Mødet er åbnet. I dag er der følgende anmeldelser: Finansministeren (Nicolai Wammen): Lovforslag nr. L 108 (Forslag til lov om ændring af lov om offentlige betalinger m.v. Erhvervsministeren (Simon Kollerup): Lovforslag nr. L 109 (Forslag til lov om ændring af lov om finansiel virksomhed, lov om restrukturering og afvikling af visse finansielle virksomheder og lov om kapitalmarkeder og om ophævelse af lov om finansiel stabilitet. Marie Krarup (DF) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 92 (Forslag til folketingsbeslutning om at sikre og bevare den danske kulturelle tradition i det offentlige rum). Alex Vanopslagh (LA) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 93 (Forslag til folketingsbeslutning om fuld momsafløftning af erhvervsmæssige restaurationsbesøg). Ole Birk Olesen (LA) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 94 (Forslag til folketingsbeslutning om sænkelse af selskabsskatten). Titlerne på de anmeldte sager vil fremgå af www.folketingstidende.dk (jf. ovenfor).
De punkter, som er opført som nr. 1 og 2 på dagsordenen, kan kun med Tingets samtykke behandles i dette møde. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg samtykket som givet. Det er givet.
Der er stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Jeg bliver nødt til at afbryde mødet i 5 minutter, da Tinget ikke er fuldtalligt. Vi bliver nødt til at vente.
Mødet er genoptaget. Der er stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Værsgo.
Tak for det. Det her ændringsforslag handler ikke kun om, at jeg var ved at blive forhindret i at komme op på talerstolen. Det handler faktisk om noget meget mere alvorligt, og det er, at vi risikerer, at dem, der er på sygedagpenge, bliver forhindret i simpelt hen at få den vurdering, der skal til, for at de kan få den behandling, der er brug for osv. Vi har diskuteret det her, og jeg håber virkelig, at særlig dem, der har udtrykt interesse, siden vi har haft diskussionen – Dansk Folkeparti, SF m.v. Det, der er problemet, er, at vi jo har forlænget sygedagpengene flere gange, men det, der er anderledes her, er, at man simpelt hen mister muligheden for at kunne få ret til sine almindelige forlængelsesbestemmelser. Det, som jeg synes er ærgerligt, er, at man i Beskæftigelsesministeriet har glemt, hvad grunden til, at vi overhovedet forlænger sygedagpengene, er. Grunden til, at vi gør det, er jo, at sygemeldte ikke har kunnet deltage i optimal genoptræning på grund af corona, for behandlingsgarantien er ikke genindført. Den kommer først tilbage igen ved årsskiftet. Der har været flere forskellige dele af beskæftigelsesindsatsen, der har været sat på pause. Der har også været alt det i forhold til virksomhedspraktik osv. osv., som er blevet brugt til at skulle afklare arbejdsevnen. Det er jo typisk de ting, som gruppen af sygemeldte skal igennem for at kunne få forlænget deres sygedagpenge efter de almindelige forlængelsesbestemmelser i sygedagpengelovens § 27, stk. 1., i perioden 1. november til 31. januar. Grunden til, at det kan være svært at udtale sig om deres prognoser for tilbagevenden til arbejdsmarkedet, er jo netop, at de her ting har været sat i bero. Derfor synes jeg faktisk, at det er fuldstændig urimeligt, at man med de ovenstående begrænsninger i både behandlings- og beskæftigelsesregi som syg nu skal være afskåret fra at kunne få genvurderet, om man fortsat har ret til sygedagpenge efter de almindelige bestemmelser ved udgangen af den midlertidige forlængelsesperiode. Derfor har vi sat spørgsmålstegn ved ministerens begrundelse for ikke at ville ændre lovforslaget, hvad angår lettelse af den administrative byrde for kommunerne, og skabe sikkerhed for det fremtidige forsørgelsesgrundlag for de sygemeldte og deres arbejdsgivere. Det her rammer jo lige så vel arbejdsgiverne, som får en dårligere mulighed for refusion, som det rammer de syge. Selv om kommunerne med den af ministeren foreslåede model slipper for at skulle tage stilling til retten til sygedagpenge igen ved udløbet af den midlertidige forlængelsesperiode, så giver det blot en ny ophobning af sager, der på et givent tidspunkt skal overgå til jobafklaringsforløb og dermed forelægges kommunernes rehabiliteringsteams. Det er altså også en tung sagsbehandlingsproces, og vi ved fra undersøgelser, at kommunerne i forvejen har svært ved at overholde det inden for tidsfristen på de 4 uger. Så ud over at vi rykker ved retssikkerheden for de syge, er det altså også virkelig kortsigtet, hvis ikke vi stemmer de her ændringsforslag igennem. Derudover er det også vores vurdering, at det vil give en langt større fordel og give mindre usikkerhed for de sygemeldte, at den pågældende syge ved, at man faktisk har en chance for, at ens sygedagpenge kan forlænges, når den midlertidige forlængelsesperiode udløber. Og så synes jeg også, at I skal tænke over, at det ikke kun er de sygemeldte, der bliver ramt af, at sygedagpengene stopper efter 3 måneder, når der ikke er en genvurdering, for det rammer altså også arbejdsgiverne, som jo normalt ville kunne få sygedagpengerefusion. Hvis en arbejdsgiver ved, at den sygemeldte overgår til jobafklaring med ressourceforløbsydelse om 3 måneder, så er der jo en risiko for, at arbejdsgiveren vælger at opsige den sygemeldte. Der er altså en rimelig stor forskel på at kunne få en refusion på godt 19.000 kr. om måneden i sygedagpenge og så 11.500 kr., hvis den sygemeldte i stedet overgår til ressourceforløbsydelse. Så I, der har en interesse i at passe på de arbejdsgivere, der er særligt økonomisk trængt i de her coronatider, synes jeg skal stemme for. Og for os alle sammen, som forhåbentlig kerer os om folk, der er syge, og hvor det i forvejen er en kaotisk situation på grund af corona at få retssikkerhed for de her mennesker, så håber jeg virkelig, at I vil stemme for vores ændringsforslag. Og helt ærligt, det er lige så meget også for kommunernes og sagsbehandlernes skyld, for andet end at gøre det på den her måde er kortsigtet. Tak.
Tak for det. Vi skal bare lige huske at undgå direkte tiltale. Er der flere, der ønsker ordet? Det er der ikke. Så er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Inden jeg starter afstemningen, vil jeg bede hver enkelt om at tjekke, at der står det korrekte navn i afstemningspanelet. Er det tilfældet? Det ser ud til, at vi godt kan starte afstemningen. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 1 og 2, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af Nye Borgerlige)? De er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 3 af et mindretal (Enhedslisten), tiltrådt af et mindretal (Alternativet). Afstemningen er slut. For stemte 10 (EL, ALT, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 78 (S, V, DF, RV, KF, NB og LA), hverken for eller imod stemte 8 (SF). Forslaget er forkastet. Så stemmes der om ændringsforslag nr. 4 af et mindretal (Enhedslisten), tiltrådt af et mindretal (Alternativet). Afstemningen er slut. For stemte 10 (EL, ALT, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 80 (S, V, DF, RV, KF, NB og LA), hverken for eller imod stemte 8 (SF). Forslaget er forkastet. Herefter er ændringsforslag nr. 8, stillet og tiltrådt af de samme mindretal, bortfaldet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 5-7, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af Nye Borgerlige)? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Hr. Hans Andersen ønsker at udtale sig. Værsgo.
Tak for det. Vi sagde under førstebehandlingen, at vi ville meddele vores stillingtagen til det her lovforslag under andenbehandlingen. Vi har i udvalgsbehandlingen fået en række svar på noget af det, vi har spurgt ind til: Hvornår er der driftsmæssige hensyn, der gør, at en arbejdsgiver kan bede en medarbejder om at blive testet? Og hvornår er der sundhedsfaglige argumenter for, at man ligeledes kan bede en medarbejder om at blive testet? Det har vi fået svar på. Vi har også fået rykket solnedgangsklausulen fra den 31. december til den 1. juli. Det finder vi tilfredsstillende. Så må det jo blive vurderet, når vi når frem til den 1. juli, hvor vi forhåbentlig igen er coronafri og således ikke længere har brug for denne lovgivning. Vi finder, at vi har fundet en balance. Det er en svær problemstilling. Det er et vidtgående forslag. Men vi finder også, det er nødvendigt. Der er en lang række ting i det her lovforslag, der gør, at vi kan arbejde med at forhindre smittespredningen på den enkelte arbejdsplads. Det støtter vi op omkring. Der er også en lang række virksomheder, som det er helt afgørende for, at de kan dokumentere over for deres kunder ude i verden, at de arbejder i et coronafrit miljø. Derfor også denne mulighed for at bede medarbejdere om at blive testet. På den baggrund stemmer vi for ændringsforslagene fra beskæftigelsesministeren og imod de ændringsforslag, der er stillet af Enhedslisten. Vi stemmer også for lovforslaget, når vi kommer til tredjebehandlingen.
Tak for det. Så er det hr. Bent Bøgsted, Dansk Folkeparti.
Tak for det, formand. Det her lovforslag, L 102, om covid-19-test af medarbejdere er ikke så enkelt, som det umiddelbart så ud til ved førstebehandlingen. Ved førstebehandlingen var Dansk Folkeparti sådan set positivt indstillet over for det, for hvem vil normalt ikke testes, hvis man har symptomer? Så vil man da gerne finde ud af, om det er det, man fejler. Så vores tilgang til det var fra starten, at vi syntes, at det var fair nok, at man kunne få testet sine medarbejderne. Vi mener stadig væk, at det er fair nok, at medarbejderne bliver testet, men jo mere vi dykkede ned i det, jo mere kritiske blev vi, og det betød også, at da vi i mandags havde udvalgsmøde, blev der så indkaldt til samråd – hr. Christian Juhl var så venlig at indkalde til samråd, før jeg gjorde det, men det var uden betydning, for vi var enige om, at vi skulle have et samråd og dykke lidt mere ned i, hvad der lå til grund for det her forslag. Så fik vi selvfølgelig også stillet et spørgsmål om, hvordan det lovgivningsmæssigt står i forhold til anden lovgivning, altså grundloven og andet, og så fik vi et svar om, at man ifølge helbredsoplysningsloven fra 1996, som jeg læser det, stort set kan aftale med medarbejderorganisationerne, at man kan få testet medarbejderne. Man kan stort set gøre det samme ifølge helbredsoplysningsloven, som man ville kunne, hvis det her blev gennemført. Det var et ønske fra arbejdsgiverne, at de bare skulle kunne sige: Vi vil gerne teste alle vores medarbejdere, når vi har lyst til det. Og det blev også sagt, at det var af hensyn til udenlandske arbejdstagere, men ifølge en lov på justitsområdet, der trådte i kraft den 2. oktober, tror jeg det var, er der ikke nogen, der kan komme ind i Danmark uden at kunne fremvise en negativ test. Så er der selvfølgelig de udenlandske arbejdstagere, de vandrende arbejdstagere, der allerede er på virksomhederne, men så vidt jeg er orienteret, er der ikke nogen udenlandske arbejdstagere, der ikke vil lade sig teste i den forbindelse. De store virksomheder i Danmark har nogle gode medarbejderrepræsentanter og medarbejderorganisationer, og de laver aftaler om at teste på slagterierne, på Arla, og hvor det nu kan være. Når man så ser på, hvad der i denne lov skulle være anderledes, så siger ministeren i sin tale til samrådet, at noget af det, der er nyt ved L 102 i forhold til helbredsoplysningsloven, er, at der henvises til myndighedernes anbefalinger, retningslinjer og regler som et afgørende element i, hvornår der kan testes for at forhindre smittespredning, og at man kan sige, at L 102 i den henseende udgør en refleksion af, hvad myndighederne melder ud om tiltag for at hindre udbredelsen af covid-19. Så begynder man også at tænke på, at de tiltag, der er blevet gjort for at hindre udbredelsen af covid-19, er regeringen mildt sagt ikke sluppet godt fra det sidste stykke tid, hvis man tænker tilbage på de skandaler, der har været i forbindelse med covid-19, f.eks. med nedlukningen af erhverv, hvor man siger, at det er for at forhindre smittespredning og alt muligt andet. Så hvis det er for at støtte regeringen i de tiltag, de laver, som ikke er særlig heldige, så er det, at jeg begynder at stå af. Så er det ikke det, vi skal gøre for at sikre det. Så tror jeg, at vi hellere skal se på, hvordan helbredsoplysningsloven fungerer i dag, og hvordan medarbejderorganisationerne stiller sig til det ude på arbejdspladserne. Det er også en af grundene til, at vi støtter Enhedslistens ændringsforslag, for det er faktisk nogle gode ændringsforslag, der gør loven bedre. Beskæftigelsesministeren har også selv været ude at sige, at der skal noget mere medarbejderrepræsentation ind – samarbejde, samtaler og aftaler med medarbejderorganisationer. Og hvis jeg husker rigtigt, sagde ministeren også på et tidspunkt – det kan godt være, jeg tager fejl, og så vil jeg selvfølgelig acceptere det – at det er noget med 99,9 pct. af medarbejderne, der normalt vil sige, at de da gerne vil testes. Jeg har heller ikke ude i dagligdagen mødt nogen, der, hvis de er syge, siger, at de ikke vil lade sig teste. Jeg har ikke mødt nogen, der, hvis de har en kollega, der er smittet, ville sige, at de selvfølgelig gerne vil arbejde sammen med kollegaen til daglig. Nej, de ville sige: Bliv da hjemme; tag da hjem, indtil du er rask. De vil da ikke gå der og blive smittet. Det samme ville de sige, hvis det var influenza – så vil man ikke gå sammen med nogle, der er smittet. Og dem, der er smittet, vil da hellere end gerne finde ud af, om det er covid-19 eller ikke. Det kan godt være, der er nogle enkelte, der ikke bryder sig om det, men som sagt: Jo mere vi dykker ned i den her lovgivning, des mere unødvendigt synes vi det er, og des mere synes vi, at den her lovgivning er at skyde gråspurve med kanoner. Jeg mener altså absolut, at arbejdsgiverne burde kunne finde ud af det sammen med deres medarbejdere, altså det her med at få testet. Derfor vil Dansk Folkeparti stemme ja til Enhedslistens ændringsforslag, og vi vil stemme ja til ministerens forslag om at ændre solnedgangsklausulen, men vi stemmer nej til det samlede forslag. Vi kan ikke støtte et forslag, som vi mener er unødvendigt, og som går et skridt for langt. Og som sagt: Hvis det er for at leve op til regeringens strategi for covid-19, jamen så er vi stået af for lang tid siden – med det spil, vi har set her den sidste måneds tid eller de sidste 2 måneder; det har ikke været særlig godt tilrettelagt. Så Dansk Folkeparti stemmer nej til lovforslaget.
Tak til hr. Bent Bøgsted. Hr. Christian Juhl, Enhedslisten.
Tak for det. Jeg har i lang tid talt for, at vi skal øge den forebyggende indsats over for corona på arbejdspladsen, for jeg tror, det har været et overset område. Men det er ikke det, det her lovforslag handler om. Det handler om arbejdsgiverens ret til test, ret til at forlange test og ret til at få udleveret resultatet af testene. Det handler også om, at arbejdsgiverne nu får en ny ret, nemlig at de kan afskedige folk, hvis man ikke lader sig teste. Noget nyt, der er opstået under forhandlingerne, og som jeg ikke var opmærksom på, er, at arbejdsgiverne også kan forlange resultatet af gamle test, som en medarbejder af egen drift har fået foretaget. Jeg ved ikke, hvad meningen skulle være med det, for en gammel test har jo ingen betydning i en aktuel situation. Der er det jo den aktuelle situation, i forhold til om man er positiv eller negativ, der er interessant, og ikke hvad der skete for 14 dage siden eller for 1 måned siden. Det er et meget, meget vidtgående lovforslag, som hr. Hans Andersen sagde – et vidtgående lovforslag, som betyder, at vi skyder gråspurve med topmoderne missiler. Det er fuldstændig unødvendigt, vi kan bare jage de fugle væk. Vi har metoder til det i dag. Vi har loven, og vi har det vidt spændende og det stærke i vores arbejdsmarkedsmodel, at man laver aftaler om det. Der vil jeg også gerne gentage det, ministeren sagde, nemlig at 99,9 pct. Derfor er det et ret voldsomt og vidtgående lovforslag – det vil jeg gerne fastholde hr. Hans Andersen på – og derfor forstår jeg slet ikke, at han vil bringe sådan et lovforslag i drift, når det ikke er nødvendigt. Lovforslagets ret og pligt over for de ansatte er efter Enhedslistens mening slet ikke proportionalt. Den er meget, meget ensidig, hvor vi går tilbage i udviklingen, hvad angår arbejdsgiverens rettigheder. Testene skal efter min bedste overbevisning især bruges til at dokumentere over for eksportkunder, f.eks. Kina, at der ikke er smitte på et slagteri. Det er, selv om slagterierne indtil nu via faglige aftaler om frivillige test har dækket behovet fuldstændig. Hvis der havde været tale om en forebyggende indsats, ville lovforslaget jo være indrettet helt anderledes, og så ville vi have satset på, at det forebyggende arbejde på arbejdspladsen havde været styrket. Det er ikke tilfældet i det her lovforslag. Det er der stadig væk enormt stort behov for. Og ministeren har ikke dokumenteret, at aftalesystemet på arbejdspladserne har vist sin utilstrækkelighed til at løse den her opgave. Hertil kommer, at der ude i samfundet, f.eks. i Nordjylland, ikke bruges tvang. Der siger vi jo, at der er opfordringer til test og selvisolering. Vi begynder jo ikke med tvang, ligesom man gør i det her lovforslag. L 102 tilsidesætter væsentlige af arbejdsmarkedets demokratiske principper og rettigheder for tillids- og arbejdsmiljørepræsentanter og svækker dermed også effekten af loven, hvis det endelig skulle være det, det drejede sig om. Det er meget bedre at lave en frivillig aftale, hvor alle er engageret i forhold til at få den løst, end at tvinge folk til noget. Ministeren har i forhandlingen afvist forslag til afbalancering af loven på nær solnedgangsklausulen, som han vil ændre fra den 31. december til den 1. juli. Det ville jo være fornuftigt at lade den følge epidemiloven, men lad det nu ligge. Ministeren har også lavet en enkelt tilføjelse under de sidste 2 dages forhandlinger, nemlig at i virksomheder med samarbejdsudvalg, dvs. de store virksomheder med 35 ansatte, er det okay, at arbejdsgiveren skal forpligtes til at samarbejde med de ansatte om en test. Det er en reel forbedring, men hvorfor i alverden har ministeren ikke taget skridtet fuldt ud, sådan at man også på de små arbejdspladser samarbejder med medarbejderne om de her ting? Det er en skandale. L 102 er særdeles mangelfuldt, hvis forebyggelse af smitte er det primære formål, men det er det heller ikke – det er eksporten til Kina, der er det væsentlige. Vi har i vores ændringsforslag lavet et forsøg på at forhindre eller afbalancere svaghederne i lovforslaget, hvis det skal gælde. Jeg vil nævne de punkter, hvor vi har prøvet at gøre det, så jeg ikke skal kommentere hvert enkelt af de ændringsforslag, der er. Jeg er sikker på, at mine kollegaer kan læse indenad, men jeg vil trække det op her: Arbejdsgiveren kan i vid udstrækning alene afgøre, om en test er sagligt begrundet, hvornår den skal gennemføres, og hvor ofte en test skal gennemføres. Arbejdsgiveren har ikke pligt til at inddrage tillidsrepræsentanten eller arbejdsmiljørepræsentanten på virksomheder med under 35 ansatte, og det er jo som bekendt de fleste i Danmark. Her har han eller hun alene pligt til at orientere de ansatte om beslutningen om test og kan fyre folk, der ikke følger hans eller hendes diktat. Arbejdsgivere og soloselvstændige, der færdes på arbejdspladsen, er ikke pligtige til at lade sig teste. Det er jo helt vanvittigt. Hvis arbejdsgiveren selv er superspreder, har han ikke engang pligt til at lade sig teste. Heldigvis har vi fået indført, at arbejdsgivere fra andre lande skal lade sig teste på lige fod med arbejderne. Ansatte kan ikke selv kræve en test, hvis en eller flere kollegaer har været i kontakt med en smittet. Det ville jo ellers være fornuftigt, hvis man sad i kantinen og hørte, at nogen sagde: I weekenden var jeg sammen med noget familie, og de er godt nok blevet smittet, og det er en barsk omgang. Så skal det være sådan, at kollegaerne af egen drift kan sige: Vi ønsker en test på arbejdspladsen. Alene den lille ret er blevet afvist. Vi har foreslået det et par gange under behandlingerne. Hvorfor i alverden kan man ikke have det i et moderne demokratisk samfund, hvor man også har en smule demokrati på arbejdspladsen? Det her lovforslag fokuserer ikke på det forebyggende arbejde på arbejdspladsen og på boligforholdene for vandrende arbejdstagere. Der ligger stadig væk en opgave at løse, som er kæmpestor, og som er vigtigere, end om en arbejdsgiver kan tvinge en til en test – meget vigtigere. Det fokuserer alene på arbejdsgiverens ret til at kræve test, og test i sig selv mindsker ikke smitten. Det gør især en styrket forebyggende indsats, hvor test kan være et lille hjælpemiddel undervejs til at afklare, hvordan situationen er. Den forebyggende indsats er den vigtigste. Det har ministeren sådan set også erkendt, og han har sagt, at det ikke skal med i det her lovforslag. Det er trist, og vi har virkelig brug for at løbe det forebyggende arbejde ind. Så er der i lovforslaget ikke indbygget en garanti mod fyring, hvis en medarbejder testes positiv. Prøv lige at tænke på, hvad det vil betyde. Hvis en medarbejder testes positiv, tror jeg nok, at vedkommendes tilværelse lige kommer på standby, at man reflekterer lidt over livet et øjeblik. Og så skal man ovenikøbet vide, at der ikke engang, hvis man fortæller arbejdsgiveren, at man er testet positiv, er en garanti mod, at man af den grund bliver fyret. Det er jo helt, helt grotesk, at arbejdsgiveren faktisk ikke forhindres i at fyre en person på grund af en positiv test. Det sidste er, som jeg nævnte før, at arbejdsgiveren sågar kan kræve, at ansatte skal aflevere testresultater af test, som medarbejderen tidligere har fået taget på eget initiativ. Jeg håber, I kan forstå, både hvad hr. Hans Andersen siger, og hvad hr. Bent Bøgsted siger, nemlig at det her er meget vidtgående. Lovforslaget er ikke proportionalt. Det hjælper stort set ikke i den her situation, fordi vi har helbredsloven, men den giver bare entydigt arbejdsgiverne nogle rettigheder til at diktere ting på arbejdspladsen, og det er ikke det, vi har brug for nu. Så derfor vil jeg gerne indtrængende opfordre jer til at stemme for de ændringsforslag, der afdæmper det her lovforslag, så vi i hvert fald trods alt får en lov, hvis den skal gennemføres, på et niveau, hvor den også har en smule demokrati i sig på arbejdspladsen. Hvis ikke vi gør det, kan vi ikke støtte lovforslaget.
Tak. Der er lige en bemærkning fra fru Kirsten Normann Andersen, Socialistisk Folkeparti.
Tak for det. Jeg har lyst til bare at sige, at jeg er fuldstændig enig i, at den forebyggende indsats er vigtig, og at den skal opprioriteres, og at det haster, når vi kigger på arbejdspladserne. Jeg tænker så også, at det er svært at få øje på den virksomhed, som bare ville sætte gang i et testregime, uden at der var en grund til det, for det er i virkeligheden et omfattende system. Men vi kender jo faktisk godt til det der med tvangstest i forvejen. Det kender vi i ældreplejen, og det kender vi på sygehusene. Jeg vil egentlig bare spørge ordføreren, om man kunne forestille sig, at det ville være okay for en medarbejder i ældreplejen eller på sygehusene at nægte at lade sig teste i en situation, hvor man rent faktisk risikerer alvorlige følger, hvis det er sådan, at man kommer som medarbejder og er smittet på sin arbejdsplads.
Værsgo.
For det første er det vigtigt at sige, at der skal være en saglighed, en pligt for arbejdsgiveren til at argumentere for, hvorfor man skal lave den her test. Det skal være sådan, at medarbejderen kan gøre indsigelse. Det kan man f.eks. i det offentlige. Det er der ingen problemer i. Vi kender helbredsloven, og vi ved, hvordan den bruges i det daglige. Der er muligheder for at gøre det, som ordføreren for SF siger, så hvorfor skal vi bygge et nyt regime ind i en lov om det her? For det har intet med medarbejdernes sundhed at gøre. Det her har noget med eksporten at gøre, og det er der, lovforslaget rammer skævt.
Fru Kirsten Normann Andersen.
Der skal være proportionalitet i det, som man foretager sig, og derfor er det også godt, at de respektive samarbejdsudvalg skal være med til at diskutere de her ting. Men det handler jo ikke nødvendigvis om medarbejdernes sundhed, hvis man som medarbejder ikke lader sig teste, i forbindelse med at man skal arbejde med sårbare og syge borgere – så handler det jo i virkeligheden om de patienter og de borgere, som man skal tage sig af, og deres helbred, hvis man nægter at lade sig teste. Og det er der jo trods alt set eksempler på.
Værsgo.
Jamen jeg har ikke hørt om eksempler endnu, hvor folk nægter at lade sig teste, og i de tilfælde synes jeg det er hamrende usolidarisk og uansvarligt. Men det mener jeg vi bedst klarer ved tillidsrepræsentanten eller arbejdsmiljørepræsentanten, som ikke bliver inddraget på arbejdspladser med under 35 ansatte, fordi de ikke har samarbejdsudvalg. I de tilfælde kunne man dynamisk klare det problem ved – og det ved jeg man har gjort på slagterier, og det har jeg eksempler på, at man har gjort inden for det offentlige – at man rent faktisk tog en kammeratlig samtale med vedkommende og sagde: Det her går ud over kollegaerne, det går ud over patienterne, det går ud over børnene i børnehaven, eller hvor det nu kan være; det vil vi ikke acceptere. Den måde at gøre det på er jo ti gange bedre end en arbejdsgiver, der dikterer det. Jeg ved ikke, om I kan høre nogle trommer nu. Jo mere diktat og tvang, vi bygger ind i det her, jo mere modstand får vi, og derfor skal vi arbejde dynamisk med det her. Derfor er jeg glad ved, at SF siger, at det skal være proportionalt.
Tak for det. Så er der ikke flere, der har bedt om ordet, og derfor er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Der stemmes om ændringsforslag nr. 1 af et mindretal (EL) tiltrådt af et mindretal (DF og ALT), og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 18 (DF, EL, ALT, Susanne Zimmer (UFG), Uffe Elbæk (UFG) og 2 NB (ved en fejl)), imod stemte 72 (S, V, 2 DF (ved en fejl), RV, KF, NB og LA), hverken for eller imod stemte 8 (SF). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 2 af et mindretal (EL) tiltrådt af et mindretal (DF og ALT), og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 18 (DF, EL, ALT, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 80 (S, V, RV, SF, KF, NB og LA), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 3 af et mindretal (EL) tiltrådt af et mindretal (DF og ALT), og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 18 (DF, EL, ALT, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 80 (S, V, RV, SF, KF, NB og LA), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 4 tiltrådt af udvalget? Det er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 5 af et mindretal (EL) tiltrådt af et mindretal (DF, NB og ALT), og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 21 (DF, EL, NB, ALT, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 70 (S, V, RV, KF og LA), hverken for eller imod stemte 8 (SF). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 6 af et mindretal (EL) tiltrådt af et mindretal (DF, NB og ALT), og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 21 (DF, EL, NB, ALT, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 77 (S, V, RV, SF, KF og LA), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 7 af et mindretal (EL) tiltrådt af et mindretal (DF, NB og ALT), og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 21 (DF, EL, NB, ALT, Susanne Zimmer og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 78 (S, V, RV, SF, KF og LA), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 8 af et mindretal (EL) tiltrådt af et mindretal (DF, SF, NB og ALT), og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 29 (DF, SF, EL, NB, ALT, Susanne Zimmer og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 69 (S, V, RV, KF og LA), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 9 tiltrådt af et flertal (S, V, RV, KF og LA)? Forslaget er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget. Det er vedtaget.
Så er der ikke mere at foretage i dette møde. Af systemmæssige årsager er vi nødt til at logge jer af afstemningssystemet. Når vi starter næste møde, skal I logge jer ind på ny med en kode. Det vil være hensigtsmæssigt, hvis I benytter samme plads i næste møde. Folketingets næste møde afholdes i dag, kl. 10.50.