Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospođe i gospodo zastupnici, s obzirom da je Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti imao od 96. godine ukupno 10 izmjena i dopuna uz dva pročišćena teksta, odlučio se donijeti potpuno novi zakon iako su mnoga rješenja ostala ista. Nadalje, zbog potrebe izmjene određenih odredbi donošenje novog Zakona o ugostiteljstvu predviđeno je i planom usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije za 2006. godinu sukladno prihvaćenom Planu provedbe Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju za 2006. odnosno Nacionalnim programom Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji za … [[Ne razumije se.]] godinu. Također planom kratkoročnih i dugoročnih mjera za suzbijanje sive ekonomije, Nacionalnim programom zaštite potrošača za razdoblje 2005. i 2006., Nacionalnim programom djelovanja za mlade i strategijom razvoja hrvatskog turizma do 2010. godine. Neusklađenost s pravnom stečevinom Europske unije odnosi se na preostale zapreke glede slobode pružanja prekograničnih usluga. Naime važećim zakonom propisano je da ugostiteljske usluge građana u domaćinstvu mogu pružati isključivo hrvatski državljani, a nacrtom prijedloga se to ograničenje briše. Također mjere za suzbijanje sive ekonomije i zaštitu potrošača prvenstveno se odnosi na propisivanje većih iznosa novčanih kazni za prekršaj koji se tiču nelegalnog obavljanja djelatnosti, odnosno pružanja usluga pa tako i na veće ovlasti gospodarskim inspektorima. Radi stavljanja u zakonske okvire do sada neobuhvaćenih, a prisutnih načina obavljanja djelatnosti, predlaže se da ugostiteljsku djelatnost uz neke dodatne uvjete mogu obavljati i Hrvatski nacionalni ferijalni … [[Ne razumije se.]] savez, Hrvatski planinarski savez i njegove članice, lovačke udruge i ustanove za kazališnu djelatnost. Organiziranje odmarališta, osim dječjih odmarališta predlaže se u potpunosti komercijalizirati kako ne bi bila nelojalna konkurencija ugostiteljima. Radno vrijeme ugostiteljskih objekata predlaže se urediti zakonom. Naime, uređivanje radnog vremena je isključivo odlukama predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave, odnosno njihovih poglavarstva za pojedine ugostiteljske objekte dovelo je do neravnopravnosti gospodarskih subjekata s obzirom na različiti pristup pojedinih sredina potrebama turizma, te do učestalih pritužbi na dozvoljeno radno vrijeme pojedinih vrsta objekata posebice onih koji rade noću. Poslovanje dvojnih objekata, kombinacija dvije vrste objekata od kojih je jedna noćna, noćni bar, noćni klub, disko bar, disko klub, ukupno ih je na području cijele države oko 500, omogućila je zloupotrebu dozvoljenog radnog vremena nepoštivanje propisanih minimalnih uvjeta za obavljanje djelatnosti kao i uvjeta i zaštite od buke. Zaštita maloljetnika kroz odredbu o zabrani usluživanja alkohola nije dalo očekivane rezultate zbog otežanog utvrđivanja prekršaja u inspekcijskom, odnosno sudskom postupku. Stoga se predlaže da nadzor obuhvati zabranu dozvoljavanja konzumiranja alkohola maloljetnim osobama, s tim da za nadzor ovlaste i policijski službenici koji su ionako u obavljanju policijskog posla svakodnevno prisutni na terenu te mogu lakše uočiti … [[Ne razumije se.]] prekršaja. U domaćinstvima građana oko 45% smještajnih kapaciteta kojima raspolaže hrvatski turizam to je previsoki postotak za kvalitetu turističke ponude kojoj Hrvatska teži. Pored toga ocjenjuje se da se oko 20% kapaciteta u domaćinstvima građana iznajmljuje na crno, odnosno da i strani državljani na crno iznajmljuju svoje kuće za odmor. Stoga se predlaže da se ograničenje od 10 soba, odnosno maksimalno 20 kreveta koje mogu građani iznajmljivati, smanjiti na 7 soba, odnosno 14 kreveta, a u kampu sa 10 smještajnih jedinica, odnosno 30 osoba ukupno, smanji na 7 smještajnih jedinica, odnosno 25 osoba ukupno. Primjeri sličnih ograničenja u okruženju, Njemačka do 10 soba, Italija najviše 4 do, 4 sobe ne više od 6 kreveta i za ne više od 6 gostiju. Austrija ograničenje ovisi o pokrajinama, u pravilu 7 do 10 soba. U Republici Hrvatskoj iznajmljivači u prosjeku imaju 7 soba. S obzirom da pružanje usluga u seljačkim domaćinstvima ima veća ograničenja što se tiče usluga koje se mogu pružati, da se ne radi o velikim brojkama smještajnog kapaciteta jer se u seljačkim domaćinstvima prvenstveno pružaju usluge prehrane i pića, za seljačko domaćinstvo nije predviđeno smanjivanje smještajnih kapaciteta. Slijedom navedenog očekuju se sljedeće posljedice donošenjem ovog zakona. Usklađivanje zakona s pravnom stečevinom Europske unije, olakšana primjena i razumijevanje zakona, smanjivanje crne, odnosno sive ekonomije i rada na crno, povećanje državnog proračuna i povećanje prihoda turističkih zajednica zbog bolje naplate boravišne pristojbe, zaštita tržišnog natjecanja, olakšano poslovanje ugostitelja, daljnji razvoj turizma za mlade, u pravilu jednako uređenje radnog vremena ugostiteljskih objekata na području cijele države, nemogućnost da ugostiteljski objekt koji radi noću radi danju kao druga vrsta, učinkovitija kontrola zabrane i usluživanje … [[Ne razumije se.]] alkohola od strane maloljetnika, bolja zaštita potrošača, izmjena strukture smještajnih kapaciteta i veća profesionalizacija djelatnosti, veće poštivanje zakonskih odredbi i veća zaposlenost. Zahvaljujem.
Hvala. Odbori? Zakonodavstvo? Europske integracije? Turizam? Za turizam, predsjednik odbora poštovani zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Odbor za turizam Hrvatskog sabora na 33. sjednici održanoj 6. lipnja 2006. godine razmotrio je Prijedlog zakona o ugostiteljskoj djelatnosti koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 17. svibnja 2006. godine. Odbor za turizam proveo je raspravu o Prijedlogu zakona o ugostiteljskoj djelatnosti na temelju svoje nadležnosti iz članka 69. Poslovnika Hrvatskoga sabora kao matično radno tijelo. U pripremi rasprave o predmetnom prijedlogu zakona Odbor je prikupio primjedbe i prijedloge Hrvatske gospodarske komore, Hrvatske obrtničke komore i strukovnih udruga iz područja ugostiteljstva koji je uredio i kao poseban materijal pod nazivom Primjedbe i prijedlozi na Prijedlog zakona o ugostiteljskoj djelatnosti upućeni Odboru za turizam Hrvatskoga sabora, isti je dostavljen svim članovima Odbora. U radu sjednice Odbora sudjelovali su i predstavnici spomenutih komora i strukovnih udruga. Uvodno izlaganje o razlozima zbog kojih se predlaže novi Zakon o ugostiteljstvu s detaljnim obrazloženjima pojedinih rješenja podnio je gospodin Zdenko Mičić, državni tajnik za turizam. U svojoj uvodnoj riječi Ante Markov predsjednik Odbora založio se za korjenite promjene u hrvatskom turističkom zakonodavstvu, a u cilju stvaranja uvjeta za brži razvoj turizma, a posebno ugostiteljstva kao njegove temeljne djelatnosti za pojednostavljenje administrativnog postupka kod otvaranja novih objekata te u cjelini podizanja razine kakvoće turističkih usluga te izbjegavanja nelegalnog poslovanja. U svojem je izlaganju naglasio važnost i mogućnost posljedice predloženih novih rješenja posebice onih koji se odnose na liberalizaciju subjekata koji mogu pružati ugostiteljske usluge, različite udruge, savezi, ustanove i slično. Smanjenje broja soba i kreveta koje građani mogu iznajmljivati u domaćinstvu kao i smještajnih jedinica u kampovima, te načina određivanja i propisivanja radnog vremena pojedinih vrsta ugostiteljskih objekata. U opsežnoj, kvalitetnoj i stručnoj raspravi članovi odbora dali su potporu donošenju Prijedloga zakona te iznijeli čitav niz prijedloga, mišljenja i stajališta u odnosu na sadržaj i tekst istog. U provedenoj su raspravi osobito istaknuta sljedeća pitanja. Da bi u subjekte koji pružaju ugostiteljske usluge, članak 3., trebalo uključiti i zdravstvene ustanove, lječilišta i specijalne bolnice. Da se bitno umanjuje postojeće ovlasti jedinica lokalne samouprave kod određivanja radnog vremena ugostiteljskih objekata s obzirom da radno vrijeme tih objekata predstavničko tijelo, jedinice lokalne samouprave može najduže za 2 sata produžiti ili skratiti Zakonom propisano radno vrijeme. Da nije jasno i trebalo bi predloženim zakonom pobliže odrediti što se smatra pod lokacija područja naselja, pod pojmom "lokacija područja naselja". Da bi jedan od uvjeta za izdavanje rješenja o obavljanju ugostiteljske djelatnosti ukoliko se ista obavlja u građevini ili dijelu građevine trebao biti valjana građevinska i uporabna dozvola. Da bi trebalo izostaviti odredbu iz članka 9. stavka 1. točke 8. kojom se obavezuje dostava normativa na ovjeru nadležnom uredu jer u nekim slučajevima ti normativi mogu biti i poslovna tajna. Da se u prijelaznim i završnim odredbama predloženog zakona utvrdi primjereni rokovi za usklađivanje, a oštre i visoke kazne mogu se ocijeniti prihvatljivim. Odbor za turizam u načelu je dao potporu primjedbama i prijedlozima na Prijedlog zakona o ugostiteljskoj djelatnosti što su ih uputile strukovne udruge iz područja ugostiteljstva, te je dogovoreno da će se predložena zakonska rješenja i podnijete primjedbe raspraviti s predlagateljem, a prije utvrđivanja konačnog prijedloga zakona. Na temelju provedene rasprave, Odbor za turizam jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru sljedeće zaključke. Prihvaća se Prijedlog zakona o ugostiteljskoj djelatnosti i sve primjedbe i prijedlozi iz rasprave upućuju se predlagatelju zbog pripreme konačnog prijedloga zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Lokalna i područna samouprava? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovana zastupnica Mirjana Brnadić, izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržat će Prijedlog zakona o ugostiteljskoj djelatnosti u prvom čitanju. Donošenje novog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti predviđeno je planom usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije za 2006. godinu. Isto tako, planom kratkoročnih i dugoročnih mjera suzbijanja sive ekonomije kao i nacionalnim programom zaštite potrošača za razdoblje 2005./2006. godina predviđene su mjere za čije provođenje su nužne izmjene važećeg Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. I strategijom razvoja hrvatskog turizma do 2010. godine predviđeno je donošenje novog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Osim navedenog pojedina zakonska rješenja su se morala izmijeniti zbog stavljanja u zakonske okvire dosad neobuhvaćenih, a prisutnih načina obavljanja ugostiteljske djelatnosti, odnosno izostavljanjem onih koji više ne odgovaraju razvoju hrvatskog turizma. Što se ovim Prijedlogom zakona o ugostiteljskoj djelatnosti očekuje u hrvatskom turizmu? Pa očekuje se smanjenje sive ekonomije i rada na crno. Čuli smo i od našeg državnog tajnika, bolja naplata poreza i boravišne pristojbe, razvoj turizma za mlade, jednako uređenje radnog vremena ugostiteljskih objekata na području cijele države, određivanje pravila iznimaka, nemogućnost da ugostiteljski objekt koji radi noću radi kao druga vrsta danju, bolja zaštita potrošača, promjena strukture smještajnih kapaciteta i profesionalizacija djelatnosti, te niz drugih poboljšanja u smislu olakšane primjene i razumijevanja zakona. Tako se u ovom Prijedlogu zakona dozvoljava da ugostiteljsku djelatnost mogu pružati Hrvatski nacionalni ferijalni hostelski savez kao dio međunarodne udruge, Hrvatski planinarski savez i njegove članice, Lovačke udruge, kazališta u skladu sa svojim specifičnostima i potrebama čime pokrivaju dio djelatnosti koji sada ne obavljaju profesionalni ugostitelji pa zato nelegalno pružaju ugostiteljske usluge. Mi u Klubu HDZ-a ocjenjujemo dobrim rješenjem da se postojeća odmarališta komercijaliziraju, a da se organiziranje odmora djece dozvoljava pravnim i fizičkim osobama, a ne samo ugostiteljima kako bi se osigurala ljetovanja i zimovanja djece i prvenstveno djeci iz obitelji s nižim prihodima. Također držimo dobrim rješenjem odredbe iz članka 8. kojim je utvrđeno radno vrijeme za sve skupine ugostiteljskih objekata čime bi se izbjegla sadašnja praksa koja dovodi do neravnopravnosti gospodarskih subjekata, s obzirom na različit pristup pojedinih jedinica lokalne samouprave, odnosno njihovih poglavarstava. Dakle, dobit ćemo jednako uređenje radnog vremena ugostiteljskih objekata na području cijele države, određivanje dakle pravila i iznimaka. Učestale su pritužbe na dozvoljeno radno vrijeme pojedinih vrsta objekata koji rade cijeli dan i cijelu noć, gdje je život u tom dijelu naselja noću nemoguć. Gdje je zaista trebalo napraviti reda i držimo da će se ovakvim zakonskim rješenjem to i postići. Praksa pokazuje da gospodarski inspektori u sankcioniranju nepridržavanja radnog vremena po važećem Zakonu, a te su odredbe nepromijenjene, donose usmena rješenja o zabrani pružanja ugostiteljskih usluga na licu mjesta te potom pisano rješenje o zabrani rada sa zaštitno mjerom zabrane rada u trajanju od 30 dana od dana donesenog usmenog rješenja. Ovakva mjera pa makar se mnogima čini pre rigoroznom donijela je učinkovite rezultate, prisiljava ugostitelje da poštuju radno vrijeme, a građanima osigurava kakav takav mir u drugom dijelu noći. Sama kazna za prekršaj izrečena od prekršajnog suda nije dovoljno učinkovita jer dolazi predugo iza počinjenog prekršaja te počesto bude minimalna kazna ili ukor. Zabrana usluživanja alkohola maloljetnicima nije dala očekivanje rezultate zbog otežane mogućnosti utvrđivanja da li je ugostitelj zaista u slučaju maloljetnika ili je alkoholno piće za njega kupila punoljetna osoba. Zato je dobro što je u članku 12. zabranjeno usluživanje, odnosno dopuštanje konzumiranja alkoholnih pića u ugostiteljskom objektu osobama mlađim od 18 godina. Dakle, osoblje ugostiteljskog objekta procjenjuje da je osoba maloljetna, a ista ako to nije neka osobnom iskaznicom osoblju to i dokaže. Pozdravljamo i odredbu da su ugostiteljski objekti za smještaj, a ne i ostali ugostiteljski objekti, dužni osigurati goste od posljedica nesretnog slučaja. Nepostojanje te obveze dovodi u pitanje proklamiranu zaštitu potrošača, a i Zakon o turističkog djelatnosti obvezuje organizatora putovanja na korištenje ugostiteljskih objekata u kojima su korisnici usluga osigurani od posljedica nesretnog slučaja. Držimo da je bilo nužno uvesti promjene u područje iznajmljivanja soba, apartmana i kuća za odmor kao ugostiteljske djelatnosti građana. Naime, podaci pokazuju da je 45% smještajnih kapaciteta kojima raspolaže hrvatski turizma u domaćinstvima građana što stručnjaci ocjenjuju kao previsoki postotak koji može ugroziti kvalitetu turističke ponude kojoj Republika Hrvatska teži. Takav način pružanja usluga u domaćinstvima građana teško je inspekcijski nadzirati zbog niza objektivnih okolnosti. Mali je postotak prijavljenih gostiju, a time i slab porezni prihod. Smanjenje broja soba, odnosno broja postelja koje mogu građani iznajmljivati držimo da će podići profesionalnost, što je nužno za daljnji razvoj turizma kao jedne od glavnih gospodarskih grana i pokretača ukupnog gospodarskog razvitka Republike Hrvatske. Dakle, predloženim izmjenama smanjit će se siva ekonomija i rad na crno. Čuli smo da su slična ograničenja u Njemačkoj, Austriji, a u Italiji građani mogu iznajmljivati najviše 4 sobe s ne više od 6 postelja. Naravno da je prijelaz u profesionalno bavljenje djelatnosti potrebno pratiti u određenim poticajima i to se već čini kreditiranjem malog i srednjeg poduzetništva kroz program poticaj za uspjeh. Sada bih iznijela primjedbe i prijedloge koje klub HDZ-a ima na Prijedlog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Uz članak 9. stavak 1. točka 8. koji kaže da je ugostitelj dužan dostaviti normative na ovjeru nadležnom uredu. Držimo da nije potrebno ovjeravati normative nego samo dostaviti na znanje i to zato što je svakom ugostitelju kvaliteta i kvantiteta najbolja najbolja garancija da gost bude zadovoljan, a konkurencija u ugostiteljstvu je jaka, osobito na Jadranu. U članku 9. stavak 5. predlaže se da predstavničko tijelo može odrediti prostore na kojima se pružaju usluge nad turistima. Predlažemo da predstavničko tijelo određuje, a ne da može odrediti prostore u kojima se pružaju usluge nad turistima. U članku 26. stavak 1. alineja 3. predlažemo da rješenje o ispunjavanju uvjeta za rad ugostiteljskog objekta prestaje važiti s danom navedenim u odjavi, a ne s danom podnošenja odjave nadležnom uredu. U članku 30. stavak 3. držimo da se pravilnik o zdravstvenim uvjetima može donijeti uz suglasnost ministra zdravstva, a ne da ga donosi nadležni ministar za ugostiteljstvo. U članku 32. potrebno je definirati kako se dokazuju članovi domaćinstva. U članku 43. držimo da se samo usmenim rješenjem treba narediti uklanjanje šatora, kamp kućica i druge opreme za kampiranje ako su stavljeni izvan kampova i prostora određenih za kampiranje te odmah na licu mjesta naplatiti kaznu, a ako kamperi nemaju gotovinu za tu kaznu izvršiti pljenidbu opreme u vrijednosti mandatne kazne. Zašto ovakav prijedlog? Iz jednostavnog razloga što se takvi kamperi zadržavaju vrlo kratko na određenoj lokaciji, jedan do dva dana pa im nemate gdje ni uručiti pismeno rješenje, a i namjerno će otići sa lokacije da izbjegnu dostavu rješenja. A zašto mandatna kazna? Ako se protiv tzv. divljeg kampera vodi prekršajni postupak gotovo je nemoguće kazniti prekršitelja ako je stranac, a i domaći se dosjete nevjerojatnim metodama da izbjegnu ruku pravde. To je prekršajni postupak gubi potpuni smisao, a problem divljeg kampiranja ostaje i stvara vrlo ružnu sliku, onečišćuje okoliš, a može biti i opasnost zbog mogućih požara. I da zaključim. Klub HDZ-a ocjenjuje da će predložene promjene Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti uz sve prijedloge i primjedbe doprinijeti stvaranju uvjeta za brži razvoj turizma, a posebice ugostiteljstva kao njegove temeljne djelatnosti te ćemo glasovati da prijedlog zakona ide u drugo čitanje. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika IDS-a, poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, državni tajniče, gospodo iz ministarstva, poštovane kolegice i kolege. Klub IDS-a smatra da je ovaj Zakon još jedan u nizu od onih koji razvlašćuju jedinice lokalne samouprave. Moram reći da zadnjih godina počeo nam se događati turizam prvenstveno zbog naših ljepota, a mi se trudimo da to sve na neki način i uništimo. Drugi nas prepoznaju po ljepotama, a mi se trudimo da naša turistička ponuda ostaje samo na plažama, suncu i moru. Pod formom usklađivanja našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije ide se u ove promjene zakona. Ovim Zakonom o ugostiteljskoj djelatnosti pokazuje se eklatantan primjer centralizacije i to ne više samo novaca već i ovlasti jer zaista je važno da se naša Vlada bavi radnim vremenom ugostiteljskih objekata. Sigurno je da gradovi i općine, pod navodnicima nisu "sposobne" donositi odluke koji će kafići i do koliko sati raditi. Sa Markova trga ipak se bolje vidi kafić na korzu ili u riječkoj luci pa se sa Markova trga ipak onda može i bolje odlučivati. Druga važna stvar je da se po našem mišljenju krši naš vlastiti Ustav i pravo na rad. Zašto to govorim? U ovom Zakonu se kaže da oni ugostiteljski objekti koji rade danju ne mogu raditi noću, pa na takav se način ukida čitava jedna smjena, a to znači da će dobar dio zaposlenika ostati bez posla jer u turističkim mjestima nema više prostora za otvaranje novih kafića ili novih klubova. Treba učiniti sve da se postojeći dovedu u funkciju, da svi rade 24 sata. Tu prvenstveno naravno moramo voditi brigu o zaštiti od buke. Znači je važno je da se objekti urede i da rade, a da nikome ne smetaju, a ne da se oni zatvaraju. Čini nam se kao da želimo biti što manje turistička zemlja, a počelo je prije 2 godine sa 00 promila, a nastavilo se sa zatvaranjem jadnih starica koje su na turističkoj cesti prodavale sir, a nisu imale zamislite lokacijsku dozvolu. Isto tako nam se sprema zakon da se ne radi nedjeljom. Pa prema svemu tome moglo bi se reći da nezaposlenost nije problem u Republici Hrvatskoj, ali da je slika sasvim drugačija govore nam brojke od preko 300 tisuća nezaposlenih, a svi smo svjesni toga da jedino smanjenje nezaposlenosti događa se jedino u vrijeme sezone i zato apeliram da ne radimo sami protiv sebe. Kroz ovaj Zakon još se trebaju provući i rigoroznije kazne kako bi se napunio državni proračun, a da je tome tako mi u Primorsko-goranskoj župani i Istarskoj županiji svjedoci smo da već godinama u lipnju se sjate svi inspektori na more pa ih skoro ima više nego turista. Jer ovdje vidimo u zakonu da visina novčanih kazni za prekršaje propisane zakonom ne mogu odgovoriti svojoj svrsi te ih je nužno i što se tiče i donjih i gornjih granica povećati. Pitanja koja su važna za naš turizam nisu niti dotaknuta ovim zakonom a to su pitanja ZAMP-a, pitanja plaćanja TV pretplate u praznim hotelskim sobama.
Pa gospodo! Izvolite, kolegice!
Znači, pitanja plaćanja TV pretplate u praznim sobama hotela ili u praznim apartmanima. Zakon o deviznom poslovanju tako da bi sve trgovine i lokali mogli primati devize. To su pitanja i realni problemi isto tako kao što su naši hoteli koji nisu još privatizirani, problemi plaža, problemi turističkih zemljišta, problemi poljoprivrednih zemljišta a u funkciji turizma. Najbolje bi bilo da turisti dođu do granice, ostane novac i vrate se kući. Onda ne bismo imali problema ni sa bukom ni sa ničim. Ja se nadam da će predlagatelj usvojiti primjedbe do drugog čitanja i da ćemo imati puno kvalitetniji zakon u drugom čitanju. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Poštovani zastupnik Pero Kovačević!
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod uvažene kolegice koja je kazala kad se u lipnju sjate inspektori na Jadran ima ih više nego turista. Naime, Državni inspektorat nema više od 450 gospodarskih inspektora koji su nadležni za ovo pa bi to bilo stvarno porazno za hrvatski turizam. I molim Markova da tu reagira? Hvala.
Poštovana zastupnica Mirjana Brnadić. Izvolite!
Hvala lijepo. Poštovana kolegica je kazala da je lokalna samouprava zakinuta i da nema mogućnost utjecaja na radno vrijeme. Međutim, trebali ste pročitati da u članku 8. je utvrđeno u stavku 2. i 3. da lokalna samouprava može produžiti radno vrijeme i može i skratiti radno vrijeme. A bilo je još puno netočnih podataka i pomiješanih krušaka i jabuka ali vrijeme ne dozvoljava. Hvala.
Hvala. Za Klub zastupnika SDP-a poštovani zastupnik Zdenko Antešić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima, gospođe i gospodo zastupnici! Pred nama se nalazi Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti. Ugostiteljska djelatnost je jedna od najvažnijih djelatnosti u društvu te mu stoga treba svakako posvetiti posebnu pozornost. Na samom početku definira se pojam ugostiteljske djelatnosti, zatim subjekti koji mogu obavljati ugostiteljsku djelatnost, objekti i prostori za rad, radno vrijeme, minimalni uvjeti za rad, postupak utvrđivanja uvjeta, ugostiteljske usluge građana u domaćinstvu i seljačkom domaćinstvu te nadzor nad primjenom zakona te kaznene i zaštitne mjere. Dakle, može se reći da je predloženi zakonski tekst želio u cijelosti sagledati ovo područje. Nadalje se špekulira sa pozitivnim učincima donošenja ovoga zakona. Pobrojano ih je petnaest i to od usklađivanja sa pravnom stečevinom Europske unije pa do smanjenja sivo-crne ekonomije i povećanja prihoda u državnom proračunu pa do veće mogućnosti kontrole konzumiranja alkohola maloljetnika, većeg poštivanja zakonitosti i veće zaposlenosti. Kad bi to bilo tako ja bih u svoje osobno ime i u ime Kluba SDP-a bezrezervno podržao zakon bez ikakve rasprave. Međutim, to nije tako pa ću ja u ime kluba iznijeti konkretne primjedbe i dvojbe koje se nameću pažljivim isčitavanjem zakona. Prvo, u članku 6. zakona govori se u kojim se objektima obavlja ugostiteljska djelatnost. Pa tako stoji, ugostiteljska djelatnost obavlja se u objektu namijenjenom, uređenom i opremljenom za pružanje ugostiteljskih usluga a koji može biti u građevini, dalje poslovnom prostoru u kojemu se obavlja druga djelatnost, kiosku, kontejneru itd. I sad bih naglasio ovo, na plutajućem objektu, željezničkom vagonu i plovnom objektu u kojem se obavlja prijevoz putnika a zatim šator u … [[Govornik se ne razumije.]] itd. što ne smatram posebno važnim. Dalje se ugostiteljski objekti klasificiraju u skupine hoteli, kampovi, restorani, barovi, catering objekti, objekti jednostavnih usluga. I dalje se još spominju klubovi. Hrvatskim morem plovi veliki broj brodova koji vrše ugostiteljsku djelatnost te mi je sasvim neprimjereno da se u zakonu nijednom riječju dalje ne spominje ta činjenica. Možda se to misli podvesti pod pojam klub kao što je navedeno u članku 7. zakona mada držim da u Hrvatskoj kao pomorskoj zemlji ugostiteljska djelatnost na brodovima sigurno zaslužuje svakako više pažnje. Drugo, člankom 8. uređuju se radna vremena pojedinih ugostiteljskih objekata što smatram vrlo dvojbenim i zadiranjem u ingerencije jedinice lokalne samouprave. Odnos centralne vlasti odnosno Vlade prema jedinicama lokalne samouprave ilustrira i apsurdno obrazloženje razloga za donošenje ovog članka koje glasi. Pa pročitat ću. "Uređivanje radnog vremena ugostiteljskih objekata odlukama predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave odnosno njihovih poglavarstva za pojedine ugostiteljske objekte dovelo je do neravnopravnosti gospodarskih subjekata s obzirom na različit pristup pojedinih sredina prema turizmu te do učestalih pritužbi na dozvoljeno radno vrijeme pojedinih vrsta objekata a posebice onih koji rade noću." E sada, gledajte. Pa valjda je jasno da u Hrvatskoj nemaju sva mjesta a niti mogu imati isti pristup prema turizmu. Pa ne mislite valjda da bi se prema turizmu jednako trebao odnositi na primjer Dubrovnik, Poreč, da ne spominjem Rab, Rijeka, Sisak, Daruvar, Ravna Gora, Bednja ili koja druga tipično poljoprivredna općina. Stojim na stanovištu da jedinice lokalne samouprave mogu puno ranije sagledati potrebe za radnim vremenom ugostiteljskih objekata nego centralne vlasti i u potpunosti uvažavati svoje specifičnosti. Doduše, u zakonu se daje ovlast predstavničkim tijelima, tj. gradskim i općinskim vijećima da prvo mogu produžiti radna vremena restoranima i barovima do dva sata. Dalje, da mogu odrediti drugačije radno vrijeme prilikom održavanja javnih manifestacija. Mogu propisati radna, radno vrijeme za klupice, štandove, kioske i druge objekte jednostavnih usluga. Četvrto, određuju tzv. zone stalnoga rada za restorane i barove izvan naseljenih mjesta. Dalje, mogu zabraniti uživanje alkoholnih pića u ugostiteljskim objektima u određenom razdoblju tokom dana tzv. trijezan period. Dalje, predstavnička tijela određuju lokaciju štandova, kioska, šatora, kolica i ostalih jednostavnih naprava. Zatim propisuju njihov vanjskih oblik. Da li će oni biti plavi, zeleni, žuti i tako dalje? Dalje, može propisati prostore za naturiste. A vjerojatno će u budućnosti moći i određivati takozvane čedne zone, a s čime smo se u zadnje vrijeme i u medijima susreli. Držim da će to izazvati zbrku na terenu i da jednostavno sva pitanja vezana za radna vremena ugostiteljskih objekata treba prepustiti jedinicama lokalne samouprave jer ona najbolje znaju sve specifičnosti svojih područja, a učinkovitim kontrolama ih treba sprovesti u djelo. Treće, u postupku utvrđivanja uvjeta za obavljanje ugostiteljskih djelatnosti nigdje nije spomenut uvjet da objekt u kojemu se obavlja ugostiteljska djelatnost mora biti izgrađen prema Zakonu o gradnji odnosno da mora imati uporabnu dozvolu. Što u praksi znači, a u praksi također i postoji da se u ilegalno izgrađenom objektu ako zadovoljava tehničke i sanitarne uvjete može dobiti dozvola za rad. Držimo da takvo rješenje nije dobro i da se do drugog čitanja to pitanje mora u potpunosti raščistiti. Četvrto, kod ugostiteljskih usluga građana u domaćinstvu sa jedne strane se smanjuje broj soba sa 7 na 4, a isto tako broj smještajnih jedinica u kampovima sa 10 na 7. Zanimljivo je obrazloženje za ovakav pristup pa ću ga pročitati. Pod a) iz obrazloženja: podaci ukazuju da oko 45% smještajnih kapaciteta kojim raspolaže hrvatski turizam je u domaćinstvu građana što se ocjenjuje previsokim postotkom za kvalitetu turističke ponude kojoj Hrvatska teži. Podizanje profesionalnosti nužno je za daljnji razvoj turizma kao jedna od glavnih gospodarskih djelatnosti i pokretača sveukupnog gospodarskog razvoja Republike Hrvatske. Ujedno takav način pružanja usluga teže je pratiti od strane inspekcijskih službi pa se i ocjenjuje da oko 20% ulazi u sivu odnosno crnu zonu kao što se, kako se, kako što se tiče prijave gostiju, plaćanja poreznih obveza, plaćanja boravišne pristojbe. I strani državljani na crno iznajmljuju svoje kuće za odmor jer jedini legalni način za njih za sada je da djelatnost obavljaju kao ugostitelji. Stoga se i zakonsko smanjenje sadašnjih ograničenja broja soba, kreveta, smještajnih jedinica za građane u domaćinstvu čini nužnim preduvjetom za naknadno usmjerenje hrvatskog turizma. Moram priznati da mi ovo obrazloženje nije posve logično. Dakle po jednoj strani imamo ograničenje kapaciteta kućne radinosti sa 10 na 7 soba, a po drugoj potpunu liberalizaciju iznajmljivanja ali u pravcu da se stranci u potpunosti izjednačavaju sa hrvatskim državljanima i da se kao strani građani mogu legalno baviti iznajmljivanjem svojih vikendica i apartmana u Hrvatskoj i to također bez predočenja uporabne dozvole za svoje objekte o čemu sam prije govorio. Mislim da to pitanje još jedanput treba raščistiti odnosno naglašavam da bude svima jasno dakle ovo znači liberalizaciju iznajmljivanja stranih građana u Hrvatskoj svojih apartmana i kuća. Sjetimo se samo otoka Vira. Smatramo mi u Klubu da se do drugog čitanja ovo pitanje još jedanput treba također dobro razmotriti. Peto. U poglavlju nadzor u članku 39. nejasno je na koji će način policijski službenici provoditi nadzor nad zabranom usluživanja maloljetnih osoba alkoholnim pićima. Da li će to biti alko test, da li će to biti izgled? Da li će to biti koji drugi način? I na kraju potpuno je neprimjerena pravnoj stečevini Republike Hrvatske odredba kojom će gospodarski inspektor usmenim rješenjem na licu mjesta zatvarati ugostiteljski objekt. Ukoliko to nije lapsus onda ga treba promijeniti jer je takvo rješenje potpuno neprimjereno. I da zaključim: sam zakon ima dobre namjere da uredi odnose u ugostiteljskoj djelatnosti. Međutim u predloženom tekstu ima još puno otvorenih pitanja za koje se nadam da će predlagač do drugog čitanja naći bolja i svrsishodnija rješenja. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika nacionalnih manjina. Poštovana zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Klub nacionalnih manjina podržava donošenje novog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti jer zasigurno 10 izmjena i dopuna doprinijelo je da se više niti nadležna upravna tijela i inspekcije ne snalaze u njegovom tumačenju pa nerijetko primjena je različita od županije do županije. Često što je u jednoj dozvoljeno, u drugoj zabranjeno i tako dalje ovisno o reagiranju samih inspektora. Isto se možemo složiti da je ugostiteljska djelatnost bitna u turističkoj ponudi. Turistička ponuda svakako utječe na turizam kao bitnu granu gospodarskog razvoja u Republici Hrvatskoj. Nužno je i usklađenje Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti s pravnom stečevinom Europske unije a to znači omogućiti usluga smještaja i prehrane svima koji za to ispunjavaju uvjete bez obzira na državljanstvo. Suzbiti sivu ekonomiju i nelegalno obavljanje djelatnosti u pružanju ugostiteljskih usluga. Ali nismo li otišli predaleko? Jesmo li dovoljno bogati da zabranimo korištenje polivalentnih domova? Domova kulture, mjesne domove, manjinske domove u ugostiteljske svrhe u pojedinim naseljima koje nemaju ništa više osim toga doma koji su sami gradili, opremali. On služi za kulturne manifestacije, političke skupove, svadbe ali i karmine i sve što prati život u takvoj sredini. Tu je tada organizirana prehrana, piće, često i smještaj no ovaj zakon to zabranjuje. Bez obzira na opremljenost. Pitanje najbližeg ugostiteljskog objekta za svadbu koji može biti udaljen i desetke kilometara nećemo i ne možemo nametnuti našem Slavoncu, Prigorcu niti Zagorcu. Posebno još u vrijeme Zakona o 0,0 promila ali i zbog toga što on svojim gostima želi ponuditi svoj kulen, svoju pečenku, svoju rakiju često čuvanu od rođenja djeteta do svadbe u za to iznajmljenom prostoru ako ne može u svom domu. Govori se o ugostiteljskim objektima koji mogu biti klupskog tipa. Njih treba definirati ovaj zakon, a ne čekati da to određuje ministar podzakonskim aktima kao i usluge koje se u njima mogu pružati. Kada su u pitanju ugostiteljske usluge u seljačkom domaćinstvu, pa isto tako i ugostiteljske usluge usluge građana u domaćinstvu dobro je propisati brojčano usluge do najviše granice kako smještaja, pansiona odnosno same prehrane, definirati minimalne uvjete za vrstu glede uređenja i opreme objekta tzv. minimalne uvjete, ali voditi računa da je to provedivo, lako moguće kontrolirati, da postupak ne traje mjesecima, tj. traženje više suglasnosti jedanput za uvjete, drugi put za početak rada već da zaista se uložena sredstva mogu početi što prije vraćati. Pošto su to često dopunske djelatnosti pogotovo kada se radi o agro turizmu u seljačkom domaćinstvu to mora zaista biti transparentno u oglašavanju, ponudi s ciljem zadovoljenja konzumenta turista ali i moguće kontrolirati kako bi se zaista izbjeglo sivo tržište. Inspekcije moraju djelovati brzo, ali diskretno. Moraju imati mogućnost ući u svaki objekat u koji se posumnja pod navodnicima da nešto dila. Odobrenje suda mora biti isto promtno bez puno buke i to mora biti razvidno u našem zakonodavstvu. Otvaramo pitanje pružanja usluge prehrane pića ali i smještaja u prostorima čiji su vlasnici udruge manjina u prigodama manjinskih manifestacija i općenito prilikom rada iz djelokruga kulturne autonomije. Udruge manjina često raspolažu objektima gdje nema drugih ugostiteljskih objekata ili su oni premali tipa kafića, restorana, pa je pružanje usluga, smještaj i prehrane za članove pripadnike nacionalnih manjina nužno riješiti na ovaj način i nemojmo ih gurati u nelegalne zone, već kao i planinarske i lovačke udruge omogućimo im pružanje ove usluge za svoje članove i članove manjinskih udruga. Tu se pored kulture, folklor, glazba, pjesma, upravo i prakticira nacionalna gastronomija naroda čiji je pripadnik nacionalna manjina. To ne može pružiti niti jedan ugostiteljski objekat. Kolegice i kolege, zastupnici Kluba nacionalnih manjina traže da se ovaj segment regulira ovim zakonom u okviru ugostiteljske djelatnosti zaista jednako kao što se rješava za lovačke udruge, planinarski savez i njihove članove i članice u svojim poslovnim prostorima i ostalim prostorijama za znači članove manjina i manjinskih udruga. Kako bi se omogućilo održavanje manjinskih kulturnih događanja i manifestacija bez čega kulturna autonomija gubi smisao, a održavanje manjinskih manifestacija i smotra van vlastitih prostora traži mnogo više sredstava za što su državni proračuni, niti proračuni jedinica lokalne samouprave nemaju sredstava. Do drugog čitanja nadamo se da će predlagatelj naći kvalitetno rješenje za poslovne prostore i prostore nacionalnih manjina koji je svakako i uvjet da manjine mogu glasovati za ovaj zakon, ali isto tako i da se riješi ovaj ne mali problem Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HSP-a poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine državni tajniče i gospodo iz Ministarstva turizma. Dobro je da Hrvatska država želi bolje regulirati ugostiteljsku djelatnost i pozdravljamo namjeru da se ovim zakonom bolje reguliraju pojedine dvojbene odredbe u postojećem zakonu. Međutim, i dalje ostaje čitav niz odredbi u ovom prijedlogu koje bi trebalo precizirati ili doraditi. Navest ću samo neke. Kako je ovo prvo čitanje ostaje vremena da se to uredi u konačnom prijedlogu zakona, a ako ne bude naravno onda ćemo na to dati svoje amandmane. No, i pored toga naš klub poziva ministarstvo da održava čim bolje veze sa Cehom ugostitelja u Hrvatskoj obrtničkoj komori i da sasluša njihove primjedbe na ovaj prijedlog zakona, jer te primjedbe po našem sudu nisu zlonamjerne, nego su jednostavno odraz prakse provođenja postojećeg zakona i mogu utjecati na kvalitetniji i ovaj zakon. U članku 3. govori se o tome tko uopće može obavljati ugostiteljsku djelatnost. Pazite, tu je dodano i to je dobro da su to ugostiteljski obrazovne ustanove, te učenički i studentski domovi uz ostalo. Dakle, to je ipak dobro. Uneseni su i nacionalni, ferijalni i hostelski savez i planinarski savez, lovačke udruge i ustanove koje obavljaju kazališnu djelatnost i javne ustanove koje upravljaju nacionalnim parkovima. Ali recimo nisu unesena uopće vatrogasna društva niti su uneseni sportski klubovi. Bilo bi dobro da se i te institucije uključe u ovaj stavak 2. članka 3. prijedloga zakona kako bi se i na njih odnosile odredbe ovog zakona. Želimo dakle ovim zakonom doista obuhvatiti sve one koji pružaju ugostiteljske usluge. Također, odredba ovog zakona kaže se u članku 5. ne primjenjuju se na pripremanje i usluživanje jela, pića itd. koje pravne i fizičke osobe organiziraju za potrebe svojih djelatnika i članova u svojim poslovnim prostorijama i prostorima. Smatramo da bi to i članovi trebalo brisati, jer to dovodi u nedoumicu. Član udruge može biti svaki građanin, pa nije jasno na koji će se to onda dalje razlikovati. I još je zanimljivija konstatacija, odnosno odredba u članku 6. u kojoj kaže da se ugostiteljska djelatnost može obavljati u objektu namijenjenom za to i sad pazite kaže se, a to može biti u šatoru, na klupi, kolicima i sličnim napravama. Ja bih volio kada biste definirali pojam na klupi, jer je to jako široko i nedefinirano. Je li to klupa u parku ili recimo što ili na nekim skalinama recimo itd. Zatim, je pitanje normativa. Normativi o utrošku namirnica i pića za pojedino jelo. Pazite, to po našem sudu ne treba ovjeravati nadležni ured. To je stvar ugostitelja samoga. Dakle, što je normativ za određeno jelo. On to donosi samostalno. To mu služi kao odredba u radu da njegovi u kuhinji znaju hoće li spremiti to jelo, a Državnom inspektoratu to služi samo radi kontrole i ne vidimo radi čega bi se to još moralo ovjeravati u nadležnom uredu. Dakle, naravno, ako Inspektorat dođe u inspekciju i vidi da je normativ jedan, a posluženo je drugo, to je naravno kažnjivo. Ali zašto bi taj normativ moramo biti ovjeren u nadležnom uredu ako to sam ugostitelj zapravo radi radi sebe? Dalje u članku 18. ukida se mogućnost tzv. dvojne registracije djelatnosti i to samo za ugostiteljske objekte koji rade noću, odnosno za pojedine objekte iz skupine barovi. Na ovaj način bojimo se da se diskriminiraju oni koji su i sada radili sukladno rješenjima i u skladu sa zakonom. One koji su radili u skladu sa zakonom ne smije se stavljati u isti rang s onima koji su radili i još uvijek rade mimo zakona, dakle misli se na noćne barove, a to samo zato što zakon nije dosljedno proveden u pojedinim lokalnim samoupravama. Mi uvažavamo namjeru uvođenja u rad lokala u noćnim satima, uvažamo namjeru i pozdravljamo sprječavanje ometanja bukom iz barova koji nemaju zadovoljene tehničke uvjete za rad noću. Ali predlažem da se dopuni ovaj prijedlog, jer nedvojbeno ima onih koji su uložili znatna sredstva upravo na zadovoljavanje tehničkih zahtjeva, dakle u prvom redu buke, a promjenom u zakonu im se zapravo onemogućava planirana zarada i povrat uloženih sredstava. Predlažemo da se postojećim lokalima sa odvojenom registracijom, dakle i kao noćni barovi, preispita zadovoljenje potrebnih tehničkih uvjeta i načina rada, a ako svojim noćnim radom ne ometaju okolinu trebalo bi im omogućiti daljnje poslovanje. Dakle, u prvom redu doista testirati buku i odgovarajuće tehnička rješenja. Nadalje, u članku 28. i kasnijim člancima govori se o pružanju usluga u domaćinstvu. Ako je riječ o seoskom domaćinstvu, dakle o seoskom ugostiteljstvu mi smatramo da bi ipak barem 50% proizvoda koji se nude morali biti autohtoni, morali biti proizvod tog domaćinstva, jer se inače dovodimo u jednu doista čudnu situaciju da imamo dvostruke kriterije. Ako je seosko domaćinstvo onda su jedni kriteriji, ako je klasično ugostiteljstvo, onda su drugi kriteriji. Također članak 32. nije dobro definirao pojam što su to članovi domaćinstva koji pomažu građaninu u pružanju ugostiteljskih usluga. I to bi trebalo također doraditi u konačnom prijedlogu zakona. Zatim u članku 33. što se tiče davanja usluga, odnosno dopuštenja za davanje usluge u domaćinstvu držimo da to ne bi trebalo vezivati isključivo za vlasništvo objekta, odnosno zemljišta već i uz suvlasništvo, odnosno uz pravo korištenja nekretnine. Tim je naravno, najveće naše primjedbe su na kaznenom dijelu. Dakle, kad se pogleda ove kazne, neke su od njih doista primjerene, neke su pretjerane, a neke su doista blage. Dakle, smatramo da je lođe da se u postupku nadzora izriču usmene kazne zatvaranja objekta za prvi put učinjene prekršaje. I to recimo zbog nepridržavanja propisanog radnog vremena. Pazite, to je situacija koja se ljeti redovito javlja. Imate niz gostiju koji su unutra, koji ne stvarju buku, koji ne rade nered u lokalu, koje ne trebaš istjerati vani jer još nisu završili jelo. Ali ulazi inspektor, prošlo je predviđeno radno vrijeme i on ti izriče kaznu zatvaranja lokala. Mislimo da bi u tim situacijama bilo daleko primjerenija kao opomena novčana kazna prvi put, a ako se takvi slučajevi ponavljaju onda se može ići na tu najvišu kaznu zatvaranja lokala. Izricanje usmenih rješenja nije pored toga u skladu sa ustavnim određenjima o jamstvu na pravo žalbe protiv pojedinačnih pravnih akata. I kao takvo ga treba brisati. Na što će se čovjek žaliti ako se radi o usmenom rješenju? Zato bi se mjera potpune zabrane rada mogla odnositi na učestale, ponovljene, dakle prekršaje i to u trajanju do 30 dana ili do 60 dana. Ističemo da ako bi se ova odredba prihvatila, znači koja je predložena, da bi se ona lako mogla zlorabiti i da bi mogla dovesti do ugrožavanja opstanka rada mnogobrojnih ugostiteljskih objekata i naravno svih zaposlenika u njima. Istodobno primjećujemo da su za prekršaje koji su puno teži i opasniji, radi se o zdravlju zaposlenika ili gostiju, predviđeni postupci kojima se naređuje otklanjanje u određenom roku, a tek onda zabrana djelatnosti. Dakle, ako netko služi hranu koja je na rubu zdravstvene ispravnosti onda se daje otklanjanje u roku. Ili ako je u kuhinji stanje takvo da prijeti požar, onda je otklanjanje u roku. Ali ako se prekrši radno vrijeme onda je promptno zatvaranje. Dakle, mi držimo da bi kaznene odredbe ovdje doista trebalo uskladiti sa ozbiljnošću prekršaja. A i tada opet na način da se prvo ide na izricanje jedne novčane kazne, a tek onda nakon ponovljenog prekršaja na zatvaranje objekta. Ujedno predviđene mandatne kazne su više od kazna za prekršaje, a zbrajanjem mandatne kazne u ovom zakonu i prekršajne kazne iznosi prelaze iznose kazne utvrđene Zakonom o prekršajima. Također smatramo da bi bilo dobro da rok za usklađivanje ovog zakona bude 6 mjeseci, a ne tri mjeseca, kako bi se poduzetnici mogli na vrijeme prilagoditi novonastalim zakonskim odredbama. Ovaj zakon naravno i sve što je ovdje izneseno tek je dio problema sa kojima se suočavaju naši ugostitelji. Ja ću ovdje nadležan podsjetiti na još jedan problem koji u prošlom sazivu Sabora nije na zadovoljavajući način riješen. Radi se o naknadi za ZAM, dakle za puštanje glazbe u ugostiteljskim objektima. Podsjetio bih da je Hrvatski sabor na prijedlog HSP-a o tome raspravljao početkom 2002. Da je na žalost tada taj naš prijedlog odbijen. Da je usvojen polovični zakonski prijedlog sa polovičnim rješenjima koncem 2003. koji je tek djelomično usvojio naše zahtjeve koje smo tada davali na prijedlog Obrtničke komore i … ugostitelja dakle da se provodi arbitraža o iznosu koliko će pojedini ugostitelj moći platiti za puštanje glazbe u svom lokalu, odnosno da se primijeni njemački model. Na žalost u postojećem zakonu je to izostalo i bilo bi dobro da ministarstvo i o tom problemu povede više računa. Nije riječ dakle samo u reguliranju ugostiteljskih djelatnosti nego i u ostalim elementima koji otežavaju rad ugostitelja, a to je u prvom redu … [[Ne razumije se.]] Mi dakle podržavamo da se Zakon o ugostiteljstvu izradi na novi način da bi se prilagodio bolje okolnostima na tržištu, ali smatramo da bi ministarstvo doista trebalo voditi više računa o primjedbama samih ugostitelja. Neke od njih sam iznio evo u ime našeg kluba u ovom svom kratkom izlaganju. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, poštovani zastupnik Jakša Marasović. Izvolite.
Cijenjeni gospodine predsjedniče, kolege i kolegice. Vidite kako se to mene dočekuje na ovaj teren, ko' Pele u svoje vrijeme kad je izlazia… Kad je netko stručnjak, stručnjak znate. I bilo bi dobro i ovima koji su pisali zakon da su stručnjaci u tome. Znate ja sam stvarno stručnjak za ovo, ali na onoj drugoj strani, konzumentskoj, potrošačkoj, a ovdje se puno stvari regulira zapravo s one druge strane, dakle oni koji to prodaju, koji se bave ugostiteljstvom i kad to čovjek pročita recimo da bez da je čita zakon, pa kao kad, evo ja ću vam to pročitat. Kaže posljedice koje će proisteći donošenjem zakona. I sad kaže ovako, slijedom navedenog očekuje se … [[Ne razumije se.]] usklađivanje zakona s pravnom stečevinom Europske unije, to je nama jako bitno. Olakšana primjena i razumijevanje zakona. I to je bitno. Smanjenje crne, sive ekonomije i rada na crno. Povećanje državnog proračuna povećanjem prihoda turističkih zajednica zbog bolje naplate boravišne pristojbe. Pa to smo valjda riješili onim Zakonom o paušalu, ne ovim zakonom, nisam vidio da se ovim zakonom previše toga rješava. Zaštita tržišnog natjecanja. Pa u ovoj branši je tako velika konkurencija, mislim da ja neznam kome treba ovdje zaštita tržišnog natjecanja. Olakšano poslovanje ugostitelja. Nisam baš našao. Daljnji razvoj turizma za mlade. Pa to treba napraviti hostele, a ne ovdje definicije ove zakonske. Jasna definicija ugostiteljskog objekta kao objekta u kojem se pružaju ugostiteljske usluge. Pa nemojte molim vas, a šta bi se drugo moglo pružat tamo. U pravilu jednako uređenje radnog vremena ugostiteljskih objekata na području države određivanjem pravila … [[Ne razumije se.]] e sad baš to. Sad je, će se recimo u Jelsi na Hvaru ili u Hvaru imati jednake uvjete i jednako radno vrijeme kao recimo u Ivan Zelini. E to je baš krasno i tu ću se zadržat da vam dalje ovo ne čitam. Radno vrijeme. Dakle ovi zakon centralizira tu problematiku i kaže da će se radno vrijeme u ugostiteljskim objektima određivati ovim zakonom po kategorijama uz mogućnost da lokalne, dakle jedinice lokalne samouprave kažu to plus, minus dva. Dakle ako je ovim zakonom dozvoljeno do ponoći, lokalna samouprava kojoj je baš konzervativan gradonačelnik ili načelnik može to smanjiti na 10 sati. A mladost tek izlazi u 10 sati, a bogami ja znam i danas mnoge koji idu jest tek u 10 sati znate. Evo recimo ja sam jedan sličan od tih.
U jutro?
U večer gospodine predsjedniče.
A uvečer.
U večer, ali ako jedete lagano znate, ako jedete salatu od hobotnice ili nešto, ribu, neće vam naškoditi, budite bez brige. … [[Upadica se ne čuje.]] Salatu od hobotnice. Dakle i ja moram kazati da je to nešto što nije dobro, neznam ja koje rješenje. Može biti da je rješenje prepisivanje ovakvih zakona od država koje su etablirane u turizmu, koje imaju velike prihode u turizmu bilo ovih koje su na Mediteranu bilo ovih kontinentalnih. Neki dan čujem Austrija 28 milijardi eura od turizma. 28 milijardi. Pa mi se zamanta u glavi kada čujem te brojke. E sad, a u nas ćemo mi to sad jasno napraviti da ćemo opet imati vrlo oštre kriterije koje će radno vrijeme biti. U svoje vrijeme kada sam bio u poglavarstvu grada, mislim grada Splita, onda su mi se žalili ovi sa Bačvica, sa Bačvica su mi se žalili da oni ne mogu spavat jer da svi restorani rade do ponoći. A onda sam ih ja pozvao i rekao sam, znate šta … [[Ne razumije se.]] samo da dobro idu cijene stanova na Bačvicama. Prodajte te stanove i kupite u Žrnovnici. Ili je druga mogućnost, ili je druga mogućnost da stavimo rampe u 10 sati na sve ulaze u Bačvice i nema nikome ulaza. To su varijantna rješenja. E sad, šta vam hoću reć. Evo sad to sam nekoliko puta već iznosio kao primjer. Prije 26, 27 godina sam bio u Palma de Majorci koji je grad veći dvostruko od Splita, a cijeli grad je u funkciji turizma. U dvi ure po noći trešti muzika na svakom štekatu, a u jutro u devet i po ne možete kupit kruh jer nije ništa otvoreno prije devet i po. E sad, hoćemo li mi penzionerske klubove i naselja ili ćemo imati turizam? Jer ovdje kaže u članku 9. pogledajte kaže, pogledajte šta kaže. U članku 9. … … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, pa nemam ja ništa protiv penzionera ali oni mogu spavat i po danu. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, da. Htio sam reći, evo, pogledajte, on kaže, ovdje kaže, i skupine i restorani i barovi koji se nalaze van naseljenih područja. Naselja, dakle, mogu raditi od 0 do 24, ali koji je kriterij van naseljenih područja. Je li to možda 10 metara od prvog stambenog objekta ili je 100 metara ili je tisuću 500 ili je 10 tisuća metara? … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? Ali nema? Molim? Stavak 6. riješen, je li? Ali to onda određuje predstavničko tijelo. Znači, premijer Sanader odredi radno vrijeme, a onda kriterij od tih 10, 100 metara ili ne znam, onaj tko provodi zakon, taj određuje radno vrijeme. A onda ovaj, tu udaljenost od, kako se kaže, određuje lokalna samouprava. To je interesantno. Znači, to, a zašto niste ostavili sve lokalne samouprave. Zašto niste ostavili da lokalna samouprava kao i do sada određuje radno vrijeme pa ćete imat bar svađu na lokalnoj razini. Ovako će se znati tko je kriv, ovako će se unaprijed znati tko je kriv. To bi bilo što se tiče radnog vremena koje će nam se vjerojatno razbiti o glavu jer zamislite sad na Hvaru, u sred ljeta da u ponoć nijedan restoran ne radi. Kako je to moguće? … [[Upadica se ne razumije.]] Pa jasno. A ne znam sad jedino kako će "Carpe Diem" raditi jer po ovome ne može nikako raditi. Ne može raditi nikako jer je u naseljenom području. Da. I još je bilo jedno pitanje vezano za građevne, odnosno uporabne dozvole. Ako bi mi išli provoditi u Hrvatskoj taj kriterij onda bi jedno pola objekata za ugostiteljsku namjenu bilo zatvoreno. Jer pola objekata koji se bave ugostiteljstvom su u starim gradskim područjima gdje nemate nigdje građevinske dozvole, a ni uporabne dozvole. I gdje je pitanje stabilnosti skoro nedokazivo. Skoro nedokazivo. Dakle, ako bi se držali tih propisa koje, sve da mi ovdje ćemo vjerojatno izglasati, onda bi mogli komotno zatvoriti pola objekata. To vam je otprilike to. Uza sve ovo ćemo mi u HNS-u glasati za prvo čitanje pa se nadamo da će to biti malo bolje u drugom čitanju. Hvala lijepo.
Hvala. Nekoliko se zastupnika ipak usudilo izreći netočne navode. Među njima je poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Uvaženi kolega Marasović je spomenuo klubove penzionera u konotaciji valjda kratkog radnog vremena što pokazuje da kolega Marasović nije upoznat sa aktivnostima koje se događaju u klubovima umirovljenika. I da očito nije bio na njihovoj fešti gdje u 2 ujutro ima više živosti nego moguće koji put ovdje u Hrvatskom saboru. Ja mu preporučam da prisustvuje jednoj takvoj zabavi u klubu umirovljenika.
Dakle, Jakša, treba ići tamo onda. Poštovani zastupnik Pero Kovačević, ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče, svakako cijenim ovako nadahnuto izlaganje iz prakse, ali moram priznati da je napravio uvaženi kolega Marasović jednu grešku, odnosno to ispravljam. Rekao je da je Palma de Majorca veća od Splita. Nije. Nije. Nema Splita do Splita u svakom pogledu.
I poštovani zastupnik Zdenko Antešić, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa. Zastupnik Marasović je problematizirajući pitanje uporabnih, odnosno građevnih dozvola koje su potrebne za ishođenje dozvole za rad rekao da u starogradske jezgre nijedna nema, odnosno građevnu, odnosno uporabnu dozvolu. Naime, netočno je, ta tvrdnja je netočna jer su starogradske jezgre izgrađene prije 1968. godine, a znamo i sami da za objekte koji su izgrađeni prije 1968. godine nije potrebno ishođenje nikakvih dozvola u smislu dozvola za građenje. Hvala.
Hvala lijepa. Za klub zastupnika HSS-a, poštovani zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Ja ne mogu govoriti na takvoj znanstvenoj razini kao kolega Jakša, ali nešto malo iskustva pa i učenja je bilo na tu temu. Tako da ću u ime Kluba HSS-a pokušati ja opravdati povjerenje. Znate, kada se kaže da situacija u hrvatskom ugostiteljstvu nije najsjajnija, vjerojatno bi se kao činjenicom većina složila s time. Ali ako bi se kazalo da tome nije razlog, glavni razlog razina financijskih učinaka ili da tome nije razlog mala vanpansionska potrošnja koja se uvijek kod nas kao neki refrens svake godine spominje tako da se već može i u pjesmici opjevati. Nego da je glavni razlog takve pozicije hrvatskog ugostiteljstva neimanje posebnosti. Neimanje onog što je najvažnije kad želite od nečeg stvoriti brand, kad od nečeg želite stvoriti ime koje prodaje se jače nego sami sadržaj. Znate, danas u svijetu postoji čitav niz kuhinja zbog kojih se negdje ide na putovanje. Postoji čitav niz destinacija, odredišta do kojih se dolazi ne zbog zemlje u koju dolazite nego zbog nekog drugog objektiviteta. Kad dolazite u Pariz imate par mjesta gdje je radi kulinarskih posebnosti dolazite. Čitav niz gotovo neatraktivnih zemalja, pa i kuhinjskih sadržaja su u svjetskim razmjerima daleko ispred Hrvatske, a Hrvatska ima daleko bolju perspektivnost, realnost da upravo ona bude ta koja će obilježiti ovo stoljeće svjetskog turizma kada je u pitanju ugostiteljstvo, a važan ako ne i najvažniji dio ugostiteljstva je kulinarstvo, hrana, jelo. Prema tome, sadržajno govoriti o ovom Zakonu za kojega se znate koliko, kolegice i kolege, čeka? Silno dugo. Ovo je jedan od Zakona koji se gotovo nije mijenjao. Mi smo ga prenijeli iz bivše zemlje pa smo ga malo u zarezima doradili, ali i inače djelatnost ugostiteljstva i turizma je jedna od djelatnosti koja pravno uopće nije riješena. Naime, imate čitav niz segmenata koji su se pojavili u hrvatskom turizmu koji ne potpadaju kod Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti, niti turističkoj djelatnosti, niti turističkoj djelatnosti. Znači život se razvija daleko brže nego pravni okvir. Naime, pravnog okvira nema i zbog toga da kažem sada i to je jedan od razloga zašto hrvatska Vlada uvijek mora imati Ministarstvo turizma. Znači to je jedan motiv, to je jedan, ne treba to biti jedan matematički slijed gledanja da ili ne, to je naprosto nešto što morate imati. Kao kad dođete na feštu u Knin onda se nosi kninska kapa, a u Šibeniku šibenska kapa, ali vruće je 8. je mjesec, ali opet svi drže tu kapu na glavi, jer ona nešto predstavlja, ona je simbol. Dakle, 5 godina čekamo ovaj Zakon i dobro je da smo ga dočekali. Klub HSS-a pozdravlja Zakon o ugostiteljstvu u provom čitanju i klub HSS-a će ga podržati u prvom čitanju. Mi smo izmijenili otprilike u odnosu na postojeći zakon nekih 24 članka, nekih znači od 64 24, ajmo 30%. Onaj dio koji smo odlučili da mijenjamo je dobro da smo se odlučili mijenjati zato što ova djelatnost uistinu treba drukčije pravne okvire za svoje djelovanje. Dvije su ključne činjenice u ovom Prijedlogu zakona. Dolazi do liberalizacije pružanja ugostiteljskih usluga. To je prva činjenica koja proizlazi iz gotovo 5 članaka. Naime, oni subjekti koji mogu pružati ugostiteljske usluge sada su daleko širi, ali još ih moramo proširiti. Naime, zdravstveni turizam samo za jedan primjer u Republici Sloveniji čini 24% ukupnog turizma, a zdravstveni turizam je danas u takvoj ekspanziji u kakvoj je prije 5, 6 godina bio nautički turizam. Mi ga još nemamo definiranog ni kao pod granu u djelatnosti. Znači Zakon o zdravstvenom turizmu moramo čim prije donijeti, čim prije donijeti, ali moramo u one subjekte gdje se pružaju ugostiteljske usluge dozvoliti da to budu i zdravstvene ustanove, da li tipa određenih centara, da li tipa određenih odjela na bolnicama jer oni moraju imati takvi karakter upravo radi razine usluge. Mjesta na kojima se te ugostiteljske usluge mogu davati su daleko šire tako da možete sada imati i objekte klubskog tipa što je također dobro. Naravno daju se i veće nadležnosti ministarstvu, da ministarstvo podzakonskim aktima rješava određene dvojbe, dileme, da propisuje rješenja od važnosti za razvoj, da utvrđuje podvrste itd. Takav pristup je dobar i loš. Loš je zato što može kroz podzakonske akte koji nisu pod ingerencijom ovog Parlamenta može stvoriti pravnu nesigurnost za one zbog kojih se donosi. Prema tome, moramo inače ugraditi na koji način podzakonske akte donositi, a da u bitnome ne bi osporili osnovne zakone, a često se događa da su upravo osnovni zakoni pod podzakonske intervencije došli u pitanje. Ono što je pod nama u klubu HSS-a najdvojbenije i o čemu bi trebalo porazmisliti, ali ne dvojbeno u smislu toga da želimo osporiti da je intencija dobra. Ne. Nego pokušati naći ispravnu mjeru. Utvrđivanje radnog vremena uistinu svjedoci smo da vremena ugostiteljskih objekata u Republici Hrvatskoj uslijed činjenice da je potpuno liberalno, odnosno predstavnička tijela jedinica lokalne samouprave donose radno vrijeme u odnosu i u ovisnosti o okolnostima od pozicije na kojoj se nalaze. Naravno da nije isto radno vrijeme za Baranju i za Split, za otoke, za velike gradove, svatko ima svoje specifičnosti i mislim da je to dobro. Do devijacije je nastalo kada je očigledno Vlada ocijenila da bi neke stvari trebalo staviti u određeni okvir. Naravno taj okvir odmah izaziva osjećaj smanjenja prava onih koji su do tada imali potpuna prava. Mislimo da se to može urediti na način da se lokalnoj samoupravi ostave malo proširenija prava nego što proizlaze iz ovog ovdje regulative članka koji govori da je to plus minus dva sata. Mislim da se može i zbog same specifičnosti jer intencija je bila sljedeća. Barovi koji rade po danu prirodno odlukom lokalne samouprave dade im se rok da mogu raditi i noću pa su onda oni i dnevni i noćni objekti. Međutim, minimalno tehnički uvjeti vrlo jasno moraju i propisuju ustvari što morate imati ako želite raditi noću u pogledu buke, u pogledu mjesta, u pogledu svega onoga što to predviđa. Prema tome, gruba definicija ovo su objekti koje rade noću i ovo su objekti koji rade danju malo su dvojbeni u tom sustavnom pristupu potreba turista. Znate, da li ćete uložiti samo u objekat koji radi isključivo noću, a možda može taj objekat pod određenim uvjetima, pod određenim kriterijima biti objekat koji će raditi i noću i danju u obliku dvojnog pravnog sustava, ali objekat, a djelatnost će se odvijati jedna u okviru dnevnog posla, druga u okviru noćnog posla, a sve pod uvjetom da su ispunjeni minimalno tehnički uvjeti koji su predviđeni za tu vrstu djelatnosti. Dvojbeno je također, opet kažem nije dvojbena intencija smanjenja broja kreveta i smanjenja broja soba za ona domaćinstva tzv. kućnu radinost kako smo je nekada zvali za one ljude koji su naprosto se bave samo iznajmljivanjem. U posljednje vrijeme se na to samo iznajmljivanje naslanja čitav niz djelatnosti koji se obavlja u okviru kućne radinosti. Zašto? Zato što se daje usluge jela, usluge pića, dopunske usluge, izdati i stvoriti jedan mali privatni hotel pod firmom kućne radinosti. Naravno to nije dobro, to nije dopustivo i dobro je da intencija ide da se to profesionalizira. Pa i treba se profesionalizirati i radi njih samih. Zašto? Pa da koriste poticaj za uspjeh, da koriste razno razne kreditne linije, da budu u sustavu PDV-a jer i to njima odgovara ako žele raditi. Prema tome, to je u redu. Međutim, nemojmo opet raditi na drugoj strani nepotrebnu nelogičnost. Ako netko ima umjesto piše sedam soba a ima osam, devet soba a samo se bavi iznajmljivanjem, znači nema nikakvu drugu djelatnost. Ostavimo njemu na volju da li će ostati u okviru paušala, znači kućne radinosti ili će otvoriti obrt, firmu jer želi unaprijediti poslovanje. Jer, šta će se dogoditi ako i ostave ovakav prijedlog. On će naprosto dvije sobe ili jedan apartman imati na crno, i ostat će opet u paušalu, neće ići u obrt jer i ne treba ga siliti da uđe u obrt ako nema onu nadgradnju za koju se drži da je za nju potrebna pravna osobnost ili kroz tvrtku ili kroz obrt. Prema tome, daj to između prvog i drugog čitanja razmotrimo. Ono što je dobro i odbor je pokrenuo takvu inicijativu, sve strukovne udruge, svi oni koji postoje u ugostiteljstvu od Hrvatske udruge hotelijera, od Hrvatske udruge restoratera, od Udruge ugostitelja najvećih gradova, od cehova koji pokrivaju određene segmente u ugostiteljstvu svi su bili konzultirani, svi su bili na sjednici odbora i sa svima se razgovaralo. Oni su napravili jedan prijedlog kako oni gledaju na donošenje jednog dobrog zakona i složili su se da se između prvog i drugog čitanja pokuša upravo sa njima koji su najzainteresiraniji da se razriješe dvojbe i dileme. I mislim da to ustvari mora biti jedini i pravi put, upravo oni koji su najzainteresiraniji trebaju dati svoj doprinos. Ali, ono što sam rekao u početku, Vlada Republike Hrvatske kao nositelj izrade ovoga zakona mora voditi računa o karakteru, općem karakteru stvari. Mora voditi računa o tome da hrvatsko ugostiteljstvo naprosto moramo repozicionirati, moramo ga postaviti na kvalitetnije temelje, moramo mu dati takve impulse kojima će on postati brend, moramo povećati efikasnost ukupnog ugostiteljstva a smanjiti administrativne prepreke. Jer, ne možemo izvrsnost zaustavljati lošom organizacijom bilo čije administrativne vlasti, lokalne, državne, bilo čije. To je naravno nedopustivo i zbog toga pojavljuje se jedno ogromno pitanje kao problem a to je uporabne dozvole. Vi znate da 1.1.2007. godine je nulti dan kad će svi morati imati isključivo na osnovu uporabnih dozvola ćete moći imati dozvolu radnu za bilo koji objekat. Mislim da Hrvatska, moramo to priznati, danas nije u situaciji, nije spremna da kažemo da ćemo 1.1.2007. biti spremni to jer mi to nismo spremni, jer mi to ne možemo imati. Ali, ako sada na vrijeme ne porazmislimo o određenom moratoriju ili o određenom drukčijem rješenju da građevna dozvola zadovoljava u ovom momentu ono što bi trebala uporabna onda ćemo izbjeći taj period problema koji će se naprosto natovariti na vrat nepotrebno i onda će oni koji su izvrsni imati jednake probleme kao i oni koji rade na crno. Eto, to je ono što mislim da upozoravaju upravo i ove udruge i hotelijeri i svi skupa ali mislim da smo mi svjesni svi skupa da nam to ne treba i zbog toga moj apel. Ja znam da se to ne odnosi na resorno ministarstvo, da tako kažem, naše, da je to pitanje drugog ministarstva ali mislim da se to mora naći jedno rješenje za to. Jer znate, da sada ovdje idemo dizati ruku tko ima uporabnu dozvolu u ovoj dvorani malo bi ruku bilo u zraku jer uporabna dozvola a posebno u sredinama koje ionako su oskudne sa planovima, sa tom regulativom je vrlo teško doći do nje i teško je danas, uistinu je teško danas uz najbolju volju, želju doći do uporabne dozvole jer je kod nas i procedura nepotrebno ostala ista a zatražili smo primjenu najviših standarda. Prema tome, još jedan puta kažem. Uz ove primjedbe za koje vjerujem da su kvalitetne, da su ih strukovne udruge dobro postavile mislim da između prvog i drugog čitanja imamo vremena da ove stvari kroz primjedbe otklonimo, da kroz javnu raspravu koja mora biti jer se ne treba žuriti sa ovim zakonom da li ćemo ga donijeti u devetom ili desetom mjesecu, sasvim je svejedno. Njegova primjena ionako ide od 1.12007. godine a primjena pojedinih članaka ionako je prolongirana za četiri, tri, pet godina, prema tome vremena imamo. Ajmo napraviti kvalitetan zakon jer o njemu ovisi da li ćemo postignuti onaj ugled koji hrvatsko ugostiteljstvo treba imati i mislim da ga s pravom mora i ostvariti. Hvala lijepo.
Hvala. U 10,43 isteklo je vrijeme za prijavu za pojedinačnu raspravu po ovoj točci. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Ma, ispravljam gospodine predsjedniče netočan navod gospodina Markova kako će se pitanje rada ugostiteljskih objekata noću riješiti ako se daju šire ovlasti općinama i gradovima. To je netočno jer je problem u svemu tome što mnogi dobiju kategorizaciju a ne ispunjavaju uvjete. To je najveći problem u ovome dijelu. To se ne rješava radnim vremenom nego se rješava da se zakoni provode. I kad se dobije ta kategorizacija inspektor ne može napraviti ništa zbog toga što on nema uređaje za ispitivanje jačine buke. Tu vam je najveći problem i zbog toga se građani bune i zbog toga se to ne može time riješiti nego kategorizacija mora biti točno određena i propisana i mora se imati mogućnost zaštita znači građanstva od toga da budu izloženi buci, i tu je najveći problem.
Hvala. Sad idemo na pojedinačnu raspravu. Zastupnica Vesna Škare-Ožbolt. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite!
Hvala. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege! Možda samo nekoliko napomena povodom ovog Prijedloga zakona o ugostiteljskoj djelatnosti koji će ići u dva čitanja iako ima oznaku P.Z.E. Naime, o čemu je ovdje riječ? Ja mislim da to javnost treba znati o tome pa neka i sama sudi je li to dobro rješenje, je li to nužno rješenje, je li to nama potrebno rješenje ili je jednostavno to rješenje koje moramo prihvatiti. Naime, u javnosti je ovaj prijedlog zakona bio predstavljen i to od samog gospodina premijera, nešto iz samog resornog ministarstva kao eto ovim prijedlogom zakona mi konačno uvodimo red i pronalazimo jednu pravu mjeru između potreba turista da se što dulje zabavljaju ali jednako tako i građana koji žive u gusto naseljenim područjima upravo gdje se i nalaze pojedini turistički objekti. Dakle, to je jedno staro pitanje koje oduvijek je mučilo zakonodavca ali jednako tako i predlagača kako tu naći jednu pravu mjeru i kako udovoljiti svima. I zaista jedan nezahvalan zadatak i ja mislim da je više-manje to dobro u ovom prijedlogu zakona i postignuto. Dobar dio odredbi normalno jer ništa ne počinje niti može početi pogotovo ne s ovim Zakonom i s obzirom da smo turistička zemlja … [[Govornica se ne razumije.]] pa su dobra rješenja prepisana. Neka su dorađena. I tu ja osobno nemam nikakvih većih primjedbi. Međutim nešto što se taji od javnosti a ne znam zašto ako su dobre namjere i ako je savjest čista i čega i zbog čega se plašiti vlastitih građana? Zašto nema pravog obrazloženja predlagatelja glede članka 33. koji govori tko će se imati pravo baviti ugostiteljskim, ugostiteljskom djelatnošću odnosno iznajmljivanjem soba ili apartmana do određenog broja ležajeva? Zašto se to skriva i zašto se građanima ne kaže da će to moći raditi i stranci? Zašto se to građanima nije objasnilo? Zašto se vi bojite građana? Zašto se predlagač boji građana da to građani neće prihvatiti? U uvodno, uvodno u ocjeni stanja predlagatelj doduše govori kako je do sada imao problema s tim da su strani državljani na crno iznajmljivali svoje kuće za odmor. I da je dosadašnji jedini legalni način za njih bio da se ta djelatnost obavlja odnosno da tu djelatnost obavljaju kao ugostitelji. Međutim dakle nitko ne brani strancima da budu ugostitelji i da na ovakav način obavljaju također i ovaj dio poslova. E sada pošto se našim građanima dozvoljava da ne moraju otvarati obrt za mali broj ležajeva što je sasvim prihvatljivo i na tragu je realnosti jer to mnoge naše građane pogotovo i na vlastito u Dalmaciji spašava od gladi i to im je jedino nekakvo jamstvo da će preživjeti uz mala i minimalna primanja bilo iz mirovine ili iz nekih djelatnosti ili iz male ili neredovite plaće. I to je dobro da je tako riješeno. Međutim ja postavljam ovdje pitanje izravno predlagatelju. U kojoj to zemlji naš građanin koji nema prijavljen obrt može se baviti bilo kojom djelatnošću pa onda i ovom? Hvala lijepa. Završavam raspravu.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Zaista je kolegica Ingrid da tako kažem ubola u pravu stvar. Upiknula u pravu stvar. Ako se tome doda članak 28. koji govori o ugostiteljskim uslugama građana, naglašavam ovo građana u domaćinstvu i seljačkom gospodarstvu. Pojam građanin podrazumijeva državljanin. To je jedini uvjet za otvaranje ove ugostiteljske djelatnosti. Ali pojam domaćinstvo podrazumijeva da je netko, stanuje u tome. Da živi, obitava. Da je to njegovo stalno mjesto boravišta. I plus naravno i prebivališta. Dakle nema razloga, a to je i interes Republike Hrvatske. I tako bi se trebao štititi za bar ove dvije vrste ugostiteljske djelatnosti. Za bar ove dvije vrste ugostiteljske djelatnosti. Naravno da ja se ne zalažem da se hoteli, tvrdi objekti ugostiteljski ne mogu dobiti i građani izvan Republike Hrvatske dakle i stranci, ali za ove dvije kategorije to bi trebalo biti lako odrediti samo za državljane odnosno domaće ljude koji obitavaju u tim objektima. Smisao, dikcija je u domaćinstvu. Dikcija je u domaćinstvu. Dikcija je u seljačkom domaćinstvu. I jedno i drugo je dakle stanovati, živjeti i raditi. Čak i stvarati da bi se moglo to prodati u vlastitoj kući. To je smisao toga. Ja nisam ugostiteljski djelatnik ali to, to je nedvojbeno logično i jezično tumačenje. A uvjet za otvaranje je samo biti građanin. Uvjet za otvaranje je samo biti građanin. Dakle nema razloga po mojoj ocjeni da se nacionalni interes koji ovdje nije tako deklariran ne regulira na način koji je to dozvoljen. Koji je dozvoljen za tu oblast. Još nešto kad već o ovome govorim. Specifikum čini mi se hrvatskog ugostiteljstva i turističke ponude može biti sačuvan ovim zakonom ako se utvrdi još više kriterija šta je to domaćinsko domaćinstvo i šta je to posebno seljačko domaćinstvo? Posebno seljačko domaćinstvo i koji sve objekti mogu to zadovoljiti? Ovdje toga nema mada je zakon deklariran kao usklađivanje sa stečevinom Europske unije i ovdje bi trebalo upravo zaštiti nacionalne interese u ovoj oblasti. U ovoj oblasti. Dakle nismo minimum stvari propisali koji će našu specifičnost u ugostiteljstvu zaštiti. Kad se radi o propisivanju ovdje predlagatelj govori radnog vremena. Mislim da će kolege pravnici shvatiti da pojam radno vrijeme je određen pojam za 40-satno radno vrijeme u Republici Hrvatskoj. Ovdje je riječ o rasporedu tog radnog vremena ili nečem drugom. O početku ili završetku rada u objektima o kojima se vodi briga. Dakle radno vrijeme je pojam, u pravnom, pravni standard koji znači da je 40-satno radno vrijeme za radnika ili radno vrijeme za objekte pa se kaže da će raditi 40 sati, 50 sati, 60 sati ili ne znam ni ja, a raspored tog radnog vremena i za radnika i za objekte je neki drugi pojam koji bi se trebao rabiti ovdje. A kad je riječ o radu ugostiteljskih objekata, dnevnom rasporedu onda bi trebalo govoriti o početku i završetku rada u tim objektima. U članku 8. meni, to sam već na Odboru za zakonodavstvo rekao naglašavam da je nešto što je opće onda se dozvoljava da to Poglavarstvo promijeni. Pa u članku 8. je predviđeno da predstavničko tijelo utvrđuje područja na kojima se na svom području, dakle općine, gradovi utvrđuju na svome području gdje se može na kojem lokaciji, dijelu grada se mogu pružati ugostiteljske pojedine usluge koje su kategorizirane ovdje kao što su barovi i restorani. Pa kaže od 0 do 24 sata dakle početak rada je u 0 stalno. A onda se kaže da to može promijeniti Poglavarstvo. Nije mi jasno koji će biti pravni akt Poglavarstva ako je opći akt za to područje već donesen. Dakle, u pripremi za odluku predstavničkog tijela moralo se utvrditi gdje može biti takvi objekti. To nije za cijelu Hrvatsku ni za cijelu državu određivanje, nego baš za grad. Prema tome, zašto bismo mi ostavljali da to reći ću nepravni pojam odluku predstavničkog tijela da diskreditira poglavarstvo ali nisu ni utvrđeni uvjeti kad će to moći odrediti poglavarstvo. Je li to buka, je li to promet, je li to smetanje susjedima ili su to neki drugi razlozi, ni koja je vrsta akta to. Je li se na to može izraditi, iskazati žalba i kome. Je li to upravni akt ili nije. Dakle, takvo neregulirano pitanje je izvor sukoba, a moglo bi biti i izvor loših slika o hrvatskoj ugostiteljskoj ponudi, turističkoj ponudi. Jer moguće je da se u toku sezone sjeti poglavarstvo zabraniti rad nekom takvom objektu koji je recimo vrlo atraktivan ili vrlo poznat. Ne znam ni ja gdje bih sada primjer naveo, ali to je moguće. Iz ovog proizilazi da je to moguće. Kada je riječ o prelaznim i završnim odredbama rekategorizacija je predviđena svake tri godine. Dakle, ministarstvo šalje inspekciju na teren kako bi utvrdilo da li su objekti koji su dobili dozvolu i kategorizaciju zadržali razinu onu koju su imali prilikom stjecanja te kategorizacije. Ali sada kada se donosi ovaj zakon predviđeno je da važeća rješenja i važeća kategorizacija ne vrijedi. I to je donekle i logično i ostavljen je rok, respiro rok do kada se objekti moraju uskladiti sa ovim predloženim zakonom. Ali ima nešto drugo. Podnošenje ponovo zahtjeva ministarstvu nadležnom da to ureduje u upravnom postupku zahtijeva i troškove i administrativne troškova i ishođenje mnogih suglasnosti, a objekat već radi po važećem rješenju. Bilo bi primjereno da se ex sofo ode u objekat i kaže se da je rok za njega da se uskladi godinu, dvije godine dana ili više i da će inspekcija i ministarstvo po službenoj dužnosti utvrditi da ispunjava uvjete po ovom zakonu. Dakle, ne da on vodi postupak za utvrđivanje, novu kategorizaciju, nego da to radi ministarstvo po vlastitoj inicijativi ex sofo. To je i zadaća ministarstva za one objekte koji već rade, koji imaju važeću dozvolu. Dakle, moja je diskusija, rasprava cilja u tome da se omogući što prije usklađivanje postojećih objekata sa ovim zakonom i na taj način ne dovodimo u pitanje kontinuitet rada za neke objekte, a to svi znate vrlo važno je da imaju kontinuitet i kvalitete, ali i kontinuitet rada. Zbog toga ne slažem se da se ex lege ako ne podnese zahtjev njemu zatvara objekt i poništava važeća dozvola. Zapravo ne poništava, nego se ukida onog momenta. Sve u svemu naravno da se zalažem da se donese Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti, ali da se vodi više briga, a radi se o usklađivanju ovog akta sa standardima Europske unije štiti i potiče specifičnost hrvatskog turizma, pa i ugostiteljske ponude, a to se može jako dobro uočiti u domaćinstvu i kako se zove u seljačkom domaćinstvu koje po meni može biti specificum Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Kruno Peronja.
Evo upravo je u ovom dijelu netočno kolega istaknuo jer upravo je precizirano u članku 38. što to znači seljačko domaćinstvo, pa u smislu ovog zakona je seljačko gospodarstvo ili obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo upisano u imenik poljoprivrednik gospodarstava sukladno propisima iz nadležnog Ministarstva za poljoprivredu koji pruža ugostiteljske usluge sukladno odredbama ovog zakona. Dakle, precizno je određeno što treba i kako treba napraviti.
Replika. Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, meni je drago baš da je upravo gospodin Leko otvorio ovo pitanje naše nedosljednosti i kud nas je to sve dovelo jer nismo znali pravovremeno štititi nacionalne interese, prije svega vezano na nekretnine i sve druge stvari koje sad dolaze do punog izražaja i pogotovo u ovome primjeru gospodina Leke koji govori o seljačkim domaćinstvima. To je već i ranije u praksi bio veliki problem, jer se prodavalo sve i svašta pod krinkom seljačkog domaćinstva. E a sad uzimamo primjer, pošto nije dobro kolega ispravio uzmimo primjer Kineza, Laponca ili Mađara koji je došao u posjet seljačkoga domaćinstva. Može se on i upisati i stavak 2. točka 5. veli usluživanje, kušanje domaćih proizvoda iz vlastite proizvodnje. Znači, vlastita proizvodnja će biti iz Kine, jer on ima i u Kini objekte, bit će iz Mađarske, bit će iz Laponije i kakvo je to onda seljačko domaćinstvo? Kakvo je to seljačko domaćinstvo? Jeste li uopće svjesni o čemu pričate i kako ste neprecizno napisali propise. Znači mora biti hrvatsko seljačko domaćinstvo, hrvatski proizvodi, a ne proizvodi iz domaćinstva jer Kinezu je proizvod iz Kine, Laponcu iz Laponije, jel tako? Mađaru iz Mađarske. Znači, de pročitajte! Ja samo simuliram odredbe i kažem ta naša neprincipijelnost, nedosljednost i onda kažemo da štitimo hrvatskog seljaka. Kako ga štitimo kada dajemo mađarskom seljaku, mađarskom Kinezu recimo ili ovaj ruskom seljaku da kod nas prodaje u svom ugostiteljskom objektu svoje proizvode. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Leko.
Stara izreka da dobre namjere mogu odvesti u pakao. Ja to nisam htio. Naime, moja je intencija bila da se precizira, pa ni poljoprivredna djelatnost, ni seljačko domaćinstvo, gazdinstvo ako nije prijavljena adresa može biti. Da, da, znam. Znam ja da mora biti u upisniku, ali bavit se poljoprivredom u Hrvatskoj može i onaj tko nije sa stalnim prebivalištem u zemlji. A što se tiče kolege Kovačevića nije mi bila namjera da se ne prodaju strani proizvodi, nego mi je bila namjera da se zaštite domaći.
Druga replika, poštovani zastupnik Božidar Pankretić.
Hvala lijepa. Pa uvaženi kolega Leko, ja sam rekao, otvorio dobru temu, ali ja neću diskutirati ovo u svojoj replici na način kao što je bilo ovdje diskutirano, nego bih rekao da ja osobno smatram da bi trebali, a to imamo uporište u zakonodavstvu nekih europskih država regulirati ovaj sektor koji se odnosi na seljačka gospodarstva, posebno i to povezati najdirektnije sa Zakonom o poljoprivredi. Jer što nam će nam se ovdje dogoditi, koje smo probleme imali do sada? Ako povežemo članak 38. stavak 3. gdje povezujemo to sa člankom 29. gdje za pružanje ugostiteljskih usluga građana u domaćinstvu se moraju ispunjavati određeni uvjeti onda će nam se dogoditi ono što nam se događa, a to je isto. Da seljačka domaćinstva moraju ispuniti određene uvjete koje moraju ispuniti i ugostitelji, a to je nemoguće. Mi moramo imati specifične uvjete, oni, ja se uvijek slažem moraju biti strogo propisani, moramo znati što to je. i u tom dijelu ja bih samo sugerirao da to ne propisuje samo ministar za more, pravilnikom, ministar za more, turizam, itd. nego da uključe i ministra poljoprivrede. Mislim da su to kao npr. kao što je to u Sloveniji gdje je kompletno u Ministarstvu poljoprivrede jako dobro riješeno, specifični su uvjeti, ne mogu se poštivati uvjeti koji se odnose na ugostiteljstvo i ugostitelje, jer je to nešto sasvim drugo. Ali mora sigurno pod kontrolom. I ja sam uvjeren da će u tom segmentu se sigurno doprinijeti ukupnom hrvatskom turizmu. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Leko.
Dozvolite mi gospodine predsjedniče da se zahvalim na potpori.
To je itekako važna potpora u ovom smislu. Poštovana zastupnica Jagoda Martić. Izvolite. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. A slažem se sa svima koji su već utvrdili da treba jedinstveno pokušati riješiti probleme, odnosno sve vezano uz ugostiteljsku djelatnost. Međutim, s obzirom da je prvo čitanje dat ću nekoliko osobnih primjedbi koje možda ipak ima ih smisla dati. Kada govorimo o radnom vremenu ugostiteljskih objekata, čini mi se da može biti hvale vrijedan pokušaj da se napravi nešto jedinstveno u državi. Ali mi moramo i stalno ističemo kako je hrvatska država regija, kako svaki kraj ima svoje posebnosti. I nastojati uniformirati državu, mislim da jednostavno nema smisla. Moramo reći da imamo ipak razlike u načinu života i u svemu ostalome vezano na jug, znači na obalu i priobalje, vezanu na sjeverni dio Republike Hrvatske. Sasvim sigurno da se različito živi, različita je dinamika života u velikim gradovima i manjim naseljima u Hrvatskoj. Pokušaj da se jedinstveno uredi takvo radno vrijeme jednostavno čini mi se da neće uspjeti. Možda bi bilo dobro do drugoga čitanja razmišljati o zonama ili o regijama kako razriješiti to radno vrijeme, kako razriješiti radno vrijeme u velikim gradovima i u malim sredinama. Jer jednostavno nema potrebe za dugim radnim vremenima kao što se predviđaju ovdje. Vjerojatno će jedan dio ugostitelja tražiti od svojih predstavničkih tijela da im se često puta i smanji to radno vrijeme. Moramo uzeti i sezonski karakter za radno vrijeme. Sasvim sigurno da nema potrebe u svim naseljima na obali radno vrijeme propisivati jedinstveno od tad do tad, iako imamo mogućnost smanjivanja. Možda čak ima potrebe ili će biti želje posebno na otocima u manjim sredinama da određeni ugostiteljski objekti u određenim danima ne rade. A to postoje posebnosti oko toga … [[Govornik se ne razumije.]] Čini mi se da na ovaj način i na mala vrata možda Vlada pokušava uvesti jedinstveno, jer to će biti onda presedan pa ćemo to urediti da imamo jedinstveno uređeno radno vrijeme za trgovine, što se već neuspješno pokušava neko vrijeme. Znači konkretna primjedba vezana uz članak 12. stavak 3. kaže se da predstavničko tijelo može zabraniti usluživanje alkoholnih pića ugostiteljskim objektima u određenom razdoblju tijekom dana. Ovdje se sad evidentno pokazuje da u Vladi očito ne zna glava što radi rep. Imali smo raspravu neki dan o sprječavanju nasilja na športskim objektima i tamo sam ja u prvom čitanju predlagao da se po engleskom, odnosno britanskom modelu zabrani točenje alkohola u objektima ili u krugu ili određenim objektima oko naših stadiona. Tada je dato obrazloženje Vlade kako jednostavno to nema tko kontrolirati. Pa hajde molim vas. Sada ovim prijedlogom članka, odnosno stavka zakona ja postavljam pitanje gospodine državni tajniče, a tko će sada kontrolirati. Ispada znači u Zakonu o ugostiteljskoj djelatnosti predstavničko tijelo to može nametnuti pa će netko kontrolirati, a tamo gdje je interes da spriječimo nasilje, mogućnost da dođe do nasilja tamo nema tko. Bilo bi zanimljivo čuti onda i objašnjenje još jedanputa ministra Kirina danas tijekom glasovanja o tom zakonu koji su to argumenti da se ne može. Na kraju krajeva, tko će kontrolirati, tko treba kontrolirati točenje alkoholnih pića na jednoj strani oko objekata, oko stadiona, to je policija. A ovdje bi to sasvim sigurno trebala Gospodarska inspekcija. Ja bih molio jedno dodatno obrazloženje vezano uz članak 13. gdje se kaže da prostori, odnosno oko ugostiteljskih objekata ne smije na manje od 100 metara biti znači nekakvi objekti ugostiteljski koji su u kontejnerima itd. Mene zanima kakva je situacija sa već postojećim objektima koji postoje. Što će se događati? Hoće li se sad morati jednostavno rad takvih objekata zabranjivati, usklađivati? Jer ja jednostavno ne vidim razloga što se tu događa. U članku 28. koji govorio ugostiteljskim uslugama građana u domaćinstvu, sve ono što je već do sada izrečeno, ja bih ipak morao i moram pitati. Ako se u stavku 2. kaže da za kampiranje znači da vlasnik koji ima najviše 7 smještajnih jedinica za 25 gostiju istodobno. Pa meni se čini ako je 7 smještajnih jedinica, prosječno obično hrvatska obitelj ima 4 člana ona bi to trebalo biti valjda 28 članova. Jer na ovaj način ispada ako dođe, pa i iz inozemstva nam na kraju krajeva dolaze gosti. Ako dođe jedna obitelj sa 4 člana, 7*4 je još uvijek 28, malo mi se čini neprirodno i volio bih. Ne, ali ovdje se kaže točno 25 istodobno. Znači ipak imamo određene probleme. Vezano uz kampiranje. Ja bih molio pojašnjenje u članku 27. koji se odnosi na kampiranje i 48. koji i financijski odnosno ima i kaznene mjere vezane uz to da mi se objasni što se događa primjerice sa izviđačima koji nužno ne kampiraju samo u kampovima. Oni kampiraju u šumama a i svuda okolo. Može se dogoditi da zbog toga ih se zatekne i da im se izrekne kazna. Mislim da bit tu ipak trebalo nešto izmijeniti i nešto doraditi jer ako se netko bude držao strogo zakona, a trebali bismo se svi držati doći će do toga da će … [[Govornik se ne razumije.]] izviđača ili postrojbi izviđača biti kažnjeni za to. Što se tiče članka 38. ista stvar je u stavku 2. gdje se kaže da u seljačkom domaćinstvu usluge smještaja … [[Govornik se ne razumije.]] apartmanu do najviše 10 osoba, odnosno za 20 gostiju istodobno jer se kao gost tretira i malodobno dijete, recimo ispod 11 ili 12 godina koje može biti sa roditeljima i to znamo da je i u hotelima i u smještajnim jedinicama tako da se ne naplaćuju ili se plaća usluga 50%, znači može onaj ugostitelj, odnosno seljačko domaćinstvo biti kažnjeno zbog toga što su djeca sa roditeljima jer će to značajno povećati broj. Recimo da u svakoj od ovih 10 soba je uz roditelje jedno dijete, znači bit će 10, 30 osoba istodobno, to podliježe kaznenim sankcijama. Uz to kad se kaže da za pripremanje i usluživanje toplih i hladnih jela i pića i napitaka iz pretežno vlastite proizvodnje za najviše 50 gostiju na području Varaždinske županije pa i Međimurske županije imamo seljačka domaćinstva koja imaju objekte koji još uvijek nisu obrt, ali su seljačka domaćinstva koja mogu uslužiti i uslužuju više od 50 izletnika. Znači oni su automatski u prekršaju ili ih se prisiljava da postanu obrtnici što je sasvim drugi vid i način poslovanja nego bit seljačko domaćinstvo. Izgleda da intencija imati što više obrtnika, a meni se čini da ako želimo razvijati seljačka domaćinstva i općenito seljake kao jedan vid djelatnosti i poljoprivrednike da bi o tome ipak trebalo razmisliti do drugog čitanja i dati možda preciznija tumačenja. Što se tiče članka 30. stavka 3. nadzor nad zabranom usluživanja, odnosno dopuštanja konzumiranja alkohola osobama od mlađim od 18 godina provode i policijski službenici. Nisam pravnik, ali ja bih molio da mi se da precizno tumačenje tko u ovoj državi ima pravo legitimirati građane. Meni se čini da inspektori baš nemaju gospodarski i svaki drugi, da je to isključivo i jedino stvar policije. Prema tome, ovdje jedno ili ćemo morati mijenjati neke druge zakone. Znači osobno se zalažem da se ovaj Zakon donese, da se daju objašnjenja do drugog čitanja i o ovim stvarima na koje sam ja ukazao, ali apeliram još jedanputa oko radnog vremena. Vodimo računa o tome da Hrvatska i time se često hvalimo nije jedinstvena niti u pogledu običaja, niti u pogledu načina života između sjevera i juga, obala, velikih i malih gradova postoje razlike i nemojmo dovoditi lokalnu samoupravu u mogućnost da kroji po babu i po stričevima, nego dajmo pustimo da veći dio ipak radnoga vremena uređuje kao i do sada lokalna samouprava jer ona čini mi se puno bolje zna i običaje i potrebe svojih građana nego što to znamo mi ovdje u ovome Visokom domu kao i predstavnici ministarstva. Hvala vam lijepa.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče. Pa uvaženi kolega je dosta problematizirao ove odredbe što je u redu vezano za točenje alkoholnih pića pogotovo maloljetnicima, ali je zanimljivo da nitko nije spomenuo vezano za te probleme i za maloljetnike ono što je u jednom tjedniku ovih dana izašlo da je i popis 17 kafića u Gradu Zagrebu gdje se šmrka kokain i to nitko nije demantirao da li je to točno ili nije i što su mjerodavna tijela poduzela, šta je poduzela policija, šta je poduzelo Državno odvjetništvo. Znači postaje u ovoj Hrvatskoj normalno da se u tjedniku kaže to su vam kafići u Gradu Zagrebu gdje se šmrka kokain, a mi imamo ovdje zakon da rješavamo problem maloljetnika da neće moći piti alkoholna pića, a nitko se ne bavi ovim djelom. Tko će to riješiti? Zašto šute nadležna tijela? što Ministarstvo unutarnjih poslova radi? što radi Državno odvjetništvo? A di mi to živimo? I onda imamo slučaj naše kolegice koja razotkrije dilera, narkodilere i onda oni njoj prijete. U kojoj mi to državi danas živimo? Čime se mi to bavimo ovdje u Hrvatskome saboru? Hoćemo li prozvati odgovorne? Šta radi policija? Šta radi Državno odvjetništvo? Jesu li oni plaćeni da žmire, da šute na ove situacije koje se događaju? Da je negdje drugdje u nekoj normalnoj državi objavljeno 17 kafića gdje se šmrka kokain pa to bi odmah svi skočili na noge i poduzeli odgovarajuće mjere, a mi šutimo o tome.
Poštovani zastupnik Kruno Peronja. Izvolite. Jeste dali?
Poštovani gospodine predsjedniče.
Pardon, pardon. Ima replika. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Korenika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Mislim da između nas nema prijepora. Činjenica jest da na žalost često puta pravna država kod nas ne reagira. Moram reći da policija vjerojatno i ne sumnjam obavlja svoj posao, međutim obično zapne na jednom dijelu pravosuđa, ali bilo bi zanimljivo čuti a imamo ovdje državnog tajnika, imat ćemo vjerojatno izvještaj i državnog inspektora koliko je uopće Republici Hrvatskoj prijavljeno vlasnika lokala da su točili alkohol maloljetnicima i sada vrijedi ta zabrana, međutim podaci su porazni. Nije odgovarao vjerojatno nitko ili u vrlo malom broju isto kao što se i sada na sportskim objektima tijekom utakmice toči alkohol iako je zakonom zabranjeno svi gledaju, nikome se ništa ne događa. To je ono što mi imamo želju postati pravna država, međutim još uvijek kaskamo za tim. Nadajmo se da nije problem vjerojatno u nama kao zakonodavcima, problem je u onima koji vrše nadzor i koji na kraju kažnjavaju. Ista je stvar i sa bukom u ugostiteljskim objektima, da samo to spomenem. Koliko se tu napravi slaloma pogotovo u ugostiteljskim objektima koji se nalaze u zgradama, stambenim zgradama. To je sve često puta se zna da vlasti objekta znaju prije nego što će inspekcija doći da ili smanje radno vrijeme ili da smanje buku, drugi dan ajmo sve ispočetka. Hvala lijepo.
Držite vodu dok majstori odu. Poštovani zastupnik Kruno Peronja. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, državni tajniče sa suradnicima. Upravo je ovaj Prijedlog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti koristan iz razloga jer kad je već 10-tak bilo izmjena i dopuna i dva pročišćena teksta red je iz nomotehničkih razloga predložiti zakon u jednoj cjelovitosti. Upravo je ovaj Zakon koji uvažava specifičnosti hrvatskog turizma koji daje važne odredbe koje se imaju primijeniti kao okvirne za čitavu državu, respektira i na daljnji način moderno daje slobodu predstavničkim tijelima lokalne i područne samouprave da uređuju ono što je od njihovog značenja. Ja ću se usmjeriti na ono što su već predstavnici i udruga i cehova i u svojim primjedbama istaknuli, ali i što je predlagatelj na jedan jasan nedvojben način obrazložio i zato je rezultat upravo ovog Prijedloga zakona koristan u prvom čitanju, za vidjeti još neke nijanse koje se mogu dodati i napraviti da imamo jedan moderan Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti koji prati ovo vrijeme i koji će zasigurno usmjeravati razvoj hrvatskog turizma. U članku 3. bilo je razmišljanja i prijedloga da li specijalne bolnice mogu, odnosno lječilišta koji udovoljavaju uvjetima za obavljanje zdravstvenog turizma, zašto i one nisu ti navedene? Mi imamo jednu izvrsnu bolnicu, specijalnu bolnicu za benzinsku rehabilitaciju u Makarskoj koja ima svoje turističke objekte i upravo su predlagatelji ovog Zakona jasno kazali i slažem se s time, ono što je namijenjeno turizmu, to je turizam, ono što je lječilištu neka bude lječilište. Svaki turizam je ujedno i zdravstveni i pojam zdravstveni turizam mislim da ne moramo više koristiti uopće jer jedino razgraničavajući po jednoj djelatnosti stvaramo pravnu sigurnost za onoga tko se time bavi i za onoga koji se koristi takvim uslugama. Upravo članak 8. kaže gdje su se razgraničili što je to objekt koji može biti isključivo za noćni život i rad i onaj koji može biti za dnevni život i rad. I danas to stoji na snazi da mnogi su samo preko noći postali barovi, a nikakve tehničke pretpostavke nisu ispunili niti u pogledu buke, niti u pogledu izolacije. Terase su samo gradile i nijedno, ne samo susjedi nego čitavo mjesto nije moglo spavati zbog takvih loših dosadašnjih zakonskih odredbi. I vrlo precizno je u članku 8. to razgraničeno samo ih valja iščitati. Kad kažemo, radno vrijeme od 0 do 24, a ostali ugostiteljski objekti mogu raditi pa se nabraja, naravno, restorani i barovi od 6 do 24 sata i skupine barovi koji ispunjavaju uvjete za rad noću sukladno posebnim propisima samo u zatvorenim prostorima od 21 do 6 ujutro. Tako je u zatvorenim prostorima koji će proći tehničke provjere, a ne da se zbog lošeg izgrađenog bara ne može spavati, a ne mogu se oni unutra ni zabavljati ni hladiti. Naravno, i skupine restorani i barovi koji se nalaze van naseljenih područja naselja od 0 do 24 sata, i tu se daje mogućnost predstavničkom tijelu jedinice lokalne samouprave jer ono u svom prostornom planu treba predvidjeti gdje će se nalaziti nešto što se zove bar ili drugi ugostiteljski objekt koji će moći raditi od 0 do 24 sata. I zato je taj 8. članak, pogotovo precizira ga u stavku 6., predstavničko tijelo određuje lokaciju područja naselja, upravo u prostornom planu. Izvrsna odredba samo treba cjeloviti članak dobro pročitati. I tu je sloboda predstavničkom tijelu, u ovim dijelovima, najvažniji. Ne treba davati mogućnosti jer do sada su imali i vrlo su bili nesretni zbog toga, posvađali bi se ne samo u predstavničkom tijelu nego u čitavim mjestima koja imaju tradiciju i pretenziju ostati turističke destinacije za budućem vremenu. Ono što se još daje sloboda predstavničkom tijelu da sukladno svojim specifičnostima, nalazi se u članku 13. koji prostori mogu biti ugostiteljski objekti u kiosku, kontejneru da se pruži mogućnost dodatne ugostiteljske ponude za vrijeme ljeta, odnosno sezone. Naravno, ono što treba istaknuti jest točno pojednostavljenje postupka za dobivanje određenih ispravaka i vrlo lako i jednostavno. Također je zaštita i u članku 28. jasno određena za građane koji dugogodišnjim pružanjem usluga jamče i daljnji razvoj. Preciziranje što može biti i koje se usluge mogu pružiti u sobi, apartmanu i kući za odmor, koliko soba, koliko. Taj limit je izvrsno napravljen samo pod uvjetom ukoliko bude inspektorski nadzor cjelovit i efikasan. I tu predlažem maksimalnu snagu, političku volju, ali novce da upravo doneseni zakoni mogu biti primjenjivani onako kako su zamišljeni. Jer u protivnom pogodovat ćemo onim koji na crno iznajmljuju, koji ne plaćaju pristojbe, koji ne plaćaju paušale, ali koji nude i lošu uslugu svojim gostima. Također u članku 33. pojam građana, ne građana, jasno bi trebali istaknuti i ono što smo htjeli s ovim Zakonom riješiti usklađujući sa europskom stečevinom. Mogu i stranci domaći pod zakonom utvrđenim uvjetima. Precizno i jasno i nedvojbeno je napravljeni članak 38., a to uvažava maksimalne specifičnosti pojedinog kraja i turističkog i gospodarskog, odnosno poljoprivrednog. Evo, u stavku, u članku 38. stavak 2. podstavak 5., usluživanje, kušanje mošta, vina, voćnih vina, drugih proizvoda od vina i voćnih vina, jakih alkoholnih i alkoholnih pića te domaćih narezaka iz vlastite proizvodnje u uređenom dijelu stambenog ili gospodarskog objekta u zatvorenom natkritom ili otvorenom prostoru za najviše 50 gostiju, izletnika istodobno. I to sve treba biti upisano u upisnik poljoprivrednih gospodarstava sukladno propisima nadležnog ministarstva. Posebna je odredba, namijenjena i na turistima, toj jednoj specifičnoj, vrlo brojnoj populaciji koja dugi niz godina na otoku Hvaru i to više od 100 godina ima otočiće koji su predviđene za njihovo sunčanje i kupanje, ali nije bilo predviđeno tako vrlo jasno i uvjetom navedenih lokala i ugostiteljskih objekata. Jer kao što vidite, svaki put izvješće o turizmu, o dobrim pokazateljima uvijek je nacrtana neka zgodna lijepa osoba bez ičega na sebi, pa konačno da u Zakonu imamo zaštićene te naturiste, da se dobro odmore i napune akumulatore za iduću godinu. Upravni nadzor treba biti nemilosrdan. Nema milosti. I ono je što treba naglasiti i dobro je ona odredba da se usmenim rješenjem na licu mjesta može izreći i zabraniti pružanje ugostiteljskih usluga, a u daljnjem roku od 5 dana donijeti pisano rješenje. Ako ne može odmah zatvoriti. Proći će mu ljeto, neće zatvoriti lokal, dakle, nismo dobri ni učinkoviti. I to je dobro i to treba ostati unatoč nekim koji su stavili neke druge odredbe, kaznene odredbe, maksimalno dobre. Treba ih, treba uništiti svakoga koji misli i koji ovaj Zakon kvari jer nam je turizam velika šansa, velika želja gdje su svjetski standardi i bez obzira na … [[Govornik se ne razumije.]] na Europsku uniju, trebamo to radi sebe raditi. Prijelazne završne odredbe, rokovi su od 5 godina, 2 godine, 6 mjeseci, 3 mjeseca. Svak se može dobro spremiti, a oni koji su do sad bili ugostitelji i bavili se tom djelatnošću mogu napraviti to isti čas. Oni koji se žele baviti neka to dobro proučavaju i neka imaju sve uredne lokacijske, građevne i uporabne dozvole. Tko to nema ne može se baviti ovako važnom ugostiteljskom granom, jer ako na jednom dijelu rušimo bespravno sagrađene objekte ne smijemo ni ovdje pružit niti malu niti teoretsku šansu da netko se bavi ugostiteljstvom bez urednih lokacijskih, građevinskih uporabnih dozvola ne samo da je to radi poslodavaca nego upravo je to namijenjeno nama kao korisnicima koji želimo se ne samo dobro jesti i napit nego ugodno osjećati i sigurno u takvom lokalu. Naravno da će predlagatelj uvažiti korisne primjedbe u ovoj raspravi i ne treba čekati, čim prije to treba donijeti jer vrlo je jasno, mi svi znamo u ugostiteljstvu koliko, i drugi znaju o svojim djelatnostima, zato podrška ovom zakonu i predlagateljima neka samo nastave, ali napominjem upravni nadzor inspektori ako ne budu radili za ludu nam sav trud i rasprava oko ovog zakona.
Replika, poštovani zastupnik Valter Poropat, prvo.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Peronja između ostalog rekao je da neki objekti nemaju tehničke uvjete u pogledu buke. Ja se potpuno slažem s vama kolega Peronja, međutim mislim da treba istaći još nešto, a uz buku nemaju ni rješenje u pogledu vibracija. Naime mi smo svjedoci da se u prizemljima stambenih zgrada nalaze kafići od kojih neki imaju dozvolu od buke ali nisu projektirani i sagrađeni za zaštitu od vibracija koja se rezonancijom prenosi prema staklima, a da ne govorim prema nekim drugim statičkim dijelovima zgrade u kojima se oni nalaze. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Kruno Peronja.
Upravo je i to razlog zbog čega je nomotehnički dobro uređeno da ministar svojim pravilnikom uređuje, a vjerujem da će urediti još preciznije i bolje i vibracije i sve ono što škodi susjedu. Jer ako škodi susjedu, susjed će vikat, mi nećemo na miru moći popit piće a vlasnik neće moći to naplatiti. Postrožiti maksimalno vrijeme da to napravimo u interesu svoje, ne samo Europe i svijeta.
Druga replika, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, pa baš ću upravo kao i kolega izreći još dodatnih primjera gdje zakon nije dao ovlasti inspektorima i gdje su inspektori nemoćni. Prvo ovo je dobar primjer vezano za greške kod kategorizacije, odnosno čak i korupciju kategorizaciju ugostiteljskih objekata i tu je inspektor nemoćan. Ona ima kategorizaciju da može raditi kao za noćni bar, nema čime mjeriti. Ako naruči nekoga sa strane onda se zna tko može izmjeriti taj dio, on u to vrijeme pazi da se ne dogodi ta situacija. I drugi još gori primjer vezano recimo za ugostiteljske objekte koji rade u prostorima koji su recimo npr. u zakupu Grada Zagreba. Dođe inspektor, konstatira činjenično stanje ili rad na crno ili nema minimalno tehničkih uvjeta, on donosi mjeru na licu mjesta zatvaranje objekta, ali isti dan se taj objekt prebacuje u podzakup i za dva dana otvara supruga od toga kome je zatvoren i opet sve kreće ispočetka. Zatvori supruzi, ona prebacuje na muža i inspektor je tu nemoćan. Imam vam ja još više takvih situacija, gdje su zakoni nedorečeni u tima situacijama i tu se onda mora čekati odluka suda da se oni izbace iz toga prostora. To je primjer Grada Zagreba koji mulja sa tima prostorima i na ovakve načine se dešavaju stvari. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Kruno Peronja.
Upravo i to je razlog da se što više i žešće precizno navedu razlozi koji inspektorima daju široke mogućnosti. Zatvorio je ženi, zatvorit će i mužu i to treba biti upravo na štetu njih. Ali inspektor treba imati ovlasti i tehničke pretpostavke, jer za ludu nam naš trud i rasprave, donesemo dobre zakone, predlagatelji se namuče a mi to ne realiziramo pogotovo u ugostiteljskoj djelatnosti. Hvala lijepa.
Poštovana zastupnica Irena Ahel. Nema je, gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Rade Ivas. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, državni tajniče i suradnici, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o ugostiteljskoj djelatnosti koji je Vlada uputila u saborsku proceduru. Mogu odmah kazati da je dobro što je Vlada odlučila da se rasprava o ovom zakonu provede u dva čitanja i vjerujem da će se tokom rasprave biti konstruktivni prijedlozi koji će vjerojatno doprinijeti poboljšanju samog teksta zakona, jer smo zasigurno svi zainteresirani za jedan dobar zakon o ugostiteljskoj djelatnosti, jer ugostiteljska djelatnost je vrlo važna djelatnost u sveukupnoj turističkoj ponudi Republike Hrvatske. S ovim prijedlogom zakona predlagač kako kaže u obrazloženju želi uskladiti ga sa zakonom, uskladiti ga sa pravnim stečevinama Europske unije, olakšati primjenu samog zakona, smanjiti sivu ekonomiju, povećati prihode kako državnog proračuna tako i prihoda turističkih zajednica, jasno definirati ugostiteljske objekte kao objekte u kojima se pružaju ugostiteljske usluge, propisati i jednako radno vrijeme svim ugostiteljskim objektima, onemogućiti dvojnu djelatnost ugostiteljskih objekata itd. Neusklađenost zakona s pravnom stečevinom Europske unije odnosi se na slobodu pružanja usluga građana u domaćinstvima. Naime dosadašnjim zakonom nije bilo omogućeno strancima da se bave iznajmljivanjem soba iako su bili vlasnici nekretnina, to znači da su se oni bavili iznajmljivanjem tih soba a da nisu bili u sistemu plaćanja boravišne takse, poreza na dohodak a ni inspektori nisu mogli vršiti nadzor pa je dobro što se ovim zakonom propisuju jednaki uvjeti za iznajmljivanje iznajmljivačima domaćih i stranih državljana. Ovim prijedlogom zakona dosta će se izmijeniti dosadašnji način rada mnogih ugostiteljskih objekata naročito u pogledu radnog vremena, dvojne registracije itd. Tako prema zakonu svi restorani i barovi u Hrvatskoj ubuduće će moći raditi od 6 sati do ponoći, a noćni barovi od 21 sat do 6 sati u jutro. To znači da će radno vrijeme ugostitelja ubuduće biti određeno jedinstvenim zakonom te da više neće propisivati jedinica lokalne samoupravu. Ovim bi se prema predlagaču trebalo uvesti više reda u poslovanju ugostiteljskih objekata posebice s obzirom na podatak da je dosadašnja mogućnost vojnih objekata omogućavala zloupotrebu dopuštenog radnog vremena a time se i remetilo noćni odmor. Prema prijedlogu zakona lokalna samouprava bi sada imala mogućnost da produži radno vrijeme za dva sata barovima i restoranima i u gradovima uopće u kojima predstavničko tijelo donese ovakvu odluku kafići i restorani sada će moći raditi do dva sata u noći a i lokalna samouprava po službenoj dužnosti prema prijedlogu moći će i donijeti odluku o kraćem radnom vremenu odnosno o zatvaranju kafića i restorana prije ponoći ili noćnih barova prije šest sati. Isto tako je propisano da ako ugostitelji objekti budu radili i dulje od dozvoljenog radnog vremena da će inspektori svojim nadzorom moći zatvoriti na licu mjesta te objekte na rok od 30 dana. Ova mjera je izazvala dosta primjedbi uglavnom iz ugostitelja koji smatraju da je ovo prerestriktivna mjera. Možda bi predlagač tu mogao razmisliti da se ona izreče ako se ugostitelj nađe u prvom prekršaju da se kazni novčanom kaznom a za eventualno drugi i viši prekršaj da se onda izrekne mjere zabrane. Prema ovom prijedlogu također svi restorani i barovi izvan naseljenih mjesta moći će raditi non stop, s tim da je predstavničko tijelo ovlašteno da određuje lokacije tih područja. Možda bi ovdje trebalo u zakonu predvidjeti određene kriterije po kojem bi ta predstavnička tijela mogla određivati te da li je to buka, da li je to udaljenost od naseljenih objekata, mislim bilo bi dobro da se to propiše. Prema tome, ovim prijedlogom omogućit će se u gradovima, kafićima i restoranima dulje radno vrijeme od dosadašnjeg ali ono što je bitno zabranit će se dvostruka registracija po kojoj je prema podacima oko 500 kafića u Hrvatskoj bilo istovremeno registrirano i kao noćni bar pa su koristili ovu mogućnost da rade čitav dan i čitavu noć. Da bi se ovo onemogućilo prijedlogom je propisano da će se svaki ugostiteljski objekat morati jasno definirati svoju funkciju i više neće moći postojati tzv. dvojni objekti. Sigurno da je ovo izazvalo određene reakcije te mnogi ugostitelji predviđaju da će ova mjera dovesti do praktički gašenja noćnog života jer će mali broj ugostitelja moći registrirati svoj bar kao noćni jer mu to jednostavno neće moći biti isplativo. Naime, noćni barovi mogu svoju djelatnost obavljati isključivo u zatvorenim prostorima, morat će ispunjavati uvjete zaštite o buci i jednostavno mu ovakvo radno vrijeme neće omogućiti pokrivanje svih troškova. Možda bi ovdje kao što je i uvaženi zastupnik Tadić kazao pokušati da se uvede mogućnost da svi oni koji su ispravno i do sada radili, kod kojih nije bilo primjedbi odnosno da se provede ispitivanje da li objekti zadovoljavaju tehničkim uvjetima i načinu rada iako svojim radom do sada nisu remetili okolinu ili buku, da im se omogući daljnji rad po istim uvjetima. Novim prijedlogom zakona sankcionira se i dosadašnja konzumacija alkoholnog pića među maloljetnicima u ugostiteljskim objektima. Naime, iako je i do sada bilo zabranjeno prodavanje alkoholnih pića maloljetnicima u praksi se to događalo da bi na primjer punoljetni kupio vino a maloljetnici su to jednostavno konzumirali. Dobro je da se sada ovim zakonskim prijedlogom zabranjuje i ova mogućnost, znači zabranjuje se i prodaja i konzumiranje a i dobro je da nadzor nad tim vrše policijski službenici jer oni imaju pravo da te zatraže svoje osobne podatke. Možda je ovdje bitno, nije propisano na koji način će se vršiti ta provjera. U članku 28. govori se o pružanju usluga u domaćinstvima. Naime, prema sada važećem zakonu građani mogu iznajmljivati gostima sobe, apartmane ili kuće za odmor koji su vlasnici. Podaci ukazuju da je gotovo 40% smještajnih kapaciteta kojim raspolaže hrvatski turizam u domaćinstvima građana što struka procjenjuje prevelikim postotkom za kvalitetnu turističku ponudu u Republici Hrvatskoj. Zbog ovih razloga a i zbog same činjenice da takav način pružanja usluga otežava rad inspekcijskih službi pa se ocjenjuje da gotovo 20% tih ulazi u tzv. crnu zonu što se tiče prijava gostiju, plaćanja porezne obaveze i plaćanja porezne takse ukazuje se opravdano da se smanji ili ograničeni broj soba, kreveta i apartmana za građane u domaćinstvu. Zato se ovim prijedlogom predlaže da osobe koje kao dopunsku djelatnost se bave iznajmljivanjem soba više neće moći iznajmljivati deset nego sedam odnosno ne više dvadeset nego četrnaest kreveta, a svi oni koji žele iznajmljivati veći broj soba odnosno apartmana morat će otvoriti obrt i dobro što je ostavljen taj rok od pet godina gdje se oni mogu prilagoditi. No, pošto potječem iz kraja gdje se veliki broj ljudi bavi iznajmljivanjem soba, gdje ima tom djelatnošću se bave i stariji i obitelji starije dobi možda bi evo za razmišljanje bilo da se ovdje možda uvedu dvije kategorije pa da oni koji se isključivo bave iznajmljivanjem soba bez pružanja bilo drugih ugostiteljskih usluga ostavi ova ograničenja koja su bila u starom zakonu a za sve ove druge koje se uz pružanje usluga iznajmljivanja bave i pružanjem drugih ugostiteljskih usluga kao što su pansioni i prehrana, da se za njih primijeni ovaj kriterij i da oni moraju otvoriti obrt. Evo, nekoliko mojih razmišljanja. Vjerujem da je prijedlog zakona dobar, da će biti poboljšan u toku ove rasprave i da zakon treba što prije donijeti. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Gospodine predsjedniče, evo ispravljam isto jedan netočan navod koji je iznio naš kolega Ivas. Naime, kolega Ivas tvrdi da eto stranci koji su iznajmljivali svoje vikendice, svoje kuće nisu bili u sastavu PDV-a niti su to do sada mogli činiti pa zbog toga inspekcije nisu mogle kontrolirati njihov rad. To je isto kao da netko u svojoj kući ima tvornicu oružja ali je nije registrirao i onda inspekcija ne može ući u takvu kuću i kontrolirati. To je nešto što je vrlo opasno i što se inače uobičajeno, to je istina da oni to ne rade, ali mogu raditi po našem, po našim zakonima po našem zakonskom sustavu. Dakle sve ono što se protuzakonito radi zato što nije prijavio pa baš zato se treba kontrolirati i raditi. Na takav način mogli bi suzbiti mnoge protuzakonite djelatnosti i puno, puno opasnije nego što je to iznajmljivanje soba.
… [[Govornik se ne razumije.]] Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodo državni tajnici, kolegice i kolege. Pa evo još samo nekoliko riječi. Naime potreba donošenja zakona uopće nije upitna. To područje treba regulirati. Treba stvarno inzistirati da bude sve i regularno na tom području jer inače doći ćemo u čitav niz anomalija. Dakle gledajući ovdje jedna od potreba je da se eliminira siva ekonomija. Primjer plaćanja poreza u općinama, to sam imao stvarno prilike pratiti i gledati, poreza iz ugostiteljske djelatnosti onih 3% bio je stvarno više smješan nego ozbiljan jer smo od nekih kafića dobivali po 30 do 50 kuna mjesečno pa kad smo išli računati koliki je promet ispalo je da zapravo jedva bi mogli platiti nekog djelatnika da radi 10-tak sati mjesečno tamo. Oni se već i otvoreno hvale da imaju dvostruke blagajničke trake i slično. Zatim ne, da privatno nabavljaju alkoholna pića. Može se to vidjeti. Dakle tu treba kontrola jer bez kontrole nema ni poreza, a zapravo svi gledamo u proračun. On je potreban sigurno. Dakle treba isto tako kontrolirati jer ima dosta neregistriranog bavljenja ugostiteljskom djelatnošću posebno u turističkim područjima. Treba svakako stimulirati i poticati razvoj ugostiteljstva u seljačkim domaćinstvima, ali koliko se sjećam bilo je nekih apsurdnih situacija da zapravo su takva domaćinstva smjela prodavati samo svoje proizvode. Tako da zapravo ako je gost ne znam poželio nešto drugo uz jelo ili ostalo već je bio zapravo to prekršaj. Isto vrijedi i za konobe. Vjerujem da će i konobe također privući više turista nego klasični hoteli. Podržavam da ugostiteljski objekat mora imati samo jedan naziv. Dakle mora biti definiran jer inače pod nazivom, istim nazivom kriju se bitno različite turističke usluge. Sigurno je da će nastati problemi sa uporabnim dozvolama. Naime sjetimo se da je 1991. donesena odluka jedna da se svi, da se nelegalno napravljeni objekti, bespravne građevine mogu priključivati na komunalnu infrastrukturu i od onda je nastalo bujanje izgradnje takovih objekata ali također ne samo ugostiteljski nego bilo kakvi privredni objekti mogli su dobiti dozvolu za djelatnost u bespravno izgrađenim zgradama. I onda se čudimo zapravo što se događa ovo na Viru ne samo sa zgradama nego i sa ugostiteljskim objektima. Posebno problematični su noćni klubovi. Poznati po ovom turbo folku i slično. To ne znam kako iskorijeniti. Naime vidimo iz «Crne kronike» da izlazi pripita mladež bitno mlađa od 18 godina i upravo kontrola, jako dobar je prijedlog da se uvede i policijska kontrola jer inspektori to sigurno ne mogu da malo kontroliraju kako se toj mladeži toči alkohol. Jer do sad je bilo jednostavno. Nađu nekog tko je godinu, dvije stariji i on im naruči piće i to ide. Međutim ovo stvarno treba kontrolirati da mladež odvikavamo od opijanja u takovim klubovima, ali treba malo razmisliti kad gledamo reklame, reklame sa pivom su vrlo interesantne i zgodne i simpatične i poznata lica su. A kad hodate po gradu možete naći srednjoškolce negdje od 14, 15 godina ne samo dečke nego i djevojke kako svako ima po pivu u ruci i još nekoliko limenki sa strane i ispada da je to sve legalno i u redu. Dakle moramo stvarno razmisliti i o tom. E sad što se tiče radnog vremena predloženog mislim da je potpuno u redu da ste zapravo predložili u ovoj, ovom obimu, u ovoj mjeri što znam iz prakse. Većina ugostiteljskih objekata neće čak ni toliko biti otvorena koliki je prijedlog, a ova mogućnost od plus 2 sata će se vjerojatno koristiti za vrijeme sezone. Po zimi će se zatvarati vrlo rano ne samo u turističkim dijelovima nego i kontinentalnim krajevima. Međutim ono što smo i na, evo i na Odboru razgovarali definitivno ovdje gdje god je pisalo predstavničko tijelo treba biti poglavarstvo. Jer posebno ako dajete nekom dozvolu za svadbu. Dođe vam tjedan dana ranije, evo u ovom objektu bila bi, ne znam svadba, ne možemo sazvati predstavničko tijelo što je komplicirano ali poglavarstvo a kasnije ako prođe zakon, ne znam gradonačelnik, načelnik može dati takvu odluku. Dakle poglavarstvo ipak je, ne znam, može donijeti takve odluke brzo dok se vijeća ipak sastaju daleko, daleko rjeđe. E sad, kako pomiriti turizam i stanovništvo. Naime svjedoci smo svake godine da se stanovnici bune jako. Tu bi trebalo malo pogledati strana iskustva. Znamo da turisti kasno dolaze sa plaže, kasno večeraju. Izlaze vrlo kasno van i onda najedanput dođu pred zatvorena vrata ugostiteljskih objekata. Ako negdje i sjedne na terasi već se stanovnici bune, susjedi se bune, a s druge strane sezona traje dva do tri mjeseca a od te sezone žive cijele godine. Pa bilo bi dobro da malo dobro bude tolerancije jer bit će i znatno više novaca kod ovog. I na kraju evo samo par riječi. Bez kaznenih odredbi sigurno neće biti reda i mislim da su kazne primjerene prekršajima jer samo upozoravanje ne vodi ničemu. Hvala.
Hvala lijepa kolega zastupniče. Sljedeći na redu je zastupnik Vlado Jelkovac. Izvolite kolega zastupniče.
Poštovana gospođo potpredsjednice i gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo isto nekoliko riječi u ovom Prijedlogu zakona za kojeg mislim da jeste dobar i do drugog čitanja da će biti i mogućnosti i vremena uvažiti neke elemente iz rasprave koje su se danas čule. Turizam je jedna od najznačajnijih grana ako ne i najznačajnija u Hrvatskoj i naravno ugostiteljska djelatnost je u funkciji sveukupne turističke ponude u Hrvatskoj. Važeći zakon nije u potpunosti usklađen s pravnom stečevinom Europske unije i to je jedan od razloga zašto je potrebno ići i u donošenje ovog novog zakona, a također i mjerama za suzbijanje sive ekonomije predviđeno, predviđene su i mjere čije provođenje je nužno i za čije je provođenje nužno izmijeniti ovaj Zakon. Tu se prije svega misli i na kazne. Na davanje većih ovlasti gospodarskim inspektorima. Dakle, sve ono što na neki način dakle osigurava jedan red u ovom važnom segmentu gospodarstva. Rečeno je već nekoliko puta da pojedina zakonska rješenja treba izmijeniti naprosto zato što nam praksa pokazuje da život funkcionira drugačije i mislim da je doista dobro staviti u zakonske okvire dosad neobuhvaćene, a prisutne načine obavljanja ugostiteljske djelatnosti kao što je to kod ferijalnog i hostelskog saveza, kao što je to kod hrvatskog planinarskog saveza i njegovih članica. Isto tako kod lovačkih udruga i mislim da je i dobar ovaj prijedlog koji se odnosi na prostore kazališnih ustanova. To je ono što bih rekao načelno, a vezano za sam tekst prijedloga zakona želio bih reći nekoliko misli i zamoliti predlagatelja da ih eventualno uvaži, odnosno da razmisli o njima i eventualno pokuša na drugačiji način regulirati pojedine od materija. U članku 3. se ugostiteljska djelatnost nekim od ovih segmenata omogućuje i za goste, a negdje samo za članove pojedinih ovih udruga, pa tako recimo javne ustanove, zatim ugostiteljske obrazovne ustanove. Isto se odnosi i na kazališta, dakle pružaju ugostiteljske usluge gostima prije svega. Mislim da bi važno bilo i u ovim slijedećim stavcima koji se odnose na ferijalni i hostelski savez, koji se odnose na planinarski savez, pa i lovačke udruge omogućiti da se ugostiteljske usluge pružaju i gostima. Teško je vjerovati da netko u jednom planinarskom domu neće moći ili neće smjeti poslužiti gosta, nego da će samo doduše ovdje piše prvenstveno, ali dakle time je ostavljena mogućnost. Ali recimo to kod ferijalnog i hostelskog saveza ne stoji. Kod lovačkih udruga također prije svega biti će to ugostiteljska ponuda za one koji jesu članovi lovačkog saveza. Međutim, jave se često i u tim njihovim prigodnim druženjima i oni ljudi koji formalno nisu članovi lovačkog saveza, pa držim da bi tu jednu sitnu izmjenu bilo dobro staviti u konačnom prijedlogu zakona. U članku 8. reguliraju se dakle pojedine skupine objekata i kaže se predstavničko tijelo dakle može i radno vrijeme i kaže se predstavničko tijelo može produžiti rok za dva sata. Ono što želim spomenuti i reći nije možda predmet samog ovog zakona. Ali evo u jednoj specifičnosti da li je to neki zakon koji regulira remećenje javnog reda i mira. Ali mislim da je dosta problema u onim sredinama ili u situacijama gdje u jednom stambenom objektu imamo bar ili restoran gdje onda do 2 sata ili do 3 sata u noći trešti živa glazba a ljudi dva ili tri metra ili na drugom ili trećem katu bi ipak htjeli spavati. Ja uvažavam da se to prije svega radi o turističkim sredinama, ali držim da bi na neki način isto trebalo voditi računa i o onim ljudima koji bi u tri sata u noći ili dva sata u noći ovdje željeli spavati. U članku 8. a stavku 4. kaže se da predstavničko tijelo i tu podržavam ovaj prijedlog kojeg je iznio gospodin Markovinović. Mi ovu odluku trebamo operacionalizirati. Mi svakako trebamo dati pravo poglavarstvu jedinice lokalne samouprave da donosi tu operativnu odluku jer je predstavničko tijelo ipak jedan tromiji mehanizam koji se sastaje pa negdje čak i ono jedanput u tri mjeseca i tu operativnu odluku treba izvršnom tijelu staviti. Dakle, da može produživati radno vrijeme. I ovdje iznimno odrediti drugačije radno vrijeme radi organiziranja prigodnih proslava kao što su doček nove godine, svadbe, maturalna zabava. Nova godina i maturalna zabava čak i nije problem. Ali mi imamo nekih objekata koje gotovo isključivo žive od organizaciji svadbi, gdje u restoranima, nekim društvenim domovima, pa čak i ono baš namjenski rađenim dvoranama za svadbe je to glavna djelatnost, od toga se živi i držim da bi dakle taj segment trebalo dodatno regulirati. Da li će to onda biti one odluke koje će se odnositi na cijelu godinu mislim da ne bi bilo dobro da se pojedinačno za takovu prigodu donosi odluka. U članku 13. stavak 3. gdje se govori o onim prostorima tipa kiosk, kontejner, nepokretno vozilo i priključno vozilo, šator i slično daje se mogućnost predstavničkom tijelu da propiše vanjski izgled ugostiteljskog objekta. Ja bih sugerirao predlagatelju da u konačnom prijedlogu zakona stavi da predstavničko tijelo ili jedinica lokalne samouprave mora propisati barem neke gabarite kako ti pokretni ili montažni ugostiteljski objekti moraju izgledati, jer smo mi danas svjedoci, ali doista šarenila svake vrste i to nastaju osobito negdje na tržnicama ili slično ono naprosto vašari što je ružno za vidjeti. Ja držim da bi se jednim rješenjem predstavničkog tijela dali odrediti gabariti, a unutar kojih onda oni koji rade takove montažne ili pokretne objekte mogu ipak imati malo slobode. Ali jedan okvir u svakom slučaju treba dati jedinica lokalne samouprave. U članku 20. sugeriram također da ne mijenjamo onaj rok od 15 dana. Mislim da je rok od 30 dana ipak malo predug za donošenje konačnog rješenja. Ja znam da ima puno zahtjeva. Imamo ograničeni broj djelatnika koji na tim rješavanjima rade. Ali za čovjeka koji je sve napravio, koji je uredio ugostiteljski objekt mislim da je predugo čekati 30 dana da mu nadležno tijelo izda pozitivno ili negativno rješenje za udovoljavanje uvjetima za obavljanje djelatnosti. I jedna stvar za koju mislim da je, da naprosto ne može ostati u zakonu. To je točka 3. u članku 31. koji se odnosi na inspekciju. Ja ću je pročitati. Građanin je dužan osobno omogućiti inspekcijski nadzor nadziranog objekta najkasnije u roku 48 sati po primljenom pozivu gospodarskog inspektora. Mislim da jednostavno ne može ostati činjenica da gospodarski inspektor se treba najaviti, a onda ću ja kao vlasnik objekta dati njemu satnicu u koje vrijeme unutar 48 sati on može doći kod mene u inspekcijski nadzor. Pa naravno da ću ja sve ono što mi nije u redu o poslovanju prirediti, urediti, srediti papire, reći nekim gostima nemojte danas dolaziti, zadržite se duže malo na plaži. Mislim da mora stajati da je građanin u svako doba dužan omogućiti inspektoru inspekcijski nadzor, jer samo tada inspekcija osigurava svoju svrhu. To me podsjeća na onu situaciju ne znam kada su inspektori iz županije ili iz Državnog inspektorata zato što nemaju auto pa onda nazovu tamo vlasnika kojem bi trebali ići u inspekcijski nadzor jel možete poslati vozilo po nas. Evo. E taj inspekcijski nadzor je izgubio svaku svrhu. Dakle, definitivno inspektor mora u svakom času imati mogućnost doći, mora mu se omogućiti obavljanje inspekcijskog nadzora, bez toga se gubi smisao. U sljedećem članku mislim da isto tako treba malo pojasniti dodatno definirati što znači članovi domaćinstva. Jer kaže da pružanje ugostiteljskih usluga građana u domaćinstvu mogu pomagati samo članovi njegovom domaćinstva. Građanin ne može biti poslodavac niti koristiti rad osoba koje nisu članovi njegovog domaćinstva. Da li mu može pomagati kćer i zet koji ne žive u zajedničkom domaćinstvu, sin i snaga, ili unuci, ali koji nisu u domaćinstvu.
Kolega zastupniče, vrijeme.
Evo završavam i sugeriram još samo u članku 48. držim da ovo je dobro, ali bojim se kako će to funkcionirati u praksi. Radi se o onim kamperima, kamp prikolicama, pokretnim kućicama. Mi smo svjedoci da uz naše ceste na ugibalištima stotine kampera, kamp prikolice parkira koji provedu cijeli svoj godišnji odmor od sjevernog do južnog Jadrana parkirajući se uz cestu ne plateći nigdje niti boravišnu pristojbu.
Hvala lijepa kolega zastupniče.
Hvala lijepa.
Hvala vama. Sljedeći je na redu zastupnik Ivan Kolar. Izvolite, kolega zastupniče.
Hvala lijepa uvažena gospođo potpredsjednice. Državni tajniče, dame i gospodo. Pa u svakom slučaju ja se pridružujem inicijativi i da se ta djelatnost bolje sredi, uz sve one loše strane koji našu ugostiteljsku djelatnost prate. Mislim da je vrijeme da se pomogne tom sektoru i na ovaj način. Ja se budem zadržal više na ovom dijelu problematike koja selo tišti na način donošenjem ovoga novoga prijedloga zakona i ovih starih uzanci zakona glede održavanja svadbi, proslava, velikih događanja, eventualnih skupova razno raznih gdje je neminovno i ugostiteljstvo prisutno. Naime, ti ljudi moraju i konzumirati jelo i piće na određeni način. Tak da vas molim da ipak se tome posveti dužna pažnja jednim člankom zakona gdje se jedinicama lokalne uprave omogućava organiziranje i davanje prostora, ali ne bi bilo dobro da to bude svaki put jednokratno, nego da tzv. društveni domovi koji uz sanitarno-tehničke uvjete budu imali između ostaloga primjerenu kuhinju, određene prostore znači za boravak, mogućnost da i glazba tu bude, znači muzika, uz propisane uvjete kuhara, posluge, sanitarne jasno svjedodžbe koje moraju imati, da se takva djelatnost omogući. Naime, kod mene tokom godine do 3 tisuće sudionika prođe na razno raznim proslavama. Primjerice vi omogućujete sada i navodite lovačka društva da mogu u svojim objektima između ostaloga i ugostiti svoje goste. Ja vas pitam, Udruga žena, domaćice koje slave 40, 50 ili 70 godišnjicu, recimo kod mene, da one u svojem domu ili vatrogasnom domu to isto nemru napraviti. Zbog čega ne? A one su domaćice, između sebe imaju kvalificiranih kuhara, jel on u vrtiću kuha, jel je v školi kuvar profesionalno, je li se bavi profesinalnom djelatnosti, zbog čega on ne bi mogel skuhati taj ručak, taj profesionalni kuhar, tih 7 žena sanitarno biti pregledano i poslužiti svojih 300 gostiju. Ja vas molim da se takva jedna ili naznaka ili odredba, ako je to, pravilnikom se rješava nek se naznači, nek nam to reče. Ali to nek osnovni zakon riješi na način. Jer ja vas podsjećam, mi htjeli ili ne htjeli običaje i navike mi ovim zakonom nećemo ukinuti. Bolje da ih sada predvidimo, da ih reguliramo na jedan određeni zakon i da omogućimo i takve djelatnosti i takve proslave i takva događanja jer je to v jednom selu, v jednoj općini jednostavno nemoguće izbjeći. Ja preferiram da to bude jasno meso klano u ovlaštenim klaonicama, da su sanitarno-tehnički uvjeti i sve skupa, ne mislim da to može ići širom da nema kontrole, od svih onih uzanci koje moramo poštivati. Ali mora biti i takva mogućnost dozvoljena. I sugeriram, mislim da nije dobro da se samo planinarski i lovački domovi spominju, da se dobrovoljna vatrogasna društva, jer mi takve domove imamo. Mi imamo društvene domove koji imaju i neki veće standarde nego kaj imaju naši restorani, ja vas uvjeravam i mogu pružati ugostiteljske usluge na jedan zadovoljavajući način. A mi svi, bar koji imamo djece očekujemo velike svadbe na način kak su one primjerene da nam se i takva mogućnost pruža, uz jasno određene uvjete koji budu. Pa lepo prosim da bude to definirano na jedan primjereni način, jasno uz mogućnost tog održavanja. Mene naime muči, kao čelnika lokalne uprave, samouprave zapravo razvrstavanje tih objekata. I ja vodim borbu z nazivom caffe bar. Po meni je to najniži oblik pružanja ugostiteljske usluge, djelatnosti, jer sanitarno-tehnički uvjeti praktički su na jednom minimumu. A za divno čuto isti taj objekat može imati živu glazbu, može treštati glazba koliko god hoće i cijeli kvart uzbunjivati. Na upit ili na prijavu kad inspektor izlazi policija to uredni napravi i svoj dio posla obavi. Međutim sanitarni inspektor koji je za, ovlašten za buku, jadni čovjek ovo kaj je sada gospodin Jelkovac govoril prvo nemre auto dobiti kad mu treba, drugo nema instrumenta kak da to izmjeri i meni daje dopisom pravo da ja Zagreb-inspekt od mene, Zagreb-inspekt taj koji mjeri buku napravi to jedno ispitivanje da vidimo do koliko smo decibela došli. Ja vas pitam tko bude v 11 ili 12 vur z toga Zagreb-inspekta došli mjeriti te decibele, pod kojim uvjetima i koliko ja to moram platiti da bi moja prijava bila pravovaljana i da bi ja mogel omogućiti tom kvartu da on privremeno živi, da on ima svoj noćni mir i to sve skupa? Tu se mora inspekcijski nadzor pojačati. Inspektor bi morao biti za to opremljeni i nemre se dozvoliti, dozvoliti ja govorim bilo kakva djelatnost ako za to nisu uvjeti. Ja se ne protivim i mi svi skupa, ja mislim kao građani, ugostiteljskoj djelatnosti, prostori koje je za to adekvatno opremljen i ne smeta bilo kojega prolaznika, stanovnika i bilo čega nek se ta djelatnost obavlja na korist i na zaradu onih koji to obavlja. Ali na štetu drugih to se mora jednim primjerenim načinom regulirati. I ovo točenje alkohola maloljetnicima. Naš je zakon jasan, prvi zakon. Ovaj zakon sada samo to duplicira i govori da nema. Međutim opet nemoć policije. Ja na prijavu da se događa u centru to i to, prvo me konzultira inspektor gdje to je, jer on to nezna, ona mora nekoga imati. Kada on slučajno dođe to je frka, flaše lete na sve strane i ode, on nikoga ne ulovi. Ti si prepoznao, pa ja ne mogu biti taj koji moram prepoznavati te ljude itd. i istoga časa kad je kod ugostiteljskog objekta nađena jedna boca alkoholnoga pića, onaj ugostiteljski objekt koji je to prodao treba biti zatvoren. Nema te druge inspekcije koja može na djelu hvatati. Jer ako moj komunalni radnik tokom dana kad je završena ta priča na večer mora napuniti kolica piva, alkohola, alkoholnih pića ovakvih i onakvih i da se ugostiteljskom objektu ništa ne dogodi a sve je drugo zatvoreno. Pa koji drugi korpus delikti treba napraviti da se to napravi. Zato ako se kazne predviđaju onda se mora reći da oko ugostiteljskog objekta ako inspekcija primijeti, vidi da postoje takve i takve boce onda ga treba kazniti na primjeren način, drugi put taj gazda, taj vlasnik neće izdavati piće van, neće ta djeca piti a to su uglavnom mlađi maloljetnici, to su uglavnom djeca koja sada adolescenti probaju, isprobavaju piće jer u ugostiteljskom objektu ne smije piti nego se onda po parku ili neznam gdje skitao. To ne može kupiti ni u jednom dućanu jer dućan je u to vrijeme zatvoren nego u takvom ugostiteljskom objektu. Na koncu ja sam apsolutno onaj koji podupirem da naši zakoni budu jasni, učinkoviti, ali jasno uz dobru dobru odmjerene kazne i ovlasti ali bome i opremljenost naših inspektora. Ja se čudim inspekcijskim službama kako oni uopće hoću obavljati svoj posao na način kako su oni sada neekipirani stručno nego jednostavno materijalno da su nemoguće misije, a mi svi skupa onda smo nezadovoljni i tražimo od njih učinkovitost. U tom smislu i ono prvo kaj sam govoril, molim vas da nam stvarno omogućite i ovu djelatnost koja je za nas itekak interesantna, jasno pod uvjetima da to bude primjereno i na način ovoga kak ja pretpostavljam bude propisano zakonom da ne štetimo zdravlju a da opet bude korisno na, što se tiče druženja. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa kolega zastupniče. Imamo prijavljenu repliku. Zastupnica Brnadić, izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega ja se slažem s vama da je zaista do sada bilo teško utvrđivati i inspektori su bili u nezavidnom položaju kako sankcionirati usluživanje alkoholnih pića maloljetnim osobama i zato držim da je ova odredba sada u članku 12. zakona, da u ugostiteljskom objektu ne smije se, trenutak, zabranjeno je usluživanje i dopuštanje konzumiranja maloljetnim osobama. Dakle ipak sada jedna i primjerena kazna predviđena od 4 tisuće do 100 tisuća za pravnu osobu i od 5 tisuća do 15 tisuća za odgovornu osobu ili fizičku osobu. Prema tome sada postoje pravne osnove da se to zaista na dobar način sankcionira. Samo nitko ovdje od nas danas nije govorio o tome, a gdje su roditelji te maloljetne djece. Kako se može kazniti roditelje dopuštaju da im djeca tako kasno izlaze i borave noću vani izvan kuće i da to ostane zapravo jedna zona o kojoj se ne govori i koja se ne sankcionira. Hvala.
Hvala lijepo. Zastupnik ima pravo na odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepa. Ista odredba stoji i u dosadašnjem zakonu, da da u ugostiteljskoj, je je. Zabrana točenja alkoholnih pića maloljetnim osobama i na svakom šanku uredno to možete pročitati. Ista priča je to. Da, da, dobro samo sada sankcija je predviđena veća i slažem se s tim. Međutim vi ste dobro pitanje postavili. Ja se apsolutno s vama slažem. Gdje su roditelji, čija su to djeca, zapravo čija su to zrcala ja govorim, jer djeca su naša ogledala i o tom se zapravo radi. Jer bez nadzora biti u to doba, konzumirati i ne samo alkohol nego i dalje da ne idemo, stvarno se je zapitati gdje je zakazao odgoj i zapravo kakvo smo mi društvo i tu je zapravo poanta ovoga svega, međutim evo i ovo naše ministarstvo pokušava nam pomoći da roditelji i tu svoju odgovornost prebace na drugoga a ne moraju voditi brigu. I zato bi bilo dobro kad bi mogli roditelje kazniti za svaki prijestup maloljetnika onda bi imali zapravo pravo stanje stvari. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeći na redu je zastupnica Ivaca Sučec-Trakoštanec. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Gospodine državni tajniče želeći dakle da ovaj zakon bude što bolji, a u prvom je čitanju, imam nekoliko prijedloga na tragu toga da se uvede naravno red koliko je god moguće u tu djelatnost, ali i da se omogući dakle da se ukupno ta ugostiteljska ponuda omogući na načine koji su poznati drugdje oko nas, a ima tendencija da se kod nas onemoguće pa na tragu toga prvo bih raspravljala o članku 3. koji naravno otvarajući Pandorinu kutiju iznimaka mislim da treba definirati još onda neke iznimke kad ih već tu imamo, pa bih dodala dakle u ovaj stavak 5. gdje imamo lovačke udruge riječ: "i ribičke" jer ne vidim razliku između lovačke udruge koja ima vlastito lovište i ribičkih udruga dolazim iz porječja Drave gdje ima nebrojeno ribičkih udruga, dakle koje imaju svoje vlastite kućice, tako je objekte da tako kažem, koji imaju rijeku Dravu, koji imaju šoder grabe i bajere i mislim da tu ne bi trebalo raditi diskriminaciju, dakle da su oni jednako vrijedni i za ovaj zakon a i za mogućnost dakle druženja kao i lovci, pa predlažem da se i ribičke udruge uvrste u ovaj popis iznimaka. Isto tako ne vidim da će ugostiteljska djelatnost ili bilo koji ugostitelj izgubiti dio dobiti ako odredimo da iznimno, ponekad, vrlo rijetko ili samo jednom npr. godišnje i udruge građana i građani mogu ponuditi uz sve uvjete propisane zakonom svoju uslugu pa predlažem da se stavak 3. dopuni i da glasi: "pod uvjetima propisanim ovim zakonom i propisima donesenim na temelju ovoga zakona, određene ugostiteljske usluge mogu pružati građani i iznimno udruge građana". Da to ne bi bilo u koliziji sa člankom 8. predlažem, sa člankom pardon 11. ispričavam se, stavkom 3. onda predlažem da članak 11. stavak 3. glasi: "Ugostiteljske usluge povodom prigodnih proslava i manifestacija", predlažem da se briše nabrajanje ijedne, dakle, sve koje to jesu, da se briše ovo doček nove godine, svadba jer tu onda se otvara koje su to druge, a koje nisu. U ugostiteljskom objektu, drugom prostoru, zašto poslovnom? Poslovni prostor nije vatrogasni dom, a tu se definira, dakle, da bude neki strogo određeni poslovni prostor što ja ne vidim da je potrebno, ili na otvorenom i javnom prostoru, može pružati ugostitelj i iznimno udruge građana. Dakle, ja se zalažem za ovo što je govorio gospodin Kolar, da eto Hrvatska žena, da vatrogasno društvo jednom godišnje, a to su one naše u zapadnoj Hrvatskoj poznate fešte, to su tako nazvane u Dalmaciji, to su naša proštenja, to su naši sveci koji su sad, da tako kažem uz rijetke iznimke i zaštitnici općina gdje se danima proslavlja i gdje je bilo stoljećima uobičajeno, dakle, da te javne zabave istovremeno podržavaju sa svojom ugostiteljskom ponudom, sa svojim kolačima, sa svojim pićima i, dakle, udruge građana i ugostitelji paralelno ne šteteći jedni drugima, ima dovoljno posjetitelja i da svi dobro zarade. Naravno, poštujući sve sanitarne uvjete, poštujući sve ove druge odluke i ja zbog toga inzistiram da se to na ovaj način pomirujući članak 3. i članak 11. ostavi kao mogućnost uz kontrolu lokalne samouprave u ovom Zakonu. Dakle, pretpostavljam da će predlagač prihvatiti ovu inicijativu i konkretan prijedlog i na tome poraditi u konačnom prijedlogu zakona. Isto tako, kod članaka 25. gdje imamo obveze koje treba podnijeti, dakle, ugostitelj koji otvara djelatnost. Ja želim otvoriti jedan problem, a to problem kontinuirane preregistracije, djelatnosti u jednom objektu na različite nosioce ili obrta ili različitih oblika trgovačkih društava gdje se ne izvršavaju obveze prema državi, to sam već govorila u ovom Saboru. I ponavljam, dakle, Hrvatska država treba to riješiti na tragu onoga što ima Njemačka. Obveze treba imati objekat. Dakle, ne može netko u objektu koji nije podmirio obveze, koji nije prijavljivao radnike, nije plaćao doprinose zdravstvenom i mirovinskog, nije platio porez na dobit, nije platio porez na promet lokalnoj samoupravi otvoriti novi obrt, bez obzira na čije ime on glasio dok nisu podmirene obaveze koje su stvorene u tom objektu. Dakle, to ovaj Zakon mora negdje ugraditi. Najsvrsishovitije mi se čini u članku 25. Dakle, nitko ne može otvoriti obrt na toj adresi dok nisu podmirene sve obveze s tog naslova poslovanja u tom objektu. Ja imam konkretne primjere gdje 15 godina rade različiti oblici od, ne znam, mame do bake, na nečije ime se prijavi i stalno se izbjegavaju obveze i to je nešto što, na kraju, uočili, što druge zemlje imaju elegantno riješeno i što predlažem da se, ponavljam, riješi i u Hrvatskoj na taj način da se članak 25. dopuni time. I na kraju, ja bih se isto dotaknula ovih ugostiteljskih usluga u seljačkim domaćinstvima i ovaj stavak 2. podtočka 4. koja kaže da se pripremanje usluživanja toplih i hladnih jela i pića i napitaka iz pretežito vlastite proizvodnje može raditi. Mislim da je to potrebno totalno brisati van. Dakle, pripremanje i usluživanje toplih i hladnih jela, pića i napitaka za najviše 50 gostiju istodobno. Ovo pretežito vlastite, prvo, to je nemoguće utvrditi i to je nešto što je totalno nepotrebno jer se ovim podstavkom 5. dakle onda dodatno definira što je to još vlastita, da tako kažem, proizvodnja. I tu bih promijenila riječ, naravno cijeneći napore predlagača da to definira tako detaljno da kažu "domaćih narezaka". Dakle, narezak je nešto sve što je narezano, to je meni nepotrebno, ja bih rekla domaćih jela iz vlastite proizvodnje jer, ne znam, jedni obični kukuruzni žganci su jednostavno jelo, a to se vjerojatno smije ponuditi nekome tko prolazi pa bih ja, dakle, riječ "narezak" promijenila u riječ "jelo" što je malo širi rodni pojam i što pretpostavlja naravno jednu širu mogućnost jer, naravno da znam da neće ovako mali broj inspektora moći kontrolirati svu tu ponudu, ali zlu ne trebalo, uz prijavu jalnog susjeda bi se moglo dogoditi tako nešto. Pa neka je onda Zakon, dakle, vrlo jasno definira i ostavi tu mogućnost da to budu jednostavna jela. Ponavljam, tradicijski su to kod nas nekakvi žganci, kiselo mlijeko i ostalo. Evo, na tragu toga ja se nadam da će sve ove ostale primjedbe koje su tu kolege dali se u sljedećem čitanju pojaviti jasno definiran tekst. I još samo možda, dakle, pojasniti u članku 8. bi bilo dobro, kad se govori opetovano o uvjetima propisanim posebnim propisima. Dakle, možda jasnije definirati koji su to posebni propisi jer odluke koje donose predstavnička tijela lokalne samouprave su odluke koje uvijek ne pripremaju dovoljni educirani ljudi. Dakle, treba im možda definirati koji su to posebni propisi. Da li je to Zakon o buci, Kazneni zakon o remećenju javnog reda i mira, da im se pomogne u tome da taj široki rodni pojam će ih ostaviti u pomutnji. Oni nisu u stanju sve propise koji se na to odnose konzumirati pa možda da se pojasni djelokrug na koji se to misli. Evo, najljepša hvala i nadam se da će tekst biti poboljšan.
Hvala lijepo. Ima jedna replika na vašu raspravu. Zastupnik Markov, izvolite.
Hvala lijepa. Kolegica Trakoštanac je ispravno primijetila, ali možda bi trebalo dodatno pojasniti zbog čega je možda ipak dobro da pretežito vlastita proizvodnja se možda zamijeni sa pretežito domaćem autohtonom proizvodom. Zašto? Zato što u Slavniji je to kulen, u Dalmaciji je pršut, na otocima je neka suha riba. Znači, postoji čitav niz razloga da se upravo na tome gradi gastronomska izvrsnost Hrvatske. Ali možda, zašto to samo u seoskim domaćinstvima. Pa šta ne bi to trebalo biti u elitnim objektima, što to ne bi trebalo biti u svim hotelima, što to nije upravo najjači ulaz koji ima Hrvatska? Međutim, vrlo ćemo teško moći propisati nekome da konzumira domaće proizvode. Mi možemo ono propisati što sam ja predlagao, da se proizvode čim više domaćih proizvoda, pa ćemo onda i na tržištu imati čim veći izbor. Prema tome, u pravu ste vi jer idete u ispravnom smjeru, ali te stvari su međusobno povezane i ta izvrsnost autohtonog domaćeg treba biti svugdje prisutna. Od najelitnijih hotela do domaćinstava u seoskom domaćinstvu koje žele u jednom drugom ambijentu ponuditi svoju uslugu. U drugom ambijentu, ali jednako kvalitetno moraju nuditi i u vrhunskom hotelu i u domaćinstvu i to je onda simbioza velike Hrvatske u smislu turizma.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine Markov vi ste možda pobrkali dvije stvari. Jedna je proizvodnja u Hrvatskoj, dakle hrvatska proizvodnja, jedna proizvodnja u vlastitom domaćinstvu. Ovdje je predlagač imao intenciju reći da u tom domaćinstvu u kojem se ponuda nudi bude i proizvedeno. Dakle, jest to je intencija članka 38. Međutim, evo upravo ovim malim izmjenama koje sam ja rekla ostavljam slobodu da to bude ponuda i iz susjedstva i da bude određeni izvor nabave koju će svatko odabrati. Ja čestitam ovoj Vladi što je već napore takve napravila da u hotelima u kojima je država vlasnik budu proizvodi iz hrvatskih poduzeća, dakle ona je to mogla u slučaju gdje je vlasnik. Tamo gdje su privatni vlasnici na žalost mi možemo samo razvijati svijest da je bolje kupiti i pametnije ponuditi strancu proizvod proizveden u Hrvatskoj i pod firmom izvorno hrvatsko nego da jede ne znam kinesku hranu u Hrvatskoj. Svaki pravi turist koji dolazi upoznati zemlju će sam birati iz ponude ono što predstavlja tu zemlju, pa zbog toga je hrvatska kuhinja i hrvatski proizvod ja pretpostavljam u prednosti u odnosu na neke druge. Na žalost, mi sad dolazimo na sklisko područje razlike u cijeni i tu uz sve napore, dakle uz poticaje koje smo dali imamo sreću da su i naši proizvodi i cjenovno konkurentniji, kvalitetniji puno. Evo ja se nadam da ćete sve mjere i Ministarstva obnove i razvoja i turizma i Ministarstva poljoprivrede i drugih gospodarskih da tako kažem poticaj uroditi time da hrvatski proizvođači ne gube prvo hrvatsko tržište, a da onda kad podmire hrvatsko tržište idu ekspanzionistički van u izvoz. Hvala lijepa.
Hvala vama. Slijedeći je na redu zastupnik Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Ovaj Zakon predstavlja određenu liberalizaciju u ugostiteljskoj djelatnosti, o.k., u redu, svi smo za to. Postavlja se pitanje kome mi ovim Zakonom hoćemo pomoći? Da li mi hoćemo pomoći našim ljudima koji imaju svoje kuće, kuće za odmor, svoja seoska domaćinstva da ostvari jednu dodatnu zaradu baveći se ugostiteljskom djelatnošću ili mi hoćemo omogućiti strancima da se za paušal bave turizmom? Na to pitanje ovaj Prijedlog zakona ne daje jasan odgovor, a to je prevažno pitanje da bismo preko njega mogli pretrčati, zažmiriti na njega, praviti se da ga nema. Ako mi omogućimo ovim Zakonom strancima da za male poreske, mala poreska, paušalna davanja se ovdje tako reći obrtima se bave ugostiteljstvom i turizmom onda smo mi napravili štetu našim ljudima. E, to se ne bi smjelo dogoditi. Šta kaže Zakon? Zakon kaže usluga građana u domaćinstvu, ali ne piše nigdje šta je, nema definicije šta je to domaćinstvo u smislu ovoga Zakona. Prema tome, do drugog čitanja moraju se definirati pojmovi što je domaćinstvo u smislu ovog Zakona. Da li je stranac koji je kupio apartman sa 6 soba, nekakvu kuću sa 6 soba na Jadranu pa će tokom ljeta u jednoj boraviti, a 5 iznajmljivati je li to domaćinstvo? E nije, netko kaže, jedni veliju da je, a drugi veliju da nije. To tako ne može biti. To se mora zakonom jasno definirati. To je najznačajnija, najbitnija primjedba na predloženi zakonski tekst. Dalje, čega u ovom Zakonu nema, a trebalo bi biti? Ja se pitam da li je predlagatelj zakona, a vjerojatno je se nekad vozio bilo kojim trajektom na Jadranu? Kad dođete na trajekt, tamo imate uvijek nekakav salon, tamo se služi kava, možete kupiti piće, to je ugostiteljska djelatnost, a trajekt nije ni bar, nije ni restoran, nije ni kamp, nije ni hotel, on je naprosto trajekt, on je nekakav ploveći objekt. Ugostiteljska djelatnost na plovećim objektima u pomorskoj zemlji nije unešena u Zakon o ugostiteljstvu. Upravno nešto nevjerojatno, jedan grubi propust koji se do drugog čitanja vjerujem da, vjerujem ovaj nenamjeran, ali do drugog čitanja se mora uvesti unutra i to ne ga samo spomenuti nego ga razraditi jer vi imate i naše primorce, ljude koji žive uz more koji se time bave izletničkim, voze izletnike tamo na kružna putovanja do nekakvog otočića pa ih tamo usluže i naprave nekakvu ribici i šta ja znam šta nude i vinom, prodaju im rakiju. E da ne bi to radili oni posve ilegalno, izvan zakona dajte regulirajte, unesite i to, to treba možda jedno cijelo poglavlje biti, mala možda dva, tri članka da se to definira, da se to razradi, da to ne ostane izvan zakona u pomorskoj zemlji. Treće što mi je nejasno je zašto dijelite u ovoj kategorizaciji ove ugostiteljske barove, te objekte, barove mislim da ih zovete. Jedni mogu raditi samo noću, a drugi mogu raditi samo danju. Meni je to nejasno. Zašto netko tko ima dozvolu za rad noću jer ispunjava sanitarno-tehničke uvjete ove dodatne sve posebne uvjete ne bio još mogao raditi danju? Zašto on mora početi raditi ne znam u 21 uvečer kako ste predvidjeli, zašto on ne bi mogao početi raditi popodne ili u 10 ujutro? Meni je to posve nejasno. Ja ne vidim nikakav logičan i opravdan razlog zašto netko tko ispunjava strože uvjete ne može raditi po blažim uvjetima, a za djelovanje ugostiteljskog, vođenje ugostiteljskog objekta noću svakako su uvjeti stroži. Maloljetnici. Što kaže Zakon? Zabranjuje se prodaja pića maloljetniku. Gledajte, to je i do sad zabranjeno. Je li to funkcionira? Svi znamo da ne funkcionira. A kako ne funkcionira? A tako što onaj tamo za šankom kaže otkud ja znam je li on maloljetan ili ne, pa ja ga ne smijem legitimirati i ne smije, i ne smije. To promijenite da je on ovlašten ne prodati piće za onoga koga posumnja da je maloljetan dok mu ovaj ne dokaže punoljetnost pa nek' onda vadi osobnu iskaznicu i dokazuje da ima 18 godina, ali onda treba biti takav izričaj pa će onda biti krivi, onda više nema isprike. Znate onda on nema isprike da on nije znao je li ovaj malo jer stvarno ne zna. Ima mladolikih ljudi, izgleda kao maloljetnik, a je stariji, ima i obrnutih slučajeva. Prema tome, kad on, on je dužan posumnjati, dužan je posumnjati i reći ja tebi prodati piće neću. Ako mi pokažeš osobnu iskaznicu, ne moraš mi ju pokazati jer ja te nemam pravo legitimirati a ako mi pokažeš pa vidim da si to ti i da si punoljetan prodat ću ti piće. A ako ne pića nema. Tada bismo ovo što već u zakonu postoji a u praksi ne funkcionira malo približili onome što želimo a svi želimo da maloljetnici ne dobijaju piće, to je jasno, oko toga se valjda ne sporimo. Bilo je tu razmišljanja o toj bespravnoj gradnji i o tome da se uvjetuje dozvola za rad legalnošću objekta u kojem se radi. Ja mislim da je to dobro rješenje, da je to dobro razmišljanje. Pazite, mi svi govorimo o bespravnoj gradnji kao o velikom problemu, svi. Govorimo o apartmanizaciji Hrvatske kao o problemu, o betonizaciji obale a istovremeno ovim zakonom dozvoljavamo da netko napravi bespravni objekt, počne u njemu legalnu ugostiteljsku djelatnost jer će dobiti dozvolu, ispunjava sve ove uvjete. Dobro, vi ćete kao predlagatelj moći to obrazložiti u završnoj riječi. Ja mislim da bi u tom 25. članku trebalo dodati: "u objektu koji ima građevnu dozvolu ako je izgrađen nakon 68. godine." da to definiramo, da obeshrabrimo svakoga tko bi u nekakvom nelegalnom objektu, u nekoj divljoj gradnji još htio i zarađivati. Ne samo da ju je bespravno podigao nego ju hoće još i zarađivati. Pazite, bespravna gradnja je stvarno veliki problem. Mi danas po novinama čitamo tamo ova dvojica iz Velog Mista su napravili bespravne objekte uz more. Ljudi su u lokalnoj vlasti pazite, trebali bi biti primjer drugima. A jedan od njih kad novinari o tome nešto napišu kaže i još se ljudi, veli da je to politički pritisak na Velo Misto. Pa mislim, stvarno neshvatljivo! Umjesto da je ministrica Marina Matulović-Dropulić danas poslala bagere da im to sruše, danas da obeshrabri sve one koji će političku moć koristiti za to da bespravno grade a kad im se to hoće ukloniti onda vele pa to vi iz političkih razloga meni rušite. I na kraju malo, ja ne znam zašto zakonski prijedlozi koji dolaze iz Vlade tako često površno su pisani i puni aljkavosti. Gledajte članak 27. to je kampiranje. Stavak 2. vam kaže: "Kampiranje je dozvoljeno samo u kampovima." A stavak 5.: "Zabranjeno je postavljanje kampova, kamp kućica u svrhu kampiranja izvan kampova." Pa to vam je jedno te isto, to je čista tautologija. Ili ćete dozvoliti samo u kampovima, ili ćete zabraniti izvan kampova ali to je posve jedno te isto. Onda dalje idemo odmah u vezi s tim člankom dalje na 43., to je kaznene odredbe gdje kažete da će biti nekakva kazna ako netko kampira protivno članku 27. stavku 3. a stavak 3. uopće o tome ne govori. Stavak 3. vam govori da iznimno se može za vrijeme održavanja sportskih, skautskih, kulturno-umjetničkih postaviti negdje nekakav šator. To veze nema sa stavkom 3. Pa onda dalje odmah na članak 48. gdje kažete, opet ponavljate 27. stavak 3. a onda u zagradi članak 27. stavak 1., 2. i 4. Jedna zbrka. Pojma se nema na što se zapravo ova kaznena odredba odnosi, na koji članak, sve te stavke pobrojali u toj kaznenoj odredbi, sve stavke osim stavka 5. koji bi jedini tu trebao biti. I gledajte, slažem se netko je ovdje rekao, dopustite mi predsjedniče jednu rečenicu još, samo da misao završim. Kažnjavanje nelegalnog kampiranja. Ako imamo ovlasti policijskog službenika da kontrolira konzumaciju alkohola kod maloljetnih osoba ovo bi bilo efikasno da damo policijskom službeniku. Pa gdje je gospodin inspektor? Dok on dođe, i onda podnese prekršajnu prijavu protiv stranca. Ode on s tom svojom kamp kućicom. Tko će njega kazniti? Mandatno policajac na licu mjesta da ga kazni onda će to biti efikasno. Hvala vam lijepa. I hvala vam predsjedniče što ste mi dopustili.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa moram replicirati jer kolega Stazić je vrlo korektno i praktično pokazao što se događa sa alkoholom i prodajom i konzumacijom alkohola u ugostiteljskim objektima. Ima jedna stvar koju smo svi skupa itekako jako zaboravili. To je problem pušenja u ugostiteljskim objektima koji se jednostavno ne poštuje, o njemu ovdje nema niti slova izgleda zato što neki krugovi itekako dobro zarađuju extra profite na prodaji duhanskih proizvoda. Čini mi se da bi trebalo isto tako ovdje vrlo jasno i precizno napisati da je zabranjena prodaja i konzumacija duhanskih prerađevina osobama mlađim od 18 godina u ugostiteljskim objektima. Zašto, gospodine državni tajniče, o tome ovdje nema niti riječi, niti slova? To je vrlo jasno i precizno. Kome se povlađuje? Imali smo nedavno Svjetski dan nepušenja. Proslavili smo ga i obilježili u Hrvatskoj, znamo to sve, jer izgleda da ćemo morati jedan dio ugostiteljskih objekata zatvoriti onda koji ne ispunjavaju osnovne uvjete. Ja kao nepušač ne mogu doći u neki kafić jer od dima osjećam se kao da sam izašao iz pušnice. Ja bih volio čuti nekakav normalan razlog gospodine državni tajniče, evo ja vas prozivam, možda nakon ove rasprave i vi kažete zašto to niste stavili jer ne radi se samo o alkoholu, radi se o duhanskim prerađevinama i to ne samo onima koje su kupljene tamo nego i one koje dođu a znamo da su kafići, kakva je situacija i o čemu se radi. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Zvonimir Sabati. Izvolite!
Hvala. Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici! Ja bih možda uvodno rekao da je prije svega dobro što ovaj zakon je sada u prvom čitanju jer se može i na temelju rasprave nadam se malo još popraviti za drugo čitanje. Ono što bih uvodno rekao čini mi se da nije dobro što se ovim prijedlogom zakona sužavaju određena ajde recimo prava i uvode se nova nekakva ograničenja. Ja ću tu reći primjer članak 28. gdje se prema važećem zakonu može pružiti usluge građanin, dakle u domaćinstvu u deset soba i dvadeset kreveta a sada mi govorimo o određenoj restrikciji na sedam soba i četrnaest kreveta. To isto možemo govoriti i u istom članku gdje se govori o kampiranju. Do sada je bilo deset smještajnih jedinica i 30 gostiju a od sada sedam smještajnih jedinica i 25 gostiju. Ja ću se možda više osvrnuti na ovaj prvi dio jer mi je nekako čini mi se logičniji i bolje za objasniti. Naime, svi mi i putem određenih ideja vezano za razvoj turizma i putem ministarstva motiviramo naše građane nije bitno da li obrtnike ili da li baš građane u domaćinstvu da uzimaju određene kredite. I svaki od njih uzme kredit i planira si otplaćivati određeni broj godina. Ali kako? Sa 10 soba i 20 kreveta. I sad najedanput on kad pod određenim kondicijama uzme taj kredit donosi se zakon kojim mu limitiramo, ustvari smanjujemo prihode. Definitivno je tako. Nije isto imati 10 soba ili 7 soba. A kredit mu je isti. Dakle to nije dobra poruka javnosti. Predlažem da ipak još jednom razmislite da li je moguće vratiti na postojeće odredbe zakona? Ja, pročitao sam pažljivo ovo uvodno obrazloženje gdje se kompariramo sa zemljama, ne znam Njemačka, Austrija i tako dalje. To je u redu. Ali se postavlja pitanje ako se već kompariramo sa njima dali smo i neke dobre primjere koje primjerice Austrija radi. Naime kad smo, kad sam odlazio u Austriju prije ohoho godina razgovarao sam s tim ljudima slične dakle kategorije kao ovi naši i vele: «Mi do određenog iznosa šilinga tada, prodajemo domaći proizvod. Deklarirano domaći proizvod. I za to ne plaćamo porez.» Zašto mi da ne razmišljamo o tome? Na taj način bismo stimulirali domaće ljude da proizvode doma svoju hranu. Dodatna stimulacija. Ne moramo mi njih posve drugačije stimulirati. Recimo do, govorim na pamet mjesečno 5 tisuća kuna ako proda ono što je doma proizvedeno možda na to ne bi trebao platiti porez. Ja velim samo kao primjer jedan na koji način bismo mogli mi i uvesti određene subvencije u tu vrstu djelatnosti. Ono što mi se čini još generalno da velim u ovom Prijedlogu zakona ima dosta članaka gdje se ovlašćuje ministar da puno toga rješava pravilnicima i tako dalje i tako dalje. Ja ću vam navesti neke od tih članaka, članak 7., stavak 4. Ja ne govorim ovdje da ministar pravilnikom propisuje oblik, sadržaj i način vođenja knjige gostiju te knjige žalbi. To se podrazumijeva. To je rutina. To je samo posao koji može se tako rješavati. Ali ovdje vi imate da ministar propisuje vrste ugostiteljskih objekata unutar skupina iz stavka 1. Nakon toga usluge koje se moraju i mogu pružiti u pojedinoj vrsti ugostiteljskog objekta i tako dalje. Članak 15. vam govori: «Ministar pravilnikom propisuje koje se vrste objekata kategoriziraju, kategorije, uvjete za kategorije. Dakle vrlo važne stvari. Da ne velimo članak 16. slično. Pogledajte koji je to stavak. «Ministar pravilnikom propisuje vrste ugostiteljskih objekata i skupine hoteli za koje se mogu utvrditi posebni standardi i dodijeliti oznaka kvalitete, vrste posebnih standarda, uvjete i elemente, oznake i način.» Dakle malo previše čini mi se se daje ministru ovlasti. Članak 19., slično. Malo pogledajte. Dakle bilo bi dobro da možda vidimo možemo li nešto zakonom to regulirati a ne da idemo sve pravilnicima rješavati. Dozvolite da se osvrnem na po meni dva važna članka. Naravno kao što je i do sada puno puta bilo rečeno ja ću se malo osvrnuti na članak 12. koji predstavničkom tijelu jedinice lokalne samouprave daje ovlast da može zabraniti usluživanje alkoholnih pića u ugostiteljskim objektima u određenom razdoblju tijekom dana. Ja se u načelu slažem da trebamo spustiti čitav niz tih … [[Govornik se ne razumije.]] čak i rečemo obaveza predstavničkim tijelima jedinica lokalne samouprave. Jer oni najbolje znaju što, kako i na koji način radi? Ali pogledajte sad malo ovdje jedan apsurd. Imamo malu općinicu, ne znam mogu uzeti Breznicu ili Breznički hum iz, a ima ih jako puno. Pitanje da li je načelnik … [[Govornik se ne razumije.]] Imaju samo tajnicu. Tko će kontrolirati da li će se to provoditi? Nakon toga ako ne može tko kontrolirati … [[Govornik se ne razumije.]] možemo i kontra gledati. Možda se netko nekome politički ne sviđa pa ćemo da ga malo osujetimo propisati takve odredbe. A na kraju krajeva tko će provoditi određene kaznene, tko će propisivati kaznene odredbe ako se i to? Mislim ima čitav niz problema koje bi ovdje trebalo malo preciznije urediti ako se ide na taj način. Međutim članak 38., dosta je bilo govora o tome s obzirom da i ja živim na selu pa znam što znači život na selu. Seljačko domaćinstvo … … [[Upadica se ne razumije.]] Pa naravno, zato sam i u HSS-u Pero. To se podrazumijeva, ali ne samo zbog toga. Znači seljačko domaćinstvo koje provodi određene ugostiteljske usluge opet ovdje govorio sam da se određena ograničenja postavljaju, usluge smještaja u sobi i apratman do najviše 10 soba odnosno za 20 gostiju istodobno. I naravno stavak 3. opet ministar tu puno toga propisuje, a u okviru ovog stavka 2. posebno ovo 5. da se usluživanje mošta, vina, voćnih vina i tako dalje u uređenom dijelu stambenog ili gospodarskog objekta za najviše 50 gostiju istodobno. To je bilo rečeno. Mislim da to sigurno nije dobro. Kak bi onda mogel netko tko se bavi seljačkim, obiteljskim gospodarstvom ili seoskim turizmom, svejedno, ima veliki objekat, uzeo veliki kredit naravno da očekuje da tamo budu i svadbe. Kak se budu održavale svadbe ako propisuje, to morate, mislim, ja možda, možda smo mi to krivo shvatili. Ja ne razumijem ali tak piše ovdje. Postoji doduše tamo odredba da se može propisati. Ali nije to baš tak. Znači predlažem da pažljivo razmotrite ova ograničenja koja nisu čini mi se prihvatljiva. Zašto ne bi ovdje čak i ispustili to do 50 gostiju istovremeno? Što se time hoće postići? Ja, da budem iskren ne razumijem. Evo uz ova nekakva generalna, generalne primjedbe, dobro je da je dobro prvo čitanje i ponavljam nisu dobro predložene ukupno sužavanje tih prava ili smanjivanjem određenih prava ili uvođenjem određenih ograničenja. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Jure Bitunjac. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Turizam je svakako jedna od najznačajnijih gospodarskih grana, ali i pokretač ukupnog gospodarstva Republike Hrvatske. U tom pravcu Vlada Republike i nadležno Ministarstvo, Ministarstvo gospodarstva išli su sa nizom poticaja. Hrvatska banka za obnovu i razvitak kao i županije jedinice lokalne samouprave zavisno od slučaja su se priključile takvom jednom projektu. Ja mogu reći da svakako ugostiteljska djelatnost ima jednu posebnu ulogu kada je riječ o ukupnoj turističkoj ponudi, i to je, ali je ona za sebe i jedan poseban segment kojeg treba urediti na odgovarajući način i smatram da ovaj zakon ide u tom pravcu da područje ugostiteljske djelatnosti kao takove uredi, da se spriječi siva ekonomija koja je dosta prisutna i da konačno Hrvatska dobije jedan zakon koji je u okvirima i na tragu europskih zakona. Dopustite mi nekoliko primjedbi kada je riječ o samom prijedlogu zakona. Radno vrijeme je definirano u članku 8. Mislim da je to u odnosu na dosadašnju praksu i zakonsku regulativu jedan dobar okvir gdje su određeni gabariti u kojima se minimalno trebaju raditi ugostiteljski objekti i koji trebaju biti i jedan okvir za jedinice lokalne samouprave koje opet kroz svoje određene akte, akte gradskih vijeća, odnosno poglavarstva mogu to radno vrijeme korigirati prema specifičnostima. Ono što mene kao građanina smeta bar onih 7, 8 dana kada otiđem na odmor jest glazba na otvorenom. Što se dešava, u mnogim našim mjestima, mnogim našim gradićima na području Dalmacije de facto imate jedan teror glazbe tako da cijeli jedan grad, jedan cijeli gradić odjekuje od tih silnih decibila i eventualno svi koji žele negdje oko pola noći ići na spavanje ih uznemirava. Mislim da bi to pitanje trebalo biti regulirano, da bi trebalo biti sankcionirano i da uz taj noćni život koji je prisutan u tim gradićima da ipak treba omogućiti i jedan normalan odmor ljudima koji to žele i koji žele na drugačiji način se odmarati. Što se tiče točenja alkohola u članku 12. mislim da je ono dobro definirano, ali to nije problem u Hrvatskoj. To je problem inače i u svim drugim državama, u svim drugim zemljama. Znači, konzumiranje alkohola od strane mladih do 18 godina. To je teško provedivo i de facto bi bili i oni koji rade u ugostiteljstvu u situaciji da moraju svaku osobu a danas je njih mnogo koji su im eventualno sumnjivi da nemaju 18 godina legitimirati. Jer policija, svakako bi tu trebala imati također svoju ulogu u svemu tome. Međutim, osvrnuo bih se na ono što je jedan od kolega zastupnika rekao po pitanju pušenja. Mislim da kada je riječ o ugostiteljskoj djelatnosti da ona ne može tretirati tu problematiku, niti to može biti predmet ovog zakona. Pušenje se regulira sasvim na druge zakone, a i prodaja cigareta je vezana Zakonom o trgovini, odnosno drugim zakonima. Tako da to uvlačiti, ubacivati u predmetni zakon, u predmetni prijedlog mislim da nije uputno. Ono što kod mene izaziva određene dvojbe jest glava VI. Ugostiteljske usluge građana u domaćinstvu i seljačkom domaćinstvu. Mislim da bi tu se pridružujem nekim već izrečenim mislima od nekih kolega, odnosno kolegica da bi trebalo precizno odrediti što to znači građanin u domaćinstvu tako da se izbjegnu bilo kakve dileme, a usluge u seljačkom domaćinstvu rekao bih slijedeće. Smatram da Dalmatinska zagora odakle ja dolazim u zadnje vrijeme a inače unutrašnjost Dalmacije da polako se uključuje u turističke trendove i da nudi ono što priobalje ne može samo ponuditi i to je jedna dopuna ukupnoj turističkoj ponudi na području Dalmacije, odnosno Hrvatske. Međutim, moram reći kada je riječ o samim seljačkim domaćinstvima da i tu ne možemo polaziti od grubih, od čistih statističkih podataka. Postavlja se pitanje što je to seljačko domaćinstvo? Da li će ono poći od prihoda, pa ako su prihodi od poljoprivrede, stočarstva, ne znam ni ja već čega 50 i nešto, iznad ukupnih prihoda da je to znači seljačko domaćinstvo, a ako su niži da nije. Mislim da bi tu trebala biti jedna prisutna fleksibilnost i da u tom pravcu treba biti i zakonom drugačije sankcionirano, odnosno određeno a glavni prihod svi znamo takvih domaćinstava koje se pretendiraju baviti ugostiteljstvom su u prvom redu njihovi, znači nisu toliko vezani na sam turizam odnosno na turističku sezonu, nego uopće na izletnike tijekom cijele godine. To je glavni izvor njihovih prihoda i načina da dođu do određenih sredstava i nadopune onog što sami proizvode u svom domaćinstvu. U tom smislu moj prijedlog u ovom svemu što sam rekao ne polazim od postojećeg stanja kao takovog, nego više to gledam kao jednu perspektivu, kao jednu mogućnost razvoja agro turizma na području hrvatskog sela, na području Dalmatinske zagore. Nadam se da ovaj predmetni prijedlog koji je pred nama zakona je jedna dobra, ja bih rekao odlična osnova, ali on svakako u nekim segmentima treba biti dopunjen, dorađen i nadam se da će biti prihvaćena razmišljanja nas zastupnika kako bi imali jedan kvalitetan i cjelovit način koji bi konsenzusom donijeli. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Pa prvo što moram kazati da je znatan broj problema u području ugostiteljske djelatnosti i na žalost prijedlog ovog zakona ne rješava sve ono što je sad nazočno bez obzira što on ima oznaku P.Z. Naime, tome je tako zbog toga što su mnogi zakonski propisi kod nas neusklađeni vezano za ugostiteljsku djelatnost. Mogu samo govoriti vezano, reći ću primjer neusklađenosti sa Zakonom o radu to se odnose na recimo voditelje poslovanja, one stručne voditelje za ugostiteljstvo koji ne moraju biti uposlenici. Iako Zakon o radu kaže kako i na koji način netko može nešto raditi i onda se dođe do toga samo se ima čovjeka kada se registrira. Nakon toga nitko više o tome ne vodi računa, a inspektor ni ne može voditi računa zbog toga što je to u nadležnosti ovoga nadležnost županijskog ureda. I drugo, ovdje je vidljivo normalno mi kao turistička zemlja moramo voditi računa vezano za razvitak ugostiteljstva. Ali s druge strane moramo voditi računa i o hrvatskim građanima koji žive blizu ili u području gdje se nalaze ugostiteljski objekti. Evo sad za vrijeme ove rasprave kada je bilo puno riječi oko radnoga vremena i o svemu onome što su mnogi ovdje tražili Klub HSP-a je nazvalo dosta Zagrepčana koji žive na području Jaruna i koji baš govore o tome kako ova rješenja recimo Grad Zagreb je produžio radno vrijeme svim objektima ugostiteljskim na području Jaruna. Njih je tamo na malome prostoru negdje četrnaestak s tim da je što je jako zanimljiva situacija da većina uopće nema građevinske dozvole da je bespravno tamo postavljena i oni rade cijelu noć. Kategorizacija je ono što je govorio i gospodin Kolar takva. Trešti glazba, sve se uznemirava i nitko ništa tu ne poduzima. I kad se traži objašnjenje recimo od Grada Zagreba onda recimo gradonačelnik ili dogradonačelnik Jelavić kaže pa to vam nije u sklopu naselja to vam je malo dalje od naselja. I normalno da inspektor kad dođe na prijavu ne može ništa utvrditi jer on nema odgovarajućih uređaja da bi mjerio jačinu buke. I šta se sad tu događa? Znači moramo s jedne strane opremiti inspektore, a s druge strane najveći problem je u tome su što se ne provodi zakon vezano za kategorizaciju ugostiteljskoj objekata, poglavito onih koji znači mogu raditi cijelu noć. E da bi mi to, to je nama najbitnije postići. Znači, može se to postići ali da propis bude jasan, da propis bude izsimuliran i onda se može postići ovaj dio da se udovolji zahtjevima ceha ugostitelja. Ali s druge strane da to ne ide na štetu hrvatskih građana koji žive blizu takvih turističkih objekata. Jer pazite, turizam je turizam, ali čovjek koji živi tamo, ukoliko ti turistički, odnosno ugostiteljski objekti ne ispunjavaju uvjete on radi sutradan. Znači, on nije, on se ne odmara, odmara se turista koji je došao tamo, ali čovjek ima obvezu, on mora raditi, mora od nečega živjeti. A većina je njih nije u toj poziciji oni tamo žive i on nema baš nekakve veliki dobiti od toga turizma jer on niti iznajmljuje niti ima mogućnost iznajmljivati. I sad je, vrlo je zanimljivo ovo obrazloženje zašto će se strancima koji su znači na čudan, tajanstven način došli do nekretnina u Hrvatskoj i sad će, imaju znači turističke objekte, oni to iznajmljuju i sve ostalo i sad evo, sad ćemo mi njima riješiti taj problem da ćemo im dopustiti da oni sad to i iznajmljuju, jer sad ćemo ih uvesti red, budući će oni plaćati i turističke odnosno ove pristojbe i sve ostalo. Vrlo zanimljivo jedno objašnjenje. Umjesto da se zapitamo kako i na koji način je do toga došlo, zašto mjerodavni nisu radili svoj dio poslova. I još je ova gora varijanta da će se oni sad moći baviti i ovim dijelom turizma u tzv. seljačkim gospodarstvima. Prema tome, puno je tu nedoumica i puno je problema na koje zakon nije dao odgovor. i zbog toga mislim da bi ministarstvo kad radi propise moralo više surađivati sa mjerodavnim inspekcijama, znači bilo da je riječ o Državnom inspektoratu gdje su gospodarski inspektori, bilo da je riječ o drugim ministarstvima gdje su inspektori sanitarni. I daleko bi bila bolja i realnija ocjena stanja u ovome području. I vjerujem da bi daleko bile i kvalitetnije odredbe. Jer puno je tih nomotehničkih i razno raznih propusta, kad jedna odredba isključuje. Prema tome, znači ovo sve govorim u tome dijelu da bi stvarno dobili za drugi, za konačni prijedlog daleko kvalitetniji zakon. I poglavito vezano i za ovo nelegalno kampiranje i sve ostalo. Jer situacija je bila do sada da je to bilo u nadležnosti komunalnih redara. A mnoge recimo, odite samo ovaj dio od Senja do Zadra. Tu vam je normalno da svi kampiraju na područjima gdje nije dopušteno kampiranje, pogotovo one kamp prikolice, kamp kućice. A ni jedna općina od Senja na nadalje nema opće komunalnih redara. Policija kad dođe nije imala nikakve ovlasti i samo prođite tim područjem i vidjet ćete kako se nije ništa napravilo. I za kraj bi stvarno predložio ministarstvu ako hoće imati kvalitetnije i bolje zakone da ide po načelu što je radila Austro-ugarska da uzmu službenika u ministarstvu koji će biti pismen i koji će svaki prijedlog koji vi napravite pročitati. I ako ga on razumije onda ga uputiti u proceduru. Ovo je dosta nejasno. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Mirjana Brnadić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Kovačević je kazao da inspektori kad dođu na teren po prijavi za buku ne može izmjeriti buku jer nije opremljen i da bi ga trebalo opskrbiti sa uređajima za mjerenje buke. Ja nažalost vam moram kazati da po Zakonu o buci inspektor ni ne može mjeriti buku, jer nije za to ovlašten jer nema, jer je posebno zakonom propisano tko može vršiti mjerenje, s kojim instrumentima i kako interpretirati rezultate. Inspektor to svakako ne može ni u kom slučaju jer je to naprosto nemoguće u jednoj osobi imati toliko stručnjaka.
Poštovani zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Pa netočan je navod da općine, odnosno gradovi od Senja do Zadra nemaju komunalnih redara. Imaju komunalne redare, doslovce je tako navod bio. I ovu problematiku, pogotovo u posljednje vrijeme uspješno sa nadležnim inspekcijama rješavaju u okviru svojih nadležnosti.
Povreda Poslovnika.
Povreda Poslovnika je članak, on je ispravio netočan navod. Ja ću vam reći.
Tko on?
On, gospodin uvaženi koji kaže da sam ja pogriješio. Kolega to, kolega ispravlja 209. članak. Ja sam rekao da od Senja do Zadra mnoge općine nemaju komunalnih redara. Mogu mu navesti bezbroj primjera od Starigrada Paklenice, od Jasenica i drugih gdje nemaju komunalnog redara koji trebaju to nadzirati.
Vi tvrdite jedno, on tvrdi drugo. Ne možete.
Ma kak, ne.
Navod na navod.
Ja, ne, ne, ja znam. Ja ne tvrdim. Ja znam, to je bitna razlika. A on ne zna pa me ispravlja. E to je problem.
Nemojte, nemojte. Poštovani zastupnik Jozo Topić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Nekoliko riječi, sa nekoliko riječi želim se također uključiti u raspravu u ovom prijedlogu zakona. Ovaj se zakon dugo čekao i dobro da je u proceduri i da je u dva čitanja kako bi se iz ove rasprave i dalje na stručnim raspravama u određenim udrugama u ugostiteljstvu iskristalizirala najbolje rješenje u konačnom prijedlogu zakona. Ovo područje je izuzetno bitno. Ugostiteljske djelatnosti kao sastavni dio cjelokupne turističke ponude, odnosno djelatnosti Republike Hrvatske, s obzirom na značaj i ulogu turizma u cjelokupnom gospodarstvu Republike Hrvatske. Kako ja shvaćam ovaj prijedlog zakona ima intenciju liberalizaciju pružanja ugostiteljske usluge, što je pozdravljam. Također se sa boljom regulativom želi spriječiti siva ekonomija, odnosno smanjiti u neke razumne okvire. A naravno tu postoji isto jedna obveza usklađivanja zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije. Pa smatram da je ovo izuzetno bitno i dobro da je ovaj prijedlog zakona u proceduri. Ovaj zakon jasno definira sve što je bitno, što je to ugostiteljska djelatnost, koji subjekti se mogu baviti ugostiteljskom djelatnosti i naravno standarde koje bi oni trebali ispunjavati u obavljanju ove ugostiteljske djelatnosti. Naravno dosta prostora je posvećeno i pružanju ugostiteljskih usluga građana u domaćinstvu. Tu je isto rečeno dosta i o inspekcijama i kaznenim mjerama i ove kaznene mjere su izuzetno povećane što smatram ako inspekcija bude radila svoj posao da će zakon biti primijenjen i da će dati određene rezultate i naravno spomenut je također i ovaj problem ili pojava kampiranja. Pošto su uvažene kolege i kolegice dosta iscrpno u svojim raspravama razjasnili mogu reći svaki članak ponaosob, ja bih se nešto više osvrnuo na ovaj problem kampiranja, naročito kampiranja sa ovim velikim "whonenmobilom" ili kako se to zove na hrvatskom, pokretnim kućama za turizam i za stanovanje. Prihvaćam i pridružujem se svim onim kolegama koji su dosta kritični po pitanju reguliranja ove pojave, dozvole parkiranja, dozvole zadržavanja i naravno kampiranja na određenim mjestima. Činjenica da ova pojava turista sa ovim "whonenmobilima" je sve učestalija. To je jedan trend u turizmu i toga moramo biti svjesni. Ali je činjenica da mi kao turistička zemlja nismo se na vrijeme niti dovoljno pripremili za ovu pojavu, jer je činjenica da su to dosta veliki automobili, to su već na razini malih autobusa. Prema tome mi kao prvo nemamo adekvatne signalizacije na našim cestama gdje postoji uopće mogućnost zaustavljanja i parkiranja, tako da je ne samo krivnjom tih naših gostiju, turista da imamo taj nered u gradovima, uz ceste, u priobalju nego je to ustvari posljedica i toga što se mi nismo na vrijeme pripremili za to. Vani je to dosta jasno uređeno i određeno pa se zna, postoje oznake na kojim mjestima se mogu zaustaviti i postoji taj institut zaustavljanja što znači to je obično do dva sata, za to vrijeme on može i razgledati grad, može se i okupati, može i ovo i ono, ali on nikako ne može prenoćiti, znači ne može noćiti na tom mjestu na toj lokaciji. Prema tome malo koji poznajući obalu dosta dobro, neznam koji autokamp ili koji grad ili koja turistička regija uopće ima jasne table sa oznakama gdje se mogu zaustaviti, gdje mogu kampirati i na taj način ne samo šta stvaraju nered i opterećuju okoliš nego jednostavno gubimo jedan značajan dio prihoda koji bi mogli uprihodovati da smo bolje pripremljeni, da smo bolje organizirani. Taj problem je naročito izražen na našim otocima, jer je činjenica da našim otocima nema puno autokampovima, jer to je logično i zna se zbog čega i mislim tako da je ta pojava parkiranja po vinogradima, ispod smokve, svugdje jako prisutna. Prema tome tu bi trebalo možda regulirati na taj način da stranci, da turisti koji dolaze sa tim velikim "whonenmobilima" kada dođu na trajekt da jednostavno moraju imati i neki dokaz da imaju rezervirano mjesto gdje će parkirati u kojem autokampu, odnosno na kojem mjestu tako da bi se te neželjene pojave izbjegle. I naravno da tu, mislim da je to kolega Stazić rekao, što se tiče te kontrole inspekcije da bi tu policija mogla učiniti značajan doprinos jer mislim da u zakonu do 95. godine je policija imala pravo kontrole, odnosno inspekcije i poduzimanje određenih sankcija za one koje kršitelje koji su parkirali, odnosno svoje "whonenmobile" na neprikladnim mjestima. Mislim da bi policija atu trebala biti više uključena u ovome inspekcijskom nadzoru. Također bi samo ukratko se osvrnuo i na pitanje tehničkih uvjeta naročito za objekte koji su van naseljenih mjesta, a u prvom momentu mislim tu na osigurano primjereno parkiralište. Osiguran primjeran broj parkirnih mjesta i pristupne ceste i osvijetljenost parkirališta jer je na žalost činjenica da mnogi objekti koji se i naprave često puta i bez građevinske dozvole pa se i djelatnost obavlja bez građevinske dozvole neposredno uz samu prometnicu, samu cestu pa imamo slučajeve da ljudi nemaju gdje parkirati, mladi nemaju gdje parkirati i onda se parkiranje vrši na cesti, na prometnici i šta dodatno stvara veliki problem i nesigurnost u samom prometu. Mislim da se o tome mora voditi računa i mislim da svi ti objekti morali bi propisano, bez zakonski propisano imati da moraju ispunjavati uvjete prema kapacitetu objekta koji broj parkirnih mjesta trebaju imati. Evo vidim svjetlo mi gori i na kraju također se pridružujem svim onim koji su postavili pitanje jasnoće članka 33. Mislim da bi do drugog čitanja taj članak, te odredbe članka 33. trebalo jasnije definirati u smislu šta je to domaćinstvo, tko se smije baviti i na koji način iznajmljivanjem soba da kao kućna djelatnost da to ne bude obrt, odnosno firma. Hvala lijepa. Evo moj mali doprinos u ovoj raspravi. Nadam se da će se uvažiti ovi prijedlozi i da ćemo u drugom čitanju imati jasnije definirano ove pitanje i parkiranja, odnosno parkirnih mjesta, tj. pitanje ovih tehničkih uvjeta, a i naravno očekujemo i to bi trebalo već biti i za ovu sezonu prije i stupanja zakon na snagu, to je predviđeno za iduću godinu, da se barem određenom signalizacijom, određenim prometnim oznakama već sada na našoj obali označe mjesta gdje je moguće zaustavljanje tih "whonenmobila" i gdje je moguće kampiranje. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Valter Poropat. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče s kolegom, kolegice i kolege zastupnici. Dozvolite mi da se s nekoliko rečenica osvrnem na ovaj Prijedlog zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Naime, postojeći Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti imao je do danas već 10 izmjena i dopuna i vrijeme je da je novi Prijedlog zakona došao na dnevni red Hrvatskoga sabora i to u prvom čitanju kako bi se u konačni prijedlog zakona, nakon višestruke rasprave sa svim relevantnim čimbenicima od Ceha ugostitelja nadalje ugradile sve odredbe i prijedlozi koji će u konačnosti ugostiteljsku djelatnost dignuti na nivo koji sigurno zaslužuje. Također važeći Zakon nije usklađen s pravom stečevinom Europske unije. Donošenje novog Zakona o ugostiteljstvu predviđeno je planom usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2006. godinu sukladno prihvaćenom planu provedbe Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju za 2006. godinu, odnosno Nacionalnim programom Republike Hrvatske za približavanje Europskoj uniji za 2006. godinu. Vrlo je bitno da se ovim Zakonom podigne kvaliteta usluge, a da posebno istaknem tehničke karakteristike. Naročito rješavanje buke i vibracije. Ponavljam, vibracije iz tog razloga što pojedini objekti imaju ugrađenu zaštitu od buke, ali nisu statički ni projektirani, a ni izgrađeni za zaštitu od prijenosa vibracije pa se u rezonanciji basova tresu stakla, a ponekad i zidovi. Isto tako za prekršaje, odnosno i novčane kazne za prekršaje moraju biti sukladne prekršajima. Dakle, od prekršaja točenja alkohola maloljetnim osobama, prekoračenje buke i vibracije, prekoračenjem radnog vremena i drugo. Ono što ja isto tako smatram važnim to je da se u ovoj raspravi mora dati poseban značaj sigurno su i građevine i objekti koje imaju rješenje za obavljanje ugostiteljske djelatnosti, a nemaju građevinsku dozvolu, a kamoli uporabnu dozvolu za ugostiteljski objekt. Što to znači? To znači da ti objekti mogu imati tehnički neispravne instalacije i oni kao takvi nemaju samim time ni tehnički pregled. Što to znači? To znači da samim time mogu biti opasni po zdravlje, u pojedinim slučajevima čak opasni po život gostiju, ali i ono što je isto tako važno i osoblja koji u tim objektima rade. Isto tako smatram da ipak treba ostaviti jedinicama lokalne samouprave da odlučuju, a to je radno vrijeme ugostiteljskih objekata ili bolje rečeno, do kada ti objekti mogu biti otvoreni. Jer složiti ćemo se da razlike od grada do grada su velike. Od dijela grada do dijela grada ili naselja također, a kamoli od stambenog dijela naselja do zabavnog dijela naselja ili grada. Stoga poštovana gospodo, ostavimo jedinicama loklane samouprave da same određuju radno vrijeme ugostiteljskih objekata, odnosno do kada će ti objekti biti otvoreni. Ovdje je bilo riječi i o pušenju i pušačima u ugostiteljskim objektima. Ja ipak smatram i pridružit ću se onima koji su i pušenje uz točenje alkoholnog pića maloljetnim osobama stavili isto tako da se ugradi u ovaj Zakon s kojim će se onda puno jednostavnije rješavati problematika s kojom se svakodnevno susrećemo. I konačno, ova rasprava je sigurno dobrodošla i želim vjerovati da će ovaj Visoki dom turističke Hrvatske u konačnosti donijeti zakon koji će ići u korist općeg dobra. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Zdenko Antešić.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče, uvaženi državni tajniče s kolegom, kolegice i kolege. Ja ću vrlo kratko samo naglasiti 3 pitanja na koja bih molio da predlagač ovoga Zakona obrati pozornost prilikom sastavljanja Konačnog prijedloga Zakona, a to je prvo pitanje na koje je moj kolega Stazić već rekao nekoliko riječi. A to je pitanje obavljanja ugostiteljske djelatnosti na brodovima. Dakle, u ovom Zakonu to pitanje nije ničime regulirano, odnosno spomenuto je samo u nabrajanju objekata gdje se vrši ugostiteljska djelatnost. Smatram da Hrvatska kao pomorska zemlja zaslužuje da se to pitanje regulira na jedan konkretan način jer znamo i sami da postoje trajekti, putnički brodovi, kruzeri, izletnički brodovi, brodovi koji plove na jedan dan, na više dana. I oni u pravilu vrše nekakvu ugostiteljsku djelatnost i mislim da uvjeti obavljanja ugostiteljske djelatnosti na brodovima ne mogu biti, odnosno nisu jednaki kao na kopnu i to zahtijeva, dakle, druge standarde, uvođenje drugih standarda i propisivanje drugih uvjeta obavljanja. Drugo pitanje na koje bih također skrenuo pozornost. O tome je danas bilo dosta govora, je određivanje radnog vremena, dakle, određivanje radnog vremena ugostiteljskih objekata. Još jedanput ću ponoviti kao što sam ponovio u raspravi u ime kluba, da određivanje radnog vremena ugostiteljskih objekata sa jednog mjesta, dakle, sa vrha centralne države nije dobro i to pitanje, to je pitanje, također zadiranje u ingerencije jedinica lokalne samouprave. I smatram da jedinice lokalne samouprave puno bolje znaju specifične uvjete koje vrijede za njihova područja od ministarstva, odnosno od ovog Visokog doma. Naime, nedvojbeno ćete se složiti da uvjeti obavljanja ugostiteljske djelatnosti u jednom Dubrovniku, Poreču, Hvaru, Rijeci, Zagrebu ili ne znam, ili u nekom tipičnom ruralnom mjestu poput Bednje ili ne znam, da me ne bi netko krivo shvatio, nisu isti. I zbog toga se ne može sa jednog mjesta propisivati odredbe o radnom vremenu plus-minus dva sata kako je dozvoljeno za restorane i barove. Dakle, smatram, osobno stojim iza toga da treba radno vrijeme u cijelosti ostaviti u ingerenciji jedinica lokalne samouprave. Treće pitanje koje je zapravo najteže pitanje i nažalost o njemu se ne govori u dovoljnoj mjeri, a to je pitanje iznajmljivanja, dakle, iznajmljivanja objekata vlastitih, dakle, tzv. iznajmljivanje u kućnoj radinosti, odnosno u vlastitim kućama, apartmanima. Malo bih proširio temu. Sjetimo se otoka Vira gdje je, evo, zahvaljujući pod navodnicima stimuliranju bespravne gradnje unazad dosta godina došlo do jednog divljaštva u prostoru i došli smo u situaciju da je, da u jednu nemoguću situaciju i ja osobno čestitam ministrici što je našla, smogla snage da se s time uhvati u koštac i pokuša bar djelomično riješiti taj problem jer je devastacija prostora poprimila, pogotovo na našoj obali neslućene razmjere. Ali što hoću reći? svjedoci smo bili da su predmet rušenja najčešće bili objekti stranih, u vlasništvu stranih, stranaca. Sada dozvoljavamo ovim Zakonom da se iznajmljivanjem dakle kao građani iznajmljivanje objekata, svojih vikendica, apartmana mogu vršiti i stranci kao građani pod istim uvjetima kao hrvatski građani. Ja smatram da taj prijedlog nije dobar. Mi moramo voditi računa o svojim građanima, dakle o hrvatskim građanima jer na ovakav način liberalizirati to ovu djelatnost nije dobro i izazvat će dosta problema. Naime, ovim Zakonom zapravo ako bi možda dali malo mašti oduška mi jedno nemoguće stanje, odnosno nemoć države, odnosno državnih institucija da se suoči sa tim problemom crnog iznajmljivanja, nelegalne gradnje mi pokušamo naprosto zacementirati postojeće stanje jer dakle kod dobivanja dozvole za iznajmljivanje građana, objekata u vlasništvu građana, odnosno tzv. kućne radinosti nije potrebno niti, dakle niti predočiti potvrdu o državljanstvu, dakle to ne moraju biti hrvatski državljani i ne treba predočiti dokumenat da je objekat izgrađen u skladu sa Zakonom o gradnji. Znači špekulirajući o takvoj jednoj mogućnosti dolazim do zaključka, jednostavnog zaključka da to nije dobro. Po tome predlagač, ja molim predlagača da se o tome malo povede računa ili možda ja nisam dobro uspio iščitati ovaj Zakon jer po ovom Zakonu jasno i glasno treba reći da stranci, dakle strani građani će po istim uvjetima kao i hrvatski građani moći iznajmljivati svoje apartmane, svoje vikendice u Hrvatskoj bez da za to, naglašavam bez da za to trebaju dati dokaz da su izgrađeni po Zakonu o gradnji. Postavljam jedno retoričko pitanje koje je i to direktno eto gospodi iz Vlade da li je vama poznato da hrvatski građanin kao građanin npr. na skijalištu u Insbrucku može svoj apartman iznajmiti kao građanin? Dakle, da li on može. Ne govorim o tome ako on ima otvorenu firmu, ako ima obrt. Zar da li on može, da li hrvatski građanin u Austriji na skijalištu može svoj apartman iznajmiti, odnosno na njemu zarađivati kao građanin? Ja bih molio da to pitanje raščistimo i onda bi to bilo puno jasnije. I na kraju evo nakon najave liberalizacije prodaje nekretnina strancima, pa zatim najave da će ministar prema novom Prijedlogu Zakonu o šumama moći diskrecionom odlukom dio šume pretvoriti u građevinsko područje. Sada se uvodi mogućnost da strani državljani u svojim apartmanima bez valjane građevinske dozvole, odnosno uporabne dozvole mogu legalno iznajmljivati turistima svoje objekte. Nisam za takav pristup, ja sam, evo neka me shvati tko kako hoće, za jedan konzervativniji pristup jer u suprotnom ne znam možda bi da budem malo ironičan predložio ovoj Vladi da donese Zakon o zaštiti naših otoka i priobalja od domicilnog otočnog i priobalnog stanovništva. Hvala lijepa.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik u Ministarstvu mora, turizma, prometa i razvitka Zdenko Mičić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Evo u ime predlagatelja dakle ja se zahvaljujem na konstruktivnoj i vrlo argumentiranoj raspravi. Sigurno da ovaj Zakon zaslužuje još veću pažnju jer se radi o bitnom segmentu turističke ponude. Mi imamo intenciju povećati kvalitetu, suzbiti nelegalnost poslovanja, povećati dakle nadzor, ali isto tako i otvoriti razvoj, liberalizirati način poslovanja i sigurno omogućiti razvoj posebice kontinentalnog dijela Hrvatske, dakle ugostiteljstva u selskim domaćinstvima itd. Mi ćemo sve rasprave i prijedloge i primjedbe razmotriti zajedno sa cehovima ugostitelja i sa strukovnim udrugama. Vjerujem da ćemo doći pred vas sa kvalitetnim prijedlogom konačnog teksta. Hvala vam puno.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Nastavak sjednice u 15 sati, mi ćemo glasovati o jednom dobro dijelu raspravljenih zakonskih prijedloga i drugih točaka. STANKA U 13,40 SATI Prijedlog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, prvo čitanje. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak prihvaća se Prijedlog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga Zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 94 glasa za i 4 suzdržana donesen predloženi zaključak.