Mødet er åbnet. I dag er der følgende anmeldelser: Skatteministeren (Morten Bødskov): Lovforslag nr. L 109 (Forslag til lov om ændring af lov om spil, lov om afgifter af spil, lov om udlodning af overskud og udbytte fra lotteri, folkeoplysningsloven og lov om Danske Spil A/S. Klima-, energi- og forsyningsministeren (Dan Jørgensen): Lovforslag nr. L 110 (Forslag til lov om Ledningsejerregistret (LER-loven)). Transportministeren (Benny Engelbrecht): Lovforslag nr. L 112 (Forslag til lov om infrastruktur for alternative drivmidler til transport). Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), Samira Nawa (RV) og Rosa Lund (EL) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 73 (Forslag til folketingsbeslutning om en national handlingsplan mod partnerdrab på kvinder). Titler på de anmeldte sager vil fremgå af www.folketingstidende.dk (jf. ovenfor). Jeg skal meddele, at spørgsmål nr. 2 (S 399) til udenrigsministeren af Sikandar Siddique (FG) udgår af dagsordenen efter ønske fra spørgeren. Jeg skal meddele, at medspørger på spørgsmål nr. 10 (S 411), Carsten Kissmeyer (V), og medspørger på spørgsmål nr. 12 (S 416), Marie Bjerre (V), udgår efter ønske fra medspørgerne selv. Jeg skal endvidere meddele, at spørgsmål nr. 11 (S 413) til beskæftigelsesministeren af Carsten Kissmeyer (V) udgår efter ønske fra spørgeren.
Det første spørgsmål er til udenrigsministeren af Sikandar Siddique, Frie Grønne.
Værsgo til Sikandar Siddique for at læse spørgsmålet op.
Tak til formanden, og tak til ministeren for at møde op med kort varsel. Vi var vidne til den etniske udrensning ...
Undskyld, hr. Sikandar Siddique, i første omgang læser man bare lige selve spørgsmålet op. Sikandar Siddique Det gør jeg.) Tak, for så er det ministerens tur, og så får hr. Sikandar Siddique ordet – så bare selve spørgsmålet, tak.
Så starter vi med spørgsmålet. Vil udenrigsministeren redegøre for, om regeringen vurderer, at det kan blive nødvendigt med en humanitær intervention for at stoppe den igangværende ...
Undskyld, hr. Sikandar Siddique. Det, jeg ser du læser op nu, er spørgsmål nr. 2 på dagsordenen. Det spørgsmål, der er stillet som nr. 1 ifølge mine papirer, er: Vil udenrigsministeren redegøre for, hvorledes regeringen forholder sig til den eskalerende uro, der har stået på de seneste 6 måneder i Bosnien-Hercegovina? Er der fejl i det her? Sikandar Siddique Der er fejl i det der). Er det dét spørgsmål, der er udgået, så det er spørgsmål nr. 2, vi skal have svar på? Sikandar Siddique Ja). Er udenrigsministeren indstillet på det? Udenrigsministeren Ja, det er jeg indstillet på). Godt.
Nu tror jeg, at vi har klaret alle mellemregningerne, så vil hr. Sikandar Siddique læse spørgsmål nr. 2 på dagsordenen op?
Okay, så prøver vi igen: Vil udenrigsministeren redegøre for, om regeringen vurderer, at det kan blive nødvendigt med en humanitær intervention for at stoppe den igangværende konflikt i Bosnien-Hercegovina for at undgå en gentagelse af den humanitære katastrofe, der prægede området i 1990’erne?
Udenrigsministeren, værsgo.
Tak til hr. Sikandar Siddique for at rejse det her vigtige spørgsmål. Foreløbig er der ikke tale om en humanitær krise i Bosnien-Hercegovina, men om en politisk krise. Der er heller ikke tale om en væbnet konflikt, men om en politisk konflikt. Derfor er det alt for tidligt at begynde at tale om en humanitær intervention. Situationen i Bosnien-Hercegovina er kritisk, ja, meget kritisk, men foreløbig er der tale om politisk sabelraslen fra Republika Srpskas side. Lederen af den serbiske entitet, Milorad Dodik, har før truet med løsrivelse. Hidtil er det blevet ved den trussel. Den humanitære katastrofe, der prægede landet i 1990'erne, var foranlediget af en forfærdelig og blodig borgerkrig, og det er slet, slet ikke den situation, som vi ser i dag. Det betyder ikke, at vi ikke skal tage situationen endog meget alvorligt, og jeg kan forsikre om, at situationen i landet følges meget nøje både her, i Bruxelles, i Washington. Og hvis der er behov for at lægge yderligere pres på Milorad Dodik og Republika Srpska, så vil jeg arbejde for, at det sker; det er selvfølgelig klart. Men vi skal også huske, at Bosnien-Hercegovina er en selvstændig stat. I 1995 kunne det internationale samfund vride armen om på de bosniske ledere for at få afsluttet en forfærdelig og blodig borgerkrig. Det er ikke den situation, vi står med i dag. De bosniske ledere må sammen finde en vej ud af det nuværende morads, og det vil nok kræve, at der udarbejdes en ny forfatning, valgreformer – og det er i øvrigt noget, som EU har opfordret til længe. Men altså, initiativet må også komme fra de bosniske ledere selv. Tak.
Sikandar Siddique, værsgo.
Men vi var alle sammen vidner til den etniske udrensning i Bosnien. 100.000 mennesker mistede livet, millioner blev drevet på flugt, og offensiven og folkedrabet i Bosnien stoppede først, da NATO blandede sig, da man militært stoppede det. I dag ser vi, som ministeren også her redegør for, igen en optrapning i retorikken, en optrapning i forhold til en mobilisering. Vi ser, at de serbiske separatister i Bosnien igen kræver løsrivelse, men de er også i kontakt med Rusland, Ungarn, Serbien, og det vækker naturligvis bekymring hos det bosniske folk, men det vækker også bekymring internationalt. Og vi må ikke se situationen eskalere og se passivt til, så vi igen ender det sted, hvor vi var i 1990'erne. Derfor vil jeg gerne spørge ministeren: Er det en prioritet for den danske regering og har regeringen indtil nu gjort noget? Er den danske regering i kontakt med f.eks. den bosniske regering? Er regeringen i kontakt med f.eks. den serbiske regering, som også spiller en nøglerolle i det her? Har ministeren tænkt sig at tage initiativ, så vi kan forebygge en eventuel humanitær katastrofe og en konflikt?
Ministeren.
Tak. Daytonaftalen, der jo sikrede en deling af magten i Bosnien-Hercegovina, var en vigtig aftale for at bilægge den forfærdelige etnisk-religiøse borgerkrig, der var på daværende tidspunkt, i 1995. Vi går nu ind i, at der er 26 år siden, og det var en aftale, som var tænkt til at være midlertidig, og som så skulle følges op af forfatningsreformer, af valgreformer, så man fik en egentlig velfungerende stat, Bosnien-Hercegovina. Det er det, vi presser på for.
Hr. Sikandar Siddique, værsgo.
Det er rigtig godt, men vi må bare ikke ignorere de signaler, der er derude lige nu. Vi må ikke ignorere den mobilisering, den retorik, som vi ser fra separatisterne i Bosnien og fra den serbiske regering. Så jeg vil her afslutningsvis spørge ministeren: Vil ministeren garantere for de mange bekymrede bosniere, at hvis situationen eskalerer yderligere, så vil Danmark tage initiativ og gå ind i en konflikt?
Ministeren.
Jeg kan garantere, at vi gør alt, hvad vi kan, sammen med vores partnere i EU, sammen med det internationale samfund, sammen med vores amerikanske allierede, sammen med alle de kræfter i Bosnien-Hercegovina, som gerne vil bilægge og komme videre fra de etniske og religiøse spændinger, som der er, for at få reelle reformer, valgreformer, for at bygge en levedygtig bosnisk-hercegovinsk stat, som respekterer de forskellige etniske gruppers rettigheder. Det er det, vi arbejder benhårdt på sammen med EU. Vi er også klar til at bruge sanktioner, hvis f.eks. Dodik eller andre ikke gør det, vi beder om.
Tak for det. Der er et sidste spørgsmål til hr. Sikandar Siddique. Værsgo.
Jeg tror, at ministeren fik det med i den sidste del af sit svar, at man er klar til at bruge sanktioner. Jeg kan i hvert fald fortælle ministeren, at Frie Grønne vil holde et øje på den her konflikt, og de mange bekymrede bosniere, der lige nu henvender sig til os, mener vi altså i Frie Grønne at vi skal tage seriøst. Vi må ikke ende i en situation, som vi gjorde i 1990'erne. Og ja, vi er ikke der lige nu, men retorikken og den mobilisering og de kontakter og det, der foregår dernede, kræver, at vi har et vågent øje på det her internationalt.
Udenrigsministeren, værsgo.
Ja, alt, hvad hr. Sikandar Siddique lige har sagt, er jeg fuldstændig enig i, og derfor arbejder vi benhårdt for at opbygge et levedygtigt reformeret Bosnien-Hercegovina, som kan overkomme de etniske og religiøse spændinger, og hvor folk kan leve i fred og sikkerhed sammen. Det gør vi med vores EU-partnere, med amerikanerne og her i Danmark meget aktivt, og jeg har også selv personligt mødtes med det bosniske samfund her i Danmark, som også er meget aktivt for at hjælpe her. Så vi er fuldstændig enige om målet.
Tak for det. Spørgsmålet er slut, tak til udenrigsministeren, og tak til hr. Sikandar Siddique. Vi går videre til det næste spørgsmål, som er til klima-, energi- og forsyningsministeren, og nu er spørgeren hr. Lars Christian Lilleholt, Venstre.
Værsgo for oplæsning af spørgsmålet.
Tak for det.
Ministeren.
Spørgeren og i øvrigt også min forgænger på posten – dengang hed det ovenikøbet Energi-, Forsynings- og Klimaministeriet; nu hedder det Klima-, Energi- og Forsyningsministeriet, men det var det samme ansvarsområde – peger jo på noget meget vigtigt her. Altså, vi har desværre i Danmark stadig væk en alt for stor afhængighed af naturgas, og det gælder for nogle fjernvarmekunders vedkommende, omkring 40.000, hvis jeg ikke husker meget forkert, og for et langt større antal individuelle gaskunder i Danmark, som har individuelt gasfyr, og det er flere hundredtusinder, vi taler om her. Og der skal selvfølgelig gøres noget. Det handler om en klimaeffekt, vi gerne vil opnå, selvfølgelig. Naturgas er fossilt brændstof. Men det handler selvfølgelig også om at gøre os selv uafhængige, og selvfølgelig er det også noget, der skal ses i sammenhæng med vores samlede strategi om, at vi jo også i Danmark vil lukke for udvindingen af olie og gas i Nordsøen i 2050, og derfor indgår det selvfølgelig i regeringens samlede strategi, ligesom det jo også har været en væsentlig del af den energiaftale, som spørgerens parti heldigvis er en del af, og som vi lavede forrige år.
Lars Christian Lilleholt, værsgo.
Tak for det, hr. minister, og tak for et godt svar på et svært spørgsmål. Det, der selvfølgelig optager os, og grunden til, at vi stiller det her spørgsmål, er, at vi vil presse lidt på i forhold til den proces. Er der sådan politiske overvejelser, i forhold til at det nu er noget, man kigger nærmere på? Jeg tænker også på det i relation til de høje gaspriser helt aktuelt, som jo ikke mindst rammer de 300.000-400.000 husstande, som har individuel naturgas, og som ligger i områder, der bliver relativt hårdt belastet, kan man vel godt sige, hvor de både oplever, at elprisen stiger, og at naturgasprisen stiger. Den årlige naturgaspris er jo tæt ved at være syvdoblet i løbet af det seneste år, og jeg har en fornemmelse af, at det er noget, der bekymrer både mit eget og ikke mindst ministerens parti.
Ministeren.
Tak for det, og det er bestemt et pres, som jeg hilser velkommen. For det er klart, at de løsninger, vi skal lave på den del, der handler om at få tilrettelagt vores energipolitik, så vi kommer af med naturgassen, håber jeg da at vi skal lave i fællesskab – det vi har jo gjort indtil videre. Og de ordninger, vi har lavet, betyder faktisk også, at der er langt flere, der kommer til at bruge fjernvarme i disse år, også fjernvarme, der ikke baserer sig på naturgas, som jo er langt størstedelen. Men det betyder heldigvis også, at der er tusindvis af danskere, der får udskiftet deres oliefyr og jo altså også deres gasfyr med støtte fra det offentlige, fordi vi i fællesskab er blevet enige om det.
Lars Christian Lilleholt, værsgo.
Tak for svaret. Jeg tænker også på, om der via en dialog med eventuelt Dansk Fjernvarme og andre aktører er nogle muligheder for, at man måske i et hurtigere tempo kan se bort fra nogle af de begrænsninger, der er i dag, i forhold til at kunne udskifte et individuelt naturgasfyr med fjernvarme.
Ministeren.
Vi har jo heldigvis i den aftale, vi har lavet med Venstre, faktisk også fjernet rigtig mange af de forhindringer, der kunne være, og de ting, der gjorde det mere bøvlet. Er der andre gode idéer, lytter jeg meget gerne. Vi er kun indstillet på, at det skal kunne foregå så billigt og så smertefrit som muligt derude, hvor man har ønske om det. Men som sagt har vi jo i fællesskab gjort det endda en del lettere her inden for de senere år.
Her glemte jeg at meddele, at der er medspørger på, og det er der. For nu er det medspørgeren. Det er hr. Carsten Kissmeyer. Værsgo. 1 minut.
Tak. Jamen i fortsættelse af den tidligere spørger vil jeg gerne sådan lige problematisere, at de ordninger, vi har til udfasning, jo har givet nogle udfordringer med, at der har været kø, og at man rent faktisk har haft svært ved at komme igennem, og at det måske giver lidt buler. Har ministeren andre overvejelser om, hvordan man eventuelt kunne fremskynde udfasningen, hvor bureaukratiet var mindre? Kunne det f.eks. være, at man fik et skattefradrag, når man udskiftede sit naturgasfyr til en fjernvarmeløsning eller alternativt til en varmepumpe?
Ministeren.
Nej, jeg tror ikke, at vi skal til at begynde at opfinde en ny model for udbetaling. Nu har jeg ikke hørt det forslag i detaljer før, men jeg vil umiddelbart intuitivt tænke, at det vil være mindst lige så bureaukratisk, måske endda mere bureaukratisk. Jeg tror, at vi skal se sådan på det, at vi er så heldige, at der er et bredt politisk flertal i Danmark for at bruge endda rigtig store beløb på at støtte danskere, der gerne vil omlægge fra olie eller naturgas til individuelle varmepumper. Det har man virkelig gode muligheder for at søge i forskellige puljer i Danmark, endda mange penge, og det virker heldigvis rigtig godt. Det er klart, at når der er noget, der er en succes, og der er rigtig mange, der søger, så har det altså også omvendt den iboende udfordring i sig, at der så også er pres på systemerne. Det er jo klart, at ingen af os synes, at der er nogen, der skal stå i kø, eller at der skal være problemer med det. Men det er da også mit klare indtryk, at der er blevet taget hånd om det, og at det skulle fungere langt bedre fremover.
Carsten Kissmeyer, værsgo.
Et skattefradrag vil nu ikke give væsentlige udfordringer bureaukratisk set. Kunne man forestille sig, at man opfordrede kommunerne og varmeselskaberne til at iværksætte en kampagne, hvor de siger, at her tror vi, at der kommer fjernvarme, så brugerne i større omfang vidste, hvad de kiggede frem mod?
Ministeren.
Jamen Venstre er jo velkommen til at tage forslaget med i forligskredsen om, hvordan man hellere vil gøre tingene end den måde, man har gjort det på indtil nu. Det er første gang, jeg hører det forslag, inklusive også i de forhandlinger, vi har haft. Selv om jeg normalt ikke citerer fra forhandlingsbordet, tror jeg godt, at det er fair nok, at jeg siger det her. Det er en ny idé. Og tag den endelige med ind i kredsen, hvis I synes, at det kan løse et problem. Jeg må nu sige, at jeg egentlig er ganske godt tilfreds med, at vi har et system, hvor man ret hurtigt og fleksibelt kan tildele nogle støttemidler til de steder, hvor der er behov.
Tak. Så er det hovedspørgeren, hr. Lars Christian Lilleholt, for det sidste spørgsmål.
Tak for det, formand. For år tilbage lavede man en samlet varmeplan for hele Danmark. Man gjorde det i samarbejde med kommunerne, som jo er en lokal varmeplanmyndighed. En gang imellem har jeg gjort mig den tanke, om man egentlig ikke kunne overveje at kigge på, om man burde lave en samlet plan for, hvor der skal være fjernvarme, og hvor det er fornuftigt at udbygge med individuelle elvarmepumper osv. Er det overvejelser, man gør sig? For umiddelbart kan man sige, at ikke mindst den aktuelle krise med naturgas og energi i det hele taget jo foranlediger, at man tænker over, om ikke man burde iværksætte sådan en overordnet planlægning – også med de CO 2
Ministeren.
Umiddelbart kan jeg godt lide idéen, og jeg er helt sikker på, at vi kommer til at indgå i meget tæt dialog med kommunerne frem mod det energi- og forsyningsudspil, vi vil komme med i løbet af foråret. Når det er sagt, er der dog også den faktor at tage med, at der altså skal være et vist frirum – det mener jeg, og det er jeg i øvrigt sikker på at spørgeren er enig med mig i – til også at planlægge derude lokalt, hvor man har viden om, hvad der foregår. Ret mange steder i Danmark er man egentlig ret entreprenante i forhold til at finde på nye løsninger. Odense, som vi jo begge to kender godt, er et ret godt eksempel på, at man virkelig har lagt sig i selen for at lave den her omstilling.
Tak for det. Spørgsmålet er slut. Vi fortsætter med samme besætning, havde jeg nær sagt. Nu er det hr. Carsten Kissmeyer, som er hovedspørger, og hr. Lars Christian Lilleholt, som er medspørger.
Hr. Carsten Kissmeyer for oplæsning af spørgsmålet.
Tak. Jeg stiller spørgsmålet, hr. minister. Hvornår er det regeringens ambition at Danmark skal være uafhængigt af naturgasforsyning fra geopolitisk ustabile områder?
Ministeren.
Man kan jo sige, at det der med, at vi skal være uafhængige af naturgas, fordi det kommer fra geopolitisk ustabile områder, jo selvfølgelig er et vigtigt sigtepunkt, og det er da også klart, at hvis man går tilbage i tiden og ser på, hvornår den grønne omstilling startede i Danmark, så gjorde den det jo, før der var nogen, der kaldte den grøn, nemlig i 1970'erne under energikrisen. Og jeg betragter det bestemt også som en væsentlig målsætning for os fremadrettet. Jeg vil dog sige, at det, der jo er altovervejende guidende for vores politik på det her område, er, at vi skal være fri af fossile brændstoffer. Det har så den sideeffekt, at vi også frigør os af de her leverandører, som vi måske helst ikke vil være i lommen på. For man kan sige, at det tempo, hvormed vi har tænkt os at gennemføre den grønne omstilling i det her land, jo er et tempo, som er meget højt, hvilket heldigvis gør, at vi også vil få også en langt større sikkerhed for vores energiforsyning, dog selvfølgelig også med nogle udfordringer, som spørgeren jo kender ganske godt til, og som vi måske kan snakke lidt mere om her om lidt.
Hr. Carsten Kissmeyer.
Tak for svaret. Når vi stiller det her spørgsmål, er det jo, fordi det er en af årsagerne til, at vi aktuelt ser ind i et meget, meget højt prisleje for naturgas, som også har været med til at presse elpriserne. Helt konkret kunne jeg spørge ministeren: Er det noget, ministeren rejser i en EU-sammenhæng? For det er jo i den sammenhæng, at en udfordring af den her karakter skal håndteres. Så ligger det i ministerens sorte bog – havde jeg nær sagt – eller hvad det nu er for en køreplan, ministeren har ?
Ministeren.
Ja, det kan jeg forsikre for. Så sent som i sidste uge, fredag og lørdag, var jeg til et uformelt ministerrådsmøde i Frankrig, hvor det franske formandskab havde sat det her på dagsordenen. Det er en dansk prioritet. Jeg kunne så også godt ønske mig, at mine gode venner i Venstre og Konservative måske også ville prøve at påvirke deres europaparlamentarikere lidt i den retning, for desværre ligger de lige nu på en linje, hvor de vil støtte, at vist både atomkraft, men også naturgas bliver en del af EU's taksonomi, altså det skal tælle som grønne investeringer. Det tror jeg ikke er gavnligt.
Hr. Carsten Kissmeyer. Værsgo.
Lige præcis det aspekt er vi i Venstre i allerhøjeste grad også villige til at diskutere, og diskussionen om, lige præcis hvad der er grønt, og hvad der ikke er grønt, aktualiseres jo af den nuværende europæiske debat. Så det stiller vi os tilfredse med at vi kommer i en dialog om. Men har ministeren helt konkret sat en dagsordenen for ligesom at spørge: Okay, hvad er det, vi gør i den her sammenhæng?
Ministeren.
Ja, den danske position har været helt klar fra starten. Det er meget vigtigt, at vi ikke laver store strukturelle forandringer, som vil skade den grønne omstilling, af hensyn til at løse et kortsigtet problem. Det kan forekomme som en selvfølgelighed for os i Danmark, for jeg tror ikke, der vil være nogen, der vil støtte den slags omlægninger, men det er det bestemt ikke andre steder i Europa. Der er nogle, der har brugt den her dagsorden som et argument for, at vi skulle opbygge endnu mere europæisk infrastruktur i forbindelse med gasimport og dermed på den måde gøre os afhængige af Rusland, og det tror jeg ikke er vejen.
Så er det medspørgeren, hr. Lars Christian Lilleholt. Der er 1 minut. Værsgo.
Tak for den mulighed. Det er også EU-sporet, jeg gerne vil lidt videre ad, i forhold til hvilke overvejelser man gør sig. Jeg har jo selv tidligere også været lidt talsmand for, at gas var bedre end kul, og der kunne jeg godt tænke mig at vide: Hvad er det for en diskussion, der foregår mellem dine kolleger og dig i EU, med hensyn til hvad det er for en placering, man ligesom giver naturgassen fremadrettet? Det er lidt i forlængelse af det, som Carsten Kissmeyer også var inde på.
Ministeren.
Det er klart, at isoleret set er gas da også bedre end kul. Det kan man jo bare se på udledt CO 2 Men det er jo ikke det samme, som at vi derfor skal støtte ny stor europæisk infrastruktur i forhold til gas. Der kan være gode grunde til at udbygge gasinfrastruktur, hvis det f.eks. er biogas, hvilket vi jo selv gør på Lolland-Falster. Men når man taler om meget store investeringer i naturgas, mener vi ikke, det er den rigtige vej at gå. Det ville jeg også ønske gjaldt de borgerlige partier – jeg er faktisk lidt i tvivl om, hvor Venstre ligger dér, og det kan være, at spørgeren kan afklare det. Men som jeg har set det, er Venstre vistnok, desværre, et af de partier, der støtter, at det skal tælle som en grøn investering i EU's taksonomi, og det vil jeg i givet fald advare imod.
Lars Christian Lilleholt, værsgo.
Det er jo noget, vi må kigge nærmere på. Men jeg vil godt lige stille et spørgsmål i forhold til Nord Stream 2, som jo er noget af det, der også på det seneste har været på dagsordenen sikkerhedspolitisk. Det lykkedes jo tidligere at lave nogle aftaler og begrænsninger, i forhold til at man også skulle fordele til andre lande, og at andre skulle have mulighed for at få gas fra den pågældende ledning, og at det var fornuftigt også at få det ind i en EU-sammenhæng. Pågår der fortsat drøftelser omkring Nord Stream 2 og fornuften i det projekt?
Ministeren.
Det er jeg helt sikker på at der gør. Det var ikke noget, der var på dagsordenen i det møde i weekenden, jeg lige refererede til, ej heller sidste gang vi havde ministerrådsmøde om det her spørgsmål. Der handlede det klart om taksonomi. Og derfor hilser jeg det også velkommen, at Venstre vil diskutere det internt, for jeg synes virkelig ikke, det ser ud til, desværre, at jeres holdning i Europa-Parlamentet helt ligger et sted, hvor vi normalt vil sige, at det vil være i Danmarks interesse.
Det sidste spørgsmål til hovedspørgeren, hr. Carsten Kissmeyer.
Når vi i Venstre har valgt at stille nogle spørgsmål til ministeren i den her sammenhæng, er det jo, fordi vi har en bekymring, både på den korte og den lange bane, omkring energipriserne. Det er vores synspunkt, at energipriserne spiller en væsentlig rolle for det velfærdssamfund, vi har, og derfor har vi valgt, at de to første spørgsmål her har det sådan lidt lange perspektiv, og de efterfølgende spørgsmål har det lidt mere korte perspektiv i forhold til den øjeblikkelige situation. Så vores tilgang er sådan set at sige tak til ministeren for svarene, og vi har egentlig ikke lige nu flere spørgsmål – der kommer nogle bagefter. Tak for ordet.
Tak for det. Og det har ministeren ½ minut til at svare på.
Tak for det og for en fremragende diskussion. Og vi er jo ikke så langt fra hinanden i det, så jeg takker for spørgsmålene.
Vi siger tak til de to spørgere. Vi fortsætter med et spørgsmål til klima-, energi- og forsyningsministeren, men nu er spørgeren fru Marie Bjerre, og medspørgeren er fru Louise Schack Elholm, begge fra Venstre.
Værsgo for oplæsning af spørgsmålet.
Mener ministeren, at det er rimeligt kun at afsætte 100 mio. kr. i en varmepakke for at imødegå de høje energipriser, når staten samtidig forventes at spare store summer på situationen?
Ministeren.
Altså de 100 mio. kr., jeg tænker der må refereres til, er jo de penge, vi har sat af ekstra til kommunerne for at hjælpe dem med at kunne afholde de udgifter, som der helt sikkert bliver, i forhold til at pensionister og andre, som måske ikke har så mange penge og er i en presset situation, kan få støtte til at klare situationen, når energipriserne stiger meget. Så det er jo en hjælp til det potentielt set, men også reelt set langt større beløb, der bliver givet derude – så det kan ikke ses isoleret. Jeg har så godt noteret mig, at Venstre gerne vil hæve det beløb med 50 mio. kr. Det er et sympatisk forslag, og det tager vi da med i overvejelserne, men jeg tror nok, jeg må sige, at det vil jo så i hvert fald heller ikke løse det store problem, nemlig det, at der er virkelig mange i Danmark, der er ramt lige nu af meget høje priser, og det er altså ikke kun pensionister og førtidspensionister og andre, som kan have en meget presset økonomi; det kan altså også være andre indkomstgrupper i landet. Det er det, vi sidder og analyserer nu, og vi vil ganske snart komme med et udspil fra regeringen om, hvad man egentlig kan gøre ved det.
Marie Bjerre, værsgo.
Tak for svaret. Det er ganske korrekt opfattet. De 100 mio. kr., som jeg refererer til i spørgsmålet, er de 100 mio. kr. til en varmepakke. Det er jo det eneste yderligere, som regeringen gør i den her situation, hvor rigtig mange danskere oplever at få stigende el- og varmeregninger. Og det rammer meget, meget skævt. Nogle danskere får nogle varmeregninger, som de slet ikke kan betale. Som det måske heller ikke er forbigået ministerens opmærksomhed, synes vi i Venstre, at det er en meget alvorlig situation, at det er en helt ekstraordinær situation. Jeg mindes i hvert fald ikke, at jeg på noget tidspunkt i min levetid har set så store prisstigninger, som vi ser lige nu. Derfor vil vi også sige meget klart her i dag, at vi gerne vil gøre en ekstraordinær indsats. Og 100 mio. kr. i en varmepakke kommer ikke særlig mange danskere til gavn. Det er en meget, meget lille hjælp. Derfor er mit spørgsmål også: Er det rimeligt, at det er det eneste yderligere initiativ, man vil tage? Jeg er godt klar over, hvad ministeren også refererer til, at der jo er nogle eksisterende ordninger allerede i dag til at hjælpe den her gruppe af mennesker. Men er de 100 mio. kr. det eneste yderligere, man vil gøre? Og er det rimeligt, når vi samtidig har fået svar på, at man sådan set sparer 2,7 mia. kr. i 2022 ved at betale mindre VE-støtte, fordi priserne er så høje, som de er? Ville det ikke være mere rimeligt, hvis man i højere grad gjorde sådan, at nogle af de penge kom tilbage til danskerne?
Ministeren.
Jeg svarede sådan set i første omgang, men måske hørte spørgeren det ikke, at der kommer mere. Så jeg kan godt gentage, at det ikke er det eneste. Der kommer mere, og det gør der ganske snart. Jeg har derimod noteret mig, at man fra Venstres side kun ønsker at hæve det beløb med 50 mio. kr. Jeg vil så sige, at okay, hvis de 100 mio. kr. ikke løser problemet, gør 50 mio. kr. oveni jo nok heller ikke. Men det er nu ikke for at polemisere mere over det, og det tænker jeg også at spørgeren ganske godt selv er klar over. Jeg bliver nok nødt til at anholde ... Formanden Tak!) Nå, nej.
Værsgo til spørgeren.
Hvis ministeren mener, at ministeren svarede på spørgsmålet i første runde, antager jeg også, det er, fordi regeringen godt kan se, at det ikke er rimeligt kun at afsætte 100 mio. kr. i en varmepakke. Så vil jeg da gerne høre, om ministeren kan løfte lidt af sløret for, hvad man så vil præsentere. Fra Venstres side har vi sagt, at vi gerne vil kigge på en lempelse af elafgiften. Nu har jeg noteret mig, at siden spørgsmålet blev stillet i fredags, har man indgået en aftale, men kun med en meget lille lempelse af elafgiften. Kunne man kigge på at lempe elafgiften noget mere, eller har man andre initiativer?
Ministeren.
Jeg tror nok, at jeg må sige, at det selvfølgelig er beklageligt, at Venstre ikke er med i den aftale, der sænker elafgiften, men fred være nu med det. Det ligger i et andet forhandlingslokale. Det her regnestykke med at sige, at man så i år har sparet noget støtte til vedvarende energi, og de penge skulle man så kunne bruge på at kompensere f.eks. i forbindelse med elafgiften, vil jeg godt høre om sådan er Venstres nye politik på det område. Er det den måde, vi skal gøre det på, i forhold til støtte til vedvarende energi, at man i de år, hvor der i gåseøjne er overskud, kan bruge pengene på noget andet?
Tak. Så er det medspørgeren, fru Louise Schack Elholm. Værsgo. Der er 1 minut.
Jeg vil da følge op på det foregående spørgsmål, for hvis ministeren mener, at alt, hvad der skal gøres nu, er sådan, at det skal være for evigt, er det så et tegn på, at ministeren ikke mener, at vi er i en ekstraordinær situation? Rigtig mange danskere oplever nogle varmeregninger, der er skyhøje. De er pressede på privatøkonomien. Mener ministeren, at vi ikke skal lave noget ekstraordinært nu? Når ministeren siger, at vi skal ændre hele systemet, hvis vi skal gøre noget nu, er det så et tegn på, at det er, fordi man ikke vil gøre noget ekstraordinært i forhold til de mennesker, der er i klemme her og nu?
Ministeren.
Nej, og det bliver så fjerde gang, jeg siger det.
Ja, men sådan kunne man bare godt forstå det, for når Venstre foreslår at bruge nogle af de penge, som staten får ekstra ind i sparede udgifter ved at dække de færre udgifter her, så anviser vi, hvordan man kan finansiere den ekstraordinære støtte, der er. Men ministeren siger, at så skal man lave det generelt om. Mener ministeren ikke, at man kan lave et ekstraordinært tiltag og finansiere det i den her omgang på den her måde? Er det en umulighed ifølge ministeren?
Ministeren.
Vi kommer med vores eget forslag. Men jeg skal lige høre: Står Venstre og er i gang med at melde sig ud af de energiforlig, hvor man har lavet de her støtteordninger? Altså, man kan jo ikke bare begynde nu at allokere midler, som det allerede er besluttet hvordan skal indgå i samfundsøkonomien, og hvor det nogle år går op, nogle år går ned. Men er det en ny politik for Venstre, at det er sådan, man skal se på ordningen med støtte til vedvarende energi?
Så får vi det afsluttende spørgsmål fra fru Marie Bjerre. Værsgo.
Man kan forstå på den her spørgerunde, at ministeren gerne vil gøre noget, at man heller ikke synes, at det er rimeligt, at der alene er afsat 100 mio. kr. yderligere, og at regeringen kommer med et oplæg til, hvad man så vil gøre. Så meget har jeg forstået. Men når vi så stiller det her spørgsmål, er det jo, fordi der ikke er sket noget og det er lige nu, danskerne får de her varmeregninger. Det her er et kæmpeproblem, og indtil videre er der jo ikke sket noget. Derfor vil jeg da også gerne benytte lejligheden til at spørge her til sidst: Hvornår er det så, regeringen kommer med sådan et oplæg, og hvad er det, man vil kigge på? Er det en større varmepulje, eller er det en større lempelse af elafgiften?
Tak. Ministeren, værsgo.
Ja, det bliver så femte gang, jeg kan sige, at vi tager det alvorligt – vi tager det endda meget alvorligt. Vi var endda lidt foran bolden, da vi i efteråret sagde, at det her kommer til at blive en ganske alvorlig situation for danskerne. Vi har nogle puljer, der allerede kan bruges til folk som pensionister, førtidspensionister og andre, der har en presset økonomi, og der tilfører vi så 100 mio. kr. oveni. Vi laver en aftale med fjernvarmeselskaberne om, at de kan gøre det muligt for fjernvarmeudbyderne at strække deres regning over længere tid, så det bliver en mindre stigning. Så vi gjorde en del ting, men der kommer mere.
Spørgsmålet er sluttet. Vi fortsætter med næsten samme holdopstilling, men nu er det fru Louise Schack Elholm, som er hovedspørgeren, og fru Marie Bjerre, som er medspørgeren.
Værsgo for oplæsning af spørgsmålet.
Mener ministeren, at de 2,7 mia. kr., som staten sparer på tilskud til vedvarende energi, skal føres tilbage til danske forbrugere i form af lavere afgifter eller andre tiltag, der kan nedbringe el- og varmepriserne for de danske forbrugere?
Ministeren.
Vi kommer til at skulle tilvejebringe en form for finansiering af den pakke, vi kommer med, selvfølgelig, men præcis hvad den bliver, vil jeg præsentere, når jeg repræsenterer vores forslag. Men jeg bliver simpelt hen nødt til igen at sige, at jeg ikke forstår, hvad det er, Venstre vil. Altså, er det en ny politik fra Venstres side, at hvis der er – i gåseøjne – sparet penge, og det kan man jo ikke engang sige, for nogle år går det op, og andre år går det ned, men at hvis der er år, hvor støttebehovet går ned, skal de penge krone til krone tilbageføres i skattelettelser? Er det Venstres nye politik, og træder de i givet fald så ud af de forlig, de er med i?
Fru Louise Schack Elholm, værsgo.
Det, ministeren siger, er simpelt hen noget pjat. Sådan som jeg forstod det, sagde ministeren, at de penge, som var sparet på støtte til VE-tiltag, var penge, som man allerede havde brugt i finansloven. Men som jeg kan se af svaret på FIU alm. del – spørgsmål 23, har man svaret, at af de marginale ændringer i vedvarende energi-støtte i forhold til finansloven for 2022, hvor man altså åbenbart har brugt en masse af de penge, som man har sparet – så man har altså godt kunnet tage pengene uden om energiforligskredsen i det tilfælde – er der lige knap 2,7 mia. kr., der ikke er brugt. Vil ministeren i det forslag, ministeren kommer med, lægge op til, at alle pengene bliver ført tilbage til de danske forbrugere, eller vil ministeren lægge op til, at det er et mindre beløb, der bliver ført tilbage til de danske forbrugere, eller et større beløb?
Ministeren.
Vi gør det her på den måde, som tidligere regeringer, inklusive tidligere Venstreregeringer, altid har gjort det, og respekterer den måde, de aftaler er lavet i forligene, og det kommer vi også til at gøre i fremtiden. Jeg er i tvivl om, eller rettere sagt, det er jeg ikke – jeg ved jo godt, at det her bare er politisk drilleri, men nu driller jeg så tilbage og siger: Godt, kan vi så få at vide, at det er den måde, Venstre kommer til at føre politik i fremtiden, altså at de penge, der – i gåseøjne – spares de år, hvor der er mindre støttebehov, skal føres tilbage til forbrugerne, og hvordan vil man så i givet fald dække udgifterne de år, hvor det går den modsatte vej?
Fru Louise Schack Elholm.
Jeg tror, jeg stiller spørgsmålet igen, for jeg fik ikke et svar på mit spørgsmål. Vil ministeren lægge op til, at den hjælpepakke, som regeringen heldigvis kommer med, men på et ukendt tidspunkt – det er jo spændende, om den kommer, mens danskerne stadig væk har problemer med varmeregningen – bliver på det niveau, man har sparet, altså de 2,7 mia. kr., under eller over?
Ministeren.
Når jeg ikke svarer direkte på det, er det, fordi jeg har svaret på det seks gange før, og nu svarer jeg så den syvende gang. Vi kommer til at fremlægge et forslag, men jeg kommer ikke til at stå her med al respekt foran de her to spørgere i dag og fremlægge regeringens forslag. Det gør vi, så snart vi er klar med det.
Så er det medspørgeren, fru Marie Bjerre. 1 minut. Værsgo.
Tak. Vi kører desværre lidt i ring. Ministeren bliver ved med at sige, at ministeren har svaret på spørgsmålet, og at man tager problemet alvorligt. Men sagen er jo, at man ikke tager problemet alvorligt. Regeringen er kun kommet med en meget, meget lille varmepulje, man har kun lavet en meget lille lempelse af elafgiften, ja, faktisk er den meget mindre, end man selv havde lagt op til. Da regeringen i efteråret kom med sit udspil »Danmark kan mere I«, foreslog man at lempe elafgiften i 2022 med 1,8 mia. kr., og med den aftale, der blev indgået i fredags, lemper man kun med 680 mio. kr. i 2022. Vi har heller ikke været indkaldt til nogen forhandlinger om, hvad man kan gøre i den her situation, hvor el- og varmeregningen stiger så meget for danskerne. Vi har kun haft nogle kortvarige drøftelser, hvor der var en bordrunde, der gav anledning til, at vi kunne komme med løsningsforslag. Men regeringen har ikke præsenteret noget, og det er jo derfor, at vi stiller de her spørgsmål og tager debatten hernede i Folketingssalen, for vi synes, det er et alvorligt problem, og vi ser ikke, at regeringen tager det alvorligt nok.
Ministeren.
Jeg ved ikke, om spørgeren ikke har tjekket sin kalender eller sin indboks, men spørgeren er da indkaldt til forhandlinger i morgen tidlig.
Værsgo, fru Marie Bjerre.
Vi har været til drøftelser, og nu er vi så endelig blevet indkaldt til et forhandlingsmøde i morgen, jeg er glad for, at ministeren nu også kalder det et forhandlingsmøde, og så ser jeg da frem til, at man så vil præsentere noget konkret. For sagen er jo, at regeringen ikke har præsenteret nogen som helst løsningsforslag i forhold til det her problem, og jeg vil da sådan set håbe, at man tør tage debatten lidt mere offentligt også og vise danskerne, at det er noget, man rent faktisk tager alvorligt. Så hvis ministeren nu kan løfte sløret for nogle af de forslag, man vil komme med, tror jeg da, at der vil være rigtig mange, som ser med her, der vil blive glade for det.
Ministeren.
Mon ikke, at de fleste, der måtte se eller måtte have set med her, efterhånden har slukket for eller skruet ned for lyden, når jeg nu får spørgsmålet for ottende gang, må det være, om jeg har tænkt mig at løfte sløret for det, som jeg skal fortælle spørgeren i morgen tidlig til forhandlingerne. Det kommer jeg nok ikke til.
Så er det for sit afsluttende spørgsmål hovedspørgeren, fru Louise Schack Elholm. Værsgo.
Det er jo altså tydeligt, at ministeren ikke ønsker at svare på spørgsmålene. Vi bliver ved med at få at vide: Der kommer en god løsning i morgen! hvis jeg skal citere en tidligere formand for Socialdemokratiet. Det er mere eller mindre det, vi får at vide. Vi kan ikke få noget at vide, for ministeren vil gerne holde det tilbage, så ministeren kan fortælle det til nogle andre end os. Men ministeren bør jo trods alt forsøge at svare på de spørgsmål, man stiller i Folketingssalen. Det synes jeg sådan set er meget god stil. Så ministeren må da kunne sige noget om det. Hvornår er det, ministeren vil komme med et forslag? Og hvor stort vil det givetvis være?
Ministeren.
Der bliver jo lagt mange nye standarder fra Venstres side her i eftermiddag. Skal jeg forstå det sådan, at hvis Venstre får magten på et tidspunkt – hvilket jo trods alt ikke, selv om det ser lidt sort ud med det lige nu, kan afvises hundrede procent – og der så stiller sig et oppositionsparti op og siger: Venstre skylder at fremlægge deres forslag her i Folketingssalen, førend de gør det i morgen eller ugen efter eller ugen efter i et forhandlingsmøde, vil man gøre det? Det er jo bare drilleri. Men mere seriøst i forhold til substansen bliver der spurgt til at sænke el-afgiften. Det har vi jo faktisk gjort med den aftale og dermed jo også gjort mere end Venstre, for Venstre er jo ikke med i den aftale. Så kan det godt være, at Venstre siger: Jamen vi vil sænke den endnu mere. Men vil I stemme for det, vi nu sænker den?
Spørgsmålet er slut. Tak til spørgerne, og tak til ministeren. Det betyder, at vi går videre, men nu er det med spørgsmål til transportministeren, og det er af fru Susanne Zimmer, Frie Grønne.
Værsgo for oplæsning af spørgsmålet.
Tak, og tak til ministeren for at ville besvare mit spørgsmål. Det er jo stillet ...
Fru Susanne Zimmer kan bare læse selve spørgsmålet op, og så tager vi debatten efterfølgende.
Tak, og undskyld. Ministeren nægtede i forbindelse med igangsættelsen af byggeprojekt Lynetteholmen den 17. januar 2022 at lade en journalist fra B.T. stille spørgsmål, medmindre den pågældende journalist ville bekræfte ministerens påstand om, at »projektet økonomisk hviler i sig selv.« – vil ministeren på den baggrund venligst forklare, hvorvidt det er regeringens holdning, at journalister skal acceptere og bekræfte ministres udlægning af sager, inden de foretager interviews?
Ministeren.
Mange tak for spørgsmålet først og fremmest. Vi kommer næppe til på de få minutter, vi har til dette § 20-spørgsmål, at vende alle de elementer i den månedlange forhistorie, der har været, med B.T.s misvisende artikler. Og derfor er jeg også glad for, at hr. Sikandar Siddique, da jeg i sidste uge inviterede ham til et møde, hvor vi kunne gå de her ting igennem, fordi hr. Sikandar Siddique havde udtalt sig om sagen i medierne, også har foreslået, at fru Susanne Zimmer deltager i mødet. Det ser jeg meget frem til, så vi kan komme det hele igennem. Jeg skal forsøge at svare på de få minutter, der er her, på spørgsmålet om, hvorvidt journalister skal acceptere og bekræfte en udlægning. Det skal de selvfølgelig ikke. Men jeg er også enig i, at det klip, som blev vist, viser et mærkeligt optrin, hvor B.T. har en forespørgsel om et interview, og hvor konklusionen jo er, at jeg ikke ønsker at deltage i et interview, hvor baggrunden er den, at B.T. fortsat vil blande økonomien i selve anlægget af Lynetteholm sammen med en eventuel kommende byudvikling. B.T. s artikler har bl.a. handlet om økonomi ved det kommende grundsalg for Lynetteholm, og Transportministeriet har desværre helt ekstraordinært måtte lave en gendrivelse af B.T.s misvisende præmis – en gendrivelse, som man også kan læse på ministeriets hjemmeside. Jeg er helt enig i, at det er en forudsætning for et velfungerende demokrati, at jeg svarer på spørgsmål og er åben om det, vi laver. Pressen kan også skrive og mene fuldstændig det, den vil, og jeg bestræber mig på at give medierne svar i den form, som de helst vil have. I det her enkeltstående tilfælde her har jeg bare oplevet, at dækningen i B.T. i denne sag er så misvisende, at jeg simpelt hen ikke er tryg ved at stille op til interview, men i stedet besvarer alle mediers spørgsmål skriftligt. Jeg har, inden jeg gik herover, undersøgt det nærmere, og jeg kan forstå, at der ikke findes spørgsmål, som B.T. ikke har kunnet få svar på skriftligt i den her sag. Så alle B.T.s spørgsmål er altså med andre ord besvaret. Så det handler altså om formen og ikke om indholdet i denne sammenhæng.
Fru Susanne Zimmer, værsgo.
Tak. Og tak for svaret. Altså, når læserne skal læse aviserne, er det jo indholdet, de er interesseret i, og jeg kan forstå, at ministeren synes, at der skal svares på alle spørgsmål, uanset om man er enig eller ej. Det glæder mig jo, for i et demokratisk samfund har vi brug for en fri presse, som ikke bare skal stille spørgsmål, hvis den er enig med ministeren som i det her tilfælde. Så det betyder, at ministeren en anden gang vil svare på sådanne spørgsmål, hvis ministeren kommer til at stå i den samme situation?
Ministeren.
I den her ekstraordinære situation var jeg jo ikke klar over, at B.T. ville anvende diskussionen af præmissen for et eventuelt interview til at kunne lave en artikel omkring det. Havde jeg vidst det, er det klart, at så havde jeg rullet hele den månedlange forhistorie op, hvor B.T. igen og igen – desværre – har gengivet ikkeretvisende artikler, og hvor man ikke har brugt det, som jeg har udtalt i en retvisende sammenhæng. Og det er som sagt også derfor, at jeg i denne helt ekstraordinære situation vælger ikke at stille op til interview, men gerne besvarer mediets spørgsmål skriftligt.
Fru Susanne Zimmer, værsgo.
Nu spørger jeg så: Betyder det noget, om en journalist stiller spørgsmål med kamera på, eller om journalisten spørger uden kamera på? Og så kommer jeg igen i tvivl om, hvorvidt ministeren kun vil svare, hvis intervieweren eller journalisten har forstået den præmis, som ministeren stiller op.
Ministeren.
Det kan være svært at vide, om journalist og et medie har forstået en sammenhæng, når man skriver artikler kontinuerligt, som ikke gengiver viden retvisende, især fordi man hos andre medier, f.eks. Berlingske, der har skrevet nøjagtig de samme artikler med nøjagtig de samme kilder, ikke skriver de i øvrigt kritiske artikler misvisende. Så er det klart, at man godt kan sidde tilbage med en utryghed om, at det, man siger, bliver brugt i en retvisende sammenhæng.
Susanne Zimmer for sidste spørgsmål. Værsgo.
Så er jeg nødt til at høre: Når ministeren taler om en retvisende forståelse, betyder det så i virkeligheden, at ministeren siger, at der er én sandhed, og at hvis journalisten mener, at man kan forstå de økonomiske rammer for – i det her tilfælde Lynetteholm – på en anden måde end ministeren, så berettiger det ikke til at stille spørgsmål og få et interview?
Ministeren.
Der ligger en meget fyldig gennemgang af de informationer, som B.T. har skrevet om, og som ikke er retvisende. De ligger på ministeriets hjemmeside under overskriften »Gendrivelse«. Det ville føre for langt, hvis jeg skulle gå alt det igennem her, desværre, for der har været mange misforståelser. Men jeg vil gerne igen slå fast, at jeg selvfølgelig vil besvare alle B.T. s spørgsmål, og det vil jeg fortsat gøre, hvis der skulle komme nogle flere. Jeg ønsker blot ikke at stille op i en hvilken som helst form – og det kan jeg så i øvrigt redegøre nærmere for, når hr. Sikandar Siddique og fru Susanne Zimmer kommer til møde.
Tak for det. Spørgsmålet er slut. Vi går videre til det næste spørgsmål, og det er til ministeren for fødevarer, landbrug og fiskeri. Det er Mette Thiesen fra Nye Borgerlige, som har stillet spørgsmålet.
Værsgo at læse spørgsmålet op.
Tusind tak. Mener ministeren, at politikere og myndigheder er bedre til at bestemme, hvad danskerne indtager af kost, end danskerne selv?
Værsgo til ministeren.
Jamen det korte svar er nej. Det er simpelt hen danskerne selv, der skal bestemme, hvad de putter i munden, hvad de har lyst til at spise – det er vores eget individuelle valg. Ingen tvivl om det. Når det så er sagt, er det jo ikke nogen hemmelighed, at der er rigtig mange danskere, der går op i sundhed, og også rigtig mange, der går op i det med klima. Og der ved vi, at det er sådan, at vi i mange år har arbejdet med kostråd, altså hvor de førende eksperter på området gør sig nogle tanker om, hvad der er sundt at spise. Da vi så kunne høre, at der også var mange danskere, der var optaget af det med klimaet, og at det faktisk viser sig, at det, man skal spise for at være sund, sådan set er det samme som det, man skal spise for at tænke på klimaet, så har vi valgt at slå flere fluer med et smæk og slå dem sammen til stor begejstring for de mange organisationer. Det er jo sådan, at Kræftens Bekæmpelse, Diabetesforeningen, Hjerteforeningen, Gigtforeningen og andre siger, at det er vigtigt med kostråd, så danskerne får nogle gode råd til, hvordan de kan spise sundere. Og vi ved også, at der er vistnok tre ud af fem danskere, der gerne vil spise mere klimavenligt, og så er det også en god idé at inspirere danskerne til, hvordan man kan sammensætte sine måltider, så man også reducerer CO 2 Det er sund fornuft. Derfor har vi lagt de her kostråd frem til fri inspiration for danskerne. Ingen bestemmer, hvad man skal gøre, men man kan vælge at bruge dem, hvis man har lyst til det. Og vi kan se, at der er stadig flere danskere, der er inspireret af det, og som rigtig gerne vil bruge kostrådene. Der er faktisk en større interesse for det nu, hvor vi har lagt klima ind, end hvor det kun var sundhed. Det synes jeg er fantastisk. Jeg vil bare lige henlede opmærksomheden på dagens udgave af Avisen Danmark, hvor jeg er sammen med en række store organisationer – nu nævnte jeg patientorganisationer før, med der er også Danmarks Idrætsforbund, DGI, Forbrugerrådet Tænk og andre – der siger, at kostråd er en super god idé, fordi danskerne selv skal bestemme, hvad de skal spise, men de må godt blive inspireret af gode, fornuftige råd.
Fru Mette Thiesen. Værsgo.
Det er jo godt, at jeg kan høre, at fødevareministeren ved, hvad jeg spørger ind til her. Jeg kritiserede jo forleden på Facebook, at ministeren og hans styrelse bruger skattekroner på at belære danskerne om indtag af broccoli. B.T. har efterfølgende afsløret, at Fødevarestyrelsen, der nu anbefaler en mere plantebaseret kost, i 2021 har brugt i alt 3.131.000 kr. på at informere om de nye klimavenlige kostråd. Derudover forventer styrelsen at bruge 800.000 kr. på kampagner om kostrådene. Regeringen har altså købt broccoli for næsten 4 mio. kr. Det er jo ret vildt. Ministeren udtalte til B.T., at det er en super god og helt nødvendig kampagne, og at den faktisk er ret billig. Jeg fik nok kaffen galt i halsen, da jeg læste det, for at være helt ærlig. 3 mio. kr., næsten 4 mio. kr., det er altså ret mange penge. Kan ministeren dokumentere effekten af den her informationskampagne, eller er formålet med den egentlig bare at føre valgkamp på skatteborgernes regning?
Ministeren.
Jamen jeg er faktisk rigtig glad for, at det her spørgsmål bliver taget op, for jeg synes virkelig, at det er en usædvanlig billig kampagne. Der er altså ikke tale om at bruge 3 mio. kr. på 1 år. De 3 mia. kr. er blevet brugt over 2 år. Og så er der 800.000 kr., der bliver brugt her i 1 år ekstra. Så det er altså i gennemsnit 1,3 mio. kr. om året, og vi er altså nede på, hvad der svarer til 25 øre pr. dansker. Vi kan bare kigge på, hvad effekten kan være af det her. Københavns Universitet har lavet en undersøgelse, der viser, at der er sundhedseffekt, bare alene sundhedseffekt for 12 mia. kr. om året. Det svarer altså til 2.000 kr. pr. dansker.
Tak for det. Så er det fru Mette Thiesen. Værsgo.
Tusind tak. Jeg synes altså, det er ret vildt, hvordan ministeren indædt forsvarer at bruge danskernes hårdt tjente skattekroner på opdragelseskampagner, der mangler lidt bevis for effekt. Det lugter lidt af at brande ikke blot sig selv, men også sit ressortområde. Så kære minister: Regeringen er jo ikke pædagog for danskerne. Politikere og myndigheder skal ikke bestemme alt over danskerne, heller ikke deres indtag af mad. På Facebook skrev ministeren også lidt groft og fejlagtigt, at jeg er imod forebyggelsen af alvorlige sygdomme. Mener ministeren, at danskere, der kritiserer lemfældig omgang med danskernes skattepenge, er imod at forebygge alvorlige sygdomme?
Tak for det. Så får vi et svar fra ministeren. Værsgo.
Jeg synes simpelt hen ikke, at det er lemfældig omgang med danskernes penge. Det at lave oplysning, information og kampagner er jo noget, vi har gjort i mange år i Danmark med kæmpe succes. Tænk på indsatsen for at oplyse danskerne om at lade være at køre spritkørsel; det er noget, der virkelig har virket. Kig på kampagnen fra 1980'erne og 1990'erne imod rygning; det er noget, der virkelig har virket. Der er det ene eksempel efter det andet på, at oplysning, information og inspiration rent faktisk har rykket noget. Det kan vi også se med kostrådene. Danskerne begynder at spise mere klimavenligt og mere sundt.
Så er det fru Mette Thiesen til sidste spørgsmål. Værsgo.
Det er lidt vildt nogle gange, hvad man skal høre, før ørerne falder af – spritkørsel sammenlignet med indtagelse af broccoli. Nej, i min og Nye Borgerliges optik skal politikerne bestemme mindre, og danskerne skal bestemme meget mere selv. De officielle kostråd blev jo indført tilbage i 70'erne, og historisk set har det sikkert været ganske fornuftigt at oplyse danskerne om vigtigheden af at spise sundt og varieret. Det har jo egentlig heller ikke ændret sig sådan voldsomt meget siden dengang. Og man har også siden dengang undervist skoleelever i eksempelvis madpyramiden; det har jeg også selv gjort i hjemkundskabsundervisningen. Men danskerne er et meget oplyst folkefærd, og derfor forekommer broccolikampagnen mig også fuldstændig meningsløs og ligegyldig.
Tak. Så får vi et svar fra ministeren. Værsgo, ministeren.
Jeg er fuldstændig enig med fru Mette Thiesen i, at danskerne er et meget oplyst folkefærd, også meget nysgerrigt. Derfor er det også vigtigt, at vi, når der løbende kommer ny viden, faktisk bruger nogle kræfter og beskedne beløb på at oplyse om det her. Husk på, at hvis det er sådan, at vi rent faktisk spiser efter de her kostråd, er der et potentiale på hele 12 mia. kr., som vi kan spare i sundhedsudgifter. Det svarer til 2.000 kr. pr. dansker! Den udgift, vi bruger på at udvikle det og informere og oplyse om det her, er 25 øre pr. dansker.
Tak. Der var gang i den her debat. Jeg siger tak til både spørgeren og ministeren. Nu går vi videre til et spørgsmål til erhvervsministeren af fru Marie Bjerre. Medspørgeren er fru Louise Schack Elholm. Begge er fra Venstre.
Værsgo til fru Marie Bjerre for oplæsning af spørgsmålet.
Tak for det. Har regeringen overvejet, om man også skal støtte erhvervslivet for at imødegå de voldsomme prisstigninger på energi, og i bekræftende fald hvordan?
Ministeren.
Tak for det. Jeg kan sige, at vi følger udviklingen rigtig tæt i energipriserne fra regeringens side, og aktuelt er det priserne på gas og el, som er betydelig højere end sidste fyringssæson, og det er jo ikke noget, der bare gælder i Danmark, det gælder faktisk i hele Europa. Den gode nyhed er, at der er udsigt til, at de her priser vil falde igen, men omvendt er der ikke nogen tvivl om, at de aktuelt høje energipriser selvfølgelig kommer til at påvirke både husholdninger og også virksomheder. Det var derfor, vi i november præsenterede en varmepakke, som skulle rettes mod økonomisk vanskeligt stillede borgere, bl.a. med en pulje på 100 mio. kr., som altså skulle målrettes pensionister og kontanthjælpsmodtagere. Lige nu drøfter klimaministeren, som jeg ved ordføreren ved, situationen med Folketingets partier, herunder om der er behov for at tage yderligere tiltag. Jeg kan også godt forstå, at mange virksomheder er bekymrede og især dem, der bruger rigtig meget energi i deres produktion. Men man kan også sige, at der er en grund til, at det særlig er familierne, der er i fokus i den her debat, for modsat den enkelte husholdning har virksomhederne jo faktisk mulighed for at sende regningen videre. De kan sætte priserne op, og det er også forventningen, at de vil gøre det. Vi kan f.eks. allerede nu se, at der er flere af vores dagligvareforretninger, der har meldt ud, at de begynder at hæve priserne på forskellige dagligvarer som f.eks. ost og smør, og det er en forventelig følge af, at det kræver meget energi at producere fødevarer. Samtidig er det her jo en fælles udfordring, kan man også sige, altså på tværs af lande, og det betyder også, at danske virksomheders konkurrenceevne egentlig ikke i væsentlig grad bliver påvirket af det her. Det er også en vurdering, jeg deler med Dansk Industri, kan jeg sige, så det er noget, der ligesom er fælles forståelse for, altså at det er sådan, virkeligheden ser ud. Dansk Industri vurderer generelt, at virksomhederne heller ikke er truet på livet. Så det er altså forbrugerne i sidste ende, der vil komme til at blive ramt af det her, og derfor er det også over for borgerne, vi mener er det rigtige sted at sætte ind.
Fru Marie Bjerre, værsgo.
Tak for svaret. Det er godt at høre, at regeringen følger det her tæt, og at erhvervsministeren også gør det. I Venstre har vi meget, meget stort fokus på det her problem, og ser det også fra borgerne og forbrugernes side, og vi har lige kørt en runde med klima-, energi- og forsyningsministeren, i forhold til hvad man kan gøre over for danskerne. I Venstre har vi foreslået højere varmepuljer og sænkelse af elafgifterne. Men vi er altså heller ikke blinde for, hvad det her gør for erhvervslivet, og derfor vil jeg egentlig gerne fokusere det her spørgsmål udelukkende på virksomhederne. Virksomhederne er nemlig også meget hårdt ramt, det er ikke kun os almindelige danskere, der er hårdt ramt, og det gælder også i Nordjylland, hvor vi begge to er valgt, altså hvor ministeren og jeg er valgt, og jeg synes, det er vigtigt, at regeringen også ved, at det gør ondt på de virksomheder, og derfor vil jeg egentlig gerne nævne to konkrete eksempler fra Nordjylland, som jeg håber ministeren vil tage til sig. Det er eksempelvis købmanden fra Øster Brønderslev, som har fået en elregning på 78.000 kr. i januar måned, og sidste år beløb den sig på 34.000 kr. Det er også virksomheden Danauk i Ulsted, som har fået fordoblet deres elregning, og det har så betydet, at de har måttet skrue ned for varmen i deres lagerhal på 1.000m 2 Det kan selvfølgelig ikke blive ved med at gå for sådan nogle virksomheder, at man bliver nødt til at gøre det. Det betyder, at vi kommer til at miste arbejdspladser, det betyder, at vi kommer til at miste velfærd, ligesom det heller ikke kan gå for resten af landet. Faktisk siger Dansk Industri, at virksomhedernes energiregninger i år samlet bliver 9,5 mia. kr. dyrere sammenlignet med 2019. Derfor vil jeg gerne høre, om regeringen ser, at der er nogen muligheder for på en eller anden måde at hjælpe erhvervslivet med de her store regninger, som man jo ser lige nu.
Ministeren.
Jeg deler vurderingen af, at det, som ordføreren siger, selvfølgelig ikke kan blive ved med at gå, og derfor ser jeg også meget nøje på, hvad Dansk Industri har udtalt om den her sag. De siger, at generelt er virksomhederne ikke truet på livet, og de forventer også, at det her vil normalisere sig igen. Det er jo det, vi har udsigt til, nemlig at energipriserne vil normalisere sig. Og så er der jo den økonomiske logik gældende her, at virksomheder har mulighed for at overvælte det ved at hæve priserne, og det har forbrugerne ikke, og det er derfor, det er hos forbrugerne, jeg mener er det rigtige sted at sætte ind.
Så er det fru Louise Schack Elholm. Nej, undskyld, der var et spørgsmål mere fra fru Marie Bjerre. Vi skal ikke snyde hinanden, så værsgo.
Tak for det, jeg mente nok, jeg havde en runde mere. Jeg skal bare lige forstå svaret. Altså, vil det sige, at som det ser ud lige nu, mener regeringen ikke, at man skal gøre noget ekstraordinært for at hjælpe virksomhederne, og vil det sige, at man sådan set mener, at det er nok, at man har en forventning om, at priserne vil falde igen, at det vil normalisere sig, og at man i stedet for udelukkende vil hjælpe forbrugerne?
Ministeren.
Altså, jeg siger: Der er lavet en ny varmepakke på 100 mio. kr., som blev lavet sidste år. Den er målrettet de økonomisk mest vanskeligt stillede borgere. Så har klimaministeren lige nu forhandlinger og drøftelser med Folketingets partier for at vurdere, om der er behov for yderligere tiltag. Jeg prøver bare at lægge det faktum ind i debatten, at virksomheder har mulighed for at kunne hæve deres priser og dermed få dækket deres meromkostninger. Det har en dansker som forbruger ikke på samme måde. Derfor er det der, jeg mener vi skal sætte ind. Og det er også det, vi har meldt ud med varmepakken, og så skal vi selvfølgelig følge den her situation nøje, som vi regner med normaliserer sig.
Tak for det. Nu er det medspørger fru Louise Schack Elholm, som har 1 minut. Værsgo.
Det er jo meget interessant også at høre den diskussion, fordi ministeren, sådan som jeg forstår det, tilkendegiver, at man ikke formoder, at det her giver de store problemer for virksomhederne. Jeg vil høre, om ministeren tror, at det giver en konkurrenceforvridning, hvor folk f.eks. går væk fra de fysiske butikker som SuperBrugsen eller andre og over til de netbaserede butikker, altså til sådan noget som nemlig.com. For de fysiske butikker skal jo sådan set have et lokale, som folk kan gå ind i, og de skal have kølemontre, der er kølet ned, selv om man åbner døren. Det skal de virtuelle butikker jo ikke. Så ser ministeren, at der kan komme en konkurrenceforvridning, hvor folk går væk fra de fysiske butikker?
Ministeren.
Altså, jeg tror, jeg skal starte med lige at berigtige det, som blev sagt indledningsvis. Jeg gengiver min vurdering af sagen, som faktisk flugter med Dansk Industris vurdering af sagen, som er – og nu citerer jeg faktisk Troels Ranis fra Dansk Industri: »Generelt set, er virksomhederne ikke truet på livet. Men det er klart, at vi følger udviklingen nøje, og vi kigger ind i, hvordan markedet udvikler sig. Men forventningen er, at det vil normalisere sig«. Så er det klart, at der vil blive et prisoverskub. Det vil virksomheder gøre – det sker altid i sådan nogle situationer – og det er derfor, det så vil lande på den enkelte forbruger, den enkelte dansker, og det er derfor, vi har spillet ud med at sætte ind der. Nu drøfter vi så med Folketingets partier, om der er brug for yderligere tiltag, og der er jo forskellige måder, man kan melde sig ind i debatten på. Venstre kommer så med nogle bud her på, hvor man synes der er et forhold, der skal adresseres.
Fru Louise Schack Elholm, værsgo.
Jeg stiller spørgsmål til ministeren om, om ministeren opfatter, at der er en forvridning. Jeg er ganske udmærket klar over, at de danske eksportvirksomheder er virkelig dygtige til at spare på energien i forhold til deres udenlandske konkurrenter. Så på den måde er det faktisk en konkurrencefordel, hvis man kan sige det sådan; altså, det er også lidt groft sagt, men de udenlandske vil opleve det i større grad, end de selv vil. Butikkerne kan putte det over på forbrugerne, men netbutikkerne oplever jo ikke den samme prisstigning, eller det er det, jeg spørger ministeren til, altså om ministeren opfatter, at netbutikker, som nemlig.com og andre, har de samme prisstigninger, som man oplever i de fysiske butikker.
Tak. Så er det ministeren. Værsgo.
Altså, det er ikke en vurdering, jeg har haft mulighed for at lave op til den her besvarelse, men hvis der er ønske om det, kan man selvfølgelig altid prøve at komme dybere ned i tallene. Jeg tror, at når energipriserne generelt stiger, så vil man blive eksponeret forskelligt, i forhold til hvor man i givet fald står som virksomhed. Det er klart, at energiintensive virksomheder vil blive hårdere ramt, men generelt er vurderingen – det er den fra mig som minister, og det er den også fra Dansk Industri – at det her ikke truer virksomhederne på livet, og at det er en midlertidig ting, som vi kommer på den anden side af igen. Indtil da er det klogt at sætte ind i forhold til at hjælpe danske forbrugere, og det er det, vi lægger op til at gøre.
Så er det fru Marie Bjerre for det sidste spørgsmål. Værsgo.
Tak. Jeg vil meget gerne følge op på det, for ministeren svarede jo sådan set meget klart, at det her er midlertidigt, og at det ikke er noget, der truer virksomhederne, og at regeringen derfor i stedet for vil fokusere på forbrugerne. Derfor vil jeg bare høre, om det er en korrekt konklusion, jeg laver, nemlig at regeringen ikke aktuelt har nogen planer om, at man skal gøre noget for dansk erhvervsliv.
Minister.
Nu vil jeg bare endnu en gang gøre opmærksom på, at den vurdering, jeg lægger frem i dag, er en vurdering, som jeg deler med Dansk Industri: at det her generelt ikke truer virksomhederne på livet, og at det er forventningen, at det er et midlertidigt fænomen. Så fortæller jeg, at vi har spillet ud med en varmepakke, der er målrettet forbrugerne, og at klimaministeren lige nu har drøftelser med Folketingets partier om, om der måtte være behov for yderligere tiltag. Og de de Men det er rigtigt, at varmepakken, der er lanceret, er målrettet forbrugerne, og jeg tænker også, at det er der, problemet må være størst, fordi virksomhederne har mulighed for at vælte priserne over på forbrugerne , og det er forventningen, at de vil gøre det.
Spørgsmålet er sluttet. Tak til ministeren, tak til fru Louise Schack Elholm, og tak til fru Marie Bjerre. Nu går vi videre med et spørgsmål til beskæftigelsesministeren af hr. Lars Christian Lilleholt, Venstre.
Værsgo for oplæsning af spørgsmålet.
Tak for det formand. Hvad er regeringens rationale bag, at regeringen netop har afsat 100 mio. kr. til en såkaldt varmepulje til kommunernes øgede udgifter til eksempelvis personlige tillæg til pensionister og kontanthjælpsmodtagere?
Ministeren.
Tak for spørgsmålet. »Det er en kold tid som vi lever i /alle går rundt og fryser.« Sådan sang Kim Larsen tilbage i 1976. Vi kender jo kun den danske vinter alt for godt med al dens mørke og kulde, og netop i år stiger de globale priser på energi ekstraordinært meget. Det kan mange af os heldigvis godt klare, men der er altså også mennesker i vores samfund, som har svært ved at finde penge til de uforudsete udgifter, som de her helt uforskyldt har fået. Dem vil regeringen hjælpe. Det handler grundlæggende om solidaritet i en ekstraordinær situation. Derfor har regeringen sammen med et flertal af Folketingets partier afsat en pulje på 100 mio. kr. til at understøtte kommunernes hjælp til særlig kontanthjælpsmodtagere og pensionister. At vi lige netop er landet på det beløb, skyldes flere ting. For det første er puljen jo et supplement til de eksisterende hjælpeordninger, vi har. Pensionister kan f.eks. få et varmetillæg, som er reguleret efter deres indkomst, og som kan forhøjes i tilfælde af markant stigende priser. For det andet har vi kigget på tidligere års udgifter til de ordninger, og vi antager, baseret på vores tal, at nogle kommuner i landet rammes mere end andre, f.eks. fordi de har mange borgere med individuelle gasfyr. Regeringen følger udviklingen og holder øje med, om der er brug for flere målrettede initiativer, der kan afbøde konsekvenserne af de stigende energipriser. Derfor inviterede klima-, energi- og forsyningsministeren i sidste uge også forligspartierne til at drøfte energipriserne. Det er virkelig en kold tid, vi lever i, men der er altså ikke nogen, der fortjener at gå rundt og fryse derhjemme på grund af prisstigninger ude i den store verden. Tak for ordet.
Lars Christian Lilleholt, værsgo.
Tak for svaret, minister. Jeg er meget enig i, at det er en kold tid, vi lever i, og det er også en kold tid for ikke mindst mange pensionister og lavtlønsfamilier i forhold til at håndtere den meget, meget store stigning, der har været. Og det er jo ikke bare en stigning, der har været i år, som ministeren sagde, men faktisk en stigning, der har stået på i et helt år nu. Mange familier oplever prisstigninger i størrelsesordenen adskillige tusinde kroner om måneden, og det gælder også for pensionister. Fordeler man de her 100 mio. kr., giver det muligvis 200, 300 eller måske 400 kr. pr. pensionist eller ægtepar. Batter det overhovedet noget? Når man får en prisstigning på måske et par tusinde kroner, får man en almisse på 300 eller 400 kr. Jeg tror, der er mange pensionister, der synes, at det er alt, alt for lidt.
Ministeren.
Ja, men det er jo trods alt, indtil videre i hvert fald, bedre end ingenting. Som jeg også nævnte i min indledende besvarelse, ved jeg jo også, at spørgerens eget parti sidder med i de aktuelle drøftelser med klima-, energi- og forsyningsministeren om, hvorvidt der er behov for yderligere tiltag. Vi har jo både en forventning og en forhåbning om, at det her er nogle midlertidige udsving i energipriserne, men det er der selvfølgelig ikke nogen garanti for, og derfor er jeg også glad for, at vi i forbindelse med aftalen om »Danmark kan mere I« i fredags er blevet enige om en markant lempelse af elafgiften fremadrettet.
Tak. Værsgo til spørgeren.
Tak for svaret. Det kan jo være ganske svært at spå om energipriser, og der er også mange vurderinger i den sammenhæng. Dansk Energi forventer jo, at det er noget, der står på vi i en længere periode, måske endda året ud, og så kan man jo rolig sige, at der måske også er andre end pensionister, der har brug for en hjælpende hånd. Gør regeringen og ministeren sig nogen overvejelser om det?
Ministeren.
Vi gør os hele tiden overvejelser om den situation, vi står i. Altså, jeg kan kun understrege, at jeg synes, det er beklageligt, at navnlig Europas afhængighed af gas fra Rusland har været med til at presse priserne op, og derfor følger vi selvfølgelig hele den situation meget, meget nøje. Det er også en af årsagerne til, at der i talende stund pågår drøftelser med klima-, energi- og forsyningsministeren om lige præcis det her.
Det sidste spørgsmål, værsgo.
Tak for det, formand. Nu vælger ministeren og regeringen jo sådan en tilskudsmodel, en varmepulje. Er der ikke risiko for, at det her bliver umådelig bureaukratisk, og at pengene ender i kommunekasserne i stedet for hos pensionisterne?
Ministeren.
Altså, puljen giver jo en direkte og fuld kompensation til de kommuner, som oplever øgede udgifter til personligt tillæg og hjælp til enkeltudgifter på grund af de stigende energipriser. Og det synes vi jo sådan set har været, i hvert fald på det tidspunkt, hvor den her pulje blev aftalt, et godt svar på de stigende udgifter for lige præcis de grupper af borgere, som kan blive særlig hårdt ramt. Men det er også rigtigt, at vi følger situationen meget, meget nøje, og derfor er det jo også glædeligt, at spørgerens eget parti også sidder med i drøftelser med klima-, energi- og forsyningsministeren.
Tak til hr. Lars Christian Lilleholt. Spørgsmålet er slut. Vi fortsætter med et spørgsmål til beskæftigelsesministeren, men nu er spørgeren fru Louise Schack Elholm, Venstre.
Værsgo for oplæsning af spørgsmålet.
Tak for det. Regeringen har kun afsat 100 mio. kr. til en tilskudspulje til overførselsmodtagere – er det udtryk for, at regeringen mener, at lønmodtagere ingen problemer har med de stigende energipriser?
Ministeren.
Tak for spørgsmålet. Regeringen har, som spørgeren jo rigtigt refererer til, sammen med et bredt flertal i Folketinget afsat en pulje på 100 mio. kr. til at understøtte kommunernes hjælp til dem i vores samfund, der har mindst, og som derfor bliver ramt hårdest af de stigende priser på el og varme. Da vi så, at priserne på varme og elektricitet begyndte at stige, var det vores absolutte topprioritet at holde hånden under de kontanthjælpsmodtagere og pensionister, der har allermindst på kistebunden. Det handler grundlæggende om solidaritet, og det er, som jeg ser det, kernen i velfærdssamfundet. Dermed ikke sagt, at der ikke er andre borgere, der kan få sig en forskrækkelse, når den næste varmeregning dumper ind af brevsprækken. Derfor følger vi også udviklingen tæt i regeringen og holder øje med, om der er brug for flere målrettede initiativer, der kan afbøde konsekvenserne af de stigende energipriser, og derfor inviterede klima-, energi- og forsyningsministeren også Folketingets partier til at drøfte de stigende energipriser i sidste uge. For der skal ikke herske nogen tvivl om, at det er regeringens holdning, at ingen fortjener at fryse i eget hjem på grund af prisstigninger ude i den store verden, som man ikke selv har været herre over – hverken pensionister, kontanthjælpsmodtagere eller lønmodtagere. Tak for ordet.
Fru Louise Schack Elholm, værsgo.
Skal jeg forstå det sådan, at med hensyn til den forskrækkelse, som jeg kan forstå at lønmodtagere har fået i forhold til energipriserne, så er det noget, regeringen gerne vil se på og prøve på at imødegå med nogle andre initiativer?
Ministeren.
Man skal i hvert fald forstå det således, at det er noget, vi tager meget alvorligt, og at vi ikke udelukker at tage nogen initiativer. I første omgang er det jo også derfor, at klima-, energi- og forsyningsministeren har indkaldt til drøftelser derom.
Spørgeren.
Jamen der er endnu ikke kommet noget udspil fra regeringen om, hvad man vil gøre for at hjælpe de andre grupper. Vores opfattelse er, at det her selvfølgelig er rigtig svært for dem, som er på overførsler, men det er altså også et problem for rigtig mange lønmodtagere, som har svært ved at få hverdagen til at hænge sammen, når de ser, at deres varmeregning mangedobles. Så kommer der et udspil fra regeringen om, hvad man kan gøre for de øvrige grupper?
Ministeren.
Det deler jeg sådan set. Der er rigtigt, rigtig mange lønmodtagerfamilier, som ikke har særlig høje indkomster, som også risikerer at blive hårdt ramt af det her, og det er jo også en af årsagerne til, at vi i den rigtig gode aftale, som vi lavede i fredags – »Danmark kan mere« – har valgt at sænke elafgifterne. Det er også noget, der gør, at resultatet af den aftale er, at arbejderfamilierne er nogle af dem, der på bundlinjen kommer til at vinde mest ved den reform og jo ikke mindst også være dem, der kommer til at opleve de største lempelser i elafgiften.
Tak. Det sidste spørgsmål, værsgo.
Vi er også glade for, at regeringen trods alt også valgte at gøre, ligesom Venstre også har foreslået, altså at sænke elafgiften. Om end det ikke er ret meget, hjælper det dog trods alt lidt. Men ikke desto mindre hjælper det vel i begrænset omfang de kunder, der er hårdest ramt af de stigende priser, nemlig dem, der er afhængige af naturgas. For deres afgifter falder jo ikke, men deres varmeregning mangedobles. Så har regeringen tænkt sig at gøre noget i forhold til dem, der rent faktisk oplever de stigende varmeregninger?
Ministeren.
Det er fuldstændig korrekt, og det er også af præcis den årsag, at klima-, energi- og forsyningsministeren har indkaldt til drøftelser om lige præcis det her spørgsmål. Og vi håber jo selvfølgelig på – i modsætning til fredagens aftale – at et bredt udsnit af Folketingets partier vil medvirke til at drøfte, hvilke gode løsninger der forefindes.
Tak for det. Spørgsmålet er slut. Tak til ministeren, og tak til fru Louise Schack Elholm. Så går vi videre til miljøministeren, og spørgeren er hr. Hans Andersen, Venstre.
Værsgo for oplæsning af spørgsmålet.
Tak for det. Mener ministeren, at man på demokratisk og tilfredsstillende vis inddrager de mange stigende bekymringer fra borgerne og berørte kommuner i og omkring områderne Tisvilde Hegn og Horserød Hegn i forbindelse med den igangværende proces for udpegning af de kommende ti naturnationalparker?
Ministeren.
Tak for spørgsmålet. At vi nu giver et historisk løft til dansk natur med bl.a. naturnationalparker, var et løfte, som vi gav til danskerne før valget, og det er vi nu i gang med at levere på, hvor vi selvfølgelig er optaget af at finde gode lokale løsninger alle steder. Borgerinddragelsen for de næste op til ti naturnationalparker startede med muligheden for at melde områder ind tilbage i juni sidste år. De efterfølgende naturvandringer er en af flere inddragelsesprocesser, og jeg var også selv med i Tisvilde Hegn i forbindelse med naturvandringen der. Der har løbende været dialog og input fra forskere, kommuner, borgere og interessenter, og her har aftalekredsen bl.a. nedsat en interessentarbejdsgruppe med repræsentanter fra bl.a. Friluftsrådet, Danmarks Cykle Union, Danmarks Idrætsforbund og spejderne – for bare at nævne nogle – og de har alle bidraget med deres perspektiver til udvælgelsen af naturnationalparkerne, og vi er også i dialog med kommunerne. På baggrund af de mange input i processen besluttede vi at give mere tid til at dykke grundigt ned i materialet og også have en opfølgende dialog her i det nye år, og det er vi også i fuld gang med. Og det gælder selvfølgelig også for Tisvilde Hegn og Horserød Hegn, og efter udvælgelsen – nok så vigtigt – vil dialogen og inddragelsen selvfølgelig fortsætte, bl.a. med en nedsættelse af lokale projektgrupper og udarbejdelse af projektplaner og forvaltningsplaner, som er skræddersyede til hvert enkelt område, og som også kommer i offentlig høring. Tak.
Hr. Hans Andersen, værsgo.
Tak for det. Ministeren nævner, at det her skal være et historisk løft, at der skal være gode lokale løsninger, og nævner, at der har været naturvandringer. Men ministeren nævner også, at man har udsat udpegningen af de ti konkrete naturnationalparker, og det får mig til at spørge opfølgende, om ministeren virkelig mener, at den proces har været god nok, om den har været inddragende nok. Forleden var der en demonstration i Tisvildeleje med deltagelse af måske 150 mennesker, og jeg vil bare sige, at mit indtryk fra den demonstration var, at de ikke deler ministerens opfattelse af, at den proces har været inddragende nok. Og det er sådan set det, jeg gerne vil høre ministeren om i dag, altså om ministeren virkelig mener, at det her har været inddragende nok, at man faktisk har lyttet til de mange bekymringer, der er udeomkring i forhold til naturnationalparker, og her er det så specifikt Tisvilde Hegn og Horserød Hegn.
Ministeren.
Tak for det. Det er rigtigt, at jeg nævnte, at det, vi er i gang med, er et historisk løft af dansk natur, og det er der i den grad brug for. Derfor kan det jo også godt ærgre mig, at det i hvert fald ikke er noget af det, som Venstre har fokus på, hverken når vi debatterer her i salen i dag eller når vi i øvrigt har debatteret naturnationalparkerne. For der er altså brug for, at vi gør noget for den danske natur. Betyder det så, at vi skal sikre en god inddragelse og gode lokale løsninger? Ja, selvfølgelig, og det er jo præcis det, som vi er i gang med.
Hans Andersen, værsgo.
Vi er fuldstændig enige om, at vi skal have mere natur og bedre biodiversitet. Men det, der kan undre, er jo, at når man kigger på Tisvilde Hegn, er det faktisk et område, hvor biodiversiteten er rigtig god. Og jeg må bare sige, at når jeg taler med orienteringsløbere, mountainbikekørere, slædehundeførere og ryttere og brugere af Tisvilde Hegn i almindelighed, så oplever de ikke, at det her er en god proces. Og det er det, jeg spørger ministeren om: Er det virkelig ministerens opfattelse, at den her proces er god nok?
Tak for det. Ministeren, værsgo.
Det er også helt fair at spørge. Jeg synes bare ikke, det er rigtigt, når ordføreren siger, at man er helt enig i, at naturen også skal have en hjælpende hånd, for vi ved jo, hvad de faglige anbefalinger er: store, sammenhængende naturområder, hvor naturen også får lov til at være mere vild. Det er jo præcis det, vi er i gang med. Der kan vi bare se, at Venstre betvivler det: Er der overhovedet er en naturkrise? Skal vi overhovedet gøre noget ved det her? Og det er jo ærgerligt, for der er Jeg har også møder med orienteringsløberne og med mountainbikerne og med rytterne, og jeg oplever egentlig, at de også er optaget af, at vi skal passe på naturen. Det er jo præcis de fællesmængder, som vi er i gang med at finde.
Hr. Hans Andersen, sidste spørgsmål. Værsgo.
Tak for det. Min klare opfordring til ministeren her i dag er at sætte den proces på pause, fordi frustrationen er stor. Oplevelsen er, at områder nu skal hegnes ind. Og med den konflikt, det så kan medføre, og den frygt og frustration, det medfører hos rigtig mange brugere, er min opfordring i dag til ministeren: Sæt nu processen på pause, og lad os nu sætte os ned sammen og finde de rigtige løsninger, for vi sætter også spørgsmålstegn ved, om der nu også kun er én løsning, og at det er at hegne områder ind.
Tak for det. Så er det ministeren. Værsgo.
Så modsiger spørgeren jo også lidt selv, hvis han først siger, at vi er helt enige, og at vi skal gøre det her, og bagefter siger: Nej, vi skal ikke gøre det her; det er vi faktisk stærkt tvivlende over for. Det er jo derfor, man bliver lidt i tvivl om Venstres kurs på det her område. Vil man reelt passe bedre på biodiversiteten i Danmark? Det er jo det, som det her handler om. Vi har hele vejen sagt: Selvfølgelig skal det give spændende naturoplevelser. Vi har lavet en trepartsaftale med Friluftsrådet og DN, og vi mødes med de her friluftsorganisationer, fordi det er vigtigt, at man også kan være aktiv ude i naturen, og det vil vi rigtig gerne. Men det ændrer bare ikke på, at udgangspunktet for det her er, at vi skal hjælpe den danske natur.
Tak for det. Spørgsmålet er sluttet. Men vi fortsætter med spørgsmål til miljøministeren, og det er stadig væk fra hr. Hans Andersen.
Værsgo for oplæsning af spørgsmålet.
Tak for det: Vil ministeren sikre, at der i forbindelse med etableringen af Gribskov Naturnationalpark og i forlængelse af de mange kritiske høringssvar bliver gennemført en vvm-undersøgelse?
Ministeren.
Tak for spørgsmålet. Naturstyrelsen har anmeldt en screening af projektet Naturnationalpark Gribskov, og for lige at folde det ud, vil jeg sige, at naturnationalparken er vurderet til at være omfattet af miljøvurderingsloven. Det er altså på den baggrund, at Naturstyrelsen har anmeldt den her screening af projektet i Gribskov og her har lagt til grund, at projektet ikke behøver at gennemgå en fuld miljøvurdering, fordi projektet vurderes ikke at have væsentlig indvirkning på miljøet. Det er vurderingen, at projektet vil være med til at gøre naturforholdene bedre. Det er Miljøstyrelsen, som så er den kompetente myndighed, der gennemfører screeningen af projektet. Screeningen, som Miljøstyrelsen foretager, er en vurdering af, om det ansøgte projekt kan forventes at få væsentlige indvirkninger på miljøet, og forud for screeningsafgørelsen skal Miljøstyrelsen så foretage en høring af de berørte parter, herunder kommunen. Såfremt Miljøstyrelsen i sin screeningsafgørelse når frem til, at det ansøgte projekt ikke forventes at kunne få væsentlig indvirkning på miljøet, skal det ansøgte projekt ikke gennemgå en miljøvurdering. Miljøscreeningen af projektet Naturnationalpark Gribskov er stadig under udarbejdelse, og Miljøstyrelsen forventer at kunne annoncere afgørelsen i april i år.
Hr. Hans Andersen.
Tak for det. Når nu der er rigtig mange mennesker, der bliver berørt af en sådan udpegning af Gribskov som naturnationalpark – jeg oplevede forleden, at der er hestefolk, også hestefolk med køretøjer, der frygter, at man nu ikke længere kan færdes i den fremtidige indhegning af Gribskov, og der er spejdergrupper, som spørger, hvordan de skal færdes i den her skov fremadrettet – så synes jeg, at det da kunne være en rigtig god model at gennemføre en ordentlig, grundig vvm-undersøgelse af dette projekt. For det har jo væsentlig indvirkning, ikke bare på miljøet, men jo også på det omkringliggende naturområde, de omkringliggende kommuner og borgere, der bliver berørt af det her. Derfor er min opfordring, at ministeren nu tager initiativ til, at vi faktisk får gennemført en ordentlig og grundig vvm-undersøgelse af det her, for det er det, der skal til, mener jeg, for at vi grundigt får inddraget alle berørte parter, og jeg mener sådan set ikke, at det er rimeligt at nøjes med en screening.
Ministeren.
Nu står vvm jo for vurdering af virkninger på miljøet, og det er derfor, at det er den proces, man gennemfører her, og der følger den proces, som man er i gang med i Naturnationalpark Gribskov præcis almindelig praksis. Vi har jo dygtige myndigheder i dette land, som kan foretage den slags vurderinger, og det er i det her tilfælde Miljøstyrelsen, så det undrer mig da meget, hvis man fra Venstres side ikke har tiltro til, at Miljøstyrelsen kan afgøre det ud fra helt faglige kriterier.
Hr. Hans Andersen.
Jeg vil blot opfordre ministeren til at lytte nu til berørte kommuner, berørte borgere og brugere af Gribskov i almindelighed og foretage den grundige analyse af virkningerne på miljøet på baggrund af en udpegning af Gribskov som fremtidig naturnationalpark. Og jeg synes da, at ministeren skal lade tvivlen komme de berørte parter til gode her. Så jeg forstår ikke modstanden mod at lade området og projektet omfatte af en vvm-undersøgelse.
Tak for det. Så er det ministeren. Værsgo.
Men det her er ikke en politisk holdning, men et spørgsmål om at sige, at vi har nogle regler i Danmark, som skal overholdes. Her har vi nogle faglige myndigheder, som træffer nogle afgørelser, bl.a. i forhold til vvm, og der har Naturstyrelsen så som bygherre vurderet, at det kan være en screening. Den skal så beskrives, og det er Naturstyrelsen som myndighed, der afgør det. Så skal jeg forstå det sådan, at Venstre ikke mener, at det er en myndighedsafgørelse? I forhold til inddragelsen og det med at høre, også på forvaltningsplan, har der jo været offentlig høring om det, og vi er jo som sagt i fuld gang med inddragelsen.
Sidste spørgsmål til hr. Hans Andersen.
Jeg synes bestemt, at ministeren skal lade borgerne og de berørte kommuner komme til orde – grundigere end det forløb, der har været. Frustrationen er stor, utrygheden er stor, og derfor forstår jeg ikke, hvorfor ministeren ikke kan lade tvivlen komme de berørte parter til gode og lytte til dem og dermed også lytte på den måde, at man laver en vvm-undersøgelse, som altså er grundigere end en screening. Jeg forstår ikke, hvorfor ministeren er så optaget af at nøjes med en screening, når modellen kunne være en undersøgelse.
Tak. Så er det ministeren. Værsgo.
Men det er jo at vende det helt på hovedet. Som jeg sagde før, vil vi utrolig gerne inddragelsen. Jeg har selv været i Gribskov adskillige gange, både for at mødes med kommunen og med friluftsorganisationer, f.eks. orienteringsløberne. Alt det skal vi selvfølgelig gøre. Der er også en lokal projektgruppe, som taler om, hvordan man får det her til at fungere i dagligdagen, sådan at man kan nyde den spændende natur. Men det her er jo en myndighedsafgørelse, og mig bekendt plejer Venstre ikke at stå der, hvor man ikke har tillid til danske myndigheder.
Tak for det. Spørgsmålet er slut. Tak til ministeren, og tak til hr. Hans Andersen. Hermed er spørgetiden afsluttet.
Der er ikke mere at foretage i dette møde. Folketingets næste møde afholdes i morgen, torsdag den 27. januar 2022, kl. 10.00. Jeg henviser til den dagsorden, der vil fremgå af Folketingets hjemmeside.