i sami ste rekli potresi koji su lani i početkom ove godine zadesili dijelove RH definitivno tu se svi možemo složiti su velika prirodna katastrofa. Kad tome pridodamo i ovu pandemiju covid-19 onda mislim da je teško zapravo zamisliti zemlju koja se našla u doista tako teškoj situaciji. Ja mislim da se svi možemo složiti kako je Vlada zapravo promptno reagirala, predložila je osnovni prijedlog zakona u ovom domu kojega je zapravo usvojio gotovo jednoglasno. I mislim da mogu i kao pravnik reći ovakvu situaciju kompleksnu. Pravno regulirati, urediti u takvom kratkom vremenu doista nije lako. Međutim, danas ovdje cijeli dan slušamo od dijela oporbe kako je problem što sad taj zakon mijenjamo, dakle da to je nešto prikazuje se kao nešto loše. Pa mene sad zanima u čemu je problem? Dakle u čemu je problem dodatno regulirati, popraviti navedeni zakon, odnosno omogućiti da ova obnova ide što prije. Evo taj dio mi doista nije jasan, pa ako možete pojasniti vaše mišljenje.
Pa problem je kolega Habijan što oni ne žele da mi kao Vlada, tj. kao država sama na sebe preuzme tih 20% koji su po sadašnjem prijedlogu još uvijek obveza vlasnika. Oni kažu mi smo protiv toga. Pa onda je problem što uvodimo gradnju stambeno-poslovnih i više stambenih zgrada, što se uređuje pitanje obnove zgrada koje nisu postojeće sukladno posebnim zakonima, tj. nisu ucrtane nigdje, tj. nelegalizirane su. Jer imamo problem. Vidimo da postoje, a nema ih. Ima ih i to se vidi u ovih godinu dana. Možda nismo mogli ni u onom trenutku predvidjeti da će se to sve desiti. Pa to je bio problem očito i negdje drugdje, ali tada se to nije tako prikazivalo. Pojednostavljujemo postupak u donošenju odluka da ide brže. Oni kažu mi smo protiv, neka ostane ovo što je. Imamo financiranje, tj. predfinanciranja isplata tj. novčanih pomoći kod konstrukcijske obnove. Zašto je to njima problem? Pa zato što im gradnja poprilično jednostavno izgleda. Poprilično jednostavno. A mi mislimo tko se s time bavi, da to baš nije jednostavan proces.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Miro Totgergeli.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Borić, u svojoj raspravi napravili ste usporedbu obnove poslije rata, usporedba sa Gunjom i sad sa ovim što imamo. I dobro je to uspoređivati. Međutim, oporba danas cijelo vrijeme nešto osporava, govori ne radite dobro. Kad se dogodio potres i prvi i drugi, odnosno pogotovo drugi natjerali su nas da ovdje raspravljamo i o tome kako je dobro napravljena obnova poslije rata. Raspravljali smo tu skoro isto cijeli dan i na kraju iz svega toga zaključili da se radi o možda par kuća koje su bile napravljene krivo, a sve drugo je u stvari bilo napravljeno kvalitetno i dobro i preživjelo čak i taj potres tamo koliko god on bio jak. Sad ja imam osjećaj da oporba nema to želju da napravimo nešto korisno i dobro, nego jednostavno traži stalno nešto da nas ono tu malo cijeli dan mrcvari i govori niste dobri ovdje, niste dobri ondje [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] A na kraju oni samo ono naprave novi klub i onda imaju prilike još više govoriti.
Odgovor.
Hvala vam lijepo uvaženi potpredsjedniče. Neka oporbe, neka oni govore ali smo htjeli napraviti neku početnu poziciju da znamo gdje smo. Jer ovako to izgleda sve jednostavno. Rekao sam ima proces izgradnje objekta kojega nikad nisi gradio izgleda jednostavno. Danas na čistom vlasništvu sa voljom da imaš financijska sredstva krenu u izgradnju objekta. Pitat ću te koliko to vremena, to ti je sve posloženo. Koliko to košta? Tj. koliko to vremena treba. Ovdje imamo urušeno nešto što treba popravljati još duplo više posla tko zna što je građevina. I sada raspravljamo o tome, država u normalizaciju života na području Banovine i grada Zagreba 817 milijuna kuna do sada. Još dodatnih 180 u ovom sljedećem mjesecu. Od toga najviše u Sisačko-moslavačkoj županiji 150 milijuna kuna samo da držimo normaliziran život, da to funkcionira i obrazovanje i zdravstvo i sve što je potrebno da ljudi tamo mogu živjeti. A gdje je još sve ono što ide kroz sami proces obnove, znači odgovornost koja ima svoj tijek i koja zasigurno je učinila ono što je mogla najviše u ovom trenutku.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Marijane Petir.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zastupnice i zastupnici, predstavnici ministarstva. Sigurno kad govorimo o ovakvoj jednoj temi koja dodiruje barem 50 000 obitelji, a možda i više koje su stradale u potresu čiji su stanovi, obiteljske kuće uništeni, čiji su poslovni i gospodarski objekti van funkcije onda treba ovoj temi pristupiti sa jednom velikom pažnjom i odgovornošću ne samo zbog onih koji su stradali već i zbog svih onih koji su u onom najtežem trenutku pokazali svoje veliko srce i osigurali im pomoć, pa se prisjetiti čak i onih donatora koji su od svojih usta otrgnuli, baka i djedova koji su umjesto kruha otišli u poštu, a znam takav slučaj imenom i prezimenom i uplatili tu svoju donaciju. Dakle, tema je izuzetno teška i htjela bih podsjetiti da kad smo donosili ovaj zakon koji danas mijenjamo da smo ga donijeli velikom većinom glasova, pa je loše kad upiremo prst jedni u druge i nadmudrujemo se tko je više kriv, a tko manje zato što taj zakon nije dao brz i učinkovit odgovor na pitanja koja muče i stanovnike ostalih naših krajeva koji su stradali u potresu. Možemo reći da zajednički nosimo tu odgovornost, ali da smo zakon radili u najboljoj namjeri ne imajući to iskustvo koje se pokazalo u provedbi, a u provedbi se na terenu svaki dan otvarao iznova novi i novi problem. I ako vam kažem da i ovim zakonom danas koji bitno mijenja stvari trebao bi bitno ubrzati proces obnove opet nećemo riješiti sve probleme. Možda će neki reći da pušem na hladno, ali činjenica je da nikad jednim zakonom ne možemo predvidjeti sve one životne situacije koje se događaju. Ovaj prijedlog zakona uvodi određene novine i ja vjerujem da je trebalo toliko vremena iz razloga koji je i naveden zbog konzultacija sa pravnim stručnjacima. Jer mi u stvari ovim zakonom zaobilazimo neke probleme koji su se pokazali kao ključni na terenu, a to je da ima puno nelegalnih objekata, da mnogo imovinsko-pravnih odnosa nije riješeno i da se ne znaju vlasnici ili su vlasnici nedostupni. Ali isto tako da komplicirani i dugotrajni postupci javne nabave koje je trebalo provoditi oduzimaju dragocjeno vrijeme. Ja sam zabrinuta koliko će naših sugrađana i ovu zimu dočekati u kontejnerima, u doista teškim i nemogućim uvjetima. Zato nam treba taj jedan hitan zaokret i žao mi je da neki to spore, jer mislim da ne spore zbog toga što se brinu da to nije pravno utemeljeno obzirom da su i pravni stručnjaci rekli da jest već da su neki drugi razlozi u pozadini i mislim da to nije dobro, da nije dobro takve motive i argumente koristiti na ovakvim pitanjima. Govorila sam nešto i o problemu koji ja vidim, jer mislim da ovaj zakon na neki način diskriminira poljoprivrednike. Razumijem odgovor koji mi je dan da će se kroz mjere ruralnog razvoja ići u obnovu njihovih gospodarskih objekata, ali ponavljam, a rekla sam to više puta, da onda tražim od nadležnih ministarstava da osiguraju predfinanciranje. Jer netko tko je izgubio sve u potresu nema vlastita financijska sredstva da bi mogao uložiti u obnovu i onda čekati sto posto povratak koji će dobiti iz Fonda ruralnog razvoja u kojem je osigurano 120 milijuna kuna. Ono što bih željela evo možda zaključno reći, jer nije do sad bilo spomenuto. Htjela bih zahvaliti još jednom svima koji su pomagali. Posebno bih zahvalila Hrvatskom Caritasu koji je uložio 12 milijuna kuna u nabavu stambenih modula, Sisačkoj biskupiji koja je uložila 9 milijuna kuna u izdavanje vaučera, kupovala građevinski materijal, bijelu tehniku, dala novčanu pomoć, osigurala montažne kućice, sudjeluje u izgradnji kuća. Na tom doprinosu i na toj blizini koju su iskazali ljudima koji su u potrebi. Hajmo se povesti za tim primjerima i svatko dati najbolje od sebe da pomognemo onima koji su ostali bez doma.
Nova replika Stipan Šašlin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana kolegice Petir cijelu ovu tragediju oko potresa na Banovini možemo podijeliti na neki način u tri faze. Prva je ona faza koja se dogodila neposredno nakon samog potresa kad su doista velika većina ljudi Hrvatske uključili se, pomogli na najbolji, najbrži mogući način kako su mogli. Mislim da je tu hrvatski narod doista pokazao jedno domoljublje, jedno veliko srce. Nakon toga uslijedila je faza privremenog nekakvog zbrinjavanja smještaja gdje su također i pojedinci i radne organizacije i lokalna samouprava i država naravno također položile ispit i pokazale se na neki način u svome brzom i efikasnom djelovanju, u zbrinjavanju, privremenom zbrinjavanju tih ljudi. Treća ova faza, znači konačnog odnosno dugotrajne obnove i kvalitetne obnove normalno da je sada na najvećem dijelu na državi, ali isto tako ona normalno i najduže traje. Ako želimo kvalitetnu obnovu normalno da to ne može ići brzo [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] Volio bih vas čuti vaše mišljenje s obzirom da ste prošli sve ove tri faze bili ste upućeni u svemu tome. Vaše mišljenje svega ovog. Hvala.
Hvala vam kolega Šašlin. Moja je dužnost ovdje reći i to da ste i vi i vaša općina kojoj ste na čelu pokazali tu solidarnost. Zajedno smo bili na području općine Majur gdje ste i dali novčanu donaciju, gdje smo zajedno obišli poljoprivrednike koji su stradali koji su u potrebi i koji bili ste svjedok ne žele napustiti svoj kraj. Ja sam osobno zvala na desetke njih, jer posredstvom doista dobrih ljudi koji su nudili smještaj na moru, hotelijeri, ugostitelji htjeli smo ih bar privremeno negdje smjestiti dok se tamo ne stvore uvjeti da se njihov dom na neki način obnovi ili da se nađu neki zamjenski objekti. No, oni nisu željeli napustiti svoja ognjišta. Tako da je priča izuzetno složena i ja doista vjerujem da je svatko tu radio ono što može poštujući zakonske okvire koji su bili dani. Pokazalo se da taj zakonski okvir nas sputava u brzoj i efikasnoj obnovi i mislim da je zbog toga važno [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] da pristupimo izmjenama.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Ankica Zmajić.
Zahvaljujem. Kolegice Petir, vi ste iz Sisačko-moslavačke županije iz županije koja je krajem prošle godine, znači doživjela razorni potres i gdje su uništeni i oštećeni objekti i gospodarski i javni i stambeni. Smatram da ste u vrlo čestim kontaktima sa čelnicima lokalne (regionalne) samouprave i sa građanima vaše županije. Pa kako vi ocjenjujete dosadašnje provođenje aktivnosti vezano z a sanaciju zgrada koje su oštećene potresom i kako smatrate da će ove izmjene i dopune ovoga zakona možda to unaprijediti. Hvala lijepo.
Odgovor.
Hvala vam lijepo kolegice Zmajić. Da u kontaktu sam i sa načelnicima i gradonačelnicima i sa ljudima na terenu. Stožer kojem je na čelu potpredsjednik Vlade gospodin Medved ima učestalu komunikaciju sa njima i oni nastoje one urgentne probleme koji se pojavljuju u praksi rješavati doista na dnevnoj razini. No, pokazalo se da unatoč dobroj volji neke probleme nije moguće riješiti zbog toga što je zakonski okvir takav kakav jest zadan. Iz tog razloga su potrebne izmjene. Ja sam sa njima kontaktirala vezano uz ovaj zakon gdje su se oni izjasnili da vide da je to veliki iskorak i korak naprijed. Očekuju da će doći do ubrzanja obnove, no isto tako mole da budu uključeni u sve procese jer ipak oni najbolje poznaju svoj teren a znamo da je riječ o pretežito ruralnoj sredini gdje ljudi nemaju brzi Internet, nemaju infrastrukturu, nemaju dovoljno informacija [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] i bez općina i gradova teško će to funkcionirati.
Sljedeća replika Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Uvažena kolegice Petir, ovaj zakon se odnosi na vlasnike i suvlasnike oštećenih i uništenih više stambenih zgrada, stambeno-poslovnih, poslovnih zgrada i obiteljskih kuća ali ne i na poljoprivredno-gospodarske zgrade kojih su vlasnici OPG-ovi. Podržavam vas i zaista mislim da bi moralo kad već nije ovim zakonom, nekim drugim zakonom, propisom, pravilnikom omogućiti svima njima kao ovo predfinanciranje o kojem ste pričali. Također i konstrukcijsku obnovu za sve one objekte koji su tzv. nepostojeći, odnosno nelegalizirani. A samo u Sisačko-moslavačkoj županiji ima ih preko 90%.
Odgovor.
Hvala vam zastupnice Juričev-Martinčev na ovoj podršci, doista to cijenim jer smatram da su i poljoprivrednici također ljudi koji imaju poslovne objekte kao što to imaju i drugi gospodarstvenici. Oni za nas proizvode hranu, čuvaju ruralni prostor i nezamjenjivi su. Nitko od nas ne može preuzeti tu njihovu ulogu. Zato mislim da ih trebamo tretirati na pošten i pravi način. I oni su tamo ostali kao posljednji Mohikanci. Dakle, nisu željeli otići, ostali su uz svoju stoku, ostali su na svom ognjištu kako god bilo i u tom smislu bih voljela doista da se ovaj naš apel sasluša i uvaži kako nam i taj novac koji imamo osiguran za obnovu poljoprivrednog zemljišta i objekata ne bi ostao neiskorišten. Jer oni nemaju inicijalna sredstva koja bi mogli sami uložiti, a nisu ni kreditno sposobni a banke znamo da ne dijele milostinju. Dakle, u tom smislu očekujem intervenciju države.
Sljedeća pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, imali smo prilike ovdje čuti svašta za ovom govornicom danas prije svega od ministra resornog, jer kolegice i kolege ne vjerovali ali da, ja nisam građevinske struke. Ja ne dolazim čak ni sa područja pogođenim potresom, ali čitati znam. I onaj koji mi kaže da je sve u skladu sa strukom, da je sve u skladu sa preporukama, da je sve na vrijeme, ako ne uzimam u obzir da čitati znam, mislim taj stvarno misli da sam ja budala. I ne samo ja kolegice i kolege, nego svi mi koji smo ukazivali na određene probleme, koji zbog ovog zakona i iz ovog zakona proizlaze. Jer činjenica je i ja sad vas pozivam da mi kažete vjerujete li svojim očima ili vjerujete ministru da obnove nema. Moram priznati nisam često u Sisku, nisam često na Baniji, ali u Zagrebu sam često. A u Zagrebu je 6 mjeseci prije bio prvi potres, a obnove nema. Znači dugo smo čekali raščišćavanje ruševina, šute i sličnog a kamoli neku obnovu. Ljudi su se dali u obnovu, ljudi su morali sanirati neke stvari interventno od rušenja zabata, dimnjaka, sanacija nekih zidova itd. bez jasnog kako bih rekao plana hoće li imati pravo na neku refundaciju, što će im država refundirati, kako će se postaviti pogotovo u starim zgradama koje su Zakonom o očuvanju kulturne baštine zaštićene. Dakle o razini pravne nesigurnosti mogu pričati vjerojatno danima, ali htio bih svoju raspravu usmjeriti na neke bitne detalje zakona kojeg smo mi u prvom čitanju dali podršku, tj. ne prvom čitanju, nego prvom izglasavanju, a koje očito nije polučio nikakve rezultate. Naime, cilj ovoga zakona odnosno izmjena je ubrzati postupak. E sad, ja sam opet laik, ali vi meni recite kako se postupak ubrzava ako smo propisali još dodatna dva pravila. Jedan će biti donesen nakon 15 dana, drugi nakon 60 dana. Hoće to ubrzati postupak? Pa neće. Pa ljudi čekaju već godinu i pol dana, a to sad prolongiramo za neki Pravilnik koji će biti donesen nakon 60 dana. Zakon predviđa i daljnje žalbe koje se mogu podnositi Državnoj komisiji za javnu nabavu. Hoće li to ubrzati postupak? Pa neće. Dakle, ako je intencija zakona ubrzati postupak već na ova prva dva primjera smo pali, znači po članku 41. u roku od 15 dana od donošenja zakona treba donijeti Pravilnik o nabavi i novi program mjera u roku od 60 dana od donošenja zakona. Ovaj petak nećemo glasovati, hoćemo li sljedeći ne znam ali znači od sljedećeg petka recimo ako bude plus 60 dana koliko to ubrzava postupak? Druga stvar je uključivanje struke. O tome sam nešto pričao i prilikom prve rasprave o zakonu u Hrvatskom saboru i bojim se da se puno stvari nije promijenilo. Naime, neki su amandmani izglasani, odnosno djelomično usvojeni ili slično. Struka je nominalno uključena. U stručne savjete su uključena Komora arhitekata i građevinara itd. Međutim, bio je jedan sastanak komore. Nakon toga ih nije bilo, niti ih je itko išta više pitao. I sama Komora arhitekata je pisala premijeru i tražila upravo to da budu uključene i da kažu, znači u članku 11. Točka 3. Programe mjera donosi Vlada odlukom na prijedlog ministarstva i uz prethodno mišljenje grada Zagreba, Krapinsko-zagorske, Sisačko-moslavačke i Karlovačke županije. A šta nas tu košta dodati i stručne savjete Komore arhitekata i građevinskih inžinjera? Pa to su valjda ljudi koji imaju što reći. Imali smo povijesnu priliku remodelirati Zagreb po nekim novim uzusima, nismo to uopće uključili, nismo o tome razmišljali i ne samo da ga nismo remodelirali nismo ni počeli obnovu. Pa to je sramotno. I ako netko misli da za ovom govornicom godinu i pol dana nakon potresa u Zagrebu može stajati i reći da smo branili građane pa taj se sigurno vara. Jer od obnove nemamo ni „o“. Hvala.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege i poštovani građani koji nas pratite putem ekrana. Ovdje su bile spominjane Gunje. Dakle, vladajući su zapravo bili ti koji su ubacili Gunju u samu raspravu. Čak je i ministar ovdje prije svega upirao prstom u klub MOST-a da li smo mi bili na terenu u Gunji. Mi o tome ne govorimo, ali kad nas se pita, da bili smo i možete provjeriti selo Nebojan, spavali smo svi u vatrogasnom domu i pomagali smo našim ljudima kad već sam ministar je upirao prstom u nas. Što se tiče samoga zakona, ono što je zapravo važna činjenica jest da kad se god u Hrvatskoj dogodi neki izvanredni događaj mi donosimo nove zakone i zapravo na neki način proizvodimo inflaciju tih zakona iz razloga što kod tih izvanrednih događaja se zaobilazi već postojeći zakonski okvir na temelju kojih je recimo mogla ići ovakva jedna obnova. I onda idu donošenje zakona za koji se smatra da će riješiti probleme, a zapravo se ne napravi ništa. I bilo je tu naših prodaja, dakle naše obiteljske srebrnine kao što su državne kompanije INA, bile su to različite pretvorbe i privatizacije Agrokor, predstečajne nagodbe i sada i ovaj Zakon o obnovi. Što se tiče samog ovoga zakona, dakle to je jedan specijalni zakon na temelju rezultata gdje vidimo zapravo da se nije napravilo ništa mogu slobodno reći po obrađenim zahtjevima, po srušenim kućama, po obnovljenim dakle objektima. Dakle, ono što vidim samo da je osnovan fond, zaposleni su ljudi, govori se o nekakvim sredstvima koja su alocirana. Međutim, neke ozbiljnije radnje osim to da je zaprimljeno jako puno zahtjeva na Ministarstvo graditeljstva koje nije propisalo jasna pravila igre, dakle koji su sve dokumenti prijeko potrebni da bi što prije išli ti dokumenti u proceduru. I sad što će napraviti vladajući, jest da će cijeli taj set dokumenata samo prebaciti na fond. Politički mudro ili ne mudro, ali s druge strane na kraju će patiti naši građani jer ćemo i dalje imati prepucavanje na relaciji između ministra graditeljstva i fonda. Neće se rješavati nikakvi problemi, zahtjevi se neće rješavati, a ovaj zakon je kao, predstavlja se kao da će rješavati probleme naših građana. Ono što je veliki problem jest da ovo ponašanje zapravo i ministra, a i vladajućih a i cijele te ekipe koja je uključena, dakle u obnovu i grada Zagreba i Krapinsko-zagorske županije i Sisačko-moslavačke jest da smo sada došli u situaciju kada je jako skup materijal, kada je inflacija koju analitičari ekonomski predviđaju da će trajati još sljedećih godinu i pol do možda čak dvije godine vezano za građevinske materijale. I temu koju nitko još danas nije zapravo otvorio a vezana je za obnovu grada Zagreba i općenito ovih tu područja, jest da će nam tek ovaj zakon, odnosno ovaj problem koji se dogodio pokazati u potpunosti pravu demografsku sliku Hrvatske. Jer vi imate situacije i još nismo svjesni kao društvo cijene koju mi plaćamo za demografske probleme. Jer dok ministar i premijer se igraju sa zakonskim i pravnim eksperimentima kako to definira njihov državni tajnik, dakle izučeni majstori odlaze iz Europe, a čim imate nestašicu ljudi, dakle u tom sektoru raste i cijena tog rada. I tu inflaciju ćemo platiti. Da, zakon je čista legaliz6acije korupcije iz razloga što uvodi proces koji u potpunosti eliminira javnu nabavu koju smo preuzeli iz europske pravne i ekonomske stečevine. Ja ne znam šta tu nije jasno? Jer EU je kroz desetljeća razvijala određene mehanizme i svakih 10 godina se revidiraju ti određeni mehanizmi kako bi se ponovno ubacili. I valjda smo mi pametniji od EU. Da mi kao klub MOST-a ne želimo preuzimati dodatne pravne compean's i reputacijske rizike, jer u ovom sramotnom i pravnom korupcijskom eksperimentu koji se zove Zakon o obnovi verzija dva legalizira korupciju sa suludim prijedlozima u kojim se propisivanje pravila o javnoj nabavi do vrijednosti radova do 39 milijuna kuna prepušta podzakonskom aktu, odnosno pravilniku. Kao saborski zastupnik ja ne želim da ministar graditeljstva donosi odluke o javnim nabavama do 39 milijuna kuna, a onda me se proziva za odgovornost kao saborskog zastupnika, je ti si taj zakon izglasao. Neće ići. Ono što vidimo sada jest da taj zakon neće puno riješiti i na žalost nije mi preostalo vremena za iznijet sva stajališta.
Uvaženi zastupnik Marin Miletić.
Poštovani gospodine Sanader, potpredsjedniče Hrvatskog sabora i poštovani [[Upadica: Povreda Poslovnika prvo?]] [[Upadica Sanader: Dobro neka završi.]] Aha ispričavam se [[Upadica Sanader: Gospodine Miletić samo vi završite. Vi ste dobili riječ.]] Poštovani kolega Troskot, zanima me vaš stav. Dakle ovako imamo 13600 zahtjeva za obnovom, do danas ih 3,7% izvršeno. Vi ste došli iz jednog financijskog sektora, posloženog sustava. Kako bi tamo na primjer evo onaj nadređeni se ponašao prema onome ispod sebe kada bi on imao postotak 3,7% dakle uspješnosti svog poslovanja. I drugo, možemo li hrvatskoj javnosti plastično objasniti. Dakle, zašto nekom smeta direktiva EU o javnoj nabavi? Zašto je to problem. Dakle, imamo tu EU u kojoj jesmo, iz čijeg iskustva učimo i sad imamo tu direktivu, ali mi bi rađe nešto po svom. Da li je to malo da zamutimo, zamračimo ili ne znam. Hvala.
Poštovani kolega Miletić, hvala vam na pitanju. Dakle, što se tiče privatnog i realnog sektora kada bi nadređeni, odnosno tako visoka funkcija menadžerska imala tako maleni scor od svega 3% riješenih zahtjeva sljedeći tjedan bi dobila otkaz. Vrlo jednostavno. Dakle, to se ne bi događalo da nitko ne bi bio baš odgovoran za tako malen riješen broj, dakle zahtjeva koji naši ljudi šalju i da im se apsolutno ništa ne događa. Vezano za korupciju, dakle ono šta je zanimljiva činjenica, ovo vam je u prijedlogu zakona je to navedeno, nije da je to sad u prijedlogu zakona kaže da će Pravilnik o jednostavnoj nabavi donijeti i to je odgovor na vaše pitanje, donijeti u skladu sa mjerama antikorupcijske zaštite. Šta to znači? Da je jedina antikorupcijska zaštita očito naš ministar graditeljstva. To je u prijevodu to kada vi to interpretirate. I zašto bismo tako, kad bismo tako jednostavno mogli eliminirati korupciju mi bismo to već napravili, ali ovo je samo zaobilaženje tog zakona i uvođenje korupcije u javnu nabavu.
Vrijeme. Hvala. Vi ste slobodni. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Troskot je povrijedio Poslovnik 238. vrijeđa inteligenciju nas saborskih zastupnika, ali i cijele javnosti, a ujedno i laže sa ove govornice Hrvatskog sabora govoreći da ovaj zakon uvodi korupciju. Zakon kao zakon je upravo napisan u skladu sa Direktivom EU o javnoj nabavi. I sve što se radi, radi se u skladu sa Direktivom EU o javnoj nabavi.
Kad bi to tako bilo biste me gledali u oči.
Imate opomenu, jer je ovo bila čista vaša replika. Slijedi pojedinačna rasprava uvažene zastupnice Andreje Marić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Činjenica je da obnova debelo kasni, skoro pa je i nema. Čak i državni tajnik u Središnjem uredu za obnovu i stambeno zbrinjavanje gospodin Gordan Hanžek kaže da će do sredine proljeća sljedeće godine tek biti useljene prve obiteljske kuće, a ljudi će prezimiti u kontejnerima. Na pitanje kada će završiti obnova on kaže stambeni fond dvije do pet godina, a rekonstrukcijska obnova u roku od godinu dana. Također iznosi podatak da ukupno ima na Baniji 2195 kontejnera. Od 7400 prijava kuća pregledano je 2 i pol tisuće kuća i računa se da će biti potrebno obnoviti oko 5500 kuća. Glede svih ovih kontejnera postavlja se pitanje što će biti sa njima nakon što se obnove ili izgrade sve kuće, da li će to ići u robne zalihe, da li će se prodati ti rabljeni kontejneri, prenamijeniti ja na taj podatak nisam naišla. Glede donacija. Strani donatori recimo iz Beograda, iz Austrije obnavljaju kuće na Baniji. Plan je recimo iz Beograda najava da će do 31.12. ove godine obnoviti i izgraditi 34 kuće u Glini trajne i montažne, a možete vidjeti u medijima Austrijanka Dora Eberle u Petrinji i okolici sagradila je sa svojim volonterima iz udruge više od 60 kuća i do zime je plan više od 70 kuća. Ona je još 1996. Počela graditi montažne kućice 1300 na području Petrinje i Banja Luke koje su u potresu ostale neoštećene. Drvene kuće koje ona gradi su u pravilu gotove za 4 do 5 dana. Te kuće nisu komplicirane, s njima nema birokracije i zavrzlama, isplative su i praktički su odmah useljive. Međutim, problem je taj što se nova kuća recimo nalazi svega nekoliko metara od nekadašnjeg doma koji je danas hrpa cigli, dasaka, ostataka, krhotina itd. I onda vam ljudi samo žele, naravno zahvalni što im se ta drvena kuća dala na korištenje, samo žele da se što prije sruši njihova stara kuća koja je prijetnja da padne i ošteti novu kuću. I onda imate primjere izjave stanovnika prije mjesec dana rekli su nam da će nam rušiti staru kuću kroz koji dan, međutim do sad još nismo dobili ni elaborat, a kamoli da je netko došao. Sad pitam hoće li objekti koje imaju donatori imati prednost pri rušenju starih objekata, odnosno odobrenju dokumentacije, hoće li imati prednost pri sanaciji vrtača i klizišta koji su u blizini tih kuća. Hoće li oni koji dobiju donirane kuće, odnosno objekte imati pravo na ikakvo financiranje, na primjer zaštita od atmosferilija. Imamo li saznanja o tome koliko će još donatora obnavljati kuće u RH? Glede drvene gradnje stručnjaci se slažu da je to zapravo jedno od kvalitetnijih rješenja za sva ova teško pogođena područja koja su zapravo osjetljiva na podrhtavanja tla, jer samo drvo ima visoku seizmičku otpornost, ekološki je materijal, obnovljivo, održivo itd. Jedini nedostatak mu je nešto viša cijena, mada je i sad ministar rekao da ove ponude ne odskaču toliko od onih planova koje smo čuli za klasičnu betonsku, zidarsku gradnju. Navodi se i podložnost drva propadanju pod utjecajem atmosferilija, ali struka kaže da mi imamo danas i drvnu znanost i tehnologiju i stručnjake koji će omogućiti da se i te drvene kuće adekvatno i primjereno zaštite. Stručnjaci također kažu da je obnova tradicijskih kuća poželjna iz više razloga, pa se onda evo nadamo da će se u obnovi zapravo što više voditi računa i o toj tradicionalnoj arhitekturi, odnosno tradicijskim kućama. U ovom prijedlogu zakona predviđeno je inače financiranje zaštite od atmosferilija u članku 35. Jedino se još ne zna koliki su to iznosi i kada će odluka Vlade biti donesena. Kako sam već rekla evo i gospodin Hanžek zapravo njega citiram da će se graditi objekti tradicionalne, urbane arhitekture. Jedino se još uvijek ne zna koliki će biti omjer tih objekata, koja je razlika u cijeni drvenih odnosno betonskih, što će sugerirati stradalima, kako će ti ljudi odabrati za koju će se kuću odlučiti. I još nešto oko onih vrtači i klizišta koje sam spomenula u replici. Ministar Medved je izjavio da će se svih tih 130 i nešto vrtača sanirati do zime. Međutim, pitamo se do koje zime? Jer za sad su ih obnovili vrlo malo, cijena je visoka. Taj proces obnove traje pa čak i 30 radnih dana. Jest da postoje tematske karte, ali naravno po tim kartama treba izbjegavati mjesta visoke podložnosti na vrtače, pa se onda valjda će se i građevinari oko tih karti zapravo i voditi kad budu obnavljali, gradili nove kuće.
Imamo repliku poštovana zastupnica Marijana Petir.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolegice Marić, govorili ste o prednostima drvene gradnje. Doista u Sisačko-moslavačkoj županiji postoji ta duga tradicija gradnje drvenih kuća i odmah nakon potresa susrela sam na terenu i predstavnike drvnog klastera koji su mi i posvjedočili, jer su oni ipak stručniji od nas ovdje, da kad su obišli teren vidjeli su da su te drvene kuće ako možemo tako reći bolje radile i nisu imale oštećenja kao što se to dogodilo sa nekim drugim objektima. U tom smislu evo i nije čudno da ove inicijative i donacije koje stižu idu upravo u tom smjeru, pa Caritas Sisačke biskupije sa međunarodnim udrugama trenutno gradi 100 drvenih kuća za obitelji na Banovini. 61 je sagrađena, ali bit će ih 100. Ono što mene muči jest podatak da ima 9808 napuštenih kuća, objekata i građevina u Sisačko-moslavačkoj županiji. To je ogroman broj. I ne znam da li vi imate podatak možda za vašu županiju [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] sigurno da je to zastupljeno više u ruralnim sredinama, ali što napraviti sa tim objektima?
Odgovor.
Hvala lijepa. Ja sam se evo dosta interesirala oko te drvene gradnje i drvenih kuća i zaista bi trebalo dati prednost izgradnji takvih drvenih montažnih objekata. Prvo vrlo brzo se postavljaju, kako sam rekla za četiri do pet dana. Cijena im nešto malo odskače od ovih betonskih, ali ako pitate čovjeka koji je stradao na Baniji za koju bi on varijantu bio pa on bi sve na svijetu dao samo da se što prije useli u takav dom koji ima zaista puno ovih prednosti koje sam vam spomenula što sam evo, nisam sama izmislila i nisam stručnjak po tom pitanju. Ali sam evo dosta te literature proučila. U mojoj županiji, znate da je jedna od zapravo najgušće naseljenih županija, tako da mislim da napuštenih objekata baš i nema puno. Tu i tamo možda u naselju koja kuća. A što se tiče Banije to je problem koji teško je sad u osam sekundi odgovoriti, ali je niz od demografskih mjera, od ovih što prije ubrzavanja obnove nešto što će zapravo ljude zadržati ili eventualno donijeti na ova područja [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] Evo prekratko je vrijeme.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Željko Pavić.
Poštovani predsjedavajući, predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Danas smo čuli puno rasprava, puno kritika ovog zakona, odnosno izmjena i dopuna zakona. Ja ću se osvrnuti na ono što smo radili prošli puta na ovoj našoj raspravi i moram napomenuti da je rasprava o trenutno važećoj verziji zakona imala smisla i da su neke sugestije ipak provedene u praksi. Ja ću podsjetiti na svoje rasprave u kojima sam spomenuo povezivanje više informacijskih servisa u CDU, odnosno u Centru ujedinjenih usluga. Kao što smo čuli od ministra to je provedeno nakon nekoliko tjedana i uspjeli smo zapravo postići to da naši sugrađani koji podnose zahtjeve više ne trebaju nositi sve dokumente sa sobom, nego uz zahtjev zapravo se automatikom dobavljaju neki dokumenti. Druga sugestija koju sam dao u svojoj raspravi bila je da se formiraju pokretni timovi, odnosno timovi za pokretne urede u kojima će naši građani moći predati svoje zahtjeve. To je model koji je osmislio i prvi upotrijebio župan u Krapinsko-zagorskoj županiji gospodin Kolar. I drago mi je da je ta praksa i taj model uspješno primijenjena i na Baniji. To je rekao i sam ministar i mislim da je to stvarno jedan veliki plus. Problemi koji su uočeni vezani za korištenje servisa, informatičkih servisa su prvenstveno nepotpuni podaci i nedostatni podaci i vjerujem da se odmah reagiralo prema vlasnicima tih podataka, odnosno baza podataka, odnosno registara da se to dopuni sa onim što nedostaje da bi se moglo što kvalitetnije dobavljati dokumente u sljedećoj fazi. Budući da se na kompletiranje dokumentacije troši puno vremena i da je potrebno odraditi kompletiranje velikog broja predmeta u kratkom vremenu, te da naši građani nemaju informaciju u kojoj je fazi njihov zahtjev, odnosno rješavanje njihovog zahtjeva ili njihovog predmeta imam još jedan prijedlog, a to je da predlažem da se proces rada na zahtjevima od primitka pa sve do završetka rada na predmetu u cijelosti informatizira i digitalizira, odnosno da se dokumenti digitaliziraju, a da se procesi u cijelosti informatiziraju i da se zapravo građanima omogući da vide trenutno stanje njihovog predmeta. To će biti jedan veliki pomak, jer ćemo smanjiti nervozu kod građana na kraju krajeva bit će dobro informirani. Da je vrijeme koje teče veliki problem generiran je i da se tu kroz to vrijeme zapravo generiraju novi troškovi pokazat ću vam na jednom primjeru. Na žalost nema tu ministrice ni ministra, a to je primjer koji je vezan za jedan objekt na Baniji. Taj je objekt zapravo tradicijska povijesna građevina. Radi se o tome da je prvi upit poslan odmah nakon potresa. Znamo da je potres bio 29. Odgovor iz Ministarstva kulture i medija je došao 27. svibnja 2021. godine, a obnova još uvijek nije počela. I gdje je tu problem? Problem je u tome što je zapravo procjena napravljena. Sada će se obaviti radovi samo na krovu. Pokušalo se u međuvremenu i mi smo pokušali sami pomoći i prijatelji da sve da to napravimo, da stavimo gore crepove. Međutim, sve te radove mora preuzeti ministarstvo i počeli su raditi sada. U međuvremenu je palo puno kiše, u međuvremenu je bilo puno lošeg vremena. I sad pitam, na žalost ministra nema ali ga pitam tko će i kada će napraviti ponovno procjenu štete koja je nastala u kući zbog kiše i vjetra koji su naštetili tom objektu. Drugo pitanje koje sam zapravo načeo sa svojom replikom je pitanje vezano za porast cijena. Naime, ministar mi je odgovorio ono što sam ja zapravo rekao u jednom dijelu svog odgovora, odnosno svoje replike, a to je da ćemo po zakonu sve ono što je do 10% zanemariti, odnosno da će to platiti obrtnici, izvođači a preko 10% ćemo povećavati cijenu. Ljudi, sa time smo zapravo 10% obnove prenijeli na naše gospodarstvenike. Da li je to u redu? Hvala.
Slijedi pojedinačna rasprava, poštovani zastupnik Pero Ćosić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predstavnici predlagatelja, uvažene kolegice i kolege. Nakon evo dva potresa koji su se u kratkom vremenu dogodili u RH pregledano je otprilike 50% objekata na ovim potresom pogođenim područjima. Pregledom je utvrđeno da je 10 tisuća objekata privremeno upotrebljivo ili su potrebne, neupotrebljivo ili su potrebne hitne intervencije a oko 5000 je potpuno neupotrebljivo. Ukupna šteta iznosi oko 17 milijardi eura ili 128 milijardi kuna što je gotovo godišnji iznos državnog proračuna. Činjenica da je od ukupno 12 tisuća podnesenih zahtjeva od strane građana koji se odnose na desetak tisuća zgrada ministarstvo riješilo nešto manje od tisuću zahtjeva. U realizaciji su se pojavila tri ključna problema. To je imovinsko-pravni odnos i pitanje legalnosti zgrade, te pitanje prebivališta. Stoga je razvidno da moramo žurno izmijeniti postojeći zakonodavni okvir kako bi ubrzali postupke obnove izmjenama i dopunama zakona koji je pred nama stvorit će se pretpostavke za ubrzanje procesa obnove naročito tamo gdje su se pojavili najveći problemi. Jedna od ključnih izmjena odnosi se na financiranje konstruktivne obnove u kojoj građani neće morati participirati već će osiguravati država i jedinice regionalne samouprave, odnosno Grad Zagreb. Veći naglasak bit će na samo obnovi, a uvest će se i mogućnost predfinanciranja. Također dobrim smatram i predloženo rješenje kojim se ukida zabrana raspolaganja vlastitim nekretninama bez obzira na postupak obnove. To znači da građanima neće biti određen vremenski period u kojem svoju nekretninu ne bi smjeli prodavati. Potresi su već promijenili trendove na tržištu nekretnina, a sigurno će se oni i dalje mijenjati. Zagrebački potres nije doveo do očekivanog pada transakcija i cijena nekretnina u Zagrebu već se dogodilo upravo suprotno. Povećao se dnevni broj transakcija, a i prodajna cijena stanova. Izmjenama i dopunama Zakona također se otvara mogućnost gradnje stambeno-poslovnih i više stambenih zgrada što će omogućiti revitalizaciju i urbanizaciju potresom pogođenih područja. Ovo je zasigurno prilika za investicije uz osmišljavanje budućnosti prostora na kojem živimo. Zagreb nije prvi grad koji se obnavlja nakon potresa, a pogotovo nije prvi grad koji će proći urbanu obnovu. Neke spoznaje i postoje i na temelju njih možemo isplanirati buduće procese i promjene uz poštivanje naravno kulturnih, povijesnih i drugih vrijednosti. Možemo stvoriti novu vrijednost i nadam se da će se Zagreb izdići jači, snažniji nego što je bio, a druga područja pogođena potresom društveno i gospodarski revitalizirati. Evo nedavno sam imao priliku prisustvovati otvorenju regionalnog sajma na kojem je bila i trodnevna konferencija o kulturi građenja, održivom razvoju pod nazivom ArhiBau. Konferencija je okupila stručnjake urbaniste, arhitekte, građevinare, povjesničare umjetnosti i sve one druge struke povezane sa ovom tematikom. I vjerujem da će se sve ono što se tamo imalo prilike vidjeti, čuti da će to doprinijeti boljem razmatranju budućnosti prostora u RH osobito u ovom vremenu obnove potresom pogođenih područja. Očekujem da ćemo izgradnjom potresom sigurnih zgrada zaštititi građane od sličnih nepogoda u budućnosti, ali također ističem važnost pronalaska pravog balansa obnove zgrada i vizije prostora. Znamo da su osim objekata za stanovanje u potresu znatno stradale crkve, muzeji, kazališta i druge kulturne ustanove, a također i brojni vrtići, škole, fakulteti, instituti i bolnice. Dakle, osim konstrukcijske obnove moramo imati viziju cjelovitog prostora uključujući i planiranje javnog prostora. Nadam se i evo želim istaknuti da naš cilj ne smije biti samo vraćanje u prvobitno stanje samo sa protu potresnim pojačanjem objekata, stoga bih želio da se razmotri i moja replika koju sam danas uputio ministru da se omogući konstrukcijska obnova postojećeg objekta zajedno sa rekonstrukcijskom obnovom objekta za koji će sami vlasnici ishoditi svu potrebnu dokumentaciju, ishoditi građevinsku dozvolu i u takvim slučajevima svi i glavni projekti i troškovnici svakako moraju biti razdvojeni posebno troškovi konstrukcijske obnove, a od troškova rekonstrukcije, odnosno dogradnje i izgradnje tih objekata. Evo sa time bih ovaj zakon siguran bih bio poboljšan i dugoročno održiv.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovana zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega novim prijedlogom zakona unosi se niz novina koji će zasigurno doprinijeti bržoj, kvalitetnijoj, efikasnijoj obnovi što ste i vi sami rekli u vašoj raspravi. Oslobodit će se građane od obveze sufinanciranja i participacije u obnovi, gradit će se zamjenske zgrade, predfinanciranje troškova rekonstrukcije, ići će se u akciju nelegaliziranih objekata, pojednostavit će se uklanjanje zgrada koje prijete sigurnosti građana. I ono što izaziva najviše negodovanja danas to je ubrzanje javne nabave, viši prag javne nabave čiji pravilnik će se izraditi u skladu sa mjerama antikorupcije kako bi naravno skratili, kako bi se skratili žalbeni postupci i olakšala administracija. Pa evo vas molim vi ste godinama radili u gospodarstvu, da nam pojasnite u biti što ta druga administracija i dugi postupci žalbeni mogu napraviti, olakšati.
Vrijeme. Odgovor.
Zahvaljujem kolegice na pitanju. Ma evo znamo koji su problemi kod nas javne nabave zaista enormno dugi procesi žalbe i sve što to iziskuje. Ovdje se ne derogira kao kod nekih katastrofa i Zakon o javnoj nabavi već se povećava ova tzv. mala nabava, odnosno za usluge i koja je bila 200 000 i za radove za 500 000 na zaista jedne ovako pozamašne iznose pogotovo ova druga za radove gdje se to procjenjuje da taj prag u skladu sa europskim direktivama je 39 milijuna kuna i to je zaista jedan veliki prag za naše uvjete i tu dovodi do sumnje toga. Jer javna nabava nije morala ići u javni oglasnik i na internetske objave već su mogli raditi preko tri poziva. Ali mislim da je ministar to već nekoliko puta ponovio da će svakako ta javna nabava, takav način ići svakako u elektronski oglasnik i vjerojatno i na stranice ministarstva [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] tako da neće biti rađena po onome principu kako se rade male nabave do sada u pravilu.
Slijedi replika poštovanog zastupnika Nikole Grmoje.
Hvala. Poštovani kolega Ćosiću u nekakvim normalnim okolnostima u državi u kojoj nismo svjedoci ne znam afera, razno raznih muljaža sa javnim nabavama možda bismo i mogli pristati na to da se diže prag javne nabave. Ali mi znamo da je trenutno na vlasti stranka koja je osuđena zbog koruptivnog djelovanja. I vi sami ste bili svjedok u aferi Fimi-media. Dakle i kako vjerovati da to dizanje praga javne nabave se neće iskoristiti za korupciju, to je predvorje korupcije. A osim toga, vi godinu i evo mjesec dana i više ima da je zakon donesen, zajedno ste ga donijeli vi, MOŽEMO i SDP. Ništa se nije napravilo po pitanju obnove ni u gradu Zagrebu, ni na Banovini. Ljudi još uvijek rekao sam to nemaju ni sanitarnih čvorova neki u kontejnerima. Ne da nisu dobili čvrste objekte nego ih 3000 još čeka na kontejnere, tako da situacija je na terenu kaotična.
Odgovor.
Zahvaljujem na pitanju kolega Grmoja. Ma ono što sam rekao kolegici Ljubici, naime enormno je dizanje tih pragova međutim to je propis EU. Mi ih možemo smanjiti. Prihvaćene su ove koje jesu i predloženi su s tim da slažem se da se može i u Zakonu o javnoj nabavi to dići. Ali možda je to nama neshvatljivo, jer stvarno kod nas su i male plaće i sve drugo u odnosu na Europsku uniju i na svijet tako da je taj prag veći. Ali bilo bi sigurno kad bi se on digao gore, taj prag došlo bi do brže javne nabave, ali svakako da se to radi transparentno. Ne poziv, ne tri poziva, sve ostalo nek' se radi transparentno oglasnik javne nabave ali možda bez onih svih prethodnih savjetovanja i svega onoga što prethodi o velikoj javnoj nabavi. I naravno da se rezultati objave u natječaju. I koliko zna, ovdje će se isto to i moći žaliti putem javne nabave jer se ona ne derogira, samo se digao taj prag.
Slijedi replika poštovane zastupnice Ankice Zmajić.
Zahvaljujem. Kolega Ćosić, govorili ste a i zakonima je određeno financiranje konstrukcijske obnove zgrada, a pojedini vlasnici zgrada žele istovremeno izvršiti rekonstrukciju, odnosno dograditi ili nadograditi postojeću urušenu ili oštećenu zgradu svojim vlastitim sredstvima. Pa smatrate li vi da bi se takvi zahtjevi mogli realizirati i na koji način?
Odgovor.
Hvala kolegice na pitanju. Ja sam o tome nešto govorio jutros ministru, gdje bi se moglo spojiti, znači istovremeno i rekonstrukcijska obnova i konstrukcijska obnova s time da se točno i precizno razdvoje što je konstrukcijska obnova na tom objektu i projektnu dokumentaciju primjerice da se izradi konstrukcijska obnova, projekt konstrukcijske obnove za postojeći objekt i da se utvrdi vrijednost u skladu sa svim pravilima kako se utvrđuje dalje. Ali ako je čovjek već i ishodio dozvolu za rekonstrukciju, ne trebamo sad dvaput raditi jedno, pa skidati skelu, pa stavljaj drugo već da se u sklopu to napravi sve odjednom i da poslije on ima pravo opet kao i svi ostali da dobije tu naknadu za tu konstrukcijsku obnovu. Znači kad završi ili po situacijama i tome, tako to ne bi puno mijenjalo. Jer mislim da kako ono kažu i na žalost i ovi razorni potresi su i stvorili priliku za obnovu nekih objekata, za cijenjene nekih lokacija, pozicija i evo naravno da je osmišljena i budućnost prostora jer je ovaj potres učinio [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] veliku štetu i ljudi hoće da kažem poboljšati svoj standard života.
Sljedeća pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Siniša Jenkač.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče pa evo duga rasprava, objedinjuje tri točke ali vrijedi ponoviti neke stvari jer se konstantno nameće teza, tj. danas možemo reći da se želi provući dvije teze. Jedna teza se zove da se ništa ne radi, a druga teza je da se radi kriminalizacija javne nabave. Znači prvenstveno čisto da ponovim u postupku je 3006 objekata u postupku rekonstrukcije, od toga 1051 objekat izrađeni elaborati, 617 objekata je obnovljeno i trenutno se radi na 187 objekata. Znači nije točno da se ništa ne radi. Problematiku sporosti, problematiku moramo reći i ovog lex specialis i ponovnog zakona možemo reći da smo znali i u samom početku. Ali i predlagači a i većina, a onda i oporba tražila je strogo poštivanje tadašnjih zakonskih normi. A mi znamo da u provedbi naš zakon je dobar, ali u provedbi ima problema. S obzirom da svaka naša zgrada koja je građena prije devedesetih ili ranih devedesetih danas ima probleme sa etažiranjem i da ljudi po dvadeset, trideset godina ne mogu etažirati to vlasništvo zbog pojedinačnih suvlasnika koji to ne žele ili imaju nekih prigovora. Tako da i tu bi trebalo koristiti u budućnosti kada završimo ovu obnovu ići u kompletnu izmjenu zakona i primijeniti sve ono što ćemo danas o obnovi naučiti primijeniti u budućoj izmjeni zakona. Problematika sa vlasništvom poznato je i to je najveći problem u Gradu Zagrebu gdje nemamo kao što sam rekao i etažirane zgrade, a gdje nemamo definirano vlasništvo. I praktički možemo reći da smo znali da ćemo naići na te probleme. Ovaj zakon ne da rješava te probleme, ali zaobilazi da bi se moglo riješiti kompletna problematika obnove, a samo vlasništvo će se rješavati naknadno. Naravno da uz samu brzinu rješavanja problematike vlasništva, etažiranja važno je i u izgradnji i važan je taj zakon koji se govori Zakon o javnoj nabavi. On je vrlo važan da, ne radi se o nikakvom kršenju Zakona o javnoj nabavi, nego radi se o čistom usklađivanju sa postojećim europskim direktivama o javnoj nabavi. Zakon o javnoj nabavi je dobar. Ja mogu reći iz osobnog iskustva da on često puta traje dugo, ali donosi dobre stvari jer vi imate više ponuđača i dobivate niže cijene. Ono što je važno tu reći, a spomenuo je kolega Pero znači elektronski oglasnik o javnoj nabavi gdje će to sve biti objavljeno. Ništa se tu ne mijenja. Nadzorna tijela su DEKOM i Upravni sud di će se svaki onaj zainteresirani u javnoj nabavi moći žaliti kao što se može i danas. I ono što je važno naglasiti da pred nama će sigurno biti i novi zakon, tj. izmjene Zakona o javnoj nabavi gdje ćemo i sadašnje naputke i uredbu mijenjati i usaglašavati, jer on je potreban s obzirom na trenutno stanje na tržištu, s obzirom na povećanje cijena kako roba, kako usluga, radova i svega onoga što prolazi kroz javnu nabavu. I dapače ovo je vrlo važno da se taj zakon donese i da se omogući brže i efikasnije rješavanje problematike na terenu. Važno je ovdje napomenuti da sve one prigovore koji su bili u prvom čitanju, a to su upravo sufinanciranje i problematika sufinanciranja evo izmjena zakona miče sufinanciranje suvlasnika. Da li je to do kraja dobro ili nije dobro, ali da bi se ubrzala procedura i na kraju krajeva da bi se riješila problematika obnove mislim da je to važno. E sad, to je vrlo, vrlo široka tema koja može povući i razne rasprave, ali ako želimo riješiti problematiku onda jednostavno to je bilo nužno. I evo drago mi je da tu nije nitko, ono generalno davao prevelike kritike. Ono što bih ja na kraju samo želio reći, bilo je ovdje spominjano sve ono što se je [[Upadica: Gotovo.]]
Vrijeme. Replika poštovana zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se. Pa evo prvo moje pitanje tiče se upravo pitanja javne nabave. Dakle, ja se mogu složiti sa time da sve nabave roba, usluga i radova koje idu iz Fonda solidarnosti idu prema pragovima propisanima europskim pravilima o javnoj nabavi. Jer prvo radi se o europskim sredstvima, a drugo tu postoji još dodatna razina kontrole. Međutim, nikako se ne mogu složiti da bi se to trebalo odnositi na sredstva iz državnog proračuna i lokalnih proračuna iz jednostavnog razloga što se otvara preveliki prostor manipulacijama i korupciji. Ono što također smatram je da Zakon o javnoj nabavi sadrži integrirane određene mjere za skraćivanje rokova kao što je primjerice skraćivanje roka na javnu nabavu u trajanju od 15 dana natječaja. A ako već imate i ovdje žalbeni postupak i odluku DKOM-a, onda zapravo nećemo puno uštediti na vremenu, nego ćete samo dobiti mogućnost da ugovarate točno onog koga želite. Smatram da je to zaista put u potencijalnu korupciju.
Odgovor.
Evo vaša replika je suprotna jedna drugoj. Znači sredstva koja dobivamo iz EU o.k. To je dobro da se ide po direktivi i da je usklađena sa direktivom, ali za ovo ostalo ne. Dapače i mi smo dio EU i ja mislim da trebamo pratiti trendove, a normalno da DKOM i Upravni sud su tu da to nadziru. Žaliteljima je uvijek omogućeno da se žale. Ja bih sad mogao samo postaviti pitanje da li vi kao politička stranka imate interes da evo Zagreb koji se obnavlja ide preko ove usklađene i sa velikim pragovima javne nabave, a za sve ostale nije važno, neka se pate, neka se muče itd.? Dapače, svima je u interesu da imamo usklađeno sa europskom direktivom. Ovdje vidimo problematiku i želimo ju riješiti sa uskladbom, a onda isto tim istim problema učimo se i borimo se svi mi koji bilo što želimo raditi i graditi.
Vrijeme. Imamo povredu Poslovnika. Poštovana zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se. Pa evo zastupnik zaista vrijeđa nas kao čitav klub govoreći i potpuno brkajući pojmove. Dakle iz Fonda solidarnosti se obnavljaju zgrade javne namjene kako u Zagrebu, tako će se obnavljati i na Baniji. Drugo, Zagreb ima najveći fond zapravo privatni stanova za obnovu koji se ne financiraju iz Fonda solidarnosti, nego iz državnog proračuna i lokalnih proračuna. Pa prema tome, a i tu tražimo ipak da se poštuje standard koji se zove Zakon o javnoj nabavi i da se primjenjuje ono što se uvijek primjenjuje. Ovo nisu trendovi. Ne postoje trendovi, nego postoji Zakon o javnoj nabavi kojim je definirano kako se nabavljaju robe, usluge i radovi u Hrvatskoj.
Vrijeme. Vi ste ovo iskoristili za repliku. Dobivate opomenu. Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Davorka Vidovića.
Cijenjene kolegice i kolege, poštovani predsjedavajući. Prolazeći kroz članke, paragrafe, stavke, brojke ovoga Zakona koji tako brutalno, tako neposredno, tako masovno i tako dugoročno određuje sudbine ljudi, obitelji, zaseoka, sela, gradova, pa i čitave regije ja se ne mogu oteti dojmu da smo svi mi zajedno i predlagatelji i mi koji ćemo usvojiti ili ne usvojiti ove izmjene i dopune ovoga Zakona dionici zapravo jedne velike alibi predstave umotavanja nesposobne javne administracije u celofan nekakve zakonitosti i reda. Već je sama intencija ovoga Zakona, ovog Prijedloga izmjena i dopuna zakona eksplicite priznaje da su poteškoće koje su dovele do zaustavljanja procesa obnove, citiram: „Izravna posljedica zakonskog okvira važećeg Zakona koji uvjetuje donošenje odluka, utvrđivanja činjenica koji u mnogim slučajevima nije moguće utvrditi bez provedbe dugotrajnih ispitnih postupaka itd. i koji postaje nepremostiv problem koji se očituje nemogućnosti bržeg postupanja odnosno donošenja odluka.“ Dakle, to Vlada, to ministarstvo i to ono isto i ona ista Vlada koja je zakon koji je važeći još uvijek koja ga je donijela, koja ga priznaje u izmjenama i dopunama ovoga Zakona. Dobili smo „uzmi ili ostavi“ prije godinu i nešto dana zakon na stol. Sada … kolega kaže, pa i vi ste glasali. Pa jesmo zato što je bilo uzmi ili ostavi, pa zato što nam se reklo pa ako vi ne budete za to glasali onda neće biti obnove, pa ćete biti vi za to krivci itd. Katastrofalni potres koji je nakon donošenja toga zakona pogodio Sisak i Baniju još je vidljivijim učinio potpunu neprovedivost ovoga Zakona i to je moralo biti svakome jasno. I tako se Zakon o obnovi zgrada pretvorio u zakon o obmani građana. To je prava istina o ovom Zakonu o kojem danas raspravljamo. Ja živim neposredno u Gradu Sisku. To su moji sugrađani. To nisu moji glasači. To su moji prijatelji, to su moji rođaci. Pa i sam sam osobno pogođen katastrofalnim posljedicama potresom. Ja osjećam kako se to kaže susramlje kada se pojavi ministar Horvat ili netko i počne sipati brojke o brojevima ne znam rješenja akata, zaključaka, fakata itd. to je teško za slušati vjerujte ljudima koji vide da se ništa ne događa da se njihove kuće ne popravljaju. Moji su susjedi u neposrednoj mojoj ulici na 10 kuća popravili svoje dimnjake u roku 14 dana od potresa sami. Nigdje ih u evidencijama nema. O svom trošku napravili su, stavili su one limene, ne znam kakve i tko je trebao to je napravio, a pričanje i prodavanje boze i predstavljanje popravljanja dimnjaka kao obnovom to doista nema smisla. Zato ovo sve skupa spominjem jer nisam normativni optimista. Ja vjerujem zakone treba imati itd. Problem ne leži samo u ovom lošem zakonu kao što su to zakonodavci prepoznali. Ovdje je problem u tome da Vlada je razgolićena u procesu obnove, razgolićena kao ona koja ne samo da je pala, nego je pokazala svu svoju potkapacitiranost i u zakonodavnom, i u institucionalnom, pa i u stručnom i konačno političkom pogledu. Tko jamči poštovane kolegice i kolege da ćemo s ovim zakonom da će se ubrzati i doista provesti obnova i da će se ljudima osigurati krov nad glavom? Hoćemo li na kolapsu obnove zgrada konačno shvatiti koliko nam je važna reforma javne uprave? Hoćemo li konačno spoznati smisao države i državnih institucija? To je središnje pitanje koje nam se nameće iz ove rasprave i nemam vremena za obrazlaganje teze da je upravo nesposobnost države u rješavanju lakšeg posla to je obnova kuća dokaz za sasvim opravdanu i prilično jasnu nesagledivu nesposobnost države za obnovu života, revitalizacije Banije, jer je brzina obnove kuća u direktnoj vezi s motivacijom ljudi da ostanu u tim krajevima. Stampedo demokratski slom su ono što visi kao Damoklov mač nad glavom tih ljudi.
Vrijeme.
I bojim se bez političke volje da će taj proces dovesti do pustoši i iseljavanja, starenja itd.
Imamo repliku poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Hvala. Uvaženi kolega Vidović evo doista ste imali jedno lijepo izlaganje i moja replika je usmjerena k tome da stvarno počnemo se rukovoditi nekakvom kulturom dijaloga u ovom Saboru. Rekli ste da se ovaj Zakon pretvara u obmanu. Ja tvrdim da je ovaj Zakon bio obmana od samog početka i ništa sada ne nastaje novo. Ali kada ste govorili o smislu države da ćemo mi zapravo tek kroz ovaj Zakon vidjeti taj test jesmo li shvatili čemu država uopće služi, e tu se možda malo razlikujem od vas. Mislim da smisao države nije u tome da obnavlja kuće, pa onda evo ova naša nije u stanju obaviti niti taj jednostavniji zadatak. Smisao države je da uspostavi pouzdan, siguran normativni okvir, a kuće bi trebali obnavljati vlasnici sami. Mi nismo shvatili u 30 godina postojanja ove države koncept vlasništva i obaveza koje iz njega proizlaze, a niti ulogu države kako u tome da potiče gospodarstvo, da otvara mogućnosti i perspektive, isto tako kako da na jedan fini, transparentan način obavlja onu svoju socijalnu ulogu bez da stvar nove nejednakosti i nove podjele.
Vrijeme.
To je problem ovog zakona.
Odgovor.
Evo kratko ću. To je naravno jedna velika tema o kojoj bismo mogli razgovarati kakvi uopće koncepti obnova u ovakvim slučajevima postoje. Negdje to doista radi država, negdje središnja država, negdje lokalna država. Recimo Nijemci koliko znam oni su krenuli potpuno drugim konceptom, modelom. Privatnici, ljudi, vlasnici obnavljaju svoje kuće nakon onih katastrofalnih poplava. Država tu sudjeluje sufinancira iz nekakvih solidarnih sredstava itd. To ne bi trebalo biti sporno. No međutim, koncept revitalizacije koji je ponudila jedna ekspertna skupina za obnovu Banije koji je konceptualno potpuno na tragu ovo na što vi upozoravate, je potpuno odbačen i kod nas se smatra da je smisao države da ona vlastitom ocjenom i vlastitom milošću kao milosrđe dijeli i udjeljuje. Ja se s vama mogu složiti, ali u ovom slučaju odgovornost države je u nečem drugom, ali to sada nemam vremena obrazlagati.
Sljedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Marijana Petir. Puljak.
Zahvaljujem predsjedavajući. Za početak evo poruka svima onima koji su u najboljoj vjeri podržali donošenje ovog Zakona prije godinu dana, a nas evo koji smo bili protiv zakona govorili nam da nismo osjetljivi dovoljno jer nemamo osjećaja za ljude u nesreći. Pa evo ne vjeruj HDZ-u ni kad darove nosi. Je li, dakle pokazalo se da onaj zakon je bio loš i nepovrediv i u njegovoj prvoj verziji. Ako pogledate danas evo ja sam i malo prije gledala na stranice ministarstava koliko je podneseno zahtjeva za obnovom. 9 tisuća 310, 7 tisuća 432 zahtjeva za nekonstrukcijskom obnovom, dakle aktivnosti na Baniji i dovršeni su radovi na 617 objekata što čini 8,3%. Znači nakon godinu i pol dana nakon 10 mjeseci potresa na Baniji niti evo 10% objekata nije obnovljeno. Na području Grada Gline dogradonačelnica isto tako kaže da država nije obnovila niti jednu kuću, a ljudi su evo putem različitih donacija razne udruge civilne obnovili 36 objekata. Ovim izmjenama se od zakona koji je bio loš pravi zakon koji je nijekanje smisla zakonodavstva kao takvog, pa čak i uz ovakvo nakaradno odčepljivanje navodno nekih uskih grla ozbiljne obnove prije svega i Grada Zagreba neće biti. Cijela ideja vodilja obnove ne samo zakon kao njen rezultat je pogrešna. Kada govorimo o Zagrebu on je bez potresa trebao cjelovitu obnovu ne samo zgrada, nego infrastrukture koja puca na sve strane. Zato je ideja da se Zagreb obnavlja modelom socijalnih zakrpa u temelju pogrešna. Trebalo ga je cjelovito obnavljati idejom rasta njegove vrijednosti tako da se kroz velike planske investicijske projekte obnova zapravo pretvori u izgradnju i reizgradnju grada. Obnova u smislu socijalnog državnog financiranja dotrajalih zgrada radi povratka na predpotresno stanje je siguran put u konačnu devastaciju grada. Samo cjelovita obnova koja će spojiti i obnovu kulturne baštine grada uz izgradnju novih kapaciteta investicijskom a ne socijalnom logikom može Zagreb od grada zapuštenosti učiniti gradom poželjne budućnosti. Što kaže struka i arhitekti na pitanje dakle koji su najveći problemi zakona? Pa evo ovdje ću dijelom citirati jedan odgovor. Dakle, zakon je od početka krivo postavljen iako smo svi bili svjesni potrebe za hitnom reakcijom poznajući sve probleme s procedurama u graditeljstvu i prostornom uređenju smatrali smo da moramo nešto učiniti kako obnova zbog toga ne bi bila usporena. U Zakonu o obnovi smo vidjeli da neće biti provediv, dakle struka je odmah vidjela da neće biti provediv i da će uvesti nepotrebno usporavanje procesa. Da se zakon fokusirao isključivo na financiranje obnove i prepustio tehnički dio redovnom zakonodavstvu dakle postojećim zakonima uvjereni smo da bi danas imali ishođeno barem 50% građevinskih dozvola za rekonstrukcije zgrada oštećenih nakon potresa. Drugi problem je što je zakon zamišljen tako da je država investitor. Mišljenje je dakle da se zakonom trebalo potaknuti vlasnike nekretnina na investicije u vlastite nekretnine. Država im je u tom aspektu samo trebala omogućiti određeni poticaj. Taj poticaj je prvenstveno financijski i što je većini potrebno. Ali za nas je još bitniji poticaj u kojem država i lokalna samouprava nude građanima strateško promišljanje budućnosti razvoja područja pogođenih potresom. Uvjereni smo da bi rezultati takvog kvalitetnog promišljanja za posljedicu imali još veći motiv za investitore. Dakle, evo mi nećemo glasati za ovaj drugi korak lošeg zakona koji će zapravo ova područja pod potresom samo zarobiti u laž obnove poneke zgrade na štetu cjelovite obnove u Zagrebu i drugih područja. Zato smo evo jednostavno danas i uputili u proceduru zakon kojim bi se uklonio iz naše pravne stečevine zakon kojemu u njoj nije ni mjesto dok je još vrijeme i dok ne unose štetu koju će biti teško sanirati kao i same posljedice potresa. Dakle, zakon koji će zapravo ukinuti ovaj Zakon o obnovi, a obnovu ćemo nastaviti postojećim zakonima i po postojećim procedurama. Evo zahvaljujem.
Replika poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Uvažena kolegice da ne bi samo stalo na tome kako Stranka Centar i Stranka Glas predlažu da se ovaj Zakon ukine a da nemamo rješenja dakle, vrlo je jednostavno objasniti. Ne treba nam zakon. Treba nam obnova. Pa nekako mi se čini da će u vremenu koje je pred nama sada više biti potrebno pričati ne o ovom zakonu. Od njega ionako nikakve koristi. Ali baš o toj obnovi i kako ju provesti, kako ju financirati. Glavni Grad Zagreb nije samo grad njegovih stanovnika. To je i grad u kojem su smještene brojne državne institucije i državna tijela. Stoga je na neki način od interesa svih građana Republike Hrvatske da se vidi na koji način će biti utrošena sredstva. Kako komentirate činjenicu da godinu i pol dana nako potresa država nije obnovila niti jednu zgradu u državnom vlasništvu za koju niti papiri, niti ovaj Zakon, niti bilo što o čemu je govorio ministar uopće nisu bili potrebni? Što to dokazuje?
Odgovor.
Pa evo dokazuje, zapravo ja bih rekla da zaista evo ovaj zakon ne treba. Zato smo i rekli kada smo krenuli dakle nismo destruktivni, nego jednostavno možda je najbolji poticaj da obnova krene da uklonimo ono što tu obnovu usporava, a ovdje smo se dokazali da ovaj Zakon o obnovi usporava samu obnovu. Evo kaže i struka da smo se vodili i da su se vodili trenutnim postojećim zakonima do sada bi već bilo možda i 50% objekata obnovljeno. Dakle, stvorili smo jedan zakon iz ne znam puste neke želje da ubrzamo taj proces zakomplicirali proceduru. Na terenu ljudi ne znaju koji zakon da slijede. Čuli smo evo danas i od nekih kolega sa terena da zapravo odmahuju rukom na ovaj zakon i drže se starih zakona da ide brže. Dakle, zapravo ovaj Zakon za obnovu zaista ga treba ukinuti i onda će vjerojatno obnova i prodisati. Hvala.
Slijedi pojedinačna rasprava. Poštovana zastupnica Romana Nikolić.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege saborski zastupnici. Zakon o obnovi za područja pogođena potresom trebao je biti solidaran za one građane koji su izgubili svoje domove u potresu. Međutim, nakon eto godinu i pol dana od prvoga potresa mnogi građani i to oni u riziku od siromaštva još čekaju dan kada će moći biti u svome i možda ovaj Božić dočekati u toplini svoga doma. Prije više od godinu dana kako amandmanima, tako i pitanjima prema samom predsjedniku Vlade, prema ministru Horvatu ukazivala sam da ukoliko izmjena Zakona o postupanju nezakonito izgrađenim zgradama ne bude išla u smjeru da se prihvate i oni zahtjevi koji su nelegalizirani, ukoliko se rok za podnošenje zahtjeva ne produži da će cijeli taj zakon biti uzaludan, neravnopravan i na štetu onih najugroženijih. Jer nitko od nadležnih se nije pitao zašto ti građani do dana današnjega, do tada nisu ishodili akt rješenje o izvedenom stanju odnosno legalizirali svoju imovinu. Pa gospodo draga odgovor je da u 90% slučajeva ti građani s tog područja su bili u financijskoj nemogućnosti to legalizirati. Većinom je to starija populacija. Mali broj je samo onih koji su bili nemarni. U redovitom postupku uz zahtjev su trebali priložiti arhitektonski snimak odnosno projekt, geodetski snimak izvedenog stanja. Da bi Ured za graditeljstvo i prostorno uređenje izdali akt rješenja o izvedenom stanju podnositelj zahtjeva morao je platiti komunalni doprinos, vodni doprinos, naknadu za nezakonito zadržavanje objekta. Kada se sve to stavi na papir to je za obiteljsku kuću od 100 metara kvadratnih iznosi oko 20 tisuća kuna. Uz sve probleme koje je te građane snašli potresom dodatni troškovi od 20 tisuća kuna da bi legalizirali oštećeni ili strušeni objekt za njih je bio neprihvatljiv. Da su se onda usvojili moji prijedlozi, amandmani konačni zakon ne bi se našao pred zidom prilikom realizacije i ti građani danas, uostalom ne bi danas niti raspravljali o izmjenama i ti građani ne bi do dana današnjega bili bez krova nad glavom. Prijedlog, moj prijedlog imao je odgovarajuću težinu i omogućio bi građanima pogođenim potresom obnovu nelegalnih objekata uz minimalne dodatne troškove. Ali najbitnije od svega imali bi krov nad glavom.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Marina Miletića.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora gospodine Sanader. Nema mi mog prijatelja gospodina Bukarice. Nema ni ministra, ali tu je glavni inspektor pa pozdrav evo onima koji predstavljaju Vladu, pozdrav svojim kolegicama, kolegama, ovdje osoblju i hrvatskom narodu. Svašta vam nešto želim reći. Dakle ja sam ipak teolog, pa moram malo promatrati svijet iz jedne druge perspektive. Predugo to sve skupa traje. Dakle, drugi dan poslije potresa nas je došlo prvo 6 iz Rijeke, a onda 4. dan 17. Tamo smo bili dosta dugo danima. Neki od nas su penjači, pa smo se penjali po krovovima. Pomagali ljudima oko crjepova. Bilo ne nešto inženjera građevine, arhitekata iz Rijeke pa smo ljudima na licu mjesta pomagali. Čuli smo danas u cijeli dan raspravljamo o ovom novom zakonu. U Njemačkoj je 15 dana potrebno da krene u akciju pomagati svojim ljudima poslije prirodnih katastrofa, a mi evo više od godinu dana razmišljamo što ćemo učiniti i sada smo sigurni da znamo što ćemo učiniti odnosno vladajući. Je li mi smo sigurni u oporbi, bar mi u Klubu Mosta da ovo isto nije dovoljno dobro. Ja bih se koncentrirao na Sisačko-moslavačku županiju. Tamo sam bio u Nebojanu. Prolazio sam sve Petrinju, Glinu, cijela ona područja. Osobno 9 dana i nekih 9 noći sam spavao tamo s ljudima u vatrogasnom domu, a cijelo to područje ratom ranjeno ne smijemo dopustiti da sada bude i opustošeno. Nije smisao samo fizički nešto obnoviti. Vi možete postaviti milijunsku zgradu nasred Petrinje, Gline sa najluksuznijim stanovima a ako ne vratite smisao života na Banovinu ljudi se tamo neće vratiti. Ono malo što je ostalo tamo ljudi ako ne vratite onu pozitivu, energiju, ambijent ljudi se neće htjeti tamo vratiti. I zato je potrebno napraviti cijeli projekat, revitalizirati cijelo to područje, posebne porezne olakšice, demografske mjere. Dakle, treba kompletno potpuno drugačiji koncept da ljudi tamo, a ono je predivan hrvatski kraj, da ljudi tamo požele doći živjeti i biti dio one priče. Dakle, čuli smo ovdje, neki su prognozirali, mene je moram priznati šokiralo da obnova možda će trajati 20 godina. Pa to je prestrašno. Ja ako budem živ tad ću imati, koliko? Ni ne znam, 60 i 2, 3 godine. Pa to je prestrašno. Dakle, a što s ljudima koji su tamo? Što s ljudima koji tamo i dalje su po kontejnerima i dalje sa zebnjom i strahom očekuju zimu? Dakle, vladajući vi imate mandat. Vas je hrvatski narod birao. Pa što bi ja trebao u oporbi pljeskati vam i reći bravo, bravo kada nije bravo. Čovječe, godinu dana vam treba da ljudima napravite krov nad glavom i da im pomognete na licu mjesta da se ne smrzavaju tamo, da im kiša ne pada po njima, da blago im tamo ne umire, nego da je sve posloženo, da im se konkretno pomogne. Nešto radite, bio bih lažac kada bih rekao da ništa nije napravljeno. Ali to nije dovoljno. To nije dovoljno. Dakle, potrebno je puno, puno jače. Hrvatski narod mora znati da će svaki zaposleni građanin ovu obnovu platiti 85 tisuća kuna iz svojih džepova. Neka, za svoj narod, ako treba to je naš narod, to su naši ljudi. Pa nisu moji prijatelji Riječani 91. rekli pa mi u Rijeci smo na miru, pa boli nas briga što je u Vukovaru, nego je 300 dragovoljaca krenulo odmah u prvoj godini otišlo je na bojišta od Nuštra do Gospića, do Vukovara. Tako da neka platit ćemo. Ali nam je važno da svaka ta lipa koju naši građani plate, a mnogi jedva preživljavaju da ode u sigurne ruke i da se uistinu s time to napravi kako treba, a ne da opet čitamo za godinu, dvije, tri o nekim novim problemima koji su izašli, o nekim novim krađama i o nekim novim situacijama koje dosta nam je više mala smo zemlja. Dosta više i korupcije i nepotizma. Dajte ljudi da možemo pogledati jedni druge u oči. I tamo isto kolegica je danas nešto tu hvalila, a ipak evo moje je da to kažem možda i nešto jasnije iako nikome ne oduzimam pravo. Sisačka biskupija je puno napravila i 30 obitelji i stanova, i 200 kontejnera odmah Caritas, i puno su love uložili i dobro je. Crkvu treba uvijek kritizirati kada pogriješi, ali gdje dobro radi treba uvijek reći dobro radi. Pa ono biskup Košić je tamo velike stvari napravio za naš narod tamo. Dakle stvarno mislim da smo premala zemlja da skačemo jedni drugima po glavama i neka svatko radi ono što može da našem narodu bude bolje. Hvala.
Imamo dvije replike. Prva je poštovani zastupnik Nikola Grmoja.
Hvala. Da kolega Miletiću treba upozoriti na ono što je loše, a na žalost puno toga lošeg je bilo u režiji države odnosno kao što ste dobro zaključili bilo je presporo i nedovoljno. Ali treba pohvaliti sve dobre ljude od volontera koji su kao što ste vi bili tamo od prvog dana, tako do ljudi koji su sada pomogli obnovu. Znači osobno sam bio u kontaktu sa ljudima iz Makarske rivijere. Jedna tvrtka je to vodila i obnovili su, to je prvi zapravo u potpunosti obnovljeni nova kuća napravljena u blizini Petrinje, u Jabukovcu. Dakle, i sve privatnim sredstvima, sve privatna inicijativa i zapravo se pokazuje već su to kolegice govorile ovdje kroz raspravu da je više napravljeno kroz tu privatnu inicijativu bez ovih zakona, ovog svega što su kao vladajući činili i pomagali. Dakle više su ljudi svojom dobrotom i privatnom inicijativom napravili za obnovu Banovine.
Odgovor.
Kolega Grmoja hvala vam lijepa. Mislim da smo mi jedno 36 kuća, dakle krovove riješili, dimnjake, najlone sve od donacije. Ali ja sam tamo vidio i kolege, vidio sam i kolege iz Možemo, i SDP-ovce neke, vidio sam i HDZ-ovce. Znači, mene jedino boli što nama mora pasti na glavu vulkan i onda mi zajedno. Je li? Dakle, e onda sada ćemo mi nešto napraviti, je li? Dakle, jedino to me stvarno boli. Dakle, imamo manje stanovnika nego grad Milano. Dakle kako nam ide demografija neće nas biti za 50 godina. Bit ćemo kao endemska vrsta, preselit će nas na otok Krk i onda će plaćati turisti ulaznicu da dođu pogledati kako izgledaju Hrvati. A kako se ponašamo jedni prema drugima ne bi me iznenadilo da i tamo naš suživot ne završi baš dobro. Tako da mislim da bi trebali svi skupa malo poraditi, ja sebi prvo govorim sebi Marinu, sebi prvom a onda svim drugima. Ali to ne znači da sve ono što ne valja nećemo kritizirati u ljubavi, u dobrome. Dakle, nemoj krast, ono lopužo ne kradi, lopužo ne kradi jer nije dobro. Znači ja bi to očekivao da vi meni kažete nemoj krasti, jesi normalan brate.
Sljedeća replika je poštovani zastupnik Davorko Vidović.
Evo poštovani kolega kraj o kojem ste sada govorili moj Sisačko-moslavačka županija, Banija je dala ogromne žrtve u ratu, 100-tine, 1000 ljudi su pogubljeni, nestali raseljeni, unesrećeni. Kraj koji je doživio najveću demografsku kataklizmu u Hrvatskoj u zadnjih 30 godina ima najveću stopu iseljavanja, najstarije stanovništvo, jedina županija u kojoj je više penzionera nego zaposlenih. Dakle, ima dramatično divergiranje u odnosu na Hrvatsku, a kamoli Europsku uniju. Dakle, sve to govorim prije potresa. Sada nakon katastrofe umjesto da Vlada ponudi cjeloviti koncept obnove, ponuđeno je ništa, a obećavano u siječnju mjesecu formirane nekakve skupine, pozvani stručnjaci. Dakle, kataklizma slijedi jer što će nam kuće, tamo neće imati tko niti živjeti, ni raditi to je na žalost ono što se vidi iz postupanja ove Vlade.
Vrijeme. Odgovor.
Pa slažem se s vama. Mi smo ono znali navečer prebiješ se od posla onda popiješ pola litre vina i onda više ne znaš što. I onda ti ljudi koji su tamo plaću i kažu pa kada ovo prođe idemo ća, a mladi dečki i cure, znači baš iz Nebojana evo. Dakle, jedan bračni par predivni mladi ljudi sada da ih ne spominjem, kao Marine obnovit ćemo što možemo i idemo ća i to je, razumijete to je naša odgovornost svih brate. Pa mislim ako svi odu tko će ostati? Ok stariji će umrijet jer je to život, to je priroda. Nekada na žalost i mladi radi bolesti i ne znam čega. Ali tko će ostati u toj našoj zemlji? I onda stvarno kolega Vidović, zašto su se naši momci borili? Da se mi ovdje prepucavamo, skačemo jedni drugima po glavi i da nam ljudi odlaze, da odlaze naši najpametniji, najbolji intelektualci da odlaze, najbolje znanstvenici da odlaze, najbolji sportaši da odlaze, da mladi kojima je dosta ovog našeg tu ludila odlaze. Svi odlaze, a mi? … mi, ja imam svoju malu sreću, … i ne znam što, katastrofa. Ostat ćemo sami.
Hvala gospodine Miletiću. Sljedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Anita Pocrnić Radošević.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani predstavnici Ministarstva, drage kolegice i kolege. Ja ću se evo danas nakon cijeli dan što govorimo o obnovi ja ću se malo više osvrnuti na ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara koje smo možda danas malo i zanemarili. Pozdravljam promjene koje će se predmetnim zakonom osigurati da se može brže postupati i donositi odluke nadležnih tijela za zaštitu i očuvanje kulturnih dobara u slučaju nastanka ili proglašenja izvanrednih okolnosti te učinkovitu i odgovarajuću suradnju s drugim tijelima i subjektima zaduženim za postupanje u izvanrednim okolnostima kao što su potres, poplava, klizanja tla ili drugi izvanredni događaji. Ovo sam već naglasila i u replici predlagateljici, ali smatram potrebnim upozoriti da bi se trebalo sustavom kontrola ili preciziranjem u samom zakonu pripaziti da se ne zloupotrebljava mogućnost drugih izvanrednih događaja. Pri tome mislim da bi se ta formulacija mogla koristiti u druge svrhe u slučajevima kada se investitor želi riješiti nekog kulturnog dobra za neke druge investicije. Ali evo to smo već i u replici sam dodatno pojasnila. Također smatram da je nužno napraviti i svako dokumentiranje nepokretnog kulturnog dobra prije uklanjanja ukoliko već nije ranije evidentirano u evidencijama službi zaštite spomenika kulture, a ne samo prema potrebi to je članak 64., … 2 ovoga prijedloga. Ali budući nemamo često govoriti priliku o kulturnim dobrima ovdje u Hrvatskom saboru iskoristit ću priliku i osvrnuti se na neke situacije koje su regulirane Zakonom o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, ali u praksi nisu riješene na način da se poštuje osnovna intencija zakona a to je uspostavljanje zaštite nad kulturnim dobrom, obveze i prava vlasnika kulturnih dobara. Navest ću primjer iz Ličko-senjske županije, konkretno Grada Gospića budući već dugi niz godina u samom gradu stoje i propadaju građevinski objekti koji su na listi zaštićenih kulturnih dobara. Na primjer kula age Senkovića koja datira iz 17. stoljeća, a sada je gotovo potpuno zarasla u drveće jer se ne održava, a radi se o najstarijem arhitektonskom objektu u Gradu Gospiću. Ovo je samo jedan primjer, a takvih građevina u staroj gradskoj jezgri ima i više. Bilo je naravno pokušaja gradskih vlasti da se obnove i stave u funkciju. Međutim, uvijek je osnovni problem privatno vlasništvo i neriješeni imovinski odnosi, koji su se pokazali kao nepremostiv problem u zaštiti, obnovi i stavljanju u funkciju građevinskih kulturnih dobara. Dodatno otežavajuća okolnost je i ta što su ti objekti stradali u Domovinskom ratu višegodišnjim granatiranjem što je dodatno pospješilo propadanje vrijednih kulturno-povijesnih građevina. Zakon naravno precizira da je vlasnik kulturnog dobra obavezan postupati s kulturnim dobrom s dužnom pažnjom, čuvati ga i redovno održavati. Ako se istog ne pridržava nadležno tijelo će ga opomenuti i odrediti mu rok do kada će tu mjeru provesti. Naravno situacija i u ostalim aspektima je jasna, ali se u praksi ne provodi jer vlasnici ne koriste ništa od mogućnosti koje proizlaze iz zakona niti za financiranje održavanja kroz neke projekte, niti se odlučuju za prodaju, niti nude prvokup državi, županiji, gradu ili općini, niti imaju ta kulturna dobra i uopće nemaju namjeru staviti ta kulturna dobra u gospodarsku funkciju. Vrijeme prolazi, a kulturna dobra nepovratno propadaju. Isto tako Lika je bogata i arheološkim nalazištima i događaju se situacije da se nakon završenih arheoloških istraživanja nepokretna kulturna dobra moraju zatrpavati jer nema mogućnosti, a na žalost ni potrebe, ni inicijative da se stave u funkciju. I pitanje je kako staviti kulturna obra u funkciju? Jedna od mogućnosti o kojoj ja govorim u Lici je upravo i u ovo vrijeme korona krize koji je kraj dobio na važnosti i prepoznatljivosti zbog turista koji žele mir, tišinu, boravak u prirodi je upravo sinergija prirodnih potencijala i kulturne baštine koja predstavlja dobar smjer u razvoju održivog turizma na način da se stavljanjem u ponudu kulturnih sadržaja mnoge od njih sačuva od propadanja i zaborava čim se ujedno proširenjem turističke ponude generira gospodarski rast i zapošljavanje kako u kulturi i turizmu tako i svim pratećim djelatnostima. Stoga pozivam naša ministarstva zadužena za kulturu i turizam, turističke i kulturne radnike da zajedno pokušamo sačuvati našu kulturnu baštinu jer ipak je ona izraz identiteta i postojanja naroda [[Upadica: Vrijeme.]] njegove povijesti, tradicije i stvaranja civilizacije [[Upadica: Vrijeme.]] na ovom prostoru. Hvala.
Imate nekoliko replika, prva je poštovana zastupnica Branka Juričev Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Pa kolegice Anita Pocrnić zaista je evo na kraju dana vrijedno par riječi reći i o izuzetno vrijednim kulturnim dobrima koji su također stradali. Naime, postoje sredstva u Fondu solidarnosti koja su nam raspolaganju međutim imamo jedan kratki rok za njihovo povlačenje, a znamo da kod kulturnih dobara radi se o složenim i dugotrajnim postupcima od izrade projekata, prepreke koji nam se javljaju u suradnji projektanata, konzervatora. Jako je bitno voditi računa o stabilnosti i otpornosti tih objekata. A u RH imamo isto tako i ograničen broj stručnjaka koji nam rade na takvim projektima. Svi sa nestrpljenjem očekujemo da se to odradi što kvalitetnije kako bi ih sačuvali za buduće generacije svima nama kojima je to jako bitno i sa aspekta turizma. Značajno nam je da je, da se to odradi i brzo i kvalitetno, ali moramo biti strpljivi [[Upadica: Vrijeme.]] i ništa ne smije ići na uštrb kvalitete.
Odgovor.
Hvala kolegice, upravo sam zato i htjela malo danas istaknuti ovaj dio vezan uz kulturne spomenike jer unatoč svemu što smo doživjeli u RH ove godine ne smijemo zanemariti ni ostale dijelove zemlje, a upravo je očuvanje kulturnih spomenika jedan od načina kako možemo revitalizirati sve ove naše krajeve, naročito kontinentalni dio jer samim tim stavljanje u gospodarsku funkciju kulturnih objekata podiže naravno i profit koji se može ostvariti, potiče se zapošljavanje i ostanak ljudi u ovim našim ruralnim krajevima. Naravno da su ti procesi spori i ima slučajeva iz moje županije gdje se već po 30-tak godina pojedini objekti obnavljaju kao što je u Perušiću ili u Brinju turske kule, ali radi se, postepeno se radi i te, ti se kulturni objekti već pomalo stavljaju u funkciju turističke ponude.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Ankica Zmaić.
Kolegice draga, drago mi je što ste se danas osvrnuli na ovaj zakon i što ste spomenuli problem privatnog vlasništva i neriješenih imovinsko-pravnih odnosa u kontekstu zaštićenih nepokretnih kulturnih dobara. Nama u jedinicama lokalne samouprave upravo ta neriješena imovinsko-pravni odnosi stvaraju poteškoće odnosno probleme i kako bi mi riješili takve neke probleme vezano za ta naša kulturna dobra koja su na području evo konkretno općine Vrpolje, smo to radili ajmo reći jedno desetljeće da bi mi naši te vlasnike itd., i kako bi danas sutra vrijednost tog kulturnog dobra, kako bi to kulturno dobro danas sutra imalo veću vrijednost odnosno vrijednost bi bila veća i mogli bi urediti te naše objekte od kulturnih dobara. Pa evo kako vi objašnjavate i kakva je situacija kod vas, vi ste to i napomenuli, ali molim još jednom da pojasnite.
Evo upravo sada i da nastavim na ono što sam govorila da su to uglavnom si ti procesi imovine kulturne imovine spori i iscrpljujući, a jedan od razloga su i ti neriješeni imovinsko-pravni odnosi i gradovi i županije diljem cijele Hrvatske imaju značajan problem s tim imovinsko pravnim odnosima bez obzira što su raznim zakonima propisane procedure i pravila. Međutim i Ustavom i Zakonom o vlasništvu propisano je i pravo na vlasništvo koje je neosporivo, ali isto tako postoji i obveza imatelja neke imovine da ju održava u duhu dobrog gospodara, da se brine o njoj i da ju stavi u neku funkciju. Pa sad da se ne bi radile neke represije i prisile možda bi malo jedinice lokalne samouprave mogle raditi na motiviranju, poticanju i stvaranju uvjeta da se uopće ta kulturna dobra postaju na neki način privlačna za ulaganje i u konačnici za ostvarivanje profita.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvažena kolegice vi ste se u vašoj raspravi osvrnuli odnosno govorili ste o kulturnim dobrima, što pozdravljam naravno da kulturnu baštinu ne smijemo zaboraviti, ali mislim da se trebamo osvrnuti da se u sanaciju, u obnovu značajni napori uloženi u gospodarski oporavak ovog područja što pridonosi naravno socijalnom i ekonomskom osnaživanju. Osigurane su potpore za očuvanje radnih mjesta, trenutno je u tu mjeru uključeno 18.554 radnika odnosno 4.871 poslodavac za što je isplaćeno 76 milijuna kuna. Mjera koja se na području Sisačko-moslavačke županije pokazala uspješnom je mjera javnih radova namijenjena nezaposlenim osoba prijavljenim u evidenciju nezaposlenih. U mjeru su bile uključene 468 osoba za što je osigurano 16 milijuna kuna i ta mjera je produžena i za narednih 6 mjeseci. Smatram da paralelno uz obnovu trebamo osigurati i revitalizaciju kako bismo osigurali [[Upadica: Vrijeme.]] naravno i opstanak na tim krajevima.
Odgovor.
Kako je znači pitanje radne snage je nešto se danas već i spominjalo međutim nismo čuli baš neka konkretna rješenja kako osigurati radnu snagu. A da je netko prije 10 godina rekao da ćemo mi u Hrvatskoj sa tadašnjih 400.000 nezaposlenih imati problem sa radnom snagom vjerojatno bi ga ismijavali, ali to se dalo naslutiti samom našom namjerom da uđemo u EU iz iskustva ostalih zemalja koje su ušle u EU koja u stvari povukla njihovu radnu snagu i mi smo to mogli očekivati. Međutim nije ni sada kasno, evo i HZZ je dugi niz godina nudi prekvalifikaciju, osposobljavanja i sl. i naravno da još uvijek nije kasno motivirati našu radnu snagu, ali uz uvjet da ta radna snaga bude dobro plaćena i da ima dobre uvjete rada. Jedan od primjera je bila izgradnja autoceste, prije 10 godina, 20, mi tad nismo imali problema s radnom snagom. Zašto? Zato što su plaće bile odlične i niko se nije žalio i odlazio iz Hrvatske. Znači to je [[Upadica Sanader: Vrijeme.]]
Sljedeća pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Erik Fabijanić.
Poštovane kolegice i kolege. Uvaženi potpredsjedniče. Pa slušajući baš prethodnu raspravu ja ne znam da li govorimo o izmjenama i dopunama zakona o potresu ili govorimo o nečem drugom, ali nebitno. Govorit ću ono čega nema, neću govoriti o onome čega ima u ovom zakonu. Naime, čitao sam Zakon o upravnim pristojbama u Zakonu o upravnim pristojbama ne stoji da je osoba koja pokreće neki upravni postupak za dobit određenu pomoć od države zato što je pogođena potresom na bilo koji način, na bilo koji način, dakle sam zakon to ne predviđa, a predviđa jednu drugu stvar. Predviđa da se oslobađanje od pristojba može ostvariti ne samo putem Zakona o upravnim pristojbama RH nego isto tako ako je to određeno u posebnom propisu. Ja mislim da ovaj zakon izmjene i dopune zakona o kojemu danas raspravljamo u prvom i u drugom čitanju, spada u kategoriju posebnih propisa. Gledajući sve dakle prvi zakon gledajući njegove prve izmjene i dopune i sad ove druge, ja ne vidim da su osobe na bilo koji način zato što su pogođene potresom oslobođene upravnih pristojbi. Znam da smo digitalizirali postupak, znam da sve bi trebalo ići po nekakvom automatizmu o tome smo isto ovdje raspravljali i čuli mnoge stvari preko medija, ali zlu ne trebalo. Uzimajući u obzir našu birokraciju gdje ljudi najčešće savjesno rade posao i dovoljno je imati OIB zato da bi se pristupili određenim informacijama, imamo i e-Građanin itd., ali nikad se ne zna. Ne vidim razloga zbog čega ljudi za ostvarivanje određenih prava samo zato što su pogođeni potresom ne bi bili oslobođeni upravnih pristojbi. Ja znam da upravna pristojba nije neki veliki iznos koji bi te ljude od toga oslobodili, ali mislim da je to lijepa poruka između ostalog i da bi to u svakom slučaju i to ljudima pomoglo, pogotovo ljudima s najmanjim primanjima uzimajući u obzir i naše statističke po kojima smo na predzadnjem mjestu po pitanju siromaštva u Europi pa tim ljudima koji su siromašni, a koji su naši građani i 20, 30 kuna nešto znači. I druga stvar je ono što sam stekao dojam kao čovjek iz Rijeke, dolazim iz grada Rijeke i Primorsko-goranske županije koja i novčanim sredstvima pomogla izuzev u ljudstvu, bilo da je riječ o našim dobrovoljnim vatrogasnim društvima, bilo da je riječ o medicinarima, bilo da je riječ o navijačkim skupinama poput Armade i drugih kao i naših ratnih veterana koji su došli ne samo u Petrinju nego širom Hrvatske pomoći, ja im se u svoje ime javno zahvaljujem, ipak stječem jedan dojam da zbog toga što nemamo moratorij na tržište nekretnina koje su pogođene potresom, da ovo više pomaže investitorima nego građanima koji su pogođeni potresom, a mislim da mi moramo prije svega brinuti o građanima, a ne o kapitalu. Evo čak sam i kraći od onoga što je poslovnikom predviđeno. Zahvaljujem.
Imate dvije replike, prva je poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Hvala. Uvaženi kolega, ja doista ne znam kako bi ja vama ovo rekla. Dugo ste u politici u odnosu na mene ste veteran, a meni je baš ovo vaše izlaganje možda ogledni primjer zašto se ponekad u ovom saboru osjećam toliko isfrustrirano. Dakle, ja doista nastojim pratiti pažljivo sve što svatko od vas govori i priča i eto tražim mogu li se u nečemu s vama složiti. Kako bi se mogla složiti s vama, dakle mi ovdje govorimo o zakonu koji je neprovediv, mi ovdje govorimo o milijardama za koje se ne zna u čije će se džepove sliti, mi ovdje govorimo o tome da država ne zna upravljati, a od svih tih bitnih i velikih krupnih tema vi ste se dotaknuli činjenice da građani nisu oslobođeni od plaćanja upravnih pristojbi. Pa zar doista smatrate da od svega što ovaj zakon i nepostojeća obnova sa sobom nosi od svih razrušenih područja, stanova i kuća naše građane muči ta simbolična naknada, a pričamo o tome da se osmišljava jedna doslovno korupcijska prevara koja će biti Godzila u odnosu na sve korupcijske afere koje smo imali do sada.
Vrijeme. Odgovor.
Kolegice Orešković, ja pažljivo slušam sve rasprave, pogotovo od mojih kolega koji su iz Zagreba, iz Siska ili drugih krajeva. Ja sam rekao uvodno u svojoj raspravi da ću se osvrnuti u onom dijelu čega nedostaje, sve ostalo su govorili moji prethodnici. Mi danas imamo objedinjenu raspravu oko tri zakona, ja sam samo htio ukazati na činjenicu da fali i taj četvrti jer fali jer nedostajte. Zašto da ja ponavljam priču o kolege Vidovića ili o kolege Brumnića, ali fali i to, zato sam ovdje. Zahvaljujem.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Marijana Puljak.
Poštovani kolega. Evo kako smo čuli brojke do sada u godinu i po dana od ukupno podnesenih zahtjeva za obnovom obnovljeno je nešto manje od 9% objekata. Vjerujete li vi da će izmjene ovog zakona koje će vjerojatno bit usvojene pomoći da ta obnova ide brže ili bi se možda evo složili s našim zahtjevom da se ovaj zakon jednostavno ukine i da se krenu zapravo zaista primjenjivati trenutno važeći zakoni iz ovog područja jer kažu na terenu je zapravo i kolizija između Zakona o obnovi i trenutnih zakona iz područja graditeljstva jer ljudi jednostavno ne znaju, zbunjeni su ne znaju što primijeniti pa je i to uzrok usporavanja cijelog procesa obnove? Hvala.
Odgovor.
Kad je prvi zakon bio u pitanju u svojoj pojedinačnoj raspravi sam bio rekao da ću začepit nos i glasat ću za taj zakon. Koliko god neke stvari i mnogi naši amandmani nisu bili odbijeni, ali u tom trenutku je bolje bilo u svakom slučaju barem po meni imat bilo kakav zakon nego ne imati zakon. Pokazalo se to međutim kao nedostatak, dakle s tog stanovišta smo bili u pravu i činjenica je da ovaj ovo što nam se sada predlaže djelomice, djelomice, ali samo djelomice de facto obuhvaća ono na što smo upozoravali da će se dogoditi, tako da ispada da smo bili u pravu. Ali pod izlikom ovih izmjena i dopuna, nažalost puno ovisi o diskreciji vlastodršca, [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] a manje o transparentnosti i time de facto daje prostor mogućim nedjelima.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Nikole Grmoje.
Hvala. Poštovane kolegice i kolege. Većina prethodnih rasprava dakle oporbenih mislim da se dotakla svih bitnih problema ovoga zakona. Neću reći ništa posebno novo niti pametno. Dakle, tko god je bio na Banovini, a znaju ljudi ovdje naravno i u gradu Zagrebu da zapravo od obnove nema ništa. Ove brojke koje ministar često nabraja odnosno kojima se koristi kako bi pokazao da se nešto na Banovini ili u Zagrebu događa, radi se uglavnom o nekakvim sitnim korekcijama, radovima, dakle što se tiče kompletne obnove nekretnina, kuća, domova koji su stradali u potpunosti od potresa tu gotovo da nema nikakvog pomaka. Imam jednu grupu sa mojim Mostovcima s Banovine i sad prije nego što sam ovdje izašao pitao sam ih, imate li nešto što biste željeli da kažem evo slušam tu raspravu cijeli dan, prenosio sam im, neki gledaju što se ovdje govori i rekli su poruči im samo ovo, mi na Banovini imamo puno strpljenja, puno smo pretrpjeli u Domovinskom ratu, govorile su neke kolege već o tome, kolega Vidović, ali ono što ne možemo trpjeti, ne možemo trpjeti da nas se laže, ne možemo trpjeti da nas se krade i ne možemo trpjeti korupciju koje ima na Banovini. Ljudi tako kažu da su silna sredstva došla, nitko ne želi pokazati zapravo nikakve račune, transparentnosti nema. Obećavalo se da će to sam rekao u replici ovdje i ministru, da će do Božića biti svi u čvrstim objektima, dakle neki odnosno točan broj je 3.000 još uvijek nema kontejnere. Znači osobno sam ovo ljeto par dana čisto ne da vidim kako ti ljudi žive jer ne možeš ti doć tamo tri, četiri dana spavati u kontejneru i vidjeti kako neko živi jer nije isto živjeti, meni je to bio odmor četiri dana, a oni žive tako mjesecima. Zapravo ja nisam imao tamo niti sam obavljao bilo kakve poslove koje oni moraju obavljati da bi njihova kućanstva mogla funkcionirati nego sam bio njihov gost, to je potpuno drugačija priča. Ali to mi je bilo korisno da zapravo porazgovaram s ljudima i da neke od tih problema, s kojima se oni susreću pokušam progurati u javnost. I zaista tada se otvorilo pitanje ovih kontejnera bez sanitarnih čvorova, vlada je rekla da će to popisat. Osim toga ljudi na trenu kažu da postoje kontejneri koji nisu u upotrebi, neki su ih uzeli, vlada kaže da će to popisat kaže da se počelo s popisivanje, ništa se po tom pitanju nije napravljeno, ništa nije napravljeno tako da postoji mogućnost da kontejnera na Banovini ima dovoljno ali da nisu na pravi način ni raspoređeni. Dakle, tu nikakve nema ja bih rekao sistematičnosti i u radu tamo stožera kojem rukovodi ministar Medved, a generalno dakle kada gledamo u globalu cjelokupnu obnovu i u gradu Zagrebu i na Banovini, dakle možemo isto reć imamo sukobljavanje ovo g. Vanđelića i ministra Horvata. Iz fonda tvrde da je njihova uspješnost i stvarno kad gledaš te brojke da su oni sve zapravo što su mogli i što je bilo u njihovoj moći odradili, onda se postavlja pitanje gdje su problemi, a problemi su i to su kolege prije mene već istakli u samom zakonodavnom okviru. Naravno da nije bilo, ne znam tko je rekao, lagano glasati tada protiv zakona, pa sjetite se da su nas optuživali da smo iskoristili bolest pokojnog zastupnika Tuđmana kako bismo minirali donošenje Zakona o obnovi, ako se sjećate da su bile i takve optužbe da smo toliko bešćutni. Na kraju se pokazalo da taj zakon koji smo mi tako bešćutni blokirali je toliko dobar da ga mi nakon godinu dana moramo mijenjati. Ja se sjećam tih moralnih ucjena i razumijem kolege, možda mi u klubu Mosta smo kolegica Selak nas je molila da glasujemo protiv, ja sam rekao ja sam zastupnik izabran kako mogu biti protiv obnove, ajmo glasat suzdržano, to znači da ne podržavamo zakon i reći ćemo da je zakon loš, ali smo svakako da se ljudima na određeni način pomogne. Dakle ne možemo biti protiv jer će reći evo ne žele ni da se, da se ljudima koji su toliko pogođeni, a znamo dobro i kolega Miletić i zastupnici iz Kluba Mosta tamo smo obilazili to, koliko su ti krajevi nastradali, prvo u Domovinskom ratu, a sada i od ovog potresa.
Imamo jednu repliku, poštovana zastupnica Marijana Puljak.
Pa evo poštovani kolega, baš ću se referirat na to što ste bili suzdržani kod prijedloga ovog zakona jer kažete, htjeli ste, niste htjeli eto bit protiv naroda. Nekad narodu valja reći ono šta je istina jel, ne ono što on voli čuti. Tako su mnogi imali nekakve nade u ovaj Zakon o obnovi da će se obnova dogodit za mjesec, dva, tri dana. Ovdje je puno ljudi imalo ono, u najboljoj vjeri je podržalo taj zakon, ali zapravo ono što se sad događa možemo evo slobodno upotrijebit onu rečenicu „jesmo li vam rekli“. Dakle, zakon je neprovediv odmah se vidjelo, problemi imovinskopravni, problemi sa investitorima odnosno ne podržava investicijsku obnovu, dakle niz problema koji se evo sada pokazuju u javnosti. I evo, slažete li se da ga je najbolje ukinuti i pustiti da obnova ide po tekućim zakonima? Hvala.
Odgovor.
Pa dakle ja bi se mogao s vama složiti da treba narodu reći sve što jest, al mi smo rekli. Dakle, jedina politička stranka koja je napravila okrugli stol oko obnove i tvrdila da se i na temelju postojećih zakona može sa stručnjacima ovaj obnova provoditi, tako da smo rekli i tada da je zakon loš i neprovediv, a kad glasate suzdržano to je ja mislim da vam je jasno isto kao da napustite danas kao što smo napustili sabornicu da su tada glasali suzdržano, evo npr. samo 3 zastupnika iz … [[Govornik se ne razumije]] SDSS-a zakon ne bi prošao. Dakle, kad glasaš za to znači da zakon podržavaš, dakle mi smo tada rekli da je zakon loš, da je neprovediv i da neće riješiti probleme koji se, koji se tiču obnove, to smo jasno, jasno tada komunicirali. A rekao sam da razumijem one koji su evo bili moralno nekako ucijenjeni, ali ovaj mislim da je bilo pametnije, bilo bi pametnije da su tada bili suzdržani ovaj iako bi zakon ponovo dakle znamo da vladajući imaju većinu, ali onda bi samo HDZ bio odgovoran, ovako su odgovornost podijelili. Hvala.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Dalije Orešković.
Predsjedavatelju, kolegice zastupnice i zastupnici. Glasati za neki zakon znači pristati na njegove posljedice, barem za one posljedice za koje se razumno ili opravdano može pretpostaviti da će do njih doći ako se uloži barem minimum promišljanja i vizualizacije. Mi smo otpočetka tvrdili da je zakon neprovediv i loš i zato smo glasali jasno protiv i evo ostat će zabilježeno kroz ovu raspravu da smo tražili da se ovaj zakon ukine u cijelosti, a vrijeme će pokazati da smo i ovoga puta nažalost u pravu. Slušala sam što pričate, pogotovo vi iz redova vladajuće većine i mahom ste tijekom rasprave ponavljali one fraze kao što vam to vaš šef i predlagatelj nalaže, što pokazuje da vas za posljedice uopće nije briga. Dakle, ovaj zakon neće donijeti obnovu niti Zagreba, niti Banije, niti ostalih potresom pogođenih područja barem ne u onoj mjeri ili na onaj način kakva obnova tim područjima zapravo treba. A da nešto kažem i o samom zakonodavnom tijeku donošenja ovih zakona. Dakle, prvi zakon je zapravo pokazao platformi Možemo! da vas Andrej Plenković može nadigrati. To je bio čisti politički pamflet i reklama, u tom zakonu nema ničeg drugog osim izmišljanja i formiranja fonda, pri tom je sam fond osnovan zakonom i time je jedini izvanproračunski fond, fond koji nije osnovan samim zakonom nego se tu tijek nagovještava, a formira se ugovorom da se s njim može kasnije lakše manipulirati i kako ta manipulacija izgleda to vidimo u praksi sada. Dakle, ideja fonda je bila to da posluži kao protočni bojler za financijske transakcije koje nitko nikad provjeriti neće, nikad se neće saznati kome su i zašto iz tog fonda isplaćena sredstva. Papir će sve pokriti, ali sadržaj ne. Prve izmjene i dopune zakona bile su čista kupovina vremena, a ovaj zakon o kojem raspravljamo sada je ciljano smišljena prevara, dakle po ovom zakonu obnove biti neće, niti je može biti. E sad kad bi malo pričali o tome kakav nam zakon treba, pa prije svega treba nam zakon koji će reći kada se dogodi neki potres na bilo kojem području u RH da se točno zna što u tom trenutku radi država, što radi lokalna i regionalna samouprava i kakva su pojedinačna prava svake od osoba koja se našla pogođena tim potresom. Mi takve zakone nismo u stanju osmisliti, mi interveniramo kako u kojoj situaciji po prilici i po potrebi, trenutnoj i pojedinačnoj. Kada govorimo o tome kakvo nam upravljanje financijama treba, pa za početak bi trebali definirati kakve su nam proračunske mogućnosti, koliko sredstava imamo bilo iz europskih fondova, bilo iz državnog proračuna, vidjeti kakve su potrebe, pa onda po određenim unaprijed definiranim kriterijima jasnim koji uvažavaju i nekakve socijalne komponente reći koliko kome od te ukupne svote novaca pripada. Jesmo li to rekli ovim zakonom? Nismo. Nismo čak ni definirali koliko od ukupne mase ćemo dati za obnovu javnih zgrada, a koliko dugo i kojim redoslijedom će se isplaćivati pojedinačne transakcije našim građanima. Opet će netko biti u prvom redu, bliže oltara, a neko svoju priliku, svoje pravo na obnovu neće dočekati nikad, a ni tada. Kada govorimo o tome kakva nam transparentnost treba, e pa treba nam transparentnost koja će omogući da se svaki pojedinačni iznos može utvrditi na koga se odnosio, na koju nekretninu i tko je te nekretnine vlasnik. Takve transparentnosti u ovom zakonu niti u naznakama nema. Kada govorimo o tome kakvi nam antikorupcijski mehanizmi trebaju, pa trebaju nam oni koji za početak ne daju državi u ruke da bira izvođača za obnovu privatnih kuća. Pustite građane i vlasnike nekretnina da svoje izvođače radova biraju sami i time ćete smanjiti korupcijske rizike. U svakom slučaju nam ne treba to da ministar pravilnikom određuje zaštitu od korupcijskim malverzacija. Pa to je kao da gladnu lisicu pošaljete u kokošinjac i očekujete da će sve u tom kokošinjcu i nakon gladne lisice biti na broju. Evo to je model kojeg ste u ovom zakonu osmislili sada i čudit ćemo se njegovom rezultatima. Hvala.
Imamo repliku poštovanog zastupnika Erika Fabijanića.
Poštovani predsjedniče, uvažena zastupnice, čisto da uzvratim kurtoaziju, dakle vi ste meni u replici govorili o tome kako u biti je taj zakon nepotreban, nego da možemo primijeniti važeće propise pa me interesira samo koji su to propisi.
Hvala na pitanju, Zakon o gradnji. Dakle, vidimo na terenu da ono što se obnavlja, obnavlja se po postojećim zakonima. Ono što je država mogla napraviti, mogla je vidjeti koje su to socijalne kategorije kojima treba pomoći i tu pomoć im pružiti odmah i na vrijeme, a ne sa odmakom od godine i pol dna. Tragično je zapravo je to što imate odredbu i u ovim izmjenama i dopunama zakona koja kaže da ona obnova koja je već započela i koja se provodi po postojećim zakonima nije obuhvaćena Zakonom o obnovi. Pa to je najveća sramota i poraz ovog ministra. Sam je priznao da obnova može ići, ne samo da može ići nego i ide bez svih njegovih domišljatosti kroz zakone koji ne služe svojoj svrsi. Da je Zakon bio iole koristan onda bi obnova već bila u punom jeku, a mi po ovim modelima, Grad Zagreb nećemo vidjeti obnovljenim niti u desetljećima koji dolaze. Niti u desetljećima, a kamoli sada.
Slijedi završna rasprava i prva je u ime Kluba Centra i GLAS-a, poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Hvala predsjedavatelju. A sad šećer na kraju, nešto malo i o prijedlozima rješenja. Prije nego što je prvi zakon upućen u saborsku proceduru stranka Centar dala si je truda, obišli smo grad Zagreb, tad još nije bilo Banije i poslikali sve nekretnine koje na ovaj ili na onaj način trebaju obnovu. Ja vam sada ne mogu s ove govornice listati je li brošura ima nekakvih 80-tak stranica. I ona se zapravo bazira na onome što su govorili urbanisti, arhitekti, građevinarci o potrebi cjelovite urbane obnove grada. I to je model za kojeg se mi zalažemo. On ima ne samo provedba nego i financijska rješenja koja građanima daju mogućnost da dobiju nove, vrijedne nekretnine na atraktivnim lokacijama, sigurne, mehanički otporne, a da to porezne obveznike ne košta niti jedne lipe. Štoviše čitav grad dobiva jednu novu vizuru i nove razvojne potencijale. Istaknuti ću samo neke od elemenata koliko mi vrijeme bude dopustilo. Dakle, tvrdimo da ulaganje u sanaciju nekih zgrada u namjenski zatečenom stanju predstavlja čisto bacanje novca ma tko ga podmirio, a to je upravo ono što predstavlja konstrukcijska obnova, bacanje novca u …/nerazumljivo/… s kojim se neće dobiti kvalitetne nekretnine. Zalažemo se za to da kada već govorimo o namjenama i promjenama namjena pojedinih nekretnina u obnovi treba težiti ka tome da dođemo do podizanja njezine vrijednosti, do stvaranja dodatnih vrijednosti pa onda i izvor nekakve dodatne financijske koristi bilo za starog ili novog vlasnika. A tada se umjesto države ili grada kao socijalnih podupiratelja mogu itekako umiješati i banke kao zainteresirani kreditori i drugi investitori. Dakle, zalažemo se da se u obnovi uvaže potencijali dogradnje gdje god je to opravdano i moguće, a to znači da je potrebno drugačije pristupiti i dopuštenim interpelacijama. Zalažemo se za to da revitalizacija svake zgrade bude takva da je isplativija za kompletnu obnovu. Također smo ukazali da su mnogi državni ili gradski prostori, pogotovo u najatraktivnijim dijelovima strogog centra grada iznajmljeni za simbolične iznose ili dodijeljeni strankama udrugama i raznim drugim korisnicima koji u njima efektivno u tjednu djeluju tek po nekoliko sati, a svo drugo vrijeme ti prostori, dakle to su državni i gradski prostori zjape prazni. Često je riječ o prostorima veličine dvosobnih i trosobnih stanova, u te prostore ne ulažu trenutno ni država, ni grad kao vlasnici, pa ni korisnici, ponavljam nalaze se na elitinim lokacijama. I koliko bi takvih prostora u oštećenim zgradama umjesto izravnog novca koristilo kao sredstva primjerice plaćanja investitoru za cjelovitu, obnovu kompletne zgrade u kojoj se takvi prostori nalaze, a svaka kuna koja se tako upotrijebi dvostruko je korisnija od izravnog plaćanja jer se time i grad i država rješavaju imovine s kojom ne znaju adekvatno upravljati. A to da ne znaju adekvatno upravljati to je u nebrojeno puta utvrdila i državna revizija. Dakle, uloga i Grada Zagreba i države treba bi više biti usmjerena na kontrolu obnove, a ne na financijsko sudjelovanje u njoj. Da bi uopće mogli ući u ove modele bilo bi potrebno da i država, a onda i Grad Zagreb objave javni registar prostora koji su dodijeljeni strankama i udrugama na korištenje. Nadalje, jedan od elemenata o kojem nismo govorili je to da se njome uvodi čitav niz novih nejednakosti. Primjerice, nitko nije govorio o tome da bi na protupotresnu obnovu trebali imati jednako pravo sve one zgrade koje nisu izravno oštećene odnosno ne vidi se njihovo fizičko oštećenje, međutim riječ je o slabo seizmički otpornim zgradama, ali i one bi trebale imati pravo na obnovu po istom modelu, po istom ključu kao i svi oni na koje se ovaj zakon odnosi. Ne stignem ništa reći o blokovskim obnovama, o tome su govorili drugi, ali ono o čemu nisu je to da kada govorimo o obnovi trebali bi pričati i o vizijama, a jedna je ta da ne treba sve ostati u zatečenom stanju. Naš prijedlog je između ostalog bio i taj da se u sklopu obnove upravne zgrade države i grada Zagreba maknu s Markova trga. To bi u prijevodu značilo da i HS treba otvoriti nekoj drugoj svrsi, primjerice za posebno svečane sjednice ili za turističke ili kulturne atrakcije, a upravu zgradu sabora kao i gradsku vijećnicu treba izmjestiti na novu lokaciju odnosno [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] izgraditi novi upravni referentni centar.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika Mosta, poštovani zastupnik Marin Miletić.
Poštovani potpredsjedniče HS-a g. Sanader. Poštovane kolegice i kolege, hrvatski narode. Prvo moram reći evo pratio sam cijelu raspravu od rana jutra, dobro nije baš bilo rano jutro je li, ali evo do jutra pa do sada, koliko je sada 19,20 hvala svim kolegama koji su tu evo sa mnom cijeli dan i moram reći da mi je malo neugodno bilo gledati ministra poprilično je bio uzrujan, jako je bio napet ta energija se baš osjećala da to sve nešto baš ide onako u negativu, a to mi je čudno jer ne znam jer ako ja mogu naučiti koji su potpuni ekstrovert i emotivac na entu potenciju da budeš skuliran u tim saborskim raspravama onda ministar ipak sa puno većim iskustvom i čovjek koji je na poziciji moći trebao bi svladati se u znati je li vladati svojim emocijama u komunikaciji s nama saborskim zastupnicima. Dakle, još jednom idemo prema trećoj izmjeni zakona, čuli smo da je ona od vladajućih nazvana ovaj zakon eksperimentom, meni se čini da je našem narodu stvarno dosta različitih eksperimenata i volio bih da budemo koncizni i jasni i da napokon donesemo promjenu onu nabolje. Isto smo čuli da je samo 3,7% svih zahtjeva riješeno, 13.600 što definitivno nije dobro i ne zvuči baš dobro. Volio bih da ove zakonske izmjene ne dogodi se da su omogućile možda nešto što ne bi trebali imati više u društvu, taj nepotizam i korupcija. Isto tako volio bih da se čim prije obnove vrtače, 136 vrtača na području Banovine nismo čuli obećanje do kada nego smo čuli objašnjenje u procesu je, onako politički mudar govor gdje puno kažete, a ništa ne kažete. Ja sam konkretan ja bi volio da kažu, obnovit će se vrtače za deset godina hrvatski narode, pa eto računaš deset godina, a ovo vam je sve nekako ni vrit ni mimo je li volio bih da smo malo jasniji prema ljudima. Čuli smo danas mislim da su kolege da li iz Možemo govorili o 5,1 milijardi iz Fonda solidarnosti za obnovu potresa pitali ste tu ministra šta s tim parama, kako će koja je projekcija, kako će Fond ponašati se prema tome, pa nismo ni tu čuli odgovor od ministra dosta ovako mi je sve to skupa čudno. Hrvatski Caritas je postavio i opremio od 200 kontejnera, biskupijski Caritas sisački tri mjeseca svim stanovnicima je pripremao i dostavljao hranu, odjeću, higijenske potrepštine, materijal za gradnju. Sisačka biskupija trenutno gradi 30 kuća za obitelji s brojnom djecom i za starije ljude, biskupija ta inače ima 30 župnih crkvi koje su potpuno porušene ili teško oštećene i zna biskup mi je rekao da surađuje sa Ministarstvom kulture i mađarskom vladom i mnogim donatorima da se te crkve obnove, pa dajte to čim prije isto posložite. Mi u klubu Mosta želimo da se domovi građana obnove, prvi smo konstruktivno izašli s detaljnim smjernicama Strategije obnove Banovine i jedan smo od klubova ovdje u HS-u koji je predložio pa najviše ili među onima koji su predložili najviše amandmana na prvu verziju zakona u saboru. Ponovit ću, svaki zaposleni građanin platit će ovu obnovu 85.000 kuna, neka, baš sam … neka i dobro je da naši građani gdje god živjeli na ovom malom našem teritoriju Hrvatske znaju da nismo sami. Ne do Bog nikad nesreće, dosta nam je više nesreća, ali neka znaju ljudi ako se nešto dogodi neće bit sami, neće bit ostavljeni. No moramo biti odgovorni i ovo je moj jedan apel, dakle minimum koji mi dugujemo tim ljudima je da osiguramo da procesi budu transparentni, jasni i da korupcija bude onemogućena. Ugušila nas je dragi ljudi sve skupa, ne možemo disati od te korupcije, pa to bi nam svima trebalo bit razumijete kad te susjed nazove i pitate ti kažeš neću šta ti je, pomozi mi ovo, neću, neću od sebe krenimo, ja sebi govorim je li da nam Hrvatska prodiše. Dakle, budući da ove zakonske izmjene nama u klubu Mosta ne daju tu sigurnost da će tu sve bit ko po špagici posloženo, mi kao klub Mosta ne možemo podržati po svojoj savjesti ovaj prijedlog. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zeleno-lijevog bloka, uvažena zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se. Dakle, za kraj današnje rasprave cilj nam je prezentirati što je to što mi smatramo da bi u zakonu trebalo biti, kako bi trebalo biti regulirano, a da bi se stvorili uvjeti za obnovu. Kao prvo, rekli smo da imamo generalni problem sa time što se ovim zakonom ponovno ne definira da obnova onih zgrada koje su statički narušene ide po samoj sili zakona već se i dalje sve vrste obnova smatraju zapravo poslom, poslom redovite uprave zgrada. Amandmane koje smo danas predali i strukturirali smo na neka 3 dijela. Prvo su oni amandmani koji trebaju omogućiti jedinicama regionalne samouprave da ojačaju kapacitete i onu svoju sposobnost zapravo da sudjeluju u obnovi. Drugi, jačanju uvjeta za samoobnovu, dakle stvaranje uvjeta u zakonu da bi se mogla provoditi samoobnova i isto tako da bi se oni suvlasnici zgrada koji su se uspjeli dogovoriti da idu na nadstandard, da idu dakle na jačanje protupotresne otpornosti ili kvalitete obnove zgrade mogli sudjelovati također u sufinanciranju konstrukcijskog dijela i naravno dio koji se tiče antikorupcijskih standarda. Kao prvo smatramo dakle u ovom dijelu što se tiče kapaciteta jedinica regionalne samouprave da sudjeluju u obnovi, smatramo da bi kao prvo sredstva za sufinanciranje sve jedinice trebale moći financirati i iz komunalnog doprinosa i iz komunalne naknade i da se to treba ovdje regulirati i isto tako da bi to morale moći raditi i kroz zaduživanje pri čemu to zaduživanje ne bi smjelo ulaziti u maksimalnu godišnju obavezu koju jedinice lokalne i regionalne samouprave mogu preuzeti prema Zakonu o državnom proračunu odnosno onih 20% ukupnih prihoda iz prethodne godine, koliko maksimalno se mogu zadužit. Takav slučaj već imamo i sa sufinanciranjem europskih fondova, takav slučaj je već primijenjen i na energetsku, i na kredite za energetsku obnovu, dakle možemo isti taj kriterij da se to ne uključuje u taj maksimalno 20% primijeniti i na kreditiranje odnosno zaduživanje za potrebe obnove. Nakon toga isto tako smatramo da je važno da jedinice regionalne samouprave i Grad Zagreb i dalje daju suglasnost na program mjera kao okvirni program i osnovni zapravo mehanizam implementacije ovog zakona, dakle ne bi smjeli biti izbačeni iz toga da daju suglasnost na program mjera. Ako neće oni davati suglasnost na program mjera tada je u potpunosti ovim zakonom je vlada preuzela na sebe apsolutno svu odgovornost, svu odgovornost za uspjeh i neuspjeh obnove, a bojim se da po ovom prijedlogu sada će prije biti neuspjeh nego uspjeh, ali onda je zaista samo vaša odgovornost. Jedinicama lokalne samouprave treba na jednak način i na području na kojem je proglašena katastrofa i na području Grada Zagreb, Krapinsko-zagorske županije i Zagrebačke omogućiti dakle da se pojednostavljenim postupkom rješava pitanje ne samo otpada od rušenja, dakle građevinskog, građevinskog materijala i građevinskog otpada već i sav onaj drugi otpad koji uz to ide, a to je najčešće zapravo glomazni otpad do kojeg dolazi kroz zbog obnove ili rušenja, rušenja zgrada. Također tražimo da se ne briše u čl. 16. st. 4. koji je omogućavao ljudima zapravo da idu na tzv. nadstandard odnosno da oni koji se odluče za cjelovitu obnovu da im se financira konstrukcijski dio od strane države i JLS, a razliku si financiraju sami. Ne vidim razloga zašto bi to micali i zašto bi to brisali. Isto tako smatramo da je potrebno omogućiti vlasnicima i suvlasnicima zgrada koje idu u konstrukcijsku obnovu da uz nju investiraju druge radove bilo za unaprjeđenje kvalitete zgrade, primjerice energetsku obnovu ili povećanje BRP-a kojim će financirati tu razliku u kvalitetu, da im se i tada financira samo onaj dio dakle na koji se država obvezala ovim zakonom, a oni naravno da u istom projektu to sve obuhvate. To će nam omogućiti revitalizaciju i ne vraćanje na staro nego poboljšanje ukupnog stambenog fonda. Isto tako smatramo jako važnim da se vlasnicima kuća i suvlasnicima višestambenih zgrada omogući da sami krenu u obnovu bez odluke o obnovi, a da se rješenjem o obnovi utvrdi koji su im troškovi bili prihvatljivi, da im se to financira iz isto ovog jer ćemo time potaknuti samoobnovu. Dakle, svi ovi prijedlozi su izvedivi i jedino kroz to možemo potaknuti zapravo nekakav zamah u obnovi, bez toga to se neće dogodit. Hvala.
Završna rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem. Klub SDP-a podnio je 4 amandmana i o njihovoj sudbini ovisit će i naš stav o glasanju o ovim izmjenama i dopunama zakona. Prvi amandman se tiče čl. 11. i 12. gdje predlažemo da se zadrži postojeće stanje na način da vlasnici mogu projektirati i izvoditi pojačanje konstrukcije ako sami provode obnovu jer ovakvim rješenjem mislimo da se dovodi u pitanje hoće li imati pravo na sufinanciranje. Treći amandman je na čl. 24. gdje objašnjavamo da se predloženom izmjenom čl. 36. zakona predviđa da će se za zgrade koje imaju upravitelja sredstva za pomoć za popravak konstrukcije zgrade isplaćivati prije, tijekom ili nakon obnove, dok se za sve ostale zgrade, uključivo i obiteljske kuće isplata sredstava za pomoć za popravak konstrukcije zgrade vrši tek nakon dovršene obnove čime se vlasnici tih zgrada dovode u nepovoljniji položaj i predlažemo da se to našim amandmanom promijeni. I četvrti amandman je na čl. 29. jer ocjenjujemo da predloženo rješenje otvora prostor manipulacije prilikom obnove javnih zgrada. Što se tiče konteksta u kojem se ovo sve događa, dakle vrlo je jasno, građane i državu zadesila je jedna prirodna nepogoda i uloga države je da pomogne tim građanima, nešto što oni sami nisu mogli riješiti zbog objektivnih okolnosti koje su ih zadesile. Dakle, ono što privređuju, što skupe svi građani u državni proračun, ljudi koji su dobili povjerenje građana na izborima trebaju pravedno raspodijeliti onima kojima treba, a HS je već jednom zaključio da to treba između ostalih i ovim ljudima koje je zadesila, zadesio dakle potres i koji su pretrpjeli štetu koju sami ne mogu sanirati. I država je zadužila dvoje ljudi, dvoje dužnosnika, gospodina Horvata i Vanđelića da to u njeno predvode. Što može poći krivo kad zadužimo Horvata i Vanđelića. Dakle, ja sam našao neko ovako, nasumice nekoliko izjava jednih o drugima. Dakle, Horvat, Vanđelić bi trebao više afiniteta i žara posvetiti obnovi. Horvat, Vanđelić i ja se ne svađamo, koncepcijski se ne slažemo. Horvat, Vanđelić može iznijeti svoje frustracije, prijedloge ili najaviti ostavku. Horvat, ja ne vidim svađu ako se razlikujemo, razlikujemo se u koncepciji. Vanđelić, novac imamo rješenja nemamo. Prema tome, ta koncepcija između Horvata i Vanđelića podsjeća me u stvari na razliku koncepcija između Platonove i Aristotelove države samo ne znam tko bi u ovom slučaju bio Platon, a tko bi bio Aristotel. Platon je više bio za idealnu, za idealnu državu, a Aristotel je bio više pragmatik on je govorio da se država naravi boljom nego što treba biti. U toj dilemi, tko je, je li Vanđelić Platon, a Horvat Aristotel ili obratno odlučio sam dati veću prednost Vanđeliću da on bude Aristotel jer on više ovoga više prigovara, a poznat je Aristotelov citat „Drag mi je Platon, ali draža mi je istina“. Čini mi se da je Vanđelić taj koji upozorava na probleme kao što je to radio Aristotel, a da je Horvat više onako platonski, dakle on to više, više uljepšava. Njihov učitelj jednog i drugog u stvari Platonov Sokrat rekao je zakoni su pravedni i štite čovjeka. Je li ovaj zakon koji smo donijeli pravedan ili štit čovjeka. Mi kad smo dva puta glasali za njega vjerovali smo da je. Kolegica Orešković smatra da bi bilo bolje da nismo ništa radili da se ide po postojećim zakonima. Tako da bez obzira na tu filozofsku dilemu tko je Platon, a tko Aristotel čini mi se da će na kraju oboje završiti kao Sokrat, a da će moći samo birati između toga da ih se smijeni što bi u Sokratovom slučaju bilo pogubljenje ili da daju ostavku što bi u ovom slučaju bilo ispijanje otrova. Kako god završi, kako god završe Sokrata su slavili, a ovu dvoju Platona i Aristotela današnje obnove pamtit ćemo samo po tome da su imali veliku priliku dobiti ulicu u Glini, Petrinji, Sisku i možda Zagrebu, a da to nikad neće ostvariti ili kako je rekao Duško Trifunović u onoj pjesmi po njima se ništa neće zvati. Hvala.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata, poštovani zastupnik Zvane Brumnić.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, da se vratimo malo u današnju stvarnost. Nastavit ću vrlo slično kao što je kolega Arsen završio, ono što je ključno pitanje zbog čega odnosno zbog koga i zašto donosimo ovaj zakon. Ovaj zakon kada smo ga prvi puta donosili ja sam iskreno vjerovao da ga donosimo zbog ljudi koji su nastradali u potrebu u Gradu Zagrebu, Zagrebačkoj, Krapinsko-zagorskog županiji i da njime na neki način pokazujemo ono što je Hrvatska više puta pokazala solidarnost prema onima koji su u nevolji. Iskreno sam vjerovao, ukazivao sam na neke stvari koje sam mislio da su problem, ali sam glasao za taj zakon vjerujući da onaj tko je preuzeo odgovornost, a to nisu kao što kaže kolega Arsen Vanđelić i Horvat nego je to isključivo Plenković, da će provesti taj zakon i da ćemo dobiti ono što je bilo sa ove govornice od premijera najavljeno. Da ćemo dobiti u Gradu Zagrebu cjelovitu urbanu obnovu, da ćemo dobiti brzu i kvalitetnu obnovu, da će ljudi koji su nastradali u potresu nastavit živjeti u Gradu Zagrebu, u centru Grada Zagreba, da će nastavit nakon izmjene zakona i drugog potresa živjet u Glini, Petrinji i Sisku, a ne da ćemo sa ove govornice govorit brojeve ljude koji su se iselili sa tih područja odnosno za veliki dio onih koji su u centru Grada Zagreba praktički da se neće moći vratiti. Kada se govorilo o cjelovitoj urbanoj obnovi u Gradu Zagrebu, blokovskoj obnovi, revitalizaciji prostora, komunalnoj infrastrukturi za provedbu toga potrebne su samo 2 stvari. Sposobnost upravljanja i vizija onih koji upravljaju. Nakon godinu i pol dana mogu reći da mi je žao što sam tada poklonio povjerenje Vladi da će napraviti ono što je s ove govornice objašnjavala. Ovim izmjenama zakona koje danas dobivamo moram priznati ne vjerujem niti da će se provesti obnova na pošten i transparentan način, niti da će biti zaštićeni oni zbog kojih smo ovaj zakon donosili. A ponavljam, prvi puta iskreno vjerujući da taj zakon donosimo da zaštitimo one male ljude koji su nastradali u ovom potresu. Nakon ovih izmjena moram priznat još jedanput sumnjam rekao sam i za ovom govornicom u prethodnom govoru, čini mi se da će investitori upravljati prostorom. Ali da ne bi sve ostalo ovako crnu, ja ću poželjeti sreću vladajućoj većini i vladi da provede obnovu, Klub zastupnika Socijaldemokrata podnio je jedan zaključak koji ja mislim da je potpuno logičan i mislim da bi ga bilo dobro prihvatiti, a to je da svako šest mjeseci vlada izvijesti HS o provedbi ovog zakona, pa ako uočimo da negdje postoje problemi, da ne čekamo ponovno godinu i pol dana nego da te probleme pokušamo riješiti što ranije i što kvalitetnije. Evo zahvaljujem.
S ovim smo iscrpili raspravu, zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sutra nastavljamo u 9,30 Prijedlogom strategije sprečavanja korupcije za razdoblje od 2021.-2030. Zahvaljujem državnim tajnicima. Laku vam noć. SJEDNICA PREKINUTA U 19:40 SATI Slijedi iznošenje stajališta Kluba zastupnika Mosta poštovani zastupnik Nikola Grmoja.