Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjene zastupnice i zastupnici. U skladu sa odredbama Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe, Državni ured za reviziju je dostavio Hrvatskom saboru Izvješće o obavljenoj financijskoj reviziji političkih stranaka nezavisnih zastupnika i članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne, regionalne samouprave izabranih sa liste grupe birača za 2014. godinu. Financijskom revizijom obuhvaćeni su subjekti koji su u 2014. godini ostvarili prihode iznad 100 000 kuna, a to su 14 parlamentarnih i 16 izvan parlamentarnih političkih stranaka, 6 nezavisnih zastupnika i 2 člana predstavničkih tijela lokalnih jedinica. Osim spomenutog obavljen je i uvid u financijske izvještaje za 2014. godinu i to za 40 izvan parlamentarnih političkih stranaka, 100 članova predstavničkih tijela lokalnih jedinica i jednu članicu predstavničkog tijela lokalne jedinice kojoj je mandat prestao prije isteka vremena na koje je izabrana, a ostvarila je prihode iznad 100 000 kuna. Revizijom političkih stranaka izraženo je 14 bezuvjetnih, 14 uvjetnih i 2 nepovoljna mišljenja i to za Autohtonu hrvatsku seljačku stranku i Bošnjačku demokratsku stranku Hrvatske. Za nezavisne zastupnike izražena su 4 bezuvjetna i 2 uvjetna mišljenja. Za jednog člana predstavničkog tijela lokalne jedinice je izraženo bezuvjetno, a za drugog uvjetno mišljenje. Ukupni prihodi revizijom obuhvaćenih političkih stranaka su iznosili 114,8 milijuna kuna od čega se najveći dio odnosi na prihode iz državnog proračuna 53,5 milijuna kuna i prihode iz proračuna lokalnih jedinica 42,1 milijun kuna. Drugi prihodi odnose se na članarine 8,8 milijuna kuna, donacije 4,9 milijuna kuna i prihode iz drugih izvora u iznosu od 5,5 milijuna kuna. Rashodi su iznosili 117,5 milijuna kuna, a vrijednost imovine, te obveza iz vlastitih izvora na dan 31. prosinca 2014. godine iznosila je 71,5 milijuna kuna. Ukupni prihodi nezavisnih zastupnika su iznosili nešto više od 2 milijuna kuna, a ostvareni su iz državnog proračuna i drugih izvora. Rashodi su im iznosili milijardu i 732 milijuna kuna. Revizijom političkih stranaka utvrđene su nepravilnosti koje se odnose na sustav unutarnjih kontrola, računovodstveno poslovanje, odnosno izradu godišnjeg programa rada, financijski plan, poslovne knjige, financijske izvještaje, popis imovine obveza i potraživanja, prihode i rashode, te korištenje poslovnih prostora bez plaćanja naknade. Osim spomenutog ured je obavio i provjeru dostave godišnjih financijskih izvještaja za političke stranke, nezavisne zastupnike i članove predstavničkih tijela lokalnih jedinica kojima je mandat u tijeku. Financijske izvještaje je dostavilo 110 političkih stranaka, od toga 102 u propisanom roku, 8 izvan propisanog roka, dok 45 političkih stranaka nije dostavilo financijske izvještaje. Svi nezavisni zastupnici su dostavili financijske izvještaje u zakonski predviđenom odnosno propisanom roku. Od 900 članova predstavničkih tijela kojima je mandat u tijeku 36 nije dostavilo financijske izvještaje. Objavljena je i provjera objave financijskih izvještaja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika. Svoje financijske izvještaje objavilo je 70 političkih stranaka dok 85 izvanparlamentarnih političkih stranaka nije objavilo financijske izvještaje. Svi nezavisni zastupnici su objavili financijske izvještaje na mrežnim stranicama. Ovdje želim naglasiti da je ured o svim utvrđenim povredama Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe obavijestio Državno odvjetništvo Republike Hrvatske i dostavio cjelokupnu dokumentaciju. Hvala vam lijepa.
Hvala vam lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi će u ime Kluba zastupnika IDS-a i Furia Radina govoriti uvaženi zastupnik Giovanni Sponza. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine Klešić sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Kao što je iz samog izvješća vidljivo Državni ured za reviziju u 2014. godini obavio je financijsku reviziju 30 političkih stranaka, 6 nezavisnih zastupnika, 2 člana predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave, također obavljena je provjera dostave godišnjih financijskih izvještaja političkih stranaka, nezavisnih zastupnika te članova predstavničkih tijela lokalnih jedinica kojima je mandat u tijeku. Osim navedenog obavljen je i uvid u financijske izvještaje u 40 izvanparlamentarnih političkih stranaka i 100 članova predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave koji nisu dostavili svoje godišnje financijsko izvješće i koji nisu dostavili godišnji program rada. Kao što smo maloprije čuli od glavnog državnog revizora o financijskim izvještajima i poslovanju političkih stranaka za 2014. izraženo je 14 bezuvjetnih, 14 uvjetnih i 2 nepovoljna mišljenja. Zato u ovoj prigodi sa ponosom ističem da je Državni ured za reviziju izrazio bezuvjetno mišljenje financijskom poslovanju IDS-a za 2014. godinu, a IDS je šestu godinu za redom dobio bezuvjetno mišljenje Državnog ureda za reviziju. To zapravo potvrđuje da mi u IDS-u jesmo itekako svjesni da građani u Istri očekuju od naše stranke poštivanje zakonskih propisa što je i pod normalno ali isto tako i punu transparentnost rada. I to je jako dobro što građani Istre od naše stranke to i očekuju jer mi u IDS-u reviziju smatramo prije svega bitnom ali isto tako reviziju doživljavamo kao dobrodošlog subjekta. Subjekta čija je zadaća i provjera istinitosti financijskih izvješća i provjera pravilnosti stjecanja prihoda i provjera primjene zakonskih propisa. No, polazeći od činjenice da je Državni ured za reviziju u ovom izvješću osim 14 bezuvjetnih mišljenja izrazio i 14 uvjetnih i 2 nepovoljna mišljenja ali isto tako uzimajući u obzir da je danas povjerenje građana u politiku a samim time i na političke stranke na vrlo niskoj razini obaveza je nas saborskih zastupnika inzistirati na provođenju pune transparentnosti i odgovornosti prema javnim sredstvima. I zato mi nije prihvatljivo što ima onih koji umjesto za svoj politički rad novce koje dobivaju iz proračuna, a to znači od građana, te iste novce troše suprotno pozitivnim propisima, troše ih nenamjenski, troše ih za osobne potrebe. Naime, takav se primjer navodi u ovom Izvješću Državnog ureda za reviziju da je član predstavničkog tijela novce iz gradskog proračuna, novce svojih sugrađana trošio suprotno pozitivnim propisima, trošio ih nenamjenski. Da je kao član predstavničkog tijela financijska sredstva koristio za svoje osobne privatne potrebe, da je sam sa sobom potpisao ugovor o pozajmici, da financijska sredstva koja je koristio za osobne privatne potrebe ta ista sredstva je morao vratiti a nije ih vratio na poseban račun za redovito financiranje djelatnosti člana predstavničkog tijela. Državni ured za reviziju sve to i više od toga navodi u svom izvješću. Naš klub najoštrije osuđuje takav neodgovoran pristup prema javnim sredstvima jer kad netko dobije novac od građana onda minimum što građani očekuju jest da se novac koristi namjenski i sukladno pozitivnim propisima. No isto tako naš klub izražava i zabrinutost jer nakon što je Državni ured za reviziju odradio svoj dio posla, utvrdio nepravilnosti, kršenje propisa, nenamjensko trošenje novaca člana predstavničkog tijela u 2014. godini do danas, 2 godine poslije u 2016., od strane ostalih državnih institucija nema daljnjih postupanja. To nikome a osobito nama ne bi smjelo biti prihvatljivo. Stava sam da se to treba promijeniti. A da bi to promijenili ponovit ću po doista ne znam koji put trebamo početi od nas samih. Uvažene kolegice i kolege mi smo na samom početku ovog saziva Sabora, ovi primjeri traže od nas i punu odgovornost i inzistiranje na transparentnosti. Posebice je to dužnost svih političkih stranaka i svih nezavisnih grupacija osobito u današnjim teškim vremenima. Naš klub hoće podržati ovo izvješće, hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina govoriti uvaženi zastupnik Šandor Juhas. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjednice, poštovani kolege zastupnici. Evo dozvolite da i ja u par riječi kažem svoje mišljenje o ovoj reviziji. Moja rasprava ići će u dva smjera. U prvom dijelu osvrnuti ću se malo na rad revizija a u drugom dijelu ću ukazati na praktičan primjer kada su određene institucije ove države, ovako malo previše revnosne i kada njihov rad ustvari dovodi do problema na lokalnom nivou. Klub Nacionalnih manjina podržati će ovo izvješće i pohvaljuje rad ureda za reviziju te pozdravlja Izvješće o obavljanju financijske revizije političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i članova predstavničkih tijela lokalne i područne samouprave. Pohvaljujemo rad revizije koja je od 13. travnja do 10. prosinca 2015. godine provjeravala zakonitost, pravilnost stjecanja prihoda te valjanost financijskih izvješća. Kako izvješća ukazuju na određene nedostatke one se ne smiju zanemariti, o njima je važno reći pokoju riječ. Revizija je ukazala na neke, kako neke političke stranke nisu sastavljale temeljna financijska izvješća na način sukladan propisima te je uočena netočnost podataka. Nadalje, godišnji program rada i financijski plan nisu doneseni ili usvojeni od nadležnih tijela političkih stranaka ili nisu doneseni u propisanim rokovima. Slažemo se sa preporukom revizije i smatramo nužnim uvođenje učinkovitijeg sustava kontrole, tj. sustava unutrašnje kontrole tamo gdje je nema. Nadalje, revizija je istaknula kako kod nekih političkih stranaka posebne knjige nisu ustrojene i vođene u skladu sa propisima, npr. nisu se vodile evidencije putnih naloga i korištena službenih vozila te knjige obveza. Riječ je zaista o osnovama urednog poslovanja i koje bi trebale biti, trebaju biti ispoštovane. Izvješće pokazuje kako dio stranaka nema evidenciju o lokalnim jedinicama koje su ih dužne financirati, niti znaju koliko im duguju a riječ je o neophodnom podatku za funkcioniranje stranaka. Potrebno je i da su rashodi povezani sa ostvarenjem utvrđenih ciljeva tj. da se novac troši u skladu sa određenim programima. Mi smo neki dan raspravljali ovdje o izvješću utroška udruga i ustanova nacionalnih manjina i kada smo raspravljali dosta smo bili ovako oštri i manje-više smo spominjali upravo ili daleko manje prekršaja i daleko manje negativnosti i oko toga se ovako digla dosta velika bura. Pa nadam se da će i ostali kolege koji dolaze iza mene onda sukladno tome postupiti i kada se radi o političkim strankama. Za mene predstavlja i problem to što se nije postupilo prema preporukama i nalozima revizije iz ranijih razdoblja pa je tako utvrđeno da je postupljeno u 59% slučajeva a da 33% naloga i preporuka nije uvaženo i smatram da je upravo i zbog toga bitan ovaj i izvještaj i bitan i rad revizije da upozorava stalno na te slučajeve. Pohvaljujemo i donošenje etničkog kodeksa od strane 21 političke stranke te pravila ponašanja od 5 političkih stranaka. Mišljenje revizije kako i dalje treba unaprjeđivati aktivnosti vezane za promicanje visokih etničkih standarda među članovima i zaposlenicima političkih stranaka te se s tim mišljenjem potpuno slažem. Ono što također ne smijemo smetnuti sa uma jeste da se svi trebaju pridržavati zakona i propisa bez obzira o količini financijskih sredstava sa kojim raspolažu. Međutim, smatram da ipak treba voditi računa o razlikama i o realnim okvirima sankcioniranja. I upravo tu počinje onaj drugi dio moje rasprave kada ću ukazati na to što dovodi ako smo baš previše revnosni i do čega dovodi ukoliko oni koji trebaju izvršavati te naloge revizije žele možda nešto i dokazati što ne bi trebalo. U Baranji, u nekim jedinicama područne samouprave naknada za politički rad vijećnika iznosi 200 kuna. To su sredstva koja se dodjeljuju na simboličkoj razini i manje-više većina tih vijećnika koji su tamo i vrati te novce općini, odreknu se njih. Tako se desilo da je prije 5 godina kod nas u jednoj općini 5 vijećnika koji su ušli sa nezavisne liste dobilo naknadu od 200 kuna na godišnjoj razini, vratilo uredno tih 200 kuna toj jedinici lokalne samouprave. Revizija je sljedeće godine konstatirala da oni nisu obračunali ta sredstva sukladno zakonu i pravilima. Nakon toga državno odvjetništvo je pravilno postupilo i pokrenulo je postupak. I što se desilo? Desilo se to da je zbog 200 kuna koje nisu sukladno obračunata zakonu, je li tako, donesena odluka i oni su kažnjeni sa 80 tisuća kuna. Sa 80 tisuća kuna. Oni su se normalno žalili, kada su se žalili žalba im je usvojena, smanjena je kazna na 800 kuna. Međutim, onda se žalilo državno odvjetništvo i žalilo se državno odvjetništvo i sada traži da se ti vijećnici kazne sa 30 tisuća kuna jer kao to je nekakva realna, realna nekakva cifra. I što se sada dešava? Radi se o maloj jedinici lokalne samouprave, radi se o nezavisnim vijećnicima. 5 godina, 5 godina se provlače po sudovima, dobivaju kaznu prvo 80 000 kn, pa onda 30 000 kn. Jedva smo ih nagovorili da budu vijećnici, da uđu unutra u Općinsko vijeće, molili smo ih, kumili idite na tu listu predstavljati svoju zajednicu. I onda dobije kaznu od 80 000 kn. I što onda on radi? Nemoj mi se više pojavit pred očima, vidi u šta si me utjero, otić će mi kuća na bubanj, nemam djeci šta jesti, nemoj me više ni za šta moliti, bježi mi sa očiju, neću da se bavim sa političkim radom. A to je naša svakodnevica. Ja znam da smo pred zakonom svi isti, znam i važno je da svatko odgovara za svoje postupke. Međutim, ako se pojavi takva situacija, ako se dešavaju takve stvari na terenu mislim da treba pronaći nekakvo kompromisno rješenje, mislim da treba sagledati da nekoga tko je zbog 200 kn prekršaja ne treba kazniti sa 80 ili 30 000 kn i da tu treba napraviti nekakav napredak u svemu tome. I zaključno. Što se tiče revizije važno je da njeni nalozi i preporuke uđu u ciljeve revizije za 2015. godinu, te da se postupkom revizije za 2015. godinu utvrde isto sve nepravilnosti, ali da se i uvaže realne situacije na terenu, pa i ovakve o kojima sam pričao. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HRID-i i nezavisnog zastupnika Šandora Juhasa, a u ime tog kluba govorit će uvaženi zastupnik Drago Prgomet.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Pa evo, ja ne znam već koliko ste ovdje tri tjedna, tjedan i pol, pa to je kad nemamo drugih zakona, drugih zakonskih rješenja, Vlada nam nije poslala. Ali to je manji problem. Ono što mi se čini kao problem to je da vas svi hvale i to je dobro. Dobro je da ih hvale, ali nije dobro da iz toga očigledno oni koji hvale reviziju ne izvlače zaključke. Jer da izvlače onda ne bismo tako dugo razgovarali ovih dana, ne bi bilo toliko nepravilnosti nego po onoj narodnoj pojeo vuk magare, vi svoje završite, odete, a mi ćemo iduće godine opet ukazivati na iste greške koje ćete vi pronalaziti. Tako da mi pomalo sličite na one izvrsne nogometaše koje trener stalno hvali, ali i stalno drži na klupi, nikako ih pustiti u igru. Dakle, ono što je činjenica, da manje-više političke stranke barem u ovom financijskom dijelu i jedinice lokalne uprave jesu poštivale zakon. Ali ovdje se postavlja pitanje jesu li ispunile i svoju osnovnu zadaću, jesu li političke stranke ovo društvo učinile politički zrelijim, demokratskijim, a je li lokalna uprava učinila svojim građanima život kvalitetniji, uvjete boljim za ostanak u svojim jedinicama lokalne uprave. Ja znam da ćete reći da svaka tema osim ekonomske danas je od drugorazrednog značaja. Načelno ću se složiti sa vama da nema jednog "ali". Bez ozbiljnih promjena u funkcioniranju političkog sustava, bez sprječavanja bilo kakvog političkog otpora na žalost niti jedna dobra reforma, niti jedan dobar zakon koji regulira odnose kad govorimo o gospodarstvu neće zaživjeti. Jer bez jačanja institucija, otvorenosti institucija, političkih stranaka, njihove demokratizacije na žalost nećemo doživjeti niti ekonomski oporavak. Jer svjesni smo valjda da i do sada najveće prepreke ekonomskom razvoju je bio upravo loš politički sustav, nedozreo, nedovoljno demokratski, koji je na žalost kao posljedicu imao, ima ga i danas, a o tome je gospodin Čačić jučer govorio razvijen ortački kapitalizam i dogovornu ekonomiju. Ponavljam, ekonomija doista je najbitnija, ali politika je ta koja određuje budućnost. Dobra politika čini svakom građaninu život bolji, a loša politika na žalost samo političkim elitama ili samo pojedincima. A tko je za to odgovoran nego političke stranke? Citirat ću jednog poznatog sveučilištarca, sveučilišnog profesora iz Heidelberga koji je rekao Dieter Heermann, da jedino unutarstranačka demokracija može spriječiti da stranke u demokraciji ne postanu same sebi svrha i time na određen način strana tijela i državom u državi. Na žalost, bojim se da se najvećim strankama u Hrvatskoj to upravo i događa. Neki nisu shvatili da rušenjem komunizma i uspostavljenjem i višestranačkog demokratskog sustava nije završio proces izgradnje demokracije u Hrvatskoj. Demokracija nije nešto što se propisuje zakonom, demokracija je nešto što se izgrađuje, nešto na čemu trebaju raditi svi, a prije svega političke stranke. Tako nam je od devedesetih na ovamo na određen način društvo podijeljeno na one koji jesu na vlasti i oni koji se spremaju doći na vlast. Zašto je to tako? Zato što smo članove naših stranaka, pa i građane naučili da nam stranke nisu zajednice političkih vrijednosti i političkog uvjerenja, nego interesne zajednice organizirane kao strukture moći. Kako onda očekivati od onih koji politiku još uvijek poistovjećuju s moći? A moć budimo pošteni i priznajmo u našim strankama uglavnom dolazi od naših lidera koji postaju mjerilo svih stvari. Pa tko dobro i na vrijeme prepozna ono što stranački lider misli njegova politička karijera je neupitna. I obrnuto, svako javno suprotstavljanje u najboljem slučaju će završiti izbacivanjem iz stranke, tzv. disidentstvom što je nepojmljivo da u demokratskom društvu uopće koristimo taj izraz disident jer disident je pojam koji je isključivo vezan za jednopartijske sustave, za sustave koji ne trpe drugačije mišljenje, drugačije stavove. Prema tome, što su države demokratskije, gdje su demokratski standardi viši one su i bogatije. To je istina, o tome svjedočimo i mi kao dio EU, o tome svjedoče ili bi trebao svjedočiti i naš premijer koji je živio i radio u dvije demokratske zemlje. I zato bih volio da vodi računa upravo o tome o potrebi izgradnje demokratskog političkog sustava kao prioritetu i kao jednom od bitnih elemenata ukoliko doista želimo gospodarski oporavak. Nažalost, u demokratskom smislu nismo dosegnuli zemlje EU ali nam se ni lokalna uprava nije pokazala učinkovitom, dapače glomazna je, rastrošna, troma, klijentelistička. Često kočničar promjena male su kadrovski i fiskalno nesposobne, vrlo teško pripremaju programe za povlačenje novaca iz europskih fondova pa posljedično tih novaca i ne bude. Htjeli ili ne htjeli moramo priznati da je Hrvatska premala zemlja za ovoliku državu. 570 jedinica lokalne uprave i samouprave je tri puta više nego što imaju zemlje prosječne veličine u EU. Od toga skoro 400 općina koje imaju manje stanovnika od 5000 a 20% općina je napravilo više od 50% ukupnih dugova koje su općine napravile u Hrvatskoj. Podsjetit ću vas prije rata u Hrvatskoj je bilo samo 112 općina. Prije par dana sam pročitao u jednim novinama kako je u Splitu 1994. godine radilo 326 a danas 436 službenika. Tako je vjerojatno i u Brodu, Zagrebu, Rijeci jedino nije u Solinu tako. To je jedini grad ako je suditi po ovoj izjavi gospodine gradonačelniče koji ima manje zaposlenih službenika nego što je imao '90-ih godina. I to pored razvoja interneta, bolje povezanosti, novih autocesta, pismenosti građana itd. Logična je takva situacija sve dok se lokalna uprava i generalno uprava bude smatrala plijenom političkih stranaka, pravom da se u njoj zaposle novi politički istomišljenici a pri tome se naravno sačuvaju oni koje je neka ranija politička struktura dovela sa sobom. Tako stari kadar ostaje, a novi dolazi. U konačnici imate broj lokalnih dužnosnika, službenika, činovnika koji jednostavno Hrvatska država ne može više plaćati. Nova vlast je obećala da će provesti ozbiljnu reformu lokalne uprave i samouprave, ozbiljnu reformu javne uprave pa ću vas podsjetiti samo što je njemački zastupnik u Bundestagu Klaus Peter Willsch na jednom skupu HDZ-a rekao: "Ne obećavajte u predizbornoj kampanji posao u javnoj upravi, a kad dođete na vlast ne zapošljavajte tamo svoje prijatelje i rođake." Evo prilika da se to i provede i da se pokaže da niste kao oni ranije. Na koncu revizije mogu donositi zaključke, upozoravati, danima sjediti ovdje no bez reformi u javnoj i lokalnoj upravi i samoupravi nema društvenog i gospodarskog oporavka. Bojim se da vladajući nisu ovo sve pročitali jer se od reformi koje smo zastupali tijekom predizborne kampanje odustaje brzinom svjetlosnih godina navodeći razloge koji su nekad doista na razini neuspješnog vica. Odustali smo, mi nismo, naša stranka je bila za to, od zakona kojim bi smanjili prava saborskim zastupnicima. Po prvi puta valjda viđeno u Hrvatskom saboru obrazloženje za odustajanje je da većina okrivljuje manjinu da ne može provesti zakon iako im ruke te iste manjine ne treba. Pa draga gospodo čak ni amandmani na svoj vlastiti zakon ovo ne mogu promijeniti. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo jedan cijeli niz replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Željka Jovanovića, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Prgomet pa inspirirali ste me na repliku kada ste uvodno govorili o tome da svi hvale reviziju, a da zapravo pitanje je da li će od toga biti neke koristi i da li će to utjecati na demokratsko političko gospodarski razvoj Hrvatske. Zaista je dobro što u svakom lošem ima nešto i dobro. loše je što Sabor ne raspravlja o novim zakonskim rješenjima koji bi osigurali gospodarski i politički razvoj Hrvatske ali eto u nedostatku tih novih zakonskih rješenja imamo dovoljno vremena da raspravimo o nekim pitanjima koja su evo već dan i pol ovdje pred nama i prošli tjedan koja se tiču preduvjeta da se osigura taj razvoj. Sigurno jedan od glavnih prijetnji razvoju i demokratskog i gospodarskog aspekta društva je korupcija. Stoga bih upravo zbog toga što je Državna revizija s nama dan i pol još jedanput istaknuo da smo po prvi put izašli iz društva korumpiranih država svijeta. Imamo 51 bod, na 50-tom smo mjestu. I što piše u tom izvješću, to ću citirati, dakle indeks percepcije korupcije ukazuje na to da se mnoge zemlje i danas suočavaju sa prijetnjom korupcije na svim razinama vlasti. Zemlje koje su najviše rangirane pokazuju da transparentnost sustava potiče društvenu odgovornost, razvoj gospodarstva i smanjuje korupciju, upravo što ste vi govorili. U jače korumpiranim zemljama, na sreću u kojima više nismo jedan od najvećih izazova predstavlja korupcija u javnom sektoru, posebno u područjima kao što su političke stranke, javne nabave i pravosuđe. Dakle sve što raspravljamo jučer, danas i protekli tjedan. Korupcija se može smanjiti i slobodnim pristupom informacijama te jasnim definiranjem pravila ponašanja svih koji obnašaju javne dužnosti. S druge pak strane nedostatak odgovornosti u javnom sektoru sa neučinkovitom javnom upravom pogoduje korupciji. Preventivnim tijelima u borbi protiv korupcije kao što su državna revizija, Povjerenstvo o odlučivanju o sukobu interesa, povjerenik za informiranje i Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave, dakle sva tijela i sva izvješća o kojima raspravljamo već 15 dana potrebno je osigurati i dodatna financijska sredstva i stručne kapacitete te onemogućiti politički utjecaj na njihov rad. Ja se nadam da će ta naša rasprava od prošlog i ovog tjedna upravo osigurati ovo o čemu se navodi u ovogodišnjem izvješću Transperencyja.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Silvana Hrelje.
Poštovani kolega Prgomet, ja se s vama slažem da je Hrvatska mala zemlja za ovoliku administraciju ali uz to bih vas samo podsjetio, povukao paralelu da mislim da je Hrvatska i mala zemlja za ovoliko političkih stranaka i da imamo malo izvornih političkih stranaka a puno namjenskih političkih stranaka jer moj uvaženi kolega i prijatelj Ratko je svojevremeno dvije osnovao kada mu je trebao i to umirovljeničke stranke a ne samo on, ima ih puno, a njega znam da se neće naljutiti pa spominjem. Tako da je to jedna priča koja je doista, radi se o svojevrsnom izbornom inženjeringu, sve je to legalno i legitimno, ja to ne mogu ni osuđivati ali sigurno ne donosi kvalitetu u političkom životu Republike Hrvatske. Drugo što bih htio reći, mislim da su učinci državne revizije jako dobri i da ne treba u njih sumnjati. Političke stranke koje su pod paskom državne revizije mislim da vode svoje knjige, vode svoje financije, vode svoje poslovanje puno, puno bolje danas nego u odnosu pred 5, 6 godina kada je proces počeo. Ja mislim da smo čak sada i u situaciji da kroz redovno poslovanje možemo prikazivati i troškove izbora da se ne maltretiramo sa silnim otvaranjem računa i svega toga, posebnih računa za izbore. No, otom potom, to je pitanje političke volje. Ja samo ne mogu jedno ali to ne može ni državna revizija pomoći, kako to da su nalazi državne revizije i mišljenja bezuvjetna a onda se nakon 3 ili 5 godina nađe torba sa novcem u sefu političke stranke.
Hvala. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Drago Prgomet. … [[Upadica se ne čuje.]] Kolegi Hrelji koji vam je uputio repliku.
Replika je bila meni ali je upućena kolegi Čačiću.
Pa to se nažalost u našem parlamentu događa da umjesto da se odgovara onome kome bi trebalo priča nekom drugome ali to nije ispravno.
Dobro, ja u svakom slučaju nemam ovlasti odgovoriti u ime kolege Čačića, on će to vrlo uspješno odraditi sam. Dakle prvo, ja ni u jednom trenutku nisam posumnjao u rad revizije dapače, torbe s novcem su nažalost točno bila naše političke povijesti. Revizija neće zaustaviti kolanje novca ali može doista činiti ono što je činila uvijek do sada, dakle ukazati na svaku moguću zloupotrebu javnog novca. Drugo, kada ste govorili o političkim strankama, ispričavam se, ponoviti ću još jedanput, dakle političke stranke su zajednice vrijednosti političkih uvjerenja. I sve dok to ne bude shvaćeno u našim strankama i u našem društvu imati ćete toliko stranaka. Sve dok se sloboda govora u političkoj stranci bude tretirala kao nešto što je usmjereno protiv stranke a ne u razvoju demokracije, imati ćete toliko stranaka. Nažalost Zakon o političkim stranaka je tako koncipiran da možete osnovati stranku u kojoj predsjednik stranke sam određuje članove predsjedništva. Možete osnovati stranku koja nosi naziv po političaru a njegov predsjednik će tek naknadno biti izabran. Dakle možete osnovati stranku po daleko lakšim uvjetima i zakonskim propisima nego što možete bilo koju građansku udrugu. Prema tome dok to bude tako, dok ne promijenimo Zakon o političkim strankama i dok ne shvatimo da unutar stranački izbori nisu samo izbori predsjednika stranke nego i vrijeme i prostor u kojem se bruse politički programi, u kome se raspravlja, imati ćemo situaciju da nezadovoljnici osnivaju svoje stranke jer vjeruju da svoj politički kredibilitet mogu pokazati na drugačiji, demokratski i otvoreniji način.
Hvala vam lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Josipa Đakića.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa kolega Prgomet lijepo ste rekli da su standardi u radu političkih stranaka, da su standardi u radu političkih stranaka dosegli svoje nivoe pa tako i revizija koja ustanovljava i ima kriterije za kontrolu rada političkih stranaka kao i nezavisnih liječnika, kao i predstavničkih tijela jedinica lokalnih samouprava. Jasno su pokazali da postotak bezuvjetnih mišljenja koja također ne moraju biti vjerodostojna je sve veći i došao je do nivoa od 59,2% koji izvršavaju svoje naloge, koji slušaju preporuke, koji se drže zakona i propisa, internih akata. Ali od važnijih zadaća vrhovnih revizijskih institucija je promicanje visokih etičkih standarda i vrijednosti u javnom sektoru, te je jedan od ciljeva revizije financijskih izvještaja i poslovanja političkih stranaka bio i provjeriti jesu li političke stranke donijele kodekse etike ili druge dokumente kojima je određeno pravilo ponašanja, pravila za sprječavanje sukoba interesa, te visoki i jasni standardi etičkog ponašanja koje trebaju poštivati zaposlenici i članovi političkih stranaka, a posebno članovi političkih stranaka koji obnašaju javne i političke dužnosti, te kako se navedena pravila primjenjuju u političkim i drugim aktivnostima vezanim uz djelovanje političke stranke. Ti etički standardi kao i pravila ponašanja sigurno bi trebali biti primjenjivi kod svih stranaka. Naime, tu se vidi da to i nije baš tako. Ali i ono što je još prijepor da je 13 stranaka poslušalo nalaz revizije i preporuke, te ih počelo rješavati i izvršavati, dok je 33,9% nije apsolutno poslušalo i ti su problem, ti vjerujem da su problem koji nisu donijeli ni etički kodeks, ni pravila ponašanja, koji nisu poslušali nalaz Državne revizije. I ono što je ustanovljeno da je otklon od zakona, da je otklon od pravila da nisu donijeli dokumente o pravilima i ponašanjima u stranačkom životu.
Hvala. Sljedeća replika biti će ona uvaženog zastupnika Giovannia Sponze.
Evo kako točka o reviziji može otvoriti i jednu sadržajnu političku raspravu. Gospodin Prgomet je rekao da treba učiniti reformu jedinica lokalne samouprave u čemu se apsolutno slažem da. Međutim, sticajem okolnosti prošli put, prošli tjedan razgovarali smo i o Zakonu o investicijama i o Zakonu o upravljanju državnom imovinom i tada su se sve političke opcije usaglasile u svom izlaganju da glavni kočničar razvoja ekonomskog i kočničar investicija je državna razina upravljanja. Svi su to glasno i jasno rekli, naravno u medijima o tome niti jedne jedine riječi. No, ako govorimo o jedinicama lokalne samouprave i o reformi onda me čudi o tome smo jako puno slušali u predizborno vrijeme i to od strane svih političkih opcija, gdje je kao gumicom izbrisana riječ decentralizacija. Decentralizacija je reforma, decentralizacija znači kvalitetu života – funkcionalna i financijska. Postavljam pitanje svima nama što bi značilo u maloj državi Hrvatskoj kad bi prerasporedili i fizički dislocirali pojedina ministarstva na teritoriju Lijepe naše. Da li bi bio to proces decentralizacije? Da li bi to i u demografskom smislu značilo nešto. Mi ne govorimo u kontekstu decentralizacije zaboravljamo ruralni dio koji znači identitet, a kad gradovi izgube sela, onda su izgubili sve, a kad izgube sve, onda gubi i država. Prema tome, stava sam da se mi uvijek bavimo posljedicama punih 25 godina, a nikad ne govorimo o uzrocima. Pa okrenimo najprije proces decentralizacije. Nemam protiv reforme javne, lokalne samouprave. Pojedine općine treba spajati, možda ih ne treba ukidati, ali odradimo to na jedan pametan i održiv način. Ponoviti ću, bavimo se uzrocima, a prestanimo se baviti posljedicama. Decentralizacija je nužna i neophodna za rast i prosperitet Republike Hrvatske.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Prgomet, potpuno se slažem sa vašom raspravom koja je u biti malo van revizije, to znači izvješta da ima preveliki broj općina i gradova imamo više nego Njemačka. U tome bi, je li velike države, puno veće države od Hrvatske, tako da imamo više vijećnika nego Amerika šta ima kompletna u svim sazivima. Tu vas podržajem i smatram kad bude taj zakon, da ćete biti tako isto odvažni da ćete nas podržavati. Isto tako, osnovni problem bi trebao biti po meni zakonodavni okvir dodjele sredstava političkim strankama nakon izbora, jer po meni nije dobro da se uđe s jedne liste, a kasnije da se osnuje stranka, pa da sredstva idu za drugu stranku. Znači, ja kao pojedinac osnujem recimo uša sam sa liste MOST-a, bez obzira što nisam član MOST-a mogao sam sada registrirati svoju listu i uzeti sredstva naravno, to je ja mislim i uzeti ta sredstva koja pripadaju političkoj stranci iz koje sam ušao. Ja mislim da bi tu čak trebalo mijenjati zakonski okvir, jer zbog toga nastaje brojne stranke poslije izbora, a u biti građani su glasali za te liste. Oni će kazati na izborima idućim jesu li te liste koje su ušle ili stranke u biti jesu li one, jedini su građani mjerodavni koji će ocijeniti taj rad u četverogodišnjem mandatu ili kraće. Također vas podržavam u ovome dijelu da bi trebalo zakonodavni okvir mijenjati i da bude puno transparentnije i okvirnije, premda je to sada mnogo bolje nego do sada. Ali isto vi kao iskusan saborski zastupnik koji ste bili u 5 sazivu ovoga velikoga Doma. Nadam se da ste i tada pokretali ova pitanja, zbog toga se i dogodili ovi pomaci. To je bilo znači vrijeme dok je bio premijer Ivo Sanader. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Drago Prgomet.
Dakle, ni jedna rasprava u Saboru koje je političko tijelo, a politička je, nije izvan teme koja je na dnevnom redu. Jer naučimo da je ovo političko tijelo, ovo nije revizorsko društvo, nego tijelo u koje su izabrani građani koji mogu i imaju pravo govoriti o svakoj političkoj temi za koju smatraju da je relevantna. Drugo, vezano za formiranje stranaka i financijsku naknadu koju stranke preuzimaju za mene je najbitnije da se svi držimo zakona. Ništa nije učinjeno mimo zakona a kako ste već spomenuli mene u kontekstu MOST-a ja očekujem od MOST-a da mi odgovori na našu molbu da se sredstva koja smo mi dobili, znači HRID, u 1. izbornoj jedinici, doniraju. Još nismo dobili odgovor. Zašto doniraju? Zato što nama iz 1. izborne jedinice, meni osobno, nije bilo teško financirati kampanju 3. izborne jedinice i vašem saborskom zastupniku iz 3. izborne jedinice, vašem saborskom zastupniku iz 5. izborne jedinice i 4. Jer mislim da se takva sredstva uvijek na određeni način prijateljski trebaju podijeliti bez obzira koliko tko imao na svom privatnom računu. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Antun Vidaković.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Imao sam potrebu kolegi Prgometu replicirati, ne samo njemu nego više zbog toga što se u javnosti non stop priča kako u Hrvatskoj ima previše jedinica lokalne samouprave. Budući da sam dugo, dugo vremena proveo radeći taj posao ja bih volio znati na temelju kojih to kriterija se određuje da li nečega ima previše ili premalo. Sklon sam tome da se to ako se analizira da se kao i svaki projekt najprije napravi projekt, otvori široka rasprava pa da utvrdimo. Na primjer uspoređujući se sa Francuskom, Francuska ima 32 554 općine, ima 99 departmana i ima 36 regija čini mi se. I tako Francuska funkcionira od 1789., nije bilo poslije revolucije nije bilo nikakvih reformi. Svi ćemo se složiti da bi željeli da Hrvatska bude efikasna kao Francuska, u svakom pogledu, i političkom i ekonomskom. I zbog toga mi je želja kao čovjeku koji je dugo, dugo vremena zaista proveo u lokalnoj samoupravi da ako se govori o reformi lokalne i regionalne a time svakako i državne samouprave da se to radi na temelju dobro izrađenog projekta, projekta koji bi bio donesen u ovom Saboru čak možda i konsenzusom. Takvi projekti su se znamo i sami radili godinama, godinama u jednoj Danskoj. Kod nas to ide prebrzo se daju ocjene, da ne govorim ovo što je jučer kolega Boban rekao da smo lokalni šerifi itd. Važan je sadržaj, da li je netko efikasan, da li je netko dobar ili loš. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Drago Prgomet.
Pa dapače raduje me dakle da o tome govori čovjek koji ima iskustva. Dakle ja i dalje mislim da Hrvatska ima previše političara, u konačnici to brojke pokazuju. Hrvatska ima 2 puta više političara po glavi stanovnika nego što ima Austrija. Smatram da to jednostavno više ne možemo plaćati. I dalje mislim da smo preusitnjena zemlja kad govorimo o broju jedinica lokalne uprave i samouprave iz onih razloga koje sam naveo. Financijska i kadrovska potkapacitiranost između ostalog da pripremite dobre projekte, da povučete sredstva iz EU fondova. Drugo, slažem se s vama da treba napraviti dobre analize. Dakle, jedinice lokalne uprave ne treba tretirati kao poduzeća. Njihova je zadaća da osiguraju kvalitetan život u smislu osiguranja zdravstva, školstva, komunalnih usluga na svojoj razini. Ako to jedna jedinica nije u stanju onda ne vidim razloga da ta jedinica postoji samo zato da bi se zvala jedna općina ili možda jedan grad. A o analizama, a to slušamo ovih dana da će se krenuti u analize, da će se krenuti u projekte pa takve analize postoje. Jedna od takvih analiza koja vrlo jasno govori o potrebitom broju a govori dakle o skoro 60 do 70% smanjenja broja jedinica lokalne uprave i samouprave je napravila naša ministrica uprave gospođa Jurlina i njen Ekonomski institut. Takvu analizu je napravila Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti. Prošle godine je imala vrlo zapažen skup. Gotovo identični rezultati su tih analiza i identične poruke su poslane. Takve analize je radila Katedra za upravne znanosti odnosno Zavod za javnu upravu i prof. Ivan Koprić. Prema tome, to postoji. Samo je pitanje političke volje hoćemo li to implementirati ili ne.
Hvala lijepa. Sad bismo prešli na sljedeći klub zastupnika, a to je Klub zastupnika SDSS-a i Reformista i u ime kluba će govoriti uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, pozdravljam predstavnike Državnog ureda za reviziju. Ja ću u ime kluba SDSS-a i Reformista ovu moju raspravu pokušati tematski podijeliti u dvije teme. Dakle, prvo ću nešto reći o nalazu revizije, a drugo ću se osvrnuti na ovu jednu pojavu koju je kolega Bulj sad u svojoj replici inicirao a odnosi se na sadašnje vrijeme i bojim se ako to sad ne kažem da ćemo doći u situaciju čekajući nalaz revizije po toj stvari za koju godinu ovo će biti prilično passe odnosno zastarjela tema. Neću izaći iz konteksta ovoga. Dakle, što se tiče izvještaja revizije kao i u prijašnjim raspravama, prijašnjim izvještajima smatramo da je revizija svoj posao uradila profesionalno, kvalitetno, studiozno i mislimo da na ovaj način ona ljudi iz Državnog ureda za reviziju vrlo uspješno završavaju jedan svoj ciklus dvonedjeljnog zasjedanja ovdje u Hrvatskom saboru. Oni su kroz svoju analizu ako ćemo se baviti analitikom ovog što je ovdje napisano vrlo jasno skinuli određene tabu teme sa poslovanja sa rada političkih stranaka koje su uvijek bile predmet određenih polu informacija u medijima i čak i određenih zloupotreba od strane određenih medija. Dakle, ovaj izvještaj jasno kaže kolika je imovina pojedinih političkih stranaka, koliki su prihodi političkih stranaka, koji su izvori prihoda političkih stranaka što je vrlo bitno da se zna za javnost. Na kraju se obrađuje i onaj dio koji ukazuje na broj zaposlenih po pojedinim strankama što je vrlo, vrlo interesantno. Vi ste ovdje obradili 30, napravili reviziju tridesetak političkih stranaka i šest nezavisnih zastupnika u 2014. godini. Dakle, provjerili ste dostavu godišnjih financijskih izvještaja i provjerili ste objavu tih financijskih izvještaja preko medija što je bila zakonska obaveza. Ono što je, da se ne prepričava, kolege su neke već rekle, ali ono što je zabrinjavajuće je činjenica da 2014. godine imamo još uvijek pojavu da ste vi morali konstatirati kod pojedinih stranaka da nemaju unutarnju kontrolu uspostavljenu, da im godišnji programi i financijski izvještaji nisu doneseni u skladu sa zakonom, da nisu doneseni u propisanom roku, da pojedine političke stranke nisu sastavile svoje temeljne financijske izvještaje na propisan način, pa čak i da pojedini podaci u tim financijskim izvještajima nisu tačni ili istiniti. To kao i činjenicu da nemamo, da pojedine političke stranke koje imaju ambicije da učestvuju u političkom životu na ozbiljan način u Republici Hrvatskoj nemaju svoj etički kodeks koji su bile dužne po zakonu donijeti, da nemaju čak ni evidentiranu članarinu. To su vrlo ozbiljne primjedbe danas u 2014. godini kada je pretpostavka da smo nakon 20 godina našeg parlamentarizma trebali imati gotovo idealan sustav po kom funkcioniraju te političke stranke, a imaju ponavljam ambicije da se bave ozbiljnim političkim radom na sceni. Ovdje ste dali 14 bezuvjetnih mišljenja, 14 uvjetnih i 2 nepovoljna mišljenja. Samo konstatacija, meni je izuzetno drago što je moja stranka u kategoriji bezuvjetnih mišljenja. Mi znamo koliko nas to napora košta, da sa onom infrastrukturom, sa onim kadrovskim potencijalom kojim raspolažemo pratimo sve zakonske obaveze i nastojimo biti u okvirima bezuvjetnog mišljenja. Što se tiče financijskih parametara koji su uvijek za javnost najinteresantniji bitno je ovdje reći, da ukupni prihodi po vašem izvještaju u 2014. godini su stranke imale negdje na nivou nekih 114 milijuna kuna ukoliko ja ovdje dobro vidim. To je prilično velik novac. 54 milijuna je iz proračunskih sredstava po osnovu saborskih mandata, a 43 milijuna po osnovu vijećnika, mandata vijećnika u jedinicama lokalne samouprave. Naravno da se ovdje može otvoriti odmah i pitanje racionalnosti jedinica lokalne samouprave, ako vidimo da se otprilike iste, gotovo identične vrijednosti mandata saborskih zastupnika i jedinica, vijećnika u jedinicama lokalne samouprave. No, ono što bih ja konstatirao jeste i činjenica da su za stranačke zaposlenike podaci, dakle govore da su za stranačke zaposlenike stranke izdvojile 26 milijuna kuna što nije malo novaca. Glavninu od 117 milijuna potrošile su uglavnom 14 parlamentarnih stranaka. Za javnost je to možda interesantan podatak. Najviše je potrošio HDZ 43 milijuna, SDP 33, HNS 10 milijuna kuna. I krajem 2014. političke stranke su zapošljavale 221 osobu. Moj zaključak je višestranačje, odnosno ovakav oblik parlamentarizma košta i ljudi moraju biti svjesni da to košta otprilike negdje 114, 115 milijuna kuna godišnje. I to je to. Ono što bih ovdje rekao u ovom drugom dijelu što sam smatrao da je bitno da se zna, jeste način kao pojava na koju je upozorio i kolega Bulj, rekao sam već u početku jeste činjenica kako smo ove godine u 8. sazivu donosili privremenu odluku o financiranju zastupničkih mandata. Ja imam ovdje ovu odluku. Ona je naravno donešena na osnovu, ovdje piše na osnovu zakona, ali i na osnovu odluke Odbora za Ustav i Poslovnik i ova odluka je po određenom ključu rasporedila ta sredstva. Moja stranka je dobila na osnovu dva zastupnika određena sredstva, a treći zastupnik kolega koji je izašao iz stranke je ponio sa sobom određena sredstva kao nezavisni zastupnik. Zašto to govorim? Zato što je ova odluka na ovakav način bi bila ispravna da je donešena na osnovu zakona koji su važili do izmjene 2013. godine. Ona bi bila potpuno validna, odnosno bila bi legalna. Oni koji su ovakvu odluku donosili zaboravili su ili su previdjeli da je 2013. godine, da smo izmijenili dva ključna članka. To je članak 4. i članak 7. tog zakona koji se direktno, kojima se direktno definiraju drugačija pravila raspodjele tih sredstava. Dakle i ovdje je bilo rečeno i ja ću ponoviti Samostalna demokratska srpska stranka je imala svoja tri kandidata na izborima za Sabor u 12 izbornoj jedinici. U ta tri kandidata je uložena sva stranačka infrastruktura, sav novac, sav potencijal politički i ti mandati su osvojeni, sva tri mandata su osvojena na isti način iz stranačkih kapaciteta Samostalne demokratske srpske stranke. I logično je onda da i sredstva koja proizlaze iz tih mandata pripadaju toj stranci. Na kraju i sredstva za izbornu promidžbu je stranka dobila na ukupnom nivou kao da je usvojila, da u svom sastavu, u svom klubu ima tri saborska zastupnika. A onda se dešava sjednica odbora koja kaže drugačije i koja kaže drugačije i koja kaže da … [[Govornik se ne razumije.]] pripadaju troškovi financiranja po osnovu dva mandata. A u čemu je stvar? Na što želim da skrenem pažnju. Želim da skrenem pažnju da smo 2013. godine izmijenili član 14. koji je, odnosno članak 4. koji je rekao, osnovni temelj u financiranju političkih stranaka nezavisnih zastupnika je postavljen člankom 4., stavkom 1. Zakona koji kaže: "Pravo na redovito godišnje financiranje iz sredstava državnog proračuna imaju političke stranke koje imaju zastupnika u Hrvatskom saboru i nezavisni zastupnici koji su izabrani s nezavisnih lista.". Isključivo sa nezavisnih lista. A prethodno, ono što smo promijenili je glasilo na način, pravo na redovito godišnje financiranje iz sredstava državnog proračuna imaju političke stranke koje imaju zastupnika u Hrvatskom saboru, nezavisni zastupnici koji su birani sa nezavisnih lista i zastupnici nacionalnih manjina. Te tri riječi zadnje, zastupnici nacionalnih manjina su brisane ovom izmjenom zakona. Automatski se postigla intencija onoga o čemu je govorio i kolega Bulj i što smo govorili u raspravi 2013. kada smo mijenjali zakon da se spriječe prebjezi unutar stranaka. Dakle stranka koja je kandidirala kandidate koji su ušli u Sabor ima pravo na sredstva za financiranje po osnovu tih mandata. I svaki ostali prebjeg koji se kasnije dešava dolazi pod udar izmjene članka 4. ovoga zakona. Isto tako je mijenjan i članak 7. rečenicom: "Sredstva za redovito godišnje financiranje zastupnika nacionalnih manjina koje je kandidirala politička stranka doznačuju se na središnji račun političke stranke.". Odredba članka 7. je eksplicitna, nju ne treba posebno filozofski tumačiti samo je primijeniti onako kao što je sročena i kao što je zakonodavac planirao kada je ovako formulirao. I šta se dešava? Dolazi se tada na Odbor za Ustav gdje sjede eminentni ustavni i pravni stručnjaci i političkim voluntarizmom, preglasavanjem kažu ne to neće biti tako nego ćemo sredstva raspoređivati kako dignemo, većinom glasova odlučimo. U prvom slučaju većinom glasova se odluči na prvoj sjednici da kolega koji je izašao iz stranke ima pravo na naknadu sredstava kao nezavisni zastupnik, u drugom slučaju po našem prigovoru se glasa neriješeno 5:5. I gdje smo, tu smo. I dalje se primjenjuje situacija da sredstva idu kolegi koji je izašao iz stranke poslije izbora. Ja postavljam pitanje, mene su na fakultetu učili elementarne stvari da kasniji zakon derogira prijašnji zakon. I druga stvar, da su odluke ispod zakona, kao normativni akti. Prema tome, nikad odluka niti jedna, pa čak ni odluka Odbora za Ustav i Poslovnik ne može derogirati primjenu normi iz pozitivnih propisa. Postavljam pitanje kako ćemo riješiti ovu pravnu situaciju. Upozoravam reviziju da će se sa ovim slučajem sresti iduće godine. Bojim se da će kada vi budete konstatirali ovo što sam ja sada rekao da je učinjena bitna povreda materijalnih propisa u odlučivanju odbora, da će to biti kasna stvar za nas i da će sredstva već biti iskorištena na nezakoniti način. Zahvaljujem se. Dakle mislim da nisam sa ovim iskočio iz teme jer se radi o financiranju političkih stranaka. Generalno mi ćemo kao klub podržati izvještaj revizije.
Hvala lijepa. Sada bismo prešli na sljedeći klub. To je Klub zastupnika MOST-a. I u ime Kluba zastupnika MOST-a govoriti će uvaženi zastupnik Maro Kristić.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege zastupnici, poštovani predstavnici Državnog ureda za reviziju. Evo dozvolite da i ja iznesem stavove Kluba zastupnika MOST-a po pitanju Izvješća o obavljenoj financijskoj reviziji političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne samouprave o kojima ćemo se pozitivno očitovati prigodom sutrašnjeg glasovanja. Dakle iz samog nalaza je poprilično razvidno da je značajan napredak u transparentnosti poslovanja političkih stranaka osobito onih parlamentarnih. Revizija političkih stranaka pridonijela je uređivanju i poštivanju pravnih propisa i akata koji se odnose na financijsko poslovanje političkih stranaka. Postoji problem značajnog broja stranaka koje nisu podnijele financijska izvješća, radi se mahom o malim političkim strankama koje nisu aktivne ali se i dalje nalaze u registru političkih stranaka. Revizijom je utvrđeno da političke stranke nisu uspostavile sustav unutarnjih kontrola ili sustav kontrola nije učinkovit. Godišnji programi rada i financijski planovi nisu usvajani niti donošeni od nadležnih tijela političkih stranaka. Financijski izvještaji nisu sastavljani na propisani način i ne odgovaraju stanju u glavnim knjigama. Nisu evidentirana potraživanja i obveze na postojeći propisani način, bez vjerodostojne dokumentacije nisu vođene evidencije potraživanja i ne prati se dospjelost potraživanja niti su poduzimane mjere za naplatu potraživanja. Također, za službena putovanja nisu ispostavljani putni nalozi ili izvješća sa službenih putovanja. Također je potrebno istaknuti i problem vijećnika u općinskim i gradskim vijećima koji rade bez naknade ili sa iznimno malim naknadama koji su zbog nepodnošenja izvješća također kažnjavani novčanim iznosima i do 60 tisuća kuna te je svakako potreba žurnog rješenja tog problema u smislu poštivanja Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe. Ured je također preporučio i naložio učinkoviti sustav unutarnjih kontrola. Naložio je strankama da trebaju sastavljati godišnje financijske planove i programe radi učinkovitijeg poslovanja u skladu s odredbama Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe. Također, što se tiče postupanja prema nalazima Državnog ureda za reviziju utvrđeno je da je postupljeno prema 112 nalaza odnosno 59,2% naloga i preporuka izvršeno, 13 ili 6,9% je u postupku izvršenja a prema 64 naloga ili 33% preporuka nije postupljeno, a političke stranke su i dalje u obvezi postupiti prema danim nalozima i preporukama ureda. Što se tiče MOST-a nezavisnih lista MOST predlaže reviziju broja političkih stranaka na način da se iz registra političkih stranaka brišu one stranke koje nisu održale svoje redovne godišnje skupštine u predviđenom zakonskom i statutarnom roku. Takvu reviziju moguće je provesti bez zakonskih izmjena primjenom članka 23. stavka 1. točka 2. Zakona o političkim strankama u kojem izrijekom stoji da ukoliko se utvrdi da je proteklo više od dvostruko vremena predviđenog od vremena utvrđenog statutom za održavanje skupa najvišeg upravnog tijela stranke, a da sjednica nije održana da Ministarstvo uprave može donijeti Odluku o brisanju takve političke stranke iz registra udruga. Mi ćemo potaknuti takvu inicijativu nadležnom Ministarstvu uprave za sve one političke stranke koje ne djeluju sukladno svojim statutima i zakonskim propisima. Što se tiče političkih stranaka i njihovih prihoda u 2014. godini obuhvaćenih revizijom prihodi su iznosili nešto više od 114 milijuna kuna, a rashodi nešto više od 117 milijuna kuna. U glavnini te su se stavke odnosile na parlamentarne stranke od čega je najviše uprihodio SDP, gotovo 40 milijuna i HDZ gotovo 33 milijuna. Mi u Klubu zastupnika MOST-a nezavisnih lista smatramo da se previše novaca iz državnog proračuna izdvaja za djelovanje političkih stranaka i svakako u svom budućem djelovanju ćemo se zalagati da se ti iznosi značajno smanje i da se oni odnose samo na one nužne potrebe političkih stranaka. Rad političkih stranaka bi se inače trebao zasnivati na ljudskim i intelektualnim kapacitetima njihovih članova. Što se tiče inicijative gospodina Prgometa evo ja ću sada iskoristiti priliku pa ću mu reći da svakako podržavamo vaš prijedlog i da ćemo ga razmotriti i zajedno sa vama odlučiti gdje će se ta sredstva koja su ostvarena od vašeg političkog djelovanja na listi MOST u vašoj izbornoj jedinici i u koju namjenu će se utrošiti. Što se tiče lokalnih proračuna, dakle proračuna općina, gradova i županija, stranke su uprihodile ukupno 42 milijuna kuna. Naravno najviše su uprihodile najveće parlamentarne stranke HDZ i SDP. Htio bih ovom prigodom istaknuti još jedan problem koji nije vidljiv na prvi pogled, ali su slučajevi poput FIMI MEDIA-e pokazali vezu između financiranja stranaka i javne nabave. Prema analizi Udruge partnerstva za društveni razvoj koja je koristila službena izvješća stranaka i bazu podataka Integrity opservers utvrđeno je da je u periodu od 1.01.2012. do danas su SDP-ovi donatori ostvarili ukupno 130 ugovora o javnoj nabavi ukupne vrijednosti 156 milijuna kuna. U javnoj nabavi je sudjelovalo 21 od ukupno 86 trgovačkih društava koji su se pojavili kao donatori SDP-a. To je znači negdje oko 25% od svih donatora SDP-a u promatranom razdoblju. U periodu od 1.01.2012. do danas HNS-ovi donatori ostvarili su ukupno 122 ugovora o javnoj nabavi ukupne vrijednosti 271 milijun kuna. U javnoj nabavi je sudjelovalo 16 od ukupno 32 trgovačka društva koji su donatori HNS-a u 50% svih donatora koji su donirali kampanje od 2012. godine. U periodu od 1.01.2012. do danas HDZ-ovi donatori su ostvarili ukupno 196 ugovora o javnoj nabavi ukupne vrijednosti 774 milijuna a u javnoj nabavi je sudjelovalo 25 od ukupno 58 trgovačkih društava donatora HDZ-a ili 43,1% svih donatora. Tako da bi možda i ovo predstavničko tijelo građana trebalo razmisliti o tome da se uopće ukine mogućnost doniranja političkih stranaka kao što je to slučaj u nekim njemačkim saveznim državama da bi se uopće otklonile sumnje da se povezuju donatori i postupci javne nabave koji se naknadno događaju. Evo, zaključno MOST se zalaže za transparentno i racionalno trošenje sredstava iz državnog proračuna, izradu baze podataka donatora povezane s bazom pravnih osoba koji su dobili poslove na natječajima javne nabave. Evo, zahvaljujem na pažnji.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Radimira Čačića.
Što se tiče stranaka nemojmo gubiti vrijeme i energiju, stranke su proizvod na demokratskom političkom tržištu. Dakle ne može biti previše stranka, može ih biti 5 milijuna, 500 hiljada, sasvim je svejedno koliko ih ima. One koje imaju šta ponuditi, koje građani prepoznaju će ih kupiti. Kao što ne može biti previše vrsta jabuka na tržištu, mislim ili bilo čega drugoga. Dakle to je bespredmetna rasprava. Naravno svatko se češe tamo gdje ga svrbi i to je potpuno jasno. Neki koji imaju neke monopole ili izmisle da bi trebali imati neke monopole na neke interesne pozicije i prostore koji nisu nezanimljivi kao što je recimo umirovljenička populacija se tu osjete loše kada neki drugi ljudi koji se bave politikom žele naglasiti da postoji ozbiljan interes i u njihovoj političkoj opciji, jer to ne može biti ekskluzivitet, to nije ekskluzivitet ni desnice, ni ljevice, ni centra, jednostavno to je jedna ozbiljna tema. Umirovljenička populacija je ozbiljna tema koja ne može biti svedena u interesni geto. Prema tome normalno je da i neke stranke recimo stvaraju i formiraju iz svojih interesnih odbora ili iz političkih grupacija nešto što onda ima i tu stranačku etiketu. To je sasvim u redu ako to birači podrže. Naravno da je vrijeme u jednoj sređenoj državi a mi ćemo polako to postati da to sve skupa bude regulirano, da se stvari prate, o tome je već bilo ovdje riječi, da postoje nekakvi izvještaji, da nema zloupotreba, to treba sankcionirati, o tome nemamo šta reći. Što se tiče tema koje su se ovdje u cjelini otvorile da li da ili ne okrupnjavanje, da li to ima smisla ili ne, sigurno je da to treba podleći javnoj raspravi. Zrelo je društvo za javnu raspravu, šta će se odlučiti vidjeti ćemo, u ovoj replici nema smisla da o tome govorim ali to je već zadnjih 10-ak godina vrlo ozbiljno na znanstvenoj razini analizirano, tuđa iskustva su isto tako proučavana naročito Danska ali i sva druga. A ovdje paušalno govoriti šta je recimo Francuska ili nije Francuska, da, Francuska je ali na volonterskoj bazi. Da, tisuće su ali volonteri, itd.. Dakle da javna rasprava je sasvim sigurno nešto o čemu treba, što treba sprovesti jer to je preozbiljna tema da se bez javne rasprave realizira ali znanstveni radovi i ozbiljna analiza već postoji. Hvala.
Hvala lijepa. Evo odgovoriti će uvaženi zastupnik Maro Kristić.
Zastupniče Čačić ja ovo vaše izlaganje zapravo nisam shvatio ni kao repliku nego kao jednu nadopunu ovoj našoj raspravi. Evo ono o čemu sam raspravljao u jednom dijelu a dotiče se također onoga što ste vi rekli, to je jedan veliki broj manjih stranaka koje postoje na političkoj sceni ali ne djeluju sukladno statutima i zakonima. I smatram da bi svakako sve one koji na takav način djeluju a postoje pretpostavke da se brišu ih registra političkih stranaka trebalo barem za početak postupiti i brisati takve. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sada će u ime Kluba zastupnika HNS-a govoriti uvažena zastupnica Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine glavni državni revizore sa suradnicima, kolegice i kolege. Izvješće o radu političkih stranaka koje je napravljeno od strane državne revizije je u svakom slučaju zap pozdraviti kao jedno vrlo stručno, vrlo obuhvatno i nešto iz čega se može dosta toga i naučiti i iz čega se može puno toga iščitati. Ja sam negdje prije 4 godine prvi put govorila o ovakvom izvješću koje je bilo ovdje u Saboru i mislim da mogu s ponosom reći da smo malo napredovali, da sve kvalitetnije ipak funkcioniramo na toj razini, pogotovo na ovoj razini što se odnosi na financije. Sjećam se prije 4 godine je bila jako aktualna tema oko afere FIMI-MEDIA, izvješća revizije su bila za neke velike uvjetno rečeno, velike političke stranke izuzetno loša. Ali vidimo evo u ovom izvješću da su se te stvari u ove 4 godine dosta značajno popravile. Pa posebno je važno možda naglasiti da velike, uvjetno rečeno velike političke stranke ali ipak to one jesu, uglavnom spadaju u red ovih, u grupaciju ovih koje dobivaju bezuvjetno mišljenje revizije. Da se radi o ozbiljnoj stvari, odnosno da je politika ozbiljan posao, to se vidi isto tako iz ovih izvješća. I mislim da treba naglasiti to da imamo problema ako cca. 170 političkih stranaka koje djeluju u političkom prostoru u Hrvatskoj, de facto samo je njih 15-ak koje se prema ovom izvješću mogu svrstati među onakve stranke, odnosno ozbiljne stranke koje ozbiljno shvaćaju politiku a jedan dio te politike je naravno i ono kako one unutar same sebe funkcioniraju. A isto tako i onaj dio koji se odnosi na to kako financijski funkcioniraju jer šalju poruku prema svojim biračima, prema građanima kako treba funkcionirati. Znači ako funkcioniraju na način da mogu dobiti bezuvjetno mišljenje o svom financijskom poslovanju onda je pretpostavka da bi se mogle u koštac uhvatiti i sa funkcioniranjem države odnosno preuzimanjem odgovornosti za jedan ozbiljan posao kao što je vođenje države. Osim što je ozbiljan ovaj, ozbiljan posao politika, ozbiljan je i iznos novaca o kojem se danas raspravlja. Znači ovdje nisu obuhvaćene sve političke stranke koje djeluju u Hrvatskoj ali je obuhvaćen jedan dio, ja bih rekla značajan dio prije svega veće političke stranke koje barataju sa 114 milijuna kuna prihoda, a ono što je posebno važno za naglasiti radi se uglavnom ili u većem dijelu o prihodima koje dobivaju iz državnog proračuna, odnosno koje dobivaju iz lokalnih proračuna, pa je izuzetno važno da inzistiramo na tome kao politika da transparentno troše novac poreznih obveznika. Ono što mi se čini razvidnim iz ovog izvješća, nama u HNS-u koji smo ponosni na to da evo čitav niz godina od kad revizija dolazi u našu stranku dobivamo bezuvjetno mišljenje i da smo taj posao shvatili ozbiljno kao što i politiku shvaćamo ozbiljno. Međutim, ono što se može primijetiti je da ove uvjetno rečeno manje stranke, a ima ih puno, a nisu sve obuhvaćene ovim revizijama imaju očito problem u potkapacitiranosti i organizacijskoj i kadrovskoj, naravno i financijskoj da bi kvalitetno funkcionirale. Pa se onda događa da većina tih stranaka iz godine u godinu dobivaju, ovih manjih stranaka dobivaju bezuvjetna mišljenja, a ima jedan cijeli niz tih stranaka koje vjerojatno nikad nisu zahvaćene ovakvim jednim pregledom, odnosno revizijom u tim malim strankama. I postavlja se uopće pitanje nakon znači cijelog niza godina gdje su uočene cijeli niz nepravilnosti počevši od toga da nisu u stanju kvalitetno predočiti financijska izvješća, da ne održavaju čak niti skupštine redovne, izvještajne, da nemaju nadzorne odbore, da nisu u stanju napravit godišnje planove rada. Znači, to su sve stvari koje govore o tome da takve stranke je upitno prvo da li postoje, a drugo da li uopće ima ikakvog smisla da one negdje na papiru stoje, imaju možda u cijeloj državi dva ili tri negdje vijećnika, a u stvarnosti barataju s minimalnim sredstvima. Treba vidjeti što učiniti u tom prostoru da ih se ili prisili da uđu kvalitetno u ovaj posao što se tiče financija ili da se to riješi na neki drugi način vezano za njihovo financijsko poslovanje. Ono što mi je posebno drago u ovom izvješću se vidi da se je revizija pozabavila i aktima koje donose stranke i njihovom unutarnjom organizacijskom strukturom i gdje je zabilježeno da jedan dio stranaka još nije kroz svoje odluke ili kroz svoje akte donio niti jedan dokument koji bi govorio o tome kako funkcionira, kako mora funkcionirati članstvo unutar stranke, odnosno koja je odgovornost članstva prema stranci i prema zajednici. Tu je naravno preporuka da se donose etički kodeksi, ali je isto tako i preporuka da se donesu neki drugi akti koji bi se mogli podvesti pod politički kodeks, kodeks političara koji djeluju unutar stranke. I mislim da je tu negdje i početak i kraj, da mi moramo dizat razinu i da moramo dizat standard ponašanja političara unutar stranaka, njihovu organizacijsku strukturu i donošenje odluka treba pratiti. Ako to bude kvalitetno, onda pretpostavka je da će i sve ovo drugo što je u stvari tehnički posao, posao kadrova koji rade u stranci, njihove kadrovske ekipiranosti, da će i taj dio posla raditi dobro. I mislim da se u tom dijelu revizija u nekom narednom periodu možda više treba posvetiti, znači da li se poštuju svi akti stranke, da li su etički kodeks ili kako god da ih nazovemo, znači nekakvi pravilnici o ponašanju članstva da li se oni poštuju, da li se podnose izvješća pravovremeno, da li funkcioniraju nadzorni odbori. Znači, stranke unutar sebe same sebi moraju biti kontrola i one koje same sebe usmjeravaju da taj posao rade kvalitetno kako bi mogle pred javnosti bit vjerodostojne i pred svojim biračima biti vjerodostojne kod donošenja svojih odluka, a onda naravno i onih odluka koje projiciraju prema biračima. Vidljivo je isto tako da postoje neke političke stranke koje su nastale relativno nedavno, koje su sebi upravo tim unutarnjim aktima postavile vrlo, vrlo visoke ciljeve, a to je u nekoliko navrata su se i kolege iz nekih takvih stranaka koje su relativno kratko na političkoj pozornici vrlo visoke ciljeve, pa nisu uspjele, vrlo visoke standarde u funkcioniranju unutarstranačkom kojeg nisu uspjele provesti. Pa recimo ima jedna stranka koja je uvela nadzorni forum kao jedno među tijelo koje na neki način vrši reviziju svih odluka i financija i svega ostalog unutar te stranke, a nije ni jednom se u stvari sastalo, niti je podnijelo izvješće, niti je ta stranka bila u stanju svoje izvješće javno objaviti kako to se nalaže zakonom. Znači mi sami kao političke stranke svojim unutarnjim aktima podižemo, odnosno postavljamo određene kriterije na koji način ćemo raditi, a revizija to se može vidjeti iz revizije svih političkih stranaka je u stvari išla po, išla kontrolirat naš rad unutar stranaka između ostalog i prema tome kako smo mi sami postavili standarde svojim odlukama pa je vidljivo da su si neki vrlo ambiciozno postavili visoke standarde. Međutim i politika je jedna određena djelatnost gdje kao i svaka druga neka djelatnost koja ima svoje specifičnosti. Prema tome, nije uvijek samo, nije moguće uvijek samo na način da kažemo bit ćemo najbolji pa ćemo biti najbolji. Treba i pokazati i dokazati da smo najbolji i da možemo raditi kvalitetno i u skladu s onim što smo si planirali i što smo si zacrtali. Kažem ja bih pohvalila još jednom ne reviziju nego one političke stranke koje su evo nekoliko godina za redom dobile bezuvjetno mišljenje revizije, koje drže taj standard. Zanimljivo je da ima jedno 10-ak političkih stranaka koje onako čvrsto stoje i stabilnost svoju sa uvjetnim mišljenjem više godina, da očito ne reagiraju i nisu reagirale na preporuke koje daje Državna revizija. Ne čini mi se nijedna od tih preporuka koje je Državna revizija dala previše kompliciranom da se ne bi mogla ispraviti. Tu sigurno dolazi do onog pitanja što činiti kada određeni subjekt nad kojim se vrši revizija ili institucija nad kojom se vrši koja uporno i uvijek dobiva uvjetno mišljenje i uporno i uvijek ima ustvari iste primjedbe održane revizije na svoj rad. To je nešto što bi na neki način trebalo ipak okončati. Ok ima onaj vic ovo ti je prvi put, ovo ti je drugi put a ovo ti je treći put, što kad treći put vas netko upozori da niste podnijeli financijsko izvješće na ispravan način? Kad vam kaže da niste to izvješće objavili na web stranicama, itd., itd.? Znači to su neke stvari koje su uopće je upitno ne' znači da li takav politički subjekt, politička stranka u ovom slučaju može ili smije funkcionirati bez određene kazne ili eventualno uopće neke mogućnosti zakonske da takve institucije, takvi subjekti više ne postoje. Evo, uz tu pohvalu znači da su neki ozbiljno shvatili preporuke revizije unatrag par godina i ove koji uporno se drže na istoj poziciji, znači imaju uvjetna mišljenja ja se nadam da i ovakve naše rasprave ma koliko nekome bile dosadne ili ih smatrao irelevantnima doprinose tome da iz godine u godinu ova izvješća subjekata nad kojima se vrše odnosno nadzori nad subjektima po kojima se vrše da su sve bolje i bolje. Hrvatska narodna stranka će podržati ovo izvješće, hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Sada će u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice nastupiti uvaženi zastupnik Davorin Mlakar.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine glavni državni revizoru. Da onda mi na početku kažemo klub HDZ-a podržat će Izvješće Državnog ureda za reviziju o obavljenoj financijskoj reviziji političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i članova predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave za 2014. godinu. Dijelom zbog razloga koje su već i moji prethodnici naznačili u svojim govorima, dijelom zbog toga što držimo da je ovaj posao kao i u prethodnim godinama obavljen ozbiljno, sustavno, poštivajući zakonsku regulativu za koju možemo reći da je već dovedena do vrlo visokog stupnja preciznosti, možda čak malo i preopterećujuća za subjekte koji su dužni postupati prema tim propisima. Ali sigurno da smo zakonodavni okvir za financiranje političkih stranaka i ostalih subjekata donijeli na način koji sigurno može biti zadovoljavajući i koji transparentno može pokazati kako se koriste sredstva u radu političkih stranaka. Ono što sam želio posebno naglasiti ispred našeg kluba je činjenica što možete vidjeti u izvješću da je revizija obavljana tijekom 8 mjeseci. Kad vidite koje su sve obveze subjekata i koje su sve mogućnosti kontrole onda je jasno da je to izuzetno dugotrajan postupak. To nas dovodi do onog što je možda najveće opterećenje cijelog ovog posla. Naime, prema izvješću u Hrvatskoj u vrijeme kada je ono obavljano djelovala je 171 politička stranka registrirana u Hrvatskoj. Mi često puta uzimamo visoke standarde za kontrolu, uzimamo standarde koje čak bih se usudio reći nemaju ni sve zemlje EU tako razrađene. Istovremeno svi oni koji su usvajali visoke standardne kontrole nemaju problem ovog broja subjekata koje moraju godišnje kontrolirati. Neću ni govoriti o 900 vijećnika koji se ovdje tu također nalaze, odnosno članova predstavničkih tijela, nezavisnih zastupnika. Mislim da je hrvatski specifikum činjenica da mi imamo 171 političku stranku odnosno 155 koje su obuhvaćene potrebom izvješćivanja i kontrole u toj tekućoj godini, u ovom slučaju 2014. Nažalost, ni 2015. neće biti po tome različita. Vjerojatno je broj subjekata isti ili još veći. I tu je ustvari pitanje pred nama da li mi stvarno trebamo 170 političkih stranaka, da li su one stvarno stranke koje djeluju u političkom životu? Vidjeti ćete iz ovih fusnota u ovom izvješću da je jedan broj njih brisan iz registra zbog toga što su prestale postojati zakonske pretpostavke da bi uopće te stranke mogle djelovati. I one se jednostavno prečesto registriraju, prečesto osnivaju a onda vidimo iz svega ostaloga da je njihovo djelovanje upitno. I zbog toga sam počeo govoriti o njihovom broju jer jedna od stvari u uvodu Državnog ureda za reviziju je i pasus koji govori o nalozima i preporukama koje Državni ured za reviziju daje subjektima koje kontrolira. A to je između ostaloga učinkoviti sustav unutarnjih kontrola, dakle čitava jedna struktura i organizacija unutar svake od političkih stranaka koja bi trebala garantirati kvalitetno izvješćivanje i zakonito poslovanje tih političkih stranaka. Kada s druge strane uzmemo broj registriranih političkih stranaka i njihovo djelovanje onda je često puta u nesrazmjeru želja za političkom registracijom od stvarne mogućnosti da te stranke djeluju sukladno propisima jer su oni vrlo zahtjevni prema tim strankama. Vjerujem da mnogi koji su bili u osnivanju tih stranaka nisu ni znali što će sve biti predmetom pregleda i što su sve obveze političkih stranaka u svakodnevnom životu koje bi trebale ispuniti da bi mogle djelovati na zakonit način. Stoga posebno mislim da je vrijedna preporuka što je ured naložio obavljanje popisa imovine i obveza, evidentiranje poslovnih događaja i vođenje poslovnih knjiga kao i dostavljanje financijskih izvještaja u skladu sa propisima svim strankama za koje usuđujem se misliti. Dobar dio njih nema uopće posloženu strukturu i stručne službe, stručne osobe koje mogu ispuniti zakonom propisane preduvjete za njihovo izvješćivanje. Dakle rekli smo da je djelovala 171 politička stranka u vrijeme kada se ovo izvješće podnosilo i da je 155 stranaka bilo na neki način predmetom moguće kontrole. Uz sve one osobne koje su također obvezne podnositi izvješća, financijska izvješća o svome radu. Prihodi iz proračuna lokalnih jedinica koje pripadaju političkim strankama iznosili su 42 milijuna kuna što znači da je to ako hoćete teret lokalnih proračuna za djelovanje onih političkih stranaka koje su osvajale određen broj mandata u njihovim predstavničkim tijelima i to je sasvim sigurno i na broj registriranih političkih stranaka jedan teret koji nose lokalne jedinice uz ono što je financiranje parlamentarnih stranaka pitanje koliko su ti troškovi proporcionalni političkom djelovanju ili načinu rada stranaka koje su ta sredstva osvajale. Drugim riječima, dosta je skup način političkog djelovanja, osobito u zemlji koja ima registriranih 170 političkih stranaka koje se vrlo često javljaju na svim vrstama naši izbora i to je ono što je u nesrazmjeru sa obvezama koje im zakoni nameću računajući da su svi ti subjekti dovoljno i odgovorni i osposobljeni da mogu udovoljiti svim tim zakonskim prohtjevima. Stoga mislimo da bi i Državni ured za reviziju imao sasvim sigurno lakši posao ali možda i kvalitetnije, mada kažem ovo izvješće je vrlo kvalitetno za neke dubinske kontrole kada bi broj subjekata koji moraju biti obuhvaćeni njihovim kontrolama bio znatno manji ne bi trajalo, ne bi trajala revizija 8 mjeseci da bi se uopće sve te subjekte moglo obuhvatiti revizijom. I vjerojatno bi onda u nekim stvarima možda s vremenom i prijedlozi ureda i zakonodavna regulativa mogla biti, usuđujem se reći barem jasnija jer je ona dosta komplicirana, ona nameće velike obveze svim subjektima u preciznom vođenju svoje dokumentacije o financijskim obvezama koje oni imaju. To naravno ne mislim samo na političke stranke nego i za članove predstavničkih tijela, nezavisne saborske zastupnike i sve one koji su obvezni podnositi izvješća. Za zaključiti je iz onoga a vjerujem da je to i ocjena Državnog ureda za reviziju da su nedostaci, anomalije, prigovori koje Državni ured za reviziju može iskazati prema nadziranim subjektima relativno male u odnosu na ono što je nekakva većina nadziranih subjekata odradila kvalitetno i u skladu sa zakonom. Kažem naši zakoni čini mi se da su vrlo precizni, vrlo detaljni, možda čak nameću i prevelike obveze subjektima ali u svakom slučaju vjerujemo da je ovaj način kontrole i rada ono što će omogućiti da i naša javnost stekne više povjerenja u djelovanje, barem u ovom financijskom dijelu svih nadziranih subjekata. Kao što sam rekao, klub HDZ-a će podržati ovo izvješće. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Jasena Mesića.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa uvaženi kolega Mlakar, evo govoreći u ime klub spomenuli ste nekoliko mogućnosti kako bi ovaj rad naše državne revizije vezano uz kontrolu poslovanja političkih stranaka mogu biti još učinkovitiji. Pa ste spomenuli ujedno i vrlo veliki broj političkih stranaka u Republici Hrvatskoj, a pored toga još i porast broja nezavisnih kandidata na pojedinim izborima. Možda bi bilo rješenje zaista da se razmisli nakon jedne argumentirane i dugotrajne rasprave kako i na koji način omogućiti da se ipak ne osnivaju političke stranke, da kažem samo tako, čisto pred određene izbore ili neodređene izbore tim više što postoji tendencija formiranja nezavisnih kandidata. Ali spomenuli ste jednu vrlo zanimljivu ideju koju je iznijela revizija, a odnosi se na unutarnju kontrolu. Vi dobro znate da postoji u nizu političkih stranaka časni sudovi i da bi možda trebao biti naputak političkim strankama da statutarno svoje časne sudove obavežu i u tom smislu kako bi mogli učinkovito provoditi unutarnju kontrolu pogotovo u onim velikim strankama koji imaju razgranate općinske, gradske i županijske organizacije i gdje postoji mogućnost da mimo znanja središnjice dođe do određenih financijskih propusta koje nije lako utvrditi možda na prvi pogled.
Hvala lijepa. Sljedeća odgovor će dati uvaženi zastupnik Davorin Mlakar. Ne? Ne. Sljedeći je replika uvaženog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani kolega Mlakar. Vi ste u svom govoru na određeni način problematizirali iznos koji se iz proračuna jedinica lokalne samouprave, a prema onome što je razvidno iz samog izvješća iznosi oko 42 milijuna kuna je predviđeno u lokalnim proračunima za financiranje političkih stranaka sukladno participaciji pojedinih vijećnika dotične političke stranke u pojedinom gradskom i općinskom vijeću ili županijskoj skupštini. Vi jako dobro znate da je u Europi postoje dva modela financiranja političkih stranaka. Jedan je onaj kao što je na primjer u Velikoj Britaniji, gdje negdje oko 80% sredstava za funkcioniranje političkih stranaka dolazi od donacija od fizičkih i pravnih osoba, a s druge strane ipak vrlo velika većina država članica EU je sličan model kao što je u Hrvatskoj gdje je preko 70% sredstava za funkcioniranje političkih stranaka pa i političkih kampanja dolazi s jedne strane od prihoda iz državnih odnosno lokalnih proračuna i s druge strane od članarina koje ubiru pojedine političke stranke. Kada je svojedobno rađena jedna analiza većina hrvatskih građana je sklona ovakvom načinu financiranja, gdje je transparentnost, a onda i neovisnost političkih stranaka naspram fizičkih i pravnih osoba koje sudjeluju u donaciji političke i pojedine stranke kud i kamo više izražena, pa u tom smislu se slažem s time, da koliko god taj politički sustav i rad političkih stranaka u Hrvatskoj je skup, a skup je ja vidim od iznosa koji se političkim strankama u hrvatskom Parlamentu ustupa iz državnog proračuna, a skup je i za jedinice lokalne samouprave. Isto mi se čini s druge strane da je on transparentniji na način kada se može vrlo razvidno i jednostavno utvrditi način funkcioniranja političke stranke kroz način ubiranja prihoda od donatora kada onda na određeni način se može govoriti i o neovisnosti političkih stranaka u odnosu na ovakav način financiranja.
Na ovu repliku će odgovoriti uvaženi zastupnik.
Pa javio sam se, o onoj prvoj još razmišljam, mislim da sam izgubio vrijeme. Hvala lijepa. Kolega Bačić, rekli ste da sam ja problematizirao financiranje političkih stranaka od strane jedinica lokalne samouprave. Ne, ja sam želio samo naglasiti da je i to dodatni trošak jedinicama lokalne samouprave koji često zaboravljamo kad im namećemo nove i nove obveze, a da pritom te obveze ne prati i stanovita financijska snaga da bi te jedinice te svoje obveze mogle ispunjavati. Međutim, to je u stvari samo koliko god naš sustav financiranja držim da je dobar i zakonom vrlo precizno uređen čak rekao sam u odnosu na mnoge zemlje EU, to je samo vrh neke sante o kojoj bi se dalo govoriti kada govorimo o financiranju političkih stranaka osobito na lokalnoj razini. Jer na žalost mi smo svjedoci da na lokalnoj razini možete izvršnu vlast koristiti ne samo kroz uspjehe vladanja u lokalnim jedinicama, nego i sredstva te jedinice koristiti za svoju financijsku promidžbu, promidžbu svoje političke opcije a da neće ući takav način financiranja u nadzor Državne revizije. I onda je u stvari pitanje financiranja na lokalnoj razini problem o kojem još nismo govorili, ali vjerujem da su sredstva uložena u pojedine kampanje na lokalnoj razini puno viša od onih koja su iskazana samo po proračunima s obzirom na pripadajući broj vijećnika. Političke opcije se financiraju na žalost na teret tih jedinica u puno višem iznosu od ovog što pokazuje izvješće.
Hvala lijepa. Sada ćemo prijeći na pojedinačne rasprave i prva je ona uvaženog zastupnika Arsena Bauka.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Tako je valjda ispalo u redoslijedu u dnevnom redu da danas raspravljamo o izvješćima dvije neovisne institucije, o primjeni dva zakona koja su bila vrlo značajna tijekom pristupanja RH Europskoj uniji. Jedan je Zakon o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe, to je ovo izvješće, a iza toga je i o provedbi Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Obzirom na način i vrijeme kada su ti zakoni donošeni i na veliku pozornost koju je Europska komisija i druga tijela koja se bave kontrolom ovih stvari o kojima zakoni govore koji su pratili prilikom njihove izrade donošenja i promjena moram se složiti s gospodinom Mlakarom da su ovi zakoni puno preciznije, bolje, a u nekim slučajevima malo i apsurdnije propisali mnoge stvari koje recimo u drugim zakonima ipak nisu toliko detaljno i precizno propisani. Toliko je to bilo stegnuto da je jednu odredbu tog zakona, ovog zakona, morao ukidati Ustavni sud jer je sankcija za političke stranke bila prevelika. Vjerujem da ima još takvih odredbi koje treba preispitati. Vlada Republike Hrvatske u prošlom sazivu je u saborsku proceduru uputila izmjene Zakona o financiranju odnosno novi Zakon o financiranju političkih stranaka i izborne promidžbe i dodano s time i referenduma koji je u ovom Saboru prošao prvo čitanje ali se zbog raspuštanja Sabora nije mogao donijeti odnosno nije došao konačni prijedlog na dnevni red. Obzirom da smo tada u Ministarstvu uprave radili zajedno sa kolegama iz Državne revizije na nekim odredbama tog zakona nadam se da će se nastaviti raditi na tome i da će u jednom sličnom obliku on biti upućen u saborsku proceduru vrlo brzo da se neke stvari poprave. Moram reći da sam jedan od onih koji svaki put kad imam priliku naglašavaju da se zalažem za što veće financiranje političkih stranaka iz proračuna nego iz donacija pojedinaca upravo zato da bi politički proces i političke stranke bile što manje ovisne o tim i takvim pojedincima koji osim ideala u financiranju političkih aktivnosti vide i neki interes, svoj koji se možda ponekad i razlikuje od općeg. Tako da uvijek kada se raspravlja o tome da li se za političke stranke izdvaja puno iz proračuna nisam za to da se populistički govori da se izdvaja puno i da bi to trebalo u potpunosti ukinuti. Ja mislim da je ovakav sustav dobar, pri čemu treba možda napraviti korekciju da ukupan iznos sredstava koji se izdvaja za političke stranke iz proračuna ne ide na temelju rashoda nego na temelju prihoda određeni postotak. Tako da povećanje rashoda ne znači ujedno i povećanje rashoda za političke stranke. Činjenica je da su prekršajni sudovi dosta često i strogo kažnjavali najčešće nezavisne vijećnike za nešto što se možda moglo podvesti i pod bagatelno djelo, a to je da ljudi koji možda nisu niti kune dobili od jedinice lokalne samouprave su završili na Prekršajnom sudu i dobili kazne u desecima ili desetak tisuća kuna iako nitijednu kunu iz proračuna nisu dobili. Možda bi tu trebalo dakle preispitati da se sankcije za te odredbe, za te prekršaje da se smanje. Također, želio bih naglasiti da imamo dosta još uvijek, iako sve manje, jedinica lokalne samouprave koje ne isplaćuju političkim strankama sredstva iz proračuna odnosno to rade na načine koji nisu baš najtransparentniji odnosno prebijanjem ili kompenzacijom na neki drugi način. Čini mi se, ili nisam vidio, da je po odredbama zbog toga što se ne isplaćuje političkim strankama iz proračuna da je bilo prekršajnih postupaka protiv gradonačelnika i njihovih pročelnika za financije. A to je također jedno od sredstava političkog pritiska najčešće na opoziciju na lokalnim razinama. Jer kako je i rekao gospodin Mlakar vladajući koriste resurse jedinice lokalne samouprave, to nije toliko pod povećalom ni medija ni Državne revizije ni Državnog izbornog povjerenstva koje također ima značajnu ulogu u kontroli ovog zakona, a s druge strane minimaliziranjem sredstava iz proračuna za vijećnike za političke stranke marginaliziraju ili onemogućuju opoziciju u političkom radu. To bi također trebalo u zakonu ispraviti i propisati minimalni iznos koji su jedinice lokalne samouprave dužne isplaćivati političkim strankama po jednome vijećniku. Ono što je u političku praksu uvedeno 2004. godine, a dotad nije bilo, to je i ja to uvijek problematiziram kad mogu, financiranje političkih aktivnosti pojedinaca sredstvima iz proračuna. Dakle, ja smatram da bi, a to i u Ustavu piše da su političke stranke posebna vrijednost a ne pojedinci koji se bave politikom, da bi trebalo zabraniti financiranje pojedinaca koji se bave politikom iz proračuna odnosno da bi se financiranje iz proračuna ograničilo samo na političke stranke a ne i na nezavisne vijećnike pojedince. Naime, neka od lista koja prođe na lokalnim izborima sa 10-ak vijećnika zakon je ne tretira kao političku grupaciju od 10 vijećnika nego 10 pojedinaca koji neovisno djeluju jedan o drugome. Osim toga što kontrola pojedinaca zatrpava Državnu reviziju i ustvari mislim da skreće prioritet rada revizije na financiranje onih velikih, na kontrolu ovih velikih na kraju ispada da se revizija mora baviti sa nekoliko stotina pojedinaca koji na ovaj ili onaj način su financirani za svoju političku aktivnost iz proračuna. Drugo je politička kampanja. Dakle, u izbornoj kampanji onaj koji dobije glasove dobiva nadoknadu troškova političke aktivnosti kao i političke stranke, ali što se tiče redovnog financiranja političkih aktivnosti smatram da bi to trebalo ukinuti. Također, mislim da bi bilo dobro da se po mogućnosti iz Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav, napravi jedan zajednički prijedlog izmjena Zakona o političkim strankama i izmjene Zakona o financiranju političke aktivnosti i izborne promidžbe kako bi se ove probleme koje se uočilo u svakodnevnom radu i političkih stranaka i nezavisnih vijećnika odnosno pojedinaca kako bi se uklonile i kako bi se ovo dovelo na još jednu višu razinu. Iako je i ova razina vjerojatno među najboljima i najbolje reguliranima u Europi. Pohvale i čestitke državnoj reviziji na ovome izvješću a i političkim strankama isto tako se može na neki način ih pohvaliti jer svake godine u svakom pogledu sve više napreduju u svom financiranju, odnosno u poslovanju sukladno ovome zakonu i drugim zakonima kojima se regulira ova materija jer je to temelj i dobrog i kvalitetnog političkog sustava. Naravno, unutarnje ustrojstvo političkih stranaka što je govorio gospodin Mesić se na različite načine uređuje statutima njihovim pa i kontrola financiranja. Znam da SDP ima poslovni odbor, ne znam sada kako to funkcionira u drugim strankama. I vjerujem da javno objavljivanje izvješća, javno objavljivanje donatora, ova stroga pravila korištenja resursa države i jedinica lokalne samouprave i druge stvari da će još više biti pod pozornošću javnosti državne revizije i Državnog izbornog povjerenstva koje bi se moglo i više uključiti u ovu problematiku. Jer sam stekao dojam da oni ustvari najradije prosljeđuju ono za što su nadležni drugim institucijama bilo DUR-u, bilo državnom odvjetništvu ili nekom drugom a ne djeluju dovoljno na edukativnoj i preventivnom radu sa političkim strankama. Podržati ću ovo izvješće. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Možda prije nego što dam riječ onima koji su se javili za repliku da se zahvalim zapravo kolegi Bauku što nam je svima skrenuo pozornost na jednu vrlo važnu stvar a ta je da je Sabor zapravo zakonodavno tijelo i da odbori itekako mogu predlagati zakone. Dapače, mi bismo trebali puno više nešto što je to do sada, jer nekako se stalno stječe dojam i povijesno je to tako da Sabor čeka da Vlada pošalje zakone. Tako je bilo i u skorijoj prošlosti, tako je to i danas i onda se kaže ne šalju se zakoni. Ali i mi smo zakonodavno tijelo i zapravo mi bismo morali zapravo i mogli, ne samo mogli nego i morali predlagati zakone. Pa evo to je jedan dobar poziv u tom smislu. A sada na replike, prvi se javio uvaženi zastupnik Ivan Kovačić.
Poštovani gospodine predsjedniče. Pa evo samo bih se osvrnuo na izlaganje, dakle slažem se sa gospodinom Baukom da se radi transparentnosti stranke više financiraju iz proračuna nego iz donacija. Međutim, mislim da bi se ipak mogao malo korigirati iznosa koji se financira iz proračuna. Možda ipak je malo previše što se tiče 350 tisuća kuna po muškom zastupniku a 390 po ženskom. Iako znamo da se dobiva po broju već i osvojenih mandata. Što se tiče smanjenja financiranja političkih stranaka na lokalnoj razini, mislim da se ne bi složio da je na taj način onemogućen rad opozicije. Jer mislim da je, a ukoliko je smanjeno opoziciji smanjeno je i poziciji. Ja npr. kod nas imam u Omišu imam dakle situaciju da i ja jednako kao i sve stranke opozicije dobivam isto samo 1 kunu po vijećniku. Ali također se ne bih ni složio sa time da pozicija može koristiti gradske proračune, ustvari proračune lokalnih samouprava za svoje financiranje ukoliko ih koristi a ima primjera da se koristilo. Onda je tu državna revizija da te stvari otkrije a naravno pravosuđe da ih sankcionira. Problem je u tome, državna revizija otkrije a pravosuđe ne sankcionira.
Hvala. Evo odgovoriti će uvaženi zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Iskoristiti ću određeni dio vremena da se složim s vama jer ustvari vaša reakcija na moj govor je bila jedna vrsta replike i slaganja. Ja bih podsjetio da je u prošlom sazivu Odbor za Ustav bio predlagatelj i Izmjena zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor i Zakona o referendumu. Tako da uz, iako su to bili zakoni koji su bili iz mog resora, jer sam smatrao da se takve zakone, kao ministar tada, da se takve zakone koji se tiču temelja političkog sustava treba pokušati predlagati jednom vrstom konsenzusa tako da oni duže traju a ne da se svakom promjenom mijenjaju i ta nekakva pravila igre koja su zajednička za velike i male stranke, poziciju i opoziciju. Što se tiče gospodina Kovačića, dobro, ja mislim da ste vi u Omišu možda malo previše smanjili za političke stranke, mogli ste to malo više za vijećnike, ali dobro. Dakle slažem se da se smanjuje i pozicija ali ja sam ustvari se složio sa gospodinom Mlakarom koji je istaknuo da je moguće korištenje resursa jedinica lokalne samouprave u stvarnu ili prikrivenu kampanju a najčešće se radi o prikrivenoj kampanji manje vidljivo i manje podložno medijskoj i kontroli i kontroli revizije i kontroli DIP-a nego kada se to događa, kada se to događa na državnoj razini gdje je to ipak pod većom kontrolom javnosti. Dakle imamo slučaj i mislim da to čak nije ni za reviziju ni za pravosuđe nego za Povjerenstvo za sukob interesa koji čak ima mogućnost kažnjavanja i blažih prekršaja od ovih prekršajnih. To je najčešće dakle povreda načela djelovanja kao opomena ili što recimo imamo nekoliko otvorenih postupaka protiv gradonačelnika i načelnika ali to možda za sljedeću točku, za zlouporabu posebnih prava koja ima dužnost. To nije ona klasična zlouporaba iz kaznenog. Dakle ovo što ste rekli je možda čak i više za Povjerenstvo za sukob interesa pa neka ih prijavljuju njihovi politički suparnici ako to koriste kako ne bi trebalo. Zahvaljujem.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Davorina Mlakara.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Bauk, čisto možda zbog korektnosti, vi ne smijete polemizirati sa predsjednikom a najmanje koristeći institut replike kolegi Kovačiću. Ali nisam se radi toga javio nego zbog one suštine o kojoj ste govorili kada ste željeli Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav predložiti da piše zakone umjesto onih koji bi to trebali raditi. I onda mi je na neki način posebno odjeknula vaša rečenica ne slažete se sa činjenicom kako se financiraju nezavisni zastupnici iz proračuna jedinica lokalne samouprave. Mislite da to nije u redu. Imali ste tu još nekoliko komentara, pa sam vas želio pitati umjesto Odbora za ustav zašto to niste promijenili kad ste četiri godine vodili Ministarstvo uprave, a to je upravo propis koji je u nadležnosti toga ministarstva kojim ste se bavili. Pa umjesto da i danas raspravljamo o nadležnosti Odbora za Ustav kao izvršna vlat imali ste prilike, vremena i mjesta to riješiti na odgovarajući način, predložiti Vladi da dođe pred Sabor sa izmjenama i da uzmete sredstva nezavisnim zastupnicima na način kako ste nam to danas ovdje predložili.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem. Prvi dio vašeg izlaganja kolega Mlakar je kontradiktoran. Najprije ste me upozorili da nešto ne mogu po Poslovniku odgovorit predsjedniku, a onda ste rekli da odbor ne može bit predlagatelj, iako po Poslovniku je i on predlagatelj što je predsjednik Sabora pohvalio tu moju a nije to inicijativa, nego dakle skretanje pozornosti na zakonodavne mogućnosti i predlaganje saborskih tijela. Što se tiče ovoga što ste me pitali, ja moram reći da nakon lokalnih izbora 2013. godine u jednim od verzija Zakona o financiranju političkih aktivnosti, izborne promidžbe, referenduma koji uređuje ovu materiju upravo to pisalo. Dakle, ja jesam tada u prvom čitanju, odnosno u verziji koja je bila i na javnoj raspravi predložio i to kao alternativu. Ali svjestan političke realnosti bio sam, uvjerio sam se da taj prijedlog neće proći u Sabor, zato nije promijenjen. I drugo, postoje određeni upiti o ustavnosti takvog rješenja što su legitimni upiti. Međutim, ja duboko vjerujem da je to ustavno, međutim nije dobro se izlagati sa te pozicije propitivanju te ustavnosti tog rješenja da li da ili ne. Prema tome, moja inicijativa i političko zalaganje da se ukine financiranje pojedinaca iz državnog proračuna i proračuna jedinica lokalne samouprave, a temeljem odredbe Ustava da su političke stranke temelj višestranačke parlamentarne demokracije ili sad da, ne znam jesam li točno citirao je doista sa jedne strane dvojbena, sa ustavno-pravnog stajališta ali zato je tu Ustavni sud da te dileme riješi što bi sasvim sigurno u jednoj širokoj javnoj raspravi potaknutoj od odbora ili od svih političkih stranaka bilo prostora da se i to napravi. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Davorin Mlakar dignuo je povredu Poslovnika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Povrijeđen je članak 238. Poslovnika. Gospodin Bauk je potpuno reći ću blago netočno rekao citirajući moju repliku. Ja nikad nisam rekao da odbor ne može biti predlagatelj zakona, pa niti ovaj odbor o kojem smo govorili. Ja sam ga samo upitao zašto nije koristio prirodno pravo svake Vlade da dok je vodio resor u čijoj je to nadležnosti predloži taj zakon i da umjesto toga ne prebacuje odgovornost na radna tijela Hrvatskoga sabora. To je bila suština moje replike, a ako misli da sam nešto krivo rekao neka konzultira fonogram pa će vidjet o čem se radi.
Hvala lijepa. Bojim se da to nije baš bila povreda Poslovnika, ali eto. Imamo još jednu repliku na izlaganje, a to je replika uvaženog zastupnika Davora Vlaovića. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, uvaženi kolega Bauk. Istaknuli ste da je predlagatelj zakona odredio previsoke prekršajne kazne, pa je Ustavni sud ukinuo tu odredbu. Mislim da je trebalo još razmotriti druge odredbe pogotovo, evo na jednom primjeru da je u okviru tog dijela politička stranka, odnosno predsjednik političke stranke i sama stranka odgovorna ako kandidat te stranke na lokalnim izborima za načelnika zakasni podnijeti izvještaj o financijskom utrošku sredstava za izbornu kampanju dva dana i kazna je stranci i predsjedniku 8000 kn koju mora platiti, a nemate mogućnost regresa od osobe koja je to propustila. Također je po meni i po nama u Hrvatskoj seljačkoj stranci nedorečen zakon u dijelu koji ste i sami spomenuli i slažem se sa vama da je najtransparentnije financiranje političkih stranaka iz lokalnih regionalnih i državnog proračuna i da bi tu trebalo odrediti minimume i maksimume. Jer u ovoj situaciji općinska vijeća, gradska vijeća skoro svake godine kod donošenja proračuna mijenjaju odluke o visini financiranja političkih stranaka, ne dostavljaju te odluke političkim strankama. Više puta požurnicama ih tražimo i na kraju smo prema reviziji krivi, nemamo potpuno dokumentacije, a nemamo mehanizme kako doći do tih podataka, do odluka općinskih i gradskih vijeća. Također mislim mi iz HSS-a a i ja osobno želim prije svega pohvaliti ovdje predsjednika Ureda državne revizije, jer u ovim izvještajima o reviziji političkih stranaka imate nalaz iz prethodnih razdoblja koje su bile greške u vođenju knjigovodstava političkih stranaka i što se od tih preporuka ispunilo. Pa evo ja dolazim iz HSS-a koja je dobila uvjetno mišljenje i ispričavam se svim našim članicama i članovima zbog toga i svoj javnošću. Ali evo želim i pohvaliti naše računovodstvo koje je od 7 primjedbi prihvatilo i promijenilo je i ispravilo te nedostatke. Naravno ima još neke tri, četiri koje ćemo u narednom razdoblju ispraviti, ali jedan od detalja koje bi također zakonom trebalo regulirati i koji mislim da nije proizveo dobre učinke na terenu, a to je da se najam prostora političkim strankama smatra donacijom i da temeljem toga to ne može ići tako. Vi imate situaciju da je većina ogranaka odustala od najma prostora od općina i gradova i imate situaciju da općine i gradovi sad moraju plaćati režije, fiksne troškove za te lokale. Političke stranke se nemaju gdje okupljati i raditi svoj program. Na određeni način smo učinili štetu jedinicama lokalne samouprave jer da su imali
Hvala, hvala. Malo smo premašili vrijeme. Odgovorit će uvaženi zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem. Poštovani kolega zastupniče slažem se s obje stvari koje ste rekli, dapače, to je bilo i u prijedlogu zakona koji je bio u prvom čitanju. Mislim da je određen iznos od najmanje 1000 kuna po vijećniku godišnje za jedinice lokalne samouprave. Iako je i to rješenje bilo kritizirano pa i od strane ne znam jel od strane predsjednika vaše stranke koji je tad bio zastupnik ali od strane tadašnje opozicije sasvim sigurno da se time općinama nameće preveliki. A onda sam ja rekao općina sa 7 vijećnika ako nema 7000 kuna za političke stranke onda ne treba ni biti općina. Pa su mi onda opet rekli, ali dobro. Što se tiče najma i velikih kazni to se slažem i u prijedlogu je bilo također smanjenje i obuhvata prekršajnih odredbi i iznosa prekršaja koji bi pojedini pojedinci ili pravne osobe trebali platiti. Naravno to ponovno je bilo podložno kritici oni sami sebi smanjuju i obaveze i smanjuju kazne i uvijek isto itd. Dakle, ova tema je vrlo često podložna populističkom tretmanu tako da se ono što je i racionalno ispraviti kada se nešto pokuša smanjiti onda dobijete kritiku evo sami sebe ponovno olakšavaju si život itd. Što se tiče najma prostora na lokalnoj razini tu imamo ravnotežu između dvije stvari. Jedna je da svi politički čimbenici moraju biti u ravnopravnom položaju i prema tome onda bi sve političke stranke trebale imati pravo na najam. To je najjednostavnije riješiti, a to je da općinsko vijeće svojom odlukom donese jedan minimalni iznos ali onda ga mora primijeniti za sve političke stranke. E sada, da li će političke stranke to koristiti u političke svrhe ili će netko biti pametan pa se sjetiti pa to još dodatno komercijalizirati to je sad stvar opet kontrole. Prema tome, svaka od ovih stvari koje ste rekli ima svoj pozitivan efekt i nuspojave pa treba uvijek ocijeniti što je u datom trenutku važnije.
Hvala lijepa. Prije nego što nastavimo pojedinačnu raspravu ja bih vas obavijestio da ćemo napraviti jednu malu izmjenu u redoslijedu točaka. Naime, sljedeće će biti kao što je i predviđeno Izvješće o radu Odbora za etiku u znanosti i visom obrazovanju ali bismo onda nakon toga vjerojatno još tijekom prijepodneva pa nastavak poslijepodne išli na točku 10. reviziju financiranja upravljanja sportskim dvoranama kako ne bismo gospodina državnog revizora i njegove suradnike mučili ovdje da ponovno još jedanput dolaze samo radi te točke, da odradimo sve revizije. Pa onda ćemo dakle time završiti onda sve revizije i oni će napokon moći odahnuti. Evo, sada bismo prešli na daljnju pojedinačnu raspravu a za nju se javio uvaženi zastupnik Blaženko Boban, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, pozdrav kolegice i kolege. Da, ova točka dnevnog reda i današnji izvještaj revizije vezano za političke stranke, pojedince i ostalo uistinu treba biti iskren i kazati njen sam nalaz odudara od primjerice jučerašnja dva izvještaja koji se odnose na tvrtke odnosno trgovačka društva u vlasništvu lokalnih zajednica kao i javnu nabavu u trgovačkim društvima u vlasništvu Republike Hrvatske. To je dobro. To je dobro da odudara, ali to na neki način ovdje mislim poštovana kolegica Nada Turina je rekla da je politika djelatnost kao i svaka druga. Ja se tu ne mogu složiti jer politika nije djelatnost kao svaka druga. Možda bi trebala biti ali nažalost nije jer je ona pod puno većim povećalom i javnosti i medija. Jer da nije tako onda bi barem blizu ili slični bili izvještaji revizorski i za ona jučerašnja i sve one koje smo prošli dosada. Ali činjenica je da ovo što je revizija dobro odradila odnosno Državni ured za reviziju dobro odradio da pokazuje da je ovdje možda najveći pomak napravljen u posljednjih nekoliko godina. No, zato se ovdje slažem neću reći u potpunosti ali u velikom dijelu sa izlaganjem gospodina Bauka vezano za sufinanciranje i financiranje političkih stranaka iz razloga što svaki napad na taj segment djelovanja je pod lupom posebno javnosti i medija zbog tzv. rekao bih populizma jer netko poentira ako se napadne financiranje ili sufinanciranje bilo kojeg političke stranke. Nažalost, ovdje ne razmišljamo i koncentriramo se na reći ću tako 10, 15, 20, 50 stranaka koje imaju svoje predstavnike bilo u ovom tijelu ili nekom drugom regionalnom, lokalnom tijelu a nitko ne razmišlja o onih 85 stranaka koje nisu uopće ni na mrežnim stranicama objavile svoje financijskog izvješće. Zašto? Zato što ja vjerujem da svih nas 151 ovdje od ovih 85 stranaka koje su u toj kategoriji nećemo ni 5 ljudi znati koji su tamo aktivni u tom članstvu u 85 stranaka. Te stranke su osnuju i formiraju za jednokratnu upotrebu. Za tu jednokratnu upotrebu poslije potrebe bilo kojih izbora, bilo lokalnih, regionalnih, nacionalnih njih jednostavno nema, oni se gase. Mi ne znamo nijednog neću reći člana, ne znamo ni čelnika nijedne te stranke. Eventualno netko ako mu je susjed ili eventualno dolazi iz njegove lokalne sredine. Zato posebnu pažnju i posebno zakonodavstvom trebalo bi urediti da uistinu nismo ja mislim država br. 1 u Europskoj uniji sigurno, a i šire koji imamo toliki spektar političkih stranaka. Ja znam da možda financijski izdatak za njih s obzirom na njihove rezultate rada i djelovanja je minoran. Ali to unosi nered i to unosi zbrku u javnosti, to unosi zbrku pa među nama ovdje, to unosi zbrku reviziji, to unosi problem i zbrku na koncu biračima uoči bilo kojih izbora. Zato posebno treba voditi računa da posebnim zakonodavstvom pokušamo regulirati da stranke koje uistinu djeluju, rade, makar to bilo na najmanjoj političkoj jedinici mjesnom odboru, O.K, slažem se takve trebaju opstati ali stranke koje uistinu jednokratno služe za 7, 15, dana kampanje i poslije toga ne zna im se ni prostor, ni čelnik stranke, O.K, možda se zna formalno jer se morao registrirati i prijaviti ali u stvarnom svijetu djelovanja politike, na lokalnoj i nacionalnoj razini oni ne postoje. Ovdje bih spomenuo samo još jedan problem koji uistinu jeste a to je onim novim zakonom, novim uvjetno rečeno, natječaj za najam prostora za političke stranke. Vrlo često se događa, lokalne zajednice su dužne raspisati natječaje za političke stranke, naravno kao i za sve druge udruge koje djeluju na području lokalne zajednice. Ali ovdje se u praksi događa jedna druga stvar. Imate političkih stranaka o kojima sam malo prije govorio 85 i na lokalnoj razini personifikacija te stranke je pojedinac, vrlo često i gospodarstvenik istaknuti ili utjecajni iz tko zna kojih sfera. I onda raspiše lokalna zajednica natječaj, ta stranka se javi na natječaj, temeljem natječaja može i vjerojatno hoće zbog financijskog potencijala tog pojedinca koji je personifikacija stranke dobiti prostor nekoj relevantnoj stranci, nevezano kojoj, lijevo, desno, centar, bilo kome. Dobiti prostor i u konačnici taj prostor na kraju tom pojedincu kao personifikaciji određene političke stranke a uglavnom među onih 85 tamo služe kao alternativni ured njegovog društva. To uistinu trebalo bi sagledati i vidjeti posebnom regulativom zakonskom za lokalne zajednice kako na neki drugi način dodjeljivati zaista aktivnim političkim strankama prostore, odnosno odrediti tarife, cjenik kojim moraju te stranke plaćati prostor, s time se apsolutno slažem da bi izbjegli upravo ovakve stvari. I sada se vraćam na ono što sam govorio da onih 85 ili više ih možda koji nisu uopće ni na mrežnim stranicama objavili financijske izvještaje, kojima je personifikacija jedan čovjek, jedna stranka, kakvu zbrku nanose unutar pojedinih lokalnih zajednica temeljem ovog Zakona o natječaju. I kada bi zakonski regulirali takve odnose, takvih stranaka koji služe u jednokratnu upotrebu, u danom trenutku a uglavnom su to neki od izbora onda smo regulirali i ovaj problem natječaja i onda apsolutno se slažem da temeljem natječaja relevantne stranke koje rade u određenoj lokalnoj zajednici ili na nacionalnoj razini mogu imati, pa rekao bih tako pravičnu utrku u natječajnoj, prilikom natječajne dokumentacije za reguliranje prostora u kojem žele raditi i djelovati. Evo to je jedina na neki način primjedba. Ali još jednom za kraj, naravno podržati ću izvještaj revizije ali ovdje me je posebno, ja znam da ima tu joj negativnosti, ima pojedinaca, ima, pa rekli bi i vidjeli smo ovdje koji su pojedinci utjecajni saborski zastupnici dobili uvjetno mišljenje a na neki način percipirala ih je kao spasitelje određenog područja u danom momentu prilikom parlamentarnih izbora za 4 godine cijeli jedan prostor, cijela jedna županija i više županija. Uistinu mislim da dodatno treba to regulirati zakonom da bi se te malverzacije, neću reći malverzacije nego nepodopštine događale i da personifikacija jednog čovjeka, jedne stranke se izbjegne na taj način. A uistinu ovaj revizorski izvještaj, kamo sreće da su i ove koje smo do sada prošli da su rezultati revizije bili u tim izvještajima, poglavito ona jučerašnja dva izvještaja koja su jako bitna i poglavito za lokalnu zajednicu, ona o trgovačkim u vlasništvu lokalnih zajednica. A i ona o trgovačkim društvima koji su odnosno javnoj nabavi u trgovačkim društvima u vlasništvu RH da su približno barem ovim ovdje revizorskim izvještajima ja nadam se još i boljem sljedeće godine. Ali uistinu hvala reviziji podržati ću ovaj izvještaj. Hvala.
Zahvaljujem. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Davor Penić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Boban, rekli ste u svom izlaganju da se stranke osnivaju za jednokratnu upotrebu. Vjerojatno ste mislili da na lokalnoj razini te stranke koje se osnivaju ili pojedinci koji osnivaju političke stranke pokušavaju artikulirati svoje osobne interese i interese ljudi koje zastupaju, otvaraju političke teme u toj sredini koje niti jedna velika politička opcija ne otvara. Zbog toga da bi izrazili svoje mišljenje, da bi prodrli u javnost otvaraju neke političke kanale, osnuju stranke za taj dio parlamentarnih izbora ili lokalnih izbora da bi svoje mišljenje artikulirali u javnosti. To je opravdano, to je politički parlamentarizam da ljudi iznose svoje mišljenje.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Blaženko Boban.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani zastupniče, ja ću uvažiti tu vašu repliku ako vi meni kažete od 85 stranaka jednog čelnika, jer bi morao bit prepoznatljiv. Ako je nešto radio bilo u vašoj sredini znam da nećete u nekoj drugoj sredini, ali u vašoj sredini od ovih 85 popisa ako znate jednog čelnika evo, ja ću onda vašu repliku jako uvažiti. Hvala.
Zahvaljujem. Dalje se za pojedinačnu raspravu javio uvaženi zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Nalaz revizije političkih stranaka pokazuje da su političke stranke i političari donekle u najvećoj mjeri uredili taj dio svog financijskog poslovanja, ali i brige o vlastitoj imovini i puno je to bolje nego što je to bilo davno prije. Revizija je provedena za 2014. sa danom 27.10.2015., znači da imamo dosta svjež prikaz što se dešava u dijelu političkih stranaka, a kaže se u izvješću da u Hrvatskoj djeluje 171 politička stranka, 16 parlamentarnih i 155 izvan parlamentarnih stranaka. Kada to usporedimo sa drugim državama u EU navest ću samo neke pa da vidimo gdje smo mi u odnosu na njih. U Njemačkoj djeluje 34 stranke, u Francuskoj 43, u Sloveniji 11, u Italiji 102, u Austriji 14. Znači da možemo reći da smo barem u nečem prvi najbolji, ima nas najviše i Hrvati se vole baviti politikom, pa makar i ovako kako smo čuli od kolege za jednokratnu uporabu. Ali biti predsjednik i takvih stranaka očito nekome nešto donosi. U 2015. godini, samo 2015. osnovano je 16 novih stranaka. To je više nego što ih ima Slovenija i Austrija recimo, a mi smo ih samo u godinu dana osnovali toliko. Prihodi 114 milijuna 820 000, rashodi 117 milijuna 547. 18 njih iskazuje višak, a 12 njih manjak od 11 milijuna. Razlika je u višku i manjku negdje 2 milijuna kuna. Izraženo 14 bezuvjetnih, 14 uvjetnih i 2 nepovoljna mišljenja. Najvažniji dio, znači onih nositelja i parlamentarnih stranaka i većih stranaka u Republici Hrvatskoj su uvjetna i bezuvjetna mišljenja, dva nepovoljna su stranke izvan Parlamenta, tako da možemo reći da je to nešto što ide u dobrom smjeru. Politički sustav u Hrvatskoj gradi se 25 godina, on će se sigurno graditi i dalje na sve bolji i kvalitetnijim zakonima. Ali kod broja stranaka na žalost imamo devijaciju i tu je putokaz što treba činiti i budući ministar uprave, ali i aktualna Vlada. Nadam se da će to uvažiti i da ćemo tu naći načina da se uvede jedan drugačiji način i osnivanja i djelovanja stranaka. Protekle 4 godine bile su vrlo dinamične u političkom životu Hrvatske, jer su se rušile, a ono drugo manje su se podizale nekakve demokratske procedure i dosegnuti demokratski standardi u prethodnih 21 godinu u jednom čudnom odnosu između prošle vlasti spram javnosti, a posebno prema pravnom sustavu Republike Hrvatske. Zakon o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe čuli smo u proteklom mandatu mijenjan je dva puta. Jedanput izmjenama zakona 2013. a jedanput odlukom Ustavnog suda 2014. godine. U 2015. imali smo prijedlog zakona u prvom čitanju koji na žalost nije došao do kraja sa malo drugačijim nazivom. Ova dva zakona o kojima govorimo, tj. o primjeni istih kroz ovaj nalaz i Zakon o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe, ali i Zakon o sprječavanju sukoba interesa smatramo ga kao važnim antikorupcijskim alatom i tu su stranke zaista napravile iskorake. Međutim, da se malo vratimo što se tu desilo i što je prethodilo izmjenama zakona 2013. i 2014. u odluci Ustavnog suda. Desilo se da je 2012. vladajuća stranka zakasnila sa podnošenjem izvješća i prijetila je jedna zaista drakonska kazna obustava tromjesečnog financiranja gotovo 5 milijuna kuna. Čelnik te stranke tada je rekao kaznu ćemo platiti, zakon promijeniti. To je bila onako dosta zvučna izjava i slijedile su izmjene zakona ali i odluka suda jer se tvrdilo da je taj zakon na neki način i protuustavan i besmislen. Ustavni sud naložio je skidanje članka 42. Zakona jer da nije pravedan i zaista možda i nije ako zakasnite kao trgovačko društvo u podnošenju svojih financijskih izvješća vaše su kazne i desetak puta niže u odnosu na političke stranke. Međutim, kad je trebalo ponoviti postupak SDP je ponovo zakasnio, ali tada nije postupio u skladu sa zakonom koji je izmijenio i svoj izvještaj nije dostavio Državnom izbornom povjerenstvu i tada je kazna bila nešto niža, negdje oko 600 tisuća kuna. Nadam se kažem da nam se više takve stvari barem na nivou nositelja onih koji odgovaraju za funkcioniranje političkih stranaka takve stvari neće dešavati. Osnovno pitanje koje se danas možda nameće u ovoj raspravi imamo li mi zaista dovoljno ili previše političkih stranaka ili ih imamo premalo. Vidjeli ste podatke, zaista stršimo, debelo stršimo u broju stranaka koje su osnovane u RH. Možemo li mi utjecati na to? Mislim da možemo utjecati na sve procese pa svakako i na taj jer što reći na to da su se u protekle 25 godina, da su se ugasile 83 stranke. Znači, da pored ovih 171 mi smo još imali 83 koje su nestale u 25 godina. Meni je posebno zasmetalo u proteklom mandatu ono što se desilo, a desilo se da se osnovala jedna stranka pod nazivom Komunistička partija Hrvatske. Prvi pokušaj te stranke i osnivanja takve stranke bio je 2006. godine u Vukovaru i HDZ nije htio dozvoliti osnivanje jedne takve stranke. Nažalost, pod rednim brojem 261. sa 18.10.2013. takva stranka je registrirana u Republici Hrvatskoj. Neki će me danas uvjeravati u skladu sa svim ovim našim dnevnim raspravama, debatama u javnom prostoru da je to vjerojatno isto nekakav pokušaj satire ili nekakav performans. Međutim, zaista osnivanje te stranke je pitanje da li je to ovoj državi bilo potrebno? Kad je temeljni cilj, njezin temeljni cilj, veličanje jednog totalitarnog sustava s kojim smo raskrstili '90. godine. Ili zalaganje za vrijednosti tog sustava. Postavlja se pitanje s čime smo se mi bavili u proteklih 25 godina? Što se to dešavalo na ovom području da nam je bilo sasvim svejedno da to pustimo i da to registriramo jer eto to zakon može dozvoliti i svi su poštivali tu proceduru. Ono o čemu se najviše možda govorilo danas ovdje i što je najbolnije to jest onaj dio koji možda nije do kraja kvalitetno riješen a to je odlazak ljudi iz stranaka raznoraznim odlukama ili vlastitim ambicijama i što se dešava u trenutku kada stranka postane parlamentarna, čija su sredstva, tko bi trebao s njima raspolagati da li stranka ili pojedinac, da li je to pravedno ili nepravedno. Bilo je brojnih primjera posebno u proteklom mandatu da je došlo do raslojavanja na lijevom dijelu političkog spektra, nastajale su nove stranke, kao što je ORAH, Reformisti, Naprijed Hrvatska itd. Neki su izlazili kažem kao saborski zastupnici, nisu imali pravo na sredstva, neki su odlazili. Tako da jednostavno ono što moramo zaključiti da ovaj sport, popularan sport osnivanja političkih stranaka zaista ne samo temeljem nalaza ove revizije nego i svih dosadašnjih iskustava je nešto s čime će nova Vlada nadam se uspješno se pozabaviti i zaista postrožiti određene kriterije i uvesti bolje kriterije da bi ovaj naš politički sustav došao u razinu zemalja s kojima smo u zajednici u EU jer zaista je 171 puno više od 11, 14, 30 itd. Evo, zahvaljujem.
Zahvaljujem. Za repliku se prijavio uvaženi zastupnik Davor Penić, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Borić otvorili ste tri teme koje sam ja uspio pohvatati. Govorili ste o velikom broju subjekata na političkoj sceni. Drugo, govorili ste o obavezama tih subjekata. I treće govorili ste o kontroli financiranja različitih političkih stranaka. S jednim dijelom se slažem a sa ovim prvim dijelom gdje ste vi rekli da bi trebali odnosno komparirali ste broj političkih stranaka u Republici Hrvatskoj u odnosu na druge zemlje u okruženju pa ste vi rekli kako ove zemlje sa manjim brojem političkih stranaka imaju bolju parlamentarnu ili lokalnu demokraciju. S time se ne slažem. Druga stvar, kad ste govorili o tome da to političko djelovanje u RH košta oko 114 milijuna kuna u odnosu na Proračun RH to su beznačajna sredstva. Znači, ni to niste u pravu. Što se tiče modela financiranja tih političkih stranaka najbolji model je onaj koji mi imamo, a to je da direktno iz proračuna se daju sredstva i kontroliraju se. Upravo je revizija kontrolirajući donacije i raznorazne kanale financiranja političkih stranaka u zadnjih par godina uvela red i na tome im zahvaljujem i podržavam svako njihovo izvješće. A neki su i procesuirani na temelju njihovih izvješća od strane pravosuđa. Mislim da mi nikakvim administrativnim aktom ne možemo zabraniti rad političkih stranaka i osnivanje političkih stranaka i da tu niste u pravu. Eto toliko, hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega nisam rekao da imaju bolju demokraciju zato jer imaju manje stranaka, to nisam rekao, ja sam samo komparirao broj i nijednom riječju nisam rekao da oni nešto bolje od nas funkcioniraju u smislu demokracije i dosega. Ali vjerujem da funkcioniraju, vjerujem. To pokazuju primjeri i pokazuje napredak njihovog demokratskog procesa koji nije jednak našemu, pogotovo u onim zemljama koje su prije postale demokratske nego što je to RH. Jer ako je nama normalno da imamo 171 političku stranku onda ćemo mi to i dalje forsirati i osnivati one jednokratne. A ja smatram da i ova Vlada treba tu sagledati što se događa u tom prostoru i da se to na neki način drugačije propiše. Pa ako ima potreba neka se stvori i nek djeluje ali ne da imamo samo brojke i redne brojeve. Došli smo evo od '90. godine do sada do 261, pa da u sljedećoj godini zaključimo da nas ima 300 ili 350 rednih brojeva novih stranaka. Demokratski proces je živ i vjerojatno nije kraj tome ali upozorava na to da imamo nečega ipak po mom mišljenju previše. Ja ne sporim da postoje lokalne stranke. Na svom otoku imam 1 lokalnu stranku koja se zove Rapski pučki sabor koja djeluje kvalitetno, uredno dostavlja svoja izvješća. Mislim već gotovo 20 godina sudjeluje na toj razini i nikad se nije htjela izdignuti ni na jednu razinu više. Imaju svoje biračko tijelo, uredno podnose financijska izvješća i sigurno imaju budućnost i dalje. Ali ih ima, možete pogledati te nazive pa teško mi je već, barem meni bi bilo naći naziv koji se više ne bi ponovio u smislu da se neka stranka treba na neki novi način nazvati. Gotovo svi nazivi su odavno iskorišteni. Hvala.
Zahvaljujem. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine Boriću Komunistička partija Hrvatske nije registrirana za vrijeme HDZ-a ne zato što HDZ nije htio registrirati tu stranku nego zato što se na osnivačkoj skupini nije skupilo 100 ljudi. To je razlog zašto nije registrirana. I nakon toga je uspostavljena praksa da mora biti 100 ljudi prisutno na osnivačkoj skupštini a ne da mora biti 100 potpisa osnivača. A čini mi se 2013. godine je ta stranka registrirana zato šta nije bilo zakonske ni ustavne osnove da se uskrati registracija. Međutim, možete pokrenuti na Ustavnom sudu zahtjev da se ta stranka zabrani. Ima vam još jedna a zove se Savez komunista Hrvatske i ta stranka je registrirana isto. Tako da ukoliko mislite da zbog imena te stranke ne bi trebale biti registrirane u Hrvatskoj a ima ih u Francuskoj, Italiji, Grčkoj i Češkoj, O.K. podnesimo Ustavnom sudu zahtjev, ja smatram da su stručne službe Ministarstva uprave prilikom registracije radile u skladu sa zakonom i ustavom. I da bi radile drugačije povrijedile bi zakon. A što se tiče pitanja ima li u Hrvatskoj previše stranaka ja ću vas podsjetiti da je vaša koalicija čak navela krivo ime stranke u prijavi Državnom izbornom povjerenstvu i samo zbog ovako blagonaklonosti i progledavanja kroz prste DIP-a liste su vam priznate. A možda će prilikom određivanja da li ima dovoljno stranaka u Republici Hrvatskoj, ja ću pokušati pročitati tko je sada na vlasti u Hrvatskoj, tko čini vladajuću većinu. Dakle Hrvatska demokratska zajednica, Hrvatska seljačka stranka, Hrvatska stranka prava dr. Ante Starčević, Blok umirovljenici zajedno, Hrvatska socijalno-liberalna stranka, HRAST pokret za uspješnu Hrvatsku, Hrvatska demokršćanska stranka, Zagorska demokratska stranka, MOST nezavisnih lista, Bandić Milan 365, Stranka rada i solidarnosti, Demokratska prigorsko-zagrebačka stranka, Demokratska stranka žena, Hrvatska europska stranka, Hrvatska radnička stranka, Hrvatska stranka zelenih - Eko savez, Istarski demokrati Demokratik Istriani, Međimurska stranka, Nezavisni seljaci Hrvatske, Novi val, Stranka razvoja, Stranka umirovljenika, Umirovljenička demokratska unija, Zeleni savez Zeleni Zelena stranka i još vam je trebao Mirko Rašković da bi imali parlamentarnu većinu. Tako da ne znam je li treba dalje nabrajati da li imamo previše stranka ili ne. Hvala.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Bauk vi i ja uvijek imamo živopisne rasprave. Što se tiče Komunističke partije Hrvatske prvi put 937., drugi put produžen život u malo drugačijem obliku '90.-te a onda formirana ili registrirana 2013. ne znam zbog čega, da li da imate repliku, da li da imate paralelnu, da li bježite s time sami od sebe ili iz nekih drugih razloga, to ćete vi znati. Vi ste rekli da su se ispunili zakonski uvjeti i mi to moramo poštivati. Naveli ste i zašto HDZ nije htio a ja sam naveo i zbog čega meni to nije nešto s čime bi se mogli pohvaliti. A što se tiče ovih stranaka s kojima smo u koaliciji, SDP se silno trudio da s time svim strankama složi jednu većinu. I da je SDP složio novu vladajuću većinu razlika bi bila samo u dvije stranke kada govorimo o broju, znači bilo bi dvije manje. Međutim, kada se govorilo o izbornim zakonima, kada se raspisivao referendum o izborima, tj. o tome da biramo zastupnike imenom i prezimenom cilj ili želja tada je bila da se u Hrvatskom saboru pojavi što više stranaka, da hrvatski građani izaberu vlastite zastupnike koji će biti njihovi zastupnici. I kada govorimo o tom broju vjerojatno se ovaj prvi cilj itekako ostvario, zaista imamo jedan respektabilan broj samo članica koalicije a stranaka, samih stranaka parlamentarnih ipak puno, puno manje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik. Izovolite.
Poštovani kolega Boriću. Vi ste rekli nekako u duhu što nam je to trebalo da se u Hrvatskoj javi Komunistička partija Hrvatske. Ne znam što nam je to trebalo, da li se radi o političkom performansu ne znam, niti ulazim u motive. Samo bih spomenuo jednu činjenicu a to je da je to legalna i legitimna stranka i ja mislim da bauk komunizma ne prijeti Hrvatskoj, nego da bauk nečeg drugog, ne Arsen Bauk nego neki drugi bauk prijeti Hrvatskoj a to vama očigledno ne smeta. Ja bih samo podsjetio da u većini europskih zemalja komunistička partija recimo Češke i Moravske ima 15 do 18% potpore građana. Komunistička partija Grčke, da ne govorim o komunističkim partijama u Francuskoj, Italiji itd.. Prema tome treba voditi računa o nekom kontekstu. A ovo čuđenje, pjesnici se čude a ne političari. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Pecnik, što se tiče legitimiteta ja ga nisam ni u jednom dijelu doveo u pitanje, samo sam ustvrdio da li nam je bila potrebna s obzirom na sav proces proteklih 25 godina i na sve ono što smo prošli a i protiv čega smo se na neki način borili a znamo koje u vrijednosti i što zastupa u svom programu ta i takva stranka. Što se tiče djelovanja u demokratskom prostoru i ja bih se mogao začuditi nekim događajima pa baš evo recimo promjer iz proteklog mandata. Laburisti su bili jedna od oporbenih stranaka, opet su oporbeni i to nije ništa loše. Oni su bili jedna od stranka koji su žestoko prozivali vlast za sve loše što su napravili. Laburisti su bili stranka koji su protiv čelnika koalicije s kojom su na kraju ušli i u Sabor podigla kaznene prijave zbog toga što se nisu ponašali u skladu sa hrvatskim zakonima. Ja sam se tome čudio da je to uopće moguće. Ali eto vidite naš politički sustav uspio je riješiti i takvu dvojbu. Moguće je da budete oporba vlasti i da s tom koalicijom izađete na izbore i opet postanete oporba. Rezultat, imate svoj klub ali mislim da moramo poraditi i na onom drugom dijelu a to je vjerodostojnost i dosljednost stavova za koje se zalažemo. Evo hvala lijepo.
Zahvaljujem. Za pojedinačnu raspravu javio se uvaženi zastupnik Petar Škorić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Nalaz Državne revizije držim jako dobrim, jer evo nakon dugo vremena vidimo da financiranje izbornog procesa koje se godinama mistificiralo stvarajući lošu klimu, nepovjerenje, netransparentnost da se pomalo dovodi u nekakve normalne okvire. Stoga pozdravljam taj veliki korak i napredak u cjelovitom reguliranju financiranja političkih stranaka i neovisnih lista posljednjih godina. Na žalost, to nije rezultat samo volje ni ovih ili prethodnih vlasti, nego evo i pritiska iz Europske komisije i drugih aktera u Hrvatskoj koji su svojim primjedbama doprinijeli da se zakonski uredi to pitanje. Dakle, postavlja se pitanje je li ova regulativa osigurala potpuno transparentno financiranje političkih stranaka i izbora, na koji način. Svi se slažemo da u dobroj mjeri jest, da je napravljen dobar iskorak, da je dobro i što Državno izborno povjerenstvo dobiva izvješća o svim izborima, utrošcima sredstava i to sigurno povećava transparentnost. Slažem se također s ocjenama onih koji kažu da je dobro da se i političke stranke i liste financiraju iz proračuna od lokalnih zajednica do državnog proračuna jer sve to smanjuje razno razne zloupotrebe. Međutim, u nalazima revizije vidimo da od 112 odnosno gotovo 60% naloga i preporuka da je još uvijek značajan broj tih naloga i preporuka nije uvažen i da po njima nije postupljeno. I smatram da treba cjelovito istrajati da se svi nalozi i preporuke u svim onim strankama ili listama dosljedno provode i da trebalo bi pronaći mehanizme na koji način povući pitanje odgovornosti prema onima koji se ne pridržavaju toga. Jer pitanje financiranja transparentnosti jača povjerenje građana u političke opcije. I dakle u tom smislu evo pohvaljujem rad Državne revizije jer on je vidljiv pomak, vidljiv napredak i doprinijet će tome da se ovo područje još više uredi. Što se tiče ravnopravnosti, mislim da o tome možemo razgovarati jesmo li svi na isti način ravnopravni i danas i u prošlosti, pa i u budućnosti. Spomenuo bih pitanje evo najma prostora, dakle koji je novi zakon regulirao na lokalnim razinama. Dakle, dobro je da se to pitanje regulira, ali smo evo svjedoci da nam je trebalo 24, pet godina da postanemo svi ravnopravni jer su neki bili ravnopravniji. Dakle, znamo da je jedna stranka evo i u ovom Saboru 20 i nešto godina kao slijednica neke bivše stranke u bivšoj državi besplatno koristila poslovne prostore proglašavajući se slijednicom te iste političke opcije dok svi drugi mi smo imali obvezu plaćati te troškove i komunalne, dakle najam poslovnih prostora. Ali hvala Bogu evo da se i to rješava. Ne znam da li je riješeno svugdje u Hrvatskoj, ali evo mi u Splitu smo do prošle godine imali jednu takvu stranku u povlaštenom položaju. Spomenuo bih i problem dodjele troškova koje idu za političko djelovanje strankama i neovisnim listama. Dakle, sve političke stranke to, te novce troše za svoje zaposlenike, za svoj hladni pogon, za administraciju, dakle komunalne usluge, za sve ono što je potrebno za politički rad i to više-manje funkcionira. Međutim, imamo problem kod financiranja neovisnih lista koje imaju isti status. Međutim, kad osoba napusti neku političku stranku ta sredstva za političko djelovanje ostaju u političkoj stranci, a kad osoba napusti neku listu ti novci idu na poseban račun te osobe koja je napustila listu i to često stvara brojne probleme. Vidim da je i revizija to prepoznala kroz nenamjensko trošenje tih sredstava. Na lokalnim razinama još više smo svjedoci takvih zloupotreba i smatram da u daljnjem napretku transparentnijeg rješavanja pitanja financiranja političkih stranaka, neovisnih lista i trošenja tih sredstava, da treba napraviti iskorak i regulirati pitanje kako bi se i osobama koje su pripadnici neovisnih lista napustili te liste kako ne bi bili u povoljnijem položaju nego pripadnici političkih stranaka. Dakle, ako govorimo o ravnopravnosti trebamo i to područje, u tom području osigurati cjelovitu ravnopravnost. U svakom slučaju sve pohvale ovom izvješću i cilj je da sljedeći bude još i bolje i kvalitetnije i da što manje neriješenih primjedbi koje su ukazali revizori. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Za repliku se javila uvažena zastupnica Tanja Vrbat Grgić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Evo kolega Škorić, imali ste jednu umjerenu raspravu. Mogu se s njom i većim dijelom složiti. No, kada prozivate SDP niste izrijekom rekli, ali evo vjerojatno govorite o Socijaldemokratskoj partiji Hrvatske kao nasljednici komunističke partije, onda vam moram reći da ste u pravu da smo mi kao pravna slijednica i naslijedili velik dio imovine, odnosno preuzeli velik dio imovine. Ali vi ste naslijedili, odnosno preuzeli još veći broj članova saveza komunista. Možda bi vama bilo draže da ste naslijedili imovinu od članova, ali evo to je tako.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Škorić.
Hvala lijepa. Poštovanoj zastupnici odgovor. Mislim da općenito ništa netočno nisam rekao, sami ste se proglasili pravnim slijednicima, naslijedili ste tu imovinu, bili ste u povlaštenom položaju 25 godina. Mislim da je to potpuno neprimjereno i drago mi je da postojeći zakonski propisi to donekle dovode u okvire normalnosti. A što se tiče članova, ne znam odakle vam te procjene koliko ste članova SDP-a ili bivše partije nalazi u Hrvatskoj demokratskoj zajednici ja vam mogu kazati jedino poštujem svakoga, svačije pravo pa i ljude koji su bili članovi partije ali evo u mojoj organizaciji u gradu Splitu među rukovodećim ljudima nema nitijedna osoba koja je bila ikada član komunističke partije ili SDP-a. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Arsen Bauk, izvolite.
Zahvaljujem. Pa zato ste gospodine Škoriću u opoziciji da ima netko valjda bi znao kako se dobijaju izbori u Splitu. No, dobro. Dakle, što se tiče imovine i nasljeđivanja ja bih podsjetio da je '97. donesen jedan zakon kojom je ta imovina postala državna imovina a što se tiče naplaćivanja najma barem u Splitu ja bih to rekao ovako kad je SDP došao na vlast u Splitu počelo se bolje brinuti o gradskoj imovini pa se onda i naplatilo. To dok su bili ovi prije to se nisu sjetili. Prema tome, ne bih ja išao daleko u povijest tko je koga naslijedio, tko je koga preuzeo, tko je kome itd. i koga bi zahvatila lustracija ili koga ne bi zahvatila. Uostalom mislim da u parlamentarnoj većini koju imate također ima istaknutih članova bivših članova i partije, a i bivših članova SDP-a. Prema tome, možda nije baš najbolje da se rasprava o financiranju političkih stranaka iz 2014. svede na povijesne teme ali barem nismo išli u '41. i '45. nego ovo krajem '80-ih i početkom '90-ih. To već predstavlja određeni napredak. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Petar Škorić.
Hvala lijepa. Nije mi bio ni cilj ni intencija vraćati se u povijest ali evo drago mi je da su i kolege i da je danas Hrvatska država nakon 25 godina postojanja konačno razriješila i to pitanje da sljednici bivše komunističke partije ne uživaju povlašten položaj u samostalnoj neovisnoj Hrvatskoj. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći se za pojedinačnu raspravu javio uvaženi zastupnik Andrija Mikulić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, uvaženi predstavnici Državnog ureda za reviziju. Pa evo ja sam to činio i jučer za pojedina izvješća koja ste imali, nema razloga da to ne učinim i danas, da vam se zahvalim za jasno izražena mišljenja i izvješća koja dajete. Ono što je bitno mislim da se može zaključiti da niste samo vi kao glavni ured radili nego i područni uredi u toj cijeloj priči. Bitna je ta jedna sinergija pregleda potpunog koji imate. A i zahvaljujući očito i tim izvješćima i svijesti koja se razvija iz dana u dan ili iz godine u godinu ta izvješća su jasnija, vidljivija, ja bih rekao jednom riječju transparentnija. To je ono što je dobro i kvalitetno i bitno. Dakle u ovom sažetku ste nam rekli i dali informacije da ste financijsku reviziju proveli na 30 političkih stranaka, 6 nezavisnih zastupnika te 2 člana predstavničkog tijela lokalnih jedinica u upravi i samoupravi. Vidjeli smo koliko su prihodi, shvatili smo da su rashodi nešto veći i to je negdje malo više od 50% stranaka je prikazalo da je bilo u plusu, nešto manje od toga u minusu. Ali ono što je bitno, što ste nam ovdje istaknuli a mislim da se time trebamo baviti u budućnosti to je da pojedine političke stranke nisu uspostavile sustav kontrole. To je loše, to nije dobro. Sustav kontrole koji imaju nije učinkovit. Naveli ste da neki nemaju godišnje programe rada i financijski plan, nisu ga donijeli. Pa ako smo negdje pripadnici nečeg onda očito imamo neke obveze koje moramo ispunjavati. Neki to vjerojatno shvaćaju neozbiljno. Za ovo neozbiljno ću kasnije probati argumentirati. Nisu sastavile temeljne financijske izvještaje na propisan način. Ajde možemo reći pokušali su nije na propisan način, nešto su se trudili. Da ne kažem da je razlika u istinitosti prikazivanja podataka evidentiranih u poslovnim knjigama i stvarno stanje. Naveli ste dalje niz propusta koji su se dešavali oko poslovnih knjiga, popis imovine i obveza pa do toga da dvije političke stranke nisu vodile evidenciju o primitku članarina. Kako bi mi to trebali iščitati osim da vam neka sredstva uđu, a ne vodite evidenciju o tome? Mislim da je to u Hrvatskoj popularan naziv siva ekonomija. Ne može nešto ući a da ne evidentirate što se tiče novčanih sredstava ili ne bi bar smjelo. Dali ste sljedeće naloge i preporuke da bi ti sustavi bili učinkovitiji, sustavi kontrole kojima bi trebalo nešto postići. Rekli ste kako se financijska sredstva mogu koristiti, naložili ste vođenje evidencije izdavanja potvrda itd., itd. Dakle, vrlo detaljno ste elaborirali ono što se treba činiti. Istina, revizija je za 2014., koliko sam shvatio jedan od kriterija je da su prihodi iznad 100 tisuća kuna bili. Vi ste ovdje lijepo naveli 14 parlamentarnih stranaka, 16 izvanparlamentarnih političkih stranaka itd. I ono što je netko od prethodnika rekao čini mi se uvaženi zastupnik Mlakar u ime kluba našeg da su to postupci koji traju 8 mjeseci, odnosno trajali su. Ovaj postupak je bio 8 mjeseci, od travnja čini mi se do prosinca. Stalno se u Hrvatskoj govori o prihodima i rashodima s ove ili one pozicije. Lijepo ste naveli da je od ovih ukupno 114 milijuna iz državnog proračuna ukupno 53 milijuna. Dakle, ako ja znam zbrajati to je manje od 50%. Ali također ste rekli prihodi iz proračuna lokalnih jedinica ostvareni su u iznosu 42 milijuna. Dakle, nešto manje od 30%. Evo došli smo na one famozne članarine, članske doprinose gotovo 9 milijuna. I onda kažete 14 političkih stranaka znači gotovo pola nije iskazalo prihode od članarina i članskih doprinosa. Od toga 5 parlamentarnih, 9 izvanparlamentarnih. Ja osobno mislim da je to tragedija, da netko sjedi u Hrvatskom parlamentu a ne radi ono što je zacrtano zakonima, kada pričamo o političkim strankama. Naravno to vrijedi i za ove koje nisu ušle u Parlament. Kažu i stalno se stvara nekakva fama oko dobrovoljni priloga ili donacija. Pa vi ste ovdje lijepo naveli da se radi o 4 milijuna 619 tisuća kuna od ukupnog iznosa, prisjetimo se 114 milijuna kuna. Pa pretvorimo to u postotke, onda ćemo vidjeti da ono što se govori da se isključivo od tih donacija ne živi i ne može živjeti jedna stranka ali zato ima prihode po drugim osnovama kojih se to može. Nalazi revizije, to je on što me u principu najviše zabrinulo što ste vi lijepo taksativno naveli, da nalazom revizije u 2014. utvrđene su nepravilnosti koje se odnose na djelokrug i unutarnje ustrojstvo, dakle na sustav kontrola planiranja, računovodstvenog poslovanja itd.. E sada, uvaženi zastupnik Škorić je malo prije rekao 59,2 ili 112 nalog je izvršeno, znači niti 60%. 7% se izvršava a 35, 34% uopće ne postupaju po tome. Sada se vraćam na onu diskusiju od jučer. Dakle vi radite nešto, radite ozbiljno jer kada navodite popise, legislative koje ste trebali sve iskontrolirati da li se provode po tome onda vidite da je to vrlo kompleksna stvar. O.K, to je posao vašeg ureda. Ali dajete preporuke, nešto ste utvrdili i 40%, znači od 10 u grubo ću reći četvero ne reagira. Znači pitanje je da li treba jednog dana otvoriti raspravu, pitanje vaših ovlasti u ovoj fazi B kada dajete naloge i preporuke što kada se to ne izvrši. Mislim da tu institucija dobiva i na ozbiljnosti kada ima takvu mjeru koju može prekontrolirati. I zaključno, dakle vi ste ovdje lijepo to naveli, za sve utvrđene nepravilnosti i propuste u poslovanju političkih stranaka, predstavnika nezavisnih zastupnika i članova predstavničkih tijela dali ste naloge i preporuke. Žao mi je jedino što 40% uopće nije reagiralo na vaše naloge i preporuke a naravno da ću kao i klub apsolutno podržati ovo izvješće jer mislim da je dobro i kvalitetno i svaki put radimo jedan iskorak očito više ka toj transparentnosti financiranja političkih stranaka. I to je dobro, to je kvalitetno i tako treba biti.
Zahvaljujem. Ovime zaključujem raspravu s obzirom da i predstavnik podnositelja ne želi uzeti završnu riječ. Glasovati ćemo o ovoj točci kada se steknu uvjeti.
Sljedeće je Izvješće o obavljenoj financijskoj reviziji političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave izabranih s liste grupe birača za 2014. godinu. Podnositelj Izvješća je Državni ured za reviziju. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlog saborskih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: "Prihvaća se Izvješće o obavljenoj financijskoj reviziji političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave izabranih s liste grupe birača za 2014. godinu.". Molim glasujte. Glasovanje je završeno. 103 glasa za. Dakle utvrđujem da je jednoglasno donesen Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Izvještaj o radu Odbora za etiku u znanosti i visokom obrazovanju od rujna 2014. do siječnja 2016. godine; Podnositelj Izvješća je Odbora za etiku u znanosti i visokom obrazovanju. Temeljem članka 112. Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Materijal vam je dostavljen u pretince. Raspravu je proveo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. I pozivam predstavnika predlagatelja akademika Vlatka Silobrčića, predsjednika Odbora za etiku, znanost i visoko obrazovanje za uvodnu riječ. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, uvažene gospođe i gospodo zastupnici, dopustite da vam podnesem izvještaj o radu odbora kojem sam predsjednik. Prvo nažalost moram reći da postoji diskontinuitet u radu prethodnog odbora i novo izabranog odbora. Naime, od 23. studenog 2009. zapravo odbor nije radio. Tako da vi niste odnosno Hrvatski sabor nije dobio izvještaj za 2010., '11., '12. i '13.. Tek 6. lipnja 2014. imenovan je novi odbor iz zbog toga je ovaj izvještaj ovakav kakav jest, dakle odnosi se na rujan 2014. do siječnja 2016. Predstaviti ću vam sada odbor, inače moj izvještaj ima 7 stranica, dakle ne bi bilo predugo ni da ga čitam, ali ću vas radije upozoriti na bitne momente. Ovo je sastav sadašnjeg odbora: prof.dr. Josip Balaban Katolički bogoslovni fakultet Zagreb, prof.dr. Andrija Brajša Zganec Institut društvenih znanosti Ivo Pilar Zagreb, prof.dr. Ines Kersan-Škabić Fakultet ekonomije i turizma Dr. Mijo Mirković Pula, dr. Ljiljana Kolešnik Institut za povijest umjetnosti Zagreb, dr. Jelena Macan Institut za medicinska istraživanja i medicinu rada Zagreb, prof.dr. Enes Midžić Akademija dramskih umjetnosti Zagreb, akademik Vlatko Silobrčić, dr. Nenad Starc ekomomski institut Zagreb i dr. Ivica Vilibić Institut za oceanografiju i ribarstvo u Splitu. Na svojoj konstituirajućoj sjednici taj je odbor izabrao mene za predsjednika a profesora Midžića za zamjenika. U ovom razdoblju odbor se sastajao svaki mjesec osim kolovoza i prosinca, tako da smo održali ukupno 13 sjednica. Dnevni red je bio stalno isti usvajanje dnevnog reda, zapisnika prethodne sjednice. Zatim bi došli na red pojedinačni predmeti i negdje nakon druge sjednice smo smatrali nužnim uvesti točku proaktivno djelovanje odbora o kojoj ću vam nešto kasnije reći. I na kraju ostalo. Pri samom početku tražili smo da nam se priključi prethodni predsjednik odbora prof. Vedran Katavić i da nam kaže svoja iskustva. Njegova su se iskustva mogla svesti na to da od svih pokušaja da se nešto doista učini u ovom području znanosti i visokog obrazovanja vrlo je malo toga uspjelo. Možda je njegov najuspješniji potez bio to da se ovaj odbor Sabora uključi u jednu međunarodnu organizaciju koja se bavi pitanjem etike. Našli smo da bi bilo dobro već na samom početku da dopunimo etički kodeks i mislim da je to relevantno za poslovanje ovoga odbora, pa ću vam reći što smo zapravo u etičkom kodeksu bar ovaj dio koji je bitan. Mi smo u etički kodeks dodali da ustanove u sustavu dužne su rješavati pitanje povreda kodeksa kao i svih pojava diskriminacije, sukoba interesa i drugih akademskih nečasnih ponašanja primarno putem etičkih povjerenstava organizacijske jedinice u kojoj se moguća kršenja pojavljuju. Dakle, uspostavili smo stanovitu hijerarhiju rješavanja pojedinih pojedinačnih pitanja koja se sastoje u tome da prvo rješava Etičko povjerenstvo stalno ili ad hoc povjerenstvo koje je najbliže događaju. Zatim dolazi na red povjerenstvo šire institucije, na primjer ako je prvo fakultet, onda je drugo sveučilište i tek na kraju dolazi ovaj odbor. Promijenili smo nešto i poslovnik s time da smo uveli u poslovnik mogućnost tele konferencija radi rješavanja hitnih pitanja. Od pojedinačnih predmeta odbor je rješavao otprilike tri do četiri pojedinačna predmeta. Na žalost najveći broj predmeta se ponavljao zbog toga što jedinice i tijela kojima smo se obraćali jednostavno nisu odgovarale, pa smo morali opetovano o njima raspravljati i opetovano ih poticati da nam odgovore. Posebno bih vam nešto želio reći o proaktivnom djelovanju. Naime, iz iskustava prošlog odbora a i našeg pokazalo se nužnim da ovaj odbor napiše jedno okružno pismo upućeno svim institucijama unutar znanosti i visokog obrazovanja u kojem smo tražili da sve institucije osnuju svoja etička povjerenstva i da svoj etički kodeks usklade sa etičkim kodeksom ovoga odbora koji je jasno dostupan na mrežnim stranicama Agencije za znanost i visoko obrazovanje. U tom osim tih okružnica koje u prvom navratu nisu imale apsolutno nikakvog odjeka mi smo okružnice ponovili ovaj puta preporučeno tako da nema dvojbe jesu li okružnice uručene ili nisu. Jedna od stvari koje smo raspravljali u okviru točke proaktivnog djelovanja bilo je pitanje prikupljanja podataka. Pokazalo se da postoje državne agencije koje dobivaju novac iz proračuna. Na temelju tog novca prikupljaju podatke, ali kad se ti podaci traže jer bi morali biti javno dostupni po zakonu traži se da se ti podaci plate. I zbog toga smo bili organizirali sastanak sa doktoricom Ana Marijom Musa koja je pravobraniteljica za ta pitanja i s njom se dogovorili da pokušamo nešto u zakonu napraviti što bi dopustilo da se ti podaci koji su već jedanput plaćeni od državnog proračuna ponovno ne naplaćuju. Jedna od točaka je bilo sudjelovanje na međunarodnim skupovima. Tu bih želio reći da je naš odbor suosnivač odbora, to je zapravo jedan neformalni odbor European Network of Research Integrity Offices iako je već prof. Gregorić koji je bio dva puta na sastancima zastupao naš odbor mi smo smatrali da je nužno izabrati svog predstavnika i izabrali smo kolegu Vilibića za predstavnika. Reći ću i to da je jedan sastanak tog odbora koji se skraćuje ENRIO održan i u Splitu. Mislimo da bi bilo korisno da se pronađu sredstva da naš predstavnik sudjeluje na sastancima tog odbora, jer se se tamo rješavaju mnoga pitanja koja očito nisu u svim zemljama europe jednako postavljena. Na kraju ću vam pročitati zaključne napomene. Dakle svjesni smo da još uvijek nema ustaljenih pravila ponašanja ni u znanosti i visokom obrazovanju ni u svim aspektima rada odbora. Zato smo pokušali dopuniti i kodeks i poslovnik po kojem odbor djeluje. U ovome izvještajnom razdoblju stekli smo dojam da su te promjene bile korisne. Manje smo mogli utjecati na ponašanje sudionika u znanosti i visokome obrazovanju. Zato smo se istim predmetima morali baviti i na nekoliko sjednica. Smatramo da je sustav znanosti i visokog obrazovanja nedovoljno upoznat sa nadležnostima odbora i njegovim djelovanjem. Zato smo u dva navrata slali okružne dopise u kojima smo tražili da ustanove u sustavu svakako ustanove svoja etička povjerenstva te da ta povjerenstva donesu kodekse i da utvrđene prekršaje sankcioniraju. Naime, ostaje nepobitna činjenica da odbor nije ovlašten za donošenje izvršnih odluka pa jedino što mu preostaje jest da uporno nastoji potaknuti institucijska etička povjerenstva da učinkovito obavljaju svoje zadatke, da kažnjavaju utvrđene prekršaje te da obavijeste o njima uprave institucija i druga relevantna tijela o povredi etičkih načela. Mislim o da bi trebalo preciznije odrediti ovlasti odbora ali i dati mu mogućnost da jasna kršenja kodeksa ili sankcionira sam ili ima ovlasti tražiti od institucijskih etičkih povjerenstava da tu zadaću doista obave. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Želi li izvjestiteljica odbora uzeti riječ? Evo uvažena zastupnica Gordana Rusak, predsjednica Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Već ste čuli da je Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskoga sabora razmotrio Izvještaj o radu Odbora za etiku, znanost i visokom obrazovanju koji se odnosi na razdoblje od rujna 2014. do siječnja 2016. godine i donio je zaključak da prihvaća navedeno izvješće. Neću ovdje ponavljati navode koji se nalaze u izvješću koje je vama na klupama nego ću nastojati istaknuti jedan po meni vrlo bitan problem koji se spominje u ovom izvješću. On se odnosi na činjenicu da postoji Odbor za etiku i znanost i visokom obrazovanju imenovanog Sabora koje Saboru podnosi izvješće ali taj odbor nema baš nikakvih ovlasti i ima savjetodavni karakter. Isto tako u Zakonu o znanosti i visokom obrazovanju u članku 112. kaže se da institucije u znanosti i visokom obrazovanju mogu osnivati svoja etička povjerenstva, mogu ali ne moraju. To još više slabi položaj Odbora za etiku, znanost i visokom obrazovanju imenovanog od strane Sabora jer se njihova uloga svodi na to da donose preporuke fakultetima i institutima da osnuju spomenuta povjerenstva. Upravo o tome nam je govorio akademik maločas. Dok god imamo takav zakonski okvir koji etiku i znanosti i visokom obrazovanju ostavlja na razini savjesti i dobre volje pojedinih institucija i nema sankcija za kršenje etičkih normi ne možemo očekivati napredak u tom području. Dapače, možemo očekivati da će se ovim problemima više baviti mediji nego ustanove kojih se to tiče. Da je problem koji se temelji na ovako frustrirajućem položaju povjerenstva, odbora koji je imenovao Sabor bilo govore i činjenice da je njegov predsjednik prof.dr. Vedran Katavić podnio ostavku Saboru na to mjesto 2011. godine. I sada ono što je meni najčudnije, najbolnije i najtragičnije u čitavom ovom izvješću. Odbor nije djelovao od 2009. do 2014. godine. S obzirom na uistinu ograničene ovlasti tog odbora na čudi da nije zamijećeno da on ne djeluje 5 godina. Ali ono što me iznimno čudi da je jedan tako bitan segment djelovanja znanosti u visokom obrazovanju, znanosti i visokom obrazovanju toliko zanemaren i s obzirom na zakonsku regulativu potpuno degradiran. To je ono što me uistinu čuli i zabrinjava. Eto danas je gospodin predsjednik Sabora uputio sve nas da ovaj Visoki dom ne samo da ima mogućnosti nego ima i obvezu predlaganja novih zakonskih regulativa. Sigurna sam da će Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu odgovorno preuzeti svoju ulogu u tim procesima. Puno vam hvala.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Prvi se za raspravu javio uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik u ime kluba Hrvatskih laburista. Izvolite.
Uvažene kolegice i kolege. Čuli smo da je ovo prvo izvješće nakon dugog vremena i dobro da je do njega uopće i došlo jer kako se odnosimo prema znanosti, koliko izdvajamo nije ni čudo da imamo selektivna izvješća svakih možda 5 godina. Nadam se da to više neće biti praksa. Da ne ponavljam riječi akademika Silobrčića, ja ću samo ono što mislim da je bitno za ovu eventualnu raspravu. Konstatirano je da mnoge stvari u sustavu ne funkcioniraju, ja bih rekao da možda i cijeli sustav ne funkcionira baš najbolje i pitanje je sada kako, na koji način taj sustav doraditi, da li ga uopće mijenjati, na koji način mijenjati ili potpuno praviti i novi. Ja sam se usudio nakon razgovora sa ljudima do kojih držim da imaju iskustva i znanja po tim pitanjima pa iznijeti neke prijedloge odmah za poboljšanje toga sustava. Prije svega jedan od prijedloga jeste da članovi odbora budu prije svega ili isključivo umirovljeni sveučilišni profesori, znanstvenici jer se time koristi njihovo iskustvo, nisu beskorisni, a plus toga onemogućava se sukob interesa među onima koji su eventualno članovi odbora pa onda hoćete nećete moraju ako je problem u njihovoj zajednici moraju se samo pozvati ili moraju se isključiti iz donošenja odluke, rasprave itd. Prema tome, to bi bila jedna odluka koja na koncu konaca nije nepoznata u svijetu, znači nije nikakav novum. Odbor miješa etičke i moralne kategorije i etika je zapravo teorija morala pa onda ako se radi o nekim prekršajima onda se radi o moralnim prekršajima a ne o etičkim prekršajima jel', što nije nebitno. Istina nije nigdje navedena kao nosiva vrijednost znanstvenog rada nego se raspravlja o istinitosti podataka. Predmnijeva se da su svi koji su u znanosti, u sustavu znanosti stručni i kompetentni. Umjesto da se zapravo ide, što znanost i pretpostavlja i traži, metodom skepse, da se unaprijed sumnja pa da se zapravo dolazi do toga da netko jeste kompetentan i stručan. Kad se govori o ovim kodeksima on je zapravo u velikoj mjeri pisan da tako kažem u korist prirodno-tehničkih znanosti, zapravo nekako najviše se dotiče toga. Možda je to razumljivo, bio-etika, cijeli niz stvari od bio-etike do robotike koji mogu biti etički, moralno upitni, problematični itd., ali je činjenica da se ne uvažavaju određene specifičnosti društveno humanističkih znanosti. Prije svega mislim na kontekst, interakciju, logičnost itd. I ono što je možda najbitnije u svemu ovome krivotvorenje je preusko interpretirano. Zlouporaba materijalima istraživanja opremom ili postupcima te mijenjanje i naknadna manipulacija izvornim podacima ili njihovo neutemeljeno ispuštanje iz analize. Ali gdje je npr. krivotvorenje teza određenih? To se ne spominje. Prema tome, to bi sve trebalo po meni na neki način ugraditi u ovo što se zove kodeks. Činjenica jedna da je gospodin akademik Silobrčić govorio o problemima i dosezima odbora jel', kada odbor utvrdi da je netko nešto loše učinio, prepisao, ne znam previše materijala tuđega koristio ili već kako ćemo to nazvati lijepo jel' onda zapravo on utvrđuje samo činjenično stanje i što bi trebalo poslati na matični fakultet sveučilišta da se o tome raspravlja, a svi mi znamo ili barem ja mogu govoriti o iskustvu iz sredine iz koje dolazim a to je Osijek a vjerujem da situacija ništa nije bolja ni drukčija ni u Rijeci, ni u Splitu ni u Zagrebu da se zapravo to onda nerado čini. Zapravo time dolazite u sukobe brojne klanova, klijantelističkih skupina, političkih skupina pa se to sve onda polako želi podmesti pod tepih iako je taj sindrom … škole prilično izražen u ovim našim krajevima jel' ali o tome se baš ne voli na takav način govoriti. I sve se zapravo svodi, činjenica je jedna da to ne treba biti sramota jer to se u svijetu događa. Pa na koncu evo Njemačka koja je nama uzor i ne samo nama nego cijelom svijetu sjetimo se onoga … [[Govornik se ne razumije.]] nesretnoga koji je trebao biti zamjenik Angele Merkel odnosno promoviran kao zamjenik Angele Merkel pa je nesretnik morao otići jer je utvrđeno da je prepisivao. Onda se utvrdilo da je nekoliko ministrica čak u Vladi Angele Merkel također se bavilo tim nedozvoljenim sredstvima ali se tamo, koliko sam ja to pratio a potrudio sam se jer me interesiralo, uglavnom se nije to pomicalo pod tepih nego se vodila jedna otvorena rasprava o tome da je to problem zašto se to događa. Znači, željelo se nekako izanalizirati situaciju, a kod nas mi to svedemo na razinu otprilike sad ću ja to jer je ponovno aktualno biti će danas ili sutra jel'. To istina i ne spada možda jer se radi o diplomskom radu ali to je zapravo princip a sve ostalo su što bi se reklo nijanse, a to je da zapravo se kod nas svodi da li je Vaso prepisao ili nije prepisao. E sad, srećom po ovaj Hrvatski sabor da u Hrvatskom saboru imamo gospodina Bulja koji je to solomonski razriješio i rekao je otprilike pa dobro nema veze prepisao, ne prepisao, ali on ima diplomu Domovinskog rata. To je samo metafora jer da je gospodin Reiner ovdje on bi već mene upozorio naš primus interpares da se ne držim teme, da pričam izvan teme ali to je tema. Tema je znači kako se mi odnosimo prema ljudima koji to čine. Kako se odnosimo prema onom najmanjem tako ćemo se odnositi i prema onome najvišemu. A vidimo zapravo da Odbor za etiku u znanosti i visokom obrazovanju ima zapravo vrlo ograničene ingerencije. Gospodin Silobrčić je govorio o proaktivnom djelovanju ja mislim da bi valjalo naglasiti kad se govori o tom proaktivnom djelovanju da on upozorava da oni žele izraditi dokument o slobodi znanstvenog istraživanja i stručnog rada koji ne poznaje druga ograničenja osim etičkih jel'. I onda tu se već govori o onom spomenutom podatku da agencije naplaćuju ono što ne bi smjele naplaćivati, da je pitanje dostupnosti podataka zapravo jedno od temeljnih prava znanstvenog istraživanja, a ne da morate već kad je netko drugi platio to sami platiti. No u svakom slučaju kad govorimo još o ovim stvarima treba napomenuti, treba podsjetiti da se postavljalo pitanje kad smo raspravljali o tome da li odbor može revidirati određene odluke, da li može se preskočiti hijerarhija pa odbor recimo upozoriti na nešto a da prethodno nije bio upozoren od strane fakulteta, sveučilišta itd. Pa je to ostalo dosta nejasno. U svakom slučaju stvari kojima se bavi odbor su strogo propisane ali mislim da bi također trebalo voditi računa o tome jer također kakvo je stanje na fakultetu, kako se zapošljava na fakultetu? Nepotizam koji postoji na fakultetima ili u velikoj mjeri ili dostatnoj mjeri je prisutan jel'. Onda političko pogodovanje, onda pogodovanje po raznim drugim osnovama, to su sve stvari o kojima bi odbor trebao voditi računa jer svjedoci smo, evo opet polazim iz vlastite sredine da nikoga ne prozivam kako se ispiti prodaju. Naravno to nije zadaća samo ovog odbora ili prije svega ne odbora nego DORH-a, ali činjenica je jedna da se stvari događaju i da nekako sveučilišta i fakulteti ostaju po strani, pa imamo čak jedan paradoks da je, srećom to je riješeno tako da je taj čovjek dobio otkaz, da ste imali profesora koji se bavio korupcijom, a usput se bavio time da je prodavao kolegij o borbi protiv korupcije. Tako da svašta se tu događa i to su sve stvari o kojima bi i odbor trebao imati neki stav, neko svoje mišljenje ne da sad on bude taj ne znam deus at machina, ali naprosto da se upozori na jedan po meni veliko kaotično stanje u visokom školstvu po mnogim pitanjima u Republici Hrvatskoj. Hvala.
Zahvaljujem. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Blaženko Boban.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani zastupniče Jaroslave Pecek, skrenut ću vam pozornost na točku dnevnog reda – Izvještaj o radu Odbora za etiku u znanosti i visokom obrazovanju od rujna četrnaeste do siječnja šesnaeste godine. Podvukao sam riječ etiku. Od vas u vašem izvještaju ovdje ste neke od političkih čimbenika na prostorima RH nazivali nadimkom i to kakvim nadimkom. Tko vam je to dao za pravo da nekog nazivate nadimkom. Mislim da bi u najmanju ruku, da s ove javne govornice sve osobe u javnom životu inače sve osobe nazivate imenom i prezimenom jer najkorektnije i etički bi od vas bilo da te, sada javnu ispriku uputite kao što ste javno ovdje i rekli jer raspravljati o etici i na taj način nekoga bez odobrenja osobe koju nazivate nadimkom nazivati i etiketirati zaista nema veze ni sa točkom dnevnog reda, a oprostite nema veze ni sa ovom sabornicom. To vjerojatno ima veze s nekim prostorima u kojima se vi družite ili jeste tamo, koji vam daju za pravo da bilo koga nazivate nadimkom. Hvala vam.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik.
Pa ja sam bio svjestan da će se naći neki higijeničar koji će me upozoriti po drugi puta da se ja ne bavim onim što bi se trebalo baviti. …/Upadica Tepeš: Molim? Ja vas molim kolega Pecnik, ja vas molim da koristimo rječnik. Dakle, ja vas molim higijeničar nije vulgarno, ali ako ćemo na takav način razgovarati u sabornici znam ja lepezu riječi koje nisu vulgarne ali itekako vrijeđaju. Dakle, nema smisla. Ja vas molim da imamo jednu razinu. Ja vas stvarno molim./… Koliko ja znam, ja ne smijem raspravljati sa predsjedavajućim Sabora. Jel' tako? Pa vas moram uskratit odgovor, ali vama gospodine ne, vama mogu. Prema tome, ja mislim da se bavim upravo onim što je sukus stvari. E sad, ako vi to ne želite shvatiti ili niste u mogućnosti shvatiti to je vaš problem, ali ja mislim da vrlo jasno i precizno govorim o čemu je problem i slikovito se o tome izražavam. Pa nije gospodin taj kojeg spominjete kojem sam ja upotrijebio nadimak ja ga vidim, u novinama ga čitam, pa onda prema tome on bi trebao tužiti sve novine u Hrvatskoj koje taj nadimak upotrebljavaju. Zašto samo prema meni? Ali u svakom slučaju taj gospodin je završio visoko školsku ustanovu. Radi se o visoko školskoj ustanovi, ne radi se o vrtiću. Prema tome, ja ne vidim da doista miješam teme, ali evo ako vi mislite da miješam to je vaše pravo.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, ne povreda Poslovnika. Ispričavam se.
Poštovani potpredsjedniče, saborski zastupnik gospodin Jaroslav Pecnik je povrijedio članak 238. u četvrtoj alineji kaže "omalovažava ili vrijeđa predsjedatelja ili druge zastupnike". Ja sam također zastupnik u ovom Hrvatskom saboru i otkud zastupniku pravo mene nazivati tobožnjim "higijeničarom" ili na moju repliku i moje izlaganje. Ja vas molim poštovani potpredsjedniče da u buduće na ovakve izljeve, a neću upotrebljavati riječi date opomenu jer gdje vodi ovaj Hrvatski sabor, gdje vode rasprave ove.
Zahvaljujem. Ja sam reagirao i upozorio, mislim da je to za sada dovoljno. Svatko ima pravo govora. Rekao sam ono što sam rekao da se ne ponavljam i mislim da je upozorenje bilo dobro. Kolega Pecnik je dalje nastavio govoriti i više nije koristio evo riječi koje ne možemo okarakterizirati kao vulgarna, ali neprimjerena. Dalje se za repliku javila uvažen zastupnica Gordana Rusak. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Jutros se oko tridesetak zastupnika i lijeve i desne opcije našlo na jednom neformalnom druženju. Na tom sam druženju izrekla jednu rečenicu koju ću ovdje ponoviti u ovom Visokom domu. Voljela bih, željela bih ili apeliram na sve da ova sabornica nikada ne postane sudnica baš nikome. U Hrvatskoj su jasno odijeljena izvršna, zakonodavna i sudska vlast. Ako je netko nešto napravio postoje institucije koje će to istražiti i konačno postoje sankcije za to. Sabor nije mjesto gdje ćemo mi prozivati nekoga, govoriti o njegovoj krivnji, pozivati se na novinske napise i još više davati podataka pod navodnicima koji će onda služiti medijima da te stvari tjeraju dalje i da još više stvaraju nereda u ovom prostoru. Puno vam hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik.
Ja pozdravljam što se uvažena zastupnica druži u slobodno vrijeme, ali bilo bi dobro da se upozna sa podacima. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća se za raspravu javila uvažena zastupnica Sabina Glasovac u ime kluba SDP-a. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi akademiče gospodine Silobrčić, poštovane kolegice i kolege. Na samom početku želim kazati da Klub zastupnica i zastupnika SDP-a daje potpunu podršku izvještaju o radu Odbora za etiku u znanosti i visokom obrazovanju. Istovremeno izražavajući zadovoljstvo činjenicom da se nakon 5 godina nerada i zapravo atrofije ovog tako i toliko važnog odbora i institucije ja ću to tako reći u sustavu znanosti visokog obrazovanja zapravo dakle žalosno da smo imali toliki procjep ovih 5 godina. Vjerujemo da do toga više neće doći. Izvješće o radu Odbora za etiku u znanosti i visokom obrazovanju za razdoblje od rujna 2014. do siječnja 2016. godine vrlo jasno i pregledno govori o svim onim zadanim zadaćama odbora kao što su promicanje etičkih načela i vrijednosti u znanosti i visokom obrazovanju te da je pregled svih zaprimljenih i riješenih predmeta po ovim pitanjima, dopunama Etičkog kodeksa i Poslovnika o radu. Jednako tako u ovom izvješću razvidno je da su predstavljane i toliko vrijedne međunarodne aktivnosti odbora kao i uz sudjelovanje na međunarodnim skupovima. Posebno pozdravljamo činjenicu što je saborski Odbor za etiku u znanosti i visokom obrazovanju postao punopravni član … [[Govornica se ne razumije.]] i na taj način pridružio se Europskoj mreži ureda za znanstvenu čestitost. Kao što ste i vi rekli uvaženi akademiče iznimno je važno izmjenjivati, razmjenjivati iskustva i koristiti sve one dostignute standarde koji postoje u međunarodnoj zajednici a koje Hrvatska još uvijek nije dostigla. Odbor je kao što vidimo na svojim sjednicama donosio mišljenja i stajališta o etičkoj prihvatljivosti ili neprihvatljivosti u razmatranim slučajevima u obliku stajališta, mišljenja, odluka, preporuka, prijedloga ili primjedbi. Uloga Odbora za etiku kao najvišeg savjetodavnog ali i stručnog tijela koje promiče etičnost u znanosti i visokom obrazovanju treba je osnažiti u dijelu koji se odnosi na normiranje izvršnih ovlasti odbora i zasigurno nije prihvatljivo nepostupanje određenih znanstvenih institucija prema propisima kojima se predviđa mogućnost osnivanja etičkih povjerenstava odnosno donošenja etičkih kodeksa određenih institucija sukladno Zakonu o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Na isto su u raspravi ukazali gotovo svi članovi matičnog Odbora za znanost, obrazovanje i kulturu. Kao što sam već na neki način i navela dakle osnivanjem ovog Odbora za etiku koji je imao pauzu u radu od 5 godina zapravo u RH se koncept znanstvene čestitosti podigao na jednu višu razinu i bio je na neki način i primjer u međunarodnim okvirima. Čak i ugledni časopis 2009. godine Nature je zapravo istaknuo RH kao jednu od ne tako čestih zemalja koje su osnovali ovakvo jedno tijelo na državnoj odnosno nacionalnoj razini. Nažalost, nakon toga došlo je do onoga do čega smo čuli da je došlo. Ja ću samo podsjetiti malo, treba učiti iz povijesti, negdje 2010. godine dakle tadašnje Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta pustilo je u javnost nekakav prijedlog kojim se pokazivala tendencija za ukidanjem ovog Nacionalnog odbora za etiku gdje se zapravo sve nadležnosti tadašnjeg Odbora za etiku su se željeli spustiti na niže razine odnosno samostalno na institucije u sustavu znanosti i visokoj djelatnosti. To je dosta naišlo na otpor u javnosti, međutim ako vidimo što se nakon toga pa i prije toga dogodilo potpuno je jasno da su postojale tada određene intencije koje su vrlo jasno išle u pravcu neopravdanog i po mom mišljenju nedovoljno jasno motiviranog u tom trenutku gašenja odbora ili umrtljavanja njegovog djelovanja. Ja bih htjela samo citirati dakle iz 2010. godine izjavu tadašnjeg već predsjednika odbora prije negoli će dati ostavku gospodina Vedrana Katavića koji je u svom mailu istakao, a to je bilo dakle i preko puta medija plasirano u javnost, koji je istaknuo da je to tijelo za svog rada bio svjedok teških slučajeva povrede znanstvene čestitosti koji su najčešće bili prešutno prihvaćeni ili podupirani u vlastitim institucijama a što je samo vrh sante leda. I tadašnju poruku koja se ukidanjem Odbora za etiku željela odaslati on je objasnio da je to upravo zanemarivanje znanstvene čestitosti i blagonakloni stav čak i poticaj onima koji provode ne znanstvene i ne akademske postupke. Kazao je u nastavku da je dojam kako su takvi postupci prihvatljivi neće moći ukloniti ustanove koje su dosada takve postupke prikrivale radi očuvanja privida poštenja i ugleda. Nijedna znanstvena zajednica nije imuna na takve postupke ali se njezina zrelost upravo procjenjuje u spremnosti da ih ne dopušta i procesuira pomoću sličnih tijela. Pravila znanstvene metodologije i čestitosti nisu značajke ličnosti već se uče i prihvaćaju u široj zajednici koja će ukidanjem Odbora za etiku u znanosti i visokom obrazovanju ukazati na njihovu nevažnost. Željelo se to dakle učiniti izmjenama Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, kasnije je došlo do ostavke gospodina Katavića. Iskreno se nadam, izražavam nadu da se nikada više neće dovesti u pitanje djelovanje ovoga odbora. Drago mi je da je novoimenovani odbor koji je imenovan 2014. godine vrlo promptno reagirao na neke nedostatke koji su usporavali njegov rad u periodu do 2011. godine a i nešto ranije jer je zadnje izvješće ovom Hrvatskom saboru podneseno 2009. godine i da je zapravo novoimenovani odbor popravio ja ću to reći na neki način osnažio etički kodeks kao ključni dokument kojim se propisuju minimalni etički standardi koji se očekuju od članova akademske zajednice sa ciljem opravdavanja javnog povjerenja i vjerodostojnosti znanstvenog i nastavnog radnog napora. Temeljne vrijednosti za koje se odbor zalaže i zašto mi u Hrvatskom saboru a i cjelokupna javnost treba dati potpunu podršku radu odbora jesu upravo poštenje, akademska izvrsnost i sloboda, međusobno uvažavanje i ljudsko dostojanstvo, osobna odgovornost i odgovornost ustanova. Kodeksom se ni na koji način ne ograničava ljudska, intelektualna i akademska sloboda, naprotiv, naglašava se uloga civiliziranog odnosa među svim članovima zajednice i odgovorno ostvarivanje prava u skladu sa odgovornošću u znanstveno-istraživačkom nastavnom radu i akademskim obvezama. Ako malo pogledate etički kodeks koji nažalost se ne implementira na institucije niže razine odnosno u svim institucijama u sustavu znanosti i visokog obrazovanja a što bi trebalo onda ćete vidjeti da on zapravo kao svoj temelj ima taj minimum propisani standard, dakle ponašanja svih dionika u sustavu znanosti i visokog obrazovanja koji se temelji na znanstvenoj čestitosti ali i na puno široj bazi od same znanstvene čestitosti a to su odgovorna provedba znanstvenog i nastavnog rada. On propisuje i stavlja kao jedan od ključnih elemenata djelovanja kolegijalnost, odgovornost i obveze prema matičnoj ustanovi javnosti, odnos prema studentima, prema ostalim zaposlenicima, propisuje sve dužnosti, obveza i prava studenata, odgovornost ustanova u sustavu, propisuje zapravo potrebu za sankcioniranjem bilo kakve vrste znanstvenog nepoštenja i prijevara u znanosti i sprječavanje sukoba interesa. Odbor kroz etički kodeks jednako tako propisuje i utvrđuje i postupke u slučajevima odstupanja od spomenutih standarda. Međutim, ono što želim reći u ime Kluba zastupnica i zastupnika SDP-a u Hrvatskom saboru jest da potpuno, potpuno podržavamo na neki način zaključne riječi kojima završavate vaše izvješće u kojima naglašavate da je nepobitna činjenica da odbor još uvijek nije ovlašten za donošenje izvršnih odluka pa jedino što mu preostaje jest da uporno nastoji potaknuti institucijska etička povjerenstva da učinkovito obavljaju svoje zadatke, kažnjavaju utvrđene prekršaje te uprave institucija ili druga relevantna tijela obavijeste o provedbi etičkih načela. I da smatrate da bi trebalo preciznije odrediti ovlasti odbora ali i dati mu mogućnost da jasna kršenja kodeksa ili sankcionira sam ili ima ovlasti tražiti od institucijskih etičkih povjerenstava da tu zadaću i obave. Uz dakle podršku Izvješću o radu Odbora za etiku i znanost u visokom obrazovanju Republike Hrvatske od rujna 2014. godine do siječnja 2016. godine, naš klub potpuno podržava vas i vaš odbor u ustrajnosti da se izborite i za dakle izvršnost u smislu obavljanja vaše funkcije i da dobijete mogućnost da sankcionirate jasna kršenja kodeksa i da imate punopravne ovlasti tražiti od institucijskih etičkih povjerenstava da tu zadaću obave. U suprotnom budemo li čekali da proradi etičnost i odgovornost pojedinih institucija bojim se da bi moglo biti još puno, puno nesankcioniranih primjera i da nažalost bi moglo doći do one "pojeo vuk magare". Nemojmo zaboraviti da onaj odbor koji je ugašen, koji je prestao sa svojim radom je ukazao na neke od gorućih problema i pojedinačnih slučajeva u kršenju etičkih standarda u sustavu visokog obrazovanja i znanosti. Vjerujem da se sjećate da je odbor odigrao važnu ulogu u promicanju etičnosti u znanstvenom radu kada je primjerice tijelo potvrdilo optužbe British Medical Journal o plagiranju dvaju znanstvenih tekstova dr. Asima Kurjaka. To je samo jedan od ovako recimo medijskih najeksponiranijih slučajeva u hrvatskoj bližoj povijesti koji zasigurno ne bi bio niti tako javno eksploatiran a niti sankcioniran, uvjerena sam da nije bilo i relevantnog mišljenja i djelovanja tadašnjeg Odbora za etiku. Hvala vam lijepo na pažnji. Ovim završavam, dakle Klub zastupnica i zastupnika SDP-a daje punu podršku ovom izvješću odbora ali i budućem radu i što većoj snazi da može zaista i provoditi ovo što je kodeksom navedeno. Hvala lijepa.
Replika, uvažena zastupnica Gordana Rusak.
Hvala lijepo. Kolegice ja bih samo dodala da nećemo moći prepustiti samom odboru da se izbori za svoju poziciju, da ojača svoju poziciju, da će to biti zadaća ovog doma, našeg odbora i ministarstva. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku uvažena zastupnica Sabina Glasovac. Izvolite.
Slažem se s vama poštovana kolegice Rusak. Potpuno sam svjesna te činjenice ali sam jednako tako svjesna i činjenice da sam zastupnica u ovom slučaju stranke koja je u parlamentarnoj manjini u ovom Hrvatskom saboru. Naravno da će odbor u tim svojim nastojanjima imati i podršku mene i mojih kolega. Nažalost škare i sukno što se to kaže kolokvijalno u hrvatskom jeziku ipak leže, odnosno u rukama drže zastupnici parlamentarne većine. Evo vjerujem da će se i kroz ove rasprave iskristalizirati određeni konsenzus oko ovih nastojanja, namjera i pomoći odboru, našem saborskom odboru. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvažene zastupnice i zastupnici. Određujem stanku i rad nastavljamo u 15 sati. Ja sam mislio da će biti ranije ali evo. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, evo, u 15 sati nastavljamo. Zahvaljujem.
Evo poštovane kolege, nastavljamo dalje sa raspravom. Na redu je klub HDZ-a, uvažena zastupnica Sanja Putica.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, akademiče Silobrčić, cijenjene kolegice i kolege zastupnici. Sama rasprava o ovoj točki dnevnoga reda i na Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskoga sabora i danas ovdje nameće nam pitanje o položaju i statusu Agencije za znanost i visoko obrazovanje i samoga Odbora za etiku u znanosti i visokom obrazovanju. Članovi ovoga cijenjenog odbora kao što sam rekla i na zasjedanju našeg saborskog odbora svakako svojim imenima, tj. životopisima jamče stručnost rada ovoga odbora. Iako ste sami akademiče rekli da je postojao diskontinuitet u radu, ipak vidimo da se vaš odbor sastajao, radio i davao svoja mišljenja tamo gdje je to bilo potrebno. Iako rad ovoga odbora na žalost nije toliko poznat javnosti njegovo je djelovanje iznimno važno za sustav obrazovanja i znanosti. Zašto to kažem? Zato što smo na žalost gotovo svakodnevno svjedoci kako dolazi do kršenja etičkih i moralnih, ali i zakonskih okvira u visoko obrazovnim i znanstvenim ustanovama. Ono što smo tada zaključili i na odboru, a može se i danas ponoviti, to je da sve ustanove u kojima je došlo do nekih nepravilnosti i kojima je ovaj odbor uputio svoje preporuke da se poštuje etički kodeksi na žalost to uvijek nisu otklonile i nisu postupile prema preporukama ovoga etičkog odbora. Također na žalost mogu reći da ovaj odbor nema ni ingerenciju narediti to visoko obrazovnim ustanovama, ali njegovo je djelovanje ipak od iznimne važnosti kako bi se i ljudi koji bi sami po svojim pozicijama trebali biti oni koji odgajaju, educiraju i promiču najveće etičke vrijednosti počeli ponašati se i raditi u skladu sa odredbama etičkog kodeksa svojih ustanova ali i u skladu sa zakonom. Sve odredbe etičkog kodeksa u tom su smislu nužne u svakodnevnoj obrazovnoj i znanstvenoj praksi. Općenito govoreći za hrvatsko društvo u cjelini, a za političko djelovanje posebice bilo bi ohrabrujuće sigurna sam da se više u svakodnevnici čuje itekako relevantna mišljenja članova Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti i članova ovoga odbor zbog svoje stručne argumentacije koje bi onda mogle biti lišene dnevno-političkih smjernica kao i da rad ovoga odbora i etički kodeks u cjelini budu poznatiji javnosti kako bi bili motivirajući za pojedince, njihovu osobnu odgovornost, ali tako i za ustanove i institucije u obrazovanju i znanosti u cjelini. Eto, hvala vam lijepa. Mi ćemo u ime kluba naravno podržati izvješće ovoga odbora.
Hvala. Evo završno, akademik Vlatko Silobrčić.
… [[Govornik naknadno uključen.]] ali vas isto tako molim da razumijete da mnogo od toga što mi možemo napraviti ovisi o vama o zakonima koje donosite i o dužnostima koje nam date s time da ih možemo obaviti kako treba i do kraja. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ovim zaključujemo raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Sljedeće je Izvješće o radu Odbora za etiku u znanosti i visokom obrazovanju za razdoblje rujan 2014. do siječnja 2016. Podnositelj Izvješća je Odbora za etiku u znanosti i visokom obrazovanju. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: "Prihvaća će Izvješće o radu Odbora za etiku u znanosti i visokom obrazovanju za razdoblje rujan 2014. do siječnja 2016.". Molim glasujte. Glasovanje je završeno. 100 glasa za, 2 suzdržana. Utvrđujem da je većinom glasova donesen Zaključak kako ga je predložio Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu.
Sljedeća točka dnevnog reda je - Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti financiranja izgradnje i upravljanja sportskim dvoranama Podnositelj izvješća je Državni ured za reviziju temeljem članka 9. Zakona o Državnom uredu za reviziju. Materijale ste primili u pretince. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun. Želi li podnositelj dati dodatno obrazloženje? Gospodin Klešić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjene zastupnice i zastupnici. Državni ured za reviziju je obavio reviziju učinkovitosti financiranja izgradnje i upravljanja 6 sportskih dvorana, gradske sportske dvorane u Varaždinu, sportske dvorane Arena Zagreb, Gradski vrt Osijek, Žatika-Poreč, sportskog centra Višnjik-Zadar te športskog poslovnog centra Lora-Split. Revizijom je obuhvaćeno razdoblje poslovanja sportskih dvorana od njihove izgradnje do konca 2014. godine. Predmet revizije bila je provedba aktivnosti subjekata revizije vezanih uz pripremne radnje, ugovaranje, izgradnju, financiranje te upravljanje i korištenje sportskih dvorana a ciljevi revizije bili su ocijeniti jesu li provedene sve potrebne procjene i analize ekonomske isplativosti izgradnje sportskih dvorana, izvršavaju li se obveze u skladu sa zaključenim ugovorima, upravlja li se sportskim dvoranama na učinkovit i ekonomski isplativ način, provode li se aktivnosti sa svrhom poboljšanja poslovanja sportskih dvorana te provode li se kontrolne aktivnosti nad upravljanjem i poslovanjem sportskih dvorana. U nastavku ću navesti samo neke od činjenica koje su revizijom utvrđene. Nije izrađena studija isplativosti, odnosno opravdanosti izgradnje dvorana u Poreču, Splitu i Zadru. Prije donošenja Odluke o financiranju izgradnje gradske sportske dvorane u Varaždinu prema modelu javno-privatnog partnerstva nisu analizirani i realno utvrđeni rizici koje grad Varaždin preuzima te nije dobivena suglasnost Ministarstva financija za zaključivanje ugovora. Vlada Republike Hrvatske nije informirana o aktivnostima i poslovanju Arene Zagreb te o utrošku doznačenih sredstava. Nedostaci na dvorani u Osijeku nisu uklonjeni niti je ishođena uporabna dozvola. Nije zaključen ugovor o načinu upravljanja i korištenja sportske dvorane kojim bi se između ostalog utvrdili ciljevi koji se trebaju ostvariti financiranjem upravljanja i korištenja dvorane te izvještavanje o izvršenju ugovornih obveza. Zatim nije uređeno upravljanje i financiranje dvoranom u Poreču. Troškovi zaduženja izdavanjem obveznica za izgradnju športskog centra Višnjik u Zadru su bili više od 3 puta veći od troškova zaduživanja uzimanjem kredita za približno jednake iznose glavnice i rokove otplate. Dakle, na temelju utvrđenih činjenica a uzimajući u obzir postavljene ciljeve revizije Državni ured za reviziju je ocijenio da je financiranje izgradnje i upravljanje gradskom sportskom dvoranom u Varaždinu, sportskom dvoranom Arena Zagreb, sportskom dvoranom gradski vrt Osijek, sportskom dvoranom Žatika-Poreč te sportskom dvoranom Višnjik-Zadar djelomično učinkovito dok je športsko poslovni centar Lora-Split ocijenio da je neučinkovito. Za otklanjanje utvrđenih slabosti i propusta ured je dao preporuke čijom provedbom bi se povećala učinkovitost i financiranje izgradnje i upravljanja sportskim dvoranama. Hvala lijepa.
Hvala gospodinu Klešiću. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ možda ako ima netko? Nema. Otvaram raspravu. Prva za raspravu se javila uvažena zastupnica Ana Komparić Devčić u ime kluba SDP-a.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Na samom početku naravno ću reći da će klub SDP-a podržati ovu reviziju odnosno revizijski nalaz iako bi ja bila najsretnija da ga nismo nikad ni dobili, bilo bi nam puno lakše. Revizijom dakle obuhvaćeno je razdoblje od izgradnje odnosno 2008. do 2014. godine i to revizija sportskih objekata u Varaždinu, Arena Zagreb, Osijek, Poreč, Zadar i Split. To su bili oni objekti koje smo gradili za Svjetsko rukometno prvenstvo i tada smo nekako svi zdušno podržavali dolazak Svjetskog rukometnog prvenstva iako je i tada dolazilo iz redova SDP-a upozorenje da se za neke stvari ipak moraju napraviti neke analize što je danas nalaz Državne revizije znači nakon 6 godina otkad je da su te dvorane izgrađene pokazalo da smo i bili u pravu. Ali neću reći da je to radio samo SDP, pretpostavljam da su to radili i drugi stručnjaci koji su smatrali da se u ovako velike projekte ne može ići paušalno bez da se napravi analiza i zapravo pravo stanje odnosno opravdanost izgradnje ovih velikih objekata. To je i sama Državna revizija rekla, kao što je rekao i gospodin glavni državni revizor prije, ja ću to ponoviti, naprosto to treba ponavljati. Ono što nije učinjeno, a nije izrađena studija isplativosti odnosno opravdanosti izgradnje dvorane u Poreču, Splitu i Zadru Vlada Republike Hrvatske nije informirana o aktivnostima i poslovanju Arene Zagreb. Nedostaci na dvorani u Osijeku nisu uklonjeni i ona još uvijek nema uporabnu dozvolu. Natječaj za upravitelja Arene Zagreb u 2012., 2013. i 2014. nije proveden. Nije zaključen ugovor o načinu upravljanja korištenja sportske dvorane u Osijeku, nije utvrđeno upravljanje dvoranom u Poreču, nije donesen plan upravljanja i financiranja dvorane i tako redom. Ono što možemo reći vezano za pojedine objekte, što je dakle Državna revizija utvrdila, pa idemo redom. Znači gradska sportska dvorana Varaždin košta 660 milijuna kuna. Ono što nalaz Državne revizije govori da je mišljenje agencije koje je zatraženo 28. lipnja i 10. srpnja 2007. agencija nije izdala mišljenje jer nije dostavljena propisana dokumentacija. Ministarstvo nije dostavilo zatraženu suglasnost. Državni ured za reviziju je mišljenja da je trebalo prije zaključivanja ugovora, dakle govorimo o 2007. godini o provođenju projekta javno privatnog partnerstva pridobiti sve ove suglasnosti. Na šta se obavezao privatni partner u Varaždinu? Privatni partner u Varaždinu se obavezao na izgradnju i upravljanje dvoranom na ukupno 284 mjeseca te je prihvatio obaveze financiranja svih etapa realizacije dvorane. Na šta se obavezao grad Varaždin? Grad Varaždin se obavezao uzeti u zakup sportski dio dvorane pod uvjetom iz ugovora i redovito plaćati zakupninu. Mjesečna zakupnina iznosi 2 milijuna 300 tisuća kuna bez poreza na dodanu vrijednost i neovisno o tome da li se dvorana koristi ili se dvorana ne koristi. Zakup se sklapa na 25 godina. Arena Zagreb, vrijednost objekta 85,6 milijuna eura. Zakupninu plaćaju na godišnjoj razini od 7,5 milijuna eura i to pola grad Zagreb, pola Republika Hrvatska i to na rok od 28 godina. Do sada ukupno su troškovi grada i države u iznosu od 338 milijuna kuna. I ono što je rečeno na početku, Vlada Republike Hrvatske nije izvještavana o aktivnosti te poslovanju dvorane te utrošenim, doznačenim sredstvima. Sportska dvorana Osijek, ukupna vrijednost 223 milijuna kuna. Ono što je bitno za ovu dvoranu reći da još u prosincu 2009. godine utvrđeni su neki nedostaci. Koji nedostaci? Odstupilo se od projektne dokumentacije, nakon toga su utvrđeni da imamo problem sa krovištem i da sama ta dvorana nije dobila uporabnu dozvolu. Danas, dakle 6 godina nakon što je dvorana u upotrebi, dakle završavanjem ove revizije 2014. ta dvorana i dalje nema uporabnu dozvolu. Dvorana u Poreču, vrijednost 154 milijuna kuna. Za ovu dvoranu prema nalazu državne revizije mogli bismo reći da je ipak negdje najbolja od svih ovih dvorana iako nalaz državne revizije kaže da je bilo potrebno izraditi studiju isplativosti odnosno opravdanosti ulaganja u ovaj objekt. Sportski centar Višnjik, Zadar 347 milijuna. Od toga moramo odvojiti, to je ukupan dakle, ukupan cijeli sportski centar, dvorana je koštala 90 milijuna a zatvoreni bazen 86 milijuna. Što je utvrdila državna revizija? Državni ured za reviziju predlaže gradu Zadru i društvu Sportski centar Višnjik prije izgradnje drugih planiranih objekata izraditi stručnu podlogu opravdanosti izgradnje. Vlada Republike Hrvatske se u odnosu na grad Zadar, odnosno na Sportski centar Višnjik obavezala preuzeti obaveze dakle u ukupnom iznosu od 100 milijuna kuna. Sportski poslovni centar Lora, Split, gradio se javno privatnim partnerstvom. Ukupna vrijednost kompleksa iznosila je, planirana iznosila je dakle 140 milijuna eura od čega prva faza ili sportska dvorana 40 milijuna eura. Privatni partner dobio je pravo gradnje, financiranje i upravljanje samim centrom na 30 godina. Grad i Vlada Republike Hrvatske 2007. godine potpisuju sporazum o zajedničkom financiranju zakupnine u iznosu od 5 milijuna eura. Ugovorom je utvrđeno da će plaćanje zakupnine trajati od 2009. do 2037. godine. No, međutim što se dešava 31. prosinca 2011., dakle uočeno je da društvo koje upravlja dvoranom nije ispunilo svoje obaveze, nije ishodovalo građevinsku dozvolu, nije izradio dio centra koji se odnosi na trgovačke poslovne prostore te etažnu garažu. Tijekom 2010. i 2011. društvo je iskazalo značajne obaveze, nemogućnost plaćanja tekućih obaveza a financijska izvješća matičnog društva su ukazala na nelikvidnost i nesposobnost podmirivanja dospjelih obaveza. Ono što je također naglašeno u reviziji da grad i Republika Hrvatska nisu zatražili raskid ugovora ali su 2012. godine prestali plaćati ugovorenu zakupninu. Šta kaže nalaz državne revizije odnosno savjet? Državni ured za reviziju mišljenja je da navedena studija isplativosti nije bila održiva. Kada gledamo broj događanja u samim dvoranama i ono s čime su se bavile, odnosno koliko su se koristile te dvorane u proteklih 6 godina onda dolazimo do sljedećih poražavajućih podataka. Dakle, Varaždin u 6 godina 219 događanja, Arena Zagreb u 6 godina 204 događanja, Osijek u 6 godina 109 događanja, Poreč u 6 godina 150 događanja, Zadar u 6 godina 650 događanja, Lora od 2009. do 2011. 109 događanja od čega od 2011. do 2014. nula događanja. S obzirom da je poznata svima činjenica da se godišnje u dvoranama mora biti popunjena 220 dana da bi ona bila isplativa, svima je jasno da niti jedna od ovih dvorana nije uspjela sama sebe isfinancirati. I što nam kaže na kraju državna revizija? Državna revizija kaže da je na temelju provedenih postupaka revizije i utvrđivanja činjenica uzimajući u obzir postavljanje ciljeva revizije Državni ured za reviziju je ocijenio da je financiranje izgradnje i upravljanje Gradskom dvoranom Varaždin, Arenom zagreb, Sportskom dvoranom gradski vrt Osijek, Sportskom dvoranom u Poreču te Sportskom dvoranom u Zadru djelomično učinkovito dok je Sportsko poslovni centar Lora Split ocijenio kao neučinkovitim. I sada si mi svi zajedno drage moje kolegice i kolege možemo postaviti sljedeće pitanje da li smo mi dovoljno bogato društvo da se upuštamo u izgradnju objekata u sportu koji su djelomično ili potpuno neučinkoviti, pogotovo kada znamo da je građane Republike Hrvatske do 2014. ovaj eksperiment koštao 1,3 milijarde kuna, da je država uložila do sada 407 milijuna kuna, a onda se nameće sljedeće pitanje da li nam treba megalomanske dvorane kada znamo da u Republici Hrvatskoj od 878 matičnih osnovnih škola 120 još uvijek nemaju izgrađenu dvoranu, a od 1035 područnih škola njih 1000 također nemaju dvoranu. To su, dakle dvorane u kojima bi djeca morala obavljati obavezan predmet tjelesne i zdravstvene kulture. I probat ću citirati jednog uglednog djelatnika u sportu koji je kad je bilo izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora u prošlom sazivu rekao sljedeće: "Reći ću vam kako to na primjer izgleda u Zagrebu. U Zagrebu 50 milijuna kuna godišnje odlazi na Arenu Zagreb u kojoj godišnje se ne više od 30 dana sporta. Ako u sport ne računamo sajam vjenčanja, razgovore sa psima i kako se to već te druge manifestacije zovu." To je rekao gospodin Zlatko Mateša na izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora i nije čudno da je to rekao s obzirom da se iz državnog proračuna ukupno izdvaja, dakle za sport 150 milijuna kuna, a rekla sam malo prije da se država na izgradnju ovih objekata izdvojila 407 milijuna kuna. Moramo biti svjesni koliko se objekata u sportu moglo izgraditi ovim novcem, objekata u sportu u kojima bi trenirali naša djeca, mladi sportaši na različitim područjima Republike Hrvatske. I ono što se često ovdje spominje, a to je odgovornost, pa si možemo svi zajedno postaviti pitanje da li će nakon ove revizije netko za ovakve loše procjene kod izgradnje ovako važnih objekata odgovarati. Zahvaljujem.
Hvala. Na vašu raspravu imamo dvije replike. Prva je uvaženi zastupnik Petar Škorić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana zastupnice, dame i gospodo. Evo slušajući ovo izvješće budući ću i ja u točci izvješćivati, dati ću svoj osvrt ali ovdje mislim da trebam reagirati na pokušaj populizma, pričanja priča dakle jesu li nam trebale sportske dvorane, je li nam trebalo Svjetsko rukometno prvenstvo, je li nam nekada trebala Univerzijada, Europsko atletsko prvenstvo ili bilo što drugo. Svi znamo u svijetu na koji način se takve manifestacije dobivaju i svi znamo da se država uključuje u te aktivnosti. A isto tako u vrijeme kad su se gradili ovi projekti uoči Svjetskog rukometnog prvenstva znamo kakvo je bilo stanje u našoj državi, znamo da nije se nazirala velika gospodarska kriza i konkretno konzorcij evo u gradu Splitu koji se obvezao graditi Spaladium arenu i popratne sadržaje IGH, Dalekovod. Dakle, bili su čvrsti, stabilni, razvijeni, a svi danas znamo u kakvom stanju su te tvrtke. Dakle, u svakom slučaju mogu zaključiti da je odgovornost za neuspjeh i nezavršetak projekata u pojedinim sredinama uključujući i grad Split ima daleko veće uzroke, dakle ima uzroke u tome što se dogodila gospodarska kriza. Jesu nam trebale, nisu nam trebale o tome se da raspravljati. U svakom slučaju da nismo imali te arene pitanje bi li Hrvatska dobila domaćinstvo. A problem je bio evo i u prethodnoj vlasti koje sami ste istakli od 2011. do 2015. praktički nije ništa učinila da te arene dovede u punu funkciju da ih dovrši. Konkretno mogu gradu Splitu potvrditi da se država maćehinski odnosila prema tom projektu, da se nastojala povući iz tog projekta [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] i da je praktički ni zemljište koje je trebala dati gradu Splitu nije ga dala. U svakom slučaju, dakle odgovornost je puno šira i naknadna pamet je uvijek drugačija od onog trenutka planiranja. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Ana Komparić Devčić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega, ja zaistinu nisam ni jednom riječju spomenula da li su nama trebale ili nisu trebale. To ste vi vjerojatno pročitali iz mojeg izlaganja. Da, … [[Govornica se ne razumije.]] je od Republike Hrvatske tražio jednu dvoranu od 12 hiljada ljudi, otale su mogle biti od 5000. To što smo mi gradili megalomanske dvorane to je naš problem, a ne problem … [[Govornica se ne razumije.]] O tome nešto znam jer sam 20 godina, više od 20 godina u rukometu i jako mi je dobro poznata ta problematika. Ja nisam govorila o tome da li je problem ili nije problem. Državna revizija isto nije govorila o tome kakvo je vrijeme tada bilo, ali uz sve to što je to vrijeme bilo dobro vrijeme, to je bila 2007. jel' tako? Ne nedopustivo je da nisu izrađene studije isplativosti dvorane Poreč, Split, Zadar, da nisu zatražena mišljenja Vlade, da nisu zatražena mišljenja određenih agencija. Dakle, mi govorimo o nepravilnostima. Ja nisam rekla da li je ta dvorana dobra ili loša dvorana. Nalaz Državne revizije govori o nepravilnostima u postupku kada smo krenuli u izgradnju tih dvorana. Gradilo se na vrat na nos i to svi ovdje znamo kako se gradilo i zašto se gradilo, a … [[Govornica se ne razumije.]] od nas to nije tražio. Trebala je biti jedna dvorana od 12 hiljada i to je mogla biti Arena Zagreb, a ostale dvorane su bile dovoljne do 5000 gledatelja.
Hvala. Druga replika uvažena zastupnica Sabina Glasovac.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Kolegice Komparić Devčić, istaknuli ste u svom izlaganju jedan od primjera, to je Športski centar Višnjik u Zadru s pripadajućom dvoranom i zatvorenim bazenom i naglasili da je u šest godina Športski centar Višnjik osigurao, odnosno održao 460, odnosno 650 događaja što ovako kad usporedite sa ostalim dvoranama zvuči kao jedan imponzantni podatak. Ja nisam stručnjak u dijelu sporta kao što ste vi ali itekako znam dosta toga o gospodarenju gradskim financijama u gradu Zadru pa bih samo htjela napomenuti da od ovih 650 događanja kad se pogleda malo struktura tih događanja onda možete vidjeti da je od toga čak 469 nekih 70% da se događanja odnosi na odigrane sportske utakmice sportskih klubova koji su stalni korisnici dvorane koji na neki način se sufinanciraju opet od novaca poreznih obveznika kroz gradski proračun, 101 na druge sportske događaje, a samo 80 na neke događaje koji su znači kulturne, zabavne, poslovne i drugi društveni događaji kao što su koncerti, kulturne zabavne priredbe koje donose nekakvu direktnu zaradu i direktnu dobit. Kad pogledamo malo funkcioniranje i upravljanje bazenom onda isto vidimo da od 187 događaja se odnosi zapravo od 269 ukupno 187 su vaterpolo utakmice opet vaterpolskog kluba koji je stalni korisnik bazena, a tek nešto, jedan mali dio zapravo na ono što donosi direktnu dobit i što zapravo govori o isplativosti ulaganja. Nemam ništa protiv naravno poboljšanja kvalitete života i kroz upravljanje i nuđenje sadržaja kroz ove sportske dvorane međutim nažalost evo 6 godina nakon njihove izgradnje možemo vidjeti da su to zaista neke od njih bili spomenici pojedinim ličnostima koje su ulazili u megalomanske projekte koje će građani tih gradova otplaćivati generacijama, a nažalost ni sadašnje ni buduće generacije od toga će imati jako malo koristi. To je ono što je tužno i žalosno.
Hvala. Sljedeći za raspravu, ispričavam se, evo uvažena zastupnica Ana Komparić Devčić odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice ja se s vama apsolutno mogu složiti jer je problem u tome što su to tako velike dvorane i toliko su koštale da ponovit ću još jedanput jasno to je poznata činjenica da bi te dvorane bile isplative moraju biti pune 220 dana. Ali ne korisnicima koji su na proračunima grada u smislu ovih sportskih klubova nego one moraju biti prodane 220 dana.
Hvala. Sljedeći za raspravu je klub HDZ-a i uvaženi zastupnik Petar Škorić.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo. Evo klub HDZ-a je analizirao reviziju učinkovitosti financiranja izgradnje i upravljanja sportskim dvoranama. Evo vidim u ime Odbora za financije naš kolega Goran Marić je podnio zaključak i izvješće. Ono na što je skrenuo pozornost to je neprihvatljivost da Vlada Republike Hrvatske ni dan danas nije u mnogim stvarima informirana. Kazali smo već da su se arene počele graditi 2007. za prvenstvo 2009., danas je 2016. godina. Prema izvješćima ovdje možemo vidjeti cijenu koštanja svake dvorane, način na koji je građena, koliko je to koštalo, gradske proračune koliko je koštalo, državni proračun odnosno sve hrvatske građane. Šteta što jedno ovakvo izvješće nije ugledalo svjetlo dana ranije. Naravno ovo nije primjedba Državnoj reviziji nego nekim drugim institucijama jer smatram ovakav projekt ovolika sredstva a da mi tek iz nalaza Državne revizije u biti vidimo što je to. Mislim da je to tužno i žalosno i da nam je to jedna obaveza u budućnosti da na drugačiji način se odnosimo prema planiranju bilo čega. Podsjećam u to vrijeme svi smo se veselili i podržavali projekat da se Hrvatska kandidira. Mnogi gradovi, lokalne zajednice nisu se suprotstavljali, nisu se plašili toga jer su u tom projektu vidjeli svoju šansu da se domognu svog novog prostora, novog sadržaja za svoje gradske potrebe, za potrebe svojih građana. Dakle, sve to skupa trebalo bi biti u redu da se nije dogodila svjetska kriza i da su se ti projekti završili. Međutim, kažem na sličan način se financiraju i druga međunarodna sportska natjecanja i na sličan način se grade i drugi objekti. Spomenuo sam kažem da i u prošlosti Hrvatska ne bi bila ni domaćinom ni Univerzijade niti Mediteranskih igara niti bilo čega drugog i znamo kolike i kakve su sportske objekte dobili gradovi Split i Zagreb zahvaljujući nominaciji za ta natjecanja. Pažljivo iščitavajući tekst o izvješću o obavljenoj reviziji generalno mogu zaključiti dakle da je šteta što nije došlo ranije i šteta što nismo imali ove podatke u nekom drugom vremenu jer vjerujem da bi danas imali drugačije stanje sa sportskim dvoranama. Šteta također što u proteklom vremenu, proteklih 4, 5 godina pa evo i 6 nakon završetka Svjetskog rukometnog prvenstva što su se te godine potrošile u vjetar kad su se mogli raščistiti odnosi i u vrijeme nastupanja svjetske financijske krize, u vrijeme stvaranja novih uvjeta, kada su se mogli revidirati i ugovori i sporazumi i pronaći novi modeli da se raščiste odnosi između javno-privatnih partnera i kreirati zdravi temelji za daljnji rad dvorana na dobrobit građana Republike Hrvatske. Revizija je kažem jako dobra. Osobno mislim da je kod određivanja njenih ciljeva da se možda mogla u jednom dijelu i izbjeći uopćenost bez želje dakle da se uđe u dubinu i strukturu problema. Zašto to kažem? Pa evo iz razloga što u izvješću se taksativno navode financijska zaduženja gradova, države te partnera u reviziji ali smatram da je značajna manjkavost ovdje što nam nedostaje kvalitetno pravno mišljenje o trenutnoj poziciji lokalnih samouprava u mogućem pravnom sporu sa tvrtkama iz javno-privatnog partnerstva odnosno bankama kao kreditorima ovog projekta. Nadalje, smatram potrebnim kazati dakle vrijeme izgradnje dvorana nitko nije sporio niti dovodio u pitanje da time dobivamo novu dodatnu vrijednost u našim lokalnim zajednicama, dobivamo nove resurse koji bi poboljšali život u tim gradovima. Jer napominjem, ovdje se navodi da je riječ o izvješću o sportskim dvoranama. Međutim, riječ je o objektima koji uz sportske događaje koriste se i za koncerte, za priredbe, za političke, za razne druge događaje i različite aktivnosti. I takvi sadržaji, takvi objekti malo gdje su primarno profitabilni već oni prvenstveno služe i predstavljaju nužnu infrastrukturu modernog društva. Takvi u biti objekti u današnje vrijeme predstavljaju zatvorene gradske trgove koji omogućuju održavanje velikih događaja bez obzira na vremenske uvjete. Očito je nažalost, moram konstatirati da prethodna vlast nije znala što bi sa dvoranama, dakle nakon stupanja krize, nakon održavanja prvenstva njih je centralna državna kroz svoja ministarstva promatrala više-manje kao promašen projekt te je zaustavila bilo kakav dotok novca u tom smjeru. Sa ovakvim pristupom izgubilo se dragocjeno vrijeme da se novosagrađeni objekti stave u punu socijalno kulturnu funkciju u sredinama u kojima su izgrađeni. Tako je npr. u Zagrebu Arena Centar uz shopping mall postalo mjesto društvenih događaja koja su počela posjećivati najpoznatije svjetske zvijezde dok je recimo npr. u Splitu Spaladium Arena više-manje danas mrtav projekt. Svi znamo da je grad Zagreb sa neusporedivo jačim proračunom i boljim menadžmentom uspio staviti dvoranu u funkciju dok je splitska Spaladium Arena nažalost ostala nezavršen projekt. Sljedeće što bih istaknuo da su dvorane građane uglavnom javno privatnim partnerstvom na način da su privatni partneri nakon gospodarske krize uglavnom kažem koji su digli kredite i trebali naći svoj interes u dugogodišnjim prihodima iz najamnine, također našli se u velikim problemima. Mi smo u Splitu dakle tvrtka TPN Sportski grad koju je osnovao konzorcij nakon izgradnje prve faze završio je u predstečaju a zatim i u stečaju. A svjedoci smo da je ona prethodna vlast sa državne razine gotovo 40 milijuna kuna, eura kreditnih obveza privatnih partnera osnivača TPN-a pokušala prebaciti kao obvezu proračuna grada Splita što je Splitsko-gradsko vijeće odbilo. Dakle i svjedoci smo kako se Vlada iz ovog projekta potpuno samoinicijativno povukla. Razvidno je kako se država mora vratiti u rješavanje ovog problema i pomoći lokalnim zajednicama gradovima u dugoročno rješavanje ovog pitanja na dobrobit svih građana. Moguće je kako pojedine dvorane, odnosno objekti neće moći servisirati svoje obveze te da potpisani ugovori i preuzete obveze neće biti ispunjeni. Ali sam mišljenja da država treba pomoći gradskim upravama da skupa sa njima sjedne za stol, sa poslovnim bankama u cilju da se postignu novi sporazumi dugoročne ekonomske održivosti ovih objekata. Naime, ako postojeće rate, odnosno anuiteti svojom visinom guše proračune lokalnih zajednice trebaju se pokušati pronaći novi modeli zajedno sa partnerima, poslovnim bankama s kojima će se produljiti otplatni rokovi ili smanjiti kamatne stope pod kojima su banke plasirala sredstva u ovim projektima. Sam nalaz revizije dakle on je nužan, međutim, kažem on je i nedovoljan dokumenat koji bi bio podloga saborskim zastupnicima za otkrivanje svih uzroka, nastanka svih problema koji su pratili izgradnju i stavljanje u funkciju sportskih dvorana. Dakle samo ovo vrijeme od 6 godina potvrđuje ovu tezu. Na primjer u izvješću o reviziji se napada nalaz stranih konzultanata kojima se predviđalo da će se komercijalni najmovi novosagrađenih poslovnih prostora zadržati na predviđenoj razini a s druge strane postavlja se pitanje odgovornosti što se ne nalazi u izvješću ove revizije o ulozi pojedinih gradova koji su pasivno promatrali dolazak krize i propadanje novostvorene imovine i što su sve po tom pitanju poduzimali. Svi smo svjedoci u biti da se na sličan način ponašala i hrvatska Vlada, o tome nema niti riječi. Za vrijeme evo prethodne vlasti vidljiva je potpuna tendencija smanjenja obveze države kao partnera u ovom projektu. Zaključno mogu kazati da smatram kako se proaktivnim pristupom ovom problemu sa državne ali i sa pojedinih gradskih razina moglo daleko bolje iskoristiti ove nove resurse. Nemojmo zaboraviti gradnjom arena u lokalnim zajednicama u trenutku kada su krenule svi su smatrali da će biti na dobitku osim poslovnih banaka i konzorcija koji su zapali u probleme, koji su financirali taj projekat. Činjenica je da su u nekim gradovima dvorane uspješno radile i ispunjavale svoju društvenu, kulturnu i socijalnu funkciju dok u nekima ili nisu radile ili su radile vrlo malo. Nadam se da je ovo razdoblje koje je pred nama, u kojem resorna ministarstva i Vlada Republike Hrvatske zajedno sa gradskim upravama, da neće bježati dalje od problema nego da će sjesti skupa za stol, da će pronaći pristup i naći odgovore za rješavanje ovih iznimno složenih pravnih i financijskih izazova a sve skupa sa ciljem rješavanja problema i stavljanja u punu funkciju novo sagrađenih arena na dobrobit svih naših građana. Mi u ime kluba prihvaćamo ovo izvješće i ono je dobar poticaj i smjer kako bi se trebale i druge stvari raditi. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo 5 replika. Prva je uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Evo kolega dobro ste počeli uvodno kazavši da šteta što ovo, da o ovom izvješću nismo raspravljali ranije, ali to je sreća za vas. Ušli smo u četvrti tjedan rasprave u Hrvatskom saboru jer nismo raspravljali ni o jednom vašem prijedlogu osim o jednom koji je bio tehničke naravi, koji je imao dva članka. Prema tome postavlja se pitanje što bismo radili svo ovo vrijeme. To je ono što zabrinjava danas. Ali da se osvrnemo i na ovo samo izvješće. Govorite o neodgovornosti države. Ja ću vam reći na primjeru, jer mi je to puno bolje poznato, dvorane, športske dvorane Višnjik i kad se počela graditi i kad smo svi vi rekli u Vijeću zadarskom da da jesmo, ali hoće li se to isplatiti. Nije pitanje je li to nama potrebno, svaki grad to zaslužuje i to je zaista, te su dvorane pompozne, krasne su. A jel' to mi možemo platiti? U gradu Zadru, u centru grada 5 srednjih škola nema športsku dvoranu. Govorimo o populacijskoj politici i o depopulaciji Hrvatske. Koliko vrtića, koliko jaslica, koliko škola se moglo izgraditi? Svaka politika što je jutros lijepo rekao kolega Glasnović je politika prioriteta. Što mi možemo u određenom trenutku napraviti i što je najpotrebnije? Evo u pogledu odnosa države prema gradnji Višnjika. Iz Državne revizije, izgradnja športske dvorane Višnjik stajala je 364,5 milijuna i financirao ju je grad Zadar u kojem je država dodijelila zemljište, tj. sufinancirala izgradnju sa 100 milijuna kuna kroz otplatu od 2008. do 2015. godine. Površina glavne dvorane iznosi 6650 pomoćnih neću sada to navoditi. Stručna podloga isplativosti projekta izgradnje Višnjik nije izgrađena. Pa to je nešto zapanjujuće, ići u takav projekt bez idemo pa šta bude, pa onda je drugi odgovoran. U dvorani je od 2008. do 2014. održano 650 sportskih i drugih događaja od čega se 469 događaja odnosi na odigrane sportske utakmice. Ali u tom razdoblju ostvarili su se prihodi od 24,8 milijuna kuna, a rashodi u iznosu od 155 milijuna kuna. Grad i društvo Višnjik su se radi izgradnje zaduživali izdavanjem vrijednosnih papira i uzimanje kredita, pa njihovo ukupno zaduživanje iznosi 483 milijuna kuna. Revizori su utvrdili da su troškovi zaduženja izdavanjem obveznica tri puta veći nego što je to bilo potrebno [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] i sada revizija kaže, evo pola rečenice, revizija ocjenjuje da financiranje nije bilo učinkovito. To je deminutiv. To je tri puta više plaćeno i zašto?
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Petar Škorić.
Evo poštovanoj zastupnici Ingrid Antičević Marinović, krenuo bih odgovoriti od kraja njene replike, a to je o trostruko, dakle većim iznosima nego što su trebale koštati. Ja bih odgovorio da je u biti grad Rijeka koja je gradila svoju dvoranu po sjedalici napravila dvoranu od vrtoglavih 160000 kuna, dakle najskuplju po svom projektu a dok je recimo najjeftinija bila upravo ona o Zadru od 31793 kn. Toliko tko je ekonomičan, tko je na koji način gradio. A po pitanju ova četiri tjedna nove vlasti i pitanje što su predstavili, što su donijeli ja sam se ovdje kroz ovo izvješće o reviziji dotaknuo i pitanja što ste vi kroz četiri godine vaše vlasti učinili po pitanju sportskih arena u Republici Hrvatskoj. Niste prstom maknuli. Dakle što ste poduzimali? Jedno veliko ništa, prema tome izvješće ovo o reviziji treba i to konstatirati i u tom smislu sam i dao primjedbu da je trebalo obuhvatiti u izvješću i odgovornost Vlade RH što ovaj projekat stoji. Hvala.
Hvala. Druga replika, uvaženi zastupnik Darko Parić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Škoriću, vi ste poduzeli 2007. sve što je trebalo zato i jesmo danas gdje jesmo. Ja i vi smo Splićani, ali ja sam fasciran vašom lakoćom raspravljanja o jednom problemu koji je danas apsolutno krucijalan u Splitu, vašom lakoćom aboliranja pravih krivaca zbog čega problem danas imamo i vašom lakoćom puštanja magle gdje se u stvari problem nalazi. Da vam pročitam nalaz revizije posthumno. Revizijom između ostaloga utvrđeno nije izrađena studija isplativosti, odnosno opravdanosti izgradnje dvorana u Poreču, Splitu i Zadru. Dalje ne moram ići. I Državni ured za reviziju je dao sljedeću preporuku, opet posthumno, jer mrtvaca već imamo. Prije donošenja odluke o projektima koji se financiraju proračunskim sredstvima izraditi Studiju isplativosti, odnosno opravdanosti ulaganja. Ovo je abeceda kako se gradi. Na žalost, vaša Vlada koju niste uspjeli spomenuti u 2007. nam je ovo napravila. Vaš grad Split i moj grad Split idućih 30 godina svaki mjesec milijun i pol kuna mora izdvajati za ovaj projekt, ovu dvoranu koju vi spominjete, 30 godina milijun i pol kuna. Vi ćete za godinu i pol dana kao stranka ići na lokalne izbore, možda se kandidirate za gradonačelnika kao predsjednik stranke jer će biti netko vaš. Milijun i pol kuna je ogroman novac. Grozno! Znate li vi koliko je to vrtića? Koliko je to dvorana? Čak da vam još jednu stvar kažem. Vaša lokalna vlast HDZ je potpisao nekoliko tajnih aneksa sa Spaladium arenom, sa kojim i dan danas ne znamo što je u njima napisano i potpisano, ali se pouzdano zna da ne idu u prilog istom tom gradu Splitu, istoj državi u kojoj živite. Zato vas uistinu najljepše molim kad su u pitanju Spaladium arena i sve dvorane koje u Hrvatskoj stoje recite da ćete podržati izvješće i šutite. To je najbolje što možete napraviti, jer pogriješili ste sve što ste mogli pogriješiti u samom početku. Ja ću još govoriti o ovome u idućoj raspravi, ali ovaj projekt kad govorimo, ja ću govoriti samo o Splitu sada. Ovo je apsolutno politička odgovornost HDZ-a i ništa više osim toga [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] Hvala.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Petar Škorić.
Hvala lijepa. Evo poštovani kolega, očito niste bili na sjednicama Gradskog vijeća niti ste ih pratili. Ja sam u ovome mandatu vijećnik u Gradskome vijeću, ušao sam u problematiku, ranije nisam sudjelovao niti pratio, ni bilo što. Ali kroz ove četiri godine u nekoliko navrata se otvarala pitanje Spaladium arene, tražio se način njegova rješavanja, poticalo se s razine lokalnih zajednica i od strane vaše vlasti da se nađe rješenje. Međutim, na žalost splitska vlast, vaša vlast nailazila je na zatvorena vrata bivše hrvatske Vlade. Ne da ste zatvorili vrata, nego ste se pokušali izvući iz cijelog projekta, pokušali ste 40 milijuna eura prebaciti na pleća građana grada Splita, pokušali ste u biti sve ono što je prethodna Vlada preuzela prebaciti na pleća birača u gradu Splitu. Smatram da je to krajnje neprimjereno. Neprimjereno je da država odnosno Vlada koja je vlasnik zemljišta da se nije željela ni zemljišta odreći na kojem je Arena sagrađena, a kamoli tražiti neko rješenje da se taj projekt dovrši. Nitko ne spori da su se trebala napraviti izvješća, procjene i sve ostalo. Međutim, što to znači? Ako nije napravljeno izvješće ključ u bravu i srušimo objekt? Odgovorna vlast završava i nastavlja tamo gdje je prethodna započela. Završava i ispravlja ako je bilo nešto pogrešno. A vidimo da vi u 4 godine ništa niste napravili.
Hvala. Treća replika, uvažena zastupnica Sandra Krpan.
Zanimljivo je kolega da kada vi nešto gradite onda se dogodi svjetska kriza, a kada smo mi na vlasti onda nema svjetske krize, onda je med i mlijeko u svijetu a Vladu SDP-a ocjenjujete nesposobnom što ona naravno nije bila niti će to biti. A vi se bojim se nećete znati ni ubrati plodove našega rada. I kada su se te dvorane gradile upozoravali smo vas da se radi o mega projektima, a danas dvorana u Splitu izgleda očajno. A da su trebale biti dodana vrijednost kolega Škoriću ja se slažem s vama ali nažalost one to nisu.
Hvala. Odgovor na repliku Petar Škorić.
Pa evo odgovor na repliku bio bi evo volio bih da možemo ubrati plodove rada prethodne vlasti. Nažalost, svi ti plodovi mislim da i mi i hrvatski građani da ih žele što prije zaboraviti. Spominjati situaciju i spominjati stanje koje ste i svu pustoš koju ste ostavili iza sebe mislim da je neprimjereno i da je ovdje riječ o sasvim drugoj temi. Dakle, ne možete opravdati 4 godine nečinjenja po pitanju sportskih objekata, njihovog završetka u Hrvatskoj.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Ana Komparić Devčić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega vi ste ovako rekli, bivša vlast, misleći na SDP-ovu, nije znala što bi sa dvoranama. Pa država ne upravlja tim dvoranama, država je bankomat, država je samo plaćala dio iz ugovora. Dvoranama upravljaju lokalne zajednice ili javno-privatni partner s kojim su sklopljeni ugovori na lokalnoj razini. Kažete dalje država treba pomoći lokalnoj zajednici koja se nalazi u problemu zbog izgradnje ovakvih objekata. Ja se djelomično mogu s vama složiti, ali sljedeće moje pitanje glasi što ćemo sa onim objektima koje su gradile jedinice lokalne samouprave svojim novcem bez pomoći države i koje uredno plaćaju svoja davanja? Hoće li i tim jedinicama lokalne samouprave država preuzeti obaveze plaćanja kredita? Ne, jer te jedinice su uredne, te jedinice su dobro radile. Kolega, ne možemo se tako ponašati. To su novci poreznih obveznika svih građana Republike Hrvatske. I kad ste spomenuli maloprije Centar Zamet, dakle to je Centar Zamet, to nije dvorana Zamet, Centar Zamet jest koštao 160 milijuna kuna ali dvorana Zamet košta 98 milijuna kuna. I za vašu informaciju ukupan broj dana korištenja te dvorane iznosi 380 dana a odnosno oko 3000 sati godišnje. I mi smo ponosni na tu dvoranu. Ja znam da je HDZ nama u Gradskom vijeću objašnjavao da smo nesposobni da gradimo jedan takav projekt kao što gradi Split, kao što gradi Zadar ali ja danas sam sretna da mi taj objekt nemamo. Naš objekt koriste djeca toga grada, sportaši toga grada i to besplatno. Naši klubovi ne plaćaju sat korištenja te dvorane. Ti objekti su u funkciji, a ovi vaši objekti su zatvoreni.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Petar Škorić.
Hvala lijepa. Evo izazivate me da u jednom dijelu počnem braniti vašu vlast u gradu Splitu, dakle i druge arene imaju određen broj dana kada su dvorane besplatne za neke opće korisne sadržaje, sportske manifestacije u čemu grad ima interes. Međutim, kad sam postavio pitanje odnosno kad mi sugerirate zašto bi država brinula o tim dvoranama pa trebala bi brinuti iz jednostavnog razloga zbog toga što je milijarde ulupala u te dvorane i da država ne brine i ne vodi računa kako će se to završiti. A što se tiče Rijeke ja vama čestitam na vašim rezultatima i na vašim postignućima. Vjerujem da je prethodna vlast za Rijeku dosta napravila. Što se nažalost ne može kazati za Split unatoč tome što smo imali svu silu ministara koji su porijeklom iz Splitsko-dalmatinske županije, uključujući premijera, gotovo pola Vlade. A Split u ničemu nije osjetio da je imao svoju vlast na državnoj razini.
Hvala. Zadnja replika, uvaženi zastupnik Ivan Kirin.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Gospodine zastupniče ja ću samo reći da je revizija učinjena korektno, sve je tu jasno. Financijske efekte poslovanja vidimo. Ali mnogi nisu jasno spomenuli modele gradnje tih objekata, a to je bilo javno-privatno partnerstvo. Dakle, odnos javnog i privatnog. Kakav je bio ugovor, kakav je bio dogovor? I ti nekvalitetni dogovori su doveli do lošeg efekta poslovanja. Dakle, to se dogodilo na mnogim mjestima. A možete misliti da nije rađeno po modelu i građeno javno-privatnog partnerstva koliko bi onda ti objekti stajali i koštali. Mi znamo kako su se radile dvorane negdje gdje nije bilo javno privatno partnerstvo i koliko su koštale i one gdje su rađene po green field modelu. Nova investicija, koliko je to koštalo, koliko je tu bilo manipulacija. Naravno prošla Vlada bila je jedna globalna kriza i nije se moglo graditi. A možete misliti da se gradilo bez modela javnog privatnog partnerstva. Koliko bi to onda koštalo ne državu nego hrvatski narod. Hvala lijepa. … [[Upadica se ne čuje.]] Nemojte mi govoriti, to jako dobro znam. Znam stadione, znam bazene, znam sve, znam koliko košta, ne spominjem ali ne znate pa govorite. Hvala.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Petar Škorić.
Pa evo uvaženom zastupniku bih odgovorio, naravno iz lokalne prizme da je bilo ludost odbiti nešto kada vam Vlada pola sufinancira. A druga stvar, javno privatno partnerstvo, mi smo u tom trenutku imali, evo konkretno u gradu Splitu konzorcij od tri tada najjače tvrtke u Hrvatskoj, građevinske IGH, Dalekovod i Konstruktor. I dogodilo se što se dogodilo, danas te tvrtke više gotovo da i ne postoje. I tko je za to kriv? Hoćemo li tražiti krivca ili ćemo tražiti rješenje ili ćemo tražiti način kako da se splitski Spaladium centar dovrši. Hvala.
Hvala. Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika MOST-a uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Uvaženi gospodine predsjedavajući, uvaženi članovi izvjestitelja, kolege i kolegice saborski zastupnici. Evo još jednu imamo reviziju koju ste kvalitetno obavili, možda malo kasno i, malo je kasno došla tj. na dnevni red, trebala je biti u prethodnim mandatima i evo vidimo da je rasprava otišla tko je kriv, pa ja ne vidim zašto kolege tada koji su bili na vlasti za vrijeme Ive Sanadera ne priznaju da su radili nekakve hramove koji nisu bili isplativi, neučinkovite i koje danas koštaju našu djecu što nemaju dvorane, što nemamo, što je centralizirano ta sredstva znači sva sredstva za te dvorane u određene centre, rubna područja, djeca se igraju i dalje po ledinama, nekontrolirano. A naravno i kolege s lijeva u zadnje 4 godine možda su mogle kako je i kazao kolega MRC-a možda oživjeti. Mi danas znači govorimo o MRC-u koji košta milijarde kuna godišnje naše gradove, općine i cijelu državu. Znači ovo je ozbiljna tema a gospodo vi jednom prekinite sa povijesnim tim činjenicama, to bi trebalo istražiti. Oni koji bi trebali istražiti a to su DORH I ostale institucije koje su nadležne u ovoj državi za ovo što se napravilo, ne greška, ovo je katastrofa 20.-toga stoljeća što se tiče hrvatskog naroda zato što to plaća u konačnici hrvatski narod. Ili raditi nekakve projekte i objekte za rukomet je lijepo, naš sport je lijep, svi ga volimo, mislim, svi navijamo jedva čekamo da se ponovi nešto slično. Ali graditi kako sam kazao hramove da uništimo u biti u konačnici sport, poglavito amaterski, razvoj sporta na rubnim područjima ili ruralnim područjima van ovih centara koje imamo u Hrvatskoj to je katastrofa. To je ravno katastrofi. Zamislite kolike štete su nanesene svim generacijama koje su se odgajale u školama bez dvorana, sadašnjim generacijama ili dan danas kako je kolegica malo prije iz SDP-a rekla da se plaćaju ogromni, ogromni troškovi za te neisplative i neučinkovite sportske dvorane kako dolje gdje sam ja u Splitu a recimo u Sinju nema dovoljno dvorana. Ono je grobnica dolje Petre. Znači imamo grobnicu koja sada ondje stoji, izvire iz ničega, planski neuređena, visi armatura, u mome Splitu koji je turistički grad gdje bi trebalo prezentirati turizam. Znači … [[Govornik se ne razumije.]] hramovi za velike vođe a ne da sport dobije onu dimenziju koju treba imati i da bude svjetska ta, rukomet da u svjetskom prvenstvu se odradi i da svi navijamo. Znači sustav ne funkcionira. Ili nešto raditi bez izračuna isplativosti osnovnog dokumenta, isplati li se nešto, to je nož u leđa hrvatskom narodu, našoj djeci našoj budućnosti. Razvoj vrlo bitnog segmenta, to je sport, šport poglavito kod najmlađih. Znači sada raspravljati da li su krivi više lijevi ili desni, nego vrijeme je da vidimo šta sa ovim MRC-om. U budućnosti, tko će odgovarati, šta rade institucije koje su trebale pokrenuti postupke za ovaj kriminal, jer nešto raditi na ovaj način, to je kriminal, to ja ne znam koji, je li pljačka, ja ne znam koji način ili drukčije to opisati. Ako nešto radimo, nismo napravili, to nama se isplati a radi se o milijardama. Teško je … [[Govornik se ne razumije.]] izračunati. Revizija kao i do sada općenito odradi svoj posao kvalitetno sa svojim kapacitetima koje imaju. Međutim pitanje samo što se svede ovdje na raspravu. Sada da citiram ovo sve što su kolege prije rekle, znači i klub HDZ-a i klub SDP-a, ja se slažem, znači, u biti to je ono što se u nalazu, ja imam ispred sebe da se ne ponavljam, da ne oduzimam vrijeme, ovdje je najbitnija znači, i ono šta ponavljamo mi u klubu MOST-a nezavisnih lista već svaki put poslije svake revizije, u ovome slučaju poglavito. Da bi oni trebali koji su odgovorni i koji vode ove projekte i objekte trebali doći i odgovarati ovdje nama bar zastupnicima a ne da sada mirno možda gledaju na ekranu ili ne znam gdje šetaju, njima ovo nije interesantno a u biti doveli su hrvatski sport sa ovim projektima tj. infrastrukturu za razvoj hrvatskog sporta, jer sigurno u nekim ruralnim područjima neka djeca koja su talentirana ne mogu dobiti mogućnost dvoranskoga sporta da treniraju uopće zbog ovoga a možda su, možda bi igrali za reprezentaciju Hrvatske, a nisu uopće dobili mogućnost da imaju parket da igraju. Znači, ovo je velka šteta ne samo novčana, nego su uništili generacije dice da treniraju, najprije da se bave sportom plus oni koji imaju znači talent kojega su mogli razvijati, neće ga moći razvijati. To govorim Dalmatinska zagora, Gorski kotar, sve ova zaleđa ovih gdje ste napravili ove hramove ili grobnice. Sad ne znam kako bih nazvao da se ne ljutite, jer ovolike novce izdvajati je sramotno. Dok ne dođu ti ovdje bar pa da nam reču zbog čega je rađeno nezakonito, ali ako nemamo osnovne dokumente, ako ova Vlada već godinama nije upoznata, upoznata sa cijelim tijekom onda o čemu mi pričamo. To je netko trošio pare ko da su mu čačine, … [[Govornik se ne razumije.]] isprika, ko da mu je čačin proračun gore. Ovo je sramotno i molio bih vas da više ne razgovaramo previše o krivnji, priznajte krivi smo, veliki vođa je naredio. Ovi vamo s lijeve strane moje kolege su možda mogle nekakva oživljavanja napraviti. Najvjerojatnije nisu, jer u izvješću revizije pokazuje da je neinformiranost Vlade i dalje. Osnovni problem i ključ je DORH. Imaju ladice u kojim je ovaj papir koji vi dostavljate, valjda i njima ovo morate sve dostaviti ako su uočene nepravilnosti i neka rade svoj posao. Premda je šteta ogromna, generacije su nam se izgubile, neki su zalutali, možda se nisu bavili sportom u manjim tim mjestima i u krivome smjeru. Još jednom kaže, klub MOST-a će podržati ovo i još jednom vaše izvješće i još jednom pozivam institucije da prorade i da rade svoj posao i da se vidi tko je odgovaran za ovu katastrofu 20. stoljeća kao što su sportske dvorane. Hvala lijepa.
Hvala. Evo imamo 4 replike. Prva je uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Pa ja mislim u kratko vrijeme iako se ovim i pogotovo Višnjikom već duže vremena i kad sam bila i gradska vijećnica bavila nešto bolje i kvalitetniju raspravu o ovome nisam čula kao što je to rekao kolega Bulj. Na ovim projektima se vidi, ne sad više, ono što se dogodilo više se ne da popraviti, ali da nam to bude nekakva vizija. Svi koji su u tome radili i na takav način da se to više ne ponovi, jer to je pitanje posvemašnje neodgovornosti. To je društvo ono ne odgovornosti nego bez ikakve odgovornosti. Tko je onda bio na vlasti? Možemo se i to, to se sada, to se stalno, to mislim postavljaju kolege koji ne bi trebali to se na vas kolega Bulj ne odnosi postavljati pitanje. Jer je za vrijeme gradnje tih dvorana premijer bio conte od Remetinca. Prema tome, dakle što se sve događalo u međuvremenu. Koja je, nema studije isplativosti za tako ogromne. Pa koja to zemlja, ima li takve Amerike, ima li takve velesile na svijetu koja ide u ovakve projekte bez plana isplativosti. A znate u Gradskom vijeću kad smo išli u ovaj projekt tko nije za ovo taj je protiv Zadra. Studija isplativosti je bila pitanje, je li to Zadar zaslužuje ili ne. Pa naravno mi svi zaslužujemo. Ali tko će to platiti? I to je ovo što vi kolega Bulj govori. I onda mi ćemo graditi, neka država to sufinancira. Država je evo u konkretnom primjeru Zadra i sufinancirala, opet i dalje rupa bez dna. Mi ćemo na kraju te dvorane neke od njih morati dati nekome za kunu da bi mogao njime upravljati jer su postale kamen oko vrata gradskim proračunima i građanima koji nemaju više one osnovne socijalne poruke i funkcije koje moraju imati kao lokalne zajednice. To nam je veliki problem. Postavimo pitanje odgovornosti sve što je bilo, da oko nekih temeljnih stvari krenemo unaprijed, da krenemo napred zajednički, osnovno pitanje odgovornosti. Ne jel' nama nešto treba, sigurno nama treba, nego jel' mi to možemo priuštiti i koje je pitanje prioriteta. To je pitanje svih pitanja svake politike što mi možemo. Pa ne možemo kao neodgovorni roditelji [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] kupiti Mercedes, a djeca nemaju za kruh i mlijeko, jer tako se to postupalo.
Hvala. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa. Kolegice … [[Govornik se ne razumije.]] postavlja uglavnom pitanje, ono što ste vi rekli vizija. To sam odgovorio, rekao kako dalje. Znači najprije priznati pogreške, pogreške su da se ne bi gubilo u raspravi. Znači, puno bi više govorili kad ste i sami kazali vizija. Vizija je ono sad stanje koje imamo, ono je katastrofalno. Znači to je prvo. Drugo je odgovornost, netko je odgovaran, znači pojedinačno tko je služio velikog vođu u to vrijeme ili poslije ja nemam pojma. Ali uglavnom nekakva odgovornost postoji. Drugo, znači vrlo bitno je kazati još jednom ovo je katastrofa stoljeća. Generacije, generacije, generacije su izgubile pravo u rubnim dijelovima ovih gradova koje ste vi naveli da uopće imaju uvjet da igraju rukomet, košarku, uopće da vide parket. I ta djeca su završila tko zna kakvim putevima su otišli zbog toga što nisu se mogli angažirati, a imali su talent. Tako da se slažem sa vama u ovome dijelu da bi trebalo prestati, priznati greške i kazati kako dalje. Znači, jednostavno ta vizija šta od ovih projekata koje imamo. Hvala lijepa, tu koji jesu.
Hvala. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Marijan Kustić.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege pa evo gospodin Bulj je fino ovo izreferiro sve, ovu raspravu kad je u pitanju dvorane, izgradnja dvorana i sigurno da ovo revizija koja je napravila trebalo davno prije napraviti ovo i sigurno možda danas ne bi raspravljali o ovome. I vratio bih se na kolegu Škorića kod koga mislim da je u njegovom izvješću vidljivo da je on rekao da je bilo pogrešaka i od toga nitko ne bježi i nema potrebe prebacivati sad lopticu jedan na drugog, nego treba riješiti probleme i završiti te dvorane koje nisu završene jer to je interes svih nas. Evo hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Slažem se s kolegom međutim rasprava je krenula u krivom smjeru, počela su prebacivanja tko je kriv. Znači treba priznati krivnju u kojem se vremenu to dogodilo i kada i da je to bilo znači bez osnovnih dokumenata, bez studije isplativosti. Znači imamo sada nešto što je neučinkovito, što i dan danas košta. Znači, mi i danas plaćamo tu neučinkovitost. Sad treba sagledati stanje ali priznati grešku. Pa nitko se na nikog ovdje ne može, svi smo sveci ovdje, aureole su nam na glavi. Tko će se baciti kamenom ovdje da je presveti? Znači, greške se priznaju ali ovo je katastrofalna greška općenito za hrvatski sport. Razvoj, poglavito športske infrastrukture. Ja sad ne bih želio elaborirati to ali športska infrastruktura, kolegica je rekla maloprije, 880 osnovnih škola nema uvjete za dvoranski sport. Znači, kad je ružno vrijeme oni mogu znači u učionici valjda ili ne znam na koji način se baviti sportom. Znači ogromna greška, poglavito prema najmlađima. I slažem se to što ste rekli da se prekine, da se ide znači naprijed da se vidi ali greška se mora priznati a netko mora i odgovarati. A to su institucije koje bi trebale odraditi. Hvala.
vala. Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Petar Škorić.
Hvala lijepa. Evo poštovanom zastupniku Miru Bulju na dvije stvari bih replicirao. Prva je dakle nigdje nisam rekao da je odgovorna samo ova ili ona vlast nego da odgovornost seže i kroz jednu i kroz drugu vlast. Reagirao bih vezano za konstataciju kako je splitska Spaladium Arena danas ruševina ili da će postati ruševina. Smatram da to nije činjenično stanje. Mi danas o splitskoj areni ne bi razgovarali u ovom svjetlu da je drugi dio projekta dovršen, dakle da je napravljen aneks poslovnog centra splitska arena bi sigurno bila i vrlo uspješna i profitabilna i mogla bi se financirati iz tih poslovnih djelatnosti koje bi se nalazile u tom centru. A što se tiče same arene ja sam izuzetno zadovoljan načinom na koji je sagrađeno. Evo budući sam bio angažiran i na Svjetskom rukometnom prvenstvu ja mogu kazati da je iznutra možda jedna od najljepših arena u Hrvatskoj i ona nije građena ni samo za potrebe Splita već cijele Dalmacije, cijelog okružja. Dakle gradu Splitu gravitira gotovo milijun stanovnika i Split kao drugi hrvatski grad smatram da treba imati ambiciju da treba imati i takve objekte i prostore da na svom području može nešto organizirati za sve stanovnike koji gravitiraju njemu. Ono se ne može gledati čisto iz prizme administrativnih granica grada Splita. Prema tome, ne mislim da je riječ o projektu koji je ruševina niti treba postati ruševina. Zbog toga ističem ovo pitanje potičući i aktualnu hrvatsku vlast da pomogne da se ovo pitanje riješi a ne da splitska arena nosi taj epitet ruševine.
Hvala. Sljedeća replika, uvažena zastupnica Ana Komparić Devčić. … [[Upadica se ne razumije.]] Niste se javili za odgovor. Dobro.
Možda vama nije drago gospodine potpredsjedniče moj odgovor ali bit će korektan. Znači splitska arena da li je ona učinkovita i da li je trebala biti ovolika? Jeste vi sigurni da je studija isplativosti baš da bude u ovome okviru i da li plaćaju to sada i dan danas građani Splita na način koji plaćaju, grcaju u problemima a ta dvorana je sad tu i dalje u problemima, neisplativa, neučinkovita. Jer je to pokazala Državna revizija, nije to Miro Bulj izmislio. Drugo, kako ćete vi objasniti recimo primjer jednoj školi u sinjskom zaleđu, cetinskom ili zadarskom da je ta dvorana napravljena i da je neučinkovita, da nisu toliki kapaciteti potrebni … [[Govornik se ne razumije.]] godišnje koliko treba, kako ćete to objasniti sada toj djeci? Kako ćete vi objasniti? … [[Upadica se ne razumije.]] Ti se čak i smiješ na to kako će dijete na Zelovu ne vidit uopće parket do svoje 15. godine nego će doći gledati jednu utakmicu ili jedan koncert godišnje. To su ozbiljnije puno stvari nego što vi mislite. Znači, ove dvorane su promašene, one su trebale biti zbog rukometa ali njihova isplativost i učinkovitost je promašena jer su se gradili hramovi velikim vođama i kako je on govorio tako se radilo. I to jednom treba kazati. Bez ikakvih dokumenata koji pokazuju nešto što je isplativo, to je velika investicija. Danas ispaštaju generacije i ubuduće će ispaštati zbog takvih stvari koje sam kako sam i rekao katastrofa 20. stoljeća a poglavito športa. Hvala.
Evo uvažena zastupnica Ana Komparić Devčić sljedeća replika.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Bulj rekli ste rečenicu koja je glasila: "Djeca su na rubnim područjima izgubili mogućnost bavljenja sportom." Pa ste spomenuli Gorski kotar, zaleđe Splita, Zadra itd. Ja spominjem tu i otoke, ne smijemo zaboraviti na otoke, tek tamo je situacija vrlo loša. A ne da su oni izgubili mogućnost bavljenja sportom. Ja ću još jedanput ponoviti u replici vama dakle od 878 matičnih škola 120 još uvijek nema dvoranu, a od ukupno 1035 područnih škola 1000 nema dvoranu. Pa kad to lijepo izračunate onda shvatite koliko malo djece danas u RH uopće ima dvoranu za obavljanje tjelesne i zdravstvene kulture. Odgovornost, vrlo često ste spomenuli tu riječ odgovornost. Ja kažem odgovornost do 2030. jer dotada ćemo mi plaćati ove rate kredita. Tko je odgovoran za katastrofu 20. stoljeća? Ja ću vam dati kratak odgovor tko su bili ministri financija i tko je bio premijer. Ministar financija Šuker, a premijer Sanader.
Odgovor, uvaženi zastupnik Bulj.
Hvala lijepa kolegice na činjenicama koje ste iznijeli maloprije. Ja nisam spomenuo ovaj drugi dio područnih škola koje su također vrlo bitne i koje su možda još u težoj situaciji jer su rubnije. Znači, one su sigurno rubnije od ovih centralnih nekakvih škola. Ali ja poznajem znači Sinj, cetinski kraj pa i drniški kraj, taj dio gdje živim, sigurno otoci su jedan veliki problem koji vrlo malo spominjemo. Oni su izolirani i prometno kraj, taj dio gdje živim, sigurno otoci su jedan veliki problem koji vrlo malo spominjemo. Oni su izolirani i prometno, jer kad pratimo da dica još manju mogućnost imaju jer sigurno ne mogu baš često trenirati i ići u splitsku Arenu ili zadarsku Arenu kao što je malo prije kolega mi rekao, da će dica iz Sinja ići u tu dvoranu. Pa tako da bi tribalo razmišljati, ali na žalost čim prije riješiti ovaj problem MRC-a. Kako? Treba vidit viziju, dogovorit se svi zajedno i naravno i krenuti prema rješavanju športske infrastrukture u svim ovim područjima i naći mogućnost premda ove športske dvorane za rukometno prvenstvo koje su nepotrebno van gabarita su nanijeli velike probleme što se tiče razvoja športa, ali najgore je što gubimo je to generacije koje su izgubile pravo kao i druga djeca u drugim gradovima da se bave sportom i sličnim aktivnostima. Hvala.
Sljedeća rasprava pojedinačna uvaženi zastupnik Gordan Maras. Nema ga. Konstatiramo da je izgubio pravo rasprave. Slijedi uvaženi zastupnik Mario Kristić, pojedinačna rasprava. Maro, pardon. Maro Kristić.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Prije svega želim izraziti žaljenje što na raspravi o jednoj ovako važnoj temi ima možda desetak posto zastupnika od ukupnog saziva zastupnika. Želim reći da kada država ulazi u jedan ovako veliki infrastrukturni projekt koji je pored izgradnje autocesta najveći promašaj na žalost u povijesti Hrvatske države. Onda se treba izraditi strateška studija na razini cijele države koja će sagledati ukupne kapacitete turističke, upravljačke i ine kapacitete koji bi trebali odgovoriti je li uopće imalo smisla prihvatiti se organizacije ovakvog jednog rukometnog prvenstva i jesu li to trebali biti takvi objekti kakve sada imamo. Složio bih se sa konstatacijom da je ukradena budućnost našim mladim naraštajima pogotovo u malim općinama i gradovima koji nemaju fiskalne kapacitete. Uspoređujući vrijednosti investicija u dvorane u kojima su se odigravala razna europska i svjetska prvenstva došao sam do zaključka da se za vrijednost koja je izgubljena u ovoj velikoj investiciji koja će na raju koštati hrvatske građane više od dvije milijarde kuna moglo se izgraditi 300 montažnih dvorana na područjima općina i gradova uz to da prihvatimo organizaciju europskog prvenstva i da zadovoljimo sve kriterije za njegovo održavanje. Na žalost plakati za prolivenim mlijekom nema smisla. Mislim da se svi trebamo okrenuti i davati afirmativne prijedloge kako kapacitirati organizacije, odnosno upravljačka tijela koja upravljaju ovim dvoranama koji su na žalost potpuno neučinkovite, koje jednostavno nemaju dovoljno događaja koji se događaju njima da pokriju svoje elementarne potrebe za pokriće troškova energenata koje proizvode. Evo u tom smislu mislim da svi trebamo razmišljati da na nekoj od budućih sjednica Hrvatskog sabora čak i posvetimo tematski jedno vrijeme u kojem ćemo dati nekakve konkretne prijedloge kako bi ovu štetu sanirali, sveli na što jednu manju razinu, primjereniju.
Hvala. Dvije replike imamo. Uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović, prva.
Pa to je pravo pitanje je li bilo smisla. Te su dvorane, to su krasne dvorane recimo u Zadru kad dođete. Jel' to mi možemo sebi priuštiti u tom određenom trenutku, pogotovo pored činjenice i da je bilo nova, a nije ga u startu bilo da se grade sportske dvorane za djecu u školama kojima je to potrebno jer ovdje sve djeca plaćaju, ništa nije besplatno. Ali vidite, mi tu imamo veliki problem pogotovo u gradu Zadru, gdje su rađene mnoge studije i to za neke građevine za koje se zna da neće biti nikad izgrađene, a za ono što se ide graditi za to nemamo studiju. Jel' to apsurdno? Ali zašto ovdje nije bilo studija? Pa to nije slučajno, jer se zna kod svake studije koliko će to otprilike koštati, koliko će to trajati i u kojem, dakle u kojem vremenu i koje kvalitete. Mi uopće, 4 ministra su izračunavala, ne mogu izračunati koliki su ukupni tamo troškovi jer se bio urušio krov, pa ga je trebalo ponovo raditi, pa su pločice u bazenu popucale, pa ih je trebalo ponovo lijepiti i sve tako svako malo se događa. Dakle, pitanje odgovornosti upravljanja sredstvima. Ako je i ovo jedan primjer da iz njega naučimo, jer mi na žalost učimo na greškama a Englezi u Oxfordu, ali dobro i to je malo skuplje. Ali ako iz ovog naučimo da upravljanje sredstvima traži odgovornost, onda tih sredstava će uvijek i biti za one najpotrebnije stvari, a to nam je ono o čemu smo i mi žene jutros i kolega Mrsić iz SDP-a govorili, a to je pronatalitetna politika ne kao mjera, nego kao politika zemlje obrane zemlje u miru za opstanak. Jer zemlju će ovdje nastaniti netko, ali to nećemo biti mi.
Hvala. Odgovor na repliku, Maro Kristić.
Što se tiče apsolutno se slažem sa vašim izlaganjem, međutim ne bih bio siguran da ćemo mi iz ovoga naučiti jer bilo je vrlo sličnih stvari i događanja u povijesti Hrvatske države pa iz njih nismo naučili. Naučit ćemo tek onog trenutka kad oni koji su zaista bili odgovorni za ovu pljačku, jer opljačkane su generacije i generacije zaista budu odgovarale, a zna se gdje se odgovara i što se u suvremenim uređenim demokratskim zemljama da takvi ljudi idu u zatvore i da tamo odsluže primjerene kazne. Na žalost to se kod nas ne događa, dakle kod nas se mogu raditi štete. Nema nikakve odgovornosti i na žalost mogu konstatirati da će nas se vjerojatno u budućnosti ako budemo imali priliku opet dogoditi slična greška zato što nismo u stanju procesuirati one koji rade godinama kriminal.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Davor Vlaović.
Poštovane zastupnice i zastupnici, evo gospodin Kristić je rekao da je upitno da li je Hrvatskoj trebala jedna takva velika sportska manifestacija. Pa vidimo da je u svijetu kada god se događa i neki veliki sportski odvija da su tu velika lobiranja da određena država ili grupe država organiziraju ovakva natjecanja. I mislim da je za Hrvatsku bila velika čast organizirati to svjetsko prvenstvo u rukometu i da je to na određeni način bila i velika promidžba Republike Hrvatske. I treba reći da nisu samo prihodi u dvoranama od ulaznica, prodaja i najma zakupa nego i indirektni prihodi od prodaje hotela, autocesta, cestarina, goriva i slično. Naravno da se slažem sa prethodnicima da treba svaku kunu prije nego što je uložiš tri puta prevrnuti pa vidjeti što je najisplativije. I vidim da se ovdje nije stiglo napraviti studije isplativosti jer su bili određeni rokovi u kojima su se dvorane morale izgraditi. Napravile su se tu igračke. Naravno ima grešaka i danas, pa pitam kada će biti gotova sportska dvorana u Babinoj Gredi, zašto je prekinuta izgradnja, zašto je ponovno biran izvoditelj radova jer očito je da je i tu bilo nekakvih grešaka u projektiranju, u ugovaranju i probijeni su i financijski iznosi koji su planirani za ovakvu dvoranu. Znači ne možemo samo jedne prozivati a o svojim promašajima šutjeti. I ono što je bilo ovdje rečeno da grad Rijeka ili ne znam koje druge sredine mogu plaćati dvoranu da njihova djeca besplatno koriste dvorane. Nažalost, to općine, gradovi u Slavoniji ne mogu jer Ministarstvo obrazovanja svake godine smanjuje sredstva za materijalne troškove i ne možemo dati besplatne dvorane nego moramo pokriti bar materijalne troškove. I ključno je pitanje zašto nije ispregovarano ni kroz … [[Govornik se ne razumije.]] ruralnog razvoja ni kroz politike ravnomjernog razvoja regija ni jedna mogućnost ugovaranja financiranja dvorana sportskih za osnovne i srednje škole kroz europska sredstva. I mene svakodnevno načelnici zovu gdje će kandidirati svoje projekte a imaju i građevinsku dozvolu i studiju utjecaja na okoliš i studiju izvodivosti a nemaju gdje kandidirati svoje projekte.
Hvala. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Maro Kristić.
Poštovani kolega slažem se također i sa vašim izlaganjem. Međutim ja u niti jednom trenutku i kao netko tko je cijeli život zapravo aktivni sportaš i jednim dijelom svog života se i profesionalno bavio sportom nisam doveo u pitanje to je li se trebala uopće Svjetsko rukometno prvenstvo održati u Hrvatskoj. Svakako da se trebalo. Međutim, postavio sam pitanje dimenzije tih objekata i troškova koji su nastali i upravo studija o kojima smo govorili. Normalne zemlje koje normalno pristupaju problemima odrade strateške studije, izrade objekte koji su ekološki učinkoviti i koji se mogu eksploatirati na primjeren način koji jamči održivost i koji ne proizvode dodatne troškove. Mi smo nažalost u Hrvatskoj napravili ogromnu tragediju i zato vam se i događaju ove situacije da nam dvorane u lokalnim zajednica ostaju nedovršene jer jednostavno novaca u proračunima niti na nacionalnoj, niti na regionalnoj, niti na lokalnoj razini nema. A pored toga se i u pregovorima i oko mogućnosti korištenja europskih fondova nije pojavila mogućnost financiranja sportske infrastrukture tako da gotovo i ne možemo računati na europske novce nego izgradnju sportske infrastrukture sa skromnim novcima kojima raspolaže Hrvatska država i jedinice lokalne i regionalne samouprave a to je još dodatno osakaćeno ovom jednom velikom tragedijom. Hvala.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Sabina Glasovac.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege, cijenjeni gospodo predstavnici državne revizije. Prije svega evo hvala vam na ovako kvalitetno obavljenom i iscrpnom poslu koji zapravo daje jedan rendgenski precizan prikaz svega onoga što se događalo u Republici Hrvatskoj a vezano je uz izgradnju sportskih dvorana. Mislim da zaista kroz ovo vaše izvješće se na jedan vrlo transparentan i laiku jasan način mogu naći odgovori na pitanja jesu li za gradnju ovih postojećih sportskih objekata provedene sve potrebne procjene i analize ekonomske isplativosti izgradnje sportskih dvorana. Jednako tako možemo dobiti odgovore na pitanja izvršavaju li se obveze u skladu sa zaključenim ugovorima, upravlja li se sportskim dvoranama na učinkovit i ekonomski isplativ način, provode li se aktivnosti sa svrhom poboljšanja poslovanja sportskih dvorana i provode li se kontrole aktivnosti nad upravljanjem i poslovanjem sportskih dvorana. Ja ću se u svom pojedinačnom izlaganju držati onog sportskog objekta koji mi je zapravo najbliži a koji je i sadržan u vašem izvješću, to je, već sam i u replikama se na neki način djelomično osvrnula na neke segmente gradnje Sportskog centra Višnjik u Zadru. I iz vašeg izvješća potpuno je razvidno, razvidne su određene zamjerke, odnosno mišljenja i preporuke za daljnje intervencije u taj prostor izgradnje sportske ili bilo koje druge infrastrukture ali za i učinkovitije upravljanje postojećim objektom. Što se tiče izgradnje same dvorane u Zadru, dakle kompleksa Sportskog centra Višnjik koji u sebi obuhvaća do sada izgrađeni zatvoreni bazen, sportsku dvoranu i energanu. Ono što je potpuno jasno su ovi zaključci. Da stručna podloga projekta izgradnje nikada nije izgrađena, da se u razdoblju od 2008. do 2014. godine su se ostvarili prihodi od 24,8 milijuna kuna a s druge strane rashodi u istom navedenom periodu iznosili su 155 milijuna kuna. Nadalje, da grad i društvo Sportskog centra Višnjik su se radi izgradnje dvorane, odnosno ovih objekata zaduživali izdavanjem vrijednosnih papira i uzimanjem kredita u ukupnom iznosu od 483,2 milijuna kuna te da su troškovi zaduženja i izdavanja obveznica čak tri puta veći od troškova koji bi se prouzročili da se išlo na klasično kreditiranje. Sve ovo skupa ukazuje na samo jedan dio ja ću reći postojećeg problema ali daje naznake nama koji poznajemo situaciju u gradu Zadru i kako bi se ova mišljenja Državne revizije u vrlo skorom vremenu moglo ponovno staviti po strani, potpuno izignorirati i nastaviti ponovno ovakvim pokušajem financiranja. O čemu se radi? Potpuno je jasno da će građani i građanke grada Zadra u konačnici ovaj objekt stajati čak 458 milijuna 469 tisuća i 665 kuna to su troškovi koje ste vi naveli. Dakle troškovi izgradnje dvorane, energane i zatvorenog bazena su 346,4 milijuna međutim ako njima pribrojimo sve troškove financiranja kao što su kamate na obveznice i kredit mi dolazimo upravo do ovog iznosa. Dakle, skoro do pola milijarde kuna koje će se izdvojiti, dakle koje građani plaćaju za ovaj projekt. I tu, imali smo prilike već čuti, krenulo se sa principom uzimanja odnosno izdavanja obveznica po modelu … [[Govornica se ne razumije.]] koji pretpostavlja otplatu glavnice po isplati kamata. I tako je grad Zadar godinama plaćao iz svog proračuna samo milijun eura godišnje kamate za obveznice koje su izdane odnosno na neki način kreditirane od Hypo banke da bi 2011. godine podigao drugi kredit kod druge banke da bi mogao Hypo banci otplatiti glavnicu. I tako smo se mi 2011. godine ponovno zadužili za 139 milijuna kuna kako bi se vratila glavnica za gradske obveznice. Taj dug će se vraćati i vraća se ali dakle zamišljeno je da se vraća 7 godina. Zadnje tri godine recimo samo okvirne slike radi iz proračuna će se izdvajati 3,2 milijuna eura za otplatu ove glavnice. Postavlja se pitanje zašto se onda taj kredit nije uzeo odmah? Zašto su se godinama plaćale kamate za nešto i zašto se građane dodatno zaduživalo? I podržavam stav gospodina Bulja koji je rekao da je revizija svoj posao obavila na jedan vrlo kvalitetan način. Međutim, da postoje institucije koje se trebaju baviti ovakvim stvarima. Zašto su neke stvari odnosno neki realni troškovi koji su se trebali pojaviti zašto su višestruko preplaćivani, zašto se građane višestruko zaduživalo ako se u nekim realnijim okvirima moglo isto to u istom opsegu puno jeftinije i racionalnije zapravo isfinancirati i osigurati. I što se sada događa? Dakle iz vašeg izvješća vaša preporuka je vrlo jasna. Da prije izgradnje drugih planiranih objekata sportskog centra Višnjik da se izradi stručna podloga opravdanosti izgradnje i da bi ta stručna podloga trebala sadržavati analizu troškova izgradnje, opremanje i održavanje objekta te podatke o izvorima i troškovima financiranja kao i o učincima koji se izgradnjom objekata namjeravaju postići. Te da se prije novih zaduživanja analizira financijsko tržište, naprave potrebne procjene i odaberu oblici zaduživanja s nižim troškovima a kod traženja izvora financiranja za buduće projekte izgradnje drugih planiranih objekata športskog centra Višnjik usmjeriti se na kredite i potpore državnih, međunarodnih financijskih institucija kao što su HBOR, fondovi EU kako bi se ostvarili povoljniji uvjeti financiranja i gradu Zadru i trgovačkom društvu športski centar Višnjik. Dakle, to su preporuke tim dvama institucijama. I oni su se u svom mišljenju očitovali da to primaju na znanje. Međutim, evo u sljedeću srijedu na Gradskom vijeću imamo točku dnevnog reda koju smo mi skinuli prije 2 mjeseca, dakle našom inicijativom i vijećnika akcije mladih, oni brzopleto ponovno dakle idu u nove investicije na istom tom neću reći na tom objektu nego na tom dijelu neizgrađenog zemljišta sa novim investicijama za koje ne znamo niti koliko će koštati, za koje ponovno ne postoji studija isplativosti, ne postoje nekakve financijske podloge koje bi trebale ukazati dakle prvo što će se tamo raditi. Dakle, građani ne znaju ni koji je nekakav idejni projekt, što bi oni trebali imati od toga, u kom smjeru će to doprinijeti razvoju sportskog, zdravstvenog i nekog drugog turizma, što će od toga imati zadarski školarci, što će od toga imati zadarski rekreativci. Ne zna se cijena, ne zna se otkud bi se to trebalo financirati i zapravo je vrlo tužna ta priča da jedna ozbiljna institucija kao što je Državna revizija odnosno institut Državne revizije koji tom gradu posebno ne samo po ovom pitanju nego i za nenamjensko trošenje novaca od prodanih stanova se nisu usmjeravali, trošili su se nenamjenski. Dakle godinama Državna revizija kvalitetno i odgovorno radi svoj posao, daje mišljenja, daje preporuke. Oni se službeno očituju da to prihvaćaju, da će implementirati prijedloge u budućim nekakvim radnjama međutim odmahnu rukom i dalje idu u svom pravcu. Ja ne znam na koji način, mislim mi ćemo inzistirati na tome i već smo inzistirali da se zaista, mi nemamo ništa protiv daljnje izgradnje infrastrukture na tom području uz ovaj bazen, uz ovu sportsku dvoranu, uz energanu. Znamo i što je bilo zamišljeno inicijalnim projektom da tamo bude i hotel i da bude nogometni odnosno ne nogometni stadion to je sad nekakva nova ideja graditi nogometni stadion u srcu grada. Mislim to je van svake pameti. Ali to je ono što imamo prilike čuti samo iz medija onako natruha nekakve informacije u natruhama. Međutim, ono što nas posebno zabrinjava i na čemu ćemo inzistirati je upravo ovo vaše mišljenje, ove vaše preporuke. Smatramo da se jedino na takav način može racionalno, planski, strateški upravljati novcem poreznih obveznika. Naravno, ponovno ulaganjem u sadržaj koji će na kraju opet biti u interesu ove zajednice. Samo sam htjela ukazati na to da nažalost unatoč tome što vi vrlo kvalitetno i predano radite svoj posao neki se ponovno postavljaju lokalni šerifi iznad svakog zakona, iznad svakog stručnog mišljenja, rade po svome i naprosto odmahnu na to rukom i nastave dalje po svome. Šteta, jer na taj način se samo baca sjena i na neke dobre projekte koji bi mogli biti usvojeni određenim konsenzusom da se građanima kaže gledajte, morati ćete to izdvajati, toliko i toliko sredstava, za vaše dobro zbog toga i toga. Izjasnite se o tome ili referendumom ili na drugi način javnim tribinama. I imati potpunu konsensualnu podršku i raditi u interesu grada zajedno sa svima [[Upadica: Vrijeme.]] Evo, ispričavam se potpredsjedniče, završavam.
Hvala. Četiri replike na vaše izlaganje. Prva je uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolegice iz Zadra ja mislim dolazite, vidim da najviše žući na grad Zadar, sve što smo izgradili nepotrebno. Čemu? Što nam je to uopće trebalo, čemu nam to uopće služi? Kada dođe sportska priredba svi u kockasti dres ili neki dres lokalnog kluba i ajmo svi u tu dvoranu. To su razine nažalost ovo je ovdje danas ispod nekog nivoa koji sam očekivao ali dobro. Jučer HŽ CARGO Infrastruktura, stotine milijuna curi, ne treba revizija ništa, neka se to tiho tamo u DORH-u i negdje posloži pa ako će reagirati neka reagira ali ovdje moraju svi, što ćemo sada. Država je htjela, htjela je pomoći lokalnoj samoupravi, dala im je lokalnoj samoupravi neka upravljaju s tim dvoranama. Izgrađeno ih je, koliko priredbi? Evo čitam ovdje, samo u Zadru 650, 3 puta više nego u svim ostalima u Zagrebu, u Poreču, u Osijeku itd., ali smeta. Zašto? A što SDP znači u Zadru? Ništa. Što on uopće treba tamo? Koliko novaca potroše na izborne procese i ne mogu imati gradonačelnika, ne mogu upravljati sa tim gradom. Koja je razlika? Pa razlika je u tome što HDZ tamo i radi i gradi a Zadar prva svjetska destinacija. Vjerojatno i taj Višnjik i nedavna atmosfera 9 tisuća ljudi u dvorani, finale kupa Zadar-Cedevita. Pa vjerojatno gospođa Ingrid i gospođa druga mogu objasniti Zadranima što im znači ta dvorana. Oni ne mogu shvatiti. A govorite o isplativosti infrastrukture. To je jedno posebno pitanje i to ne samo u smislu sportskih objekata nego svih objekata infrastrukture. I na ovaj način govori o razini nepoznavanja problema. A što će nam onda i sve piramide? Arena u Puli, pa zamislite ono djelo davno, davno, davno koliko je to neisplativo bilo. Pa ovo su objekti građeni da traju desetljećima gospodo draga. Lokalna samouprava mora osmisliti način kako će s njima upravljati ali država je svoj dio dala i davati će jer trebaju nam ti objekti. I dao Bog da imamo i u nogometu i u nekim drugim sportovima takve objekte radi kojih smo imali više puta dobre, svjetske i europske priredbe nego što smo ih imali do tada. Ali dok to neki razumiju … [[Govornik se ne razumije]]
Hvala. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Sabina Glasovac.
Kolega stavili ste mi u usta nešto što nisam rekla. Ja nisam rekla da je bilo nepotrebno graditi dvoranu ali sam rekla da je bilo preskupo. I to nisam rekla ja, to je rekla državna revizija, da je uzimanjem državnih obveznica plaćeno tri puta skuplje nego da se grad Zadar kreditno zadužio klasičnim zaduživanjem. To je prvo. Drugo, vaša teza da SDP ne može imati gradonačelnika, pa možda i stoji ali može imati gradonačelnicu i to ćete vjerojatno vrlo brzo i svjedočiti tome. A treće, budući ste bili državni tajnik u Ministarstvu zadarskog gradonačelnika, vrlo vam je poznat model upravljanja novcem poreznih obveznika tako da ovo vaše izlaganje shvaćam čak u jednom dijelu kao određeni sukob interesa jer braneći ovakav način financiranja i tri puta skuplje financiranje nečega što može biti tri puta jeftinije plaćeno smo se nauživali i nagledali od vašeg ministarstva mora, neba i zemlje, tako da ste vjerojatno kroz alibi branjenja ovakve rastrošnosti, koja apsolutno nije potrebna pa možda ima i natruhe nekih drugih radnji kojima se trebaju baviti neke druge institucije branite onaj dio vaše povijesti koji biste možda danas zaboravili.
Hvala. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Lucian Vukelić.
Hvala potpredsjedniče. Pa ja sam ovo, slušam cijelo vrijeme cijelu ovu priču i razmišljao sam da li da se javim ili ne ali ja moram isto malo okrenuti pilu naopako. Pošto je naša kolegica koje nema trenutno ovdje, vidim da je izašla, Devčić van, moram vam ja ispričati istu priču o gradu Rijeci i način na koji se financiraju te velebne dvorane. Dvorana recimo, svaka čast ovome izvješću, ali ja se nadam da će jednom doći i do Rijeke i da se tim lokalnim šerifima isto tako odgovori na način na koji se treba odgovoriti. Dvorana na Zametu je građena, kada se trebala graditi velika dvorana, napravljena je jedna mala dvoranica koja je koštala 165 milijuna kuna. Tih 165 milijuna kuna i ne bi bilo tako strašno da nije to uzeto na leasing. Pa ta dvorana, te iste građane grada Rijeke košta 370 milijuna kuna. 370 milijuna kuna, to je 25 godina leasinga, godišnje 14,4 milijuna kuna ili 1,2 milijuna kuna mjesečno. Ta dvorana na Zametu ima 2300 mjesta. 2300 mjesta nisu dovoljna za bilo kakvu ozbiljniju svjetsku manifestaciju, da ne kažem da je 2014. odbijeno IHF je odbio prvenstvo da se uopće odigrava tamo jer je premala dvorana. Dvorana na Višnjiku je koštala 200 milijuna kuna sa 9200 mjesta. 9200 mjesta. Znači, cijela ta priča stvarno nema nikakvog smisla ukoliko se ne bude realno tim lokalnim kaubojima stalo na rep a ovom lokalnom kauboju koji na našem području sve zajedno vlada zadnjih 20-ak godina izgleda da našim građanima nije dovoljno to da se prikažu ovakvi rezultati nego se treba napadati ono što se napravi za duplo manje novaca a tri puta veće. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Poštovani kolega osim što ste grubo zloupotrijebili Poslovnik, zapravo kroz repliku pokušavajući difamirati na bilo koji način objekt u Rijeci, kojeg se ja apsolutno u svom izlaganju nisam dotakla, očito niste ništa ni naučili od vaših kolega većinom sa ovog desnog dijela, meni lijevog a gospodinu potpredsjedavajućem s desnog dijela ove dvorane koji su naprosto na ovoj točci napustili većinom sabornicu, valjda shvaćajući da veliki dio odgovornosti ide negdje i na onu Vladu koja je započela ovaj projekt. I pridružujem se onima koji su vam dali jedan dobronamjerni kolegijalni savjet da bi HDZ-u zaista bilo najpametnije da podrži, prihvati ovo izvješće i da što manje govori da ne kažem grublje da šuti.
Hvala. Sljedeća replika, uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Kolegice ja mislim da smo svi svjesni, pa i iz vaše rasprave, pa pogotovo iz replika koje imate proizlazi da u Hrvatskoj postoji i dalje jedna velika moćna mitologija športa. I kad mi ovdje govorimo, kad vi toliko zorno ukazujete na ono što je i revizija pokazala, na neučinkovitost, na ono što se naš kolega kad je prvi put se suočio sa ovom problematikom Lovrinović kaže ostao sam šokiran da su se takve dvorane gradile bez ekonomske studije, bez Studije ekonomske isplativosti. Ali ovo što mi svjedočimo i o čemu vi govorite da u gradu Zadru, dakle gdje se tri puta su se obveznice plaćale i bile skuplje nego kod kreditnog zaduženja, uza sve ovo što se prije toga dogodilo, dakle to govori samo o onome o čemu vi isto znate, a želim ovdje podijeliti sa svima vama zašto to radite kolege kad ih pitamo u Gradskom vijeću. Pa radimo zato jer nam uvijek upali. I zaludu vi kolegice govorili, ja, mi godinama dole u Gradskom vijeću, vi još uvijek i tamo i ovdje vi gospodine revizoru. Oni rade jer tako mogu raditi, a tako vole radit ne zato što oni ne znaju platit studiju. Jer ja sam već rekla u zatvoru su se napravile studije za građevine koje se neće nikada graditi ili možda za 50, 100 godina kad će biti zastarjele. One su plaćene, stoje u ladicama. A za ono što se gradi i što se namjerava graditi i počelo se graditi za to ne treba studije. Jer studija pokazuje rokove, vrijeme i novce, a oni dole ne vole znati koliko će nešto trajati, kakve će to biti kvalitete. Jedino u pravilu što se zna to se znadu izvođači.
Hvala. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Sabina Glasovac.
Poštovana kolegice Antičević Marinović, rekoste da, da u pravu ste kad ste rekli da su se gradile dvorane na ovaj poznati način pocrtavši da jedino što se tada znalo su bili zapravo izvođači. No, ono što mene brine jest što konkretno u Zadru se namjerava nastaviti tim tragom. Dakle, ne uvažiti apsolutno mišljenje i preporuke Državne revizije koja je lijepo rekla da pri budućim infrastrukturnim gradnji infrastrukturnih projekata intervencijama u taj prostor bi se zapravo trebale znati studije isplativosti koje bi dale jednu vrlo jasnu sliku i financijsku, a i onu svrhovitu što bi se reklo za koga se to gradi, kolika je isplativost projekta itd. Ja se iskreno nadam da će prevladati na kraju razum, mi ćemo se boriti i dalje u Gradskom vijeću i u srijedu da se ponovno, možda će se uspjeti u tome budući da gradonačelnik i prošli put je pokušao tako brzopotezno progurati tih pet točaka dnevnog reda, da će ipak ako bar ne nas onda poslušati mišljenje Državne revizije i ići dalje naravno s tim projektom, ali ići na jedan puno odgovorniji, sustavniji način gdje će uključiti i građane, gdje će sve biti javno, otvoreno i transparentno. Ako je neki projekt dobar i ako neki projekt ide u interesu šire društvene zajednice ja ne vidim da se stvari pokušavaju provoditi i izvoditi ispod žita, ne vidim zaista razloga za tim ako su namjere pozitivne i dobre. Ja vjerujem da jesu i da će se neki osvijestiti i kažem ponovno ako ne poslušati bar nas jer uvijek tome dodaju nekakav taj štih da se radi o političkim bitkama, a da će onda zaista poslušati, odnosno uvažiti ove preporuke Državne revizije.
Hvala. Zadnja replika, uvaženi zastupnik Petar Škorić.
Evo poštovani potpredsjedniče, nije bila replika nego je bila povreda Poslovnika. Članak 232. dakle ako se govornik udalji od teme dnevnog reda predsjedavatelj će ga opomenuti da se drži točke dnevnog reda. Poštovana zastupnica Glasovac kroz svoje izlaganje više od pola je prostora posvetila temama koje nemaju veze sa točkom dnevnog reda, o gradu Zadru, o gradnji nekakvih objekata infrastrukturnih, o prodaji stanova. Sličilo je više da raspravljamo o Izvješću o reviziji rada Gradske uprave grada Zadra, a ne sportskim dvoranama. Evo hvala lijepo.
Sljedeći za raspravu uvaženi zastupnik Davor Penić.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora, štovane kolege. Po izvješću Državne revizije vidimo da smo preskupo platili jednu sportsku manifestaciju, a građevinski lobij je na toj manifestaciji dobro zaradio. Građenje 6 dvorana za Svjetsko rukometno prvenstvo 2009. koje se održalo 2009. godine kod nas stajalo nas je 277 milijuna eura. A mi ćemo kroz ovu dugogodišnju otplatu platiti 581 milijun eura. Nitko nije dovodio u pitanje da li nam to treba, da li nam ti mega projekti trebaju, a danas zbrajamo i razmišljamo na koji način ćemo prvo održavat te objekte, kako ćemo platit energiju u tim objektima i kako ćemo ih već počet sanirati jer je već prošlo 6 godina od tog vremena. Znači, pola milijarde eura za dvorane koje danas ne mogu platit ni režijske troškove. Međutim, kad se odlučivalo u to vrijeme da li su nam potrebne te dvorane nitko nije smio pitat Ivu Sanadera jel' se to smije gradit, dal' nam je to potrebno, a pogotovo kad su se on ujedinio sa lokalnim šerifima i odlučio na prijedlog Hrvatskog rukometnog saveza graditi te velike dvorane sa obrazloženjem da moramo biti sretni da to gradimo, da je to čast organizacija Europskog rukometnog prvenstva. Međutim, kad malo dublje pogledamo tko je zaradio u tom srazu i kako je to građeno? Većina tih objekata je građena javno-privatnim partnerstvom. Znači, udružio se građevinski lobij i politički lobij. Neki objekti su krenuti u izgradnju a da nije uopće utvrđena fizibilnost opravdanost ulaganja. Međutim, u to vrijeme se sve moglo raditi. Donesena je odluka na jednom većem nivou gdje je uži krug ljudi moćnika mogao odlučiti a sportaši su bili samo folklor za provođenje tih odluka. I u konačnici dobili smo objekte u nekim gradovima recimo tipa Zagreba je trebalo takav objekt napraviti jer 40 godina unatrag je zadnji objekt napravljen Dom sportova. Recimo u Splitu je kolega zastupnik iz Splita govorio kako je objekt dobro planiran ali da nije dovršen. Slažem se da nije dovršen ali je pitanje kapacitiranosti tog objekta kad smo već imali dvije dvorane izgrađene, a trebala nam je u Splitu dvorana samo od 5000 ljudi za potrebe tog prvenstva jer smo trebali imati jednu veliku dvoranu od 15 000 a druge dvorane po 6000. Drugo što mi smeta u ovom izvješću što je utvrdila revizija je da smo recimo u Zadru obveznice su bile 3 puta skuplje nego što je dobiven kredit, zaduženje po kreditu. Znači, to je pitanje za DORH. Onda ovu građevinsku avanturu još bih mogao i prihvatiti da je cijena izgradnje bila realnija ali ne možda i dva a negdje i tri puta skuplja. Tako da ova revizija nam je otvorila oči kako u budućnosti ne bi radili slične greške i da se ne bi rasipnički ponašali nego bi prije napravili studije, procjenjivali da li je nekakav projekt infrastrukture tipa dvorane potreban jedinici lokalne samouprave i da li će ga ta jedinica uz pomoć države uspjeti izgraditi i održavati na duži rok. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Petar Škorić.
Hvala lijepa. Evo uvaženom zastupniku Davoru Peniću nekoliko stvari bih replicirao u njegovom izlaganju. Prije svega u nekoliko navrata ste spominjali Europsko rukometno prvenstvo, nije riječ o europskom nego o svjetskom. Govorili ste o planu i procjenama što Splitu treba, a što ne treba. Dakle, uvažavam i poštujem Zadar, dvije godine sam i živio u Zadru i drago mi je da Zadar ima sportsku dvoranu ali mislim da i Split kao grad koji je puno veći od Zadra da nije primjereno da mu vi određujete broj mjesta i svoditi ga na okvire 5000 jer znamo da grad Split već ima jednu dvoranu toliku, dvoranu Gripe. Ne govorimo samo o dvorani za potrebe grada Splita nego dakle cijeloga područja koje gravitira gradu Splitu. Kad govorite o građevinskom lobiju koji je dobro zaradio i građevinskom i političkom vidjeli smo na koji način je i građevinski i politički lobij taj završio. Prema tome u svim tim dijelovima vas demantiram. Hvala.
Odgovor na repliku.
Kolega Škoriću znamo gdje je građevinski lobij u stečaju, a znamo gdje je i politički lobij izašao iz zatvora, to znamo. Što se tiče, ja sam splitsko dite i znam dobro problematiku, odrastao sam u Splitu i znam kad je organizirano Mediteranske sportske igre u Splitu da je izgrađena ona velika dvorana. Split je tad već imao dvije dvorane. Na Gripama postoje dvije velike dvorane. Znači nije nam trebala tako velika dvorana ako je nismo mogli financirati. Možda je taj projekt u konačnici, to je sad hipotetski, možda bi on bio dobar da je završen kao što je završena Arena Zagreb, da ima garažu od 1500 mjesta, da ima trgovački centar, da je najam prostora da pokriva to. Međutim, u ovakvoj fazi on predstavlja teret za Proračun grada Splita. O tome ste i vi govorili. I sad se treba naći mogućnosti da se taj projekt završi. Ali da li postoji sad interes, da li postoji taj javno-privatni interes, očigledno ne postoji jer su se te građevinske firme sami ste rekli ugasile na žalost svih nas. Ali ja ne vidim rješenje tog projekta bez jedne šire rasprave i šire rasprave u principu da se prvo napravi ponovno studija izvodljivosti i isplativosti pa da se krene u projekt. Hvala.
Hvala. Sljedeća rasprava pojedinačna i uvaženi zastupnik Darko Parić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege kada govorimo o reviziji koja je napravljena i kada govorimo o dvorani u Splitu, o Spaladium areni to vam je u principu napravljeno kao kad imate na ulici tijelo mrtvog čovjeka i dođe mrtvozornik i zaključi da je osoba mrtva. Vi ste u vašoj reviziji uistinu zaključili upravo tako nešto kad je u pitanju Spaladium arena. Međutim, neke druge ustanove, institucije trebaju zaključiti razloge zašto je ta osoba mrtva i kako se našla tamo gdje se našla. E sada, kad običan građanin Republike Hrvatske želi otvoriti najobičniji fast food negdje on prvo malo pogleda oko sebe i prvo što gleda gleda da li na toj lokaciji gdje on želi otvoriti fast food postoji možda još neki fast food. Jer ako ima fast food nema nikakve logike da on otvara svoj jer ljudi već jedu tamo. Ako je zaključio da nema fast fooda onda gleda da li ima protok ljudi, gladnih koji će prolaziti preko tog mjesta pa će kupovati njegove sendviče ili već što god prodaje, odnosno hoće li moći svoj proizvod dati na tržište. Ako je došao do te faze i zaključio da ima i takvih ljudi onda će sjesti za stol i pokušati definirati cijenu i da li mu se to isplati, koliko treba koštati sendvič da bi on platio struju, vodu i sve ono, radnike i sve ono što ide u tom aspektu. I to vam se kolegice i kolege u ovoj banalnoj varijanti našeg građanina koji otvara fast food zove studija isplativosti, opravdanosti otvaranja fast fooda s kojim treba hraniti ljude i građane koji tu prolaze. E sada, iz fast fooda ajmo u velike i ozbiljne stvari. Kada smo gradili Spaladium Arenu, gledanje onog fast fooda je bilo, prvo je trebalo vidjeti u Splitu da li možda postoji još neka dvorana negdje, blizu, relativno blizu koja može zadovoljiti takve kriterije. I vidi vraga, postojala su, zove se Gripe, imaju čak dvije, međutim, nekom to nije baš bilo dovoljno lijepo, reprezentativno ili je imao neke druge razloge. S druge strane, kada pričamo o isplativosti dvorane, negdje piše u tim nekim stručnim knjigama, studijama da dvorana mora biti minimalno 200 dana u godini popunjena kako bi bila isplativa. Znate vi šta je 200 dana u godini? Spaladium Arena znači 200 dana, 200 puta mora imati popunjenu dvoranu u jednoj godini. Svatko iole normalan u gradu Splitu i oko grada Splita zna da je to apsolutno nemoguće i da nema tih događaja i tih manifestacija i tih ljudi koji će ti 200 puta u 365 dana dovesti da napune jednu takvu dvoranu. A kada pričamo o novcu koliko košta, koliko ne košta, mi smo napravili dvoranu koja je inicijalno trebala koštati 140 milijuna kuna sa onim velikim tornjem kojega nismo napravili. Dvorana košta 40 milijuna eura. Obveze grada Splita i države su idućih 30 godina do 2037. svaki mjesec 3 milijuna kuna plaćati da bi to zdanje radilo pod uvjetom da se isplati, naravna stvar. 3 milijuna kuna. 1,5 milijuna kuna svaki mjesec grad Split, 1,5 milijun kuna država. S time da, i to istine radi treba reći, da u tih 1,5 milijuna kuna od države isto participira grad Split jer isto i mi iz Splita šaljemo novac u tu centralnu državu, 3 milijuna kuna svaki mjesec. 1,5 milijuna kuna iz grada Splita. Je li potrebno računati koliko je to vrtića? Koliko je to škola? Je li potrebno reći koliko u gradu Splitu ne postoji sportskih dvorana u osnovnoj školi? Da li je potrebno reći, malo prije mi je kolegica gradonačelnica Supetra Ivana Marković poslala sms i rekla Brač uopće nema pojma što je dvorana, što su sprave i što je parket. Nemaju pojma što je dvorana za djecu a mi smo u Splitu gladili velezdanje. I to bi tako izgledalo pod uvjetom da je sve bilo divno, da je raslo cvijeće, sijalo sunce i da se nije dogodilo sve što se dogodilo. Međutim, kolegice i kolege, odgovoran gospodar ili odgovorna vlast ili odgovoran netko tko upravlja s nečim prije nego što krene u nešto onda napravi studiju isplativosti tog nečega. E sada se vratimo na ovog našeg građanina, kada on napravi svoj fast food i ne napravi analizu tržišta i studiju izvedivosti pa propadne, a nikom ništa. Njegov problem. Sam pao, sam se ubio. Međutim, kolegice kolege kada raspolažete sa javnim novcem, kada radite u ime građana Republike Hrvatske, sa njihovim novcem i još ovakve mega projekte apsolutno ne postoji institucija koja kaže nikome ništa kada se netko zafrka. A ovdje se nije netko zafrknuo, ovdje netko nije odradio osnovne temeljne pretpostavke da uopće zna da li ovo može postojati ili ne može postojati. Nije niti domaću zadaću uradio. I sada za razliku od onoga građanina koji će snositi sam sa sobom jadan odgovornost u ovom slučaju nema zaborava. Kolegice i kolege ja sam duboko uvjeren da je prošlo vrijeme "tko je jamio, jamio je". Ovdje se postavlja odgovornost onoga tko ovo nije napravio, zašto nije napravio i zašto mi danas imamo to što imamo. O tome se radi. Nije ovdje pitanje politike, nije pitanje prepucavanja. Nije čak pitanje jesu li nam dvorane trebale ili ne. Netko je čak spomenuo, imali smo Mediteranske igre, imali smo Univerzijadu. Da, ali nažalost mi se čini da su u ono vrijeme ljudi koji su upravljali državom bili razumniji i pametniji. Jer ono što su oni napravili u to vrijeme i danas dan nam služi na čast i koristi i privređuje. A ovo što mi imamo od naših rukometnih igara je u principu nešto što je duboka, duboka dubioza za koju ćemo još dugo, dugo snositi posljedice. Mi smo čak u Splitu imali još i tu sreću da je lokalna vlast potpisala nekoliko tajnih aneksa korištenja iste te dvorane čiji sadržaj ne znamo ni danas dan ali se pouzdano zna da ne idu u interes grada Splita. Ja postavljam pitanje kako netko tko upravlja sa javnim sredstvima, javnim novcem može potpisivati tajne ugovore? Malo je nelogično osim ako se ne radi o sigurnosti građana i takvim službama ali to u ovom slučaju definitivno nije slučaj. I da lagano idem kraju, kako ide vrijeme, naša splitska izgrađena, odnosno definitivno neizgrađena Spaladium Arena koju imamo, u ovom momentu debelo prijeti da će grad Split odvesti u bankrot, debelo. I država definitivno mora i treba pomoći. I prošla vlast koliko ja znam pokušala je pomoći ali rupa i dubioza je tako velika da baš i nije išlo. I kada je već govoreno o tome kako su postojala 4, 5 ili koliko splitskih ministara koji su mogli riješiti a nisu riješili, samo istine radi da vam kažem da je Spaladium Arena u Splitu poklon splitskog premijera. Samo istine radi i građana radi da rastvorimo stvari do kraja i da kažemo ih onakve kakve jesu. O tome se radi. I na kraju, ono što sam rekao i u mojoj replici, uistinu ova rasprava danas je otišla u smjeru u kojem možda i nije trebala i uopće na neki način nije ni tema revizije ovo o čemu pričamo. Ali gospodo, definitivno kad je u pitanju HDZ o ovoj temi vam je puno bolje da šutite i da se molite bogu da se nekako razriješi. A i brojnost HDZ-ovog kluba danas u Saboru govori da velika većina HDZ-ovaca upravo zna da ne treba biti ovdje i treba šutit o ovoj temi, neugodno im je ja pretpostavljam. Na kraju svega Spaladium arena će vam ostati tužni spomenik jednoj velikoj megalomaniji jedne vlasti koja je htjela gradit piramide ili boga pitaj što. Ali nije problem što je to tužni spomenik, problem je što će to već, problem je što će to desetljećima plaćati buduće generacije nečiju obijest, nečiju oholost će plaćati idućih 30 godina građani grada Splita, između ostalog i ja i svi zastupnici ovdje koji su iz grada Splita. I na kraju da postavim jedno konkretno pitanje kolegama iz revizije. Revizija je korektna, zaključena je kako treba. Međutim, ja jako znam odgovore ali pitam vas zbog građana koji u ovom momentu gledaju ovu našu raspravu. Kada vi napravite reviziju i kad date vaše nalaze i ako ustanovite da su postojale neke nepravilnosti kakve god da one jesu. Ja vas pitam tko je dužan po službenoj dužnosti pokrenuti radnje da se istraži tko je kriv za daljnje nepravilnosti, za naveden pogrešne radnje ili da barem pokaže da nisu bile pogrešne. Ali evo mi se ovdje danas svi slažemo da je bilo pogrešno. A ja opet kažem ovo je 2016. Vrijeme "tko je jamio je jamio" je davno prošlo. Za pogreške bilo koga treba netko odgovarati. Sa javnim novcem se mora odgovorno raspolagati. I svaka pogreška i svaka neodgovornost sa javnim novcem netko treba za to odgovarati. I dok god netko konkretno ne bude odgovarao za ovaj promašaj ovo će biti politički šamar HDZ-a Splitu, politička neodgovornost HDZ-a prema Splitu i HDZ-ovog splitskog premijera prema Splitu, a na kraju krajeva kad stavite kompletnu analizu revizije i prema cijeloj Republici Hrvatskoj. Hvala vam lijepo.
Ima nekoliko replika. Prva je replika uvažene zastupnice Ingrid Antičević Marinović.
Ne samo da je ovaj projekt i gradnje Spaladium arene megalomanski, jer to je preblaga riječ. Na takav način opljačkani su građani Splita za sportske dvorane, za jaslice, za vrtiće. Ono što je građanima Splita kao i svim drugim gradovima prijeko potrebno. Cijela ova priča oko Spaladium arene dala se naslutiti i puno prije nego što je sama gradnja počela na sam način koji je zagovarao i kako ju je zagovarao ondašnji premijer, dakle s obzirom na to koliko je i bio u pritvoru i koliko ima optužnica zaista ga možemo nazvati konte od Remetinca. Međutim, dogodila se još veća katastrofa nego što su najveći katastrofičari mogli zamisliti što će se dogoditi. Dakle, propast konzorcija. Iako je zaključen ugovor po kojem će grad i država plaćati mjesečno 1,8 milijuna kuna, dakle svaki mjesec 30 godina. Aneks ugovora još potpisuje tadašnji gradonačelnik Splita gospodin Kuret i suočen sa ovakvim optužbama, sa svim ovim o čemu ste vi detaljno govorili i o čemu revizija govori iz godine u godinu on mrtav hladan kaže. "Da, ali bila bi veća šteta ne bi se održalo Svjetsko prvenstvo da nije dvorana izgrađena." Koliki stupanj neodgovornosti tako reći nešto, dakle okreće se pila naopako i vrlo elegantno ne obrazlažući ništa ovo o čemu mi govorimo kaže bila bi šteta da nije izgrađena. Napravljena je šteta i nije izgrađena.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Davor Penić.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Darko Parić, vi ste točno konstatirali da je bivši premijer Ivo Sanader ostavio dar, poklon Splitu samo niste precizni bili. Ja mislim da ste trebali reći da je on stvorio dugotrajnu financijsku obavezu za grad Split. Valjda na kraju svog mandata je htio nešto napraviti za regiju iz koje potječe, pa osim onog izlaza za … [[Govornik se ne razumije.]] napravio i Spaladium arenu. Hvala.
Dobro. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Milivoj Špika.
Kolega Pariću, ovo je čini mi se jedna stvar oko koje bi se složila lijeva i desna strana. Što god ste rekli vi ili vaši prethodnici o potrebi i efikasnosti i svrsishodnosti, pa i u onim u navodnike poštenjima kad se oko gradnje ovih športskih dvorana koje nisu tribale nikome osim nekom da se kiti i da ih gradi samo radi nekog prvenstva. Sva sreća da Hrvatska ne dobije Zimske olimpijske igre, mogu samo zamislit šta bi se onda dogodilo i kolike bi to bile dubioze kao i postavit pitanje što ste već ovdje većina vas i rekli. Ukoliko bi se iz ovih nekoliko potpuno nepotrebno ja kažem izgrađenih dvorana moglo opremiti i napraviti školskih dvorana u Republici Hrvatskoj i kakve bi to imale efekte za mladež i za sport općenito u Hrvatskoj. Možemo mi sad ovdje pričati što god hoćemo, ali onaj koga se proziva više u političkom životu Republike Hrvatske nije ništa iako će država funkcionirati kako treba, onda će netko za to odgovarati. Ali ne samo jedna osoba, ima tu više osoba, a osoba imamo ovdje i u našem Hrvatskom saboru … [[Govornik se ne razumije.]] ali ih ima tu koji su u to vrijeme kad su se mogli suprotstaviti možda digli glasić i nas koji nismo bili ni blizu Sabora koji smo show radili da bi se to eventualno spriječilo. Međutim, naš glas se nikad nije čuo. Znate zašto? Jer glas ljudi koji nisu članovi parlamentarnih stranaka su nebitni, nevažni jer nekako kaže i medijski prostor da je ekskluzivitet za pamet i znanje isključivo predodređen za predstavnika parlamentarnih stranaka. A ono što smo mi onda progovarali oko toga da je samo dio došao do onih koji su ulazili u ovakove stvari, koji su ostavili strahovite dubioze i koje ćemo još dugo vremena imati problem ne HDZ ili vi, ima cijela Hrvatska problem. I bilo bi mi drago da ovdje i u nekim raspravama dalje koje će se otvoriti pokušamo iznaći rješenje ako ga uopće ima i ako na koncu se ne pokaže da je za neke objekte najbolje rješenje srušiti. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Darko Parić.
Kolega Špika moram reći da su ovo rijetki trenuci kad se vi i ja slažemo, skoro u potpunosti u ovoj saborskoj dvorani i drago mi je moram priznati jer ovo zbilja je tema koja ne bi smjela imati u ovom momentu veze s politikom. Ono samo što ću reći da nisu bitna imena i prezimena i mene uopće ne interesira previše ime i prezime onoga tko je radio, tko nije napravio, tko je. To je pitanje institucija. Tima nek se bave institucije. Ono što ja želim svojom raspravom, želim potaknuti i tražiti od institucija da odrade svoj posao. Želim reći da grad Split, grad u kojem ja živim, grad u kojem žive moja djeca i u kojem ću živjeti još tko zna koliko svaki mjesec treba milijun i pol kuna dati za nekakvu nedovršenu zgradu iz koje vire, strše armature u kojoj danas nema nikoga. To je svaki mjesec vrtić, svaki mjesec dio dvorane, svaki mjesec Boga pitaj što. Svaki mjesec nešto komunalno. Komunalni standard moga grada pati zbog tog projekta. I to gadno pati. Ono što ja hoću reći da netko zbog toga treba odgovarati. Da li osoba, da li politika, da li poduzeća uopće me nije briga, netko treba odgovarati. A da bi netko odgovarao institucije ove države trebaju odraditi svoj posao. Mislim da smo na početku, revizija je rekla kako stoje stvari i revizija je rekla da definitivno postoji materijal da neke institucije krenu u svoj posao pa neka krenu. Evo, hvala.
Zadnja replika, uvaženi zastupnik Petar Škorić.
Hvala lijepa. Evo poštovanom kolegi Pariću bih odgovorio da nisam za rušenje ničega nego za građenje. Po pitanju vašeg pitanja reviziji da utvrdi odgovornost slažem se i prihvaćam. Međutim, projekt arena je završen 2009. kad je počelo Svjetsko rukometno prvenstvo. U međuvremenu je prethodna vlast bila 2 godine na vlasti, a vaša vlast je bila 4 godine na vlasti. I u tom smislu evo ja postavljam pitanje Državnoj reviziji da li postoje tu elementi odgovornosti bivše Vlade koja 4 godine ne da nije pratila što se događa sa arenama, nije ništa poduzimala, koja je njihova odgovornost? A na primjeru Splita je najeklatantniji slučaj vašeg grijeha nečinjenja vaše vlasti prema gradu Splitu. Zaboravljate ovdje neke činjenice spomenuti. Dakle, nitko ne spori da je trebalo napraviti analize isplativosti i sve ostalo. U to vrijeme te odluke koliko znam podržavale su i vaše vlasti, te procjene ne želim ulaziti zašto nisu rađene i kako nisu rađene. Znam kad se takvi događaji odvijaju da i taj događaj da je bio vremenski tjesnac hoće li se Hrvatska na vrijeme prijaviti za svoju kandidaturu za Svjetsko rukometno prvenstvo. Ne želim stvarati alibi nekome što možda nije učinio taj korak, pitanje je li bilo vremena? Je li se trebalo donositi naprečac odluke i uopće kandidirati ako nije ta procedura ispoštovana? Ali pospimo se svi pomalo sa zrnom odgovornosti, sa svojom odgovornosti jer činjenica je kažem da po pitanju Spaladium arene mi smo imali konstruktivne prijedloge, konstruktivno sudjelovali pa i u dogovoru i kontaktima s vašom vlasti u gradu Splitu zajednički iskristalizirali stavove koji su bili suprotni od stavova vaše Vlade. Vaša Vlada je gledala kako pobjeći od problema, mi smo tražili kako riješiti problem. Prema tome potpisali, i u gradu Splitu je koliko znam tadašnje gradsko vijeće jednoglasno donijelo odluku. Znam i u drugim gradovima. Dakle, svi su to podržavali i lako je poslije bitke biti general i pametovati što se dogodilo i što je moglo biti drugačije. Kažem, odgovornost da ali odgovornost za sve i cijelo vrijeme.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Darko Parić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Škoriću ne postoji to prvenstvo, ne postoji ta Olimpijada koja može opravdati nezakonite radnje i koja može opravdati situaciju u kojoj se danas grad Split nalazi. Jednostavno nema toga, ne postoji nigdje. Kad vas policija na autoputu zaustavi zato što vozite 180 na sat nije opravdanje to što se žurite u Sabor i počinje sjednica, i dalje vozite 180 na sat i tu kaznu ćete platiti. Opravdanja nema. Spaladium arena nije završena 2009., ona nije završena ni na današnji dan. I pitaj Boga hoće li biti završena ikad. Ja i vi smo iz Splita, ja znam da ste bili dolje kao i ja pa tako nemojte utvarati da je završena. Iz nje strše armature, ona je apsolutno nezavršena. I samo je još i pitanje vremena na onakvoj građevini kad će se netko ozlijediti i kad će se postaviti pitanje tko je odgovoran za tako nešto. Ona godinama strši takva kakva je. A kad pričate o rješavanju iste evo na vlasti ste, imate, odnosno ispričavam se imamo premijera koji je kako pričamo svi vrhunski menadžer pa izvolite riješite to pitanje. Na kraju krajeva vi ste nas doveli u problem koji imamo, problem koji jednostavno danas ni jučer nitko nije znao kako će riješiti. Vi danas ovdje u principu cijelo vrijeme sa vašom raspravom i replikama bacate nekakvu maglu i pokušavate skrenuti priču sa prave teme. Prava tema je da smo mi u dubokoj gabuli oko toga i da se ne možemo izvući iz te gabule i da ćemo idućih 30 godina plaćati onih milijun i pol kuna vi i ja u gradu Splitu i cijela ova država milijun i pol kuna. I prava tema je da treba vidjeti tko je kriv za takvo nešto. I prava tema je da treba riješiti po svaku cijenu to pitanje. Ali nema lijepog rješenja, nema rješenja u kojem ćemo se izvući iz toga i nema rješenja u kojem nećemo platiti tih 40 milijuna eura. Nažalost, u tako lijepu situaciju nas je dovela vaša vlast 2007. godine. Hvala.
Hvala. S ovim smo završili raspravu po ovoj točci dnevnog reda. Zaključujem raspravu. Evo zahvaljujem gospodinu Klešiću i državnim revizorima na ovom setu revizija koje su u ove dane odradili ovdje u Hrvatskom saboru. Mi sutra nastavljamo u 9,30 sa točkom 5. prijedlog Plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom EU za 2016. godinu. Glasovanje je u podne. Hvala vam lijepa i ugodan ostatak dana.
Sljedeće imamo Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti financiranja izgradnje i upravljanja sportskim dvoranama. Podnositelj Izvješća je Državni ured za reviziju. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Odbora za financije i državni proračun dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: "Prihvaća se Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti financiranja izgradnje i upravljanja sportskim dvoranama.". Molim glasujte. Glasovanje je završeno. 100 glasova za. Prema tome utvrđujem da je jednoglasno donesen Zaključak kako ga je predložio Odbor za financiranje i državni proračun. Dobro jutro kolegice i kolege. Evo počinjemo sa današnjim radom. Uvaženi zastupnik Drago Prgomet je digao ruku. Izvolite.