Želim vam dobar dan kolegice i kolege i nastavljamo sa sjednicom. Raspravit ćemo - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 795 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će prijedlog zakona obrazložiti zamjenik ministra financija gospodin Igor Rađenović. Molim vas malo tišine.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Poštovane dame i gospodo zastupnici. Ispričavam se na malom kašnjenju. Nema uobičajene pauze za klubove ujutro, ali dobro da se nije danas dogodila jer ćemo brže preći na važnu temu. Vjerujem da dijelite moje mišljenje. Radi se o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona koji danas imam čast i zadovoljstvo da vam ga u ime predlagateljice Vlade Republike Hrvatske uvodno predstavim. Dakle u cilju stvaranja suvremenije, brže, učinkovitije, u krajnjoj liniji i pravednije Porezne uprave sjetit ćete se, pred vama je krajem prošle godine imali smo onaj niz poreznih zakona, paket malih poreznih promjena kako smo ga nazvali. I ovaj krovni zakon, dakle kada govorimo o porezima kojem samo ime govori Opći porezni zakon je na neki način kruna tog malog poreznog paketa, a primarno se dakle nastavlja na Zakon o Poreznoj upravi za koji smo dobili vašu podršku. Dakle Zakon o Poreznoj upravi koji je donesen na temelju Strategije razvoja Porezne uprave, a u koji zakon su ugrađene mnoge organizacijske promjene, a sve u cilju podizanja efikasnosti i učinkovitosti rada same Porezne uprave sa jedne strane, ali sa druge strane otvorena su vrata i za neke nove institute koje dakle ovim prijedlogom zakona danas jesu ovdje pred vama i koje dakle ugrađujemo u Opći porezni zakon tj. predlažemo vama i očekujemo vašu podršku za njega. Time na neki način zaokružujemo cjelinu i kao što rekoh, očekujemo vašu podršku tim izmjenama i dopunama. Dozvolite da uvodno taksativno nabrojim one točke koje su najznačajnije točke izmjena i dopuna ovoga zakona. Prvo je izdavanje obvezujućih mišljenja, druga važna promjena je mogućnost sklapanja upravnog ugovora, treća također važna promjena, vrlo važna promjena, teško mi je gradirati koja je važnija, ovisi iz kuta iz kojeg gledate, je mogućnost sklapanja porezne nagodbe. A uz njih još tri značajne promjene, ove tri osobno procjenjujem nešto važnijim, ali još značajne promjene također. Tu su obveza podnošenja statističkih izvješća Poreznoj upravi za potrebe utvrđivanja činjenica bitnih za oporezivanje, kada rekoh nadovezujemo, to je onaj jamac platac kojim se ovdje nadovezujemo na donesene zakone krajem prošle godine. Tu je zatim kao peta velika novina mogućnost i dužnost ispravka porezne prijave, objasnit ću nešto kasnije o čemu se radi te šesta velika izmjena, a to je osobna dostava poreznih akata elektroničkim putem, mjera koju vam predlažemo da sa 1.1.2016. zaživi. Dakle u svakoj od ovih ključnih mjera želim reći nekoliko rečenica, a sve one imaju zajednički cilj, a to je efikasnije i ekonomičnije vođenje poreznog postupka, poticanje poreznih obveznika na dobrovoljno ispunjenje poreznih obveza, a kroz neke stimulativne mjere koje su dakle predviđene ovim zakonom, sve to kako bi se u konačnici smanjili rizici i samog poreznog tijela, kako bi dakle porezno tijelo bilo učinkovitije i efikasnije, ali i rizici poreznog obveznika s obzirom na objektivnu i vjerojatno će o tome biti danas rasprave, objektivnu duljinu trajanja postupka i moguće rizike. Kada govorimo o obvezniku postoje rizici porezne naplate i zakašnjenja i tekuće likvidnosti izvršenja samog proračuna i efikasnosti Porezne uprave, ali i rizici možebitne kasnije naplate u slučaju usporenijih postupaka pa onda to vrlo često može debelo narušiti i likvidnost poreznog obveznika i zato je tu primarno jedna od mjera, a to je dakle porezna nagodba. Dozvolite nekoliko riječi dakle o svakoj pojedinoj od tih mjera. Tu je kao prvo kao što rekoh obvezujuće mišljenje, dosad nepoznato u našem zakonodavstvu, ali postoji kao standard u mnogim drugim zemljama nama bliskih sada i naših partnera u Europskoj uniji. Dakle jedan od zahtjeva koji je bio stalni zahtjev i poslovne zajednice i domaćih i međunarodnih investitora, dakle da se donesu određeni standardi i da dakle Porezna uprava može i mora izdati tzv. obvezujuće mišljenje. Što to zapravo znači? Znači da će prema ovom prijedlogu zakona Porezna uprava imati ovlast da donosi, dakle obvezujuća mišljenja za tretman budućih i namjeravanih transakcija, odnosno poslovni događaji i djelatnosti poreznih obveznika, a što će pridonijeti predvidljivosti i postupanja poreznog tijela sa jedne strane i pravne sigurnosti što je dakle bio temeljni i glavni zahtjev poslovne zajednice. Vrlo često smo i u ovome Domu razgovarali o tome, o sigurnosti i predvidivosti ulaganja. Znači, pojednostavljeno rečeno potencijalni investitor kod većih investicija, popisat će se dakako sve svojim pravilnikom, rokove i slično, donijeti će svoj prijedlog zajedno sa poreznim savjetnikom koji je donio. Porezna uprava će ga na neki način ovjeriti, utvrditi, donijeti to obvezujuće mišljenje kroz kolektivno tijelo i tada on stiče svoju sigurnost da se u nekim budućim interakcijama ne može dogoditi rizik da bi eventualno netko drugi mogao na drugi način tumačiti ono što mu je u početku na neki način jamčeno. Znači, Porezna uprava u ime države jamči da će porezni tretman u budućnosti te i takve investicije biti takav kako stoji u obvezujućem mišljenju. Druge dvije značajne promjene upravni ugovori, porezna nagodba bile su primarno upravni ugovor, bile su u prijašnjim interakcijama u nešto doduše drukčijim oblicima sastavni dio zakona, Općeg poreznog zakona primarno kroz članak dakle 118. koji je ukinut vi se toga sjećate 2012. godine kada smo imali onaj paket donošenja, dakle Zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi. Onda je taj članak 118. izašao iz zakona što je tada dakako bilo logično da tako kažem, ali je time Porezna uprava praktički sa dakle znamo da je pred nama i novi Stečajni zakon jer su predstečajne nagodbe u glavnom dijelu, a vjerujem da o tome će biti i dodatna rasprava. Neki dan smo podnijeli izvješće na zahtjev Kluba nezavisnih zastupnika o, zapravo odgovorili prilično detaljno o tome što i kako se učinilo i što su to predstečajne nagodbe pozitivno učinili za hrvatsko gospodarstvo. No, da se vratim na temu. Dakle, kada govorimo o upravnom ugovoru Porezna uprava je praktički bila bez određenog alata. Da, poduzetniku koji jest u nekim objektivnim teškoćama da ima neki alat da omogući da prodiše, da dođe do tekuće likvidnosti jer svi znamo i dobar dio vas i živi na gospodarskom svijetu. Može doći i u domaćim i u međunarodnim okolnostima do određenih problema oko rizika naplate i svega. Porezna uprava prepoznaje da se radi o dobrom poreznom obvezniku, ali u ovom času ne želi ga jednostavno ugušiti, ne želi ga pritisnuti sa nekim ovrhama da mu zapravo ne da disati i da zapravo ono što je zdravo, a ukoliko nemate mjeru predviđenu zakonom onda ne možete drugo ni učiniti na žalost ubije i onda gube i porezni obveznik. Gubi gospodarstvo u cjelini, gube radnici, ali gubi u konačnici i država ubiranjem … [[Govornik se ne razumije.]] koji je imao svoju perspektivu. Znači, neku vrst odgode ili ovrhe koju su dakle, koju je prepoznavao bivši zakon prepoznaju i svi zakoni svih zemalja porezne uprave, pa tak mi ovdje uvodimo taj institut upravnog ugovora i time će ovim prijedlogom zakona koji je pred vama porezno tijelo i porezni obveznik moći, dakle radi namirenja dospjelog poreznoga duga sklopiti i takav upravni ugovor najdublje na rok od 24 mjeseca pod kažem uvjetima koji su propisani ovim zakonom. Neće se moći, dakle u cilju manipulacija sklopiti ugovor sa poreznim obveznikom čiji je račun blokiran od strane drugih vjerovnika ili protiv kojega što je još važnije se vodi na neki način postupak utvrđivanja zlouporabe prava u porezno-dužničkom odnosu. Neće se moći sklopiti ugovor za dug koji je već, dakle predmet nekoga reprograma iz onih vremena kada je to bilo moguće. I neće se moći sklopiti takav upravni ugovor ukoliko porezno tijelo ocijeni da porezni obveznik nije učinio vjerojatnim ispunjenjem svrhe i predmet upravnog ugovora. Iza ove pravne formulacije krije se zapravo da će Porezna uprava puno temeljitije i preciznije zapravo pogledati poreznog obveznika, a i zatražiti određeni kolateral ukoliko govorimo, dakle o obročnoj otplati za narednih 24 mjeseca. Ono što jest temelj, radi se o dobrovoljnom odnosu između dakle dvije strane. Reklo bi se moderno reći win-win situacije, ali u kojoj svaka nosi svoju određenu odgovornost. Ono što je prednost u odnosu na bivše institute, dakle odgode i ovrhe da se u svakom času taj upravni ugovor može raskinuti ukoliko jedna od strana ne zadovoljava, dakle one uvjete koji su dobrovoljno pristupili tome ugovoru. I tu će se za razliku od nekih vremena koja su iza nas, gdje su se zapravo na jednu obročnu otplatu … [[Govornik se ne razumije.]] druge itd. Ne bih previše širio, jer vjerojatno ćemo to raspravljati u raspravi Porezna uprava imati alat da bude u tom pogledu efikasnija. I da ukoliko porezni obveznik zaista u dobroj vjeri pristupi tome ugovoru da onda se taj ugovor i poštuje. Ukoliko se on neće poštivati nakon dva, tri, pet mjeseci on se može i raskinuti. Treća velika promjena koja također ide ka tom približavanju Porezne uprave ka poreznim obveznicima i gdje se zapravo traži taj dragovoljni i zajednički pristup jest mogućnost sklapanja porezne nagodbe i to za, dakle pri nadzoru određenog poreznog obveznika za novoutvrđene obveze, a prije uručenja zapisnika o obavljenom poreznom nadzoru. Važno je ovdje reći da dakle takvu nagodbu se neće moći postići ako je utvrđeno postojanje osnovane sumnje o eventualnom počinjenju kaznenog djela. Ali cilj ove mjere je u svakom slučaju povećanje naplate novoutvrđenih obveza u poreznom nadzoru, skraćivanje trajanja poreznoga postupka. Neće biti žalbi, nema prigovora, nema tužbi. Znate da to jako dugo traje, pa … [[Govornik se ne razumije.]] itd. itd. I tu se zapravo potiče poreznog obveznika na dobrovoljno izvršenje svojih poreznih obveza, a stimulativne mjere sa druge strane koje će Porezna uprava moći pristupiti je oslobađanje, primarno oslobađanje zatezne kamate koje su utvrđene u nadzoru. Dakle, prije samo uručenja samog zapisnika o nadzor sjeda sa jedne strane Porezna uprava i ono što je bitno reći ne sjeda pojedini porezni inspektor, i onaj koji je to odradio nego sjeda i to je često što smo govorili da će kolateralno, zajedničko, kolektivno zajedničko tijelo dakle porezne uprave koje donosi odluke o tome s kim i kako se može sklopiti porezni nadzor o tome ćemo vjerojatno nešto kasnije u raspravi, ali kažem miče se ta subjektivnost i gradi se jedan transparentan odnos porezne uprave prema poreznom obvezniku. Da kažem kroz kolektivno tijelo i kolektivno odlučivanje pod brojem određenog predmeta se može sklopiti takva porezna nagodba. Ono što je ključno, dakle i što očekujemo onda da će podići efikasnost same naplate sad rekao sam što je benefit poreznog obveznika sa strane porezne uprave, dakle odricanje od kamata, vrlo često znate da porezni nadzor bude 2, 3 godine kasnije od samog izvršenja djela pa onda te kamate znaju i značajno utjecati na likvidnost ako se utvrdi određeni problem oko poslovanja poreznog obveznika a značajno utjecati na likvidnost jer dolaze odjednom, dolaze kažem akumulirane u te dvije tri godine. Porezna uprava će kroz svoje kolektivno tijelo imati mogućnost da se dakle odrekne toga djela, a sa druge strane porezni obveznik će se morati kroz tu poreznu nagodbu odreći prava na žalbu i sa te strane značajno ćemo ubrzati postupke, tako očekujemo i tome se nadamo, koji postoje, ubrzat ćemo tekuću likvidnost proračuna, smanjiti pritisak na drugi stupanj koji je vrlo često što opravdano što u dobrom djelu neopravdano zna biti izlika za ne plaćanje utvrđenih nedvojbeno utvrđenih poreznih obveza. I onda se nažalost vrtim u krug oko same efikasnosti, gradimo vrlo spor birokratski sustav a na kraju u kranju liniju i rušimo i na neki način tržišnu utakmicu jer nismo svi jednaki pred zakonom i pred obavezama plaćanja poreza. Rekoh, četvrta izmjena oko statističkih izvještaja, dakle uz prekršajnu odredbu uvodi se mogućnost da porezna uprava traži od obveznika statistička izvješća. Cilj je prikupiti podatke o obveznicima koji ne plaćaju račune u rokovima plaćanja. Vodili smo ovdje rasprave o tome, rekoh kad je bio onaj paket poreznih zakona kroz porez na dohodak, kroz onaj čuveni naplati pa plati. Pa je onda rečeno da će to utjecati na likvidnost ali da ćemo imati korist kažem posebnu korist mi u poreznoj upravi oko toga kada dobijemo informaciju o tome ko eventualno ne plaća i onda budimo onu instituciju jamca platca i sa te strane podižemo efikasnost, podižemo ono što je normalno. Često to znam reći u ovoj sabornici sjeverno od … [[Govornik se ne razumije.]] to je normalno da svi svima plaćaju svoje obveze a što nažalost u Hrvatskoj nije bio običaj kroz mnoge godine koje su pred nama. Još jedna mjera, dakle rekao sam uvodno osobna dostava poreznih akata elektroničkim putem zaživjet će 1.1.2016. prema ovom prijedlogu zakona u cilju efikasnosti kažem funkcioniranja porezne uprave vrlo često, ajde da ne budem prestrog ali znaju naši porezni obveznici u pravilu neuredni i potražiti malo krivine oko toga kako platiti svoju nedvojbenu utvrđenu poreznu obvezu pa onda imamo problema sa uručenjem rješenja, pa sa adresom, pa ga nema na objektu na koji je prijavljen pa to vrlo često traje vrlo, vrlo dugo. Imate jako velike poštanske troškove iz onoga što mi kažu kolege iz porezne uprave to zna biti i administrativni ali i financijski trošak. Ako se ne varam gospodine ravnatelju 90 milijuna kuna je samo poštanski trošak koji porezna uprava ima godišnje. Znači kroz institut uvođenja elektroničke obavijesti o poreznim aktima očekujemo da će taj postupak dostave rješenja koji onda ubrzava cijeli upravni postupak i sve druge porezne postupke biti puno efikasniji i da ćemo time direktno i indirektno podići efikasnost rada porezne uprave. Ono što je možda još najznačajnija izmjena što mislim da sam propustio reći, jedna od značajnih izmjena što mislim da sam propustio reći uvodno jest da uvodimo i ovrhu tzv. male vrijednosti tj. omogućuje se mogućnost da se sva rješenja a kojima se utvrđuje iznos do 5 tisuća kuna budu odmah ovršna rješenja. To konkretno znači da rješenje se šalje na naplatu u FINA-u bez donošenja posebnog ovršnog rješenja. To je osobito važno za ove male, manje utvrđene poreze osobito je važno za lokalnu zajednicu, za njihovu efikasnost, tu nam je postupak naplate znatno slabiji nego u nekim drugim porezima. Načelo oportuniteta govori da sam trošak i izdavanje dvaju ili tri niza tih rješenja znači nešto više. Pa sa te strane predlažemo da dakle malu vrijednost ovrha do 5 tisuća kuna ubrzamo da tako kažem postupak. Ima još izmjena u ovim, još nekoliko izmjena u izmjenama i dopunama glavnog Poreznog zakona. Primjena oko porezne tajne, znate da zbog pristupanja i međunarodnim organizacijama, da sa te strane zaštita i porezna tajna za prikupljanje podataka od banaka koje smo dakle krenuli ove godine, za na temelju sporazuma fakta iz Berlina prošle godine također jedan niz promjene kojima se dopunjuju odredbe o ispravcima poreznih prijava, prilagodbe ovršnom postupku, mogućnost zabrane zapravo prikupljanje podataka od banaka i svih drugih informacija sa te strane je značajna i međunarodne institucije dakako žele zaštiti i identitet i sve druge odnose. Tako da sa te strane određene izmjene koje vjerojatno su više interesantne onima koji su dublje u tome manje za samu raspravu se također predlažu ovim izmjenama i dopunama zakona. Evo dame i gospodo zastupnici da ne bi previše odužio oko ovog uvodnog, vjerujem da će biti interesantna rasprava, vjerujem da ćemo dobiti vašu podršku za ove izmjene i dopune. Kažem na temelju strategije donesene na temelju zakona koji smo u ovome Saboru predložili a vi donijeli krajem prošle godine, na temelju strategije razvoja porezne uprave, približavanja porezne uprave poreznim obveznicima, porezna uprave koja prvo savjetuje onda upozorava a tek onda kažnjava. Ono što je često ministar Lalovac znao govoriti i premijer Milanović to je cilj ove Vlade, to je cilj nove uprave relativno nove uprave, zapravo čelništva porezne uprave. Ovim zakonom kaže stavljamo točku na i na taj paket zakona, na krovni Zakon općeg poreznog zakona i vjerujemo da uz vašu podršku i donošenje ovog zakona dobijemo jedan značajniji alat da Porezna uprava bude efikasnija i učinkovitija u vremenu koje je pred nama. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Krešimir Bubalo, replika.
Hvala lijepo. Uvaženi zamjeniče ministra. Malo prije ste rekli da ćemo imati pravedniju poreznu upravu. Ispada kao da je do sada bila nepravedna. No ovaj vakuum koji je nastao prošlu godinu i pol dana nicale su samo afere i to je ono što nije dobro. Neke stvari ste trebali prevenirati puno ranije. No malo prije ste spomenuli da ćemo imati učinkovitiju i efikasniju upravu, no gledajući novi instrument koji se uvodi, a to je nagodba, mislim da su nagodbe dobre. Ali ono što nedostaje to je tko će raditi procjenu poslovnih planova jer upravo tu vidimo jedan detalj, jednu rupu koja će otežavati sam rad unutar Porezne uprave, a svatko tko je u zadnje vrijeme bio po poreznim upravama mogao je strah rezati mačem po hodnicima kako se ljudi boje bilo šta potpisati nakon svega onoga što se događalo u prošlim mjesecima. Prema tome, trebali ste reagirati puno ranije.
Odgovor na repliku Igor Rađenović.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice. Hvala i vama gospodine Bubalo na vašoj replici. Pa ja se nadam da će ova rasprava na početku smo jel krenuti k budućnosti ne, k prošlosti jer često znate da sam ja nedavno sjedio ovdje sa vama, a i to je glavni prigovor javnosti, često znamo govoriti tko je više kriv za nešto što se nije dobro odvijalo u povijesti. Dugovi Porezne uprave deseci i tj. potraživanje Porezne uprave su deseci milijardi kuna nastali u proteklih 20 godina dobrim dijelom zateznih kamata itd., itd. ja vjerujem da svi oni koji su bili odgovorni i u samoj Poreznoj upravi i u Ministarstvu financija u krajnjoj liniji i u vladama koje su prethodile ovoj sadašnjoj Vladi činili sve da stvari poprave, ali ne bih se na to vraćao. Kažem vaše je pravo da govorimo tko je više kriv za nešto što nije funkcioniralo u prošlosti. Ja bih volio da se koncentriramo na budućnost i da vidimo ovih 5, 6 mjera koje pomažu upravo ovome efikasnijem, boljem, transparentnijem načinu rada Porezne uprave. Ja vjerujem da sve ove mjere o kojima sam uvodno govorio, a vi možete vidjeti u ovom zakonu idu k tom smjeru. Nikad stvari neće biti idealne, nisu idealne vjerojatno u Poreznoj upravi Švedske, ni Finske, ni Danske ne znam, da ne uvrijedim ili ne pohvalim neku zemlju previše, ali kažem gledajmo prema budućnosti i ajmo razgovarati što ove mjere mogu donijeti. Kada govorimo o poreznom nadzoru, ovo što ste rekli uvaženi zastupniče o poreznoj nagodbi, to je upravo taj pomak od subjektivnog, pojedinačnog pristupa nekog inspektora koji može biti namjeran ili ne namjeran, da ja o tome na špekuliram, upravo ovim prijedlogom zakona uvodimo ta kolektivna tijela, kolektivno odlučivanje o mogućnosti da se određeni sporazum sklopi i ta kolektivna tijela će zajednički donositi odluke o tome. Ono što mi predviđamo i pravilnici koji slijede ovaj zakon su u visokom stupnju izrade, predviđamo da ta kolektivna tijela na svojim razinama zasnovana odlučuju na temelju predmeta pod brojem, ne da piše Bubalo d.o.o. traži to i to nego broj 128 predmet koji je takav kakav je i onda kolektivna tijela zajednički odlučuju i potpisuju se po to porezni nadzor, to je upravo doprinos transparentnosti. Hvala lijepo.
Hvala. Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine zamjeniče sa suradnicima. Pa Porezna uprava bi po prirodi posla treba biti najdinamičnije tijelo državne uprave i tijelo koje se kontinuirano nadograđuje, a ne koje prekida određene procese pa ih nastavlja. A izmjena ovog zakona upravo to potvrđuje. Međutim ono što bih želio reći, Ministarstvo financija je predlagatelj Zakona o fiskalnoj odgovornosti, između ostalog unutra je navedeno da se mora napraviti procjena fiskalnog učinka. I poprilično je neozbiljno i pomalo neodgovorno da Porezna uprava predlaže i Ministarstvo financija zakon, a da nemate uopće procjene fiskalnog učinka, dakle svih ovih mjera. Ove mjere neće biti neutralne po državni proračun kako na prihodovnu tako na rashodovnu stranu. Inače većina ovih mjera za laike ona može izgleda nekakvo poboljšanje, međutim Porezna uprava i taj posao općenito ne trpi subjektivno odlučivanje. Opći porezni zakon upućuje lex specialis zakone kako trebaju riješiti određene probleme. Nažalost, Opći porezni zakon nas uvodi u previše subjektivnog odlučivanja, a to je najgore što se može dogoditi u Poreznoj upravi. I ono što bih želio ponoviti, ali o tome govorim od donošenja proračuna jeli Porezna uprava napravila ugovor sa HZZO-om oko praćenja prikupljanja i naplatu zdravstvenog doprinosa jer nekada je taj posao do 2002.godine u HZZO-u radilo preko tisuću i pol ljudi. Taj posao je svaljen na Poreznu upravu koji opterećuje kapacitete Porezne uprave i logična bi stvar bila da Porezna uprava s obzirom da je HZZO postao izvanproračunski korisnik, naplaćuje svoje usluge jer na to se potroši silna količina vremena, a i to bi trebalo definirati Općim poreznim zakonom jer je različito postupanje i vi bez suglasnosti HZZO-a ne možete sklopiti nagodbu ni ovakvu ni ovakvu jer to je njihov prihoda i takav sporazum morate potpisati s njima da bi to mogli raditi.
Odgovor na repliku Igor Rađenović.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice. Da oko ovoga zadnjega moram priznati da i ja dijelim vaše nezadovoljstvo što taj ugovor još uvijek nije sklopljen. Održan je niz sastanaka i razgovora na tu temu i blizu smo. Ovdje ljudi iz Porezne uprave zajedno sa Ministarstvom zdravlja morati će sklopiti taj ugovor. Bilo je određenih da ne upotrijebim neke teže riječi pa ne izazovem dodatni interes malih otpora u Ministarstvu zdravlja da nam na neki način financijski nadoknadi taj trud koji Porezna uprava radi što je sasvim razumljivo. U krajnjoj liniji Porezna uprava u ime i za račun lokalnih zajednica naplaćuje određene poreze pa je tu do 5% i zakon govori da se taj administrativni trošak može naplatiti i ja vjerujem da ćemo vrlo brzo i sa Ministarstvom zdravlja tj. Porezna uprava sklopiti taj ugovor i da će on biti na obostrane zadovoljstvo dvije strane. Ono što govorite oko subjektivnog odlučivanja i mogućnosti da Porezna uprava bude netransparentna, nejedinstvena da eventualno donosi određene odluke koje nisu konzistentne, to uvijek ovisi o pojedincu tu vidim i glavnu prednost ovog zakona. dakle sve ove odredbe mi gradimo instituciju kolektivnih tijela koja sa jedne strane odlučuju o tome što i kako odobriti određenom poreznom obvezniku kažem kroz jasna pravila i sa te strane vjerujemo da je to veliki pomak. Sa druge strane kažem transparentno i imamo odnos samih poreznih obveznika sa druge strane koji će jasno vidjeti tko sa druge strane stoji i utvrđivanje samih obveza kažem i kroz upravni ugovor i kroz poreznu nagodbu je veliki pomak ka naprijed. Kažem, ako ima nekih prigovora u tom smjeru da nismo do kraja dobro definirali određene odredbe, možemo ih čuti iako zapravo pravilnici predviđaju sva tehnička rješenja, ali mislim da smo tu baš u cilju transparentnosti i kolektivne odgovornosti napravili veliki korak naprijed. Hvala.
Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Gospodine zamjeniče, nekako bih razumio kad bi Ministarstvo kulture predložilo zakon u kojem nema procjene fiskalnog učinka, ali da to Ministarstvo financija predlaže to ne mogu nikako razumjeti. A ako nema procjene podrazumijeva se da nema ni učinaka, da je ovaj neutralan učinak ovog prijedloga zakona. Onda se postavlja pitanje zašto ga uopće donosite ako je neutralan učinak. Porezni sustav treba podrazumijevati stabilnu, usklađenu i funkcionalnu cjelinu u kojoj u svakom pogledu vladaju načela i red, a ovo je već samo tri godine. Vas 44. zahvat u porezni sustav, 44. izmjena i više zato porezni sustav nema niti jednog od ovih prerogativa koje bi trebao imati. Ovo je zadnji čin drame koja se zove predstečajne nagodbe. Onima kojima su kroz predstečajne nagodbe oprostili najveći dio dugova ostatak im sad reprogramirate. A što o tome misle mali poduzetnici, to Vladi nije uopće bitno. Zato je ova Vlada učinila od poreznog sustava nefunkcionalni, on je bez načela i bez logike, on je bez elementarnih kauzaliteta, on je s visokom razinom nereda i od poreznog sustava ova Vlada je u tri godine sa 44 izmjene napravila ono što ne bi nikako porezni sustav trebao biti. Zato je on elementarno i duboko nepravedan, on je nestabilan, on je generator konfuzije i svih prepreka gospodarstvu i poduzetničkoj aktivnosti, on je segregatoran prema malim poduzetnicima, a vrlo fleksibilan i susretljiv prema nekim djelatnostima i velikim gospodarstvenicima. Zato je on podijelio i ukočio i anestezirao hrvatsko poduzetništvo i hrvatsko gospodarstvo. Hvala lijepa.
Igor Rađenović, odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Gospodine Mariću, govorili ste generalno o izmjenama poreznih zakona, o čestim izmjenama koje nisu specifikum zadnjih nekoliko godina, često smo mijenjali porezne zakone i u dobrom dijelu i zbog pristupanja Europskoj uniji itd., a vrlo malo, zapravo nisam čuo nijednu rečenicu, pažljivo sam vas slušao, niste rekli o samim izmjenama i dopunama ovog zakona i o tih 6 osnovnih mjera i nekoliko sitnih u kojima bih volio čuti vaše mišljenje jer vas držim stručnim i odgovornim čovjekom. Volio bih da smo čuli vaše mišljenje na sjednici matičnog Odbora za financije. Vidio sam da predstavnici oporbe tamo nisu bili, prema tome dajte da gledamo manje u prošlost, a da vidimo što i kako možemo pomoći oko budućnosti. Ovaj prijedlog zakona kažem krov je onih zapravo cijelog zajedničkog paketa i kroz promjene Zakona o Poreznoj upravi i kroz one druge zakone. Pred vama je nakon temeljitih analiza i razgovora i sa poslovnom zajednicom i sa Gospodarskom komorom i sa Udrugom poslodavaca, od svih njih dobili smo nepodijeljenu podršku, dapače imali smo kritiku što brže nismo uveli određene institute, dakle što nije bilo ovog obvezujućeg mišljenja, što nije bilo mogućnosti odgode ovrhe, reprograma, što je rekao sam uvodno bila logika predstečajnih nagodbi, ona su ostvarila svoj cilj. Premalo je ovih 40, 39 već sekundi da objasnim što i kako je napravljeno kroz tu priču, a onda je također bilo logično da u tom času izradite ove druge institute dakle odgode i ovrhe samoga duga jer se htjelo ubrzati likvidnost generalno. Sada vraćamo te institute, vraćamo ih poboljšane i vjerujem i očekujem u ovoj raspravi da razgovaramo o sadržaju tih instituta ako smo eventualno i tu očekujem i vaš doprinos i doprinos svih drugih kolega koji su dublje u temi da tako kažem. Ako nešto nismo najbolje pogodili dajte nam pomozite, dajte neki savjet, dajte amandman ako treba, rado ćemo promijeniti jer mislimo da je ovo zaista veliki korak naprijed i zapravo kruna na jednu novu misiju i viziju porezne uprave. Hvala lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Linića-Vukšića-Hodžića, kolega Slavko Linić. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Priključujem se razmišljanjima da ovaj prijedlog zakona i o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona ima kvalitetna rješenja i znači poboljšanje rada Porezne uprave, ali uvijek postoji ali. Pa bih ja onda vrlo jasno naznačio što su to dobre strane, a što su to rizici koje ovaj zakon donosi. Sigurno da jedno od najboljih rješenja u ovom zakonu je obvezujuće mišljenje na zahtjev poreznog obveznika. To je nešto što smo nekada imali, od čega smo uporno bježali i zbog čega smo poreske obveznike dovodili do ludila. Lokalna porezna zajednica dala je svoje mišljenje koje mišljenje je bilo tko u Poreznoj upravi mogao poništiti i tada smo imali jednostavno i ja bih rekao oštećivanje poreznih obveznika, nametanje obveza, parničenje, suđenje, zatezna kamata i uništenje. Jedan od tih primjera mislim da možemo naći na području Crikvenice za koji ja znam. Potpuno uništen građevinski subjekt, isto tako kako je dodatno se bavio i hotelijerstvom i hotel. Porezna uprava ga je uništila svojim ponašanjem. Tako da vjerujem za poduzetnike, pogotovo za strane investitore poručiti da ćemo od sada imati mogućnost davanja obvezujućeg mišljenja znači i garanciju tim poduzetnicima, tim investitorima da više neće biti izloženi teroru pojedinih ljudi u Poreznoj upravi. I mislim da je to zasigurno najbolja poruka investitorima i našim poduzetnicima. I vjerojatno zbog toga itekako treba poduprijeti ovaj prijedlog. S druge strane vidimo zajedničku borbu unutar Europske zajednice vezano za razmjenu podataka i polako … [[Govornik se ne razumije.]] poreznu tajnu mičemo u stranu u interesima zaštite proračuna, u interesima zaštite razmjene podataka da se svaka porezna utaja sankcionira. I mislim da je to također kvalitetno rješenje. I isto tako pravo Ministarstva financija da dobije podatke i o carinama i o porezima od poslovnih banaka ako to zatreba i da to na neki način reguliramo, pa i u tom dijelu na neki način ograničavamo i bankarsku tajnu. Mislim da su također kvalitetna rješenja da porezno tijelo može utvrditi da je Porezna uprava, izvinjavam se porezna prijava poduzetnika pogrešna, neispravna i da može ponuditi poreznom obvezniku da ju izmijeni, znači temeljem uočenih grešaka ne ide sankcija, ne ide kazna, ne idu kamate nego mogućnost izmjene i to ono prije nekakvog nadzora i čak i mogućnost po nadzoru da se izmijeni od strane poreznog obveznika ako prihvati mišljenje Porezne uprave da je pogrešno. Sve su to rješenja koja itekako će doprinijeti sigurnosti i ja bih rekao nešto i daleko kvalitetnijem odnosu poduzetnika i Porezne uprave. Eto, po isteku ove godine ubrzat će se i cijele procedure sa uvođenjem i razmjene poreskih podataka putem elektronične pošte. To možemo zaista reći kvalitetna rješenja. Sad idemo do dva najteža instituta koje imamo ovdje, koji su inače prisutni u Općem poreznom zakonu već davno bili, a to su upravni ugovor i porezna nagodba. E da bi se lakše opredijelili ja bih bio sretan da smo dobili podatke što su ukupni dugovi i tko je kriv za te dugove, tko je kriv. Pa slušajući malo i repliku kolege Marića onda bih ga samo podsjetio da 2012. godine smo zatekli 50 milijardi nenaplaćenih potraživanja, 50. Prema tome, možda nije se mijenjalo, ali se nije naplaćivalo poreze. Da li znate što je najveći razlog nenaplate poreza bila? Pravo Porezne uprave da odgodi plaćanje poreza na 12 mjeseci, pa još 12 mjeseci, pa još 12 mjeseci i samovolje u tom dijelu pojedinih poreznih djelatnika. To je dovelo do enormne nenaplate potraživanja, potpune neefikasnosti. Moj prvi potez kao tadašnjeg ministra bilo je ukidanje tog prava, ukidanje jer sam ocijenio da to ruši efikasnost Porezne uprave. I na žalost da je to dio političkog utjecaja na Poreznu upravu. I sad dolazimo zaista do osnovnog pitanja a da li ćemo imati sutra političkog utjecaja? E onda bih vas ponovo vratio na Zakon o poreznoj upravi. Zakon o Poreznoj upravi koji sam također kao ministar poslao u saborsku proceduru i prihvaćanje je bila potpuna depolitizacija Porezne uprave i profesionalizacija Porezne uprave. Ali što smo mi načinili pred svega tri mjeseca? Novi prijedlog i opet je Porezna uprava politizirana. Nema natječaja, imenuje Vlada, srušeni kriteriji za izbor čelnih ljudi u Poreznoj upravi. Što to znači? Puni politički utjecaj na čelnike Porezne uprave, puni. A prisjetite se 50 milijardi je i upravo bio razlog što smo ocjenjivali i u javnosti je bilo prisutno da je politika imala puno utjecaja na tome kome ćemo prolongirati, koliko ćemo prolongirati, komu ćemo naplatiti, zašto nećemo naplatiti. I sada mi imamo zaista suprotnosti, politizaciju Porezne uprave sa izmjenama Zakona o Poreznoj upravi. I sve ono što smo organizacijski kvalitetno predložili u tom rješenju politika je opet htjela staviti ruku na vođenje Porezne uprave. I sada mogućnost da opet ojačamo institut ugovora i upravnog ugovora, gdje ćemo poreznim obveznicima omogućiti prolongaciju do 24 mjeseca kad je u pitanju dospjeli dug. E sad, ja ponovo postavljam pitanje da li je u ovih proteklih nekoliko godina kvaliteta kadrova, školovanje kadrova se bitno promijenio kad je u pitanju Porezna uprava. Da li možemo biti sigurni da ponovo neće biti političkog utjecaja, da prolongacija plaćanja obveza neće bit pod utjecajem politike, da opet neće biti diskreditacija pojedinih poreznih obveznika u odnosu na političke podobne. Bojim se da iz uvodnih obrazloženja gdje bismo mogli izbjeći taj rizik i prihvatiti ovakvo rješenje je sasvim sigurno nešto što bi nam pomoglo u ovoj odluci. Kad mene osobno pitate nisam za to da to omogućimo Poreznoj upravi, nisam. Još uvijek se ona preslaguje, još uvijek nije ona kompletno završila preustroj, još uvijek se kadrovi mijenjaju i biraju i ostaje uvijek pitanje koliko ćemo imati efekata od svega ovoga. S druge strane, svi vidimo koliko je u javnosti prisutno osuđivanje nekakvih rješenja kao što je recimo predstečajna nagodba, pa do tih priča da je predstečajna nagodba najveća pljačka ovog stoljeća. U svemu kad pogledate nešto oko milijardu kuna je porezna uprava otpisala da bi se zaključilo ukupno 408 milijardi nagodbi. Otpisano je milijardu. Mi u javnosti imamo diskreditaciju rada svakog u državnim službama, svakog čelnika. Što mislite koliko će sutra biti opet ataka na politizaciju ovog instituta, na to da pokušavamo i možda kvalitetna rješenja diskreditirati i koliko ćemo imati problema kod ljudi koji će trebati donijeti takve odluke sugerirat čelniku porezne uprave da nešto piše u ovakvom društvu u kojem živimo? Zato još uvijek smatram ovo rješenje se može ugraditi u zakon ali u prijelaznim i završnim odredbama smatram da treba ići opet na mogućnost da Vlada odluči u kom trenutku će dati mogućnost plaćanja dospjelih dugova po određenim nagodbama, po određenim rješenjima i da tada svi imaju pristupa a ne da to idemo na ovaj način iz jednostavnog razloga što ocjenjujem da će bit puno problema u provedbi radi određenih političkih pritisaka, radi neodlučnosti ljudi i radi potpune diskvalifikacije u javnosti s obzirom da smo navikli na ovakve političke obračune. Kad je u pitanju porezna nagodba, tu moram reć da za taj institut jesam koliko god je to isto veliki rizik da ćemo imati zloupotreba. Ali zašto sam? Pa zato što ta nagodba omogućava poduzetnicima da otpišu kamate, da otpišu zatezna kamate, kazne i sve ostalo jel će uplatiti po nadzoru, znači nazor je utvrdio porezni dug, znači imamo kvalitetno odrađen stručni nadzor i priliku da poduzetnik se nagodi da mu se otpišu kazne i sve ostalo i da mu se omogući lakše plaćanje i veću efikasnost uprave. Prema tome, mislim da porezna nagodba je vrlo rizična za poreznu upravu ali na neki način povećat ćemo efikasnost i omogućit prividnicima da izbjegnu sve one kazne i negativne pojave. Prema tome, kad sve ovo pozbrojim dobrih rješenja, kvalitetnih rješenja ali se nikako ne mogu složiti sa tim da definiramo mogućnost da porezna uprava sklapa upravni ugovor vezano za predstečajne nagodbe iz jednostavnog razloga jer ćemo ne samo imati problema mogućih zloupotreba, nego opet ćemo i predstečajne nagodbe koje sada guramo u kako bi rekao Stečajni zakon, i njih ćemo prolongirati i same stečaje ćemo prolongirat. Jer jednostavno nekomu ćemo omogućiti dvadeset četiri mjeseca otplatu što ne mislim da je potrebno. Jel ako ne plaća porezni dug obavezno je restrukturiranje takve firme. Porezna uprava mora dobiti mišljenje prije svega nadležni su u tom dijelu bili ovi kako se zovu, konzultanti koji su trebali dati procjenu je li moguće izići iz krize, je li moguće i kaje su mjere restrukturiranja tvrtke. Prema tome, porezna uprava mora biti u funkciji da pomogne gospodarstveniku u restrukturiranju al ne da otpisuje i prolongira naplatu duga. Pogotovo ispada sve će se platiti i radnike, i dobavljače jer nigdje nema dugova samo ćemo im dozvoliti da ne plaćaju poreze. Malo čudno, malo neprihvatljivo. Prema tome, sugestija da možda upravni ugovor ostane kao solucija ali nikako da se u naredne dvije godine primjeni jer mislim da ni privrednici a ni porezna uprava nije spremna za to a plus toga smatram da bi trebalo mijenjati i Zakon o poreznoj upravi i totalno profesionalizirati poreznu upravu da izbjegnemo konotaciju mogućeg političkog utjecaja na ovakva rješenja u općem Poreznom zakonu. Evo to su sugestije našega kluba, jel šteta bi bilo da jedan ovako kvalitetan prijedlog zakona koji će unaprijediti i rad porezne ali i bolje donijeti gospodarstvenicima zbog jednog instituta ima negativne konotacije. Zahvaljujem.
Hvala. Prelazimo na replike. Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Sva sreća pa postoje dokumenti. Tako je u veljači 2002. donesen zakon u ovom visokom domu o dospjelim nenaplaćenim potraživanjima sa rokom važnosti do 31.12.2002. produžen rok do 31.3.2003. Tada je rečeno da se taj zakon donosi zbog toga što država potražuje negdje između 22 i 24 milijarde kuna. Ako samo na taj iznos bez da se dirne, obračuna 18% ili 14% kamata koliko je bila, doći ćete do 50 milijardi. Druga stvar, prosjek naplate porezne uprave ne računajući kriznu 2009. je bio 98, 99%, 1% nenaplaćenog je milijardu i još nešto kuna. Međutim, kad govorim o ovom poslu onda treba reći upravo iz ovog razloga da najveći dio ovog nenaplaćenog se odnosi na preuzete obave HZZO i mirovinskog 2002. i 2003. godine, tada se radilo to o 7, 8 milijardi kuna. I druga stvar, najveći dio ovog nenaplaćenog se odnosi na obveze utvrđene poreznim nadzorom koje se veći dio tih postupaka se vodi na drugostupanjskom. I to su činjenice. Druga stvar, ni u jednom zakonu nije stajalo da se može obročna naplata ići jedna na drugu. Do 2008.godine to je bio regulirano Zakonom o izvršenju državnog proračuna, a 2008.donošenjem Općeg poreznog zakona je to regulirano tim Općim porezom zakona. Prema tome, kada govorimo o ovome zbog hrvatske javnosti, zbog 3 tisuće ljudi koji rade u Poreznoj upravi treba govoriti o činjenicama. Reći 50 milijardi, o.k. 50 milijardi. Samo što je s one 22 milijarde iz 2002.godine? prema tome to je proces koji ide. Kažem, 1% ne naplate je milijardu i 200 milijuna kuna, a po postupku naplate hrvatska Porezna uprava bar po njenim izvješćima je bolja od nekih skandinavskih zemalja, kažem isključivo 2009. I još nešto, jedina godina u kojoj je smanjen ukupni porezni dug je bio 2007., a to je posljedica rada Porezne uprave 2004.do 2007.
Slavko Linić odgovor na repliku.
Kolega Šuker, ne znam zašto pokušavati pravdati samo svoj rad. Ono što morate znati 50 milijardi je ukupno potraživanje od 1990.prema tome od samostalne RH. Što je osnovni problem? da li smo rješavali dugove privrednika? Nismo. Kalemili smo kamate, pa onda ako je privrednik i preživio sve što je plaćao zatvarali ste mu stare dugove, ostavljali su nove dugove. Što ja pokušavam reći? Gospodo,mi moramo riješiti dugove poduzetnika, mi ih moramo riješiti. Mi još uvijek imamo 1990.i nekih ratnih godina potraživanja koja ne otpisujemo jer nemate mogućnost otpisa. Ni ovdje ga nismo definirali kako ga otpisati ta nenaplaćena potraživanja, ona su nenaplativa jer su i zastare i ovo ali nemate pravo otpisa. Možete ih otpisati kod predstečajne možete ih potpisati u stečaju. Prema tome, to su naši problemi. I zato ja pokušavam reći, odgoda ne rješava problem. institut odgode nije rješenje, vi ga morate riješiti konsolidacijom, restrukturiranjem svog poduzetnika i u tome trebamo učestvovati, ali nikako ne odgoda jel odgoda mu ništa neće riješiti i mi govorimo o tim dugovima. 50 milijardi je naš zajednički problem. Odite pogledati pa ćete vidjeti da je jednim dijelom smanjeno, a da još uvijek imamo ogromni dio nenaplativ. U tom dijelu odgoda ništa neće pomoći. Prema tome, ja uvijek smatram da Ministarstvo financija itekako kvalitetno odrađuje posao, neovisno o kojem mandatu pa time i Porezna uprava. Ali sam protiv instituta koji je ovdje predviđen, a to je sklapanje ugovora.
Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Hvala potpredsjednice. Poštovani kolega Liniću, meni je drago da ste ipak i kao poznavatelj ovog sustava uočili čitav niz dobrih, kvalitetnih rješenja, a prije svega koje se temelje na načelu, ja bi ih svela sve ono što ste vi i ponovili jer ne može poreski sustav funkcionirati bez povjerenja u svoje porezne obveznike. Drugim riječima to znači, da porezni obveznik ne treba gledati u državu kao u onu koja ga želi oguliti, ali s druge strane ni država u poreskog obveznika samog onoga koji je želi prevariti. Dakle na tim načelima koji smo i postavili bili još 2000.porezni sustav i na ovim izmjenama se nadograđuje taj sustav upravo na tim temeljnim načelima, prije svega evo kroz upravni ugovor, kroz poreznu nagodbu. I kao što ste rekli onima koji kritiziraju i ne vide ništa dobro u ovome da ste naslijedili 51 milijardu nenaplaćenog poreza. Kada je već bio prozvan tadašnji šef porezne Mladineo, on je rekao da spominje se 51 milijarda ne negira, nego kaže, ali nitko ne spominje da je 850 milijardi naplaćeno. Molim vas to bi vam pred kaznenim sudom izgledalo mislim da ćete se time složiti kao da netko kaže pa šta ja sam ubio jednoga, a sve ostale nisam. Dakle to je ta logika ne sagledavanja onih koji kritiziraju dobra rješenja, a koja ste vi prepoznali.
Slavko Linić odgovor na repliku.
Pokušajmo vrlo trezveno spustiti lopticu, 50 milijardi u 25 godina to je problem ne naplate. Tu se slažem sa kolegom Šukerom da je najveći dio problema proizvela i kamata jel je to uvijek zatezna kamata koja diže tu u nebesa. Ali osnovno je nema rješenja za poduzetnike sa ovakvim dugovima i svaka razmišljanja o ugovoru, o odgodi ne rješava problem jer nismo riješili stare dugove. Zato ja smatram prihvaćam nagodbu. Zašto? Jel nagodba će značiti dio platit, a otpišete mu te proklete kamate, kazne i sve ono što treba. to je rješenje, odgoda nije. Plus toga, uvijek se vraćamo na politizaciju toga, na rizike ljudi koji će to potpisivati iz jednostavnog razloga jer smo mijenjali Zakon o Poreznoj upravi. Nemamo ju profesionalno. Imaju pod kontrolom Vlade, uvijek je moguć politički utjecaj, to moramo izbjeći. Prema tome, nisam za to da brišemo institut, nek ostane, ali ga odgodimo da primjenu dvije godine. A ako hoće Vlada svojim odlukama može reći idem reprogramirati dugove jel nemam drugog rješenja. Ali onda svi imaju pristup, nije diskrecioni pristup tada je odluka Vlade. To smo radili 2012.godine. Prema tome pomognimo i Poreznoj upravi, ali pomognimo i poduzetnicima. Ali probajmo shvatiti, brisanje dugova je rješenje, odgoda nije rješenje, samo ćete morati računati kamatu i imat ćemo daljnje probleme. I zato nemojmo kvalitetan prijedlog zakona radi odgode koja će sigurno imati političkih implikacija umanjiti mu vrijednost.
Krešimir Bubalo, replika.
Hvala lijepa. Naime, kolega Liniću imali smo dug na dug, imali smo kamatu na kamatu, imali smo odgodu na odgodu i zato imamo danas preko 50 milijardi nenaplaćenih potraživanja, a to je gotovo pola državnog proračuna. Ono što je najveći problem u ovom trenutku, a to je u Poreznoj upravi strah na strah, svatko se boji potpisati, svatko se boji odlučiti i s ovim današnjim izmjenama nećemo riješiti problem, a krajnje je vrijeme da se podvuče crta, da se otpiše ono što se ne može naplatiti. Jasno, ako su potraživanja iz '90.-ih godina, ako firme ne postoje itd., pa moraju se potraživanja otpisati. No s ovim problemom nećemo riješiti strah koji se uvukao u ljude u poreznim upravama, bježe od olovke ko vrag od tamjana. Prema tome, krajnje je vrijeme i tu da ih ohrabrimo, a upravo se može to sa regulativom i sa zakonima i jasnim kriterijima da nemamo, može ovako ili onako. Neki odbor će nešto odlučit, ma ja sam za to da imamo aplikaciju u koju kad unesete podatke ona će vam sama dat odgovor, a ne da neka grupa, dva-tri čovjeka odlučuju o nekom poreznom dugu i onda će ponovo bit političkih špekulacija, onda će vjerojatno bit ponovo nekih hapšenja i problema. Prema tome ovo nije krajnje rješenje, a krajnje rješenje moramo upravo ugradit u ovaj zakon.
Slavko Linić, odgovor na repliku.
Tu se potpuno s vama slažem da je strah kod djelatnika Porezne uprave prisutan, zaista je prisutan i taj strah pokušajmo umanjiti i zaista promotivno govoriti o nagodbama i na neki način osigurati ljude koji će radit na nagodbama da se ne moraju bojat kad su poduzetniku otpisali kamatu. Ali odgoda je problem. Zašto, pa iz jednostavnog razloga odgoda je problem jer ne smijete imati neplaćenog radnika, ne smijete imat neplaćenog dobavljača. Pa objasnite mi zašto onda imate dug, zašto imate dug porezni. Prema tome, to je apsurd da kad pogledate kriterije pod kojim je ovdje napisano da možete dobit, vi nikome ne smijete dugovat, morate dat takve izjave, a porezu ste dužni. Pa ja to ne razumijem. Ja to nikad neću razumjet. Prema tome, to je ono što moramo smanjiti strah, odgodimo taj institut, nemojmo se s njime bavit. Vlada uvijek može u Sabor poslati prijedlog zakona o odgodi plaćanja pa ćemo onda svima dati priliku, a ne da bude to diskreciono pravo čovjeka i da je pun straha da l će bit zbog toga progonjen. Jer kriteriji kako su napisani su nerealni, … a s druge strane potičemo upravo taj predmet nagodbe. Broj 1 to je prošao nadzor, utvrđene su greške, u tim greškama evo plati, otpisuje ti se sve ostalo. Jer jednostavno mi moramo ojačati i ja bih rekao poziciju poreznika u Poreznoj upravi.
Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Kolega Linić, neizravno ste me prozvali na repliku. Nije sporno da mi o nekim pojavama mislimo drukčije, ali ja ne vidim ništa tu loše, to nije nenormalno. Ja mislim da to je normalno i da je to dobro. Ako mislimo isto onda i ne mislimo nikako. Meni ne smeta da vi mislite drukčije, pa ne bi bilo dobro da i vama smeta što ja mislim drukčije. Što čini tržišno gospodarstvo tržišnim? Pokušajmo odgovorit na to pitanje, da svi koji se bave poduzetništvom imaju jednake uvjete, da sve institucije jednako se odnose prema njima, da svi zakonski propisi se jednako na sve primjenjuju i samo to može dovoditi do veće ekonomske aktivnosti, do kvalitetnije robe, do nižih cijena i sve ono što tržišno gospodarstvo nudi. A tko može učiniti najveću nepravdu? Onaj tko narušava tu jednakost. I sad jedan primjer. Vi kažete ne strahujmo otpisati kamate poduzetniku, ali što ćemo s onim poduzetnicima koji su podigli kredit u banci komercijalnoj po kamati 12% da bi platili porez ili doprinos ili bilo što drugo i oni koji nisu dizali kredite, koji su ostali dužni porez, vi im otpisujete kamatu, a banka ne otpisuje kamatu onima koji su uredno platili. Kako će se oni ravnopravno ponašati na tržištu? Nikako. Jedan propada, drugi opstaje i to na štetu onih. Kažete da su predstečajne nagodbe za vas spas, a za neke najveći zločin. Ne mislim da su najveći zločin, ne mislim da su pljačka, ali mislim da su ukočili hrvatsko poduzetništvo, nanijeli najveću štetu i primjer diskriminacije. Ali neću više što ja mislim, pitajte bilo koga, evo nazovite telefonom gospodina Biondića u Senju pa pitajte ga zašto se želi ubiti jer mu je to predstečajna nagodba učinila. I takvih 150 dopisa sam dobio u zadnjih 15…
Hvala lijepa. Vrijeme. Slavko Linić, odgovor na repliku.
Dvije riječi o predstečajnima. Predstečajne su rješenje zato što pravosuđe nije odradilo svoj posao, a to znači otvorio stečaj nad svakim trgovačkim društvom koje nije moglo poslovati, nad svakim. I ako se ne varam 44 milijarde neplaćenih računa u tržišnoj utakmici o kojoj vi govorite su nešto što svaku Vladu potiče da aktivno uzme ulogu u rješavanju tragedije na tržištu i to je posao Vlade. Prema tome, o slobodnom tržištu i neintervencijama Vlade možda možemo govoriti u potpuno normalnoj situaciji i u potpunoj stabilnoj situaciji za gospodarstvenike, ali 44 milijarde nelikvidnost treba riješiti. I rješenje je, pala je na 30 milijardi nelikvidnost. 48 milijardi su se vjerovnici dogovorili kako će riješiti, dogovorili. Zašto smatramo da to samo pravosuđe treba, a onda vidimo punu neefikasnost pravosuđa. 32 hiljade ljudi je izišlo iz rizika, normalno posluje. 32 tisuće zaposlenih. Naplaćeni su porezi, Porezna uprava je otpisala samo 1 milijardu kuna i onda kad vi meni govorite o tome da je to nepravda pa koja bi sudbina bila tih tvrtki? Stečaj. Pa zadnjih 10 godina promatrano stečaja naplata je 9% potraživanja, 9%. Koliko su naplatili u predstečajnoj? I preko 50%. E pa sad, ja zaista volim ekonomski razgovarati, brojčano, a ne po osjećajima. Jer netko smatra zato što je bio sudionik predstečajne da je otpisan. U stečaju bi sve izgubio.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Linić, evo samo da se nadovežem na repliku gospodina Marića. Ne da je poželjno drukčije misliti. Mi i u klubu drukčije mislimo, znači ne slažemo se oko svih stvari i dobro je što se ne slažemo jer tako bistrimo različita mišljenja i dolazimo do nekakvih rješenja koja nisu idealna. Gospodine Liniću, vi ste govorili o depolitizaciji Porezne uprave. Govorili ste o tome da je napravljena jedna velika pogreška prije nekoliko mjeseci. Rak rana hrvatskog društva jest politizacija javne uprave, politizacija svega onog što ne smije biti politizirano. Kada bismo mi imali sustav koji funkcionira tada ne bi bilo stresno ni za društvo, ni za građane ove zemlje promjena vlasti. Što se događa kod promjene vlasti? Kod promjene vlasti se događa sve, mijenjaju se porezne politike, mijenjaju se politike one koje se ne bi smjele. Mijenja se način funkcioniranja državne uprave, javne uprave, lokalne samouprave. Sve ovisi koja stranka dolazi. Mijenjaju se ljudi, množi se birokracija, a to je isto tako i sa Poreznom upravom. Nije puno dvije milijarde neplaćenog poreza godišnje u 25 godina 2 milijarde ako se ubroji kamata. Problem je u tome što se nekim ljudima opraštalo i kada su imali za plaćanje poreza, pa nisu trebali plaćati. Problem je u tome u sustavu, u tome kako se radi, kako se odnosi prema pojedinim privrednicima, koliko je politika upletena u porezni sustav, koliko se nekome oprašta, a nekome se ne oprašta. Meni isto nije jasno kad ste govorili o stečaju kako je stečaj dobar, a stečaji se vode 10 godina, sudovi ne funkcioniraju. To je rak rana hrvatskog društva što je tvrdim najgore sustav koji je i onaj sudski sustav [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] A predstečajne nagodbe su doživjele tako velike kritike.
Slavko Linić, odgovor na repliku.
Budimo iskreni, Prijedlog zakona o Poreznoj upravi gdje smo išli na depolitizaciju je prije svega i rješenje koje su nudili stručnjaci iz Europe, iz Svjetske banke jer jednostavno je ocjena da su to institucije koje moraju biti profesionalne i koje se ne bi trebale mijenjati sa promjenama vlasti i koje imaju velike ovlasti i samostalnost u tom dijelu procjenjivanja gdje se može, a gdje se ne može dati određene olakšice u naplati poreza. To kod nas nije prošlo. Teško je to objasniti, jer jednostavno bio je taj prijelazni period sa promjenama vlasti ide na izbore, znači ne da se nekoga postavi prije toga. Sve je to načinjeno. Na žalost volje političke za to nije bilo i zato ćemo uvijek imati prigovore da je to previše političkog utjecaja na rad Porezne uprave. Ali onog trenutka kad mi zaista pojedine institucije potpuno profesionaliziramo i imamo odgovorni rad njihovih čelnika koji će zaista imati sigurnost i snagu svojim djelatnicima jamčiti da ih neće progoniti, da neće bit izloženi napadima tog trenutka mi ćemo imati kvalitetne ljude u Poreznoj upravi. I bitka za takve kvalitetne ljude neće ići ako ne shvatimo da politiku moramo maknuti od tih pojedinih tijela. To je najveći problem politike, da postane svjesna toga da će onda dobit svakog djelatnika itekako odgovornog.
Ivan Domagoj Milošević, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Linić, pa sve češće me u zadnje vrijeme nekako strani gosti, pa i strani novinari pitaju kako ja objašnjavam to da smo mi evo već još malo pa sedmu godinu u recesiji. Pa ja najčešće odgovaram da vidim dva logična razloga, odnosno nelogična razloga, ali dva objašnjenja a to je s jedne strane država se sve ove godine ni na koji način ne reformira i ne prilagođava, nego se neprekidno igrala porezima. A s druge strane antipoduzetnička klima, a ta antipoduzetnička klima se možda u Hrvatskoj najbolje ocrtava u činjenici da zapravo ne postoji niti jedna društvena skupina o kojoj se toliko negativno sudi na bazi jedan, dva ili tri posto oni koji krše zakon kao što su to poduzetnici i obrtnici. Dakle, postoje mnoge društvene skupine, međutim nitko, ali ni sa kim se javnost toliko ne bavi na žalost na negativan način. To je jedan dio priče. Drugi dio priče koji ste s pravom vi otvorili, a to je pitanje arbitrarnosti, odnosno proizvoljnosti u državnoj administraciji. Slažemo se nije to problem samo u Poreznoj upravi, to je problem cijele hrvatske državne administracije na svim razinama, ta arbitražnost što jednim dijelom proizlazi isto kako se pišu zakoni i provode zakoni. Međutim, zna se točno u civiliziranom svijetu kako se bori protiv arbitrarnosti i nečije proizvoljnosti, a to je da se uvedu jasni parametri, transparentni kriteriji, da se unaprijed zna tko, što, o čemu na kojoj razini smije odlučivati i tko preuzima odgovornost. Dakle, napiše se kuharica, pučki rečeno i točno se zna za koga vrijede kakva pravila, unaprijed transparentno na internetu objavljenog pravila. I sad samo još jednu rečenicu koliko imam vremena, a to je, dakle zaista je, moram to ovdje reći krajnje licemjerno jer mi se čini da to ima neposredne veze i sa ovim današnjim prijedlogom izmjena i dopuna zakona, a to je, mislim da je to posljedica ako se ne varam i ako sam dobro čitao hrvatske medije posjeta ministra financija Lalovca Berlinu i Njemačkoj i savjetovanja sa poreznim stručnjacima iz Njemačke. Dakle, s jedne strane gospodin Milanović vrlo licemjerno i zapravo da ne kažem nešto baš preružno reći ću barem ne primjereno napadne HDZ da se savjetuje sa ponajboljim europskim ekonomskim institutom oko dorade ekonomskog programa, istovremeno ministar financija njegove Vlade odlazi u Berlin savjetuje se kako zapravo prilagoditi hrvatsku poreznu upravu i naša pravila.
Hvala. Slavko Linić, odgovor na repliku.
Ja ne bi se do kraja složio sa svojim kolegom Miloševićem koji govori da su poduzetnici najviše napadani, ne bi, dobro ne bi rekao. Ja sam jedno vrijeme se s njima znao itekako žestoko svađati kao i sa bankarima, a polazim da sam jedan od članova Vlade bio. Prema tome, mnogi drugi i nisu. Tako da ne bi ja rekao da su poduzetnici napadani. Nažalost devijantna ponašanja kod nekih poduzetnika izazivaju ogromno nezadovoljstvo zaposlenih pa su oni ti koji onda stvaraju sliku. Budimo iskreni jel na te poduzetnike nažalost pada i država kad gledamo vlasnike, i pogledajte jučer Treći maj, danas pružne građevina. Znači nama je osnovni problem da menadžerska struktura nažalost nema koji puta odgovornost. Jel tragedija da ta rukovodna struktura u trgovačkim društvima prepušta da predstečajne jednostavno moraju se pokretat po sili zakona, da to porezna mora brinuti umjesto da si sami, jel imate Zakon o trgovačkom društvu gdje je on mogao sam konsolidirat svoje poslovanje u dogovoru sa vjerovnicima. I normalno je da on itekako pregovara sa svojim vjerovnicima. Vi kad gledate institut prodaja pravnih osobnosti, pa odite prošetat malo pa ćete vidjeti da masu trgovačkih društava zatvara, otvara, uvijek isti ljudi, uvijek isti menadžeri i da varaju, varaju svoje kolege, svoje poduzetnike, druge i zaposlene. Nažalost to su tako devijantna ponašanja i to je razlog da Vlada pokušava koji puta naći rješenje da razriješi tragediju koju takvi poduzetnici stvore razriješi takve dubioze.
U ime predlagatelja zamjenik ministra financija Igor Rađenović.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Izgradnja poduzetničke klime, referiram se sad na ove zadnje replike je proces nije pojedinačni akt i oko toga se subjektivno možemo slagati da li su napori ove Vlade išli u pozitivnom ili negativnom smjeru, ali ovaj pojedinačni akt je dobio podršku da upravo ide u smjeru dakle izgradnje pozitivne političke klime, dobio je podršku Hrvatske gospodarske komore, dobio je podršku Hrvatske udruge poslodavaca. Dakle, mi smo zato, ovaj zakon i kasni jer smo ga upravo u suradnji sa tim institucijama i pripremali, brusili da tako kažem upravo oko upravnog ugovora. Dobio je i podršku Hrvatske udruge banka, dobio je jučer podršku na Odbor za financije, kažem svih vanjskih stručnih članova tog odbora. Prema tome, vjerujem da je doprinos sa te strane velik. Zahvaljujem predstavniku kluba Nezavisnih zastupnika, bivšem ministru čovjeku sa nedvojbenim iskustvom što je gro ovoga prijedloga zakona ocijenio kvalitetnim i što kažem daje sa te strane podršku ovome prijedlogu. Mogu se složiti da i to je bio i dio rasprave, glavni dio rasprave vaših replika da nismo rješavali dugove sve ove godine, da su se dugovi kalemili jedni na druge. Kažem ja ne bi želio da idemo ka tome da vidimo tko je više a tko je manje kriv ili tko je manje ko je više zaslužan, ali da toga ima ima zasigurno. Evo ovih dana sam imamo pritiske da tako kažem, Dalmacija vino tvrtka koja je u stečaju ako se ne varam već 2 godine, carina je za naplatu trošarina, ne mogavši naplatiti tekuće trošarine stavila ovrhu ovih dana na 5 milijuna kuna. I pritisci pusti, makni, vidi šta se može učinit dobijemo informaciju, barem je ja dobijem kako nisam dugo u sustavu, znači Dalmacija vino je u stečaju već 2 godine, ukupno u stečaju potraživanja države milijardu i sto milijuna kuna, porezna uprava, carinska uprava, Fond za zaštitu okoliša, milijardu sto milijuna kuna samo Dalmacija vino, samo jedna tvrtka. Da vam ne pričam sad da se trošarine naplaćuju kada roba već ode van, kad je samo rizik naplate, 30 dana poslije itd. Dakle, nedvojbeno je da imamo teško nasljeđe. Kažem zahvaljujem na podršci za ove druge četiri pet, dobro ste obrazložili i pohvaliti te mjere,. Oko upravnog ugovora tri činjenice. Dakle, nije cilj ovih mjera, cilj je da porezna uprava dobije neki alat. Nema porezne uprave koja nema alat, koja omogućuje da se izađe u susret poduzetniku koji ocjeni da se trenutno nalazi u problemu sa tekućom likvidnošću da ne može naplatiti određene obveze. Tri su činjenice koje ovdje nastojim podvući. Odgoda, obročna otplata koje su prije bile instituti nisu imali mogućnost da se na njih, da se njih prekine što zbog nevolje, što zbog nedovoljne informiranost, što zbog subjektivnog, što zbog objektivnog faktora. I istina jest da su često išle i odgode na odgodu, i kamata na kamatu kako lijepo rekoste, i da tu sad kažem koliko je to neinformiranost, koliko je želja, koliko je eventualna korupcija. O tome možemo špekulirati bilo jednoga, drugoga i trećega. A upravni ugovori je upravo suprotno, upravni ugovor omogućuje da se u svakom času kada se on ne poštuje, zato se i zove ugovor, da se on raskida i sa te strane porezna uprava ima tu mogućnost da ga raskine kada se ne plati jedna obročna rata. Znači cilj su obročne rate, jel to 24 jednakih obročnih rata, da li ne, da li da, da li ne, vidjet ćemo ali cilj je obračun i cilj je, konačni cilj 24 mjeseca, 2 godine. Ne mora biti, može biti 6 mjeseci, može biti godinu dana, maksimalno je 24 mjeseca. Razlika od prijašnjih vremena i druga činjenica koja ide u prilog ovom upravnom ugovoru je kolateral, uzima se kolateral standardno prema svemu tome, prema tome kako se to može, jel to jamstvo banke, jel to razročno pravo na nekretnini ili nešto treće. I treće, zaštita da ovaj upravni ugovor potpisuje čelnik državne uprave. Znači ne potpisuje bilo ko, bilo koji službenik nego ga potpisuje čelnik na temelju kažem detaljno propisanih, to kaže da potpisuje čelnik, članak 91.b on može svoju ovlast prenijeti, znači čelnik evo sjedi tu s nama, može prenijeti svoju ovlast za neke manje, vidjet ćemo to sa pravilnikom, propisat ćemo još, radit ćemo transparentan odnos na svoje čelnike područnih poreznih uprava, a znate da ih je sad puno manje za određene manje iznose. Ali u svakom slučaju želimo u tom smjeru i krenuti da je odgovornost samog čelnika s jedne strane, s druge strane proces je apsolutno transparentan. 91c vam govori o tome što sam prijedlog upravnog ugovora mora sadržavati. Pa sada vidim da imam još 20-ak sekundi ne mogu to pročitati, ali evo pozivam vas 91c da vidite što sve porezni obveznik koji mora započeti taj proces mora zamoliti, zatražiti i ti papiri ostaju i što sve mora priložiti da bi se taj upravni ugovor onda mogao potpisati i da sve transparentno ostaje za uvid zainteresiranoj javnosti i svima drugima koji to žele vidjeti. To su razlozi zašto je upravni ugovor dobar argument i vjerujem da sam vas i ovom raspravom bar malo razuvjerio gospodine Liniću.
Hvala. Ivan Šuker, replika.
Gospodine zamjeniče ministra, sada ste ustvari stavili veliki upitnik na ono što je možda najspornije u ovom zakonu. vi ste rekli da će nekim pravilnikom čelnik Porezne uprave moći prenesti ovlasti na …tijelo i vi u principu rušite kompletnu koncepciju. To je najgora stvar što se može dogoditi. Jer ako vama Sabor ovim zakonom daje mogućnost da sklapate bez procjene fiskalnog učinka, a vi ćete nekakvim pravilnikom to prenositi na nekakve niže razine onda je to katastrofa. Zašto? Pa zato što svi porezni zakoni sva postupanja u poreznoj upravi se donose na temelju iskustava rada Porezne uprave iskustava nekih drugih. S obzirom da smo sada ušli u zajedničko tržište kako gospodarsko tako i financijsko EU da se unaprijedi rad i da se poboljšaju stvari koje su bile loše. Tako i ovdje, ako neke stvari nisu bile dobre, ako se događalo to i to onda neke stvari se ne smiju ponavljati. Jer ovaj Dom će donest odluku o tome da to potpisuje čelnik Porezne uprave i ne znam s kojim ovlastima jer ovdje se ne kaže da će se potpisati pravilnik da će ministar pravilnikom odrediti drugačije. S kojim ovlastima vi to derogirate recimo na čelnike područnih ureda ili onih 5 regionalnih kako je to sada napravljeno ako to ne postoji u zakonu i mislim da to nije dobro da se napravi, bar dok se sustav ne uhoda jer po prvi put se radi o 24 mjeseca.
Igor Rađenović odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Zahvaljujem gospodine Šuker. Pa nisam ja to slučajno rekao. Da, zakonom stoji čelnik Porezne uprave i mi još uvijek raspravljamo razlog što pravilnici još uvijek jesu u nekoj raspravi i volio bih da tu raspravu i proširimo i da saslušamo i vaša mišljenja sa iskustvom i svih drugih zainteresiranih stručne javnosti da li možemo i samim pravilnikom, to je u ovlasti ministra financija ali i sama odgovornost njega jest da spusti određenu ovlast. Vi znate, bili ste čelnik Ministarstva financija mislim da ministar iz Ministarstva financija izađe 500 dokumenata dnevno najmanje raznoraznih dokumenata i nešto se potpisuje dobrim dijelom i mene boli ruka, ja … [[Govornik prebrzo govori, ne razumije se.]] jedan dio dokumenata sam potpisao i ovlaštenju samoga čelnika i bilo bi i loše i ekonomski opravdano da bude drukčije. Moramo vidjeti ovdje što taj upravni ugovor znači. ono što je ključ i zato smo debelo izradili u to 91c da to bude transparentan odgovoran proces, da on ima svoje gabarite ali mora imati određenu kako bi rekao manevarski pomak oko toga. Svi dokumenti ostaju ovdje, nisam stigao čitati 91c pročitajte ga sada da vidite što sve porezni obveznik mora zamoliti tj. zatražiti da taj upravni ugovor zajedno dođe do … Da li se čelnik Porezne uprave, a to je jedan jedini za čitavu Hrvatsku, potpisivati sve upravne ugovore ili će možda svoju ovlast za ne znam do milijun kuna, do 500 tisuća kuna da li će spustiti unutar Porezne uprave svojim čelnicima, a sada ih je daleko manje, nije ih više 20 nego 5 itd., itd. možemo to ostaviti za pravilnik. Ali evo ima još rasprave imate vi u ime kluba dajte nam savjete oko toga pa ću ih ja ministru prenijeti, ministar će ih saslušati pa će ja vjerujem biti … [[Govornik prebrzo govori, ne razumije se.]] odluku. Nije cilj ovoga, znači cilj je svega transparentan proces ali nije cilj da se uspori pa da ministar kada je tri dana na putu da se nijedan upravni ugovor ne potpiše. Da li će ih biti 5, 10 ili 50 dnevno, vidjet ćemo.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo poštovana zamjenice. Poštovani zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona i Konačni prijedlog zakona, no kada gledamo i vidimo da u prošlih nekoliko godina bilo je 6 izmjena samo ovog zakona onda sigurno ne možemo ostati ravnodušni prema tome. A kada vidimo da naplata poreza ne ide baš najbolje pa kada vidimo da se spominje pedesetak milijardi kuna nenaplaćenih poreza onda sigurno da si moramo postaviti dosta pitanja, ali vjerujem prije svega da si to mora učiniti ministar sa svojim suradnicima kao i ljudi u Poreznoj upravi. Svatko od nas tko ode do Porezne uprave obično tamo imaju malo tanja vrata itekako čuje taj strah koji postoji u poreznim upravama upravo strah od odlučivanja, od potpisivanja, strah od svega onoga što se događalo u prošlih nekoliko godina, a radilo se i o hapšenjima ljudi no isto tako i o aferama koje su tresle i Poreznu upravu i Ministarstvo financija i RH. Gledajući te sve afere prvu rečenicu koju mogu izreći, pa i Al Capone je pao kada nije plaćao porez, no u Hrvatskoj izgleda da nitko Al Caponea nije pao, dapače, dug se gomilao i gomilao, dugovi su rasli no i danas nitko nema hrabrosti i otpisati pojedine dugove. Ono što je nama u klubu HDSSB-a itekako važno da postoji pravda u Poreznoj upravi, da imamo pravednu državu i da imamo isti aršin za sve, a to bi podrazumijevalo da oni ljudi koji rade u Poreznoj upravi kada odnesu podatke da na enter dobiju pozitivni ili negativnu ocjenu da li s nekim mogu ići u sklapanje nagodbe ili ne. No ono što je evidentno da u prošle gotovo dvije godine imali smo vakuum koji je nastao da se ljudima nije mogla odgađati i pružiti mogućnost da prežive, gasila su se mnoga radna mjesta i pojedini ljudi i službenici u poreznim upravama ulazili su u teške probleme, a gledali su upravo ljudske sudbine, gledali su gašenja radnih mjesta, gledali su kako firme odlaze u predstečajeve ili stečajeve. Da se ranije reagiralo moglo se upravo to izbjeći, no ovaj zakon i ove izmjene neće promijeniti taj strah koji se uvukao u ljude, strah od nesigurnosti i neizvjesnosti. Česte porezne izmjene poreznog sustava sigurno da otežavaju i rad svima onima koji žele uložiti u Hrvatsku, ali i poduzetnicima koji djeluju u Republici Hrvatskoj. No isto tako kad pojedini ljudi odlučuju upravo ta tumačenja predstavljaju njima problem i donošenje odluka. Gledajući institut obvezujućeg mišljenja o poreznom tretmanu budućeg i namjeravanih transakcije koje će se konačno prekinuti u praksi, što se naglašava u zakonu i njihovo tumačenje od strane djelatnika Porezne uprave može imati nesagledive posljedice za poreznog obveznika i predstavlja pravnu nesigurnost u poslovanju poduzetnika. Svi poduzetnici želimo da imaju pravnu sigurnost, želimo da se onima koji su ušli u neku nezgodnu situaciju, a ne mogu ju možda riješit s bankom u danu ili dva, može dogoditi mogućnost obročnog plaćanja dužnika, poreznih obveznika. To je dobro, no što se nama događalo u Hrvatskoj, da smo imali porezne dužnike, posebno velike. Pa i vi ste spomenuli maloprije, niste vi, Dalmacija vino, pa kako je moguće da netko je dužan milijardu i 100 milijuna kuna, pa to znači da je bio dug na dug, kamatu na kamatu, odgodu na odgodu i da se stvari nisu rješavale sustavno godinama. I onda imamo Hrvatsku kakvu imamo, onda imamo porezne dužnike kakve imamo, no upravo zato treba omogućiti ljudima koji rade u Poreznoj upravi da mogu procijeniti planove. Kada se donosi plan za obročnu otplatu treba bit realan plan i to ste naglasili, samo ono što je krucijalno pitanje, tko će odlučivati da li je taj plan realan ili nije. To je pitanje svih pitanja i tu mora biti nedvojbeno, tu mora biti jasan kriterij i jasna procjena redovnih obveza i obveze koje se tiču obročne otplate. Mora se vršiti procjena poslovnih planova i tu moramo imati kompetentne ljude koji će o tome odlučivati. Isto tako mi se često u Slavoniji i Baranji susrećemo s poljoprivrednicima kojima Ministarstvo poljoprivrede nije isplatilo poticaj, a u istom trenutku imamo porezni dug. Znači tu se treba pružiti mogućnost da se i taj porezni dug lomi i da se zatvaraju pojedine stavke, a ovo upravo pruža mogućnost poljoprivrednicima da žive. Gledajući ove izmjene, one će poboljšati sustav i smanjit će troškove. Pa reći ću vam primjer recimo Osječko-baranjske županije koja samo za vozila izda godišnje 29 tisuća rješenja, smanjit će se troškovi upravo zbog ovih ovrha i pružit će se mogućnost brže i efikasnije naplate. To podržavamo, isto kao i dostavljanje elektroničkim putem i druge stvari koje se uvode. No gledajući upravo tu procjenu planova o kojoj sam govorio, tu detektiramo da će biti problema, tu detektiramo da će biti najteže odlučiti i najteže kontrolirati sustav. Mi ne želimo više da se vrte afere kao što su se događale u prošlim mjesecima ili godinama, koji se tiču recimo procjena. Pa kad su u pitanju i procjene sudskih vještaka moraju se respektirati, moraju bit ujednačeni kriteriji jer upravo kod tih procjena vidjeli smo na pitanju Spačve, vidjeli smo na pitanju nekih drugih poduzeća gdje su se spašavala radna mjesta, gdje su se otvarale afere. Želimo da se to izbjegne, želimo da imamo jasne kriterije. Pa i mi u Osijeku bili smo svjedoci afere …, vidjeli smo dosta tih afera koje su se ticale i pjevača i sportaša pa i one tvrtke koje se zovu Cameo i neke druge. Vidjeli smo i raznih nemilih scena u riječkoj poreznoj upravi i u osječkoj i u zagrebačkoj i u nekim drugim poreznim upravama. Moje je sigurno pitanje danas, koliko je država izgubila u predstečajnim nagodbama, ono što nismo naplatili i ono što nećemo nikad naplatiti, tko je činio propuste u svom radu i upravo tu moramo tražiti odgovornost. No gledajući ove izmjene zakona, gledajući ovo što imamo danas, ne nude se jasni kriteriji, ne nudi se olakšavanje ljudima koji rade u Poreznoj upravi da lakše odlučuju, a maloprije je rekao zamjenik ministra da želimo pravedniju Poreznu upravu. Pa Porezna uprava je pravedna, samo joj treba odrediti jasne kriterije i zabraniti svakolike političke utjecaje, pa i onda kada želimo spašavati radna mjesta, bilo da je to premijer, bilo da je ministar, bilo da je bilo tko u ovoj Republici Hrvatskoj. Onda moramo pružiti mogućnost da to ugradimo u zakone, a ne da se to radi telefonskim pozivima jer nismo mi država na telefonski poziv, na vršenje utjecaja na pojedine poreznike. Gledajući ovaj zakon onda možemo reći da želimo efikasniju naplatu, želimo da ona bude bolja, no gledajući koliko je gospodarstvo iscrpljeno sa svim onim porezima, sa parafiskalnim nametima upravo trebamo tražiti rješenja u tim situacijama, smanjivati trošak države i omogućavati poduzetnicima da žive, da se razvijaju i da normalno funkcioniraju. Ovdje pružamo mogućnost onima koji nisu plaćali porez da budu u povoljnijem položaju nego svi oni koji su uredno izvršavali svoje obveze u dan. Tu sigurno da treba biti i jasan kriterij. Često mi se dogodi da s nekim poduzetnicima razgovaram, da nisu dobili posao zbog 200-300 kuna poreznog duga koji im je baš taj dan sjeo na račun ili im se nešto dogodilo, a upravo mislim da takve stvari trebamo izbjegavati i upozoravati poduzetnike šta im se može dogoditi. Gledajući ovo što piše u ovom samom prijedlogu onda možemo reći da ćemo ponovno imati subjektivnog odlučivanja, da nećemo imati šprancu i nećemo imati automatsku obradu podataka. Kao što država mora čistiti obveze, tako isto i općine i gradovi i županije. No, svako od njih se boji otpisivati dug. I kada dođu te odluke na vijeća, županijsku skupštinu, pa i kad se zna da su poduzeća postojeća nepostojeća svejedno je teško otpisati dug upravo zbog tog straha o kojem sam malo prije govorio. Ono što smo imali često primjer ne samo da se dug išao na dug, kamata na kamatu, odgoda na odgodu bilo je otvori d.o.o. pa zatvori d.o.o., opet otvori d.o.o. zatvori d.o.o. Nitko nije pratio taj trag. Ljudi su ostajali dužni i poreza i drugih obveza, osnivali nova poduzeća i upravo se tima nije stalo na kraj, a ti su se bogatili, tajkunizirali zemlju, ovladali dobrim dijelom RH i danas imamo situaciju gdje politika vrlo malo može toga učiniti upravo u utjecaju na gospodarstvo. Ostali smo bez poluga za makroekonomsku politiku, ostali smo bez poluga za provođenje politike i imamo situaciju da se upravo nekoliko jačih gospodarstvenika u RH odlučuju u kojem će pravcu Hrvatska ići, da li će se razvijati ili neće. Gledajući ove mjere možemo reći da dobar dio podržavamo ali tražimo jasan kriterij kako bi se svima pružala ista mogućnost, ali isto tako nemojmo zaboravljati da ne smijemo nagrađivati one koji nisu plaćali porez, a u isto vrijeme kažnjavati one koji su plaćali porez, izvršavali svoje uredno obveze. Jer mišljenja smo u HDSSB-u, ako ne plaćate porez ne volite RH, ne živite za nju, dapače štetno djelujete upravo na nju. No, isto tako svjedoci smo državnih poduzeća, javnih sustava koji ne izvršavaju svoje obveze po zakonima o plaćanju i sigurno da te stvari trebamo izbjegavati jer ne smije država biti ta koja ne plaća svoje obveze a u isto vrijeme pruža mogućnost nekih odgoda i nekih različitih mišljenja od uređenih država jer svaka uređena država vodi brigu oko svojih prihoda. Ali isto tako ako u roku od 5 godina ih ne naplati onda ili otpisuje ili traži druga rješenja. Prema tome, jasan kriterij za odgodu, jasan kriterij kad govorimo i o preuzimanju nekretnina, kad govorimo o sudskim vještacima. Prema tome, dug je još put da uredimo i naš porezni sustav. Ali isto tako postanemo zemlja sa jasnom i snažnom konkurentnošću i jasnim poreznim sustavom kako bi oni koji žele ulagat na prostoru RH ne morali koristiti svakodnevno porezne konzultante i razno razne konzultante jer znaju da ih prepreke sustižu, a i znamo često smo viđali da upravo netko tko traži povrat poreza da često dobije umjesto povrata poreza inspekciju i inspekcijski nadzor. Hvala lijepo.
Nikola Vuljanić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Bubalo, rekli ste da bi Porezna uprava između ostalog trebala imati isti aršin za sve. Svjedoci smo naravno svi dobrog broja ljudi u Hrvatskoj čija imovina definitivno ne odgovara njihovim poreznim karticama. Sad je osnovan ured koji bi trebao pratiti velike porezne prijevare. Porezna uprava bi trebala obavljati svoj prvotni posao, a to je upravo taj, dakle da ustanovi imovinu koju čovjek ima, da ustanovi da li je ta imovina za svakog građana da li je ta imovina zarađena na zakonit način, tj. da li je prošla preko računa. Ako nije da se ta imovina zamrzne, stavi u postupak i oduzme. To nije privatna imovina, to je ukradena imovina. To je čini mi se jedna od temeljnih funkcija Porezne uprave u svijetu. Drugo, rekli ste da bi Porezna uprava trebala biti pravedna. Pravda je jednostavna. Svatko od nas ima svog poreznog referenta koji ima uvid u sve naše račune. Zašto ja ispunjavam poreznu prijavu ako moj referent sve zna o meni. Neka mi lijepo na kućnu adresu pošalje uplatnicu za porez koji trebam platiti i stvar bi se puno, puno pojednostavila. I treće, država OPG-e opterećuje, naravno pravedno opterećuje porezima, doprinosima i svima, ne isplaćuje poticaje. Jedan dan neisplate poticaja nosi državi 6 milijuna kuna profita. Dakle, mjesec 180 milijuna kuna poticaj za 2014. koju nije isplatila država je već toliko zaradila. Naravno država ne omogućava prijeboj [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] Država svoje traži i tu idu zatezni kamati, a na poticaje kamata nema.
Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Evo kolega Vuljaniću, ono što je prioritet naš u HDSSB-u ali vjerujem svih stanovnika Rh da postoji isti aršin za sve. No, u Hrvatskoj su se događale velike porezne prevare i ono što možete i vi detektirati kao prosječni građanin RH kao i ja, da imovina je rasla isto kao i porezni dug pojedinim poduzetnicima. E tu smo zatajili, tu nismo radili svoj posao, a u isto vrijeme nismo pružali mogućnost OPG-ovima kojima kasne poticaji da prelome taj dug. E pa za nas u HDSSB-u to bi bio logičan potez i očekujem od resornog ministarstva kao što je neki dan uvažilo kad smo govorili o švicarcu i akceptiralo da i OPG-ovi imaju problema, ne samo oni koji su kupovali vile ili neki luksuz, nego dapače i u ovoj situaciji da pomognu upravno onima kojima je teško, koji očekuju taj poticaj od države svakodnevno pogledavaju na svoje račune i čude se kako su blokirani od porezne uprave a nisu dobili poticaje.
Evo poštovani kolege mi u Hrvatskoj mjerimo metrima. Petar Baranović replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Bubalo, vi ste u svom izlaganju spomenuli visinu duga Dalmacija vina i svakome ko iole može procijeniti jednu poslovnu godinu Dalmacija vina ili slične tvrtke je jasno da taj porezni dug nije nastao u tijeku jedne godine, i potpuno je jasno da se radi o poreznom dugu koji je nastajao ne funkcioniranjem porezne uprave odnosno ne pravilnim poslovanjem ne samo Dalmacija vina nego i porezne uprave koja je pratila poslovanje Dalmacija vina. Na taj način je dovedeno niz tvrtki u hrvatsku situaciju iz koje se više tvrtka ne može izvući. Je li bila dobra politika vaše mišljenje da se tolerira ne plaćanje poreza u situaciji u kojoj su zatezne kamate na takvu vrstu dugova dovodile do eksplozije na ovaj način na koji se desilo sa Dalmacija vinom. I drugo, spomenuli ste i vi kolega Vuljanić u svojoj replici a vi u izlaganju OPG-ove i prebijanje obaveza sa poticajima. To je jedna od najvećih gluposti hrvatskog poreznog sustava u povijesti, valjda o Isusa Krista na ovamo, od kad je Hrvata. I na taj način, i na taj način smo doveli selo i hrvatske seljake u bezizlaznu situaciju. Umjesto da smo prebivali dugove sa potraživanjem poticaja mi smo doveli situaciju u situaciju OPG-ove da je danas blokirano gotovo dvije trećine OPG-ova, a neke procjene kažu čak i više i doveli smo u situaciju da Hrvatska odnosno OPG-ovi u Hrvatskoj ne mogu na takav način pristupiti povlačenju europskih sredstava odnosno sredstava iz omotnice niti se mogu javljati na natječaje. Učinili smo dvostruku štetu, uništili smo selo, uništili smo seljake uz ostale slabosti sustava hrvatske poljoprivrede, a napravili smo i štetu kad je u pitanju povlačenje europskih novaca.
Hvala. Krešimir Bubalo odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolega Baranoviću, voli bi kad bi u Hrvatskoj pa i u vezi poreza bilježili pomake metrima. No, nažalost ne možemo ih bilježit ni centimetrima. Mislim da kad je u pitanju Hrvatska, ali isto tako BDP vidimo iz godine u godinu da bilježimo stagnaciju, a to jasno ukazuje da mora zvonit zvono na uzbunu. Mi kad gledamo iz Slavonije i Baranje ne samo da se je tolerirala Dalmacija vino milijardu i sto milijuna gdje nije platilo obaveza, nego kad gledamo i sve ono što se učinilo u brodogradnji onda se smo pitamo Slavonija što si kome kriva. Da se je slabo toga ili gotovo ništa otpisivalo u Slavoniji, da se ništa nije za Slavoniju davalo i upravo zato je regija sa najmanjim BDP-om. No, i ono što ljudi krvavo zarade i ono što je definirano, pa ako se to zove i poticaj, da se ni to ne plati na vrijeme. E to je pitanje svih pitanja. Vi ste maloprije rekli a to pitanje traje dugo, ali krajnje je vrijeme više da se to pitanje razriješi i da Slavonija i Baranja dobiju isti onaj status kao i neke druge regije.
Ivan Šuker replika.
Hvala lijepo. Na repliku me ponukalo kolega Bubalo vaša izjava oko naplate poreza na cestovna motorna vozila. Mislim da bi bila najveća sreća na poreznu upravu da se odmakne od tih lokalnih poreza i neka si svaka lokalna jedinica naplaćuje sama. A što se tiče poreza na motorna vozila da ih naplaćujemo prilikom registracije imali bi naplatu 100%. No, vrlo interesantno da lijepo je na ovakav način … [[Govornik se ne razumije.]] govoriti, međutim ajmo vidjeti koliko jamstava je protestirano u RH u protekle 20 godina. A druga stvar, ajmo isto tako vidjeti kome je bilo u interesu da OIB ne profunkcionira do kraja, pa bi onda vidjeli ovo što vi govorite otvori pa zatvori firmu idemo tako dalje. OIB je upravo uveden zbog toga. A što se tiče Dalmacija vina, znate šta najbolje je ovako sa strane o tom slučaju sve državno odvjetništvo je, neko je htio Dalmacija vinu poslati u stečaj i pobrat onu prevrijednu nekretninu na splitskoj rivi, a dug Dalmacija vina vam je bio 2003. preko 300 milijuna kuna pa računajte 18% na to 14 godina pa ćete doći do ove milijarde. Ali kažem najbolje je nabaciti jednu cifru u Hrvatski sabor i neka se zastupnici glođu oko nje, a ne reći sve činjenice. Međutim, vi vidite da je Dalmacija vino preseljeno sa rive iz one prevrijedne zgrade na pomorskom dobru, a Splićani dobro znaju što im ta zgrada, što bi značilo da se neko toga po famoznim stečajnim zakonima kako se u Hrvatskoj domogao za jednu kunu, onda bi to vjerojatno bilo poštenije. Ja kažem da ne. A ono za što sam se zalagao i dok sam bio ministar i dok god budem govorio o tome a do je depolitizacija porezne uprave. Odmaknut od porezne uprave prije svega od čelnika jedinica lokalne samouprave pa prema gore, da niko na te ljude ne može vršiti ni ovakav ni onakav pritisak. I to je bit svega. I kad napravimo taj korak onda sve ove rasprave će biti iluzorne. Međutim, kolega Bubalo prije godinu i po dana je smijenjeno 9 čelnih ljudi porezna uprave pod razno raznim optužbama. Jel vi znate da su ti ljudi oslobođeni, jel im se ko ispričao, jel ih ko vratio na staro radno mjesto? Ne, to je politika i politikantstvo i pritisak na poreznu upravu.
Hvala. Krešimir Bubalo odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Evo kolega Šuker, mogao bi se složit s vama u ovom prvom djelu kad govorimo o cestovnom, o vozilima i porezu na motorna cestovna vozila i bilo bi dobro da se upravo porez naplaćuje prilikom same registracije, olakšao bi se put i jasno da bi naplata bila puno bolja nego što je bila dosad. No, upravo za dobar dio županija radila je to porezna uprava, neki sad uzimaju taj posao prema sebi jer vide da su efikasniji i nisu često mogli imati uvid na enter i tu su imali problema. Ono što ste ukazali a to su jamstva u RH koja su protestirana. Pa nismo u Slavoniji i Baranji imali osjećaj da je za Slavoniju i Baranju nešto protestirano, za brodogradnju je, za neke druge regije je. Prema tome, tu su izostale upravo potpore Slavoniji i Baranji koje su bile indirektne, koje su išle kroz jamstva. Kamata 18% pa tko će nju zaraditi, tko će imati prihod na toj razini da može servisirati kamatu od 18%. Tu smo trebali puno brže, puno operativnije rješavati ili otpisivati ili naplaćivati potraživanja, ne samo u novcu nekretninama i drugim stvarima. Porezna uprava je tu trebala biti puno brža i operativnija. Depolitizacija apsolutno, no malo prije ste spomenuli 9 čelnih ljudi u poreznim upravama, ljudi koji su izblaćeni, ljudi koji su po medijima razvlačeni i šta imamo danas. Ali to nitko neće pisati danas. Imate tekst preko cijele strane kada se nekog razvali, a onda netko možda dobije kockicu, pa evo zato služi Sabor da se upravo kaže ovo što ste malo prije rekli, a radi se o tih 9 ljudi. Prema tome, često se u Hrvatskoj vide naslovi koji kasnije ne odgovaraju realnoj istini, a ti ljudi koji su nažalost bili išamarani, koji su vučeni po blatu kasnije nemaju mogućnost dobiti medijski prostor.
Ante Sanader, replika.
Hvala. Kolega Bubalo, ja bih se složio s vama, vi ste rekli onaj tko ne plaća porez taj ne voli RH ili državu. Vi ste svjesni kao pametan i iskusan čovjek sa funkcijama koje ste radili da se to ne može tako tumačiti jer nažalost upravo odlukama vlada ili ministarstava mnogi su dovedeni u poziciju da ne mogu plaćati porez. I ne možemo reći da su oni narodni neprijatelji odnosno da oni ne vole RH. A i strah o kojem ste pričali je jasno kako postoji u županiji tako postoji i u Poreznoj upravi, a strah postoji samo zbog ne definiranih jasnih kriterija jer kada bi se znali jasni kriteriji i kada bi bilo transparentno i javno kada bi se sve takve odluke transparentno na internetu ili nekom javnom glasilu koje je svima dostupno mogli objaviti onda ne bi bilo straha. I strah može biti ono zbog političkih naredbi, ali i njega ne bi bilo kada bi bilo javno i transparentno sve to. A ovo što se tiče Dalmacijavina moram se tu javiti također i brodogradilišta, ne bi bilo dobro da se sada Slavonija i Dalmacija natječu oko toga jel nekom danom više ili manje, to ne vodi dobitku ili dobrobiti RH pa mislim da takve rasprave i nisu dobri takvi primjeri. I zamjenika ministra koji je ovdje iznio primjer Dalmacijavina, Dalmacijavino je strateška tvrtka, prevažna za Split, Dalmaciju cijelu i zbog nekretnina i zbog one mogućnosti o čemu je Šuker govorio. Možda je netko i htio dođi do cijele te vrijednosti koju ima Dalmacijavino upravo takvim potezima ajmo u stečaj na brzinu. I zato podržavam … u redu je da se spašava i najmanje je kriv menadžment. I strah je i u Dalmacijuvinu bio problematičan jer se nisu donosile odluke gdje su trebale. I ja sam svjedok toga, kada smo tražili nismo mogli doći do potpredsjednika Vlade do ministra da se donese odluka jer su bježali mnogi od donošenja odluka, a to je rezultiralo da je DAlmacijavino došlo u poziciju u kojoj je. A isto je situacija sa brodogradilištom. Ali apeliram dajmo potporu Slavoniji treba pomoći Slavoniji sve što treba ali nemojmo to uspoređivati to neće donijeti dobrobiti Hrvatskoj, a to je onda loše da takve rasprave idu iz ovog Sabora.
Krešimir Bubalo odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Evo kolega Sanader, mi smo često vezivali kao župani Slavoniju i Dalmaciju i to je dobro, upravo radi prodaje naših proizvoda po Dalmaciji, posebice kada govorim o prehrani i o drugim stvarima i sigurno je da je to za čestitati. No ja jesam malo prije spomenuo, imamo raznih situacija nekad treba mogućost nekoj kompaniji da ide u nagodbu, no imali smo situacija da su ljudi osnivali nova poduzeća, a nisu plaćali porez. E to su oni koji ne vole RH, to su oni koji su nanosili štetu RH. Strah, strah na svim razinama, ne samo porezne uprave nego na svim razinama odlučivanja i to je jedan od velikih problema RH danas, a nadam se da neće biti sutra. Ono što dobro donosi ovo zakonsko rješenje, da će biti objave vezano za nagodbe. To je dobro, da svatko u svojoj sredini dobro može procijeniti tko je doista zrel za nagodbu, a tko nije i sigurno će tu biti raznoraznih reakcija upravo na to subjektivno donošenje odluka. No, kolega kada govorite o jamstvima pa i Dalmacijavinu ili otpisu onda želim reći volio bih ja da možete vi pričati o Dalmaciji koliko se toga oprostilo Slavoniji, koliko se toga i tih jamstva oprostilo slavonskim i baranjskim poduzećima, no toga nažalost kolega gotovo da nema. A ono što smo imali situaciju da su pojedini ministri financija otpisivali u privatizacijama pa čak i županijske prihode, no evo sustigla ih je prije par mjeseci i kazna, ali to je plaćao ministar financija pa ste imali problema s tekućom rezervom još iz vremena kada sam ja bio župan jer sam tužio RH. treba ustrajat i ne može se jedinice lokalne i regionalne samouprave otpisivati prihode, prihod je njihov a ne državni.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Bubalo slažem se s vama kada ste govorili o tvrtkama koje su kada su skupile popriličan broj računa zatvorile jednu tvrtku, otvorile drugu tvrtku, a znamo koje je godine donesen taj zakon i zbog čega je taj zakon donešene. To su često radili i mediji kada bi skupili dovoljno računa za papir, za usluge, za tiskanje, naročito kazne sudske tada bi zatvorile jednu tvrtku otvorili bi novu tvrtku, isti ljudi bi radili u toj istoj tvrtki. Međutim to je problem zakona u RH. Govorili ste i o društvu jednakih šansi odnosno istim da ne bude aršin mjerilima za sve. Mislim da je to jedna floskula na koju stvarno se ljudima okreće u želucu kada čuju da u ovom ili bilo kojem drugom neoliberalnom društvu da imaju ljudi jednake šanse, naročito oni čiji očevi kopaju po kantama za smeće njihova djeca, ona djeca ona djeca kojima kruli u želucu. Sljedeće čega ste se dotakli i izmijenili ste sa gospodinom Vuljanićem isto tako, a to je bilo, ja bih to nazvao sjećate se onog Zakona o porijeklu imovine. Kada bi se primijenio taj Zakon o porijeklu imovine sasvim sigurno da bi 500, tisuću ili nekoliko tisuća ljudi završilo u zatvoru stupova društva jer ne bi mogli opravdati svoju imovinu onu koju imaju i to je dan danas otvoreno pitanje. Taj zločin ne smije zastarjeti jer ako netko koji ima nekoliko kuća, vikendica, automobila, aviona, jahti, a porezna kartica mu govori da je zarađivao prosječno kao i drugi građani RH to znači da je krao i krao je sve u 16. Takvim ljudima treba oduzeti imovinu, a ne kao što je bilo predlagano zapravo da plate porez na tu imovinu pa da im se ta zapravo imovina priznaje i ozakonjuje lopovluk. Mnogi bi završili u zatvoru.
Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Naime, kolega Vukšiću često se dogodilo da upravo ljudi otvaraju i zatvaraju poduzeća, da ostaju u poreznoj dužni i dobro je zato što je profunkcionirao OIB. Danas vi na enter možete u Poreznoj upravi vidjet kakva je situacija sa pojedinim dužnikom, no u Hrvatskoj imamo i Zakon o pranju novce. Prema tome samo da se ti zakoni malo jače i bolje koriste sigurno bi se moglo puno toga detektirati. A svi se ovdje slažemo ja vjerujem da imamo društvo jednakih šansi, a ne jednakih kanti. Prema tome, svi želimo jednake šanse, no danas u Poreznoj upravi nije teško doći do toga da li usklađenost imovine doista takva sa prihodima. Porijeklo imovine nije uopće problem danas u poreznoj detektirat i evo ja bih volio čuti od ljudi iz Porezne uprave koliko su ljudi dosad detektirali u Hrvatskoj kojima je neusklađena imovina sa prihodima, a upravo to bi bilo interesantno i hrvatskim građanima čut, a tu bi onda znali da ono crveno svjetlo koje blinka na neusklađenost imovine i prihoda doista funkcionira u Poreznoj upravi jer danas Porezna uprava može pristupit i bankama i nekretninama i svemu. A ono što se često progovara u Saboru, da ide porez na nekretnine, onda nema razloga da se jasno ne može detektirati imovina što podrazumijeva i novac i nekretnine i plovila i pokretnine itd., sve ono što je dostupno poreznoj upravi pa molim evo odgovor ljudi iz porezne koliko ste imali dosad slučajeva neusklađenosti primitaka i imovine u Republici Hrvatskoj.
Nadica Jelaš, replika.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Kolega Bubalo, vi ste u više navrata, dakle i u samoj raspravi a i prije toga u replikama spominjali strah koji se uvukao među službenike Porezne uprave. Dakle ne slažem se s vama da su službenici Porezne uprave baš toliko prestrašeni da to paralizira njihov rad, ali je dobro da više nema one činovničke bahatosti, ja bi to tako nazvala, onog negativnog birokratskog odnosa prema poreznom dužniku u stilu mi smo ti koji odlučujemo o tvom životu i o tvom poslovanju u budućnosti. Dakle institutom obvezujućeg mišljenja otklanja se upravo taj jedan rašomon poreznih stavova, poreznih mišljenja i dakako samovoljnih postupanja koja su izazivala jedan ogroman revolt kod poreznih obveznika i ne samo revolt nego i jednu ogromnu nesigurnost u njihovom svakodnevnom poslovanju. Dakle upravo suprotno od vašega stava kojega ste izrekli, obvezatnim mišljenjem dobit ćemo upravo jednu šprancu, jednu praksu za jedinstveno postupanje koja će se donositi kolektivno, a ne pojedinačno, dakle neće biti pojedinačnih stavova nego će kolektivno tijelo formulirati to jedno obvezujuće mišljenje koje će se evidentirati pod odgovarajućim brojem, a to bi svakako trebalo doprinijeti onda i efikasnijem postupanju Porezne uprave i naravno sigurnijem poslovanju poreznih obveznika.
Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Naime kolegice Nadice Jelaš, nema potrebe da vam govorim o tom strahu s kojim se suočavaju ljudi i u poreznoj, ali i na nekim drugim razinama. Najbolje da ih pitate. Strah je prilično velik, ljudi se boje potpisivati i nastao je jedan grč u državi, a to se dosta osjeti. Nisam osjetio niti sam čuo kroz razgovore sa našim građanima da postoji tamo činovnička bahatost. Da postoji jedna skromnost i jedan veliki strah u ovom trenutku, to osjećam jer upravo ti ljudi koji rade tamo nekad im je teško protumačiti određene stvari koje se mogu protumačiti ovako i onako. To trebamo mi u Saboru ovdje točno detektirat. A ono što je veliki problem to je ovih 50 milijardi. Da nije bilo samovolje ne tih činovnika nego pojedinih političara, pojedinih ministara, predsjednika Vlade itd., ne bi nam se ovo dogodilo. Prema tome, ovo što ste vi rekli kolektivno odlučivanje, ja bih volio kad bi imali jasan softver da ljudi ne bi morali odlučivat nego samo unijet podatke i na enter dobit rezultat tog odlučivanja. onda bi to bilo puno lakše i bio bi ujednačen kriterij i u Osijeku i u Dubrovniku i u Zagrebu, Splitu, Rijeci, a često nam se događa i u sudskoj praksi i u poreznoj praksi i u nekim drugim praksama da od regije od regije, od grada do grada imamo različita tumačenja. To je ono što nije dobro.
Tomislav Žagar, replika.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bubalo, jedan moj omiljeni lik iz crtanog romana imao je majicu na kojoj je pisalo "tko izgubi dobitak dobije gubitak". Vi ste spomenuli, postavili ste pitanje ovako, koliku je država štetu pretrpjela od predstečajnih nagodbi. Mislim da ovo pitanje vremenski nije dobro postavljeno. Prije bi mogli pitat koliko je država uspjela umanjit štetu od predstečajnih nagodbi jer kad su došle predstečajne nagodbe zapravo taj novac je već isisan, novca više nema u poduzećima i uglavnom imamo gubitke. Ili bi mogli postavit pitanje koliko je država pretrpjela štete od stečajnih postupaka, ali ne onih koji su provedeni već onih koji se nisu uspjeli provesti. Naravno, vi ste spomenuli u svojoj raspravi i to je cijela istina, da se uglavnom kad govorimo o nagodbama govorimo o radnim mjestima, očuvanju radnih mjesta i to je intencija. Naravno u tom smislu ja razumijem kad vi govorite o strahu jer uzmite, a bilo je primjera u praksi, širi kontekst ove cijele priče gdje prijevozničko poduzeće koje ima koncesiju npr. županije vozi djecu u školu i ono dolazi u poslovne poteškoće. Ako ga blokirate neće djeca ići u školu jer on ima koncesiju, ne možete vi preko noći neke stvari napravit. Da zaključim priču, radna mjesta otvaraju ugovori. Ugovori se moraju poštivaju. Problemi nastaju onda kad se ugovori ne poštivaju i onda se sve ovo zakotrlja, a do ovoga svega ne bi trebalo doći da se na vrijeme reagiralo. Hvala.
Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Ma evo želim vam kolega reći kad su u pitanju predstečajne doći će vrijeme kad će se podvući crta i u ovom Hrvatskom saboru progovoriti o tim predstečajnima. Danas ne bih o tome, bit će vremena ali znam puno zdravih gospodarstvenika koji su u tom procesu oštećeni i koji su morali otpisivati svoja potraživanja. Ja vjerujem da su na neke druge načine mogli ih naplatiti. Prema tome, bit će vremena kad će se i o tome progovoriti. Taj zakon je doneo i dobrih stvari, ali i za dosta poduzetnika i velike štete i sigurno da su one ogromne. No, zanimao bi me podatak koliko je Porezna uprava upravo kroz te predstečajne nagodbe izgubila pa možda evo što vi kažete i dobila. Volio bih tu kalkulaciju čuti, onda bi bili kolege uvjerljiviji. No, kada govorimo o pojedinim ugovorima, autobusima itd. svaki primjer je zaseban, ali moramo imati jasne kriterije da olakšamo ljudima koji rade u Poreznoj upravi, da ne moraju tumačiti ovako ili onako. Pa zato je upravo ovaj Sabor, zato su zakoni da olakšamo ljudima posao i to je imperativ Hrvatskog sabora.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. I u ime Kluba zastupnika SDP-a Nada Čavlović Smiljanec. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ravnatelju Porezne uprave sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je znači danas odnosno danas raspravljamo o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona sa konačnim prijedlogom zakona, a moram na samom početku reći da je to u stvari temeljni zakon koji uređuje porezno-pravni odnos, odnosno odnos poreznog tijela i poreznog dužnika, a isto tako odnosno poreznog obveznika, a isto tako Opći porezni zakon je postupovni zakon koji je donesen još prije desetak godina. 2009. godine je donesen novi koji je više puta mijenjan. I on je bio potreban Poreznoj upravi iz razloga što porezni postupak je upravni postupak, ali postoje tolike specifičnosti koje se naprosto nisu mogle regulirati, odnosno primijeniti kroz Zakon o općem upravnom postupku. Ja bih sad na početku prije nego što krenemo u stvari u raspravu o Općem poreznom zakonu i o tome što on sad bi trebao nuditi, samo bih podsjetila, a u stvari na to me je motiviralo rasprava mojih prethodnika. Rekla bih samo ono što je od 2012. godine učinjeno na poboljšanju rada Porezne uprave i šta je sve mijenjano u Općem poreznom zakonu da bi Porezna uprava bila efikasnija, da bi Porezna uprava bila učinkovitija i da određeni procesi, odnosno određene pojavnosti koje su se događale u društvu vezane uz povezana društva, vezana uz nesrazmjer imovine, vezano uz postupak zlouporabe prava ovo je sve bilo normirano Općim poreznim zakonom i to je jedan od razloga zašto je Opći porezni zakon mijenjan. Podsjetit ću vas znači da smo u Opći porezni zakon unijeli institut proboja pravne osobnosti odnosno odgovornost odgovornih osoba, direktora uprava, poduzeća, koji su osnivali lance svojih poduzeća, gomilali velike dugove. I utvrdili smo, tim zakonom propisali smo, u ovom Saboru je taj zakon izglasan, da će svaki onaj pojedinac, direktor uprave koji je znači izvlačio novac iz poduzeća i na poduzeću ostavljao dugove za one dugove koji su nastali odgovarati svojom osobnom imovinom. Odgovorit ću znači da u Poreznoj upravi se oko toga vode postupci, da Porezna uprava za sada još uvijek nije izašla sa nekakvim podacima. Međutim, postupci su u tijeku, oni su dugotrajni i da bi uopće mogli ići u taj postupak morate imati prije svega poduzete sve ovršne mjere. Ali Porezna uprava je započela raditi taj posao i ništa više ne može taj posao zaustaviti. Ja mislim da je to bitno. Isto tako kad govorimo o nesrazmjeru imovine. Da, postoje svi alati u Poreznoj upravi. Oni su i Zakonom o Poreznoj upravi 2012. godine nadograđeni u smislu da Porezna uprava zaista kad se pritisne OIB vidi podatke o imovini, svoj imovini koju imaju pojedinci, odnosno porezni obveznici u RH. Sustav OIB-a je davno uveden, međutim tek od 2012. godine on je rekla bih zaokružena cjelina i Porezna uprava sada ima mogućnost uvida u sve pokretnine, nekretnine veće vrijednosti koje porezni obveznik ima. I ono što moram reći da ovaj zakon, ovaj Opći porezni zakon koji danas raspravljamo on je ne samo da je uveo ta dva instituta koja su iznimno bitna, nego je čak propisao da se zastara ne odnosi na ta dva instituta, nego da se može ići čak do 2005. godine. Tako da mislim da od 2012. godine puno stvari je napravljeno u Poreznoj upravi i da Porezna uprava zaista vodi računa o tome kako ste rekli nesrazmjeru te imovine i povezuje one porezne obveznike koji imaju ogromnu imovinu, a koji istovremeno su imali ogromni porezni dug koji na žalost eto bio je naslijeđen. 52 milijarde kuna duga je bilo 2012. godine. Ono što ste danas spominjali isto tako vezano za OPG pa ste govorili da ne postoji mogućnost da porezni obveznici, znači poljoprivrednici koji imaju potraživanja koja su dospjela prema državnom proračunu, a to su znači s naslova poticaja ili izravnih ulaganja moram reći da je Općim poreznim zakonom promijenjeno, odnosno omogućeno da se takva potraživanja mogu prebijati. Od 2012. godine prvi puta takva potraživanja se prebijaju na način da porezni obveznik koji ima potraživanja perma državnom proračunu, a istovremeno je i država ima određena potraživanja prema njemu, znači da je porezni dužnik. Ti podaci se uparuju sa Agencijom za plaćanja i ti porezni obveznici znači dobivaju novce. Ovih dana se zaista pojavila priča da Porezna uprava ide u blokadu tih OPG-ova, međutim to je zaustavljeno jer poticaji su isplaćeni. Znači, ta tvrdnja od 2012. godine ne stoji, jer to je omogućeno upravo izmjenama Općeg poreznog zakona. Znači, ono što je napravljeno u Općem poreznom zakonu do danas nitko nije spominjao. To znači da je skinut onaj veo porezne tajne člankom 8. i da su javno objavljeni dugovi svih poreznih obveznika. Po tome ta mjera je, po toj mjeri je naplaćen određeni dio poreznih dugova, međutim nije sam smisao te mjere bio da se naplate porezni dugovi nego je smisao te mjere bio da se pokaže da država ima snage, ima hrabrosti javno objaviti sve one porezne obveznika koji imaju svoje porezne dugove. I znači da je interes ustvari javnosti veći i bio važniji u tom momentu nego interesi koji su se, nego interesi pojedinih poreznih obveznika. Javni interes je značio ovdje rekla bih prevladao što u svakom slučaju je i potrebno, taj privatni interes jer se lista poreznih dužnika nije željela a mogla se prije toga objaviti. Uvijek se govorilo da je to ustvari institut porezne tajne u koji se ne smije dirati a mi smo pokazali ustvari, ova Vlada da se to može napraviti. Isto tako sad ću se malo eto dotaknuti instituta odgode plaćanja koji je u OPZ-u bio članak 118. na 36 rata i imali smo institut odgode ovrhe na 6 mjeseci uz propisane mjere osiguranje. To je inzistiralo poreznoj upravi cijeli niz godina i moram reći da je 2013.godine to ukinuto u izmjenama Općeg poreznog zakona. Ulaziti u to da li je to bilo dobro ili nije bilo dobro, da li je bilo zlouporaba, pa sigurno da ih je bilo, u to uopće ne sumnjamo jel ako dajete odgodu na 36 mjeseci to je znači diskrecijska odluka čelnika tijela bez ikakvih mjera osiguranja, uvijek si znači u problemu da ta vaša odluka je ustvari subjektivna i pitanje je koliko su se pojedinci vodili općim interesom. S druge strane da bi taj vezano za odgodu plaćanja, da bi porezni obveznik mogao dobiti rješenje o odgodi plaćanja morali ste ići u ispostave porezne uprave raditi oslobođenje poreznog duga. Tu je taj postupak koji je trajao mjesecima, a istovremeno u momentu kada znači porezni obveznik nije ispunjavao svoju obvezu po rješenju, znači o odgodi vi ste onda morali izdavati novo rješenje, ići u prisilnu naplatu tako da taj institut možda nije bio dobar, ali ono što s čime se danas suočavaju, odnosno godinu i pol dana suočavaju hrvatski porezni obveznici, poduzetnici to je da oni znači gotovo dvije godine nemaju apsolutno nikakve mogućnosti da svoje porezne obveze koje su nastale možda, neko je došao u probleme možda mjesec dva, međutim u poreznoj upravni znači nije postojao ni jedan propis temeljem kojega bi taj porezni obveznik mogao dobiti odgodu naplate poreznog duga. I ono o čemu ste govorili eto najviše gospodin kolega Bubalo, o strahu porezne uprave, govorili ste o strahu porezne uprave, a to je upravo to. Ako znači godinu i pol dana nemate alat da poreznom obvezniku koji je došao trenutno u teškoće na neki način, pa ajmo to reći, pomognete a znate tog obveznika da je godinama uredan porezni obveznik, jer svaki referent vodi porezne obveznike godinama i zna točno krvnu sliku obveznika tko će se to usuditi i na riječ reći ne nemojte ga blokirati jer on će za 15 dana, on će za mjesec dana platiti poreznu obvezu. U godini i pol dana u poreznoj upravi toga nema. Ali znači istovremeno država je bila dužna upravo zbog stanja u gospodarstvu propisati mogućnost odgode plaćanja. I eto upravo zato pozdravljam ova dva instrumenta i mislim da su iznimno dobri odnosi instituta, institut upravnog ugovora i porezne nagodbe. Bez obzira koliko oni mogu biti po vama, ono uvijek si spuštamo prostora koliko oni mogu biti zloupotrebljeni. Međutim, ja bi gledala dobre strane tih instituta jel upravni ugovor upravo se odnosi na one porezne obveznike koji imaju dospjelo znači porezno dugovanje. Ti porezni obveznici ne smiju biti blokirani od strane drugih vjerovnika jer zašto bi država trpjela i davala odgodu, odnosno sklapala upravni ugovor na 24 rate sa poreznim obveznikom ako on znači ima već blokadu od drugih vjerovnika. Pa država sebe ne smije stavljati u nepovoljniji položaj. Mislim da je ta norma sasvim, ne da je dobra, nego da ustvari štiti državne interese, štiti javni interes i osim toga i da upravni ugovor se neće moći sklopiti sa onim poreznim obveznicima koji su već imali reprograme, oni su raskinuti, što znači da su neuredni porezni obveznici, s onim obveznicima koji su imali, koji su u postupku zlouporabe prava. Isto tako znači i sa poreznim obveznicima koji su, kod kojih je dovršen postupak predstečajne nagodbe. Takvi porezni obveznici neće dobiti mogućnost sklapanja upravnog ugovora. Odluku o tome donosi čelnik poreznog tijela, čelnik poreznog tijela je ravnatelj porezne uprave. Upuštat se u to da li će on nekome dati ovlast ili neće to mislim da nije, to nije ovim zakonom regulirano. U svakom slučaju takve odluke donosit će se na razini središnjeg ureda porezne uprave. Ja ovdje sad neću čitati ko je uvjete sve mora imati porezni obveznik i što sve mora dostaviti da bi se sklopila upravna nagodba, ali mislim da ovim zakonom zaista propisano toliko uvjet koje porezni obveznik mora ispuniti da bi dobio tu ovaj upravni ugovor da naprosto postoje vrlo, vrlo male mogućnosti da neko izvrši nekakvu zloupotrebu. Mislim da je to gotovo nemoguće, nemoguće je i ne znam na koji način bi se više ustvari normiralo da se izbjegne mogućnost nekakvog utjecaja. Tako da mislim, gledajte u situaciji kada kažem godinu i pol dana nismo imali nikakav institut odgode plaćanja. Upravni ugovor, mislim da je to iznimno dobar instrument, daleko bolji nego odgoda plaćanja jel upravni ugovor znači u momentu ako on se sklapa dobrovoljno, u slučaju ako porezni obveznik ne plaća svoje dospjele obveze koje je preuzeo po tom ugovoru on ima snagu ovršne isprave. Rješenje o odgodi plaćanja nije imalo tu snagu i morali ste ići u postupak prisilne naplate. Znači razlika između tih instrumenata je velika i porezna uprava naprosto je morala to napraviti jel velim postoje na dnevnoj razini situacije gdje vam ljudi dolaze, ne mogu platiti porezne obveze i vi morate i to je svagdje u Europi i u svijetu da postoji instrument da date mogućnost poreznom obvezniku da svoje porezne obveze otplati na rate. Pa zar nije bolje to da netko plati svoju obavezu uz kamate na 24 rate nego da se nekome otpisuje porezni dug? Sami zaključite. Otpisivao se odlukama Vlade, ali su postojali neki drugi zakoni gdje se otpisivao porezni dug. Gospodin Šuker nećemo spominjati to. Zatim sada bih prešla na ovaj drugi institut, to je institut porezne nagodbe. Radi se o institutu koji je iznimno dobar. Strategija porezne uprave donesena je 2013.godine i ona znači sasvim jedan drugačiji pristup u radu Porezne uprave pristup prema poreznom obvezniku i napravljena je u skladu s stručnjacima iz EU koji su bili u hrvatskoj Poreznoj upravi koji dolaze na dnevnoj i mjesečnoj razini od koje smo tražili pomoć. Svaka moderna Porezna uprava u Europi ima princip porezne nagodbe. Hrvatska Porezna uprav upravo sukladno svojoj strategiji nadzora već je to predvidjela prije dvije godine međutim sada ovim Općim poreznim zakonom uvodi se institut porezne nagodbe što znači da porezni obveznik koji ima gdje su novoutvrđene porezne obveze, a one su utvrđene istovremeno procjenom na tom završnom razgovoru koje vodi kolektivno tijelo ne sam inspektor porezni koji je bio u nadzoru nego kolektivnog tijela u Poreznoj upravi, a prije donošenja zapisnika u kojem su te obveze utvrđene, može se nagoditi sa poreznim tijelom. S tim ako je riječ o nagodbi onda svako mora nešto otpustiti ja bi to tako rekla kolokvijalno. U tom slučaju poreznom obvezniku se eventualno otpisala kamata, a on bi trebao uplatiti svoju novoutvrđenu obvezu odmah i morao bi se odreći prava na korištenje pravnih lijekova. Pa zar to nije bolje da porezni obveznik plati obvezu odmah nego da se ide na sudovanje, da se ide na više instance gdje postupak traje dvije godine, gdje onda rastu poreznom obvezniku kamate, država dođe u situaciju da ne može naplatiti porezne obveze. Mislim da je ovaj instrument koji je preuzet od drugih zemalja članica izvanredan i da je potreban Poreznoj upravi i da će se time itekako uvećati efikasnost naplate. Kada smo govorili o … mišljenja gledajte po Zakonu o Poreznoj upravi je rekao i propisao je da su upute koje daje Porezna uprava su obavezni za sve područne urede Porezne uprave, a ova … samo ću to još dovršiti molim vas, znači na zahtjev pojedinog poreznog obveznika o tome će … [[Govornici govore u isto vrijeme,ne razumije se.]]
Molim vas završite, imamo 4 replike bit će prilike da kroz replike odgovorite. Prelazimo na replike. Krešimir Bubalo, replika. Izvolite.
… vrlo uvjerljivo ali i stručno raspravljala o ovoj tematici i sigurno da je napravila dosta u Poreznoj upravi kada govorimo o efikasnosti, kada govorimo o učinkovitosti i tu se vidi određeni pomaci. No sigurno da je pitanje koje se danas može postaviti koliko je tih koji su detektirani u Poreznoj upravi od uvođenja OIB-a da im imovina nije bila usklađena sa prihodima. No isto tako pitanje je i po Zakonu o pranju novca i po drugim zakonima, a vezano za OIB vi ste rekli da se može kontrolirati OIB i imovina u RH. No vidljivo je svakodnevno po člancima da je dobar dio te imovine, štednje, drugih stvari izišao iz Hrvatske u Švicarsku, na neke otoke. Pa kako se to dogodilo RH i sigurno da je teško procijeniti koliko je toga izišlo iz RH. Pa isto je pitanje, neki su imali ogroman dug i ogromnu imovinu. Pa koliko je tih u RH koji su detektirani a nisu platili porez? Pa i to je pitanje za Poreznu upravu. Ono što je za pohvalit to je da je objavljena lista dužnika i svakako treba staviti taj popis i jasno da je vidljivo u RH koga treba izbjegavati s kim ne treba raditi. to se olakšava i samim poduzetnicima da lakše posluju iako dobar dio njih danas osigurava u Hrvatskoj svoja potraživanja i plaćaju premiju osiguranja. No ono što nije napravljeno, a to je da strah postoji, a alat ste rekli da će biti sada, ali ja kažem neće biti dovoljno. Napravimo alat do kraja godinu i pol dana se radilo bez alata, a nećemo s ovim napraviti posao do kraja. Prema tome treba sva pravila jasno definirati i na enter da ljudi ne moraju tumačiti ovako ili onako nego da imaju alate, a ne da se boje za rate i ono što im se može dogoditi.
Hvala. Odgovor kolegica Smiljanec. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Bubalo vi ste sada otvorili cijeli niz pitanja ja ću vam pokušati nekako kratko odgovoriti. Gledajte, postupci utvrđivanja nesrazmjera imovina i prihoda poreznog obveznika su postupci koji se na dnevnoj razini vode u Poreznoj upravi. Podatke o tome možete dobiti od Porezne uprave oni nisu tajna, zatražite ih pisanim putem. Eto ovdje su predstavnici Ministarstva financija Porezne uprave to su poslovi koji se rade na dnevnoj razini. Što se tiče novca koji su hrvatski građani ostavili u Europi ili nekim drugim državama, pa gledajte ovo što sam propustila reći u svojoj raspravi znači upravo ulaskom u EU isto tako se ovim Općim poreznim zakonom omogućava da se skine porezna tajna i da se mogu ne da se mogu nego se moraju vršiti razmjene, informacije o poreznim stvarima između Hrvatske i država članica i ne samo država članica EU nego i šire znači SAD-a poreznim obveznicima o kamatama na štednju i svim drugim stvarima koje su bitne, a da bi se spriječile porezne uprave. Vi imate sustav koji je zamišljen,koji radi na način da Hrvatska da drugim članicama EU danas ide u zajednički porezni nadzor isto tako postoji mogućnost ne mogućnost nego je propisan zajednički platni nalog, ovršni nalog da se ide zajedno u ovrhu i to su stvari koje se rade u poreznoj upravi od 2013.godine kada je Hrvatska ušla u EU. A što se tiče ovog upravnog ugovora ne mogu se složiti s vama da to nije dobro definirano, gledajte rekla sam ništa nije savršeno pa ni taj upravni ugovor, ali sada u ovoj situaciji gledajući institute koji su bili prije u OPZ-u mislim da je to veliki iskorak i da je to velika stvar za Poreznu upravu i za porezne obveznike.
Hvala. Branko Vukšić replika, izvolite.
Uvažena kolegice Smiljanec, zanimljivo je danas razgovaramo sad o dopuni Općeg poreznog zakona, poslije toga Prijedlog strategije suzbijanja korupcije, dvije povezane točke. Prije i gospodin Bubalo je pitao i ja se isto pitam kad će u potpunosti profunkcionirati OIB, odnosno kada će se pronaći oni čija imovina ne odgovara poreznoj kartici. Kao što sam prije rekao, možda bi i nekoliko tisuća ljudi završilo u zatvoru, odnosno ostalo bez imovine kada bi radili ono što trebamo raditi. Koliko puta, sad da ne spominjem jednu te istu osobu, uvijek se tu spominje kao da je ona jedina koja se poslužila sa svojom funkcijom, a to je bivši premijer, mnogi su se ministri poslužili svojim funkcijama i mnogi ministri imaju strašno puno, gradonačelnici, načelnici, političari. Reklo se, prije se govorilo uzmeš jedan mandat i osigurao si svoju obitelj u petom koljenu i to su radili i to su mnogi napravili. Ne mislim ovdje u Saboru, tu je najmanje, ne mislim mandat u Saboru nego mandat tamo gdje si blizu vatre pa se dobro griješ. Međutim, treba progovoriti još o jednoj stvari. Ja sam nedavno kod gospodina Linića vodio jednog poslovnog čovjeka koji mu je ispričao priču o reketarenju poreznika. Poreznici rade odlično svoj posao u većini slučajeva, međutim postoji upravo i taj kukolj u kojem imamo i nekoliko procesa, ali imamo premalo procesa koliko je koji je govorio na koji su ga način, postoji ime i prezime pa ga mogu i vama dovesti, dapače nitko nije htio s njim razgovarati, na koji način su ga reketarili da može platiti manje poreza, više poreza, prebaciti u iduću godinu, šta su mu sve predlagali da bi dobili nekakvu kintu na ruku u kešu itd. I to treba rješavati u poreznim upravama.
Hvala. Odgovor, kolegice Smiljanec izvolite.
Pa uvaženi kolega Vukšić, vezano za podatke o nesrazmjeru imovine, odnosno o tome što Porezna uprava radi za one obveznike koji imaju veliku imovinu, a istovremeno male prihode, ja moram reći da je baza podataka, da je OIB znači u potpunosti profunkcionirao i da se svi podaci, oni naravno koji su prijavljeni, vide u poreznoj upravi, znači vi možete vidjeti dohotke one koji su prijavljeni i možete vidjeti imovinu ona koja je na tog poreznog obveznika. Ali kad idete u postupak naravno da onda možete u tom postupku i morate ustvari pozivati članove … na koje je porezni obveznik mogao prenijeti svoju imovinu. Ali ono što je bitno, mi smo u ovom Općem poreznom zakonu za nesrazmjer imovine išli smo do 2005. godine, što znači da možemo ići unatrag, do 2005. godine se znači rekla bih to ono češljaju porezni obveznici. To je posao koji se na dnevnoj razini radi u Poreznoj upravi. Podatke o tome može dati Porezna uprava. Ovo što ste kolega Vukšić rekli da postoje inspektori koji na neki način rekli ste reketare porezne obveznike. Gledajte, Porezna uprava kao sustav od 4500 ljudi, ja zaista ne mogu reći da nema i toga, međutim Porezna uprava ima svoju posebnu službu, to je služba za unutarnji nadzor. Ovdje je i gospodin ravnatelj Porezne uprave koja radi na dnevnoj bazi i sve slučajeve gdje građani prijave, gdje se sumnja na korupciju Porezna uprava promptno reagira.
Hvala. Nikola Vuljanić replika, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja ću o istoj temi. Naime, činjenica je i svi smo toga svjesni da Porezna uprava radi ovaj dio posla utvrđivanja disproporcije između stečene imovine i plaćenog poreza, odnosno prihoda poreznog obveznika. Pitanje je samo što se događa nakon toga. Kad vi ustanovite disproporciju ta bi loptica trebala preći na drugu stranu mreže i izvore odnosno legalnost imovine ne bi vi trebali dokazivat. Dok vi dokažete da je čovjek ogrezao u kriminal prošao voz i stvari se ne mogu dokazati i sudski postupci traju godinama, teret dokazivanja bi trebao biti na onom poreznom obvezniku za kog je Porezna uprava ustanovila da postoji ta disproporcija. Nakon toga vaša zadaća ne bi smjela biti, odnosno vaša, govori o Poreznoj upravi, ne bi smjela naplaćivanje poreza na tu imovinu. To je kriminalna imovina, na tu se imovinu ne smije naplatiti porez jer se na taj način legalizira i svakog švercera drogom, svakog kamatara proglašavate uglednim građaninom ovog društva jer je eto platio porez na svoju imovinu i nemojte me dalje dirati. Ta bi se imovina nakon što on ne uspije dokazati porijeklo trebala podvrgnuti određenom sudskom postupku i nakon postupka oduzeti i trebala bi postati imovina Republike Hrvatske. Ja sam to u dva navrata predlagao u promjenama Poreznog zakona, nije prošlo, bilo je popljuvano kao komunjarski hoćemo mi otimat privatnu imovinu ali to nije privatna imovina, to je ukradena imovina. Hvala.
Hvala. Odgovor, kolegice Smiljanec izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Vuljanić gledajte, kad govorimo o nesrazmjeru imovine onda s jedne strane imamo znači prihode, a prihodi su dohoci koje je porezni obveznik ostvario u određenom poreznom razdoblju, znači dohoci. I s druge strane imamo imovinu koju je porezni obveznik stekao. U tom slučaju kad se utvrdi nesrazmjer te imovine onda znači da taj porezni obveznik nije iskazao svoje prihode koji su trebali biti oporezivani. Prema tome, Porezna uprava u tom slučaju utvrđuje porez, znači utvrđuje koliko je ustvari nesrazmjer i na to ide sa stopama, poreznim stopama. Ali istovremeno Porezna uprava podnosi kaznenu prijavu za eventualno kazneno djelo utaje poreza. U tom slučaju ako se u tom postupku utvrdi da je ta imovina stečena nezakonitim radnjama, jer Porezna uprava ne može ići u ispitivanje da li je radnja nezakonita ili zakonita, ona samo ide u prihode i u dohotke gdje nije plaćen porez. Znači, u slučaju ako sud utvrdi u postupku da je ta imovina stečena nekakvim nezakonitim radnjama u tom slučaju taj momenat može biti ovo što ste rekli, naravno proglašeno da je stečena protuzakonito i oduzeta. Tako da to nije isto. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika Giovanni Sponza, izvolite.
Evo poštovana kolegice, vi ste na samom početku svog izlaganja rekli da će svaki pojedinac koji je izvlačio novac iz društva odgovarati svojom imovinom. U posljednjih 20 godina jedino što se u rovinjskoj Mirni radilo, a to je bilo isisavanje novca iz firme i to kontinuirano, a slijedom toga nitko od državnih institucija nije poduzimao gotovo nikakve radnje, a ono što je tužno osim isisavanja novaca nisu niti izvršavali prema državi svoje obaveze. Govorim o porezu na dohodak čime su zapravo doveli radnika u jednu tragičnu situaciju da je njihova sudbina neizvjesna, a ono što je isto tako jednako tragično da jedna riboprerađivačka industrija koja danas nedvojbeno ima i tržište, a time i perspektivu dovedena je u znak upitnosti. Obzirom na vašu prvu konstataciju kazati ću da doista prije svega radnici, a tako i svi u Rovinju očekuju da će doći taj dan kada će oni koji su isisavali novac za to i odgovarati.
Hvala. Nema odgovora. Tražili ste odgovor?
Je, jesam. Jesam. Niste možda primijetili.
A jeste? Hvala. Izvolite.
Pa gledajte, poštovani kolega sad neću govoriti o pojedinačnom slučaju nego ću reći u stvari što je smisao instituta zlouporabe prava, odnosno smisao toga da direktor, odnosno članovi uprave poduzeća odgovaraju svojom vlastitom imovinom. Znači, Porezna uprava ima u svojoj bazi podataka povezana društva. Netko je znači osnovao jedno poduzeće, pa je na tom poduzeću nagomilao dugove, ostao je dužan državi, pa otvorio drugo poduzeće, treće, četvrto i tako. Imate čak lanac od 20 poduzeća. Znači, ti su porezni obveznici u povezana društva pod posebnom pažnjom Porezne uprave. U slučaju ako se utvrdi, znači da je netko izvlačio iz tog poduzeća svoje privatne potrebe, a nije uplaćivao u državni proračun novce u tom slučaju on potpada pod tzv. … [[Govornica se ne razumije.]] osobnosti i on odgovara svojom vlastitom imovinom kao porezni jamac. Ja sad ne mogu reći šta se događa s tim da uvjeti za to da budu pokrenute sve ovršne mjere prema tom poduzeću koje je porezni dužnik. Ja sad ne mogu govoriti, komentirati slučaj Mirne jer nisam zaista s time upoznata. Ali gledajte, ovdje ste javno znači izrekli da postoji takva sumnja što se tiče poreznog obveznika Mirna. Evo ovdje su ljudi iz Porezne uprave, mislim da ako postoji takva sumnja da se treba ići, ako postoji znači sumnja, ako postoje dokazi treba se ići u postupak. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, Ivan Šuker. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Pa prije nego što krenem sa ovom raspravom u ime kluba oko konkretnog zakona želio bih nešto reći i mislim da ovaj Visoki dom na temelju svih ovih rasprava kolega prije mene na žalost toga u potpunosti nije svjestan, a to je profesionalizacija Porezne uprave i obrazovanja Porezne uprave. To je ključ da s vremenom nikad neće prestat pokušaj poreznih prevara da se one smanje na minimum. Druga stvar, ono što bih želio također reći ni jedan zarez, ni jedna brojka u poreznom knjigovodstvu ne može se promijeniti bez akta bez obzira da li je on upravni ili neupravni. Dakle, za svaku promjenu povećanja ili smanjenja poreznog duga mora postojati akt. Taj akt je netko donio, netko ga je potpisao i to su činjenice. I kad krenemo od tih činjenica onda će rasprava otići u drugom smjeru. Zašto sam nakon uvodnog obrazloženja zamjenika ministra replicirao da je žalosno da ovaj akt Ministarstva financija i Porezne uprave nije potkrijepljen sa njegovim fiskalnim efektom. Zašto? Pa ja vam garantiram da se slušalo ljude Porezne uprave, onda se sigurno ne bi dogodilo smanjenje doprinosa sa 15 na 13 pa vraćanje natrag i ne bi se sigurno dogodilo smanjenje PDV-a u ugostiteljstvu, ne u turizmu. Jer u turizmu za troškove smještaja i paket aranžmana PDV od 10% je od 2006. godine sigurno bi Porezna uprava sa svojom analizom onoga kome to pada na pamet upozorila što će se dogoditi. Međutim, na žalost toga nema i zato je to ugrađeno u Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Ono što želim reći je, a najprije ću citirati odredbe članka 8. zakona, Općeg poreznog zakona koji je mijenjan u 2012. Veli briše se članak 118. odgode naplate poreznog duga iz porezno-dužničkog odnosa jer će se obveze iz porezno-dužničkog odnosa između dužnika i poreznog tijela regulirati prema sklopljenoj predstečajnoj nagodbi. Jel' ovo priznavanje greške o predstečajnoj nagodbi, jel' ovo priznavanje greške da se nije smjela ukinuti obročna otplata ili što je to? Jer gledajte, postoji predstečajna nagodba i vraća se obročna otplata. Toliko o tome kako se neke odluke ne trebaju donositi na prečac i ne treba se inzistirati na nekim stvarima jer naprosto Porezna uprava izmjenom zakona donosi temeljem svojih spoznaja i dobrih i loših, unapređenja, temeljem gospodarske politike Vlade ako poreznu politiku želi staviti u funkciju gospodarskog oporavka konkurentnosti hrvatskog gospodarstva prema nekom drugom. Dakle, to je smisao porezne politike. A ovo zašto sam ovo rekao, zato što su to ad hoc mjere kao što na žalost jedan dio ovog izmjene ovog zakona su ad hoc i pa čak mogu reći pomalo politikantske mjere koje s obzirom na sve neće donest ništa kvalitativno. Zašto? Pa zato ako je nešto bilo i netko je tvrdio da je to katastrofa, da to ne valja, a danas donosi istu stvar malo modificiranu i sad je to najedanput sjajno. Pa ne može bit, ako je danas sjajno onda je bilo sjajno tada u tim vremenima. Druga stvar, jedan dio odredbi iz ovog zakona je s jedne strane posljedica ulaska Hrvatske u EU i direktiva EU, druga stvar tehnoloških mogućnosti koje prije tri, četiri ili pet, šest godina su bile nezamislive, o informatičkoj pismenosti poreznih obveznika itd. itd. No, da mi prijeđeno na prijedlog ovoga zakona, neću se puno zadržavati na ovim tehničkim mjerama koje su usklađivanje sa direktivama EU i korištenja tehnološki mogućnosti da se prijave vode na ovaj ili onaj način, nego naprosto želio bih i prokomentirati s vama kolegama zastupnicima, i isto tako prije svega sa predlagateljima kolegama iz Ministarstva financija određene odredbe koje htjeli mi to ili ne htjeli priznati ali u sebi skriju određene zamke. I onaj tko je radio u poreznoj upravi zna što se tih zamki nažalost može izroditi. Dakle, članak 2.kaže da obvezujuće mišljenje porezno tijelo ovlašteno je na pisani zahtjev poreznog obveznika donijeti obvezujuće mišljenje o poreznom tretmanu budućih i namjeravanih transakcija, odnosno poslovnih događaja i djelatnosti poreznog obveznika. E sad, uzmite da je neko ovo tražio 2012.godine njemu bi tada rekli da će doprinosi za zdravstvo biti 13 a ne 15%, da će PDV biti takav i da će njegove transakcije biti oporezovane tako i tako pa između ostalog i vjerojatno mu niko ne bi spomenuo niti PDV od 25% na građevinsko zemljište. I pustimo to, bilo je nekad umjesto ovoga tzv. obvezujućeg mišljenja, porezni obveznici ne znajući kao protumačiti ili provesti određene odredbe zakona su tražili mišljenje porezne uprave. I to mišljenje porezne uprave po nalogu ministra je bilo obvezujuće. Međutim, nažalost neki su to različito primjenjivali na terenu. I onda se dobije osjećaj nekakve disharmonije i svega. Ali ovo krije u sebi puno zamki, prije svega što neka se slučajno ovaj postupak temeljem ovog mišljenja dođe na drugostupanjski, temeljem čega će postupiti drugostupanjsko tijelo u Ministarstvu financija, što će ako dođe na Upravni sud gdje rade ljudi koji nisu financijski toliko educirani, oni će gledate propise, a ovo je usko specijalizirana stvar. Jer znate kad neko vama dođe i ide u investiciju od 10, 15 ili 20 milijuna pa vam postavi pitanje oko određenih odredbi zakona kako će se to ponašati, pa na kraju krajeva mi mu na takav način i dajete garanciju da se neće mijenjati porezni zakoni onda je to vrlo diskutabilno. Ali ono o čemu bih želio samo upozoriti kratko je članak 6. veli: "U članku 57.iza riječi porezni obveznici dodaje se riječ i osobe koje za poreznog obveznika vode poslovne knjige." Gledajte neko može vodit meni poslovne knjige, ali bez moje suglasnosti ne smije dati niti slovo a, ali bilo kakav dokument, ja bih vas molio kolega Rađenović da slušat, ali bilo kakav dokument ne poreznoj upravni nego bilo kome. Prema tome, uz ovo ja moram dati pismeno ovlaštenje nekome ko vodi moje poslovne knjige da vam može dostaviti ovo. Bez toga niko to ne može dostaviti da se razumijemo. Dakle, vi ste ovdje dali odredbe o OPZ-u koja je bila prije. Ja ako sam dao ovlasti svom knjigovođi da mi dostavi određene podatke on ih je tako i tako nosio u poreznu upravu, nisam ih nosio ja. Prema tome, odredba koja je suvišna. Međutim, idemo mi na ono što je u principu najbitnije u ovom zakonu i ovo je samo jedna mjera ovaj članak 13.u nizu ovih populističkih mjera otpisa duga, deblokiranja švicarskog franka i svega skupa što se događa ali bez konkretnih rješenja. Dakle, upravni ugovor nekad je to bila obročna otplata, pa s obzirom da to nije bilo u vrijeme ove koalicije onda to nije bilo dobro, bilo je ovako, bilo je onako iako ta obročna otplata je bio upravni akt, ne neupravni, nego upravni akt neko je donosio rješenje o obročnoj otplati po tim i tim uvjetima i za tu obročnu otplatu je neko morao dati jamstvo. Do 2008.je to izglasavano na ovom viskom domu kroz Zakon o izvršenju državnog proračuna i bilo je točno naznačeno da za vrijeme obročne otplate se obračunavaju zatezne kamate prema zakonu, dok to ovdje nemate nigdje eksplicite navedeno. Nema eksplicite, nigdje nema navedeno. Dakle, to je jedno. Druga stvar, ugovor, upravni ugovor s poreznim obveznikom sklapa čelnik poreznog tijela. Čelnik poreznog tijela je i onaj na najnižoj razini. Dakle, ovdje se mora, nema poreznog tijela ima porezna uprava, prema Zakonu o ustrojstvu Hrvatske Vlade i Ministarstva financija postoji porezna uprava, postoji čelnik porezne uprave, i na početku svake godine ministar financija određene ovlasti prenosi na čelnika porezne uprave, a ne na čelnika poreznog tijela. Porezno tijelo je terminologija koja se ne koristi, vi nju ne možete naći ni u Zakonu o Hrvatskoj vladi, ni u zakonu, zapravo u Uredbi o ustrojstvu Ministarstva financija, imate porezna uprava. Prema tome, ovdje može biti samo čelnik porezne uprave. E sad, gledajte kolegice i kolege članak 91.c je nešto što mi svi ovdje govorimo a to je reforma porezne uprave, to je razlog zašto je uveden OIB. Ovo sve što piše u članku 91.c praktički porezna uprava putem OIB-a može povući i može provjerit te podatke i temeljem tih podataka može izdat pozitivno ili negativno rješenje. Pa zato i je uveden OIB, jer pogledajte ovdje, ja ću samo nešto zavesti, veli OIB, podatke o strukturi i vlasništvu poreznog obveznika, to je podatak koji se povlači iz Visokog trgovačkog suda, podatke o povezanim društvima pa zato i je uveden OIB da neko ne može ovu firmu uvesti u dugovi i onda otvara još deset firmi, upravo zbog toga da sa tim pokazateljem se dokaže da bez obzira što formalno se ne može primijeniti Zakon o povezanim društvima, a mi smo praktično dokazali da su to međusobno povezana društva. Prema tome, to je nešto što se može povući zato mislim da ovo ne bi trebalo stajati u prijedlogu što sadrži jer Porezna upravo to može ići. Međutim vrlo je interesantna ovdje jedna odredba popis imovine u vlasništvu poreznog obveznika s … knjigovodstvenim vrijednostima na zadnji obračunski datum. Gledajte kolegice i kolege,mnogi porezni obveznici što se tiče nekretnina nisu napravili ispravak vrijednosti. Vrijednost nekretnina sada i vrijednost nekretnina prije 6 mjeseci po prilici negdje danas možda ne ide niti 40% od onoga što je bila prije 5 ili 6 godina, dakle to je jedna stvar. Druga stvar, ovdje je daleko bitnije da li je ta imovina opterećena da li hipotekarno ili nekako drugačije. Daleko bitnije od popisa imovine jer vi do popisa imovine dođete ali međutim ovdje treba ugraditi ako već stavljate popis imovine sa svim opterećenjima te imovine jer to je nešto što je činjenica. Jer što vrijedi Poreznoj upravi ako neko kaže da ima šta ja znam tu, a na to su već upisale 2 ili 3 banke ili ne znam tko drugi, razumijete. Dakle bitno je da znaš ako nekome nešto uzimaš kao zalog, a to će biti zalog za obročnu otplatu ili za kako se ovo kaže upravni ugovor, da znaš da je to čisto ili pod kojim kondicijama to uzimaš. Međutim ovdje je to samo taksativno nabrojeno, da izgleda puno, da izgleda ozbiljno ali to je tako. Isto kao i u stavku 1.veli prijedlog za sklapanje upravnog ugovora porezi porezni obveznik fizička ili pravna osoba. Porezni obveznik je to neovisna fizička ili pravna osoba. Zna se da fizička osoba može podnesti u ime sebe, a u ime pravne osobe podnosi onaj tko je ovlašten. Ali kažete porezni obveznik onda je to jasno definirano, drugim aktima je definirano tko može podnest taj nalog. Ali vi ovdje kada kažete fizička ili pravna osoba, pravna osoba ne može podnest, u ime pravne osobe može netko drugi podnest. Prema tome, ako stavite podnosi porezni obveznik i točku onda izbjegavate ovo jer pravna osoba u ime pravne osobe neko drugi to podnosi. I sklapanje upravnog ugovora, veli upravni ugovor može sadržavati najmanje odredbe kojima se uređuje, svrhu i predmet ugovora, visina poreznog duga i način namirenja, rok na koji je ugovor sklopljen, posljedica neispunjena ugovora, prestanak ugovora, prava, obveze i odgovornosti itd. i sada se vraćam na ono ključno to je kamata. Po kojoj kamatnoj stopi? Što za tih 24 mjeseca na stari dug koja kamatna stopa jer ovaj novi dug se tretira po novoj kamatnoj stopi. I druga stvar, ono što je ključno, a što nije ovdje spomenuto dakle on kada uđe u proces upravnog ugovora mora se napomenuti da je dužan izvršavati sve tekuće obveze redovito, što je bilo nekada prema onome da tako kažem lošem HDZ-ovom zakonu o obročnoj otplati, dakle on je mogao biti u procesu i ući u proces ako tekuće obveze izvršava redovito jer to mora biti jedan od uvjeta za raskidanje tog ugovora. Jer što se događa ako vi njemu date ugovor na 24 mjeseca da plaća sa odgodom, a on istovremeno prestane plaćati tekuće obveze i onda će vam se opet za 24mjeseca …. Mislim da je to ključna stvar. Dakle pomaže se poreznom obvezniku ali istovremeno se traži od njega da bude redovit što se tiče ovog sveg skupa. I gledajte kolegice i kolege, svega ovoga nit bi trebalo nit bi bilo da hrvatski poduzetnici imaju i minimum kreditne sposobnosti i da mogu doći do obrtnih sredstava, onda bi to rješavali na drugi način kreditom ili bilo koji drugi način jer to bi bilo u interesu njihovim poslovnim bankama. I na kraju ove nagodbe i pogodbe kod nazora, mislim da je to van svake pameti jer ako je inspektor došao, ako je utvrdio činjenice on prvo nacrt zapisnika da poreznom obvezniku i porezni obveznik na taj zapisnik izloži svoje primjedbe i onda nadzornik može prihvatiti ili ne prihvatiti. A davati mogućnost nadzorniku da se pogađa sa onim kog koga je bio u kontroli kršimo osnovne postulate po kojem porezni nadzor radi. I zašto bi se s nekim nagađali ako ste mu utvrdili porezni prekršaj, ako je to činjenica po zakonu.
Hvala kolega Šuker, ima replika pa će biti prilike. Prelazimo na replike. Krešimir Bubalo.
Pa evo s kolegom Šukerom bi se složio da nijedna promjena brojke ne ide bez akta. No ovdje će teško biti donijeti akt kada govorimo o onome da se daje na rate, no uvijek su bitni fiskalni efekti i simulacije. Kada ste govorili o porezu vezano za ono zdravstveno smanjivanje s 15 na 13 pa povećanje na 15 mi smo kao oporba HDSSB bili protiv smanjivanja sa 15 na 13 jer smo znali da je neozbiljno i da nije rađena dobra simulacija. Iako je logično za oporbu da bude za smanjivanje, ali smo bili odgovorni da je to neodgovorno ponašanje, da Hrvatska nije ništa ušparala i da nije moglo doći do smanjenja. Prema tome tu se vidi neodgovornost. A ono što nam se danas događa da smo imali smanjivanje poreza na dohodak sa procjenom i tu je bilo izraženo kolega Šuker u zakonu da će milijardu i 800 milijuna manje dobiti jedinice lokalne samouprave, ali nije pisalo da će doći do povećanja cijena. Evo i sam svjedočim u mjestu u kojem živim, a zove se Osijek da cijene GPP-ovim usluga, znači gradskog prijevoza za pojedine skupine umirovljenika dižu se 600%. E onda se vidi da te simulacije nisu rađene dobro. Prema tome, mi u HDSSB-u jesmo za mjere pa bile one makar i što ste vi rekli malo prije populističke jel kada netko ima kredit u švicarcu pa treba mu pomoći i tražiti rješenje, kada neto ne može plaćati dug, pa treba mu dug pokušati otpisati. Upravo zbog tih stanovnika i građana RH i donosimo zakone samo uvijek sa jasnim efektima i jasnim simulacijama, a to u ovom trenutku je ipak nejasna od strane resornog ministarstva.
Hvala. Odgovor kolega Šuker.
Da kolega Bubalo porez na dohodak je možda još i tipičniji primjer od ova dva doprinosa i PDV-a da se nije slušala Porezna uprava. Jel Porezna uprava je izračunala da će gubitak prihoda jedinice lokalne samouprave s tog osnova biti negdje oko milijardu 800, 2 milijarde. Ali istovremeno ne da se dogodilo to nego se dogodilo smanjenje učešća u porezu na dohodak za decentralizirane funkcije. A istovremeno Vlada je prošli tjedan izišla sa minimalnim standardima u školstvu, zdravstvu, socijali, vatrogastvu, koji su ostali na potpuno istoj razini kao prošle godine. E sad se postavlja pitanje, ako će se Vlada držat zakona kako će ona onu razliku platiti ako je … za pokriće smanjeno poreznih prihoda osigurala samo negdje oko 300 milijuna manje, a samo je prihod od smanjenja udjela za decentralizirane funkcije smanjen skoro za 800 milijuna kuna gradovima i županijama koje imaju te decentralizirane funkcije. Dakle to je taj fiskalni učinak i zato taj Zakon o fiskalnoj odgovornosti je predložen iz jednostavnog razloga da svakoga onog u Republici Hrvatskoj tko predlaže bilo kakav zakon prisili da prije svega Saboru, a i hrvatskim građanima što taj zakon znači i na rashodovnoj i na prihodovnoj strani proračuna. Pa nije Zakon o fiskalnoj odgovornosti donesen zbog toga da bi se netko malo špičio i pravio važan, nego upravo iz praktičnih razloga. A ponovit ću, niti jedan zarez ni brojka u Poreznoj upravi se ne može promijenit bez …. Prema tome, sve priče netko nekome otpisivao, ovako ili onako su priče za malu djecu jer ako je nekome nešto otpisano postoji nečiji potpis i postoji razlog zašto je to napravljeno. Ali postavlja se pitanje što je sa silnim otpisom oko predstečajnih nagodbi gdje smo mi administrativno … milijarde i milijarde,gdje ne znamo koji će efekat predstečajnih nagodbi bit. Što će bit ako te tvrtke odu u stečaj, a predstečajna nagodba smisao je bio da te tvrtke opstanu.
Hvala. Ingrid Antičević-Marinović replika, izvolite.
Bez obzira kolega što vi govorite o ovom prijedlogu zakona i čitavom nizu mjera koje ste napomenuli da su populističke, sve one mjere koje doprinose poboljšanju života građana, pa bilo oni i poreski obveznici, ja smatram da treba pozdraviti. Međutim, neću oko toga polemizirati, znam otprilike već na kojoj razini mi razgovaramo. To bi nas uvijek možda vratilo u prošlost. Recite vi meni molim vas, dok mi ovdje gledamo kako država da bude poštenija prema poreznim obveznicima, a i oni prema državi, dotle čitav proračun Europske unije nestaje u poreznim rajevima koji se nalaze i u srcu Europe, nestaje na bankama u Švicarskoj. I mene zanima ovo kad vi kažete da imamo identifikacijski broj. On je zaista spasonosan i dobar gdje vidite identifikaciju svake osobe, njezine imovine. Međutim ja ovdje vas pitam, baš me zanima i vaše mišljenje i dobro je da su ovdje i predstavnici Vlade da čuju o tom problemu. Što ćemo s osobama koje imaju, koje nisu poznate osobe nit su političari nit su biznismeni, dakle koji su nepoznatog imena odnosno imena koji je nepoznat javnosti i koji nije uočljiv Poreznoj upravi, a koji drži u ime nekoga, a kako ćemo ga identificirati i recimo primjerice na banci u Švicarskoj koja ne daje te podatke niti možemo zatražiti s obzirom kako dati i kako identificirati takvu osobu i povezati je sa određenom osobom. Mi tu smo gotovo nemoćni, ja ne vidim tu rješenja, bez obzira što postoje i objektivne zakonske prepreke još uvijek nismo do kraja, pa ni u Europskoj uniji relativizirali bankarsku tajnu. Mene zanima upravo ovdje i vaše mišljenje.
Hvala. Odgovor, kolega Šuker izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Antičević, prvo OIB je donesen na jedan specifičan način, ne otkriva o nikome ništa upravo zbog toga da se izbjegne bilo kakve predrasude političke ovakve, onakve o nekome o kome se provodi istraga. Ono što nije pro funkcioniralo kod OIB-a je središnji registar i to je srce cijele priče. To je netko zaustavio, vjerojatno neke lažne moralne veličine u ovoj državi koje su toliko bile moćne jer središnji registar je mjesto gdje ljudi po točno potpisanom protokolu prikupljaju sve informacije i nijedna transakcija u ovoj državi se ne može dogodit da ne bude evidentirana. Jedino što je sporno i to smo znali i to cijelo vrijeme govorimo, to je imovina u gruntovnici. Što se tiče ovoga u Švicarskoj, vi kad dobijete ime i prezime vi vrlo lako uđete u njegove prihode legalne i vrlo lako utvrdite da li je to pokriveno s onim što je legalno ili s onim što je ilegalno. Druga stvar, Hrvatski ured za sprečavanje novaca je daleko nastao prije nekih ureda od nekih zemalja koje nama danas drže lekcije kako bi trebalo biti, između ostalog jedna i od susjednih zemalja i prema tome kroz Ured za sprečavanje novca imate sve transakcije evidentirane. Ono što je odneseno u koferu gdje se postavlja pitanje onoga tko je primio te novce i to je razlog zašto se u Švicarskoj traži da se skine bankarska tajna jer vi točno po Zakonu o deviznom poslovanju, a to je imamo ovaj slučaj ovih zadruga nesretnih koje su mnoge tisuće i tisuće Hrvata učinile nesretnima, točno je propisano. Vi možete dignut kredit u Austriji, ali te novce ne možete unest u torbi ili u prtljažniku od auta nego ih možete isključivo preko žiro-računa i ako ste to napravili mimo toga vi ste napravili devizni prekršaj. Prema tome, jedno je što je zakonom propisano i što je evidentirano, a jedno je što je netko pokušao izvrdat zakon i točno zna se po kojim zakonima se onda prema njemu postupa. I ne treba radit ni veliku famu ni oko Švicarske ni ovoga ni onoga, u onom trenutku kad mi dobijemo podatke koliko tko ima ušteđevinu vidjet ćemo koliko je tko zaradio u proteklim godinama. Porezna uprava hvala Bogu ima evidenciju.
Hvala. Nadica Jelaš replika, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Šuker, vi ste u svojoj raspravi govorili o ponovnom uvođenju instituta odgode otplate poreznog duga koji je eto 2013. ukinut pa ste konstatirali da ako je danas to rješenje sjajno da je bilo sjajno i ranijih godina i da se zapravo po tome kako ste rekli nije trebalo niti ukidati. Dakle, zakonska odredba može biti jednako sjajna i danas, kao što je bila jednako sjajna ranijih godina, međutim ono što čini razliku je provedba, dakle provedba te odredbe. Znamo da su razlike između napisanih zakona u Hrvatskoj i prakse odnosno provedbe tih zakonskih odredbi da su ogromne razlike. Znamo da je otplata poreznog duga na rate 2013. ukinuta jer su… … [[Upadica se ne razumije.]] Sa primjenom u 2013., zato što su do momenta primopredaje vlasti 2011. godine naakumulirani porezni dugovi veći od 50 milijardi kuna. Dakle, netko je debelo koristio, zlorabio zapravo reći ću, zlorabio institut sjajno zamišljene zakonske odredbe o obročnoj otplati poreznog duga na 36 mjeseci.
Hvala. Odgovor, kolega Šuker.
Kolegice Jelaš, ja bih vas molio da se ispričate djelatnicima Porezne uprave jer ovo što ste rekli je uvreda za sve njih. Nitko bez ni jednog upravnog akta nije nekome mogao prolongirati. Druga stvar, kolegice Jelaš, Opći porezni zakon je stupio na snagu 2008. točno propisano kako se daje ne na 36 mjeseci obročna otplata. Do tada je bilo u Zakonu o izvršenju državnog proračuna 10 mjeseci. Imate u Poreznoj upravi točno koliko se godišnje davalo obročnih otplata. Reći neodgovorno, ovo je neodgovorno nemojte se ljutiti, ja vas poštujem, ali moram iskoristiti ovu riječ neodgovorno da je 50 milijardi duga nastalo zbog obročne otplate je u najmanju ruku. Pogledajte si 2002. veljača, Zakon o dospjelim nenaplaćenim potraživanjima 22 milijarde. Pogledajte se koliko je polovicom 2002. kad je ukinut Hrvatski zavod za zdravstveno i mirovinsko osiguranje ostalo duga od mirovinskog i zdravstvenog. I nemojmo zbog hrvatskih građana i zbog stvaranja lažne slike da bi eventualno nekoga politički diskreditirale sebe politički digli. I druga stvar, nemojte govoriti o provedbi, jer o tome kakva će provedba ovog zakona tek ćemo vidjeti za tri, četiri godine. Prema tome, nemojte reći da je bila loša provedba. Jer gledajte i nekada netko nije mogao dati nekome obročnu otplatu ako nije uzeo jamstvo itd. Ako je to netko zlorabio, pa točno se zna tko je to potpisao. Prema tome, nemojmo na pamet govoriti. Ja vas lijepo molim zbog velikog dijela, najvećeg dijela poštenih ljudi koji rade u Poreznoj upravi nije korektno ovo što ste rekli, nije korektno. Ti ljudi pošteno rade svoj posao. Ali sa strahom, sa otpuštanjem 9 čelnika Porezne uprave pod krinkom da su učinili kriminalno djelo, da su HDZ-ovi kadrovi. Prije mjesec dana jedna mala notica je napisana da su oslobođeni optužbe. Nitko im se nije ispričao, ali ti ljudi više nisu na svojim radnim mjestima, nego dapače i dalje ih se šikanira. Šalje ih se u porezne uprave 50 kilometara … [[Govornik se ne razumije.]] To je klasičan politički obračun s tim ljudima, zato tražimo depolitizaciju Porezne uprave.
Hvala. Dražen Đurović, replika.
Hvala. Pa meni se čini da su ove vaše tehničke preporuke oko dijelova zakona koje bi trebalo poboljšati prilično dobre. Mislim ja ću svakako podržati vaš amandman ako se pojavi kao amandman. Dakle, ovih prijedloga popravaka članaka zakona. To je zapravo jedan aspekt je li sam popravak ovakvog prijedloga kakav je, a ovaj drugi aspekt koji se već vrti u više navrata to je zapravo pitanje pravednosti koje se uvijek iznova otvara kad se kreće u te obročne otplate da li će im se obračunati zatezne kamate, da li se stavlja u jednakopravan položaj ili neravnopravan položaj one koji plaćaju redovito porezni doprinos i slično. I svaki put je to bilo posljednji put jedan takav model. Samo tada i nikad više i naravno pola godine ili godinu kasnije ponovo se pojavi samo u nekom drugom obliku. Mislim da je ovo drugi ili treći sličan model nekog oblika obročne otplate tog poreznog duga uz predstečajne nagodbe koje ovdje ne bi ni uopće u njih ulazio. Ja mislim da smo svi svjesni to je barem moj dojam, ja nisam ekonomista, ali da je taj ogroman iznos poreznog duga jednostavno takav da je on nenaplativ u priličnoj mjeri, da je taj novac već odavno negdje na različite načine izišao iz onih sustava koji su porezni dužnici, a da zapravo hrvatska pravna država nikada nije našla prave instrumente da zapravo utvrdi kako, na koji način i da zapravo penalizira one koji su proizveli tu veličinu poreznog duga. Mi smo danas suočeni s time gdje jesmo. Ja bih osobno uvijek bio sretan kad bi ove mjere koje idu ka rasterećenju, ka nekakvom niveliranju zapravo bile praćene mjerama i za jačanje gospodarstva i slično, no to se na žalost ne događa.
Hvala. Odgovor kolega Šuker, izvolite.
Da, kolega Đurović vi ste samo posnažili neke stvari koje sam ja govorio jer vi čim dozvolite malu dozu subjektivizma na žalost ono se s vremena na vrijeme širi u jednu sivu rupu i to je ono što je problematično. Ono što su nas učili svjetski stručnjaci, vrhunski sa Sveučilišta Haidelberg i ostali koji su sudjelovali u poreznoj reformi RH, vidite Nijemci su nešto dobro napravili. Porezni sustav koji je bio sjajan, ali smo ga mi svojim patvorenjem rastočili sa silnim olakšice ovdje, olakšice ondje i onda imamo nešto što nije dobro. A što se tiče tog silnog dugovanja, pa gledajte kolega Đurović, sjetite se kakva je priča bila oko objave liste dugovanja. Ovo, ono, to je bila igra da tako kažem za narod 15 dana. Ovaj je tražio nekog prijatelja, netko tko mu se zamjerio, ovo, ono, tko je dužan. Koji je efekat toga? Koliko se toga naplatilo? Skoro pa ništa. Sjetite se Registra hrvatskih branitelja s kojom pompom, koji rezultat je toga. Ima nas koji smo sudjelovali pa nam kažu da po zakonu ne možemo se staviti na listu hrvatskih branitelja. Vrlo interesantno, obrnuti proces ne može, ali ovim što se dokazalo. Prema tome, to je bila samo hajka da netko nešto nije radio prije. Ali ja vam samo ponavljam, točno se zna od 2003. na ovako koliko je koje godine rastao ili se smanjivao ukupni dug. Točno će se vidjeti koje su posljedice. Dakle, godišnje prema Izvješću Porezne uprave je naplata ne računajući onu kriznu 2009. je bila 98 i pol, 99%. Dakle, izvjesno visoki postotak. Međutim, najveći dio ovih nenaplaćenih prihoda je upravo ovo što se ovdje otvara prostor subjektivizma a to je utvrđeno nadzorom. Najveći dio nenaplaćenog u upravi, najveći dio predmeta na drugostupanjskom je obveze koje su utvrđene poreznim nadzorom. I ono što smo htjeli eliminirati OIB-om, a to je da netko ima tvrtku, napravi dug, otvori tvrtku i ide tako u nedogled.
Hvala. Nada Čavlović Smiljanec, replika. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa evo kolega Šuker, upravo ste u odgovoru na repliku rekli ono što sam ja htjela vama replicirati a radi se o sljedećem. Znači, porezna nagodba se odnosi na iznose koji su novoutvrđeni u poreznom nadzoru i radi se o momentu ustvari kada je onim postupcima gdje se vrši procjena, znači porezne osnovice, PDV-a, ili dohotka ili druge vrste ustvari poreza. Na to se odnosi, tako je propisano u zakonu. E sad, upravo zato što vi jako dobro znate da su utvrđene obveze u nadzoru jedna od glavnih generatora velikih poreznih dugova ja ću vam samo reći ne spominjujući ime poreznog obveznika kojemu je dug utvrđen od 29 milijuna kuna od 2006.godini i do 2012., 2013.nije uopće naplaćen, znači to je jedan porezni obveznik. Prema tome, ima smisla ova norma, odnosno uvođenje instituta porezne nagodbe upravo zato što ponavljam najveći generator nastajanja poreznih dugova su novo utvrđene obveze gdje porezna uprava nije uspjela naplatiti ono što je utvrdila. I druga stvar, porezni obveznici, odnosno podnositelji žalbe na porezna rješenja, postupci koji se vode na drugom stupnju su dugotrajni, traju po dvije tri godine a ovdje dajete mogućnost znači da svatko rekla bi na neki način otpusti da se država odrekne kamata a porezni obveznik da plati novoutvrđenu poreznu obvezu koja je procijenjena odmah. I mislim da je to instrument koji je iznimno dobar, država će dobiti novce odmah a ne nakon pet godina sudovanja. A pitanje više što je s tim poduzetnikom? Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor kolega Šuker. Izvolite.
E kolegice Čavlović, vidite meni je drago, mi kad uđemo u sferu financija onda se mi vrlo lako složimo i razumijemo. Čim nema politikantstva. Ono što sam ja istakao je upravo ovo što ste vi rekli, a to je što će se dogoditi ako taj s kojim se postigne nagodba ne izvrši tu nagodbu? Da li će neko sutra zbog političkih razloga, zbog takve nagodbe progoniti čelnika porezne uprave ili ministra financija? Pustite, isto i sad je potpisano je nekakvo rješenje, ja vam samo govorim kad se politika uplete u nešto što je izvan sfere struke što se događa, dakle stavljate veliku odgovornost na neko. Druga stvar, ja sam ipak pobornik onoga da je puno ljudi kad su došli u poteškoće pokušavajući spasiti svoj obrt i svoje poduzeće jer unutra je uložio dio sebe i svog ponosa su prodavali privatnu imovinu i sve da pokušaju sačuvati to poduzeće. I ima puno i prijatelja i poznanika koji su funkcionirali na takav način i onda ja smatram da smo nepošteni prema njima. Oni bi da podmire svoje obveze su prodavali svoju imovinu, a nekome ko je išao po sistemu ako me ulove ulove, ako me ulove bum platil, ako me ne ulove super, njega ćemo nagraditi. I to je ono s čim se ja ne mogu nikako složiti. Naprosto se ne mogu s tim složit. Bez obzira što mi može neko reći ovako ili onako. Ali gledajte, ako je inspektor i to tijelo koje će donositi te nagodbe utvrdi da evidentno s vidi iz aviona da je on znao da mu tu postoji porezna obveza, ma ja mu to ne bi oprostio ni lipe pa taman da je ne znam šta. Ali ako se dogodi nešto da je netko evidentno krivo protumačio određene odredbe zakona onda se tu može razgovarati. Ali to vam se događa i sada kolegice kad date zapisnik i kad stranka da primjedbu na zapisnik pametan inspektor prihvati realne zamjerke i završi postupak. Ali najgore je kad netko zbog toga da bi dokazao zašto je kod njega bio deset dana zbog tisuću kuna, i onda imate taj predmet na drugostupanjskom, onda vam tih tisuću kuna zbog zatezne kamate naraste na oho ho. E dakle, to su te ekstremne situacije koje ne možemo riješiti zakonom, ali moramo spriječiti da dođe do njih.
Hvala kolega Šuker. Za riječ se javio u ime Vlade zamjenik ministra Igor Rađenović. Izvolite zamjeniče.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo dopustite da kratko odgovorim na nekoliko tema i dilema koje su se pojavile u tri, četiri rasprave u ime klubova. Nema, obično u replikama odemo malo dalje od same teme pa se stvari prošire, nema kolegice Antičević ona je govorila oko poreznih prijevara identiteta itd. a i kolega Bubalo je više puta u svojoj raspravi i u svojim replikama spomenuo taj čuveni članak 63.i da vidimo mi koga to i kako ima nesrazmijer imovine. Upravo da bi spriječili te međunarodne i nacionalne i sve druge prevare sofisticiranog tipa da tako kažem i trčimo za mogućnostima koje se tu i elektronski i svakako drukčije, dakle tehnički mogu obavljati zato i jesmo osnovali i dobili vašu potporu da osnujemo sektor za porezne prijevare koji jest osnovan u suradnji i sa Bavarskom vladom što je kolega Milošević malo iskrivio. Dakle, zapravo i na prijedlog njihov i uz njihovu konzultaciju dakle upravo jesmo osnovali sektor za porezne prijevare i vjerujte da on ovih dana pri Ministarstvu financija i direktno pod ministrom financija i da on revnosno radi ovih dana baš zato da tako nešto otkrije. Što se tiče broja i ljudi koji jesmo i nismo utvrdili ne mogu o tome govoriti i to jest porezna tajna. Mogu reći da smo utvrdili da smo čak malo i preekstenzivno na terenu provodili tu cijelu raspravu i da nisu baš bila najjasniji propisna pravila oko toga, pa zadnjih dana i tjedana je gospodin ravnatelj dosta energije oko toga uložio i sad su nam tu puno jasnije procedure i u suradnji sa DORH-om u pravilu radimo takve provjere i vjerujte da smo oko toga uspješni. Ono što je govorio kolega Šuker neko reče dosta tih tehničkih primjedaba, meni je žao kolega Šuker da i vi i niko od vaših kolega nije stigao jučer na Odbor za financije gdje je možda bio prostor da se takve teme i dileme otvore ali u svakom slučaju cijenim ovo što ste rekli. I dozvolite da na brzinu odgovorim na ono što jest, shvatio sam kao dobronamjerna primjedba ali čisto da dam i nekoliko kontra argumenata. Što se tiče neobvezujućeg mišljenja i ovo oko poreza i doprinosa itd. mislim da ste i svi svjesni da je to malo nategnuto i da kad se radi o mišljenju, tom poreznom mišljenju onda se primarno misli na neku novu investiciju, na nešto što je složeno i neuobičajeno i što je zapravo investitor traži da dobije neke odgovore oko nekih složenih poreznih pitanja a ne oko toga kakva će biti porezna politika. Naravno da bi svi voljeli i željeli da ona bude dobra, ali porezi se u svakom slučaju ne mijenjaju zbog te mikro politike i to nije taj smjer. Što se tiče ovog čelnika poreznog tijela reče mi kolegica da je to, imali smo već mi sličnu diskusiju na zahtjev pravnika naših uklonjeno, bio je ravnatelj porezne uprave pa je rečeno da je ovo bolje. Ne znam, vidjet ćemo, pogledati još jednom pa možda da oko toga, da oko toga nemamo problema. Da, što se tiče ovoga popisa imovine 91c što ste govorili i što sve treba donijeti pa eventualno je imovina opterećena. O.k. ako tražite dlaku u jajetu ali jedna od tih 10 točaka i popis dospjelih obveza prema svim vjerovnicima na zadnji obračunski datum pa ako nema nikakve obveze onda logika stvari govori da ne možete imati nikakvu ovrhu nad nekom imovinom tj. bilo bi tamo u onim obvezama ali bi i zatražili dodatnu informaciju oko toga prije nego što se upravni ugovor sklopi. Što se tiče primjedbe koju smatram najboljom oko tekućih obveza, to također nismo predvidjeli jer ne možete predvidjeti da upravni ugovor se prekida ukoliko se tekuće obveze ne otplaćivale. Kažu mi kolege pa logično je ugradit ćemo to kao obveznu stavku svakog upravnog ugovora, znači propisat ćemo to pravilnikom, ali dopustite da još jednom razmislimo da li da to unesemo u zakonu kao posebnu normu ili da to zaista pravilnikom utvrdimo. Naravno da se može pretpostaviti da im je netko otplaćivao rate tih obročnih otplata, a da ne bi otplaćivao tekući dug ali to nećemo dopustiti. Sada da li mjerom amandman u ovaj zakon ili obveznom odredbom kao obveznu stipulaciju u svaki upravni ugovor to ćemo svakako ugraditi. I zadnja primjedba vaša je bila oko ovog kolektivnog tijela tj. oko porezne nagodbe i eventualne mogućnosti pojedinca da tu bude koji je utvrdio određeni dug pa da onda na njega ide neki pritisak da mu bude neugodno, mislim ako smo išta pogodili onda je baš to kolektivno tijelo koje je istinabog ne piše u zakonu ali je više puta javno rečeno, evo ja za ovom govornicom, ministar je više puta o tome govori, premijer je o tome govorio na sjednici Vlade, znači cilj je da napravimo kolektivno tijelo koje će za složene porezne predmete, a u cilju porezne nagodbe zajednički odlučivati na temelju nadzora koji je izvršen a prije predaje zapisnika i kao što rekoh to ćemo dodatno propisati da ono bude tajan broj kao kada ne znam se biraju arhitektonski radovi pa su pod brojem i to ćemo u svakom slučaju detaljno propisati. To je i cilj da bude antikorupcijski, da bude transparentno i odgovorno. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Replika, Ivan Šuker. Izvolite.
Gospodine zamjeniče sada sam tek zbunjen što se tiče obvezujućeg mišljenja. Ja ne znam da li vam je to bio lapsus jel vi ste rekli nema to veze s porezima nego nešto drugo. Porezna uprava može dati isključivo svoje mišljenje o poreznom tretmanu, ničem drugom. Sada na znam jel bio lapsus ili? Plaćanje tekućih obaveza, kolega Rađenović pogledajte što vam je bilo i u Zakonu o izvršenju proračuna i što vam je bilo u onom starom opće poreznom zakonu. Dakle preduvjet osnovni da neko dobije obročnu otplatu je bilo da od tog datuma podmiruje tekuće obveze pa čak da je u toj godini podmirivao obveze. Prema tome vjerujte mi to je jedan od ključnih momenata jer ti ljudi nažalost koji će doći tražiti obročnu otplatu su u silnim problemima i vi ako niste platili jedan određeni porezni iznos vrlo teško u uvjetima kakvi su danas u Hrvatskoj, kada vam je zarada svedena na minimum ćete dovoljno zaraditi da pokrivate obveze koje niste platili u prethodnom razdoblju i plaćate tekuće obveze. Dakle to morate imati na umu. I treća stvar, gledajte po Zakonu o Poreznoj upravi inspektori su osobe sa posebnim ovlaštenjem i vi sada u principu krajnji rezultat njegovog rada je rješenje i vi sada uvodite kolektivno tijelo koje će donositi odluku o konačnom izgledu toga rješenja. Možda ste nespretno napisali u zakon, ali on mora donijeti rješenje i temeljem tog rješenja onda može tek ići nagodba. Ali mora prije toga a on da bi završio svoj postupak rezultat tog postupka mora biti rješenje na koje stranka ima pravo prigovora prije konačnog dijela. I vi možete nakon što to rješenje se donese donest odluku ili zakonom propisati da to neko kolektivno tijelo sa strankom može dogovoriti oko korigiranja određenih iznosa iz rješenja. Međutim prema zakonu i prema posebnom ovlaštenju koje imaju nadzorna tijela u Poreznoj upravi njemu se niko ne smije miješati u posao on je potpuno samostalan i to morate imati na umu.
Hvala. Odgovor na repliku zamjenik ministra. Izvolite zamjeniče.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa da, imao sam kratak rok pa možda bio nedovoljno shvaćen ili nedovoljno dobro shvaćen, a možda je bio i lapsus oko poreza. Htio sam reći da ove globalne stvari i iznos PDV itd. i nisu u tom upitu i sa te strane nije porezno mišljenje. kada se zatraži to porezno mišljenje vi to dobro znate onda se radi ili o nekoj investiciji većeg tipa, neuobičajenog tipa ili se radi o nekim statusnim promjenama itd. Nitko neće pitati Poreznu upravu a da li vi i vaša vlada planirate u narednih 6 godina mijenjati PDV ili doprinose, takav upit neće dolaziti. Dolaze specifični i sofisticirani uvjeti za ozbiljne investicije, a usput rečeno nisam rekao porezna uprava će i naplaćivati taj svoj stav i to je kao što radi sve druge porezne uprave to svoje mišljenje i ono će biti ukalkulirano u cijenu, to rade sve porezne uprave u tom segmentu. Kada ste govorili o drugom dijelu oko upravnog ugovora i plaćanja tekućih obveza itd. pa cilj jest tog upravnog ugovora da porezna uprava prepozna dakle plaće su obveze svim drugim vjerovnicima znači da se radi o zdravom subjektu, ali je došao u određeni problem u koji je došao, inače bi bila neopravdana potpora i … subjektivna ako ovako ekstenzivno tumačite kao vi. Ali cilj je upravo da porezna uprava prepozna obveznika koji je ne svojom krivnjom ne nekvalitetnom svog poslovodstva ili proizvoda došao u problem i da mu se omogući plaćanje postojećih obveza da bi mogao izvršavati i tekuće obveze i te postojeće obveze u dinamici koju mu zbog poslovnih problema ne izazvani njegovom krivnjom dolaze. Prema tome to je također tako. Što se tiče porezne nagodbe, tu je ključ i tu je promjena. Pa cilj jest da ne dođe do drugog stupnja i cilj jest da nema prigovora itd. zato jest nagodba. E sada kada se izdaje rješenje cilj je da prije zadnjeg razgovora, prije iskazivanja konačnog zapisnika da kolektivno tijelo vidi sa inspektorom koji mu predaje tamo i da onda porezna uprava ima zajednički stav da rastereti tog pojedinca baš od tog vremena samostalne odluke i pritiska na njega samog.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime Kluba zastupnika Jadranke Kosor i HGS-a Nevenka Bečić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Pozdravljam zamjenika ravnatelja, ministra financija, kolegice i kolege. Kod izmjena i dopuna Općeg poreznog zakona ja ću se osvrnuti na neke nove institute koji se uvode, a krenut ću od obvezujućeg mišljenja. Naime, uvođenje obvezujućeg mišljenja u Opći porezni zakon je dobrodošao. Zašto, pa zbog toga što u stvarnosti i u svakodnevnom radu stručnih profesionalnih računovođa dešavalo se da su kod pozicioniranja pojedinih poslovnih događaja i poslovnih transakcija dolazili i bili u dilemi kako i na koji način u poslovne knjige evidentirati određeni poslovni događaj, a da on poreznom tijelu kada dođe u nadzor bude prihvatljiv. U tim situacijama gdje se radilo o kompliciranijim poslovnim događajima i gdje struka, a napomenula bih da u pravnim osobama a i za fizičke osobe i za pravne, poslove računovodstva i porezne poslove rade visoko stručni profesionalci koji imaju i znanje i iskustvo i to ne u onolikoj mjeri koliko imaju porezni inspektori. Usuđujem se reći da imaju i veće znanje. Zašto, pa zato što oni rade te poslove za jednu užu djelatnost i znaju sve specifičnosti te djelatnosti, dok inspektori Porezne uprave imaju široku lepezu djelatnosti koje moraju pokrivati i u koje moraju biti uključeni. Dakle tako visoko kvalitetni profesionalci, računovođe koji te poslove rade za pravne i fizičke osobe, kad bi došli u dilemu kako i na koji način pozicionirati poslovni događaj, nisu imali mogućnost to raspraviti sa Poreznom upravom, a sve u cilju da to pozicioniraju na ispravan način i da ispravno ukalkuliraju u porezne obveze poreznog obveznika prema Ministarstvu financija. Istina je što je kolega Šuker maloprije rekao da se moglo zatražit mišljenje porezne uprave, da moglo se ali ta mišljenja u praksi uglavnom nisu bila primjenjiva. A zašto, zato što su bila napisana suhoparno, neprimjenjivo, na način da bi se samo prepisao članak zakona koji regulira problematiku na koju je zatražen odgovor na postavljeno pitanje. Dakle, nikad se nije htjelo odgovoriti na koji način knjiženje mora biti provedeno a da to bude poreznicima prihvatljivo nego se ostavljalo poreznom obvezniku da on to provede kako hoće, a onda kad oni dođu u nadzor dapače imalo se utisak da jedva čekaju da netko u pravnim osobama pogriješi kako bi ga mogli prekršajno sankcionirati i izlagati dodatnim što psihološkim, što emocionalnim, što materijalnim izdacima, troškovima i opterećenjima. I zato ja pozdravljam ovo obvezujuće mišljenje, ali ja sam utvrdila da ovdje također postoji jedan nedostatak. Koji? Pa transparentnost i objava tih obvezujućih mišljenja koje će Porezna uprava izdati na zahtjev poreznog obveznika. Dakle smatram da bi svako obvezujuće mišljenje koje je na zahtjev poreznog obveznika izdalo Ministarstvo financija trebalo biti javno objavljeno i dostupno svim poreznim obveznicima, ali naravno u tim objavljenim mišljenjima da se ne navode pravne osobe odnosno porezni obveznici koji su to mišljenje zatražili. To je potrebno da bi se uspostavila jednakost svih poreznih obveznika prema zakonu i da bi se svima dale jednake mogućnosti. Dakle, ako je netko o obvezujućim mišljenjem proknjižio kroz svoje poslovne knjige jedan događaj na određeni način na koji je pristanak dala Porezna uprava onda i netko drugi može koristiti to mišljenje i na isti način pozicionirati i svoje poslovne događaje koji su istovjetni takvom poslovnom događaju. U tom smislu očekujem da ministarstvo ili putem pravilnika to detaljnije objasni ili ukoliko već nisu namjeravali da se uvede javna objava tih obvezujućih mišljenja. Ja bih molila da se o tomu porazmisli. Naravno zamjenik ravnatelja ne sudjeluje u ovoj raspravi pa bih ga molila da se usredotoči jer mislim da je ovo jako, jako bitno za porezne obveznike. Dakle javna objava je jako bitna. Dalje, iznijet ću jedan primjer iz prakse koji će potkrijepiti ovu moju tezu da je javna objava itekako potrebna. Primjera radi, u jednoj situaciji u jednom poreznom nadzoru kod jednog poreznog obveznika porezno tijelo utvrdi nepravilnosti zbog evidentiranja troškova i ostalih poreznih davanja nastalih iz ulaganja u poslovni prostor u kojem je porezni obveznik bio zakupoprimac. I pobije utvrđene troškove, odnosno porezna davanja da bi porezni obveznik radio i prigovor i žalbu na drugostupanjsko tijelo i naravno u toj žalbi svoje knjiženje i svoje pozicioniranje poslovnog događaja kroz poreznu evidenciju utemelji na presliku knjiženja istovjetnog, samo su drugi iznosi bili u Službenom glasilu Porezne uprave u Poreznom vjesniku. I zahvaljujući tom presliku tog knjiženja koje je objavljeno u Službenom glasilu Porezne uprave drugostupanjsko tijelo poreznom obvezniku prihvati žalbu i vrati je na ponovno razmatranje prvostupanjskom tijelu. Zato je zamjeniče ministra potrebno da se ova obvezujuća mišljenja javno objavljuju, jer ako želite a želite, a porezni obveznici itekako žele raditi u dobroj vjeri, poštivati zakonske propise i ne dovodit sebe u situaciju da te propise krše onda im vi olakšajte i omogućite da zaista budu sigurniji, da budu pravno zaštićeni, da znaju da oni ono što su evidentirati, proknjižili da je to porezno prihvatljivo. Ponovit ću, poduzetnici ne vode svoje knjige. To za njih rade profesionalci, dakle koji imaju istu stručnu spremu kao i porezni inspektori, imaju isto znanje, a za onu djelatnost koju obavljaju možda čak i više jer su samo orijentirani na tu djelatnost i na njene specifičnosti. Inače, porezni inspektori su stručni i ja odgovorno tvrdim da pošteno obavljaju na terenu svoj posao, pošteno. Ali ja ne znam šta se u pozadini dešava, a to ću se uključiti kad budem govorila o ovom članku 14. izmjena i dopuna zakona pa ću reći nešto malo više o radu poreznog tijela u nadzoru. Dakle, prešla bih na slijedeći institut koji se uvodi u ove izmjene i dopune Općeg poreznog zakona, a to je porezna nagodba. Dakle, propisuje se da će se porezna nagodba između poreznog obveznika i poreznog tijela sklopiti kod novoutvrđenih poreza u poreznom nadzoru i to prije nego što porezno tijelo uruči Zapisnik o nadzoru poreznom obvezniku. Naravno u tom slučaju bi porezni obveznik trebao platiti taj neutvrđeni porez i trebao bi odustati od korištenja pravnih lijekova, a porezno tijelo ne bi obračunalo zatezne kamate i ne bi pristupilo prekršajnom progonu. No međutim, ovdje nadalje u ovom članku stoji da će se novo utvrđena porezna obveza utvrditi procjenom. Što je zakonodavac s ovim htio reći pitam se? Naime, sve pravne osobe i fizičke osobe koji su obrtnici ili su po sili zakona temeljem članka 19. do 23. Zakona o porezu na dohodak izjednačeni sa obrtnicima dužni su voditi poslovne knjige i knjigovodstvo primjenjujući knjigovodstvena načela, primjenjujući Zakon o računovodstvu, porezne zakone, hrvatske standarde financijskog izvješćivanja, međunarodne standarde financijskog izvješćivanja kao skup mjera i propisa kojima se objašnjava na koji način će se pojedini poslovni događaji i transakcije evidentirati kroz glavnu knjigu, dnevnik odnosno kroz poslovne knjige. E sad, ako je tomu tako, a mora po zakonu biti ja se pitam komu se to utvrđuju porezne obveze procjenom? Pa onomu tko nema ustrojenu tu evidenciju. A ako je nema ustrojenu, onda je to kazneno djelo. Dakle o čemu mi pričamo kad kažemo da će predmeti procjene biti novo utvrđeni porezi kojima će se osnovica utvrditi procjenom. Pa kojom procjenom? Poslovne knjige se moraju voditi na način da svakoj stručnoj osobi omogućuju kontrolu i uvid u financijsku snagu kontrolirane osobe u njegovu imovinu, njegove obveze, a poglavito u porezne obveze. Dakle, procjena se može utvrditi onomu tko ne vodi knjige pa ćemo onda otprilike vidit koliko je taj porezni obveznik možda morao imati realizacije. Kojom metodom? Ovdje uopće nije navedeno koja je to metoda. Usporedna? Dohodovna? Troškovna? Koja? Jer ako će se usporednom vidit koliko susjedni hajmo reći kafić primjera radi ostvaruje realizacije pa ćemo gle procjenom ovdje razrezati nekomu porez, pa ćemo reći gle vi platite toliko, pa ćemo zaboravit da niste imali knjigovodstvo. Ali ne vođenje poslovnih knjiga ima elemente kaznenog djela. Da li ovo predmet procjene znači da se porezna nagodba neće dogovarati sa tvrtkama i pravnim, fizičkim osobama koje uredno vode knjigovodstvo utemeljeno na svim pozitivnim zakonskim propisima? Dakle, ovdje nije dovoljno dorečeno da li to Ministarstvo financija misli razraditi detaljnije u Pravilniku koji će donijeti ja to ne znam, ali bih svakako molila zamjenika ministra da mi to pojasni. Ja smatram da ova porezna nagodba ovdje ovako kako je citirana u ovim izmjenama Općeg poreznog zakona nije dovoljno transparentno objašnjena i ona otvara mogućnosti zloupotrebe jer kao što je rekla potpredsjednica Sabora jutros kolegi Bubalu da je metar jedinica mjere u hrvatskom mjernom sustavu. Da slažem se, to jest metar. Ali porezno tijelo istim metrom prema svakom istom ne mjeri i to je činjenica, a da bi ih naveli da mjere svakom istim metrom jednako treba objavljivati sva obvezujuća mišljenja i pomoći poreznim obveznicima da ne krše porezne prekršaje jer ni jedan porezni obveznik to ne želi. Ali struka radi stručne stvari, ali nekad su u dilemi. Nemaju s kim sučelit svoje stavove, nemaju s kim razmijenit svoja mišljenja jer Porezna uprava se ne ponaša kao partner, oni se ponašaju kao represivno tijelo i oni nisu imali i nemaju koga pitati. Zato obvezujuće mišljenje da, objava da. A sada bih krenula na treći institut koji je isto tako bitan u ovim izmjenama Općeg poreznog zakona ali bih ga malo detaljnije ja raspravila uvažavajući moj stav i moje mišljenje s kojim se vi ne morate složiti. Dakle, to je članak 14. ovih izmjena i dopuna. To se odnosi na financijske institucije, odnosno banke. Dakle, na zahtjev Ministarstva financija banke su dužne dostaviti promet svih računa kunskih, deviznih za sve pravne osobe, fizičke osobe, obrtnike i fizičke osobe koje su izjednačene s obrtnicima i koji moraju voditi knjigovodstvo kao i obrtnici, ali oni nisu upisani u registar obrtnika i ne moraju biti. Propisano je da moraju dostavljati sve te promete i sad po ovim izmjenama i dopunama moraju dostavljati i sa ostalih računa tj. sa tekućeg i štednog računa podatke o saldu i stanju u prometu itd. Međutim, ja bih napomenula da je to i dosada bila mogućnost, ali ne temeljem postojećeg OPZ nego Zakona o kreditnim institucijama pa su u poreznom nadzoru temeljem članka 63. Zakona o porezu na dohodak u kontroli imovine i izvora sredstava odnosno porijekla imovine porezni inspektori tražili od banaka te podatke i banke su im temeljem Zakona o kreditnim institucijama dostavljali jer su to bili dužni. Međutim, ono, budući da mi vrijeme ističe, bi još rekla zamjeniče molim vas poslušajte, znači u tim kontrolama se je dešavalo u praksi da porezni inspektor nakon što izvrši nadzor porijekla imovine određene osobe a utvrdi da nije bilo poreznih nepravilnost izbjegava i neće da izda zapisnik. Zašto zamjeniče ministra, zašto? Jer ako porezno tijelo po OPZ mora nastupati u dobroj vjeri i na isti način prema svakom poreznom obvezniku po OPZ dužan je dati, izdati porezni akt za svaki nadzor. Onda zašto to izbjegavaju ili ako izdaju napišu jednu rečenicu nije bilo poreznih nepravilnosti? Mislim da se tu OPZ krši i da bi se tu trebalo na tom poraditi. Hvala lijepa. Ispričavam se.
Hvala. Bit će prilike. Imamo dvije replike. Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice Bečić, gledajte mišljenje porezne uprave od prije nije nikakva razlika između obvezujućeg mišljenja sada, samo što to neko glorificira jer porezni obveznik traži mišljenje porezne uprave kad mu je nejasan porezni status nekakvih događanja u budućnosti i da bi se zaštitio, da bi pravilno postupio tražili su mišljenje i to mišljenje je bilo obvezujuće. To što su nažalost na terenu različito postupala to je drugi par cipela. I druga stvar, ta mišljenja su bila javna. Dakle, ona su se dobila, nisu se donosila zatvoreno da o njima porezni obveznici ne znaju iz jednostavnog razloga ako je tako ona nema smisla, jer ako vi njega javno objavite onda slijedeći koji ima sličnu nekakav poslovni događaj ne zna kako će ga porezno tretirati, zna kako će porezno biti. A što se tiče procjene, dakle kad s procjena radi u poreznoj upravi kad imate određene spoznaje da je dohodak ili prihod bio veći onda temeljem određene metodologije vršite procjenu dohotka ili dobiti. Pa to vam je evo recimo tipičan, naj da tako kažem prosti prihod, dođete u ugostiteljsku radnju, utvrdite da ima više keša u kasi nego što je evidentirano putem registra blagajni i vi mu temeljem toga radite procjenu nekakvog njegovog godišnjeg prihoda i dohotka. Dakle to je najjednostavniji prihod, a kod tvrtki je to puno složenije. Prema tome, zato mi nije jasno ako inspektor ima posebna ovlaštenja i on završava svoj posao sa rješenjem i ako prije toga stranka u postupku ima pravo prigovara na to rješenje čemu dozvoljavati nagodbe? Jer ponavljam svi oni koji plaćaju svoje obveze ispadaju bedaci, a neko ide pa idem ako me ulove ulove, ak me ne ulove super. Pa upravo zbog toga ak me ne ulove super budeš platio što si igrao. Molim lijepo, to je klasično kockanje, izvoli plati što si se kockao. A ne, mi ga nagrađujemo zbog toga što je on pokušao izigrati državu. Kakva procjena, kakva ocjena, kažem takve nejasne odredbe u zakonu otvaraju sive rupe koje nažalost nas onda vode tamo gdje ne bi trebali biti.
Hvala. Odgovor kolegice Bečić. Izvolite. Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker, slažem s vama što ste iznijeli. Međutim, u ovom djelu obvezujućih mišljenja, odnosno mišljenja koje je, u pravu ste i dosada porezno tijelo na zahtjev poreznog obveznika izdavalo. Ja sam rekla i ponovit ću, većina takvih mišljenja nije davala konkretan odgovor na konkretno pitanje. Ja ne znam kako je radila pojedina porezna uprava, ali imam primjere gdje su na upit poreznog obveznika porezna tijela odgovarala prepisujući samo članak Poreznog zakona i to je nedopustivo. Nadalje bi istaknula ponovo potrebu da se obvezujuća mišljenja javno objavljuju i nadam se da će to ministarstvo zaista i prihvatiti. Sa ostalim što ste iznijeli u potpunosti se slažem. Ovo je primjer procjenom koji ste vi naveli u slučaju da se dođe u kontrolu na neku blagajnu pa se utvrdi i višak gotovine, to da ali u smislu izmjena i dopuna OPZ ja nisam shvatila da je osnovica utvrđena procjenom, ono što ste vi maloprije istaknuli, jer nije jasno navedeno što pod pojmom procjene u ovom slučaju predlagatelj podrazumijeva. I zato smatram da bi to detaljnije trebalo razjasniti u pravilniku ili na neki drugi način. Hvala lijepa.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa kolegice Bečić, ja sam od vas ipak očekivao malo više razumijevanja vezano za ove izmjene i dopune OPZ, zašto? Zato što ste svi bili i radili u poduzetništvu. Mi možemo reći činjenicu da danas u Hrvatskoj stvarno ima jako puno poduzetnika kad govorimo o poduzetnicima to su jasno poduzeća i obrti koji imaju velikih problema, velikih problema i njima čini mi se treba pomoći. To je cilj ovoga zakona. Ja mislim da ni jednoj državi sigurno nije u interesu da poduzetništvo propadne, to je tako. E sad, da li je ovaj zakon idealan? Vjerojatno svi se možemo složiti da nije idealan, uvijek postoji zakon di će pogotovo u našem ovom okruženju, jasno di ljudi iznalaze mogućnosti kako da nađu rupe u zakonu ali definitivno ide u pravcu tome da se poduzetnicima pomogne, da se dignu iz problema, da rade i da jasno plaćaju poreze. Nije u redu da kažemo evo opraštamo ne treba se plaćati poreze ali ja ću samo reći jednu ovakvu paralelu, postoji Švedska koja je poznata po vrlo liberalnom Kaznenom zakonu i kaže kod njih u Švedskoj bolje da je deset kriminalaca na slobodi, nego jedan nevin u zatvoru. Ja bih rekao da je bolje kod nas da deset poduzetnika pomognemo pa onda među tih deset možda jedan bude onaj koji će se izvući u svemu tome skupa al bit je načina. Želimo pomoći poduzetnicima trebamo im omogućiti jedan novi početak i mislim da je ovaj zakon upravo u tom smjeru. Hvala.
Hvala. Odgovor kolegica Bečić izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Kolega slažem se uputnosti s vama. Izmjene i dopune ovog Općeg poreznog zakona upravo su na tragu toga da se u jedan bolji, sigurniji pravni položaj stave porezni obveznici. Vjerujte mi da stručne osobe, računovođe koje rade u tim firmama rade kao pčelice i da su izloženi svakodnevnom stresu jer zbog nejasnih poreznih propisa nisu dovedeni u situaciju da ispravno, a žele ispravno raditi u okviru zakona pozicioniraju neke poslovne transakcije koje znaju biti jako komplicirane, a kažem vam nisu imali mogućnosti do sada to raspraviti sa poreznim tijelo. I zato pozdravljam uvođenje obvezujućeg mišljenja jer će on doprinijeti toj sigurnosti. I inače bi napomenula da obvezujuće porezno mišljenje se primjenjuje u poreznim sustavim mnogih država i već kada je tomu tako zašto ne bi bilo i u Hrvatskoj. I zato ja smatram jedan od najvrednijih institucija ovih izmjena i dopuna ovog zakona je upravo to obvezujuće mišljenje. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Za riječ se javio zamjenik ministra Igor Rađenović. Izvolite zamjeniče.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kao i kod gospodina Šukera moram reći da mi je žao što gospođa Bečić isto jučer nije bila na matičnom Odboru za financije i da otvori sve ove teme. Više puta me je ukorila da je ne slušam pažljivo. Ja sam je vrlo pažljivo slušao i sa kolegicom koja je stručnjak za to područje i tražio odgovore na njena pitanja. Žao mi je u ovoj skraćenoj formi već sam dva puta prekoračio, valjda sada neću ovih pet minuta, teško je odgovoriti na sva ta pitanja osobito ako vam to nije uska stručnost, a vi kao uspješna dugogodišnja voditeljica više tvrtki dakako ste imali puno posla i sa poreznim upravama i dakako da ste puno više u detalja. Kažem žao mi je i apeliram ovim putem ako nije prezločesto od mene da na tijelima nadležnim tijelima, stručnim tijelima na odborima svi skupa dođemo a ne da to bude samo nadglasavanje većine nad manjinom nego da ovakvu vrst prijedloga, ne govorim to vama osobno nego svima nama zajedno … [[Govornik govori prebrzo, ne razumije se.]] danas da svi zajedno vratim dignitet u ovom Domu i da na odborima raspravljamo o ovako stručnim pitanjima. Sada je to zaista ovako teško pogotovo u detalje odgovoriti. Cilj ovih poreznih nagodbi je da se izbjegnu sve te dakle morate u jednom času promijeniti i neće se ići u poreznu nagodbu prema onom poreznom obvezniku koji je zločest da tako kažem koji nije vodio porezne knjige, prema njemu idu kaznene prijave i nema uopće govora o poreznoj nagodbi. Cilj je baš da se utvrdi, a nažalost oni koji su negdje između su često ove institute žalbe 1, 2.stupanj sporosti i neefikasnosti i količine toga koristili pa nam je porezni dug često otišao i u zastaru i sve druge. Prema tome sa te strane nam se ne bi smjelo događati i zato je cilj porezne nagodbe da pravovaljano sjedne porezni obveznik jedne strane sa svojim stručnim tijelima, a sa druge strane Porezna uprava, ali ne inspektor sam jer onda je on u problemu i donošenje odluke i sigurnosti u svoju odluku i raznoraznih mogućih pritisaka već upravo sa podrškom svojih kolega da donesu zajednička rješenje da oni provjere ono što je on utvrdio i da onda jedna i druga strana dođu do nagodbe. A sama nagodba otpisuje žalbe s jedne strane, kamate s druge strane i mislim da je to dobro rješenje. Na konkretan upit oko obvezujućih mišljenja, to moram priznati da je i meni bilo malo komplicirano da uđemo u temu. Porezna uprava i danas objavljuje jedan niz mišljenja na desetka mišljenja iz raznoraznih poreznih područja temeljem raznoraznih zahtjeva poreznih obveznika i oni se nalaze na stranicama porezne uprave, znači na desetke mišljenja iz svih područja poreza i samo zacrnimo onoga koji je zatražio. To je za neka kako bi rekao tipična pitanja za neke standardne poslovne procese kako se nešto računa. Ovo drugo obvezujuće mišljenje je zaista znači tvrtka koja traži svoju specifičnu priču jednu atipičnu novu investiciju koja raspituje se o nekim neuobičajenim ne svakodnevnim transakcijama, međunarodnim, internim itd. ako se radi o statusnim promjenama i slično. Prema tome ono je na neki način … stadij samo njegova priča. I tu Porezna uprava preuzima obvezu da ono što napiše u svom mišljenju raditi za 2, 3, 5 godina, promijenio se premijer, predsjednica vlade, ravnatelj porezne uprave, zamjenik ministra i zastupnik u Saboru. znači Porezna uprava će to provoditi onako kako je napisala taj dan. To je cilj tog obvezujućeg mišljenja. Ono je praktički vlasništvo, rekao sam i naplatit ćemo ga kao što to rade porezne uprave vani, ono je vlasništvo onoga tko je upitao i sa te strane možemo vidjeti još jednom da li da se objavljuje javno ili ne, mislim da to ipak ovisi o drugoj strani da li ono to želi ili ne želi pa sa te strane da pomogne transparentnosti. Evo provjerit ću još jednom da li to možemo ugraditi, ako možemo ugraditi, ugraditi ćemo u pravilnik. Mislim da ćemo morati ugraditi ukoliko zahtijevate i na to pristane da se može javno objaviti i nema razloga da tome tako ne bude. A kada bi ovako poslušali da stvarno sve da se malo našalim za kraj, da stvarno sve radi Porezna uprava i odgovara na svaka pitanja i sve to objavljuje i sve to rješava pa ubili bi jedan dobar dio gospodarstva hrvatskog i knjigovođe i porezne savjetnike i savjetovanja i revizorske kuće itd., itd. shvatite to kao šalu ali zaista svi zajedno moramo dati neku interakciju, mi sa svoje strane onoliko koliko možemo, ali i sve ove ta stručna zainteresirana javnost je također potrebna. Oko obvezujućeg mislim da sam sada razjasnio znači da li ovih uobičajenih mišljenja koja se sada objavljuju objavljivat će i ubuduće, da li je njih dovoljno, evo velim na svim područjima poreza na desetke se danas nalazi na stranicama porezne uprave. Da li treba biti još više i da li to možemo raditi promptnije i brže o.k., dapače ali obvezujuće mišljenje je nešto drugo, mislim da smo se sada razumjeli. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Replika Nevenka Bečić. Izvolite.
Zahvaljujem se zamjeniku ministra na danom odgovoru sa svim što ste iznijeli zadovoljna sam s tim da koristim priliku da se još jednom ispričam zbog mog nedolaska na jučerašnji Odbor za financije, naime zbog određenih obveza koje sam imala u gradu Splitu, a koje nisam mogla izbjeći nisam mogla biti prisutna, a inače bi rado prisustvovala jer je tema meni bila jako interesantna, to je što se tiče toga. A nadovezala bi se ponovo na ovu objavu obvezujućeg mišljenja, mislim da je ona potrebna ali ne na način da se u njoj navode porezni obveznici na koje se odnosi. Znači oni ne moraju bit navedeni nego samo mora bit po meni navedeno način na koji se određeni događaj mora pozicionirati kako bi i svi ostali porezni obveznici na isti način iste poslovne događaje mogli pozicionirati u svojim poslovnim knjigama, a to je zbog zadovoljavanja jednakosti pred zakonom svih koji sudjeluju u porezno pravnom odnosu. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor, izvolite zamjeniče.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo drago mi je da smo se uspjeli ovako sa 20 metara usuglasit. Kažem dok tamo sjedili zajedno, visoko cijenim sve vaše rasprave, niste shvatili osobno. Nažalost, Sabor funkcionira kako funkcionira, vi ste uvijek redovni bili i uvijek konkretni i konkurentni i koliko se sjećam otkad sam ja s ove strane dva-tri prijedloga smo i direktno ugradili tako da mi je drago da i ubuduće doprinosite sa te strane, a drago mi je da smo razjasnili ove sve dileme. Kažem oko obvezujućeg mišljenja, evo baš sad razgovaram sa kolegicom, ovisi o toj drugoj strani ako je ona voljna da se objavi bez njenog zacrnjenja čak razmišljam evo da kad ćemo već naplaćivat pa možda da 10% skinemo cijenu ako dozvole da se objavi pa da postane ne neki način javno dobro. Možemo i o tome razmislit. U svakom slučaju, da bude maksimalno ozbiljno pogledat ćemo iskustva drugih zemalja i prenijet ćemo ih kroz taj pravilnik koji ćemo onda donijeti, zapravo koji će donijeti ministar. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista Nansi Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani zamjeniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa evo nastavit ću ovdje gdje smo sad stali, dakle na obvezujućem mišljenju poreznog tijela. Mi smo i do sada imali mišljenje Porezne uprave za određene stvari koje su se dešavale u praksi gdje su porezni obveznici bili u nedoumici kako određenu stvar riješit. Ta su mišljenja Porezne uprave bila javno objavljena na stranicama Porezne uprave Ministarstva financija, međutim imali smo jedan drugi problem, a to je da ta mišljenja nisu bila obvezujuća za inspektore koji su dolazili u porezni nadzor. I temeljem tih mišljenja koja su bila javno objavljena događala su nam se nejednaka postupanja u poreznim nadzorima. Po istoj osnovi poreznog nadzora porezni inspektor u Poreznoj upravi Rijeka različito je tumačio istu stvar i to što je pročitao na stranicama Porezne uprave od inspektora u Požegi, Slavonskom Brodu, Splitu, Dubrovniku ili negdje drugdje. To je ono što je bilo zabrinjavajuće i otvaralo dodatan prostor za određene sumnje, prozivanje određenih ljudi, ali i narušavanje tržišnog gospodarstva jer je upravo zbog nejednakog postupanja određeni porezni obveznik došao u probleme i kao konkurent nekome drugome po istoj osnovi bio zakinut da obavlja svoju djelatnost zato što je poreznim nadzorom utvrđeno da je nešto napravio suprotno tome. Ovaj institut koga sada uvodimo u ovome ja razumijem samo s jednog konteksta. Ja ulazim u nekakav posao, imam određenu investiciju, moram napravit određeni poslovni plan, ne znam ili ne razumijem kako će se taj trošak u toj investiciji odrazit na moje buduće poslovanje. Idem kod svog poreznog savjetnika koji me vodi, pitam da mi daju mišljenje, ali tu dolazimo do jednog drugog problema. Ja sigurno neću pitat koliko će mi bit PDV, ako sad imamo PDV 25% to mi je jasno pa vjerojatno neću pitat da mi da svoje mišljenje za PDV. Neću niti tako pitat mišljenje da mi kaže koliko će za 2, 3 ili 5 godina bit PDV na ugostiteljske ili turističke usluge jer se podrazumijeva da će taj PDV i dalje biti isti. Dakle ovo su konkretna po meni, kako ja razumijem ovaj prijedlog, a molila bih onda da mi zamjenik objasni da li sam u krivu, ovo su konkretna mišljenja za određene pozicije knjiženja koja moramo obavit u nekom budućem vremenu ili sada, a dovoljno dobro ne razumijem kako i gdje to knjižit da ne bi napravili nekakav računovodstveni, eventualno računovodstveni prekršaj. To mišljenje mora biti obvezujuće za sve stranke u postupku. Ako je Porezna uprava meni dala svoje mišljenje po određenom pitanju i ja imam ili bilo koji pravni subjekt nakon određenog vremena porezni nadzor, to mišljenje koje je dano mora bit obvezujuće i za mene kao poreznog obveznika, ali isto tako i za inspektore koji dođu u porezni nadzor i moramo ga imat ispred sebe jedni i drugi da bi se eventualno knjiženje tumačilo na jednak način, da ne bi nakon toga dolazilo do određenih problema. Ja sam osobno protiv toga da poduzetnici plaćaju takva mišljenja iz jednostavnog razloga što tvrdim da će se takva mišljenja tražit uistinu samo u konkretnim slučajevima i mislim da svaki poduzetnik na to ima pravo. A sad slušajući ovo dogovorit ćemo se da cijena bude 10 ili 20% manja ili niža ukoliko mi to mišljenje Porezne uprave javno objavimo, mislim da je neozbiljno. Ukoliko porezni obveznik nešto plati to je njegovo vlasništvo, on je to uredno platio. Ukoliko pravilnik bude složen na taj način i Porezna uprava u svakom slučaju u tom trenutku koliko god bi to bilo dobro da svi porezni obveznici znaju kakvo je mišljenje Porezne uprave i bilo bi dobro da to bude javno objavljeno. Osobno smatram ukoliko je obveznik nešto platio da je to isključivo njegovo vlasništvo jer je on u biti platio pružanu uslugu od te Porezne uprave. Tu ostaje nam prostor da još o tome razgovaramo. Pozdravljam ovu upravni ugovor, dakle da se da mogućnost otplate u 24, maksimalno do 24 rate upravo zbog toga što smo taj institut ukinuli uvođenjem predstečajnih nagodbi koje su evo pokazali sve svoje i mane i malo vrlina. Ali veliki broj poreznih obveznika došao je u situaciju da su se predstečajne nagodbe odužile, a da paralelno s tim nije imao mogućnost u obročnim otplatama otplaćivati nekakav svoj dug. Ono što mene u ovom prijedlogu zakona najviše zabrinjava jesu nagodbe i pogodbe prilikom poreznog nadzora. Ja ovdje u tumačenju čitam gdje stoji ovako. "Propisuje se i mogućnost sklapanja porezne nagodbe između poreznog tijela i poreznog obveznika za novoutvrđene obveze u postupku poreznog nadzora i to do uručenja zapisnika o obavljenom poreznom nadzoru." Dakle, porezni inspektor dođe u nadzor, utvrdi nakon mjesec ili dva poreznog nadzora određene nepravilnosti, samo meni primijeni određenu praksu naplate obaveza. Moja obaveza porezna nova porezna osnovica je veća za pet, sedam, devet, dvanaest ili kako je bivša porezna, voditeljica Porezne uprave rekla 26 milijuna kuna. Nisam dobila zapisnik, ne znam što u zapisniku piše i dolazim u sljedeću situaciju. Dakle, porezni inspektor kaže mi smo vam utvrdili poreznu obvezu s osnove te i te, primjerice plaćanje ili obračunavanja drugog dohotka kojeg ste vi bili dužni platiti, a nitko u Hrvatskoj po toj osnovi ga nije plaćao. Ja u tom trenutku kažem hajmo, pristajem na nagodbu u kom iznosu? 12 milijuna, 15 milijuna, 20 milijuna. Što znači ta nagodba? Tu piše ukoliko se utvrde kaznena djela da nagodbe nema. Imamo slučajeva poreznih nadzora gdje se poreznim obveznicima utvrđivala porezna osnovica veća za 10, 15 milijuna kuna, 6 milijuna kuna samo njima u Hrvatskoj i nikad ih nitko nije prijavio za kazneno djelo, nikad nitko. Ti porezni obveznici dan danas vode postupak drugostupanjski ne odgovara ili odgovara nakon tri godine. U međuvremenu porezni obveznik ne može se kreditno zadužiti jer mu nitko neće dati kredit jer mu je Porezna uprava blokirala žiro račun. I onda kažemo da vodimo brigu o poduzetništvu, gospodarstvenicima i radnim mjestima. Nejednako postupanje Porezne uprave u Hrvatskoj donijelo je do određenih anomalija i mislim da smo toga svi svjesni. Profesionalizacija Porezne uprave i jednako postupanje ono je što nam je u ovom trenutku nasušno potrebno. Jedan te isti zakon po istoj osnovi svaka Porezna uprava i svaki inspektor u poreznom nadzor moraju tumačiti isto. Sad govorimo o nagodbama prilikom poreznih nadzora. Imali smo pri Ministarstvu financija Ured za reviziju izvršenih poreznih uviđaja i onda kada se je poduzetnik obratio u želji da izbjegne, dakle drugostupanjski i kad se obratio Uredu za reviziju nije se ga primilo ili nije mogao do te revizije doći. Dakle, govorimo gotovo o istoj stvari. Jedno smo ukinuli u 8 mjesecu jer nam ta unutarnja revizija poreznih nadzora nije trebala, a bila je nužna upravo zbog jednakog postupanja poreznih inspektora. Znači, to nam nije trebalo. Sad govorimo o nagodbi. Plašim se da će ta nagodba donijeti puno osobnih procjena i da ulazimo u jedan prostor gdje ćemo bit u još većem problemu, u još većoj personiliziranim poreznim nadzorima i osobno se toga plašim. Danas smo spomenuli nekoliko važnih članaka Općeg poreznog zakona. Jedan koji mene osobno muči jeste članak 158., dakle koji govori da kod Ministarstva financija Porezna uprava može poduzeti mjere za osiguranje naplate ako postoji vjerojatnost da će porezni obveznik ili porezni jamac onemogućiti naplatu još nedospjelog iznosa poreza. Mi smo svi svjedoci sljedećeg. Imamo porezne obveznike, imamo Plan poreznih nadzora Porezne uprave. Porezna uprava odredi da u tom planu ide nekome u porezni nadzor, blokira isti trenutak tom poreznom obvezniku žiro račun pod presumpcijom da on neće platiti kaznu koju mu Porezna uprava tek bude odredila. Ja sam zatražila od Ministarstva financija određene podatke i dobila sam podatke za 2012. godinu, pa bi ih voljela pročitati sa vama da vidimo gdje to jedan veliki dio novaca hrvatskih obveznika završava i na koji način. Dakle, pod tom famoznom presumpcijom i člankom 158. Općeg poreznog zakona tijekom 2012. godine navedene su se mjere primjenjivale prilikom povrata PDV-a kod 188 poreznih obveznika. Kod tih poreznih obveznika zaposleno je 1916 zaposlenika. Ukupan iznos plijenjenog prava na povrat PDV-a iznosio je 163 milijuna kuna, nešto manje od toga ali da vam ne govorim baš u lipama. U trenutku pisanja rješenja o pljenidbi prava na povrat navedeni porezni obveznici imali su evidentiran dug javnih davanja u iznosu od 22 milijuna. Dakle, porezni obveznici su bili poreznoj upravi dužni 22 milijuna kuna ali im je porezna uprava blokirala žiro račune sa ukupnim iznosom od 163 milijuna kuna. I to s osnove povrata PDV koji svaki porezni obveznik ima pravo tražit. To su podaci Ministarstva financija potpisani od ministra. Dakle, govorim samo ono, činjenica je slijedeća imali smo porezne obveznike koji su izvoznici, koji temeljem izvoza imaju pravo na povrat PDV-a ali smo im odlazili u porezne nadzore, blokirali žiro račune za povrat PDV-a i to vam je sad ova cifra koju sam vam rekla da je preko 140 milijuna kuna blokirano na poreznoj upravi, odnosno pri Ministarstvu financija a da paralelno s tim govorimo o poteškoćama svakog poduzetnika koji izuzetno teško dođe do svojih obrtnih sredstava. Probleme imaju ne samo poduzetnici, ne samo oni koji čekaju kakvo će im mišljenje i kakav zaključak dati porezna uprava, odnosno porezni nadzor nego imamo problema svi i poduzetnici, i porezna uprava. Ako smo rekli da je ovo izuzetno važno onda uistinu moramo doći do točke gdje ćemo svi reći jedno, a to je da su porezni obveznici i porezna uprava poslovni partneri koji moraju surađivati. Ukoliko taj dogovor ne postignemo, ukoliko na taj način ne počnemo razmišljati i postavljati stvari događat će nam se iz dana u dan, iz tjedna u tjedan novi zakoni koji će vodit samo u krivom smjeru ali nikako ne u onom smjeru gdje bi smo određene probleme kojih očito imamo i koji su jako veliki, gdje bismo ih počeli rješavati. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada ćemo zastati sa radom. Nastavljamo u 15 sati. Replike ćemo nakon stanke. Prvi u replikama Ivan Šuker i Slavko Linić. STANKA U 13,34 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Kolegice i kolege nastavljamo sa radom. Imamo jednu repliku, poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Kolegice Tireli dakle vi ste u svojoj raspravi govorili o PDV-u o povratu PDV-a i onda ste spominjali nekakve konkretne slučajeve, međutim radi istine i radi zapisnika s obzirom da su u nekim davnim vremenima utvrđene raznorazne zloupotrebe povrata poreza na dodanu vrijednost Porezna uprava ima naputak od 2004.ja mislim da nijedan povrat preko 50 tisuća kuna se ne izvrši bez inspekcijskog nadzora, ali s tim da inspekcijski nadzor se točno zna što tada podrazumijeva, isključivo pregled ulaznih i izlaznih računa. Zašto? Zato što ste vi po ulaznim računima platili predporez, a po izlaznim računima imate obvezu plaćanja poreza na dodanu vrijednost i na kraju imate konačni saldo. Prema tome, također je bio naputak da se ta kontrola mora izvršiti u roku od tjedan dana da se ne oštete porezni obveznici jer oni koji se ne bave s tim poslom ne znaju kolike su pronevjere, zlouporabe povrata poreza na dodanu vrijednost i koliko je Hrvatskoj danas uspostaviti službu za porezne prijevare, a ne zbog toga da bi se o tome lamentiralo po novinama da bi to izgledalo efektno nego definitivno Hrvatska zbog strukture svog gospodarstva, zbog svega će biti podložna tome da mnogi pokušaju napraviti prijevaru prije svega što se tiče plaćanja poreza na dodanu vrijednost i baš zbog toga ubuduće povrat tog PDV-a će još više trebat postrožit. Druga stvar, prijeboj više plaćenih poreza morate znati da određeni zajednički porezi kao što je u jednom trenutku bio porez na dobit i porez na dohodak se uplaćuju na posebni zbirni prolazni račun i onda s tog računa se dijele dok je porez na dodanu vrijednost direktno prihod državnog proračuna onda je to vrlo nezgodno poslagivati i preknjižavati.
Zahvaljujem. Kolegice Tireli morate se javiti ako želite odgovarati. Pojedinačna rasprava, poštovana Nadica Jelaš. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Dakle od 6, 7 izmjena i dopuna ovog zakonskog prijedloga o kojem danas eto raspravljamo ja ću se osvrnuti u svojoj raspravi samo na dva za koja ocjenjujem da su zapravo najvažnija nova porezna alata koja imaju za cilj pojednostavljenje i racionalizaciju poreznog postupka. Reduciraju se mnogobrojne rekla bih tako birokratske procedure i uspostavlja se jedan kooperativniji odnos, jedan drugačiji odnos nego što je bio do sada sa poreznim dužnikom. Obvezujuće mišljenja ugradile su u svoje porezne sustave mnoge države o tome nam je zamjenik ministra uvodno govorio i sve one imaju vrlo dobra pozitivna iskustva jer se obvezujuće mišljenje temelji na načelu postupanja u dobroj vjeri. Dakle institut je dobro prihvaćen i od strane poreznih obveznika jer štiti njihova prava i smanjuje rizike ulaganja, dakle čini ih međusobno konkurentnijima. Naime, vrlo često smo svjedočili da su jedan od najčešćih i najvažnijih razloga zbog kojih se investitori bilo da je riječ o domaćim ulagačima ili o onima iz inozemstva ne odlučuju na ulaganja u Hrvatskoj da su razlog zašto to ne čine prečeste promjene poreznoga sustava. Te promjene unose veliku nesigurnost u području investicija jer ulagač započinje projekt u jednim poreznim uvjetima, a završava ga u drugim poreznim uvjetima, promijenjenim uvjetima i to najčešće promijenjenima na gore. Rizik je to veći što je razdoblje realizacija projekta duže, a to je slučaj upravo kod velikih financijskih zahtjevnih projekata koji se realiziraju dugo. Da bi otklonio tu neizvjesnost u pogledu poreznih obveza vezano za neki veliki projekt ili neku poslovnu transakciju, porezni obveznik investitor će se obratiti zahtjevom poreznoj upravi i zatražiti obvezujuće mišljenje u pogledu poreznog tretmana planirane poslovne transakcije. Ako se porezna uprava suglasi sa predloženim poreznim terećenjem poreznog obveznika mišljenje porezne uprave dobiva svoj broj i ono zapravo postaje obvezujuće za sve buduće identične slučajeve. Korist od obvezujućeg mišljenja je dvostruka. S jedne strane porezna uprava kreira određenu praksu kojom ne zamjenjuje, to treba naglasiti, ne zamjenjuje zakone ali bitno ubrzava svoje postupanje i ne samo to osigurava jedinstveno postupanje na cijelom teritoriju Hrvatske što je nešto što nam je do sada zaista strahovito nedostajalo. I dakle kao što imamo s jedne strane sudsku praksu, tako bi bilo dobro da se sustavno radi i na oformljavaju te jedne porezne prakse i u tom smislu podržavam prijedlog koji je izrekla u svojoj raspravi kolegica Bečić. S druge strane porezni obveznik dobiva sigurnost ulaganja odnosno garanciju da neće doći do nepredviđenih promjena u poreznom tretmanu ulaganja. Naravno ministar financija će naknadno kroz pravilnik utvrditi područja za koja će se davati obvezujuća mišljenja dakle uz već spomenute velike projekte. To će biti poslovanje i na međunarodnom tržištu, to će biti statusne promjene trgovačkih društava i slične poslovne transakcije. Drugi važan institut kojeg donosi ovaj zakonski prijedlog je porezna nagodba. Važnost ovoga instituta proizlazi iz činjenice da ovoga trenutka ili preciznije od 2013.godine dakle unatrag godinu i pol dana od kada smo imali promjene u Općem poreznom zakonu, Porezna uprava nema nijednog instrumenta za upravljanje poreznim dugom, odnosno nema instrumenta za odgodu otplate poreznog duga poreznog dužnika. Međutim, s druge strane teška situacija u gospodarstvu dakle velika većina poduzetnika ovoga je trenutka u takvoj situaciji da je pravi podvig uredno izmirivati porezne obveze, dakle ta situacija zahtijeva povratak mogućnosti otplate poreznog duga na rate. Porezna nagodba je dobrovoljna i sklapa se ako za nju postoji obostrani interes, dakle i poreznog dužnika i porezne uprave. Nagodba se sklapa za novoutvrđene porezne obveze, praktički u tijeku samog poreznog nadzora, dakle prije nego što se uruči zapisnik o obavljenom poreznom nadzoru s tim da za sklapanje porezne nagodbe mora biti ispunjen jedan uvjet, a taj je da u postupku poreznog nadzora nisu utvrđene sumnje na počinjenje kaznenog djela. Ako takve sumnje postoje nagodbe ne može biti. Budući da se nagodba sklapa u toku provedbe postupka poreznog nadzora i plaćanje utvrđenih poreznih obveza mora se izvršiti u toku poreznog postupka odjedanput i u cjelini. Prednosti porezne nagodbe za poreznog dužnika očituju se u drastičnom skraćivanju postupka poreznog nadzora jer otpadaju prigovori, otpadaju žalbe, otpadaju tužbe. To je sve što je povezano sa određenim vremenskim trajanjem, dugotrajnim ali i cijela ta priča rezultira određenim financijskim efektima. Dakle porezna osnovica se procjenjuje, ona se ne utvrđuje, procjenjuje se što pretpostavlja da bi mogla biti manja, a nema ni zateznih kamata obzirom da se porezni dug podmiruje odmah i u cijelosti. Dakle u postupku nagodbe porezni dužnik se odriče prava na žalbu, a porezna uprava se pak odriče prekršajnog postupka gonjenja poreznog dužnika. Drugim riječima, sklapanjem porezne nagodbe smanjuj se broj postupaka pred drugostupanjskim tijelom, a isto tako smanjuju se i dugotrajni sudski postupci. Jednom rječju, da zaključim, ovaj zakonski prijedlog o kojem danas raspravljamo donosi pozitivne promjene u ponašanju porezne vlasti u javnopravnom odnosu s poreznikom obveznikom. Dakle nastoji se razvijati jedan partnerski odnos s poreznim dužnikom, jača savjetodavna uloga porezne uprave i potiče se razvoj drugačije porezne kulture od dosadašnje ako tako mogu reći kojoj je eto cilj bio prevariti državu na što su naravno onda porezna tijela odgovarala pojačanom represijom. Kao što je rekla predsjednica države u svom inauguracijskom govoru, dakle domoljublje se izražava na različite načine, a ja bih eto rekla između ostalog i redovnim plaćanjem poreznih obveza. Drugačija porezna kultura o kojoj sam eto govorila trebala bi rezultirati proširenjem baze poreznih obveznika, smanjenjem porezne evazije i posljedično manjim poreznim teretom, pojedinačno po poreznom obvezniku. Dakle da cijelu tu priču skratim, veća porezna disciplina jednako je manji porezi po jednom poreznom obvezniku. Hvala.
Zahvaljujem. Druga pojedinačna rasprava, poštovana Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo kolegica Jelaš govorila je upravo o tome pa me malo inspirirala i promijenila inače način na koji sam htjela započeti sa svojom raspravom, ali mislim da je važno jer su važne te temeljne odrednice ljubavi prema zemlji, prema obvezama prema zemlji. Sjećamo se još donedavno onog koji u Hrvatskoj nije dozvoljavao da itko voli Hrvatsku više od njega, koji je prije nego što je zasjeo govorio je kako ima svoj ekonomski program je u torbi, nitko ga nikad nije vidio ali vidjeli smo da je njegov ekonomski program bio u crnim vrećama čije tajne još uvijek otkrivaju se po našim sudnicama. Međutim, plaćanje poreza nije samo stvar ljubavi nego stvar racionalna, stvar odnosa prema državi i države prema svojim poreskim obveznicima. Zato evo dozvolite pošto se radi o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona koji ide u hitnu proceduru, mislim da su te temeljne odrednice i temeljna načela jako važna i dobro ih je spomenuti pa naročito ovom prigodom. Ono što kolegica Jelaš ističe, to sam nešto i u replici rekla ali i neki drugi su rekli, dakle taj odnos povjerenja, da država u poreznom obvezniku zaista ne gleda onoga tko će je prevariti, ali isto tako da i poreski obveznik te poreze osjeća kao pravedne, potrebne i da u državi ne gleda neku silu koja ga želi oguliti, a jednako tako i da mora plaćati poreze u ime onih i više poreze zato što je država bila nesposobna da ih ubere na zakoniti način. Zato je pitanje jačanja poreskih uprava i profesionalizacije od temeljnog značenja. Bilo je ovdje dosta govora i oni koji su kritički razgovarali, ali koji su zaista prepoznali kvalitetu ovog prijedloga zakona koji upravo ide u tom pravcu i da se ljudi u poreskoj upravi ohrabre pravedno i zakonito postupati. Istina je, neki nedavni događaji su ih u tome malo i omeli i zato ih sada treba dodatno ohrabriti. I zato svi oni koji su govorili o tijelu, a mi smo vidjeli na odborima je obrazloženo i pojašnjeno pitanje zaključenja ovih poreskih nagodbi, dakle da to ne ovisi o jednom pojedincu nego određenom tijelu koje će onda meritorno, ali i što objektivnije, zato su važni zakoni. Još je Platon govorio, nije to neka naša nova mudrolija koju smo uočili u procesu pristupanja Europskoj uniji da je nama lako donijeti nove zakone, ali ih je teško primijeniti, o tome je još govorio i Platon. Dakle zakon treba donijeti, ali treba vidjeti u tom zakonu da, pa ja to prepoznajem u ovom, u ovim izmjenama i dopunama koji do krajnjih granica objektiviziraju te kriterije koji onda će pravedno govoriti i odlučivati o dva najvažnija instituta, a to su upravni ugovor i o poreznoj nagodbi. Dakle, svakako to je nešto što je potrebno uvijek, a pogotovo u vremenu kada smo i naslijedili te velike dugove i koje treba, a i vremenu ekonomske krize i o nečemu što se, ja bih rekla, pa to se nekako vodilo i kampanjski ja mislim upravo do dolaska ove vlasti koja želi, dakle razmrsiti taj gordijski čvor, više reći što je bilo sa tim dugovima i kroz ova dva instituta na jedan transparentni način koliko je moguće ih riješiti. Na takav način ja mislim da šaljemo jednu dobru poruku upravo kako bi se onemogućila ta poreska evazija, izbjegavanje poreza, da ljudi shvate da je to potrebno činiti i da su porezi pravedni. Zato i sve izmjene koje idu u tome i gdje se olakšava pozicija građana pogotovo onih koji su manje kupovne moći, donji srednji stalež pa i srednji da im se to olakša. Zato kritike koje dolaze da se često mijenja, pa ako se zakon mijenja i svaki dan, ako je on in favorem građanima, ako on nastoji takve izmjene ako idu upravo u cilju pravednije raspodjele, jer osnovno je kod poreza tko i koliko. I ako date odgovor adekvatan na to vi ste postigli upravo ono o čemu ste vi kolegice Jelaš govoriti što je temelj svega, da ljudi shvate da moraju plaćati porez. I da ovisi, dakle i njihova zaštita, njihov opći standard upravo o tome. Ali građanin kad vidi da drugi ne plaća poreze, da je do dolaska ove vlasti mogao nesmetano otvoriti svoju privatnu tvrtku, biti dužan državi, dobavljačima da nikom ništa ne plati, kad ga snađu sudske presude on se ruga i pravosuđu, svim mogućim vjerovnicima bili oni kreditori, dobavljači, radnici ili država osnuje novu tvrtku. I to mu je omogućio onaj koji je imao svoj ekonomski program u crnoj vreći. I to ljudi vide. I onda kažu zbog čega bih ja plaćao? Molim vas, htjela sam svoju raspravu početi time, ali time ću je u biti završiti. Još davnih vremena naši pomorci su poznati kada su uvijek, pa i za vrijeme bivše države plovili pod stranim zastavama, pod stranim brodovima. Tako je uvijek bila skupina i hrvatskih pomoraca, uvijek svugdje rado viđenih pa su plovili tako jedna grupa Zadrana, nekolicina sa jednim Šveđaninom koji je pred kraj godine ispisivao, a plovili su pod sasvim trećom zastavom neke druge zemlje koje nisu bili državljani. I on je uredno ispisivao svoju poreznu karticu, poreznu prijavu i dostavljao je u Švedsku. I naši pomorci su mu se smijali zašto to radiš, pa nitko ne zna gdje ti ploviš i tako. On kaže da, ja to radim jer upravo zbog toga što ja plaćam ovaj porez moje dijete ima besplatni vrtić i besplatnu školu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, poštovani Alen Prelec.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo pa sa kolegicom Antičević se mogu gotovo u svemu složiti, ali bih ipak nešto dodao. Kod nas u Hrvatskoj ne bi smjelo biti plaćanje poreza samo regulirano zakonom ili nekakvom represijom. Evo ja ću dati jedan primjer, a vi svi znate za našeg novinara, ja doista njega izuzetno cijenim to je Goran Milić koji je radio "Putem po Europi". I napravio je jedan lijepi intervju sa studentima u, mislim da je bila Belgija. Pitao ih je kako oni pišu ispite i kako prepisuju. Studenti su pitali kaj to znači prepisivati? Njima je to nešto što je apsolutno nedopustivo, ne zato što to netko kažnjava, nego zato što jednostavno to je nešto amoralno i nešto što ne daje pravi smisao njihovog učenja i znanja. Ja mislim da jednostavno i mi ovdje moramo u Hrvatskoj graditi takvo društvo da neplaćanje poreza mora biti nešto opće društveno neprihvatljivo. To je odraz, evo kolegica je rekla domoljublja. Imamo dosta danas Hrvata koji kažu da su veliki Hrvati, a ne plaćaju poreze. Bože moj! Mislim da u takvim stvarima moramo razmišljati i ne smijemo samo represijom i zakonima primoravati poduzetnike da plaćaju poreze, nego to mora biti odraz prije svega domoljublja.
Na repliku odgovara poštovana Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Izbjegavanje poreza ne treba jednostrano shvatiti, jer eto imamo zločeste građane, građani neće da plaćaju. Oni kažem vam, to je jedan složeniji sustav gdje građani jednostavno vide i njihovo opće mišljenje i percepcija je li i do sada bila nastojimo je promijeniti da imaju povjerenja u institucije i da institucije i služe kad zadesi se kakva nevolja da im priskoči u pomoć. Pa i čitavim ovim nizom mjera što sada Vlada radi koje se nazivaju populističke od naših političkih neću reći protivnika, nego suparnika. A država i vlast služe upravo od toga. Plaćaju poreze dok mogu, kad ne mogu da budu lišeni plaćanja poreza i da im država pruži dodatnu zaštitu. Zato država i služi. Arthur Gottfried je davno rekao ja sam ponosan da mogu svojoj zemlji plaćati porez, ali stvar je u tome da bi bio još možda ponosniji da mogu je i u pola plaćati. Prema tome, stvar je u tome da što veći se broj građana pa makar su i mali iznosi i onda će prikupi, bit će sigurno dakle da ta poreska evazija bude što manja, a ne da se okomimo na onoga koji je redovan u tom plaćanju. Pa mi smo imali i čiste situacije gdje privatnici, obrtnici, slobodna zanimanja javljaju točno onoliko koliko su zaradili. Ali bilo je mišljenje i kod poreskih uprava ranijih godina pa i u prošlom sustavu to nije ništa bilo novo. Kad si ti toliko prijavio koliko si tek onda zaradio. Dakle, ponavljam odnos povjerenja je tu ključan.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem se zamjeniku ministra, svima koji su sudjelovali u raspravi. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.BR.795. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim predstavnika Vlade poštovanog zamjenika ministra našega Igora Rađenovića.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman Odbora za zakonodavstvo dakle predlaže da radi usklađenja pravne terminologije u članku 13. prijedloga zakona o dodanom članku 91.e a u stavku 6. brišemo riječ osnovane i taj amandman prihvaćamo.
Prihvaćate?
Taj amandman Vlada prihvaća.
Hvala lijepa. Postao je sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 81 glas za, 4 suzdržana glasa i 24 glasa protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Prelazimo na iduću toku dnevnoga reda, a to je: - Prijedlog Strategije suzbijanja korupcije za razdoblje od 2015. do 2020. godine. Predlagateljica je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja strategije primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu je proveo Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnica predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovan Sandra Artuković-Kunšt zamjenica ministra pravosuđa. Izvolite.
Hvala lijepo poštovane zastupnice i zastupnici. Karakteristike dosadašnjeg razvoja antikorupcijskih standarda u RH su bile akcent na izgradnji institucija i zakonodavnog okvira, te veliki naglasak na represivnom djelu. I u tom dijelu smo postigli i rezultate koji su čak i međunarodno prepoznati i priznati dobri. Ovom strategijom fokusirali smo se prvenstveno na prevenciju korupcije, odnosno na uočavanje sustavnih pogrešaka koje potiču na koruptivno djelovanje uzimajući u obzir sektorski pristup koji će ciljanim preventivnim djelovanjem omogućiti sprječavanje različitih pojavnih oblika korupcije specifičnih za pojedine sektore. Strategija je utemeljena na učešću i doprinosu, odnosno na participativnom djelovanju svih sudionika u relevantnim tijelima javne vlasti, u nevladinim organizacijama, u medijima i u socijalnim partnerima na identifikaciji koruptivno rizičnih poslovnih procesa i uzroka nepravilnosti unutar sustava, a to smatramo ključnim elementom uspješnosti formiranja ali i nadzora provedbe strateškog okvira i mjera u antikorupcijskim nastojanjima. Participativni i sektorski pristup odražava se u dosadašnjim aktivnostima koje smo poduzimali da bi uopće izradili ovu strategiju. U lipnju 2014.osnovana je koordinacijska radna skupina za izradu nacrta Strategije suzbijanja korupcije, sastavljena je bila od predstavnika tijela čije se područje djelatnosti izravno dotiče tema koje su predmet strategije uspostavljena kao tijelo koje je podržalo taj novi metodološki pristup u izradi strategije koje je osnovalo i podržalo podršku tzv. sektorskim timovima. Sektorski timovi su radili na analizi pojedinih tema Strategije suzbijanja korupcije, zadatak sektorskih radnih skupina bila je analiza koruptivnih rizika, određivanje sektorskih ciljeva, izrada sektorskog izvješća. Rezultat rada sektorskih radnih skupina je zapravo sadržaj predloženog nacrta Strategije suzbijanja korupcije. Nova strategija određuje niz horizontalnih prioriteta za naredno razdoblje te za razliku od prijašnjih strateških dokumenata uvodi i podjelu na pojedina specifična tematska područja. Horizontalni ciljevi se odnose prvenstveno na jačanje integriteta, na odgovornost i na transparentnost tijela javne vlasti u područjima koja utječu na sve pojedine sektore. U tom smislu ističemo horizontalne prioritete a to je integritet unutar političkog sustava i uprave, lokalne i područna ili regionalna samouprava, trgovačka društva u većinskom državnom vlasništvu, javna nabava, pravo na pristup informacijama, sprječavanje sukoba interes i uloga civilnog društva i medija u suzbijanju korupcije. Strategija donosi specifična ključna tematska područja za usmjeravanje antikorupcijskih napora u narednom razdoblju. Naime, tipovi i oblici korupcije se razlikuju od sektora do sektora a to proizlazi iz sektorskih razlika u korupcijskim rizicima. One su posljedica samog sadržaja različitih poslovnih procesa u svakom pojedinom sektoru, a ideja je da se ciljanim preventivnim mjerama omogući sprječavanje različitih pojamnih oblika korupcije specifičnih za pojedini sektor. Posebna sektorska područja u strategiji su pravosuđe, gospodarstvo, javne financije, poljoprivreda, zdravstvo, znanost, obrazovanje i sport, te zaštita okoliša, promet i infrastruktura. U razdoblju od 31.listopada do 30.studenog 2014.trajao je postupak savjetovanja sa zainteresiranom javnošću u vezi prijedloga nacrta Strategije suzbijanja korupcije, nacrt strategije i pripadajući obrazac za sudjelovanje u savjetovanju smo objavili na internetskoj stranici Ministarstva pravosuđa te su prijedlozi i primjedbe na nacrt strategije bili dostavljani putem obrasca i mailom. Tijekom trajanja postupka savjetovanja sa zainteresiranom javnošću održana su i dva tematska okrugla stola. Tema prvog okruglog stola koje je bio 19.studenog u organizaciji Hrvatske udruge poslodavaca i Ministarstva pravosuđa bila je identifikacija koruptivnih rizika u poslovanju tijela javne vlasti u odnosu na privatni sektor, a u području javne nabave i gospodarstva. Drugi okrugli stol organiziralo je Ministarstvo pravosuđa na temu identifikacija koruptivnih rizika u području zaštite okoliša, prometa i infrastrukture. Osim okruglih stolova u savjetovanju sa zainteresiranom javnošću održane su i tematske sjednice Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Strategije suzbijanja korupcije i sjednica Povjerenstva za zakonodavstvo, kolektivne pregovore i zaštitu prava Gospodarskog, socijalnog vijeća. I tamo su predstavljeni i raspravljeni prijedlog nacrta Strategije suzbijanja korupcije. Na ovim spomenutim javnim događanjima sudionici su podržali donošenje i sadržaj predmetnog prijedloga. Strategija je generalno sumjerena na jačanje transparentnosti, odnosno na osiguranje dostupnosti informacija, usmjerena je na odgovornosti i integritet dužnosnika i službenika, na učinkovitost u radu tijela javne vlasti kroz identificiranje jasnih pravila i definiranje jasnih pravila ponašanja službenika i dužnosnika, te je usmjerena na uklanjanje nedostataka u organizaciji sustava. Sljedeći korak nakon izrade strategije je stvaranje pratećeg akcijskog plana jer će se Strategija suzbijanja korupcije provoditi putem akcijskog plana, a u cilju praćenja provedbe biti će akcijski plan revidiran svake dvije godine dok strategija određuje općenite ciljeve strateški određenih područja, akcijskim planom će se ti ciljevi konkretizirati i to određivanjem aktivnosti za njihovo ostvarenje, odrađivanjem nadležnih tijela za provedbu predviđenih aktivnosti i naravno sa rokovima da se ta provedba izvrši. Imajući u vidu važnost dosljedne provedbe strategije i pratećeg akcijskog plana osobitu pozornost posvetit ćemo praćenju provedbe mjera za suzbijanje korupcije te odgovornosti za njihovu provedbu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Otvaram raspravu. U ime Kluba nezavisnih zastupnika Linića, Vukšića i Hodžića govorit će poštovani Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospođo zamjenice, poštovane kolegice i kolege. Evo na samom početku ću nekoliko friških statističkih podataka o percepciji korupcije u Hrvatskoj koje su nedavno objavljene. U čak 81% hrvatskih poduzeća smatraju menadžeri da im korupcija stvara prepreke u poslovanju, znači u čak 81%, čak 94% hrvatskih ispitanika vjeruje da je korupcija u Hrvatskoj izuzetno široko rasprostranjena. Prosjek u EU je da ne bismo zavaravali nije jako nizak, on je 76%. Čak 55% ispitanika smatra da korupcija utječe na njihov svakodnevni život. Prosjek u EU je 26%, znači tu smo gotovo dvostruko "jači". Gotovo 90% ispitanika smatra da su podmićivanje i veze najlakši način dobivanja javnih usluga u Hrvatskoj. Prosjek u EU je 73%. Korupcija je po osjećaju građana RH 3.po važnosti problem u Hrvatskoj. Čak je 16% službenika u javnoj upravi priznalo, znači 16% je priznalo da je dobilo posao podmićivanja. Taj je sigurno broj daleko veći i znamo da građani nerado sudjeluju u tim anketama kada se postavljaju takva pitanja. 18% hrvatskih građana doživjelo je podmićivanje javnog dužnosnika. To su samo neki od podataka koji zvone na uzbunu. I sada imamo pred sobom jedan dokument u kojem sasvim sigurno ne treba dvojiti niti o jednom slovu. U ovom dokumentu za šta se ovaj dokument zalaže ne postoji sigurno u sabornici osoba koja bi odbila bilo koji prijedlog iz njega. Međutim, ove brojke upozoravaju, govore umjesto nas. Koliko god se mi hvalili da smo poduzeli odlučne korake protiv korupcije. Sjećate se vjerojatno 2008.kada je počela najžešća borba protiv korupcije i kada se govorili nulta stopa tolerancije prema korupciji. Jeli to tako? Recimo što znače strategije, akcijski planovi za suzbijanje korupcije uz tolerantan gotovo prijateljski odnos društva prema korupciji? Mi smo još društvo koje korupcionaše tretira poput filmskih zvijezda i kada je tako svaka strategija bilo koja da je vlada donijela pada u vodu, ona je mrtvo slovo na papiru. Mislim da sam to pričao, bio sam u jednom restoranu na periferiji grada na ručku u restoran je ušla osoba koja je 2, 3 dana prije toga puštena iz zatvora. Bila je nekoliko mjeseci u pritvoru pod sumnjama za zlouporabu položaja. Svi znamo osobu ali pošto ih više ima pa je neću spominjati i tada sam doživio nešto što je nevjerojatno. Gotovo pola restorana, bio je pun, se poklonilo toj osobi samo što nije izvršilo rukoljub. Imao sam prilike sa velikim zvijezdama ručati jer sam se bavio tim poslom, nikad nitko nije ili rijetko kada prišao stolu i zamolio autogram. Ova osoba koja je pod osnovnom sumnjom da je krala i to više milijuna kuna njoj su se imali svi, svi barem pola restorana se diglo, za to imam svjedoke, i srdačno su se rukovali i tapšali po ramenima. Ne znam jesu to bili sudionici pa sam ja slučajno bio u tom društvu, ali sumnjam. U takvom društvu bilo kakvu strategiju da Vlada donosi neće uroditi plodom. Mi smo postali društvo tolerantno. Ponovit ću, često se ovdje iz sabornice su dijelili lekcije oni koji su poslije bili osuđeni za korupciju, a moralne su vertikale. Kako to i zbog čega se danas oni koji su ili osumnjičeni ili su pravomoćno osuđeni ili su prvostupanjski osuđeni za korupciju slave kao stupovi društva? Nešto tu nije uredu, nešto nije s nama kao društvom uredu ili ovih 25 godina djelovanja i prije ono djelovanje u komunizmu smo koristili na loš način sa lošim primjerima. Ako čovjek koji je ogrezao u kriminal može biti dobrodošla osoba u društvu, tada ova strategija neće doprinijeti ničemu. Prvo, da bismo se počeli rješavati korupcije trebamo mijenjati odnos prema onima koji su se našli u korupciji. Prvo trebaju institucije, državne institucije, institucije lokalne samouprave promijeniti odnos prema korupciji i onima koji su se našli u korupciji. Zatim treba djelovati drukčije nego što djeluje pravosuđe, od DORH-a do sudaca, sudova, kada suci imaju maksimalne kazne, a većinom ili gotovo u pravilu daju one minimalne jer se često kaže da su se drugovi ili gospoda dogovorili sa sucima, izdali su nekoga pa su dobili daleko manje kazne. Kakav primjer dajemo ostalim? Ukradi, izdaj i poslije ćeš dobiti minimalnu kaznu, nova će ti ostati. Rak rana društva kad je u pitanju korupcija su stranke. Kako to da uvijek vidimo kad smo u strankama korupciju u drugoj stranci, a ne u vlastitoj stranci. Kako to da odmah vičemo, galamimo da treba onoga tko je iz druge stranke zatvoriti, pa čak ne procesuirati prvo nego zatvoriti jer su to lopovi, a u našoj stranci su dobrodošli i u našoj stranci se opravdavaju i kažete treba čekati drugostupanjsku presudu. Nije na odmet za ponoviti slučajeva, kandidat za predsjednika SAD-a, ne neke beznačajne zemlje, kojeg su našli pred kućom prostitutke. Samo pred kućom je bio, nisu ga in flagranti uhvatili, morao je odustati od kandidature. Kod nas bi se reklo pa jel to pošteno, pa čovjek je samo mimo išao, mada svi znamo da je bio u kući itd., ali kod nas bi bilo sto razloga. Predsjednik stranke bi dao svoju desnu ili lijevu ruku za tog čovjeka. To je naš odnos prema korupciji. Znamo primjer predsjednika Njemačke koji su za takvu sitnu lovu da kažu čekaj, samo toliko je ukrao, pa se kasnije čak i doznalo da nije bio kriv za onih 800 eura ili koliko eura. Znamo i primjere da su se kupovale na karticu jedna čokoladica pa se dala ostavka ministrica. Znamo primjere da se za vrlo male svote su odustajali biti u timu Baracka Obame, a kod nas kažu pa šta, to je samo 800 000 kuna, za 800 000 bi vi vješali čovjeka, pod navodnicima vješali, politički vješali. I to vani se odustaje, nema pravomoćne presude, nema podizanja optužnice. Istog trenutka kad te uhvate s rukama u pekmezu daje se ostavka, stranka reagira. Ne treba ni stranka reagirat, zašto, jer je takvo ozračje, jer stranke rade ono što trebaju raditi. Trebaju bit jamac stabilnosti političkog sustava, a kod nas nisu to stranke. Ne apostrofiram niti jednu stranu. Uvijek se brane naši. To je ono valjda … onih '90.-ih godina, to su mangupi iz naših redova, neka su. Još je poraznija činjenica kad čujem, a čuo sam stotinu puta, neka on krade, on je znao za sebe, znat će i za nas. To je pogubna definicija i nikakva strategija nam neće pomoći da budemo poštenije društvo. Nikakva strategija. Na kraju toga lanca, znači prvo kad bi stranke reagirale na način da onaj tko je počinio neko kazneno djelo, reći ću primjer Dubrovnika. Gradonačelnik Dubrovnika kaže ali ni za koga nije nastala šteta. On je osuđen pravomoćno, stranka ga i dalje predlaže za gradonačelnika i ako će biti izabran za gradonačelnika ja ću bit protiv ovakvih zakona cijeli život jer to nema smisla. Šta to znači? on je napravio jedno kazneno djelo, to je sud utvrdio. Kakvi su nam takvi sudovi s kojima sam nezadovoljan ali moramo priznavati ono kad sudovi osude znači da se toga trebamo pridržavati. Međutim ne, i kažu da će i koalicija podržati gradonačelnika. Postoji niz takvih primjera. Neki dan je gospođa Kosor rekla da ne znam koliko, 80 i nešto posto ili 90 i nešto posto ljudi je zato da oni koji su uhvaćeni u korupciju, oni koji se sumnja u korupciju da im se zabrani kandidirati za Parlament. 95, da. I poslije toga glasaju za tu istu osobu i kažu on je baš dobar, baš zna krasti. Znači da, to je jedanput rekao don Ivan Grubišić da smo bolesno društvo, u tom kontekstu. Tu nešto nije dobro. Tako dugo dok se neće kažnjavati ali po tome stranke su tu po meni u ovom trenutku jedini jamac bi trebale biti da bi stranke trebale kažnjavati ono, sumnja, skida se osoba s funkcije. Je li to nepravedno, je, ali Bože moj javni smo ljudi. Poslije će se za 5 godina dokazat da je to krivo, je, krivo, šta se bavim politikom. To je to. Trebamo imat neku moralnu odgovornost, ne govorim o kaznenoj odgovornosti, za to su sudovi ali tu moralnu odgovornost trebamo imati. Strašno važna je uloga medija. Važna je uloga medija. Što tu može Vlada napravit, ne može ništa napravit jer medijima, gledajte uhapsi se osoba, ja sam često čuo od mladih ljudi kažu pa vidi kako je on dobro, na svakoj naslovnoj stranici. Sačekuše ekipe te s lijeve strane je došao, te je iza, rodbina ga posjetila, ljubavnica mu je rekla ovo, imate izvješće o njemu, nema ni o jednoj filmskoj zvijezdi takvih izvješća i to mjesecima. Kad izađe iz zatvora onda je vrlo važno da kaže je li Vlada dobro napravila taj i taj potez. Zamislite, čovjek koji odgovara za korupciju, koji je osumnjičen njega se pita je l' bi on napravio taj potez. Ne bi, on bi ukrao. On bi ukrao on, on ne bi napravio neki potez. Kada sam jedanput napisao tekst protiv premijera bivšega koji ima rešetkasti pogled na svijet danas, tad su mi poručili da rušim Hrvatsku državu jer se usudim protiv čovjeka koji je pametniji od Isusa dići glas. Zašto se to govorilo ne znam. Zaklinjali su se u njega. Nemojte se u žive ljude zaklinjat, živi ljudi su poročni. Prema tome, donijeli smo Ustav, utkali odredbu po kome je ratno profiterstvo i pljačka u pretvorbi ne zastarijeva. Recite koliko smo mi ratnih profitera osudili, koliko smo novaca oduzeli onima koji su se obogatili na račun ratnog profiterstva, onih koji su ukrali u pretvorbi. Gotovo ništa, zanemarivo. Zemlja koja grca u dugovima, zemlja u kojoj djeca u školama nemaju za užinu. Društvo smo u kojem sve više ljudi kopa po kantama za smeće. Naravno postoji tu segment i javne nabave, u javnoj nabavi gdje pročitate da će proći na natječaju onaj auto koji ima i sjedalicu za dijete i to točno opisana marka koja sjedalica treba biti, da ne bi slučajno koju kunu dali svoju. Osobno ću podržati ovu strategiju, nemam ništa protiv strategije. Sve što u njoj piše, ali tako dugo dok se nećemo početi mi mijenjati u Saboru, dok se neće početi mijenjati stranke, dok neće počet prestat mediji tretirati zločince one koji su se ogriješili bez obzira u koji zločin kao filmske zvijezde tako dugo ćemo biti društvo u kojem je neugodno i gledati Dnevnik i otvoriti novine. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo prijavljene dvije replike. Prvu će iznijeti poštovana kolegica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, kolega Vukšić. Evo zapravo tri stvari. Jedna oko ove sintagme koju ste vi upotrijebili, a ako se netko nađe sa prstima u pekmezu ja bih to, tu sintagmu zapravo mijenjala. Jer imati prste u pekmezu je nešto dobro, zgodno, lijepo, slatko. Ali ne radi se o tome. To se zapravo radi o prstima, ispričavam se na rječniku fekalijama više. Prema tome, mi ja mislim dosta to ovako blagotvorno isto upotrebljavamo tu sintagmu da bi govorili o jednom strašnom društvenom zlu. Ali sam vas htjela upozoriti isto, vi ste spominjali brojke i na nešto što se ovdje navodi kao mjere u horizontalnim ciljevima, etičke standarde kod dužnosnika treba podizati, to podržavam, to se spominje. Međutim, izrijekom se samo spominju etički standardi kod saborskih zastupnika a ne spominju se drugi dužnosnici izrijekom kao što su ministri, kao što su predsjednici država itd. Ja mislim, pa onda naravno i drugi dužnosnici jer ima dužnosnika u Hrvatskoj različitih vrsta. Samo se targetiraju saborski zastupnici koje bi trebalo podučiti etici. Ja mislim da je to napravljeno sa određenim disbalansom kad se gleda naravno na dužnosnike i na mogućnost koruptivnog djelovanja dužnosnika. I spomenuli ste evo njemačkoga predsjednika pa ću ja ponovo ponoviti nešto što mi se čini isto dobar primjer kad spominjemo njemačkog predsjednika koji je morao odstupiti zbog 700 eura, pa se poslije pokazalo na sudu da to i nije tako, ali on više nije bio predsjednik. Ja se spominjem nedavnog mađarskog predsjednika koji je morao iste sekunde odstupiti kad se utvrdilo da je dio doktorata prepisao. Hvala.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Uvažena kolegice Kosor, kod nas kažu da je dobro i prepisivati jer čovjek nešto radi kad prepisuje. Ovo što ste rekli da se spominju samo zastupnici u Hrvatskome saboru, naravno ovo je bila ironija. Pa vjerojatno ovo će isto biti ironično. Kaže se samo zastupnici zbog toga što iz Sabora sve izvire znate i Vlada odgovara Saboru, pa onda kad, ako je Sabor pošten onda će sve ostalo bit pošteno. Ne može bit nepošten ministar ako je pošten Sabor. Naravno šala. Ja mislim da su saborski zastupnici najmanje korumpirani ljudi jer saborski zastupnici, pa i oni koji su u vlasti nisu ni u prilici biti korumpirani jer kod nas nema. Mene pitaju da li nekog lobiranja. Pa tko će nas iz opozicije lobirat, za što će nas lobirat. Mislim to je smiješno uopće, evo kolege se smiju. Evo čak ni njih ne lobiraju. Tko će lobirat? Ovo što ste rekli sintagma prsti u pekmezu, jest to ja isto ne volim te sintagme ali mi je bolja ta prstima u pekmezu, nego prstima u nečem drugom jer je ovo puno slađe. Znate, novac ne smrdi tako. Novac je vrlo primamljiv i to jest jedan zabranjeni pekmez koji je. Ali jeste, slažem se da nije, trebamo izmisliti neku novu sintagmu ali nisam ni za ovu vašu sintagmu.
Druga replika, poštovani Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Pa javio sam se kolega Vukšić zbog jedne poruke u vašoj raspravi za koju ne bih volio da izađe iz sabornice kao takva, a to je da u našem društvu strategija ova nema šanse iz jednostavnog razloga što je društvo previše tolerantno prema korumpiranima. Bio sam predsjednik Vijeća za praćenje provedbe Strategije suzbijanja korupcije pa sam puno pratio, čitao, proučavao sve dokumente. Takvo je stanje bilo devedesetih, negdje do dvije tisućite godine nije se priznavao problem korupcije i postojala je zapravo apsolutna tolerancija prema korupciji. Kada je oformljen USKOK 2001. godine, kada je napisan prvi Nacionalni program praćenja provedbe Strategije suzbijanja korupcije 2006., kad je donesena prva strategija 2008., pa Akcijski plan 2008. i 2010. i ova strategija sada postoji čitav niz analiza koje pokazuju da ipak na sreću niste u pravu. Dakle, istraživanje 2007, istraživanje 2010., istraživanje 2012. pokazuje da se osjetno smanjuje postotak građana koji smatra da se protiv korupcije ne može boriti i da se nema smisla boriti, a istovremeno raste postotak građana koji ističu da najučinkovitiji način borbe protiv korupcije naravno jeste prevencija, ali prije svega presude, pravomoćne presude koje moraju biti brze, koje moraju biti dobro odrađene i koje moraju završiti sa oduzimanjem sve stečene imovine. Dakle, korupcija će se isplatiti ako ostane ne otkrivene. Da bi se korupcija mogla iskorijeniti ona se mora otkrivati i sankcionirati to je jedini uspješan način dugoročnog rješavanja problema korupcije. Prema tome, nije naše društvo tolerantno prema korupcije, možda je tolerantno prema pojedinim moćnicima u pojedinim sferama društva, a to je onda nešto što opet treba rješavati kvalitetnim i bržim radom pravosuđa.
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Jovanović, normalno da vam ja to ne mogu dokazati jer percepcija korupcije se istražuje na temelju doživljaja građana. Oni podaci koji su objavljeni u EU govore suprotno od vaših tvrdnji. Druga stvar ne vjerojatno visok broj ljudi bi itekako sudjelovao u korupciji ako bi mogao i to vam ankete kažu postići svoj cilj. Ja nisam izrekao nikakvu porugu ja sam jednostavno pročitao one podatke koje nisam isisao iz prsta i na činjenici da bi 95% ljudi osudilo oblik korupcije a onda glasa više od 55% ljudi za osobu koja je sudjelovala u korupciji ili za stranku koja je sudjelovala u korupciji. Pa vjerojatno bi neki ljudi koji bi danas došli iz zatvora, koji su osuđeni na višegodišnje robije prošle. To vam govorim, to je stanje u društvu, mi se o tome ne trebamo slagati ali nažalost visoki stupanj korupcije i tolerancija prema korupciji je u hrvatskom društvu po meni, po mom skromnom mišljenju nepodnošljiva.
U ime Kluba Nezavisnih zastupnika govorit će poštovani kolega Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra pravosuđa, gospodo zastupnici ma kao što je rekao i moj prethodnik svi ćemo, gospodin Vukšić, podržati ovu Strategiju suzbijanja korupcije za razdoblje od 2015.do 2020., ali bojim se da ovu strategiju nažalost možemo okačiti mačku o rep. Ni jedna hrvatska vlast osim one možda gospođe Jadranke Kosor, a i ona vjerojatno stoga jer je na to bila primorana nije učinila ništa u borbi protiv korupcije, a i neće. I između ostalog i zbog toga nema investicija, nema stranog kapitala a s druge strane Hrvatska postoje, ovo kako ja pratim između ostalog i velika praonica novca. Pa tako u borbi protiv korupcije ništa ne čini ni aktualna vlast koju ja podržavam, dobro na nacionalnoj razini se ne krade, ali tvrdim da se na lokalnoj razini drpa deset puta više no što se to recimo činilo do 2011.godine. Ja bih normalno volio znati recimo od zamjenice ministra pravosuđa što ona misli za onaj novi slogan recimo Turističke zajednice RH koji je plaćen 2,8 milijuna kuna Full of life u narodu prozvanom da ne kažem kako, 2,8 milijuna kuna plaćeno za jedan drski plagijat. Neko je, a trebao se i sjetit tog slogana, što isto tako nije lako, pa možda zato zaslužuje takvu naknadu. U Njemačkoj šta ja znam ili neko je spomenu Mađarskoj zbog nekog prepisivanja doktorata jednostavno prvi ljudi države lete. A ja tvrdim da su sa tim sloganom ti pojedinci osramotili cijelu zemlju. Mi s druge strane sjećamo se 99.godine kada je za vrijeme Tuđmana ministar turizma za slogan ako se ne varam Hrvatska, raj na zemlji koji je bio plaćen 1200 kuna, znači ništa, 1500 eura letio sa funkcije. Kada 12 tisuća kuna, 1500 eura, 1600 nije bitno, kad se pogledaju studije koje se sad naručuju ministarstva, lokalna samouprave naprosto boli glava. Dvadeset i dvije tisuće ljudi od krize na ovamo zaposleno je u nadgradnji, a mi naručujemo, plaćamo, svake godine na stotine milijuna kuna studija diljem RH. S druge strane sto osamdeset tisuća ljudi od krize na ovamo napustilo je realni sektor. I što sad? 2014. 40 tisuća ljudi je iselilo iz Hrvatske, 70 i toliko tisuća ljudi kod obrtnika je ostalo bez posla. Prije smo govorili o Poreznom zakoniku, pa ja sam sigurno da bi svatko plaćao porez ali nema potrošnje, nikada im nije bilo teže, nema nikakvih relevantnih investicija pogotovo ne nekog privatnog kapitala, pustimo državu. A nema između ostalog i zbog mita, i zbog korupcije itd. Ja ću opet između ostalog i samo dvije rečenice reći za ono što me žulja, a to je ona kompostana u Buzetu. Evo imamo tu Ukrajinsku vladu pazite koja za ovu ekipu koja treba uložiti, ja ništa ne tvrdim ja citiram Ukrajinsku vladu, u Buzet rekla da je riječ o ljudima koji se bave internacionalnim pranjem novca. Čak nam se tu pojavljuje neki Dragan Vasiljević, ja ne znam ko je taj, ništa ne tvrdim, asocira me na onog kapetana Dragana i doista me ne bi čudilo da je upravo ta osoba u tim offshore kompanija koja se naprosto pojavljuje indirektno i oko ove kompostane. Kada čovjek vidi prisustvo droge na nekim sredinama, način pogodovanja, pretvaranje javnog u privatno, gdje nekretnine pojedinci kupuju za kunu do dvije kune, pa onda se to prodaje za 50, 100, 200 eura, a to je 300, 700, 2000 puta više, onda si postavlja pitanje pa što Ministarstvo pravosuđa radi, da li nekoga ovdje štiti DORH, kome PN USKOK ili USKOK šta ja znam tko progledava kroz prste, ili zašto se kod nekih naprosto suzdržava? Ja apsolutno nikome ne želim zlo ali moja je teza da je nečinjenje institucija između ostalog odgovorno za raslojavanje i stagniranje Hrvatske. Evo jučer su me iz Ureda za osobne informacije došli ovdje u Sabor predali ne znam taj akt i pitali od kuda meni podaci o bolovanju zamjenika ministra turizma koji je nekih 5, 6 mjeseci bio na bolovanju. Ja osobno mislim kao zastupnik da to građani moraju znati, ali neće pitati recimo to isto ministarstvo zašto su potrošili 2,8 milijuna kuna za onaj slogan "Foll off life" za to. A zašto sam ja izneso podatak da je netko bio od dana do dana točno, normalno da nisam izmislio jer sam dobio taj podatak što vjerojatno zanima građane, evo morao sam se očitovati na tu njihovu "prepisku". Da, smiješno ili ne ali je nekome u jednom trenutku bilo neugodno. Ja neću reći da je npr. gospodin List koji tvrdi da ga je netko reketario za 500 tisuća eura mita bio reketaren. Neću tvrditi da je Marija Kapetanka u Rovinju bila reketarena za 600 tisuća eura mita, ali znam da je Jupiter fond sigurno dao 200 tisuća eura mita za ne znam ulaz na određene prostore. Tvrdim da stagniramo, između ostalog stagniramo i zbog korupcije. O medijima, javnoj nabavi isto tako je bolje šutjeti. Na strani 7 malo prije netko spominjao između ostalog i zastupnike, pa mi kao zastupnici ne odlučujemo u ovom Parlamentu niti o meniu. Ne znam jučer je kada govorimo o moći premijer, pa neka je ništa zato, letio službenim avionom do Splita itd. Ali što želim reći nemojmo dirati Sabor, Sabor je najmanje sporno tijelo u ovoj državi. Daleko manje od bilo koje lokalne vlasti, od bilo kojega malog komunalnog poduzeća. A zašto se stalno udara po Saboru odnosno zastupnicima? Pa zato jer zastupnici ne raspolažu ni sa jednom lipom proračunskog novca, nemaju ništa nikoga ne mogu ugroziti pa su idealna meta da mogu biti ona crvena krpa za hrvatsku javnost. Kada govorimo o strani 8 ovdje se govori o lokalnoj, područnoj samoupravi. ako je pred 5, 6 godina problem korupcije bio na državi ja tvrdim da je danas niže na lokalnoj samoupravi. Ovdje se između ostalog na strani 10.govori o javnoj nabavi. Kada vidite sve te iste aute od nije bitno Buzeta do Pule u županijama, sve iste kamione, kada vidite sva ista vatrogasna vozila onda si isto tako postavljate pitanje, a sve različite nabave ili gradovi i općine onda si postavljate pitanje kako je to moguće. Pravosuđe, nemojmo niti glorificirati taj sustav. Da, trebali bi biti oni apsolutno neovisni, trebali bi biti nepristrani, trebali bi imati stup povjerenja sviju u ovoj zemlji ali nažalost to nisu. Zar nismo mislili isto tako da su Skandinavci najmanje korumpirani, a vidimo kako su korumpirali npr. Janšinu vlast. Da li su i hrvatsku ne znam. Mislili smo da su i Nijemci apsolutno ne korumpirani, a na kraju zbog pokušaja onoga mita oko Mercedesa, vatrogasnih vozila itd. u Hrvatskoj ili između ostalog u Hrvatskoj platili su nekih 200 milijuna dolara pred nekim američkim sudom. Mislimo isto tako da su Japanci apsolutno nepotkupljivi, a taj njihov Marubeni zbog mita u Indoneziji nedavno je platio 88 milijuna eura penala, a sada će graditi između ostalog, ja nisam rekao da je nekoga korumpirao u Hrvatskoj ne daj Bože, sada će graditi Plomin C. Isto tako svi smo mislili da su Austrijanci apsolutno nepotkupljivi itd. a kada pogledamo HYPO banku pa valjda nema većega skandala od toga što se tamo dešavalo. Znači ako smo mogli od nekoga učiti, mogli smo učiti od njih, s time da vjerojatno kod njih postoje neki limiti, a tu kod nas imamo naprosto non limit i da se tu može šibati do kraja. Kada govorimo o ovim etičkim standardima u pravosuđu, ha, opet pogledajte gospodo, pogledajmo primanja sudaca u Državnom sudbenom vijeću ili Vrhovnom sudu. Pa svi uz svoju plaću ne znam koliku 16, 17, 18 tisuća kuna kroz razne arbitraže i slično zarađuju barem jednu ili još dvije takve plaće. Poljoprivreda isto točka, pogledajte način dodjele poljoprivredne zemlje. kupim za jedan, urbaniziram, prodajem za 50, 100, 200 i nikome ništa. Ma ja jesam poljoprivredniku apsolutno sve, ali dužnosnicima koji su na taj način domogli se te zemlje, e onda treba uzeti sve. U ovoj zemlji ja neću reći da netko štiti kriminal, neću reći da neko svjesno da nekome pogoduje, neću reći da neko dopušta pretvaranje javnog u privatno ali dok se naprosto ovakve ili ono prije od gospodina Vukšića opisane situacije ne suzbije, jednostavno nitko u ovoj zemlji neće profitirati nego ćemo samo stagnirati. I možemo se samo pitati kamo to ideš Hrvatska? I to sigurno neće izgledati ili bolje rečeno neće završiti na dobro. I slažem se isto tako sa gospodinom Vukšićem koji je govorio ako pojedinac sa optužnim prijedlogom ili sa presudom, nije bitno kakva je, da li je osuđujuća plus 6 mjeseci zatvora, manje od 6 mjeseci, rok kušnje toliki, onoliki, može sudjelovati u tom javnom životu a znamo da je 95% ljudi protiv, onda nam se ne piše dobro. Isto tako, bez medija ne daj Bože da ih nema, Hrvatska bi bila tragedija ali dobar dio medija sudjeluje indirektno potpomažući ovu ili onu vlast usuđujem se reći u pljački Republike Hrvatske. izvlači se novac, a to mogu odgovorno tvrdit kako se čini na nekoj lokalnoj razini s PR agencijama itd., itd. Sve se zna, institucije ne rade ništa pa dok je tome tako biti će nam upravo ovako ili još i gore. A što se tiče Strategije za suzbijanje korupcije za razdoblje 2015-2020. jasno da ćemo je svi podržati.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo uvaženi kolega Željko Jovanović, izvolite.
Hvala. Kolega Kajin, rekli ste da se vrlo malo radi na borbi protiv korupcije i da praktično nema rezultata. Demantiraju vas brojke, dakle trebalo bi pogledati iz godine u godinu uskočke predmete, koliko je bilo presuda, koliko je razotkriveno slučaja, a citirat ću tekst jednog iz slovenskog medija, dakle da nije hrvatski medij. Kaže slovenski mediji sa velikim zanimanjem prate borbu protiv korupcije u susjednoj Hrvatskoj, u komentaru navode da je Hrvatska ispred Slovenije u borbi protiv korupcije. Prema ispitivanju javnosti Hrvati smatraju da je stupanj korupcije visok, no djelovanje USKOK-a pruža nadu da će biti drukčije, navodi list i dodaje da Slovenci ocjenjuju kako je kod njih borba protiv korupcije preslaba jer organi progona i sudstvo nisu organizirani kako treba. USKOK kao poseban odjel u okviru državnog odvjetništva blisko surađuje s policijom, a hrvatski sudovi imaju posebne odjela za suđenje u slučajevima koje istražuje USKOK, navodi Mariborski list te dodaje da je u Sloveniji problem da ne postoji prava suradnja između tužiteljstva, policije i sudstva što otežava procesuiranje korupcijskih skandala i slučajeva kriminala, malverzacija u gospodarstvu. Imamo osjećaj da je u Hrvatskoj učinjen korak više u odnosu na Sloveniju. Prema tome, mogu se složiti s vama da postoji jedan problem koji je zaista zanimljiv, to bi trebali sociolozi istražiti, da građani Hrvatske po svim anketama smatraju da su političari najkorumpiraniji, a onda istovremeno kada budu izbori glasaju za te korumpirane političare.
Odgovor na repliku, Damir Kajin.
Pa dobro, zna se kako se glasa za koga, prije svega vi kroz 10, 15, 20 godina umrežite jednu armiju glasača kroz radna mjesta, pa normalno da će ti glasati za vas. Imate jednostavno kroz javne institute mogućnost da financirate medije, imate proračuna od stotina milijuna ili milijardama kuna i razumljivo da se kroz te forme stvara jedna kritična masa koja će na izborima podržati ovu ili političku opciju. Kako je u Istri, tako je i u Primorsko-goranskoj županiji, tako je u Zagrebu, tako je drugdje u Republici Hrvatskoj. Što se tiče o tome da li smo mi korak ispred Slovenije ili iza, ne znam, znam samo da je gospodin Janša u zatvoru kao što je i naš bivši premijer. 5-6 ministara u Hrvatskoj je prošlo te pravosudne postupke, kao što ih je zasigurno i 5-6 njih prošlo i u susjednoj Sloveniji. Još jedanput ću reći, nikome ne želim zlo, ali želim da naprosto svi ljudi u ovoj zemlji imamo ili imaju istu priliku, istu šansu ne za krađu, ne za pljačku nego za taj javni nastup jer u protivnom niti protiv korupcije se nitko neće moći boriti.
Druga replika, poštovana Ada Damjanac.
Kolega Kajin, ne mogu a da se ne javim jer ovo što svaki put spominjete načelnike, gradonačelnike, ja ću reći ovako. Korupcija ima svoje ime i prezime i ne mogu dozvoliti da baš sve načelnike, gradonačelnike trpate u isti koš. Nisu svi lopine, nisu svi korumpirani i nisu svi lokalni šerifi. Ima načelnika, gradonačelnika koji vrlo savjesno, odgovorno, temeljito, zdušno rade svoj posao i stalno su pod prismotrom javnosti pa vrlo često i pod prismotrom i DORH-a i USKOK-a zbog kojekakvih anonimnih prijava. Ako imate saznanja imenom i prezimenom, ponavljam korupcija ima samo ime i prezime, prijavimo to, prijavite to i dajte dokaze da već jednom skinemo tu temu lopina, šerifa, načelnika i gradonačelnika. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Damir Kajin. Kolega Kajin, morate se javit za repliku.
Jesan.
Ajde odgovorite onda. … [[Upadica se ne razumije.]]
Ne, ne, ja se apsolutno ispričavam gospođi zastupnici. Vi se sigurno niste u mom obraćanju mogli prepoznati zato jer znate da na vas ni na koji način nisam aludirao. Ne, nisu svi isti, nisu svi isti, ali ja znam isto tako desetine i desetine ljudi iz recimo lokalne samouprave koji ne da su ulazili u politiku zajedno sa mnom nego 10-ak ili 15-ak godina kasnije, znam da nisu imali ništa, a znam isto tako da su danas svi listom teži od 2 ili ne znam koliko milijuna eura. Da ću ja nekoga prijavljivati, neću, ali ću govoriti naprosto o tim pojavama. A netko drugi, da li u instituciji DORH-a, pravosuđa ili gdje već isto tako može temeljem toga što netko zastupa ili kako istupa provjeriti određene informacije. Konačno, ne jedanput su me zvali i u DORH da jednostavno kažem na što sam naprosto aludirao.
Iduća replika, poštovana Ingrid Antičević-Marinović.
Kolega u svojoj raspravi, meni je to jako interesantno i toga se treba stalno podsjećati ne da bi opravdali sebe jer ja smatram da u borbi protiv korupcije svih ovih godina značajno smo uznapredovali i to mislim da moramo i sami priznati jer nam to priznaju i stranci. Ali ostaje činjenica, mi nismo nikad bili zemlja ni ranije u sastavu bivše zemlje, bez korupcije ali pravu korupciju, onu najteže vrste smo uvezli. To je istina, međutim, postavlja se odmah automatski i pitanje čime smo ih mi to, onda kako smo mi to izgledali kada smo ih takvi i privukli time. To je također jedno od pitanja. Kada govorite i konkretno spominjete i njemačke vlasti bez kao mala zemlja moramo svoj ugled temeljiti na principijelnoj politici, na suradnji, na poštivanju svih direktiva, svih zakona ali jednako tako onda tražiti da se i drugi ponašaju prema nama. Sjećate se velike afere Dajmler. Što je danas od toga? Tadašnji je ravnatelj policije rekao da njemačke vlasti o tome imaju saznanja. Koliko smo pratili njemačke vlasti tamo su platili poreze pa nisu odgovarali, pa mene sada zanima kako to i njemačka surađuje, to će biti i pitanje po drugoj točci, sljedećoj točci kako ona surađuje sa nama i što ćemo mi poduzeti u tome da Njemačka na naša traženja šuti, ne odgovara ništa. A kad ne odgovara ništa onda to znači ne uznemiravaj me takvim pitanjima. Zatim, paradoks o kojem često ste govorili vi, a i drugi kolege ovdje, da ljudi glasuju često za one protiv kojih su, za koje je utvrđeno ili se sumnja ozbiljno osnovano sumnja da su korumpirani. Pa nisu ljudi opet krivi za to jer su se naučili da u određenoj sredini do tada ništa nije ni funkcioniralo bez korupcije, pa onda pogotovo u određenoj sredini hvale tu osobu jer misle da nikako drukčije ni ne može funkcionirati na drugačiji način. I vrlo je opasno to ste vi spomenuli, mediji da se jedan dio izjednačava. Svi su isti. Ako ćemo tvrditi da su svi političari isti, da su svi novinari isti [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] da su svi suci isti onda mi apsolutno time se ne borimo protiv korupcije.
Na repliku odgovara Damir Kajin.
Slažem se sa vama ni svi suci, ni svi političari, ni svi ljudi u lokalnoj samoupravi, ni svi ljudi koji rade u medijima naprosto nisu isti. Ali tvrdim da između ostalog rak rana u Republici Hrvatskoj je dio medija. Oni su isto došli naprosto u situaciju da se moraju boriti za preživljavanje, a kako će preživjeti doli ako nisu uključeni u neke lokalne, pod navodnicima proračunske programe. Korupcija sigurno nije. Međutim, kada netko kao recimo kod mene dole godišnje za te medije, PR agencije plaća 15 milijuna kuna u jednom mandatnom razdoblju to je 60 milijuna kuna, u dva, tri, onda možete naprosto znati kako to izgleda boriti se protiv jedne ovakve presije. Slažem se sa vama a to i sam sam rekao, da korupcija nije izmišljena u RH. Mi imamo možda i puno većih i ozbiljnijih koruptivnih skandala u jednoj Austriji. Spomenuo sam Hypo banku, znamo što je ta Hypo banka radila i na ovim prostorima. Malo prije ste vi spomenuli slučaj Dajmler. Ja govorim o tom slučaju Muraben ili Marubeni japanske kompanije koja bi trebala graditi Plomin C na ugljen, a koja je nedavno platila zbog podmićivanja dužnosnika u Indoneziji penale ili kaznu od 88 milijuna eura. A što reći recimo za ovaj slučaj Patria?
Posljednja replika Boro Grubišić.
Poštovani kolega Kajin, ja ne znam vi kako ste izišli iz IDS-a odjedanput je počela cvast korupcija u Istri počevši od trošenja novaca za medijsko oglašavanje koje ste već potencirali ovdje na Hrvatskom saboru, silna, tražili ste i pisani upit hrvatsku Vladu i župana istarskog i sviju koliko se novaca troši na medije, u koje svrhe, nekakva televizija N nova kakva li se zove itd. Drugo, evo sad ste uboli prst i u kompostanu kako netko reče ovdje, u gdje u Buzetu. Pa mene zanima je li ta korupcija o kojoj vi nagađate ili imate sigurne tvrdnje, čini mi se da ipak ovako još uvijek je to u nagađanjima. Je li to potječe samo od kako ste vi otišli iz IDS-a ili još iz vaše udruge koja je bila sa Giovaniem Giacominijem itd., dakle i onom ekipom koja je ostala u IDS-u. Dakle, je li toga bilo prije nego što ste vi otišli? To me zanima. Evo.
Odgovor Damir Kajin.
Pa ja ću vam na to rado odgovoriti. Prvo i prvo, ako je neka politička opcija pojavila se čista, čistih ruku, čistih obraza, čistog stava onda je to bio IDS tamo devedesete, devedeset i prvi, devedeset i treće. Tada smo preuzeli, kad, devedeset i treće upravljanje Istrom. Mi nismo sudjelovali u pretvorbi, mi nismo sudjelovali u privatizaciji. Problemi počinju negdje 2001. Do tada ja tvrdim da je doista Istra bila jedan čist politički prostor. Za razliku od onoga tvrdim da danas imamo pedesetak lokalnih dužnosnika težih od 2 milijuna eura. I postavljam si samo jedno banalno pitanje kako, kako? Taj odnos niste mogli mijenjati iznutra, niste mogli mijenjati unutar stranke, možete ga mijenjati samo izvana. Da li ću ja u tome uspjeti ili neću to će naprosto vrijeme pokazati. Ali nije irelevantno da barem netko danas u Istri o tome govori kada su mediji na takav jedan besraman način zatrovani, zaštićeni, blokirani, rezervirani samo za jednu političku opciju jer i sami naprosto u tom grabežu sudjeluju.
U ime kluba HDSSB-a govorit će Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege zastupnici. Prvo, moramo znati definiciju što je to korupcija da bismo mogli o njoj danas razgovarati. I mislim da je danas rasprava otišla hajde recimo u jednom dobrom smjeru, ali zapravo puno sa ovim materijalom koji smo dobili na klupe, a odnosi se na strategiju suzbijanja, dakle onog što ćemo u buduće raditi do 2020. godine i nema baš, dakle rasprava i nema baš puno veze nego navodimo pojedinačne slučajeve ili pak više njih korupcije koja se dogodila i koja je sankcionirana ili pak još nije sankcionira u RH, a jedan od modernijih filozofa, sociologa kaže da je korupcija povreda općeg interesa zbog osobnog koristoljublja. Vrlo jednostavna i laka definicija. No, to je jedan moderni sociolog ili filozof rekao, neću mu navoditi ime a još od prije 500, 600, 700 godina na Kneževu dvoru, u Kneževu dvoru u Dubrovniku piše na latinskom Obliti privatorum publica curate, dakle zaboravite privatno i brinite se za javno. Dakle, ono što je moderni sociolog ili filozof rekao to su u Dubrovniku znali prije 1000 godina. Upravo odgovor na definiciju korupcije se nalazi u Kneževom dvoru gdje se svaki mjesec mijenjao knez upravo možda kao prevencija ili akcijski plan Dubrovačke republike kako bi zapriječio moguću korupciju ili posljedice korupcije. A to da je naše društvo prožeto korupcijom, i kako reče ovdje Kajin, eto ga ode vraže, dakle od 2001. pa zašto od 2001. u IDS-u i u Istri došlo, htio sam mu reći iako nemam više pravo na repliku ali imamo pravo govora, zašto je došlo do promjene u toj stranci koja je čisto nastala na istarskom regionalizmu bez ikakvih znakova korupcije. Pa zato što je 2001.ušla u izvršnu vlas i izložila se zapravo time mogućnosti korupcije, potpuno jasno, ne treba puno o tome dvojiti. Kada govorimo o korupciji dobro će nam doći dva ajde, pošto je jedan bivši predsjednik bio vic maher, jedan naš da kažem postoje dva vica koji dobro oslikavaju hrvatsku zbilju, jedan je izrekao svetac današnji, od lani svetac Ivan Pavao II, tako bar kaže narod da se malo zabunio kad je dolazio u Hrvatsku i rekao "Hvaljen Isus i mafija", odnosno Marija umjesto Marije. A drugi je opet jedan koji nije nimalo svetac a rekao je da "Svaka država ima svoju mafiju, a jedina mafija koja ima svoju državu je Hrvatska." Taj nije uopće svetac, evo sad vidimo i sumnju da je sudjelovao ili kako neko reče prst umočio u med, u oko ili nešto treće i u ovoj aferi Patrija koja se vodi samo u Finskoj, a ne vodi se nigdje više. Vrlo zanimljivo, iako je i Finska članica EU kao i Hrvatska, pa će valjda putem slijedeće točke dnevnoga reda kada govorimo o suradnji između država i olafa itd. doći na red i da jedna europska država potražio i u drugoj kaznenu odgovornost ili pak da utvrdi sudjelovanje nekih ljudi iz Hrvatske u aferi Patrija, iako je tamo na sudu jasno i glasno rečeno da su finski građani ili dužnosnici Patrije osuđeni zbog davanja mita u RH, potpuno jasno i glasno. A evo vidimo stižu vijesti iz Moskve da niko nema nikakve veze s tim tako kažu. Gdje to sve danas imamo u hrvatskom društvu korupciju? Ja bih rekao, pitao, postavio drugo pitanje gdje je nemamo? Kada govorimo o percepciji hrvatskih građana o korupciji, što je na provom mjestu, što je na drugom, što je na trećem itd. Moram se i ja svrsta kad sam ovdje u Saboru hrvatske političar, o politici u Hrvatskoj je ponajgore mišljenje i doseže da je 80% hrvatskih političara korumpirano. U zdravstvu se smatra da je, 60% ispitanika u anketi kaže da misli ili pak ima iskustva u vezi korupcije u zdravstvu. U pravosuđu, za pravosuđe kaže 51% ispitanika da je korumpirano. Za Parlament, za Hrvatski sabor 63% ispitanika smatra da postoji u Saboru korupcija. Političke stranke ispitanici kažu da ih je, 72% ispitanika kaže da postoji korupcija u političkim strankama, a rekla je naša kolegica i u Europskom parlamentu da bi nam ljudi morali vjerovati, da sad ne prevodim na engleski kako ona to onda izgovorila. Što to, što je to što najviše građani prigovaraju u vezi korupcije? Ne trebaju njima osude ni na guljenje krumpira, ni na neki drugi prinudni rad, ni na 6 mjeseci, niti ih je briga je li netko osuđen uvjetno, bezuvjetno, na godinu dana, dvije godine, pet godina ili deset godina. Građane zanima novac koji je putem korupcije ispario ili nije nestao, naravno svaki novac ima svoj trag u privatne džepove, gdje je taj novac i zašto Hrvatska država ne poduzme ili pravosuđe ne poduzmu oštrije korake i zašto se ne donese zakonodavstvo takvo da se taj novac povrati onima od kojih je otuđen a to je hrvatski narod i hrvatska država prije svega, a ima i primjera i u naravno poprilično i u lokalnim i regionalnim samoupravama. To je ono što građane zanima. Novac koji je otuđen gdje je i da se vrati na svoj izvor i ništa drugo njih ne zanima. Hoće li netko odslužiti i guliti kaznu od 20 godina, 10 godina, uvjetno, krumpire gulit, ma to je tako nebitno, nego novac koji je otuđen od njih. Jer oni danas žive tako kako žive upravo zbog toga, to je u uzročno posljedičnoj svezi, život, bijedni život naših građana je u uzročno posljedičnoj svezi sa stupnjem korupcije. A ako naši građani tako zaista, ne samo da imaju percepciju lošeg života, percepciju siromaštva, nego zaista loše žive, onda je sasvim sigurno da korupcija je u Hrvatskoj na visokoj razini. I to je jedan začarani ili zatvoreni krug ili kako bi se reklo u medicini uzročno posljedičnoj svezi. U zdravstvu, ajmo počet ćemo od moje struke. Što je to korupcija? Kažu da farmaceutska industrija na tisuće liječnika drži u određenim nepotpisanim ugovorima u vezi potrošnje lijekova. Farmaceutska industrija je inače veliko zlo po pitanju stvaranja korupcije u svijetu, ne samo kod nas. Ako trebam obrazlagat, a nemam puno vremena mogu to reći. Naravno da imaju lijekovi izvorni i oni koji su proizvodi nekih drugih tvornica i svaki što kažu bez uvrede, cigo svoga konja hvali, pa onda putem hvaljena još lobira kod liječnika određenog da se propisuju ti lijekovi, a ne neki drugi koji su istog sastava, iste težine i ne znam svega svih osobina, ali da se baš taj lijek propisuje. Pa onda nude ili putovanja ili na kongrese itd. ili pak izravne novčane iznose Napose onaj naš nesretni kolega Rubala koji je pisao nalaze za invalidsku komisiju. Ali i tu se pitam, ako je Rubala u zatvoru zbog toga, što je sa onima kojima je ostvario materijalnu dobit putem lažne invalidnosti? Gdje su oni? Jesu li oni procesuirani, jesu li ti novci vraćeni? Oni su ostali i njihova novčana primanja su ostala, to je problem, a Rubala guli zatvor. Tko te novce treba vratiti? Da li oni korisnici koji su to iskoristili ili pak Rubala da sve skupa plati. O pravosuđu postoje vrlo dvojbene i sudstvu pardon, postoje vrlo dvojbene ocjene. Nema profesora Kregara koji je napisao izvrstan jedan rad u vezi korupcije u sudstvu ili pravosuđu koji je rekao u tom bar sam tako sažeo njegove misli iz tog rada koji je opsežan na 12, 13 stranica da su slučajevi korupcije u sudstvu pojedinačni, ali imaju puno veći efekt na građane u percepcije opće korupcije u sudstvu. Dakle slučajevi su pojedinačni ali građani o sudstvu misle općenito da je korumpirano. I ima niz primjera za to i navodi ih on. Zbog tih par slučajeva izgubilo se povjerenje građana u pravičnost i učinkovitost pravosuđa, samo zbog tih par slučajeva, nema ih puno, ali je šteta ogromna nastala zbog toga jer su građani izgubili. Ako izgubite povjerenje u sud gubite povjerenje u državu, gubite povjerenje u sve. Često odvjetnici naši kada govore o sudu kaže bit će dobro sudac je naš. Što to znači sudac je naš ili bojim se kako će završit sudac je njihov. Evo samo jedan od primjera zapravo o kojem u vezi pravosuđa i suda o kojem govorim. Sudac je naš ili je pak njihov. I na kraju kada i dođe do suđenja za korupciju žrtve korupcije u pravosuđu su žrtve … su obično tzv. opća publika kaže naš profesor i društvo u cjelini i nismo ni svjesni specifičnih akata korupcije zapravo zbog nedokučivosti jer takva korupcija u sudstvu je vrlo teško dokaziva, vrlo,vrlo teško dokaziva jer nije samo novac u igri negoli i pozicija, pozicioniranje i razni druge oblike i vrste koristi koje se iz toga mogu izvući. Ili smo pak mi svi skupa toliko zamoreni korupcijom da smo na nju više postali neosjetljivi. Pa događa se, sudi se nekome, ajde dobro ošo u zatvor i nikom ništa, nevjerojatno je to. Jel smo toliko zasićeni korupcijom, toliko smo zasićeni, svaki dan imamo nove. Pogledajte naslovnice naših novina, svaki dan neko je drugi ili pod sumnjom da je se počinila korupcija ili pak počinje suđenje ili počinje istraga ili je podignuta optužnica, dakle razni stupnjevi u smislu procesa protiv korupcije. Dobro je da imamo slučajeve korupcije, ali mislim čak bi se utvrdio da je to pitanja za DORH kada je bio gospodin glavni ravnatelj DORH-a Cvitan da smo možda ovo što sada govorim možda je tada bilo vrijeme za reći, da nema tih novaca kojim se treba pojačati rad DORH-a da bi se procesuiralo sve ono što se danas događa. U lokalnoj i regionalnoj samoupravi se vrte ja bih rekao veliki novci u tom smislu. Pitanje javne nabave, nitko ga ovdje nije spomenuo, nitko nije spomenuo pitanje javne nabave, a tu je tek pravi El Dorado. Ja ne mogu tvrditi i reći kao Kajin to je to i to, ali se vidi i od ranije počevši sada nećemo spominjati ne znam Hrvatske autoceste šta se radilo, a vjerujte mi i uvjeren sam da određenih stvari kod javne nabave, kod nabavke npr. aparata ECMO ili ECMO aparata 35komada koliko nema cijela Europa zajedno, a Hrvatska ih je nabavila u vrijeme jednog ministra zdravstva ovdje. Čemu 35 aparata ECMO kada ih Švedska ima 5, Njemačka 12, Italija 8 itd. To su samo pojedinačni, ja nisam rekao da nemam niti imam dokaze niti želim insinuirati da se nešto događa, ali sama kupovina ideja kupovine tolikog broja aparata čovjeku mao pomuti izgleda mozak ili ne znam, postavlja sam sebi pitanje pa jel to moguće da se to radi. Istovremeno idemo na nekakve redukcije u smislu u zdravstvu kao outsourcing i ne znam ni ja što.
Vrijeme. Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovani Željko Jovanović, izvolite.
Hvala. Kolega Grubišić je citirao jednog papu pa me inspirirao da citiram ja jednog. Znači papa Franjo dok je bio nadbiskup je rekao grijeh se oprašta, a korupcija se ne može oprostiti, ona prije svega treba biti izliječena. Dakle to je upravo poruka našim građanima da korumpirani političari, stranke koje su korumpiranim sredstvima osvajali izbore, zapravo građani imaju lijek u svojim rukama. Građani na izborima trebaju presuditi političkim korumpiranim strankama i političarima koji korupcijom zapravo razaraju društvo jer kako kaže papa korupcija je paučina koja se širi namećući suučesništvo. Prema tome, poruka i ove strategije je da građani imaju priliku da se obračunaju. Najviše danas govorimo o političkoj korupciji. Ima i drugih puno prisutnijih elemenata korupcije u našem društvu, ali je ta politička korupcija zapravo najrazornija za cijelo društvo.
Odgovor, Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Da kolega, slažem s vama da korupcija nije za oprost nego kako vi rekoste ili papa već, ne znam, za liječenje. I onda ste novu komparaciju ili pak uspoređujući da je korupcija poput paučine, dakle pruža se u raznim smjerovima. Pa metite i liječite, počevši od vlastitih redova. Hvala lijepo.
Druga replika, poštovana Ingrid Antičević-Marinović.
Kolega, kada ste govorili o korupciji u pravosuđu treba reći da nijedna profesija nažalost za sebe ne može unaprijed, niti jedna grupa ni grupacija ljudi ni stranka za sebe može tvrditi unaprijed da se u njoj ne može zametnuti neko koruptivno ponašanje, ali i dalje se vodi koruptivna politika. To je ili da li je profesija odnosno jedan dio njezin itekako korumpiran i što je vidljivo, o tome također treba ozbiljno porazgovarati. I to je tomu točno što ste rekli da je naročito opasna korupcija u pravosuđu. Svugdje je ona destruktivna, ali kad se dogodi u pravosuđu ona je razorna i zato samo jedan ili dva slučaja ovakve stvari pokazuju. I s pravom govorite kolega, više puta ste to rekli i ja mislim da evo a i neke aktualnosti govore o tome koliko treba naglasiti ovo što ste rekli da Hrvatska ima, svaki onaj razlog je koji je pokrao ovu zemlju zašto Hrvatska danas nije bogata. Svaki taj pojedinačno, a koji nije ni procesuiran ali kako će i biti procesuiran, da dade DORH-u ne znam kakva sredstva kad im recimo Njemačka šuti, kad Švicarska drži bankarsku tajnu i kad se i oni tako ponašaju, ali nama to za našu ovu sramotu nam nitko nije kriv, a vrijeme nažalost nije saveznik u tom procesuiranju. Na kraju krajeva, istina je da ljudi samo verificiraju presude, ali je istina i to da sudovi služe zato da rješavaju pojedinačne slučajeve, a politika da rješava probleme i pojave.
Odgovor, Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolegice Ingrid, nemojte me krivo shvatiti ako spomenem jednu državu u susjedstvu koju inače mi eto baš ne spominjemo previše ali to je Republika Srbija koja je prije nekoliko godina provela akciju koja se zvala Sablja, kodno ime Sablja, u kojoj je uhitila 10 000 ljudi koji su bili osumnjičeni za kriminal i korupciju. Od toga je 7000 pustila, 3000 presudila, oduzela im svu imovinu i rasprodala i namirila. Pa ljudi moji ne trebamo mi ići u Australiju vidjet kako … pa eto imamo susjednu državu koja je napravila i nitko se nije, nisu se žalili Europskom sudu za ljudska prava u Strassbourg, nitko od tih kriminalaca. Nema povratnih informacija negativnih da je sudstvo u Srbiji ili pak policija pogriješila. Akcija je provedena, sve je … nacionalizirano, oduzeto i država Srbija je postala vlasnik te njihove imovine, nekretnina, imovine i svega, rasprodala i namirila puno toga što su ti kriminalci, ti korumpirani ljudi, ta mafija odnijela iz te države, tome narodu. Kamo sreće da ima više odlučnosti i kod nas, ali nema.
Replika, Tomislav Klarić.
Pa kolega Grubišić kad ste govorili o percepciji javnosti i mišljenju o korupciji, mislim da su ti postotci čak i mali, da bi trebali biti još javnost i više … da je korupcije više kad čuje ovoliko usudit ću se reći bljezgarija ovdje u našem Saboru. Čuli smo gospodina Kajina, potpuno paušalno proziva sve čelnike, sve jedinice lokalne samouprave, čitavu Istru za nekakav kriminal. Slušali smo vas. E sad se postavlja jedno drugo pitanje, ti čelnici lokalnih samouprava koje ste vi spomenuli i rekli da se tamo barata sa nekakvim silnim milijunima, nakon svih tih ovakvih rasprava, svih takvih napisa u javnosti, a izašli su ljudi s imenom i prezimenom na tu funkciju da nešto odrade u svome gradu, možete se stavit u njihovu poziciju koliko puta moraju preispitat svaku svoju odluku, koliko to koči donošenje odluka, a odluke se moraju donositi. I mislim da ovdje griješimo puno stvari mi prvo ovdje u Saboru, a onda i preko medija da se ta percepcija na taj način širi. Prvi sam za to da se osudi kriminal, a kriminal ima uvijek ime i prezime od biblijskih vremena. Ono što je strašno, da oni koji podnose nekakve neosnovane anonimne prijave da bi nekoga u nekom x gradu, Rijeci, Osijeku, bilo gdje, ocrnili pred javnošću, da bi na taj način stekli nekakve političke bodove, oni ne snose nikakve sankcije i to samo potencira i dalje širenje takve percepcije i koči razvoj ovoga društva. I na taj način treba razmišljati i razgovarati, jer svaki taj čelnik u jedinici lokalne samouprave mora donijet tu odluku, mora asfaltirati cestu, mora donijeti odluku o otvaranju postupka javne nabave, potpisuje svaki račun svojim imenom i prezimenom i svi ga živi kontroliraju od njegovih građana, od Državne revizije, porezne uprave, potpisuje fiskalnu odgovornost i odgovara za svaku lipu u proračunu. Oni koji ga prozivaju neosnovano često puta nikada nisu odgovarali. Evo hvala.
Odgovor Boro Grubišić.
Hvala lijepo kolega Klariću. Naravno poznavajući i vas osobno i još mnoge gradonačelnike u Hrvatskoj znam da se ova rasprava ni malo na vas i na te poštene ljude koji da kažem krvavo rade svoj posao imaju stotinu upita i svaki dan rješavaju stotine problema običnih građana nimalo ne odnosi, dakle moja rasprava o kojoj govorim, ne mogu govorit za Kajina. Međutim, znam i to da postoje i takve smicalice i da kažem prijave počevši od onog nesretnog kaže bacanja bombi ili ne znam ni ja šta u dvorište nekakve stranke koja ima suprotne, članice stranke koja ima suprotno, oprečno stajalište u Hrvatskom saboru od vaše stranke pa nadalje. Kažete za opstrukciju rada. Međutim, postoje i oni koji na primjer kada imaju posao od 10 milijuna kuna u lokalnoj samoupravi, s obzirom da imaju ovlasti da potpišu samo recimo na dva milijuna kuna osobno, onda podijele posao u pet, dakle nekakvih posebnih radova ili etapa tako da onda istom izvođaču mogu dati svih pet poslova. Dakle, ima raznih načina i putova koje neki ljudi, ja nisam rekao svi u Hrvatskoj rade kako bi izmigoljili. Imamo mi zakone i sve samo pitanje koliko ih primjenjujemo i kako ih primjenjujemo, eto. Ali što se tiče vas tu sam siguran da bih i ja potpisao svaku vašu odluku koju vi donesete u Bakru.
Posljednja replika Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolega Grubišić. Vi ste vrlo dobro definirali korupciju ponavljajući riječi Ivana Pavla II. I doista svatko tko svoj privatni interes podredi javnom interesu dolazi u problem ili priliku da čini korupciju i dobro ste definirali korelaciju između ekonomskog stupnja razvijenosti određene zemlje i stupnja korupcije. Međutim, ovdje je danas mislim da je kolega Kajin i netko već govorio korupcija ne izvire iz naroda. Korupcija ulazi u narod i razara ga. Dakle, nije ona svojstvo naroda, pa je spominjao neke narode. I upravo u tom smislu ova strategija, a kako u strategiji piše da se ona nadovezuje na institucionalni i zakonski okvir koji je do sad već definiran o čemu je kolega Jovanović govorio zapravo sad se govori o prevenciji. Spominjali ste javnu nabavu. Vi kao liječnik i tu ste spominjali, mislim da ste u raspravi prethodnoj to rekli sve su sofisticiraniji načini kako se korupciju teško i prepoznaje. Jer vi javnim natječajima koji su specifični za određeno područje i koje je približeno određenom uskom broju ljudi koji o tome nešto više znaju i zbog toga je jako važna edukacija da ljudi prepoznaju korupciju, da je mogu detektirati, da mogu znati da se uopće radi o korupciji, da bi se uopće protiv nje borilo. U tom smislu ja ovu strategiju vidim kao važan alat u tom svemu. Hvala.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Ima jedan kao prilog evo vi ste zapravo potvrdno, afirmativno govorili o mojoj raspravi, pa tome u prilog govori i na primjer jedan grad. Neću sad namjerno ime da ne bi se gospodin Klarić ili neki drugi od gradonačelnika uopće ni pomislili da bi to se odnosilo na njih u kojemu poslove, gradonačelnik je već 8 godina jedan te isti, ali uvijek dobivaju iste firme. Je li moguće da uvijek ista firma ima najnižu, najpovoljniju, najkvalitetniju ponudu? Govorim o građevinskim firmama. Je li moguće da uvijek jedan te isti prijevoznik dakle u tom gradu obavlja prijevozničke poslove? Je. No, dobro ako je, onda. Dakle ljudi sami to govore, ne govorim ja to. Ja to ni ne spominjem. On kaže da je to tako, da on ima ponudu najbolju. I naravno da je najbolja samo zavisi je li najbolja građanima ili je njemu najbolja to je sad upitno.
Za riječ se sada javila zamjenica ministra, poštovana Sandra Artuković Kunšt.
Hvala vam lijepo. Samo sam htjela ukratko ukazati na činjenicu da je javna nabava poseban horizontalni prioritet u našoj strategiji sa ciljem da se prepoznaju upravo oni rizični elementi koji u javnoj nabavi se pojavljuju, a upravo zato da bi se oslobodio put za normalno ekonomsko i gospodarsko poslovanje koji je sad sa tom prekomjernom normiranošću vezanom za javnu nabavu u određenom dijelu i zakočen. To je poseban cilj na stranici 10. i opisan sa 4 dodatne mjere za provedbu. Hvala.
Replika, Ivan Šuker.
Pa moram reagirat na ovo. Gospođo zamjenice, zar ne mislite ako se prag za raspisivanje natječaja digne na 400 tisuća kuna da to ne otvara korupciju, mogućnost za korupciju i podilaženje kad u Hrvatskoj imate pa bar preko 50 jedinica lokalne samouprave koje proračune imaju ispod 5 milijuna i većina njihovih radova je ispod 400 tisuća kuna, a da ne govorim o onim jednostavnim nabavama gdje je nekad granica bila 70 tisuća kuna koje su sad dignute na 250 tisuća kuna. Lijepo je govoriti da je toliko desetaka tisuća eura u EU samo treba gledati koji je fiskalni kapacitet jedinica lokalne samouprave i što to znači.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima i u ime kluba SDP-a Vesna Fabijančić-Križanić. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zamjenice ministra, kolegice i kolege. Ja ću u svojoj raspravi govoriti o Prijedlogu strategije suzbijanja korupcije za razdoblje 2015. do 2020. kao dokumentu koji po svojoj prirodi stvari predstavlja određene smjernice za efikasniju prevenciju i mehanizme, kako i strateška područja na kojima ih treba primijeniti. A o tome na koji način i da li smo zadovoljni sa radom pravosuđa, sa radom državnog odvjetništva mislim da imao puno mjesta za raspravljati u Izvješćima o stanju sudbene vlasti što smo prije evo možda nepunih mjesec dana i činili i kako što ćemo vrlo brzo činiti u Izvješću državnog odvjetnika RH o državnom odvjetništvu i njegovom radu u protekloj godini. U svakom slučaju osnivanje Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta 2001.predstavlja ključnu prekretnicu procesa borbe protiv korupcije kao i nacionalni program za borbu protiv korupcije iz 2002.godine. Strategija suzbijanja korupcije iz 2008.zajedno sa Akcijskim planom koji je revidiran u dva navrata, 2011. i 2012.izgradila je institucionalni okvir i bila fokusirana na suzbijanje i procesuiranje korupcije. Ova strategija za razdoblje do 2020. ide korak dalje, prethodno razdoblje provođenja strategije i provedbenog akcijskog plana detektiralo je koruptivne rizike i institucionalne nedostatke. Izuzetno je važno kontinuirano unaprjeđivati postojeća rješenja, iznalaziti nova rješenja kako bi se kontrolirala koruptivne rizike. Ministarstvo pravosuđa i ovaj put je provelo savjetovanje s javnošću. Za vrijeme savjetovanja i okruglih stolova nacrt strategije bio je predmet rasprave i Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Strategije suzbijanja korupcije te su neke sugestije i prijedlozi Nacionalnog vijeća ugrađeni i u ovaj prijedlog. Uzete su u obzir i preporuke sadržane u antikorupcijskom izvješću Europske komisije i preporuke iz izvješća grupe država protiv korupcije Vijeća Europe odnosno GRECO-a iz četvrtog evaluacijskog kruga za RH. Podsjećam da je RH pristupila GRECO-u još 2000.godine te od svog pristupanja bila uključena u evaluaciju i to u svibnju 2002., zatim 2005. i treći evaluacijski krug je bio 2009.godine. Uglavnom u prethodnom razdoblju poduzeto je mnoštvo koraka uz osiguranu uključenost javnosti i nadzor nad dinamikom provedenih reformi. Usprkos svemu hrvatsko građanstvo smatra korupciju velikim problemom, a negativna percepcija osobito je uznemirujuća s obzirom na pravosuđe i političare i usprkos svim ohrabrujućim naporima smatra se da korupcija i nadalje prevladava u nekim ranjivim sektorima osobito na lokalnoj razini. Stoga pozdravljamo da je u ovom prijedlogu prepoznat segment s velikim koruptivnim rizicima na području lokalne i područne odnosno regionalne samouprave čime se prethodna strategija nije uopće bavila. Podržavamo i rješenja ove strategije koja idu u pravcu jačanja preventivnih mjera u borbi protiv korupcije, provedba kojih su svakako na tragu vraćanja povjerenja javnosti u politički sustav. Ne postojanje etičkog kodeksa službenika i dužnosnika u jedinicama lokalne i područne odnosno regionalne samouprave je svakako potreban i dobro je da je prepoznat da postojeći zakonodavni okvir nije dovoljan jer nisu propisani osnovni standardi ponašanja i etička načela koja određuju prihvatljivo ponašanje prilikom obavljanja dužnosti u jedinicama lokalne, područne odnosno regionalne samouprave. Posebno su generirani korupcijski rizici na lokalnoj razini u sustavu javne nabave poticani ne transparentnošću u radu lokalnih vlasti, sklopljeni ugovori o javnoj nabavi se ne objavljuju, ne objavljuje se dodijeljena sponzorstva i donacije. Ono što je također izuzetno važno, doista je potrebno kontrolirati koruptivne rizike u upravljanju imovine jedinica lokalne i regionalne odnosno područne samouprave i to posebno u trgovačkim društvima u kojima jedinice imaju pretežite vlasničke udjele kao i imenovanje nadzornih odbora i uprave te zapošljavanje. Na razini RH je proveden antikorupcijski program za trgovačka društva u većinskom vlasništvu RH za razdoblje od 2010. do 2011., ali on nije uključivao trgovačka društva u vlasništvu jedinica lokalne odnosno područne samouprave. Dosada je postignut stupanj transparentnosti i financiranja političkih stranaka, ali ono što svakako treba regulirati i što je potpuno ne transparentno i izvan nadzora je financiranje referendumskih kampanja. S obzirom da odluke donesene na referendumu snažno utječu na društveni i politički život zemlje na tom je području nužna zakonska regulacija. Sljedeće važno pitanje koje prepoznaje ova strategija je potreba reguliranja lobiranja u RH, regulacija koja bi omogućila uspostavu lobističkog djelovanja kao legalne i legitimne profesije prema najvišim etičkim standardima. Uz ovo navedeno proširenje i jasnoća mehanizama na području javne nabave trgovačkih društava u većinskom državnom vlasništvu, sprječavanje sukoba interesa, prava na pristup informacijama, uloge organizacije civilnog društva, građana i medija u suzbijanju korupcije izuzetno je važno u daljnjem postupanju u borbi protiv korupcije što ova strategija svakako prepoznaje. Prioritetna sektorska područja pravosuđa, gospodarstva, javnih financija, poljoprivrede, znanosti, obrazovanja, sporta, okoliša, prometa i infrastrukture, posebni su ciljevi ove strategije i zbog svega navedenog klub SDP-a će podržati ovu strategiju. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Replika Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice rekli ste vrlo kratko, jedva sam uspio upamtiti pa sam odmah digao tablicu. Naime, rekli ste o korupciji pri zapošljavanju, govorili smo prije u Saboru nekoliko puta već počevši od zapošljavanja koje provodi Vlada Republike Hrvatske i zapravo opcija kojoj i vi pripadate. Evo imate agenciju koja se zove vrlo zanimljivo APIS, kao onaj Dimitrijević vođa Crne ruke, ali to nema veza sa povijesti, ona je moderna agencija i pogledajte zapošljavanje u toj agenciji, kako se provodi jeli to također korupcija, jeli to na štetu općeg u odnosu na nečije ili na privatne interese onih koji su dobili posao putem stranačke podobnosti? I kada drugo govorite o referendumu i o kampanji za referendum, ako imate udruge civilnog društva nevladine, nestranačke onda referendum također provode takve udruge građana, da li se financiraju te civilne udruge iz novaca poreznih obveznika i to u iznosu od 3 milijarde kuna godišnje financiraju? Kako to da vi onda ne biste onima koji nose referendum i provode ga dopustili ama baš nikakvo financiranje ili je cilj nešto drugo?
Odgovor Vesna Fabijančić-Križanić
Hvala lijepo. Ja kada sam govorila o korupciji pri zapošljavanju spomenuli ste primjer koji ste pročitali o novima, kada govorimo o strategiji onda govorim o tome da zapošljavanja na svakoj razini moraju biti transparentna. Što je postupak transparentniji to je manevarski prostor za korupciju manji. Ukoliko se objavljuju natječaji, ukoliko se objavljuje sve vezano za postupak zapošljavanja onda ipak smanjujemo manevarski prostor za korupciju. A što se tiče financiranja referenduma, ja nisam rekla da udruge ne treba financirati, ali transparentnost financiranja ne znači da udruge ne mogu provodi referendumska pitanja, naravno da moraju, ali moraju imati vrlo transparentno naznačene izvore svog financiranja, prihode koje su dobile i rashode koje su imale za ta financiranja referendumskim kampanja kao što to rade i političke stranke. Hvala lijepo.
U ime Kluba Jadranke Kosor i HGS-a poštovana Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče u odlasku. Gospođo potpredsjednice, gospođo zamjenice ministra. Evo važna tema kao i uvijek kada se raspravlja o bilo kojem dokumentu ili bilo kojoj odluci hrvatskoj Vladi, Hrvatsko sabora o problemu koji nažalost nikada neće biti do kraja iskorijenjen i koji mora okupiti sve sastavnice državne vlasti uvijek u svakom trenutku i kojem smo se naravno neću sada odlaziti u prošlost, ali kojem smo se bavili proteklih godina osobito pregovarajući za ulazak u EU. I kao što znate to je bio jedan od najtežih problema i ono što smo uspjeli svi zajedno izdogovarati i uspješno privesti kraju jest bilo to da Hrvatska nije dobila monitoring nakon ulaska u EU. Zato upravo zato jest rasprava o ovom dokumentu za koji se nikako ne bi složila s onim što je u poslijepodnevnoj raspravi rekao kolega Kajin da se može objesiti mačku o Republika Hrvatska. Ne, to je dokument koji je itekako važan, koji je okvir i naravno da ono što je dio toga dokumenta pa bi zato bilo dobro da Vlada posluša sve naše primjedbe, možda ponešto ugradi i u konačni dokument jest važno kao okvir koji će biti na neki način smjerokaz u donošenju zakona u izmjeni zakona i poboljšavanju tog prostora u skladu sa mišljenjem Europske komisije o RH u onom velikom izvješću koje je Europska komisija podnijela vezano za borbu protiv korupcije u svim zemljama članicama EU, ali i vezano za mišljenje GRECO-a, dakle država koje su se okupile u toj instituciji gdje oni posebno upozoravaju i pregled učinjenog bit će ponovo sljedeće godine 2016.gdje se posebice upozorava na politiku, političare, politički prostor i na pravosuđe. Dakle GRECO posebno upozorava na pravosuđe. Ja ću isto spomenuti nekoliko brojki vezano za ispitivanje koje je naznačeno u tom izvješću Europske komisije ispitivanje među članicama EU gdje čak 2/3 ispitanika smatra da je korupcija u njihovoj zemlji raširena. Dakle sve članice EU imaju dalje problem i u svim članicama građanke i građani smatraju da je korupcija u njihovim zemljama raširena. A Hrvatska spada među zemlje uz Češku, Litvu, Bugarsku, Rumunjsku i Grčku gdje njezini građani i građanke smatraju da postoji korupcija u rasponu čak od 84 do 99%, a dakle 94% ispitanika se susretalo odnosno smatra da neki oblik korupcije u nekom segmentu života postoji. Dakle to su brojke i podaci iz izvješća Europske komisije i naravno da nam itekako trebaju zvoniti pred glavom, pred ušima i da sve te brojke ne smijemo izgubiti iz vida i kada raspravljamo o ovoj strategiji. Što je po nama ključni problem ili problemi? Sigurno nedovoljna implementacija postojećeg pravnog okvira. O tome se govori ponešto i na različite načine i u ovoj strategiji odnosno dokumentu, što bi značilo da jedno govorimo, drugo radimo, a treće mislimo. Naglasak na represiju umjesto na prevenciji, a to bi značilo da se o borbi protiv korupcije govori od vremena do vremena, uz određene prigode, uz određena izvješća i naravno u Hrvatskom saboru kad je to tema i da onda to prestane biti tema. Visoka politiziranost javne uprave, na to nas upozorava evo i Transparency International, nizak standard integriteta u politici, o tome razgovaramo neprekidno ali još uvijek nismo domislili ni nakon izmjena izbornog zakonodavstva kako i na koji način reagirati u slučaju kad političari, zastupnici ili zastupnice, ministri i svi drugi i pravosudni dužnosnici i svi oni koji spadaju u taj krug budu na neki način obilježeni mogućim najavama istraga ili čak optužnicama ili čak presudama. To se naravno odnosi i na lokalnu razinu. I čini mi se da nismo i dalje dovoljno odgovorili na ono što je djelokrug rada javnih tvrtki, odnosno javne nabave. Što nam je preporučila Europska komisija i u ovom izvješću iz prošle godine? Snažnu provjeru imovinskog stanja i sukoba interesa, profesionalizaciju dodatnu uprave, prevenciju korupcije u javnim poduzećima, snažnije korištenje prava na pristup informacijama. To nikome, osobito kad dođu u priliku nije drago pa možete čuti od ureda predsjednika, ministarstava, ali i drugih institucija da nikom nije drago informacije u trenutku kad one nisu osobito povoljne. I strateški pristup sprečavanja korupcije u postupcima javne nabave. Sad evo vrlo kratko ponešto o onome što u ovom dokumentu piše jer mislim da načelna rasprava o problemu borbe protiv korupcije nije dobra, da se moramo zaista posvetiti dokumentu koji je pred nama. Ovdje se u općim ciljevima strategije navodi među ostalim povećanje integriteta, odgovornosti i transparentnosti tijela javne vlasti, međutim vrlo često smo suočeni upravo sa porukama političara iz političkog prostora koje se upućuju represivnom aparatu, dakle i policiji i DORH-u i USKOK-u, od vremena do vremena, kako kome paše, da se radi o određenim političkim postupcima. Dakle politika bi se trebala toga kloniti i pustiti one koji su označeni i Ustavom Republike Hrvatske kao neovisna tijela da potpuno neovisno rade, a ne da kad se radi o mojima onda da govorim o političkim pritiscima, a kad se radi o tuđima onda se svaka vrsta aktivnosti sa ogromnim fanfarama odnosno zvonima pozdravlja. I ponavljam, kad se govori o povećanju integriteta i odgovornosti, a tu se naravno govori i o pojedincima, o ljudima, zaista nismo našli odgovor na pitanje što s onima, a to imamo naravno i u ovom aktualnom sazivu Sabora, što s onima koji su na bilo koji način pod udarom tih neovisnih institucija, a osobito nismo našli odgovor što je s njima na lokalnoj razini. I ponovit ću, neću u detalje, ono što smo nebrojeno puta nabrajali vezano za lokalne izbore i prošle lokalne izbore gdje su zaista bez osobitog problema pobjeđivali svi oni koji su vukli različite repove, veće ili manje. Htjela bih i ovdje ponoviti ono što sam maloprije rekla u replici, da se ovdje pod strateškim područjima u borbi protiv korupcije i horizontalnim ciljevima kako se to ovdje navodi, spominje da se treba ojačati etičko postupanje političara, međutim eksplicitno se zapravo navode saborski zastupnici pa ja predlažem da se onda već ako se navode zastupnici da se onda izrijekom navedu i ostali dužnosnici jer se to bez sumnje odnosi i na njih. I naravno s obzirom na ovlasti i mogućnosti, s obzirom na činjenicu gdje je zapravo stvarna moć, a moć je stvarna tamo gdje je novac, onda mogućnost koruptivnog djelovanja bez sumnje je puno manja u sustavu parlamentarne demokracije u Parlamentu nego što je to u izvršnoj ili drugoj vlasti. Slažem se sa ovom odredbom koja govori o referendumskim kampanja i da nije regulirano područje odnosno zakonski okvir vezan za referendumske inicijative prikupljanje potpisa. Referendumsku inicijativu svaku naravno treba podržati, načelno, bez obzira na temu, ako se građani za to odluče i ako prikupe dovoljan broj potpisa. Ali jednako tako građani i oni su koji su potpisali i oni koji nisu potpisali moraju znati kako je taj proces financiran. I sad ćemo pretpostavljam imati priliku kad budemo raspravljali o Zakonu o referendumu i to staviti na dnevni red i vidjeti kako je to moguće. Moje osobno mišljenje je da to nije teško regulirati ako smo regulirali financiranje političkih stranaka i donijeli Zakon o financiranju političkih stranaka i onda sve druge zakone o oduzimanju imovinske koristi svima onima koji su se ogriješili o zakone i to relativno uspješno provodimo, onda nema potrebe da odustanemo od reguliranja i ovoga područja. Da, neću više govoriti o tom integritetu koji se spominje na nekoliko mjesta. Javna nabava, evo podatak da po svom obujmu javna nabava predstavlja približno 10 do 20% BDP-a govori sve, govori koliko je to važno i koliko tu prostora i dalje ima. Jačanje zakonodavnog okvira kao mjera je predviđena vezana za javnu nabavu, međutim jednako tako svi znamo da postoje i snažni otpori da se to do kraja regulira. A što se tiče trgovačkih društava u većinskom državnom vlasništvu jer se ovdje navodi da treba stvoriti jasna pravila o imenovanjima članova upravnih i nadzornih odbora. Žao mi je iznimno što je ova Vlada odustala od projekta izbora članova nadzornih, odnosno upravnih odbora na temelju javnoga natječaja koje je prošla Vlada uspostavila kao kriterij zato što naravno javni natječaj nije jamstvo da će se izabrati apsolutno najbolji, najsnažniji, najkompetentniji. Ali jest jedan prvi korak u sprječavanju upravo tog mogućeg koruptivnog djelovanja i kroz nekoliko ciklusa javnih natječaja sigurno da bismo i tu imali bolje rezultate, a to odustajanje su naveli, odnosno navela je izvjestiteljica Europske komisije i nakon čini mi se pretprošle godine njenog boravka u RH i razgovora o svim problemima koji nas tište vezano za borbu protiv korupcije. Na samom kraju slažem se unatoč svim tim dokumentima i svim dobrim odlukama treba konstatirati da je u borbi protiv korupcije iznimno važna i da je ona kraj i početak svega, snažna politička, stvarna volja da se ta borba vodi sa nultom tolerancijom bez obzira kako se tko zove, bez obzira tko kojoj stranci pripada, a nakon toga brze istrage, učinkovite istrage i brze presude. Dakle, funkcioniranje pravosuđa odnosno funkcioniranje sudova. I na samom kraju kad govorimo o sudovima naravno da je tu od osobitog značaja ujednačena sudska praksa. Znači da se za ista kaznena djela na isti način odgovara, odnosno sa se izriču po prilici iste kazne, odnosno iste mjere, a ne da i tu postoji disbalans od slučaja do slučaja. Podržat ćemo ovaj dokument. Hvala.
Hvala. Željko Jovanović, replika.
Hvala lijepo. Kolegice Kosor, spomenuli ste u kojoj mjeri je u pristupanju Hrvatske EU veliki problem bila korupcija i da je to poglavlje XXIII. na kraju i uspješno zatvoreno, a jedan od vrlo bitnih razloga zašto je uspješno zatvoreno bila je upravo Strategija suzbijanja korupcije, akcijski plan koji je pratio tu strategiju i ideja koja je pokrenuta u tom periodu to je postojanje Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Strategije suzbijanja korupcije kojim uvijek predsjeda predstavnik oporbe. Mislim da je taj zakonodavni okvir bio jedan od primjera koji je ocijenjen kao vrlo kvalitetan, ali ono što je uvijek bio kao rizik pokazao se kod drugih članica koje su pristupile EU da su nakon što su pristupile zapravo prestali se baviti prevencijom i suzbijanjem korupcije. A ova Strategija danas je dokaz da je u Hrvatskoj zapravo se i dalje nastavilo aktivno boriti protiv korupcije s tim da naravno sve vrlo ovisi o ljudima i akcijskom planu koji treba što prije proizaći iz ove Strategije i kako bi se ona provodila na što je kvalitetniji način.
Jadranka Kosor, odgovor na repliku.
Slažem se, to je bio zaista veliki posao kao što je postojao konsenzus oko ulaska RH u EU, dakle političkih stranaka i sa jedne i sa druge strane političkog spektra, tako je postojao i konsenzus oko borbe protiv korupcije u to doba i uz naravno potporu i saborskih tijela Vlada je donosila odluke i one su bile tako prepoznate u Europskoj komisiji. A što se tiče monitoringa, evo Hrvatska nije dobila monitoring, za to smo se izborili. Neke druge države neću spominjati ali sve znate o kojima se radi, koje su prije nas ušle su imale i dobile monitoring i na žalost još uvijek se rekla bih u nekom dijelu vrte u krugu. Ali to nas mora još dodatno motivirati da u tom smislu budemo odlučniji i da se zaista protiv korupcije borimo bez fige u džepu.
I Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolegice Kosor, rekli ste da je percepcija korupcije i u drugim državama EU na vrlo visokom stupnju. Međutim, čini mi se da ova brojka koju ste izrekli za Hrvatsku od 90 ili 94% da je zaista enormna i da je sasvim sigurno veća negoli u drugim europskim državama. Naravno da mediji u svakoj zemlji kada iznesu bilo kakav korupcijski skandal, aferu da građani stječu dojam o korupciji, pa onda temeljem toga zapravo i imamo podatke o percepciji korupcije i u drugim zemljama. Ali ako uzmemo u obzir da jedan njemački predsjednik za nekakvih 800 eura za koje je bio osumnjičen da je primio od nekih tvorničara, dakle gospodin Wulf 2012. godine podnese ostavku, onda sasvim sigurno Nijemci imaju vjerojatno drugačije mišljenje ili manji stupanj percepcije korupcije negoli mi. Ako jedan mađarski predsjednik odstupi zbog donjo resorske aktivnosti, dakle braće Milutinov, dakle prepisivačka djelatnost, podnese ostavku, a jedan naš političar ili ima ih više koji su se također bavili sličnim resavskim aktivnostima, prepisivačkim danas potpuno uživaju u tim svojim magistarskim i još nekim drugim radovima, onda možete shvatiti ojađenost naših građana na takve postupke, naših. Nadalje, govorili ste da je politika i političke stranke su glavni izvor. Ako politika i političke stranke nemaju rezolutan stav prema korupciji i ne rade u tom smislu sve što bi trebalo i ne nameću sankcije, oštre sankcije onda ćemo uzaludan trud svirači, ne želim tu tako fatalistički gledati kao gospodin Kajin. Ali od nas sve, govorim o političarima i političkim strankama potiče sve.
Jadranka Kosor odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Da, podatke i ove brojke sam pronašla u tom izvješću pa sam ih tako čitala. Ja mislim da su jako zanimljive. Spomenula sam tih 94% u Hrvatskoj, znači 94% građana smatra da postoji negdje neki oblik ali sam spomenula krug zemalja, pa možemo biti sretni jer u nekima je evo 99%, dakle u nekim zemljama nažalost 99% čak građana smatra da postoji korupcija što je strašno, ali ovih naših 94% isto je zastrašujuće. Što se tiče političkih stranka, odnosno politike, dakle ja mislim tu općenito na politiku ne samo na političke stranke nego općenito na politiku, mora, kako se pokazuje ta odličnost, tako da se ponašaš isto kad su u pitanju tvoji i kad su u pitanju tuđi. Kad su u pitanju oni koji su ti dragu i kad su u pitanju oni koje ne voliš, kad su u pitanju oni za koje bi glasao i kad su u pitanju oni za koje nikada ni pod koju cijenu ne bi glasao. To je nešto što će naravno biti tema i u sasvim siguran u nekoliko sljedećih saziva Parlamenta u RH, ali je bitno i da mi u svakodnevnom životu, pa onda osobito u Parlamentu to zaista svojim ponašanjem i svojim životom dokazujemo. To je isto važno jer naravno građani sve vide, sve čuju i sve znaju.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Vladimir Šeks.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege. Klub zastupnika HDZ-a će podržati ovu Strategiju za suzbijanje korupcije za razdoblje od 2015. do 2020.godine. Cilj ove strategije kao što je istaknuto u obrazloženju prijedloga je spriječiti korupciju odnosno upravljati njezinim rizicima u javnoj upravi i jedinicama lokalne i područne samouprave, javnopravnim tijelima, trgovačkim društvima u kojima država, te jedinice lokalne i regionalne samouprave imaju vlasničke udjele privatnom i neprofitnom sektoru. I obrazloženo je na koji način će se ti ciljevi ostvariti. U prethodnoj strategiji i akcijskim planovima koji su je pratili i u izvješćima GRECO-a su bavili su se pitanjima korupcije i u oblasti pravosuđa, sudbene vlasti, državnog odvjetništva, izvršnog dijela javne uprave, i sprječavanjem korupcije kod saborskih zastupnika, sudaca i državnih odvjetnika. Sada u ovoj strategiji cilj je detektiran spriječiti korupciju u ovom oblastima koje sam naveo a koji su i u prijedlogu za suzbijanje korupcije. Jedan segment ostaje ispod radara. Dakle svi su tu, lokalna, regionalna samouprava, suci, državni odvjetnici, javna poduzeća u državnom ili lokalnom, regionalnom vlasništvu pretežno državnom ili regionalnom, svi su tu samo neko manjka. Tko manjka? Manjka ministri, članovi Vlade, predsjednik Vlade. Mi smo svi ovdje uključeni, svi saborski zastupnici i predsjednik Sabora, i potpredsjednici, potpredsjednice, svi dakle saborski zastupnici i zastupnice, svi u zakonodavnoj vlasti, svi smo uključeni, na nas se odnose mjere iz akcijskog plana za sprječavanje korupcije kroz različite, kroz Zakon o sprječavanju sukoba interesa, kroz imovinske kartice. Dakle mi smo pod potpunim jedim povećalo s punim pravom, s punim pravom su i pod povećalom i suci i državni odvjetnici, i u državnim tijelima javne uprave, i u trgovačkim društvima pretežito državnog vlasništva, i lokalna i regionalna samouprave, njihovi čelnici, svi samo nema izostala je Vlada. Vlada po Ustavu ima neizmjerno važniju i odgovornu ulogu, ona treba nadzirati rad i svih a mi trebamo nadzirati Vladu, Sabor. Zašto je Vlada izostavljen, zašto je izostavljen predsjednik Vlade, zašto su izostavljeni i članovi Vlade i ministri? Može se govoriti o tome da bi trebao biti uključen i predsjednik države. Predsjednik države odgovara ili predsjednica države odgovara po Ustavu za povredu Ustava u jednom posebnom postupku … [[Govornik se ne razumije.]] ali to ne priječi Hrvatski sabor da donese određeni akt, određenu strategiju u koju će uključiti i da se obavlja nadzor i nad svim ovim tijelima ne Vladom kao kolektivitetom, pa i Vladom kao kolektivitetom i predsjednikom Vlade i članicama i članovima Vlade i ministrima i predsjednici republike, dakle da se u svim tim segmentima, da bude istom mjerom da se promatra i kako nositelj i kao zakonodavnu vlast Hrvatski sabor predstavničko tijelo, sve njene članice i članove i oni koji obavljaju sudbenu vlast ili državno odvjetničku vlast, isto se odnosi na Ustavni sud. Dakle cjelokupna politička vlast bi trebala biti obuhvaćena u ovoj strategiji. Stoga gospođo zamjenice ministra predlažem da vi vlastitim nekim dodatkom ili prijedlogom dopunite ovu vrlo vrijednu strategiju, ali koja je locirana i fokusirana samo na određene segmente. Jer bilo bi pravedno, a ima puno razloga i puno argumenata da se pod posebnu lupu i pod posebni parlamentarni nadzor stavi i izvršna vlast. Vlada odgovara Hrvatskom saboru po Ustavu, faktički odgovara Hrvatski sabor, ali de iure i po Ustavu Vlada odgovara Hrvatskom saboru. a kada odgovara Hrvatskom saboru, a Hrvatski sabor donosi Strategiju za suzbijanje korupcije onda bi se u toj strategiji trebalo naći i mjesta da i Hrvatski sabor, a to će raditi i činio je i to bi radio putem svoga Nacionalnog vijeća za praćenje strategije suzbijanja korupcije,kolega Jovanović je bio 4 godine predsjednik toga nacionalnog vijeća, ja sam sada zadnjih 2 godine i mi bi također i nacionalno vijeće bi također željelo da ne da Strategiju za suzbijanje korupcije i akcijske planove koje donosi Vlada da mi nadziremo da li se i izvršna vlast, vrh izvršne vlasti i Ustavni sud i predsjednica Republike da li se oni pridržavaju svih onih potrebnih standarda koji sprečavaju, preventivnih standarda za sprečavanje korupcije. Evo to je naš prijedlog, Kluba zastupnika HDZ-a da se uvrsti i da se dopuni ovaj inače izvrsno koncipirana Strategija suzbijanje korupcije za razdoblje 2015.-2020.godine. Hvala lijepa.
Hvala. Replika Ivan Šuker.
Kolega Šeks, evo tu je i kolega Jovanović bile su vrlo interesantne rasprave koje su ministarstva podnosila Nacionalnom vijeću za praćenja strategije suzbijanja korupcije, dapače evo ja se sjećam tu da smo obadvojica bili izuzetno zadovoljni kada je bilo moje resorno ministarstvo … kako mu je podneseno izvješće i sa svim tim skupa i mislim da u ovoj strategiji, a prije svega u akcijskom planu, Vlada, ministri i svi koji su vezani na to u principu trebaju imati dominantnu ulogu jer je njihova izvršna moć je najveća. Možemo mi govoriti da su uključeni direktori javnih poduzeća, međutim ako to nije vezano u akcijskom planu sa Vladom tim više što se predsjednici i članovi nadzornih odbora imenuju na način na koji se imenuju i meni iskreno govoreći nije jasno kako se uopće moglo dogoditi u ovoj strategiji da je Vlada izostavila sebe. Možda su ministri bili toliko opsjednuti kako spriječiti korupciju na lokalnoj razini da su zaboravili na sebe. Međutim ovdje je danas nekoliko puta kod svih spomenuta javna nabava i ja opet ponavljam dizanje one granice sa 250 na 500 tisuća kuna i dizanje one granice sa jednostavne nabave sa 70 na ne znam koliko 200 tisuća kuna je nešto što je nažalost otvorilo prostor koruptivnim djelatnostima iz razloga što pa bar 40% jedinice lokalne samouprave u Hrvatskoj većinu nabave ima ispod 400 tisuća kuna. Prema tome, u potpunosti se slažem s vama kolega Šeks da bi Vlada do izglasavanja ove strategije trebala uključiti i ministre i predsjednika Vlade pa i predsjednika države.
Vladimir Šeks odgovor na repliku.
Kolega Šuker, da moguće je to učiniti u ovoj strategiji, a moguće da to otvara i dovoljan okvir ostavljaju i akcijski planovi koje donosi Vlada. Dakle ministarstvo može to uvrstiti i u akcijske planove koje ćemo opet mi na nacionalnom vijeću razmatrati, a možda bi bilo najpoželjnije da se to uvrsti i u ovu strategiju tako da bude još transparentnije i još jače. Vidite što je interesantno, mi smo povodom nacrta prijedloga ove strategije imali na Nacionalnom vijeću za praćenje suzbijanja korupcije imali smo jednu raspravu u kojoj smo raspravljali o tom nacrtu i pri tom smo nešto ustanovili vrlo interesantno,da se strategija ostvaruje, akcijski planovi se ostvaruju, cijela država je upregnuta u to da se ide prema nultoj stopi tolerancije korupcije, ali smo prema jednom indeksu pali smo za 4 mjesta percepcije korupcije. Učinjeni su veliki napori, to smo mi konstatirali na nacionalnom vijeću da je na području represije jedan visoki uzlazni trend kažnjavanje procesuiranja koruptivnih kaznenih djela nešto manje na području prevencije, ali u percepciji prema ovim međunarodnim standardima sve je ukazivalo na to kao da se radi o da su svi zakoni, sva djelatnost da jedni operativni zahvati i liječenje koje je stalo pokazuje sve bolje i bolje rezultate, a pacijent se osjeća sve slabijim.
Branka Juričev-Martinčev, replika.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Šeks, spomenuli ste ministre i ministarstva a i u ovom Prijedlogu strategije suzbijanja korupcije za naredni period stoji deinstitucionalizacija treba osigurati učinkovitiju i transparentniju dodjelu potporu, subvencija, donacija i pomoći, posebno iz područja gospodarstva pa bih vam ja ispričala svoj slučaj sa Ministarstvom gospodarstva od prošlog tjedna. Naime, Ministarstvo gospodarstva je raspisalo javni poziv za poticanje povećanja energetske učinkovitosti i korištenja obnovljenih izvora energije kroz pomoći proračuna jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave i njihovim proračunskim korisnicima. Potpisali su to 9. veljače u ponedjeljak. Na stranicama Ministarstva gospodarstva našlo se 10.-og u utorak. Ja sam osobno zahtjev za svoj grad donijela u 9 sati ujutro u srijedu i rekli su mi da sam zakasnila jer je moja prijava bila 106. Čemu onda uopće natječaj, čemu onda objava natječaja i o kakvoj tu transparentnosti govorimo? Hvala.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Eh kolegice i gospodine Šeks, ima tu raznih slučajeva koji se događaju pa evo npr. čovjek hoće da napravi u poslovnoj zoni 5000 kvadrata poslovnog prostora u Slavonskom Brodu, blizu Slavonskog Broda dakle gospodin, evo reći ću ime, on je rekao da slobodno mogu reći, gospodin Čepo ali HEP ne želi napraviti trafostanicu jer bi je on morao isfinancirati od 10 milijuna kuna, a onda oni to računaju u svoju vlastitu investiciju i prikazuju Vladi Republike Hrvatske kao vlastitu investiciju u koju su utrošili 10 milijuna kuna, a gospodin Čepo će uložit 10 milijuna kuna u tu trafostanicu. Još je njihovo vlasništvo poslije, iako je on cijelu trafostanicu izgradio. Zanimljivo. Ali nije to predmet nego ono što ste rekli da bi trebala biti uvrštena i Vlada pa i predsjednik naravno Republike, s tim se potpuno slažem. I dovodio sam u svojoj raspravi nekakve primjere, počevši od Patrie itd., malo sam zamotao to da ne bude kako bi rekao potpuno jasno o kome se radi. Pa dakle pošto je jedan naš kolega rekao da za korupciju nema kajanja nego je potrebno liječenje, ja bih još dodao i to kirurško liječenje, onda bi bilo dobro reći … dakle liječniče, dakle Vlado i kako ste vi rekli ne vi Vlado Šeks nego Vlado Republike Hrvatske u vokativu, odnosi se na ovo …, počnimo od glave, a ne od repa. Slažem se potpuno s vama gospodine Šeks. S obzirom da je ovo strategija ne možemo uložiti amandman koliko ja znam, ali tu je zamjenica ministra pa neka to ako može primijeni.
Vladimir Šeks, odgovor na repliku.
Jedan okrutni zakonodavac Drakon je predlagao da se lopovima odrežu prsti. Zamislite vi da takav zakon postoji u Hrvatskoj, koliko bi hodalo bezprstaša ili sa manjim prstima. Bilo bi to doista jedna bezprstna situacija.
Jadranka Kosor, replika.
Hvala lijepa. Evo gospodinu Šeksu, dobro je da je i on spomenuo ovo navođenje samo zastupnika odnosno zastupnica, a ne drugih i ja mislim da tu nije bitno tko kome odgovara, dakle da nije bitno za taj slučaj što Vlada odgovara u Saboru i Sabor bira Vladu nego je bitno da svi oni od Pantovčaka, Banskih dvora odnosno Markovog trga, da svi budu navedeni kao oni koji moraju dizati visoko standarde etičnosti odnosno ponašanja i mislim da ne bi bilo dobro da se to stavi samo u akcijski plan nego da to mora pisati i u strategiji i da to mora biti dio strategije. A koliko ja znam, mi bismo mogli i na strategiju podnositi amandmane, nitko nas ne zaprječava ali bi bilo puno bolje da nam sada gospođa zamjenica, budući da smo svi uglavnom nahvalili ovaj dokument, da kaže da će evo te naše prijedloge iz rasprave uvrstiti u konačni prijedlog strategije. Hvala.
Vladimir Šeks, odgovor na repliku.
Slažem se s vama gospođo Kosor, a doista jedna je pojava za nas zastupnice i zastupnike Hrvatskog sabora doista zabrinjavajuća, da smo mi pri samom vrhu ljestvice na percepciji korumpiranosti, korupcije. Ove mjere koje se predlažu, koje su se već u prošlim razdobljima provodile, kako da se doskoči tome da zastupnici i zastupnice Hrvatskog sabora ne budu da se snizi ta ljestvica korupcije oko imovinskih kartica, oko primjene Zakona striktno o sprečavanju sukoba interesa neće biti dovoljne. Mi smo sada ovim izborom zastupnika u Hrvatski sabor napravili medvjeđu uslugu upravo nama i Hrvatskom saboru. Bila je to prigoda i šansa da se isključe iz političkog procesa i od ulaska i pristupa Hrvatskom saboru, sabornici svi oni koji se nalaze pod lupom za koruptivna kaznena djela. Mi to nismo učinili. Naprvilo se nešto, a zapravo dao se upravo još jedan poticaj u leđa korupciji.
U ime Kluba zastupnika HSU-a kolega Željko Šemper.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovana zamjenice, kolegice i kolege. Premda je Hrvatska već ostvarila značajne rezultate na polju borbe protiv korupcije još uvijek ima puno mjesta za napredak. Posljednjih godina građani naše države mogli su se uvjeriti u to da RH misli najozbiljnije kada je u pitanju borba protiv korupcije i gospodarskog kriminala, te da ne postoji nitko izvan dosega hrvatskog pravnog sustava bez obzira na to koliko ih se smatralo utjecajnim možda osim Hernadia. Važno je stoga nastavit obračunavati se sa korupcijom i sličnim pojavama koje narušavaju povjerenje građana ove zemlje u same institucije koje su temelj samog hrvatskog pravnog i političkog poretka. Institucionalni okvir podobniji je za kontrolu i lakše podložan provjeri, no onaj izvaninstitucionalni temelji se na socijalizaciji i obrazovanju svih pojedinaca u društvu, te stoga zaslužuje da mu se posveti pozornost kako bi se osnažili svi mehanizmi koji će uvjetovati ponašanje i poštovanje društvenih normi i sadašnjih, ali i budućih generacija. Napredak je i u mnogim područjima već ostvaren posebice u pravu na pristup informacijama, financiranju izbornih aktivnosti i djelovanja političkih stranaka, te sprječavanja potencijalnog sukoba interesa. Međutim, borba protiv korupcije nalaže kontinuiran proces koji se neće zaustaviti samo na postignutim dosezima već će jačati i biti utkan u sve aktivnosti javnog života. Na taj će se način osigurati participacija svih sudionika političkog života te pružiti primjer građanima, te prikazati dalekosežne učinke ove strategije na poboljšanju demokratskog okvira djelovanja kako danas, tako i u budućnosti. Prije svega pozdravljamo i inicijativu uvođenja etičkog kodeksa u obavljanju upravnih poslova. I dopustite mi da se pozovem na … [[Govornik se ne razumije.]] koji Hipokratovom zakletvom osiguravaju osim liječenja i brige za pacijente etički i moralni okvir za pristupanje ne samo pacijentu već i javnosti, te okolini. Smatramo stoga da je nužno da svi službenici u svim institucijama budu vođeni u svom djelovanju etičkim kodeksom koji jasno bez oslanjanja na individualne procjene i osjećaj moralnosti jasno propisuje ono što je dozvoljeno a što nije prilikom obavljanja zadaća od javnog interesa, a u korist svih građana. Sprječavanje sukoba interesa jedan je od ključnih elemenata prilikom suzbijanja korupcije, te je pritom nužno dodatno ojačati ulogu Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa kako bi se dodatno osigurao kapacitet, te omogućilo provođenje zadaća iz nadležnosti povjerenstva, a temeljeno na Zakonu o sprječavanju sukoba interesa. Unatoč postojanju i provedbi zakona pokazala se potreba za dodatnim revidiranjem procesa gdje upravo Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa svojom nadzornom i savjetodavnom ulogom postaje ključni faktor ne samo u prevenciji već i u edukaciji protiv korupcije na svim razinama. Kao jedna od najvažnijih stavki u borbi protiv korupcije svakako je pravo na pristup informacijama koje je aktivno pravo svih institucija, ali i udruga civilnog društva, te građana RH. Upravo inzistiranje na transparentnosti prilikom rada svih tijela javne vlasti, te jačanje institucionalnih kapaciteta za provedbu Zakona o pravu na pristup informacijama pomoći će da građani ostvare povjerenje u institucije, ali i otvoriti prostor za otvorenu komunikaciju između javnog i civilnog sektora, te utjecati na otvaranje prostora za javnu raspravu o svim temama koje su od značaja za politički život zemlje. Jedino tako može se izbjeći manipulacija podacima i stvaranje nepovjerenja u institucije zakonodavne i izvršne vlasti što je nerijetko potencirano slikom u medijima i kao rezultat ima obeshrabrivanje građana i nevoljkost sudjelovanja u političkom životu zemlje. Jedna od najčešćih primjedbi građana svakako je sporost pravosudnog sustava što se manifestira dugotrajnim i često iscrpljujućim procesima, no uvođenjem e-spisa omogućit će se kvalitetno statističko praćenje i upravljanje spisima, te će se automatskom dodjelom predmeta za rješavanje isključiti mogućnost arbitrarnosti u procesu. Građani će na poklon putem jedinstvenog sustava e-predmet moći provjeriti status sudskog predmeta ali i ostvariti uvid u registre trgovačkog društva i zemljopisno knjižne registre jednostavnim pretraživanjem putem interneta, naravno ako ga imaju. Pozdravljam također odluku da se dodatno zaštite osobe koje u dobroj volji prijavljuju korupciju, tzv. zviždači, jer je od iznimne važnosti pružiti im osjećaj sigurnosti nakon što su učinile svoju građansku dužnost i objavile informaciju koje ih štite javnim interesima. Jednaku zaštitu i sigurnost potrebno je osigurati i svim medijima, jer medijski prostor zbog svog utjecaja na javno mnijenje i pristupa informacijama mora biti u potpunosti očišćen od bilo kakvih koruptivnih elemenata. Zemlja u kojoj se krši sloboda medija pokazuje time nizak stupanj ukupne slobode u društvu što je nedopustivo za zemlju koja se naziva konsolidiranom demokracijom i koja je punopravna članica EU. Korupciju je važno iskorijeniti i iz medijskog života i stoga što mediji kroz istraživačko novinarstvo imalo ključnu ulogu ukazati i objaviti podatke o mogućoj korupciji u ostalim sferama društva jasno i nepristrano o tome izvještavati javnost. Mediji međutim imaju i također veliku odgovornost, prije svega da plasiraju točne i provjerene informacije. Zaključak je da usprkos opsežnim mjerama koje su do sad provedene borba protiv korupcije se nastavlja i biti će jedan od najvažnijih čimbenika osiguranja demokratizacije i legalnosti hrvatskog društveno-političkog života. Samo kroz kontinuirane napore na tom planu kao što je sadržano u prijedlogu strategije za narednih pet godina možemo vodeći se jasnim smjernicama i konkretnim projektima osigurati zdraviju klimu odnosa unutar društva, ojačati povjerenje i socijalnu koheziju te ulogu institucija koje su temelj pravnog poretka RH. Ova strategija sadrži sve ono što joj treba i u kojem pravcu da ide ali najbitnije koliko će se ona realizirati. DORH, USKOK, policija i sudstvo moraju djelovati brzo i učinkovito uz prave i neoborive dokaze. Kod na u RH ima previše spektakularnih hapšenja ali malo toga se učinkovito procesuira. Klub Hrvatske stranke umirovljenika podržat će ovu strategiju.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolegica Mirela Holy nije prisutna. I potpredsjednik Nenad Stazić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Krenimo od pitanja što je to korupcija? Korupcija nije samo situacija kada netko za novac učini nešto što ne bi smio učiniti ili ne učini ono što bi morao učiniti, korupcija je zapravo svako iskorištavanje položaja da bi se sebi ili drugome pribavila neka korist. Korupcija uvijek dolazi od vrha, u pravilu od političkog vrha. I kada politički vrh da signal ili svojim djelovanjem pokaže da je spreman djelovati koruptivno onda taj politički autoritet otvara vrata korupciji u državi. Znači, korupcija nije samo to kad netko uzme novac. Kada je pokojni predsjednik Tuđman kupio vilu dan prije nego što je stupio na snagu Zakon o zabrani kupnje raspolaganjem vila on je dao znak, ja mogu, ajte i vi. Što on tu vilu nije kupio godinama ranije? Ne, kupio ju je onda kad je bio predsjednik, kad je bio u moći, kad je bio u poziciji da tako nešto učini. I tu sa vrha te svoje moći on je poslao poruku svima ja sam to napravio radite i vi. Hrvatska je napredovala, danas su takve situacije nezamislive. Danas je nezamislivo da bi to učinila nova predsjednica Republike, tako nešto. Danas je nezamislivo da bi dijete predsjednika Republike, kao što je tada bio slučaj, otvorilo privatni dućan, kćer predsjednika Republike, u prostoru Ministarstva obrane, a unuk banku. To je danas ipak nezamislivo. To kao da je bilo u nekoj drugoj državi prije 300 godina, tako se danas prema tome odnosimo. Ali to je bilo u ovoj Hrvatskoj. I takvi potezi su širom otvorili vrata korupciji. Jednaka je stvar i sa bivšim premijerom Sanaderom. Ne bi bio toliki problem da je jedna osoba korumpirana, pa na koncu nju se otkrije pa je se zatvori, pa joj se sudi, pa je to jasna poruka. Ali Sanader je svojim dugogodišnjim postupcima unutar HDZ-a dao poruku, otvorio je vrata, ja to radim, radite i vi. To je, Sanader ima pravomoćnu presudu zbog MOL-a, zbog INA-e. S jedne strane je to veleizdaja da ti možeš za novac prodati državni interes, strateški, nacionalni državni interes strancu pa to je veleizdaja! Ali s druge strane svi oni koji su mu u tome sekundirali, a to je bila njegova Vlada, je dobila poruku ako premijer to radi pa što to ne bismo radili i mi. Mi kad smo donosili, evo kad smo donosili Izborni zakon ja sam tada u jednoj replici rekao da bi trebali uvesti odredbu da iz stranke koje budu pravomoćno osuđene za korupciju bi morale biti izbačene iz izbornog procesa. Ja to ne govorim sad zlurado. Malo vas je ovdje i popodne je, ja to ne govorim zlurado. U Italiji su nestale dvije stranke … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Šuker vi meni dobacujete vjerojatno zato što ste bili dio te Vlade i donosili takve odluke pa vam to smeta što vam ja govorim, ja vam tu ne mogu pomoći, zaista vam ne mogu pomoći. U Italiji su nestale dvije stranke i socijaldemokratska i demokršćanska zbog korupcije. Ali znate zašto ja mislim da bi to bilo važno napraviti? Ne zbog toga da bi se HDZ izbacio iz utakmice nego zato što bi ubuduće svi članovi bilo koje stranke ako njihov šef pokuša koruptivno djelovati mogli reći slušaj pa ja ne želim izgubiti svoju političku budućnost zbog tebe. Budeš li ti osuđen bit će osuđena cijela stranka pa i ja. I tada bi cijelo stranačko tijelo ustalo protiv takvog korumpiranog predsjednika stranke. Zbog toga bi to bilo djelotvorno. Kad kažem HDZ tada naravno ne mislim na sve članove stranke, ne mislim ni na cijelo vodstvo stranke. Gospođa Kosor naslijedila je u to doba i stranku i Vladu i učinila je sve, ona je nastavila borbu protiv te korupcije, ili nije učinila ništa da spriječi taj progon ili da zaštiti bivšega šefa. Prema tome, može se i unutar HDZ-a, ili se moglo, djelovati antikorupcijski. Korupcija je rak društva i ja se pitam, i ovdje sam se pitao, da li je hrvatsko biračko tijelo toliko katoličko da oprašta, velikodušno oprašta i da okreće i drugi obraz. Jedino što pljuske ne padaju samo po onima koji su glasali za HDZ nego dobivaju te šamare i oni koji nisu glasali za HDZ. Ali ne, nije to razlog, nego korupcija kad se ovako raširi ona zahvati i biračko tijelo, tada je puno onih koji su već kao birači korumpirani radnim mjestom, statusom, položajem i njima nije u interesu da glasaju drugačije, oni nastavljaju koristiti blagodati korupcije pod koju su pali. I govorio je kolega Grubišić o Rubali, ja se s time slažem, o Rubali, ja se s vama slažem. Nije dovoljno Rubalu progonit, treba vidjeti sve one kojima je on omogućio da se domognu nečega na što nisu imali pravo njegovim koruptivnim djelovanje, jer samo tako se može širiti korupcija. Inače kolega Grubišić tu se dosta aktivni u ovoj raspravi, javljate se stalno za replike, kao da u vašoj stranci nije Drmić pokušao korumpirati Vrhovni sud zbog vašega šefa. Važna je poruka, poruka koju vrh šalje. Da li ćemo biti društvo tolerantno na kršenje zakona a korupcija jedno od najgorih djela, ili zato nećemo imati milosti ni razumijevanja bez obzira kakve eventualne političke koristi od toga mogli imati? Ja kad sam vidio na inauguraciji nove predsjednice koja je inače bila lijepa, dobro režirana dilera, osuđenih pravomoćno, dilera kokainom, tamo je bilo ljudi, pročitao sam na facebooku veli pa tamo jedan dobra njih nije smio između sebe razgovarati zbog mogućeg utjecaja na svjedoke. Ja kad sam vidio tamo, to je loša poruka, šta mene briga oće li tamo biti neki diler mene se to ne tiče, ali ako je to poruka društvu kriminalci, dileri će sjediti u počasnim ložama kod inauguracije predsjednika republike a oprostite onda mi šaljemo jednu ali za mene apsolutno neprihvatljivu poruku. Riječ dvije, imam samo još minutu o javnoj nabavi. Javna nabava, Zakon o javnoj nabavi ovakav kakav je u Hrvatskoj, oprostite on je platforma za korupciju. Javna nabava mi morala biti ovakva, najpovoljnija i najnepovoljnija ponuda out, one se uopće ne razmatraju, a između svih onih ostalih matematička srednja vrijednost pa ko je najbliži tome taj i dobija posao. To je nemoguće naštimati. Ovo pisanje tendera, pa svaki tender je moguće namjestiti. A s druge strane, zašto to ne valja? Oni koji odlučuju se boje da ne budu optuženi zbog korupcije pa uvijek prihvaćaju najjeftiniju ponudu makar ona bila loša, a to ne valja za cijelo društvo. Prema tome, ugradite to u strategije. Pazite to je važna stvar, to je važna stvar. Samo tako s potpunom sviješću koje poruke moramo slati i širenjem te svijestim možemo se boriti protiv korupcije. Hvala.
Hvala. Pa većina prekorači vrijeme i daleko više pa se ne bunite. Tomislav Klarić replika.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Počeli ste svoju raspravu sa događanjima iz 90.tih godina svaki slučaj ste nabrojili, onda ste rekli danas to nije moguće, pa ste nabrojili drugi slučaj pa rekli danas to nije moguće. Mene je iznenadilo nešto što je danas moguće, neki dan smo mogli u medijima vidjeti da je Agencija za upravljanje državnom imovnom pored sve državne imovine ovdje u Zagrebu i diljem RH iznajmila nekakav privatni prostor i godišnje će ga plaćati 480 tisuća kuna i to je danas moguće. Da ne govorim o slučajevima o kojima smo čuli o premještanju ministra Zmajlovića, opremanju njegovog ureda itd. itd. o svemu onome što je danas moguće. Klub HDZ-a i naš predstavnik gospodin Šeks je dao jedan prijedlog i mislim da bi ga i vi trebali prihvatiti i ugraditi u ovaj dio, nije samo onaj dio koji se odnosi na javnu nabavu u jedinicama lokalne regionalne samouprave, nije samo taj dio u trgovačkim i ostalim društvima, od vrha to ide, a vrh šalje poruku. I mislim da ovu strategiju upravo to treba ugraditi. Kontrola i nadzor i Strategija praćenja korupcije je na vrhu, od premijera Vlade, pa od predsjednika države, od svih ministara, ministarstava i ne znam koliko državnih agencija koliko smo ih u ovih nekoliko godina više ustrojili. Jer to se događa, Državna agencija za upravljanje državnom imovinom u Gradu Zagrebu iznajmljuje privatni prostor i plaća ga državnim novcem. To je danas moguće.
Odgovor na repliku Nenad Stazić.
Ja se s vama slažem, ako u tome ima bilo čega koruptivnoga da to treba progoniti isti čas, ali nemojmo podleći lovu na vještice. Ne govorim ja to sad zbog Peinovića, nemojmo ni u kojem, ni u slučaju HDZ-a ili bilo koje druge stranke, znate zašto? Jer time zamagljujemo, otupljujemo oštricu. Ako ćemo za sve, za svako djelo ili u svakom djelu vidjeti korupciju onda je nećemo vidjeti nigdje, onda je nećemo vidjeti nigdje. Ja ne znam razloge zbog čega je to napravila Državna agencija za upravljanje državnom imovnim ali ako ima opravdane razloge, ako kaže da mi raspolažemo sa 2000 prostora ni jedan ne odgovara. Mi ćemo radije te prostore iznajmiti, uzeti novce pa za te novce iznajmiti kod bilo koga adekvatan prostor. Onda je to racionalno ponašanje. Ja to ne znam, niti je na meni da to utvrđuje ni na meni, ni na vama. Ali načelno u principu se s vama slažem da nitko pa ni Državna agencija za upravljanje državnom imovinom se ne može ponašati kako joj padne na pamet nego se mora ponašati pošteno i racionalno. Ali lov na vještice, viđenje u svemu korupcije nam neće pomoći. Ova borba mora biti borba cijeloga društva, ona mora proizlaziti iz svijesti da je to nešto štetno, izuzetno opasno. Jer ako mi ovako nastavimo sa javnom nabavom, ako ovako nastavimo sa sprječavanjem stranih ulaganja jer se svi boje donijeti odluku da ih se ne bi progonilo zbog, eventualno zbog korupcije, onda mi nećemo imati stranih ulaganja, ali onda ćemo propasti kao društvo i vi i ja i HDZ i SDP i svi drugi.
Hvala lijepa. Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Stazić, lijepo ste to poručili da poruka koju šalje svaki vrh je jasni signal za korupciju. Kada bi to također se odnosilo na vrh SDP-a, kao partije koja ima već sada plejadu onih koji su osumnjičeni ili koji su sa prihvaćenim optužnicama, nadamo se da bi među njima trebalo biti i onih koji su kao bivši predsjednici socijalističkog saveza omladine postali ravnatelji Hrvatske televizije a sudjelovali su u privatizaciji i kupovini vaših vila, vile park recimo i Bohinju, u Sloveniji koju nije prijavio u imovinsku karticu. Zar to nije eklatantan primjer i sumnja na korupciju? Čini mi se da povici "drž'te lopova" još uvijek vrijede, ali sve manje. Jednako tako i krilatice koje govore o tome "tko o čemu, lopov o poštenju" pa ima puno još narodnih poslovica. No pokazalo se da i državno odvjetništvo koje je trebalo puno puta djelovati kao recimo u Rijeci je držalo predmete u ladicama kao Doris Hrast koji je sankcioniran zbog toga. … [[Upadica se ne čuje.]] Da u Rijeci baš, gdje su bile tržnice otvarane, gdje su niz Viktor Lenac, niz stvari je bilo i brodogradilište Split. Sjetimo se svih tih, i za jednih i za drugih vlasti, brodogradilište splitsko je bilo predmet sumnji u korupcije koje do danas nisu riješene. Pa i sami bi trebali razmisliti dal' nije korupcija ako u državnim vilama ljetujete za 7 kuna recimo, ili iznajmljujete garažu od Ministarstva obrane bez rješenja i bez dozvole. Da, plaćate ju ali nemate adekvatno rješenje niti pravo na korištenje njeno. Pitanje je puno.
Hvala lijepa. Sad me niste kolega Šuker upozorili na vrijeme … … [[Upadica se ne čuje.]] Ali prije ste vrlo ažurno upozoravali. Nenad Stazić, odgovor na repliku.
Krećemo od zadnjega. Nikada se nisam parkirao ni u jednoj garaži MUP-a, prvo nemam auto, nemam auto da bih se parkirao u garaži MUP-a. Prema tome rekli ste jednu neistinu, potpuno bezveznu. Da ljetujem u državnoj vili. Nikada nisam ljetovao u državnoj vili, ni za 7 kuna. Nikada, ni jednu sekundu moga ljetovanja bilo gdje nije platio državni proračun, ni jednu, jedinu lipu. Znači služite se najobičnijih insinuacijama i neistinama. Rijeka, Rijeka, sve odbačeno. Sve je odbačeno. Direktor HRT-a, evo sve ovo skupa što ste nabrojali je tipičan primjer relativiziranja. Tipičan promjer. Ajmo razmisliti, ovaj čas ja mogu o svim vama ovdje koje vidim izmisliti za svakog po 10 stvari. I reći Đakić je korumpiran, Šeks je korumpiran, Šuker je, zbog pet stvari koje izmislim. A šta ćemo time napraviti? Potpuno relativizirati ovu stvar. I onda će se svi baviti tim mojim insinuacijama umjesto da se bave korupcijom. Dakle kolega Đakiću, ovo što ste napravili, ovo direktno pomaže korupciji. Direktno pomaže onim koji su korumpirani jer vi napravo stvar razvodnjujete šireći svoje optužbe ali bez ikakvih dokaza lupetajući … [[Govornik se ne razumije.]]
Željko Jovanović, replika.
Hvala lijepo potpredsjednice. Pa kolega Stazić, vi ste istakli u svojoj raspravi vrlo argumentirano da ova strategija ima za cilj stvaranje društva bez korupcije. Da bi stvorili društvo bez korupcije moraju se izgraditi tri vertikale, jedna je obrazovna vertikala, druga je opće društveno moralna vertikala, treća je USKOK-čka vertikala. Sve mi to imamo USKOK-čka vertikala funkcionira zaista kvalitetno što se može vidjeti po temelju izvještaja koje ćemo imati u Saboru. Obrazovna vertikala funkcionirati će sve bolje s uvođenjem građanskog odgoja koji će imati u sebi dio edukacije o borbi protiv korupcije. A ova opće društveno moralna vertikala je najproblematičnija. Evo upravo ovaj istup sada koji smo imali od jednog dijela kolega iz HDZ-a, do sada je rasprava bila kvalitetna sa svih strana, kolega Šeks je govorio, vrlo argumentirano. I ovakvi ispadi kolege Đakića svjedoče da je relativiziranje problema korupcije unutar političkih elita zapravo najveći problem. Pa ako već tako treba razgovarati evo ja vam mogu reći. Možemo staviti sve nepodopštine, da budem tako blag u izrazu HDZ-a i SDP-a na vagu i vjerujte slika će biti vrlo, vrlo ubjedljivo teža po HDZ. A ako ćemo na taj način razgovarati možemo i tako. Ali to neće pomoći da strategija bude kvalitetnija, da akcijski plan bude kvalitetniji. A o tome da li onima koji su korumpirani treba omogućiti da politički žive i rade, pa ne treba. Evo ja ću ponoviti Papa Franjo: "Grijeh se oprašta, korupcija se ne može oprostiti.". Pa tako ni korupcija političara i političkih stranaka.
Nenad Stazić, odgovor na repliku.
Zahvaljujem vam. Ja nisam za to da se važu broj grijeha jedne, broj grijeha druge, broj grijeha treće stranke. Ja nisam za to, ja mislim da nam to neće pomoći. Ja sam za to da stvorimo ovo o čemu govorite kolega Jovanoviću, da stvorimo u društvu svijest o potrebi suzbijanja korupcije na svakom mjestu, gdje god da se pojavi, u SDP-u, u HDZ-u, u HNS-u, u bilo kojoj stranci i izvan stranaka. Tu dakako ovakvi istupi poput ovoga kolege Đakića ne mogu pomoć, oni odmažu. Jedino što se pitam, da li to kolega Đakić radi svjesno ili nesvjesno. Ako radi nesvjesno možda je oprostivo, ali ako radi svjesno onda to radi zbog toga da bi se ova borba ili ovaj društveni dogovor o suzbijanju korupcije izjalovio.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Staziću, potpredsjedniče Sabora, govorili ste o gospodinu Sanaderu, najmanja mi je namjera i najmanje imam u primisli jer sam ga napadao ovdje i kad nije bio osuđen, kad je bio premijer. Dakle kažete da bi se dobio oprost općenito gledajući i govoreći treba tražiti kajanje. Kod tog čovjeka nije bilo ni malo, gledamo na sudu i gledamo suđenja, nema ni truna kajanja i prema tome teško je uopće i zamisliti nekakav oprost i ne treba ni biti oprosta, tu se s vama slažem. No ono što prigovarate zastupniku svom kolegi kojega nema iz našega kluba, on je upravo izrazio kajanje pa mu opet ne opraštate. Dakle on nije ni presuđen tako da ne može biti saborski zastupnik i zašto vi sad na tome inzistirate. A ja bih vas nešto priupitao, govorili ste i Fimi mediji, a u svezi bivšeg premijera Sanadera. Recite vi meni koja je to firma poput Fimi medie poslovala sa Đuro Đaković holdingom, uzimala 30 000 kuna mjesečno, kako se ona zove i ima li nekakve rodbinske veze sa zastupnicima u Hrvatskom saboru. Kad mi to odgovorite onda možemo i dalje govoriti. A o ovom ljetovanju ja neću govoriti jer tu ima, nema dokaza, cijela javnost zna ima ili nema, to je već kako vi kažete otrcana stvar, 7 kuna itd. I na kraju krajeva, vidite, gospodin vaš ministar u Vladi je proglasio Čermakovo gorivo nevaljalim. Čermak je dokazao da je to gorivo uredno i da će tužiti Hrvatsku Vladu. Odvjetnik Nobilo zastupa gospodina Čermaka, ali zastupa i Perkovića i Mustača također u Njemačkoj pa malo se zamislimo. Hvala lijepa.
Nenad Stazić, odgovor na repliku.
Pa sad teško je malo odgovarati na ovakav galimatijas svega i svačega. Vi niste bili tu na početku kad sam ja govorio, vi ste upali u pol govora, … krivo shvatili. Ja nisam govorio o oprostu i kajanju pojedinca, uopće o tome nisam govorio i mene se kajanje Sanadera ili vašega Drmića ili nekog drugog ne tiče ali savršeno ništa. To je njihova osobna stvar pred kim se oni kaju i od koga oprost traže. Ja sam govorio o oprostu naroda, o oprostu građana, da građani opraštaju grijeh korupcije. Iznio sam tezu da oni to ne čine zbog toga što su tako dobri u duši pa to opraštaju nego zbog toga što je virus korupcije zahvatio i njih i njihove interese. Pa kad na lokalnoj razini oni biraju nekoga tko je već osuđen, nekakvog bivšeg čelnika, to je zato što je njima taj čelnik dok je bio u vlasti dao nešto što ne zaslužuju: posao, položaj, bilo šta i oni vraćaju dug i to je opasno. U tom smislu sam govorio o oprostu. Možda biste vi to i shvatili da ste bili unutra, ali vi se paušalno javljate za repliku, tek toliko da biste replicirali, da biste valjda skupili dovoljan broj replika. Inače, svi oni koji su to radili, Kovačević, ne znam tko je tu još bio, onaj s televizije, zaboravio sam mu ime, Lončar, nitko nije više izabran u Sabor.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Staziću, reagiram na vašu tvrdnju koju ste iznijeli, a to je ustvari insinuacija na račun prvog hrvatskog predsjednika, doktora Franje Tuđmana da je on bio taj koji je dao mig da se može krenuti sa korupcijom. To je jedna obična insinuacija, laž i ponekad razmišljam da vi zaista osjećate prema tom čovjeku jedan strašan deficit kao osoba, kao političar. Vaši politički dosezi njemu nisu ravni ni u čemu, eventualno bi mu mogli vezati pertle što se tiče dosega jer nikada mu nećete oprostiti što je uništio tj. što je stvorio Republiku Hrvatsku i uništio tj. srušio Jugoslaviju, a tamo ste se jako dobro snalazili. Tamo je bila jedna čuvena izreka, "svi su krali, a nikad ništa nije falilo". To je naslijeđeno iz onog vašeg sustava i jednostavno ponašate se na isti način danas. Vi kao čovjek koji opravdava zločin na Golom otoku ne bi smjeli dijeliti nikakve moralne lekcije bilo kome. Znači to je isto jedan deficit našeg sustava. Ali je problem u tome što vi stalno vidite korupciju u tuđim redovima, a u svojim ništa. Pa u nezgodan položaj doveli ste jednog svog kolegu koji ovdje uredno diže ruku a ima nepravomoćnu presudu, ali ima, razumijete, baš za djelo korupcije, kupovanje tuđeg vijećnika, da ne nagađamo sve ostalo. I vi nama tu sada govorite kako je to upravo baš u našim redovima krenulo. Mislim da je sramotno, zaista i njega ste doveli u takvu poziciju, nažalost moram govoriti, nema ga ovdje, ali to je činjenica. Vi korupciju u svojim redovima ne vidite i rekao sam već, najbolje će sustav funkcionirati i sudstvo i DORH i USKOK onog trenutka kad maknete svoje rukice sa njih i postanu neovisni da mogu raditi slobodno i bez pritisaka. To je jedina i stvarna istina, sve ostalo su samo insinuacije u cilju da se obezvrijedi svakog tko nije SDP.
Hvala lijepa. Vrijeme. Ingrid Antičević-Marinović, povreda Poslovnika.
… [[Govornica naknadno uključena.]] gospodin Borić je povrijedio Poslovnik članka 238. stavak 1. podstavak šest. Naime, on je rekao, ne bi mu trebao vezati pertle. Ovdje se u Hrvatskom saboru govori hrvatski, pa se govoru vezice za cipele.
Ne bi trebalo na takav način koristiti povredu Poslovnika. Ovdje vrlo često ne govorimo, ne koristimo hrvatske riječi. Ne bi trebalo na takav način. Odgovor na repliku, Nenad Stazić.
Evo kolega Boriću, vi radite jednu logičku pogrešku, tipičnu opisanu u svim udžbenicima logike. Vi kažete ovako. Staziću vi ne možete Tuđmanu oprostiti to što je stvorio Hrvatsku državu, pa prigovarate da se ponašao koruptivno. To je otprilike kao da umujete on ne može biti gladan zato što je visok. To nema veze jedno s drugim. Čovjek je mogao i jest zaslužan za stvaranje Hrvatske države, ali ja o tome nisam govorio. Ali je on istovremeno zaslužan za stvaranje države mogao koruptivno djelovati kao što i jest. Sanader je legalno izabran na izborima. Jel' jest? Jest. Jel' istovremeno bio lopov? Jest. A vi umujete ovako. Zato Staziću zato što vi njemu ne možete oprostiti što je legalno izabran, pa vi njemu kažete da je lopov. Radite jednu logičku pogrešku, pokazujete da ne znate logički misliti, a onaj tko ne zna logički misliti taj ne može doći do točne konkluzije. On može uzeti točne premise, ali krivim umovanjem će doći do pogrešne konkluzije.
I Branko Bačić, replika.
Kolega Stazić, vi kad god možete u Hrvatskom saboru biste čistili tuđe dvorište. I vi na to imate pravo, ali niste vjerodostojni ni istovjerljivi, odnosno bolje rečeno bili biste i vjerodostojni i uvjerljivi da je vaše dvorište čisto. A vaši su partijski prijatelji u protekle tri godine toliko isprljali vaše dvorište da biste nego što očistite tuđe trebali pomesti ispred svoga praga i onda biste bili u Saboru uvjerljivi. A druga stvar. Kada spominjete FIMI Mediu vi biste kao saborski zastupnik i tome kao potpredsjednik Sabora trebali znati da ne smijete vršiti utjecaj na hrvatsko pravosuđe jer se radi o nepravomoćnoj presudi. I to nije bezazleno. Za mene je to i politička korupcija i pokušaj utjecaja na pravosuđe ne bi li se ispunili vaši snovi da se HDZ zabrani politički djelovati jer je to jedini način da spriječite da na idućim izborima HDZ pobijedi. Drugog načina nema, da HDZ ne pobijedi na idućim izborima. A bili biste i kao stranka politički uvjerljivi, vjerodostojni i ja bih razumio ispravno, odnosno djelovali biste dobro i kvalitetno u ovoj raspravi kada to što danas govorite u Saboru biste na taj način postupali na terenu, a vi znate jako dobro da u ovom trenutku dok smo mi ovdje u Saboru vaši politički partijski prijatelji iz Dubrovnika podržavaju kandidaturu pravomoćno osuđenu bivšeg dubrovačkog gradonačelnika za zlouporabu položaja i ovlasti kao dubrovački gradonačelnik i vi, vaša ga stranka, dakle SDP sada podržava u Dubrovniku. Ako to nije politička korupcija, onda ja ne znam doista što je. Prema tome, kad nastupate na ovaj način u Hrvatskom parlamentu i čisteći tuđe dvorište prvo gospodine Staziću, poštovani kolega počistite svoje.
Nenad Stazić, odgovor na repliku.
Prvo, ja se nikada nisam založio za zabranu djelovanja HDZ-a jer predobro znam hrvatski Ustav. Zabranu rada neke političke stranke može izreći jedino Ustavni sud i nitko drugi. To se ne može napraviti nikakvim zakonom. Ja sam se zalagao za to da stranka koja je pravomoćno presuđena za koruptivno djelo ne bi smjela sudjelovati u izbornom procesu. Pravom, ja sam se založio za to da stranka koja je pravomoćna osuđena što se ovoga časa ne bi moglo primijeniti na HDZ jer nema pravomoćnu presudu. Ali ukoliko bi neka stranka a zvala se ona HDZ ili SDP i bude pravomoćno presuđena za korupciju takvoj stranci bi se trebalo zabraniti kandidiranje ili sudjelovanje u izbornim procesima. Toliko o dvorištima. A razlika, postoji još jedna razlika. O SDP-u još uvijek nemamo ni jednu pravomoćnu presudu. Ali Sanader ima pravomoćnu presudu za INA MOL, za odluku da strateški hrvatski interes proda strancu, stranoj firmi, a tu odluku nota bene, dragi moj kolega nije donio sam. Za tu odluku su ruku digli svi ministri HDZ-ove Sanaderove Vlade, svi do jednoga i nitko mu nije rekao neću dizati za to ruku, lopove, prodaješ nacionalne interese, držiš ruku na srcu kad se svira himna, a trguješ nacionalnim interesima. Nitko od vas nije imao petlju da to napravi, nitko! … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Ja lažem? Pa uzmite zapisnike sa sjednica Vlade, pa vidite kad se to odlučivalo kako ste glasali.
Hvala. Hvala lijepa. Neće biti dobro što ovako završavamo ovu kvalitetnu raspravu. Pet minuta u ime kluba HDZ-a Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege. Pa nama u klubu HDZ-a je izuzetno žao što neki naši kolege si uzimaju za pravo da zagađuju ovaj prostor nakon jedne vrlo tolerantne rasprave i od strane kluba SDP-a i od strane kluba HDZ-a i ostalih svih sudionika u ovom procesu dogodilo se nešto što nema blage veze s ovom točkom dnevnog reda. I mislim da netko tko predsjeda ovim sjednicama više nema pravo reći nijednom zastupniku da se drži točke dnevnog reda. Zašto? Ja mislim da je najspornije u svemu skupa ono što je kolega Šeks upozorio u raspravi u ime kluba, a to je da u ovoj strategiji nema Vlade. I sad vrlo interesantno na ovako jedan ružan način govoriti o političkoj stranci koja je u Hrvatskoj prva donijela strategiju, koja je prva donijela akcijski plan, koja je prva donijela Zakon o financiranju političkih stranaka je u najmanju ruku neumjesno. Govoriti pozitivno o nekome tko nije 3 godine uspio uspostaviti policijski USKOK i USKOK zbog nekakvih unutrašnjih obračuna isto je neumjesno. Mislim da bi bilo daleko bolje da smo danas završili ovu raspravu. Ja sam između ostaloga spomenuo kolegu Jovanovića koji je bio na čelu jednog saborskog tijela kao oporbeni zastupnik i ja sam kao ministar podnosio izvješće. Evo, kolega Jovanović i ja možemo reći o jednom izuzetno korektnom odnosu i s njegove strane, ocjene tog izvješća, a i nas iz ministarstva koliko smo se potrudili da mu prezentiramo kako to sve se radi. Ja sam to otvoreno i pošteno rekao. Ja se mogu s kolegom Jovanovićem ne slagati u tisuću stvari ali ono što je korektno s jedne i s druge strane to treba istaknuti. Kad se tiče, ne shvaćam uopće u kojem kontekstu je danas spomenut pokojni predsjednik Tuđman ovdje? Kako bi se vi osjećali da ja u kontekstu INA-e i prodaje 25% počnem spominjati uvaženog gospodina pokojnoga Račana? Ne pada mi to na pamet! A vjerujte mi, kolegice i kolege, da je ovakva klima bila i da je Sanader kojim slučajem inzistirao na nekim stvarima vjerojatno bi netko završio negdje zbog prodaje 25% plus 1 dionice. Zašto? Pa zato što su tada s tim prodana upravljačka prava INA-e. Jer je sa dioničkim ugovorom definirano da Mađari imaju financijskog direktora i direktora nabave, a to je kao da imate 90% firme. I nijedna odluka se nije mogla donijeti bez 80%. Vrlo je interesantno, netko je prodao 7% Plive da bi pokrio dugove HZZO-a i spustio Hrvatsku državu sa 25 na 17%. Svi oni koji znaju trgovačko pravo znaju kad se spustite ispod 25% da vama te dionice praktički ne vrijede ništa osim nekakve dividende. Netko je prodao kontrolni paket HT-a koji se inače bonusira, isto tako nikome ništa. I neću govoriti o tome. Govorit ću u ime kluba ove preostale 2 minute ovo što je uvažena zamjenica ministra danas prezentirala. Prezentirala je jednu strategiju koja je jedan korak u Hrvatskoj ka kome? Svi koji normalno razmišljaju i koji vole ovu svoju Domovinu streme ka tome da Hrvatska bude takva. I nije dobro da glavni dio izvršne vlasti nije spomenut u toj strategiji. Vidjet ćemo kakvi će biti akcijski planovi. Gledajte, ja znam da je težak gubitak predsjedničkih izbora, ali o tome su odlučili hrvatski građani i to u jednom vrlo visokom odazivu na izbore. I oni su poslali poruku. Zbog čega da njima Stazić ili netko drugi kaže da su oni slijepi, da oni ne znaju što glasaju? Oni su poslali poruku za ovo što se događa protekle 3 godine u Hrvatskoj. Pa nije Josipović izgubio izbore zbog sebe nego zbog Vlade jer nije imao hrabrosti reći toj Vladi za sve nepodopštine koje rade, a o tome ćemo razgovarati u nekim drugim vremenima. I neću spominjati neke osobne stvari. I rekao sam predugo se svi poznajemo da bi se udarali ispod pojasa. Ali nije dobro u jednoj tolerantnoj raspravi o temi koja bi svima trebala biti na zdravoj pameti i srcu zagađivati prostor sa riječima koje naprosto ne pripadaju ovoj točki dnevnog reda. Zašto to rade neki? Meni nije jasno i nikad mi neće biti jasno. No, očigledno bol za Jugom i komunističkom partijom koja je u pretvorbi '91. pokrala Hrvatsku je naprosto neprežaljiva i to je nešto što se Tuđmanu neće nikad oprostiti.
Hvala lijepa. Ovo je na istoj razini bilo kolega, vaša završna rečenica. Josip Đakić, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolega Šuker, da, kada ja spominjem određene slučajeve kao zastupnik i govorim o tome da bi i ti slučajevi trebali dobiti svoj epilog onda to je neumjesno, to nije korektno, to je ovakvo i onakvo. 7 godina riječke tržnice su se vukle i zanemarivale, stavljale u ladicu. I evo kakav je epilog toga, da je ispalo da je moguća kaznena odgovornost Linića i Franulića otišla u zastaru zbog Doris Hrast koji je utvrđeno stegovno odgovoran zbog tih propusta itd. I što se može iz toga zaključiti? Da Državno odvjetništvo 20 požurnica je dobilo od policije u 2 godine, što možemo reći za ovakav primjer, eklatantni primjer sakrivanja i branjenja drugova? Jednostavno isto kao što kaže potpredsjednik SDP-a pojavu osuditi a druga spasiti. Evo, to govori ovaj 7-godišnji epilog tržnica u Rijeci. Kada se vidi da će se dogoditi razrješenje pojedinih ministara raspiše se natječaj, izabere se radno mjesto gdje će se zbrinuti drug. I nikome ništa. O svemu tome što sam vam rekao, o gospodi da bi trebalo također istražiti jer i oni šalju poruku kako se može raditi jasno se može dočarati da oni ne žele i sprečavaju rad Državnog odvjetništva kao i rad policije u otkrivanju takvih koruptivnih radnji kao što je ta bila u Rijeci, kao i ovih sitnih ali dinamitnih za vas. Jer jasno je drugove treba uvijek spašavati.
Ivan Šuker odgovor na repliku.
Kolega Đakić, krimen je krimen i on nema niti politički predznak on ima jedino ime i prezime. Vidite ova Kukuriku koalicija je interesno podijelila Hrvatsku prije 3 godine. Jedni su si uzeli energetiku i promet, drugi su si uzeli nešto drugo i onda je krenulo masovno zapošljavanje. Vrlo interesantno da članovi nadzornog odbora koji su imenovani putem javnog natječaja su bili namješteni, a one koje je imenovao putem Vlade to nije namješteno. A vrlo interesantno da je to bila jedna od ključnih odredbi antikorupcijske strategije i akcijskog plana, da se iz javnih poduzeća makne politika, vrlo interesantno. Međutim, to je srušeno i to je najedanput dobru. U HEP-u je navodno bio ne jedan HDZ-ovac, a sad pogledate iz jedne druge stranke ima sto takvih i taj je sporan i toga se osudilo, a ovih sto niko ne osuđuje. U APIS-u je 100 SDP-ovaca zaposleno, po kojem kriteriju, šta je sa Hrvatskim vodama? Dakle, možemo pobrajati koliko hoćemo. I zato je upravo ovoj strategiji koja je danas prezentirana ovdje od gospođe zamjenice bila jednodušna i podrška sa da kažem punim srcem od kluba HDZ-a. Upravo zbog toga jer nam je u interesu da to spriječimo i kolega Šeks je to lijepo rekao. Međutim, kažem sporno je ono bilo što je kolega Šeks spomenu Vladu. Kako to da njih nema unutra. I onda je krenula salva koja je naprosto neprimjerena. Čovjeka koji je definitivno otac domovine, otac moderne Hrvatske nazivat na takav način ali istovremeno kad partijsku vilu prodate, kad novci nestanu pa to nije bitno, to je bilo partijsko, šta to nije od hrvatskog naroda.
Nenad Stazić replika.
Ja nikada nisam bio član KPJ-u ni SKH pa nemam za njom zašto ni žaliti. Ne znam da li ste vi bili, ali znam da je bio velik broj vaših kolega u HDZ-u, danas ih u HDZ-u ima sasvim sigurno više nego u sadašnjem SDP-u. Drugo, ne može se uspoređivati Sanadera i Račana, ne zato što je Sanader HDZ, a Račan SDP. I ne zbog toga što je Sanader ili Vlada Sanaderova prodala dodatni dio dionica MOL-u. Mogla je prodati dodatni dio dionica MOL-u to ne bi bio grijeh, grijeh je u tome što je Sanader za to uzeo novac, e tu je razlika. I zato se čudim kako vi mene ne razumijete zašto ja o tome govorim kad govorim o korupciji, jer to je korupcija. Nije korupcija donijeti poslovnu odluku, državničku odluku, da je HDZ-ova vlada mislila da je to dobro za državu u redu, u redu možda pogrešna politička odluka, zato se odgovara na izborima, ali kad netko uzme za to novce e onda je to velika razlika. Između Sanaderove odluke i Račanove odluke. I zato nemojte te dvije stvari brkati jer zamagljujete stvari. I treće, kažete da ste pomagali i podržavali kolegu Jovanovića dok je bio na čelu ove komisije, Odbora za praćenje provedbe strategije za suzbijanje korupcije, toliko ste ga podržavali da nije bilo jednog jedinog dana u prošlom mandatu da ga niste htjeli smijeniti s te funkcije.
Ivan Šuker odgovor na repliku.
Pa kolega Staziću, evo živ kolega Jovanović, ja sam govorio o mom i njegovom osobnom odnosu što se tiče Ministarstva financija i neka kaže da nije istina ovo što sam rekao. Neka kaže ovdje javno pred svima, ako to ne kaže onda ste vi, neću upotrijebiti to, isto kao što ste lažljivac kad ste rekli da je Sanader prodao dionice MOL-u. A sad ću vam reći ovako Staziću, neću vam reći ni kolega, HDZ-ova vlada nije prodala ni jednu dionicu MOL-u da se raščistimo. APO na kojem je prodano 17% kupili su građani RH 13 i još nešto %, 4% su kupili institucionalni ulagatelji i 6,5% je prodano radnicima INA-e, 7% su dobili hrvatski branitelji. Vlada Republike Hrvatske MOL-u nije prodala ni jednu dionicu. Ovo o čemu vi govorite i tu je vaša nekorektnost, ako već napadate onda pogledajte radi se o dioničkom ugovoru, a taj dionički ugovor pogledate ga kakav je bio potpisan, nisam uopće uspoređivao gospodina Račana i gospodina Sanadera, nisam uopće uspoređivao, pogledate kakav je bio taj dionički ugovor a kakav je ovaj. Pa ćete vidjeti da su samo razlike u nijansama. Dakle, kolega Staziću ne možete govoriti neistine, ne možete, HDZ, MOL-u nije prodao ni jednu dionicu, SDP je prodao 20% plus jednu dionicu. Ponavljam vam, to možete provjeriti svugdje, 17 zarez nešto posto na APO-u, hrvatskim građanima i institucionalnim ulagateljima, 6,5% radnicima INA-e i 7% u Fond hrvatskih branitelja. Vlada Republike Hrvatske MOL-u nije prodala ni jednu dionicu to su činjenice. Prema tome, ne možete insinuirati, ne možete ne istine govoriti. A druga stvar mene ste prozvali, ja sam javno je rečeno i to vam stoji u zapisnicima državnog odvjetništva, jasno i glasno rekao da sam protiv toga. To vam stoji u zapisnicima. Prema tome, nemojte insinuirati Jer kažem vam kolega Staziću nemojte dovest do toga da se osobno prepucavamo.
Hvala lijepa. Josip Borić odgovor na repliku.
Kolega Šuker, lijepo ste govorili završno i zaista i s razlogom. Vjerojatno za ovo nije bilo potrebe, ali naš potpredsjednik Sabora koristi ove prilike i zadnju je koristio kad smo imali izvješće o radu Vrhovnog suda da se obračunava sa svima za koje on smatra da nisu dostojni živjeti u ovoj državi. I onda oni ovdje lijepo kažu korupcija se ne može oprostiti i to lijepo zvuči, međutim imamo situaciju u Saboru, u Hrvatskom saboru da ljudi koji imaju doduše nepravomoćnu presudu za koruptivna dijela dižu ruke za hrvatske zakone. I preko toga prelazi, preko toga prelazi i to njima postaje normalo stanje, ali uvijek gledaju u drugu stranu i kaže ne treba se to oprostiti pogotovo ne vama, vas treba zabraniti i vi kao takvi ne bi smjeli ni postojati. I njima je to sve normalno. Njima je normalno kada predsjednik SDP-a može dobiti kredit iako za njega ne udovoljava uvjetima. Govorimo o godinama, koliko sam uspio pročitati. Trebalo je imati 35 godina, on je imao 42. To nije sumnjivo ništa. Kažu nema u našim redovima takvih. Pomoćnik ministra branitelja koji je mutio nekakvim stanovima itd. baš je iz redova SDP-a. Pa bio je i uhićen, ako se ne varam, ne znam u kojoj je fazi. Kolega Stazić, 7 kuna ljetovanje na Brijunima. Topovnjače da vas voze, pa to jednostavno, primjera koliko hoćeš, ali uvijek gledaju u tuđe dvorište i stalno vide samo drugoga. I nikako da nauče da su dobili priliku od naroda da sve ono što su vidjeli i da što je bilo loše da isprave učinili su još više grešaka i zato će biti smijenjeni. A uvrede koje izgovara kolega Stazić samo govore, kažem, više o njemu jer nedozvoljivo je u normalnim demokratskim sustavima da čovjek koji opravdava zločine totalitarnih sustava uopće može biti potpredsjednik Hrvatskoga sabora.
Hvala. Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Hvala. Kolega Boriću, znate šta kolega Boriću, pa ja bih bio presretan kada bi se objavilo u Hrvatskoj tko je to imao privilegije ljetovati za 7 kuna, nije to samo neki kolege nego na desetine drugih. I sada bih se, ja garantiram da bi se jedan normalan hrvatski građanin, se jedan normalan Hrvat upitao kako to ja nisam došao u takvu priliku. Ali znate u čemu je najveći problem tu kolega Boriću? Pa to što se ti Brijuni financiraju iz državnog proračuna. I zato kažem krimen ima ime i prezime. Krimen, naprosto onaj tko ga napravi odgovara na njega. Ali zašto danas ovoliko žući na neke stvari koje nisu uopće predmet, od kojih je prošlo 15, 20 godina? Pa možemo mi spominjati šta je tko kupio, međutim, mene najviše zanima što je izazvalo kolegu da tako danas govori nakon svih ovih rasprava koje su bile izuzetno tolerantne. Dapače, ja mislim da rijetko kad je bilo nekome ugodno slušati raspravu kao danas zamjenici ministra pravosuđa. I na kraju krajeva to bi trebalo biti nešto i ugodno Vladi. To što smo rekli da Vlade nema unutra, pa logična je stvar da onoga tko ima najveću izvršnu moć da sam sebe obuhvati i strategijom i akcijskim planom. Pa zašto? Pa zato što potencijalno kod njih se krije najveće žarište korupcije i raspolažu praktički sa sto i toliko milijardi kuna što u javnim poduzećima i onda je to logično.Pa vidite nekoga je to zasmetalo, najedanput sjeća se ne znam ni ja čeka. I sada si ja postavljam pitanje ako govorim o vrhu i moralu a šta da mi povučemo znak jednakosti sa ovim danas? I druga stvar, iznositi neistine. Ovo sa INA-om je najdrastičniji primjer. Kaže Vlada HDZ-a je prodala. Ne, Vlada HDZ-a nije prodala ni jednu dionicu. Nije. I to je istina. I to je prava istina. A znate šta, burze, mogu još reći za zagrebačku ali londonska na laže. Pa prema tome.
I Vladimir Šeks, replika.
Kolega Šuker, hvala vam što ste na hvale vrijedan način obranili čast i dostojanstvo prvog hrvatskog predsjednika dr. Franje Tuđmana. Vi ga ne trebate braniti, ali hvala na tome što ste učinili, njega brani njegovo djelo. Predsjednik, dr. Franjo Tuđman, osim što je stvaratelj arhitekt Hrvatske države, moderne Hrvatske države, demokratske Hrvatske države ničim nije zaslužio da ga se dovodi u bilo kakvu vezu sa korupcijom. On je bio žestoki borac protiv korupcije do zadnjeg svoga daha. I zato je krajnje nedostojno ga na bilo koji način povezivati sa korupcijom koja se je događala u Hrvatskoj svih ovih godina pa i za vrijeme dok je on bio hrvatski predsjednik. Krajnje je nedostojno, osobu takvoga respekta i digniteta kao što je dr. Franjo Tuđman, kojega i u svjetskim razmjerima prihvaćaju i priznaju najveći autoriteti sa osobitim uvažavanjem i respektom, što ga su uživale i sve političke stranke u Hrvatskoj i Socijal-demokratska partija i njen predsjednik Ivica Račan, govoriti danas sa ove takve distance vremenske o prvom hrvatskom predsjedniku, stavljati ga u ravan onih koji su odgovorni za nastup korupcije u hrvatskom društvu.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Kolega Šeks, čovjek bi najradije pustio ovakve kao što su Stazić i ekipa da pričaju o Tuđmanu jer tada bi izazvali još veći bunt kod hrvatskog naroda. Međutim, mi koji smo na određeni način, što bliže, što dalje, sudjelovali u stvaranju Hrvatske države, u obrani i tako dalje, naprosto ne možemo šutat neke stvari. Međutim vrlo interesantno da netko želi osporiti ono što hrvatski narod osjeća. Jer vi kada spomenete dr. Tuđmana vidite kako narod reagira. I sada netko ide govoriti na ovakav način. Meni nikada ne bi palo na pamet govoriti na ovakav način o bilo kojem od čelnika SDP-a. Zašto? Ljudi su radili svoj posao. Da li je protiv dr. Tuđmana pokrenut ikakav proces u ovoj državi? Jeste vi to možda vidjeli? Ne, nije. Možda bi ga Stazić posthumno pokrenuo, ali ne, hrvatski narod to neće dozvoliti. Kako vrijeme odmiče toliko se veličina dr. Tuđmana vidi. Jer znate šta? Ne jedanput znam reći, s kakvim likovima je bio okružen, pa taj čovjek je dobio rat i stvorio Hrvatsku državu. Pa to je bilo umijeće i to je bila veličina čovjeka. Kada je god trebalo donesti nekakvu sudbonosnu ulogu drugovi iz partije su bježali. Nisu imali hrabrosti dignuti ruku za nešto. Pa … [[Govornik se ne razumije.]] vladu nacionalnog jedinstva, i opet ništa. Ali vrlo interesantno, danas bacat blato na najvećeg Hrvata u modernoj povijesti naprosto nije pristojno, nije kulturno. Ali očigledno ja mislim kolega Šeks da u ove tri godine u ovoj Vladi neke nepodopštine, a i približavaju se izbori koji će definitivno SDP izgubit, nekoga jako žuljaju i žele lopticu prebacit na nečije tuđe dvorište.
Kolega Šuker, ovo je opet bilo nekorektno. Nitko nije bježao, ovih dana je objavljen i ne demanti nego su objavljen ponovo saborsko izvješće iz toga vremena i tamo se vidilo zapravo šta se desilo. Dakle nije se glasalo, glasalo se za jednu drugu, čak je i kolega Šeks to na jedan način objasnio. Nemojmo to raditi, nemojmo to raditi, to nije dostojno… … [[Upadica se ne razumije.]] I njemu sam to rekla. … [[Upadica se ne razumije.]] Pet minuta u ime kluba HDSSB-a Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Ne znam jeste li dobili odobrenje od gospodina Stazića da govorim s obzirom da sam ja ovdje često za govornicom, a on to zabranjuje. Dakle čovjek koji, pa rekao je da se ja često javljam i da nije zadovoljan time što sam ja repliku stavio na njegov istup koji je upravo iz onih agitpropovskih doba, kako je agit prop, propagandu vršio u Sovjetskom savezu, tako je i on u svom govoru vratio nas u 20 i više godina unazad, osvjetljavajući iz svog rakursa, iz svog svjetonazora pojam korupcije i svega onog što se događalo. Pa je onda počeo isplivavati jedan prljavi veš, jedno živo blato korupcije koja je vladala možemo reći u Hrvatskoj, koruptivnih događaja koji su se događali pa je počelo od INA-e i prodaje INA-e sa 25% +1 dionica kako bi rekao bivši zastupnik kolega Kunst 26% dionica u doba prve Vlade, sadašnje Kukuriku koalicije pa onda kasnije prodaje INA-e od strane dodatne od Ive Sanadera, ne znam jel prodaja ili kako već objašnjava gospodin Šuker vrlo stručno, ja to ne mogu ni objasniti jel. Pa gdje su onda još, čudno da nisu spomenute i rezerve pšenice koje su nestale. Bilo je povjerenstvo saborsko, imali smo i za INA-u i vi ste bili u tome, imali smo i za pšenicu i ništa. Ujeo vuk magare. Eto ti korupcije sada. Dakle bilo je povjerenstvo, mogao je gospodin Stazić pročitati izvješće toga povjerenstva saborskog uvaženoga koje je ocijenilo da je taj rezultat 25% +1 plus ovih Sanaderovih ne znam koliko 0-0, 1-1. Eto samo možemo dijelit odgovornost kako god hoćemo, uglavnom INA više očito vidimo što se događa s njom. Dakle vlast je slast, kako narod kaže i u toj izreci se vide i mogućnosti koruptivnih radnji. Bilo ih je, točno da ih je bilo, mogli bi ih nabrajati ovdje puno, a evo vrijeme je poodmaklo kako kaže potpredsjednica Sabora i nije tome sad više ni mjesto, trebamo polako i raspravu završavat. No kada već govorimo o korupciji i kada se pravimo pravi čistunci i onih 7 kuna proglašavamo da to nije bilo, je bilo, putovanje brodovima Ratne mornarice, Hrvatskom ratnom topovnjačom Petar Krešimir na Brijune itd., to se mora vozit Petrom Krešimirom IV. valjda zbog sigurnosti čuvanih osoba, vrlo značajnih, od financiranja kazališta Ulysses na Brijunima već 14 godina. Dajte recite koliko smo potrošili novaca i tko stoji u pozadini toga, nek' nam Stazić kaže, on to zna sasvim sigurno. A da nam kaže tko je to biznis klinika koja je radila za Đuru Đakovića PR u cijeni od 30 000 kuna mjesečno. Čim je došao Kovačević za direktora Đure Đakovića, čim su postavili svoj Nadzorni odbor u Đuro Đaković Holdingu odmah je biznis klinika potpisala ugovor sa Đurom Đakovićem u Slavonskom Brodu da ne bude u Zagrebu jer to je izmješteno pa se neće vidjeti, za 30 000 kuna mjesečno koja osoba i u kojem je srodstvu sa jednim od naših potpredsjednika Hrvatskoga sabora [[Upadica: S Dragicom nije sigurno.]] S Dragicom nije. Pa nek nam kaže, nek dođe ovdje, nek se javi, nek kaže tko je, što je sad pobjegao. … [[Upadica se ne razumije.]] A ja ću ovdje ostati i komentirati i govoriti. Može me uspoređivati i sa Kovačevićem i sa Rojsom, što se tiče Rojsa ok ali sa Kovačevićem nipošto ali to je sad njegova stvar s kim on mene uspoređuje. Neće mi zabraniti govoriti, reći ću točno ovdje što sam sad rekao, sto puta ću to ponoviti. Neka nam kaže tko je potpisao sa Đurom Đakovićem ugovor za PR agencije poput Fimi medie što je radio HDZ odnosno Sanader i šef carine Barišić, kako li se zove, tko je to potpisao sa Đurom Đakovićem i kome su ti novci išli od PR–a Đure Đaković Holdinga. Pa da vidimo onda tko je korumpiran, a tko nije. A spominjanje našeg zastupnika Drmića ovdje kad je sud već presudio i ima pravomoćna presuda i zna se kako je nastala ta presuda i zna se koja je njena posljedica toga da je Drmić danas slobodni saborski zastupnik ovdje u Hrvatskom saboru. I na kraju, on kaže gospodin Stazić, da onaj tko je uzeo novac to je problem. Je li Drmić uzeo novac ili ga je dao u pokušaju. Dakle Drmić nije uzeo novac, on je izgubio novac. Ako je to glavno mjerilo za gospodina Stazića onda je Drmić potpuno nevin. Hvala lijepo.
Hvala. Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Grubišić, jasno je da mi ukazujemo na neke razlike i stvari koje bi trebalo stvarno malo jače vjerojatno po državnim institucijama pročešljati. Teško je za shvatiti ako su optuženici koji su pravomoćno optuženi drugostupanjskom presudom u Finskoj jasno rekli da su podmitili predsjednika države Mesića, a Državno odvjetništvo ne reagira na to, onda je to jako čudno. Ako su rekli da su podmitili direktora Đure Đakovića Bartola šta ja znam kako se zvao, bivšega valjda, ne sadašnjega, ali to jasno su oni u svojem priznanju iznijeli. Mislim oko čega mi danas govorimo? Govorimo o pojavama koje su također u plejadi osumnjičenih danas ne braneći ni Sanadera, ni Barišića jasno je. Pravomoćne presude poštujemo, osuđujemo takve pojave i ne spašavamo drugove, nego kažemo svaki onaj koji je zagrezao u kriminal mora doći pred lice pravde bez obzira s koje strane došao. Međutim, jedna se proziva dok se druga stavlja pod tepih, dok se sa državnim odvjetnicima kao sa … [[Govornik se ne razumije.]] sedam godina dok ne postane to ad acta slučaj. To ne valja. I to upozoravamo da se ne smije događati, da kontrole u takvim postupcima moraju biti brže, žešće, efikasnije, razrješenja i postupci stegovni u državnim odvjetništvima moraju biti konkretni kao što je bilo i … [[Govornik se ne razumije.]] kad se ustanovilo da je držao u ladici predmet. Tako treba biti za sve druge bez obzira tko na njih utječe, koja politička opcija i kada se služe za predizbornu utrku.
Hvala. Boro Grubišić, odgovor na repliku.
Hvala gospodine Đakić, vi ste isto odužili raspravu sa ovom vašom replikom, a eto mene ako nismo ovdje narod kaže nema ih u Saboru. Ako smo ovdje i raspravljamo onda opet Staziću ne valja. Pa ne znam šta hoće više od nas? Ali vidite, imate primjer najsvježiji kada je Državno odvjetništvo zakasnilo za jedan dan sa podizanjem optužnog prijedloga za onoga iz Fonda za energetsku, ekologiju i energetsku učinkovitost. Za jedan dan. Kako je to moguće da se za jedan dan zakasni sa optužnim prijedlogom? Pa to je sramota. Pa to je za smijeniti cijeli DORH i sve skupa, da ne kažem ministra pravosuđa i sve skupa. Pa oprostite gospođo zamjenice, ali i to bi, da je druga država u pitanju, da je to Njemačka u pitanju to bi se dogodilo. Vjerujte da bi se to dogodilo, jer je ministar također odgovoran za sve i za DORH i za sve. Sve što su pravosudne institucije ministar je odgovoran. Za takvu optužbu, za toliko teški kriminal za koji se tereti, za tako teški optužni prijedlog od 40, 50 milijuna kuna padaju ministarske glave i za manje stvari, a kamoli za takvu stvar. Ali eto, izići će kostur iz ormara kada ova Vlada ode.
Željko Jovanović, replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Grubišić, evo primjer vaše rasprave na kraju pet minuta u ime kluba na temu strategije pokazuje kako se ne treba raditi. Dakle, vi niste jednu riječ rekli o strategiji. Prema tome, ali vi ste se javili u ime kluba da govorite na kraju jedne kvalitetne rasprave o strategiji i ne kažete ništa o strategiji. Prema tome, to nije dobro i to neće povećati niti dignitet Sabora, niti će mu dati pozitivnu ocjenu kod građana.
Odgovor na repliku, Boro Grubiišić.
Slažem se sa vama gospodine Jovanović, a govor gospodina Stazića dat će pozitivnu ocjenu, građani će to vrlo pozitivno ocijeniti, a vidjet ćete na izborima kako će ocijeniti. Hvala lijepo.
I završno u ime predlagateljice Sandra Artuković Kunšt.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, poštovane zastupnice i zastupnici. Hvala za raspravu. Ja bih vratila u onaj dio kad smo bili svi afirmativni u odnosu na nacrt strategije. Uglavnom naš je cilj bio da napravimo dokument koji će biti primjenjiv i proveden do 2020. godine i zbog toga držimo da je vrlo bitno da postignemo konsenzus i ako je on ovdje najavljen ja se uistinu zahvaljujem. Mislim da svakom građaninu RH treba biti interes da se korupcija uopće ne tolerira i da svatko od nas koji ovdje živi može u tome dati svoj doprinos, da otvorimo prostor da svatko može biti dio onoga tko će doprinositi da korupcija bude smanjena ili da je nema. U odnosu na amandman koji smo zaprimili od uvaženih zastupnika Kosor, Šeks i Grubišić ja želim samo objasniti kako je došlo do toga da se apostrofiraju saborski zastupnici. Naime, mi smo prihvatili preporuku ili četvrtog evaluacijskog izvješća GRECO-a i na taj način smo je inkorporirali u strategiju. To ne znači da ona ne može biti popravljena i izmijenjena, jer nema nikakvog spora da je ovaj prvi cilj koji smo baš kao i prvi postavili integritet unutar političkog sustava i uprave je integritet svih onih koji politički djeluju. Dakle i Vlade i Parlamenta itd., tako da u okviru integriteta unutar političkog sustava ova struktura o kooj govorimo treba biti cjelovito obuhvaćena, tako da to ne bi trebao biti problem. Evo hvala vam lijepo.
Boro Grubišić, replika.
Ja ću biti kratak gospođo zamjenice. Znači li to što ste sad rekli da će ovaj amandman biti prihvaćen? Zato što smo mi ono što ste vi rekli ukupna politička struktura. Mi ako su izrijekom navedeni zastupnici u Hrvatskom saboru onda izrijekom tražimo u amandmanu da se navedu i članovi Vlade i Predsjednik Republike i svi drugi državni dužnosnici. Ako ste vi izrijekom naveli saborske zastupnike zašto onda ne i ostale. Eto, hvala lijepo.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog Strategije suzbijanja korupcije za razdoblje od 2015. do 2020. godine. Rasprava o strategiji je završena. Amandman su podnijeli Jadranka Kosor, Vladimir Šeks i Boro Grubišić. Molim predstavnika Vlade, poštovanu zamjenicu ministra pravosuđa Sandru Artuković Kunšt da se očituje o amandmanu.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Vlada prihvaća amandman zastupnika Kosor, Grubišić i Šeks.
Hvala lijepa. Amandman je postao sastavnim dijelom Konačnog prijedloga Strategije. Dajem na glasovanje prijedlog Strategije. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 114 glasova za donesena Strategija suzbijanja korupcije za razdoblje 2015.-2020. godina u tekstu kako ju je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
I još ćemo raspraviti kao što je dogovoreno - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama Europske unije, drugo čitanje, P.Z.E. br. 730. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja odluke primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješće ste primili na sjednici. Uvodno će obrazložiti prijedlog zakona zamjenica ministra pravosuđa gospođa Sandra Artukovi
Hvala vam lijepo. Zakon o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima sa državama članicama EU je iz 2010. godine. Do sada je imao dvije izmjene, a u skladu sa obvezama RH iz Ugovora o pristupanju EU potrebno je u taj zakon implementirati Direktivu Europskog parlamenta i Vijeća o Europskom nalogu za zaštitu. Cilj Direktive o Europskom nalogu za zaštitu je omogućavanje primjene mjera zaštitnih mjera usvojenih u korist žrtava ili mogućih žrtava kaznenih djela u jednoj državi članici, u drugoj državi članici. Iako je ovaj zakon na snazi tek kraće vrijeme u praksi su naravno uočene određene poteškoće u primjeni stoga je bilo potrebno izmijeniti neke postojeće odredbe kako bi se norma pojasnila i omogućilo adekvatnije postupanje. Europski nalog za zaštitu je odluka pravosudnog ili drugog nadležnog tijela koja je izdana u jednoj državi članici, a na temelju koje je nadležno tijelo druge države članice poduzima odgovarajuće mjere u skladu sa svojim nacionalnim pravom sve s ciljem da se zaštićena osoba nastavi štititi. Zaštitne mjere su mjere opreza, odnosno posebne obveze koje se izriču tijekom kaznenog postupka odnosno tijekom postupka izvršavanja kazne. Na temelju zaprimljenog europskog naloga za zaštitu donosi se rješenje o priznanju u kojem se određuje odgovarajuća mjera opreza odnosno posebna obveza u skladu sa domaćim pravom. U pogledu nadležnih tijela propisano je da je za zaprimanje, prosljeđivanje i izdavanje europskog naloga za zaštitu nadležan sudac istrage Županijskog suda, a zahtjev da se izda europski nalog se podnosi onom pravosudnom tijelu koje je odluku donijelo ili koje je nadležno tijelo u državi članici. Zakonom su propisani i obvezni razlozi za odbijanje priznanja europskog naloga za zaštitu. Na rješenje o odbijanju priznanja stranka ima pravo na žalbu. I utvrđeno je da se isto izvršava u skladu sa domaćim pravom. Reguliran je odnos ovoga instrumenta sa uzajamnim priznanjem i izvršavanjem presuda i odluka kojima se izriču probacijske mjere. To je bilo ukratko u odnosu na europski nalog za zaštitu. A u odnosu na ostale dijelove zakona u uvodnim odredbama dodali smo novi članak koji detaljnije regulira Ministarstvo pravosuđa kao središnje tijelo koje koordinira postupanje u pogledu određenih oblika pravosudne suradnje. Reguliran je postupak prikupljanja i dostavljanja podataka koji se proslijeđuju nadležnim tijelima EU u okviru obveza propisanih i implementiranim zakonodavnim aktima. Izmijenjene su i odredbe o nadležnosti tijela za zaprimanje pojedinih oblika pravosudne suradnje u svrhu razjašnjenja određenih tehničkih nejasnoća ali i u svrhu da se Ministarstvo pravosuđa pozicionira kao središnje tijelo za zaprimanje drugih akata država članica. Detaljnije je propisana nadležnost pravosudnih tijela određenih za izdavanje odluka koje se izvršavaju putem pravosudne suradnje. Predviđeno je da će ministar pravosuđa odrediti i nacionalnog predstavnika za EUROJUST. Ova izmjena je potrebna da bi se omogućilo funkcioniranje nacionalnog koordinativnog sustava EUROJUST-a, a ono nije moguće bez imenovanja nacionalnog predstavnika. Izvršili smo i nekoliko izmjena u odnosu na europski uhidbeni nalog. Nakon konzultiranja sa pravosudnim i drugim nadležnim tijelima koja sudjeluju u postupcima po europskom uhidbenom nalogu izmijenjene su odredbe koje se tiču obustave postupka izvršenja europskog uhidbenog naloga odnosno stavljanja izvan snage toga naloga zbog zastare ili u slučaju postojanja okolnosti zbog kojih isti više nije potreban. Proširena je kategorija osoba na koje se odnose posebni uvjeti izvršenja europskog uhidbenog naloga kako bi to uskladili sa pravnom stečevinom EU. Uređeno je postupanje i policije i Državnog odvjetništva na način koji uzima u obzirom da RH trenutno nema pristup schengenskom informacijskom sustavu tako da nadležna tijela postupaju na temelju međunarodne potrage ili europskog uhidbenog naloga. U skladu s tim su određeni i rokovi i postupanja kod pokretanja i izvršavanja europskog uhidbenog naloga. Uređena je i situacija kada predaja nije provedena u roku od 10 dana od pravomoćnosti rješenja o predaji zbog tehničko-organizacijskih razloga koji su onemogućili da predaja bude u tom roku. Zbog učestalih primjedba sudova i policije i Državnog odvjetništva o osnovanosti trajanja istražnog zatvora i nakon proteka navedenog roka propisano je postupanje nadležnih tijela i u tim situacijama. U odnosu na tekst prvog zakona izvršene su određene izmjene, one se tiču članka 13. stavak 4., preciznije se definira da će troškove premještanja osuđenika snositi država izdavanja umjesto što smo bili prethodno pisali država koja je donijela presudu. Usvojen je prijedlog da se briše rečenica u članku 22. stavak 4. "ukoliko u tom roku strano nadležno tijelo ne dostavi odgovarajuću dokumentaciju sud će izvršiti europski uhidbeni nalog". Budući da europski uhidbeni nalog ne može biti izvršen ako se odgovarajuća dokumentacija ne dostavi uvažili smo nekoliko primjedbi Državnog odvjetništva koji predstavljaju normativno i tehničko usklađenje. I to je ukratko to. Evo, hvala lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba Linića, Vukšića i Hodžića trebao je govoriti Branko Vukšić. Nije prisutan, gubi pravo na raspravu. U ime Kluba zastupnika HNS-a kolegica Vesna Sabolić.
Hvala poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovana zamjenice ministra pravosuđa, kolegice i kolege zastupnici. Klub HNS-a podržat će konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama EU. U odnosu na tekst prijedloga zakona iz prvog čitanja u konačnom prijedlogu zakona izvršene su neke nomotehničke izmjene, ispravci i dopune odnosno, kao i određene izmjene utemeljene na provedenim raspravama. Uvaženi su prijedlozi i primjedbe Odbora za zakonodavstvo, Državnog odvjetništva RH i Vrhovnog suda RH. Time je konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona dobio na ujednačenosti teksta, na preglednosti i jasnoći i preciznosti što je u nekim prethodnim raspravama isticano kao nedostatak u radu Hrvatskog sabora kao zakonodavnog tijela a o čemu je govorio i predsjednik Vrhovnog suda u svom Izvješću o stanju sudbene vlasti za 2013. godinu. Mi se nadamo da će se uskoro pojaviti i pročišćeni tekst ovog zakona jer je i o tome bilo puno govora u ovoj sabornici. Naime, europska zajednica nema kazneno pravne nadležnosti, ne može propisivati supranacionalne kaznene zakone koji bi se neposredno primjenjivali u svim državama članicama zato je od iznimne važnosti da se zakonodavni akti EU u nacionalna zakonodavstva unose na jasan i konkretan način pogotovo stoga što svaka zemlja samostalno izabire oblik i metodu kojom će to učiniti. Znamo da su europski kazneno pravni sustavi previše različiti da bi se mogli unificirati pa prema tome kao najefikasnije ostaje uzajamno priznavanje sudskih odluka tj. sudsku odluku donesenu u jednoj državi članici treba priznati i provesti u svim članicama kao nacionalnu sudsku odluku. To je temeljno načelo kazneno pravne suradnje u EU. Prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama EU regulirani su oblici pravosudne suradnje koje je obrazložila zamjenica ministra u uvodnom izlaganju pa ih nije potrebno ponavljati. Novi oblik pravosudne suradnje kojeg temeljem spomenute direktive moramo ugraditi u naš pravni poredak je europski nalog za zaštitu. Europski nalog za zaštitu usmjeren je na zaštitu žrtava kao što smo čuli ili mogućih žrtava kaznenih djela odnosno nastavak primjerne zaštitnih mjera usvojenih u korist žrtve i u drugoj državi članici. Ova se direktiva dakle odnosi i na kazneno pravnu suradnju iz tzv. trećeg stupa EU koji je obuhvaćao područje pravosuđa i unutarnjih poslova. Nije na odmet spomenuti da je stvarna nadležnost trećeg stupa rasizam i ksenofobija, terorizam, zloupotreba droga, transnacionalni kriminalitet, krijumčarenje osoba, kaznena djela protiv djece, nezakonito trgovanje oružjem i korupcija. Sredstava djelovanja su policijska i pravosudna suradnja i harmonizacija kaznenog materijalnog prava. Europska pravosudan suradnja u kaznenim stvarima temelji se naravno na Europskoj konvenciji o ljudskim pravima i glavni joj je cilj zajednički prostor slobode, sigurnosti i pravde na području cijele EU. Dakle, sloboda kretanja osoba, podizanje razine sigurnosti u EU i pravda odnosno jednak pristup sudovima i tijelima vlasti svim građanima EU. Moram podsjetiti da se pravo na jednak pristup sudu nikako ne odnosi na udaljenost od suda, već na istu ili sličnu dugotrajnost vođenja sudskog postupka na istoj ili sličnoj postupanju, na istim ili sličnim stvarima bez obzira na kojem se sudu vodi spor. Pravo na kvalitetni, jasne i konkretne sudske odluke pa ako baš hoćete i pravo na besplatnu pravnu pomoć. I na kraju u uvodnom izlaganju dobili smo detaljno objašnjenje o odredbi predloženog zakona kao i razlog zbog kojih se on donosi, a ja ću još jedanput podcrtati, radi se o ostvarenju najvažnijeg cilja a to je pravda, odnosno jednako pravo na zaštitu, na jednakopravnost svih građana EU pred sudovima i tijelima vlasti ili najkraće rečeno na ravnopravnost i hrvatskih građana sa svim ostalim građanima EU. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice, poštovana kolegice i kolege, poštovana zamjenice ministra pravosuđa gospođo Sandra Artuković-Kunšt klub SDP-a će podržati ovaj konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama EU. Evo od kad je on na snazi pokazalo se, to pokazuju svi statistički podaci da Hrvatska je u gornjoj razini onog prosjeka o suradnji, dakle u kaznenim stvarima sa zemljama u EU. Ponovit ću to i to nije dobro, ali to i dalje govori o tome koliko moramo biti ustrajni na svom putu principijelnosti pa onda, jer jedino tako možemo zadobiti i povjerenje i respekt drugih država koje su mnogo snažnije i ekonomski i imaju dulju demokratsku tradiciju. Da nažalost mnoge zemlje koje su puno dakle u tom smislu jače ne surađuju sa ostalim zemljama. Istina je da su oni ovaj okvirni sporazum primijenili u svoje nacionalno zakonodavstvo puno prije pa su onda imali i određene privilegije pa tako itekako vode i dalje računa bez obzira na okvirna pravila o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima da i dalje gotovo vrlo rijetko izručuju vlastite građane. Mi ostajemo na tom svom putu da je pravosudna suradnja, jedna otvorena pravosudna suradnja neminovna pogotovo u ovom vremenu koje je upravo kolegica govoreći u ime svog kluba, kolegica Vesna Sabolić spomenula a to je dakle ne samo djela koja su povezana s mržnjom, s govorom mržnje nego nažalost što imamo primijetiti u srcu Europe i to je nešto što nas mora zabrinuti pogotovo i nas, ne samo kao dio Europe, nego i što se nalazimo na ovom području da se u srcu Europe više ne događaju samo zločini govora mržnje, nego upravo zločini iz mržnje, najteži oblici fizičkog nasilja i likvidacije koji su počinjeni iz mržnje i to je nešto što upravo i aktualizira i ove izmjene u tom svjetlu treba razmatrati i ove izmjene Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima. Dakle kao što je već bilo napomenuto, mogu samo još istaknuti koja je to novina, dakle da se upravo ovakvim izmjenama implementira ova direktiva koja uvodi dva nova instituta a to su upravo zaštitne mjere, mjere opreza ali jednako tako i zaštitne mjere prema svim ostalim sudionicima u postupku koje treba posebno zaštiti. Ovo je bila prigoda da i neke nejasnoće o čemu je također već ovdje bilo riječi, koje su se pojavile u praksi a kojih je doista, a kojih je doista i bilo da to i učinimo. Evo ja da ne bih ponavljala, sve ono što je već rečeno ističem kako će klub SDP-a još jednom podržati ovaj prijedlog zakona ali ne mogu a da ne kažem, ono što je nama itekako važno, dakle da mi kao zemlja koja poštuje te naloge jednako tako upravo i zbog toga što poštujemo takve naloge imamo pravo tražiti pa i od snažnijih zemalja ako smo ravnopravni u tom smislu jer takva suradnja to i podrazumijeva da se poštuju i nalozi i isto tako i različiti zahtjevi koji dolaze od naših pravosudnih tijela u najširem smislu riječi za procesuiranje ili pak za davanje određene dokumentacije. Evo ovdje smo danas možda samo još da napomenem što je bilo u jednom konkretnom slučaju, ja se sada neću vezivati za konkretni slučaj, ali tamo netko tko je osuđen, dakle jedan okrivljenik, više se, ja ne kažem, sve treba zaista procesuirati i dati dokumente da bi i hrvatska strana mogla, dakle raščistiti jer nije dobro da takva fama ide. Dakle ali mi smo još uvijek, mislim da se trebamo neprejudicirajući ni u kom slučaju nikakve zaključke, ali rasvijetliti situaciju i tražiti dokumentaciju koju nam ne dostavljaju. Isto tako, jer što dolazimo do toga, da mnogi kolege, ali tako misle i ja se ne čudim da neki kolege ovdje u Saboru tako razmišljaju jer tako razmišljaju i hrvatski građani da vjerujemo nekome tko je kriminalno se ponašao a ne vjerujemo svojim ljudima niti im omogućavamo da na temelju nekog postupka ili vjerodavnih podataka i dokumenata možemo izvršiti zaključak. Dakle ono na što plediram a to je da bivajući principijelni u izvršavanju naloga budemo jednako tako ustrajni u tim zahtjevima. I ja mislim da Hrvatski sabor ukoliko ta šutnja i dalje od određenih zemalja, da ih sada ponovo ne nabrajam se nastavi da Hrvatski sabor o tome ima što reći pa čak i o posebnoj točki. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a, kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, gospođo zamjenice ministra pravosuđa. Kako sada lijepo zvuči ovaj naslov, kaže, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima sa državama članicama Europske unije a kako je bilo gotovo nemoguće razmišljati o ovakvom zakonu tri dana prije ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Sada smo mirni, sada lijepo raspravljamo i vrlo brzo ćemo i završiti ovu raspravu, ali samo ipak moramo se prisjetiti razdoblja kada smo eto da kažem, znači i drhtali i kada smo imali situaciju onu kako netko reče mi ili oni u ono vrijeme. Ali eto hvala Bogu da je to završilo tako kako je završilo. Ali se nadamo i da kažem reciprocitetu ne samo od Njemačke nego i od svih drugih zemalja bez obzira na njihovu tzv. jačinu jer smo mi ravnopravna, potpuno ravnopravna članica, jedna od 28 članica kao što nam je i jezik ravnopravan u Europskom parlamentu. Dakle ako treba održati dakle jednu tematsku sjednicu Sabora u svezi toga, ali ja mislim da treba poduzeti i prije svega da i Vlada prema onima za koje, zemlje za koje postoji potreba u smislu izmjene dokumenata pa i osoba koje se potražuju da ide prvo jednom kako se to kaže notom ili nečim takvim pa tek onda i Hrvatski sabor da pojača ili kako bi rekli podeblja tu odluku hrvatske Vlade jer ne možemo mi isključivo izvršavati svoje obveze a da druge države bez obzira na njihovu jačinu ne izvršavaju obveze koje postavlja hrvatsko pravosuđe u svezi nekih postupaka i procesa koji se vode. Ne bih duljio, netko je ovdje rekao, mislim kolegica u prvom istupu, u svezi ove teme, da službe unutarnjih poslova, Ministarstva unutarnjih poslova, dakle moraju zapriječiti u svom djelovanju sve ono što znamo, što je u svezi diskriminacije, dakle rasizam, ksenofobija, ili što se može dogoditi ili da se izrodi u nešto i više od same diskriminacije kao pojma diskriminacije, nezakonitog trgovanja oružjem, nezakonitog trgovanja ljudima, terorizmu. Ali mislim da, mislim nešto neću reći da je zaboravila nego postoji nezakonito trgovanje organima, ali to je već možda neka druga tema, međutim postoji i takva stvar. Nezakonito trgovanje ljudima s time je vrlo usko povezano pa možda u tom smislu se može i bez ovog i organima, ali ljudima i organima to bi također moglo se ovako navesti kao, neću reći dodatak nego nešto što bi također išlo. Naravno da, nitko od nas ne želi niti govor mržnje a kamoli zločine iz mržnje, mislim da je to vrijeme, neću reći da je za nama ali je ulaskom Hrvatske u Europsku uniju, prihvaćanjem svih ovih direktiva koje evo i večeras usvajamo u smislu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji, dakle mislim da je to vrijeme nakon evo 20 i skoro 25 godina stasanja Hrvatske države i ostvarenih ciljeva ulaska i u NATO i u Europsku uniju pomalo ipak za nama. Iako se događa, moram priznati da se događaju i takve stvari. Mislim da će ipak biti toga sve manje i manje i da treba prije svega razgovarati, a ovo ostaviti kao nešto što je arhaično da kažem. Govor mržnje i zločin iz mržnje, no ljudi su ljudi pa ne možete djelovati na svakoga od njih i na njihovu svijest. Mene samo u ovom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama zanima pa će mi možda gospođa zamjenica ministra, uvaženog gospođa Artuković-Kunšt objasniti, dakle kad se radi o zaštićenoj osobi je li tu spadaju i zviždači. Da li spadaju u zaštićene osobe i zviždači koji, da, da li spadaju i zviždači. … [[Upadica se ne razumije.]] Upravo oni koji su svjedoci u kaznenom postupku i kod kojih s obzirom na težinu kaznenih djela koja su počinjena, a oni nisu za to krivi nego su zviždači, može li postojati opasnost po takve ljude a da onda unutar Europe nađemo u suradnji sa europskim pravosudnim institucijama i europskim vladama mjesto za takve ljude. Dakle spadaju li, to je moje pitanje. I znam, pročitao tko su zaštićene osobe, zašto se štite, ali pitam spadaju li u posebnim slučajevima i zviždači. Klub HDSSB-a kao što je bio i za onaj prije zakon koji je bio na dnevnom redu, bit će i za usvajanje i ovakvog konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima sa državama članicama Europske unije. Hvala lijepo.
Josip Borić, replika.
Pa kolega Grubišić, vi ste u svom uvodnom izlaganju prisjetili ste se onog sramotnog događaja koji se desio baš u ovoj sabornici kada je svega nekoliko dana prije ulaska, službenog ulaska u Europsku uniju došao ministar pravosuđa sa istim ovakvim zakonom i mi smo ovdje bili, bili su popodnevni sati, kako je zakon nosio oznaku P.Z.E. čak smo svi bili uvjereni da je on i usklađen sa ajmo reći sa tijelima Europske unije i on je nas uvjeravao da je usklađen i na naša pitanja je potvrdno odgovarao, da, mi smo to sve dogovorili, to je bilo sve dobro itd. i sve će to biti dobro. Tek nakon aktivnosti koje su se tada poduzele shvatili smo da ništa nije bilo dogovoreno i bili smo izloženi jednoj od najvećih sramota u ovom mandatu koji nam je priuštila Vlada i zaista shvatili smo na kraju sasvim iz krivih razloga, a onda je to povuklo mnogo, mnogo događaja koji su dešavali nakon toga. Sjetimo se samo promjena Ustava pa osnivanja istražnog povjerenstva za ubojstvo Đurekovića koje ni dan danas nije profunkcioniralo u nikakvom obliku. To samo dokazuje u kakvom je stanju Hrvatska Vlada i na koji način ona promišlja kako treba riješiti određene probleme. I zaista, puno će vremena proći dok se makne ta sramota sa lica Hrvatske, a vidimo i kad se sjetimo što je DORH tada napisao, oni su dali priopćenje, rekli su da nije bilo dokaza itd. da se uopće može suditi, da je to sve riješeno 97. godine itd., međutim vidimo sada da suđenje ide. A sad se pojavljuju ponovno nekakve nove priče i vidjet ćemo di će to sve na kraju završiti, ali dobro. Kažem, ovu sramotu će se dugo, dugo ispirati.
Hvala. Boro Grubišić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Gospodine Borić, ima jedna pripovijetka: sve će to narod pozlatiti, neću, znam i tko je autor ali nije bitno. Ali možda sreće sve će narod pomlatiti, umjesto z da stavimo milijuna u glagol ili predikat. No htio sam reći dakle aludirajući na tu pripovijetku dakle sve će to njemačko pravosuđe riješiti i bit ćemo s tim pomireni kako god bude odlučilo njemačko pravosuđe jer je zločin učinjen u Njemačkoj, dakle zločin je učinjen na teritoriju Njemačke i učinjen je nad njemačkim državljaninom jer je gospodin Đureković imao i njemačko državljanstvo.
Kolega Kajin u ime kluba nezavisnih zastupnika. Nije prisutan pa gubi pravo na raspravu. U ime kluba HDZ-a kolega Vladimir Šeks. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Gospođo zamjenice ministra. Klub zastupnika HDZ-a podržat će prijedlog ovoga zakona jer je on u skladu sa pravnom stečevinom koju je Hrvatska prihvatila kada je pristupala i kada je pristupila Europskoj uniji za razliku od onoga zakona koji je tada Vlada predložila tri dana prije pristupanja Hrvatske u Europsku uniju, onoga zakona koji iako smo mi iz Kluba zastupnika HDZ-a i iz još nekih klubova upozoravali Vladu i upozoravali ministra da se ne donese taj zakon u onom obliku u kojem je bio predložen nego da se donese u obliku kao što ga imaju 16 zemalja članica Europske unije. Ministar Miljenić je napisao amandman da se taj zakon uskladi sa europskom direktivom i pravnom stečevinom Europske unije, ali je premijer Milanović odbio prijedlog ministra pravosuđa i dao mu politički nalog ostani kod toga zakona. Taj zakon je izložio Hrvatsku velikoj sramoti i političkoj šteti. Meni je drago da je Vlada izvukla pouku iz te blamaže sa tim zakonom i da je uputila u saborsku proceduru jedan korektno, potpuno korektno, savršeno korektno prihvatljive izmjene zakona u skladu sa europskom direktivom i pravnom stečevinom Europske unije. Ovo je prigoda da se kaže i nekoliko riječi o tome da Hrvatski sabor ponovo i kod donošenja ovoga zakona i kod izglasavanja ovoga zakona ukaže i da da potporu hrvatskoj Vladi, da da potporu našim europarlamentarcima u Europskom parlamentu, u Strasbourgu, da se donese takav politički instrumentarij koji će Srbiju uvjeriti da mora povući onaj zakon kojim je ona preuzela ulogu pravosudnog žandara ex Jugoslavije. Nadamo se da će Vlada ustrajati u svom nastojanju da preko EU ali i u direktnim kontaktima sa Srbijom da je uvjeri da je potrebno odustati od toga zakona, jer da ustrajavanje u tome zakonu znači da Srbija sama sebi zatvara vrata EU. To nije ucjena Hrvatske, to je samo jedan zahtjev da se i Srbija pridržava europskih i međunarodnih standarda. Iz tih razloga držimo da treba nastaviti daljnje napore da se taj zakon povuče, jer je egzistencija toga zakona predstavlja jednu pravosudnu agresiju i oduzimanje hrvatskoga suvereniteta. Dakle, glasovat ćemo za ovaj prijedlog zakona sa poukom da se nikada više ne dogodi da se tvrdoglavo ustraje na jednom rješenju koje Hrvatsku blamira i koje joj prouzročuje političku i svaku štetu. Hvala.
Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Meni je drago kolega što ste ovako raspravljali, pogotovo što dajete i podršku i što ponovo, dakle na neki način aktualizirate stvar koja je i bila nedavno kada je upravo premijer Milanović rekao da će to od Srbije tražiti. I ja mislim da je evo konačno da mi nikad nećemo uspjeti prema vani, čak ni prema susjedima, pa ni unutar EU ukoliko o temeljnim nacionalnim interesima ne budemo nastupali ovako. To je potrebno i zato je to jedan snažan napredak što ovako kao iz opozicije govorite. Druga stvar, ja mislim da ćete se složiti da time čak neki problemi aktualni koje imamo u ovim stvarima i još suđenjima pogotovo za ratne zločine neće biti moguće riješiti ne samo povlačenjem ovog zakona tzv. mini haškog suda kojeg su Srbi samoinicijativno uveli i proširili jurisdikciju nad čitavim teritorijem bivše Jugoslavije. Dakle, proglasili su se malim Haagom, nego jednako tako da će biti potrebno, a to je također se zahtijeva jedno jedinstvo, iako je tu Vlada najodgovornija. Ona će u tom, ja vjerujem da ćete i dati podršku u tome, da se nastavi sa nekim pregovorima koji su bili prije ove sadašnje srpske Vlade već na neki način poduzeti, pa i za vrijeme bivše vlasti ovdje u Hrvatskoj međusobni sporazumi u tom jednom tranzicijskom periodu u kojem se nalazi Srbija kojoj je neophodno potrebno kao što smo mi sklopili čitav niz takvih ugovora sa, jer smo vidjeli što nam se događa da ovdje osuđeni koji su se već pripremili da će činiti kaznena djela ishodovali državljanstvo u Bosni i Hercegovini. Mi smo imali u BiH utočište, dakle naših osuđenika. A jednako tako je bilo i obrnuto i tome smo doskočili. To će biti potrebno raditi ne samo u fazi izvršenja nego već u fazi pripreme istrage, procesuiranja, a onda suđenja, a i kasnije izvršavanja odluka sa Srbijom.
Vladimir Šeks, odgovor na repliku.
Slažem se sa vama kolegice Antunović da tu pravosudnu suradnju, [[Upadica Zgrebec: Antičević.]] Što sam rekao oprostite? [[Upadica Zgrebec: Antunović.]] Ma nisam namjerno! Ispričavam se doista. Slažem se s vama da treba nastaviti tu pravosudnu suradnju. Nije Hrvatska odgovorna za prekid te suradnje. I ranija Vlada i ova Vlada i Ministarstva pravosuđa i DORH su uspostavili određene aranžmane u obliku suradnje u kaznenim predmetima između, u procesuiranju ratnih zločina između Hrvatske i Srbije. Ali uvijek su tijela Republike Srbije, tužiteljstva za ratne zločine i sud za ratne zločine izigrali te aranžmane koji su napravljeni sa hrvatskim DORH-om, sa hrvatskim Ministarstvom pravosuđa i uvijek su u zadnjem trenutku jednostavno zaustavili te oblike suradnje. Onaj Zakon o ništetnosti koji je donijet on nije donijet bio zato da se zaštite pojedinci, jer se niti sa tim zakonom nisu uopće niti mogli zaštititi neki pojedinci. Onaj zakon što smo isticali sa ove govornice u to vrijeme je trebao poslužiti samo kao sredstvo pritiska na Srbiju da zajedno sa ostalim, sa Crnom Gorom, Bosnom i Hercegovinom, Makedonijom, da te države naprave jedan iskorak prema Srbiji da povuče taj zakon. A isto tako da se napravi jedan pritisak prema EU, to se sad radi, da EU kaže isto Srbiji povucite taj zakon, jer nećete inače u EU. To je dobro i sa time treba i nastaviti. Hvala vam lijepa. Ispričavam se kolegice An, An …
Hvala lijepa. Završna riječ zamjenice ministra pravosuđa Sandra Artuković Kunšt.
Hvala lijepo. Naravno da treba ustrajati na aktivnostima za uklanjanje zakona koji kao što ste jako dobro rekli utječe odnosno negira suverenitet druge države i zapravo predstavlja narušavanje onih osnovnih pravnih standarda civilizacijskih. No, da se vratimo na temu ovoga zakona. Ja sam samo dužna razjašnjenje poštovanog zastupnika vezano za zaštitu zviždača. Naime, ove izmjene Zakona o pravosudnoj suradnji su čisto procesne naravi. Dakle, određen je postupak kako će se provoditi zaštitne mjere u jednoj državi članici, a izrečene su u drugoj. Da li će one biti izrečene u odnosu na zviždače ili na neku drugu žrtvu određenog kaznenog postupka to ovisi o meritumu stvari u svakom tom pojedinačnom predmetu. Dakle, naravno moguće je da budu izrečene i u odnosu na zviždače isto kao što je moguće da u našem pravosudnom sustavu ako je netko žrtva takvog kaznenog djela bude zaštićen i da kad onda ide u drugu državu članicu traži primjenu mjera zaštite u toj državi članici. Kako će to ostvariti, kojim procesom, pred kojim organom to smo uredili sad u ovim izmjenama ovoga zakona. Evo, hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno. Kolegice i kolege makar smo malobrojni ovdje da kažemo što ćemo sutra raditi. U 9,30 ovdje će nam se obratiti predsjednica Parlamentarne skupštine Vijeća Europe, a iza toga ćemo raspraviti prijedlog Plana usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU za 2015. godinu. Hvala lijepa i laku noć. SJEDNICA PREKINUTA U 19,25 SATI.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama Europske unije, drugo čitanje, P.Z.E. br. 730, rasprava je završena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim poštovanu zamjenicu ministra pravosuđa Sandru Artuković-Kunšt da se očituje o amandmanima Odbora za zakonodavstvo.
Hvala vam lijepo.
1. amandman na članak 7.
Vlada prihvaća amandman.
Hvala lijepa. Postao sastavni dio. Amandman broj 2 na članak 34.
Vlada prihvaća amandman.
Postao sastavni dio. Hvala vam lijepa. Iscrpili smo i očitovanja o amandmanima. Zaključena je rasprava. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno, sa 113 glasova za donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama Europske unije u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.