Доброго ранку, шановні народні депутати. Прошу підготуватися до реєстрації. Ввімкніть, будь ласка, систему „Рада”. Реєструємося. [[10:02:24]] В сесійні залі зареєстровано 388 карток народних депутатів. Ранкове засідання Верховної Ради оголошую відкритим. Відповідно до статті 2.5.2 Регламенту, у п’ятницю ми маємо 30 хвилин для виступів народних депутатів, внесення пропозицій, оголошення запитів, заяв та повідомлень. Прошу записатися на виступи. Будь ласка, прослухайте інформацію про результати роботи Верховної Ради на пленарних засіданнях 9 лютого. Ми з вами вчора розглянули 30 питань порядку денного. За результатами їх розгляду прийнято 12 законів та 11 постанов. Один законопроект направлено на доопрацювання, два законопроекти та 5 проектів постанов відхилено. За результатами розгляду пропозицій Президента України скасовано один закон. Так, будь ласка, послухайте депутатські запити. Надійшов депутатський запит Ігоря ЧЕЛОМБІТКА до Президента України щодо додержання законності та захисту інтересів українського виробника при здійсненні розрахунків державних підприємств Республіки Молдова за імпортовані з України товари. Я ставлю на голосування про підтримку запиту до Президента. [[10:04:12]] За-12 Явно не достатньо. Сергія СОБОЛЄВА до Голови Верховної Ради України щодо недопустимості порушень вимог законодавства під час оголошення запитів. Віктора ПЕТРОВА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Генерального прокурора щодо наявності складу корупції в діях першого заступника голови Вінницької облдержадміністрації Заболотного, усунення порушення законних прав акціонерів товариства “Джулинське спеціалізоване підприємство “Агромаш” Бершадського району Вінницької області. Станіслава КОСІНОВА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо створення вітчизняної вакцини проти грипу птиці. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра стосовно розв’язання проблем колишнього аеродромного комплексу “Авіаційна база Узин”. Зареми КАТУШЕВОЇ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра стосовно порушення прав інваліда війни. Антона КІССЕ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо порушень під час приватизації Одеської кіностудії. Олександра МАСЕНКА до виконувачів обов’язків Прем’єр-міністра, Міністра освіти і науки та Міністра культури і туризму стосовно звернення шкільних бібліотекарів Полтавської області щодо визначення їх статусу. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо включення аварійних об’єктів міста Житомира до Переліку об’єктів, що будуть фінансуватись у 2006 році за рахунок субвенції з Державного бюджету. групи депутатів [[КИРИЧЕНКО, ХОМУТИННІК, ПОТАПОВ та інші]] до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо забезпечення соціальних прав і гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Анатолія МОРОЗА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо фінансування пільгового забезпечення дітей війни згідно Закону “Про Державний бюджет України на 2006 рік”. Івана ТОМИЧА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо запровадження компенсаційних механізмів з метою утримання цін на молоко, яке закуповується у сільгоспвиробників молокопереробними підприємствами. Олександра ПЕКЛУШЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо повернення вкладів клієнтам Ощадбанку та Укрдержстраху, внесених до цих фінансових установ на початку 1992 року. Івана БАСТРИГИ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо екологічної ситуації, що склалася в районі курорту державного значення “Курорт Бердянськ”. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до виконувачів обов’язків Прем’єр-міністра і Міністра праці та соціальної політики стосовно надання роз’яснень щодо підвищення пенсій, здійснення грошових виплат і компенсацій. Олександра ГОЛУБА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо проведення водогону до помешкань по вулиці Остапа Вишні в місті Донецьку. Юрія БОЙКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо врегулювання діяльності та фінансування державою добродійних закладів – притулків, лікарень, реабілітаційних центрів, створених релігійними організаціями. Івана МИГОВИЧА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра стосовно незадовільного фінансування протипаводкового будівництва в Закарпатській області. Олександра ШЕВЧЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо необґрунтованого підвищення цін на цукор. Єфима ФІКСА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Генерального прокурора щодо бездіяльності посадових осіб, відповідальних за подолання надзвичайного стану у місті Щолкіне Автономної Республіки Крим. Катерини САМОЙЛИК до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо порушення вимог законодавства і прав та законних інтересів власника меліоративної системи – територіальної громади села Новонаталівка Херсонської області, а також громадян – власників зрошувальних земельних ділянок, землекористувачів і Держави як власника земель запасу. Ігоря ШАРОВА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо виконання положень закону “Про соціальний захист дітей війни”. Олександра АБДУЛЛІНА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра стосовно звернення відкритого акціонерного товариства “Томашгородський щебеневий завод” щодо формального підходу до розгляду питання встановлення розміру податків за користування надрами. Групи депутатів [[БОГАТИРЬОВА, КРУГЛОВ, ІСАЄВ та інші]] до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Голови Секретаріату Президента України стосовно заборони Російською Федерацією на ввезення всіх видів продукції тваринництва з України. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо проблем надання статусу громадянина України окремим мешканцям Херсонської області. Георгія МАНЧУЛЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо вшанування пам’яті полковника Петра Болбочана, який прагнув розбудови незалежної української держави з міцною професійною армією. Групи депутатів [[КОМАР, СЛАУТА, ЯНКОВСЬКИЙ та інші]] до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо відновлення опалення школи села Карпилівка Козелецького району Чернігівської області. Групи депутатів [[ВАСИЛЬЄВ, ІСАЄВ, СВЯТАШ та інші]] до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо активізації дій Уряду у питаннях відновлення поставок м’ясо-молочної продукції до Росії. Віталія ОЛУЙКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо причин недофінансування у 2005 році субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на будівництво газопроводів-відводів та газифікацію населених пунктів. Миколи РУДЬКОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Генерального прокурора, голови Антимонопольного комітету стосовно завищення цін первинного ринку на квартири над собівартістю спорудження житла. Групи депутатів [[СЛАУТА, РИМАРУК та інші]] до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо придбання обладнання університетській клініці при Донецькому державному медичному університеті імені Горького. Вадима ГУРОВА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо направлення одного відсотка коштів від приватизації “Криворіжсталі” на потреби Кривбасу. Групи депутатів [[БОГАТИРЬОВА, ВАСИЛЬЄВ та інші]] до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо умов перебування дітей з постраждалого Алчевська, направлених на оздоровлення до санаторних закладів. Юрія КАРМАЗІНА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо досягнення домовленості з Урядом Республіки Молдова про санкціонування утворення льодових переправ замість човнових, у зв’язку з обледенінням річки Дністер, враховуючи щоденну потребу перетину державного кордону громадян, які проживають у прикордонних районах. Групи депутатів [[ЛАПІН, НАКОНЕЧНИЙ та інші]] до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра з приводу невиконання Кабінетом Міністрів постанови Верховної Ради України “Про некваліфіковані дії органів виконавчої влади із забезпечення споживачів України природним газом” стосовно звільнення голови правління Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” Івченка. Георгія МАНЧУЛЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Генерального прокурора щодо незаконного відчуження державного майна на користь закритого акціонерного товариства “Авіакомпанія “Аеросвіт” на території аеропорту “Бориспіль”. Групи депутатів [[ЛІСІН, ЗУБАНОВ та інші]] до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо додержання законних прав та соціального захисту дітей війни. Катерини САМОЙЛИК до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Генерального прокурора щодо фактів порушення конституційних прав на житло мешканців будинку по вулиці Леніна міста Херсона. Володимира БРОННІКОВА до Першого віце-прем’єр-міністра щодо формування незавершення газифікації селищ Березовського району Одеської області. Анатолія КОРЧИНСЬКОГО до виконувача обов’язків Віце-прем’єр-міністра Кириленка щодо безпідставного зволікання перерахування пенсій колишнім працівникам Кельменецької митниці. Володимира ПЕТРЕНКА до виконувача обов’язків Віце-прем’єр-міністра Кириленка щодо порушення законів про рекламу на телебаченні України. Миколи САДОВОГО до Генерального прокурора стосовно ситуації, що склалася на ринку “Пушний” міста Херсона. Степана ХМАРИ до Генерального прокурора щодо фактів неналежного розслідування кримінальної справи стосовно фальсифікації документів посадовими особами сільськогосподарського виробничого кооперативу “Дружба” Білозерського району Херсонської області. Антона КІССЕ до Генерального прокурора щодо порушення прав трудового колективу державного підприємства “Одеський судноремонтний завод “Україна” та корупційних дій посадових осіб Міністерства транспорту та зв’язку. Володимира ПУЗАКОВА до Генерального прокурора з приводу фальсифікації прокуратурою Кіровоградського району матеріалів кримінальної справи, порушеної стосовно мешканця міста Кіровограда Романа Швеця. Юрія КОСТЕНКА до Генерального прокурора з приводу неналежного реагування керівництва СБУ на депутатське звернення щодо дій співробітників Роменського міського відділення Управляння СБУ у Сумській області. Івана БАСТРИГИ до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ, Голови Антимонопольного комітету щодо порушень законодавства товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва”. Миколи МЕЛЬНИКА до Генерального прокурора щодо повторної перевірки діяльності директора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Білашківське” Вінницької області. Левка ЛУК’ЯНЕНКА до Генерального прокурора щодо незаконного втручання заступника голови Секретаріату Президента України Матвієнка в діяльність обласних управлінь юстиції, при реєстрації політичної партії УРП “Собор”. Володимира ДЕМЬОХІНА до Генерального прокурора з приводу неправомірних дій Херсонської міжрайонної природоохоронної прокуратури стосовно депутатів Збур’ївської сільської ради Голопристанського району. Сергія ОЛЕКСІЮКА до Генерального прокурора, Голови Вищої ради юстиції, Голови Верховного Суду, Голови ради суддів щодо загрози правам власників відкритого акціонерного товариства “Київміськнафтопродукт” та правової оцінки факту корупції з боку судді Солом’янського районного суду міста Києва Лідії Мазур. Анатолія НАЛИВАЙКА до Генерального прокурора, Голови ДПА, Уповноваженого з прав людини щодо порушення законодавства товариством з обмеженою відповідальністю “Селенія Софтвер Україна”. Володимира ПАКА та Сергія ЖИЖКА до Генерального прокурора, виконувачів обов’язків Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи і Міністра палива та енергетики щодо свідомого зриву керівництвом Національної компанії “Енергоатом” виконання заходів з пожежної безпеки на українських АЕС та лобіювання інтересів закритого акціонерного товариства “Радій”. Олександра ЦАРЕНКА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра оборони з приводу розміщення радіолокаційної станції в місті Конотоп Сумської області. Михайла СЯТИНІ до Генерального прокурора з приводу порушення виборчого законодавства з боку прокуратури Тячівського району Закарпатської області проти кандидата на посаду селищного голови села Тересва Володимира Палінкаша. Миколи КУХАРЧУКА до Генерального прокурора щодо перевірки діяльності підприємства. Віктора МУСІЯКИ до Генерального прокурора з приводу неналежного реагування органами прокуратури на неодноразові звернення громадянки Ковалевської. Віталія МАЙКА до Генерального прокурора стосовно відкритого акціонерного товариства “Науково-виробниче підприємство “Сатурн”. Нестора ШУФРИЧА до Генерального прокурора щодо неправомірних дій працівників прокуратури Луганської області стосовно громадянина на досудовому слідстві. Лілії ГРИГОРОВИЧ до Генерального прокурора у зв’язку з неотриманням відповіді на депутатський запит щодо протесту прокурора області. групи депутатів [[ШАРОВ, БОНДАРЧУК, ПЕКЛУШЕНКО та інші]] до Генерального прокурора щодо протиправності рішення Львівської міської ради про дострокове припинення повноважень Львівського міського голови. Ігоря ШУРМИ до Генерального прокурора з приводу відмови в порушенні кримінальної справи за ознаками службової недбалості проти посадових осіб Кам”яно-Бузького виробничого управління магістральних газопроводів по факту загибелі. Анатолія ПИСАРЕНКА та Володимира МАЗУРЕНКА до Генерального прокурора щодо перешкоджання керівництвом Міністерства оборони будівництву торгівельного комплексу в селищі Авангард Овідіопільського району Одеської області, яке здійснюється Всеукраїнською громадською організацією військовослужбовців запасу “Друге призначення”. Єфима ФІКСА до Генерального прокурора щодо незаконності розміщення офісів у багатоквартирних будинках міста Щолкіне Автономної Республіки Крим. Вадима МІСЮРИ до Генерального прокурора, Голови Київської міської державної адміністрації з приводу незаконного виселення сімей військовослужбовців з гуртожитку Державного підприємства “ЕКОС” без надання іншого житлового приміщення. Миколи ШЕРШУНА та Валерія САМОПЛАВСЬКОГО до Генерального прокурора, Голови Фонду ДержМайна, виконувача обов’язків Міністра аграрної політики щодо свавілля керівництва Зарубинського спиртового заводу, Збаразького району Тернопільської області. Володимира МАТВЄЄВА до Генерального прокурора з приводу порушення права народного депутата на отримання достовірної інформації щодо заходів на припинення порушень законності, неналежний розгляд депутатського запиту щодо порушення прав та законних інтересів іноземних інвесторів, перешкоджання посадовими особами правоохоронних органів Донецької області розслідування обставин фактів шахрайства та незаконної господарської діяльності. Олександра ТКАЛЕНКА до Генерального прокурора щодо ситуації, що склалась навколо надання земельної ділянки парафії святого Архистратига Михаїла Української Автокефальної православної церкви м. Цюрупинськ, Херсонщина. Миколи ОДАЙНИКА та Сергія СЛАБЕНКА до Генерального прокурора щодо розслідування кримінальної справи по фактах розпалювання міжнаціональної ворожнечі та розповсюдження фашистської символіки у місті Донецьку. групи депутатів [[МАКЕЄНКО, ЛАПІН, КОМАР]] до Генерального прокурора стосовно порушення права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Василя НАДРАГИ до Генерального прокурора щодо незаконного виселення з житлового приміщення мешканки міста Одеси Городнюк. Володимира ПУЗАКОВА до Генерального прокурора стосовно зволікання прокуратурою Кіровоградської області розслідування кримінальної справи по факту привласнення коштів ощадної кредитної спілки “Кокс”. Володимира ПЕТРЕНКА до Генерального прокурора щодо зловживань службовим становищем прокурора Кролевецького району Сумської області Сніди. Лариси УСАЧЕНКО до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ з приводу видачі недійсного державного акту про право власності на земельну ділянку та притягнення до відповідальності винних у шахрайстві осіб. Сергія ОЛЕКСІЮКА до Генерального прокурора, Голови Верховного Суду, Голови Вищої ради юстиції, Голови Апеляційного суду щодо захисту інтересів мінорітарних акціонерів товариства “УкрНафта”. Олександра ЦАРЕНКА до Генерального прокурора, Голови СБУ з приводу здійснення тиску посадовими особами Управління СБУ в Сумській області та прокуратурою області на діяльність обласних опозиційних політичних партій, які беруть участь у березневих виборах 2006 року. Віталія МАЙКА до Генерального прокурора з приводу вилучених документів товариства “ЛадаЕкспорт Південь” Олега ТЯГНИБОКА до Генерального прокурора, Запорізького міського голови щодо неприпустимості порушення конституційних прав вірних Української Православної Церкви [[Київського Патріархату]] та скасування рішення Запорізької міської ради щодо будівництва розважального центру на освяченому місці для побудови Собору “Христа Спасителя”. Володимира ЗУБАНОВА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо бездіяльності посадових осіб Тячівського районного відділу внутрішніх справ Закарпатської області та надання правової оцінки факту побиття членів Партії регіонів. групи депутатів [[ХОМУТИННІК, КАЛЬНІЧЕНКО та інші]] до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо недопущення застосування правоохоронними органами тортур та політичних переслідувань стосовно громадянина Щучкіна. групи депутатів [[ЯНКОВСЬКИЙ, СВЯТАШ та інші]] до Генерального прокурора щодо надання правової оцінки невиконанню Постанови Верховної Ради України “Про некваліфіковані дії органів виконавчої влади із забезпечення споживачів України природним газом” щодо звільнення виконувача обов’язків. Міністра юстиції та вжиття відповідних заходів. Володимира ЗУБАНОВА до Генерального прокурора щодо порушення законодавства суддею Мукачівського міськрайонного суду. Юрія КАРМАЗІНА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра охорони здоров’я щодо запобігання грубого порушення конституційного права на безпечне для життя і здоров’я жителів міста Балта Одеської області, припинення незаконного будівництва автозаправної станції на перехресті вулиць Уварова і Ткаченко. Олександра ШЕВЧЕНКА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо неправомірних дій стосовно групи компаній “Агростар” Бериславськогорайону Херсонської області. Володимира СТРЕТОВИЧА до Генерального прокурора щодо зловживань службовим становищем співробітниками органів прокуратури та Управління по боротьбі з організованою злочинністю Дніпропетровської області, а також неналежного розслідування кримінальної справи. Олега ТЯГНИБОКА до Генерального прокурора, Голови Фонду Держмайна щодо повернення державі незаконно приватизованої бази відпочинку “Лісова казка”, розташованої у селі Ясногородка Макарівського району Київської області, та припинення порушення конституційних прав сім’ї багатолітнього політв’язня Ореста Васкула. Миколи КАТЕРИНЧУКА до Генерального прокурора щодо притягнення до відповідальності посадових осіб міста Алчевська Луганської області у зв’язку із аварією мережі теплопостачання. Миколи САДОВОГО до виконувача обов’язків Міністра транспорту та зв’язку стосовно ситуації, що склалася з автоперевезеннями у місті Кіровограді. Лариси УСАЧЕНКО до виконувача обов’язків Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо скасування наказу про неприйняття на денну форму навчання до Черкаського інституту пожежної безпеки за державним замовленням осіб жіночої статі. Євгена ФІЛІНДАША до виконувачів обов’язків Міністра внутрішніх справ, Міністра економіки, Міністра будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства і Міністра праці та соціальної політики, Голови Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо діяльності відкритого акціонерного товариства “КиївМетроБуд". Олександра ГОЛУБА до виконувача обов’язків Міністра юстиції щодо невиконання рішення суду судовими виконавцями Державної виконавчої служби. групи депутатів [[СОЛОШЕНКО, ШЕВЧЕНКО, ГЛАДІЙ та інші]] до виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо бездіяльності органів правопорядку. Миколи НОЩЕНКА до виконувача обов’язків Міністра транспорту та зв’язку з приводу невиконання зобов’язань стосовно покращення обслуговування громадян на залізничній станції Глухів Сумської області. Володимира ШЕПЕТІНА до виконувача обов’язків Міністра юстиції щодо невиконання судового рішення. В’ячеслава ДУБИЦЬКОГО до виконувача обов’язків Міністра фінансів стосовно підтримки підприємців малого бізнесу. Олександра КЕМЕНЯША до виконувача обов’язків Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо проведення берегоукріплювальних робіт у селі Сасівка Свалявського району Закарпатської області. групи депутатів [[ДЕМЬОХІН, ЗУБАНОВ, ЛАПІН]] до виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ з приводу публічних звинувачень, оприлюднених на адресу кандидатів у народні депутати від Партії регіонів. Михайла ВОЛИНЦЯ до виконувача обов’язків Міністра праці та соціальної політики, Голови правління Пенсійного фонду щодо захисту конституційного права на пенсійне забезпечення громадянина Носача. Ольги КОБЕЦЬ до виконувача обов’язків Міністра охорони здоров’я щодо збільшення коштів на закупівлю медичного обладнання для гемодіалізу та ремонту відповідного відділення Запорізької обласної клінічної лікарні. Павла СУЛКОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Міністра праці та соціальної політики щодо встановлення та перерахування пенсії інваліду війни першої групи мешканцю селища Покотилівка Харківської області. Олександра ГРАНОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Міністра юстиції з приводу невиконання рішення суду про виплату заробітної плати працівнику акціонерного товариства “Харківська макаронна фабрика”. Олександра КЕМЕНЯША до виконувача обов’язків Міністра будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства щодо позиції Міністерства стосовно прав забудовника, який виконує функції інвестора. Володимира ЗАЙЦЯ до виконувача обов’язків Міністра охорони навколишнього природного середовища, Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо незадовільного стану забезпечення мешканців міста Орджонікідзе питною водою. Тамари ПРОШКУРАТОВОЇ до виконувача обов’язків Міністра освіти та науки, Голови Кіровоградської обласної держадміністрації щодо бездіяльності органів державної влади при відбудові приміщення школи у селі Малопомічна Новоукраїнського району. Володимира БРОННІКОВА до виконувача обов’язків Міністра юстиції з приводу невиконання рішення суду на протязі п’яти років. Миколи РУДЬКОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Міністра транспорту та зв‘язку, Генерального директора Державної адміністрації залізничного транспорту "Укрзалізниця" щодо відновлення руху електропоїзда Чернігів – Київ. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Міністра оборони стосовно збереження військових установ на регіональному рівні. Івана ІВАНЧО до виконувача обов’язків Міністра юстиції щодо законності реєстрації однойменних газет в Закарпатській області. Михайла КОСІВА до виконувача обов’язків Міністра будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства щодо протиаварійних робіт стосовно визначної пам’ятки архітектури – церкви Святого Миколая у місті Белз Львівської області, про відзначення 100-літнього ювілею якого є постанови Верховної Ради України і Кабінету Міністрів. Групи депутатів [[СТОЯН, СВЯТАШ та інші]] до виконувача обов’язків Міністра освіти і науки щодо закупівлі комп’ютерного класу для житлово-комунального коледжу міста Дружківка Донецької області. Тамари ПРОШКУРАТОВОЇ до виконувачів обов’язків Міністра освіти і науки та Міністра аграрної політики щодо намагання закриття Технологічного коледжу Дніпропетровського державного аграрного університету. Павла СУЛКОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Міністра юстиції щодо законності виплати премій працівникам управління юстиції та невиплати зазначених коштів працівникам державної виконавчої служби в Рівненській області за 2005 рік. Олександра ГРАНОВСЬКОГО до виконувача обов’язки Міністра закордонних справ з приводу порушення Закону “Про звернення громадян” представником Міністерства закордонних справ в місті Ужгороді. Володимира ЯВОРІВСЬКОГО до виконувача обов’язків Міністра аграрної політики щодо. провалених переговорів з Російською Федерацією стосовно експорту м’ясної та молочної продукції, яких можна уникнути, сконцентрувавши зусилля на підтримці власного виробника, наповнення вітчизняного ринку дешевою продукцією, що з вдячністю буде сприйнято співвітчизниками. групи депутатів [[ІСАЄВ, РИМАРУК та інші]] до виконувача обов’язків Міністра освіти і науки щодо покращення стану будівництва Дружківського житлово-комунального коледжу. Івана МИГОВИЧА до Секретаря РНБО стосовно неправомірних дій виконувача обов’язків Міністра оборони та вимоги громадськості щодо його відставки. Олександра МАСЕНКА до Голови Рахункової палати щодо перевірки витрачання коштів Державного комітету у справах ветеранів в Полтавській області. Юрія СОЛОМАТІНА до Голови Державного комітету фінансового моніторингу щодо надання інформації про діяльність офшорної кіпрської фірми та її акціонера Юлії Тимошенко в схемах з відмивання “брудних” коштів у справі екс-Прем’єр-міністра Павла Лазаренка. Михайла МЕЛЬНИЧУКА до Голови Фонду Держмайна з приводу загрози закриття у місті Чернівці “Центру травматології та ортопедії” через відмову керівництва Міністерства транспорту та зв’язку укласти угоду про оренду приміщень, де розташований Центр. Сергія ЖИЖКА до Голови СБУ, Генерального прокурора щодо корупційної діяльності голови Рахівської райдержадміністрації, зокрема тиску на головного архітектора району. Євгена КОНСТАНТИНОВА до Голови Верховного Суду щодо звернення акціонерів українсько-російського акціонерного товариства "Дружківський завод газової апаратури”. Андрія ШКІЛЯ до Голови Рахункової палати щодо перевірки використання коштів субвенцій з Державного бюджету на 2005 рік, призначених на підготовку та відзначення 750-річчя заснування міста Львова. Юрія БОЙКА до Голови Національної ради з питань телебачення і радіомовлення щодо укладання “мирової угоди” з керівниками телеканалів щодо трансляції матчів чемпіонатів футболу Іспанії, Італії, Англії замість огидних розважальних шоу, котрі псують мораль і характер українців. Миколи МЕЛЬНИКА до Головного Державного інспектора ветеринарної медицини, Головного державного санітарного лікаря, Голови ДПА, Голови Державної інспекції з якості та сертифікації сільськогосподарської продукції щодо порушення вимог законодавства у сфері якості та безпеки харчових продуктів при заготівлі молока коров’ячого товариством з обмеженою відповідальністю “Надвірнянський завод молочних продуктів”. Михайла ВОЛИНЦЯ до Голови Верховного Суду з приводу порушення строків розгляду касаційної скарги. Вадима МІСЮРИ до Голови Харківського обласної державної адміністрації щодо порушення вимог Закону “Про житлово-комунальні послуги” органами місцевої влади в місті Харкові. групи депутатів [[МАКЕЄНКО, ЛАПІН, СЛАУТА та інші]] до Голови Центральної виборчої комісії, виконувача обов’язків Міністра закордонних справ з приводу заяв про відмову запросити на вибори 2006 року Місію спостерігачів від СНД. групи депутатів [[КАЛЬНІЧЕНКО, ЧОРНОВІЛ, СУЛКОВСЬКИЙ та інші]] до Голови Центральної виборчої комісії, виконувача обов’язків Міністра закордонних справ щодо неможливості голосування громадян України, які проживають в Республіці Молдова та порушення їх виборчих прав. Володимира ЗАЙЦЯ до Голови Донецької обласної державної адміністрації, Донецького міського голови щодо ігнорування звернень громадян стосовно незадовільного стану утримання житлових будинків у Ворошилівському районі міста Донецька. Ігоря ШУРМИ до Голови Хмельницької обласної державної адміністрації стосовно перешкоджання діяльності медичного закладу “Консультаційно-діагностичний центр “Надія” в Хмельницькій області. Нестора ШУФРИЧА до виконувача обов’язків Голови Вищої ради юстиції щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Ялтинського міського суду Земляної у зв’язку із порушенням нею Присяги. Юрія КРУКА до Голови Одеської обласної державної адміністрації щодо розвитку транспортної інфраструктури. Володимира ШЕПЕТІНА до Начальника Управління Міністерства внутрішніх справ у Харківській області щодо порушення законодавства працівниками правоохоронних органів. Олександра ТКАЛЕНКА до прокурора Херсонської області, Голови Великоолександрівської райдержадміністрації Херсонської області щодо законності створення та реєстрації сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Господар” в селищі Велика Олександрівка. Михайла РОДІОНОВА до Київського міського голови з приводу перепрофілювання дитячої поліклініки Оболонського району. Петра КУЗЬМЕНКА до Голови Державної митної служби, начальника Чопської митниці щодо неправомірних дій працівників Чопської митниці при проходженні через митний пост “Тиса” вантажу товариства з обмеженою відповідальністю “Оптіма-Фарм”. Таким чином, шановні колеги, надійшло 136 депутатських запитів. По фракціях: „Регіони України” - 23, комуністів України – 22, „Наша Україна” – 12, Народної партії – 9, Блоку Тимошенко – 9, Соцпартія – 10, групи «Народного блоку Литвина» – 4, Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] – 19, Української Народної Партії – 7, Народного Руху – 3, групи «Відродження» – 3, Політичної партії „Реформи і порядок” – 5, „Єдина Україна” – 3, Партія промисловців і підприємців – 4, позафракційних – 3. Так, тепер 30 хвилин. Будь ласка, Асадчев, підготуватися Гурову.
Дякую, Адам Іванович. Прошу передати слово Володимиру Ступаку.
Будь ласка, Володимир Ступак, прошу.
Володимир Ступак, Український Народний Блок Костенка і Плюща. Шановний Адам Іванович, шановні депутати, шановні виборці! Моя заява від Українського народного блоку Костенка і Плюща стосується питання недоторканості депутатів різних рівнів і Верховної Ради і місцевих рад. Це – ганебне явище, через яке органи прокуратури та суди припинили розгляд багатьох справ за фактами економічних злочинів, скоєних керівниками різних рівнів. Таких прикладів можна навести дуже багато. Зокрема, хочу навести з них по Чернігівській області. Наприклад, депутат Іван Гуща, керівник ТОВ „Задеснянське” в селі Бірино продав приватному підприємцю біля 900 кубометрів будівельного лісу по 5 гривень за кубометр. За словами чернігівського міжрайонного прокурора він наніс шкоди майже на 1 мільйон 200 тисяч гривень. Ці кошти мали іти до Державного бюджету, а також до тих підприємств, де купується ліс. Таких прикладів є дуже багато. Нещодавно сесія Чернігівської обласної ради, яка відбулася 24 січня, поряд з іншими питаннями розглядала і подання прокуратури області щодо надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності чотирьох депутатів районних рад. Це депутат Новгород-Сіверської районної ради, депутат Коробської районної ради, директор. спиртзаводу Олександр Коваленко, якого звинувачують у приховуванні 4 мільйонів гривень від сплати податків до бюджету. У сесії обласної ради взяв участь голова Верховної Ради Володимир Литвин. Так от, за його участю обласна рада не дала дозволу на притягнення до кримінальної відповідальності чотирьох депутатів районних рад, які звинувачуються в розкраданні державних коштів. І ці люди продовжують і далі працювати, і їм допомагає оця депутатська недоторканість. Український Народний Блок Костенка і Плюща нині по всій Україні проводить збори громадян, де створюються ініціативні групи, для того, щоб провести референдум, зібрати необхідну кількість підписів і провести референдум по відміні недоторканості депутатів Верховної Ради, депутатів усіх рівнів, а також суддів і всіх, хто має в нашій державі недоторканість. Недоторканість треба зняти. Всі перед законом мають бути рівні. Український Народний Блок Костенка і Плюща пропонує Верховній Раді невідкладно розглянути законопроекти під номерами 7732-4, 7732-5, авторами яких є народні депутати Валерій Асадчев та Іван Заєць, де якраз говориться про відміну недоторканості для депутатів місцевих рад. Але це стосується і депутатів Верховної Ради. Тому Український Народний Блок Костенка і Плюща закликає Верховну Раду відмінити недоторканість для всіх недоторканих, які є в нашій державі. Всі громадяни мають бути рівні. Дякую за увагу.
Вадим Гуров. Підготуватися Віктору Терену.
Вадим Гуров, Кривбас, Народна партія Литвина. Шановний Адам Іванович, шановні колеги, нагадую як ми з вами разом 14 грудня минулого року прийняли дуже мудре рішення, внесений мною закон про відрахування 1% коштів, отриманих від приватизації „Криворіжсталі” на потреби жителів міста Кривого Рогу. Це було справедливе рішення. Президент України підписав закон і він вступив в дію. До речі із більше чим 10 законопроектів щодо розподілу коштів від „Криворіжсталі” у парламенті пройшов єдиний напевне тому, що колеги-депутати добре зрозуміли, що жителі Кривого Рогу аж ніяк не остання інстанція у питанні розподілу коштів від продажу підприємства, бо вони своїми руками створили його могутній потенціал і, безумовно, заслуговують на поліпшення екологічної та соціально-економічної ситуації у місті за рахунок отриманих коштів. Передбачені законом кошти конче потрібні місту та прилеглим до нього сільським районам, і дуже терміново для вирішення екологічних, соціальних, економічних та інших питань. Ці кошти чекають лікарі, школи, спортивні заклади, інші установи та організації, від яких залежить нормальна життєдіяльність міста і його мешканців. Січень уже пройшов, але кошти до Кривого Рогу до цього часу не надійшли, і це незважаючи на те, що в законі „Про Державний бюджет України на 2005 рік” записано буквально „перераховується протягом трьох робочих днів з дня набрання чинності цим законом”. Чому ж уряд не виконує закон, адже і саму приватизацію „Криворіжсталі” схвалили. Президент та уряд України і вони ж підписали прийнятий Верховною Радою закон, взяли на себе і моральні, і юридичні обов’язки віддати криворожанам те, що належить їм по закону і вчасно. Невже страшний приклад Алчевська нічого не навчив наших високопосадовців? Невже діюча влада може дозволити собі ігнорувати Закони України? Тим більше, що Мінфін зараз уже надсилає бюджетні кошти куди завгодно, але не в Кривий Ріг, де їх так чекають ті працівники, завдяки яким Україна отримала п’ять мільярдів доларів. Хочеться вирити, що найближчим часом гроші підуть до трудового колективу. Додам до цього, що в газеті „Червоний гірник” – це міська газета, від 28 грудня 2005 року надруковане інтерв’ю виконуючого обов’язки Прем’єр-міністра Єханурова, де він сказав: „Я ні на хвилину не забуваю про це, обіцяю, що гроші надійдуть до Кривого Рогу вже найближчим часом”. Криворіжці дуже терплячі люди і дехто з них поки що вірять, що обіцянка буде виконана. Дякую за увагу.
І, мабуть, даремно вірять. Віктор Таран, будь ласка, Сергій Гмиря.
Шановні колеги! Перше, я почну з найважливішого. Блок Юлії Тимошенко категорично наполягає на скасуванні недоторканності депутатів місцевих рад. Ми вимагаємо, щоб сьогодні в порядок денний були включені законопроекти, спрямовані на скасування цієї недоторканності. І, якщо сьогодні не будуть включені ці законопроекти в порядок денний, в тому числі і законопроекти депутатів нашої фракції Шкіля і Білоруса, то ми відмовляємося брати участь в голосуванні, тому що це є суцільна криміналізація держави. Тому що прокуратура вже припинила розгляд 30, 30, вдумайтеся, в цю цифру, 30, 30 кримінальних справ, фігурантами яких є депутати місцевих рад. Це перше. Друге. Шановні колеги! Вчора ми слухали виступ нашого Президента і наш Президент вчора говорив правильно, він говорив ту статистику, говорив про той прорив і в соціальній сфері, передусім, передусім, в економічній сфері і ці слова були правдивими. І я подумки перенісся, знаєте, в день 24 серпня минулого року, коли так само на Майдані, в святий День нашої незалежності Президент говорив про успіхи України, про прорив у соціальній сфері, і він тоді оцінював роботу уряд Юлії Тимошенко на 12 балів. І вчорашній виступ Президента ще раз підкреслив ту оцінку. І, звичайно, було б дуже добре, якби ми це вчора почули на всю Україну і це було б ще одним сигналом до нашої єдності. Бо, якщо вчора Віктор Андрійович цитував імператора Наполеона, то я би хотів процитувати простішу, скромнішу людину, нашого прекрасного українського етнографа Бориса Грінченка, який говорив, що ”в Україні є дуже багато патріотів, а мало робітників”. Отже, уряд Юлії Тимошенко якраз і був тим робітником, і Тимошенко була тим робітником на державній ниві нашої розбудови, нашої країни, який, справді, працював чесно і вчора ми почули ще раз про це оцінку. Я хочу ще раз сказати, що вчорашній вступ Президента був стимулом для того, що, справді, є шанси для того, що помаранчева команда буде єдина. Єдине, в чому ми категорично розійшлися – це в оцінці нашій сфері. У нас одне світобачення України в Європі, одне світобачення, але в оцінці газової сфери. Люди добрі, сьогодні відкриваються ці секретні документи, транзит, по транзиту ми підписали в Москві, не ми підписали, підписали до 2030 року по ціні 1,6 долара, а не до 2006 року, як нас тут дурили. Всі наші нафтосховища, газові сховища, вибачте, передані знову ж таки до 2030 року по сміхотворній ціні 2 долари, що буде через 10, 20 років – це буде нуль. І тому ми тоді абсолютно правильно поступили наша фракція, коли голосували за відставку уряду, ми бачимо, яка відкрилася безодня там, і ми б ще раз за це проголосували. Дякую.
Будь ласка, Сергій Гмиря, підготуватися, Одайник передає слово Сокирко.
Спасибо. Сергей Гмыря, фракция коммунистов. Алчевск. Уважаемый Адам Иванович! Уважаемые коллеги! Уважаемые радиослушатели. Вчера вначале вечернего заседания я выступил по вопросу о том, что постановление, посвященное конкретным нуждам Алчевска, выдвинутое фракцией коммунистов, должно быть рассмотрено сегодня. Владимир Михайлович Литвин категорически пообещал, что так и будет, вот я смотрю повестку дня сегодняшнюю и этого постановления не вижу. Оно должно быть сегодня рассмотрено. Уважаемые коллеги! В Алчевске по-прежнему очень тяжело. У меня имеются данные, что сегодня в 18.00 Президенту Украины отчитаются о том, что все жилые помещения Алчевска, послушайте формулировку: «Будут подготовлены к введению в действие». Однако, от подготовки к введению в действие, до пуска тепла дорога очень большая. Там очень много домов, в которые нужно вкладывать, и вкладывать, и вкладывать деньги. А эти деньги, к сожалению, еще не поступают. Поэтому актуальность рассмотрения такого вопроса очень большая. Уважаемые коллеги, у алчевцев все больше и больше складывается впечатление, что шум вокруг моего родного города поднят не совсем по тем причинам, о которых говорят. Хотят под шумок поднять коммунальные тарифы и провести так называемую коммунальную реформу. Я думаю, что мы должны занять совершенно твердую позицию: сначала нужно вложить деньги, а потом проводить какие-то реформы. По другому просто быть не может. Сегодня коммунальные хозяйства и Алчевска, и большинства городов страны – это кладбище. А сколько не реформируй кладбище, оно таким и останется, если не вложить деньги в реконструкцию этого. 15 лет все разваливать. Уважаемые коллеги, я еще раз хочу сказать, что вопрос о конкретной помощи Алчевску – это дело чести каждого из депутатов. Сьоага жлдэга помочь своим людям. Я хочу вам сказать следующее. До каких пор государство будет требовать от народа неразделенной любви к самому себе. Давайте поможем алчевцам, давайте поможем нашей стране, давайте поможем конкретному маленькому человеку. Там сейчас 0 градусов во многих домах, где живут старики. В таком доме живет и моя мать и я хочу, чтобы люди Алчевска почувствовали эту заботу государства, иначе всем нам позор. Спасибо.
Сокирко, будь ласка, замість Адайника, Дорогунцов передав слово, Мироненку підготуватися.
Микола Сокирко, Вінниччина, фракція „Наша Україна”. Заява парламентської фракції „Наша Україна” щодо неприпустимості дестабілізації політичної ситуації. Шановні народні депутати! Українське суспільство чекає від Верховної Ради конструктивного діалогу між представник гілок влади, їхньої консолідованої позиції, результативного пошуку компромісу, а не пристрасного обміну передвиборчими гаслами, емоціями та обіцянками. Фракція „Наша Україна” наголошує на нагальній необхідності створення сприятливих умов для ефективності і ефективної роботи Кабінету Міністрів та органів виконавчої влади на весь період до формування новообраної Верховної Ради України, коаліційного уряду. Обов’язковою передумовою цього є забезпечення чесних, демократичних і прозорих виборів до Верховної Ради та до місцевих рад у березні 2006 року. Ми висловлюємо цілковиту підтримку ініціативи Президента України Віктора Ющенка щодо введення мораторію на будь-які дії чи рішення органів влади, що можуть призвести до дестабілізації соціально-економічної та соціально-політичної ситуації у державі. Ми визнаємо, що нині чинною в України є Конституція зі змінами внесеними відповідно до Закону України за номером 2222 від 8 грудня 2004 року, то ж зобов’язуємось, як і раніше, діяти винятково у межах Основного закону. Для недопущення дестабілізації політичної ситуації вважаємо за необхідне ознайомити громадян України з консолідованою позицією найвищих інституцій влади. Для цього необхідно започаткувати проведення спільних прес-конференцій Президента, Голови Верховної Ради та Прем’єр-міністра України. Пропонуємо найближчим часом провести парламентські слухання з питань практичної реалізації внесених змін до Конституції України, де разом із представниками громадськості виробити чіткі рекомендації щодо подальшої реалізації політичної реформи. Фракція „Наша Україна” заявляє про підтримку законопроектів, які необхідно невідкладно прийняти у зв’язку з проведенням політичної реформи в Україні, зокрема, це проекти Законів про Кабінет Міністрів України, про внесення змін до Закону України „Про статус депутатів місцевих рад” [[щодо особливостей порушення кримінальної справи]] та про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення. У цих законопроектах йдеться про обмеження максимального розміру пенсії для чиновників, зняття депутатської недоторканості у депутатів місцевих рад та законопроектів пов’язаних із вступом України до СОТ, які налаштовувалися на шалений опір нинішньої Верховної Ради. На жаль, ми змушені констатувати, що парламент перетворився на політичний іподром для виборчих перегонів, де триває неприхований торг інтересами наших співгромадян. Виборчі перегони шквалом безпідставних необгрунтованих звинувачень в адресу влади, яка лишень зарік своєї роботи домоглася серйозних результатів, тим паче, враховуючи сумну спадщину, залишену колишнім режимом. Фракція "Наша Україна" наголошує, що взаєморозуміння, чесність і прозорість.
Дякую. Ви ж тільки що про вибори говорили, а зараз знову про вибори. Шановні колеги, така наша з вами доля і така доля влади: владу завжди будуть критикувати. Боїтесь критики – не йдіть у владу. Це закономірне явище, ну що тут дивуватися? Той, хто при владі, завжди зазнає критики. Так було, є і буде. Хто боїться критики, відмовляйтесь від влади! Будь ласка, Миро ненко, підготуватися Буйку.
Фракция коммунистов, Крым, Мироненко. Уважаемые соотечественники, перед выборами проамериканские силы обещали, что будет улучшение жизни, что будет улучшение взаимоотношений с Россией, Белоруссией, Казахстаном. Увы, мы видим, они обманули. Все происходит наоборот. В частности, мы уже говорим сейчас об Алчевске. Но что делается в городе Щелкино в Крыму? Сейчас вывозят в Крым детей. А куда вывозить из Крыма, когда одна треть населения города Щелкина находится без тепла, без воды и должных мер не принимается? В городе Керчи оп 10 дней нет воды! Должных мер не принимается. Мною направлен запрос на главу правительства Украины. Посмотрим, что они сделают. Но мы видим уже: пока отвратительно работает эта команда. И я думаю, народ сделает правильный вывод. Вчера на пленарном заседании Верховной Рады Украины рассматривались чрезвычайно важные для народа Украины, экономики Украины законопроекты, направленные на создание единого экономического пространства - Украины, России, Белоруссии, Казахстана, призванные обеспечить конструктивные, хорошие торговые, экономические взаимоотношения Украины с Россией, Белоруссией, Казахстаном, призванные обеспечить значительный рост экономики, а значит существенное повышение жизненного уровня народа Украины. Однако, эти законопроекты, остро необходимые народу Украины, не были приняты. Проголосовали «за» фракции: Коммунистической партии Украины, «Регионы Украины», социал-демократы, социалисты, Блок Литвина, частично проголосовала фракция Народной партии Литвина, проголосовала и часть нефракционных депутатов. Убежден, народ их вспомнит добрым словом, однако эти законопроекты не были приняты, не проголосовали и тем самым сорвали необходимые для народа законопроекты, принятие необходимых для народа законопроектов фракции пана Ющенко, Юлии Тимошенко, костенковцы-приватизаторы, которые как и американский антинародный клон «Пора», прикрываются Кличко как ширмой, а также некоторые другие депутаты, о которых мы пока умалчиваем. Учитывая замечания не голосовавших за эти очень важные для народа Украины законопроекты, я разработал и сегодня внес в Верховную Раду Украины законопроект №9085, который мы будем настаивать, чтобы он рассматривался уже через 10 дней, во вторник. И мы будем требовать, чтобы он был принят, потому что зона свободной торговли, о которой часто говорили не голосовавшие там предусмотрено, там предусмотрены те соглашения, которые будут не допускать мясомолочные конфликты и другие конфликты. Вы в законопроекте увидите, они у вас будут. Пожалуйста, поддержите эти законопроекты, необходимые народу Украины. Спасибо.
Будь ласка, Георгій Буйко. Слабенко передає слово, підготуватися Григорович Лілії.
Георгій Буйко, фракція комуністів. З часу проголошення незалежності України в різні державні установи, місцеві органи щорічно поступають численні колективні і індивідуальні листи, в яких засуджується злочинна діяльність ОУН і УПА. Про злочинну діяльність військових формувань ОУН і УПА на території України, яка підпадає під кваліфікацію злочинів проти людства, порушення законів та звичаїв війни як в період Другої світової війни, так і в післявоєнні роки свідчать численні матеріали судових процесів післявоєнного періоду на території України, а також публікації іноземних дослідників. Трактуючи терористичну діяльність ОУН і УПА, захисники, втрати військовослужбовців, працівників НКВС, бійців винищувальних загонів подають як вимушені втрати військових зіткнень. Проте замовчується, що кількість цих втрат в кілька разів менша, ніж жертв серед мирного населення. Тільки разом з гітлерівцями українські націоналісти знищили в семи західних областях України 1 мільйон 473 тисячі 575 мирних громадян. Але не треба забувати, що крім безпосередніх жертв обов’язково врахувати, потрібно враховувати і тих, що потерпіли морально: дітей, на очах яких бандерівці вбивали, ґвалтували їх батьків. Така моральна шкода ще страшніша за любу фізичну, оскільки вона закарбовується в пам’яті на все життя і не залишає людину до самої смерті. І таких в чотири, п’ять разів більше, ніж безпосередньо убитих бандерівцями в ті страшні часи. Громадяни України в своїх зверненнях вже давно вимагають від органів влади не тільки засудження, а з цього приводу на Україні 3 березня відбудеться антифашистський форум, злочини діяльності ОУН і УПА в період другої світової і Великої Вітчизняної та увічнення пам’яті бандерівських жертв, а й державної правової оцінки заподіяної шкоди цим живим потерпілим. З цього приводу народні депутати Бойко, Цибенко, Анастасієв, Герасимов, Доманський, Кухарчук, Пхиденко внесли проект Закону про статус і соціальний захист громадян України. Які постраждали від дій ОУН і УПА. Розгляд зазначеної ініціативи просимо включити до порядку денного дев’ятої сесії Верховної Ради IV скликання.
Так, Лілія Григорович, підготуватися Володимиру Бондаренку.
Лілія Григорович, фракція Віктора Ющенка „Наша Україна”. Шановний Адам Іванович, шановні народні депутати, шановні виборці! Ми всі дуже добре пам’ятаємо, як спроба сфальсифікувати волевиявлення українського народу, спроба підмінити істину брехнею, привела мільйони українського народу під стіни парламенту. Сьогодні хочу зробити застереження: мені видається, що український парламент стає центром фальсифікацій, махінацій і підмін. У руках у мене проект постанови, який ще не оприлюднений у парламенті, але інформація про який уже з’явилася на сайті „Української правди”. Йдеться про проект постанови про буцімто спробу зняття віце-прем’єр-міністра України В’ячеслава Кириленка. І підписалися під цим проектом постанови три депутати: Хара, Бондарчук і Стоян. В той же час на сайті „Української правди” з’явилася інформація про те, що там стоїть і мій підпис. Я спробувала вияснити цю ситуацію. Я не маю претензій до працівників Секретаріату Нікуліна і Ясенчука, але ж інформація виглядає наступним чином, що працівник Секретаріату консультант Кисельова подала таку інформацію. Я дуже хочу і прошу дати доручення відповідним службам, щоб ми вияснили, як, яким чином творяться проекти постанов, бо після постанов 10 січня про зняття уряду ми, здається, уже із неправових рішень починаємо заходити у якийсь просто плагіат або просто підлоги рішень. І прошу, власне, керівництво Верховної Ради дати доручення вияснити цю ситуацію. Якщо підставили Кисельову так, як і мене, - одна ситуація, якщо ж людина дає неправомірні рішення, прошу вияснити цю ситуацію, тому що сьогодні парламент не повинен стати джерелом неправових рішень і інсинуацій. Одночасно, шановні колеги, я хотіла б зупинитися на події, яка мала місце вчора. Вчора Президент України виголосив доповідь про внутрішнє і зовнішнє становище України за 2005 рік. Цієї доповіді, без перебільшення можу сказати, чекав український народ поспіль 15 років, бо це була чесна і адекватна відповідь з зовсім іншим аналізом, у зовсім іншому ключі про рік, який ми пережили і про завдання, які стоять перед нами. У той же час коментарі, які ми почули, лежать також у площині політичного плагіату. Дуже невиразний депутат вважав, що доповідь не виразна, депутати, яким все не так, а коли розбазарювали Чорноморський флот на чолі з Кудюкиним чи купували на Черкащині голоси виборців за 20 гривень, було так, також слухали уважно. Я хочу сказати, що цю доповідь слухав український народ, який думає по-українськи і буде робити висновки також по-українськи, тобто на користь власних національних інтересів. Він це може, і він це зробить.
Будь ласка, Володимир Бондаренко.
Володимир Бондаренко, блок ПОРА-ПРП, фракція ПРП у Верховній Раді. Заява фракції Партії „Реформи і порядок”. Останнім часом молодіжна політика Київської міської державної адміністрації, яку майже 10 років очолює Олександр Омельченко, набула потворних форм, неприпустимих для столиці України. Системи дошкільного виховання виведені із 138 дитячих установ, більшість яких всупереч закону перепрофільована. За останні п’ять років не побудовано жодної нової школи та дитсадка, що на фоні житлового будівництва на комерційній основі веде до серйозних диспропорцій у соціальній інфраструктурі. Знищена система роботи з дітьми за місцем проживання, де за останні роки зникли всі посади педагогів-організаторів та тренерів, а більшість клубів та секцій припинили своє існування. У місті не діє опікунська рада. Студентам від виборів до виборів обіцяють передати один з кінотеатрів під Палац для студентства та побудувати гуртожиткове студентське містечко, але ці обіцянки забувають відразу ж після виборів. Дані вони і цього разу. І знову не будуть виконані. Біля 10 тисяч студентів вузів наймають кутки і сплачують останні копійки, а при цьому сотні київські гуртожитків продаються за комерційними цінами після незначної реконструкції та підфарбування. Разом з тим столиця поступово перетвориться у світовий центр грального бізнесу, який нагадує сьогодні Лас-Вегас. У жодній європейській столиці не має стільки казино, а у більшості європейських столиць взагалі заборонено їх існування на території міста, де поряд знаходяться навчальні і інші заклади. Для казино в Києві перепрофільовані сотні гастрономів і овочевих магазинів, палаців культури і кінотеатрів, де організуються також величезні центра грального бізнесу. В гонитві за надприбутками міські керівники не беруть до уваги те, що дитяча психіка не стійка і, якщо вона буде формуватися під впливом картярства та рулетки, то у дітей ніколи не з’явиться мотивація до праці як основного джерела достатку. Сьогодні в повному обсязі ніхто ще не оцінює тяжкі наслідки такої політики міської державної адміністрації, а вони будуть. Перш за все це масовий ігровий психоз, який уже сьогодні оволодів дітьми, це крадіжки з дому для того, щоб пограти, це відхід від освіти і роботи, і спорту. Висновки психологів говорять, що ця політика є згубною і сьогодні кияни протестують проти неї. Ми отримуємо десятки звернень батьків, які говорять, що київські круп’є, які сидять на Хрещатику, забули про честь і совість, про свою гідність, вони сьогодні осліплені наживою і знищують дитяче покоління киян. Ми висловлюємо рішучий протест проти такої політики і хочемо, щоб київські діти розвивались в умовах тих, які достойні дітей, а не ігроків в.
Так, шановні колеги, в нас залишилась ще одна хвилина. Давимука, будь ласка. Ну як львів’янину. Передає Кендзьору, будь ласка, 1 хвилина.
Ярослав Кендзьор, фракція Народного Руху України. Шановні колеги, шановні виборці, я хотів би сьогодні ще в котрий раз привернути вашу спільну увагу до того. Адаме Івановичу, в мене 3 хвилини, а не 1 хвилина.
Вибачте, в вас навіть уже і одної не залишилося, говоріть одну хвилину. Я не можу розширити.
Український парламент у своєму роді унікальний парламент, мабуть, подібного важко знайти у світі, коли всю цю агресію, яку чинить східний сусід і щодо Тузли, і несанкціоновані маневри російських військ у Криму, і газова війна, і продовольча війна, і все інше не отримує, вся ця агресія не отримує протистояння з боку представницького органу української держави. Я переконаний, що, якщо зараз уряд перегляне ставки оренди Російського-чорноморського флоту і вимагатиме, що замість 97 мільйонів доларів Україна отримала, принаймні, два мільярди доларів, неодмінно п’ята колона у Верховній Раді буде протестувати.
Дякую, Ярослав. Вибачте, я нічого не можу зробити, є Регламент. Подивіться, вже червоні нулі. Це може у вас така практика. Зараз у нас ще є невдоволені відповідями на запити, відповідні документи - все оформлено чин-чином, як кажуть. Будь ласка, Михайло Гладій, підготуватися Володимиру Яворівському.
Шановний Адам Іванович! Шановні народні депутати! Я не тільки не задоволений, а навіть обурений відповіддю Кабінету Міністрів України на депутатський запит, проголошений мною на сесії 30 листопада 2005року до Прем’єр-міністра України Юрія Івановича Єханурова щодо невиконання Міністерством аграрної політики Закону України „Про сільськогосподарську дорадчу діяльність”. І ось поясню, чому. У Прикінцевих положеннях Закону України „Про сільськогосподарську дорадчу діяльність”, який прийнятий Верховною Радою України 17 червня 2004 року та набрав чинності з 1 січня 2005 року, Кабінету Міністрів України у тримісячний строк доручалось. Перше. Внести на розгляд Верховної Ради України пропозицію щодо приведення законів України у відповідність із цим законом. Друге. Забезпечити прийняття нормативно-правових актів, передбачених цим законом. Третє. Привести свої нормативно-правові акти у відповідність також цим законам. І четверте. Забезпечити проведення міністерствами і іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність також з цим законом. Минуло 1,5 року, вдумайтеся, 1,5 року з часу прийняття закону, проте жодна з названих норм Кабінетом Міністрів України не виконана. До Верховної Ради України не внесено пропозицію щодо приведення законів України у відповідність і з Законом про сільськогосподарську дорадчу діяльність. Не забезпечено прийняття актів Кабінету Міністрів України, передбачених цим законом, в тому числі не прийнята державна цільова програма сільськогосподарської дорадчої діяльності на 2005-2009 роки, і відповідно не затверджено порядок використання коштів цієї державної програми. Не затверджено порядок визнання статусу саморегульованої організації та положення про реєстр дорадників і дорадчих служб. Міністерством аграрної політики не визначений порядок надання інформації з реєстрів дорадників і дорадчих служб, як це передбачає стаття 9 закону. Міністерство як і не здійснювало у 2005 році, так і в 2006 році продовжує не фінансувати професійну підготовку дорадників та експертів- дорадників відповідно до статті 10 закону. І цей перелік можна продовжувати. Але, шановні колеги, селян в черговий раз обдурили, вони як не отримували в минулому 2005 році, так і в цьому році не отримують соціально спрямованих дорадчих послуг відповідно до статті 6 закону. Тому, шановні колеги, прошу вважати мій виступ повторним депутатським запитом до вельмишановного Юрія Івановича і надіюся, що вже після другого разу буде відповідна відповідь. Дякую.
Так, Володимир Яворівський, невдоволений відповіддю, підготуватися Михайлу Родіонову.
Володимир Яворівський, „Блок Юлії Тимошенко”. Шановні колеги! Шановні наші виборці! За цю каденцію депутатську я зробив біля 500 депутатських запитів. І мушу сьогодні сказати, що десь по-моєму 10 не більше відповідей, які я отримав, це були конкретні відповіді на конкретно поставлене запитання, все решта це пін-понг, все решта це якісь заготовки чиновників, які є, які потім абсолютно не читаючи підписує та чи інша посадова особа. Це проблема я думаю вже для наступного парламенту. Ми просто повинні змусити, щоб поважали народних депутатів наші чиновники. Ви знаєте, яка ситуація сьогодні склалася в інформаційному просторі України. Його фактично не існує, як такого. І останні події, і газово-молочна війна ще раз довела, що наш інформаційний прості нагадує „вдовине подвір’я”, він розгороджений з усіх боків і що хочеш, те і говори. Я прекрасно розумію, що коли росіяни крутили в своїх засобах масової інформації „мощную русскую руку”, яка закручує крани для того, щоб заморозити наші дитячі садки, школи і таке інше, коли деякі канали показували хохла на холодній трубі із замерзлим салом у роті. То я проти того, звичайно, щоб інформаційний простір України відповідав тим самим і малював п’яного кацапа під парканом у постолах і таке інше. Це не той рівень. Але ще раз кажу, я звернувся до Прем’єр-міністра, думаючи про те, що бодай буде якась відповідь такого типу, що так, у нас кволий інформаційний простір, але ми будемо над ним працювати. Що ж я отримую у відповідь, послухайте: „Кабінет Міністрів не погоджується з вашою оцінкою стану інформаційної політики. Слід відзначити, що завдяки заходам, які вживалися урядом, Україна отримала належну підтримку західних країн у газовому конфлікті з Росією і довела свою спроможність захищати національні інтереси сучасними, прозорими та аргументованими методами. В інформаційній боротьбі Україна не поступилася Росії і це підтверджується оцінкою провідних видань світу, дій України в конфлікті з Росією. Я розумію образу уряду, я розумію, що пішов уряд у відставку, але він працює і не треба довкола цього гнати ніякої істерики. Але виявляється, що ніхто просто навіть і думати не хоче про це і вважають, що інформаційний простір у нас роз прекрасний. Через те, я просто звертаюся іще з одним запитом і прошу вважати мій цей виступ, ще з одним запитом до уряду з цього приводу і хочу, як заступник Голови Комітету з питань свободи слова, я хочу мати конкретну відповідь: коли почне формуватися цей інформаційний простір. До речі, для преси можу сказати, що тут не буде проголосовано Закону про недоторканність депутатів місцевих рад. Через те, що якщо ми проголосуємо, розсиплються всі списки, які складені у всіх політичних партіях на низових.
Будь ласка, Михайло Родіонов, невдоволення. Мікрофон з місця.
Родионов, фракція комуністів. Шановний Адаме Івановичу! Шановні народні депутати, радіослухачі! Я змушений знову порушити питання про незаконне усунення президією НАН України з посади голови Ради по вивченню продуктивних сил України члена-кореспондента Академії наук, народного депутата України трьох скликань, заступника голови Комітету з питань науки і освіти Дорогунцова Сергія Івановича. На попередній запит-заяву фракції комуністів з цього питання я отримав відповідь від президента НАН України Патона Бориса Євгеновича у січні-лютому цього року. З відповіді випливає, що, дійсно, Дорогунцов Сергій Іванович усунений з посади голови в липні 2005 року у зв’язку з тим, що він обраний народним депутатом у 1998 році. Фракція комуністів у своїй заяві наголошувала, що Дорогунцов обіймав посаду і виконував обов’язки голови ради, яка підпорядкована НАН України у повній мірі у відповідності із Законом України „Про статус народного депутата”. Згідно цього закону народний депутат має право займатися науковою роботою і обіймати відповідну посаду без оплати в науковій неприбутковій установі. Такий висновок був і Головного науково-експертного управління при Верховній Раді України. Положенням Верховної Ради цьому управлінню надано право тлумачити законодавчі акти. В той же час суддя Шевченківського району міста Києва, яка розглядала позовну справу Дорогунцова з приводу незаконного його усунення, не визнала право Головного науково-експертного управління тлумачити закон, а визнала це право за заступником міністра. Згідно його тлумачення, тобто тлумачення заступника міністра посада наукового керівника установи не належить до наукових діяльностей. Закон же „Про наукову і науково-технічну діяльність” стверджує і підкреслює, що діяльність керівника наукової установи відноситься до наукової діяльності. Як кажуть, коло замкнулося. Ніяких інших причин, окрім політичних мотивів для звільнення Дорогунцова не було. Прошу мій запит вважати моїм запитом до Голови Верховної Ради, щоб поставити крапку у проізвольному тлумаченні Закону України „Про статус народного депутата” кожному на свій розсуд і захистити нашого колегу народного депутата України Дорогунцова, поновивши його на посаді, з якої він усунений з порушенням Закону України „Про статус народного депутата”. Додаткові матеріали я додам. Дякую за увагу.
Так, є ще прохання народного депутата Філіндаша, правда, воно неналежним чином оформлене, але я в порядку виключення як молодому депутату надаю слово для невдоволення відповіддю на депутатський запит і прошу оформляти належним чином.
Дякую, Адаме Івановичу. Я думаю, що доля людини важливіше окремих формальностей, а в запиті йдеться саме про долю людини, а не про чиїсь бізнес-інетерси. Євген Філіндаш, фракція Соціалістичної партії України. Шановний Головуючий, народні депутати, радіослухачі, навести порядок в країні можливо тільки тоді, коли влада, і зокрема місцева влада, яка повинна бути найближчою до людей, повернеться обличчям до кожного громадянина, а особливо до такої категорії, як інваліди Великої Вітчизняної війни, проблеми яких повинні бути першочерговими для держави. Але, як виявляється, навіть в цьому питанні ми ще й досі стикаємось з формалізмом та повною байдужістю до долі людей. Я направив депутатський запит до голови Донецької обласної державної адміністрації Чупруна стосовно ветерана Великої Вітчизняної війни інваліда ІІ групи Винокура Миколи Сергійовича. Він проживає в кімнаті площею 11 квадратних метри разом з хворою дочкою, яка прикована до ліжка. В квартирі ще проживають сусіди, на них підведена вода, знаходиться опалювальний котел. Це створює конфлікти і перешкоджання користування ветерана-інваліда водою, іншими комунальними послугами. З 1990 року [[вдумайтесь!]] протягом 13 років поспіль цей ветеран неодноразово звертався до місцевих органів виконавчої влади міста Слов’янська Донецької області з проханням переобладнати йому квартиру для нормального проживання. І все безрезультатно. На мій запит з цього приводу відповідь надійшла лише через місяць, а по суті запит не був розглянутий взагалі. З метою захисту прав ветерана Великої Вітчизняної війни інваліда 2 групи Винокурова прошу забезпечити виконання Закону України „Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту” та вжити заходів для переобладнання його квартири. Саме зробити самостійний вхід, поділити квартиру перегородкою на 2 приміщення для встановлення 2 опалювальних котлів та зробити капітальний ремонт будинку. Крім того, надати йому довідку про місце проживання, яке він, незважаючи на свій статус інваліда, не може отримати за місцем реєстрації, яка йому необхідна для оформлення пільг по сплаті комунальних послуг. Шановний головуючий, з приводу незадовільної відповіді на запит, прошу вважати цей виступ моїм депутатським запитом до голови Донецької обласної державної адміністрації. Дякую.
Так, і з цією частиною ми завершили. Будь ласка, є репліки. Асадчев. Стоян.
Дякую, Адаме Івановичу. Валерій Асадчев, фракція Української народної партії. Сьогодні один із виступаючих, на наш погляд, викривив позицію Української народної партії щодо голосування по угодам ЄЕП. Я хотів би сказати, що Українська народна партія завжди виступала за добросусідські відносини з усіма країнами, в тому числі і з Росією. Я хочу нагадати, що ми голосували за ратифікацію великої угоди з Росією. Я хочу наголосити, що ми виступаємо за підписання угоди про зону вільної торгівлі з Росією. Але ми категорично проти того, щоб в рамках, так званого, ЄЕПу передбачати де це передбачається створення, так званого, наднаціонального органу, в якому 75 відсотків голосів буде мати Росія і Росія буде вирішувати всі внутрішні стратегічні проблеми України. Передбачення такого органу не відповідає ні Конституції України , ні національним інтересам України. Тому фракція Української народної партії голосує проти створення такого Єдиного економічного простору. Дякую.
Будь ласка, Стоян. Підготуватися Олександру.
Олександр Стоян, фракція Партії „Регіони України”. Хочу повідомити депутатам, всім громадянам України за що Комітет з питань соціальної політики та праці виніс рішення про зняття з посади виконувача віце-прем’єра - В’ячеслава Кириленка. Ми в порядку контролю заслухали діяльність фонду соціального страхування, з’ясували, що тендер провели з грубими порушеннями. І це підтвердило Міністерство економіки. Із 120 тих, хто пройшов тендер – 108 з порушеннями, це при сприянні Кириленка. Далі, при сприянні Кириленка було зменшено фінансування улітку на оздоровлення на 130 мільйонів і трудящі не получили путівок, саме Кириленко, за його наполяганням, скасував безкоштовні путівки. Саме Кириленко надавив на фонд і на свого ставленика Міщенка, який є директором непрофесійним, бо він змінив за три роки 6 посад. Влітку було зірвано оздоровлення дітей. І багато інших дій. В січні місця за, під тиском Кириленко не було зроблено оздоровлення 20 тисяч людей. Ось чому ми прийняли рішення: у відставку Кириленка і директора фонду соціального страхування. Дякую.
Будь ласка, мова іде про інше. Лілія Григорович справедливо говорила, щоб узнати, на якій підставі появився її підпис під документом? Про це іде мова. Так би мовити, я просив би, дійсно, розібратися: звідки він взявся, бо це не наші парламентські методи, що хтось.
Ну, от про те і мова іде. Давайте ми ж будемо поступати по-джентльменськи. Будь ласка, Олександр Бондарчук.
Бондарчук, фракция коммунистов. Уважаемый Председатель, народные депутаты, избиратели, действительно, вначале заседания, сегодня меня обвинили вроде бы в том, что я подписал постановление, проект постановления о снятии с должности Кириленко Вячеслава Анатолиевича с должности, исполняющего обязанности вице-премьер-министр. Да, действительно, так. Есть такой проект постановления, есть там подпись. Некоторые хотят это трактовать упрощенно, что вот, мол, коммунисты против „оранжистов” выступают, поэтому и вы подписали такое постановление. На самом деле, за этим решением стоит серьезная работа. Мы в течение 10 дней проверяли фонд, который сорвал оздоровление санаторно-курортное в начале этого года. И по результатам этой проверки, я был заместителем председателя комиссии, которая работала по проверке фонда. В результате проверки этого фонда видно, что существенную роль в срыве оздоровления трудящихся сыграл именно Кириленко. Вот почему появился проект такой. Спасибо.
Так, шановні колеги, і з цим ми завершили. Тепер залишилося три пари фракцій, які хочуть перервати нашу роботу, але ми можемо піти на компроміс: вони готові виступити, а ми будемо працювати. Будь ласка, "Регіони України" і група Народного блоку Литвина перерву просять. Будь ласка, Слаута виступає. Від БЮТ і „Єдиної України” хто буде виступати? Білорус. Юрій Анатолійович, я заскучав за вами, не бачив у залі, думаю, як я буду без вас.
Віктор Слаута, фракція "Регіони України". Шановний Головуючий, шановні колеги, шановні громадяни України! Депутатська фракція Партії Регіонів змушена вкотре повернутися до надзвичайно гострих проблем, що турбують українських селян. На жаль, ми оголошуємо, що стан аграрного сектору сьогодні продовжує погіршуватися. Сьогодні ми на межі уже продовольчої кризи. Зараз інвестори, орендарі просто повертають людям паї, розривають договори. Люди в розпачі, сіяти не можуть і не хочуть. Ціни на все ростуть: на цукор, картоплю, овочі, м’ясо. За минулий тиждень тарілка борщу в українській сім’ї подорожчала втричі. І це без м’яса. На носі – посівна кампанія, дизпалива немає, міндобрив – теж. Селітра -1200 гривень за тонну, це на заводі, суперфосфат – тисячу. Те ж саме із засобами захисту рослин. Виросла заборгованість по заробітній платі селян. Фінансовий стан фермерів, сільгосппідприємств просто жахливий. І головне, механізм. Проголосований нами бюджет, невідпрацьовані механізми. Гроші не йдуть товаровиробнику. Непрофесійні дії чиновників на фоні нинішніх погодних умов загрожують спричинити хлібну кризу. Ну, справді, шановні друзі, немає півтори мільйони тонн зерна, ну, нема ж їх, і цим треба займатися. А що в тваринництві? Та ще й конфлікт по молоку і м’ясу з Росією. Президент же прохає чиновників своїх, не лізьте в політику, шановні друзі. А високий можновладець на питання молочну вирішуй кризу каже, та то політичне питання, то через маяки там це все вирішується. Невже він не розуміє свого Президента. Відвідуючи Одеську, Дніпропетровську, Кіровоградську, Херсонську області селяни просто ніц падають і плачуть: спасіть! Молоко було по рубль сорок у тому році, зараз – 50 копійок. Кормилицю корову ведуть на м’ясокомбінат. Я хочу селян заспокоїти. Янукович чотири дні назад у телефонному режимі з Гризловим, головою Держдуми Росії, і Президентом відпрацював молочну і м’ясну проблему. Є доручення Гордєєву, міністру сільського господарства Росії, з яким я щойно говорив, і це питання днями буде знято. Анекдот, посмійтеся. Опозиція вирішує питання виконавчої влади і нагальні питання громадян. І посліднє, останнє. Допоможіть Міністерству аграрної політики розібратися в сільському господарстві. Розберіться у проведенні весняно-польових робіт. Допоможіть селянам відсіятися. І парламент повинен з урядовцями щойно і терміново розглянути хлібну кризу, щоб ми ще і без хліба не залишилися. Дякую за увагу.
Вам дякуємо. Вікторе Андрійовичу, ви візьміть шефство над ними. Будь ласка, Білорус Олег Григорович. Підготуватися Бокому Івану.
Шановні народні депутати, шановні громадяни України. Вже котрий місяць у Верховній Раді України дискутується питання про врегулювання, про зняття недоторканості з депутатів сільських, районних, міських і обласних рад. На вирішенні цього питання наполягають громадяни України. Наша фракція Блоку Юлії Тимошенко, інші фракції, дев’ять, це більшість фракцій, внесли свої законопроекти і вимагають їх негайного, невідкладного розгляду ще до виборів до місцевих рад в березні, 26 березня цього року. Здавалось би, таке рішення справедливе, на вимогу громадян, на вимогу їх представників у вищому органі законодавчої влади є логічним, природним і гарантованим. І нам не зрозуміло, чому із порядку дня, порядок денний, перетікають ці закони без розгляду в першому читанні. Погоджувальна рада Верховної Ради в понеділок прийняла рішення поставити це питання на голосування, на обговорення і прийняти рішення або в середу, або в четвер. Вчора, в четвер, поставили його в хвіст порядку денного і, звичайно, воно не було розглянуте, незважаючи на обіцянки, але виникає питання, а чому сьогодні воно не розглядається серед перших і чому сьогодні це питання взагалі знято з порядку денного нинішнього дня засідання Верховної Ради? Ми не можемо погодитися з цим так як і наші колеги з інших фракцій. І після виступу народного депутата Терена від фракції блоку ми чекали, що головуючий прийме відповідне рішення, чи запропонує. Цього не трапилося і ми змушені знову говорити, що не будемо голосувати як фракція і наша дружня фракція „Єдина Україна” до тих пір, поки це питання не буде вирішено. Дякую.
Іван Бокий, будь ласка.
Іван Бокий, фракція соціалістів. Шановні громадяни України, шановні ветерани і діти війни, вслухайтеся і вдумайтеся, вчора у Верховній Раді відбулася знакова полія, яка зачепила інтереси 7 мільйонів громадян України, а саме дітей війни, найзлиденнішого, обікраденого державою покоління. Покоління, на перегної якого, вибачайте за цей образ, і зійшла нинішня зграя нуворишів, яка і вчора, і сьогодні при владі в Україні. Президент України Віктор Ющенко, якого і досі дехто безсоромно називає народним, наклав вето на бюджетне фінансування Закону „Про захист дітей війни” в частині, яка передбачає 25-ти процентне зниження квартплати і плати за комунальні послуги - газ, електроенергії тощо, і коштує державі всього 800 мільйонів гривень. Його палко,. за власні ноги, підтримали фракція Ющенка „Наша Україна”, Народний руху, Український Народної партії Костенка і Плюща, само собою фракція „Реформи і порядок” Пинзеника, половина фракції Блоку Юлії Тимошенко. Так логічно, тупим прислуженням Президенту безсовісні чиновницькі раті. на лібералів і націонал-демократів проти дітей війни, а ширше - проти цілого покоління українців. Спочатку цей закон не захотів виконувати уряд Юлії Тимошенко, його естафету підхопив Юрій Єхануров, проте він пішов на поступки соціалістам, коли виникла загроза неприйняття бюджету, всі в цьому залі це пам’ятають, і тільки включення статті про часткове фінансування Закону „Про дітей війни” дало наші голоси, в цілому до 226 голосів за бюджет. В опублікованому тексті закону ця стаття чомусь зникла. Ми соціалісти знову, також як і Адам Іванович Мартинюк, наполягли на її відновленні. І, спасибі, Верховна Рада підтримала. Весь цей час Президент мовчав, а тепер ось. і тепер ясно, чому він мовчав. Діти війни в чергове пограбовані, тільки коли заощадження їх грабували у трастах нувориші-чиновники під орудою Кравчука і Кучми, то нині на їх горьовані копійки накинулася команда монетариста Ющенка і все того ж натхненника і творця трастів Пинзеника. Такий ось, як бачите, рішенець. Але, все-таки, і Ющенко і Єхануров сьогодні ще носять штани, я закликаю їх сьогодні ж, якщо вони не останні боягузи в рядняній запасці, якщо ще щось лишилося може в їх душах, не через прес-секретарів, а особисто з парламентської трибуни сказати, як вони дійшли до такого життя, що зрікаються того, за що самі голосували, за що залізали виборцям у душі і під череп.
Так, шановні колеги, будемо приступати до реалізації порядку денного. З приводу тих зауважень, що не стоїть сьогодні питання, пов’язане і з відповідальністю депутатів, а, мовляв, більшість депутатів, а саме 9 фракцій хочуть цього. 9 фракцій не становлять більшості 226. Тому може бути і менша фракція, але в цих фракціях є більшість. Тому тут число фракцій, чисельність фракцій ще не говорить про результативність. Але, щоб не було ніяких збуджень, особливо, щоб Юрій Анатолійович не нервували, я поставлю зараз це питання на голосування. Хто за те, щоб сьогодні розглянути законопроекти про відповідальність депутатів, прошу визначатися. Юрій Анатолійович не порушуйте Конституцію України голосуйте своєю карткою тільки. [[11:32:25]] За-87 По фракціях, будь ласка. «Регіони України» - 1, комуністів - 0, Народна партія – 5, «Наша Україна» - 24, Блоку Тимошенко - 26, соціалістів – 3, „Народний блок Литвина” – 0, соціал-демократи [[об’єднані]] – 0, Українська Народна Партія - 11, «Відродження» - 0, Партія промисловців і підприємців – 3, Народний Рух України – 9, «Реформи і порядок» - 0, «Єдина Україна» - 0, позафракційні – 5. Вирішили питання ось вам і 9 фракцій. Та все нормально, він виступить ще сьогодні і не один раз Юрій Анатолійович. Так, тепер щодо „дійте війни” справедливо все на наступний пленарний тиждень у четвер ми повернемося до подолання вето і в порядку денному, який ми будемо пропонувати на Погоджувальні раді, це питання включено. Бо ми з вами 257 голосів вчора одержали для того, щоб ще раз повернутися до цього питання. І я сподіваюся, Іван Сидорович, що зустрівшись із виборцями, депутати повернуться іншими і 300 голосів ми з вами обов’язково за цей законопроект наберемо. Шановні колеги, реплік - ні, бо я не називав і ніхто не називав вашого прізвища. Фракції – це така справа. Про Алчевськ ми домовлялися ще вчора і домовленість існує і сьогодні. Зараз ми будемо розглядати, коли ми дійдемо до питання, пов’язаного із роботою Кабінету Міністрів щодо сфери ЖКХ, ми там будемо розглядати, в тому числі, і проект постанови Сергія Гмирі. Це все буде розглядатися в комплексі. Давайте я вам краще зачитаю лист Президента: „Голові Верховної Ради. Шановний Володимире Михайловичу, відповідно до вимог Закону України від 22 лютого 2000 року „Про порядок допуску та умови перебування підрозділів Збройних сил інших держав на території України, главою держави прийнято рішення і підписано Указ Президента від 31 січня 2006 року за № 78 „Про допуск підрозділів Збройних сил інших держав на територію України в 2006 році для участі в багатонаціональних військових навчаннях”. Та внесено до Верховної Ради України проект Закону України про схвалення рішення Президента України про допуск підрозділів збройних сил інших держав на територію України у 2006 році для участі у багатонаціональних військових навчаннях. Враховуючи зобов’язання України, що визначені в цілому ряді високих міжнародних документів, та позитивний вплив спільних навчань на рівень обороноздатності держави, порошу вас винести для повторного розгляду Верховною Радою України, як невідкладний, проект зазначеного Закону. З повагою, Віктор Ющенко”. Будь ласка, запишіться. 3 хвилини. Комп’ютер читаю, букви ще всі пам’ятаю. Будь ласка, Матвєєв. Підготуватися Ружицькому.
Матвєєв, фракція комуністів, голова регламентного комітету. Вчора з цієї парламентської трибуни Президент Ющенко, я думаю, ви всі добре пам’ятаєте, заявив, що він не зробив, як гарант Конституції, і не зробить жодного кроку щодо порушення Конституції, закону. Я хочу запитати, як же ця заява кореспондується із його оцим зверненням до Верховної Ради зараз про повернення до розгляду зазначеного законопроекту. Адже Президент добре знає і поінформований, що вчора цей закон був розглянутий всебічно у Верховною Радою і знайшов підтримку тільки 215 народних депутатів, тобто він з розгляду знятий. Адаме Івановичу, я прошу вас не порушувати Регламент, це не буде консолідувати Верховну Раду тим більше наприкінці.
Будь ласка, Ружицький.
Антон Ружицький, Партія Християнсько-Демократичний Союз”, фракція „Наша Україна”. Я прошу передати слово Степану Давимуці.
Будь ласка, Давимука.
Степан Давимука, Народний Руху України. Шановний Адаме Івановичу! Шановні колеги! Ви знаєте, що плани навчань спільних – це непроста річ, вони плануються далеко наперед, задіяні різні державні структури різних держав. І я переконаний у тому, що спільні навчання приносять велику користь нашим військовим. Ви знаєте, що у переддень цих навчань проводиться ремонти відповідних технічних засобі тощо, користь велика і для нашого і особового складу наших військовиків. Я думаю, ми повинні повернутися до цього питання і обов’язково вирішити його позитивно.
Сергій Шевчук, будь ласка.
Шановні колеги! Сергій Шевчук, фракція „Блоку Юлії Тимошенко”. Як відомо, українські вояки приймають досить активну участь як миротворчі сили в багатьох гарячих точках нашої планети і допуск їх в ці гарячі точки здійснювався парламентом України. Відомо також, що не скрізь і не завжди наші вояки демонструють високу бойову підготовку. Я хочу просто згадати приклад з Іраку, коли загинуло майже два десятки наших земляків. А в той же час були публікації американських губернаторів військових, де говорять, що і українці, і поляки, і інші військові демонстрували якраз свою слабкість і вели себе не так, як слід. Ми вважаємо, що вдосконалювати бойову готовність слід не в гарячих точках, а на навчаннях. І тому фракція Блоку Юлії Тимошенко пропонує повернутися до розгляду цього питання і проголосувати за допуск збройних сил інших держав в багатонаціональних військових навчаннях.
Так, обмін думками відбувся. Шановні колеги, я хотів би сказати таке. Нічого ми не порушуємо, бо це має вирішити не Головуючий, а Верховна Рада. Але оскільки я сьогодні дуже миролюбно налаштований і бачу, щоб не було збурення в залі, давайте відкладемо розгляд цього питання, поговоримо на погоджувальній раді, ми до нього повернемось в кращий час. Розглядається питання - проект Закону про Державну службу спеціального зв’язку та захисту інформації України, реєстраційний номер 9031, доповідає – голова Служби безпеки Дріжчаний Ігор Васильович. Підготуватися Крючкову від комітету. Будь ласка, Ігор Васильович. Ігор Васильович, скільки вам, п’ять, три хвилини?
П’ять.
П’ять хвилин, будь ласка.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати України, основною метою закону, проект якого винесено сьогодні на ваш розгляд і створення належних правових і організаційних засад функціонування та розвитку Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України. Завданням служби, яку пропонується створити цим законом, є, перш за все, забезпечення функціонування і розвитку державної системи урядового зв’язку. Друге. Національна система конфіденційного зв’язку. Третє. Захист державних інформаційних ресурсів в інформаційно-телекомунікаційних системах. І нарешті, реалізація державної політики у цих сферах. Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації утворюється за цим проектом на базі існуючого сьогодні в Службі безпеки України Департаменту спеціальних телекомунікаційних систем та захисту інформації. Утворення служби надасть можливість, перш за все, розв’язати системне протиріччя, яке полягає в тому, що сьогодні Служба безпеки поєднує функції оператора зв’язку і функції здійснення контрольних оперативно-розшукових заходів на відповідних каналах зв’язку. Дозвольте зупинитися на деяких принципових моментах законопроекту, що сьогодні розглядається. Перш за все, йдеться про створення державного органу із спеціальним статусом, діяльність якого буде спрямовуватися Кабінетом Міністрів України. Уряд здійснюватиме заходи щодо забезпечення функціонування служби, а з тих питань, що пов’язані з забезпеченням національної безпеки України служба буде підконтрольна Верховній Раді та Президентові України. Декілька слів про головні завдання. Перше. Забезпечення функціонування безпеки і розвитку державної системи урядового зв’язку, забезпечення такими видами зв’язку вищих посадових осіб держави та інших посадових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, військового управління, керівників установ, підприємств і організацій. На сьогодні саме система урядового зв’язку є тією єдиною спеціальною телекомунікаційною системою, що дозволяє забезпечити обмін інформацією з обмеженим доступом між керівниками всіх гілок влади. Також ця система спроможна в умовах будь-якої обстановки та місця забезпечити стійкий безперервний захищений зв’язок у вищому державному керівництві. Друге завдання – це реалізація єдиної державної політики в сфері захисту державних інформаційних ресурсів. В умовах сьогодення питання забезпечення такого захисту набувають все більшого значення. Сьогодні формується новий погляд на джерела загроз національній безпеці у сфері інформації. І нехтування вимогами щодо захисту від цих загроз може призвести до вкрай негативних наслідків. Третє. Це питання розроблення і виготовлення державних шифрів, я впевнений воно не потребує пояснень, на сьогодні зовсім небагато держав спроможні самостійно здійснювати ці завдання. І Україна серед цих держав. Загальна структура створюваної служби складається з спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади і підпорядкованих йому регіональних і територіальних органів. Новим, безумовно, є те, що служба створюється як невійськове формування. І такий підхід сприятиме виконанню зобов’язань, взятих Україною і перед Радою Європи, і перед міжнародною спільнотою щодо зменшення кількості військовослужбовців і військових формувань взагалі. Виходячи між тим із спеціального статусу і завдань цієї служби, в законопроекті визначено правовий і соціальний захист особового складу. І статус, що надається, дозволить здійснювати поступову, до 31 грудня 2009 року повну девоєнізацію персоналу служби. Це, безумовно, пов’язано з необхідністю зберегти високофаховий кадровий потенціал, який сьогодні працює в департаменті і стане основою кадрового потенціалу служби. Запропонована чисельність, а в Законі ідеться, визначається і чисельність служби, відповідає тій кількості, яка сьогодні, фактично, існує в департаменті спеціальних телекомунікаційних систем та захисту інформації СБУ. Ну, і що стосується фінансових витрат, зазначені в пояснювальній записці розміри додаткового фінансування лише частково, приблизно на четверть призначені для створення умов розміщення і забезпечення діяльності, а решта – це раніше заплановані на використання державних програм, кошти і кошти на повернення боргів, які на сьогодні існують і виникли в минулі роки. Ну, і останнє, прийняття даного законопроекту серед інших цілей дозволить вирішити мету оптимізацію структури Служби безпеки України і перетворення її.
Так, дякую. Запитання будуть? Запишіться, будь ласка. Так, прошу, три хвилин. Пеклушенко.
Фракци "Регіони України", Пеклушенко, 84-й избирательный округ, Запорожская область. На фракции активно обсуждался этот вопрос, и мы пришли к мысли, что мы поддержим этот законопроект, потому что любое цивилизованное государство обязано иметь защиту своей информации. Единственное, я думаю, в зале и у нас на фракции обсуждался вопрос, как из органа защиты информации чтобы он не превратился в очередную политическую жандармерию, какие гарантии того, что этот орган не будет отслеживать, прослеживать неугодных политиков?
Саме створення служби вже є гарантією убезпечення інформації від несанкціонованого доступу до неї. Я хотів би звернути увагу на те, що цей законопроект розроблено якраз на виконання указу Президента про додаткові заходи прав людини при здійсненні оперативно-розшукових заходів. Функції контролю за інформацією на цю службу покладатися не будуть, але відповідний доступ до інформації можливо буде здійснювати лише в порядку, визначеному законом із санкції суду, наданої відповідному слідчому органу або оперативному підрозділу за згодою прокурора. Таким чином, буде, так би мовити, це ще одна ступінь контролю за захистом інформації.
Будь ласка, Соломатін.
Матвєєву Валентину Григоровичу прошу передати.
Мікрофон Матвєєва.
Я дякую. Шановний доповідачу! Зараз урядовий зв’язок і, зокрема, так звані, телефонні сотки, як ви знаєте, добре використовуються, ким завгодно. Всі виведені, практично, у високих урядовців, вони виведені на приймальні. Яка ваша реакція щодо цього як Служби безпеки України? І друге, я звернувся на ваше, до вас особисто з депутатським запитом щодо розповсюдження листівок, які містять образи керівника фракції комуністів народного депутата Симоненка. Я маю на увазі розповсюдження листівок у місті Києві. Яку я відповідь отримав? Як встановлено,.запит не містить ознак злочину. Але далі. Крім того інформуємо, що захист особистих немайнових справ необхідно вирішувати в цивільному судочинстві. Навіщо тоді.
Відповідаючи на ваше перше питання, я можу сказати, що перелік абонентів мережі урядового зв’язку АТС-100 встановлюється відповідним розпорядженням Президента України. Служба безпеки на сьогодні виконує тільки функції по забезпеченню цього зв’язку. До розподілу так би мовити доступу до цієї мережі, до визначення користувачів Служба безпеки відношення не має. Що стосується вашого депутатського запиту. Я змушений сказати, що Служба безпеки України виконує повноваження виключно у межах, визначених законодавством. І питання, які містилися у вашому запиті, до нашої компетенції не відносяться.
Я тут підтримую Ігоря Васильовича у тому розумінні, що вони дійсно встановлюють і знімають апарат, а дозвіл на те, куди і кому, в приймальну чи ні, дає розпорядження Президент. Я ще раз повторюю, для того, щоб у приймальній появився апарат „Сотка-100” потрібно розпорядження Президента. Без цього розпорядження ніхто його не установить і не зніме. Ну, не будьте наївними. Будь ласка, Надрага.
Ігорь Васильевич, скажите, пожалуйста. Вот, прочитав ваш закон, и в общем-то от депутатов Народного блока Литвина мы готовы его поддержать, но нас интересует следующая вещь. Вот для того, чтобы система работала, а в данном случае служба будет системой, нужно четко понять, что такое и какой будут статус иметь региональные и территориальные подразделения. В законе не совсем четко это выписано. Прокомментируйте ситуацию. Чтобы не получилось так, что здесь будут решаться одни вопросы, а на местах, я прошу прощения, каждый будет чудить, как может. Спасибо.
Структура складається з трьох ланок, як вже було сказано. Центральний орган має статус центрального органу виконавчої влади. В кожному адміністративному центрі на рівні області буде створено регіональний орган і це буде орган центрального підпорядкування. Що стосується територіальних органів, то це, їх передбачається на сьогодні створити 8 і мережа цих органів пов’язана з воєнною організацією держави. Вони створюються для виконання функцій саме на особливий період або на воєнний період. В мирний час підтримується їх життєздатність, підтримується, так би мовити, здатність виконувати ці функції на час особливих розпоряджень.
Так, дякую, Ігор Васильович, сідайте, будь ласка. Голова Комітету з питань оборони і національної безпеки Георгій Корнійович Крючков. Будь ласка, 5 хвилин.
Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги, перше, ну, я хотів би як позитивне відмітити, що цього разу вирішення питання про створення такої служби здійснюється у конституційному полі. Ви знаєте як створювалась Служба зовнішньої розвідки. Президент видав указ, більше року ця служба існувала напівлегально і ми нарешті прийняли закон. Зараз Президент вчинив правильно. Він визнав за потрібне виділити цю службу. Це доцільно. І доручив підготувати відповідний законопроект. Це перше, що я хотів сказати. Друге, важливо, що це робиться в межах тих штатів. Які ми маємо зараз у державі. А? Я просто об’єктивна людина, майте на увазі. Да. Далі, важливо, що це робиться в межах штатів існуючих, не потребує додаткового. Ще один момент принциповий. Це те, що девоєнізація чи демілітаризація служби цієї, на мій погляд, дуже виправдана, буде здійснюватись поетапно. Там працюють люди, вони мають певні соціальні гарантії і ці гарантії мають бути за ними збережені. На мій погляд, це дуже важливо, що зафіксовано у проекті, поданому Кабінетом Міністрів. Водночас поданий проект викликав у комітету, у членів комітету і у наших наукових експертів дуже серйозні зауваження. Перше. Після того, як проект підготовлений службою і з нами узгоджувалося у Кабінеті Міністрів він був відредагований так, що випали деякі положення, які по суті поставили в тупик і законодавців. Перше. Це статус служби. Чи це військова служба, чи не військова служба ми змушені були це виправити за погодженням із Службою безпеки. Друге. Було записано, що голова Служби призначається у встановленому порядку. В якому порядку? Створюємо Службу і не знаємо, в якому порядку створюємо. Оскільки це не військова структура, то відповідно до пункту 9.2 статті 116 Конституції ці посадові особи призначаються Кабінетом Міністрів. І ми вважаємо за потрібне це записати. Третій момент. Час введення в дію. Йде створення структури, а в проекті пропонувалося записати, що закон вводиться в дію з 1 січня 2007 року. Ми вважали, що це теж треба дуже капітально відредагувати. Закон має вступити в дію, набрати чинності з моменту його опублікування, але фінансування, яке було виділено в цьому році на Службу безпеки України, повинно включати і здійснення заходів по реформуванню. Тобто це знімає проблему нам погодження з фінансовою системою нашою. Відсутнє було положення про те, що дається доручення Кабінету Міністрів привести у відповідність із законом свої нормативні акти. Тому розглядаючи цей законопроект в робочому порядку, до засідання, ми визнали за потрібне врахувати зауваження наукових експертів, вони викладені у документах, які у вас є, і підготувати на базі цього законопроекту, який був внесений Кабінетом Міністрів, редакцію цього закону, комітетську редакцію, яка враховує практично всі зауваження. В тому числі і підпорядкування регіональних і територіальних структур, співвідношення спеціального і урядового зв’язку, і інші. І ось з врахуванням цього ми просимо прийняти цей закон внесений Кабінетом Міністрів у редакції, яку зробив комітет, вона у вас є.
Дякую. Так, будуть запитання? Запишіться. Будемо голосувати. Будемо.
Немає питань.
Є, є. Будь ласка, три хвилини Соломатін.
Це виступи чи запитання? Запитання. Георгію Корнійовичу, скажіть, будь ласка, а чи звернули ви увагу на те, що це лише система захисту урядового конфіденційного зв’язку дротового чи уже і мобільного, бо дріт – це вже кам’яний вік. І зараз майже всі урядовці користуються мобільним зв’язком. Як захистити в такому випадку, чи передбачається цим законопроектом захист урядового мобільного зв’язку? А також електронної інформації, яка надходить по, звичайно, зрозуміло комп’ютерним каналам, каналам комп’ютерної інформації. Я хотів би більш таку чітку інформацію з цього приводу отримати. Дякую.
Ну, я думаю, що це питання треба було задати голові служби, це специфічне питання. Йдеться про захист інформації, яка має конфіденційний характер, а всі питання.
Георгій Корнійович, я вам допоможу. Юрій Петрович, не переживайте, захищається весь зв’язок, в тому числі і комп’ютери. Тим, кому треба, щоб захищалася. Надрага, будь ласка.
Георгий Корнеевич, скажите пожалуйста, вот принятие этого закона принесет какие-то дополнительные издержки для бюджета, вот финансовые затраты государства и в будещем. Спасибо.
Що можна сказати. Що в принципі якісь затрати будуть. Доведеться винести цю службу із приміщень, дати їй окреме приміщення, от такого плану, іншого нічого не буде, але ми запропонували записати, що заходи по створенню цієї структури проводяться в цьому році в межах бюджету, який затверджений Верховною Радою України.
Григорович Ліля, будь ласка.
Ліля Григорович „Наша Україна”. Шановні колеги! Я готова погодитися з Адамом Івановичем і для захисту нашої інформації прошу прийняти те, що найкраще буде захищати -прийняття цього законопроекту. Спасибі.
Будь ласка, Олег Білорус
Прошу передати слово народному депутату Сергію Шевчуку.
Сергій Шевчук, мікрофон, будь ласка.
Дякую. Шановний доповідачу, скажіть, будь ласка, розуміючи, що це дуже важливе завдання і що працівники цієї служби мають мати дуже великі знання, інтелектуальну зброю. Навіщо їм, як пропонується в Законі, давати право носити, зберігати, використовувати, застосовувати вогнепальну зброю, чи це дуже важливий аргумент і чи це дуже небезпечні завдання, прослуховувати, чи слухати, як це здійснюється іншими. Дякую.
Шановний Сергію Володимировичу, ідеться про цілу систему, яка діє на території всієї країни. Там є стільки об’єктів, які треба охороняти. Охороняти їх мабуть з одним кулаком не достатньо і треба зброя.
Це військові формування і всі військові мають право на. Залишаються там і ті, хто мають відношення. Будь ласка, дякую, Георгій Корнійович. Будемо обговорювати? Будемо. Перше. Давайте поступимо таким чином. Не будемо робити перерви, а зекономимо за рахунок цього і трошки раніше закінчимо засідання. Не буде заперечень? Не буде. І відведемо 12 хвилин на обговорення. Будь ласка, Кармазин, підготуватися Шевчуку.
Юрій Кармазин, Партія захисників Вітчизни, „Блок Юрія Кармазина”. Це я нагадую для деяких товаришів, хто забув і репліки кидає. Шановні народні депутати, шановні урядовці. Я звертаюся до вас з приводу того, що цю службу треба фінансувати обов’язково. Все, що не фінансується, все вмирає. Тому я розумію авторів, коли вони написали, що вступає в силу з 1 січня 2007 року. Фактично, вони виконували вимоги Бюджетного кодексу, в ідеалі, і вони їх виконали, і нам не можна їх за це винити. Інше питання, що ми як політики маємо написати, що з моменту вступу в дію. І все, прибрати це. А закон вступає після підписання, опублікування. І буде інший парламент, він буде вносити зміни до Закону „Про Державний бюджет”. Фінансування Служби безпеки самої недостатньо, а для цієї служби тепер требу буде на іншому рівні ставити абсолютне питання щодо фінансування. Взагалі фінансування наших підрозділів, в тому числі Служби державної охорони, яка нас з вами охороняє і охороняє ці приміщення парламенту, несвоєчасно виплачується заробітна плата. Це я звертаюся до пана Єханурова як до Прем’єр-міністра. Це вже неприпустимо. Є затримка заробітної плати у військах. Це теж є неприпустимо. Так що не тільки на Кривий Ріг не виділяються кошти. Загальна чисельність Державної служби спеціального зв’язку становить 8 тисяч 250 осіб, з них, 7 400 – це особи рядового і начальницького складу, як пропонується у статті 4. Я погоджуюся з тими висновками, які говорив голова комітету Георгій Крючков, і впевнений, що цей закон буде направлений на забезпечення прав людини. І саме так це було в указі Президента Ющенка. Там якраз щодо забезпечення прав людини, тому що йде розподіл повноважень між різними підрозділами і розділення функцій і оператора, і контролера. Я абсолютно погоджуюся з тим, що треба внести зміни, і голови служби не має права вже призначатися указом Президента. Вже ми живемо в іншій країні - це парламентсько-президентська республіка і в ній голова цієї служби любої, яка б вона там не називалася, призначається урядом, тобто постановою Кабінету Міністрів. Абсолютно правильно, що планується демілітаризувати службу до 31 грудня 2009 року, це виходить із Прикінцевих положень. Нам треба робити все, щоб якомога менше залишити тих сьогодні, хто де можна на тих посадах, де можна мати невійськові формування. Я пропоную прийняти у першому читанні цей законопроект, врахувати зауваження дуже серйозні Науково-експертного управління і на наступному.
Сергій Шевчук, підготуватися Зарубінському Олегу.
Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги! Сергій Шевчук, фракція „Блоку Юлії Тимошенко”. От уже під час доповіді виник цілий ряд запитань, які я хотів би просто повторити або розвинути. Шановний Адам Іванович сказав, що це формується нова військова структура, військове формування. Із тексту законопроекту.
Я помилився.
Із тексту законопроекту ми бачимо трішки інше. Тобто в цьому проекті не визначено, який же правовий статус служби, про що ми ведемо мову? З одного боку, ця служба, як, скажемо, Державна податкова служба чи Державна митна служба є органом виконавчої влади, на яку покладається завдання забезпечення захисту державних інформаційних ресурсів та безпеки спеціального зв’язку України. Ця служба за задумом мала б складатися з осіб рядового, начальницького складу, яким присвоюються спеціальні звання. З іншого боку, деякі положення щодо проходження служби в цьому органі, затверджуються, згідно проекту, Президентом України, що не відповідає вимогам оновленої Конституції, яка вступила в силу з початку цього року. Особи рядового і начальницького складу, звільнені із служби, зараховуються в запас Збройних Сил або Служби безпеки, на них поширюється Закону України „Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, вони мають право, як я вже казав, зберігати, носити, застосовувати зброю. Таким чином, можна лише припускати, не стверджувати, а припускати, що служба ця планується або як військове формування, або як правоохоронний орган, або як звичайний орган виконавчої влади, але це просто здогадки, тому що однозначної відповіді в проекті закону немає. Саме головне питання: а хто ж буде призначати керівний склад цієї нової служби? І тут знову ж таки не зрозуміло. Згідно Конституції, яка вступила в силу, це має робити Кабінет Міністрів за поданням Прем’єр-міністра. Разом з тим в окремих положеннях вказується про те, що ці функції може здійснювати і Президент України. І в кінці оця незрозумілість викликається і тим, що постають питання в доцільності проведення реорганізації Служби безпеки України, здійсненні значних бюджетних витрат при створенні ще одного збройного формування із незрозумілим статусом як в центрі, так і в регіонах. Тому фракція „Блоку Юлії Тимошенко” вважає, що ця законодавча ініціатива потребує доопрацювання, у тому числі і розгляду більш детального на фракціях, і ми взагалі говоримо про цілісну систему Служби безпеки України, а не про розпорошення функцій, бо цілісність структури означає і повноцінну відповідальність Служби безпеки України, а розпорошеність функцій веде до безвідповідальності.
Олег Зарубінський. Підготуватися Юрію Соломатіну.
Олег Зарубінський, „Народний блок Литвина”. Шановний Адаме Івановичу! Шановні колеги! Найперше, я хотів би підтвердити і погодитися з тезою Георгія Корнійовича Крючкова з приводу того, що поданий законопроект є абсолютно в конституційному полі і має повну міру легітимності як його подання, так і подання в такому форматі. Другий момент. Для мене, наприклад, дуже важливо, відверто кажучи друга частина, навіть назва от цієї служби. Ми ж говоримо не тільки про службу спеціального зв’язку, ми говоримо про службу захисту інформації України. Шановні колеги, всі дуже люблять говорити, що сьогодні мова йде не про постіндустріальне суспільство, а про інформаційне суспільство. Інформаційне суспільство – це суспільство, в якому інформація є найдорожчим товаром, який тільки може бути. Відповідно, захист інформації – це є прерогатива і це є преференція держави. І та держава, яка має серйозну службу - як хочете її назвати, чи „центр”, чи „відомство”, чи „інституцією” – завданням якої є, в першу чергу, контроль за інформацією, гарантією, що ця інформація буде не поширеною, не розпорошеною і так далі, безумовно така державна служба має існувати. Шановні колеги, можна я продовжу, а ви за межами сесійного залу будете це робити?! Це ж не цирк, врешті-решт!
Будь ласка, шановні колеги, читайте мовчки газети.
Шановні колеги, я хотів би продовжити і щодо завдань цієї служби. Ми говоримо про те, що ключовими завданнями є і автори законодавчої ініціативи кажуть, що мова іде про участь у виконанні завдань територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на підтримання правового режиму воєнного, надзвичайного стану - це надзвичайно важливо. Надзвичайно важливим є те, що служба має здійснювати контроль за додержанням вимог законодавства у сфері надання послуг електронно-цифрового підпису і є дуже нагальним і актуальним завданням. У завдання мають входити розроблення і організація виконання наукових і науково-технічних досліджень. У завдання входить участь відповідно до своєї компетенції у погодженні питань щодо розміщення на території України дипломатичних представництв і консульських установ іноземних держав. Таким чином, мені здається, що створення цієї служби покликано реалізувати цілий ряд завдань, які на сьогоднішній день в повному обсязі не реалізовуються. Мені здається, що можна підтримати голову Служби безпеки України, підтримати законопроект, який він сьогодні нам пропонував прийняти. Це питання, дійсно, державної ваги. Дякую.
Дякую. Шановні, шановні представники фракції Народного Руху України, я дуже прошу читайте газети мовчки. Це Верховна Рада, а не хата читальня. Будь ласка, Соломатін.
Шановний Адаме Івановичу, шановний Ігорю Васильовичу, шановні колеги, я до кінця так і не зрозумів для себе, ідеться лише і виключно про дротову систему урядового конфіденційного зв’язку? Але до цієї системи мають бути зараховані – мобільний зв’язок, електронний зв’язок, тощо. Час зараз вимагає створення системи захисту зв’язку урядов., з урахуванням тих вимог, які нам диктує сьогодні час. І я хотів би сказати в зв’язку із тим, що час зараз, він і простір, і сам час, він до крапки ущільнюється, і ми маємо діяти дуже в таких скрутних умовах. І зв’язок повинен бути з нами конфіденційний, захищений щосекунди. І не лише на нашому формально робочому місці у комітеті, але і в будь-якій точці нашої держави. І я хотів би насамперед на це звернути увагу урядовців і насамперед, Служби безпеки України. Я хотів би спитати, якщо я маю мобільний зв’язок, чи можу я бути впевнений в тому, що я щосекунди не є контрольованим в своїх пересуваннях і в своїх діях? Давайте ми з вами згадаємо, як під час чеченської війни на Кавказі був знищений точечним ракетним ударом Басаєв, коли він виходив по системі GPC з супутниковим зв’язком на зв’язок з закордонним установами, котрих він обслуговував і завдання котрих він виконував. Чи не є ми саме в такій небезпеці, якщо по нас не будуть шмаляти ракетами, але хоча б нас будуть контролювати щохвилини, де ми є і про що ми говоримо. І ще одне, електронний зв’язок. Зараз комп’ютеризація досягла такої можливості, коли не лише урядовці, а й багато громадян мають право на електронний зв’язок. Я запитую, чому зараз у системі на сервері Верховної Ради України, у системі електронного зв’язку фільтрується інформація вся та, яка надходить з агенції „Вашингтон –Профайл”, є така агенція, вона відверто діє, в неї є офіційний сайт. Раніше ця агенція, інформація надходила на мою електронну скриньку, а зараз вона фільтрується і скидається у SPAM. Хто це зробив і на якій підставі? Тому, з моєї точки зору, правильно поступив комітет, коли він у законодавче русло повернув цей законопроект.
Ще залишилося. Будь ласка, Шкіль я не бачу. Михайло Ратушний. Мікрофон, будь ласка, увімкніть хвилину. Мікрофон Михайла Ратушного.
Шановні колеги, я думаю, що ці аргументи, що навів Сергій Шевчук, вони мають підстави недоліків у законопроекті, про них доцільно говорити. Але у загальному тут всі погодилися з тим, що прийняття такого законопроекту потрібно, навіть у великій мірі запізнилося. Тому для економії часу, я думаю, давайте, Адаме Івановичу, поставимо це на голосування, його можна підшліфувати вже пізніше, коли буде розглядатися в остаточній редакції. Дякую за увагу.
Віталій Шибко, мікрофон, будь ласка. Я розумію, що ви втомилися за робою.
Я дякую, Адаме Івановичу. Віталій Шибко, соціалістична фракція. Адаме Івановичу, я хочу звернути увагу колег, що ми не можемо сьогодні, коли йде реформування влади, приймати сирі закони. Що мається на увазі? Невизначеність. Хто ж призначає голову? Чи то призначає Президент як військову особу, чи то призначає Кабінет Міністрів як цивільну особу? І якщо ми не продумаємо всі ці деталі, то почнеться тяганина, яка сьогодні є, бо ми чули, які на сьогоднішній день є зауваження, які на сьогоднішній день є можливості з цього приводу, хоча би слухаючи учора виступ Президента. Тому я гадаю, нам треба не спішити з цим законом, нічого на сьогоднішній день не вирішується суттєво. Служба, яка зараз цим опікується, вона цим займається. Сьогодні є служба, яка виконує всі свої обов’язки. Якщо ми скрутимо закон, який сьогодні сирий, то мати будемо тільки клопіт. Дякую за увагу.
Обговорення питання завершено. Шановні колеги, прошу підготуватися, будемо визначатися. Єдине я хотів би звернути увагу ще раз. Комітет профільний, доповідав голова комітету Крючков. Вказав на ряд недоліків цього законопроекту, і вони погоджені із Службою безпеки щодо того, щоб удосконалити і саме те, що Віталій Шибко тільки що говорив, хто буде призначати. Призначати має Кабінет Міністрів і так далі. Тому всі ті прогалини, які будуть, є, вони врахуються. Я ставлю на голосування. Мене дуже радує, що ви так хочете всі наполегливо працювати. Це вселяє надію, це вселяє надію. Я ставлю на голосування про прийняття за основу в першому читанні Проекту Закону про Державну службу спеціального зв’язку та захисту інформації України, реєстраційний номер 9031. Прошу дати конституційну більшість. Голосуємо. [[12:16:09]] За-293 Трошки не дотягнули, 293. Закон в першому читанні прийнято. Можливо приймемо одразу? Ні. Все. Тоді працюємо, до другого читання готуємо. Так, розглядаємо питання. Звіт Кабінету Міністрів України про роботу в галузі житлово-комунального господарства. Ми домовилися, що ми за рахунок перерви потім трошки скоротимо. А, вибачте, вибачте, вибачте. Да, да, да. Тут перерви ж просять. Так, хто буде від фракції УНП і НРУ? Асадчев, будь ласка, і підготуватися Прошкуратовій.
Валерій Асадчев, фракція Української Народної Партії, Український Народний Блок Костенка і Плюща. Шановні друзі, я всіх закликаю, коли ми виступаємо, давайте будемо чесними і коректними і тоді інші не будуть брати репліки. Я фактично взяв репліку, тому що, коли тут виступаючий був від соціалістів і сказав про закон про дітей війни, то я хочу сказати, що Українська народна, фракція Української народної партії виступала за прийняття цього закону і, більше того, в бюджетному комітеті збільшила фінансування по цьому закону, але ми виступаємо категорично проти, щоб під дітьми війни проходили і пільги отримували мільйонери, і щоб під дітьми війни пільги собі протягував особисто керівник Соціалістичної партії сьогодні в Україні, пан Мороз. Тому, шановні соціалісти, відмовтесь, будь ласка, перед українським народом від пільг пану Морозу і пану Кравчуку. І ми внесли свої пропозиції, що цей закон має бути виключно для малозабезпечених категорій населення. Якщо така поправка буде внесена і проголосована? ми проголосуємо за цей закон. Тому, будь ласка, не викривляйте позицію Української народної партії. Дякую.
Тамара Прошкуратова. Мороза немає, буде Мороз -він одержить репліку. Не треба. Прийде Олександр Олександрович, я йому дам. Будь ласка.
Тамара Прошкуратова, фракція СДПУ(о), „Опозиційний блок НЕ ТАК!”. Президент Віктор Ющенко у своєму зверненні до Верховної Ради в черговий раз закликав політичні сили втриматися від, цитую: „Провокативного мусування у партійних інтересах, особливо перед виборами тем, які хоч на йоту розділяють суспільство, чи-то йдеться про релігію, мову, чи-то про так звану федералізацію, НАТО та інше”. Якщо вдуматися в цей заклик, то він означає ніщо інше, як заклик відмовитися від громадського обговорення актуальних та болючих для країни питань, віддавши їх вирішення на відкуп чиновної бюрократії. Не дивно ж тут використано зворот, особливо перед виборами, адже Президент добре розуміє, наскільки не популярні заходи керованої ним влади у названих сферах і наскільки негативно вони відіб’ються на її електоральних результатах. Президентові було б доречніше звернутися саме до представників всіх гілок влади, щоб вони були обережнішими і мудрішими у вирішенні таких питань, враховуючи думку громадськості і не стільки у передвиборчій кампанії. Адже саме в той час, коли він закликає політичні сили до відмови в обговоренні актуальних питань, більш чи менш значні посадовці просувають якомога швидше вступ України в НАТО, чи вирішують таким чином, мовні проблеми. Насторожує і те, що подібні застереження проти громадського обговорення проблем лунають на фоні наступу бюрократичних структур на свободу слова в Україні. Характерним прикладом можуть служити дії пропрезидентських фракцій у Верховній Раді, які змогли протягнути через парламент антидемократичний закон про телебачення та радіомовлення, що обмежує свободу слова в двох напрямках. З одного боку він надає необмежений контроль над каналами Нацраді з питань телебачення і радіомовлення, з другого - різко обмежує можливості використання в ефірі російської мови, чим порушує права громадян, Конституцію і вже сьогодні Нацрада наснажена прийняттям цього закону, розпочала справжню боротьбу за знищення незалежної телерадіокомпанії „ТЕТ”, вилучивши всі ліцензії низки частот та заборонивши трансляцію в ефірі двох розважальних програм російського виробництва. Фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] „Опозиційний блок НЕ ТАК!” рішуче засуджує спроби пропрезидентської команди вирішувати актуальні для країни питання у вузькому чиновному колі, ігноруючи думку суспільства. Всі ці питання мають широко обговорюватися завжди, і зокрема, під час виборчої кампанії, і хай самі виборці своїм голосуванням покажуть, чи підтримують вони ті рішення, які не питаючи їхньої думки, так активно проводила в життя нинішня влада.
Так, обуренню соціалістів немає меж, тому, будь ласка, Бокий - одна хвилина.
Тут один діяч. [[Значить Іван Бокий, фракція соціалістів.]] Тут один діяч і з відомих людей, який давно і давно, як кажуть, уже у владі, але чомусь вони вважають, що вони не у владі. Так от оцей чоловік сьогодні вже розказував про те, що Закон про захист дітей війни, він приймався начебто в інтересах окремих людей, називалося тут ім’я Олександра Мороза. Я хочу сказати цьому депутатові, за професією першою, наскільки я пам’ятаю, диригентові, що йому замість цієї пенсії, значить, до якої він доживе чи не доживе, ми наперед відправимо два вагони диригентських паличок і нехай він натішиться ними, ну, як компенсацію ті збитки, які він вважає, що йому буде завдано.
Це підлягає під Закон про корупцію, як взятка може бути з цього розцінена. Так, шановні колеги, давайте заспокоїмося зараз ми маємо розглядати питання. Матвєєв Голова Комітету з процедури розгляду питання, будь ласка, мікрофон.
Я дякую. Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги. Як ви бачите, при розгляді наступного питання звіт Кабінету Міністрів про роботу в галузі житлово-комунального господарства, передбачена доповідь виконуючого обов’язки міністра. Я хочу вам нагадати, шановні колеги, вимоги статті 8.2.3 Глави 8.1 Регламенту, де у першій частині записано: „Звіт про роботу Кабінету міністрів на засіданні Верховної Ради робить Прем’єр-міністр, або перший віце-прем’єр міністр, якщо розглядається звіт про діяльність уряду, в цілому. Або один із віце-прем’єрів, коли уряд звітує з окремих питань діяльності.” Адаме Івановичу, так що це, як не ігнорування Верховної Ради, відправленим у відставку парламентом урядом. Я вважаю, що ми не можемо так поступати. Дякую.
Зауваження справедливе, але життя йде. Будь ласка, виконувач обов’язків Міністра будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства – Качур Павло Степанович. А хто хоче, нехай вважає, що міністр, я не заперечую. Скільки, Павло Степанович, ви просите?
П’ятнадцять хвилин.
Будь ласка, п’ятнадцять хвилин. Прошу.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати, шановні радіослухачі. У вчорашньому зверненні до Верховної Ради України Президента України Віктор Ющенко наголосив, що житлово-комунальне господарство є однією з пріоритетних сфер, повсякденним середовищем людини, через яке формується її настрій, через яке громадяни оцінюють діяльність органів управління від начальника ЖЕКу до керівника уряду. У сфері житлово-комунального господарства Кабінет Міністрів має визначені законодавством повноваження, виконуючи які, уряд проводить єдину державну політику у цій сфері, розробляє проекти законів України, державних цільових програм, приймає інші нормативно-правові акти з питань формування збалансованої цінової політики, регулювання діяльності суб’єктів господарювання. Нагадаю, що законом України про місцеве самоврядування в Україні на органи місцевого самоврядування покладено повноваження щодо управління об’єктами житлово-комунального господарства, що перебувають, хочу наголосити у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, вирішення питань водотеплопостачання та водовідведення. Останні події у сфері теплозабезпечення міст Алчевська Луганської області, Александрії Кіровоградської, водотеплопостачання міста Щокіно Автономної Республіки Крим та ряді інших населених пунктів України засвідчили, що в житлово-комунальному комплексі держави накопичилася значна кількість проблем загальнонаціонального масштабу. Сучасна ситуація у житлово-комунальному господарстві України, яке ми отримали у спадок, характеризується високим рівнем зносу основних фондів більше, ніж на 60 відсотків, і як наслідок, втратами питної води у зовнішніх мережах, втратами теплової енергії у житловому фонді. 70 відсотків житла збудовано до 70 років минулого століття, а це близько 4 відсотки багатоквартирних будинків комунальної власності є ветхими та аварійними. Фактичні можливості місцевих бюджетів на їх капітальний ремонт не перевищують 16 відсотків від потреби. Як наслідок, сьогоднішній стан та якість комунальних послуг не відповідають очікуванням громадян. [[Прошу слайд перший]] . Шановні народні депутати! Сьогодні переважна більшість підприємств житлово-комунального господарства працює за тарифами, що не відшкодовують повної вартості надання послуг. Станом на 1 січня рівень відшкодування витрат тарифами для населення по базових підприємствах регіонів коливається від 20 відсотків у водопостачанні. Я роздрукую вам ці дані, щоб ми бачили. Але я вам називаю: від 20 відсотків у водопостачанні, водовідведенні від 37 відсотків у теплопостачанні і приблизно після двох відсотків у забезпеченні житлом, тобто це рівень відшкодування собівартості. В цілому по Україні тарифи для населення відшкодовують собівартість у середньому на 66 відсотків, а з врахування субсидування за рахунок більше тарифів для комунальних підприємств на 87 відсотків. Як наслідок, на початок 2006 року підприємства галузі отримали 1,2 млрд. гривень збитків. У регіональному розрізі найбільш значні збитки у Дніпропетровській, Луганській, Донецькій та Харківській областях. Такий стан справ саме з економічним підходом до галузі не дозволяє хоча б зупинити кризові явища і зумовлює погіршення технічного стану обладнання та мереж, здорожує їх обслуговування, перешкоджає залученню не бюджетних інвестицій у цю ключову для держави галузь. Зауважу, що в таких пострадянських країнах, як Естонія та Казахстан, які досягли значних успіхів у реформуванні житлово-комунальної галузі, питання переходу до економічно обґрунтованих тарифів стало одним з головних елементів реформи в цій сфері і політиками більше не обговорюється. У здійсненні державної політики уряд виходить з того, щоб забезпечити беззбиткове функціонування підприємств лише шляхом механічного підвищення тарифів неможливо. Тому ставить перед собою завдання збалансувати інтереси суспільства, суб’єктів господарювання та споживачів житлово-комунальних послуг. Ми стоїмо на позиції, що політика ціноутворення на житлово-комунальні послуги має бути стимулюючою до енергозбереження, захищати малозабезпечені верстви населення від можливих зловживань монополістів, але і забезпечувати повне відшкодування витрат суб’єктів господарювання, що надають такі послуги. Верховною Радою України ще у 2004 році було прийнято дуже важливий Закону України „Про житлово-комунальні послуги”, який передбачав, що якщо місцевими тарифами не відбувається відшкодування собівартості послуг, то з місцевих бюджетів такі витрати компенсуються. На превеликий жаль, сьогодні закон не виконується, тарифи не відшкодовують собівартості, і ніхто комунальним підприємствам не відшкодовує різницю в тарифах. Шановні депутати, на слайді, який ви бачите зараз, представлена інформація про стан фінансування житлових субсидій, я прошу звернути на нього увагу. Якщо і надалі продовжувати спекуляції щодо тарифної політики в галузі, програма житлових субсидій зійде нанівець разом з остаточним занепадом житлово-комунальної сфери. Ми мусимо чесно визнати, що дотаційна політика захищає інтереси заможних верств населення. Отже, існуючий фінансово-економічний стан підприємств унеможливлює залучення приватного капіталу, стримує запровадження нових форм управління та заходів переоснащення підприємств. З огляду на зазначене, уряд, зокрема Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства, яке є відповідальним за здійснення політики в житлово-комунальній сфері, визначили пріоритетним напрямком своєї діяльності реформування житлово-комунального господарства, відповідно до законів України, прийнятих Верховною Радою, до передвиборчої програми Президента України „10 кроків назустріч людям”. Базовим законом у діяльності уряду є Закон України про Загальнодержавну програму реформування і розвитку житлово-комунального господарства на 2004-2010 роки. Нагадаю, що, згідно з законом, програма реалізується поетапно за визначеними напрямами, зокрема удосконалення управління, демонополізація у сфері, беззбиткове функціонування і технічне переоснащення. На першому етапі в 2004-2006 роки програмою передбачається завершити розробку першочергових нормативно-правових актів у сфері житлово-комунального господарства, які б сприяли проведенню системних перетворень у галузі та визначили пріоритетні напрямки її розвитку. Виконуючи ці завдання, уряд зробив особливий акцент на нормативно-правовому забезпеченні органів місцевого самоврядування та комунальних підприємств у їх діяльності щодо задоволення потреб, потреб населення. Минулого року в цьому залі вами, шановні народні депутати, було прийнято 6 законів України, що регулюють відносини у сфері житлово-комунального господарства. Зокрема, про Загальнодержавну програму „Питна вода України”, про теплопостачання, про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії, про благоустрій населених пунктів. У першому читанні прийнято проект закону України „Про комплексну реконструкцію кварталів в мікрорайоні застарілого житлового фонду”. Це стало можливим завдяки тісній співпраці уряду з Комітетом Верховної Ради України з питань будівництва, транспорту, житлово-комунального господарства і зв’язку. Для поліпшення рівня житлово-комунального обслуговування населення та регулювання діяльності суб’єктів господарювання у сфері житлово-комунального господарства уряд прийняв низку постанов, якими затверджено порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; правила надання послуг з централізованого опалення; постачання холодної води та гарячої води і водовідведення; порядок проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг; типові договори про надання послуг, а також схвалена національна стратегія поводження з твердими побутовими відходами в Україні, рядом інших нормативних актів, за браком часу не буду всіх їх перераховувати. На першому напрямі реалізації програми Міністерство працювало над усуненням ключового протиріччя, що має місце у сфері утримання житлового фонду, коли житлово-експлуатаційні контори виступає одночасно і замовником, і виконавцем, і контролером виконаних робіт щодо послуг. Тому нами проводилася робота, щодо стимулювання діяльності органів місцевого самоврядування по запровадженню прогресивних форм управління багатоквартирними будинками, цілісними майновими комплексами у сфері водотеплопостачання та водовідведення. Кількість об’єднань співвласників багатоквартирних будинків за 2005 рік зросла на 15% і становить на сьогоднішній день 4 тисячі 265 одиниць. Водночас такі темпи не можна визнати задовільними. Наприклад, в Естонії подібні інституції охоплюють 95% багатоквартирного житлового фонду, що було досягнуто завдяки законодавству, яке передбачало обов’язкове їх створювання. Для стимулювання створення об’єднання Міністерством підготовлено законопроект про внесення змін та доповнень до Закону України про об’єднання співвласників багатоквартирного будинку. Другий напрямок – це створення ринку послуг з управління багатоквартирними будинками, розширено географію реалізації проектів управління комунальним житловим фондом через утворення служб єдиного замовника до 27 міст. У поточному році Міністерство планує розробити низку нормативно-правових актів, які мають стимулювати розвиток ринку послуг з управління багатоквартирними будинками. Зокрема, положення про керуючу компанію, законопроект щодо спрощення оподаткування коштів, якими управителі розпоряджаються, інших нормативних актів. З метою удосконалення системи управління житлово-комунального господарством, сприяння демонополізації галузі, Міністерство розробляє проект Закону про державне регулювання діяльності суб’єктів природних монополій у сфері житлово-комунального господарства. Підготовлені до розгляду низка проектів постанов Уряду, щодо передачі управління, оренду, концесію об’єктів тепловодопостачання та водовідведення. Затверджено правила постачання та користування тепловою енергією, право надання послуг з управління будинком, спорудою, або групою будинків, порядків формування тарифів на послуги водотеплопостачання і водовідведення. Для створення конкурентного середовища у сфері теплозабезпечення ми пропонуємо надати можливість залучити приватні інвестиції у розвиток генеруючих потужностей. Це дозволило створити місцеві ринки теплової енергії. Шановні народні депутати, відповідно до державної програми на технічне переоснащення комунальних об’єктів та реалізації заходів енергозбереження щороку у Державному бюджеті України повинні передбачати 475 мільйонів. Фактично, у 2005 році було виділено та профінансовано лише 50 мільйонів гривень, а у бюджеті 2006 року зазначені заходи передбачено субвенцією 80 мільйонів гривень на водопостачання і 100 мільйонів гривень – субвенції на придбання тролейбусів і трамваїв. На жаль, це факт. Під час формування проекту Державного бюджету уряд до другого читання підготував пропозиції, де було передбачено 300 мільйонів гривень субвенцій місцевим бюджетам на заходи, спрямовані на зменшення витрат по виробництву, передачі та споживання теплової енергії, та 150 мільйонів гривень на розвиток і реконструкцію централізованих систем водопостачання і водовідведення. Крім того, передбачалося запровадити нові фінансові кредитні механізми, які стимулювали б залучення недержавних інвестицій у модернізацію галузі, зокрема, 300 мільйонів недержавних кредитних ресурсів на впровадження заходів, спрямованих на зменшення витрат по виробництву, передачі та споживанні теплової енергії, 50 мільйонів – на часткову компенсацію відсотків за кредитами, наданими комерційним банкам на розвиток і реконструкцію централізованих систем водовідведення. Проте ці пропозиції Верховною Радою не були підтримані. А це дозволило б розширити залучення інвестицій у галузь. На сьогодні такі приклади у нас є. Уряд разом з органами місцевого самоврядування Запоріжжя та Львова продовжував працювати над залученням на технічне переоснащення об’єктів водопостачання та водовідведення іноземних інвестицій Світового та Європейського банків. Зокрема, у Запоріжжі завершується реалізація проекту загальною вартістю 42 мільйони доларів США, у Львові інвестиції становлять 40 мільйонів доларів. На цього року одним із головних пріоритетів роботи уряду і міністерства є реалізація ефективної енергозберігаючої політики у житлово-комунальному господарстві, коригуються галузеві, регіональні та місцеві програми енергозбереження у сфері житлово-комунального господарства відповідно до проекту енергетичної стратегії до 2003 року, які передбачають заходи, спрямовані на зменшення виробництва теплової енергії на котельнях, що споживають природний газ, та збільшення його виробництва на електроакумулюючих установках. Життя нас змушує вживати термінових заходів щодо стимулювання ефективного використання ресурсів. Ми ставимо завдання перед теплопостачальними підприємствами ужити спільно з органами місцевого самоврядування заходів, які б дозволили досягти зменшення споживання природного газу не менше, як на 10 відсотків до кінця року. Для сприяння цій роботі Міністерством створена робоча група, розроблені конкретні пропозиції, які передбачають запровадження технології використання скидного енергопотенціалу, модернізацію котлів та заміну пальників, автоматизацію роботи котлів, заміна котлів з низьким коефіцієнтом корисної дії. Окремим блоком ми розглядаємо питання запровадження технології комбінованого виробництва електричної та теплової енергії. Наведу лише один приклад. У містах Івана-Франківську та Хмельницьку за рахунок впровадження на комунальних теплопостачальних підприємствах.ційних установок потужністю 1 мегават та 2,4 мегавати минулого року заощаджено 1,1 мільярда гривень. Шановні друзі, Президент України поставив перед урядом завдання наповнити конкретними справами діяльність по реформуванню галузі, які б дозволили громадянам відчути уже у поточному році позитивні наслідки, зокрема щодо надійної роботи систем тепловодопостачання. За доручення Президента України уряд опрацьовує дорожню карту або, простіше кажучи, план дій для галузі житлово-комунального господарства, який буде розглянутий наприкінці лютого на всеукраїнській нараді з представниками органів місцевого самоврядування. Шановні народні депутати, завершуючи свій виступ, хотів би ще раз наголосити, що аварії, які мали місце на комунальних системах теплопостачання, зокрема в Алчевську та Олександрії, засвідчили, що ми не можемо залишати органи місцевого самоврядування наодинці з проблемами, які накопичувалися у галузі житлово-комунального господарства десятиліттями. Лише спільними зусиллями уряду, Верховної Ради України, Президента України, центральних та місцевих органів.
Дайте можливість завершити.
Центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та громадськості ми зможемо подолати кризові явища у житлово-комунальному господарстві, забезпечити сталу роботу у галузі та надання громадянам України якісних послуг. Дякую за увагу.
Запитання Будуть? Записуємося. Так, щось не. і в мене нема, а тепер є. Будь ласка, 5 хвилин. Римарук.
Римарук, фракція „Регіони України”. Прошу передати слово Пеклушенко.
Будь ласка, мікрофон Пеклушенка.
Уважаемый докладчик, мне легко с вами говорить, вы бывший наш коллега и знаете, что те вопросы, которые вы сегодня докладываете, особенно для мажоритарщиков являются очень животрепещущими. К сожалению, мне кажется, вы мало уделили конкретным предложениям, что сделать, чтоб минимизировать проблему. Вот, скажем, на мой взгляд, одна из острых проблем это тарифы. Мне кажется, нужен государственный орган, который бы объективно рассматривал по каждому населенному пункту тарифы и там, где хозяйственники необъективно их завышают, вмешивался и приводил в порядок, потому что в Запорожской области, чем слабее экономический регион, особенно в сельской местности, тем выше тарифы. Второе. Нужны побудительные мотивы для создания условий в селькомунхозах. Вы совершенно не коснулись этой острейшей проблемы. Селькомунхозы, они нагружены, они совершенно не имеют ни материальной, не экономической базы, а значит и перспектив.
Дякую. Перше, щодо тарифів. Ми на нараді, яку запропоновано провести в кінці лютого, ми запропонуємо конкретні плани щодо зміни тарифної політики. Позиція уряду в цьому питанні. Ми повинні бути чесні щодо економіки комунальних підприємств, яка повинна полягати в тому, щоб бідна людина була захищена, багата людина платила повну вартість і щоби економічні витрати комунальних підприємств контролювалися щодо того, щоб в собівартість не заносилися надмірні видатки. Оця така тріада дозволить, дозволить, от, якщо образно говорити, дозволить, умовно кажучи, зробити оцей фундамент, на який можна спертися для того, щоб ми залучали і інвестиції, щоб ми, дійсно, реорганізовували господарства. Якщо ми будемо в систему житлово-комунального господарства щоденно втручатися політичними рішеннями так, як це робиться сьогодні, на жаль, перспектива дуже погана. Що стосується сількомунгоспів, там є декілька навіть управлінських проблем і ми вийшли з ініціативою, щоб цей блок був переданий від Міністерства сільського господарства до Міністерства будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства, щоби дозволило забезпечити єдину методологію формування політики в цій сфері.
Анатолій Оржаховський, будь ласка.
Дякую Адам Іванович! Анатолій Оржаховський, фракція Комуністичної партії України, Херсонщина. Шановний доповідачу! Я з вами по багатьох позиціях можу погодитися, те, з чим ми зараз зіткнулися у сфері житлово-комунального господарства, це наслідок того, що довгі роки цій системі у нас не приділяли уваги. І я вважаю, те що сьогодні від уряду вас поставили доповідати, це теж не красить ні прем’єра, ні віце-прем’єрів і так далі, і це говорить про те, яка буде робота. Але все ж таки у мене запитання до вас такого плану, як могло статися, що восени уряд не прийняв відповідної постанови щодо вашої галузі. Потім в план економічно-соціального розвитку ніхто не запропонував. Вчора Президент перед нами виступає, роздали нам додаткові матеріали для депутатів, і там також я не знайшов конкретних пропозицій, особливо в плані фінансовому. Ось зараз я бачу проблеми ви визначили по 2005 році, які не виконані і пріоритетні завдання, але за рахунок чого це все буде виконуватися по всій вертикалі, що тут у Києві, що в селах. Ви вірно сказали, там же все.
Дякую за запитання. Я хочу вас сказати із свого конкретного прикладу. Коли я прийшов в органи управління місцевого самоврядування, це було ще за часів радянської влади, ми щодругий день розглядали про поставки хліба в місто, щотретій засідання виконкому молока і масла і так далі, не хочу повторювати. Тому, давайте віднесемося до галузі житлово-комунального господарства, як до галузі економічної. Перестаньмо туди втручатися політичними ричагами і я вам гарантую, що нам не треба буде постанов, нам не треба буде заходів, нам не треба буде з Києва готуватися до зими. З управлінської точки зору це сьогодні просто знаєте. позавчорашній день. Нам потрібна чесна економічна політика в цій сфері, захист бідної людини і допомога з боку держави щодо технічного переоснащення. Я визнаю, і з боку уряду ця позиція находить підтримку, що система технічного переоснащення не може бути віддана тільки на органи місцевого самоврядування - це завдання сьогодні держави, це завдання місцевих органів влади, і це завдання комунальних підприємств. Але знову ж таки хочу вам нагадати: давайте чесно побудуємо нашу політику. От ми, от у нас сьогодні в цій сфері нагадує наповнення ванни з відкритою пробкою, що ми просто хочемо більше в кран опустити. Давайте спочатку закриємо пробку, от я зараз стою перед вами - міністр, я не бідна людина, я можу платити за свої комунальні послуги повну вартість, я думаю, що ваша заробітна плата також вам це дозволяє. Чому ми хоча б для такої категорії людей, які можуть платити, стримуємо це, ми відшкодовуємо, ми дотуємо нас. Тому, перше, я пропоную Закон України, який прийнятий щодо обмеження тарифів на житлово-комунальні послуги в житловому господарстві, які прийняті зовсім недавно, це з цієї серії, що він знову ж таки змушує мене не платити повну вартість за житлово-комунальні послуги. Чесна політика в житлово-комунальному господарстві – це найкраща відповідь. Я вам гарантую, що при такій чесній політиці, ми забудемо про те, що таке господарство є, і, що кожного тижня треба звітувати про якісь аварії. І це точно вам скажу. І остання фраза. Сьогодні житлово-комунальне господарство лишилося єдиним, де ми маємо такий підхід. Зверніть увагу хліб – не менш важливий для бідної людини, ніж житлово-комунальні послуги - ми жодного разу не прийняли рішення тут про те, щоб звільнити когось від сплати за хліб, а за житлово-комунальні послуги ми собі це дозволяємо. Шановні друзі! Це галузь, яка вимагає до неї уваги і економічного відношення. Дякую.
Дякую, сідайте Павло Степанович. До співдоповіді запрошується голова комітету Валерій Павлович Пустовойтенко, будь ласка, 10 хвилин.
Добре, я дякую. Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги, перед своїм виступом я хотів би побажати міністру, щоб про спадщину не говорив. Тому що коли призначають на ту чи іншу роботу, то запитують. Знаєш куди йдеш і яка ситуація. А пана Пеклушенка просив би не відволікати міністра. Сьогодні події в Алчевську, навіть пересічний громадянин розуміє всю глибину кризи, в якій опинилося житлово-комунальне господарство України. Без перебільшення можна сказати, що жодна інша галузь не перебуває в такому жалюгідному стані, і це підтвердив міністр. Ця катастрофа продемонструвала, перш за все, повну безпомічність тих, хто мав би реагувати оперативно та ефективно. Водночас, драматична ситуація, яка склалася в Алчевську, не є несподіваною для нашого комітету. На думку членів комітету причинами цієї трагедії є не тільки прорахунки та проектувальні схеми теплопостачання, незадовільна підготовка служб комунальної служби до опалювального сезону, невчасно проведені ними ремонти теплотрас, безвідповідальність та серйозні недоліки в роботі в цьому напрямку органів виконавчої влади, а також відсутність цілеспрямованої державної політики в сфері житлово-комунальних господарств. Утримання в належному стані наявного житлового фонду і, безумовно, неналежне фінансування в цій сфері. Мені незрозуміло було, коли Президент України Віктор Андрійович Ющенко сказав в Алчевську, що ми повинні займатися реформою житлово-комунальних господарств. Можу сміливо сказати, що я підписував декларацію і там було це записано, і комітет неодноразово звертав увагу Президента і нинішнього, і попереднього урядів, органів місцевого самоврядування, на необхідність першочергового здійснення заходів по виконанню загальнодержавної програми реформування і розвитку житлово-комунального господарства і про цей закон тільки що говорив міністр. Хочу сказати, що те, що він доповів, якраз відноситься до загальнодержавної програми, яку ми з вами прийняли два роки тому. Але, на жаль, в минулому році в державному бюджеті на реформування і на законодавчі акти, я відповідаю і перед вами, стовідсоткова база в законодавчому плані підготовлена. Програму, я тільки що сказав, про загальнодержавну програму розвитку. України, про порядок надання житлових комунальних послуг, про теплопостачання, про питну воду, про співвласників будинків і так далі. База абсолютно є, але, на жаль, сьогодні державної політики і роботи виконавчої влади абсолютно ніякої немає. І тільки у грудні 2005 року чотири листи комітету з пропозиціями щодо розв’язання надзвичайно складної ситуації у житлово-комунальному господарстві, вищезгадану програму, було направлено Прем’єр-міністру України. І, на нашу думку, саме ігнорування уряду вимог і пропозицій комітету призвело до катастрофічної ситуації з теплопостачанням, як в Алчевську, так і в інших містах нашої України. Але будемо відверті, і далі уряд фактично відсторонився від вирішення проблем у житлово-комунальній сфері. Здавалось би, комітетом. сформовано, як я сказав,. база, і сьогодні міністр, на жаль, не сказав, а у кулуарах сьогодні преса запитує: „Які ж будуть тарифи на житлово-комунальні послуги після підвищення цін на газ”. Прем’єр-міністр сказав, що до кінця виборів цього не буде. Але сьогодні збитки вже, якщо пам’ятаєте, було 8 мільярдів у службах житлово-комунального господарства, за рік добавилося, стали 9 мільярдів. Тобто до виборів ми тарифи не підвищуємо, не працюємо. А хто буде гасити потім збитки після 26 березня? Це все ляже на плечі якраз наших громадян. Тому мені дуже хотілося б, щоб все-таки все це було., як це положено. І тепер наступне питання. Дуже цікавий документ, що ми зверталися, що уряд прийняв. Це було розпорядження номер 404 від 15 вересня 2005 року, яким затверджено конкретний план заходів. І дуже цікавий документ, але хочу звернути вашу увагу лише на пункт цього плану: „Уряд доручає до 25 вересня 2005 року Раді Міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській і так далі міським адміністраціям, Держжитлокомунгоспу розробити план роботи і запобігання надзвичайним ситуаціям в разі різкої зміни погодних умов або виникнення надзвичайних ситуацій”. Тобто зазначені виконавці ще у вересні місяці повинні були зробити всі заходи, щоб не допустити тих недоліків, які сьогодні пройшли. І хочу сказати на закінчення, думка, як ми, які програми ми не робили, ну ті структурні зміни, які в системі управління, які були проведені в прошлому році, то єсть на базі „Держбуду” і „Житлокомунгоспу” було зроблено міністерство. Зробили, так зробили, но, на жаль, комплектація кадрами і система роботи проходили майже чотири місяці. Одні прийшли, Кучеренко доповідав, пішов вже там в інше місце працювати. І на жаль, сьогодні ті працівники, які мають на увазі, це хочу сказати і пану міністру, не працюють, то єсть сьогодні державний контроль по виконанню той політики із зміни реформування житлово-комунального господарстві, як в центрі, так на місцях абсолютно не розглядається. І хочу також сказати пану Пеклушенко, відповісти на запитання, яке ви задавали міністру, все, що відноситься до, і ви мені вже задавали теж колись це запитання, до управління, до життєдіяльності того чи іншого міста повинно обов’язково відповідати міська рада, за тепло і за тарифи в тому числі. Ніколи ніяка комісія не приїде по місцях, не установить тарифи, тому що в одному даже місці, я вчора приводив в Дніпропетровську приклад: дві наносні станції [[Ламовська і Кадаковська]] прямо в місті, а Ульський водовод [[80 км]], то єсть уже тариф на воду даже на території одного міста вже складається з цих комплексних питань. Тому хотів би, щоб все-таки і постановою ми записали там, що відновити міністерство. Я не думаю, що потрібно відновляти міністерство житлово-комунального господарства, тому функції сьогодні не дозволяють, но то, що повинен функціонувати окремий державний комітет з питань житлово-комунального господарства, це сто відсотків. І тоді у нас, я думаю, що зрушиться з міста реформування. Дякую за увагу і готовий відповісти на ваші запитання.
Так, запитання будуть? Записуємось. Так, шановні колеги, поки записуєтеся, я нагадую вам – „Різне” сьогодні мало б бути. Та буде, звичайно, буде. Так, будь ласка, три хвилини Пеклушенко.
Уважаемый Валерий Павлович, вы прервали меня в разговоре с министром не потому, что я не уважаю вас, а потому, что, к сожалению, сегодня в министерской ложе редко бывают представители министерств. Когда вы были премьером и Виктор Федорович Янукович, эта ложа была забита!
Спасибо.
Забита представителями министров. Сегодня, к сожалению, днем с огнем их не увидишь. Но вопрос не об этом, вопрос о другом. Я думаю, что вы не совсем правы, когда говорите все, что нужно по тарифам отдать на уровень местных советов. К сожалению, есть примеры, когда органы власти на местах входят в сговор.хозяйственных субъектов с целью получения наживы и тарифы растут. Поэтому должен быть механизм контроля в том числе и местной власти. Второй вопрос. Мне кажется, мы не говорим сегодня о самом главном – о побудительных мотивах. А побудительные мотивы заключаются в возможности платить отдельно взятому человеку и возможности финансовых территорий. Поэтому нужно как можно больше создавать побудительных мотивов, чтоб у местных советов было чем платить. И последний вопрос.
Хорошо. Я вам дякую. Я пробачаюсь теж перед вами, тому що я хотів, щоб міністр послухав теж мій виступ. Так що пробачаюся. Значить, по тарифам я можу сказати наступне. Як ви сказали, щоб не було зговору, значить, зговору не повинно бути, тому що по закону про місцеві ради, місцеве самоврядування територіальна громада взагалі як в житті повинно, обирає своїх депутатів, і депутати обирають міську раду. І міська рада обирає свій виконавчий комітет. Щоб не було зговору, повинен бути контроль з боку громадськості, перш за все, територіальних громад і в тому числі депутатів. Не буде ніякого зговору. А це вже щось інше. Ну виникає питання дуже цікаве, що дійсно місцеві ради розглядають інші тарифи, а в цей же час уряд прийняв рішення про підвищення цін на газ в 2 рази, ми повинні свідомо говорити, а це вже низка, цепочка пішла. Підвищили ціни на електроенергію, згідно вже змінюються тарифи на житлово-комунальні послуги. От, на жаль, такої системи і політики нема. Тому повинна бути повна державна політика в цій галузі. Не потрібно дурити просто народ. Ніхто ж не сказав сьогодні по якій ціні буде продаватись газ. Який був, який єсть. Хоть табличку мені позавчора тільки віддали. От в чому справа! Тому от в цім плані нада щоб була загальна політика, ми тоді будем вирішувати всі нагальні питання.
Анатолій Оржаховський.
Анатолій Оржаховський, фракція компартії України. Прошу передати слово колезі Пономаренко.
Я його даже рекомендував, щоб він став губернатором Запорізької області, я це пам’ятаю.
Валерій Павлович, вам питання задають.
Я замовчав, я пробачаюсь.
Так, мікрофон Оржаховського, будь ласка. Пономаренко прошу.
Пономаренко, фракция Компартии. Валерій Павлович, ви звернули увагу на ті таблиці, які показували нам? Провокується протистояння між Кабміном і Верховною Радою. Кабмін пропонував 300 мільйонів, 180, 50, а Верховна Рада виділила всього 80, це перше. І друге в цьому році, в бюджеті один мільярд на аварійні субвенції місцевим бюджетам, на аварійні заходи і соціальні послуги, Я пам’ятаю в минулому році в кінці серпня тільки видан перелік об’єктів. Я був в Миргороді, там проблеми з теплотрасою, зустрічався з мером. Мер каже:” Я не знаю, що мені з цих субвенцій ще дадуть”. Павло Степанович, коли був в бюджетному комітеті, оборювався цим, а сьогодні.
Я відповім на ваше запитання. Дуже дякую. Я сміливо можу відповісти, от у мене, нас тут два члени комітету – Богдан Костинюк, Ісаєв, які відносяться до нашого комітету, і я їм дякую за нашу спільну роботу. Ми ніколи політичних питань не розглядали, чисто професіональні. Я відповідально заявляю, що всі законодавчі акти, які потрібно для реформування, підготовлені. Я зробив перелік і вам роздали. І там 23 закони і декілька постанов – це перше. Тепер, щоб ви знали, що в проекті бюджету, який подав ще Уряд Януковича, було передбачено на ту програму, яку міністр показував, 425 мільйонів гривень, а після потім подання нового проекту бюджету залишився нуль. Це комітет наполягав і потім Пинзеника упросили залишити 50 мільйонів, хоть для різних витрат. І сьогодні можу сміливо сказати: навпаки комітет пропонував 3,4,5 разів більше. Що ми пропонуємо? Є Закон, який я назвав про малі міста - нуль два роки підряд. А це іде тільки на розвиток міст, і в тому числі на тепловодопостачання, на інше, не на заробітну плату. І аналогічно це, н на техногенні потрібно направляти кошти, ця сума повинна бути обов’язково, а потрібно направляти не реформування, щоб ми потім не платили техн., тому що вони дорожчі, ніж реформування. Тому і те, і те сьогодні передбачено. І перепихувати на Верховну Раду не потрібно.
Дякую, Валерій Павлович, сідайте, будь ласка.
Я теж дякую.
Так, обговорювати будемо? Будемо. Будемо обговорювати. Так, шановні колеги, тут записані у нас 9 депутатів, п’ять представників фракцій. Давайте 20 хвилин відведемо спочатку від фракцій, а там подивимося. Будь ласка, Валерій Асадчев. Запишемося. Підготуватися Поживанову.
Валерій Асадчев, фракція Української Народної Партії, Український Народний Блок Костенка і Плюща. Мені сподобалася доповідь міністра, і я думаю, що він об’єктивно і чесно сказав про ситуацію, яка сьогодні є. Вона створювалася дуже багато років, треба сказати про це чесно. Я би хотів тільки зауважити один момент, на якому наголосив і Качур, і Валерій Павлович Пустовойтенко. Мова йде про тарифи. Я не можу погодитися з тим, що тарифи – це виключно повноваження місцевих органів влади. Справа в тому, що в частині, коли мінімальні стандарти піднімає Верховна Рада, а мінімальні стандарти заробітної плати займають своє місце в тарифах, в тій частині, коли уряд підписує угоди із іншими цінами на газ, то це повинно централізовано, бути піднято централізовано по всій країні піднято тарифи. Це одна частина тарифу. А друга частина тарифу, правильно, як сказав Валерій Павлович, що це вже залежить від місцевих особливостей, тому що в одному випадку це будуть бути одні затрати, в інших випадках це повинні бути інші затрати. Сьогодні такого немає, сьогодні повністю всі тарифи мають встановлювати місцеві органи влади, хоча не завжди від саме їх тільки залежить розмір цього тарифу. А він залежить, в тому числі, і від рішень Центральних органів влади, в тому числі і від Верховної Ради, коли вона приймає рішення про мораторій, коли вона приймає рішення про пільги для багатих, коли вона не приймає новий Бюджетний кодекс, і довела сьогодні місцеві бюджети, фактично, до зубожіння. У них грошей просто реально немає в місцевих бюджетах для того, щоб займатися комунальним господарством. І я би хотів ще звернути важливу увагу. Що стосується будинків. У нас сьогодні на місцях абсолютно нерівноправна ситуацію щодо будинків. У нас чомусь кондомініуми, кооперативні будинки платять більше по комунальним послугам, чим, скажемо, будинки комунальної форми власності. Хоча одні і ті ж самі послуги, одна і та ж сама якість цих послуг. Але чомусь кооперативні кондомініуми мають платити більше. Чому? Я думаю, що це вже питання політики і стратегії. І я хотів би до цієї постанови, оскільки уже брак часу. Я не можу погодитися, щоб. покласти на Кабінет Міністрів всю відповідальність. Я вибачаюся, а чому ми не повинні покласти відповідальність, скажемо, по Алчевську на мера Алчевська. Я вважаю, що він перший за все повинен нести відповідальність. Тільки тому, що він є членом партії Регіонів. Я думаю, що це не правильно, шановні друзі. Визнайте і ви свою помилку про те, що він теж винний в ситуації, яка склалася в Алчевську. Я думаю, що і Верховна Рада повинна взяти на себе певну міру відповідальності за ситуацією у комунальному господарстві і взяти на себе відповідальність за те, що і Кодекс бюджетний треба приймати, і інші законодавчі акти, пов’язані з комунальною сферою. Тому, я думаю, що якраз комунальна сфера і проблеми, які в ній виникли, повинні, я уже раз сказав, нас об’єднати. Тому що тут відповідальність спільна. Дякую.
Михайло Поживанов, фракція Народного Руху України. Підготуватися Володимиру Бондаренку.
Дякую, Адаме Івановичу. Шановні народні депутати, я хочу зачитати звернення Асоціації міст України та громади Верховної Ради України щодо стану житлово-комунального господарства України, яке було прийнято правлінням Асоціації міст 7 лютого поточного року. До цього додам, що фракція Народного Руху стовідсотково підтримує це звернення. Шановні народні депутати України, Асоціація міст України та громад, сільські, селищні, міські голова неодноразово висловлювали занепокоєність, що при переході до ринкових умов господарювання жоден сектор економіки держави не піддається такому політичному втручанню у господарську діяльність та процеси ціноутворення, як житлово-комунальний комплекс. Нещодавно Верховна Рада України прийняла Закон України "Про мораторій на підвищення цін і тарифів на житлово-комунальні послуги та спожиті у побуті природний газ і електроенергію”. Запровадження мораторію на підвищення тарифів на житлово-комунальні послуги при постійному підвищенні цін на енергоносії, збільшенні мінімального рівня заробітної плати призводить до фінансового краху підприємств житлово-комунального господарства та соціальної напруги у суспільстві. Ще одним чинником кризової ситуації, що має місце у житлово-комунальному господарстві України, є невпорядкованість та законодавче розширення переліку категорій громадян, яким надаються пільги. На сьогодні надання пільг передбачено вже понад 25 Законами України, але тільки в 4 з них визначені джерела фінансування цих пільг, при цьому комунальні підприємства змушені надавати житлово-комунальні послуги вищезазначеним категоріям громадян за зниженими тарифами. Враховуючи також технічний, фінансовий стан галузі, а це в житловому фонді кожен третій будинок, потребують капітального або поточного ремонту, більше 10 тисяч ліфтів відпрацювали 25 років і потребують заміни. В водопровідно-каналізаційному господарстві четверта частина водопровідних очисних споруд ат кожна п’ята насосна станція відпрацювали проектний термін експлуатації. Значна кількість теплових мереж та теплових пунктів перебувають в аварійному стані. Збитки підприємств складають понад 1 мільярд гривень, борги по заробітній платі працівникам житлово-комунального господарства досягли 132 мільйонів гривень, податкова заборгованість зросла до 405 мільйонів гривень. На цьому фоні цьогорічні аварії в Алчевську та інших містах України це реальна закономірність та не виняток. А загалом стан житлово-комунального господарства України сьогодні набув статусу, що загрожує національній безпеці держави. Тому звертаємося до вас, шановні народні депутати України, з проханням законодавчо забезпечити державну підтримку сталого функціонування цієї життєво важливої для населення України галузі, передбачивши для цього відповідні фінансові ресурси або зняти тягар фінансового навантаження, який лягає на галузь через непродуману систему оподаткування, ріст цін на енергоносії та збільшення пільгових категорій. І те, що стосується постанови, її потрібно доопрацьовувати. В такому вигляді її приймати неможливо. Дякую за увагу.
Будь ласка, Володимир Бондаренко, „Реформи і порядок”. Підготуватися Матвєєву.
Володимир Бондаренко, місто Київ, Партія „Реформи і порядок”, „Блок ПОРА-ПРП”. Шановні друзі! Сьогодні ми говоримо про житлово-комунальне господарство, це та сфера, яка не зазнала будь-яких змін і будь-якого реформування - якраз тут лежить корінь всього зла. Чому ми говоримо про необхідність реформування? Управлінські схеми, які сьогодні діють в цій системі, передбачають, що той хто платить за послуги, тобто громадянин, відірваний від того, хто їх надає і між ними є така прокладка, яка називається ЖЕК чи по іншому. Але люди платять до ЖЕКу, а послуги надають інші, тому ця безвідповідальність і виникає на цій ланці перехідній. Сьогодні можна на прикладі Києва показати особливо яскраво деякі речі, які пов’язані з необхідністю реформування. Я вже говорив неодноразово на міській нараді, що проблемою багатьох бід є те, що біля 30 відсотків мережі, які подають теплову енергію та воду в Києві, безгоспна. При передачі житла відомчого і таке інше відбулись певні такі події, які привели до того, що ті, хто надає ці послуги говорять: оці мережі у нас не числяться, вони не прийняті на баланс, або у нас немає на них виконавчої документації, тому ми їх ремонтувати не будемо. Якраз на цих мережах розливається, втрачається величезна кількість ресурсу. Разом з тим ніхто не відмовився брати гроші за послуги, які по цих мережах доставлені. Таким чином - безгоспністіь Друге – це диктат постачальників енергії Київенерго. Цей диктат полягає в тому, що ми єдині вже на європейському просторі хто залишив так звану форму Є-8 в руках постачальників ресурсу на опалення. Мова йде про те, що дві сторони, один приймає послугу споживає, а другий її надає, то чому форму Є-8 на дозвіл на включення мереж опалення надає той, хто подає послуги. Він саме може бути не готовий, але він диктує всім і надає цю форму, або не надає, ставлячи всіх на коліна при договірних процесах. Хочу сказати, що така система ще породжена і тим, що відсутні лічильники, громадянин не може встановити об’єктивно, а скільки послуги він спожив, а скільки не спожив, тому величезна кількість ресурсу знову ж таки до третини, втрачається по воді і по опаленню і ніхто сьогодні не несе за це відповідальність. Все це лягає в тариф. І тут говорять про те, що тариф треба підвищувати, а, може, треба подивитися, що туди включається. В Києві, наприклад, туди включали фуршети „Київенерго”, 1 мільйон 400 тисяч, туди включали, безнадійні так звані борги, за які потім стягували з людей, туди включали багато того, що не повинно включатися, зокрема, обслуговування їдалень Київенерго, клубу „Енергія” і багато чого іншого. Тому відсутність об’єктивної форми обліку - це також одна з проблем, яка сьогодні там існує. Я хотів би сказати і про те, що сьогодні громадяни усунуті від системи управління в цій сфері і ті так звані „.” і „ЖБК” вони хотіли би отримати свої фінансові документи на будинок і отримувати частину сплачуваної.
Будь ласка, Володимир Матвєєв, вибачте, Валентин Матвєєв, фракція комуністів, підготуватися Шурмі.
Дякую. Шановні колеги! Шановні громадяни! Як відомо самий великий іспит – це випробування владою. Факти свідчать, що нинішня помаранчева влада його не витримала, в тому числі і іспит холодом. Через бездіяльність владних структур за останній місяць в Україні тільки від холоду померло біля тисячі громадян, хто ж відповість за ці смерті? Як бачимо, відношення урядовців до цих проблем продемонстровано і сьогодні при розгляді так званого звіту Кабінету Міністрів, коли ми бачимо у ложі урядовій тільки одного виконуючого обов’язки міністра. Відомо, що під час помаранчевої революції її прибічникам надавали кращі Київські будівлі так, можливо, вожді революції і сьогодні подумали і в них би прокинулася совість і надали б на час холодів замерзаючим не тільки Український Дім, не Жовтневий палац, і не Будинок профспілок, і не мерію Київську, а хоча б по кілька десятків ліжок в опалюваних готелях. Чи гуманізм може оплачений Березовським і американцями у ваші плани, плани помаранчевих не входять? В той же час Грузії надана допомога в розмірі 2 мільйони 300 тисяч доларів. Виникає закономірне питання: з яких джерел, за чиїм рішенням все це зроблено? А на подолання соціальної катастрофи, ми підкреслюємо, соціальної катастрофи в Алчевську, виділено в п’ять разів менше коштів. А якби, до речі, у місті Алчевську і сьогодні, як було це при радянській владі, працював державний, я підкреслюю, державний металургійний комбінат, а не приватний, як на сьогодні, то таких би проблем, без сумніву, у місті сьогодні б не було. В Верховній Раді, на наш погляд, на законодавчому рівні слід визначити, що забезпечення теплом, електроенергією, водою є однією з головних функцій держави у питанні життєзабезпечення громадян. А, відповідно, порушення тепло водо та електропостачання, повинно розглядатися, як грубе порушення законів, як замах на життя і здоров’я наших громадян. Причину всіх цих провалів, про які йшлося, ми бачимо, безмовно, у владі, у системі влади.
Ігор Шурма фракція соціал-демократів [[об’єднаних]], підготуватися Сокирку.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії [[об’єднаної]], „Опозиційний блок НЕ ТАК!”. Мені видається, що коли в 2004 році ті люди, які себе називають прихильниками помаранчевої ідеї, ніколи в житті не могли подумати, що вони породять владу, яка буде абсолютно інакшою, ніж ті люди. Помаранчеві ідеї і помаранчеві люди залишилися, а „оранжисти” бездарні прийшли і позаймали крісла. Той міністр, який немає що запропонувати Верховній Раді і українському суспільстві, буде виходити на трибуну сюди і буде апелювати до основних цінностей. Я дуже поважаю пана Качура, бо саме він, коли працював у місті Львові, у свій час у 90-му році, зняв проблему транспорту. Але демократична влада вважала, що це зловживання і вигнала його зі Львова, і він довго поникався поки найшов крісло міністра і буде намагатися щось зробити тут. Але я би хотів сказати виконуючому обов’язки міністра. Не апелюйте до чесності, бо більших патріотів, як у Львові, напевне, немає. Це і по голосуваннях видно, як вони підтримують Президента і Блок „Нашої України”. Але ви підніміть питання, яка заборгованість львів’ян за оплату у комунальній сфері. Це ж як виходить? Я є патріот, який не тоді, коли треба платити за послуги. Мені видається, що, на превеликий жаль, ця пуста ложа, як казав Президент України у Запоріжжі, лакеїв, бо він так саме назвав людей, які є виконавчій гілці влади, пов’язане з тим, що сьогодні у них не існує програми реформування житлово-комунальної сфери. Тому сьогодні з трибуни відповідає виключно на запитання депутатів виконуючий обов’язки міністра, і вони сьогодні знають, що жити їм лишилося лишень до виборів, а там далі їхня доля буде залежати виключно від того, чи вони заключать угоду з тим, з ким вони воювали на президентських перегонах, поділять портфелі, а тоді, використавши ресурс своїх партнерів, будуть приступати до реформи у житлово-комунальній сфері. Ми попереджали, що 2005 рік – це є критичний рік комунікацій. Нічого вічного немає. І є таке поняття, як ізнос. І всі повинні бути готові незалежно від кольорів і від ідеології, що житлово-комунальна сфера, якщо не буде предметом обговорення у період підготовки до зимово-осіннього періоду, вона приречена на загибель.
Микола Сокирко, фракція „Наша Україна”.
Микола Сокирко, фракція "Наша Україна". Шановні народні депутати, попередня влада говорила багато красивих слів про житлово-комунальну реформу. Концепція її модернізації була прийнята ще в 1995 році. Однак, це чи не єдина галузь економіки, якої не торкнулися ринкові перетворення. Фракція "Наша Україна" вважає бездіяльність місцевої влади головною причиною надзвичайної пригоди в Алчевську Луганської області та в місті Олександрія. Поряд з тим, наголошуємо, що передумовою цих аварій були цілковита бездіяльність попередньої влади як радянської, так і часів Януковича, Кучми і Кравчука. Звертаємо увагу на те, що труби не замерзають в Вінниці, Тернополі, Житомирі – там, де демократичні перетворення уже торкнулися практично усіх сфер життя. Але труби замерзають в Алчевську, Луганську – там, де колишній режим синіх проявив турботу виключно про власні кишені. Ми вважаємо, що Кабінету Міністрів необхідно звернути увагу саме на невідкладну оцінку роботи житло-комунальних проблем на місцях і притягнути до відповідальності тих, хто допускає аварійну експлуатацію тепломереж. Відверті спекуляції на людському горі, які зараз лунають з боку нинішньої опозиції до влади, є відвертим проявом цинізму, адже 15 років в державі нічого не робили для того, щоб змінити структури нашої промисловості і взагалі не думали про енергозбереження. За минулі роки в Україні нічого не зроблено, аби реформувати житлово-комунальне господарство. Тому фракція висловлює свою підтримку пропозиції Президента Віктора Ющенка щодо необхідності невідкладного та докорінного реформування системи комунального господарства у Україні. І тому пропозиції фракції сьогодні лунають в такому контексті, що саме в центрі, на місцях здійснити практичні кроки щодо невідкладного поліпшення стану в житлово-комунальному господарстві, зокрема започаткувати створене конкретно середовище в комунальному господарстві через широке залучення приватного бізнесу. Людина має право вибирати, а не користуватися тим, що їй нав’язують. Для попередження аварій подібних в Алчевську негайно започаткувати будівництво локальних міні котелень, провести житлові субсидії у їх відповідність до комунальних тарифів і здійснити подальшу оптимізацію цінової політики у комунальному господарстві.
30 секунд. Кармазін.
Юрій Кармазін, 45 секунд. Шановний Адаме Івановичу! Шановні народні депутати! Я просто взяв слово, тому що ну не можна таку несправедливість говорити. Що, з 17 року, коли ложили труби в землю, де ніде в Європі не клали, це що, турбувалися про житлово-комунальні проблеми чи ні?! Що, за один рік Ющенко вам зіпсував? Особливо в східних регіонах, де порожні квартири, де квартири по 100 доларів продаються! Це ви зробили! Ви все в регіонах це зробили! І не хочете відповідати. Хто депутат від Алчевська? Ющенко, Кармазін чи з комфракції? Давайте називати речі своїми іменами і годі брехати! Ото тоді буде так і тоді буде туди, а поки „не так” і не туди, правильно буде назва вашого блоку. Дякую.
Так, шановні колеги, завершили ми обговорення питання. Почекайте, будь ласка, почекайте. Буде „Різне”, буде. Буде „Різне”. Але так як ми й домовлялися ще вчора, що у нас тут є проект постанови і народних депутатів Гмирі і Цибенка, то я даю Гмирі три хвилини для представлення проекту постанови.
Спасибо. Сергей Гмыря, Алчевск. Ну, не депутат Алчевска, я избирался по списку Коммунистической партии на этих выборах, чтобы господин Кармазин знал. Итак, я хочу предложить вашему вниманию – депутат господин Цкитишвили. Проект постановы про незадовільний стан виконання робіт по ліквідації аварії у житлово-комунальній сфері у місті Алчевську Луганської області. Уважаемые коллеги! Постановление состоит из 4 пунктов. Первый пункт. Кабинет Министров должен проинформировать о том, что сделано в Алчевске. Я. формально это уже выполнено, хотя я бы хотел гораздо больше услышать у Кабинета Министров что же он сделал по конкретной ситуации в конкретном городе. Абстрактной истины нет. Истина всегда конкретна. И за рассуждениями о том что нужно сделать для будущего реформирования отрасли, к сожалению, у нас как-то пропали конкретные люди. Второй пункт постановления принципиальный. Кабинету Министров не медленно подсчитать полную сумму убытков
А що з мікрофоном? 3 хвилини, 3 хвилини, будь ласка, ще 2 хвилини.
Второй пункт, Кабинету Министров немедленно пересчитать всю сумму убытков, которые нанесены Алчевску и каждому его жителю. Здесь есть два момента: первое, используются какие-то непрозрачные схемы, мы очень благодарны „Укрзалізниці” за то, что она деньги выделяет. Но это же не ее дело, это должен делать Кабинет Министров. Как можно по этому вопросу отчитаться? Ничего не понятно. И второй момент, жителям Алчевска нанесены, каждому Жителю Алчевска нанесены убытки. Они вынуждены электроэнергию использовать дополнительно – это нужно компенсировать. В домах ремонты нужно проводить, это тоже нужно сделать. Завтра может замерзнуть канализация. Я хочу сказать, речь идет не только об алчевцах, речь идет о всей стране. Если власть будет знать, что за каждую свою бесхозяйственность нужно будет платить, может быть подумает о том, что делать? Третий пункт народным депутатам предложить перечислить в трехдневный заработок в помощь алчевцам. Ну, и четвертый пункт, комитету по строительству взять на себя контроль за выполнением этого постановления. Уважаемые товарищи, я хочу еще сказать о том, чего нет в постановлении. Мы не вынесли вопрос о создании комиссии, об ответственности. Тут идет спор: кто виноват? Будем говорить откровенно, виноваты все, кто 15 лет управлял этой страной. А тут прозвучал вопрос о советской власти, советская власть тоже виновата, что она строила коммуникации, рассчитанные на нормальную власть, а не тех, не буду брать слов, называть это тем словом, которое надо, которые пришли к власти в 1991 году. Спасибо.
Так, будь ласка, Павло Степанович, 2 хвилини.
Ало, шановні народні депутати, у першу чергу, я хотів би звернутися до Григорія Григоровича Пономаренка. Григорій Григорович, таблиця, яка була приведена, не мала на меті внести конфронтацію. Це – констатація факту, що в нас сьогодні з фінансуванням. І я прошу вибачення, якщо ви її зрозуміли інакше. Друге. Те, що ви перерахували гроші на техногенні катастрофи і на проекти регіонального розвитку, от я закликаю вас, я переглянув половину з цих пропозицій, які йдуть від народних депутатів – жодної копійки на комунальну сферу там не передбачено. Просто щоб ви зрозуміли, чому я цю таблицю навів. Наступне, я хотів би звернутися до пана Ігоря Шурми і сказати йому, що сюди, у Київ я обирався у мажоритарному окрузі, і через безпосередню довіру громадян я прийшов у сесійний зал, а не шукав собі роботу. І на посаду міністра я дав згоду тільки тому, що я розумію, які проблеми є, я з цими проблемами безпосередньо працював і хочу, щоб був. і хочу бути корисним, власне, у здійсненні державної політики в цьому напрямку. Наступне, що стосується Алчевська. Що стосується Алчевська, роботи продовжуються, і я хотів би звернутися до народних депутатів, там дуже багато інформації. Я очолюю комісію по розслідуванню причин. Ми завершимо роботу, я готовий буду дати повну інформацію вам, що там сталося, чому там сталося і які причини того, що сталося. Роботу там не завершено, і я цього аспекту не торкався у своєму виступі. Роботи ведуться, доручення Президента є, це доручення буде виконано і люди будуть з теплом. Але ясно, що великий об’єм роботи, такий, який ми собі навіть не уявляли. Сьогодні вже більше 100 мільйонів гривень аварія на Алчевську забрала. І останнє, щодо проекту постанови, там є пункт, який стосується утворення держжитлокомунгоспу. Тільки в листопаді місяці ми ліквідували Держжитлокомунгосп. Я розумію, що це можна утворювати, але давайте хоч якусь періодичність в півроку зробимо чи що?
Дякую. Так, Валерій Павлович, одна хвилина. Якщо будете доповідати. Будь ласка, мікрофон Пустовойтенка.
Я дякую дуже. Я хочу. Є дві такі у мене пропозиції дві пропозиції. Я можу підтримати пропозицію міністра у зв’язку з тим, що уряд у відставці. Залишилося до виборчої кампанії півтора місяця і формувати новий орган державної виконавчої влади, думаю, що недоцільно. І прошу пропозицію від комітету таку зняти. П’ятим пунктом. Це четвертий. Вношу нову пропозицію таку або на ваш розгляд. Кабінету Міністрів на протязі одного місяця визначитися із боргами у житлово-комунальній сфері. Сьогодні борги, я сказав, 9 мільярдів. Вони висять і дуже сильно тиснуть. І була третя пропозиція від Валерія Асадчева і від міністра. Те, що нести відповідальність повинен не тільки Кабінет Міністрів, а місцева рада міста Алчевська за те, що сталося у місті. Просив би підтримати такі пропозиції. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, ми з вами завершили обговорення питання, на якому наполягало чимало фракцій. Питання надзвичайної важливості, злободенності, що виявилося, так би мовити, у тих і катастрофах, і в тих загиблих людей, які загинули. І дуже шкода, що ми його провели це обговорення не з такою активністю, не з тою кількістю народних депутатів, які піднімали ці проблеми. Я думаю, що кожен із вас, особливо зараз, відвідуючи інтенсивно регіони, бачить реалії. Бачить, розуміє, усвідомлює, що Алчевськ – це перший дзвіночок. На превеликий жаль, за ним послідують інші. Бо дійсно, все має межу певну. Я ще раз повторюю, не кричить, не кричить. Послідують інші. Ми про Алчевськ говоримо. Александрія була. Зараз в Автономній Республіці Крим є така ситуація. Я минулого тижня був у двох районах Херсонської області – Чаплинка і в Новотроїцькому. 10 років, якщо не більше, жителі одного будинку переобладнаного із гуртожитку взагалі не мають ні тепла, ні води. Буржуйками, чим тільки можна користуються. Не вирішується. Я не кажу, хто винен, Юрію Анатолійовичу. Не збуджуйтеся. Є Чкалово. Цілий мікрорайон в селищі Чкалово, десь будинків 15 чи 20 багатоповерхівок, років5, років 5, та більше, 10 десь років ні тепла, ні води і так далі. І таких прикладів кожен із вас може навести досить і досить багато, тому я думаю, нам треба досить серйозно підійти до проекту постанови і, оскільки тут є два проекти постанов, і профільного комітету, і народних депутатів, я просив би профільний комітет об’єднати ці постанови в одну, в одну постанову, внести туди, Валерій Павлович, ті ж пропозиції, які ви зараз озвучували. Можливо будуть пропозиції ще в народних депутатів. Здайте в профільний комітет з тим, щоб підготували і ми на наступному, можливо, в вівторок, якщо буде готовий, коли ми і інші питання, пов’язані з діяльністю Кабінету Міністрів будемо розглядати. Якщо ні, то на наступному пленарному тижні приймемо виважену постанову із цих питань. Зараз, шановні колеги, ми з вами перейдемо до різного, але я просив би, якби була ваша воля, якби була ваша воля, є в нас проект Закону про затвердження Національної стратегії розвитку інформаційного суспільства в Україні на 2006-2015 роки, реєстраційний номер 8617. Я прошу, давайте ми проголосуємо про цю програму. Автори тут – представники всіх фракцій. Ставлю на голосування. Юрій Анатолійович, давайте один раз проголосуємо. Я ставлю на голосування Закон про затвердження Національної стратегії розвитку інформаційного суспільства в Україні на 2006-2015 роки, реєстраційний номер 8617. Прошу підтримати. Голосуємо. [[13:31:49]] За-147 Ну, наступний раз розглянемо. Те, що ви народний депутат, це дуже приємно, що я вас побачив також. І те, що ви подавали документи. Ви можете просити слово виступити, але у нас є система „Рада”, ви приходьте на засідання, будь ласка, я вас, до речі, вперше бачу в залі. Це дуже добре, і ви мене вперше бачите, бо ви на засідання за чотири роки один раз з’явилися. Це добре. Є у нас система „Рада”, я вам пояснюю, де робляться записи, я у вас не технічний секретар. Запишіться, підійде черга, виступите і скажете, як ви довели Алчевськ до ручки. Будь ласка, запишіться до „Різного”. Будь ласка, покажіть список. Подивіться, будь ласка, 45 хвилин відводимо, вибачаюсь ми сьогодні 15 хвилин обмежимо, бо. Будь ласка, Кобець, підготуватись Оржаховському. 45 хвилин. Будь ласка, Кобець, я зрозумів, будь ласка я ж вам надав слово, прошу.
Вельмишановні народні депутати, вельмишановний Головуючий! Дорогі радіослухачі! Сьогодні з трибуни Верховної Ради прозвучали звинувачення, спрямовані проти героїв України, які вибороли українцям незалежність, а саме учасників Організації українських націоналістів та членів Української повстанської армії. Я висловлюю своє обурення і обурення тисяч і тисяч українців, яких змусили сьогодні слухати ці облудні звинувачення. Мало того, давайте подумаємо, хто виступив з цими звинуваченнями. З цими звинуваченнями виступили ті, хто є спадкоємцями саме тих сил, які нівечили українство на західних землях України, облудно будували комунізм на східних землях України і які сьогодні, яким все ще мало крові, і вони вчора ось тут в парламенті знову ж таки пролили кров нашого депутата тому, що їм, бачите, не подобається український Президент, їм не подобається український Президент до такої міри, що вони нехтуючи загальнолюдськими нормами моралі, навіть не піднялися зі своїх місць, коли Президент України, найвища посадова особа, яка втілює в собі державність України, зайшов до цієї зали. Я думаю, що наші виборці точно знають, чому так відбувається, тому що саме ці сили протягом усіх 14 років у цьому парламенті ні разу не голосували за бюджет України. Ці сили саме цього року були в числі тих, хто відправив уряд у відставку. Ці сили провокують газовий скандал, ці сили роблять усе для того, щоб в Україні було гірше, а не краще. Я думаю, що не тільки історія, але і наші виборці зроблять правильні висновки. Оскільки газові скандали все ще в нашій державі існують і дехто хоче довести, що от бачите, тільки нинішня влада погано підписує документи, то я би звернулися до найвищої посадової особи Росії Президента Путіна з тим, щоб він розказав, а які газові схеми існували минулі 14 років? І хто саме був.
Будь ласка, Оржаховський Анатолій фракція комуністів, Миколі Комару підготуватися.
Анатолій Оржаховський, фракція Компартії України, Херсонщина. Шановні колеги, виборці. Я спочатку хотів би сказати попередній колезі, яка тут виступала. Як би ви, і що б ви не казали проти радянської влади і проти комуністів і комунізму, який ми будували, мільйони людей сьогодні добрими словами про нього згадують і раді були б повернутися до нього. В своєму виступі я хочу привернути увагу громадськості і правоохоронних органів держави до проблем використання та експлуатації неповнолітніх громадян України. Часто в житті мовиться, що є речі, котрі надто цінні. Проте, маємо випадки, коли за подібною оцінкою стоять лише слова. Ми кажемо: діти наше майбутнє. А в той же час, значна частина з них експлуатуються під виглядом працевлаштування. Подібне явище не красить Україну, її владу, становить загрозу для держави та суспільства. Нині нікого не здивує картина на вулиці, коли хлопчаки миють машини новоявлених панів, продають періодику, прибирають приміщення, носять непосильні вантажі. На Херсонщині, зокрема в Каланчацькому, Садовському, Цюрюпинському та інших районах, з’явилися інші форми використання дитячої праці. Українське законодавство, як відомо, чітко регламентує процес працевлаштування неповнолітніх, проте влада його ігнорує, дозволяючи порушувати на місцевому, особливо, рівні. Очевидними стають страшні речі. Для прикладу, в селищі Каланча Херсонської області дешеву дитячу робочу силу наймають на перехресті дороги, котре народом назване „біржою”. Це і справді біржа дешевої, а точніше рабської робочої сили. Діти працюють у корейців, окремих фермерів по 11 годин, з перервою лише на 15 хвилин. За свою працю вони отримують копійки за зібрану продукцію. Є часті випадки, коли, так звані господарі, взагалі не розраховуються, а іноді і заставляють дітей працювати ще по звершенню робочого часу. Я запитую влади, правоохоронців: невже наші діти раби чи худоба? Чому Президент про це мовчить і до речі, вчора мовчав? Невже це новина, коли в багатьох областях України дитяча праця використовується у торгівлі на базарах та лотках. Це і є наш капіталістичний європейський вибір та їхні цінності? І це при тому, что статті 172, 173 Кримінального кодексу України передбачають карну відповідальність за експлуатацію дітей. Комуністи вважають, що подібне стало можливим в силу того, що у багатьох чиновницьких кабінетах сидять люди, котрі не бажають захищати свій народ, покривають темні справи бізнесменів, сільських панів. Є і інша причина. Діти самі йдуть на непосильну працю через складну соціально-економічну ситуацію, як у державі, так і у конкретних сім’ях. Серед працюючих неповнолітні переважають діти з неблагополучних сімей. Для більшості дітей особливо у селі не.
Микола Комар. Підготуватися Микола Сокирко передає слово Усаченко.
Уважаемый председательствующий! Уважаемые коллеги! Уважаемые граждане Украины! Фракция Партии регионов в очередной раз обращает внимание на многочисленные проблемы жилищно-коммунального сектора Украины, которые вызваны безответственностью нынешней исполнительной власти. Вследствие резкого похолодания миллионы граждан Украин6ы столкнулись один на один с проблемой отсутствия тепла в их квартирах. За последние недели от морозов в стране погибли более 800 человек. В XXI веке эти цифры звучат страшно. Фракция Партии регионов заявляет. Если бы сегодня у власти находилась правительство Виктора Януковича, то того, что произошло в Алчевске и других населенных пунктах, не было бы. Именно правительство Януковича в 2004 году впервые за годы независимости предусмотрело в бюджете средства на поддержку жилищно-коммунального хозяйства. На упреждение, подчеркиваю, на упреждение техногенных катастроф было предусмотрено и полностью выделено почти 500 миллионов гривен. В 2004 году благодаря продуманным и скоординированным с местными властями действиями Кабмина Януковича удалось поднять вопрос реконструкции жилищно-коммунального хозяйства на местах на уровень государственной программы. Если бы в прошлом году Луганская область получила те 75 миллионов гривен, которые должна была получить в соответствии с программой, то сегодня аварии в Алчевске не было бы. Однако, Кабмин Тимошенко не уделял внимание проблеме предупреждения катастроф. В минувшем году Кабинет Министров передал ЖКХ на баланс местных советов без балансного обеспечения. А областная власть в Луганске да и во многих других областях накануне начала отопительного сезона самоустранилась от проблем территорий, думая не о людях, а о результатах выборов. Результат, к сожалению, не замедлил себя ждать. Фракция Партии регионов заявляет, что только продуманное глубокое реформирование жилищно-коммунального сектора позволит избежать катастроф подобных алчевской. Партия регионов разработала стратегию развития Украины, которая обеспечит стабилизацию экономики и повысит уровень и качество жизни людей. Важнейшее место в этой программе уделено предоставлению максимальной самостоятельности регионам. Мы наделим местную власть достаточными финансовыми ресурсами для того, чтобы она могла нормально обеспечить жизнь граждан в регионе. Нынешнюю же власть не интересует стабильное развитие регионов. Достаточно сказать, что если при правительстве Януковича доля местных бюджетов в сводном бюджете составляла 46 процентов, то нынешняя власть снизила ее почти до 30-ти. У регионов практически отняли рычаги влияния на ситуацию. Фракция Партии регионов заявляет: такой трагедии, как в Алчевске и других городах, не было бы, если бы во главе страны находилась ответственная власть, обязанная заранее готовиться к аварийным ситуациям. Заверяем наших граждан, что после победы на выборах.
Лариса Усаченко, підготуватись Білорусу Олегу.
Лариса Усаченко, фракція Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати, шановні виборці! Надзвичайно актуальною на сьогоднішній день являється проблема захисту конституційних прав громадян за фактами приховування нещасних випадків виробничого травматизму на підприємствах, заводах, фабриках. Конституцією України передбачено право на належні безпечні і здорові умови праці. Чому ж на практиці відповідні посадові особи, які згідно з законом повинні виявляти факти порушень у галузі охорони праці, що відбувається на виробництві, здійснювати комплексні та координаційні заходи щодо усунення причин умов нещасних випадків професійних захворювань. Належним чином не виконують своїх обов’язків, приховуючи зазначені обставини, про що свідчать численні звернення громадян, які просять допомогти, захистити їх законні права, здоров’я, життя від свавілля керівництва, порушуючи норми Конституції, трудового законодавства, безвідповідально ставлячись до своїх обов’язків щодо забезпечення належного виробничого процесу, не бажаючи відповідати за свою недбалість, службові особи винні у порушенні правил охорони праці, намагаються уникнути дисциплінарної, адміністративної, матеріальної або кримінальної відповідальності. Ми повинні усвідомлювати, що безпека громадян на робочих місцях являється одним із основних чинних забезпечень соціального розвитку та стабільності держави. Не менш важливою є необхідність більше уваги приділяти такому важливому соціальному питанню як реабілітація працівників потерпілих від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань, здійсненню заходів, спрямованих на їх оздоровлення, у тому числі забезпечення санаторно-курортного лікування, переводу на безпечні місця роботи, передбачені законодавством, рекомендовані лікарями, а також надання можливості перенавчання здобуття нових професій. Прошу вважати мою заяву депутатським запитом до відповідних органів Міністерства праці та соціальної політики щодо належності проведення роботи з питань охорони праці, функціонування служб охорони праці, розробки та виконання комплексних заходів щодо досягнення встановлених нормативів безпеки, гігієни праці та виробничого середовища, підвищення існуючого рівня охорони праці, ведення обліку нещасних випадків, до Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України щодо стану розслідування порушень конституційних прав громадян за фактами приховування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, притягнення до відповідальності винних осіб. Дякую за увагу. Дякую, Адаме Івановичу.
Дякую. Так, будь ласка, Олег Білорус. Підготуватись Черняк передає Кендзьору, а Кендзьор Ступаку. Поставте замість Черняка Кендзьор, а там, де Кендзьор, Ступака.
Шановні народні депутати, шановні громадяни України, Центральна виборча комісія сьогодні опублікувала програму виборчого блоку політичних партій "Блок Юлії Тимошенко". Головною ідеєю цієї програми є суспільний, політичний, національний і державний солідаризм громадян всіє України. "Блок Юлії Тимошенко", звертаючись до громадян України в цей особливо важливий період, закликає: громадяни України, єднайтесь, єднайтесь для відродження і облаштування України, для здоров’я і щастя ваших дітей, ваших сімей, ваших внуків. І нас єднає духовність, нас єднає бажання вивести Україну на шлях прогресу і розвитку, і поставить її як велику європейську країну серед європейських націй і держав. Наш Блок закликає всі політичні сили іти по шляху політичної інформаційної чесності перед своїм народом, припинити війну інформаційну всіх проти всіх, бо це знищує національно-патріотичний ресурс розвитку. Єдиним, чи не найважливішим пріоритетом, який ми ставимо на цьому етапі є справжнє правосуддя, диктатура права, навіть, не Закону, а права, непідкупність наших судів і справедливість судових рішень, щоб кожний громадянин був переконаний, що він може знайти правду і правосуддя. Невідкладним завданням, яке ставиться програма, є подолання тої картини насилля, яке ще, яка ще існує в Україні. Тероризм, злочинність, корупція веде до розрухи і несправедливості. Ми вимагаємо від влади найголовнішого, бути справедливою. Для цього ми пропонуємо програму економіки солідаризму, як економіки народного демократичного підприємництва, власної ініціативи кожного громадянина працювати і заробляти. Для цього потрібно ввести, перейти від фіскального до стимулюючої системи оподаткування. Для цього треба урівняти позиції і положення міста і села, припинити деградацію і вимирання наших сіл, стати на шлях інвестицій розвитку. Ми пропонуємо громадянам України нову соціальну політику і соціальну програму. Це перш за все програма.
Дякую. Будь ласка, Черняк передав слово Кендзьору. Підготуватися Григорович. передає слово Жижку.
Ярослав Кендзьор, фракція Народного Руху України. Сьогоднішня влада ліквідовує катастрофи, закладені за минулі 70 років комуністичним режимом і за останні 15 років кримінальним режимом Кучми, Януковича, Медведчука. Але ці, мені здається, міни уповільненої дії, вони ніщо з тими майбутніми можливими катастрофами, які можуть бути закладені сьогодні. Я маю на увазі наступні парламентські вибори. Я не уявляю собі, якби у якійсь європейській державі кандидат на посаду Президента та написав у слові „професор” два „е”, два „ф”, якби він у назві посади, яку займав, Прем’єр-міністр, так само зробив три помилки. Якщо такий кандидат на посаду Президента, бідолаха, не може розрізнити Рената Ахметова від Анни Ахметової, переплутав усе на світі, то і сьогодні Одеса. Я все, Юра, правильно сказав, всю цю плутанину. Ну в нас були також, в Галичині такі партійні діячі, які не могли відрізнити і плутали Антонича і Антоновича. Так само цей „проффесор” плутає Анну Ахметову із Ринатом. із Анною Ахматовою і Ринатом Ахметовим. Отже, якщо такі інтелектуали, якщо таки „проффесори”, шановне товариство, шановні виборці ідуть до парламенту, якщо такий „проффесор” приходить із своїми „аспірантами” до наступного парламенту, ми можемо собі уявити, яким буде український парламент, і яка доля чекає українську державу. Мені надзвичайно дивна вся ця плутанина між Ахматовою і Ахметовим. У той час, коли є такі великі інтелектуали поруч із паном „проффесором”, як Анна Герман, як Тарас Чорновіл, ну і тих я уже так само в залі, тих інтелектуалів, як кажуть, греблю гати. Отже, сьогодні, думаючи, ліквідовуючи катастрофи, закладені попередніми режимами, і думаючи про майбутнє України, я закликаю усіх виборців, щоб вони уже в чотири ока дивилися, щоб ми не спромоглися, не відкрили шлюзи для найстрашніших катастроф, для людей хамів, для неуків, для бездарних, для безграмотних людей, які плазують перед.
Сергій Жишко. Підготуватися, Сергій Шевчук передав слово Бондаренко Олені.
Сергій Жишко, фракція „Наша Україна”. Шановний пане Голово, депутати, шановні радіослухачі. Хочу присвятити свій виступ коментарям до вчорашньої спроби антипрезидентських сил, втягування у Верховній Раді постанов, спрямованих на посилення проросійського вектору в українській зовнішній політиці. Так звані дружні стосунки між братніми народами, на які полюбляють посилатися деякі політичні сили України, не є і не будуть ніколи основою для розбудови міждержавних відносин. Російська політична еліта давно усвідомила давню істину – реальна політика керується виключно інтересами держави. А інтереси російської держави у Кремлі розуміють насамперед як імперські інтереси. Для того, щоб усвідомити справжнє ставлення російського політикуму до України, достатньо звернутися до першоджерел. Ось, наприклад, автор популярного російського підручника з геополітики Нартов виголошує: „Україна для Росії стала природнім об’єктом поборювання”, а наближений до Кремля політолог Дугін прямо стверджує, що Україна як держава не має ніякого геополітичного сенсу. Дальше існування унітарної України недопустиме. Ця територія повинна бути поділена на декілька смуг, які відповідають гамі геополітичних та етнокультурних реалій. Реальність саме такої, хоча і не виголошуваної публічно позиції Росії засвідчує відсторонений від емоцій, неупереджений системний аналіз розвитку міждержавних відносин. Зокрема в політичні площині ці відносини характеризуються всіляким гальмуванням процесу демаркації кордонів, відмовою у видачі Бакая, Боделана, Білоконя, постійної експансією політичного впливу в Севастополі, провокуванням спонтанних конфліктів чи довкола Тузли, чи довкола маяків, чи висадкою десанту. В економічний площині лише за останній період маємо фактичну відмову Росії від створення зони вільної торгівлі, затяту газову війну, м’ясо-молочну та сирно-молочну війни, ухвалені урядом Росії рішення про встановлення антидемпінгового мита на труби, що поставляються з України, ініціювання Державною Думою Росії перегляду рішення про стягування ПДВ по країні призначення та наміри про вкладання нових газопроводів в обхід України. По-суті, це розгортання Росією протистояння по всьому спектру економічних відносин. І у площині інформаційній спостерігаємо розгортання недружньої риторики російських високопосадовців, зростання обсягів всілякого негативу про Україну. Варто звернути увагу на те, що цей курс було започатковано Росією давно, ще при прийнятому, прийнятному для Росії українському президентові та тричі поздоровленому з перемогою на виборах екс-прем’єрі. Не слід сподіватися на якусь вигадану дружбу, бо навіть російське прислів’я каже, дружба дружбою, а табачок врозь. Всі розмови про СНГ та ЄЕП є лише інструментами для послаблення України, втягування її в сферу російського впливу. І тільки тверда державницька позиція нової української влади є гарантією розвитку і подальшого процвітання нашої держави. Дякую за увагу.
Олена Бондаренко. Одайник передав слово Кармазіну підготуватись.
Шановний Адам Іванович! Шановні колеги! Шановні співвітчизники! Я говоритиму, на мою думку, про дві важливі речі, стосовно унеможливлення застосування адміністративного впливу під час виборчої кампанії та формування партійних лав. І друге. Все-таки, хочу кількома словами повернутися до питання скасування депутатської недоторканності. У мене немає жодного сумніву в щирості бажання Президента України Віктора Андрійовича Ющенка бачити вибори 2006 року прозорими, чесними і вільними. Але є певні сумніви в тому, що абсолютно всі функціонери партії, яка себе ототожнює із Віктором Андрійовичем, розуміють слово в слово і буквально слова почесного свого голови. От скажімо, в селі Райгородок Житомирської області, де я була присутня на сільському сході, присвяченому звітові голови Бердичівської районної державної адміністрації про роботу за дев’ять місяців. Я не буду говорити про якість цього звіту, коли у надзвичайно холодному клубі, сто літ не топленому, люди сидять півтори години і слухають монотонний звіт із папірця, який веде заступник шановного голови районної адміністрації. Я не говорю про те, що поряд із Райгородком у селі маленькому Леміші, у селі Мартинівка, які також входять до цієї сільради, немає досі газу, і люди потерпають, закриваються садочки, школи і так далі. І слухачі не почули жодного позитиву у цьому звіті стосовно своїх рідних сіл. Я говорю про інше, про те, що поруч із цим нетопленим клубом стоїть один-єдиний намет і ведеться агітація за одну-єдину політичну силу, яку представляє пан голова районної адміністрації, він же кандидат до районної ради від цієї ж політичної сили. Як з’ясувалося, такі звіти заплановані по всіх районах, по всіх районних адміністраціях із відповідним агітаційним забезпеченням. Це звичайно дуже непрофесійний підхід на наше велике щастя, значно професійніше підходили свого часу наші опоненти, ніж теперішні представники влади, і це дуже радує, але дуже хотілося б, щоб і цього надалі не було. Крім того, там же, в цьому районі, у селі Бистрик спостерігалося від представника іншої партії, точніше представниці, яка є сільською головою і в часи боротьби за президентство такої напруженої для всіх нас, вона дуже активно агітувала за Януковича, а потім так би мовити плавно почала, порушуючи всі норми Конституції, вимагати вступу до іншої партії. І останнє, що я хочу сказати. Стосовно того, що Блок Юлії Тимошенко, перш ніж сформувати свій список, кандидати його підписали моральну заяву: вони відмовляються від будь-який пільг з боку держави, а також ініціюють і наполягають на прийнятті рішення, стосовно скасування депутатської недоторканності насамперед для депутатів місцевих рад, а також для депутатів Верховної Ради. Сьогодні наше голосування за розгляд цього питання, а ми дали найбільше голосів.
Будь ласка, Юрій Кармазін, підготуватися Ступаку.
Юрій Кармазін. Партія захисників Вітчизни, „Блок Юрія Кармазіна”. Шановні громадяни України ! Шановні ці 10 депутатів, які є присутні в залі. Вчора Президент України Віктор Ющенко в своїй щорічній доповіді вкотре наголосив на тому, що пріоритетним розвитком держави є збереження здоров’я нації. Але ще в кінці 2002 року рішенням Одеської обласної державної адміністрації ще за злочинної влади, Ізмаїльський міжрайонний онкодиспансер був реорганізований в Ізраїльську міську лікарню номер 3, заміна цього статусу на міський означала те, що лікувальний заклад мав обслуговувати виключно громадян жителів міста Ізмаїл, мешканці району позбавлені права відвідування цієї лікарні. Змушені лікуватися і обстежуватися в Одеському обласному онкодиспансері, який знаходиться на відстані близько 200 кілометрів. Враховуючи тяжкість хвороби, а також необхідність систематичного лікування та стороннього догляду подібна реорганізація носить фактично злочинний характер. Адже опосередковано посягає на життя і здоров’я громадян. Це є, і внаслідок цього було скорочено кількість стаціонарних лікувальних місць на 30 одиниць. До того ж це рішення суперечить статті 49 Конституції, яка забороняє скорочувати існуючу мережу медичних закладів. Мені дуже приємно, що я був автором цієї поправки. Шановні, я звертаюся до міністра охорони здоров’я, до голови уряду Юрія Єханурова, прошу вважати це, як депутатським запитом про поновлення цього лікувального закладу, який протягом 50 років працював і має наробки. Інше питання, до якого я хочу привернути увагу громадськості і уряду, є те, що до мене звертаються представники Товариства українських офіцерів, Полтавська обласна організація, яка б’є на сполох щодо того, що відбувається сьогодні на залізниці. Наведу вами цитату із листа до мене і листа, який вони попросили передати Президенту. Я маю перед собою і той, і інший лист. Так от, в листі на ім’я Президента і на моє ім’я, вони написали, що під час поїздки 2 лютого від Полтави до Києва на потязі „Укрзалізниці” майже 8 годин з екрана телевізора не було жодного українського слова, показували тільки російські програми: Ноткін, Панкратов-Чорний, пісні, американський фільм. На кожному вікні залізничних вокзалів, і де тільки можливо, висять портрети керівника „Укрзалізниці” Гладких. Чому, і на яких підставах, за державний кошт він робить рекламу своїй особі - це витрачання бюджетних коштів і злочин. Так пишуть офіцери Полтавської області. Шановні, вони ставлять питання також про те, що створені колегії при головах облдержадміністрацій, на підставі Кабміну, Постанови Кабміну, не працюють з різних причин, а головна – небажання керівництва працювати відкрито і чесно з громадськістю. Тому головою колегії, всупереч волі громадськості, призначено заступника голови обласної держадміністрації. І от такий вплив громадськості на державну політику очима нашого колишнього колеги Бульби. Це пишуть офіцери. Я прошу втрутитися!
Ступак, будь ласка, підготуватися Надразі.
Володими Ступак, Український народний блок Костенка і Плюща. Шановний Головуючий, шановні колеги, виборці. Український народний блок Костенка і Плюща хоче привернути увагу уряду і парламенту на величезну проблему, яка склалася сьогодні в селі. Це проблема молока. Закупівельна ціна на молоко в населення впала до 60 копійок, а подекуди і менше. Молоко купують дешевше, ніж продається вода в магазині. К корова – це годувальниця в кожній сільській сім’ї. Багато сімей живуть за кошти від проданого молока і м’яса. Зустрічі, які відбулися на Черкащині, на Чернігівщині, на Полтавщині, в багатьох інших областях, в кожному селі, в кожному райцентрі люди волають: „Зробіть що-небудь, село гине”. Ця проблема загострилася після введення російським керівництвом заборони на ввезення до Росії молочної і м’ясної продукції з України. Всі розуміють, що це політичне рішення Росії, яке є методом політичного та економічного тиску на Україну. До речі, це відбулося вже після поїздок до Москви відомих українських політиків, які були раніше прем’єр-міністрами і зараз очолюють списки партій та блоків. Така недружня позиція російського керівництва наносить економічну шкоду, як Україні, так, до речі, і Росії, про це заявила російська делегація промисловців і підприємців, яка вчора відвідала Україну, тим більше, що цілий ряд сирзаводів належать Росії. Український Народний Блок Костенка і Плюща вважає, що молочна війна Росії - це політичний тиск Путіна перед виборами в Україні. Цьому підігрують і цілий ряд фракцій Верховної Ради: СДПУ(о), комуністи, Партія регіонів, які є проросійським лобі в українському парламенті. Саме вони перешкоджають прийняттю законів для вступу України в СОТ, прив’язуючи українських товаровиробників лише до російського ринку. Український Народний Блок Костенка і Плюща вважає, що уряд має негайно вжити заходів по захисту українського виробника молочної та м’ясної продукції. Міністерство сільського господарства, яке очолює соціаліст Баранівський, має значно краще захищати українські інтереси, а не плакатися і розводити руками. Фракція Української Народної Партії, Український Народний Блок Костенка і Плюща пропонують виділити з резервного фонду 180 мільйонів гривень для дотації сільгоспвиробникам перш за все тим, хто здає і переробляє молоко. Це забезпечить ціну за один літр не 50-60 копійок, а значно вище, і цим ми зможемо захистити українського селянина. Дякую за увагу.
Василь Надрага. Підготуватися Соломатіну Юрію.
Василий Надрага, „Народный блок Литвина”. Уважаемые коллеги! Уважаемые радио- и телеслушатели! Мы сегодня с вами слушали отчет Кабинета Министров Украины о работе в области жилищно-коммунального хозяйства. Чтобы хотелось сказать на эту тему? На эту тему хотелось бы сказать только одно: к большому сожалению, все годы, сколько существует жилищно-коммунальное хозяйство, и до 91-го, и после 91-го, и после 2005, к большому сожалению, оставалось на задворках у государства. К большому сожалению, выясняется, что основные концепции, которые тут нам предлагали, и начиная с 2002 года, и сейчас заключаются в одном - надо решить проблему, чтобы население платило за употребленные жилищно-коммунальные услуги. Но возникает единственный вопрос: о каких платежах со стороны населения можно говорить за коммунальные услуги, если мы имеем, как минимум, два варианта – когда население вообще не получает коммунальные услуги [[тепло, воду, свет, уборку мусора, соответствующее содержание межэтажья и иных помещений, которыми пользуются все жильцы здания]]? К сожалению, можно сказать только одно: кроме этого, мы еще имеем с вами и некачественные услуги, когда температура батареи достигает 8-10 градусов, а население заставляют платить по полной программе. Поэтому исходя из всего сказанного, хотел бы сказать только одно, что, к большому сожалению, несмотря на все конфликты, катаклизмы, и в том числе катастрофу в Алчевске, в моей родной Луганской области, мы, к большому сожалению, слышим только разговор о том, каким образом кто что хочет сделать, а в конце концов, кто и как собирается собрать деньги с населения. Но мы не слышим, кто и как хочет решить вопросы, связанные с обеспечением населения жилищно-коммунальными услугами. И поэтому когда мы говорим о совершенствовании системы оплаты жилищно-коммунальных услуг, я думаю, что мы должны перевернуть ее с головы на ноги – мы должны сначала отрегулировать, каким образом формируются тарифы. Если в тарифах сидит 50-процентная потеря тепла, света и воды и это оплачивает население, то, наверное, нужно ставить вопрос не просто о том, что нужно высчитывать, какие затраты производителей жилищно-коммунальных услуг, а сколько реально этих услуг получает население. Не должны люди платить за то, что кто-то трубой отопления согревает воздух на улице, потому что у ЖЭКа не хватает ума сделать изоляцию, что вода уходит в канализацию вместо того, чтобы дойти до жителей и все остальное. Поэтому хочу еще раз напомнить, что „Народный блок Литвина” голосовал за вето на повышение тарифов на жилищно-коммунальные услуги в 2006 году. Именно из этой логики, потому что мы считаем, что сначала нужно навести порядок в цене. Не надо прятать потери поставщиков жилищно-коммунальных услуг и заставлять платить население. А уже после этого говорить о том так ли платит население, как оно должно платить.
Будь ласка, Юрій Соломатін. Підготуватись Шкілю.
Юрій Соломатін, фракція комуністів. Уважаемые соотечественники! Моя речь о политических трансвеститах. Трансвестит – это политический термин, который относится к человеку, добровольно изменившего свою полити. сексуальную ориентацию, то есть свой пол хирургическим путем. Был мужчиной – стал женщиной. И наоборот. В США есть знаменитый врач, который сделал уже более 3,5 тысяч операций по смене пола! Есть случаи возвращения своего прежнего пола. Хорошо это или плохо? Нежно это или нет? Это сложные противоречивые мировоззренческие медицинские вопросы, это компетенция специалистов. Для меня ясно только одно: публично оправдывать такие случаи, тем более оправдывать их как обыденность – это противоречит человеческой и Божеской морали. Заканчивается каденция 4.Верховной Рады Украины четвертого созыва, и журналисты уже опубликовали список политических «транвеститов», то есть депутатов, которые неоднократно сменили свою политическую ориентацию переходами из одной фракции в другую. Две трети депутатов, то есть 300, сменили свою политическую ориентацию два и более раз. Интересно, что все они состоятельные в материальном плане люди. Вслушайтесь и запоминайте! Побывали в двух фракциях 53 депутата, в трёх – 47, в четырех – 47, в пяти - 40, в семи – 21, в восьми – 16, в девяти – 6 и десяти фракциях – 1. Остались однолюбами только одна треть депутатов, в том числе фракция коммунистов за исключением нескольких предателей. Среди многократных политических перевертней, трансвеститов один бывший генеральный прокурор [[побывал в 10 фракциях]], один бывший премьер-министр [[в 8]], один бывший спикер, три известных юриста, один поющий ректор, один академик. Кто избрал этих политических «транвеститов», еще другими словами политических бомжей в Верховную Раду Украины? Его Величество народ. Поэтому я обращаюсь к украинскому избирателю, к украинскому народу и спрашиваю: с кем ты, мой обманутый и обездоленный народ? С политическими „транвеститами” капиталистами-миллионерами, или преданными тебе до последнего вздоха и последней капли крови однолюбами коммунистами? Народ, запомни, избирая на выборах 2006 политическую партию, выбираешь судьбу. Снова выберешь какую-то из капиталистических партий с привлекательными названиями-обманками, то есть политических „транвеститов”, будешь канать от голода и холода под забором богатеев, назвавших себя национальной элитой. Выберешь однолюбов коммунистов, будешь хозяином в своей стране, красивой и богатой Украине. Народ, выбор за тобой. Политических „транвеститов”-капиталистов на свалку истории! Это я тебе говорю, коммунист Юрий Соломатин. Спасибо.
Андрій Шкіль, Криворучко передав слово Ткаленко підготуватися.
Дякую. Я хотів би звернутися, звичайно, до, в першу чергу, радіослухачів, тому що колег народних депутатів стало вже менше, ніж тоді, коли виступали мої попередники, але кращі лишилися. Я хотів би наголосити на тому, що знаєте з приводу особливо останнього виступу, не любити треба більше ніж один раз. Любити, воно взагалі здоровіше, ніж, один раз це ж дуже мало. Але от одружуватись треба один раз, вибирати треба один раз і назавжди. Тут було би правильніше. Тому що коли не медик використовує медичні терміни, завжди виходять не зовсім правильні висновки. Я хотів би сказати звичайно про інакше. Я хотів би сказати, що, дійсно, вибори, вони розставляють акценти, практично, в будь-які кроки політиків. Але не треба у виборах забувати про головне – про державу, в котрій ти живеш і, в решті решт, хочеш обратися депутатом. Нещодавні законопроекти, які вносилися і, богу дякувати, не пройшли через Верховну Раду, які схиляли, чи прискорювали, так би в лапках, рух України до ЄЕП чи до там СНГ. Я вже позабував назви цих всіх покручів, які Росія дуже часто моделює з тим, щоби не дати заснути своїм імперським амбіціям. Імперські амбіції Росії і породжують усі ці СНГ і ЄЕПи. Тому я хотів би наголосити, я не хочу звертатися до тих, хто у своїх передвиборчих гаслах каже, що тільки в ЄЕП вони мають вести Україну. Я ж кажу, що Україна може йти або в Європу, або в інше місце, і кожен називає це місце по-інакшому. То врешті-решт я хотів би сказати про те, що влада головне мала б визначитися, куди має рухатися Україна. І з тривалої. тривалого виступу Президента я зрозумів, що Україна мусить і повинна рухатися в ЄЕС. І я би хотів, щоб під це було підведено максимальне підґрунтя тому. Таким підґрунтям мають бути ці вибори, і, найголовніше, наслідки виборів. Тобто я не розумію, чому до цього часу ще тільки ведуться розмови про те, якою має бути конфігурація післявиборча, якою має бути коаліція, коли все абсолютно є природнім. Є ті, хто формував майдан і привів до влади Президента Ющенка, і ті, хто стояв по інший бік барикад. На жаль, ці барикади були. Тому розмови, які ведуться так довго, схиляють мене до думки, що якась частина помаранчевої команди вже домовилася з іншою частиною. І це мене непокоїть як народного депутата, як кандидата в народні депутати, тому що неприродні союзи дають неприродні результати, а природні союзи дають очікувані, пролонговані і зрозумілі. Тому що поєднання Партії Регіонів і „Нашої України” призведе до такого м’якого, злагодженого кучмізму. Я переконаний, що цього ніхто не хоче ні в одній, ні в другій силі, але про це треба заявити чітко і відверто. Дякую.
Так, Ткаленко. Ну, і мабуть для заохочення дамо вже всім, хто хоче. Таран підготуватися.
Олександр Ткаленко, фракція Народного Руху України. Шановний Адам Іванович, шановні народні депутати, радіослухачі! Заява фракції Народного Руху України. Наша фракція вже неодноразово заявляла про необхідність парламентського контролю над здійсненням питань, пов’язаних з дислокацією Чорноморського Флоту Російської Федерації на нашій території, тим більше, що ці питання безпосередньо торкаються наших політичних, економічних і безпекових інтересів. Як уже зазначалося раніше, нам необхідно створити умови для виведення Чорноморського флоту після 2017 року. Але всупереч базовим угодам Чорноморський флот продовжує порушувати і чинне законодавство України і норми міжнародного права. Зокрема підрозділу Чорноморському флоту Російської Федерації самовільно і безпідставно використовують на безоплатній основі більше 75 земельних ділянок площею більше 150 гектарів та 86 об’єктів флотської інфраструктури, інші фонди. Значна частина цих об’єктів флоту просто не потрібні і використовуються не за призначенням. І хоча цей факт усім добре відомий, відповідні відомства дійових заходів щодо їх вилучення чи законного оформлення оренди до цього часу не вживають. Навіть після останніх урядових рішень затримується інвентаризація землі акваторій і майна, що використовується Чорноморським флотом Російської Федерації і не відбувається оцінка ринкової вартості їх оренди. Так звана сума оплати за оренду, щорічний залік в рахунок погашення державного боргу в сумі 97 мільйонів доларів не відповідає світовій ціновій практиці. Як відомо, за підрахунками спеціалістів Міністерства фінансів України ще перед підписанням базових угод ця сума визначалася в 2,5 мільярда доларів. Такий стан речей мав би змусити Верховну Раду України, забезпечити парламентський контроль у цьому важливому напрямку. Тим більше, що незабаром розпочинає свою роботу підкомісія з питань Чорноморського флоту, міждержавна комісія Ющенко-Путін, яка теж потребує парламентського контролю. Але поданий ще в червні минулого року проект постанови номер 7696 про утворення тимчасової слідчої комісії Верховної Ради для вивчення стану виконання базових угод по Чорноморського флоту в порядок денний дев’ятої сесії не включений. Фракція Народного Руху України ще раз наполягає на необхідності термінового розгляду цього питання та утворення відповідної комісії. Дякую за увагу.
Віктор Терен. Підготуватися Місюрі.
Дякую, Адам Іванович. Віктор Терен, „Блок Юлії Тимошенко”. Шановні громадяни України, шановні колеги, „Блок Юлії Тимошенко” переконаний, що об’єднання національно-демократичних патріотичних сил повинно відбутися ще до виборів. Ми підготували текст коаліційної угоди, який пропонуємо підписати всім учасникам помаранчевої команди. Ми діємо відкрити, прозоро і хочемо, щоб громадяни України знали про ті принципи, навколо яких ми пропонуємо об’єднатися. Об’єднатися не на домовленостях про посади, а саме навколо засадничих, програмових принципах. Ми пропонуємо. Перше, учасники коаліції зобов’язуються не вступати в переговори щодо формування об’єднань з тими політичними партіями та блоками, які виступають проти національних інтересів України і, насамперед, з партією Регіонів Януковича. Ми також пропонуємо, щоб учасники коаліції наполягали на скасування будь-яких гарантій, наданих представникам колишньої влади щодо їх недоторканності, в тому числі забезпечити в повному обсязі розслідування злочинів, скоєних режимом Кучми та його оточення. Учасники коаліції вимагають перегляду руйнівних для України газових угод, вимагають проведення прокурорського розслідування газової афери та притягнення до відповідальності чиновників, винних у зраді національних інтересів та завдання збитків державі. Учасники коаліції, на нашу думку, мають виступити за проведення податкової реформи і водночас за ефективну соціальну політику, за збільшення зарплат, росту стипендій, пенсій, повернення заощаджень і, передусім, учасники коаліції беруть на себе зобов’язання щодо скасування депутатської недоторканності для депутатів усіх рівнів. І дуже важливе. Ми, повторюю, не ганяємося за посадами. Ми за той принцип, що державні посади після виборів мають розподілятися виключно відповідно до отриманих на виборах результатів. І партія, чи блок партій, що набере найбільше голосів на виборах серед інших учасників коаліції пропонує свого прем’єра. І хочу підкреслити, що посада наступного прем’єра є дуже важливою. Після конституційної реформи практично всіма питаннями внутрішнього життя в країні: економіка, соціальна спрямованість буде займатися практично всім цим Прем’єр, бо зовнішня політика, така реформа і питання оборони залишається за Президентом і тому роль Прем’єра є надзвичайно важливою, але ще Прем’єра має обирати сам народ. І серед учасників коаліції саме та політична сила, яка набере найбільше голосів, вона матиме право висувати свого Прем’єра. Гарантом виконання цих принципових засад, на нашу думку, має виступити безпосередньо Президент України Віктор Андрійович Ющенко. Це наші принципи, навколо ми об’єднатися, пропонуємо всім тим, кому дорога Україна, хто з нами стояв разом на помаранчевому Майдані, і тільки так ми можемо досягти єдності і перемоги. Дякую.
Вадим Місюра, будь ласка. Підготуватися Бондаренко.
Вадим Місюра, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]], „Опозиційний блок НЕ ТАК!”. Фракція Соціал-демократичної партії [[об’єднаної]] звертається до Верховної Ради України, до всього українського народу та міжнародної демократичної громадськості з попередженням щодо можливості масштабних фальсифікацій під час парламентських виборів з боку політичних сил, які підтримують нинішню владу. Існує величезна небезпека того, що під час цих виборів знову буде використана надзвичайно брудна технологія голосування мертвих душ, яка активно застосовувалася помаранчевими політиками у 2004 році. А ні для кого не є таємницею, що під час останніх виборів Президента, кандидат від помаранчевих здобув так звану перемогу, головним чином за рахунок підтримки з боку виборців від тих регіонів, у яких найбільше поширене еміграція, зокрема, нелегальна. Відповідно до даних перепису 2001 року населення 8 західних областей України, включно з неповнолітніми особами становило 9 мільйонів 552 тисячі чоловік. Згідно з мінімальними розрахунками експертів, не менше 3 мільйонів виборців цих регіонів залишило країну. Але сталося так, що цілковита більшість мігрантів і остарбайтерів, якимось чудовим способом взяла участь у голосуванні в жовтні, листопаді та грудні 2004 року. Хоча ані прикордонні, ані митні органи не виявили під час проведення виборів будь-яких ознак масового перетинання кордону у напрямі України громадян нашої держави з метою участі у виборах. Достеменно відомо, що режим Леоніда кучми попри всі його звинувачення у застосуванні політичного тиску не мав змоги протистояти цим масштабним порушенням і фактично змушений був з метою уникнення силових зіткнень з радикальними прибічниками Ющенка в Галичині заплющувати очі на ці зловживання. Тим більше, що на той час адміністративний ресурс і відповідні можливості для залякування в західних областях, фактично, давно працювали на Ющенка. Це було, зокрема, зафіксовано у висновках спостерігачів від Британської Хельсінської правозахисної групи. В нинішніх умовах помаранчева влада має необмежені можливості для відтворення цих фальсифікацій у ще більших обсягах. Неодноразові корупційні скандали, намагання незважаючи на волю народу втягнути Україну до НАТО, незаконне звільнення з посад з мотивів політичної помсти тисяч компетентних фахівців - все це свідчить про її цілковитий цинізм, готовність не гребуючи будь-якими засобами нав’язувати суспільству хибні і небезпечні рішення. Так званий указ про забезпечення проведення чесних виборів є зайвим свідченням цього. Крім того, наприклад, на 1.02.2006 року до уточненого загального списку виборців закордонного виборчого округу включено всього 380 тисяч 141 виборець. Питання: де будуть голосувати майже 2,5 мільйони громадян, яких не врахували і які знаходяться закордоном? Фракція СДПУ(о) в цих умовах вважає, що обов’язком Верховної Ради України є термінове створення Тимчасової слідчої комісії з питань виявлення обставин, що можуть призвести до зловживань під час виборів та проведення.
Володимир Бондаренко.
Володимир Бондаренко, партія „Реформи і порядок” Блок ПОРА-ПРП. Сьогодні я хотів би торкнутися питання про ситуацію з забудовою в місті Києві. Дивним чином, але в столиці України до цього часу відсутній єдиний зрозумілий генеральний план розвитку міста, який би показував, куди воно розвивається і в якому напрямку будуть будуватися житлові масиви, яка соціально-культурна схема буде їх супроводжувати. Немає в Києві і проектів детального планування мікрорайонів що дає можливість чиновнику самому вирішувати що, де, як і коли будувати? Немає оцінки земельних ділянок, яка була б зроблена експертами незалежними, і тому кожна ділянка, яка сьогодні розподіляється, а таких ділянок на засіданнях Київради на кожному засіданні розділяється від 10 до 400 і ці ділянки потім потрапляють на вторинний ринок, адже ніхто не знає, що, де і як будувати, і скільки вони варті. Добре знають ті, хто їх розбирає, перепродує, заробляючи мільярди на київській землі. Я хотів би звернути увагу на те, що останнім часом в Києві з’явилися випадки шахрайства на житловому будівництві. Уже опубліковані списки фірм, котрі отримали землю, або самостійно почали будувати. Залучили мільйони грошей у людей, а сьогодні не можна їх кінці знайти. Я попереджаю київських забудовників, зокрема тих, хто фінансує це будівництво: остерігайтеся шахраїв, бо влада вас не захищає. Якщо київська влада виділила землю, або не помітила, що там будується, значить вона в зговорі з цими людьми. Адже попробуйте взяти лопату і копнути один штик, будь де в Києві, і до вас прибіжить три інспектори. А коли будується будинок на Татарці, ніхто не знає, хто його будує і чому його будує. Земля виділялася і таким чином було освячене шахрайство. Якщо колись вклади населенню держава збирала, а лідер „Не Так” Кравчук запевнив, що ці гроші будуть збережені для людей, то сьогодні ми знаємо, як їх зберегли. Потім ми бачили трасти. А сьогодні новий „Льоня Голубков”, який сидить у Київській міській державній адміністрації, роздавши земельні ділянки, запевнив таким чином людей, що вони можуть давати гроші. Я думаю, що прокуратура могла б розібратися: хто виділив землю, хто не помітив ці новобудови, хто не вивчив ситуацію з інвесторами, не переконавшись, що у них є хоч копійка за душею і що це не нові трастовики. Я думаю, що прокуратура могла б розібратися, якби знову ж таки виконувала свої функції, а не була одним із активних переробників Київської землі на гроші. Зокрема, я вже приводив приклади і їх багато, коли Генеральна прокуратура отримує через Київську міську державну адміністрацію земельні ділянки, а потім вони виявляється так званих інвесторів які потім будуть і на них наживають нові і нові гроші. Так от, нещодавно Київська міська влада передала Генеральній прокуратурі додатково 35 квартир, забувши про інтереси 140000 київських черговиків. Тому мені здається, що треба на Раді національної безпеки і оборони глянути ситуацію з київськими землями і притягнути до відповідальності винних. Дякую.
Закінчили виступати. Повідомляю, що наступного тижня ми працюємо в комітетах, фракціях і групах, але відповідно до прийнятого рішення, у вівторок ми проведемо ранкове пленарне засідання, де заслухаємо комплекс проблем пов’язаних із ситуацією, що склалася у тих чи інших галузях держави. На цьому ранкове засідання Верховної Ради оголошую закритим. У залі залишився я і Юрій Анатолійович Кармазін і ще частина народних депутатів, і Лобода.