Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam 8. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena poslovnika državnega zbora. Spoštovani! Pred pričetkom dela predlagam, da se z minuto molka spomnimo nedolžnih žrtev terorističnega zločina v Londonu prejšnji teden. Hvala! Nadaljujemo sejo. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Josip Bajc, Roberto Battelli, Ljubo Germič, Miran Jerič in Rudolf Moge. Na sejo sem vabil predsednika vlade Republike Slovenije, gospoda Janeza Janšo k 1. točki in predstavnike vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda, varuha človekovih pravic k 18. točki, predstavnika državnega sveta Republike Slovenije k 22. točki in predstavnika sveta fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji ter predstavnika sodnega sveta k 24. točki dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 8. seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno z 59. členom poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje 1. julija 2005. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora. Predloga za umik točke z dnevnega reda nisem prejel. Prehajamo na predlog za širitev dnevnega reda. Kolegij predsednika državnega zbora Republike Slovenije predlaga, da se dnevni red razširi z obravnavo predloga zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti javne agencije za železniški promet iz naslova kreditov, najetih za zagotavljanje lastne udeležbe v letu 2005 za projekte, ki se izvajajo v okviru programa investicij, sofinanciranih s sredstvi Evropske unije, in za pokrivanje stroškov obresti iz naslova kredita, ki ga je agencija za železniški promet najela za vzdrževanje in investicijsko vzdrževanje železniške infrastrukture v letu 2003 in 2004, nujni postopek. Predlog kolegija ste prejeli v petek, 8. julija 2005. Želi besedo predstavnik vlade? [[Ga ni.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Prehajamo na odločanje o širitvi dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 63, proti nihče. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev dnevnega reda sprejet. Zbor bo to točko obravnaval kot 21.a točko dnevnega reda. Predlagam zboru, da za današnjo sejo določi dnevni red, ki ste ga prejeli s sklicem, s predlagano dopolnitvijo, ki smo jo ravnokar potrdili. Glasujemo o celotnem dnevnem redu. Glasovanje teče. Navzočih je 70 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 8. seje zbora določen. S tem prekinjam sejo in jo bomo nadaljevali ob 15. uri.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Obveščam vas, da se zaradi zadržanosti obravnave poslanskih vprašanj in pobud na 8. seji državnega zbora Republike Slovenije ne bodo udeležili naslednji ministri: mag. Janez Drobnič, dr. Vasko Simoniti, mag. Andrej Vizjak in dr. Jure Zupan. Opravičilo je bilo poslano danes s strani vlade Republike Slovenije. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 30 poslank in poslancev. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. členom in drugim odstavkom 245. člena ter 247. člena poslovnika državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije bo odgovoril predsednik vlade. Minister za zunanje zadeve dr. Dimitrij Rupel bo v skladu z 247. členom poslovnika odgovoril na poslanski vprašanji, postavljeni na 6. in 7. seji zbora, na kateri zaradi odsotnosti ni odgovoril; ker se nam bo minister pridružil kasneje, pa bo storil v nadaljevanju seje. Poslanci, ki so prijavili dve vprašanji, bodo drugo vprašanje postavili potem, ko bodo vsi prijavljeni poslanci postavili po eno vprašanje. Poslanci imajo za postavitev vprašanja na voljo tri minute, predsednik vlade in ministri odgovorijo na vprašanja največ v petih minutah, enako tudi, če je vprašanje postavljeno več ministrom. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Prosim poslance, da so na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. V zvezi z najavo poslanskih vprašanj vas obveščam, da je poslanka Breda Pečan postavila tri vprašanja, zato je vprašanje ministru za promet umaknila. V zvezi s to točko vas še obveščam, da v primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morata predsednik vlade ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor, ki bo objavljen v glasilu državnega zbora. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo državnega zbora. Na klopi ste prejeli pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katera v poslovniškem roku še ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Kot že rečeno, bo na prva tri vprašanja odgovarjal predsednik vlade, gospod Janez Janša. Prvi bo poslansko vprašanje postavil dr. Matej Lahovnik. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik vlade! Zanima me: Kako ocenjujete uresničevanje strategije in poslanstva obeh paradržavnih skladov, Kapitalske družbe in Slovenske odškodninske družbe v letu 2005? To vas še posebej sprašujem zato, ker je vaša vlada na čelo obeh družb imenovala strankarski osebi z vprašljivimi kompetencami. Najlepše se je to pokazalo prejšnji teden, ko se vodstvu kapitalske družbe oseba, ki je vaš strankarski kolega, ni znala prijaviti na sejo skupščine luke Koper. Vsak, ki se vsaj ljubiteljsko ukvarja z menedžmentom, ve, da se je treba na takšno skupščino prijaviti vsaj tri dni prej, če želiš na njej tudi sodelovati. Tega ne vedo očitno samo ljudje, ki ste jih vi imenovali na čelo kapitalske družbe. To vas sprašujem tudi predvsem zato, ker v vseh štirih skladih kapitalske družbe varčuje za dodatno pokojninsko zavarovanje več kot 259 tisoč slovenskih državljank in državljanov. Vrednost finančnih naložb kapitalske družbe pa lahko ocenimo na okoli 300 milijard tolarjev. Sprašujem se, kako lahko kakovostno opravljajo s tem premoženjem, če ne zmorejo niti tako preprostih operacij, kot je prijava na skupščino delničarjev. Empirični podatki kažejo, da se je vrednost finančnih naložb obeh paradržavnih skladov, kamor ste imenovali strankarske ljudi, v letu 2005 znižala za okoli 35 milijard slovenskih tolarjev. Drugače rečeno, v zrak je izpuhtelo okoli 200 tisoč povprečnih mesečnih neto plač v Sloveniji v lanskem letu, 200 tisoč povprečnih mesečnih neto plač. To je rezultat upravljanja s tem premoženjem. Po drugi strani pa smo seveda priča celi vrsti kadrovskih, strankarskih imenovanj v uprave in nadzorne svete slovenskih podjetij. Ta kadrovski cunami pa se odraža tudi v 40% nižji gospodarski rasti, kot smo ji bili priča lani. Sprašujem se tudi, kako bodo lahko te osebe, ki jih imenujete v nadzorne svete po izrazito strankarskem ključu in imajo vprašljive kompetence, zastopale javni interes pri prodaji državnega premoženja. Ali ne bo prihajalo do zasebnih klientelističnih interesov? Kakšen bo nadzor, kakšen bo morebitni pregon nad nepravilnostmi, še posebej glede na to, da ste tudi na čelo policije in tožilstva imenovali politično kompatibilne ljudi, komisijo za preprečevanje korupcije pa očitno vaša vlada postopoma ukinja? Hvala za odgovor.
Hvala, gospodu Lahovniku. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala za vprašanje. Čeprav jih je bilo veliko najavljenih, je bilo eno postavljeno, prej jih je bilo 15. V času, ki mi je na voljo, bom poskušal odgovoriti nanje. Kar se tiče obeh paradržavnih skladov Slovenske odškodninske družbe in Kapitalske družbe, poslujeta v skladu z zakonodajo, ki je bila sprejeta že zdavnaj, na povsem enak način, kot sta poslovala prej. Ko gre za zaposlene v teh skladih je morda prišlo do sprememb v enem ali dveh odstotkih. Drugače so tam še popolnoma isti ljudje. Ko gre za Slovensko odškodninsko družbo, je bil objavljen javni razpis za direktorja. Ne vem, če je že kdaj prej sploh bil objavljen javni razpis. Izbran je bil nekdo, ki je pač odgovarjal vsem pogojem v tem razpisu. Kapitalska družba še nima novega šefa uprave. Je samo vršilec dolžnosti. Tudi tam bo objavljen javni razpis in se bodo pač izbirali najboljši ljudje. Prišlo je do zamenjav v nadzornih svetih in upravnih odborih obeh skladov, ker vlada želi svojo funkcijo opravljati odgovorno. Ne želi svoje funkcije opravljati preko tistih, ki so bili nameščeni bistveno prej in se danes pozabljajo prijavljati na razne seje skupščin, kajti ni naloga predsednika nadzornega sveta ali direktorjev uprave, da se prijavi za vsako skupščino podjetja v kateri ima družba delež. To delajo odgovorni za to, ki so tam zaposleni. Tisti, v tem konkretnem primeru, ki ste ga navedli, se je "pozabil", v narekovajih, prijaviti. Direktor oziroma vodilni v družbi so odgovorni, ker tega niso kontrolirali. Teh skupščin je veliko. Koliko jih je, sami najboljše veste. Za praktično vsako večjo naložbo ste zaposlili človeka v teh skladih, ki za to skrbi in odgovarja, in tisti se na to prijavljajo. Sedaj poteka ugotavljanje odgovornosti in se bo verjetno kmalu vedelo, zakaj je prišlo do te napake. Kar se tiče ostalih očitkov glede kadrovskih zamenjav, bi se težko strinjal, da sedanja vlada ravna bistveno slabše, kot je ravnala prejšnja. Jaz mislim, da ravna bistveno boljše. Tudi za zelo odgovorna mesta, za katera nikoli prej niso bili objavljeni javni razpisi ,so sedaj objavljeni javni razpisi. Na mesto funkcionarja, političnega funkcionarja, ki je bil v prejšnjem mandatu nastavljen na čelo zavarovalnice Triglav, največje finančne institucije v državi, je bil objavljen javni razpis. Na tem razpisu je kandidiralo veliko sposobnih strokovnjakov. Izbran je bil nekdo, ki je že prej delal v zavarovalnici. Jaz sem ga prvič osebno srečal pred nekaj dnevi. Tudi nihče od članov komisije ga menda prej osebno ni poznal. Za institucijo, kot je recimo Klinični center v Ljubljani, je bil objavljen javni razpis. Prejšnji direktor je odstopil. Izbran je bil menedžer oziroma menedžerka, ki se je prijavila na razpis. Dvomim, da je kadarkoli doslej potekal tako transparenten postopek. Namesto politika na čelu Nove Kreditne banke Maribor je bil postavljen za vršilca dolžnosti nekdo, ki je že prej delal v tej upravi in ni politik. In še vrsta drugih institucij je, kjer ni prišlo do političnega kadrovanja, ampak ravno do odpravljanja posledic političnega kadrovanja v preteklosti. Če se vrnem nazaj k obema skladoma, naj povem, da ko gre za Slovensko odškodninsko družbo, ni ključni problem tam, kjer ga vidi gospod poslanec, ampak je ključni problem v tem, da ima na voljo premalo virov, glede na obveznosti, ki so bile tej družbi zakonsko naložene, in da je za lansko leto, za leto 2004, izkazala izgubo v višini 33,4 milijarde slovenskih tolarjev. Kapitalska družba ni izgubila nobenih sredstev. Govorjenje o 200 tisoč izgubljenih plačah je smešno. Posluje po enakih principih in najmanj enako uspešno, kot je prej. Res pa bo moralo priti do prevetritve funkcije obeh skladov v sistemu.
Hvala, gospodu predsedniku. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Lahovnik.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik vlade, če meni ne verjamete, vam bom prebral izjavo vašega strankarskega kolega, gospoda Gomiška, ki ste ga imenovali za predsednika skupščine KAD-a. Navedel je, da je imenovanje članov uprave Kapitalske družbe predmet koalicijskih usklajevanj, Finance dne 17. februarja 20005. Gospod Peter Groznik, ekonomist z ekonomske fakultete, ki je zavrnil članstvo v upravi, pa je 20. februarja za Finance to utemeljil takole: "Menim, da gre za politično kadrovanje. To ni niti resno, niti strokovno, niti korektno. Zaradi vmešavanja politike utegne biti državno premoženje neoptimalno upravljano." Jaz sem vam kasneje navedel, kaj se dogaja. Vrednost finančnih naložb se je znižala za 35 milijard tolarjev, kar je enako 200.000 povprečnih mesečnih plač v Sloveniji. Povedal sem vam, da v štirih skladih kapitalske družbe varčuje za dodatno pokojnino več kot 259.000 državljank in državljanov in jim ne more biti vseeno, kaj se z njihovim denarjem dogaja. Kar se tiče izgovarjanja, da gospod Toplak ne more vedeti, kako se prijaviti na skupščino oziroma da je kriv nekdo drug, oprostite, to se mi zdi licemersko. Obstaja načelo objektivne odgovornosti, ki ste ga, ko ste bili še opozicijski poslanec, vestno navajali. Očitno kot predsedniku vlade se vam to načelo objektivne odgovornosti ne zdi več modno. Želel bi še poudariti, da kar se obveznosti Slovenske odškodninske družbe tiče, bili ste v Demosovi vladi, ki je definirala obveznosti, ki jih ima Slovenska odškodninska družba, in ste s tem samo opozorili na vašo odgovornost. Pričakujem od te vlade, da ravna odgovorno, da imenuje v uprave in nadzorne svete ljudi ter da opravi predvsem javni razpis. Za mesto predsednika uprave Kapitalske družbe še sedaj ni javnega razpisa [[...]], je vršilec dolžnosti [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] član vaše stranke, gospod Toplak. Hvala.
Hvala gospodu, Lahovniku. Gospod predsednik, izvolite.
Jaz res ne vem, zakaj gospoda poslanca ni nikoli zmotil prejšnji predsednik uprave, ki je bil član njegove stranke. Seveda pa nismo nič slišali, da je bilo kaj narobe, čeprav je šlo za eklatantnega politika. Pri gospodu Toplaku bi težko uporabili ta naziv, glede na to, da nikoli ni bil poslanec, nikoli ni opravljal kakšnih profesionalnih političnih funkcij. In kot že rečeno, ni imenovan za direktorja uprave, je vršilec dolžnosti. Po objavljenem razpisu bo morda on, morda se bo javil kdo boljši, bomo videli. Objavljen bo razpis in postopek bo transparenten, kakršnega v prejšnjih 12 letih nikoli niste zagotovili. Prav tako moram reči, da bi se težko strinjal s tem, da je Demosova vlada kriva za vse, kar se je v zadnjih 12 letih dogajalo s Slovensko odškodninsko družbo, s spremembami zakonodaje, ki so se dogajale v zvezi s tem, z dodatnimi obveznostmi, ki so se nalagale, z raznoraznimi zakoni, potem ko Demosove vlade že dolgo časa ni bilo več in z, recimo temu, zelo škrtim odmerjanjem deležev premoženja tej družbi, ko je bilo treba zagotavljati ekvivalent tudi na strani prihodkov. To je problem, ki ga bomo reševali. Verjetno se bomo s tem srečali vsi skupaj tudi v državnem zboru, ker bodo potrebne zakonske spremembe.
Hvala, gospodu predsedniku. Želite proceduralni predlog? Izvolite.
Skladno z drugim odstavkom 246. člena želim, da opravi državni zbor razpravo o odgovoru predsednika vlade, kar utemeljujem z naslednjim. Predsednik vlade v ničemer ni odgovoril, zakaj nastaja poslovna škoda pri poslovanju obeh paradržavnih skladov; sam sem omenil podatek 35 milijard tolarjev izpuhtelega premoženja. Prav tako spoštovani gospod predsednik vlade ni odgovoril ustrezno glede javnih razpisov in imenovanj neodvisnih strokovnjakov na ta mesta. Zato prosim, da državni zbor opravi razpravo. Ker, kot sem povedal, problematika zadeva vse državljanke in državljane. Samo v Kapitalski družbi varčuje več kot 259.000 državljank in državljanov in jim ne more biti vseeno, kaj se dogaja z njihovim premoženjem. Hvala.
Hvala, gospodu Lahovniku. O predlogu bomo glasovali jutri v času glasovanja. Prehajamo na drugo vprašanje, ki ga bo predsedniku vlade postavil gospod Franc Horvat. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik vlade! Neuspeh pogajanj o naslednji finančni perspektivi in negotovost glede izida in časa eventualnega dogovora zahteva dodatno alternativno strategijo in taktiko Slovenije, tako v samih pogajanjih kot v sposobnosti črpanja sredstev Evropske unije. To je gotovo primaren nacionalni interes te države. Glede na dosedanje ne najboljše izkušnje pri črpanju sredstev na podlagi številnih malih programov, se vsiljuje vprašanje, ali ne bi bilo dobro usmeriti predloge in zahteve na velike infrastrukturne in okoljske projekte, na primer, sofinanciranje izgradnje avtocest, projekt petega koridorja in tako dalje. Na teh programih so velike potrebe po sredstvih. Zelo pomembna je dinamika izgradnje in velik je pomen teh projektov, na primer, pomurskega kraka avtoceste do madžarske meje in drugih prometnic, za skladnejši regionalni razvoj. Za vrsto teh projektov je pripravljena potrebna dokumentacija, imamo tudi zelo sposobno gradbeno operativo za izvedbo teh projektov. Na tem področju je v veliki meri zagotovljena programska absorbcija sredstev Evropske unije. Poleg hitrejše izvedbe za narodno gospodarstvo in za ljudi pomembnih projektov bi s pridobitvijo sredstev Evropske unije za te namene omogočili sprostitev obsega sredstev v državnem proračunu za druge projekte na nacionalni in lokalni ravni. Zato vas sprašujem, gospod predsednik: Ali ima vlada izdelano strategijo? Kakšna je ta strategija za pridobitev in koriščenje čim večjega obsega sredstev iz skladov Evropske unije, s katerimi bi se lahko hitreje in učinkoviteje približali ciljem strategije razvoja Slovenije, ciljem lizbonske strategije in hitreje dosegli skladnejši regionalni razvoj?
Hvala, gospodu Horvatu. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala za vprašanje. Odgovor je pritrdilen. V tej smeri je možno iskati nekatere rešitve v smislu okrepitve ali pospešitve črpanja evropskih sredstev. Deloma se je že doslej črpalo ta sredstva za nekatere večje infrastrukturne projekte. Za naprej pa je ravno iz teh razlogov, ki so bili navedeni in ki jih ne bi ponavljal, to možno še okrepiti. Vlada je pred kratkim sprejela strategijo razvoja Slovenije. Pripravlja se državni razvojni program za obdobje 2007-2013, sprejeli smo načrt priprave tega programa, delo poteka. Znotraj tega programa bodo tudi večji infrastrukturni projekti, za katere bo možno črpati evropska sredstva. Nekatere lahko navedem, še posebej na področju prometa. Že v tem že v tem proračunskem obdobju do konca leta 2006 je bilo na razpolago približno 20 milijonov evrov kohezijskih sredstev za tovrstne projekte. 42 milijonov evrov je bilo porabljenih za avtocestni projekt Smlednik-Krška vas. Za prihodnje obdobje obstajajo projekti, ki so deloma že v nastajanju, nekateri že v zadnji fazi. Med temi infrastrukturnimi projekti, ki pridejo v poštev, ki so posebej primerni za tovrstno financiranje tudi s pomočjo evropskih sredstev so nekateri železniški, odseki, recimo elektrifikacija proge Pragersko-Hodoš, pomožni drugi tir Koper-Divača, pomurski krak avtoceste. Zagotovo bomo z nekaterimi, vsaj delnimi projekti, iz tako imenovane tretje razvojne osi, ki bo povezala Slovenijo od meje z Avstrijo na Koroškem do Bele krajine tudi prišli v bitko za ta sredstva, tukaj je phyrnska avtocesta v naslednjem obdobju, za katero smo skušali dobiti že v teh pogajanjih, ki so potekala v prvi polovici leta, določena sredstva. Vlada bo zagotovo tudi s temi večjimi infrastrukturnimi pa tudi okoljevarstvenimi projekti skušala vplivati na boljšo izrabo črpanja evropskih sredstev, ne bo pa zanemarila tudi manjših projektov. Če pogledamo, kam se bodo locirali ti večji še posebej infrastrukturni projekti, to pač zajame približno tretjino države, ostali dve tretjini bosta tangirani z manjšimi projekti, ki jih seveda tudi ne smemo zanemariti. Hvala lepa.
Hvala, gospodu predsedniku. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala, za besedo. Hvala za odgovor, gospod predsednik. Ker je za uspešnost črpanja in seveda tudi za pogajanja pomembna tudi organiziranost znotraj vlade in glede na to, da ste napovedali nekajkrat tudi ustrezno organiziranost za izvajanje lizbonske strategije za izvajanje strategije razvoja Slovenije, vas sprašujem: Kaj in kdaj boste ukrenili za dejansko tako organiziranost in usklajevanje projektov na področju razvoja lizbonske strategije in pa celotnih odnosov z Evropsko unijo, predvsem na gospodarskem področju, da bo dejansko zagotovljen maksimalni iztržek pri pogajanjih in tudi pri samem črpanju? Hvala lepa.
Hvala, gospodu Horvatu. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala tudi za to dopolnilno vprašanje. Tukaj stvari potekajo po programu. Sprejeta je bila, kot sem že omenil, strategija razvoja Slovenije. Ta teden poteka vladna procedura za imenovanje odbora za reformo oziroma posebne delovne skupine za pripravo strukturnih oziroma sistemskih reform. Z ustanovitvijo te skupine in enajstih podskupin bomo operacionalizirali te odločitve. Predvideno je, da potem do konca septembra te skupine pripravijo koncept reform, ki jih bo obravnavala vlada, sprejela dopolnila. Na tej podlagi bodo potem nastali konkretni predlogi teh reform predvsem v razvojnem smislu, kot ste to omenjali. Rok za to bo konec leta. Ali bo iz te skupine nastalo tudi ministrstvo brez listnice za razvoj ali ne, je v tem trenutku še nemogoče dokončno odgovoriti. To je odvisno tudi od koalicijskih usklajevanj. Ampak ne glede na to, ali bo prišlo do tega ali ne, bo delo nemoteno teklo. Ta skupina bo hkrati tudi bedela nad uresničevanjem akcijskega načrta za implementacijo lizbonske strategije v Sloveniji. Strategija razvoja, ki smo jo mi sprejeli, je v bistvu lizbonska strategija. Za nas ne bomo delali še enega dokumenta oziroma podvajali samega dela in tudi ta odbor s koordinatorjem bo prijavljen kot tisti odbor in tisto mesto, ki usklajuje implementacijo lizbonske strategije v Sloveniji. V vsakem primeru se bomo organizirali tako oziroma ta organiziranost že nastaja, da bodo cilji doseženi.
Hvala, gospodu predsedniku. Tretje vprašanje bo postavil predsedniku vlade gospod Zmago Jelinčič Plemeniti. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. V Sloveniji se je leta 2000 predstavil poseben program učenja in izobraževanja specifičnih kadrov, ki bodo uporabljeni v Evropski uniji, tako imenovani "fast strim". Leta 2001 je bilo prijavljenih oziroma je bilo sprejetih 12 kandidatov v ta program, leta 2002 18, 2003 11 in tudi leto 2004 je vključevalo kar nekaj kandidatov. V tem trenutku sta zaključili šolanje dve generaciji tega specifičnega programa. Bilanca zaposlitev ljudi pa ni nikoli prišla v javnost, ravno tako tudi ne sredstva, ki so bila za to potrebna. Kakor kaže, je šlo pri prejšnji vladni strukturi za neko zameglevanje dejstev in pa za prodajanje megle, kajti večina teh ljudi ni nikoli dobila zaposlitve na teh ustreznih evropskih ustanovah. Zato sodim, da je zdaj skrajni čas, da se vprašamo: Kam je šel denar, koliko denarja je šlo in kje so ti ljudje zaposleni? Po nekaterih ocenah naj bi šlo na posameznega diplomanta približno 10 milijonov slovenskih tolarjev stroškov. Najmanj toliko. To pomeni, da je Slovenija porabila ogromno finančnih sredstev, če jih je porabila za to seveda. Upam, da bomo uporabili te ljudi na ustreznih delovnih mestih. Slovenija ima v Evropski uniji deficit in najslabše bi bilo, da strokovnjakov ne porabimo tam, kjer bi jih potrebovali, ampak da na ta način, kot smo že v prejšnjem sklicu poslušali pogajalce, ki so vedno prihajali v Slovenijo z govorancami, zopet smo zaključili eno poglavje, kar pomeni, da smo zopet pristali na vse pogoje. Tako se zdaj lahko zgodi, da bomo zaradi pomanjkanja in deficita teh ljudi na evropskih forumih izgubili možnost participacije tako pri finančnih sredstvih kakor tudi pri samem odločanju. Zato vas, gospod predsednik, sprašujemo: Koliko od teh zelo visoko izobraženih uslužbencev danes dela na področju institucij Evropske unije in koliko davkoplačevalskega denarja, je država porabila za to? Poleg tega pa tudi: Koliko strokovnega kadra na sploh primanjkuje v Evropski uniji? Hvala.
Hvala, gospodu Jelinčiču. Gospod predsednik izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Najprej naj povem, da je temeljni cilj tega programa usposabljati ljudi za to, da bi bolje uspevali na natečajih za zaposlitev v institucijah Evropske unije. Se pravi, da je to neka pomoč posameznikom, ki želijo dobiti službe v institucijah Evropske unije v Bruslju. Kot ste pravilno našteli te podatke so doslej iz Slovenije odšle štiri generacije. Popolni podatki, so za prvi dve, ki sta končali to usposabljanje. Iz teh prvih dveh je 31 udeležencev julija lani tudi že kandidiralo za mesta v evropskih institucijah. Med njimi je bilo uspešnih sedem, se pravi 22,6%. In ti so mislim, da v celoti že zaposleni v institucijah Evropske unije za nedoločen čas. Ostalih 24 dela v državni upravi v Sloveniji, dva delata na stalnem predstavništvu v Bruslju, na mestih, za kateri sta najbrž usposobljena po teh tečajih, 11 jih dela v ministrstvih, od koder so pač kandidirali na te tečaje, na evropskih zadevah. Osem jih je v tem času odšlo na druga delovna mesta v druga ministrstva. Trije pa so zapustili službo v državni upravi in niti niso zaposleni v Bruslju. Koliko je to usposabljanje Slovenijo stalo, žal, tega podatka nima. Ta del vprašanja je bil najavljen, lahko pa to naknadno poizvemo. Seveda je to možno dobiti kadarkoli in bomo sporočili pisno.
Hvala, gospodu predsedniku. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa. Prosil bi gospoda premiera, da pošlje tudi ta podatek. Obenem ga pa tudi sprašujem: Ali bo tudi tiste, ki niso uspešno končali tega šolanja, Slovenija uporabila v času svojega predsedovanja Evropski uniji? Hvala lepa.
Hvala, gospodu Jelinčiču. Gospod predsednik, izvolite.
Predvsem mislim, da je možno koristno uporabiti tiste, ki so šolanje končali, niso pa dobili zaposlitve v evropskih institucijah. Večina teh, ki še delajo v državni upravi, delajo na takšnih mestih, da so vključeni tudi v priprave na predsedovanje. Kako je možno uporabiti tudi tiste, ki niso uspešno končali tega šolanja, ne vem, najbrž manj kot tiste, ki so šolanje uspešno končali. Se bomo pa seveda za to pozanimali.
Hvala, gospodu predsedniku. S tem zaključujemo vprašanja, zastavljena predsedniku vlade. Ko sem prej prebral opravičila glede odsotnosti ministrov, sem prezrl, da bo gospod dr. Andrej Bajuk odsoten od 17.00 ure dalje. Na 6. in 7. seji državnega zbora sta poslanca mag. Milan M. Cvikl in Aurelio Juri postavila poslanski vprašanji ministru za zunanje zadeve dr. Dimitriju Ruplu. Ker minister na sejah ni bil prisoten in ker sta poslanca zahtevala ustni odgovor, jima bo minister odgovoril v nadaljevanju. Zato prosim gospoda ministra dr. Dimitrija Rupla, da najprej odgovori na poslansko vprašanje, ki ga je zastavil mag. Milan M. Cvikl, in sicer glede predvidene ustanovitve centra za pomoč približevanju Evropski uniji. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa, gospod predsednik. Strinjam se z domnevo, vsebovano v vprašanju poslanskega kolega Cvikla, da je center za pomoč pri približevanju Evropski uniji ena pomembnih institucij. Vlada vidi ta center kot instrument za zagotavljanje in uresničevanje slovenskih zunanjepolitičnih prioritet predvsem na področju zahodnega Balkana. Slovenija bo skozi delovanje centra, ki bo skrbel za izvajanje programov pomoči, nedvomno lahko pomembno prispevala k hitrejšemu približevanju omenjenih držav evropskim standardom, kar bo omogočalo tem državam boljše pogoje pri njihovem postopnem vključevanju v evropske integracije. Mislim, da je približno leto dni minilo od takrat, kar je bil ta center ustanovljen, in sicer na pobudo SVEZ. Ker pa bodo dejavnosti centra spadale v sklop razvojne pomoči, ki sodi v zunanjepolitično delovanje Republike Slovenije, sta se ministrstvo in služba vlade za evropske zadeve dogovorila, da bo center deloval v okviri oziroma pod okriljem našega ministrstva. V skladu s tem dogovorom pripravljamo načrt ustreznih korakov za začetek uspešnega delovanja centra. Hvala lepa.
Hvala, gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Cvikl.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Predsednik vlade, ministrica in ministri, poslanke in poslanci! Gospoda ministra sem želel vprašati zato, ker mi je na to sicer pisno odgovoril, vendar je njegov pisni odgovor in tudi to, kar je danes povedal, premalo konkretno. Zanima me: Kaj konkretno bo vlada naredila že v letošnjem letu za to, da bo aktivirala center za pomoč pri vstopanju v Evropsko unijo? To pravim zato, ker je z veliko večino državni zbor v mesecu marcu v deklaraciji za delovanje Republike Slovenije rekel, da bo ravno center za pomoč približevanju EU nudil konkretno pomoč. Zanima me, gospod minister, če nam lahko pojasnite: Kakšne vrste bo ta pomoč? Katerim državam jo boste namenili? Kdo bo pri tem sodeloval? Ali boste, na primer, podpirali projekte neposredne pomoči skozi programe neposrednega sodelovanja z institucijami, kot je bil primer v Makedoniji? V koliko programih je Sloveniji od 3. decembra uspelo vključiti svoje svetovalce? Ocenjujem, da gre za pomembno strateško vprašanje, ki bo predvsem zaradi nadaljevanja širitve omogočilo slovenskemu gospodarstvu še boljše delovanje v prostoru jugovzhodne Evrope. Zato bi prosil, če ste lahko v odgovoru maksimalno natančni in korektni. Mi smo sicer prvi odgovor vladajoče koalicije na to vprašanje že dobili. Amandma, s katerim bi se zagotovil dodatni denar za delovanje tega centra, ki ga boste ustanovili na ministrstvu za zunanje zadeve, je bil zavrnjen. Zato me zanima: Ali boste gospoda kolega ministra Bajuka poprosili, da bo iz rezerve ali kako drugače zagotovil denar že v letošnjem letu. Če tega ne boste, potem seveda ni za pričakovati, da bomo obletnico delovanja [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] tega centra pričakali z živim centrom, ampak bo center zamrl. Hvala lepa. Prosim, če ste konkretni.
Hvala, gospodu Cviklu. Gospod minister izvolite.
Hvala za to dodatno vprašanje. Rad bi kolega poslanca opozoril na to, da moj kolega minister Bajuk ne deli denarja drugim ministrom ali komurkoli kar tako, ampak o tem sklepa ta visoki zbor. Problem, s katerim smo se soočili, ko smo dobili, da tako rečem, v presojo in upravljanje ta center, je bil ta, da je bil doslej kot ustanovitveni kapital zagotovljen samo manjši znesek, to se pravi, bilo je zagotovljenih 5 milijonov tolarjev. Mi smo se dejansko morali glede tudi na novo situacijo v EU, glede na novo situacijo v tej vladi, na novo organizirati. Kar se tiče statuta, da ne bo sedaj kakšnega nesporazuma. Statut je bil sprejet šele konec prejšnjega leta oziroma tik pred nastopom nove vlade. Mi smo podedovali tudi nekatere materiale s strani prejšnje vlade, tudi zapisnike, gradiva s tiste konference, ki ste jo organizirali. To je še vedno v obdelavi. Naj povem, da je medtem 12 držav, od tega 6 držav članic EU in 6 držav kandidatk oziroma držav z evropsko perspektivo, imenovalo svoje predstavnike v nadzorni odbor. Mislimo, da je naloga centra povezana s povečevanjem razvojne pomoči. Poslanke in poslanci verjetno vedo, da bo Slovenija skladno s sklepi evropskega sveta v juniju 2005 dolžna nameniti za uradno razvojno pomoč vsaj 0,17 BDP, pri čemer bo treba do leta 2015 povečati to na 0,33. Poslovne usmeritve centra, ki izhajajo iz akta o ustanovitvi, bo mogoče konkretizirati na podlagi cele vrste sporazumov in dodatnih aktov, bilateralnih sporazumov, ki so sklenjeni z državami zahodnega Balkana, v katerih so začrtana področja sodelovanja. Glede sodelovanja s širšo družbo, naj rečem, da bo center, ki ima širši pomen v izvajanje vključeval univerze, gospodarsko zbornico, nevladne organizacije in tudi druge institucije. Na eni svojih naslednjih sej pa bomo [[...]] [[Opozorilni znak za konec novo upravo.]] [[..]]na upravo. Hvala lepa.
Hvala, gospodu ministru. Gospod Cvikl, želite proceduralni predlog? Izvolite.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Jaz bi predlagal, da v skladu z drugim odstavkom 246. člena državni zbor odloči, da se o tem na naslednji seji opravi razprave. Odgovor ministra je namreč premalo konkreten, predvsem pa želimo v državnem zboru razpravljati o tem, kako bo vlada to, kar je državni zbor na predlog vlade sprejel in državni zbor je sprejel, da je center tista konkretna oblika pomoči, kako to vlada namerava v letošnjem letu narediti. Mi obžalujemo, da ko ta visoki državni zbor razpravlja o rebalansu državnega proračuna, predlog ni bil sprejet. Če bi bil ta predlog sprejet, vlada je temu predlogu, gospod minister za zunanje zadeve in gospod minister za finance, nasprotovala in je to bilo na nek način v nasprotju s samo v državnem zboru sprejeto odločitvijo, da bo ravno center za pomoč približevanju Evropski uniji tisti ključni vzvod, ki bo pomagal uveljavljati slovensko politiko nadaljnje širitve Evropske unije. Zato menimo, da je na eni strani gospodarski pomen nadaljnje širitve Evropske unije v jugovzhodno Evropo ob vseh problemih, ki se pojavljajo, in pa same očitne namere Vlade Republike Slovenije, ker je seveda obiskala sosednjo Hrvaško, ko ste se minister danes vrnili iz Srebrenice, kjer cela Evropska unija in cel svet ugotavlja, da je verjetno potrebno nadaljevati proces širjenja Evropske unije tudi za države, kot sta Bosna in Hercegovina, Makedonija, bi želeli, da se o tem opravi razprava. Vlada Republike Slovenije naj na tej razpravi konkretno predstavi, kaj bo naredila, kdaj ob center aktiviran in da bi potem, ko smo v Republiki Sloveniji uspeli v preteklih letih oživeti dva centra, prvi je center za razminiranje, drugi pa center za tako imenovano odličnost v javnih financah, da bi tudi ta center za pomoč približevanju Evropski uniji zaživel in bi na ta način Slovenija lahko odigrala pomembno pozitivno vlogo v procesih širjenja Evropske unije tudi v države jugovzhodne Evrope. Prosil bi, če bi jutri ob odločanju o tem tudi glasovali o tem predlogu in opravili razpravo o neustreznem odgovoru gospoda ministra. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Cviklu. O predlogu bomo glasovali jutri v času glasovanja. Drugo vprašanje, na katerega ste, gospod minister, dolžni odgovor, je postavil gospod Aurelio Juri, in sicer o nadaljnjih dogovorih z Republiko Hrvaško o poteku meje na kopnem in na morju. Izvolite gospod minister.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod poslanec, spoštovane kolegice, kolegi! Mi smo podpisali neko izjavo, Vlada Republike Slovenije in Vlada Republike Hrvaške o izogibanju incidentom. Ta podpis oziroma ta izjava je odraz volje in želje obeh vlad, da Slovenija in Hrvaška kot sosednji državi svoje odnose ustvarjata in krepita v duhu evropskih načel dialoga in zaupanja. S to izjavo smo se zavezali, da se bosta pri iskanju rešitev za vsa odprta vprašanja izogibali enostranskim dejanjem in da bosta ta sporazum oziroma to izjavo dosledno izvajali. Hkrati bosta dosledno izvajali, kar je centralna točka tega sporazuma oziroma te izjave, znani SOBS - sporazum o obmejnem prometu in sodelovanju, ki je bil, kot veste, uveljavljen leta 2001. V izjavi je napisano, da državi priznavata, dokler ne bo dosežena dokonča rešitev mejnega vprašanja, spoštujta to stanje na dan 25.6.1991. Zaradi tega je tudi v izjavi navedeno, da se bosta državi pri iskanju rešitev v zvezi z mejo izogibali dejanjem, ki bi lahko prejudicirala končno rešitev meje med državama. Seveda nimamo nobenega zagotovila za to, da poslej ob meji ne bo nobenega incidenta, nobene težave. Takšnega zagotovila ni mogoče dati. Vendarle verjamemo v dobronamernost hrvaške vlade, njenih predstavnikov, s katerimi smo to izjavo podpisali, torej verjamemo, da bo hrvaška vlada storila vse, da bi se potencialni incidenti v naprej preprečili. Moram reči, da je bilo takšnih dogovorov in takšnega dogovarjanja že nekaj in da smo dejansko preprečili naraščanje napetosti ali pa občasne težave. Trajna vzpostavitev stanja, v katerem slovensko-hrvaških odnosov ne bodo dnevno označevali različni incidenti ob meji, je torej je nujna z vidika bodočega konstruktivnega reševanja preostalih odprtih vprašanj, med katerimi ima vprašanje meje seveda zelo pomembno mesto. O tem najbrž nikogar ni potrebno prepričevati. Glede reševanja vprašanja meje od septembra 2002, ko je hrvaška stran uradno sporočila, da julija 2001 parafirana in s strani obeh vlad potrjena pogodba, sporazum Drnovšek-Račan, o državni meji med našima državama ne more biti uveljavljena, od takrat torej sprememb ni bilo glede reševanja vprašanja meje. Mi smo seveda pripravljeni počakati na trenutek, ko bo hrvaška stran sposobna uresničiti doseženi sporazum ali pa predlagati takšno sporazumno rešitev, ki jo bo nato sposobna tudi v resnici izpeljati. Vi veste, da imamo celo vrsto zadržkov prav zvezi s tem, ker hrvaška stran nekaterih obljub, nekaterih zavez ni uresničila, zato se bojimo, da bi v primeru, ko bi recimo, se zanašali na neko definitivno rešitev, bodisi za arbitražo ali da bi se odločili za nova pogajanja, da bi v tem primeru ne imeli nobene garancije, da bi se to tudi dejansko uresničilo. Čakamo torej na to, da se odnosi pomirijo. Znano je, da so se lansko leto ob koncu leta precej vznemirili in želimo potem tako izboljšane odnose uporabiti za to, da krenemo v neko novo fazo dogovarjanja ali o sporazumevanja ali pač nekega dogovora v zvezi z mejo. Hvala lepa.
Hvala, gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Aurelio Juri.
Hvala, predsednik. Poglejte, dobre volje je veliko in verjamem v najboljše namene obeh vlad, pa vendarle dejstva in dogajanja ob meji kažejo neko drugo stanje, neko drugo sliko. Nič ne kaže, da bi se pomikali na poti izboljševanja, ampak ohranjamo stanje incidentov. Zato bom zelo konkreten v tem dopolnilnem vprašanju. Ali je, sklicujoča se na stanje 25. junij, hrvaška stran naložila po dogovoru na Brionih svojim patruljnim čolnom, da ne vstopajo v Piranski zaliv, kajti od takrat Hrvaški patruljni čolni niso vstopali v Piranski zaliv? Ali je naša vlada naložila upravni enoti Piran, da naj ne izdaja listin za gradbene posege onstran Dragonje, kajti od 25. junija se to ni dogajalo? Gre za dogovor. Če se te stvari niso razčistile, pomeni, da vsak tolmači po svoje stanje na tisti dan, kar pomeni, da se bodo incidenti nadaljevali. Hvala.
Hvala, gospodu Aureliju Juriju. Izvolite, gospod minister, želite odgovoriti.
Hvala lepa, za to dopolnilno vprašanje. Glede tega, kaj Hrvaška nalaga svojim čolnom, to boste morali vprašati hrvaško vlado. Vsekakor sporazum oziroma izjava, ki sem jo omenjal, predpostavlja, da noben čoln nikogar ne zaustavlja in ne posega, denimo v Piranskem zalivu. Pravzaprav bi rad opozoril na nek paradoks. Jaz sem pripravil tudi tekst, ki ga bom verjetno objavil na Hrvaškem, če bo mogoče, če bo volja pri nas, celo pri nas. Tekst, ki bo poskušal na čim bolj preprost način pojasniti, kaj je bistvo sporazuma o obmejnem sodelovanju in prometu. Če upoštevamo SOBS, pomeni, da imajo ribiči bodisi slovenski, bodisi hrvaški, pravico loviti tja od Vrsarja do Ankarana, na tem zelo širokem morskem območju, ne da bi jih kdo pri tem oviral, ne da bi kdo posegal v njihovo delo itn. To sem jaz svojim kolegom in to je bilo naši policiji razloženo. Če je hrvaška stran res uspela vsem razložiti bistvo, da tako rečem, nove uveljavitve ali pa rehabilitacije SOBS-a, ne vem. Vsekakor rehabilitacija SOBS-a v tej izjavi pomeni to, da ni nobene potrebe, da bi policija zahajala v Piranski zaliv in bi bodisi legitimirala, bodisi kontrolirala kogarkoli, ki tam lovi. Nekaj tehničnih problemov v zvezi s tem seveda še obstaja. To so tako imenovane dovolilnice. Da bi SOBS 100% izvajali, je potrebno urediti, ponovno urediti ali pa obuditi režim dovolilnic. Vsekakor pa je tekst, ki ga omenjam, namenjen temu, da se v resnici sporazumemo, da v tem širokem pasu, ki ga obsega SOBS, ni nobene potrebe, da bi kdorkoli interveniral. Tako je. Hvala lepa.
Hvala, gospodu ministru. Gospa Pozsonec, izvolite. Proceduralni predlog.
Hvala lepa. Istočasno sem jaz postavila vprašanje kot dva moja predhodnika in sem pričakovala na isti način odgovor. Jaz sem dobila tukaj pisni odgovor, s katerim pa se ne strinjam. Kaj naj delam zdaj s tem pisnim odgovorom? Nimam možnosti ugovarjati.
Gospa Pozsonceva, bomo preverili, ali ste zahtevali ustni odgovor. Če ste zahtevali ustni odgovor, ga boste na naslednji seji dobili. Bomo poskrbeli.
Hvala.
Gospa Potrata, proceduralni predlog ali vprašanje?
Nanaša se na vprašanje. Jaz sem podobno zastavila na prejšnji seji ustno poslansko vprašanje spoštovanemu ministru dr. Šturmu. Tudi jaz sem dobila danes pisni odgovor, ki ne izpolnjuje mojih pričakovanj. Seveda mi je pa zaprta možnost postaviti dodatno poslansko vprašanje ob odgovoru. Zato zastavljam enako vprašanje kot gospa Pozsonec: Zakaj smo obravnavani različno? Hvala.
Naj še enkrat opozorim, če poslanec ne dobi odgovora oziroma če je minister odsoten in ne zahteva ustnega odgovora, dobi avtomatično pisni odgovor. V obeh primerih bomo preverili, v kolikor ste zahtevali na prejšnji seji ustni odgovor, seveda bomo videli iz magnetograma, boste na naslednji seji dobili ustni odgovor. Nadaljujemo z vprašanji poslank in poslancev, in sicer gospod Milan Petek bo postavil poslansko vprašanje ministru za kulturo, ki je pa odsoten. Ali želite kljub temu zastaviti vprašanje?
Da.
Izvolite.
Tudi meni je žal, da je minister odsoten, saj mnogi v Mariboru in v okolici pričakujejo ustrezen odgovor. Zaradi tega, ker je zahteva zelo aktualna, ga pač postavljam brez ministra, pričakujem pa ustni odgovor. Mestni svet Mestne občine Maribor je na svoji zadnji seji pred tednom dni sprejel investicijski program za obnovo minoritskega samostana in izgradnjo lutkovnega gledališča v Mariboru. Odločitev o potrditvi tega programa so soglasno sprejeli vsi mestni svetniki, torej tudi vsi svetniki sedaj tukaj prisotnih vladajočih strank, kljub temu da smo bili prej seznanjeni z enim dopisom ministra, čuden je bil po naši presoji, v katerem nam je torej ovrgel to investicijo in ugotovil, da je ne podpira. In to z eno formulacijo, ki je še bolj čudna, prebral jo bom in citiram: "Glede na to, da sofinanciranje gradnje Lutkovnega gledališča Maribor zaradi novih dejstev [[na primer zaradi priprave na predsedovanje Evropski uniji 2008]] ni več med prioritetami ministrstva za kulturo". Spoštovani gospod minister, želel bi vas spomniti, da nobenega zakona v tej državi ne sprejema ministrstvo in tako tudi zakona o zagotavljanju sredstev za nekatere nujne investicije v Republiki Sloveniji tudi ni sprejelo vaše ministrstvo niti prejšnja ministrstva, ampak državni zbor. In Lutkovno gledališče Maribor je ves čas od sprejeta osnovnega zakona pa do vseh sprememb tega zakona bilo uvrščeno med njegove prioritete, saj ima posebno težo tako na mestnem, regionalnem in državnem nivoju. Zato po naši presoji niti minister niti ministrstvo ne more razveljaviti prioritet, še manj pa razveljaviti zakon sam. Sedaj, ko je Maribor po zahtevnih in dolgotrajnih pripravah te investicije tako daleč, da bi lahko še v tem letu pričel z gradnjo, ste se neutemeljeno in nezakonito odločili, da projekta ne boste sofinancirali. Če smo prav razumeli razlago vašega teksta, se torej zaradi predsedovanja Evropski uniji menjajo prioritete tako, da se izvajajo samo investicije v Ljubljani in se bo torej gradila Drama SNG Ljubljana, Opera SNG, Metelkova, skupna vrednost teh investicij je 11 milijard, čemur sicer ne oporekamo, Maribor pa bo ostal prikrajšan za edino investicijo v višini 865 milijonov. Gospod minister, želeli bi vas spomniti, da bo Evropski uniji predsedovala država Slovenija in ne mesto Ljubljana. Pa še nekaj. Bilo vas je polno obljub ob obisku vlade v severovzhodni Sloveniji. S tem tekstom ste sami demantirali vladna in koalicijska zagotovila o decentralizaciji države ter sredstvih, ki bodo temu namenjena. Kako boste s takim stališčem prizadeli tisoče otrok in njihove starše, ki že vrsto let čakajo na normalne pogoje za obisk lutkovnih predstav, vam verjetno ni treba posebej razlagati. Zato vas, gospod minister, pozivam, da še enkrat pretehtate svoj odgovor oziroma odločitev. Hvala.
Hvala gospodu Milanu Petku. Gospod minister za kulturo dr. Vasko Simoniti bo odgovoril na naslednji seji, vprašanje bo pa razbral iz magnetograma. Hvala lepa. Gospa Breda Pečan bo zastavila vprašanje ministru za okolje in prostor, ki pa je še vedno odsoten, ker ima težave v prometu. Boste vseeno zastavili vprašanje ministru za okolje in prostor? Izvolite, gospa Pečan.
Prejšnji mesec smo v koprskem pristanišču in njegovi neposredni okolici doživeli enega največjih onesnaženj našega morja v preteklih 50 letih. Naša država, ki je edina pristojna za varstvo morja in gospodarjenje z njim - tu je mišljena seveda vlada s svojimi ministrstvi -, se je pokazala kot popolnoma nepripravljena in nesposobna tako glede preprečevanja nastanka onesnaženj kot tudi pri organizaciji javne gospodarske službe za odvzem balastnih voda, kot pri nadzoru nad ladjami glede oddaje odpadnih voda, balastnih voda in odpadkov, kar je jasno razvidno iz dejstva, da pri zadnjem onesnaženju ladjar oziroma poveljnik nobene od obeh osumljenih ladij evidentno ni predal pristojni inšpekciji dokumentacije o praznjenju oljnih rezervoarjev v predhodnem pristanišču. Prav tako je bilo reagiranje pristojnih državnih organov in služb na obvestila o nastalem onesnaženju izjemno počasno. Seveda pa pri taki opremljenosti pristojne službe za varstvo obalnega morja niti ni pričakovati, da bi ta sploh lahko kaj storila. Z enim samim plovilom, ki je bilo nabavljeno pred skoraj 20 leti in naj bi bilo namenjeno odstranjevanju vseh mogočih onesnaženj, od nafte do trdnih odpadkov, kar pomeni, namenjeno je bilo vsemu in ničemur, seveda ni mogoče pričakovati, da bo mogoče učinkovito ukrepati. Zatorej ni nič nenavadnega, da se je tudi v postopkih ukrepanja proti povzročitelju onesnaženja pokazala sramotna nesposobnost uradnikov v pristojnih organih za njegovo identifikacijo, pregon in predlaganje v kaznovanje. Naravnost smešno je, da je bil celo klic na pomoč v sosednjo Italijo koncesionarju luke Trst Chrismaniju tako pozen, da se je izlita nafta že uspela razlesti po celem akvatoriju pristanišča in sosednjega kopališča ter marine in se je s tem škoda posledično več kot potrojila. Treba pa je vedeti, da je možnost takih in mnogo hujših izlivov vedno večja. Škoda, ki jo lahko tak izliv povzroči, pa je izpad celotne turistične sezone največjega turističnega območja naše države, ogromna ekološka škoda na morskem ekosistemu in strahoviti stroški odstranjevanja posledic onesnaženja celotne slovenske obale. Zato je moje vprašanje obema pristojnima ministroma, ministru za okolje in prostor, gospodu Janezu Podobniku, in ministru za promet Janezu Božiču sledeče: Kdaj bo ministrstvo za okolje poskrbelo, da bo služba za varstvo morja opremljena z učinkovitimi plovili za čiščenje morja, kopensko opremo in kadri? Kako bo minister za promet ukrepal proti uradnikom za upravi za pomorstvo, ki niso znali, zmogli ali hoteli opraviti vseh svojih nalog v zvezi z nadzorom plovil v našem notranjem morju, glede oddaje odpadkov, nadzora nad balastnimi vodami in oddaje odpadnih voda, glede pravočasnega reagiranja na izpust zaoljenih voda in mineralnih olj ter identifikacije in ukrepanja zoper povzročitelja onesnaženja? Hvala lepa.
Hvala gospe Pečanovi. Ker gospoda Podobnika ni, ali želite na naslednji seji ustni odgovor?
Tako je. Na naslednji seji zahtevam ustni odgovor. Mislim pa, da bi lahko minister Božič odgovoril na njegov del vprašanja.
Pri najavi vprašanja ni bil naveden gospod Božič, pa vseeno, ali želite odgovoriti gospod Božič? Ja. Pri najavi vprašanja ni bil naveden kot tisti, na katerega je naslovljeno vprašanje. Zato bo na naslednji seji odgovoril na vprašanje gospod Janez Podobnik. Tudi gospa Alenka Jeraj ima [[...]]
Proceduralno.
Ja, izvolite.
Torej, najavila sem vprašanje, ki sem ga sedaj tudi fizično združila, zato da ne bi imeli, gospod predsednik, kakšnih posebnih pripomb, ker gre za isto temo, gre za onesnaženje Jadranskega morja, ki je naše teritorialno morje. Gospod predsednik, mislim, da neprestano se obnašate s posebnimi, bom rekla, metodami do določenega dela poslanskega zbora. Zato vas prosim, da tukaj, če je že tako, potem naj gospod minister Božič odgovori na ustno vprašanje tudi on na naslednji seji. Hvala lepa.
Gospa Pečanova, tukaj imam pred sabo vaše pisno vprašanje, ki ste ga naslovili, in sicer prvotno je naslovljeno na oba ministra, nato pa je prečrtano z vaše strani tisti del vprašanja, ki je naslovljen na Božiča. Zaradi tega sprašujem ministra, ali želi odgovoriti, ni pa dolžan odgovoriti.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Jaz bi v okviru poziva le dal odgovor za tisti del, za katerega sem pač pristojen, in bi na kratko povzel to dogajanje, ki se je odvijalo v zvezi z razlitjem goriva. Torej ministrstvo za promet in uprava Republike Slovenije za pomorstvo sta že večkrat opozarjala na v praksi nezadostno urejeno področje oddaje odpadkov s plovili. Z namenom, da bi oddaja odpadkov s plovil nemoteno potekala, je pomorski inšpektor pri Upravi Republike Slovenije za pomorstvo z odločbo januarja 2005 odredil družbi Info d.o.o., da v koprskem pristanišču in njegovem središču takoj prične z začasnim opravljanjem storitev zbiranja odpadkov z ladij. V tem času je vlada Republike Slovenije sprejela uredbo o načinu, predmetu in pogojih izvajanja državne gospodarske javne službe zbiranja odpadkov s plovil na območju koprskega tovornega pristanišča ter na ta način uredila oddajo odpadkov, vključno z zaoljenimi vodami s plovil v koprskem tovornem pristanišču in tudi v sidrišču. Sprejem pravilnika, ki bo uredil oddajo odpadkov s plovil v ostalih pristaniščih, pa je predviden v najkrajšem času. Še vprašanje, vezano na nadzor nad balastnimi vodami. Mednarodna konvencija o nadzoru in upravljanju z ladijskimi balastnimi vodami in sedimenti še ni stopila v veljavo. Prav tako Republika Slovenija konvencije še ni ratificirala ter nima drugih nacionalnih predpisov, ki bi urejali to področje. Iz teh razlogov Uprava Republike Slovenije za pomorstvo ali kakšen drug organ nima pooblastil za izvajanje naložbe v zvezi z balastnimi vodami. Še vprašanje, ki je vezano na izpust zaoljenih voda ali olja v morje in identifikacijo in ukrepanje zoper povzročitelja. Uprava Republike Slovenije za pomorstvo v primeru onesnaževanja mora nemudoma ukrepati v skladu z zakonskimi pooblastili. Pomorski inšpektor v takšnem primeru nemudoma opravi pregled ladij in odredi vse potrebne ukrepe za omejitev onesnaževanja ter ugotoviti povzročitelja onesnaževanja. Za vodenje akcije odpravljanja posledic onesnaževanja pa je po veljavnih predpisih v primeru manjšega obsega izlitja nafte pristojna služba za varstvo obalnega morja, ki trenutno svoje naloge opravlja preko VGP Drava Ptuj. Vodja akcije in koordinacije je v vsakem primeru navedena služba. Če pride pa do izlitja nafte velikih razsežnosti pa aktivnosti prevzema ministrstvo za obrambo, Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje. Konkretno v tem primeru v zvezi z izlitjem nafte v koprskem tovornem pristanišču z dne 17.6.2005 pa naslednje: Uprava Republike Slovenije za pomorstvo je v tem primeru storila vse ukrepe, da bi v okviru zakonskih pristojnosti ugotovila povzročitelja onesnaževanja in zoper njega tudi ustrezno ukrepala. Tako je pristaniški nadzornik uprave Republike Slovenije za pomorstvo takoj po obvestilu varnostnika iz Luke d.d. o onesnaženju zahteval postavitev zaščitne zavese za preprečitev širjenja onesnaževanja. Na kraju onesnaževanja so bili pristaniški nadzorniki in pomorska inšpektorja. Pomorska inšpektorja sta si ogledala vse tri ladje v bazenu ena, to so FARA G, MSC Anastacia in Blue Moon in ter na podlagi položaja naftnega madeža in ker je bila zunanjost FARA G čista, je le-to izločila kot možno onesnaževalko. Opravila sta inšpekcijski pregled ladij SC Anastacia in Blue Moon 1, pri čemer so tehniki kriminalistične policije odvzeli vzorce kaluž strojnice, njunega tanka in vzorce onesnaženega morja. Obema ladjama je bila naložena prepoved izplutja iz pristanišča, dokler ne bo znana analiza vzorcev oziroma dokler njuni zavarovalni klubi ne plačajo kavcije. Še isti dan sta obe ladji poslali garancijsko pismo, in sicer SC Anastacia v višini 41 tisoč evrov in Blue Moon 1 v višini 40 tisoč 250 evrov, ter na tej podlagi dobili dovoljenje za izplutje. Istega dne, torej 17.6., pa je Uprava Republike Slovenije za pomorstvo s strani ministrstva za notranje zadeve, forenzičnega laboratorija dobila analizo odvzetih vzorcev z omenjenih ladij. Iz dopisa pa je izhajal zaključek, da na podlagi kemijskih analiz ni bilo mogoče ugotoviti, katera ladja je povzročila onesnaženje. Naknadno pa smo prejeli dopis [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]istega organa z dne 24.6.2005, da je onesnaženje povzročila ladja Blue Moon 1. Organi, ki so v konkretnem primeru pristojni za izvedbo ukrepov za odpravo posledic onesnaženja morja, so določeni v sklepu vlade Republike Slovenije, v Uradnem listu 62/2005. Ne glede na navedeno bom kot minister v skladu s svojimi pristojnostmi ukrepal, če bo naknadno ugotovljeno, da ni bilo v tem primeru vse narejeno v imenu države. Hvala lepa.
Hvala lepa gospodu ministru. Gospa Pečanova, sedaj, če želite dopolnitev odgovora, lahko odgovori tudi gospod Podobnik, ki je ravnokar prišel. Izvolite, gospa Pečanova, če želite dopolnitev odgovora.
Ne razumem, zakaj bi jaz sedaj dopolnila odgovor, saj gospod Podobnik še ni odgovoril.
Ker je čas za odgovor, za ministrski odgovor porabljen in lahko se uporabi 3 minute dopolnilnega odgovora gospoda Podobnika. V redu. Gospod Podobnik, izvolite.
Oprostite, jaz bi tako predlagala, gospod predsednik, da gospod minister Podobnik odgovori na naslednji seji tako, kakor sem jaz prej tudi zahtevala.
Prav.
In takrat bo imel polne 3 minute. In bi gospodu Božiču zastavila še dopolnilno vprašanje, če lahko.
Izvolite.
Gospod minister, rada bi vas še to vprašala. Namreč, iz medijev, seveda, drugih informacij žal nimamo, je bilo razumeti, da je škoda, ki je bila povzročena širša, ne neposredna, znašala milijon evrov, kar bi pomenilo 250 milijonov tolarjev. Medtem ko je bila pa varščina oziroma garancija, ki jo je ladjar izdal, kot sem razumela, 41.000 evrov. Vprašanje je: Kako boste izterjali teh milijon evrov škode, ki jo mora naša država plačati? Namreč upam, da ne pričakuje kdo, da bodo uprava marine in uprava kopališča in uprava luke plačevale stroške odstranjevanja onesnaženja.
Izvolite, gospod minister.
Mislim, da je naloga upravljavca pristanišča, da izterja povzročeno škodo, ki je nastala. Težko je oceniti, ali gre v takem znesku, kot ste povedali, ali je nižji. Ko bo postopek zaključen in končan, bomo dejansko vedeli, pri čem smo. In takrat bo potrebno, tako kot sem tudi napovedal, ukrepati s strani države in na nek način tudi s strani upravljavca pristanišča. Hvala.
Hvala gospodu ministru. Lahko še ostali čas, gospod Podobnik, kajti na naslednji seji, gospa Pečanova ne bo odgovarjal minister, ker je čas za odgovor na to vprašanje s strani ministrov že izčrpan. Izvolite, gospod Podobnik.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovana poslanka Pečanova! Delno sem sam povzročil ta zaplet, ker sem ravnokar prišel iz Bovca. Danes je obletnica lanskoletnega potresa in sem bil tam na nekem srečanju. Odgovoril bi vam na ta del vašega vprašanja, ki se dotika zelo pomembne teme, kako bom poskrbel, da služba, ki skrbi za odpravljanje posledic onesnaženja morja, da bo opremljena z učinkovitimi plovili za čiščenje morja, kopensko opremo in kadri. Zelo pomembno vprašanje, ki ste mi ga postavili, gospa Pečanova. Na prejšnji seji je vlada sprejela novo uredbo o koncesiji za upravljanje obvezne državne gospodarske javne službe vzdrževanja vodnih in priobalnih zemljišč morja. Ta odločitev vlade je šla relativno mimo tudi medijske pozornosti, ampak nič hudega. Pomembno je, da bomo sedaj zelo hitro izbrali koncesionarja. Kdo bo imel prednost pri tem? Tiste pravne osebe, ki bodo razpolagale s plovili in opremo za opravljanje storitev javne službe. Skladno s to uredbo pa so plovila in oprema, ki so potrebna za izvajanje te službe, lahko v posesti koncesionarja ali pa gre za opremo, ki je nabavljena iz sredstev državnega proračuna. Predvidevamo, da bodo v večji meri uporabljena sredstva državnega proračuna za plovila, ki so namenjena čiščenju morske gladine, onesnažene zaradi plavja in manjših onesnaženj z gorivi v marinah ter odvrženimi komunalnimi odpadki. Sredstva, ki bodo krila stroške nabave tega plovila, pa so zagotovljena in so v postavki sredstva vodnega sklada. Za leto 2006-2007 načrtujemo nabavo tega plovila. Druga plovila in oprema, ki je namenjena predvsem preprečevanju posledic nesreč plovil na morju, pri katerih je prišlo do izlitja goriva, pa bodo plovila v posesti koncesionarja. Menim, da je to dobra rešitev. In še številka. Načrtovani stroški za plovilo, ki bo nabavljeno na podlagi sredstev vodnega sklada, po dokaj točnih ocenah znašajo okoli 500 milijonov tolarjev. Upam, da sem vam odgovoril vsaj delno na vprašanje.
Hvala gospodu ministru. Ob tem sem dobil podatek iz magnetograma prejšnje seje, ko je bil naveden pomislek s strani gospe Majde Potrata in gospe Pozsončeve, in sicer gospa Majda Potrata je zastavila vprašanje ministru za pravosodje. In iz magnetograma nikjer ne sledi, da bi zahtevala ustni odgovor. Tako tudi gospa Pozsončeva, ki je postavila vprašanje ministru za zunanje zadeve. Iz magnetograma nikjer ne sledi, da bi zahtevala ustni odgovor. Imata pa obe poslanki pravico, da v smislu z 249. členom poslovnika zahtevata pisni dopolnilni odgovor. Toliko glede prejšnjega vprašanje. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje, ki ga je napovedala gospa Alenka Jeraj, in sicer ministru za okolje in prostor. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav ministrici in ministrom! Zakon o ohranjanju narave določa ukrepe za ohranjanje biotske raznovrstnosti in sistem varstva naravnih vrednot z namenom učinkovitega prispevanja k ohranjanju narave. Ukrepi ohranjanja biotske raznovrstnosti so ukrepi, s katerimi se ureja varstvo prostoživečih rastlinskih in živalskih vrst, vključno z njihovim genskim materialom in habitati ter ekosistemi in omogoča trajnostno rabo sestavin biotske raznovrstnosti ter zagotavljanje ohranjanje naravnega ravnovesja. Krajinski park je opredeljen kot območje s poudarjenim kakovostnim in dolgotrajnim prepletom človeka z naravo, ki ima veliko ekološko, biotsko in krajinsko vrednost. Z aktom o zavarovanju se določijo podrobnejša pravila ravnanja na območju krajinskega parka. Urejanje zadev ohranjanja biotske raznovrstnosti in varstva naravnih vrednot je v pristojnosti države, razen zadev lokalnega pomena na področju varstva naravnih vrednot, ki so v pristojnosti lokalne skupnosti. Zadeve lokalnega pomena so: programiranje in planiranje na področju varstva naravnih vrednot lokalnega pomena, sprejemanje ukrepov varstva naravnih vrednot lokalnega pomena, zagotavljanje lokalnih javnih služb, ohranjanje narave, popularizacija varstva naravnih vrednot lokalnega pomena. Ne glede na zgoraj navedeno pa mora država ukrepati, če je v nevarnosti obstoj naravne vrednote lokalnega pomena. Ljubljansko barje je eno najjužnejših visokih barij v Evropi, v Republiki Sloveniji pa edini primer nižinskega visokega barja. Glavna značilnost Ljubljanskega barja so bile poplave, ki so vplivale na naravno okolje in rabo zemljišč. Danes je to večinoma osušen in marsikje obdelan svet. V zadnjih letih se je nekdaj močviren svet Ljubljanskega barja močno preoblikoval, predvsem z nenadzorovano pozidavo. Na Ljubljanskem barju gnezdi več vrst ptic, za katere je posebno varstveno območje opredeljeno. Varstveni cilji, za katere je posebno varstveno območje opredeljeno, so: povečanje obsega travišč, izboljšanje ekoloških značilnosti, povečanje obsega mejic, ohranjanje gozdnih osamelcev, ohranjanje obstoječega vodnega režima. Obenem je potrebno vzpostaviti tudi posebne rastlinske vrste in habitatne tipe. Leta 1997 je bil podpisan sporazum o razglasitvi Krajinskega parka Barje, ki meni 16 tisoč hektarjev. Krajinski park Barje zajema v področje večjih občin: Ljubljane, Vrhnike, Borovnice, Brezovice in Iga. Ljubljansko barje je zajeto tudi v uredbi o posebnih varstvenih območjih, območje Natura 2000, ki je pričelo veljati 1.5.2004. Na podlagi navedenega ministru za okolje in prostor postavljam naslednje vprašanje: Kdaj se bo ustrezno zavarovalo navedeno posebno varstveno območje v smeri ohranitve ali doseganje ugodnega stanja prostoživečih rastlin in živalskih vrst ter habitatovih tipov z aktom o zavarovanju? Kaj vse je še potrebno do takrat narediti v okviru pristojnosti države in v okviru pristojnosti lokalne skupnosti na območjih, ki jih zajema Ljubljansko barje? Hvala za odgovor.
Hvala poslanki Jerajevi. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Hvala gospe Jerajevi za to vprašanje. Vesel sem tega vašega vprašanja in tudi te vaše skrbi. Kot ste že omenili, je bil poseben sporazum o sodelovanju pri razglasitvi Krajinskega parka Barje podpisan leta 1998. Šest občin, poleg nosilne občine, mestne občine Ljubljana, in takratnega tudi ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano so ga podpisale še občina Borovnica, Brezovica, Ig, občina Škofljica in občina Vrhnika. Ustanovilo se je tudi več projektnih skupin, ki so se ukvarjale s posameznimi področji. Nekatere projektne skupine so bile delovne, druge pa niso bile delovne. V letu 2004 je na program Life - Narava mestna občina Ljubljana pripravila projekt s tematiko ohranjanja narave na Ljubljanskem barju. V okviru tega projekta je tudi že predvideno formalno zavarovanje Ljubljanskega barja na lokalnem nivoju. Ta projekt naj bi trajal tri leta. Predvideva pa tudi pripravo izhodišč za načrt upravljanja, ki potem služi kot pomoč pri nastajanju samega akta o zavarovanju. Ta projekt formalno ni potrjen; s strani Evropske unije nimam najboljših podatkov, da bo šel skozi proceduro, imam neuradne podatke, da se je nekaj zapletlo. Je pa res, da je Ljubljansko barje že bilo deležno evropske finančne podpore s strani Life programa za projekt ohranitve populacije kosca na Barju, ki ga pa izvaja zelo dobro Društvo za opazovanje in proučevanje ptic Slovenije. Prejšnji teden, 5. julija, je bilo na mojo pobudo srečanje v prostorih mestne občine Ljubljana. Tam smo bili predstavniki vseh teh občin, ki sem jih prej naštel. Najprej smo šli skozi sporazum o sodelovanju med občinami, ki sva ga prej oba že omenila, in smo se strinjali, da je osnovno izhodišče to, da ustanovitev parka ne sme predstavljati dodatne obremenitve za ljudi, ki tam živijo, pač pa ravno obratno. Ustanovitev parkov vidimo kot velik razvojni izziv, še posebej hitrejšemu in kompleksnejšemu pristopu pri urejanju infrastrukture, razvoju turizma, razvoju kmetijstva, skladnega prostorskega urejanja in tudi celovitega varstva naravnega okolja. Uradni postopek, ko se prične, pa je močno odvisen od predhodnega usklajevanja interesov v prostoru, tako da se že s tezami za pripravo uredbe strinja čim širša javnost. Da ni torej velikih nasprotovanj, če se predlaga nekatere potrebne režime in ostale rešitve v samih občinah. Strokovno delo, potrebno za zavarovanje - to je bilo pa večkrat poudarjeno -, pa je v veliki meri že opravljeno. Ogromno je strokovnih elaboratov, novih ne potrebujemo več. Potrebno je samo, da zelo dobro v okviru javne razprave pripravimo teze za uredbo vlade. Sprašujete me o času. Trajanje celotnega postopka sprejema uredbe oziroma zavarovanje območja je zelo odvisno od aktivnega delovanja občin in vseh ostalih uporabnikov prostora. Po naši realni oceni, ker je bilo vzdušje dobro, bi se v treh letih ta postopek lahko končal. Torej, tri leta. Ko smo šli skozi veljavne zakonske določbe, smo ugotovili, da imamo od začetka do konca skoraj 20 posameznih faz. Seveda bomo nekatere lahko tudi preskočili, še posebej zato, ker sem že povedal, da je strokovni del, podlaga za uredbo, že pripravljen. In še zaključek. Celotno območje Ljubljanskega barja je predlagano kot Natura 2000, kar že sedaj zagotavlja obveznost presoj za nekatere dejavnosti. Dolgoročno pa je predvideno, da se bo upravljanje s tem območjem Nature 2000 izvajalo prek zavarovanega območja. Niste me pa vprašali še o eni temi - pa naj bo to za drugič -, kako delujejo inšpekcijske službe na tem področju. Hvala.
Hvala gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? [[Ne.]] Naslednja bo vprašanje gospodu ministru za zunanje zadeve postavila gospa Darja Lavtižar Bebler. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister dr. Rupel! Jasno je, da Italija ne uresničuje skoraj pet let starega globalnega zaščitnega zakona za Slovence v Italiji. V Avstriji se prav tako varstvo pravic slovenske manjšine ni izboljšalo. Še več, avstrijske zvezne oblasti skušajo z nekakšnim ustavnim zakonom izigrati 7. člen avstrijske državne pogodbe. Ena od glavnih ovir pri posredovanju v korist slovenske manjšine v Avstriji je tudi ta, da Slovenija še vedno ni notificirala nasledstva avstrijske državne pogodbe. Češka je to storila. Z diplomatsko noto je Ruski federaciji, naslednici Sovjetske zveze, sporočila, da se šteje zavezano avstrijski državni pogodbi. Iz Kremlja so to noto, kjer prosijo za odgovor, poslali vsem pogodbenicam, pa tudi naslednicam, torej Slovaški ter državam, ki so nastale na območju nekdanje Jugoslavije, torej tudi Sloveniji. Naj omenim tudi to, da je ameriški diplomat na Dunaju, svetnik na ameriškem veleposlaništvu De Tar, nedavno na vprašanja o slovenskem pravnem nasledstvu v avstrijski državni pogodbi izjavil, da po oceni strokovnjakov na veleposlaništvu ZDA na Dunaju "Slovenija," citiram, "pravno ni država naslednica Jugoslavije" in da naj ne bi mogla imeti "zaščitne funkcije" kakor na primer Avstrija v primeru južne Tirolske" - konec citata. To lahko pomeni le dvoje: ali je to znamenje šibkosti slovenske diplomacije na Dunaju ali pa Slovenija nima izdelane in konsistentne zunanje politike ne le do Avstrije, temveč do vseh svojih sosed. Za konec naj omenim ne nepomembno dejstvo, da, se je prav Avstrija v uradnih stikih s Slovenijo, ko je šlo za odškodninske zahtevke v zvezi z denacionalizacijo, izrecno sklicevala na drugi odstavek 27. člena avstrijske državne pogodbe, s katerim je bila Jugoslaviji priznana vojna škoda iz naslova avstrijskega premoženja pravic in obveznosti na jugoslovanskih tleh. Mar ni bilo s tem Slovenija dejansko priznana kot država, ki je po nekdanji SFRJ prevzela tudi obveznosti iz avstrijske državne pogodbe? Gospod minister sprašujem vas: Kaj je ministrstvo za zunanje zadeve oziroma vlada Republike Slovenija storila, da bi si pridobila podporo ZDA, Velike Britanije, Ruske federacije in Francije, da bi Republiki Sloveniji priznale status države naslednice avstrijske državne pogodbe? Kdaj namerava vlada Republike Slovenije notificirati nasledstvo avstrijske državne pogodbe pri Ruski federaciji, ki je depozitar pogodbe? Hvala.
Hvala gospe Beblerjevi. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovana poslanka, spoštovane kolegice, kolegi. Zadnji stavek vašega vprašanja se glasi oziroma predzadnji, kaj je vlada storila, da bi si pridobila podporo ZDA, Velike Britanije, Ruske federacije in Francije. Vlada Republike Slovenije seveda si je pridobila podporo vseh teh z vaše strani navedenih držav in tudi nekaj dobrih nasvetov smo si pridobili s strani teh navedenih držav prvotnih podpisnic avstrijske državne pogodbe, gre za te države. V skladu s temi nasveti in v skladu z našo politiko, v skladu z možnostmi vplivanja na svetovne razmere mednarodno pravo itd. smo ravnali, kot smo ravnali in bomo ravnali tudi naprej. Kako, bom poskušal pojasniti pač po svojih skromnih močeh v skladu s tem, kar vem. Torej, glede nasledstva avstrijsko državne pogodbe imamo z avstrijsko stranjo neko posebno težavo. Namreč, oni trdijo eno stvar, mi trdimo nekaj drugega, pri čemer vsaka država drugi državi na nek način priznava pravico, da trdi to, kar trdi. Ne glede na različna stališča glede vprašanja formalnopravnega statusa Slovenije v avstrijski državni pogodbi Avstrija vendarle - ne glede na vse medijske intervencije, ne glede na nekatere domneve tudi z vaše strani - nedvoumno priznava, da je avstrijska državna pogodba in njen 7. člen nesporna mednarodnopravna obveznost Republike Avstrije, ki jo je ta seveda dolžna spoštovati. Prav tako Avstrija priznava, da je Republika Slovenija legitimna zaščitnica slovenske manjšine in njenih pravic na avstrijskem Koroškem in Štajerskem. Nedavno tega smo na slovenski televiziji gledali intervju z avstrijskim veleposlanikom, ki je tudi pravilno opozoril, da gre za dolžnosti Avstrije do njenega lastnega prebivalstva, do njene lastne manjšine, do Slovencev, do državljanov slovenskega rodu. No, glede izjave ameriškega diplomata na Dunaju. Čeprav mislim, da ni tako zelo pomembna, da bi morala priti ravno v tekst vprašanja tako, bi rekel, spoštovane poslanke in izvedene poslanke - pa vendarle. V zvezi s to izjavo, ta gospod se piše Michael De Tar, rekel pa je, da po mnenju strokovnjakov veleposlaništva, njegovega veleposlaništva seveda, Slovenija ni pravnomočna naslednica nekdanje Jugoslavije in tudi ne more nastopati v vlogi države zaščitnice kot Avstrija v primeru južne Tirolske. No, glede tega je treba reči, da je samo veleposlaništvo dalo pojasnilo, dalo je pojasnilo tudi ameriško veleposlaništvo v Republiki Sloveniji, in sicer je v tem pojasnili navedeno, da izjava ni bila mišljena, da torej ni uradno stališče Združenih držav Amerike glede statusa Slovenije kot pravne naslednice Jugoslavije, kar zadeva ADP. Ne glede na to, da Republika Slovenija ni formalno notificirala nasledstva avstrijske državne pogodbe, se naša država vidi kot zaščitnica interesov in pravic slovenske manjšine v skladu s 7. členom avstrijske državne pogodbe na vseh ravneh. V vseh stikih se z avstrijsko stranjo dosledno zavzemamo za uresničitev pravic manjšine iz 7. člena avstrijske državne pogodbe. Vaše informacije o češki proceduri pa niso točne.
Hvala gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Ja. Torej, če sem vas prav razumela, gospod minister, ste rekli, da moja informacija o tem, da je Češka notificirala svoje nasledstvo avstrijske državne pogodbe, ni točna. To me zelo čudi, kajti v več časopisih, mediji so objavljali to informacijo in če se prav spomnim, ste tudi vi enkrat na seji odbora za zunanjo politiko to potrdili oziroma potrdili svoje vedenje o tej informaciji. Tudi glede ameriškega diplomatskega delavca na Dunaju je lepo, da so to demantirali, da to ni stališče veleposlaništva oziroma ZDA, ampak vendarle je pomembno, da se takšno izjavo omeni, ker tudi kaže na nek način razmišljanja v nekih krogih, ki so pomembni za nas. Jaz samo sprašujem: Kdaj namerava vlada notificirati svoje nasledstvo avstrijske državne pogodbe? In to bi rada vedela in verjamem, da tudi naša javnost. Hvala.
Hvala gospe Beblerjevi. Gospod minister.
Ne vem, če se bova midva z gospo poslanko strinjala glede tega. Vlada ukrepa predvsem zaradi tega, da bi bila pri svojem ukrepanju uspešna in učinkovita. Vlada ne dela gest kar tako, ampak skuša s svojimi ukrepi doseči nek cilj, nek učinek in tako naprej. Mi smo mnogo let - in ta stvar vam ni neznana, ker ste sodelovali pri mnogih sestankih odbora za zunanjo politiko in tudi sicer sva večkrat o tem govorila - navsezadnje ste bili tudi diplomatka in poznate celotno gradivo. Torej, mi smo več let poizvedovali pri izvirnih podpisnicah, da tako rečem, zaščitnikih avstrijske državne pogodbe, kakšne vrste pogodbe to je, in ali bi sprejeli slovenski vstop namesto Jugoslavije. Jaz zdaj pravzaprav prvič govorim javno o tem. Moram reči, da so nam takšno proceduro, kot jo svetujete vi, a prepričan sem, da ne mislite resno, takšno proceduro so nam odsvetovali. Mi smo se tako z Avstrijo kot z drugimi državami, katerih podporo in nasvete smo si pridobili, dogovorili, da Slovenija vstopa v neko normativno oziroma pravno infrastrukturo, ki zagotavlja slovenski manjšini pravice, o katerih je govor, in ki zagotavlja tudi mejo, ki zagotavlja tudi reševanje lastninskih vprašanj itn., vendar nismo želeli iti po taki poti, da bi nazadnje morali reči, da pri tem nismo uspeli. Čehom to, kar vi predlagate in kar bi mi storili, v kolikor bi bili manj previdni, Čehom to ni uspelo, in so pravzaprav na slabšem, kot so bili prej. Slovenija si ni želela ustvariti neke situacije, ki bi bila slabša, kot je bila situacija pred tem, ampak smo ubrali drugačno pot, ki zagotavlja polno spoštovanje naših pravic, pravic naših rojakov, ki zagotavlja polno spoštovanje vseh tistih določil, ki so zapisana v tej avstrijski državni pogodbi. Avstrijska država pogodba velja, ne glede na to, ali si mi prizadevamo vstopiti na mesto Jugoslavije ali ne. V tej pogodbi so zapisane mnoge obveznosti avstrijske države in te je avstrijska država dolžna braniti in se dolžna braniti pred očitki, pred svetovno javnostjo in pred mnogimi, mnogimi drugimi forumi in [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Gospa Majda Potrata bo postavila vprašanje gospodu ministru za šolstvo in šport, dr. Milanu Zveru. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane podlanke in poslanci, spoštovani ministrski zbor, spoštovani gospod minister dr. Zver! Ob predstavitvi pred nastopom svoje funkcije ste na seji odbora za kulturo, šolstvo in šport med drugim zagotovili, da ne mislite, navajam, "radikalno posegati v tako občutljiv sistem, kot je šolski sistem". Sistem, družbeni podsistem, ki oblikuje, formira ljudi, osebnosti. In vsak nespameten posek v tako pomembno področje ima lahko katastrofalne posledice. V nadaljevanju ste govorili o dveh, po vašem najbolj perečih vprašanjih, povezanih z osnovno šolo, to je nivojski pouk in eksterci. Pa dovolite, še dva navedka iz odgovorov. "Jaz si bom dovolil ali pa bom poskušal prepričati strokovne službe, da bomo še enkrat temeljito pregledali zadevo in v kolikor bodo me prepričali v nasprotno, seveda do nobene ukinitve nivojskega pouka ne bo prišlo." No, kako je bil nivojski pouk uporabljen ob bršljinskem primeru, vemo. In tretji navedek. "Nismo govorili niti zapisali, celo zapisali nismo, zagotovo pa ne bomo v zadnji triadi odpravili tega kar tako, ampak smo napisali, da bomo, mislim, da smo napisali, da bomo proučili možnost ob ukinjanju ekstercev." Pa še zadnji navedek. "Nisem pristaš ideje, kot sem že prej omenil, da bomo 'ad hock' karkoli radikalno spreminjali in odpravljali, ker je študija, ki je bila narejena, evalvacijska študija, ni dovolj prepričljiva. In ker po drugi strani tudi niso dovolj prepričljiv razlogi proti, bom, če bom seveda izbran za ministra, zadevo še enkrat temeljito raziskal in šele potem, ne samo jaz, seveda skupaj s strokovnimi organi šele potem sprejemali odločitev. Ampak lahko pa mi verjamete, da ne bo ta odločitev ne strokovna, ali pa brezglava." - konec navedka. Napovedala preudarnost in upoštevanje strokovnih mnenj sta med tem že pozabljena, če sodim po vsem, kar se je doslej pri spreminjanju šolske zakonodaje in v zvezi z imenovanji in delovanji strokovnih teles dogajalo. Mimogrede ste se obregnili ob učni načrt za zgodovino in ob predsednika predmetne komisije za zgodovino pri splošni maturi. Naprej preinterpretirali, nato pa zaobšli stališče strokovnega sveta za splošno izobraževanje glede nacionalnih preizkusov znanja, spregledali mnenje strokovnjakov o segregaciji romskih otrok, preslišali stroko ob obravnavi prvih rezultatov mednarodne raziskave TIMMS, posebej očitno pa je vaše ravnanje postalo v zvezi z imenovanjem članov strokovnega sveta za splošno izobraževanje in ob imenovanjih ravnateljev. Vse bolj očitno je, da boste s kadrovsko politiko usmerjali strokovne odločitve, ki bodo vodile v smer, zapisano v koalicijski pogodbi, ne pa v smer, ki ste jo napovedali. Sprašujem vsa zato: Kakšna je vaša strategija pri oblikovanju strokovnih teles in imenovanju ljudi na vodstvene funkcije? Katera dodatna merila morajo izpolnjevati kandidati? Kako naj bodo v prihodnje razporejene pristojnosti za predlaganje kandidatov in za imenovanje? Hvala za odgovor.
Hvala gospe Potrati. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani gospod predsednik! Spoštovane poslanke in poslanci! Zahvaljujem se za sugestivno vprašanje. To, kar sem napovedal takrat v mojem nastopu hearinga, za tem stojim in mislim, da se v praksi v času svojega ministrovanja držim teh načel. Še vedno mislim, da ni v redu, če radikalno posegamo v tako občutljiv sistem, kot je šolstvo, in tega tudi ne počenjam. Vse to, kar ste našteli, so relativno majhni posegi, ki so jih zahtevale razmere. Dobro tudi veste, kaj bi se zgodilo, če bi ne spremenili zakona o šolstvu v delu, ki govori o ekstercih, kaj bi to pomenilo za slovenski šolski sistem. Prav tako ne sprejemam trditve, da je bršlinski model, ki so ga ocenili celo strokovnjaki evropskega urada za varstvo človekovih pravic kot zadovoljiv in dober. Celo dobili smo obisk in na tem obisku so ga ocenili kot takšnega. Pa tudi pri drugih manjših sistemskih spremembah, ki smo jim bili doslej priča, nikakor ne moremo govoriti o nekih radikalnih posegih. Vse to so konstrukti, ki nima nobene zveze z realnostjo. Bilo bi dobro tudi, da se v prihodnje postavljajo vprašanja, ki so najavljena. Če bi vedel prej, da boste spraševali tako obširno, bi vam lahko pripravil še bolj temeljit odgovor, ampak v tem primeru bi moralo vodstvo državnega zbora podaljšati čas za odgovor. Mislim, da bo še veliko priložnosti, da vam odgovorim na ta vprašanja. Ne nazadnje bo tudi v petek, če se ne motim, ali v prihodnosti seja odbora za šolstvo, kjer bomo imeli priložnost na široko in temeljito razpravljati o vprašanjih, ki ste jih načeli. Kar se tiče strokovnih teles, naj povem, da nisem kadrovik. Če začnem z zadnjim podvprašanjem v tem vprašanju, kako naj bodo v prihodnje razporejene pristojnosti za predlagane kandidate in za imenovanje, menim, da zakonodaja popolnoma ustrezno rešuje to vprašanje. Vendar, problem je nekje drugje, niti ne toliko v sistemski določenosti kot v sami sestavi strokovnih svetov. Mislim, da me razumete, kaj mislim. Rečem lahko le edino to, da smo pri oblikovanju dela strokovnih teles, recimo, za splošno izobraževanje, ki je najbolj aktualno, popolnoma spoštovali predpise z zakonodajo. In, da tudi spoštujemo načelo kontinuitete, tako da so pri vseh osrednjih strokovnih telesih - tako strokovni svet za splošno izobraževanje, kakor strokovni svet za poklicno in strokovno, kakor tudi strokovni svet za izobraževanje odraslih - ostajajo normalno vodilni isti tudi v tem mandatu in ne razmišljam oziroma sem popolnoma zadovoljen z vsemi predsedniki, dr. Ždiberjem, dr. Svetlikom in dr. Muršakom, ki vodijo te ustrezne organe. Seveda pa, kadar se mandat zaključi, potem ima vlada dolžnost, da popolni strokovno delovna telesa, in tako je ravnala tudi naša oziroma naše ministrstvo, ta vlada. V strokovnem svetu je letos nekaj članom pretekel mandat, kakor veste, in mi smo izpostavili ali pa neke postopke, kandidacijske postopke, ki so pripeljali do tega, da smo dobili dopolnjeno sestavo tega sveta; in ne samo tega sveta. Ampak še enkrat poudarjam: ministrstvo je pri tem kadrovanju samo servis strokovnim svetom in v ničemer ne posega v imenovanja. To so relativno avtonomni organi [[..]] [[Opozorilni znak.]] [[...]]in jaz mislim, da bodo takšni ostali tudi v prihodnje. Hvala.
Hvala gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala. Res sem prebrala v časovni stiski vprašanja, ampak zavajajoče je trditi, da nisem vprašala tistega, kar sem napovedala, to ste dobili, kako sem vsebinsko utemeljevala, je druga stvar. Utemeljila sem samo tisto, kar vam hočem povedati, da je nesoglasje z obstoječim strokovnim svetom bilo večkrat očitno izraženo in zato sem vas tudi spraševala, kako bo strokovni svet za splošno izobraževanje oblikovan glede na to, da sem iz sredstev javnega obveščanja lahko razbrala, da ni težava samo pri imenovanjih novih članov namesto tistih, ki jim je potekel mandat, ampak tudi pri strokovnih komisijah, ker kako si namreč razlagati, da je v strokovno komisijo za učbenike imenovana članica, ki je založnica. To je očiten konflikt interesov, bi rekla. Res pravite, da mora biti strokovna komisija relativno samostojna, no, jaz bi pričakovala, da je strokovna komisija oziroma strokovni svet za splošno izobraževanje tako zelo avtonomen, da ministru pomaga pri oblikovanju njegovih strokovnih odločitev. Res pa je tudi, da je nekatere izjave mogoče interpretirati tako ali drugače. Tudi z menoj sta se pogovarjala odposlanca komisarja za človekove pravice iz Sveta Evropa in tisto, kar sem jaz prebrala iz odgovorov, je, da sicer vidita prizadevanje za reševanja problematike, ampak da bo treba še marsikaj napraviti. To pa, oprostite, ni ravno videti kot pohvala za tisto, kar je storjeno. Jaz vsekakor menim, gospod minister, da bi mi lahko odgovorili vsaj na to, kakšne dodatne kriterije mora izpolnjevati kandidat, če o njih nočete odgovoriti javno, tako kot zdajšnja vlada pogosto zagotavlja, da je njeno delovanje transparentno. Hvala.
Hvala gospe Potrata. Gospod minister, izvolite.
Še enkrat poudarjam, da tu govorimo o oblikovanju strokovnih organov in da minister za šolstvo in šport ni kadrovik, ki bi izbiral imena. Tu se res strokovni sveti avtonomno odločajo o dopolnjevanju kriterijev, ki jih potem potrdi vlada. Zdaj, govoriti o tem, o celotnem postopku, lahko tudi povem, kako je potekalo do sedaj. Mi smo pozvali ministrstva, pač vse tiste, ki lahko predlagajo, zbornice in sindikate, skratka, tiste, ki lahko po zakonu predlagajo kandidate. Tu lahko tudi preberem bolj natančno te dopise, kjer smo jim razložili postopek imenovanja in jih pozvali, da predlagajo svoje kandidate za mesta, ki so se popolnjevala. To je vsa zgodba. O tem, kakšno stališče imate vi do ocene teh zunanjih ekspertov glede primera Bršljin, še enkrat poudarjam, da je bil z razumevanjem sprejet ta model. Zadnjič sem ga razložil tudi predstavnikom Unicefa in tudi z njihove strani je bilo izraženo popolno razumevanje za tako rešitev problema in celo poudarjeno, da Slovenija visoko ščiti in varuje tovrstne pravice tudi na področju izobraževanja. In je - dogovorjeno, da bomo prihodnje leto pripravili mednarodni simpozij o varovanju pravic in svoboščin Romov na področju izobraževanja v Sloveniji, kar pomeni lepo priznanje naši državi na tem področju. Prosil bi vas, da bolj konkretno poveste, kje sem kršil ali pa poskušal kršiti avtonomijo temu svetu, kot ste prej omenili v vprašanju. V ničemer nisem nezakonito posegel v sam postopek imenovanja. Nasprotno, zdi se mi, da je bilo to prvič, ko je vlada zakonito imenovala vse člane strokovnih svetov.
Hvala gospodu ministru. Naslednja bo gospa Maria Pozsonec postavila poslansko vprašanje ministru za promet mag. Janezu Božiču. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vsem prisotnim lep pozdrav! Ministra za promet, gospoda mag. Janeza Božiča, prosim, da meni in vsej slovenski javnosti jasno in nedvoumno pove: Ali je finančna konstrukcija za izgradnjo pomurskega dela avtoceste od Lendave do Beltincev zagotovljena ali ne? Zanima me: Zakaj so spremenjeni predvideni odseki gradnje avtoceste in višina denarnih sredstev, ki so bila na podlagi predloga zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti iz kredita, ki ga najame Dars d.d. pri Evropski investicijski banki za projekt slovenskih avtocest 7, predvidena za gradnjo pomurskega dela avtoceste od Lendave do Beltincev? Če je temu tako, torej, da so odseki spremenjeni, kateri so ti novi odseki? Menim, da je to s strani ministrstva neodgovorno dejanje in navadno manipuliranje z določenim delom Prekmurja, ki je najšibkejši člen. Torej, lahko delamo z njim, kar se nam zahoče. Dovolj sramotna je bila ta desetletna zamuda pri izgradnji avtocest v Prekmurju, gospodarsko in demografsko zelo škodljiva, katere posledic se ne da popraviti, posebno demografsko ne. Zato z vso resnostjo opozarjam, da prebivalci ob G 31 torej od Lakoša naprej, ne morejo več prenašati prometa, in sicer v glavnem težkih tovornjakov, ki se je potrojil od vstopa Slovenije v Evropsko unijo. Škoda bi bilo postaviti ljudi ob cesti G3 na cesto, kar se bo pri takšnih pristopih nedvomno zgodilo. Hvala.
Hvala gospe Pozsonec. Gospod minister, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana gospa poslanka Maria Pozsonec! Najlepša hvala za vprašanje, ki ste mi ga zastavili, katerega odgovor bo prav gotovo zanimal velik del prebivalcev Pomurja. Lahko vam zagotovim, da je bila finančna konstrukcija za izgradnjo avtocestnega odseka od Lendave do Pinc zagotovljena že z letnim planom razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2005, ki ga je ta spoštovani zbor potrdil 19. aprila 2005. Za osvežitev spomina naj povem, da je struktura virov letnega plana razvoja in obnove avtocest za 2005 za odseke pomurskega avtocestnega kraka določala naslednje zagotavljanje finančnih sredstev za njegovo izgradnjo; in sicer za odseke od krožišča v Pesnici pa do Beltincev je predvideno financiranje gradnje z kreditom EIB v skupni vrednosti 250 milijonov evrov. Kot veste, so ves prejšnji teden potekale aktivnosti na parlamentarnih odborih za zunanje zadeve, promet in finance, ki so vsi po vrsti podali zeleno luč za realizacijo tega kredita, ki bo omogočil pospešeno izgradnjo avtoceste do leta 2008. In drugič. Za gradnjo odseka od Lendave do Pinc pa je predvidena izdaja obveznic, dolžniških vrednostnih papirjev ali na kratko obveznic v višini 360 milijonov evrov, katerih realizacija je predvidena v letnem programu razvoja in obnavljanja avtocest za letošnje leto, od katerih je za ta odsek namenjenih 70 milijonov evrov. Predlog zakona o soglasju in poroštvu za obveznosti iz kreditov iz izdajo dolžniških vrednostih papirjev v višini 360 milijonov evrov se že nahaja v proceduri medresorskega usklajevanja z ministrstvom za finance. Tukaj želim povsem odkrito povedati še nekaj. Ne glede na težke prometne razmere na glavni cesti G13 zaradi več kot 100% povečanja tovornega prometa, ki po petem mednarodnem prometnem koridorju poteka iz vzhodnoevropskih držav proti Italiji, ki ji EIB ni našla argumentov, da bi predvidevala tudi gradnjo odsekov od Beltincev do slovensko-madžarske meje, saj PLDP oziroma poprejšnji letni dnevni promet na tem delu ne presega 10.000 vozil na dan, res pa je, da je delež tovornjakov v PLDP-ju več kot 60%. Zato se bo ta del avtoceste financiral z izdajo obveznic v višini 70 milijonov evrov, kar sem tudi že navedel. Pri tem naj poudarim, da postopki javnega razpisa za oddajo gradbenih del za gradnjo odseka od Lendave do Pinc potekajo v skladu s predvidenimi zakonskimi koraki in ne vidim nobenega razloga, da se ta odsek avtoceste ne bi začel graditi jeseni, kot je bilo iz ministrstva za promet vse skozi zagotovljeno. Kar pa se tiče odseka od Beltincev do Lendave, naj še povem, da je bila konec marca 2005 sprejeta tudi uredba o državnem lokacijskem načrtu in da že potekajo vse potrebne aktivnosti v zvezi z odkupovanjem zemljišč in nepremičnin ter izdelavo projektno tehnične dokumentacije, faze PGD oziroma PZI projektov. Razpis za gradnjo ter sama gradnja tega odseka bosta izvedena prihodnje leto, ko bo v letnem planu razvoja in obnov avtocest za leto 2006 tudi zagotovljen vir financiranja gradnje, ki bo zaključena v letu 2008. Hvala lepa.
Hvala, gospodu ministru. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil gospod Davorin Terčon ministru za zdravje. Izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister dr. Bručan. Zanima me. Na podlagi katerih kriterijev je vlada imenovala svoje predstavnike v svete zdravstvenih zavodov, kjer je prišlo do zamenjave članov sveta, ki predstavljajo državo? Kakšna navodila jim je dala za imenovanja novih direktorjev v primerih, ko je prišlo do zamenjave direktorjev? Zavedam se, da si vsaka nova oblast želi vplivati na izvrševanje politike na posameznih področjih tudi na izvedbeni ravni, zato zamenjuje tudi svoje predstavnike v svetih zavodov, ki opravljajo javno službo. Temu ne nasprotujem v primerih, ko se izkaže, da ti ne izvršujejo svoje vloge in ne zastopajo interesov države. Nesprejemljivo pa se mi zdi, da vlada zamenjuje predstavnike države zgolj zaradi dejstva, da so novi predstavniki države pripadniki političnih strank, ki so del vladajoče koalicije, in da pri tem ni pomembno, ali so to ljudje, ki se spoznajo na problematiko zdravstva in zagotavljanja zdravstvenega varstva. S tem vlada neodgovorno posega v tako občutljivo dejavnost, kot so zdravstvene ustanove. Slednje velja tudi za direktorje. Merilo za njihov izbor ne bi smela biti zgolj njihova politična pripadnost oziroma politična pripadnost njihovih družinskih članov. V nasprotnem primeru namreč že lahko govorimo o klientelizmu, na katerega nedopustnost je v prejšnjem mandatu opozarjala prejšnja opozicija oziroma sedanja vladajoča koalicija. Prosim, gospod minister, za odgovor glede kriterijev in ravnanja vlade v teh primerih.
Hvala, gospodu Terčonu. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod Terčon za vaše vprašanje. Ne bom odgovoril samo v zvezi s kriteriji, ampak bom odgovoril na celotno vaše izvajanje, ki je sledilo končnemu vprašanju. Začel bi s tem, koliko je bilo menjav storjenih na svetih zavodov v zadnjih pol leta, od kar imamo mandat v tej vladi. Menjava članov je bila izvršena samo v tistih bolnišnicah in tistih zavodih, kjer je mandat potekel: Celje, Murska Sobota, Nova Gorica, Postojna in Zavod za presaditve organov in tkiv. Tako tu nismo gledali na kakšne druge posebnosti razen to, da je šlo v teh primerih za prenehanje mandata prejšnjega sveta. Seveda pa smo v nekaterih svetih zavodov zamenjali tiste predstavnike države, ki so bili kot predstavniki države prej uslužbenci ministrstva za zdravje ali zaposleni na ministrstvu za zdravje in so ga sedaj v zadnjem času zapustili. Tu smo zamenjali nekatere posameznike, ki tudi v samem delovanju v svetu zavodov niso zastopali tistih interesov, ki jih ta vlada in to ministrstvo v tem času želi izvajati na področju zdravstvu. Tako je bilo zamenjanih, mislim, nekaj več kot 25% članov teh svetov zavodov. Kriteriji, po katerih naj bi imenovali nove člane sveta zavodov, pa niti sedaj niti v prejšnjem obdobju niso bili napisani. Ve pa se, da je potrebno spoštovanje interesov in pa tudi smernic zdravstvene politike, po drugi strani pa tudi seveda neko določeno strokovno znanje na tem področju. Jasno je, da ta in tudi prejšnje vlade so postavljale svete zavodov tudi na podlagi koalicijskih usklajevanj. Pri tem pa ni mišljenja politična pripadnost teh kandidatov za člane sveta zavodov, ampak bolj, njihova sposobnost v samem delovanju in pa tudi pri sodelovanju z ministrstvom. Kar se tiče direktorjev, je v tem času prišlo v Kliničnem centru v Ljubljani do odstopa prejšnjega direktorja. Razpis, ki je bil nato opravljen, je bil eden najbolj demokratičnih, kar jih je sploh mogoče. Mislim, da bolj demokratičnega ne more biti. Izbrana kandidatka ni politično vezana na nobeno politično opcijo. Kar se tiče Murske Sobote, je prejšnjemu direktorju potekel mandat in na svetu zavoda so se pač odločili za zamenjavo. Kar se tiče bolnišnice za ginekologijo in porodnišnico Kranj, pa se je tudi svet zavoda odločil za kandidatko, ki je bila prijavljena in ki je bila že sedaj v tem zadnjem obdobju direktorica porodnišnice. Kar se tiče zavoda za zdravstveno varstvo Koper, pa smo se odločili, da ne izdamo pač soglasja izbranemu kandidatu na svetu zavoda, ker je v tem primeru bila ugotovljena nepravilnost pri izplačevanju plač in seveda je bil potem imenovan v.d. direktorja. Glede navodil, ki jih dajemo članom sveta zavodov za imenovanje novih direktorjev, pravzaprav jih ni. Moram povedati, da se večinoma, v veliki večini primerov sploh ne poslužujemo kakšnih navodil. V vsakem primeru pa je ob razpisu ob koncu mandata treba upoštevati vse relevantne predpise, ki določajo tako pogoje za imenovanje kot tudi postopek za samo imenovanje. Ob tem bi rad poudaril, da trenutna zakonodaja, ki določa delovanje javnih zavodov, je, mislim, vsaj v nekem delu preživela in bi jo morali spremeniti. Prepričan sem, da so sveti zavodov v tej obliki, v kakršni so danes predpisani v zakonodaji, neka zastarela zadeva in da bo treba pristopiti k spremembi zakona o javnih zavodih, kjer naj bi javni zavodi dejansko bili pod kontrolo nadzornih svetov in upravnih odborov [[..]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]v prihodnje.
Hvala lepa. Gospod minister, želite še dopolnilno vprašanje? Prosim.
Mislim, da ne bo minister mene dopolnilno spraševal, ampak bom skušal jaz to. Gospod minister, mogoče ste nepoučenega [[...]]
Se opravičujem.
[[..]]tudi prepričali. Ampak jaz vem, da vsaka zgodba, ki ste jo našteli, ima tudi drugačno plat. Jaz vam bom samo na enem primeru, in to je primer bolnišnice za ženske in porodništvo v Postojni, povedal, da temu ni tako. Svet zavoda ste zamenjali prej, kot je staremu pretekel mandat. S tem se vam je mudilo, da ne bi imenovali direktorja prej, kot bi zamenjali svet. Zamenjali ste večino članov sveta. Na prvi seji ni bil imenoval direktor, ampak je bil na konstitutivni seji spremenjen statut, po katerem je lahko tudi zunanji član predsednik sveta. Med dvema kandidatoma, ki sta izpolnjevala pogoje, je bila pač izbrana potem kandidatka po volji tega sveta. Predsednik sveta je celo povedal, da so imeli tajno glasovanje, da ne bi bilo dvoma o korektnosti. Jaz trdim, kot so izbrali svet, bi lahko imeli tudi glasovanje miže, in bi bila izbrana kandidatka, ki je bila izbrana. Jaz ne želim črniti izbrane kandidatke, pa vendar je treba povedati, da je njen mož občinski svetnik Nove Slovenije, da v svetu zavoda poleg žene ministra za notranje zadeve, člana vladajoče koalicije, sedi tudi malteški vitez Želimir Božič, in da sedi tudi kandidat na prejšnjih volitvah za poslanca državnega zbora na listi SDS. In še bi lahko našteval. Več kot evidentno je, da zamenjujete člane sveta po nekem kriteriju, ki diši po močnem klientelizmu. V svete zdravstvenih zavodov kadrujete tudi upokojene učitelje. Eden od kandidatov ni bil izbran samo zaradi tega, ker je nekoč bil poslanec LDS. Vmes se je zgodila še žaljiva in nedopustna zgodba, torej obrekovanje žene dr. Merla, ki ni bil izbran samo zaradi tega, ker je pripadal Liberalni demokraciji, čeprav je nesporno velik strokovnjak in je bil zamenjan tudi z drugimi, pod navednicami, "strokovnjaki", v svetu nekega drugega zavoda, kar je vam, gospod minister, tudi znano. Lahko bi teh primerov našteval še veliko. Pomagali ste si na oblast s parolo o klientelizumu LDS-a. Očitno pa ste ga vi zagrabili še v večjo lopato, kot je bilo prej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite prosim.
Tukaj je kar nekaj netočnosti. Je pa res, da smo v statutu zavoda v Postojni določili možnost, da je predsednik sveta zunanji član, in to je normalno. Jaz mislim, da ni normalno, da je notranji član predsednik sveta zavoda. In to je bilo nekako odločeno že v prejšnji vladi, zato jaz mislim, da je to čisto običajno, da to nič ni posebnega in da smo to naredili popolnoma pravilno in v skladu s smernicami, ki so veljale že dalj časa. Tam, kjer so bili notranji člani, predsedniki sveta zavoda, se je to izkazalo večinoma za slabo in tudi v vseh bodočih svetih zavoda bomo zunanje člane imenovali za predsednike svetov zavodov. Kar se tiče upokojenih učiteljev, seveda ne vem, ali imate kakšno posebno slabo mnenje o upokojencih ali o učiteljih, ampak na vsak način, izbrali smo kandidata, za katerega smo mislili, smo vedeli, da se nekaj na zdravstvo, kljub temu da je upokojen učitelj, spozna, tako kot se lahko spozna na zdravstvo tudi marsikdo drug, ki nima poklica zdravstvenega ali ni ekonomist, za vodenje v zdravstvu. Jaz mislim, da je tukaj seveda precej takih bolj neosnovanih očitkov in na nobenem primeru mi ne morete dokazati, da smo, v tem času delali klientelistično. Še enkrat bom odgovoril, še enkrat bom povedal, da smo predvsem v največji ustanovi v Sloveniji, najpomembnejši ustanovi v Sloveniji, v Kliničnem centru, delovali izrazito apolitično in se nismo pri tem posluževali nobenih političnih dogovorov za imenovanje novega direktorja. Izbrana je bila direktorica, ki je najbolj izpolnjevala vse pogoje in tudi tisti pogoj, ki sem ga sam v tem primeru želel izpolniti pri kandidatu, to je, da to ni zdravnik, ker je zdravnik že kot strokovni direktor udeležen v vodenju in menedžmentu kliničnega centra. In samo s tega stališča so tudi izbrali v samem svetu zavoda to kandidatko. Mislim, da so se odločili pravilno, se bo pa seveda v bodoče pokazalo, ali je bila odločitev pravilna ali ne. Zaenkrat mislim, da ja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo postavil gospod Sašo Peče ministru za gospodarstvo in ministru za delo, družino in socialne zadeve. Oba ministra sta odsotna. Sprašujem, ali gospod Peče želi kljub temu postaviti poslansko vprašanje? [[Da.]] Izvolite.
Spoštovani prisotni! Ravno zaradi vse pogostejše prakse dela vlade Republike Slovenije, to je, izmikanja ministric in ministrov dolžnostim v okviru državnega zbora, smo se pred dnevi, ko smo naslavljali poslansko vprašanje, odločili, da ga bomo naslovili kar na dve osebi oziroma dve resorni ministrstvi, prvič, ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve in drugič ministrstvu za gospodarstvo. V dobri veri skoraj nisem mogel verjeti, da bi se lahko zgodilo, da bosta oba ministra navkljub jasno znanemu in skoraj leto vnaprej prijavljenemu terminskemu planu z današnje seje odsotna, po mojih informacijah eden napovedano in eden nenapovedano. Po drugi strani pa bi rad s tega mesta povedal, da se mi zdi prav tako skorajda - pa bom uporabil kar močno besedo - katastrofalno, da v danem momentu med nami v državnem zboru v okviru zakonodajne veje oblasti sedi izključno samo šest ministrov iz celotne vladne ekipe. Verjamem, da bi celotna vlada Republike Slovenije morala izkazovati korekten odnos do državnega zbora in s tem tudi do državljank in državljanov. Prav tako ocenjujem, da je marsikatero od poslanskih vprašanj, ki so bila podana danes ali v preteklosti, dokaj brezpredmetno, ampak to je zgolj moja ocena. Verjamem pa, da so vprašanja, ki imajo veliko težo in tudi če se ne dotikajo samo enega ministra, bi morala biti zanimiva za vladno ekipo. Tako je tudi moje napovedano poslansko vprašanje [[napovedal sem ga v petek]] vezano na raziskave v okviru prejšnje vlade, torej vlade Liberalne demokracije in Združene liste, in sicer raziskave, ki govorijo o realnem obstoju novih 40.000 brezposelnih ljudi v naši državi, ki bodo izgubili delovna mesta iz naslova nekonkurenčnosti slovenskega gospodarstva. In ker vem, da je eden izmed glavnih razlogov za obstoj nekonkurenčnosti ravno politika oziroma indiferentnost zakonodajne in izvršilne veje oblasti, sem se odločil, da bom postavil to vprašanje. Seveda se mi zdi dokaj brezpredmetno, da postavljam poslansko vprašanje gledalkam in gledalcem ter prisotnim poslankam in poslancem, ker na njega ne bom dobil odgovora. Rad pa bi s tega mesta povedal, da se mi prav tako v imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke zdi nedopustno, da je kar od osmih neodgovorjenih poslanskih vprašanj - med njimi nekatera segajo celo v mesec marec - sedem neodgovorjenih ravno poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke. Ali je to očitno ignoriranje poslancev SNS s strani vlade Republike Slovenije ali kaj drugega? Za podkrepitev tega naj kot zadnje povem, da danes izmed petih poslancev Slovenske nacionalne stranke, ki smo se prijavili k razpravi, kar štirje ne bodo dobili odgovora zaradi ignorance vlade Republike Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Naslednje poslansko vprašanje bo postavil gospod Ciril Testen, ministru za promet in ministru za lokalno samoupravo in regionalno politiko. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lepo pozdravljam tudi ministrico in ministre, poslanke in poslance. 22. julija 2004 je bil v državnem zboru sprejet zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o popotresni obnovi in spodbujanju razvoja v Posočju. Sprememba zakona predvideva v 3. členu razvojna sredstva za izvajanje ukrepov razvojne pomoči, in sicer 500 milijonov za leto 2006 in 400 milijonov za leto 2007. Prav tako se v nadaljevanju istega člena predvidevajo posebna sredstva za izgradnjo in vzdrževanje državnih cest v Posočju v letnem znesku 2,2 milijardi SIT. Treba je tudi povedati, da je zakon predvideval sredstva za ceste v Posočju tudi že za leto 2005, vendar jih prejšnja vlada v proračunu ni zagotovila. Glede na obremenjenost prebivalstva s krediti za popotresno obnovo, neugodno starostno strukturo in veliko demografsko ogroženostjo, menim, da je potrebno v naslednjih letih sprejeti zakon v celoti realizirati. Ne nazadnje je to tudi v skladu s koalicijsko pogodbo, ki predvideva hitrejši razvoj obmejnih, manj razvitih in demografsko ogroženih območij. Moje vprašanje je povezano tudi s preoblikovanjem kohezijskih regij, v okviru katerih bo Posočje spadalo po vsej verjetnosti v razvitejšo zahodno regijo, kamor pa po razvitosti ne spada. Posočje mora po mojem mnenju kot daleč najmanj razvito območje zahodne kohezijske regije pridobiti poseben status, ki mu bo omogočal čimprejšnjo sanacijo naravnih nesreč in prometno povezavo s centrom. Potrebno je tudi poudariti, da se v letih, ko so se in se še gradijo avtoceste po Sloveniji, v cestno infrastrukturo Posočja ne vlaga skoraj nič. Oddaljenost tega dela Slovenije od Ljubljane se zato iz dneva v dan povečuje. Zato sprašujem: Kolikšna sredstva bodo v proračunu za 2006 in 2007 namenjena za razvojno pomoč Posočja? Kolikšna sredstva bodo v skladu za navedenim zakonom planirana v letih 2006 in 2007 za vzdrževanje in gradnjo državnih cest? Kakšen status oziroma kakšne razvojne možnosti bo imelo Posočje v okviru razvite zahodne kohezijske regije? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, magister Božič, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Gospod poslanec, hvala za vprašanje. Zakon o popotresni obnovi objektov in spodbujanju razvoja v Posočju določa, da se v državnih proračunih Republike Slovenije na proračunski postavki organa, pristojnega za promet, zagotovijo sredstva za izvajanje investicijskega vzdrževanja in za gradnjo državnih cest na naslednjih odsekih državnih cest: Kranjska Gora-Vršič; Vršič-Trenta; Trenta-Bovec; Predel-Bovec; Bovec-Žaga; Žaga-Kobarid; Most na Soči-Bača; Dolenja Trebuša-Želin, in sicer v višini 2,2 milijardi tolarjev letno v obdobju od 2005 do 2009. Omenjeni zakon pa ni zagotovil virov za dodatno vlaganje v tem obsegu. Z oziroma na dejstvo, da proračun za leti 2006 in 2007 še ni sprejet, tudi točna višina sredstev za investicijsko vzdrževanje in gradnjo državnih cest na področju, ki ga določa zakon o popotresni obnovi objektov in spodbujanju razvoja v Posočju, še ni določena. Smo šele v teku priprave proračunskega memoranduma za leti 2006 in 2007. V izdelavi je tudi, to moram povedati, celovit nacionalni program razvoja vzdrževanja državnih cest, v katerem bodo zajeti tudi vsi potrebni projekti posodobitve državnih cest v Posočju. Navedeni program bo posredovan v obravnavo in sprejem Državnemu zboru Republike Slovenije predvidoma v zadnjih mesecih letošnjega leta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister dr. Žagar, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod poslanec! V dopolnitvi odgovora bi vsekakor omenil to, kar ste že sami povedali, da obstaja v tem trenutku poseben program Soča 2006, ki na nek način pomeni posebne ukrepe za območje Posočja. Moram reči, da se tudi teh sprememb zakona zavedamo in smo tudi že z rebalansom proračuna za leto 2005 predlagali povečanje sredstev na teh postavkah za 50 milijonov. In ta rebalans je potrdil tudi ta visoki zbor. Kar zadeva leti 2006 in 2007 bomo načrtovali sredstva v skladu z zakonom v predlogih proračuna za obe let. Moram omeniti še to, da v tem času je v pripravi ukrep celovite prenove kreditnih pogojev za 24 kreditojemalcev v Posočju za dana posojila. Posebej bi se osredotočil na prihajajoče obdobje, ki je povezano z oblikovanjem tudi obeh kohezijskih regij. Vlada se tega problema zaveda in znotraj predlaganega zakona so tudi načrtovani določeni ukrepi, ki bodo reševali problematiko manj razvitih območij znotraj posameznih statističnih regij. Dejstvo je, da so statistične regije, če bi jih merili, po posameznih občinah, obstajajo velike razlike notranje razvitosti. Prvo, kar bi poudaril, je to, da tudi regije iz zahodnega dela bodo upravičene do kohezijskih sredstev. Približno do 50% sredstev bodo upravičene, ker kohezijski sklad se bo lahko uporabljal za celotno območje Slovenije in tukaj so tudi ti veliki projekti, recimo infrastrukturni. Prav tako pa bo zaradi prehodnega obdobja omogočen tudi dostop do strukturnih skladov. Kar zadeva regije z manjšimi možnostmi, je pa že v predlaganem zakonu najprej načrtovano povečanje posrednih regionalnih spodbud iz 1% na 1,5% bruto produkta in bomo seveda tudi bolj usmerili na ta območja. Posebej so opredeljena območja s posebnimi potrebami iz 0,25% bruto produkta, ki so pa res namenjena izključno takšnim in podobnim področjem, ampak ne samo znotraj goriških, ampak tudi drugih območij znotraj tega zahodnega oziroma severozahodnega dela. Moram reči, da bomo tudi na podlagi razprave, ki je bila že v tem času opravljena ustrezno že v sami fazi sprejemanja tega zakona, določene korekcije še vgradili v sam zakon v okviru možnosti.
Hvala lepa. Še dopolnilno vprašanje?
Hvala za besedo. Zelo kratko, v zvezi s cestami. V zakonu so navedeni odseki državnih cest, ki bi se naj rekonstruirali. Zanima me: Ali se za to pripravlja dokumentacija oziroma ali je že pripravljena? V primeru odločitve, da bodo sredstva v proračunu, je tudi to pomembno in jaz mislim, da ministrstvo to moralo delati na zalogo. Hvala.
Prosim, gospod minister.
Hvala, za dodatno vprašanje. Za nekatere odseke je stanje priprave investicijske in tehnične dokumentacije že pripravljeno, za nekatere pa še ni, vendar moram reči, da se intenzivno pripravlja. Treba je povedati, da gre za različno zahtevne odseke in tudi temu primerno sta obseg in pa zahtevnost priprave dokumentacije različna. Zato moram povedati, da se na vseh področjih pripravljamo oziroma bo zagotovo stanje dokumentacije na takšni ravni, da jo bo mogoče uporabiti za pridobitev ustreznih dovoljenj. Hvala.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo postavil gospod dr. Marko Pavliha ministru za promet. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani ministrski in poslanski zbor. Pravzaprav je že kolegica Pečanova s pomočjo ministra Podobnika in ministra Božiča zapisala nekakšno uverturo k mojemu poslanskemu vprašanju, ki bo prav tako izzvenelo pomorsko in ne nazadnje ni tako neprimerno glede na prihajajoče se počitnice. Zadnji incidenti, povezani z onesnaženjem morja, školjkami, z mejo in še bi lahko naštevali in še lahko pričakujemo tovrstne neljube dogodke tekom sezone. Zato ponovno postavljam vprašanje: Ali Slovenija potrebuje obalno stražo? Pri tem seveda nimam v mislih brhkih deklet in fantov iz popularne ameriške nadaljevanke Bay Watch, ki ga napačno prevajajo Obalna straža. Obalna straža je pa po angleško Coast Guard, ampak seveda službo, ki bi koordinirala in združevala različne pomorsko obarvane pristojnosti, ki so trenutno recimo v Sloveniji raztresene med štiri ministrstva: ministrstvo za promet, ministrstvo za obrambo, za okolje in prostor in pa notranje zadeve. Ideja o obalni straži je stara. Je tako stara, kot je slovenska država. Naj citiram samo znamenito resolucijo o pomorski usmeritvi Republike Slovenije iz leta 1991, namreč, da bo Republika Slovenija razvila službo ali službe, ki bodo skrbele za nadzor morja in obale na varnostnem, plovnem, ekološkem, sanitarno zdravstvenem in fiskalnem območju. Uredila bo varovanje meje na morju. Leta 1992 so te pobude zamrle zaradi različnih političnih interesov. Potem pa je naše cenjeni poslanec Aurelio Juri leta 2002 postavil poslansko vprašanje oziroma pobudo na omenjena štiri ministrstva, in tudi na vlado, in na podlagi tega je bila ustanovljena medresorska skupina, ki je pa prav tako tako rekoč čez noč zamrla. Sam, kot minister, sem lansko leto ta projekt obudil iz pozabe. Praktično sem dosegel medresorsko uskladitev različnih interesov in pripravil podlage. Po volitvah, pa vsi vemo, smo zopet utonili v nekakšen molk in vakuum. Zato ministra sprašujem: Ali nadaljujete s pripravami na ustanovitev obalne straže? In če je odgovor pozitiven, spoštujem v kateri fazi se ta projekt nahaja? In če je odgovor negativen, ga prosim, da argumentirano pojasni svoje razloge za takšno odločitev. Na podlagi različnih stališč različnih te vlade, sklepam, da ta projekt ni več med cilji. Hvala lepa za odgovor.
Gospod minister, magister Božič, imate besedo. Prosim.
Hvala lepa za besedo in seveda tudi hvala za vprašanje doktorju Marku Pavlihi, poslancu državnega zbora. Znano je, da ste se kot minister za promet takoj ob nastopu funkcije sami osebno zavzemali za ustanovitev obalne straže, kot nove, enovite službe na morju, ki bi združevala pristojnosti več ministrstev in opravljala naloge z različnih področij. Glede na različne modele obalnih straž, uveljavljenih po svetu, se ob tem niste opredelili za katerega od modelov se zavzemate. Noben predpis Evropske unije od priobalne države, članice, ne zahteva, da organizira službe, ki delujejo na morju v okviru posebne in enovite službe obalne straže. V poslanskem vprašanju sami tudi ugotavljate, da že od leta 1991 potekajo v Sloveniji aktivnosti in razprave o vzpostavitvi obalne straže. Po letu 2002 so bile ustanovljene strokovne in medresorske delovne skupine, ki so proučevale vprašanje ustanovitve obalne straže oziroma oblike medsebojne koordinacije različnih služb na morju. Nobena strokovna delovna skupina do sedaj ustanovitev enovite obalne straže ni opredelila za nujno in edino možno rešitev. V strokovnih krogih obstajajo različni pogledi na potrebnost, utemeljenost in ekonomsko upravičenost ustanovitve obalne straže v naših razmerah. Prevladuje mnenje, da je enake cilje mogoče doseči tudi z boljšo medsebojno stalno koordinacijo aktivnosti med službami na morju in natančno opredelitvijo njihovih skupnih obveznosti. Ne drži trditev spoštovanega poslanca, da so se po volitvah leta 2004 aktivnosti za ustanovitev obalne straže v celoti zaustavile. V februarju 2005, torej v letošnjem letu, je bila izdelana interna študija v Upravi za pomorstvo, na osnovi analize obstoječe organizacije in nalog državnih služb na morju. Predlagana je organizacija državnih služb na morju v Republiki Sloveniji, ki temelji na naslednjih izhodiščih. Prvič, da je koordinacija ustreznejša oblika od ustanovitve enovite službe obalne straže, saj omogoča tako skupno in koordinirano delovanje pri reševanju kompatibilnih nalog kot tudi samostojno izvajanje specifičnih nalog posameznih služb. Drugič, da naj bi skupno koordinacijsko telo delovalo v Upravi Republike Slovenije za pomorstvo v sklopu že obstoječega centra za bedenje in reševanje. Tretjič, da koordinacijsko telo koordinira vsakodnevno delo na morju. In četrtič, da je treba izvesti delno integracijo na tehničnem področju ter zagotoviti nove prostore za potrebe službe bedenja in reševanja, skladno z direktivo Evropske unije o nadzoru pomorskega prometa. In še zadnjič, torej petič, da naj vlada z uredbo o ustanovitvi stalne koordinacijske skupine pravno uredi delovanje te koordinacije. Na podlagi navedenega predloga organizacije bi koordinacija skupnega sodelovanja služb na morju tako obsegala naslednja področja: reševanje na morju, skrb za varstvo morja pred onesnaževanjem, nadzor morskega ribištva, sodelovanje na tehničnem področju pri nadzoru državne meje, nadzor nad organizacijo prireditev na morju, pregled morskih kopališč, skupne akcije poostrenega nadzora na morju, skupne vaje na morju in zaščitni ukrepi na ladjah in v pristaniščih. Navedeni predlog koordinacije skupnega sodelovanja služb na morju še ni dokončno oblikovan. Uskladiti ga je treba z ministrstvi, v katerih pristojnost posegajo navedena področja, in dokončen predlog pripraviti na podlagi celovite proučitve. Ministrstvo si bo pri tem zagotovo prizadevalo za strokovno utemeljeno in najprimernejšo rešitev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite še dopolnilno vprašanje? Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Hvala ministru za odgovor. Gotovo je koordinacija ena od možnih rešitev, ampak izkušnje iz preteklosti kažejo, da ne najbolj uspešna. Spomnite se primera kakšno leto, dve nazaj, ko smo reševali utapljajočega se surferja in je reševanje trajalo kar šest, sedem ur, v precejšnji meri zaradi tega, ker se različne službe niso mogle uskladiti, kdo je pristojen, bodisi uprava za reševanje bodisi uprava za pomorstvo ali pa še kdo. Da niti ne omenjam tega, da se dostikrat dogodi, da so, recimo, plovila vseh možnih služb na morju, ko to ni potrebno, in obratno, nobenega, ko je to potrebno, bodisi zaradi tega, ker sta oba policijska čolna pokvarjena ali pa zaradi tega, ker je, recimo, vojaška ladja, edina, ki jo imamo, na remontu. Zato me zanima, spoštovani gospod minister: Kako bo ta koordinacija potekala, če bomo jutri - upajmo, da ne bomo - zopet dobili poziv, da prihaja do utopitve sredi Koprskega zaliva? Hvala lepa.
Hvala. Ponovno, gospod minister, prosim.
Hvala lepa, za dodatno vprašanje. Gospodu bivšemu ministru bi odgovoril naslednje. Zagotovo je šlo za nekoordinacijo v primeru, ki ste ga navedli. Če bi šlo za koordinacijo, potem bi službe, ki sem jih sicer že našteval, delovale, vendar te službe niso opravile svoje naloge. Na kratko sem tudi opisal, kakšne naloge naj bi prevzela koordinacija. Govorim o predlogu, ki ga je izoblikoval urad za pomorstvo, ustrezni strokovnjaki, in te predloge sedaj proučujemo. Nisem pa že definitivno povedal, da bo taka oblika reševanja tega problema in te organizacije tudi dejansko izvedena v praksi. Mi jo seveda proučujemo in v okviru medresorske skupine, ki je bila tudi ustanovljena na vladi, ki rešuje celovito to področje pomorstva, bo ta predlog tudi končno izoblikovan. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo zastavil gospod Miran Potrč, ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala lepa, gospod minister. Stanovanjski zakon iz leta 1991 z vsemi spremembami in dopolnitvami je radikalno posegel v razmerja na stanovanjskem področju. Stanovanjsko pravico je spremenil v različne nove oblike najemnega razmerja. Mnogim nosilcem stanovanjske pravice je omogočil ugoden nakup stanovanja in prispeval k temu, da je danes Slovenija država, ki je na vrhu lestvice privatnih stanovanj. Hkrati je brez njihove krivce in le zato, da bi zadovoljil interese bivših lastnikov, povzročil velike nove krivice, posebej nosilcem stanovanjske pravice v denacionaliziranih stanovanjih. Mnoga prizadevanja naše stranke so sicer deloma omilila njihov položaj, vendar je temeljna krivica ostala. Onemogočen jim je nakup njihovega stanovanja pod pogoji iz stanovanjskega zakona. Združenje najemnikov stanovanj si še vedno prizadeva, da bi vsaj pred mednarodnim forumom uveljavilo svoje pravice, če so jim že vsi državni organi v domovini odrekli možnost pravične rešitve. Podoben je položaj hišnikov, bivših hišnikov. Tudi glede njihovega statusa je bilo ob novelah zakona nekaj poskusov ureditve njihovih pravic, največ s strani naše stranke. Na žalost so tudi ta prizadevanja ostala bolj ali manj brez uspeha. Sedaj so se bivši hišniki organizirali v iniciativni odbor hišnikov in državnemu zboru, varuhu človekovih pravic in vam, pristojni minister za okolje in prostor, poslali obsežno in kvalitetno študijo o svojem položaju s predlogom za rešitve. V poslanski skupini socialnih demokratov menimo, da je po skoraj 14-ih letih nenehnih zahtev in pričakovanj prav ponovno oceniti vse možnosti za popravo krivic, ki jih je bivšim hišnikom povzročil stanovanjski zakon. To je v prsti vrsti naloga resornega ministra, ki ima približno že od srede junija gradivo tega združenja. Zaradi tega vas gospod minister sprašujem: Ali ste že proučili predlog sprememb in dopolnitev stanovanjskega zakona, ki vam ga je posredoval odbor hišnikov? Kako ocenjujete predlagane spremembe in dopolnitve zakona? Ali lahko v skladu s temi predlogi ali na kakšen drug način v doglednem času pričakujemo urejanje pravic hišnikov, ki je sedaj za njih neustrezno? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister Podobnik.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec Miran Potrč! Vi ste dober poznavalec stanovanjske problematike. Se spominjam vaših nastopov tudi v preteklih letih in v preteklih mandatih ob teh vprašanjih. Najprej bi rad povedal, da sem kot minister dvakrat sprejel združenje, ki pokriva tiste lastnike, ki so bili ob uveljavitvi denacionalizacije stanovalci v denacionaliziranih stanovanjih. Sprejel sem tudi visokega predstavnika s strani Sveta Evrope, mislim, da Sveta Evrope, ki pokriva to področje. Prav tako pa sem sprejel tudi dvakrat predstavnike združenja lastnikov stanovanj. Jaz sem bil kot minister nekje v sredini in ni enostavno zdržati v neki jasni in čisti poziciji, ko poslušaš eno in drugo stran. To bi rad povedal. Tema, ki jo odpirate, pa je vezana na hišniška stanovanja. Res je, pred slabimi dvajsetimi dnevi sem prejel predlog sprememb in dopolnitev stanovanjskega zakona, ki mi ga je posredoval iniciativni odbor hišnikov. Gradivo je zelo obsežno, mislim tudi, da je ena od strokovnih institucij bila tista, ki je sooblikovala ta stališča, ki in so zelo, jaz bi rekel, poglobljena, in jih proučujemo. Drugo vprašanje, kako ocenjujem predlagane spremembe in dopolnitve zakona. Osnovni predlog je, da bi v sedaj veljavni 175. člen stanovanjskega zakona tistim hišnikom, ki so to delo opravljali ob uveljaviti stanovanjskega zakona v letu 1991, kakor tudi bivšim hišnikom, ki pa so prenehali delo brez svoje krivde, na primer upokojitev, ob uveljaviti stanovanjskega zakona v letu 1991 pa so prebivali v hišniških stanovanjih, omogočili nadomestno privatizacijo drugega stanovanja ali pa odkup hišniškega stanovanja po privatizacijskih pogojih. Tistm, ki se pa ne bi odločili, pa naj bi se ali zagotovil najem primernega neprofitnega stanovanja, če pa to ne bi bilo mogoče, pa kritje razlike do vrednosti tržnje najemnine, da bi bivši hišnik za uporabo stanovanja plačeval samo neprofitno najemnino. Najprej moram povedati, da s formalnega vidika, ti hišniki, ki so stanovali v teh stanovanjih, to ni bilo stanovanjsko razmerje za nedoločen čas. To mislim, da se lahko strinjava. Drugič. Šlo je za neke vrste službeno stanovanje, ki je bilo vezano za čas njihovega dela hišnika. In ko smo šli po tem historiatu urejanja stanovanjske pravice in pravice uporabe v času pred letom 1991, smo tudi ugotovili, da pravzaprav ta stanovanja niso imela klasični status stanovanj, ampak, kot je pisalo v zakonu, skupnega dela. To zadevo nekako, bi rekel, komplicira, ko iščemo rešitev. Postavlja se vprašanje, kako rešiti problem tistih, ki so kasneje po letu 1991 prenehali s hišniškim delom in so torej morali stanovanje zapustiti. Kaj lahko storimo? Jaz imam kot minister že predlagane spremembe stanovanjskega zakona. Tukaj bi rad povedal, da se ne spominjam, ko smo sprejemali celovit stanovanjski zakon, da bi bilo vprašanje hišniških stanovanj ena od pomembnih tem in da bi bilo izpostavljeno v sami proceduri. Lahko sem bil pa takrat nepazljiv. Tako se je pravzaprav sedaj to vprašanje ponovno odprlo. Vprašanje najema primernega neprofitnega stanovanja, ki je ena od možnih rešitev, je brez dvoma vezana na dejstvo, da imamo v Sloveniji premalo neprofitnih stanovanj. Odločitev ministrstva in vlade je, da jo bomo poskušali v naslednjih letih povečati. Druga rešitev, kritje razlike med neprofitno in tržno najemnino. To pa je vsebina vprašanja, ki mi ga potem kasneje postavlja kolega Kontič. Kdo pokrije ta vir? Po podatkih, ki jih imamo, mislim, da obstaja približno 1000 najemniških družin v hišniških stanovanjih. 1000 enot. Ta številka kljub vsemu ni tako majhna glede finančnega pokritja. In sledi še vprašanje, ali bi lahko našli način, če bi se vsi lastniki s prodajo strinjali, da bi zagotovili predkupno pravico na hišniškem stanovanju po privatizacijskih pogojih. To so možne rešitve, ki jih bom v okviru sprememb stanovanjskega zakona priučil. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Če bo kakšna odločitev taka, da bo sprejemljiva, jo bom v predlagani zakon tudi vgradil. Najverjetneje kolega Potrč z mojim odgovorom ne bo najbolj zadovoljen.
Hvala lepa. Gospod Potrč.
Hvala lepa. Gospod minister, najprej hvala lepa za pohvale. Po mojem spominu in evidencah ob sprejemanju stanovanjskega zakona res ne, ob spremembah in dopolnitvah pa že, ker takrat so se že pojavili problemi z določenimi skupinami. In hišniki so bili ena od takšnih skupin. Sedaj pa glede vašega odgovora. Jaz razumem, da zaenkrat sprejemate, da obstoja problem in da na nek način ob spremembah in dopolnitvah zakona, ki jih napovedujete, računate tudi na potrebo po proučitvi in eventualnih možnih spremembah. Jaz sem razumel, da ste korektno prekomentirali predloge, ki jih skupina teh hišnikov v bivših hišniških stanovanjih preko svojega odbora postavlja, da pa še ne morete dati definitivnega odgovora kaj in kako. Zato bi vas samo dopolnilno vprašal oziroma prosil za dopolnilni odgovor: Kdaj je možno spremembe in dopolnitve stanovanjskega zakona s strani ministrstva pričakovati? ali je v vsakem primeru mogoče pričakovati, da boste ob pripravi zakona vključili v iskanje rešitev tudi predstavnike združenja hišnikov, da bi eventualno dobili še dodatna pojasnila in iskali neke možne rešitve, da bi tudi ta del in to skupino državljanov v dogledni meri zadovoljile? Hvala.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister.
Hvala za dopolnilno vprašanje. Imam ambicijo, da bi do konca julija vlada po medresorskem usklajevanju sprejela spremembo stanovanjskega zakona. Opozarjam pa, da te spremembe ne bodo zelo obsežne. Največ se bomo dotaknili vprašanj subvencij. To bo ključna tema, s katero poskušamo najti neko rešitev. Bom pa vsekakor do zaključka same procedure tudi sam sprejel na pogovor predstavnike tega združenja, ki pokrivajo problematiko stanovanj hišnikov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo postavil gospod Milenko Ziherl ministru za promet. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Gospa ministrica, gospodje ministri, člani vlade, kolegice in kolegi! Slovenski avtocestni križ bolj ali manj uspešno napreduje, vendar se kažejo problemi pri navezovalnih cestah na ta avtocestni križ. V preteklosti, ko še ni bil zgrajen do te faze, so bili prehodi z avtoceste na navadno cesto celo življenjsko nevarni. Spomnimo se prvih nekaj kilometrov po cestninski postaji Arja vas ali pa recimo odsek pri Vrbi, ki so terjali precej smrtnih žrtev v preteklosti. Sam bi želel postaviti vprašanje v zvezi z navezovalnimi cestami na avtocestnimi program, kajti še vedno obstajajo področja v Sloveniji, ki so slabše povezana oziroma težko dosegljiva in zato razvoj na ta področja prihaja prepočasi oziroma tja sploh ne pride. V mislih imam navezavo na avtocesto, smer Kranj-Ljubljana, in sicer v smeri proti Škofji Loki po Poljanski dolini, potem v smeri Cerknega, Idrije in Tolmina. Ta področja so slabše dostopna, v zimskih mesecih lahko včasih traja vožnja 6 do 8 ur, predvsem mislim za avtobuse oziroma za tovornjake, ki oskrbujejo podjetja. To bi bil lahko projekt več ministrstev, saj vzroki oziroma težave se nanašajo tudi na ministrstvo za gospodarstvo, na ministrstvo za okolje in prostor in na ministrstvo za skladni in regionalni razvoj. S skupnim nastopom, menim, da bi lahko uspešneje kandidirali za sredstva Evropske unije. Ta trasa oziroma predlagana relacija je v več fazah izdelave. Nekje so samo idejni projekti, nekje je pa že tako daleč, da je tik pred odkupom zemljišč oziroma sondiranjem terena. O tej cestni povezavi govori več razlogov. Prvi razlog je ekonomski. Na tej trasi ležijo kraji, ležijo industrijski centri, ki so se bolj ali manj uspešno izvili iz problematike in so v bistvu handikepirani s slabo cestno povezavo. Potem je demografski razlog. Če ne bo razvoja v te kraje, se bodo ljudje izseljevali. Pomemben je okoljski razlog, ki smo ga obravnavali tudi na odboru za okolje in prostor. Poročilo imate priloženo vprašanju. Gre namreč za to, da se ta povezava navezuje na rudnik urana v zapiranju Žirovski vrh. Del sanacije je industrijska cona Todraž, ki brez cestne povezave ne more zaživeti, potem pelje skozi staro mestno jedro Škofja Loke, ki je pod kulturno zaščito. Potem je še regionalni razlog, ker v to regijo je treba pripeljati napredek. Sprašujem gospoda ministra: Ali je predvidena ta trasa oziroma so že izdelani načrti oziroma kdaj lahko pričakujemo konkretne rezultate v tej smeri?
Hvala lepa. Gospod minister, prosim.
Hvala lepa za besedo in tudi za vprašanje gospodu poslancu Milenku Ziherlu. Na ministrstvu za promet smo pripravili osnutek nacionalnega programa razvoja in vzdrževanja državnih cest, v katerem je zajeta tudi cestna povezava od avtoceste Ljubljana-Kranj-ŠkofjaLoka-Poljane-Gorenja vas-Cerkno in naprej proti Tolminu. Program dopolnjuje nacionalni program izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji. Dovolite mi, da kaj več povem o povezavi avtoceste Ljubljana-Kranj-Škofja Loka-Poljane-Gorenja vas-Cerkno-Tolmin, ki vas še posebno zanima. Dolga je 93 kilometrov ter je ena izmed pomembnejših povezav zunaj avtocestnega križa. Ima tudi velik pomen za osrednje slovensko in gorenjsko regijo ter predstavlja najkrajšo povezavo z goriško regijo. V strategiji prostorskega razvoja Slovenije je opredeljena kot cestna povezava čezmejnega pomena, hkrati pa je del te povezave tudi del notranjega vbodnega cestnega obroča. Na tej smeri je evidentiranih 11 različnih vrst ukrepov, in sicer ureditev križišč, sanacije in rekonstrukcije objektov, izgradnja nadomestnih objektov, obnova in preplastitev vozišč, sanacija plazov, rekonstrukcije, ureditev cest skozi naselja, novogradnja cest ter izgradnja obvoznih cest v skupni dolžini 76 kilometrov ter po grobi oceni v vrednosti 32 milijard tolarjev. Od tega je ocenjena vrednost odseka med avtocesto Ljubljana-Kranj in Želinom skoraj 13 milijard tolarjev, odseka med Želinom in Robičem pa dobrih 19 milijard tolarjev. Med poteki so posebej pomembni novogradnja Trebija-Cerkno s predorom ter izgradnjo obvoznih cest Škofje Loke in Gorenje vasi. Obvoznica Škofja Loke bo razbremenila mestno središče predvsem tranzitnega pomena iz smeri Kranja in Ljubljane v Poljansko dolino in prevzela tudi velik del ciljno izvornega prometa ter s tem bistveno izboljšala sedanje neustrezne prometne razmere, predvsem na območju Spodnjega trga, Grabna in na delu Poljanske ceste, kjer se zaradi neustreznih elementov promet odvija z večjimi težavami in občasnimi zastoji. S tem se bodo bistveno zmanjšali tudi negativni vplivi na okolje in izboljšala se bo prometna varnost. Za obvoznico Škofje Loke je v veliki meri že izdelana projektna dokumentacija na nivoju PGD in PZI projektov. V teku pa so tudi že odkupi zemljišč in objektov na trasi bodoče obvoznice. Novogradnja Trebija-Želin, s predorom, bo predstavljalo zelo pomembno in hkrati najkrajšo povezavo med zgornje Soško in zgornje Savsko dolino, hkrati bo novogradnja predstavljala medregionalno povezavo in približala dolino ob Soči, ki predstavlja trenutno odmaknjeno in nekoliko zapostavljeno področje, centralni Sloveniji. Ta smer, ki poteka po Poljanski dolini, bo bistveno izboljšala povezavo med Soško in Savsko dolino preko Cerknega. Pri večini pomembnejših projektov so že izdelane idejne študije oziroma idejni projekti. Še potrebna dokumentacija za pomembnejše projekte bo lahko izdelana v roku dveh do treh let po sprejetju nacionalnega programa. Realizacija evidentiranih potrebnih ukrepov je odvisna od razpoložljivih finančnih virov, in sicer proračuna Republike Slovenije, evropskih skladov in drugih virov. Obravnavana smer pa je predvidena za prijavo na strukturne sklade. Naj še omenim, da je na omenjeni smeri v okviru nacionalnega programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji predvidena izgradnja odseka Jeprca, priključek na gorenjski avtocestni krak do odseka Jeprca - Stanežiče. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite še dopolnjeno?
Gospodu ministru bi se zahvalil za odgovor. Ker je vprašanje širše, vezano je na velika sredstva, bi morda dodatno vprašanje. Ker je morda najdlaljši ta odsek škofjeloška obvoznica, pa potem morda navezovalna cesta na Todraž, ki sta obe precej nujni: Ali je že kakšen terminski plan oziroma kdaj lahko pričakujemo nadaljnje korake? Drugače se pa strinjam in bi morda povabil gospoda ministra, da pripravimo okroglo mizo v Škofji Loki in o tej temi nekoliko podebatiramo ter povabimo tudi predstavnike Idrije, Cerkna in vse ostale zainteresirane. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister še. Prosim.
Hvala lepa za dodatno vprašanje in hvala tudi za predlog, ki ga je dal gospod poslanec. Z veseljem se bom udeležil okrogle mize, ampak pričakujem, da bo udeležba tudi iz Selške doline, ki enako tangira tudi to območje. Ne nazadnje gre za pomembno povezavo tudi čez Soriško planino na Bohinj. Tudi Selška dolina je povezana preko Baške grape z osrednjim delom Primorske. Za prihodnje leto bi morali na nek način resno zastaviti izgradnjo škofjeloške obvoznice. Kot sem pa omenil, je v pripravi memorandum za proračun 2006 in 2007 in v okviru teh priprav pričakujemo, da bomo tudi našli sredstva za začetek izvajanja teh investicij. Hvala lepa.
Hvala. Ali želi gospod mag. Milan Cvikl postaviti poslansko vprašanje, čeprav ni ministra za finance? Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci, ministri, ministrica! V odsotnosti gospoda ministra za finance, ki je očitno že moral odleteti na srečanje evropskih finančnih ministrov, mu bom vseeno postavil vprašanje. Se sprašujem, glede na prisotnost članov vlade, ali naj bi šli v neko virtualno postavljanje poslanskih vprašanj, glede na to, da vrste ministrov ni. Moje vsebinsko vprašanje je povezano z davki. Kot je vsem poznano, je v življenju zagotovo samo dvoje: to, da ima vsako življenje svoj konec, in drugo, da je za delovanje države potrebno plačevati davke. V letu 2004 je bila uvedena davčna reforma. Ta je bila deležna precejšnje kritike, četudi je ravno zaradi davčne reforme prišlo do povečanja prihodkov in ste lahko pred nekaj tedni razdelili volilni plen. Na to kritiko davčne reforme se je zelo hitro odzvala nova vlada, in to kar z dvema aktivnostma. Na eni strani strateški svet predlaga hitro uvedbo enotne davčne stopnje, na drugi strani se je oblikovala tako imenovana Kranjčeva delovna skupina. Za strateški svet smo že hitro videli, da gre le za "šov ekonomiks", in da je namen tega, kar so predlagali, odvrniti pozornost od drugih problemov, od padanja gospodarske rasti, od povečevanja nezaposlenosti, in kot smo videli pri prvem vprašanju, vse močnejšega vpletanja v gospodarstvo. Pri tem naj takoj povem, da se je predsednik vlade danes zlagal, ko je rekel, da je šele sedaj prvič prišlo do razpisov za šefe Soda in Kada. Od statuta Soda in Kada, ki je bil sprejet v prejšnjem desetletju, se uveljavljajo statuti. Vendar je moje vprašanje, namenjeno ministru za finance. Kot je poznano, je bilo prejeto poročilo strokovne skupine za spremembo davčne zakonodaje. Ta predlaga zmanjšanje števila dohodkovnih razredov, zmanjšanje davčne obremenitve zaradi zahtev koalicijske pogodbe, vendar je za razliko od tega, kar je minister za finance 21. marca rekel, da bo slovenska davčna reforma, kot jo bo predlagala nova vlada, dohodkovno nevtralna, učinek predlogov kar 60 milijard dodatnega primanjkljaja. Če ne bi v letošnjem letu sprejeli nekaterih novih zakonov - tudi v tem tednu bomo sprejeli te zakone -, bi to celo bilo izvedljivo. Vendar se sprašujem: Ali bo minister za finance res podprl Krajnčevo davčno reformo? In sprašujem se: Ali bo minister za finance podprl prvi korak? Ta četrtek bomo obravnavali zakon o ukinitvi davka na izplačane plače. Ali boste podprli ukinitev davka na izplačane plače? Ali bo vlada s tem kar v največji meri pripomogla, da se takoj poveča konkurenčnost gospodarstva, rast in ohranjanje ter ustvarjanje delovnih mest? Želim, da bi gospod minister za finance na to vprašanje dal pisni odgovor. Potem pa bom ob priliki tudi zahteval dodatno pojasnitev, če z odgovorom ne bom zadovoljen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Barbara Žgajner Tavš bo postavila poslansko vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve. Minister je odsoten. Želite kljub temu postaviti vprašanje? Prosim.
Hvala lepa za besedo. V okviru poslanskega vprašanja bom najprej izrekla kritiko vladi oziroma ministrom, ki dejansko izražajo veliko ignoranco s tem svojim odnosom do poslank in poslancev državnega zbora. Tudi moje poslansko vprašanje je bilo prijavljeno pravočasno. Ob tem naj povem, da nas je predsednik državnega zbora vse poslanke in poslance v tem državnem zboru pravzaprav tako zelo zdresiral, da spoštujemo poslovnik in red, ki je vladal tudi v prejšnjem mandatu, kar se tiče poslanskih vprašanj. Žalostno in predvsem nepošteno pa je s strani vlade, da nas pravočasno ne obvesti o, ne vem, izostanku določenih ministrov s sej državnega zbora. Ne nazadnje je bila v prejšnjem mandatu praksa, če ministra ni bilo, je lahko na poslansko vprašanje odgovarjal generalni sekretar, vsaj na tista vprašanja, ki so bila splošna in so se dotikala dela ter usmeritev vlade. V tem mandatu tudi to ni več mogoče oziroma je generalna sekretarka in s tem tudi poslanci dobili prepoved, da bi njej zastavljali poslanska vprašanja. Naj na kratko preidem na vsebino mojega vprašanja, ki je zelo aktualno. Namreč, država naj bi z novim zakonom o verski svobodi in verskih skupnostih povečala prispevek za obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje ter obvezno zdravstveno zavarovanje za verske uslužbence, ki niso zaposleni nikjer. Država, torej državljanke in državljani oziroma davkoplačevalci, naj bi po novem za cerkvene uslužbence bili dolžni plačevati za okoli 800 milijonov tolarjev letno. Pri čemer seveda dodatni strošek pomeni tudi plačevanje njihovega obveznega zdravstvenega zavarovanja. Vse lepo in prav, če ne bi imeli Ustave Republike Slovenije, ki v prvem odstavku 7. člena pravi, da država in verske skupnosti so ločene. Čisto hipotetično se hočeš nočeš mi zastavlja vprašanje, če država krije Cerkvi vse socialne in ostale transferje verskih uslužbencev - država seveda, to smo davkoplačevalci. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Ali to pomeni, da so cerkveni uslužbenci v službi države? In: Je torej država neke vrste delodajalec? Če je temu tako, potem je Cerkev državna ustanova, kar pa je seveda v nasprotju s 7. členom Ustave Republike Slovenije. In za konec bi pravzaprav rada povedala samo to, da sem to poslansko vprašanje glede na to, da ministra danes ni, v širši obliki postavila tudi [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]pisno, zato ne pričakujem ustnega odgovora na naslednji seji. Pričakujem pa pisni odgovor v roku 30 dni.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo postavila gospa Cveta Zalokar Oražem ministru za javno upravo. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj. Vlada Republike Slovenije je javnosti že predložila v obravnavo dva izjemno pomembna dokumenta, ki urejata področje plač v javnem sektorju. In sicer uredbo o plačah direktorjev v javnem sektorju in odlok o uvrščanju funkcij v plačne razrede. Prvi bo uredil izjemno obsežno področje plač ravnateljev, direktorjev v celotnem javnem sektorju, tako na področju, ki ga pretežno ureja in financira državni proračun, kot tudi tistih, katerih ustanoviteljica in financerka je lokalna skupnost. Temeljni cilj obeh dokumentov je določiti primerne osnove plače tako, da se posamezne direktorje, ravnatelje in tajnike uvrsti v plačne razrede, za katere je določen razpon, ki se izvede s pomočjo podrobnejših kriterijev. Spoštovani gospod minister, ker pogovori potekajo zelo intenzivno in ker naj bi bila dokumenta sprejeta še v tem mesecu, posamezne skupine pa imajo različno možnost vplivanja na konkretnejše rešitve, dovolite, da vam tudi kot predstavnica lokalnih skupnosti predstavim dve vprašanji v zvezi z ureditvijo plač na lokalni ravni. Prvo vprašanje je namenjeno področju javnih zavodov, katerih ustanoviteljica in financerka je v pretežni meri občina. To so knjižnice, kulturni domovi, mladinski centri, javni skladi za kulturo. To so izjemno pomembni zavodi na lokalni ravni, kjer si kot vodilne in odgovorne ljudi želimo najboljše kadre, za kar morajo biti tudi ustrezno stimulirani. Ugotavljamo, da so ti zavodi zaradi vira financiranja, to je občina ali več občin, avtomatsko postavljeni v izjemno nizke plačne razrede, še posebej v primerjavi z zavodi, ki tudi delujejo na lokalni ravni, a so financirani s strani države, na primer muzeji, galerije. Dovolite konkreten primer. Direktor javnega zavoda s področja kulture, na primer knjižnice, ki deluje na ravni občine, bo uvrščen v plačni razred med 32 in 45, javni zavod, ki prav tako deluje na področju kulture na lokalni ravni, vendar je financiran s strani države, recimo muzej, pa bo uvrščen v razred 45 do 51. Pri tem je treba povedati, da bo imel direktor lokalec, kljub temu da vodi zavod z večjim številom zaposlenih in večjim finančnim obsegom sredstev, skoraj 5 razredov nižjo plačo. Prav tako dovolite, da vas vprašam še o plačnih razredih podžupanov in podžupanj. Tudi ti so bili v zadnji varianti znižani kar za 5 razredov. In seveda glede na njihova pooblastila in pristojnosti so uvrščeni izjemno, izjemno nizko. Zato vas sprašujem: Ali je mogoče oba ta segmenta v tej fazi usklajevanj še nekoliko popraviti?
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister, doktor Virant.
Hvala lepa za vprašanje. No, dejansko sta v vladni proceduri dva pomembna dokumenta, ki urejata plače v javnem sektorju. S tema dvema aktoma se želi vlada lotiti plač v javnem sektorju tam, kjer ima stvari v svoji pristojnosti in ni vezana na usklajevanje oziroma na pogajanja s socialnimi partnerji, in hkrati tam, kjer je praksa pokazala najbolj problematično ali najbolj kaotično stanje. Predvsem mislim seveda tukaj na plače direktorjev v javnem sektorju. Odlok o funkcionarskih plačah ima kot svoj glavni cilj seveda to, da bi bile plače funkcionarjev bistveno bolj pregledne, kot so bile doslej, ko so bile urejene v nešteto področnih zakonih. Hkrati želimo, da ta odlok za državni proračun ne bi imel finančnih posledic oziroma da bi iz naslova tega odloka nekaj prihranili in na ta način tudi simbolično potrdili resnost te naše zaveze, da bo plačna reforma finančno vzdržna. Bistveni namen je tudi, da se vzpostavijo pravična razmerja med plačami funkcionarjev. Prav tako tudi uredba. Z uredbo o direktorskih plačah želimo pa uvesti red na področju, kjer tega reda, vsaj praksa tako kaže, doslej ni bilo. Pa bi mogoče začel najprej pri vprašanju uredbe in plač direktorjev javnih zavodov na področju kulture. Uredba je seveda še vedno v vladni proceduri in s tem še vedno v medresorski obravnavi. Interese, o katerih ste govorili, seveda v medresorskem usklajevanju zastopa, predstavlja ministrstvo za kulturo, hkrati pa tudi minister, pristojen za lokalno samoupravo, in v projektni skupini, to je širša vladna pogajalska skupina, gospod Ivan Pristovnik kot predstavnik skupnosti občin Slovenije. Tako imajo pravzaprav javni zavodi z lokalne ravni kar močno zastopstvo v tem projektu. Seveda ta predlog, ki je bil danes tukaj dan, je zelo konkreten, je zelo podoben predlogom, ki jih dobivamo v medresorskem usklajevanju, zato ga bomo temeljito proučili. Jasno, da danes tukaj ne morem obljubiti, da ga bomo v celoti upoštevali, ga bomo pa preučili. Predvsem je treba seveda tudi pogledati, kakšne bi bile finančne posledice, ki bi jih prinesel. Načeloma pa lahko rečem - s to rezervo finančnih posledic - da ta predlog načeloma podpiram. Glede odloka. Odlok je bil tudi dolgo časa v usklajevanju in se je zelo intenzivno, zelo intenzivno usklajeval z reprezentativnimi združenjema občin, tako s Skupnostjo občin Slovenije kot Združenjem občin Slovenije, zlasti se je usklajeval v segmentu županskih plač in če si ogledate zadnjo verzijo - torej, čisto zadnja verzija seveda bo tista, ki jo bo vlada sprejela in predlagala državnemu zboru -, boste videli, da popravlja tisto krivico, ki je bila storjena županom in s tem tudi lokalni samoupravi po letu 1998, ko so se plače županov drastično znižale. Tako bi v segmentu županskih plač lahko rekel, da smo skoraj usklajeni z reprezentativnimi združenji občin. Njihove zahteve bi bile sicer še nekoliko večje, vendar mislim, da bo za župane in s tem za lokalno samoupravo storjeno dovolj v smislu odprave plačnih nesorazmerij in krivic, ki so bile storjene. Pri podžupanih je situacija drugačna. Po naši oceni podžupanska funkcija vendarle ni primerljiva z župansko, župan je izvršilni organ v občini. Župan ima na razpolago celoten aparat urad občinske administracije, ki ima na čelu direktorja občinske uprave, ta bo tudi ovrednoten v uredbi o direktorskih plačah, zato menimo, da ne gre precenjevati ali prevrednotiti podžupanske funkcije, še posebej zaradi tega, ker vemo, da lahko v občini funkcionirajo do trije podžupani. Seveda verjamem, da je ta podžupanska funkcija različno definirana od občine do občine. Posebej bi za konec poudaril tudi to, da je v koaliciji v veliki meri doseženo tudi soglasje okrog tega, da se županska funkcija v večji meri obvezno profesionalizira, zlati to velja za večje občine, in to potegne za sabo tudi nezdružljivost županske funkcije s funkcijo poslanca v državnem zboru. Torej, ideje gredo v to smer, da bi se nekje določila neka meja nad glede na število prebivalcev, nad katero bi župan moral biti profesionalec. Hvala.
Hvala. Želite še dopolnilno? Prosim, izvolite.
Hvala lepa. Najprej v zvezi z direktorji javnih zavodov. Res je, da je bilo veliko usklajevanj, vendar prav ta segment lokalnih knjižnic je izrazil veliko mero tega, da v te pogovore ni bil vključen. Tudi sama sem videla dokument, v katerem jim je ministrstvo za kulturo ob vprašanju, zakaj se jim ne more zagotoviti korektnejših plač, odgovorilo, da temu nasprotujejo lokalni župani, ker ne želijo, da bi katerikoli direktor javnega zavoda presegel njihovo plačo, vendar to mislim, da ni bil korekten odgovor, ki ga je posredovalo ministrstvo za kulturo. Tu tudi želim izraziti popolno podporo lokalnim skupnostim, da bi se v temu segmentu vsaj za tri plačne razrede v povprečju to dvignilo, kajti v resnici bi bilo popolnoma neprimerno, da samo zaradi vira financiranja ne pa na osnovi števila zaposlenih, odgovornosti, finančnih sredstev, s katerimi razpolaga posamezen javni zavod, da je pravzaprav na tem nivoju narejena razlika. Tako so se lokalne skupnosti in ministrstvo za kulturo v tem segmentu prejšnji teden že dogovorili, da to podpirajo. Kar se pa tiče podžupanov, je pa dejstvo, da smo res o županih sklenili dogovor, se je pa v zadnji verziji, v majski verziji pravzaprav zgodila ta zadeva s podžupani, ki bodo izgubili več kot tretjino plače. Poklicnih podžupanov je v Sloveniji zelo malo, samo v večjih občinah in v primerih, ko župan ne opravlja funkcije profesionalno. Tako mislim, da finančni učinek ne bi bil velik, bi pa bili znotraj občinske uprave nagrajeni tudi primerjalno bistveno slabše kot načelniki, recimo, posameznih oddelkov občinske uprave, kar se mi pa zdi, da je vendarle treba premisliti in pogledati tudi vis ŕ vis ostalih uslužbencev občinske uprave, da ne bi te funkcije, ki ji dodajamo še nove pristojnosti, popolnoma degradirali.
Hvala. Poslansko vprašanje bo postavil gospod Samo Bevk ministru za promet. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Najprej bi se rad zahvalil gospodu ministru za temeljit pisni odgovor na vprašanje o statusu hitre ceste Podnanos-Vrtojba in dokončanju trase proti Razdrtemu. Sedaj pa k današnjemu vprašanju. Na področju prometne infrastrukture v Sloveniji ima absolutno prioriteto gradnja avtocest. Za te namene tudi gre največ denarja. Projekt izgradnje avtocestnega križa dobro napreduje, čeprav so nam v sosednji Hrvaški pokazali, da je možno graditi tudi hitreje. Nikakor pa ne moremo biti zadovoljni s posodobitvijo preostale državne cestne mreže. V rebalansu proračuna za leto 2005 so se sredstva za investicijsko vzdrževanje in gradnjo državnih cest celo zmanjšala. Tako seveda ne gre več naprej. Nesprejemljivo je, da se na račun avtocestnega projekta zanemarja državno cestno mrežo. Obstaja cela vrsta pokrajin in območij v državi, ki nimajo ustrezne navezave na avtocestno omrežje. Naj omenim severno Primorsko s Posočjem, idrijsko-cerkljansko regijo ter Poljansko in Selško dolino s Škofjo Loko, Zgornjesavsko dolino, Kočevsko, Belo krajino, savinjsko-šaleško regijo, Koroško, Zasavje, Posavje in seveda Pomurje, pa še bi se našlo kakšno območje, ki je oddaljeno od avtocestnega križa. Minister za promet Jakob Presečnik je januarja 2003 na moje poslansko vprašanje v zvezi s pripravo nacionalnega programa izgradnje in vzdrževanja državnih cest odgovoril, da bo program izdelan do sredine leta 2004. Kolikor vem, je bil aprila lani izdelan osnutek nacionalnega programa posodobitve državne cestne mreže nacionalnega pomena za obdobje 2006-2015 v vrednosti okrog 170 milijard tolarjev. Ministra za promet mag. Janeza Božiča sprašujem: Kdaj bo vlada sprejela omenjeni nacionalni program in ga poslala v državni zbor? Kakšni bodo cilji in izhodišča programa? Kakšna bosta nabor in prioriteta projektov ter finančna konstrukcija in njeni viri ter na koliko je ovrednoten celotni program? V okviru celotnega projekta pa me še posebej zanima: Kako boste v okviru nacionalnega programa ovrednoteni državni cestni mreži od Logatca do Idrije in preko Tolmina do Vidma ter od Domžal do Škofje Loke in Cerkna preko Tolmina do Vidma. Obe imata v strategiji prostorskega razvoja Slovenije status cestne povezave čezmejnega pomena in se navezujeta na omrežje mednarodnih daljinskih povezav. Ministru se lepo zahvaljujem za njegov odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister.
Hvala lepa za besedo. Gospod predsedujoči, gospod poslanec, hvala za vprašanje. Res je, na ministrstvu za promet smo pripravili osnutek nacionalnega programa razvoja in vzdrževanja državnih cest. Program je pripravljen tako, da bi bilo omrežje glavnih in regionalnih cest do leta 2016 v celoti, poudarjam, v celoti obnovljeno, posodobljeno in dograjeno, nivo kvalitete pa ustrezen. Cilj programa so ohranjene in dosežene ravni konkurenčnosti države, boljša dostopnost do posameznih regij ter boljša regijska povezava, navezava do delov Slovenije, ki sedaj niso ustrezno navezani na glavne evropske cestne koridorje, kar bo omogočilo enakomernejšo porazdelitev ekonomskih koristi razvoja Slovenije. Pri pripravi programa je bila upoštevana tudi strategija prostorskega razvoja Slovenije, v kateri je opredeljeno osnovno cestno omrežje v Republiki Sloveniji, katerega del so tudi omenjene cestne povezave čezmejnega pomena: Logatec, Idrija, Želin, preko Tolmina do Vidma ter Domžale, Škofja Loka, Želin preko Tolmina do Vidma, ki jih omenjate v vašem vprašanju. Program smo finančno ovrednotili in pripravili dva možna modela financiranja. Investicijska vrednost celotnega programa je ocenjena na okoli 750 milijard tolarjev, vrednost posodobitve cestne povezave Logatec - Idrija - Želin ter Peršeti, Kobarid, Robič, ki vas posebej zanima, pa znaša skoraj 25 milijard tolarjev. Od tega je vrednost del na odseku Logatec - Idrija - Želin ocenjena na skoraj 12 milijard tolarjev. Ker ima ta program bistvene finančne posledice za državni proračun in ker je njegova realizacija po vsebini in vrednosti odvisna od načina financiranja, smo konec junija 2005 osnutek programa posredovali ministrstvu za finance v pregled in stališča do osnutka programa, ker je le-to bistveno za izdelavo kvalitetnega in realne temelje postavljenega programa. Vlada RS bo predlog nacionalnega programa razvoja in vzdrževanja državnih cest poslala v obravnavo in sprejem državnemu zboru Republike Slovenije predvidoma v zadnjim mesecih letošnjega leta. Hvala lepa.
Hvala. Želite še dodatno? [[Ne.]] Poslansko vprašanje bo zastavil gospod Rudolf Petan ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani ministri in ministrica, kolegica in kolegi! Postavljam vprašanje ministru za okolje in prostor, nanaša pa se na odpravo posledic lanskega katastrofalnega neurja s točko, ki je najbolj prizadel Dravinjsko dolino, se pravi Slovenske Konjice z okolico, ni pa seveda to edino področje. Pri tem pa se je pokazalo, da pravna plat oziroma trenutno veljavna zakonodaja ni najbolj učinkovita pri sistemski odpravi posledic naravnih nesreč, medtem ko preventiva, se pravi gasilci, civilna zaščita, zdravstvo deluje brezhibno, hitro in pa učinkovito, se pa zaplete pri sistemski sanaciji posledic. Kot sem že omenil, ker to ni edini takšen primer še iz lanskega leta takšne naravne nesreče, in ker žal se nam je že letos tudi zgodilo, da smo bili priča strahovitemu neurju s točo, sprašujem ministra: Ali se pripravlja nek sistemski zakon, ki bi rešil omenjene zaplete? Dejstvo je, da smo že sprejemali interventne zakone, tako za Posočje kot tudi za druge primere. To le pomeni, da zakon, ki ga imamo, ki je verjetno nekaj rešil, ni tako vsestranski, da bi lahko zajeli vse primere in da ne bi vsako leto bilo potrebno sprejemati nekih interventnih ukrepov. Več bom vprašal še v dodatnem vprašanju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec, gospod Petan! Že samo dejstvo, da je bilo lansko hudo neurje na širšem območju Slovenskih Konjic 9. avgusta 2003, medtem ko pa program sanacije bomo sprejeli na vladi, upam, da v tem tednu ali pa v prihodnjem tednu, govori o nekaterih vprašanjih, katere tudi vi izpostavljate. Najprej glede neurja, torej Slovenske Konjice, Zreče in Oplotnica. Te tri občine so bile zelo prizadete. Program za odpravo posledic poplav in drugih posledic neurja z oceno stroškov celotne obnove z izhodišči za razdelitev sredstev iz rezerv 2005 za izvedbo tega programa je bil žal operativen šele po sprejemu rebalansa, zato je prišlo tudi do tega dodatnega zamika. Upam, da bo - mogoče že v tem tednu ali pa najkasneje v prihodnjem tednu - vlada sprejela predlog. Gre pa za velika sredstva, 700 milijonov tolarjev. Tudi zelo detajlna razdelitev je, če vas zanima, ampak to bo tudi javno objavljeno. Največja postavka je obnova občinskih objektov visoke gradnje, 259 milijonov tolarjev. Potem so še drugi: nizka gradnja, stanovanjski objekti in tako naprej. Sedaj pa vas zanima tema, ki je vezana na sistemsko plat. Tukaj sva zelo dobro sodelovala s kolegico Marijo Lukačič. In tudi na njen predlog smo pripravili predlog sprememb in dopolnitev zakona o odpravi posledic naravnih nesreč. Imamo dva cilja: učinkovitejše izvajanje na področju kmetijstva, to je en cilj, drug pa, razmišljamo o tem, da bi dopolnili zakon z razširitvijo vrst naravnih nesreč, predvsem za škodo na stvareh v javnem sektorju. Tukaj moram povedati, da je Slovenija kot država članica Evropske skupnosti pri dodeljevanju državnih pomoči dolžna spoštovati pravila skupnega trga Evropske skupnosti. Gre za zelo občutljivo vprašanje, kje je ta meja. Državne pomoči so pač ocenjene, opredeljene kot izdatki in zmanjšani prejemki države oziroma občine, ki potem pomenijo korist za prejemnika pomoči in mu s tem zagotavljajo prednost pred konkurenti in so namenjeni za financiranje in sofinanciranje programov v posebnih enotah, ki se ukvarjajo s tržno proizvodnjo blaga in storitev z namenom zagotavljanja določene konkurenčne prednosti. To je prevod pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ki govori o državnih pomočeh. Sedaj pa še spremembe, ki se dotikajo področja kmetijstva. S prvo spremembo bi radi omogočili, da bo izplačilo akontacije še pred določitvijo dokončne ocene škode z namenom, da se škoda, ki je posledica naravne nesreče, čim prej sanira. To bo najverjetneje zelo aktualno pri teh velikih zadnjih ujmah v Posavju, na Dolenjskem in drugje. Oziroma da se v največji možni meri ublaži dolgoročne, te dolgoročnejše posledice naravne nesreče. Drugi predlog sprememb, če se preveč izplača akontacija, iščemo način, da bi vzpostavili možnost poračuna ob pogoju, da je oškodovanec, ki je prejel preveč izplačano akontacijo v obdobju treh let upravičen do sredstev za odpravo posledic neke nove škode. Da se ne zgodi paradoks. Nekdo, ki je bil naslednje leto zopet oškodovan, mora pa iz prejšnjega leta vračati preveč izplačano akontacijo. Tretja sprememba, morda nepomembna, pa je pomembna. Predlagamo, iščemo način, da bi odpravili nejasnost v zvezi s postopki priznavanja škod in določanja višine državnih pomoči za odpravo posledic množičnega izbruha rastlinskih škodljivih organizmov. Spomnil bi, to je manjša skupina kmetov na Črnogorski planoti [[?]] , to so ličinke majskega hrošča. Veljavni zakon nam je onemogočil, da bi država stopila v to sanacijo. Sedaj bi radi našli korektno pot, da bi tudi tukaj lahko pomagali. In še ena sprememba je predlagana. Gre za nejasnost določb zakona v zvezi z izračunom izplačanih sredstev državne pomoči za škodo v kmetijstvu, kjer je potrebno upoštevati tudi druga neposredna izplačila upravičencem. Na primer, vsa izplačila, dobljena upravičencu za škodo v kmetijstvu, ki pa ne smejo presegati tržne vrednosti proizvodne kmetijske rastline pri normalnem hektarskem donosu. O teh spremembah razmišljamo, upam, da bom uspešen v medresorskem usklajevanju, da bo zakon čim prej prišel v državni zbor.
Hvala lepa. Prosim, izvolite.
Hvala za besedo. Torej jaz sem s tem odgovorom zadovoljen. Upam, da bo usklajevanje uspešno, da bomo čim prej se s tem srečali tudi v parlamentu. Bi pa še mogoče samo pojasnil, zakaj sem to vprašanje postavil. Namreč v lanskem letu država je nakazala, ampak res tista najnujnejša interventna sredstva za objekte visoke gradnje, da smo lahko, ne vem, pokrili šolo, otroški vrtec in podobno. Tisto so bila res minimalna sredstva. Dejstvo pa je, da ljudje so morali izpolniti kup nekih obrazcev. Potem pa se je nekako zataknilo in bilo je rečeno, da ni kriterijev, po katerih bi se ocenilo, koliko komu pripada: ali so to akontacije ali pomoči v celoti, ali neki poračuni, ali podobno. Bilo je več variant, ali 800 tisoč tolarjev generalno za vsakega - z 800 tisoč se ne plača nič -, potem ostalo pa eventualno bi se plačalo. Ampak to ni pošteno do tistih, ki so imeli ne vem, milijon pa 200 tisoč škode. Ker tisti bo dobili še razliko 400 tisoč. Tisti, ki je imel pa 8 milijonov škode, bo praktično dobil vse plačano. Tako je takšen kriterij verjetno slab, zato sem govoril več ali manj o sistemskem reševanju in nekih kriterijih, ki bi bili, če sploh lahko govorimo o poštenosti pri taki zadevi, ampak verjetno so eni bolj realni kot pa drugi. Tako pričakujem, da se bomo s tem srečali čim prej, pa upam, da bo vlada še ta teden sprejela tisto odredbo, ki jo je pač potrebno, da bodo sredstva se lahko sprostila za to škodo tega neurja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo postavil gospod mag. Sajovic ministrica za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovana gospa ministrica, ministri, kolegice in kolegi. Imam dve vprašanji v bistvu v enem sklopu. In sicer, prvo se nanaša na tetoviranje rodovniških psov. To je v naši državi še obvezno, potem pa to zadevo, ki živalim povzroča neko bolečino, lastniku pa nek minimalni strošek, predvsem pa živali prvo neprijetno izkušnjo v življenju pri starosti treh mesecev, še vstavljamo v podkožje čip in naredimo neko uradno registracijo. Precejšnje število evropskih držav je to tetoviranje, za katerega tudi sam smatram, da je nepotrebno, že odpravilo. Mislim, da je čas, da nekaj takega naredimo tudi v Sloveniji. Seveda, Kinološka zveza Slovenije je tu eden od naših partnerjev, s katerim se je pa treba pogovarjati in predvsem dogovarjati. Mislim, da če pokažemo interes in voljo, predvsem pa naj bo pobuda na naši strani in pa na strani kmetijskega ministrstva, da lahko uspemo. Drugo vprašanje, ki pa s prvim v bistvu ni povezano, pa se nanaša na enega od ukrepov kmetijske politike, gre za upokojevanje. Mislim, da je kontekst tega zgodnjega upokojevanja starejših ljudi na kmetijah pozitiven in smiseln, kajti če zadevo prenašamo na mlade, bo bolj efektivna. Kmetijstvo doživlja neprestane spremembe iz dneva v dan in še nekaj jih bo in mlajši bodo to zadevo lažje in pa boljše prenesli, zato to zadevo podpiram, je pa ukrep se seveda začel v letu 2004 in pa naj bi trajal do leta 2006, mogoče še celo daljše. Ukrep je v tej fazi doživljal nekatere težave, s katerimi se srečujemo vsak dan in jaz ne smatram mojega vprašanja in ga tudi osebno ne razumem kot neko kritiko ali pa kazanje na neke napake ali pa nek očitek, pač pa bolj tako, da te zadeve, ki so se nam v prvem letu pojavile kot težava, da jih s skupnimi močmi skušamo izboljšati in odpraviti. Jaz sem povzel bistvo tega vprašanja. Gospa ministrica je dobila pismeno posredovanih še kup nekaj drobnih podvprašanj in pa vprašanjčič. Ne bom dlakocepski in se ne bom osredotočil na vsakega od njih, rad bi pa en korekten, širok odgovor, ki to zadevo rešuje, in da potem vidimo, kje imamo skupne probleme, kje imamo težave in jih pa potem skušamo izboljšati in odpraviti. Za ilustracijo tega sem pa seveda navedel tudi primer enega od kmetov z Gorenjske, ki se je name obrnil s konkretnim vprašanjem. Hvala lepa.
Hvala. Gospa ministrica, imate besedo.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovani gospod poslanec, lepa hvala za vprašanje in za vašo skrb za naše hišne ljubljenčke. Kot ste že sami pojasnili, zakon o veterinarstvu določa, da morajo biti živali na predpisan način označene in da mora imetnik psa v sedmih dneh prijaviti žival veterinarski organizaciji, ki vodi register psov, kot tudi pogin, odtujitev, pobeg ali kakršnokoli drugo spremembo v zvezi s psom. Nabavo mladiča mora imetnik prijaviti najkasneje do štirih mesecev njegove starosti. S pravilnikom o označevanju živali je predpisano, da morajo biti vsi psi rojeni s 1.1.2003, označeni z elektronskim notifikacijskim sistemom, mikročipom. Za vse podatke o registriranih psih so veterinarske organizacije dolžne voditi register in zagotoviti prenos podatkov v centralni register psov, ki ga na Veterinarski upravi Republike Slovenije vodijo od aprila leta 2003. V Republiki Sloveniji je označevanje in vodenje registra psov urejeno povsem na primerljiv način kot v nekaterih drugih državah Evropske unije. Označevanje psov s tetoviranjem uporablja Kinološka zveza Slovenije, kot ste sami omenili, izključno za svoje potrebe, kajti na ta način označuje redovniške pse, ki jih ima v svoji evidenci. Verjetno bi kazalo vzpostaviti enoten register, ki bi bil uporaben za vse uporabnike teh podatkov. Kar zadeva ukrep zgodnjega upokojevanja, nekaj osnovnih podatkov. Leta 2004 je bilo vloženih 197 vlog za ukrep zgodnjega upokojevanja in od tega je 10 prenosnikov že prejelo rente. V naslednjem mesecu bo prejelo rento še 30 vlagateljev, ker je postopek odločanja že zaključen. Izmed 197 vlagateljev, zahtev, je v letu 2004 bilo popolnih 15 vlog. Ostali so bili pozvani na dopolnjevanje. Prenosnik prejme rento za nazaj, in sicer za čas od vložitve popolne vloge. To pomeni, da prvo nakazilo rente vključuje tudi nakazilo za celotno obdobje, od ugotovljene popolnosti vloge do prvega izplačila. Ukrep zgodnjega upokojevanja sofinancira Evropska unija v višini 80%. Za vse ukrepe pa mora biti akreditirana Agencija za kmetijske trge in razvoj podeželja. Žal je agencija pridobila akreditacijo v letošnjem letu 17. maja, kar je tudi razlog, da se je nekoliko zavleklo obravnavanje vlog in izplačevanja zahtev. Naj opozorim, da je zadnji rok za izvedbo oziroma za izplačila tega ukrepa leto 2006. Tako je zapisano v programu razvoja podeželja, ki ga je potrdila evropska komisija v Bruslju. Glede vlagatelja Franca Langerholca. Nekaj konkretnih podatkov. Datum oddaje osnovne vloge je bil 31.8.2004, samodejna dopolnitev vloge 27. december istega leta, dopolnitveni poziv za uskladitev dejanske rabe, ker osnova se jemlje iz vloge dejanske rabe kmetijskih zemljišč, je bila 13.6.2005, poziv vročen 17.6.2005, dopolnitev na to vlogo o zemljišču je bila izvedena 20.6.2005. Trenutno je odločba in pogodba pripravljena in poslana v podpis vlagatelju. Poteka preverjanje, ali vlagatelj skladno z določbami uredbe nima komercialnih prihodkov iz naslova kmetijske dejavnosti. Iz vsega povedanega sledi, da je vloga bila dopolnjena in bo za nazaj priznana s 27. decembrom 2004. Glede podatkov, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ker je bila trditev, da je vloga bila popolno poslana v mesecu avgustu leta 2004, pa je agencija preverila pri Pošti Slovenije in ugotovila iz tehtanja, da je tista prvotna vloga bila težka 16 gramov, popolna vloga pa 32 gramov, kar kaže na to, da je bila popolna vloga, dne 27. decembra 2005 in od tega dne bo upravičen za ukrep zgodnje upokojitve [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite še dopolnilno? Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Tudi gospe ministrici hvala za odgovor. V zvezi z rešitvijo obeh teh problemov pa bi v prvem delu, kar se tiče označevanja psov, predlagal, da pač napravimo skupni sestanek s kinološko zvezo in ji seveda omogočimo, da sodeluje v tem procesu registracije in označevanja psov. Kajti ti poskusi so v preteklosti že bili, vendar so se enostavno v tej fazi kinološke zveze ustavili, ker se oni očitno čutijo prikrajšane, ker izgubljajo del svoje dejavnosti. Mislim, da je tukaj en takšen kompromisen dogovor možen, državi Sloveniji bi pa omogočil, da imamo na področju reje psov bolj podrobno in pa še bolj precizno in pa točno evidenco. Kar se pa tiče drugega dela vprašanja, in sicer teh sredstev za tiste, ki se zgodnje upokojujejo, pa bi rekel, da v kolikor je v okviru finančnih možnosti ministrstva možno najti neke rešitve, da se ta problem obravnava prioritetno, da tisti, ki so že ugodno rešeni, da gredo takoj v izplačilo sredstev, da bi se s tem seveda povečanje kmetov in pa podeželja v ta sistem še povečal, kajti zamislite si nekoga, ki svojo kmetijo prenese na mlajše naslednike, ki mogoče celo niso njegovi sorodniki, s tem pa ostane brez sredstev za preživljanje. In na terenu v praksi so te zadeve kdaj, bom rekel, kar krute, neprijazno sprejete in vsak trud na tem področju bo štet v dobro in bo predvsem v korist slovenskega podeželja in da ohranimo to našo krajino še naprej tako lepo, kot je sedaj. Hvala lepa za trud in pa za odgovor na to vprašanje.
Hvala. Gospa ministrica želite še kaj?
Pobudo, vsekakor vas bomo povabili. Sklicali bomo pač skupaj Veterinarsko upravo in pa Kinološko zvezo Slovenije in poskušali najti skupno rešitev. Jaz se vsekakor s tem strinjam. Kar zadeva zgodnjega upokojevanja, pa je nedvomno to izjemno pomemben ukrep, še zlasti zato, ker je slovenski kmet v povprečju star 56 let, to vsi vemo. To je ena slabših starostnih struktur v Evropski uniji. Pred nedavnim smo na svetu ministrov to problematiko obravnavali. Jaz se bom trudila, da se ta ukrep intenzivneje izvaja, kot se je do sedaj, da pa je prišlo do teh neljubih, bi rekla, zavlačevanj in pa počasnega reševanja, je pa zagotovo v tej akreditaciji agencije, ki je to potrditev uradno morala pridobiti, jaz vam lahko samo obljubim, da do konca meseca avgusta bodo vse vloge rešene.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje ministru za notranje zadeve bo postavil gospod Aleš Gulič. Prosim.
Gospod predsedujoči, hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister! Komisija za preprečevanje korupcije je začela svoje delo lansko jesen in doslej je prejela že preko sto prijav suma koruptivnih dejanj. To kaže, da je tako imenovana Kosova komisija v tem kratkem času že s prvimi ravnanji glede poslovanja funkcionarjev z državnimi organi pridobila zaupanje državljank in državljanov, saj se pogosto in resno obračajo nanjo. To, žal, ne velja toliko za policijo, saj si pri zadnjem ocenjevanju mednarodne skupine strokovnjakov za boj proti korupciji ni prislužila ravno bleščečih ocen. No, o kakovosti pregona kuruptivnih dejanj, dobrih besed do sedaj ni našel tudi predsednik komisije. Tudi državljani, ki se obračajo na Kosovo komisijo, radi povedo, da se raje obračajo nanjo kot pa na policijo že zaradi obravnavanja njihovih pobud. No, kot veste gospod minister, so vsi državni organi dolži naznaniti kazniva dejanja, za katero se storilec preganja po uradni dolžnosti, če so o njih obveščeni ali pa če kako drugače zvedo zanje. Policija pa je, če so podani razlogi za sum, da je bilo storjeno kaznivo dejanje, za katero se storilec preganja po uradni dolžnosti, dolžna storiti vse potrebno, kar bi utegnilo biti koristno za uspešno izvedbo kazenskega postopka. No, zato se čudim, da, vsaj tako je bilo v medijih pa tudi policija sama je povedala, da je zavračala sprejemanje prijav in informacije, ki jih je pošiljal ta državni organ, ki je celo pristojen in ki je njegova osnovna dolžnost, da preganja oziroma da preventivno deluje in koordinira boj zoper korupcijo. Po mojem mnenju prijave te komisije prav gotovo nosijo še malce večjo težo kot pa sicerjšnje prijave in zato se mi zdi res čudno, da se je policija odločala tako. Pooblastil, namreč, komisija nima. Zdaj pa še vprašanje. Ministra sprašujem: Ali so navedbe predsednika komisije točne? Zakaj se je policija odločila, da ne bo sprejemala prijav koruptivnih dejanj, ki jih pošilja ta komisija? In: Kako boste ukrepali vi oziroma ali boste policiji v skladu s svojimi pooblastili dali potrebne usmeritve, da bo v prihodnje ravnala drugače oziroma tako, kot bi državljani pričakovali? Hvala.
Hvala. Gospod minister, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Hvala lepa za vprašanje, gospod poslanec. Najprej bi želel povedati, da so navedbe predsednika komisije, da policija ne sprejema vlog, netočne in zavajajoče, ki so se pojavile v javnosti. Dejstvo je, da je policija poslala 25.2. letošnjega leta komisiji odgovor v zvezi s tremi zadevami, ki jih je komisija naslovila na policijo in jih seznanila, da jih je odstopila v nadaljnjo obravnavo okrožnemu državnemu tožilstvu. Pri tem je tudi napisala, da komisiji svetuje, da lahko v skladu s 45. členom in 47. členom zakona o kazenskem postopku, ko obstajajo razlogi za sum kaznivega dejanja, posreduje to obvestilo naravnost na pristojno okrožno državno tožilstvo, ki potem lahko samo začne usmerjati policijo in delati na določeni zadevi. S tem je policija nekako napotila komisija na krajšo pot, da bi zadeve lahko hitreje stekle. Na podlagi zaključka, ki je bil izpeljan iz tega dopisa, seveda nikakor ne moremo trditi, da policija zavrača vloge oziroma dokumente, ki jih komisija naslavlja na policijo, in tudi ni razvidno, da bi katerakoli od vlog, ki je prišla s strani komisije na policijo, bila zavrnjena ali ne bila obravnavana. Tako policija v tem času ni zavrnila nobenega dokumenta, ki ga je prijela od komisije. Na drugi del vprašanja bi pa želel odgovoriti, da policija je do sedaj in bo tudi v bodoče ravnala v skladu s svojimi zakonskimi pristojnostmi in obravnavala ne glede na odličnost ali sporočitelja, vse najave, ki jih bo dobila, posebej še tiste, ki seveda govorijo o kazensko preganljivih zadevah za kazniva dejanja, še posebej v zvezi s korupcijo.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Gulič.
Gospod minister, če prav razumem, je tudi vaše delovanje na nadaljnjem delovanju v skladu s tem, kar je sprejel državni zbor, namreč resolucijo o preprečevanju korupcije v Republiki Sloveniji, in vaša volja in želja je ta, da bi policija izvrševala tisto, kar je v zvezi z bojem proti korupciji. Mislim, da sem prav razumel odgovor, pa bi vseeno rad slišal še enkrat.
Hvala. Gospod minister. Prosim.
Hvala lepa tudi za dodatno vprašanje. Absolutno, moja namera je podpirati to, da bo policija delovala v skladu z zakonom in da bo v skladu z vsemi dokumenti, ki so bili sprejeti v državnem zboru, in v skladu z zakonodajo proučevala vse najave sumov kaznivih dejanj kot tudi sumov koruptivnih dejanj. To je ne nazadnje tudi njihova dolžnost in temu se policija ne more in ne sme izogniti.
Hvala. Poslansko vprašanje bo postavil gospod Aurelio Juri, ministru za javno upravo. Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Slab mesec nazaj, gospod minister, sem vas vprašal pisno, kako to, da kandidatko za načelnico Upravne enote v Kopru, ki jo je bil, kot edine, ki je izpolnjevala vse razpisne pogoje, izbral uradniški svet, niste nameravali imenovati, ampak ste se raje odločali za ponovitev razpisa. Odgovorili ste mi, da je to vaša pravica in da si želite izbirati med širšim krogom imen ter da boste zato tudi preoblikovali v novem natečaju pogoj znanja jezika narodne skupnosti, kot pravite oziroma ker govorimo o Kopru, italijanščine. Ob prvem razpisu je bilo zahtevano aktivno znanje tega jezika z dokazili ali državnega izpitnega centra ali druge ustrezne ustanove, ki jih je od uradniškega sveta izbrana kandidatka tudi priložila. Sedaj boste zahtevali, kot pišete v pisnem odgovoru, le višjo raven znanja tega jezika, ki jo naj kandidat ali kandidatka dokaže lahko tudi z drugimi dokazili. Vprašanja: Katera so lahko ta druga dokazila, če so certifikat državnega izpitnega centra in potrdila drugih ustreznih ustanov prestrog zahtevek? Ali se zavedate, na to sem vas v pisnem vprašanju opozoril, da spreminjate prakso? Ta že vrsto let zahteva, da na imenovanih položajih državne in lokalne uprave oziroma samouprave, ki imajo v delokrogu del in nalog tudi stike s strankami, sedijo ljudje z aktivnim znanjem obeh jezikov okolja, torej in slovenščine in italijanščine, ki sta po ustavi oba uradna in enakopravna. Enako velja seveda za madžarščino v Prekmurju. Hvala.
Gospod minister Virant, prosim.
Hvala lepa. Dejansko je bil za mesto načelnika Upravne enote Koper izveden javni razpis, ker sva se s tedanjim oziroma prejšnjim načelnikom po izvedenem postopku ugotavljanja sposobnosti oziroma nesposobnosti dogovorila, da se s tega položaja umakne. Prvi razpis, ki je bil objavljen je zahteval aktivno znanje italijanskega jezika in kot dokazilo se je zahtevalo potrdilo državnega izpitnega centra ali filozofske fakultete. Kljub večjemu številu prijavljenih kandidatov se je v postopku izkazalo, da samo ena kandidatka ustreza temu formalnemu pogoju. Tako drugi sploh niso prišli do druge faze postopka, to je do preverjanja kompetenc, torej do razgovora oziroma do intervjuja. Na ta način je bil izbor kandidatov zelo zožen, zato sem ponovno opravil razmislek o postavljenih pogojih. Res je, vendar sem v tisti fazi razmišljal, da bi spremenili razpisni pogoj in zahtevali od načelnika upravne enote, torej spremenili sistemizacijo in zahtevali od načelnika upravne enote osnovno raven znanja italijanskega jezika. Istočasno sem bil tudi opozorjen na to, da sta izraz aktivno in pasivno znanje tujega jezika strokovno povsem neustrezna in zastarela. Seznanjen sem bil z dopisom, ki ga je poslal državni izpitni center, ministrstvo za delo, to je še iz leto 2004, kar pomeni, da če ne drugega, je treba terminološko uskladiti te izraze, ni več aktivno in pasivno, ampak je višja in osnovna raven. Res je, da sem razmišljal o znižanju zahteve na osnovno raven, vendar sem se potem posvetoval s poslancem italijanske narodne skupnosti, gospodom Battellijem, ki mi je predlagal, naj ponovno razmislim o zadevi in sem ponovno razmislil o zadevi. V sistemizaciji upravne enote Koper smo spremenili zahtevane pogoje za načelnika tako, da se zahteva višja raven italijanskega jezika. To je pa seveda najvišja, kar jo je sploh mogoče zahtevati. Tako mislim, da bojazni, da bi prišlo do znižanja nivoja, pač ne more biti. Hvala.
Prosim, gospod Juri.
Torej, če sem prav razumel, ne uporabljamo več termina aktivno znanje, ampak višje znanje. In to je maksimalno možno znanje seveda, ki ga certificira neka naša ustanova v redu. Če je temu tako, bom jaz zadovoljen z odgovorom.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo postavil gospod Bojan Rugelj ministru za zdravje. Minister je opravičil svojo odsotnost, ker sprejema ministrico za zdravje Češke Republike. Boste kljub temu postavili vprašanje?
Gospod predsednik, jaz bi prosil, da bi ga lahko postavil naslednjič in da me temu ustrezno pomaknete na tem spisku navzgor. Hvala lepa.
Hvala. Poslansko vprašanje ima gospod doktor Mitja Slavinec, ministru za obrambo. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani zbor! Spoštovani gospod minister! Veliko je že bilo povedanega in tudi zapisanega o vašem domnevno nezakonitem prestopu državne meje. In ne nazadnje, tudi danes je bila podana izjava s strani pristojnih organov, vendar kljub temu se mi zdi, da je smiselno vprašanje, ki sem ga prejšnji teden zastavil oziroma najavil, vseeno zastaviti. Ne nazadnje vam na ta način tudi omogočimo, da odgovorite in še enkrat predstavite sam dogodek in pa tudi nekaj vaših izjav. Ne nazadnje ste že rekli, da ste devetkrat prestopili mejo na podoben način, in po vaših navedbah, da je policija vedno ravnala enako, in zato kot rečeno, bi zastavil kar nekaj konkretnih vprašanj. In sicer, zanima me: Kako je v vsakem posamičnem primeru policija ravnala oziroma na kakšen način je opravila mejno kontrolo oziroma ali se je tej kontroli odpovedala? Ali še stojite za izjavo, da vam je policija dovolila, da lahko prestopite mejo na vojaškem delu letališča, in da vam pri tem ni treba opraviti mejne kontrole? Če da - kdo vam je potem takšno zagotovilo dal oziroma dal takšno navodilo policiji? Ali še stojite za izjavo, da vaša žena ni bila del spremstva, ampak del delegacije, in da je lahko tako kot vi potem prestopila mejo na vojaškem delu letališča in ji pri tem ni bilo treba opraviti mejne kontrole, tako kot je storilo ostalo spremstvo? Ali so prekrškovni organi zoper vas in vašo ženo zaradi domnevno nezakonitega prestopa meje že uvedli ustrezne postopke? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister Erjavec, imate besedo, prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Hvala poslancu za zastavljeno vprašanje. Naj povem, da sem v zvezi z zastavljenimi vprašanji že velikokrat odgovarjal, v državnem zboru še ne, tako da sem vesel, da ste postavili to vprašanje. Naj povem, da pri prestopu meje oziroma, natančneje, glede oprave mejne kontrole nisem kršil nobenega predpisa. To je konec koncev tudi danes bilo objavljeno v medijih, in sicer na podlagi rezultata izrednega nadzora, ki ga je opravila generalna policijska uprava. Drži, da sem že devetkrat službeno potoval in da je bil mejni kontrolni pregled opravljen na enak način. To pomeni, da policist od mene ni zahteval potnega lista, temveč mi je bilo omogočeno, da sem nemoteno zapustil letališče. Takšen način izvajanja mejnega prehoda je tudi sicer po mojih izkušnjah običajna praksa, saj doslej pri povratkih v domovino še nisem doživel, da bi na mejnih prehodih preverjali moje potne dokumente oziroma izvajali druge aktivnosti. Kot primer sem tudi na zadnji novinarski konferenci omenil, da tudi pri povratku v Slovenijo iz Hrvaške ni bil opravljen mejni kontrolni pregled, temveč me je mejni policist samo pogledal in pač dovolil vstop v Slovenijo. Takšna praksa policije je utemeljena tudi s pravilnikom o izvajanju zakona o nadzoru državne meje, ki ga je izdal še prejšnji notranji minister, in sicer v aprilu 2004, in ki v 14. členu omogoča policistu, ki opravlja mejno kontrolo, da za osebe, ki jih policist osebno pozna, opravlja kontrolo dokumentov za prestop meje le občasno. Kot sem povedal, v devetih primerih še ni bila opravljena takšna kontrola. Glede dovoljenja za izstop iz vojaškega dela letališča naj povem, da je bilo tako dovoljenje izdano, in sicer na podlagi komuniciranja in dogovarjanja med protokolom ministrstva za obrambo, dispečerjem letalskega prevoznika, urada za varnost in zaščito ter postaje letališke policije. Na podlagi tega dogovora je bil izveden ta postopek, ki pa je tudi v skladu s pravili o varovanju določenih oseb. Glede statusa moje soproge na navedeni službeni poti naj opozorim, da je bila povabljena, kar je običajna praksa tako v Natu kot v Evropski uniji, ter da je prejela posebno vabilo generalnega sekretarja. Tako me je spremljala pri teh aktivnostih soproga, ki seveda ni bila član uradne delegacije, bila pa je član delegacije, v bistvu v spremstvu, tako kot so bili moji policisti oziroma dva varnostnika, pa tudi atašeji in nekateri predstavniki ministrstva. To pomeni, da vlada ni sprejela stališč v zvezi z mojo soprogo, ker je pač bila samo del delegacije, ne pa del uradne delegacije, ki nastopa na tistih dogodkih, ki jih je vlada tudi potrdila. Tukaj je šlo za formalno konferenco ministrov za obrambo, za moj nastop na globalni konferenci v Chantillyju. Ob koncu naj povem, da za enkrat ne razpolagam s podatkom, da bi bil obravnavan pred prekrškovnim organom, tudi tega ne pričakujem glede na rezultate izrednega nadzora generalne policijske uprave. Naj pa še enkrat ponovim: za izjavami, ki sem jih dal, stojim.
Hvala lepa. Prosim, gospod Slavinec.
Hvala lepa, za vaš odgovor. Imam izjavo glede internega nadzora, ki ni ugotovil kršitev glede Erjavčevega prehoda meje, torej dokument, na katerega sem se že prej skliceval. Uvodoma vsekakor velja omeniti, da so ugotovili, da je izstopanje potnikov bilo neobičajno. Vi ste se pa sklicevali tukaj na 14. člen pravilnika, kjer je med drugim navedeno, da policist mora pri samem izvajanju zakona o nadzoru državne meje, če se odloči za opustitev izvedbe mejne kontrole, osebo poznati osebno, za njo ne smejo biti predpisani ukrepi, ne v schengenskem, ne v sistemu nacionalne informacijske mreže in da ima veljaven dokument za prestop državne meje. Za vas seveda ne dvomimo, da vas policisti poznajo osebno, nisem pa prepričan, da je tako za vse iz vašega spremstva oziroma delegacije, vendar, ne uradne delegacije, kot ste navedli. Prav tako dvomim v to, da policist ve, do kdaj je veljavni osebni dokument vseh teh ljudi tukaj, ki sem jih prej navedel. Zaradi tega bi želel, če mogoče lahko to stvar še dodatno pojasnite. Prav tako pa se mi ne zdi primerno primerjati prehoda čez mejni prehod in pa prehoda po pristanku na vojaškem letališču, ko ste povedali, da vas je policist spoznal in ni zahteval dokumenta. Tukaj je bila situacija popolnoma drugačna, saj ste pristali nekje, kjer ni predvidena mejna kontrola. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister.
Hvala, za ta dodatna vprašanja. Naj povem, da za izstop z vojaškega dela letališča je bilo izdano dovoljenje s strani policije. Res je, da v izrednem nadzoru ugotavljajo, da je neobičajen način, vendar tako so se službe med seboj dogovorile. Naj pa povem, da je bil tam prisoten policist, z menoj sta pa ves čas bila dva policista varnostnika. Glede soproge in pa varnostnikov naj povem, da za soprogo velja enak tretma, to je na podlagi pravil o varovanju oseb, če se prav spominjam. Ker bi bilo nenormalno, da bi minister šel po eni proceduri, njegova soproga, pa, ne vem, po redni proceduri, če se tako izrazim. Glede policistov varnostnikov, pa je jasno, da mejno kontrol opravi policist na podlagi 14. člena. Jaz pričakujem, da se policisti med seboj poznajo.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo postavil gospod Bojan Kontič ministru za okolje in prostor. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani ministri, gospa ministrica, kolegice in kolegi. Najemnina za stanovanja postaja velika obremenitev za družinske proračune, predvsem tiste, ki imajo tako ali tako težave, kako preživeti ves mesec in poravnati vse svoje obveznosti. Skladno z veljavno zakonodajo lahko ugotovimo, da je bilo v preteklosti kar nekaj sprememb na področju subvencioniranja najemnin. Nekaj v dobro upravičencem in nekaj seveda takšnih, ki so zaostrile kriterije za dodelitev subvencije oziroma subvencionirane najemnine. Prej je namreč najemnina bila lahko znižana le do 50%, sedaj jo je možno znižati do 80%. In, kjer so se zaostrile zadeve, prej se je subvencija izračunavala na celotno površino stanovanja, sedaj se le do primerne površine stanovanja. Omejeno je premoženje družine in družina ne sme biti lastnik vozila v višini 2,1 milijona SIT. Vir za plačilo te subvencije najemnine ureja zakon o socialnem varstvu in skladno s slovensko veljavno zakonodajo je subvencija obveznost proračuna lokalnih skupnosti. Spoštovani minister, gospod Janez Podobnik, sprašujem vas: Ali lahko občine računajo na vračilo sredstev za subvencije najemnine iz državnega proračuna, saj zlasti večje občine beležijo velike stroške na tem področju? Dodeljujejo subvencije najemnine za druge lastnike stanovanj in subvencijo najemnine za občinska stanovanja. In drugo vprašanje: Ali ministrstvo ali bolje rečeno vlada v celoti morda razmišlja, da bi postopke za subvencije najemnin v celoti prenesla na centre za socialno delo, vir zanje pa na ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve? Torej z občinskih proračunov na državni proračun. Za odgovor se lepo zahvaljujem.
Hvala lepa. Gospod minister, prosim.
Hvala za vprašanje, gospodu Kontiču. Vprašanje subvencioniranja najemnin je občutljivo vprašanje. Tudi komisija državnega zbora za peticije se mu je v prejšnjem tednu zelo detajlno posvetila. Najprej vaše prvo vprašanje. Ali lahko občine računajo na vračilo sredstev za subvencijo najemnine iz države? Kot ste sami izpostavili, po veljavnem stanovanjskem zakonu in uredbi, ki ima dolg naslov: Uredba o metodologiji za oblikovanje najemnin v neprofitnih stanovanjih ter merilih in postopku za uveljavitev subvencioniranih najemnin, so za odločanje o upravičenosti in višini subvencije zavezane občine in tudi sredstva, kot ste sami ugotovili, za izplačilo subvencij, vir so občinski proračuni. Dokler ne bo sprememb veljavne zakonodaje, občine ne morejo računati na nobena vračila sredstev. Po podatkih, ki jih imamo, bo v letošnjem letu do subvencionirane najemnine opravičenih okoli 5400 najemnikov. Občine pa bodo na letni ravni zagotovile okoli 900 tisoč milijonov tolarjev sredstev za izplačevanje subvencij. To je manj kot prejšnja leta, zaradi nekaterih sprememb, ki ste jih že sami prej omenili. In sedaj vaša ugotovitev, da so vstopni cenzusi za pridobivanje subvencij k najemnini preostri. Ugotovitev je, da je zato to število upravičencev padlo. Na podlagi vaših poslanskih vprašanj in ob stalnem spremljanju, kaj se dogaja po občinah, smo pripravili prvi osnutek za spremembo sistema oziroma korekcijo veljavnega sistema. Ugotovili smo, da je možno samo prek spremembe stanovanjskega zakona, drugače ne gre. To je edina korektna pot. Naše razmišljanje gre v to smer, da bi dosedanji dohodkovni cenzus, ki je vstopnica za pridobitev subvencij, nekoliko povišali. To bi pomenilo, da bi najemnikom, katerih prejemki ne presegajo minimalnega dohodka, povečanega za 40%, njihovega ugotovljenega dohodka, še omogočili pridobitev subvencionirane najemnine. In po naši oceni s tako rešitvijo bi bilo do subvencionirane najemnine opravičenih okoli 8000 najemnikov. Sedaj jih je 5400. Letna obveznost za občine pa bi znašala okoli 1,8 milijarde tolarjev. Sedaj je 900 tisoč milijonov tolarjev. Ob koncu leta 2006 pa bi zaradi postopnega zviševanja najemnin, to pa rešuje veljavni stanovanjski zakon, na stopnjo 4,68%, pomenilo to za občine že 2,3 milijarde tolarjev letno. In sedaj odgovor na vaše drugo vprašanje, ali razmišljamo, da bi postopke za subvencije najemnin prenesli na centre za socialno delo, vir pa na resor za delo, družino in socialne zadeve. Dve poti vidimo. Ena bi bila ta, in smo že tudi formalno predlagali kolegom na financah, da bi se sredstva za subvencioniranje neprofitnih najemnin zagotavljala v razmerju 50:50, to je 50 občine, 50 državni proračun. Mi lahko verjamete, da bo to trdo pogajanje, če nam bo to uspelo. Če bi nam ta rešitev uspela, bi lahko potem to vgradili v predlog sprememb stanovanjskega zakona, ki ga bomo letos, kot sem že prej povedal, dali v proceduro. Je pa res, da sva se z ministrom magistrom Drobničem že pogovarjala, jaz sem pa tudi v pisni obliki že protokoliral, in predlagamo in razmišljamo torej v to smer, da vir ne bi bili več občinski proračuni, ampak v celoti resor za delo, družino in socialne zadeve. Mislim, da je eden od poslanskih kolegov na prejšnji seji državnega zbora podoben predlog že dal kolegu magistru Drobniču. To se pravi, glede prvega vprašanja občine lahko računajo na vračilo sredstev oziroma manjše obremenitve, če bomo spremenili zakon. Razmišljamo pa tudi o tem, da bi postopke prenesli na centre in da bi vir iz občin prešel na resor za delo, družino in socialne zadeve. Druga varianta pa je sofinanciranje 50 občinski proračuni, 50 pa državni proračun.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Germič bo postavil poslansko vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve. Minister je odsoten. Želite kljub temu postaviti vprašanje? Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica, ministri! Spoštovane kolegice in kolegi! Slovenija naj bi za izvajanje projektov v okviru pobude skupnosti Equal, ki je del strategije EU za vzpostavljanje številnejših in boljših delovnih mest ter za zagotavljanje, da nikomur ni zavrnjen dostop do njih, v obdobju 2004 do 2006 iz evropskega socialnega slada pridobila sredstva v višini 1,5 milijarde tolarjev. Program pobude skupnosti Equal, ki ga je sprejela vlada Republike Slovenije, potrdila pa evropska komisija, ministrstvo izvaja s pomočjo oktobra 2004 izbranih 26 razvojnih partnerstev, ki so bila izbrana na javnem razpisu za financiranje razvojnih partnerstev, pobude skupnosti Equal v Republiki Sloveniji, ki je bi objavljen v Uradnem listi 16. julija 2004. Organ upravljanja za pobudo Equal, to je ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in invalide pa junija 2005 šestim izvajalcem programa ni potrdil pravočasno predloženih sporazumov o razvojnem partnerstvu, ki vključujejo tudi sporazum o transnacionalnem partnerstvu. Direktorat za trg dela in zaposlovanje pa je z njimi razdrl pogodbe, ker naj že predhodno izbrani projekti ne bi ustrezali merilom. Pri tem obstaja dvom o pristranskosti pri odločanju o izločitvi šestih omenjenih partnerstev in njihovih projektov, gre za višino sredstev dobrih 400 milijonov tolarjev, saj gre med drugimi izpostavljenimi nepravilnostmi tudi za kršenje določila programa pobude skupnosti Equal, ki v 5. poglavju akcije v okviru pobude Equal določa le en izbirni postopek, ki pa je že bil izveden v postopku javnega razpisa za oddajo ponudb. V kontekstu teh dogodkov smo poslanci že dobili v odboru za delo, družino, socialne zadeve, invalide dopis pravnega zastopnika, odvetnice Stanke Firm Govez, ki bo zastopala šest nosilcev teh programov, hkrati pa smo dobili tudi sporočilo, da se bo projekt preverjal skozi kriterije v Bruslju, kajti šest teh, ki so sedaj izpadli iz tega projekta je že posredovalo to pobudo. Zato na ministra naslavljam naslednje vprašanje: Ali boste opravili nadzor nad odločitvijo vršilca dolžnosti direktorja direktorata za trg dela in zaposlovanja gospoda Erika Kosa, ki ni v skladu z določili programa Equal? Hvala lepa. Prosil bi, gospod predsedujoči, če lahko dobim ustni odgovor od ministra na naslednji seji državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Srečko Prijatelj ima poslansko vprašanje za ministra za finance. Kljub temu, da ministra ni, želite postavite vprašanje?
Seveda.
Prosim.
Spoštovani predsedujoči, kolegice, kolegi, ministrica, ministri! Mala koncesijska dejavnost za prirejanje iger na srečo je trden garant za trajnostni razvoj občin in zato je tudi v bistvu naslovljeno današnje vprašanje na ministra za finance. Nerazumno je, da za občine Sežana, Kozina, Divača in Komn, katere tudi sam v bistvu zastopam, pride še do odvzete koncesije oziroma ne pride do podaljšanja. Pričakujemo od vlade RS večjo razumnost, ko gre za tako pomembno vprašanje in se sprašujemo, zakaj se je v Sežani zgodilo zaprtje ene od igralnic, kar je povzročilo 50 novih nezaposlenih v regiji, ki je že tako ali tako dejansko zapostavljena skozi zaprtje oziroma odprtje meje in izgubo delovnih mest iz tega naslova. Rad bi poudaril, da je nerazumno tudi dejstvo, ko gledamo, koliko je možno teh koncesij podeliti, da vse te koncesije niso podeljene. Izgleda, kot da vlada menjuje vse te nadzorne svete, upravne organe v teh igralnicah, da bi sebi zagotovila večinsko upravljanje in če to ni storjeno, si pridružuje pravico, da ne podeli koncesije. V Sežani imamo na tri četrt zgrajen objekt Luna, ki je mešanega lastniškega razmerja, v njem so lastnice banke, gospodarstveni subjekti in pa tudi privatna in družbena podjetja in vendarle že drugo leto se vrši tukaj neka aktivnost, da bi se pridobila mala koncesija za igralniško dejavnost, pa v bistvu prositelji niso uspešni. Možnost zaposlovanja v igralniškem poslu nudi tudi zaposlovanje širši regiji, kajti z uvedbo kvalitetnega gostinsko-turističnega dela lahko pričakujemo, da se zaposli tudi širša regija. Ravno zaradi tega, ko gledamo možnost podeljenih koncesij in neizkoriščanje koncesije, je v bistvu nerazumnost tega ravnanja s strani vlade RS resnično nerazumna. Izguba delovnih mest v regiji, ki je že tako ali tako hendikepirana, če govorimo o primorskem delu Slovenije, je velika, zato ministra sprašujem: Kdaj bo prosilcem, zlasti Luni in pa tem igralniškim strukturam, ki že imajo status pravnega subjekta, dovolil normalno pravno poslovanje naprej in s tem omogočil zaposlitev preko 200 novih delovnih mest neposredno, posredno pa še 100? Hvala lepa. Odgovor pričakujem na naslednji seji vlade skupaj z državnim zborom. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Dušan Kumer bo postavil poslansko vprašanje prav tako ministru za finance.
Hvala lepa za besedo. Prosim, da dobim na naslednji seji ustni odgovor. Glede na to, da je danes vprašanje v tej smeri že bilo zastavljeno predsedniku vlade in ni znal ali ni hotel odgovoriti na nekatera vprašanja, bo mogoče finančni minister bolj dosleden in bo odgovoril na moja vprašanja. V zadnjih dneh je bilo v medijih moč zaslediti celo vrsto različnih mnenj in stališč o domnevno nezakonito izpeljani konstitutivni seji nadzornega sveta Abanke Vipe. Po nekaterih informacijah bi se naj o tem spraševali tudi nekateri nadzorniki, ki niso bili navzoči na sami seji. Od sedmih članov nadzornega sveta so namreč na ustanovni seji bili prisotni le štirje. Še bolj vprašljiv pa je epilog te prve okrnjene seje nadzornega sveta Abanke, ki jo je vodil v.d. predsednika uprave kapitalske družbe, ko je banka čez noč ostala brez vodstva. O takem ravnanju in neznanih motivih za to ravnanje gospoda Toplaka in Kada se je spraševal tudi državni sekretar na ministrstvu za finance gospod Špiletič. Poleg tega, da je očitno, da kapitalska družba tudi sicer deluje in posluje bolj po domače in se raje ukvarja z drugimi zadevami kot pa s tistimi, za katere je ustanovljena. Prav zaradi tega je treba opozoriti, tako kot smo pred dnevi lahko prebrali, da se je Kad pozabil prijaviti na skupščino Luke Koper, še bolj alarmantno dejstvo je, da se je vrednost naložb kapitalske družbe, se pravi, delnic družb iz borzne kotacije, v zadnjih treh, štirih mesecih zmanjšala za 18 milijard. Da o izjavi prvega moža Kada, gospoda Toplaka, pred sejo nadzornega sveta Abanke niti ne govorim [[citiram]] : "Vodstvo Abanke razrešujemo zato, ker odločitev o prodaji 44% deleža Abanke Nacionalni finančni družbi ni bila politično verificirana." [[Konec citata.]] Zato ministra za finance, gospoda Bajuka, sprašujem: Ali imajo nadzorniki s strani države navodilo, da tudi brez vpogleda v dokumentacijo družbe in brez ustrezne in strokovne presoje odstavljajo vodstva v družbah, tako kot se je to dogodilo Abanki? Drugič: Na katerih organih izvršne oblasti, se pravi, v vladi ali ministrstvih, politično verificirajo finančne in poslovne dogodke v posameznih družbah, kjer je prisotna tudi država prek Kada in Soda? In tretjič: Zakaj predstavniki Kada ne uresničujejo zapisane zaveze v koalicijski pogodbi, ki pravi [[citiram]] : "Kad bo javno razkrival, kako bo glasoval na skupščinah delničarjev." [[Konec citata.]] Do sedaj temu namreč ni bilo tako. Spomnimo se samo Krke in Petrola, kjer je prav na pritlehen način bila izpeljana skupščina s strani predstavnikov Kada in Soda. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem smo izčrpali vprašanja poslank in poslancev. Prehajamo na druga vprašanja poslank in poslancev. Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler, ki bo poslansko vprašanje postavila ministru za promet. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Gospodu ministru Janezu Božiču želim zastaviti naslednje vprašanje. Zgornjesavska dolina je ena najlepših alpskih dolin, s središčem v Kranjski Gori ni izrazito turistično območje. Na takšnem območju seveda niso zaželene dejavnosti, ki negativno vplivajo na turizem. Eno izmed takšnih dejavnosti pa zagotovo predstavlja cestni tovorni promet. Zato me zanima: Kakšni so bili razlogi za odločitev, na osnovi katere je v zadnjih letih na cestnem odseku Hrušica-Mojstrana-Podkoren in na cestnem odseku Podkoren-Rateče - mejni prehod lahko ob splošnih omejitvah potekal tudi promet tovornih vozil in skupin vozil, katerih največja dovoljena masa presega sedem ton in pol? Ali je na takšno odločitev vplival tudi pritisk avtoprevozniškega lobija, ki se je na ta način lahko izognil plačevanju predornine v karavanškem predoru? Ker ima polno naloženi vlačilec na cestišče takšen vpliv kot najmanj 40.000 osebnih vozil, tako pravijo strokovnjaki, me zanima: Kakšno škodo so v tem obdobju težki tovornjaki povzročili na cestnem odseku Hrušica-Rateče? Glede na dejstvo, da je bil ob sprejemanju rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2005 zavrnjen moj amandma za dodatna sredstva, ki bi bila namenjena temu odseku, vas sprašujem: Kako se bo v prihodnje izvajala sanacija cestnega odseka Hrušica-Rateče, ki je z vidika turističnega območja v zelo, zelo slabem stanju? Ali je točna informacija, da bo v prihodnje tranzitni cestni tovorni promet na odseku Hrušica-Rateče ponovno prepovedan? Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister mag. Božič.
Hvala lepa za vprašanje. Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Državni cesti na relaciji Hrušica-Mojstrana-Podkoren in Podkoren-Rateče sta sedaj kategorizirani kot regionalni cesti prvega reda, pred tem pa sta bili kategorizirani kot magistralni cesti. Kot taki sta bili tudi projektirani in zgrajeni. To pomeni, da je bila voziščna konstrukcija dimenzionirana za promet težkih tovornih vozil, temu pa so bili prilagojeni tudi tehnični elementi ceste. Glede na navedeno, ni pogojev za prepoved tovornega prometa na relaciji Hrušica-Podkoren - mejni prehod Rateče. Zaradi tehničnih elementov ceste na Korensko sedlo, ceste na italijanski strani mejnega prehoda Rateče in ceste na Vršič, tranzitni promet na relaciji Jesenice - mejni prehod Rateče ni mogoč. Na relaciji Podkoren-Korensko sedlo, to je regionalna cesta R1 201, je prepovedan promet za motorna vozila, ki vlečejo priklopno vozilo. Na relaciji Podkoren-Rateče - mejni prehod Rateče, regionalna cesta R1 202, pa je promet za motorna vozila, ki vlečejo priklopno vozilo, razen lahkega ali bivalnega priklopnika, dovoljen do mejnega prehoda Rateče, kar je tudi označeno z dopolnilno tablo prometnega znaka. Glede na navedeno, je dovoljen le lokalni in tovorni promet. Dne 30.6.2005 je Direkcija Republike Slovenije za ceste izdala nalog za dopolnitev prometne signalizacije, s katero se zgoraj navedeno prepoved označi že na izvozu z gorenjske avtoceste na Hrušici. Čez prelaz Vršič je prepovedana vožnja tovornim vozilom, pri katerih največja dovoljena masa presega maso 7,5 ton. Glede vprašanja povzročene škode tovornih vozil, naj vam odgovorim naslednje. Dejstvo, da tovornjaki na cesti povzročajo mnogo večjo škodo kot osebna vozila, kot ste že sami tudi navedli v vprašanju, drži. Vendar se ta škoda na konkretnem odseku ne da oceniti. Obstajajo samo primerjalne študije, ki pa jih je nemogoče aplicirati na konkretni odsek, saj na poškodbe vozišča vpliva več dejavnikov, kot so predvsem elementi vozišča, razmere tovornih in osebnih vozil, začetno stanje vozišča in ostrost zim. Kar zadeva načrtovanih ukrepov na obravnavni cesti, je takole. Direkcija Republike Slovenije za ceste je v letu 2005 na omenjenih državnih cestah nameravala urediti prehod za pešce v Dovjem. Projekt predvideva prestavitev avtobusnih postajališč ter ureditev priključkov obeh lokalnih cest za Dovje ter Mojstrano. Glede obnove samega celotnega cestnega odseka Hrušica-Rateče pa lahko povem, da je, kot sem že danes večkrat omenjal, v pripravi celovit nacionalni program razvoja in vzdrževanja državnih cest, v katerem bodo zajeti tudi vsi potrebni projekti oziroma so zajeti vsi potrebni projekti posodobitve državnih cest. Navedeni program bo posredovan, kot sem tudi že omenjal danes večkrat, v sprejetje državnemu zboru v zadnjih mesecih letošnjega leta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnilno vprašanje?
Gospodu ministru zahvaljujem za izčrpni odgovor. Z njim sem zadovoljna. Ne morem pa biti zadovoljna s tem, da se šele pripravlja nek program, medtem ko je cesta, ki pelje skozi Zgornjesavsko dolino, v zelo, zelo slabem stanju. To je glede tudi na turizem, ki sem ga omenila, nesprejemljivo, da se to tako odlaga. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Breda Pečan bo postavila poslansko vprašanje ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Na podlagi določb 99. člena zakona o kmetijstvu je za izvajanje ukrepov kmetijske politike določena agencija Republike Slovenije za kmetijske trge in razvoj podeželja kot organizacija v sestavi ministrstva, kar pomeni, da mora med drugim delati v skladu z zakonom o upravnem postopku. V zadnjih letih pa smo priča stotinam pritožb nosilcev kmetijskega gospodarstva na izdane odločbe agencije, če omenim le nekatere. Na primer, v slovenski Istri se pritožujejo predvsem oljkarji zaradi neusklajenosti evidenc med ministrstvom za kmetijstvo, gozdarstvom, prehrano in agencijo in nad časom zajemanja podatkov. V Stepanih se pritožujejo zaradi napak oziroma pomot inšpektorja, na Dolenjskem zaradi napake kmetijskega inšpektorja, pritožujejo se tudi na izdane odločbe zaradi napačno izračunanih kvot. Vse pritožbe na izdane odločbe so bile pravočasne, v pravni državi bi bilo razumno in pričakovano, da pritožbeni organ na pritožbo odgovori v z zakonom o upravnem postopku predpisanem roku in tudi pri agenciji bi bilo tako, če ne bi v tem organu znotraj vašega ministrstva delali zelo po domače. Prepričana sem, da je jasno, kaj pomeni odločba, izdana v upravnem postopku, in kakšne so njene pravne posledice tako za stranko kot za organ, ki jo je izdal. Na vaši agenciji pa se požvižgajo na pravočasno prejete pritožbe, ki so povrh še kolkovane z ustrezno upravno takso in v skladu z zakonom o upravnem postopku priporočeno odposlane. Vsaj tako pravijo podatki in jezni kmetje na terenu. Odgovorov, ki bi po zakonu o upravnem postopku morali prispeti na naslove pritožnikov po 30 dneh, ni niti po enem niti po dveh, pa tudi po osmih in več mesecih. Po podatkih, s katerimi razpolagam, nekateri pritožniki čakajo na odgovore že od leta 2003, da o tistih iz leta 2004 niti ne govorim. Kot so mi prizadeti povedali, ima agencija sicer zelo prijazne informatorje, ki skušajo jezne in razočarane nosilce kmetijskih gospodarstev pomiriti približno takole: "Dober dan, samo trenutek, prosim, ja, veste, vaša pritožba še ni rešena, veste, imamo veliko pritožb, verjetno konec drugega meseca, pokličite, prosim..." In v tem stilu iz meseca v mesec. In tako po nekaj mesecih neuspešnih intervencij dobi informacijo, da je pritožba odstopljena na drugostopni organ, na pravno službo ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, in čas se meri od začetka. Zato vas sprašujem, gospa ministrica: Kdaj in kako bo ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano zagotovilo, da bo delovanje agencije za kmetijske trge in razvoj podeželja v skladu z veljavno zakonodajo, zlasti z zakonom o upravnem postopku? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo, prosim.
Hvala lepa, spoštovana gospa poslanka, za to vprašanje, ki je zelo obsežno, v precejšnjem delu tudi upravičeno. Šla bom po vrstnem redu. Najprej delovanje agencije v odnosu do ministrstva in do veljavne zakonodaje, verjetno ste imeli v mislih zakon o upravnem postopku in spoštovanje določil tega zakona. Razmerje med ministrstvom in organom v sestavi ureja zakon o državni upravi. Ministrstvo spremlja in nadzoruje delo agencije, in sicer prek letnih programov in prek letnih poročil. Agencija je odgovorna za svoje obveznosti, pravice in odgovornosti ministrstvu. Agencija mora redno poročati o izvajanju ukrepov kmetijske politike ministrstvu. Sodelovanje direktorja agencije je ves čas prisotno na kolegijih ministra za kmetijstvo. Delovanje agencije je kontrolirano s strani evropskih inšpektorjev. V letošnjem letu smo imeli 24. in 25. junija pet evropskih inšpektorjev, skoraj nekaj dni, ki so ugotavljali zakonitost dela agencije. Moram reči, da je poročilo v vsem pozitivno in da večjih nezakonitosti ni bilo ugotovljenih. Kar pa zadeva posamezna vprašanja, ki ste jih izpostavili, predvsem problematiko evidenc, menim, da ste menili evidence neusklajenosti med ministrstvom in agencijo, evidence, ki se nanašajo na parcelno številko in na površino. Ali gre za te evidence ali za kakšne druge evidence? Nisem razumela. Gre za neusklajenost evidenc med ministrstvom in agencijo. Dejstvo je, da upravičenci uporabljajo podatke iz uradnih evidenc, to je zemljiški kataster. Vem, da je v primeru iz vašega območja, katastrska občina Izola 2 in pa Cetora, prišlo do sprememb parcelnih številk in površin. Ker pa jih posamezni lastniki oziroma uporabniki zemljišč niso pravočasno javili v te uradne evidence, je tu prišlo do neusklajenosti v teh evidencah. Dejstvo pa je, da so za ažurnost teh evidenc odgovorni lastniki zemljišč, nikakor pa ne agencija oziroma ministrstvo. Z zakonom je predpisan rok, presek, kdaj, na kateri dan se pač vlagajo zahtevki in na ta dan se uporabijo podatki iz uradnih evidenc. Kar zadeva delo inšpektorjev in morebitnih njihovih napak, pa velja opozoriti na naslednje. Letno inšpektorji pred izplačilom sredstev izvajajo obvezno pregled do 5% pri poljščinah in približno 10% vlog nadzirajo pri živalskih premijah, na kraju samem. Izvajajo se ob sodelovanju upravičenca in ugotovitve se zapišejo v zapisnik. Zapisnik podpišeta tako inšpektor kot upravičenec. Če se upravičenec ne strinja z zapisnikom, lahko poda pripombe na zapisnik. Dokler se upravičenec z zapisnikom ne strinja, ga tudi ne podpiše. Dovoljeno pa je tudi dokazovati nepravilnosti zapisnika. Takšen je v bistvu postopek. Vendar to ne opravičuje situacije, kot se je zgodila na Dolenjskem. Verjetno imate v mislih to direktivo, pri katerih je v 433 primerih inšpektor napačno interpretiral uredbo. Prišlo je do napak in s tem tudi do napačnih odločb. Jaz sem to zadevo podedovala in lahko samo povem, da smo 460 teh odločb rešili, da je to prioritetno v reševanju in da te napake, ki jih je opravil organ, lahko agencija reši po uradni dolžnosti. In to tudi opravlja. Te pritožbe bodo rešene do konca meseca avgusta. Če ste imeli v mislih nitratno direktivo. Glede problematike odločb zaradi napačno izračunanih kvot. Če gre za mlečne kvote, so le-te dodeljene na osnovi poročil odkupovalcev. Če je odkupovalec sporočal napačno vrednost, je imel upravičenec pravico pritožbe. Agencija je prejela 150 takih pritožb, 3 oziroma 4 primeri so bili upravičeni, ostali neupravičeni. Za krave dojilje sistemskih napak [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]] Glede reševanja pritožb v zakonsko predpisanem roku. Globoko se strinjam, da je bilo v skladu z ZUP-om treba reševati pritožbe v roku 2 mesecev, kot to določa zakon. Dejstvo pa je, da agencija na leto izda preko 200 tisoč odločb in približno manj kot 2% je pritožb. To se pravi, približno je pritožb 4 tisoč. Jaz lahko samo povem, da mi smo dodatno zaposlili kadre, na agenciji in na ministrstvu za kmetijstvo s ciljem, da bi ta obseg pritožb spravili praktično v tekoče stanje. Koliko nam bo to uspelo, bo pokazal čas. Hvala.
Hvala lepa. Prosim, gospa Pečanova.
Jaz bi tukaj samo to vprašala. Dejstvo je, da, vse je lahko objektivno, dejstvo je, da imate premalo kadrov in tako naprej. Vendar vsak upravičenec, vsak pritožnik, če je ugotovljeno, da je njegova pritožba bila upravičena, da bo konec koncev dobil pozitivno rešeno pritožbo, je zaradi teh izjemno velikih zamikov, ker tukaj ne gre za mesec ali dva, bo upravičen tudi iztožiti odškodnino zaradi zamud pri izplačilih, ki so mu sicer pripadala. Ali ste razmišljali o tem, da če bi se ti kmetje organizirali tako, kot je treba, če bi bili tudi dovolj seznanjeni s tem, kakšne pravice jim gredo, da se zna zgoditi, da bo morala agencija ali ministrstvo, gre za državo, lahko plačevati s sodnimi zamudnimi obrestmi ogromne zneske na te odškodnine? Kje boste dobili ta denar, če vas lahko vprašam?
Prosim.
Pravnoformalno je to možno. Seveda imajo upravičenci to pravico. Imajo več pravic. Prvič, če v dveh mesecih pritožba ni rešena, imajo pravico pritožbe na molk organa. V tem primeru drugostopenjski organ zagotovo mora rešiti v zakonito določenem roku. O tem sicer nismo razmišljali ali se nismo dovolj poglobili. Če bi se množično zgodilo, da bi upravičenci tožili, bi verjetno iztožili tudi zakonite zamudne obresti za čas oziroma neizplačana sredstva, do katerih so bili upravičeni. Jaz v tem trenutku lahko samo zagotovim, da s temi novo zaposlenimi kadri bomo poskušali doseči, da bomo pritožbe reševali v zakonito predpisanih rokih.
Hvala lepa. Gospod Milenko Ziherl, poslansko vprašanje za ministra za gospodarstvo in ministra za lokalno samoupravo in regionalno politiko.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Še enkrat lep pozdrav ministrici in ministru ter najbolj vztrajnim kolegicam in kolegom. Prvotno je bilo vprašanje namenjeno ministru za finance, vendar po posvetu s strokovnimi sodelavci sem preusmeril to vprašanje na oba omenjena ministra. Slovenija je s 1. majem 2004 postala polnopravna članica EU ter dobila s tem dostop do sredstev strukturnega in kohezijskega sklada. Velik del teh sredstev je še vedno neizkoriščen. Lokalne skupnosti, to so občine, računajo nanje, kandidirajo na razpisih, vendar večkrat neuspešno, saj ne obvladajo procedure, imajo nedodelane projekte ter so neuspešne še iz več drugih vzrokov. Ta sredstva so nujno potrebna za prenovo slovenske industrije, kjer bi razvili nove tehnološke procese, nove izdelke, nova znanja, izgradnja infrastrukture, komunale, varstva okolja in še drugi cilji. Za cilj smo si postavili oziroma želeli bi posnemati Finsko in Irsko. Obe državi sta ravno s pomočjo evropskih sredstev ter dobrih projektov, ki sta jih prelili v vse te cilje in naloge, naredili velik razvojni skok. Irska je ob pristopu dosegala 65% povprečnega BDP E15, to se pravi starih evropskih držav, in je do danes že poskočila na 105% oziroma je prva, ter še vedno kaže znake rasti. Zato postavljam naslednji sklop vprašanj: Kakšne so možnosti oziroma program dostopa do preostalih sredstev, ki so na voljo Sloveniji? Kako povečati absorbcijsko sposobnost za črpanje sredstev? Kako poenostaviti postopke za kandidiranje na razpisih? Za katera področja so sredstva še na voljo? Ali bodo zainteresirani dobili dodatna navodila za kandidiranje na razpisih oziroma ali bodo razpisi, kjer so sredstva še na voljo, dopolnjeni oziroma ponovljeni? Hvala lepa.
Hvala. Moram povedati, da ministra za gospodarstvo ni. Minister za lokalno samoupravo in regionalno politiko, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Hvala za vprašanje. To vprašanje, ki je povezano s črpanjem evropskih sredstev na področju kohezijske politike z ozirom na to, kako imamo mi ta sredstva razpršena po posameznih ministrstvih, zadeva pravzaprav več ministrstev, vendar bom jaz seveda poskušal odgovoriti v tistem delu, ki zadeva našo službo kot organ upravljanja. Če se dotaknemo sredstev, ki so na področju strukturnih skladov, potem je treba povedati, da govorimo tukaj o štirih skladih. Najprej o skladu, ki je povezan z regionalnimi sredstvi. Ta sklad za regionalni razvoj je lociran sicer na ministrstvu za gospodarstvo. Na tem skladu moram reči, vsaj tistega dela, ki zadeva v veliki meri občine, so v tem trenutku praktično ta sredstva že izčrpana. Res pa je, da niso izčrpana po vseh ukrepih in instrumentih. Če pogledamo recimo ukrepe na področju inovacijskega okolja, razvoj turističnih destincij, garancijski skladi, vaučerski program, tu je nekaj sredstev še na razpolago. In seveda že tečejo postopki razpisov, kot so pač predvideni. Kar zadeva ostalih instrumentov, recimo ukrepov 1.4, kot so recimo poslovne cone, razpisi za centre odličnosti. Moram reči, da so v tem trenutku ta sredstva po znanih podatkih že na nek način locirana, se pravi, da so pogodbe podpisane. Vendar bomo mi, glede na to, da bomo naredili pregled koriščenja sredstev na tem skladu, potem tudi predlagali morebitne preusmeritve teh sredstev na tista področja, kjer bi jih bilo možno hitreje koristiti, kot so recimo proizvodno-obrtne cone. V drugem delu, na tako imenovanem strukturnem skladu za področje socialne politike, moram reči, da pravzaprav tukaj na vseh štirih ukrepih, kot so razvoj aktivnih politik zaposlovanja, socialne vključenosti, vseživljenjskega učenja, spodbujanja podjetništva in prilagodljivosti, so sredstva še na razpolago. Postopki razpisov tečejo. Tukaj so seveda upravičeni posamezniki in pa podjetja. Potem je nekaj teh sredstev še na dveh skladih področja kmetijske politike, na kmetijskem skladu, za področje ribištva, kjer prav tako tečejo posamezni postopki, vendar tudi tam v tem trenutku ni predvideno, da bi bile občine možne uporabnice sredstev, ampak so pač posamezniki oziroma institucije, organizacije, ki lahko za ta sredstva kandidirajo. Kar zadeva uporabo sredstev s področja strukturnih skladov, je vlada sprejela niz ukrepov, da bi pospešila sam postopek, od priprave programov, do tudi poenostavitve postopkov, tudi spremembe kriterijev na nekaterih ukrepih, ki so sedaj ponovno v razpisu. Spremenili smo kriterije, da so se poenostavili in je tudi širši dostop omogočen. Predvsem pa je pomembna preusmeritev sredstev v tiste regije, ki so do njih najbolj upravičene. Imam v mislih regije, ki so deklarirane kot manj razvite. Drugo področje je področje kohezijskega sklada. Tam so sredstva razporejena v bistvu med dve ministrstvi. En del na ministrstvo za promet, kjer so ti večji projekti, drug del je pa je ta del, ki je povezan z občinami. To je s področja čiščenja odpadnih voda in pa s področja komunalne infrastrukture. Postopki tečejo nekoliko drugače. Treba je ustrezno korigirati oziroma dopolniti referenčni okvir, ker so že bila sredstva razporejena po projektih po referenčnem okvirju in smo za letošnje leto pravzaprav že dobili vse ustrezne projekte. Tako so sedaj ta sredstva v tem smislu že razervirana. Kar zadeva to področje, je potrebno tudi kontaktirati z ustreznim ministrstvom za okolje in prostor. Kar zadeva na splošno in tudi obveščanja. Mogoče je izkoristiti vse tiste možnosti, ki v tem trenutku že obstajajo, se pravi na posameznih ministrstvih, tudi preko tako imenovanih centrov informiranja, ki so po posameznih občinah. Načrtujemo pa tudi določen del promocijske dejavnosti na tem področju, ker želimo dejansko pospešiti to črpanje vseh teh sredstev. Menimo in ocenjujemo, da se bo ta slika, ki je na začetku leta bila zelo negativna, bistveno spremenila že v letošnjem letu, še boljše pa načrtujemo v naslednjem letu in pa do konca pravzaprav črpanje sredstev za to finančno perspektivo.
Hvala lepa. Želite dopolnilno vprašanje?
Ne. Gospodu ministru bi se zahvalil za izčrpen odgovor. Mislim pa, da bo gospod minister za gospodarstvo pismeno odgovoril, kar iz svojega področja želi dopolniti. Gospodu ministru pa še enkrat najlepša hvala za vsa ta pojasnila.
Hvala lepa. Gospa Pozsonec, imate poslansko vprašanje za ministra za gospodarstvo, ki ga sicer ni.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Glede na to, da ni ministra za gospodarstvo, bom svoje poslansko vprašanje prihranila za september. Hvala.
Gospod Ljubo Germič ima poslansko vprašanje za ministra za šolstvo in šport. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani minister! Očitno je, da sta vaši najodmevnejši in hkrati tudi najspornejši potezi zadnjih tednov politično nastavljanje novih članov strokovnega sveta za splošno izobraževanje in nesoglasja kandidatom k imenovanju za ravnatelje, kjer obstaja vedno bolj očitno, da brez javno znanih kriterijev odrekate soglasja politično nekompatibilnim ravnateljem, ki sicer izpolnjujejo z zakonom predpisane pogoje, imajo pa tudi več kot polovično podporo kolektiva. Navkljub predvolilnim obljubam o depolitizaciji in umiku države z različnih področij smo deležni vedno večje politizacije v gospodarstvu, sodstvu, medijih in, žal, tudi v šolstvu. Na to so opozorili predstavniki sindikata vzgoje in izobraževanja, združenje ravnateljev in mediji. Vendar vi nadaljujete s svojo prakso. Po osnovni šoli Beltinci in osnovni šoli Muta imamo zdaj še primer osnovne šole Majde Vrhovnik. Primeri, ki vzbujajo skrb. To pa zato, spoštovani gospod minister, ker v javnosti neradi podajate razloge za svoje odločitve in se namesto k jasnim argumentom raje zatekate k diskreditacijam in neresnicam. V svojih odločitvah ste hitri, a žal tudi včasih nepremišljeni. V svojih nastopih dostikrat delujete arogantni in samozadostni. Name kot poslanca in nekdanjega učitelja ter ravnatelja se je obrnilo več državljank in državljanov, ki so tako ali drugače povezani s šolstvom. Nad razmerami v šolstvu so zaskrbljeni, nad vašimi odločitvami pa osupli. Upravičeno zahtevajo pojasnitve in jasna stališča. Zato vas sprašujem, spoštovani gospod minister: Zakaj niste dali soglasja gospodu Otonu Račečiču k imenovanju za ravnatelja, kljub temu, da je kandidat izpolnjeval vse zakonsko predpisane pogoje, da je imel 88% podporo pedagoškega kolektiva in podporo lokalne skupnosti? Ali gre v tem primeru za kaznovanje ravnatelja, ki se ni pokoril vašim željam in stoji za svojimi strokovnimi odločitvami, ki niso v skladu z vašimi političnimi interesi? Menim, da ste kot minister zavezani, da pojasnite svoje odločitve, zato vas prosim, da to končno tudi storite. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci! Hvala lepa za vprašanje, gospod poslanec Germič. Bilo je malo daljše, kot sem ga dobil napisanega. Kar težko verjamem, da je zraslo na vašem zelniku, še posebej zaradi nekaterih trditev, ki jih omenjate v prvem delu vprašanja. Včasih prav smešno zgleda, ko mi zaradi dveh, treh primerov očitate politično kadrovanje, po dvanajstih letih, recimo, nepolitičnega kadrovanja. Ko slišim take trditve, imam občutek, da se kravice malo smejijo. Poskušal bom odgovoriti oziroma časa je bolj malo, da bi vam povsem formalno, uradno odgovoril na vaše trditve. Postopek imenovanja ravnatelja določa zakon ZOFI, ravnatelja imenuje svet šole, k imenovanju pa se mora pridobiti soglasje ministra. Ta postopek se ne more šteti kot neko odločanje v upravni stvari, ampak je akt v izdaji soglasja ali pozitivnega ali negativnega akcesoren in ne samostojen pravni akt in iz tega razloga ne vsebuje obrazložitve in pravnega pouka. Ne rečem, da je tako dobro, je pa to prav v normativnem smislu. Če se bodo te norme spremenile bom, če bodo šle v pravo smer, prvi za to, da se te norme spremenijo. Ampak doslej sem ravnal v skladu z zakonom, z zakonodajo in tudi spoštoval pozitivni normativni red. Minister ima torej diskrecijsko pravico in ker upravni postopek ne določa obrazložitve, tudi težko obrazlagam, ker se vedno postavlja meja osebne integritete. Kje je tista prava meja, kjer moje sodbene trditve oziroma razlaga pozitivnega ali negativnega soglasja ne posega v integriteto posameznika oziroma tistega, ki se ga moje odločitve dotikajo. Paradoksalno je, da sem teh nekaj ugotovitev vzel iz odgovora ministrstva izpred nekaj let. Ampak ker se zakonodaja do danes ni spremenila, sta metoda in postopek imenovanja ravnateljev enaka. Takšno metodo in postopek je tudi imenovani podpiral do nedavnega še, ko je razlagal kot predsednik društva ravnateljev po Sloveniji tistim ravnateljem, ki od ministra prej niso dobili soglasja. O drugih razlogih, ki so prav tako botrovali mojim odločitvam, bolj podrobno ne bi govoril že iz omenjenih razlogov. Jaz sem se doslej odločal nekaj desetkrat in izdajal soglasja, nesoglasja. V glavnem soglasja. Pri veliki večini ni bilo nobenih težav in problemov. Za nesoglasja sem se odločil ne glede na to, kakšno je bilo kadrovanje in imenovanje prej v prejšnjih mandatih nekajkrat manj, kot moj predhodnik, pa vas takrat to ni skrbelo. Ampak več ali manj gre za dokaj utečen postopek. Mislim, da je reakcija omenjenega kandidata po izreku nesoglasja takšna, da me potrjuje v tem, da sem v tem primeru ravnal popolnoma pravilno. Ne upam namreč prevzeti odgovornosti za omenjenega kandidata, tako zaradi nekaterih njegovih osebnih karakteristik, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] kakor sumljive sposobnosti vodenja tako pomembnega zavoda, kot je šola.
Hvala lepa. Prosim, gospod Germič.
Hvala lepa, gospod minister za odgovor. Prej sem poslušal odgovor na vprašanje gospe poslanke Potrate. Odgovor na moje vprašanje je približno identičen, kajti niste mi odgovorili na to, kar je bilo vprašanje. Vprašanje je bilo popolnoma identično predstavljeno danes, kot je bilo zapisano in najavljeno. Je bila pa obrazložitev pred vprašanjem nekoliko daljša, ker se mi zdi, da je tudi potrebna. Komentiral bi, ali smo poslanci sposobni sestaviti poslansko vprašanje z lastnim umom. To gospod minister kot učitelj, kot raziskovalec na univerzi, kot ravnatelj, kot na specializaciji v tujini, mislim, da bi še lahko naštel kakšno značilnost, ki je vezana na mojo osebo, da bi le si upal reči, da neko takšno vprašanje in takšno obrazložitev lahko sestavim glede na aktualnost dogajanja, ki teče. Je pa dejstvo, da se pogovarjamo in da komentiramo različne dogodke. O tem, ali se kravice smejijo ali ne, je treba vprašati ljudi, ki nimajo odgovora z vaše strani in so pravzaprav brez odgovora omejeni ali zavrti na poti, recimo svoje profesionalne kariere, tako kot je gospod Račečič. Ko govorite o osebni integriteti, seveda gospod minister, ali ne prizadenete osebne integritete nekomu, ki je bil ravnatelj, ki je predsednik združenja ravnateljev osnovnih šol, je z vso strokovnostjo dokazoval svoje delo, ima podporo, ki sem jo že naštel, in ne pojasnite, da ste zavrnili njegov naslednji mandat. Ali ni to, kar osebno integriteto ruši in ustvari zelo veliko negotovost. Kaj je to, gospod minister, kaj so tiste kvalitete tistih kandidatov, ki bodo udeleženi v kandidacijskih postopkih v prihodnje? Prosim pa samo, če lahko utemeljite razloge za zavrnitev kandidata Račečiča. Enostavno in jasno vprašanje. Hvala lepa.
Prosim, gospod minister.
Hvala lepa. Se opravičujem, ker sem komentiral vaše vprašanje, ampak nisem želel reči, da niste bili sposobni postaviti tako dobrega vprašanja, ampak sem hotel reči, da bi lahko postavili veliko boljše vprašanje, kot je bilo postavljeno, z veliko manj sodbami in vrednostnimi trditvami. Ampak vendarle, če bi podrobneje opredeljeval v osebni karakteristiki omenjenega kandidata, bi seveda ali pa tudi splošni kriterij, bi lahko točno izbrali, za kaj v tem primeru gre. Lahko mi verjamete, da je bila moja odločitev tehtna, na podlagi vrste informacij, ki sem jih pridobil, tako od staršev kot drugih, da ima diametralno nasprotno mnenje o sposobnosti kandidata, ki mu tukaj ni bilo prvo delovno mesto, in o stanju v šoli, ki jo vodi, ki ni rožnato. Lahko vam dam nekatere podatke. Tu verjetno ne bi imelo smisla, lahko pa vam dan na vpogled. Proti kandidatu tečejo tudi nekateri postopki v zvezi z vodenjem društva, ki jih je domnevno financiral iz proračunskih sredstev in drugimi postopki, ta se me toliko ne tiče, razen, če do tega res prišlo. Gre za osebo, še enkrat pravim, za katero jaz osebno ne upam prevzeti odgovornosti, da vodi en tak zavod, kot je osnovna šola.
Hvala lepa. Hvala lepa. Gospa Majda Potrata bo postavila poslansko vprašanje ministru za kulturo, ki ga ni. Kljub temu? [[Da.]]
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Naj takoj na začetku povem, da pričakujem od gospoda ministra, da mi bo ustno odgovoril, in se mu bom za odgovore zahvalila. Tako tudi piše v magnetogramu, le da je izpuščena beseda "ustno", ko sem spraševala na prejšnji seji. Napotilo na 249. člen poslovnika, ki mi ga je gospod predsednik dal, pa zadeva postavljanje pisnih vprašanj, ne pa ustnih. Torej pričakujem ustni odgovor gospoda ministra. Vprašanje pa se glasi takole: Na zadnji seji mestnega sveta mestne občine Maribor smo dobili svetnice in svetniki v roke pismo, naslovljeno na svetovalca župana mestne občine, kot odgovor na poslani investicijski program za gradnjo lutkovnega gledališča v Mariboru, ki naj bi ga ministrstvo pregledalo in potrdilo. Ker je gradnja lutkovnega gledališča Maribor vključena v zakon o zagotavljanju sredstev za nekatere nujne programe v kulturi že drugič kot prednostna, sem bila nemalo presenečena, da se bo ministrstvo za kulturo izognilo svojim zakonsko določenim obveznostim. Ob tem pa je prav tako pomembna argumentacija, s katero je utemeljena odločitev ministrstva za kulturo, zakaj terminskega plana črpanja sredstev, ki ga investicijski program predvideva s strani ministrstva za kulturo, le-to ne more potrditi, ker je kot enega od štirih razlogov ministrstvo zapisalo [[navajam]] : "Glede na to, da sofinanciranje gradnje lutkovnega gledališča Maribor zaradi novih dejstev, na primer, zaradi priprave na predsedovanje Evropski uniji leta 2008, ni več med prioritetami ministrstva za kulturo." [[Konec navedka.]] Ob nastopu ministrske funkcije se je dr. Simoniti zavzel za večjo realizacijo obveznosti iz zakona o kulturnem tolarju, hkrati pa napovedal večjo skrb za kulturne institucije v prestolnici. Zato se tudi sprašujem, ali ni to povezano tudi z razpisom za določitev lokacije kulturne prestolnice Evrope v letu 2012, ko bo na vrsti Slovenija skupaj s Portugalsko, in bi moral biti že objavljen. Prav bi namreč bilo, da se na to enkratno priložnost lahko pravočasno prijavijo tudi drugi kraji v Sloveniji, razen če ni že vnaprej določeno, da bo to Ljubljana. Avstrijski Gradec bi bil pa lahko za zgled. Zato gospoda ministra sprašujem: Kako bo predsedovanje Republike Slovenije v Evropski uniji v prvi polovici leta 2008 vplivalo na zakonsko sprejete prioritete v kulturi? Katere investicije in programi bodo zaradi tega imeli prednost in kateri bodo morali počakati na realizacijo? Kako bo izpeljan projekt določitve lokacije kulturne prestolnice Evrope v letu 2012? Hvala lepa.
Hvala lepa. In končno še gospod Milan Petek, ki ima za ministra za javno upravo poslansko vprašanje. Prosim.
Hvala, predsedujoči. Osamljeni minister, ostali ste sami, jaz vam moram postaviti vprašanje. Sprašujem v zvezi s kodeksom, ki ste ga na vladi sprejeli. Ko ste novembra 2004 pojasnjevali, zakaj bodo morali bodoči ministri podpisati poseben etični kodeks, ste zagotavljali, da bo podpis le-tega dvignil zaupanje slovenskih državljanov v vlado in državne institucije, ker naj bi se bodoči ministri s kodeksom moralno in politično zavezali, da bodo delovali tako, da bo vlada kot vrh državne administracije zgled državni upravi in javnemu sektorju v celoti. Na novinarski konferenci 22. novembra ste med drugim povedali, da kodeks za ministrske kandidate prinaša nekatere splošnejše zaveze, ki naj bi zagotavljale, da bo delovanje vlade temeljilo na nekaterih temeljnih vrednotah. Tako naj ministri, zasuti z vsakodnevnimi opravili, ne bi izgubili izpred oči temeljnih vrednostih okvirov, ki naj bi jih vodili pri njihovem delu. S podpisom kodeksa ste razložili na omenjeni tiskovki, naj bi se ministri zavezali, da bodo delovali v skladu s temeljnimi vrednotami spoštovanja človekovega življenja in dostojanstva, svobode, poštenja in pravičnosti. Etični kodeks Vlade Republike Slovenije naj bi tako po vašem prepričanju prinesel dejanske spremembe na bolje. Kako kaže razumeti vaše tedanje razlaganje etičnega kodeksa danes? Ali še zmeraj velja, da so ministri dolžni spoštovati kodeks, ki so ga podpisali novembra? Ali še zmeraj velja, da mora minister, ki krši določila kodeksa, ponuditi svoj odstop? Tako ste takrat zagotavljali in zapisali tudi v kodeksu. Sprašujem vas tudi v povezavi s prejšnjim odgovorom gospoda ministra: Kako ta njegov odgovor ocenjujete v kontekstu tega kodeksa?
Gospod minister dr. Virant, izvolite.
Hvala lepa. V etični kodeks, ki smo ga podpisali vsi ministri in državni sekretarji, še vedno verjamem. Ta kodeks v mnogih točkah določa nadstandard ravnanja, torej presega zahteve, ki jih postavlja veljavni pravni red, predsedniku vlade, ministrom in državnim sekretarjem. Ta kodeks tako kot prvi dan velja od prve do zadnje besede. Ta kodeks vsebuje tudi določbo, da bo minister ponudil odstop v primeru, če bo predsednik vlade ocenil, da je zaradi kršitve tega kodeksa ali iz drugih razlogov nastala občutna škoda za ugled vlade ali inštitucije, ki jo vodi minister ali državni sekretar. Kodeks seveda v celoti velja, seveda pa ne pričakujte od mene, da bom komentiral etičnost ravnanja svojih kolegov. To pa ni v moji pristojnosti, niti ne bi bilo korektno. Tisti, ki presoja naše delo, je najprej predsednik vlade, potem ste tukaj vi, ki nam lahko zastavljate vprašanja. Vsakdo za svoja dejanja in ravnanja odgovarja predsedniku vlade in državnemu zboru, pa tudi javnosti. To so krogi, ki nas presojajo, tudi etičnost našega ravnanja. Predsednik vlade, parlament, javnost. Zato menim, da je prav, da vsak svoja ravnanja pojasnjuje sam in imate seveda tudi pravico zastavljati vprašanja iz ali o spoštovanju kodeksa vsakemu ministru posebej, pa tudi predsedniku vlade o ravnanju vsakogar od nas. Zato mislim, da je prav, da vsak pojasnjuje svoja dejanja. Če sprašujete mene osebno za moje ravnanje v zvezi s tem kodeksom, sem trdno prepričan in stojim za tem, da sem ga od prvega dne pa do danes v celoti spoštoval in lahko za vsako svoje ravnanje pojasnim, da je v skladu s tem kodeksom. Hvala lepa.
Hvala. Izvolite še dodatno vprašanje.
Gospod minister, seveda sem pričakoval približno takšen odgovor in me niste presenetili. Vas sem vprašal zaradi tega, ker ste avtor tega kodeksa in ste iz glave vlili na papir določila in v tem primeru vas smatram, torej pod narekovaji, za "botra" in tistega, ki bi tudi svoja stališča lahko predstavljal tudi o drugih ministrih. Odgovorili mi niste, tega vam ne morem očitati, pričakoval sem, da se boste izgovorili, da nimate pooblastil in da ne morete obsojati drugih ravnanj. Vendar bi vas želel spomniti na nekatera določila tega kodeksa, ko piše, "javnosti bom posredoval vse informacije javnega značaja, s katerim bom razpolagal sam ali ..." in tako dalje "... javnosti bom odkrito jasno in nedvoumno pojasnjeval svoja stališča, vprašanja s svojega delovnega področja ter razloge za svoje odločitve..." Ko smo prej poslušali gospoda Zvera, je bilo vse drugo, samo tole ne. Rekel je, "v okviru svojih diskrecijskih pravic sem se odločil, ne bom dalje pojasnjeval..." Ravno to smo pričakovali od ministra, da se v skladu s kodeksom opredeli do takšnega ravnanja, ki bi ga moral sam zagovarjati. Jasno je, da sem mislil in upal, da bo to ravnanje tudi vam podlaga za vaš odgovor. Ker tega ni, pada tudi ta vaša takratna ugotovitev, da je kodeks nek presežek nove vlade. Danes ocenjujem, da je kodeks negativni presežek te vlade, ker očitno ni nobene reakcije na način ravnanja gospoda ministra. Zato bi vas prosil ali predlagam, da se v vladi dogovorite, če nočete vi moralne obsodbe dajati, da se v vladi dogovorite in ugotovite, ali je ob moralni razsodbi tudi formalno razsodbo v zvezi z ravnanjem gospoda ministra potrebno izreči, ker mislim, da ste kot osnovni del vlade in avtor kodeksa zavezani in prvi poklicani, da na to opozorite.
Hvala lepa. Minister, pojasnilo.
Jaz bom še enkrat odgovoril podobno. Če imam svoje mnenje o nekem ravnanju kolega ministra ali o skladnosti tega ravnanja s kodeksom, potem mu bom to seveda povedal na štiri oči. Ravno tako lahko sugeriram ali svetujem predsedniku vlade, nikakor pa ne morem izrekati javnih stališč o delovanju svojih kolegov ministrov. Tako tudi pričakujem, da oni ne bodo izrekali tega o mojem delu, ampak da si bomo to povedali na štiri oči. To vaše vprašanje je lahko naslovljeno kvečjemu na kolega Zvera ali pa na predsednika vlade.
Hvala lepa. S tem smo izčrpali dnevni red poslanskih vprašanj. Zanimivo, da smo končali ravno z etičnim kodeksom. Govorimo tudi z etičnimi kodeksi poslancev. Zelo sem hvaležen, da vas je 10 oziroma 11 še vztrajalo do konca, kajti če vas ne bi bilo do zadnjega vprašanja, bi ostala s sekretarjem in z ministrom sama. Predsedniku vlade in ministrom se zahvaljujem za podane odgovore in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 8. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri.