Всім доброго ранку, шановні колеги. Я прошу реєструватися. [[10:01:17]] В залі зареєструвалося 372 народних депутата України. Ранкове пленарне засідання Верховної Ради оголошується відкритим. Традиційно по вівторкам ранкове засідання Верховної Ради України оголошується відкритим разом з оголошенням 30-хвилинної перерви на вимогу двох фракцій. „Блок Юлії Тимошенко” та „Наша Україна – Народна Самооборона” на третьому поверсі зараз проводять раду коаліції для остаточного формування порядку денного. Тому відповідно до статті 27 тимчасового Регламенту я змушений розпочати з продуктивної перерви.
Шановні колеги, я прошу займати місця. Шановні народні депутати, я мав щойно розмову з керівниками фракцій „Наша Україна – Народна Самооборона” і „Блок Юлії Тимошенко” з приводу того, які бачення у цих двох фракцій щодо подальшої роботи. Є бажання включення до порядку денного окремих законопроектів. У нас є зараз законопроект 2233 для включення до порядку денного, ще є вимога включення 1408 і 2228. Я думаю, після виступів фракцій ми розглянемо питання щодо включення всіх законопроектів, причому було б важно, щоб це було одним голосуванням. Приймемо всі законопроекти до включення до порядку денного і те, що вимагає опозиція, і те, що вимагає коаліція. Я прошу записуватися на виступи. Андрій Найденов, Комуністична партія України. Петро Миколайович, ви? Симоненко Петро Миколайович. По 5.
Шановні колеги, шановні виборці, події останніх тижнів показали, що Україна остаточно перетворилася на заручника помаранчевого режиму, який побудований на соціальному популізмі, переписаній історії та розпродажу суверенітету України. Як показують процес підготовки до виборів у місті Києві, об’єктивно потрібні дострокові вибори у Києві перетворили в політичний абсурд. По-перше, вражає цинізм Президента та його команди, який безпосередньо втручається у перевиборний процес та публічно нав’язують своїх фаворитів на посаду мера. По-друге, прагнучи забезпечити політичний контроль та домінування у столиці, вони все частіше вдаються до аморальних та анти законних дій, їх поведінка стає втіленням тої політичної корупції, боротьбу з якою вони імітували, спровокувавши розпуск Верховної Ради. Указ щодо зняття з посади ректора, відому людину - Скопенка Віктора Васильовича, тому є яскраве підтвердження. По-третє, абсурдною є кількість кандидатів на посаду столичного мера, яка сягнула 150 осіб. Під гаслами наведення порядку, припинення корупції, перетворення Києва на європейську столицю у війну за Київ вступили різнокаліберні кланові групи. Що би вони не обіцяли сьогодні киянам, які б соціальні хабарі не роздавали, їх основна мета – домогтися повного права на розпорядження комунальною власністю та міським бюджетом. Сьогодні за кожним кандидатом у київські мери, за поодиноким виключенням, стоїть інтерес конкретних потужних бізнес-груп. Боротьбу за посаду міського голови на цих виборах ведуть не представники київської громади, а бізнес-групи на чолі з олігархами. У списках партій та блоків, крім Компартії, які змагаються за голоси киян, ви не побачити робітників, інтелігенцію - ви побачити власників будівельних компаній, директорів супермаркетів, банкірів, представників земельного бізнесу. Як і на парламентських виборах, їх намагаються ретельно приховати за фігурами так званих розкручених партійних вождів, але достатньо подивитися далі першої п’ятірки, і все стає зрозуміло. Відтак, цілком зрозуміло, чого чекати від таких виборів. Виходячи з якісного складу більшості партійних списків, крім Компартії, неважко оцінити характер майбутньої київської влади та спрогнозувати ефективність її діяльності. Поза всяким сумнівом, після виборів киян чекають нові випробування - підвищення тарифів та зростання цін, як це було, до речі, і після виборів до Верховної Ради. Заради цього вони вкладають шалені гроші в технології брехні, мета якої обдурити киян, захопити владу в столиці України і далі готуватися до президентських виборів. Киянам слід чекати чергової хвилі переділу землі, війн за власність, кланових розборок – олігархи не займатимуться проблемами міста і захистом інтересів громадян, це аксіома, яку вже неодноразово доводило життя і, до речі, шановні кияни, довела і ця Київська рада, яка сьогодні працює. Обіцяли багато, а тільки одне робили – знищували дитячі, спортивні майданчики, знищували зелені насадження, руйнували, рубали все вщент тільки для того, щоб будувати для себе майбутнє і отримувати мільйони. Початок виборчої кампанії в Києві засвідчив настирне бажання правлячої коаліції поглибити ситуацію керованого хаосу в державі. Абсолютно очевидно, що вибори в Києві – це черговий експеримент, обкатка нових політичних технологій. Вони вже стали інструментом і жертвою руйнівної. руйнівного змагання олігархів за політичну першість. Це означає тільки одне – виборці Києва, як і в майбутньому виборці України, будуть в черговий раз ошукані. Для олігархічних політичних політиків кияни – це лише політичний ресурс, об’єкт їх політичних. цинічних політичних намірів. Саме тому комуністи попереджають, якщо в Києві запанує один чи кілька із кланів це стане вироком для всіх інших регіонів України для територіальних громад, на які теж очікуватиме доля пішаків у політичній грі напередодні президентських виборів. Ми закликаємо мешканців Києва як і всіх громадян України відмовитися від підтримки олігархів та їх блоків, політиканів-авантюристів не вірити їх солодким промовам і войовничому запалу. Сьогодні, коли помаранчевий режим і бізнес-клани встановили абсолютний контроль над міським життям, жодний з них не стане діяти в інтересах киян. Для комуністів участь у київських виборах – це продовження активної боротьби за права киян. Тому потрібен Києву не намісник Президента чи олігархів, Києву потрібен незалежне міське самоврядування та ефективний міський виконавчий комітет, тобто столиці сьогодні потрібно столичний уряд. Ми якраз і на цьому будемо стояти, захищаючи інтереси і киян, і всієї України. Дякую.
Кириленко Іван Григорович, "Блок Юлії Тимошенко".
Шановний Голово, колеги! Шановні виборці! Україна зараз як ніколи потребує серйозних, виважених рішень і особливо єдності як усіх гілок влади, так і політичних сил. Наше життя насичене подіями, які змінюються, як у калейдоскопі, і кожна з яких вкрай резонансна і доленосна. Кожна проблема, яка постає перед парламентом, урядом, перед суспільством – це вже рівень повномасштабного виклику. Саме становище України обумовлює її як геополітичне, так і геоекономічне значення. Переконаний, ми з вами вже давно усвідомили, що перебуваємо повністю у вирі і контексті світових подій і тенденцій. Відповідальність за долю нації, за подальший розвиток України колосальна. Отож, зволікати не маємо права і часу. Посудіть самі: пройшла лише перша декада квітня, але яка декада! Саміт у Бухаресті – на чільному місці України. Не встигли прозвучати заяви з одної сторони, як прозвучали заяви з іншої. І ми зрозуміли, що є виклик нашому суверенітету і безпеці. Далі. В минулий четвер в цьому залі абсолютна більшість політичних сил прийняла відповідальне рішення щодо остаточного членства України в Світовій організації торгівлі. Дійсно, вступаємо в числі останніх, всі попередні 145 країн продиктували нам свої умови. Знадобляться серйозні зусилля, щоб завоювати прогнозоване нам місце під сонцем у цій прем’єр-лізі світової торгівлі. І це треба робити негайно. Ризики є? Звичайно, є. А на якому фоні ці ризики: вже майже рік триває важка і спустошлива світова фінансова криза, яка поставила на межу стабільності світову валюту, до якої ми прив’язані тотально. Загроза? Безумовно. Крім того, з кінця минулого року розпочалася друга небезпечна криза – продовольча, яка, за оцінками експертів, триватиме довго. Також невідворотно наростає дефіцит видобувних енергоресурсів, високими темпами росте їх ціна. В результаті в більшості країн світу індекси цін, особливо споживчого кошика, б’ють печальні рекорди. За останні роки пальне та газ у Європі подорожчали майже вдвічі, в півтора рази піднялися ціни на харчі у Сполучених Штатах Америки. Але, зверніть увагу, в жодній країні, яка себе поважає і переживає ці тяжкі часи, ніякої паніки, звинувачень і протистоянь, навпаки: труднощі об’єднують нації. Фракція БЮТ переконана: і нам в світлі цих подій і процесів прийшла пора завершити 16-річну війну амбіцій, інтриг і безплідної політичної боротьби, що вже майже знекровили еліту країни. Суспільство чекає від нас швидких, рішучих та спільних дій, я це підкреслюю. По-перше, необхідно негайно законодавчо закріпити адаптаційні заходи щодо захисту національного виробника від недобросовісної конкуренції і, що не менш важливо, уберегти українського споживача від неякісного ширпотребу і продовольчих сурогатів. Ці заходи напрацьовані урядом, ми наполягаємо на включенні їх до порядку денного і розгляду невідкладно. По-друге, необхідні негайні енергійні заходи щодо стримування інфляційних процесів. На чільному місці тут антимонопольні дії, особливо наведення ладу в царині численних посередників та торгівельних мереж. Чому ж зволікаємо з вирішення в першу чергу кадрових питань в цій сфері? По-третє, за 2 роки вдвічі зросли грошові виплати населенню. Ця грошова маса потужно тисне на споживчій ринок, особливо продовольства, адже українці споживають лише 60 відсотків м’яса в порівнянні з 90-м роком. У світі це роблять спокійно, без піару, через регульований імпорт. І нам це треба зробити зважено, розумно, аргументовано. Невже хтось зацікавлений, захищаючи виробника, провокувати надалі вибух цін, що похоронять і доходи селян, і бюджет споживача? Спору нема, людей треба підтримати і захистити і уряд це робить. Але кричимо: давай новий бюджет! Ми не проти – давайте. Але 9 мільярдів гривень надходження від приватизації – план, факт – нуль. Чому ж блокуємо вирішення кадрових питань тут? Чому блокуємо скасування депутатських пільг? А там 180 мільярдів, мільйонів економії, яких би вистачило для фінансування не одної соціальної програми, особливо незахищених верст. Ми, фракція БЮТ, відповідально заявляємо, ми за глибокі, виважені, доленосні рішення, в основі яких єдність усіх навколо долі нашого народу і всієї України. Дякую, сподіваюсь на розуміння і підтримку.
Андрій Парубій, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Шановні депутати, українці, останні антиукраїнські заяви російських високопосадовців свідчать, що проти нашої держави ведеться цілеспрямована інформаційна атака. Ця пропагандистська війна з боку політичного, дипломатичного керівництва Російської Федерації свідчить про їхній російськ., цинічний шовінізм і має на меті залякати українців, змусити їх відмовитись від як і майбутніх перспектив членства в євроатлантичних структурах, так зректись власної історії, відмовитись від вшанування жертв голодомору та відновити відновлення історичної справедливості щодо героїв УПА. Особливо насторожує щодо заяв політиків долучилися військові. Зокрема, начальник Генерального штабу Збройних сил Російської Федерації Валуєвський, який 11 квітня заявив, що не виключає застосування військових заходів, спрямованих на забезпечення інтересів Росії. Україна вперше з часів конфлікту навколо острова Тузла опинилася перед загрозою протистояння з Росією, яка відверто через своїх чильників заявляє про агресивні амбіції щодо України. Нагадуємо, що Російська Федерація є однією з країн, які надали Україні гарантії безпеки, закріплені у Будапештському меморандумі 1994 року після того, як наша країна відмовилася від третього у світі арсеналу ядерної зброї. Окрім цього, заяви російського керівництва ставлять під сумнів міжнародні угоди, згідно з якими гарантується недоторканість існуючих кордонів, зокрема, Гельсінської декларації принципів 1975 року, де передбачено незастосування сили або погроза силою, непорушність кордонів, територіальну цілісність держави, невтручання у внутрішні справи. Така ситуація змушує фракцію "Наша Україна – Народна Самооборона" звернутися до української влади, політичних партій та широких кіл громадськості з закликом об’єднати свої зусилля задля захисту національної гідності українців, територіальної цілісності і державного суверенітету. Страшні уроки української історії свідчать, що зовнішній ворог завжди користувався нашим розбратом та браком єдності українських патріотів. Так було під час проголошення Української держави на початку минулого століття, коли розбрат політиків призвів до того, що під Крутами гинули молоді українські патріоти. Так було і в сорокових роках минулого століття. Тому ми закликаємо своїх партнерів по демократичній коаліції фракції "Блок Юлії Тимошенко" відкинути усі непорозуміння, продовжити співпрацю задля ефективної роботи парламенту та уряду, які поруч з Президентом України мають стати дієвим інструментом захисту національних інтересів. Сьогодні нам як ніколи необхідно об’єднатися навколо посади Президента України, який згідно Конституції покликаний захищати суверенітет нашої держави, територіальну цілісність і займатися національною безпекою нашої держави. Тому сьогодні будь-які розмови про те, що на порядку денному нашого парламенту може стояти питання про ліквідацію або послаблення ролі Президента, є фактично антиукраїнською дією. Ми заявляємо, що перед обличчям зовнішніх зазіхань на територіальну цілісність та національну державність України необхідно відкинути всі свої вузькопартійні інтереси і спільно дати відсіч імперським амбіціям з Кремля. Також ми вважаємо, що ми повинні звернути увагу на те, що Російська Федерація, яка з однієї сторони активно закликає міжнародну спільноту не визнавати Косово, опираючись на міжнародні угоди, в той самий час, допускає таку ж саму агресію стосовно Криму, стосовно української території. Це ще раз свідчить про політику подвійних стандартів, яку сьогодні веде Російська Федерація у своїх міжнародних діях. І це ще раз нам має продемонструвати, що єдиний ефективний захист України від експансії і агресії Росії – це є вступ в євроатлантичні структури. Ми повинні об’єднати всю національну еліту України для того, щоб максимально швидко поінформувати суспільство про важливість євроатлантичної інтеграції до розуміння того, що тільки вступ України в НАТО зможе забезпечити і дати гарантію територіальної цілісності і суверенітету України. В цей час я закликаю всіх політиків об’єднатися, думати про майбутнє України, думати про те, що сьогодні на нас лежить обов’язок по забезпеченню державності України і її майбутнього, і майбутнього наших дітей. Дякую. Слава Україні!
Гриневецький Сергій Рафаїлович, фракція „Блок Литвина”.
Шановний пане Голово, шановні колеги! Народні депутати від фракції „Блок Литвина” у минулі вихідні провели масові зустрічі з виборцями в регіонах. Після обміну враженнями і думками на засіданні фракції можна зробити узагальнюючий висновок, на жаль, правовий нігілізм покладається в основу політики держави, а корупція і безвідповідальність стають засобами управління. Очевидно, що чим вужче правове поле, тим ширший простір для правового нігілізму, а відтак, для зростання прірви між державою та людиною до межі антагонізму, а це вже є ознаками системної кризи. Бо чим інакше можна пояснити таке зневажливе ставлення уряду до виконання Закону „Про Державний бюджет на 2008 рік”. Кабінету Міністрів доручалося розробити протягом двох місяців з дня набрання чинності цим законом проект Державної програми економічного і соціального розвитку України на 2008 рік та подати його на розгляд Верховної Ради України одночасно з проектом закону про внесення змін до Закону України „Про державний бюджет”. Цього не виконано. І я розумію, що до Великодня і не буде виконано. Тим самим, гальмуються всі проекти і програми в регіонах, людей кинули на призволяще і всі переймаються великою політикою. То чи можемо ми серйозно говорити про суттєві структурні перетворення, про програми енергозбереження, реформи в сільському господарстві, підвищення конкурентоспроможності економіки регіонів на внутрішньому і зовнішньому ринках, будівництва доступного житла. До речі, щодо останнього. Хочу зосередити вашу увагу на реалізації та стані фінансування Державної програми забезпечення молоді житлом до 2012 року. Вона є актуальною та необхідною, в першу чергу для багатодітних молодих сімей та молоді з числа працівників бюджетної сфери, які не в змозі без допомоги держави отримати власне житло. На реалізацію цієї програми в держбюджеті на 2008 рік передбачено лише 50 мільйонів гривень. Зазначені кошти дозволять забезпечити житлом десь в середньому по 6 молодих родин в кожному регіоні, хоча на даний час більше 100 тисяч молодих сімей перебувають в черзі на поліпшення житлових умов. Ще про одне. Колега Зарубінський з цієї трибуни заявляв про антиконституційність, непродуманість і неефективність так званого незалежного зовнішнього тестування. Ви би чули, шановні реформатори, що говорять люди про такі нововведення, коли, скажімо, дітям із міста Ізмаїлу та міста Рені треба долати відстань майже в 300 кілометрів через два державних кордони в Одеській області і прибути о 9 годині ранку до міста Біляєвки для проходження незалежного тестування. Я не говорю вже про те, що сьогодні не врегульовано багато організаційних питань, скажімо, оплата, харчування і таке інше. І на останок про ціни. Нас запевняють в подоланні інфляції через 5-6 місяців. Чудово. Тобто за логікою, це має відбутися або наприкінці літа, або на початку осені. Фактично після збирання нового врожаю, коли все буде зрозуміло. Але ж ми повинні мати обґрунтований прогноз, а поки що ми бачимо, що експорті по тому, що відбувається в Україні немає і не може бути, є тільки різні рівні некомпетентності. Як результат, замість реформування соціальної політики, зокрема реформувань заробітної плати, системи оподаткування відбувається постійне збільшення соціальних трансфертів. І як тут не згадати класика. Цитую мовою оригіналу: «Наши быстро растущие доходы никак не могут угнаться за вашими медленно ползущими ценами». На тлі урядових прогнозів більш реалістично виглядає аналіз Національного банку України, який зробив Володимир Семенович Стельмах у п’ятницю минулу в цьому залі. А саме: економіка перегрівається, і наше головне з вами завдання – дотримуватись техніки безпеки, щоб наше суспільство не опеклося. Дякую за увагу.
Віктор Слаута, фракція Партії регіонів.
Шановний головуючий, шановні народні депутати, виборці! Шановні присутні! Зараз треба або привід для заяви шукати, довго не треба, - що не день, то й новина та привід. Всі так до мене сердито та зле виступали, що мені згадалась байка. Коли в камеру до засудженої людини на страту, яка повинна бути страчена, зайшов наглядач і каже: „Ну що, друже, для тебе погана новина. Тебе сьогодні стратять”. „А який сєгодня дєнь?” – питає неборака. „Понеділок”. „Ну, и ничего себе неделька начинается». Приблизно так і у нас. Середина квітня, понеділок, вечір. Люди повернулись з роботи, включили телевізор, а на „Першому національному” ведучий зразу питає у всіх: „А чи скоро розпадеться коаліція?” На „ICTV” пізніше ще краще – ведучий запитує: „А чи загрожує стабільності в Україні конфлікт між Президентом і Прем’єром?” І зразу 70 відсотків респондентів відповідають: „Так”. Взагалі, мабуть, вже кожен українець сьогодні є і фінансист, і економіст. Життя заставляє. Вже всі знають про ціни, індекс цін, ціноутворення, інфляцію, галопуючу, гіперінфляцію, стагнацію. А це ще, пам’ятаєте, в кінці минулого тижня, шановні колеги, після шоу „години уряду”, уперто якого не хотіла коаліція, де самі собі доповідали, де самі собі питання задавали, де самі з собою сміялися та завзято аплодували. Чомусь непримітною лишилась ще одна фраза: „Україну ближчим часом очікує стагфляція”. Це тихенько сказав голова Національного банку України. Довідково. Стагфляція – це стан економіки держави при якому депресія, застій у виробництві, в торгівлі, в соціальній сфері при одночасному розвитку інфляційного процесу. А це вже не аплодисменти, не радощі, і не великий оптимізм. А й справді! Держкомстат оголосив щорічні дані про інфляцію. Перший квартал – 9,7. Це більше ніж прогноз уряду на рік. Найгірший показник за 7 років. Вища інфляція була тільки в 2000 році. Президент і той сказав, що темп інфляції призведуть до річного показника її понад 34 відсотки. Різко знизилися темпи росту виробництва в промисловості, в аграрному секторі, доходи громадян. Чуємо заяви: далі інфляції не допустимо. Правда, коли і яким чином не зрозуміло?! Є лише примарні надії на рекордний врожай, а також на обмеження вартості товарів в приказному порядку для всіх і всюди. До речі, про урожай, про рекорди. По-перше, щоб побити рекорд, треба мати 50 мільйонів уже зерна тонн, а не 40. В 2004 році бункерна вага зерна була 46 мільйонів, очищеного – 42. По-друге, треба посіяти самим весною, а головне – доглянути і зібрати врожай. Врожай люди посіяли 8 мільйонів озимини, але шалений ріст цін у восьмому році на дизпаливо, міндобрива, засоби захисту рослин унеможливлює захистити не тільки своє, а те, що й вами не сіяно. Спеціалісти кажуть, озимина в багатьох регіонах жовтіє від нестачі поживних речовин. Тому рекордний урожай буде тоді, коли він буде у коморі. Так казали наші батьки й діти. А державна підтримка? Де вона? Її і неможливо задіяти, бо бюджетний розпис передбачає 70 відсотків коштів для селян аж на третій і четвертий квартали. В такій ситуації Світова організація торгівлі буде зовсім важким пробуванням для вітчизняного сільгоспвиробника. І м’яса 300 тисяч тонн, які намагається завести по імпорту, знизивши податки і пошліни не спасе ситуацію. Давайте лучше вивеземо 3-4 мільйони кукурудзи, яка уже пріє на елеваторах і в складах. Тому, шановні колеги, шановні коаліціянти, не сваріться по пустяках. Партія регіонів та всі ми просимо: не розпадайтеся! Ми благаємо, вносьте на розгляд доленосні для держави законопроекти. Фракція Партії регіонів задля України, задля українців підтримає весь ваш позитив. Геть популізм! Пора працювати. Дякую.
Дякуємо, шановні колеги. Час на виступи представників депутатських фракцій завершений. Я ще раз хотів би нагадати, що за результатом відповідної перерви дві фракції, які мають більшість у парламенті, просять парламент розглянути питання щодо включення законопроектів 2228 і 1408 до порядку денного. У нас є вимога опозиції щодо включення до порядку денного законопроекту номер 2233. Таким чином я пропоную. Добре, я зараз все скажу, колеги, півсекунди. Таким чином я пропоную розглянути питання щодо включення законопроектів 2228, 1408 і 2233 до порядку денного. Щодо суті законопроектів. Я зараз скажу всі назви, півсекунди. Щодо суті законопроектів, то будемо розглядати, коли проголосуємо за включення. Ітак, законопроект номер 1408 – це проект Закону про внесення змін до Закону України „Про статус народного депутата”; законопроект. Чого ви кричите, товариші? Дайте прочитати назви законопроектів. Ну, чого кричите? Зараз завершу, дам слово з процедури. Чого ви переживаєте? Все по Регламенту. Ще раз повторюю: 1408 – це проект Закону про внесення змін до Закону України „Про статус народного депутата України” та деяких інших законів України [[щодо обмеження пільг та дострокового припинення повноважень народного депутата України]]; 2228 – окрема Постанова, а не разом зі звітом ТСК, про призначення позачергових виборів депутатів Харківської міської ради та харківського міського голови та 2233 – проект Закону про внесення змін до Закону України „Про Державну програму приватизації”. Прошу записатися, хто бажає виступити. Є бажання виступать? Олександр Сергійович, є? Я прошу, 3 хвилини, записатися. Цибенко Петро Степанович, фракція комуністів.
Дякую, фракція комуністів Петро Цибенко. Шановні колеги, по-перше, те, що стосується законопроекту 2233, він у нас в переліку є, саме під заголовком „Включення до порядку денного”. Ми, в принципі, не заперечуємо. Що стосується останніх законопроектів. Ви знаєте, вчора була погоджувальна рада, погодили питання на сьогоднішній день, переночували, проснулися з іншими міркуваннями. То ми будемо так скакати по порядку денному на весь тиждень для того, щоб комусь догодити? Тому я вважаю, що є сформований на сьогодні порядок денний, стосовно цього порядку денного ми маємо працювати, а не виконувати чиїсь забаганки. Зібрали коаліцію, посудили-рядили, між собою домовитися не можуть і тому давайте крутити всю Верховну Раду. Це не робить честі Верховній Раді. Тому я переконаний в тому, що є порядок денний, на сьогодні сформований, давайте працювати у відповідності до цього порядку денного. Дякую.
Зварич Роман Михайлович. Кириленко Іван Григорович, вибачте, В’ячеслав Анатолійович. Кириленко В’ячеслав Анатолійович.
В’ячеслав Кириленко, "Наша Україна – Народна Самооборона”. Шановні колеги, ми, безумовно, зацікавлені в тому, щоби парламент наш працював ефективно і нарешті колись, бажано, щоб якомога швидше, сконцентрувався на тих питаннях, які призведуть до структурних економічних реформ і реагування на ті виклики, які породженні деякими негативними явищами в економіці. І законопроектів, які на цю тему закликають нас подумати, внесено уже і від Президента, і від уряду достатньо. Але зараз, оскільки є пропозиція від трьох фракцій щодо трьох питань, необхідно визначитись із включенням до порядку денного цих питань. Ми вважаємо, що оскільки київське питання було в парламенті вирішено, харківське питання також мусить бути вирішено обов’язково. Були і звіти відповідні, депутатам роздані документи про відповідні зловживання посадових осіб. Ми за те, щоб сьогодні харківську постанову прийняти і дати старт харківським позачерговим виборам. Дякую.
Терьохін Сергій Анатолійович.
Щось хоче сказати Томенко, будь ласка.
Щось Томенко.
Шановні колеги, я хотів звернути увагу правої частини залу, щоб вони проаналізували порядок денний. І я вам скажу, що ми в опозиції в минулому скликанні не мріяли, що у вівторок чи в середу буде стояти шість чи вісім законопроектів, запропоновані опозицією. Тут законопроекти уряду Януковича, які, до речі, на фракції значну кількість із них, що стосується впорядкування кримінальної відповідальності, наша фракція буде підтримувати, бо йдеться не про те, хто подав законопроекти, а про те, що їх треба приймати. Тому ми настоюємо на тому, щоб і нашу позицію врахували. Українське суспільство чекає наведення порядку з пільгами народних депутатів, з політичною відповідальністю народних депутатів. Тому ми переконані, що вся сесійна зала проголосує за включення до порядку денного 1408. І так само повинен парламент поставити крапку в харківському питанні – і зупинити дискусію: ми за вибори чи ні.
Відповідної до 34-ї Регламенту, пункт четвертий, кожна фракція має гарантоване право на виступ по питанню порядку денного. Тому, чи фракція Партії регіонів і „Блок Литвина” наполягають? Наполягає? Я прошу, Олег Зарубінський. Партія регіонів – Олександр Сергійович Єфремов.
Дякую. Шановний Арсеній Петрович, шановні колеги, цілком зрозуміло, що прагнення зараз зненацька включати в порядок денний ті чи інші законопроекти, притому, коли на засіданні Погоджувальної ради був погоджений порядок денний на сьогоднішній день, це прагнення дестабілізувати роботу Верховної Ради, а це є наслідком неузгодженості і недовіри між членами коаліції. Це абсолютно зрозуміло. Але я про інше хочу поставити питання. Арсеній Петрович, дивіться, як формується порядок денний. От законопроект, який стосується введення в Україні справедливої оплати праці, впровадження погодинної оплати праці відкладається вже місяць, весь час ставиться таким чином, щоб його не встигли розглянути. Мені здається, шановні колеги, що треба на перше місце все-таки ставити питання, які печуть, які потрібні виборцям, народу України, а не корпоративним внутрішньополітичним розборкам, силам, які під приводом цього хочуть дестабілізувати роботу парламенту.
Олександр Сергійович Єфремов, будь ласка.
Спасибо, Арсений Петрович. Я думаю, на наше сегодня заседание накладывает отпечаток вчерашнее заседание коалиции. И то, что сегодня утром сделали полчаса перерыва, еще раз говорит о том, что вопросы, которые не решаются внутри коалиции пытается перенести для их нерешения в зал и что сторонники коалиции – народные депутаты, к сожалению, не хотят работать в зале, это уже очевидно. Поэтому мы пытаемся сегодня скрестить ужа и ежа, Арсений Петрович. Я хотел бы отдельно сказать о проекте 2288, который вы уже третий раз ставите на рассмотрение в этом зале. Я позволю себе напомнить, что если мы слушаем отчеты по работе ТСК, то мы имеем право в течение сессии только два отчета поставить. А если мы проголосовали, давайте мы вернемся к стенограмме конференции, то согласно 102 статье Регламента, этот законопроект считается відхиленим. А якщо він считается відхиленим, то он не имеет права быть внесен на текущей сессии и на внеочередной наступной сессии. Поэтому.
Дайте завершити. Вам треба завершити, Олександр Сергійович? Ну, я зрозумів.
Да, поэтому то, что мы пытаемся сегодня поставить, это противоречит регламенту и приведет к блокированию роботы Верховного Совета. Если эту цель ставят перед собой сторонники коалиции, то они своего добьются. Спасибо.
Дякую. Шановні колеги, час на обговорення завершений. Дозвольте декілька коментарів. Перше – щодо формування порядку денного. Видається, що формується порядок денний надзвичайно справедливо, фактично, п’ятдесят на п’ятдесят. Тобто 50 відсотків законопроектів, які вносить опозиція, 50 відсотків законопроектів, які вносить коаліція - і це той принцип справедливості, який повинен існувати в стінах парламенту. Друге питання, яке стосується включення законопроекту 2228. Шановний Олександр Сергійович. Ви знаєте, що я на порушення Регламенту ніколи не піду, тому я підняв стенограму. Виявляється, що ми голосували не за законопроект 2228, тому що це законопроект – постанова, яка внесена комітетом. А ми голосували за включення до порядку денного звіту ТСК, після позитивного звіту відповідно 2228. Таким чином, ми не порушуємо Регламент, коли виключно ставимо питання щодо включення до порядку денного 2228. І третє питання, яке колега Зарубінський висловив, воно стосується того, що законопроектів, які передбачають соціальний пакет. Ми точно дійдемо або сьогодні, або завтра до відповідного законопроекту, який передбачає відповідний пакет. Вже дві фракції просять, тепер дві інші фракції просять перерву – фракція Партії регіонів і Комуністична партія України. Ви не будете заперечувати? Давайте проголосуємо за включення до порядку денного, а ви потім. [[Ш у м у з а л і]] Товариші. ну, ми почали розгляд питання. Ми почали розгляд питання. Відповідно до Регламенту, якщо починається розгляд питання, то перерва оголошується після того, коли розглядається питання про включення до порядку денного. Я ще раз вам кажу, що питання про включення до порядку денного розглядається без перерви відповідно до Регламенту. Ви мене змушуєте порушувати Регламент. [[Ш у м у з а л і]] Шановні колеги, я прошу всіх зайняти свої місця. Є вимога про вашу перерву, хоча це – нерегламентна вимога. Ідіть на перерву 30 хвилин. Не кричіть, я вас прошу. Ідіть, порадьтеся. Через 30 хвилин виступите із заявою. Не кричіть тільки, я вас прошу. Прошу, ідіть на перерву, ідіть. Я оголошую перерву. Ідіть. Ідіть на перерву.
тому дамо їм ще можливість попрацювати, і у нас якраз за Регламентом до 12.30 – друга половина дня. Тому давайте дамо можливість двом фракціям – комуністам і партії Регіонів – допрацювати і о 12.30 вийти з відповідною заявою.
Шановні колеги, заходим в зал. Розпочинаємо засідання. Продовжуємо ранкове пленарне засідання Верховної Ради України. Для оголошення заяви за результатами відповідної перерви я запрошую Єфремова Олександра Сергійовича на трибуну парламенту. Будь ласка, Олександре Сергійовичу.
Уважаемые коллеги! Учитывая то, что, я думаю, мы все сходимся в одном, что Верховный Совет должен работать, и мы должны находить компромиссы при решении возникающих вопросов, мы предлагаем следующее пакетное голосование по тем законопроектам, которые были сегодня предложены. Проголосовать пакетом по законопроекту 2228, 2228-п, 2233 и 1408. То, что предлагалось, 2228 – это Харьков, 2228-п – это по Харькову. Они идут пакетом рассмотрение – эти два вопроса. 2233 – это вопрос, связанный с приватизацией. И 1408 – это льготы, императивный мандат. Мы предлагаем пакетом проголосовать за включение в повестку дня всех этих законопроектов, а дальше каждый будет определяться при рассмотрении того или иного вопроса.
Позиція зрозуміла фракції Партії регіонів. Я прошу – три хвилини – записатись на обговорення. Відповідно до Регламенту, шановний Петро Миколайович, одна фракція з двох має право на виступ. Одна! Добре, тоді передаємо залишок Петру Миколайовичу Симоненку. Добре. Часу залишок. Увімкніть мікрофон Симоненкові, будь ласка.
Симоненко, фракція комуністів. Шановні колеги! Шановні радіослухачі! Мова йде про те, що сьогодні продовжується спекуляція навколо того, чим займається Верховна Рада. Очевидно вже є те, що коаліція нездатна організувати роботу. Вчора на Погоджувальній раді ми домовилися відносно сьогоднішнього порядку денного і так і розпочали роботу. Але коаліція сьогодні нездатна забезпечити. Головне – розібратися в чому їхня причина, чому вони повторюють все те, що було в 2005 році, коли попрацювали 3-4 місяці, а потім через 5 місяців розскочилися, як начебто до цього не були причетні. Шановні радіослухачі! Обіцяли - в черговий раз обдурили. І обдурили виходячи з того, що є певні інтереси у владі, - захоплення власності. І це вони вже не приховують. Про це відверто говорять, цим відверто спекулюють, про це вони торгуються між собою. Влада у нас не тільки право має, а й відповідальність. Так от, вони право захопили після виборів, а відповідальність, відмовилися від неї. Тому сьогодні хаос в управлінні, продовжується розподіл власності. І як ми бачимо з вами сьогодні, і результат для наших громадян, це – інфляція. Президент, і це постійно про це говоре телебачення з ранку до вечора, - займається черепками та кістками, більше нічим не займається. Маніакальне бажання мати необмежену владу. Це також сьогодні характеризує Президента. Бо розпочав він конституційний процес з намагання примусити всіх, в першу чергу Верховну Раду, прийняти той проект Конституції, який він вважає за потрібне. Те, що він вважає, збирається в Донецьку зібрати голів райадміністрацій і там практично розпочати процес проведення референдуму, це також для нас очевидним є. Тому фракція комуністів ще раз попереджає, що коаліція навмисно блокує сьогодні організацію роботи Верховної Ради, бо вона недієздатна. Вона не готова до організації роботи в ім’я народу України. Вона сьогодні тільки захопи.
Шановні колеги, я хотів би ще раз, щоб ми повернулися до конструктивної роботи. Дуже було би добре, якщо би парламент працював в рамках процедур, які узгоджені і які роздані вам на руки, а саме розкладу роботи Верховної Ради України. Я щиро сподіваюсь на те, що накінець-то закінчиться політична вакханалія, яка в нас існує по прийняттю тих чи інших законопроектів. Але, є позиція коаліції, є позиція опозиції. З огляду на це, я так розумію, що запропонований конструктивний варіант. Щоб не блокувати і далі ми пішли по розгляду питань порядку денного, адже в нас сьогодні маса соціальних законопроектів, починаючи з законопроектів щодо підтримки сімей, які усиновили дитину, і завершуючи погодинною оплатою праці, форматування собівартості і так плаї. Тому, я прошу, ми ставимо зараз на голосування про включення до порядку денного три законопроекти: один – опозиційний, два – коаліційних. Ми голосуємо 1408, включення до порядку денного. Ми голосуємо 2228 з відповідними постановами, які тут внесені, дріб „П”. Ми голосуємо 2233, якщо я не помиляюся. Правильно, чи неправильно, колеги? Правильно. Таким чином ще раз три законопроекти: 2228, 1408 і 2233. Будь ласка, ще раз Зварич. Зварич і Єфремов, і Зарубінський.
Шановний Арсенію Петровичу, шановні колеги! В даному випадку нам потрібно працювати по Регламенту, а не так, як комусь захотілося, тим більше від опозиції. Невідмінно принциповою залишається для коаліції питання проведення позачергових виборів в Харкові харківського мера і ради. Тому ми наполегливо хотіли би поставити питання про те, щоби це питання було проголосовано окремо, як таке, яке є нагальне, очевидне на сьогоднішній день, тим більше, що Верховна Рада України створила слідчу комісію з цього приводу. Пропонується натомість опозиції проголосувати також 2228/П, де передбачається проголосувати це питання, поміняти спосіб голосування і проголосувати його підняттям рук. Я би хотів би привернути, шановний Арсенію Петровичу, вашу увагу до того факту, що в Регламенті можливість поміняти спосіб голосування в поіменному режимі виникає лише в тому випадку, коли електронна система не спрацьовує. У даному випадку, ми не маємо ні найменших.
Дайте завершити.
В даному, не наведено ні найменшого, навіть найдрібнішого факту про те, що електронна система в поіменному режимі не голосує. Тому, застосовувати норму, так як це пропонує опозиція, немає підстав. Тому, ми наполягаємо, 2228 включити у порядок денний і по цьому питанню проголосувати.
Олександр Єфремов, будь ласка, і Олег Зарубінський, і Сергій Сас.
Уважаемые коллеги, я с большим уважением отношусь к Роману Михайловичу, но что-то, наверное, с памятью моей стало. Если вы помните, когда голосовали мы по вопросу избрания Премьер-министра, то тогда был вопрос о том, что у нас «Рада» не голосует так, как положено голосовать. И была даже по вашему предложению инициировано создание тымчасовой комиссии, которая рассматривает этот вопрос и еще заключения соответствующего не дала. За это время у нас были десятки обращений и с вашей стороны, и с нашей стороны, они зафиксированы у нас в стенограмме сессий по поводу не срабатывания системы «Рада». Поэтому, если вы формально хотите опереться на эту норму Регламента, то, пожалуйста, она в полном моменте подтверждается нашей работой. Что касается, Арсений Петрович, мы настаиваем, если коалиция не хочет работать, пусть скажет, что мы не хотим работать.
Дайте завершити.
Потому что вопрос 2228, который для них, коалиции, является принципиальный, где устраиваются клановые разборки по Харькову, он для нас является принципиальный, что мы не хотим гробить наше законодательство в Украине, которое успешно каждый день то там, то там, не срабатывает. Поэтому мы принципиально будем отстаивать либо рассмотрение в пакете 2228, 2228-П, либо оставляем за собой право действовать так, как мы посчитаем нужным. Спасибо.
Олег Зарубінський, будь ласка.
Шановний Арсеній Петрович, шановні колеги, ви, Арсеній Петрович, сказали правильно, що є інтереси коаліції, а є інтереси в залі опозиції. Я хочу додати, а ще інтереси здорового глузду і просто людяної політики, які ми уособлюємо - „Блок Литвина”. І у зв’язку з цим я прошу. [[О п л е с к и]] Так, так. Дякую за розуміння і за підтримку цієї думки правильної. Я пропоную по-іншому повести. Оскільки вчора на засіданні Погоджувальної ради жодного питання не ставилося щодо сьогоднішнього включення до порядку денного цих питань, відповідно воно носить абсолютно кон’юнктурний характер, очевидно, після вчорашньої якоїсь там наради, бійок, сварок і так далі. Тому наша позиція поставити спочатку на голосування і розглянути питання щодо державної підтримки сімей, щодо державної допомоги сім’ям з дітьми, щодо посилення відповідальності за порушення вимог земельного законодавства, щодо впровадження погодинної оплати праці, а ті, хто хочуть, політиканством займатися, хай залишаються і тут вночі голосує.
Сергій Сас, будь ласка.
Дякую. Шановний Арсеній Петрович! Шановні колеги! Я хочу нагадати колегам з Регламентного комітету, що постанову 2228П ми готували для розгляду на комітету, але прийшли до висновку, що вона не можне розглядатися у Верховній Раді в такій редакції, з огляду на те, що частиною 5 статті 37 передбачено, що Верховна Рада може прийняти процедурне рішення щодо визначення виду і способу голосування з питання, що розглядається, якщо види і спосіб не встановлені. В даному випадку і види, і спосіб встановлені, а тоді треба керуватися частиною 2 статті 47. Якщо колеги хочуть, щоб постанова така розглядалася, то я хотів нагадати норму Конституції 91 статті, відповідно до якої закони, постанови приймаються більшістю, інші акти приймаються більшістю від конституційного складу. Тому дану постанову відповідно до статті, частини 5 статті 37, статті 49 Регламенту прийняти не можна 150 голосами. Я хотів би, щоб колеги з опозиції звернули на це увагу.
Дякую. Шановні колеги, як завжди, я пропоную хороше рішення для всього парламенту, ми зараз не розглядаємо законопроекти по суті, ми розглядаємо питання щодо включення до порядку денного. Хвилинку. Виключно щодо включення до порядку денного. Таким чином, давайте проголосуємо щодо включення до порядку денного фразу, про яку сказав Сергій Володимирович, абсолютно правильно він сказав. За будь-яких обставин будь-яка фракція може поставити відповідно до 37-ї питання щодо зміни способу голосування. От коли будете розглядати питання Харкова, тоді будете вже воювати, як голосувати, що голосувати, але нам треба зараз прийняти рішення про включення до порядку денного відповідно 2228, 2233 і 1408. А після цього. В пакеті, абсолютно. То не у пакеті, тому що 91 Регламенту передбачає. Я цитую, це не відхилення від Регламенту. Товариші, я вам ще раз кажу, коли будемо розглядати законопроект, ви маєте право. Ви можете послухати головуючого? Відповідно до Регламенту ви маєте право при розгляді цього питання ставити питання про зміну способу голосування. Є ваша постанова, ви будете наполягати на цій постанові. [[Ш у м у з а л і]] Види, іди з Богом. Ви не заходіть в Президію, будь ласка, от там ваше місце, ідіть з Богом. Не стійте Я вам ще раз кажу, я вам ще раз повторюю: тоді, якщо. Послухайте. Якщо ми 2228-П, ви послухайте, що вам сказав Сас, абсолютно логічно. Вам треба не 150, а 226 голосів. Тому, коли будемо розглядати питання, ви піднімете питання щодо зміни способу голосування. Вас ніхто не може по Регламенту позбавити цього. [[Ш у м у з а л і]] Тоді треба 226 голосів.
Это включить в повестку дня, а проголосовать – 150.
Ще раз кажу. Колеги, є пропозиція така. Ставимо 2228, 2228-П, 1408 і 2233. Так піде чи не піде? Там вже не грає ролі, там внесете. Те, що стосується процедурного рішення, воно не потребує постанови. Можна мені на вухо не кричать і трошки далі від мене відійти? Колега Лук’янов, я вас прошу, не стійте над душею, я вас прошу. Ідіть трошки в сторону. Ще раз кажу, колеги: приймаємо рішення по 2228, в тому числі і „п”. Там розберемося на марші, дорогі друзі! Ну давайте ж підем назустріч нашим колегам і братам з опозиції. Приймається таке рішення? Нема заперечень? Я ставлю на голосування 2228, 2228-п, 1408, 2233. Добре? Добре. Ставлю на голосування питання про включення до порядку денного цих чотирьох проектів постанов. Шановні колеги, прошу голосувати. [[12:47:42]] За-323 Бачите. Олександр Сергійович, я вас попрошу, переговоріть з Лук’яновим, хай він не заходить в президію. Як тільки його виберуть першим заступником, він зразу буде тут сидіть. Я вас дуже прошу. Дякую. Шановні колеги, тепер я пропоную: емоції прибрали, всі заспокоїлися. Ці законопроекти будемо розглядать після перерви, а зара розглядаємо законопроекти, які чекає держава: розглядаєм 1315, далі – 1452, 1453 [[друге читання]], а в другій половині дня, так як домовлялись на фракції, на коаліції [[хвилинку!]] будем розглядати законопроекти, які будуть обов’язково викликати блокування трибуни. Тому оголошую розгляд законопроекту 1315. Питання: розглядаємо по скороченій чи розглядаєм по повній? По скороченій. Я ставлю на голосування про розгляд за скороченою процедурою законопроекту 1315, 1452, 1453. Шановні колеги, прошу голосувати. [[12:49:05]] За-225 Дякую. „За” – 225, рішення прийнято. Це – 150, процедурне рішення. Колеги, Регламент треба читать. Тимчасовий. Оголошую розгляд законопроекту 1315. Доповідає перший заступник глави Секретаріату Президента України Шлапак Олександр Віталійович. Будь ласка, Олександр Віталійович.
Шановний Арсенію Петровичу! Шановні народні депутати! Законопроектом, який я маю честь доповідати у цій високій залі, Президент України пропонує лише започаткувати дискусії щодо державного регулювання природних монополій та суміжних ринків. Ми мусимо з вами визначитися щодо ролі і місця так званих національних регуляторів і інших органів державного управління, які по природі своїй не є органами виконавчої влади. Європейський світовий досвід давно виробив основні вимоги до національних регуляторів. Я нагадаю їх. Створюються для контролю над підприємствами, що працюють на монопольних та суміжних ринках, фінансових ринках тощо. Національні регулятори повинні бути незалежними від жодної гілки влади, європейська традиція називає їх „квазі-судовими органами”, завдання яких – прийняти об’єктивне рішення в природній суперечці між надавачем послуг і споживачем. Нарешті, національні регулятори складаються з не заполітизованих професіоналів, кращих у своїй галузі. Що є у нас? Фактично ми маємо конституційно прописані лише такі регулятори як Національний банк України і Антимонопольний комітет. На головних монопольних ринках національні регулятори або не створені, так як транспорт, комунальне господарство, або входять в структуру органів виконавчої влади, у тому числі, а значить апріорі управляються тими, хто контролює природні монополії. Мова йде про електроенергетику і зв’язок. Ситуація загострилася прийняттям Закону „Про Кабінет Міністрів”. Справа в тому, що українська традиція, на відміну від європейської, назвала національні регулятори „органами виконавчої влади”. Правда, розуміючи, що тут не все так просто, добавила такий хвостик із спеціальним статусом. Однак, ось уже протягом 2 років цей так званий хвостик відкидається, і ці органи визнаються звичайними органами виконавчої влади, що, ще раз хочу підкреслити, порушує саму природу національних регуляторів. Я можу приводити дуже багато прикладів, якої шкоди така співпраця органів виконавчої влади і національних.
Дайте завершити.
завдала українській економіці. Приводити приклади, як приватизовувалося „Обленерго”, як встановлювалися тарифи на газ для промисловості в минулому році, як в цьому році органами виконавчої влади піднімається більш як на 30 відсотків тарифи на залізнодорожні перевезення. І це робиться не з метою збалансування інтересів споживачів і надавачів послуг, а тільки з метою підняття фінансової спроможності в даному випадку „Укрзалізниці”, нехтуючи усіма іншими інтересами. Україні на сьогоднішній день конче потрібна європейська світова система національних регуляторів. Україна конче потребує такої серйозної адміністративної реформи. До закону ми також додали зміни до законів про Державну прикордонну службу та Державну службу спеціального зв’язку та інформації, адже відповідно до статті 106 Конституції обидві ці структури працюють у сфері керівництва національної безпеки та оборони держави. Я просив би підтримати цей законопроект народних депутатів. Дякую.
Дякую, Олександр Віталійович. Я запрошую на трибуну голову підкомітету Комітету з питань економічної політики Яценка Антона Володимировича.
Уважаемые коллеги, 25 января на своем заседании комитет рассмотрел данный законопроект. И только потому что он является коалиционным, было принято решение поддержать его в первом чтении. Безусловно, он требует существенной доработки ко второму чтению, если зал его сейчас одобрит. И, в принципе, вот, собственно говоря, до этого Шлапак Александр Витальевич все изложил по сути его. Спасибо.
Голова Комітету з питань національної безпеки і оборони Гриценко Анатолій Степанович.
Шановний Арсенію Петровичу, шановні колеги! Мені сподобався початок виступу пана Шлапака. Він сказав, що Президент пропонує започаткувати дискусію про природні монополії. Насправді, Президент пропонує прийняти законопроект, при чому наполегливо. Законопроект називається „Про внесення змін до деяких законів України”. Якщо чесно, треба було назвати його по-іншому „Про концентрацію влади в руках суб’єкта законодавчої ініціативи шляхом порушення Конституції”. Тому на чотирьох сторінках висновок Головного науково-експертного управління стверджує, що цей документ суперечить чинній Конституції. Вводяться нові органи, які не передбачені розподілом між гілками влади. Давайте подивимося, чи належить до природних монополій дві структури: Державна прикордонна служба і Державна служба спеціального зв’язку і захисту інформації? Жодним чином, згідно затвердженого Верховною Радою рішення, Державна прикордонна служба – це, фактично, військове формування, за штатом чисельність 50 тисяч осіб, в тому числі 42 тисячі осіб – військовослужбовців. Має сухопутну складову, авіаційну складову, морську складову, має зброю. ДССЗІ – це також силова структура, понад 8 тисяч осіб, понад три тисячі офіцерів, 10 генералів за штатом і так далі. Це не природні монополії і це структури, які фактично після прийняття цього закону будуть замикатися виключно на Президента. Наш комітет розглянув уважно цей законопроект і пропонує повним складом одноголосно відхилити його, не приймати в першому читанні. Дякую.
Два – „за”, два – „проти”, будь ласка. Найдьонов, фракція комуністів. Хто виступає від комуністів? Матвєєв.
Я дякую. Матвєєв, фракція комуністів. Шановні колеги, запропонований законопроект і ще раз підтверджує, що гарант Конституції та його команда аж ніяк не хочуть змиритися з тим, що ми сьогодні знаходимося вже в зовсім іншому політичному вимірі. Живемо в парламентсько-президентській державі, а не навпаки. Сьогоднішня чинна Конституція не передбачає конституційно-правових основ для надання Президенту установчих та контрольних повноважень у сфері виконавчої влади, а запропонованим проектом через такий собі легенький підхід пропонується змінити правовий статус спеціально уповноважених центральних органів виконавчої влади, що входять, зокрема, до складу, як говорив голова комітету, Державної прикордонної служби України і Державної служби спеціального зв’язку та інформації. Тобто мова йде про виключення їх із системи органів виконавчої влади. Для чого і з якою метою це робиться? Відповідь лежить, як кажуть, на поверхні: запропоноване Президентом ноу-хау має на меті зосередити у своїх руках механізми управління всіма без виключення силовими структурами. А як же при цьому бути з принципом поділу державної влади в Україні на законодавчу, виконавчу та судову? Чи діючи за іншим принципом: якщо дуже уже хочеться, то можна і не керуватися вимогами Конституції, що, на превеликий жаль, нерідко нам демонструють сьогодні. Тому цей законопроект ні в якому разі підтримувати не можна. Фракція комуністів буде голосувати проти запропонованого Президентом України законодавчого акту. Дякую.
Ксенія Ляпіна, "Наша Україна – Народна Самооборона".
Шановні колеги, буде дуже жаль, якщо цей законопроект, суто професійний, стане жертвою чергової політичної дискусії. Я би попросила розділити його на дві частини. Перша частина стосується, дійсно, необхідності створити такі органи, які не є органами державної влади, тобто не мають функцій, властивих для органів державної влади, а мають лише одну функцію – незалежного регулятору. Це контроль і встановлення тарифів для монополій. І сьогоднішня система, яка є, вона робить встановлення тарифів для монополій жертвою і заручником політичних течій тих чи інших. І Хочу сказати, що однаково руйнівно для економіки чи то популістський підхід, коли тарифи не збільшують тільки для того, щоб задовольнити громадян і бути симпатичними громадянам. І однаково руйнівно, коли тарифи збільшують неконтрольовано, виключно з метою надприбутків монополії. І одне, і друге, я ж розділила на дві частини. Я кажу про першу частину, яка присутня в законопроекті, про створення незалежних регуляторів. І хочу звернути увагу на те, що є і друга частина, яка стосується дійсно, питань прикордонної служби. Але тут зовсім інша ідеологія. Тут питання того, що Президент як гарант нашої територіальної цілісності мусить мати свої інструменти для реалізації цієї конституційної функції – гарантування цілісності. Але, колеги, до другого читання ми можемо спокійно цей законопроект залишити лише на першій частині, а по другій частині буде внесений окремий законопроект, який буде окремо дискутуватися фахівцями з питань власне, державної, охорони держави, охорони державних кордонів і всього іншого. Але по першій частині, якщо ми з вами не зробимо сьогодні цей крок, завтра ви ж самі будете виходити на трибуну і розповідати як у нас все погано з тарифами.
Дайте завершити. Дякую. Прошу, Лавринович Олександр Володимирович, фракція Партії регіонів.
Шановний пане Голово, шановні колеги, запропонований проект значною мірою, хоч він складається з двох складових, має єдину спільну ідеологію, спільний підхід. І суть полягає у тому, що якщо мова йде про необхідність незалежних регуляторів, це абсолютно правильно, так має бути, і для того, щоб такі регулятори були, потрібно чітко, відповідно до законів дотримуватися способу формування складу цих регуляторів, способу ухвалення ними рішень і можливостей оскарження цих рішень. А що стосується природних монополій, в які попадають військові формування, то, я думаю, це вже є відповідь на питання, а яким способом взагалі планується забезпечити регулювання ринку монополій і роботу державних регуляторів. А забезпечити так, що і перша, і друга частина має в своїй основі підпорядкованість главі держави. Якщо говорити, що є кон’юнктура в Кабміні незалежно від того, хто його складає, а у Президента, значить, кон’юнктури бути не може, тому що він у нас поза політикою, він не займається жодною політикою діяльністю, у нього немає симпатії до жодної політикою партії і теж незалежно від того як прізвище Президента. Непевне, що це також омана і якщо згадати при тому, що зараз норми цього закону багато в чому суперечать як чинній законодавчій базі, так і нашому основному закону і загадати про те, що є рішення Конституційного Суду, який вже одного з регуляторів вивів в тій частині, яка стосувалася, якраз, що він був вже відповідно до закону під керівництвом глави держави, то, я думаю, відповідь на питання чи можна підтримувати цей проект уже є очевидною, підтримувати такий проект не можна.
Дякую, Олександр Володимирович. Регламент дозволяє надати слово представникам фракцій, які не прийняли участь у обговоренні – це „Блок Литвина”. Не наполягаєте? Не наполягаєте. Шановні колеги, з огляду на пропозицію, ще раз хотів би зазначити, що мова йде фактично про законопроект, який має два блоки, ключове на цьому треба зупинитися, що робиться спроба на кінець-то створити в державі дійсно регуляторів, регуляторів, які [[Олександр Віталійович, вам не передбачено слово]]. Регуляторів, які дійсно повинні відігравати надзвичайно важливу роль в економічній політиці держави. Що стосується інших пропозицій, ми до другого читання їх доопрацюємо. Але цей законопроект треба прийняти в першому читання, щоб розпочати робту, якщо будуть зауваження до другого читання, ми завжди зможемо цей законопроект доопрацювати і внести його відповідно на розгляду парламенту. Шановні колеги, Увага! Я ставлю на голосування про прийняття в першому читанні законопроекту номер 1315 Проект Закону України про внесення змін до деяких законодавчих актів України, внесений Президентом України, прийняття законопроекту за основу. Прошу, оголошую голосування. Прошу голосувати. [[13:04:02]] За-208 Рішення не прийнято. Прошу показати по фракціям. Партія регіонів – 0, "Блок Юлії Тимошенко" – 149, "Наша Україна - Народна Самооборона" – 59, комуністи – 0, "Блок Литвина" – 0. Я пропоную тоді поставити на повторне перше читання, колеги. Я ставлю на голосування питання про повторне перше читання законопроекту номер 1315, прошу голосувати. [[13:04:43]] За-214 Рішення не прийнято. Прошу показати по фракціям. Партія регіонів – 0, "Блок Юлії Тимошенко" – 150, "Наша Україна – Народна Самооборона" – 64, комуністи – 0, "Блок Литвина" – 0. Успішно провалили законопроект, на превеликий жаль. Шановні колеги, переходимо до наступного питання порядку денного, яке обов’язково об’єднає весь зал. Це законопроект номер 1452 – проект Закону України про внесення змін до деяких законів України. Мова йде про державну підтримку сімей, які усиновили дитину із числа дітей-сиріт або дітей, позбавлених батьківського піклування. Я запрошую на трибуну парламента міністра у справах сім’ї, молоді та спорту Павленка Юрія Олексійовича. Будь ласка, Юрій Олексійович.
Шановний пане Голово, шановні народні депутати! Цей законопроект є надзвичайно важливий в пакеті ще з наступним, який буде поставлений до вашого розгляду. Як відомо, і, безперечно, обов’язком держави є створення умов для забезпечення утримання та виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до Закону України про забезпечення організаційно-правових засад і умов соціального захисту дітей-сиріт за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідний орган опіки і піклування зобов’язаний вжити вичерпних заходів щодо влаштування дитини в сім’ю громадян України на усиновлення, під опіку, піклування, прийомну сім’ю, дитячий будинок сімейного типу. За даними державної статистики в Україні накінець 2007 року налічувалося 102 тисячі дітей сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування. Із цього числа існують правові підстави для усиновлення понад 30 тисяч дітей. Разом з тим усиновлення українськими громадянами є недостатнім і лише минулого року воно стало більшим в порівнянні з усиновленнями іноземними громадянами. Саме тому Президент пропонує наступні ініціативи, які стосуються надання державної підтримки сім’ям, які усиновили дитину з числа дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування. Насамперед, це встановлення одноразової допомоги громадянам України при усиновленні дитини в розмірі встановленому для виплати допомоги при народженні першої дитини. Щомісячної допомоги на усиновлену дитину в розмірі одного прожиткового мінімуму. Одноразову оплачувану відпустку тривалістю 90 календарних днів для догляду за усиновленою дитиною віком понад 3 роки. Запровадження цих допомог без сумніву дасть можливість гармонійного всебічного розвитку дитини в сімейному оточенні в атмосфері любові та розумінні.
Дайте завершити.
Я хотів би також наголосити, що подібна практика підтримки з боку держави родин, які усиновили дитину – є достатньо поширеною і приклади, і в значно більшому розмірі можна називати і в Австрії. І в Ірландії, і в Данії, і в багатьох інших країнах куди і сьогодні всиновлюються українські діти. Саме тому, я переконаний, прийняття даного законопроекту, який пропонує Президент України дозволить забезпечити право дитини-сироти. Дитини позбавленої батьківського піклування на виховання в сім’ї. Сприятиме активізації національного усиновлення та поліпшенню демографічної ситуації в країні за рахунок підвищення рівня стандартів життя сімей з усиновленими дітьми. Матиме позитивний вплив на процес адоптації дитини в новій сім’ї. Тим більше, я хотів би нагадати, шановним народним депутатам, що цей рік указом Президента оголошений роком національного усиновлення та розвитком сімейних форм виховання дітей-сиріт. Дякую за увагу і сподіваюсь на вашу повну підтримку.
Дякуєм, Юрій Олексійович. Я запрошую на трибуну голову підкомітету Комітету з питань сім’ї, молодіжної політики, спорту та туризму Лук’янову Катерину Євгенівну. Будь ласка, Катерина Євгенівна.
Шановний Арсенію Петровичу, шановні колеги, комітет на засіданні 20 лютого 2008 року розглянув проект Закону про внесення змін до деяких законів України [[щодо державної підтримки сімей, які усиновили дитину з числа дітей-сиріт або дітей, позбавлених батьківського піклування]], внесений Президентом України. Законопроектом пропонується внесення змін до Закону України „Про державну допомогу сім’ям з дітьми” з метою встановлення одноразової допомоги громадянам при усиновлені дитини у розмірі, встановленому для виплати допомоги, як при народженні дитини, тобто на усиновлення першої дитини – 12 тисяч 240 гривень, при усиновлені другої дитини – 25 тисяч гривень, на третю і наступну дитину – 50 тисяч гривень. Були отримані висновки Комітету з питань правової політики, який вважає, що викладені у проекті законодавчі пропозиції відповідають положенням Конституції України. Комітет з питань соціальної політики та праці прийняв рішення рекомендувати Верховній Раді України прийняти зазначений законопроект за основу. Головне науково-експертне управління зробило висновок та за результатами розгляду у першому читанні законопроект доцільно прийняти за основу з подальшим врахуванням висловлених ним зауважень. Комітет з питань бюджету прийняв рішення, що законопроект є таким, що має вплив на видаткову частину бюджету, збільшуючи її, за розрахунками розробників законопроекту його прийняття потребуватиме видатки з Державного бюджету України у розмірі 290 мільйонів 654 тисячі гривень і може бути прийнятий за умови офіційного оприлюднення закону до 15 серпня 2008 року. Він набуває чинності не раніше 1 січня 2009 року. Комітет підтримав законодавчу пропозицію, спрямовану на посилення державної підтримки сімей, які усиновили дитину з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і одноголосно прийняв рішення рекомендувати Верховній Раді України прийняти проект Закону України про внесення змін до деяких законів України [[щодо державної підтримки сімей, які усиновили дитину із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування]] за основу з подальшим врахуванням висновків Головного науково-експертного управління, і визначивши термін введення закону в дію з 1 січня 2009 року. Хочу наголосити ще раз, що.
Дайте завершити.
що запровадження щомісячної допомоги на усиновлену дитину до досягнення нею повноліття у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дитин відповідного віку. Ця допомога призначається незалежно від одержання на дитину інших видів допомог. І надається соціальна відпустка - 90 днів усиновлювачам для адаптації дитини в сім’ї. На цей час така відпустка не надається. Дякую.
Дякую, Катерина Євгенівна. Два - „за”, два - „проти”. Мірошниченко Юрій Романович, фракція Партії регіонів, будь ласка.
Юрій Мірошниченко, фракція Партії регіонів. Шановні виборці, шановні колеги! Я хотів би звернути увагу всіх присутніх в залі і тих, хто зараз за межами нашого залу, але має взяти участь в голосуванні, що це надзвичайно важливий закон, який ми маємо прийняти, тому що сотні тисяч українських дітей, які не мають батьків, сьогодні чекають на рішення нашого законодавчого органу. Я сам закінчив школу-інтернат, і поруч зі мною було багато дітей-сиріт. Я знаю, наскільки важливо кожній дитині мати батьків, щоб не вивозили наших дітей закордон, щоб ми не чули і не слухали, як до них добре чи погано ставляться за кордоном, а ми в своїй країні своїх дітей, адже у нас чужих немає, ставимо їх на ноги, даємо їм шанс, оточуємо їх любов’ю своїх батьків. І саме тому, на мій погляд, зараз ми повинні об’єднатися. Цей закон повинен об’єднати всіх незалежно від того, чи це є коаліція, чи це є опозиція, сьогодні ми маємо продемонструвати, що ми дбаємо за українське майбутнє, щоб ми знали, що кожна дитина, яка народжується в нашій країні, матиме батьків, незалежно від того, чи залишили її біологічні батьки, чи якимось чином вони загинули. Шановні колеги, я запрошую, закликаю всіх: давайте цей законопроект підтримаємо, доопрацюємо і негайно введемо в дію, щоб українські діти почувалися захищеними. Таким чином, ми спонукатимемо і вирішення демографічної ситуації в нашій країні. Дякую за увагу.
Бондаренко, "Блок Юлії Тимошенко".
Володимир Бондаренко, "Блок Юлії Тимошенко". Шановні друзі, проблеми дитинства, особливо сирітства, є важливою у будь-якому суспільстві. Ви знаєте, що ціла низка основних релігій у світі визначають людину, яка береться допомагати сироті, як людини, яка цим самим стає святою. Хочу вам сказати, що тривалий період мені доводилося очолювати опікунську раду цілого великого району в Києві, і ми були авторами першого будинку-інтернату сімейного типу в Києві. Єдиний інтернат для дітей хворих на церебральний параліч також є у Святошинському районі, який функціонує на зовсім інших, ніж сьогодні в державі є, принципах. Слава Богу, що цей законопроект трошки змінив свою орієнтацію, бо він спочатку подавався як „законодавче забезпечення усиновлення дітей-українців іноземцями і вивезення цих дітей за кордон”. Сьогодні мова більше йде про те, яким чином забезпечити усиновлення дітей в Україні. Хочу вам сказати, що при всій тій задекларованій на вищому рівні політиці підтримки дітей, ми сьогодні маємо цілі дірки в законодавстві, які, зокрема, стосуються фінансування діяльності будинків-інтернатів, допомога сім’ям, які вирішили взяти дітей, а особливо дітей-інвалідів. Хочу вам сказати, що ці сім’ї потребують особливої уваги забезпечення транспортом, особливим транспортом, бо це, як правило, в дитячих будинках сімейного типу або в будинках сімейного типу це понад 10 дітей. Враховуючи всі ці обставини, я хотів би сьогодні попросити цю залу познайомитися з цим документом і підтримати його в тому варіанті, який сьогодні є, для того, щоби ми також і доопрацювали деякі позиції цього законопроекту. Я вважаю, що будь-яке відкидання цієї проблематики і небажання працювати в цій сфері є дуже шкідливим. Те, що тут є також багато проблем у цьому документі, то ми це знаємо, але треба його доопрацьовувати і приймати в тому вигляді, який нас цікавить. Дякую.
Дякую. Колеги, чи є бажання з мотивів? Є бажання. Я прошу записати з мотивів. Сергій Шевчук, „Блок Юлії Тимошенко”.
Спасибі. Безумовно, мабуть, більшість, переважна більшість народних депутатів проголосує „за”, однак я не можу не висловити певні застереження. Шановні колеги, в передвиборчих змаганнях кожна політична сила змагалась, хто більше запропонує сім’ям з новонародженими дітьми. І, на жаль, це вилилось в окремі негативні явища, коли неблагополучні сім’ї поставили це, вибачте за такий цинізм, як на конвеєр, на заробіток на новонароджених. І це в першу чергу констатували лікарі, приймають пологи і слідкують за здоров’ям новонароджених, коли дуже швидко почались збільшуватися показники захворювань, вроджених вад, психічного, фізичного нездоров’я у таких сім’ях. Я боюсь, що є певні перестороги і небезпеки в цьому законопроекті, що стосується заробітку на сиротах, коли в неблагополучні сім’ї можуть попадати задля такого прибутку ті діти. Тому, підтримуючи, безумовно, ідею саму, я вважаю, що до другого читання треба зробити.
Григорович Лілія, будь ласка.
Лілія Григорович, „Наша Україна – Народна Самооборона”. Вельмишановні колеги, поза всяким сумнівом, законодавча ініціатива Президента України вчасна, доречна і буде підтримана цим залом. Тому я навіть не дивуюсь тому, що виступів проти просто практично немає, бо не може бути. Інша річ, що позволю собі зауважити, що, підтримуючи інститут сім’ї і процес усиновлення, ми повинні бути свідомі того, що, на превеликий жаль, затяжний перехідний період і багато інших обставин, які є предметом дискусій, конференцій педагогічного напрямку, привели до того, що сьогодні інститут сім’ї є до певної міри нефункціоноздатним. Приносячи додому комп’ютер чи якусь іншу техніку, ми маємо інструкцію. Чи є сьогодні інструкція для молодих батьків, як виховувати дитину, і, з огляду на те, не тільки змагатися у виплатах, хто більше дасть виплат. Очевидно, треба Академії педагогічних наук розробити цілу програму сприяння дошкільному вихованню, програму для молодих батьків і, очевидно, це є доречно поєднати із даним законопроектом, або згодом.
Кілінкаров передає слово Цибенку.
Дякую. Фракція комуністів, Цибенко. Безумовно, фракція Компартії України підтримує цей законопроект, оскільки ідея законопроекту свята, по-перше, підтримати родини, які мають дітей, а по-друге, зрівняти ті родини, які народили дитину і які усиновили її, тобто, безумовно, ця ідея заслуговує на всіляку підтримку. Єдине, на що ми хочемо привернути увагу і хочемо звернутися і до Міністерства сім’ї, молоді і спорту, і до профільного комітету з проханням, готуючи документ до другого читання, обов’язково передбачити ті ризики, з якими, на жаль, суспільство стикається сьогодні. Що я маю на увазі? Ну, скажімо, якщо родина усиновила дитину, скористалася певними преференціями, а потім повернула дитину, тобто мова йде про те, що треба певні страхові механізми обов’язково передбачити. Оскільки, на превеликий жаль, сьогодні і усиновлення для певної частини суспільства стає певним бізнесом. І тому ці моменти мають бути обов’язково враховані. Фракція підтри.
Олег Зарубінський
Шановний Арсеній Петрович, шановні колеги, "Блок Литвина" буде повним складом фракції голосувати за цей законопроект, але я не можу не відзначити, що, очевидно, якість його мала б бути кращою, бо вносяться зміни тільки про закон про відпустки. Мова йде про відпустки для догляду за усиновленою дитиною. На наш погляд, треба було вносити ще і відповідні зміни до Кодексу законів про працю України і це абсолютно зрозуміло. З іншого боку, ми хотіли б поставити питання щодо необхідності, очевидно, не роздрібнювати законодавче поле в такій важливій сфері, як демографічна проблема. На наш погляд, треба було б Кабінету Міністрів, або Президенту України виступити з цільним законопроектом, який би включав до себе і синтезував всі питання, які стосуються допомоги дитині, допомоги сім’ям, які усиновляють дитину. Треба, мені здається, уже глибше підходити до законодавчого процесу. Дуже дякую.
Ярослав Сухий.
Дякую. Шановні колеги, безумовно, 1452 і 1453 – ці два законопроекти фракція Регіонів буде одностайно підтримувати в сесійному залі. Але я хочу звернути увагу присутнього тут міністра, щоб передав Секретаріату Президента: внесення від Президента цього та інших законопроектів говорить про відсутність розуміння в секретаріаті Президента суті соціальної політики в умовах трансформації суспільного життя на ринкових засадах. Ви мені вибачте, це не закони соціального спрямування, це – спроби латання дірок, спроби хаотичні і безсистемні. Замість добра такі дії несуть нові проблеми і фінансові втрати. Колеги, з 2005 року Президент України до сесійної зали не вніс жодного законопроекту, спрямованого на реформування соціально-трудових відносин в умовах перехідного періоду. Ось основа основ соціальної політики. Більше, ніж 1 мільярд гривень у рік на обслуговування Секретаріату Президента – та за такі гроші мала б бути більша віддача. І немає ніякої гарантії, що ці законопроекти не буде лиха доля накладено.
Дякую, шановні колеги. Час на обговорення завершений. Я хотів би відзначити позитив у тому плані, що відповідно до Регламенту комітет з питань бюджету надає нам тепер довідки і ми чітко бачимо тепер висновок бюджетного комітету щодо необхідного розміру фінансування щодо даного законопроекту. Аналогічна ситуація і по законопроекту 1453. З огляду на це, я хотів би ще раз звернутися до народних депутатів підтримати президентську ініціативу. В другому читанні ми зможемо цей законопроект доопрацювати. В нас є всі можливості, щоб внести свої пропозиції. Таким чином, я ставлю на голосування питання щодо прийняття за основу проекту Закону України про внесення змін до деяких законів України [[щодо державної підтримки сімей, які усиновили дитину із числа дітей-сиріт або дітей, позбавлених батьківського піклування]]. Законопроект номер 1452. Шановні колеги, прошу голосувати. [[13:23:42]] За-423 Закон прийнятий за основу. За основу. В цілому не готові були голосувати, треба було сказати, поставили би в цілому. 1453, проект Закону України про внесення змін до Закону України "Про державну допомогу сім’ям з дітьми", Юрій Олексійович, прошу на трибуну парламента. Подумайте на предмет доцільності прийняття даного законопроект в цілому, це я звертаюся до комітету.
Шановний Арсеній Петрович, шановні народні депутати, я дякую за підтримку даного законопроекту. На жаль, не передбачує процедура питання-відповіді, але ми обов’язково надішлемо на всі ті запитання, які звучали в обговоренні, відповіді на відповідні фракції з тим, аби ви могли ознайомитися з тою політикою, яку сьогодні послідовно, з 2005 року проводить Президент і міністерство, і уряд в напрямку захисту прав дітей, дітей-сиріт; дітей, позбавлених батьківського піклування. Що стосується законопроекту 1453, то даний законопроект, внесений Президентом України передбачає збільшення допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування до двох прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку, як це передбачено для дітей, які виховуються в дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім’ях. Сьогодні в Україні понад 63 тисячі дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, виховуються опікунами або піклувальниками. Попри те, що це найбільш поширена форма сімейного виховання цієї категорії дітей, вона залишається такою, де дитина має найменше фінансове забезпечення, що не відповідає вимогам статті 52 Конституції України. Діти, які перебувають під опікою або піклуванням, отримують у два рази менше, ніж діти такої категорії, які виховуються в прийомних сім’ях. І в шість-вісім разів менше, ніж діти, які утримуються в інтернатних закладах. Передбачена на сьогодні законодавством державна допомога суттєво покращує матеріальне становище опікунських сімей, її розміри. Її розмір на сьогодні один прожитковий мінімум надто недостатній для забезпечення сприятливих умов дитини. Прошу шановних народних депутатів підтримати даний законопроект, це дасть можливість сьогодні врівноважити права дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківської піклування.
Дайте завершити.
Які виховуються опікунами і піклувальниками. Крім того, звертаюся з проханням до Верховної Ради України, що стосується першого законопроекту 1452, який прийнятий, передбачити розгляд до другого читання і прийняття в цілому найкоротший, який передбачений процедурою Верховної Ради і ми тут готові його доопрацювати разом з фракціями, що стосується даного законопроекту, то тут не було особливих зауважень, він, в принципі, може бути прийнятий і в цілому. І було одне зауваження надзвичайно важливе щодо цілісної системи формування в Україні захисту прав дитини. Я хочу поінформувати Верховну Раду, що в 2006 році ще був внесений Закон, законопроект національний план дій на виконання Конвенції ООН про права дитини. Він був нібито схвалений Верховною Радою, але нібито не схвалений у зв’язку з тим, що на той момент вона уже була нелегітимна попередньо. Я мав розмову із Арсенієм Петровичем і звертався до Верховної Ради поновити даний законопроект, іще раз його проголосувати і ввести в дію, бо він уже два, більше як два роки знаходиться у Верховній Раді України. Я дякую за увагу і сподіваюся на підтримку даної ініціативи Президента.
Юрій Олексійович, можна ще раз під стенограму, який законопроект ви наполягаєте, тому що ми вчора на Погоджувальній раді прийняли рішення, ще раз це, той, який прийнятий. Так, так. Як він називається?
Законопроект про національний план дій на виконання Конвенції ООН про права дитини на період до 2015 року.
Ми цей законопроект включили до нашого розкладу, ми його розглянемо у першому, другому читанні і в цілому.
Дякую.
Прошу. Я прошу до слова член Комітет з питань сім’ї, молодіжної політики, спорту та туризму Суслов Євгеній Іванович.
Шановний Арсеній Петрович, шановні колеги! Комітет на засіданні 20 лютого 2008 року розглянув проект Закону України про внесення змін до Закону України про державну допомогу сім’ям з дітьми щодо розміру допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Номер, реєстраційний номер 1453, внесений Президентом України. Законопроект пропонує вдвічі підвищити розмір допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, до двох прожиткових мінімумів, відповідно до віку дітей. Головне науково-експертне управління вважає, що результатами розгляду в першому читанні законопроект може бути прийнятий за основу. Комітет з питань соціальної політики та праці прийняв рішення рекомендувати Верховній Раді України прийняти законопроект за основу. Президент України в законопроекті визначає термін вступу закону в дію з 1 квітня 2008 року. З огляду на те, що 2008 рік визначається роком усиновлення. Однак, комітет з питань бюджетного, бюджету прийняв рішення щодо підтримки даного законопроекту, але з певними зауваженнями. Зокрема, даний законопроект набирає чинності з 1 січня 2009 року, за умови офіційного оприлюднення закону до 15 серпня 2008 року. В іншому випадку його норми можуть вступити в дію не раніше 1 січня 2010 року. Згідно статті 27 Бюджетного кодексу України. Законопроект є таким, що має вплив на збільшення видаткової частини бюджету. А в розмірі – понад 311 мільйонів гривнів. Профільний комітет з питань сім’ї і молоді, молодіжної політики, спорту та туризму на своєму засіданні розглянув проект Закону України про внесення змін до Закону України про державну допомогу сім’ям з дітьми щодо розміру допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування і одноголосно прийняв рішення рекомендувати Верховній Раді України
Дайте завершити.
Прийняти його за основу, визначивши термін введення його в дію з 1 січня 2009 року. Єдине хотілось ще зауважити, шановний Арсеній Петрович, неможливо прийняти його зараз в цілому, тому що була створена спільна група разом з бюджетним комітетом про те, щоб доопрацювати цей законопроект. Всі депутати розуміють, що це позитивний законопроект, але його необхідно доопрацювати, щоб він був дієвий, а ми його не прийняли і ці кошти не отримували ці люди. Дякую. Діти.
Дякую. Два – „за”, два – „проти”. Микола Томенко, будь ласка, з місця.
Шановні колеги, я з радістю констатую, що в нас Міністерство почало захищати національне усиновлення, бо на минулому тижні воно захищало іноземців, які усиновляють дітей. Очевидно зміни на краще відбуваються після того, як ми вето президентського законопроекту 387 голосів подолали. Тому, звичайно, я як член комітету профільного і як один із керівників фракції радію, що в справі національного усиновлення ми просуваємося крок за кроком, хоча я розділяю тривоги і сумніви моїх колег з усіх фракцій, які тут звучали, що не грошима єдиними. Тобто треба, щоби система державної влади чітко моніторила і аналізувала ситуацію, яка складається з цими виплатами. Ви знаєте, що уряд Тимошенко після передвиборчих дискусій без розмов ввів виплату серйозну на народження першої, другої, третьої дитини. Нагадаю. На першу – 12 240, на другу - 25000, на третю і на наступні 50 тисяч і правильно зробив. Що вони розведені в терміні. Скажімо, на третю – аж 36 місяців, щоби не було в нас, як колеги казали, народження дитини і здачею в дитячий будинок. Так само і тут. Ми повинні дуже чітко проаналізувати і подивитися, щоб не було тут зловживання в цій справі, коли ми серйозно збільшуємо матеріальну підтримку процедури усиновлення. Тому ми підтримуємо даний законопроект і, звичайно, треба погодитися з нашими колегами із бюджетного комітету, що з 1 квітня ми живемо уже, як ви розумієте в 15 квітні, тому реально уряд може прорахувати, підготувати це все в кращому випадку з 1 січня 2009 року.
Олександр Пеклушенко, фракція Партії регіонів.
Уважаемые коллеги, уважаемый Арсений Петрович, я считаю, что мы совершили ошибку сегодня, не пустив рассмотрение этих двух законов по полной процедуре. Потому что важнее законов, чем эти, пожалуй, найти трудно. И принятие сегодня этих двух законов – это, скорее всего, не решение вопросов, это не борьба с причинами и следствием, а замаливание вместе с Президентом наших грехов перед страной. А причина заключается в главном – экономика страны. Войны нету, а сирот, как во время войны. Поэтому нужно смотреть на первопричины, и надо в комплексе рассматривать все вопросы, которые сегодня связаны с сиротством. В этой связи мы поддерживаем все два закона. Единственное, мы просим министра механизмы контроля, чтобы ни в коем случае еще на этой беде кто-то не зарабатывал деньги. И второй момент. Занимаясь всеми этими процессами, надо не забывать о финансировании приютов и детских домов. Мы, бывая в округах на приемах, видим, что там настоящие патриоты за гроши работают. Поэтому мы предлагаем уже изменения к бюджету этого, который будет предусмотрен, чтобы пошло увеличение на содержание детских домов и на увеличение зарплат людей там работающих. А вообще наша фракция считает, что данный закон можно принимать в целом.
Дякую. Чи є наполягання фракцій, які не приймали участь в обговоренні? Лілія Григорович, будь ласка.
Лілія Григорович, „Наша Україна – Народна Самооборона”. Шановний Арсенію Петровичу, шановні колеги, в цьому залі ми проводили неодноразово парламентські слухання, які були спрямовані на оптимізацію процесу усиновлення. Але за політичними баталіями, здається, трішки призабули про свої зобов’язання. І тому треба віддати належне Президенту України, який вийшов з такими законодавчими ініціативами, які опозиція сьогодні пропонує підтримати в цілому. Безумовно, дітей, які ущемлені у своїх соціальних правах, незалежно від того чи вони виховуються в сім’ї, яка є усиновителем, чи в сім’ї, яка є опікуном, не повинно бути. Одночасно я ще раз, як і при кожному виступі, апелюю до нашого шановного Міністерства у справах сім’ї і молоді і, дякуючи йому за ту роботу, яку воно проводить, прошу: проводьте ініціативу разом з Академією педагогічних наук по напрацюванню програми державної по сприянню сімейному вихованню і по дошкільному вихованню на загал. Це сьогодні вкрай важливо. Прошу підтримати від фракції наш законопроект.
Колеги, ну в принципі, по скороченій процедурі. Ви знаєте проблеми, БЮТ уже виступав, але 34-та Регламенту дає мені можливість надати ще, прошу, колеги, три хвилини, можна? Запишіться, будь ласка, три хвилини. Петро Цибенко, Комуністична партія.
Дякую. Фракція комуністів, Петро Цибенко. Шановні колеги, ну справді, різні думки звучать сьогодні стосовно законопроекту, але вони різняться лише в частині моменту запровадження в дію цього закону. Що стосується самої ідеї законопроекту, що стосується необхідності прийняття і убезпечення родин, які мають дітей, тут, безумовно, абсолютно нормально, що більшість депутатів Верховної Ради, да фактично всі, єдині в тому, що цей документ треба приймати. Єдине, що. Існує застереження бюджетного комітету з посиланням на 27 статтю Бюджетного кодексу. Я думаю, що ми не можемо, скажімо, пропустити це застереження, і справа в тім, що справді треба оптимальний термін запровадження цього закону відпрацювати. Я хочу сказати, що фракція Компартії України, безумовно, підтримає цю законодавчу ініціативу, оскільки вона направлена на соціальний захист. Це один з небагатьох документів, які надзвичайно важливі сьогодні. Дякую.
Тарас Стецьків.
Прошу передати слово Катерині Лук’яновій.
Катерина Лук’янова, будь ласка.
Шановні колеги, я хочу нагадати, що цим законопроектом передбачено збільшення допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування до двох прожиткових мінімумів. За умови, якщо з 1 січня 9-го року ми введем в дію цей законопроект, я думаю, що ми можем прийняти його в цілому, але хочу нагадати, що 63 тисячі дітей-сиріт, які сьогодні виховуються опікунами або піклувальниками, це виховуються бабусями та дідусями, як правило. І тому я думаю, що ми маєм ввести цей закон в дію прямо сьогодні. Дякую.
Кирильчук, "Блок Юлії Тимошенко".
Дякую, Арсеній Петрович. Я хочу зробить загальне зауваження. Тут сидять працівники депутати бюджетного комітета. Ми в бюджетному комітеті подібні закони дуже пристально розглядаємо, але є одна проблема. Ви пам’ятаєте рішення Конституційного Суду, що ми не можемо виконати 2-ий розділ бюджету, тому що там стільки є популістський законів, які практично реально виконать сьогодні неможливо. Щоб не було так і далі, що ми не поповнювали 2-ий розділ Закону про бюджет подібними законопроектами, то в обов’язковому порядку ті закони, які мають суттєвий вплив на бюджет, потрібно давать слово представнику бюджетного комітету по цьому поводу. І саме тому цей законопроект ніяк не можна вводити в цьому бюджетному періоді, а тільки з нового бюджет.
Коновалюк Валерій.
Дякую. Прошу передати слово Михайлу Папієву.
Михайло Папієв.
Дякую. Шановні колеги, Партія регіонів, ви знаєте, в передвиборчій програмі, коли йшла на вибори в 2007 році якраз цю позицію фіксувала в програмі, я просив би всіх народних депутатів підтримати цей законопроект. Але привертаю вашу увагу до наступного. Виплата здійснюється в розмірі подвійному розмірі прожиткового мінімуму. Нагадаю вам, що дотепер урядом Тимошенко не оприлюднено фактичний розмір прожиткового мінімуму, і це вже 3 місяці підряд. Сьогодні оці діти навіть, якщо ми проголосуємо цей закон, то, дякуючи уряду Тимошенко, кожна дитина недоотримає близько 270 гривень, тому що не оприлюдено сьогодні фактичний розмір і не внесено зміни до Державного бюджету, як це і передбачалося зробити, до 31 березня 2008 року. Шановні колеги, я звертаюся до фракції коаліції, щоб ви якимось чином спонукали уряд внести зміни до Закону України „Про Державний бюджет України”. Дякую. Фракція регіонів буде голосувати за цей закон одноголосно.
Час на обговорення завершився. Шановні народні депутати, я прошу уваги! Є два варіанти розвитку подій. Варіант перший: ми приймаємо цей законопроект за основу, так, як рекомендує комітет. Варіант другий: ми приймаємо за основу, далі – вносимо в прикінцеві положення даного законопроекту пропозицію комітету, а саме: ввести в дію даний законопроект з першого січня 2009 року, - і прийняти його в цілому. Але в мене борються дві особисті, скажем так, якості: перша – людяність, а друга – банкірське минуле. Тобто, якщо по людяності, то його треба приймати, а що стосується фінансового аспекту, то, подивіться, цих два законопроекти несе плюс мінімально 700 мільйонів гривень додаткових видатків на бюджет 2009 року. Тобто, щоб не сталося так, як у нас завжди відбувається: коли ми біжимо за тими чи іншими речами, а потім не будемо знаходити фінансування. Формально ми правильно підійдем, якщо введем даний законопроект з першого січня. Тобто відповідно до Бюджетного кодексу цей законопроект буде врахований при формуванні бюджету 2009 року, тобто все красиво. Але просто ми повинні усвідомити ті обсяги фінансування, які ми кладемо на плечі Державного бюджету. Ви приймаєте ту пропозицію, яку я вам. Значить, таким чином, колеги. Я ставлю за основу прийняття Закону України, реєстраційний номер 1453, „Про внесення змін до Закону України „Про державну допомогу сім’ям з дітьми”. Шановні колеги, прошу голосувати за основу. За основу, я зараз все скажу, колеги. Голосуємо – за, а зараз розберемся. [[13:43:13]] За-423 Так, тепер я ставлю в цілому даний законопроект з урахуванням пропозиції комітету: прикінцеві положення, пункт перший, викласти в наступній редакції: „Цей закон набирає чинності з першого січня 2009 року”. Добре? Добре. Михайле Олексійо., Михайло Миколайович, зараз зіб’єте хороший настрій, от я вам точно кажу. Я знаю, що ви хочете з 1 липня. Але ви чудово знаєте про те, що коли ви були міністром праці і соціального захисту, то ви би просили, щоб цей закон увели в дію з 1 січня 2015 року. Тому давайте по-чесному, давайте по-людські, а не по-банкірські. Ще раз повторюю пропозицію, цей закон набирає чинності з 1 січня 2009 року. В цілому голосуємо за даний законопроект, прошу голосувати. А то Папієв хотів збити роботу парламенту. [[13:44:20]] За-434 З чим я вас і вітаю. Михайло Миколайович вимагає репліки. Включить Михайлу Миколайовичу Папієву мікрофон. Я називав прізвище його.
Дякую. Шановний Арсенію Петровичу, я вдячний, що ви нагадали. До речі, коли наш, наша фракція створювала коаліцію, то ми всі соціальні виплати привели у розмір не нижче ніж прожитковий мінімум. Моя пропозиція полягала в тому, щоб цей закон набирав чинності з 1 липня 2008 року і я поясню, чому. По-перше, відкладати цього не можна, бо це стосується дітей. По-друге, я хотів би, щоб ми все ж таки змогли спонукати сьогодні уряд Тимошенко і правлячу коаліцію до того, щоб виконувався закон. Якщо в прикінцевих положеннях Закону України „Про державний бюджет” записано, що до 31 березня мали внести зміни до Закону „Про державний бюджет”, то вони зобов’язані були це зробити. Сьогодні потерпають від уряду Тимошенко і діти, і те, що відтягнули до 1 січня 2009 року, я не рахую, що це правильне рішення, з 1 липня було б найкраще. Дякую.
Михайло Миколайович, ми цінуємо вас, але я хотів би вам зазначити одну річ, що ці питання треба було не задавати зараз в цій залі, а в вас була можливість у п’ятницю задати ці запитання Прем’єр-міністру. Ви, на превеликий жаль, проігнорували цю можливість. Колеги, далі розглядаємо законопроекти? Не кричимо. Будь ласка, Олег Зарубінський. З мотивів? Зараз запишемо. Хто ще хоче з мотивів, колеги? І Юрій Олексійович в кінці, в вас сьогодні переможний день. Будь ласка, Зарубінський.
Дякую, Арсеній Петрович. Юрій Олексійович, я хочу вас привітати з цими двома законами. Але і поставити таке питання: „Блок Литвина”, безумовно, голосував за цей законопроект, але ви знаєте, я особисто пам’ятаю, що у 2005 році почалася кампанія, у всякому разі, так, словесно, з приводу знищення інтернатів, і щоб всі діти українські були в сім’ях. Я хочу запитати вас, Юрій Олексійович, ви дуже конструктивно працюєте сьогодні і кажете, що будете відповідати потім письмово фракціям. Скажіть, будь ласка, за ці три роки оцієї кампанєйщини, а це, дійсно, кампанєйщина, скільки усиновлено дітей, що сталося з інтернатами, чи ліквідовані інтернати, чому є черги людей, які хочуть усиновити дітей, і дітей, яких не усиновляють? Можливо, тут якісь корупційні схеми, можливо іноземцям продають. То ви дасте відповідь письмову? Дякую.
Товариші, хто ще? Давайте тоді з процедури записуємося, тому що я всіх не побачу. Прошу, п’ять хвилин, запишемося. Зараз наговоримося. Прошу записатися. Юрій Мірошніченко, будь ласка.
Шановні колеги, я би хотів сказати, що ми вчинили зараз дуже корисну і правильну річ: ми сьогодні врятували багатьох дітей від злиднів. І не треба, щоб в нашій душі боролися банкіри і парламентарі, тому що це на наступний рік можливо перерозподілити наші видатки таким чином, щоб найбільш нужденні отримували допомогу, а ті, хто можуть заробляти, кошти заробляли. І в цьому контексті я переконаний, що Верховній Раді зараз треба продовжувати той шлях, який ми почали: врегульовувати і стимулювання робити не лише матеріальне, але і інші форми стимулювання і контроль організовувати. І підтримку родин. І таким чином це питання раз і назавжди вирішити. Дякую за увагу.
Дякую. Кравчук, "Блок Юлії Тимошенко".
Слово передаю Ляшку.
Олег Ляшко, будь ласка.
Олег Ляшко, "Блок Юлії Тимошенко". Наші опоненти розказують про те, що уряд Тимошенко начебто не турбується про дітей-сиріт. Насправді, це не відповідає дійсності, бо щойно фракція „Блоку Юлії Тимошенко” у повному складі за це голосувала, закони і в першому читанні і в цілому, а чому з першого січня? Бо у відповідності до 27 статті Бюджетного кодексу закони, які дають додаткові витрати на бюджет, а це додаткові 700 мільйонів гривень витрат, мають бути прийняті до 15 серпня і запроваджуються з нового року. Так що не потрібно, шановний колеги, наводить тень на плетень. БЮТ завжди і в своїй урядовій програмі, яку ви і досі не можете, тут блокуєте і не даєте можливість розглянути, багато уваги приділяє питанню захисту дітей. Дякую.
Юрій Кармазін.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, „Блок Наша Україна – Народна самооборона”. Шановні народні депутати, Президентом України ще 11 липня 2005 року видавався Указ про першочергові заходи щодо захисту прав дитини і зараз в розвиток ми маємо ці закони. А ви до цього, маючи владу, цього не зробили. Це перше. Друге. Коли ми сьогодні вболіваємо за дітей, за інші проблеми, давайте подумаємо, що ми мали від Фонду держмайна надходжень більше близько мільярдів зараз мати в бюджеті. Зараз маємо 215 мільйонів гривень, тобто 12,4 відсотка. Це я звертаюсь до тих колег, які сьогодні себе називають опозицією, а, насправді, все роблять для того, щоб коаліції було гірше вийти із ситуації і важче вийти із ситуації. Я звертаюсь до вас, тому що кадрові питання треба вирішити і треба розблокувати надходження коштів до бюджету, бо ми інакше будемо приймати закони, плюс 700 мільйонів ми зараз поклали і правильно зробили, але ж ми навіть того поки не находимо, бо Фонд держмайна.
Олег Зарубінський.
Ви знаєте, шановні колеги, я зараз дійшов до думки, що у нас є два вороги законодавчого поля, в даному випадку те, що стосується проблеми усиновлення і допомоги дітям, - це фрагментарність, свідком чому ми є, бо вносяться зміни по два рядки. Вносяться зміни не комплексно і не глибоко. І другий момент, це дійсно, компанєйщина. І тут я хотів би трошки пояснити свою позицію і я про це вже казав. Нам казали про те, що українські діти мають жити в українських сім’ях, що інтернати – це не ті заходи, які можуть виховувати. Я хотів би знати, який результат цієї компанії чи компанійщини, чим це закінчилося, скільки усиновлено. І ще, Юрій Олексійович, дуже хотів би вам відповісти чому є парадоксальна ситуація, коли черги українських громадян стоять за тим, щоб усиновити українських дітей і, в той же час українські діти не можуть знайти своїх батьків. Очевидно, тут щось не те в організації. Дякую.
Ярослав Сухий.
Прошу слово передати депутату Стояну Олександру Миколайовичу.
Слово Стояну.
Шановні колеги, добре, що прийнято такий закон про захист дітей, але я хочу привернути увагу до наступного. Об’явили про те, що в середу буде день опозиції і Партія регіонів, наші колеги, сформували цілий блок соціальних питань. Ось уже 4 тижні ці соціальні питання висуваються на задній план і сьогодні, пане ведучий, пане Яценюк, знову сказали, після обіду будуть надумані політичні питання, які ви протянули до обіду. Тому я вношу пропозицію, такі закони як автор тут Хара, Стоян, Сухий про прожитковий мінімум треба міняти, про мінімальну заробітну плату, про погодинну оплату праці проголосувати і поставити першими з 16 години, а потім залишиться час скільки хочете, скільки вам влізе голосуйте про політику. Давайте ми покажемо, що ми всі турбуємося про соціальний захист не тільки дітей, а й людей малозабезпечених. Я пропоную поставити на голосування, щоб о 16 годині розглядати соціальні питання, бо знову будуть віднесені невідомо на який тиждень, підкреслюю, 5 тиждень ми їх не розглядаємо. Дякую.
Єдине зауваження, що ведучий в цирку, а в парламенті головуючий. Колеги, я думаю, що наговорилися вже з приводу прийнятих законопроектів. Все. Значить, поступили пропозиції щодо повернення розгляду до 1452. Я думаю, що давайте слово дамо Юрію Олексійович. Юрій Олексійович, будь ласка, є цілий ряд питань до вас, дайте відповіді.
Шановні народні депутати, без сумніву я насамперед хочу подякувати всім вам за те рішення, яке ви ухвалили практично одноголосно. Я так само підтримую позицію висловлену в залі, що скорочена процедура, це, можливо, не той підхід до розгляду подібних законів, тому я готовий в будь-який момент провести День уряду або парламентські слухання, якщо на це буде воля Верховної Ради і прозвітуватися про всі дії, про всі рішення, які сьогодні здійснюються міністерством у справах сім’ї, молоді і спорту, здійснюються урядом і, власне, ця політика сьогодні знаходиться під постійною увагою з боку Президента України. 17 квітня в місті Донецьку відбудеться велика, четверта вже нарада щодо формування системи політики захисту прав дітей. Що стосується запитань, які були поставлені шановним паном народним депутатом Зарубінським, то я дуже просив би, незалежно від того, народний депутат, просто політик, лідер партії чи просто громадянин, в питаннях, які стосуються дитини, дитини-сироти, бути максимально коректним. Особливо, якщо це стосується дитини, яка, яка в силу різних обставин втратила рідних батьків. Тому, що стосується інтернатних закладів, то жодним чином, жодного разу ні я, ні будь-хто з членів уряду чи міністерства не говорили про знищення інтернатних закладів. Іде мова про виконання основного положення Конвенції ООН про права дитини, де чітко визначено, що держава зобов’язана кожній дитині забезпечити виховання в сім’ї. Виховання в сім’ї, це сьогодні, згідно українського законодавства, є опіка, піклування, усиновлення, прийомна сім’я, дитячий будинок сімейного типу. Що стосується інтернатів. Це складна дискусія. Відповідна державна програма затверджена. Але в цьому питанні уряд, Президент не діє революційно, тому що там є діти. Це дуже послідовна, дуже обережна політика. З тим, щоб жодній дитині не спортити, не підірвати майбутнє життя, з тим, щоб захистити кожну людину, яка працює сьогодні в інтернаті. Тому державна програма сьогодні затверджена. Вона затверджена на десять років, реформування інтернатних закладів. І я готовий дуже детально прозвітуватись так само щодо і усиновлення, як національного, так і міждержавного, - в цифрах і навіть в конкретних фактах. Бо сьогодні ми володіємо за три останні роки, за три останні роки, я скажу, долею кожної дитини, особливо, якщо вона усиновлена іноземними громадянами. Є проблема по 2007 році. Зараз ми зробимо певний аналіз і я теж готовий буду його доповісти. Але я ще раз прошу. І я хочу засвідчити, що міністерство і я як міністр ми будемо діяти дуже жорстко незалежно від того, чи це народний депутат, чи це бандит на вулиці, чи це будь-хто в разі, якщо права дитини будуть порушуватися. Я дякую за увагу і готовий, готовий доповідати в будь-який момент по цій проблематиці.
Дякуємо, Юрію Олексійовичу. У мене прохання до колег народних депутатів. Оформіть , будь ласка, питання, які потрібно, а якщо ні, то ми просто візьмемо стенограму і я вам гарантую, що міністр молоді і спорту передасть вам офіційну відповідь, як народному депутату України. Я даю доручення апарату відправити відповідний запит на міністерство і відповідь від міністра передати колезі Зарубінському. Колеги, я прошу, я продовжую на 15 хвилин пленарне засідання. У нас друге читання по законопроектам, де всі поправки враховані. Тому ми їх можемо дуже й дуже швидко пройти. Тому що нам треба дійти до соціальних законопроектів, а то знову буде наша любима опозиція правильно нас критикувати. Тому, шановні колеги, 0955 оголошую. Друге читання Мойсик Володимир Романович. Володимире Романовичу, я прошу дуже, дуже оперативно. Якщо дозволите, так, що все враховано і на голосування.
Шановні колеги, шановний головуючий! Законопроект щодо гуманізації кримінального покарання був внесений урядом Віктора Федоровича Януковича. Підтриманий урядом Юлії Володимирівни Тимошенко і стосується пом’якшення багатьох видів кримінальних покарань. Скажу вам так, що сьогодні в Україні відбувають кару за гратами більше 140 тисяч засуджених, що є ,абсолютно. ненормальним для європейської держави. До законопроекту надійшли 55 пропозицій народних депутатів. Отже закон є здобутком нас всіх з вами разом. 54 враховані повністю – одна частково. Я просив би вас підтримати. Головне юридичне управління завізувало законопроект без зауважень.
Приймається. Шановні колеги, я ще раз хочу подивитися всіх у порівняльну таблицю. Всі правки враховані. Чи є хтось із народних депутатів, хто наполягає на зміні формулювань чи на зміні правок? Немає таких народних депутатів. З огляду на це, я ставлю на голосування у другому читанні і в цілому законопроект номер 0955. Шановні колеги, голосуєм. [[13:59:06]] За – 238 Рішення прийнято. 0982, будь ласка.
Шановні колеги, напевне, або не встигли, або не почули, всі фракції підтримали, всі зауваження враховані, але дякую і за таке рішення. Вашій увазі пропонується законопроект 0982 про внесення змін до деяких законодавчих актів [[щодо посилення відповідальності за порушення вимог земельного законодавства]]. Йдеться про збільшення у два рази тих незначних штрафів, які застосовуються за правопорушення у цій сфері. Всі пропозиції депутатів, які подані протягом двох тижнів, враховані повністю. Прошу підтримати.
Шановні колеги, перед вами порівняльна таблиця. Всі зауваження та пропозиції народних депутатів враховані. Чи є народні депутати України, які наполягають на інших поправка чи на голосуванні по своїм поправкам? Немає таких народних депутатів. Відповідно до Регламенту я ставлю 0983 законопроект на голосування у другому читанні і в цілому. Прошу голосувати. [[14:00:30]] За – 238 Рішення прийнято. Прошу показати по фракціям. Законопроект 0880. Я не зовсім, правда, розумію, чому не йде голосування за ці законопроекти, адже там же ж, що прийнято одностайне рішення комітету, і всі поправки враховані. Тому складно. 0880. Прошу, Гриценко Анатолій Степанович. Гриценко Анатолій Степанович. Нема Анатолія Степановича. Переноситься. 0906. Терьохін Сергій Анатолійович. Є Сергій Анатолійович. Він не покидає парламентську залу, доки його законопроекти не розглянуться. Будь ласка, Сергій Анатолійович.
Шановні народні депутати, на ваш розгляд виноситься законопроект про порядок ввезення, пересилання в Україну, митного оформлення і оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться, пересилаються громадянами на митну територію України, номер 0906. Цей законопроект був поданий минулим урядом, рік тому приблизно він був прийнятий в першому читанні. З того часу жодної правки не надійшло. Мова йде про вмонтування в наше національне законодавство правил Всесвітнього поштового союзу. Тобто це полегшує нашим громадянам пересилання посилок, депеш і так далі з одного боку, з іншого боку закриває можливість використання цього каналу для контрабанди. Комітет пропонує в зв’язку з тим, що жодної правки не надійшло, прийняти цей законопроект в цілому як закон.
Можна запитання, Сергій Анатолійович?
Так.
Яка позиція уряду України і Державної митної служби з даного законопроекту?
Підтримують обидва.
Точно?
Точно.
А письмова є підтримка чи зі слів?
Є, письмова підтримка є.
Шановні колеги, чи є зауваження і пропозиції до цього законопроекту? Є у депутата Сулковського. Включіть йому мікрофон, хоча відповідно до Регламенту поправка і пропозиції вносяться до комітету, а зара просто може бути розмова і не більше.
Шановний Арсенію Петровичу, я зрозумів так, що пан Терьохін сьогодні підтверджує, він є із фракцію БЮТ, з команди Юлії Тимошенко, що цей проект підготовив не уряд Юлії Тимошенко, тому що у них нема фахівців і том подібного, підготовив уряд Януковича. І тому ви сьогодні підтверджуєте, що вам треба дійсно брати досвід з уряду і фахівців Януковича, що ви сьогодні вже відверто і сказали. Я вас вітаю, і ми дійсно це підтримаємо і будемо, якщо наш законопроект, то, мабуть, будемо визначатись. Дякую.
Шановні колеги!
Я. Буквально репліка одна.
Сергій Анатолійович, я вас прошу! Ну голосувати треба!
Ви знаєте, не досягнення пана Янукович, а це досягнення Всесвітнього поштового союзу. А уряд Тимошенко якраз і розумний, тому що підтримує Всесвітній поштовий союз.
Шановні колеги! Шановні колеги, я єдине роблю застереження під протокол, що, якщо законопроекти, прийняті в першому читанні, в період неправомочності, то тоді голосування йде перше, друге читання і в цілому. Це для того, щоб було під стенограму. Тепер що стосується законопроект 0906. Немає ніяких пропозицій, тому я ставлю на голосування в другому читанні і в цілому законопроект номер 0906. Прошу голосувати. [[14:04:23]] За – 409 З чим я і вітаю, колеги. Сергій Анатолійович, наступний 0907.
Шановний головуючий! Шановні колеги! Комітет Верховної Ради з питань податкової та митної політики 6 лютого розглянув поданий Кабінетом Міністрів України Янукович проект Закону України про внесення змін до Закону України "Про Єдиний митний тариф” 0907 і прийняв рішення рекомендувати Верховній Раді України прийняти його в другому читанні та в цілому як закон. Там дві позиції. Перша позиція, що ми. якщо українські товари повертаються назад з-за кордону в Україну, зараз не визначено по якій ставці пільговій або повній вони оподатковуються. Ми встановлюємо пільгове оподаткування для товарів нашого виробництва. З одного боку. З іншого боку, ми закриваємо будь-які лазівки для 1-ої і 24-ої групи, тобто для сільського господарства, яке використовувало давальницькі схеми для того, щоби привозити сюди фактично генно модифіковані продукти і так далі. Це все теж закривається. Тому уряд Тимошенко підтримує рішення уряду Януковича по 0907.
Сергій Анатолійович, ну від уряду вам навряд чи можна виступати. Але чи є письмова підтримка уряду України даного рішення.
У мене є. Так точно! Так точно!
Скажіть, будь ласка, чи відповідає дане рішення ратифікованим положенням Протоколу по ВТО.
Так точно.
Все. Під стенограму. Шановні колеги, ставлю на голосування в цілому законопроект 0907.
Просимо підтримати. [[14:06:10]] За – 410
За – 410, рішення прийнято.
Дуже дякую.
0880. Сергій Рафаїлович Гриневецький, прошу. Вісімдесят, Гриневецький доповідає.
Шановний Арсенію Петровичу, шановні колеги, проект Закону України про Державну службу спеціального зв’язку та захисту інформації України від 23 лютого 2006 року визначає правові основи організації та діяльності Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України. Проект закону доповнює Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб” положенням, згідно якого право отримувати пенсію за даним законом надається також і звільненим особам з Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України. Прийняття цього законопроект дозволить узгодити Закон України „Про Державну службу спеціального зв’язку та захисту інформації” з такими законами України, як „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”, „Про оренду державного та комунального майна”, „Про військовий обов’язок і військову службу”, „Про пенсії за особливі заслуги перед Україною”, „Про господарську діяльність у Збройних силах України” і „Про електронний цифровий підпис”. Просимо підтримати.
Шановні колеги, перед вами роздана порівняльна таблиця. Є одна невелика проблема в цій порівняльній таблиці: мова йде про те, що вносяться зміни [[будь ласка, третя сторінка даної порівняльної таблиці, останній абзац, права сторона]], вносяться зміни в Закон „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, якого не існує. Таким чином, треба з цієї таблиці вилучати вже ці речі. І мені складно зараз, яким чином поставити на голосування, щоб ми дров, вибачте, не наламали. Я пропоную наступним чином. Давайте так: нехай допрацює комітет, колеги, це буде правильно, це треба вилучити, тому що зараз з голосу такого наголосуєм, що потім не зможемо розібратися. Давайте. [[Зараз я дам, Адам Іванович, я чую, чую]] Моя пропозиція: розглянути його або сьогодні після обіду, якщо комітет внесе іншу таблицю, або друге читання. Ми негайно вносимо в порядок денний. Будь ласка, Адам Іванович Мартинюк.
Дякую. Мартинюк, фракція комуністів. Шановний Арсеній Петрович, ви абсолютно правильно звернули увагу на те, що вноситься зміна в неіснуючий закон, але я думаю, ми дуже легко зараз можемо вийти з цієї колізії. Ми зараз знімаємо цю поправку в цьому законі і даємо протокольне доручення, протокольне доручення, що врахувати Кабінету Міністрів в своєму тимчасовому положенні цю норму. Тому що Кабінет Міністрів вже прийняв тимчасове положення, яким ми керуємося в державних закупівлях. Або по-іншому записати, Кабінетом Міністрів врахувати при поданні закону, ми ще його зобов’язали подати про тендерні закупівлі. Тобто з цього закону ми забираємо, але даємо протокольне доручення і можемо прийняти закон в цілому.
Я думаю, що пропозиція хороша. Давайте так, все-таки закон складний, з голосу, з голосу я пропоную розглянути. Ми буквально завтра, післязавтра його розглянемо, воно ж не горить. Сергій Рафаїлович, я прошу таку позицію. Добре? І немає голову комітету. Я оголошую наступний законопроект, колеги, 0898. Ігор Федорович Шаров.
Шановний пане Голово, шановні народні депутати України, проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв’язку з прийняттям Закону України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків". Був поданий Кабінетом Міністрів України та прийнятий Верховною Радою України п’ятого скликання за основу 14.03.2007 року. 16.01.2008 року комітет на своєму засіданні ухвалив рішення: рекомендувати Верховній Раді України проект закону України про внесення змін до деяких законодавчих актів у зв’язку з прийняттям Закону України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків" і прийняти його в другому читанні. У законопроекті, законопроект завізований Головним юридичним управлінням апарату Верховної Ради України. Мова не йде про законопроект,який вносить зміни до виборчого законодавства. Всі поправки враховані, зауважень іншого ґатунку немає. Прошу підтримати.
Ні, ні, це не стосується виборів, колеги. Цей законопроект не стосується виборів. Шановні колеги.
Акцентую увагу, що виборів це питання не стосується.
Я прошу уважно подивитися порівняльну таблицю: тут немає положень, які змінюють виборче законодавство. Це виключно положення на посилення гендерної політики. Шановні колеги, пропозицій від суб’єктів законодавчої ініціативи не було внесено, в залі немає пропозицій, я не бачу, до даного законопроекту. Прошу голосувати в цілому даний законопроект – 0898. Якщо можна зараз, Ігор Федорович, я під стенограму хочу одну річ сказати. Добре? [[14:11:45]] За – 398. Дякую, „За”– 398. Дозвольте мені звернутися до Ігоря Федоровича як до голови комітету з проханням. Ігор Федорович, у вас є постанова щодо державної програми по кримським татарам. Це дуже важлива постанова, яка була підготовлена за результатами поїздки до Автономної Республіки Крим. Якщо би можна було вас попросити, щоб комітет розглянув, і ми протягом цього тижня розглянули, і доручили уряду підготувати відповідну державну програму на підставі постанови Верховної Ради.
Врахуємо.
Дякую, Ігор Федорович. Товариші, ще три хвилини, ми ще приймемо 0944. Дуже коротко, Ксенія Михайлівна.
Всі зауваження враховані, законопроект вносить зміну в низку законів з однією редакційною поправкою, де написано, що регуляторні акти приймаються у відповідності із вимогами Закону „Про засади державної регуляторної політики”. Закон діє з 2004 року, але низка нормативних актів не була приведена з ним у відповідність.
Шановні колеги, порівняльна таблиця перед вами. Немає жодних правок, які були внесені і не були враховані. Є одна поправка Ксенії Михайлівни, яка повністю врахована. Чи є пропозиції до законопроекту 0944? Немає пропозицій, і з огляду на це я ставлю на голосування в цілому законопроект номер 0944. Прошу голосувати. [[14:13:21]] За – 182. Товариші, давайте сконцентруємось, будь ласка, такий хороший темп був і взяли збили. Значить, я пропоную, щоб було демократично – на повторне друге читання, товариші, приймається таке рішення? Мудре рішення. Давайте на повторне друге читання, прошу голосувати „за”. [[14:13:55]] За - 212 Да, до речі, проект Віктора Федоровича був. Хороший був проект, а ви відхилили. Колеги, не хочемо повертатися до голосування, на повторне друге читання? На повторне друге, повторне друге. Повертаємось до голосування на повторне друге читання? Після обіду? Давайте зараз, на повторне. Не хочете? Ну, добре. Тоді оголошую, шановні колеги, закрити ранкове пленарне засідання до. 16, напевно, 15. 16.00, добре. До 16.00.