Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Sedmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da prisustvuje 105 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja prisutnih u sali, molim da ubacite kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 136 narodnih poslanika i da imamo uslove za rad. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika želi da postavi pitanje? Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS postavljamo pitanje predsedniku Vlade ili kako se to kaže čitaj predsedniku države. Naime, svedoci smo da su u poslednje vreme porasle političke tenzije u Srbiji i svi smo svesni činjenice da su najvećim delom one izazvane uticajem iz inostranstva, pre svega, od onih zemalja i vlada zemalja koje po svaku cenu žele da prisile Srbiju kako bi Kosovo i Metohija postala punopravni član UN i tu ne treba ništa da se krije. To je valjda svima jasno. Zbog ne popuštanja, za sada na svu sreću, rukovodstva Srbije ti pritisci se intenziviraju iz dana u dan. Oni u različitim oblicima, od onoga otvorenog diplomatskog, pa sve do aktiviranja njihovih satelita, njihovih, kako se to popularno kaže, konjušara koji po scenariju sličnom od 5. oktobra, imaju zadatak da destabilizuju Srbiju i u tome svemu da vide priliku da oni dođu na vlast. Ono što, u svakom slučaju, doprinosi povećanju intenziteta ovih tenzija to je i ponašanje pojedinih učesnika u Vladi Srbije, tačnije rečeno pojedinih ministara. Bez obzira na stranačku ili političku opredeljenost, moramo biti svesni činjenice da pojedinci, ministri u Vladi Srbije su jedan od najznačajnijih faktora za političku, ekonomsku stabilnost Srbije. Svedoci smo da pojedini ministri svojim ličnim nedoličnim ponašanjem doprinose stvaranju maltene opšteg haosa u Srbiji i to zna vladajuća koalicija i toga je svesna. Svesni su da ministar za saobraćaj i građevinu svojim neodgovornim ponašanjem, svojim razbacivanjem, svojim raskošem doprinosi da se stvara negativna slika, ne samo o Vladi Srbije, nego uopšte slika o državi Srbiji. I mi srpski radikali kada govorimo imenom i prezimenom ne govorimo zato što lično imamo protiv te osobe nešto, nego govorimo iz razloga što je u sklopu čitavog ovog procesa, odnosno projekta, stranih pritisaka, u ovom slučaju pritisaka Vlade Amerike. Zna se da ministarka za saobraćaj i građevinu ima dobre odnose pod znacima navoda sa predstavnicima obaveštajnih službi američke Vlade. Mi moramo biti svesni da nas očekuju velika iskušenja, a pogotovo vi koji imate najveću odgovornost za vođenje države i mora da se uvede red kada je u pitanju izvršni organ vlasti. Drugo, ništa manje u ovome stvaranju i pokušaju stvaranja haosa ne zaostaju i drugi visoki čelnici države Srbije. U oblasti privrede imamo Javno preduzeće Elektroprivredu koje već dugi niz godina, gotovo u kontinuitetu, ima probleme u poslovanju. Mi smo vas upozoravali kada je u pitanju RTB „Bor“ da treba menjati rukovodstvo, treba menjati menadžere i videli ste koliko smo mi u pravu. Čim su došli strani investitori, prvo su smenili rukovodstvo. Da je bilo dobro, ko bi to u interesu kapitala i dobiti menjao tako dobro rukovodstvo. Mi u Srbiji, kad kažem mi, mislim s punim pravom na sve nas, imamo problema sa funkcionisanjem ovog javnog preduzeća. Naše pitanje je za predsednika Vlade i predsednika države – kada će i da li će preduzimati neke mere da se bar u ovom segmentu sredi i stabilizuje situacija, da se takvi pojedinci odstrane iz Vlade i da se smene sa sadašnjih funkcija, kada je u pitanju privreda? U suprotnom, gospodo, tenzije pojačava i sama činjenica da su ubrzo izbori i Srbija će biti pred velikim problemima, a i sam predsednik države trpi sve pritiske, tako da mi srpski radikali apelujemo da što pre predsednik Vlade izađe sa predlogom rešenja ovih problema, a najbolje bi, po nama, bilo, najcelishodnije, rekonstrukcija Vlade. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Predrag Jelenković.
Hvala, predsednice. Na osnovu odgovora koji sam primio 11. jula 2019. godine od Ministarstva države uprave i lokalne samouprave, a na temu lokalnih saveta bezbednosti, upućen sam da svoje pitanje postavim Ministarstvu unutrašnjih poslova – Sektoru za vanredne situacije. Na nedavno održanoj Konferenciji o upravljanju i reformi Sektora bezbednosti o Jugoistočnoj Evropi jedan od glavnih zaključaka bila je neophodnost formiranja lokalnih saveta za bezbednost. U Priručniku za rad lokalnih saveta za bezbednost ističe se da pravni osnov za osnivanje saveta bezbednosti proizilazi iz Statuta gradova i opština, kao osnovnog pravnog akta jedinice lokalne samouprave, a ne iz akta više pravne snage poput zakona. S toga je mogućnost osnivanja i formiranja saveta bezbednosti prepuštena svakoj lokalnoj samoupravi i ne postoji jedinstven način osnivanja, već se modaliteti za osnivanje saveta za bezbednost razlikuju. Na osnovu odgovora po ovom pitanju Ministarstvo za državnu upravu i lokalnu samoupravu ukazuje da je izmena propisa u delu obaveza formiranja lokalnih saveta za bezbednost jedinica lokalnih samouprava u nadležnosti MUP, Sektora za vanredne situacije. S tim u vezi, molim vas da pokrenete inicijativu za izmenu i dopunu zakona da lokalni saveti za bezbednost postanu obaveza svake lokalne samouprave, a ne kao forma preporuke. Hvala.
Marjana Maraš ima reč.
Zahvaljujem predsedavajuća. Poštovana predsednice, poštovani narodni poslanici, koristeći pravo iz člana 287. Poslovnika, želela bih da skrenem pažnju na ozbiljan društveni problem i da u vezi sa tim postavim pitanje Vladi. Podsećam da je mesec novembar posvećen borbi protiv bolesti zavisnosti koje su sve prisutnije u svim društvima, pa i u našem. Među bolestima zavisnosti nije samo zloupotreba psihoaktivnih supstanci, već i alkoholizam, a poslednjih decenija to je i kockanje. Rasprostranjenost bolesti zavisnosti je sve prisutnija među adolescentima, ali i decom u osnovnim školama. Nažalost, droga je sve dostupnija, podaci govore da deca između 11 i 12 godina postaju zavisnici ili budu vrbovani za prodaju droge. Nažalost, u adolescenciji mladi često koriste mnoge hemijske proizvode kao što su lepak, lakovi, sprejevi, benzin, koji sadrže isparljive psihoaktivne materije. O tragičnim ishodima zloupotrebe droga koje se javljaju i u novim sintetičkim i po život opasnim oblicima, nažalost, slušamo svakog dana. Poražavajuća je činjenica da svaki šest srednjoškolac uzrasta od 15 do 18 godina proba drogu, da preko 90% mladih pre svoje 18. godine proba alkohol, da čak 70% ima iskustvo pijanstva, a prema podacima Instituta „Batut“ 2017. godine je u Srbiji bilo registrovano 33.000 kockara. Među mladima uzrasta od 18 do 26 godina svaki četvrti ima problem sa kockom. Droga, alkoholizam i kockanje uništavaju mlade živote, zavisnike čine nefunkcionalnim i nažalost često završavaju smrtnim ishodom. Zavisnici od droga, alkohola i kockanja ne samo da štete sebi, svom zdravlju i životima, već ostavljaju posledice i na porodicu i na socijalnu zajednicu. Na širenje zavisnosti od droge, alkohola i kocke danas dosta utiču i mediji šireći i popularišući nezdrav i lagodan život kroz razne rijaliti programe, pa i otvoreno reklamiranje alkohola i kockarnica. Tu mislim da bi trebalo razmisliti i o tome da se ograniči emitovanje rijaliti programa na određene vreme, jer celodnevnim emitovanjem i naša deca imaju priliku da preuzimaju obrasce i modele ponašanja i na taj način mislim da nam je to i posledica pojave i nasilja u osnovnoj školi, jer oni gledajući, s tim da im je dostupan rijaliti program, preuzimaju te obrasce i kao posledica nama se vraćaju slučajevi nasilja među decom. Polazeći od neprocenjive štete koju sve bolesti zavisnosti ostavljaju kao posledicu društvo je obavezno da se ovim pošastima i još organizovanije i odgovornije suprotstavlja. Vlada Srbije je 2014. godine donela Strategiju sprečavanja zloupotreba droga za period 2014. – 2021. godina, kojom je definisano stanje i predviđene aktivne mere za borbu protiv ovih pošasti savremenog sveta. Međutim, smatramo da je neophodan sveobuhvatni integrativni pristup u sprečavanju svih bolesti zavisnosti, dakle, i zloupotreba draga i alkohola i kockanja, ali i drugih oblika zavisnosti. Neophodan je i multidisciplinarni pristup koji bi obuhvatio sve subjekte od uticaja na sprečavanje bolesti zavisnosti, počev od porodice, škole, socijalnih, zdravstvenih službi do policijskih, pravosudnih organa koji sprečavaju i kažnjavaju nezakonitu proizvodnju, prodaju droge, nepoštovanje Zakona o prodaji alkohola maloletnicima i širenje kocke među maloletnicima. Takođe, neophodno je uključiti i one komponente društva koje promovišu zdrave stilove života i edukaciju. Kada sam imala priliku da posetim SAD nisam tamo nigde videla na svakom ćošku kockarnicu pored škola, vrtića. Vi kod nas imate najviše kladionica, pa posle njih dolaze apoteke i pekare. Moje pitanje Vladi je – da li imajući u vidu težinu posledica bolesti zavisnosti, naročito među mladima, planira donošenje nekog integrativnog dokumenta, odnosno strategije za sprečavanje svih bolesti zavisnosti? Zahvaljujem.
Reč ima Nemanja Radojević. Izvolite.
Zahvaljujem predsednice. Poštovani građani, juče sam imao priliku i čast da budem na jednom događaju koji je okupio dosta mladih ljudi iz Srbije. Naime, radilo se o skupu koji su organizovali Beogradski centar za ljudska prava, Kancelarija OEBS i UN Srbije, a u kojima se govorilo o problemima sa kojima se mladi u Srbiji susreću i sa kojima se suočavaju. Bilo je izuzetno lepo, ali sa jedne strane i teško slušati sve te priče, pre svega osoba sa invaliditetom, ljudi koji imaju problem sa slabim vidom, sa slepilom, pripadnike LGBT populacije, ali i ostalih mladi koji nemaju tih problema, ali imaju svest i žele da pomognu svojim vršnjacima i svojim prijateljima. Ono što je loše jeste što ne postoji mehanizmi koji bi mogli da utiču i kako mogu da poprave svoj položaj. Jedna poražavajuća činjenica jeste da tek 12% ljudi u Srbiji vidi ovaj dom kao mesto na kome može da se popravi njihova situacija. Ako bismo ispitali mlade, mislim da bi ta situacija bila još gora. Poražava i činjenica što ja smatram da angažovanjem u civilnom sektoru više može da se doprinese nego na ovom mestu ovde. Više sam pomogao mladima edukujući ih o temama iz ekonomije, iz filozofije jer je filozofija zaista osnov svega i bez filozofije nema ni politike, nema ni daljeg napretka. Stav Stranke moderne Srbije jeste da se svi ovi problemi moraju rešavati ekonomskim reformama i smatramo da je uređenje ekonomske situacije način da ljudi dobiju svest o tome kako ostali žive i da kada srede svoj život onda će biti u situaciji da brinu i o ljudskim pravima drugih i o ekološkoj situaciji u državi. Moj predlog svim mladim poslanicima ovde u parlamentu je da obrazujemo jedan fokus u kome će sedeti mladi poslanici, koji će se baviti ovim temama, koji će primati mlade, koji će iznositi njima svoje probleme i da tako pokušamo da pronađemo neke ideje i načine da se ove stvari reše. Upućujem pitanje Ministarstvu omladine i sporta, odnosno prenosim pitanje sa jučerašnjeg panela, koji su mladi uputili, a to je da mi dostave tri projekta koja su uradili neka bude u ovom mandatu, koji su zaista uticali na položaj mladih osoba u našem društvu. Takođe, upućujem poziv svima i građanima Srbije da se pridružite u protesnoj šetnji u nedelju u 12 časova. Inicijativa „Mame su zakon“ protesna šetnja pod nazivom „Dižem glas za mame“, gde ćemo pokušati da stavimo na dnevni red Zakon o finansijskoj podršci porodici sa decom. Hvala.
Reč ima Jelena Vujić Obradović.
Hvala predsednice, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, poštovani građani Srbije, danas poslaničko pitanje, a kao poslanik ispred poslaničke grupe JS posvetiću deci sa teškoćama u razvoju. S obzirom da smo i koleginica Marija i članovi Odbora za rad, socijalna pitanja jako dobro znamo sa kojim problemima, i na to nam ukazuju roditelji sa decom sa teškoćama u razvoju suočavaju, ali i njihovi roditelji. Poslaničko pitanje uputiću Ministarstvu prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, odnosno prosvete, a tiče se pedagoških asistenata. Danas se često govori o deci sa teškoćama u razvoju i njihovoj uključenosti u vaspitno-obrazovni sistem. Svakako da je inkluzivni proces postao je sastavni deo osnovnih i srednjih škola, ali sve više i vrtića. Dakle, inkluzija počinje priznavanjem i poštovanjem individualnih razlika koje postoje među decom. Broj dece sa teškoćama u razvoju koji je uključen u vrtić je još uvek jako mali, a razlozi su mnogobrojni. Pre svega, postojeći zakon predstavlja trenutno kao zakonsku obavezu da ova deca moraju biti uključena u vrtić. Postoje i drugi razlozi, a najčešći razlozi jesu i što većina porodica ne ispunjava uslove za uključivanje dece u vrtić zato što, obično neko od roditelja, majka ili otac su posvećeni dodatnoj nezi dece, ali i postoji naravno i ona druga strana, a to je da pedagoški radnici ili vaspitači ne mogu sami sa velikim brojem dece, uključujući i decu sa teškoćama u razvoju, da se posebno njima posvete. Dete sa teškoćama u razvoju, bilo da su u pitanju fizičke ili mentalne teškoće treba da ispunjava sve uslove za kvalitetan život i socijalizaciju, tako da kada govorimo o vrtićima to je izborna stvar, ali osnovno obrazovanje je postalo obavezno za decu sa teškoćama u razvoju. U ime svih roditelja koji su uputili zahtev poslaničkoj grupi JS i u ime svih svojih kolega, postaviću pitanje Ministarstvu prosvete, a tiče se pedagoških asistenata, dece sa teškoćama u razvoju kojima je pored osnovne nastave i svog učitelja potreban i dodatni pedagoški asistent. Dakle, interesorna komisija u brojnim slučajevima predlaže pedagoške asistent kao vid dodatne podrške u školama, na koje deca mogu da računaju, ali pedagoški asistenti zakonski postoje, veoma često samo na papiru. S obzirom da pedagoški asistenti tj. usluga jeste iz oblasti obrazovanja. Za nju je zaduženo Ministarstvo prosvete, a često biva zamenjena i to samo u slučajevima ukoliko lokalne samouprave imaju predviđena sredstva budžetom u zamenu za ličnog asistenta, ta usluga pripada oblasti socijalne zaštite i obezbeđuje lokalna samouprava. Pitanje koje postavljam odnosi se na Ministarstvo prosvete. Kada će biti izrada novog pravilnika o pedagoškoj asistenciji kojima će se precizno regulisati uslovi i kriterijumi za angažovanje pedagoških asistenata, zato što i pored škola koje daju, da kažem, saglasnost pedagoškim asistentom, pored inter resornih komisija koje daju saglasnost da je neophodan pedagoški asistent, bilo da je u pitanju jedan asistent u okviru škole na više dece, ili individualno asistent pedagoški na jedno dete. U praksi to nije za sada postojećim zakonom izvodljivo. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Milija Miletić.
Pridružio bih se pitanju koleginice koja je sada postavila pitanje nadležnom Ministarstvu prosvete. Isto pitanje, jer isto to podržavam zato što je vrlo bitno. Problemi su i kod nas isti. Moje sledeće pitanje vezano je za energetiku, za niskonaponske mreže. Pitanje je Distribuciji Srbije – da li će se u 2020. godini povećati sredstva nadležnim distribucijama regionalnim i opštinskim, da se uradi i pojača niskonaponska mreža u ruralnim delovima naših opština. Veliki broj takvih opština su Svrljig i Bela Palanka, Gadžin Han, Knjaževac i još puno takvih opština u Srbiji gde je niskonaponska mreža u lošem stanju, gde je napon niži nego što je dozvoljen i da je to veliki problem svih naših žitelja u tim opštinama, odnosno i našim selima. U selima je potreba ista, a znamo da su naši poljoprivredni proizvođači redovne platiše električne energije. Drugo pitanje je, nadležnom Ministarstvu zdravlja. Konkretno, pošto smo svedoci da ćemo u periodu koji dolazi imati veće potrebe zato što je demografska slika takva kakva jeste u tim našim opštinama o kojima sada govorim. Potreba je za većim brojem zdravstvenih radnika, kako doktora, tako i medicinskih sestara zato što su teritorije opština velike, zato što su nam sela razruđena i stara populacija ljudi. Ambulante koje su nekada postojale, sada ne rade u većem broju takvih opština, baš zbog toga što ima nedovoljan broj radnika, zato što određeni broj doktora i sestara ode u penziju, a na njihovo mesto se neki ne primi. Moje pitanje je da li će nadležno Ministarstvo zdravlja obezbediti prijem radnika, doktora, medicinskih sestara i vozača u takvim opštinama da se i dalje ima mogućnost za ambulantama gde su doktori i medicinske sestre, da mogu u svakom trenutku naši poljoprivredni proizvođači i ljudi koji žive u našim selima da imaju sebi obezbeđenu zdravstvenu zaštitu. To važi i za specijalističke stvari, kao što je interna medicina. Da li će se Pravilnik promeniti, da male sredine imaju pravo na ove specijalnosti koje su bitne za te lokalne samouprave, jer veliki broj ljudi koji su bolesni od kardiovaskularnih oboljenja, srca, hipertenzije i svega ostalog. Još jedno pitanje koje bih postavio, konkretno vezano je za demografiju. Da li će biti mogućnosti da u periodu koji dolazi 2020. godine, pošto smo sada usvojili budžet, da se obezbede veća sredstva, najmanje 50% da budu veća izdvajanja za nerazvijena područja, područja gde je demografska slika veoma loša, odnosno gde je veliki broj starih ljudi i gde treba da se pojača natalitet. Da li će tu moći da se poveća finansijska mogućnost za 50% u tim opštinama? To su opštine demografski ugrožene, devastirane i nerazvijene. Da se u tim opštinama poveća za 50% finansijska pomoć našim majkama, odnosno budućim majkama i deci i 70% da bude za decu koja se tamo rađaju, za razliku kao do sad dok je za sve isto. Još jedno pitanje, vezano je za Ministarstvo finansija. Pošto smo usvojili budžet, imamo sada i vrlo brzo sa današnjim danom usvajanjem finansijskih zakona vezanih za poreske olakšice, da li će postojati mogućnost da nadležno Ministarstvo finansija kroz poresku politiku obezbedi uslove da se stimuliše finansijska pomoć za one privredne subjekte koji će otvarati svoje firme, svoje pogone u nerazvijenim, devastiranim opštinama. To je četvrta grupa nerazvijenosti, da se u tim opštinama, tim privrednim subjektima stimuliše pomoć kroz oslobađanje za obavezne poreze, doprinose, za zapošljavanje radnika na teret poslodavca, da budu za 50% oslobođeni, odnosno 70% i ta razlika da se da u platu veću za radnike. To je bila stimulacija da tamo dolaze investitori u naše opštine i to bi bilo povoljno i potrebno za devastirane opštine. Ja sam kao poslanik podneo amandmane koji o ovome govore. Još nešto, pošto znamo da je 13. juna 2019. godine na predlog nadležnog ministra Krkobabića, zaduženog za regionalni razvoj, formiran nacionalni tim za spas sela, gde je u okviru tog tima bio i naš predsednik Vučić koji je rekao da je selo nešto najbitnije za našu Srbiju, mene interesuje da li će tim za spas sela o ovome raspravljati, jer mislim da je ovo potrebno i neophodno za život svih koji žive na jugoistoku i u celoj Srbiji.
Zahvaljujem. Reč ima Aleksandar Marković.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, pre prelaska na poslaničko pitanje, želim da obavestim javnost da je danas 332. dan kako poslanici dela opozicije ne dolaze na posao za koji uredno primaju platu. Drago mi je što su se i neki mediji zainteresovali za ovu temu, koju često potenciram ovde u Narodnoj skupštini, jer je važno da građani znaju koliko košta njihov nerad i kakav je zapravo njihov odnos prema funkciji koju obavljaju, prema Narodnoj skupštini, ali i prema građanima Srbije. Imam dva poslanička pitanja. Prvo poslaničko pitanje je upućeno Ministarstvu unutrašnjih poslova, a tiče se mučkog prebijanja člana Gradskog veća grada Beograda i sekretara opštinskog odbora SNS u Zemunu, Gavrila Kovačevića, koji je brutalno pretučen bejzbol palicama pre dva dana ispred svoje kuće, ispred kuće u kojoj živi sa svojom porodicom. Naime, da li je policija obavila sve neophodne radnje, ne bi li se utvrdilo ko su počinioci ovog gnusnog dela i da li postoje činjenice da je napad, ili barem indicije, da je napad politički motivisan? Zašto ovo pitam? Zato što je u pitanju osoba koja nema nikakvih neprijatelja, koja nije ni sa kim u sukobu i posebno osoba za koju se ne vezuje ni jedna afera. Istovremeno, reč je o osobi koja je vrlo eksponirana kao funkcioner gradske uprave grada Beograda i jedan od istaknutijih aktivista SNS u Zemunu. Ako imamo sve to u vidu, ja otvoreno sumnjam da je motiv za ovaj divljački napad isključivo politički, pogotovo ako imamo u vidu atmosferu u društvu, koju generišu pripadnici Saveza za Srbiju, atmosferu svakodnevnih poziva na nasilje i fizički obračun sa svima koji ne misle kao oni. Dakle, imamo atmosferu u kojoj mesecima imamo razne i brojne pretnje nasiljem i obećanjima kako će da nas biju, šamaraju, šišaju do glave, jure po ulicama, sačekuju ispred zgrada, pet metaka u leđa i sve ostale monstruozne pretnje sa kojima se mi koji pripadamo SNS suočavamo svaki dan već više meseci. Da li je ovaj događaj zapravo kulminacija svih tih pretnji i poziva na progon političkih neistomišljenika, a koji dolaze iz kuhinje Dragana Đilasa, Boška Obradovića, Vuka Jeremića, Bastaća i svih ostalih iz tog Saveza za Srbiju? Sećamo se Jove Bakića koji je poručivao da će nas juriti na ulicama. Sećamo se kako su jurili Gorana Vesića u centru grada, sa namerom da ga linčuju nakon promocije knjige. Sećamo se pretnji šamarima funkcionerima SNS, da će svako od njih naći svog naprednjaka koga će da šamara. Pa ja sad pitam - da li je neko iz Saveza za Srbiju konačno našao svog naprednjaka za šamaranje u vidu Gavrila Kovačevića? Nismo zaboravili ni izjavu onog Siniše Kovačevića, potpredsednika one Đilasove stranke, koji je rekao - ja ću da bijem. Evo šta je rekao, potpuno Hamletovski, biti ili ne biti, ja sam tu dilemu razrešio, ja ću da bijem. I više nema nedoumica, niti ih sme biti. Mi treba da bijemo, na svaki način, na svaki način, ponavljam, na svaki način. Eh, kako je tužno biti Kovačević. Ali, ne Dušan, već samo Siniša. Šta ovo znači? Jel ovo znači da svako ko ovo sluša treba da odabere nekoga za koga mu se učini da je adekvatna osoba da se fizički obračuna sa njim? Odmah u startu da budemo načisto, niko od nas iz SNS se ne boji nikog od njih. Mi znamo da su u pitanju obične kukavice. Jaki su samo kada su u gomili. Moje drugo pitanje je posledica toga, porasta agresije i govora mržnje i stvaranja atmosfere netrpeljivosti i pretnji fizičkim nasiljem, što je ovih dana u porastu. Kulminacija toga je naslovna strana NIN-a od juče. Pitanje je upućeno svim novinarskim udruženjima, a posebno Savetu za štampu, onom famoznom Savetu za štampu koji uvek nađe za shodno da kritikuje neke naslovne strane i tekstove u štampanim medijima, a za sada nismo dobili osudu naslovne strane, monstruozne, skandalozne, sramne naslovne strane NIN-a, ako može kamera da zumira - dakle, da li će reagovati i konačno osuditi, vrlo jasno osuditi, dakle ne pokrivati sa nekim saopštenjima nemuštim u smislu da im nije jasna naslovna strana, da traže dodatno objašnjenje od uredništva, itd? Tražimo jasnu osudu ove sramne i skandalozne naslovne strane NIN-a. Postavljam pitanje - koja je poruka ovakve fotografije? Da li je ovo direktan poziv na ubistvo predsednika Republike? Da li je ovo priželjkivanje ubistva predsednika Republike? Jer, mi znamo sa kakvim mozgovima imamo posla. Mi znamo da imamo posla sa ljudima koji su se otvoreno radovali kada je Vučić završio na VMA, čak priželjkivali fatalni ishod. Na samom kraju, predsedavajuća, želim da poručim svima da ne nasedaju na laži kako je NIN povukao, tobože, naslovnu stranu. Nije ništa povukao NIN, evo je današnja naslovna strana, ovo je današnji broj NIN-a, na naslovnoj strani je fotografija Aleksandra Vučića na koga je upereno oružje, mitraljez.
Zahvaljujem i potvrđujem da i moj primerak NIN-a takođe ima ovu skandaloznu fotografiju. Sada prelazimo na utvrđivanje dnevnog reda saziva ove sednice. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre odlučivanja, odlučujemo o predlozima za stavljanje na dnevni red akta po hitnom postupku, dopunu dnevnog reda i spajanje. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji između Republike Srbije i Evrodžast-a. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: niko nije glasao, te nije prihvaćen predlog. Dopune dnevnog reda. Narodni poslanik Nemanja Šarović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica u vezi sa ubistvom i političkom pozadinom ubistva Zorana Đinđića. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - jedan poslanik. Narodni poslanik Nemanja Šarović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica i okolnosti u vezi sa pritiscima na državne organe i kršenje zakona tokom izbora za narodne poslanike u Narodnoj skupštini održanih 2016. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Poslanik Božidar Delić, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o pravima boraca i porodica poginulih i nestalih boraca. Da li je Božidar Delić tu? Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 11, protiv – niko, uzdržan – jedan. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj Predlog. Poslanica Vjerica Radeta, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmeni Porodičnog zakona. Izvolite.
Hvala. Ovih dana se u medijima pojavila jedna informacija koja je prilično obeshrabrujuća. Kaže Zavod za statistiku da je u poslednje tri godine u Srbiji više od 5.700 dece oduzeto od bioloških roditelja i dato u neke centre ili su dati verovatno neki i na usvajanje, pod starateljstvo najviše. To zaista treba da zabrine sve u Srbiji. to nije mali broj, radi se o deci, o živim ljudima koji preživljavaju traume zato što ih odvajaju od roditelja. Pitanje, iz kojih razloga, a pitanje na koje mi želimo da skrenemo pažnju kroz predlog i iniciranje. Izmena Porodičnog zakona je upravo taj da se sagleda koliko se dece oduzima biološkim roditeljima zato što roditelji nemaju sredstava da izdržavaju svoju decu. Jedna je stvar kada zaista postoje razlozi da se utvrdi nesporno da neko nije sposoban da bude roditelj, ali ako su u pitanju ljudi koji razumeju šta je roditeljstvo, koji vole svoju decu, koje deca vole, koji žele sve najbolje svojoj deci, ali spletom okolnosti nisu u stanju da im obezbede normalne uslove za život. Znate, u Srbiji je vrlo teško da neko ko je siromašan izgradi pristojan krov nad glavom, da školuje decu, da kupuje deci garderobu, knjige itd. Mi zato mislimo da kroz izmenu ovog zakona treba da otvorimo jednu ozbiljnu raspravu i da ne dozvolimo da nijedno jedino dete bude uzeto od roditelja, bioloških roditelja, samo zato što su oni siromašni. Stalno govorimo – za jedno dete koje se daje drugim porodicama da ga čuvaju i paze, te porodice dobijaju po 50.000 dinara mesečno, a kada bi porodica čije je to dete ili ako ima više dece za svako od njih dobila po 50.000 dinara, oni bi mogli odlično da žive, navikli na izuzetno skromne uslove, takoreći nikakve uslove, oni bi i te kako mogli da se snađu sa tim iznosom novca. To je ono na čemu mi insistiramo. Nije dobro, osim zaista u krajnjoj nuždi, kada je to potpuno opravdano, decu odvajati od njihovih bioloških roditelja, razdvajati rođenu braću i sestru i da nam to bude samo zato što su ljudi siromašni, nedopustivo je. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 10 narodnih poslanika. Konstatujem da nije prihvaćen predlog. Narodna poslanica Vjerica Radeta predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izboru narodnih poslanika. Izvolite.
Ako postoji nešto što je urgentno danas u Narodnoj skupštini, onda je to ova izmena Zakona o izboru narodnih poslanika, koju mi predlažemo već više od godinu dana. Mnogo je problema u Narodnoj skupštini izazvala činjenica da je svojevremeno Ustavni sud doneo neustavnu odluku da je, zamislite, iz Zakona o izboru narodnih poslanika Ustavni sud brisao odredbu Ustava. To je nečuveno, ali dobro. Bilo, prošlo, na nama je da taj problem rešimo. I danas imamo problema sa ne znam koliko poslaničkih grupa ovde, sa svaki dan novom poslaničkom grupom, sa izmenama sastava poslaničkih grupa. Evo, sad, recimo, vi ste odlučili, po nalogu ovih iz Evrope što vam dolaze, da konačno poštujete Zakon o izboru narodnih poslanika i da se bira nadzorni odbor u Skupštini. Skupština bira pet članova nadzornog odbora i oni se biraju srazmerno broju poslanika u poslaničkim grupama. Volela bih da vidim tog eksperta koji je u stanju da danas izračuna kako bi to bilo u ovoj Narodnoj skupštini koja je promenila, uvećala, ne znam za koliko, broj poslaničkih grupa od formiranja ovog saziva do dana današnjeg i još uvek će verovatno biti takvih izmena. Dakle, mi vrlo konkretno vas molimo da dobro razmislite, da ako nećete da prihvatite predlog SRS, nagovorite Vladu Republike Srbije, neka bude njihov predlog, da se izvrši ova izmena zakona, samo tako što će se odredba Ustava koja kaže da je narodni poslanik slobodan da svoj mandat stavi na raspolaganje stranci sa čije liste je izabran u Narodnu skupštinu. Samo to, ta izmena bi potpuno promenila stanje u parlamentu, potpuno bi promenila odnos javnosti prema Narodnoj skupštini, promenila bi odnos narodnih poslanika tog budućeg saziva, jer to, recimo, da je kasno da se primenjuje na ovaj saziv, ali za budući saziv tako nešto mora da se pripremi, jer će biti, verujte, problema. Videćete šta će se sve dešavati i u izbornoj kampanji i kod konstituisanja sednice i na sam dan izbora. Znate, takav javašluk u tome što neko smatra demokratijom danas u Srbiji postoji, da to postaje prosto neizdrživo. Mi samo hoćemo da se ono što možemo da uredimo zakonom, da uredimo. Ako ne možemo zakonom da uredimo naslovnu stranicu NIN-a, postoji možda neki organ koji će se, odnosno postoji sigurno, ali možda će se pozabaviti tom naslovnom stranom. Ali hajde da mi rešimo ovde ono što mi možemo da rešimo. Verujem da ne postoji ovde narodni poslanik, pogotovo pravnici, koji ne misle u ovom momentu da je naš predlog zaista jedino mogući. Evo, još jedanput apel, ako nećete po našem predlogu, neka Vlada predloži, pa da raspravljamo i da usvojimo tu izmenu zakona. Hvala.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 10 narodnih poslanika. Narodna poslanica Vesna Nikolić Vukajlović predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o stavljanju van snage Zakona o radu. Da li želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje – niko nije glasao za ovaj predlog. Narodna poslanica Nataša Sp. Jovanović predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o državljanstvu Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović. Izvolite.
Gospođo Gojković, dame i gospodo narodni poslanici, već više od 15 godina traje progon i teror Srba od strane mafijaške vlasti Mila Đukanovića u Crnoj Gori. Ova Vlada i kada je Vučić bio premijer, a sad i Ana Brnabić nisu pokrenuli to pitanje institucionalno, da pokušaju da razgovaraju o tome da se Srbima iz Crne Gore omogući, što im omogućava Ustav naše zemlje i ovaj zakon čije izmenu tražimo, da steknu državljanstvo Srbije. Stvari su postale još mnogo gore. Ne samo da proganjaju sve Srbe za koje saznaju da su dobili državljanstvo Srbije, iako dugo čekaju, izbacuju ih sa posla, maltretiraju članove njihovih porodica, već taj separatistički režim Mila Đukanovića, antisrpski, u svoj toj svojoj histeriji sada nasrće na imovinu Srpske pravoslavne crkve. Proterali su srpski jezik i pismo iz škola, lektiru su promenili za decu, pa tako srpska deca u Crnoj Gori, a skoro polovina njih se izjašnjava da pripadaju srpskom narodu, ne mogu da uče ništa o Aleksi Šantiću, Jovanu Jovanoviću Zmaju, Desanki Maksimović, Branku Radičeviću. Sve su to oni izbacili iz lektire, iz udžbenika, a uveli su neke njima drage pisce. Da apsurd bude još veći, dame i gospodo narodni poslanici, taj antisrpski režim dozvoljava svakome u Crnoj Gori da uzme dvojno državljanstvo, ako je u pitanju Albanija, Hrvatska, može i Tajland, može bilo koja druga zemlja, ali ne dozvoljavaju da postanu državljani Republike Srbije ako imaju državljanstvo Crne Gore. Zbog čega? Zbog toga što bi samom mogućnošću da dobiju državljanstvo Srbije Srbi iz Crne Gore to iskazali na takav način i time se povezali sa svojom maticom i odmah bi bio, naravno, ugrožen projekat te njihove države koja je takva kakva jeste i koja služi NATO paktu i zapadnim silama, a naravno i Šiptarima, ali sve protiv Srba. Zato je potrebno da prihvatite ovaj amandman, da ubrzamo mogućnost da svi oni koji žele da dobiju državljanstvo Republike Srbije, mnogi od njih, dakle, ne žele ni da ostanu više i da žive sa svojim porodicama u Crnoj Gori, dobiju to u roku od šest meseci. Zašto šest meseci? Šest meseci je sasvim dovoljno da nadležne službe po podnošenju dokumentacije MUP-a Republike Srbije izvrši provere i ako je sve u redu, ako su i uverenje iz matične knjige rođenih i svi drugi papiri i dokumenti koji se prilažu korektno doneti, sa važećim rokom, da država Srbija reaguje u roku od šest meseci.
Hvala. Prekoračili ste vreme. Stavljam na glasanje predlog. Zaključujem glasanje: za – 10. Poslanica Ružica Nikolić, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmenama Zakona o presađivanju ljudskih organa. Stavljam na glasanje predlog. Zaključujem glasanje. Niko nije glasao. Poslanik Filip Stojanović, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o dopunama Zakona o graničnoj kontroli. Filip Stojanović ima reč.
Zahvaljujem, gospođo Gojković. Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o graničnoj kontroli i tražim da se on uvrsti u dnevni red današnje sednice. Svima je poznato da su najvažnije karakteristike svake zemlje njene međunarodno priznate granice kojima je ona odvojena od drugih zemalja, odnosno svojih suseda. Država Srbija ima definisane međunarodno priznate granice prema svojim susedima. Granice države Srbije prema svom južnom susedu, odnosno prema Albaniji, definisane su Rezolucijom 1244, koje je doneo Savet bezbednosti UN. Nažalost, Srbija je jedna od retkih zemalja kojoj je nasilno otet deo teritorije od strane 19 država NATO pakta, te kao i neke druge države koje žele da legalizuju stanje okupacije i da granica AP Kosova i Metohije, prema ostatku Srbije proglase kao međunarodne granice. Mi ne krivimo aktuelni režim zbog situacije u kojoj se našlo Kosovo i Metohija, ali krivimo zbog nečeg drugo. Naime, rukovodeći organi Republike Srbije moraju neprestano insistirati na Rezoluciji 1244, koja garantuje celovitost državne teritorije Republike Srbije. Međutim, do sada mi nismo videli da ovaj režim insistira na Rezoluciji 1244 i to smatram nedopustivim. Podsećam vas da po Rezoluciji 1244 Srbija ima pravo da na granici prema Albaniji rasporedi 1000 pripadnika svojih snaga bezbednosti. Uvek ću tražiti od svih režima i da insistiraju na poštovanju Rezolucije 1244. Ova Rezolucija garantuje celovitost teritorije Republike Srbije i nema govora o nikakvoj podeli ili razgraničenju, to je stav svih Srba sa Kosova i Metohije. Ovo tim pre, što se međunarodne okolnosti polako menjaju na našu korist i ubeđen sam da nećemo dugo čekati dan kada će Kosovo i Metohija ponovo biti integrisano sa ostatkom Republike Srbije. Zato, oko državne teritorije ne bi smelo da bude nikakvih kompromisa, dok se o drugim temama može razgovarati sa Albancima. O ovom pitanju režim mora biti beskompromisan ne pristajući ni na kakve pregovore i dogovore na ovu temu. Zato imamo Ustav Srbije, imamo Rezoluciju 1244 i imamo uz nas Rusiju i Kinu. Smatram da će usvajanje ovog zakona koji sam ja predložio stvoriti jasne pretpostavke i neophodnosti što skorijeg stavljanja okupiranog dela naše teritorije pod punu našu kontrolu. Zahvaljujem.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – osam poslanika. Predlog nije prihvaćen. Poslanik Tomislav LJubenović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje. Niko nije glasao. Poslanik Dubravko Bojić, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o dopunama Zakona o psihoaktivnim kontrolisanim supstancama. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, već sam govorio da je dobro da se jedna ovako važna tema ponavlja, s obzirom na značaj i aktuelnost problematike kojom se bavi, kako bi se sa više različitih aspekata osvetlio ovaj fenomen droge. Borba protiv droge je borba za zdravlje, a zdravlje je zaštitni znak svakog društva, najveća privilegija i dostignuće svakog pojedinca. Moju današnju diskusiju u velikoj je opredelio događaj od pre dva dana kada je na poljoprivrednom dobru, neću navoditi njegovo ime u blizini Stare Pazove, policija otkrila ilegalnu laboratoriju za proizvodnju marihuane, u veštačkim uslovima i zaplenila 649,4 kilograma osušene marihuane i 65.581 stabljiku ove opojne droge u sirovom stanju ukupne težine od 3.954 kilograma. Moram ovde da istaknem da nisu retki primeri porodičnog uzgoja ovih biljaka gde se cela porodica bavi uzgojem ovih biljaka. Nisu retki primeri da dete ili deca bez znanja roditelja bave ovim poslom, kao i primeri da se roditelji bez znanja dece bave uzgojem ovih biljaka, ali ovo je redak primer da se kolektivno cela firma, direktor, osam uhapšenih i još jedan koji je u bekstvu, bave organizovano proizvodnjom marihuane. Stručnjaci kažu da počneš sa marihuanom, završiš sa heroinom. Marihuana uvodi u paranoju, izaziva psihičku zavisnost. To je put u duševnu bolest. Dame i gospodo, postavlja se jedno logično pitanje, kako to s obzirom na ovakve uspehe u borbi, zapleni velikih količina droge, kako da se ne odražavaju na srpsko tržište narkotika, kako da ne dođe do nestašice droge ili u krajnjem do povećanja njene cene. Odgovor na ovo pitanje je u velikoj omasovljenosti uzgoja biljaka od kuća, stanova, vikendica, pomoćnih objekata, terasa, podruma, garaža, bašta, njiva, polja, livada, šuma. Stručnjaci kažu da se ove biljke danas gaje kao prosečna povrtarska kultura, a svi oni koji se bave uzgojem ovih biljaka poseduju laboratoriju za spremanje droge. Ovih laboratorija danas kažu ima u Srbiji koliko i kazana za pečenje rakije.
Hvala. Zaključujem glasanje: za – 11 poslanika. Predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Zoran Despotović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmenama Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Da li neko želi reč? (Da-)
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, po ko zna koji put poslanička grupa SRS je podnela predlog izmena i dopuna zakona koji bi mnogo toga rešio i dao pozitivne efekte kako u poljoprivredi tako i kad su u pitanju psihoaktivne supstance, prava boraca i porodica poginulih i nestalih boraca, Zakona o izboru narodnih poslanika, kao i Predlog zakona o stavljanju van snage Zakona o izvršenju i obezbeđenju i mnogo drugih predloga za koje skupštinska većina ne želi da prihvati jer jednostavno ih ignoriše. Kada je u pitanju poljoprivreda i ruralni razvoj predložili smo bolje rešenje od postojećeg za razvoj ove grane privrede. Želimo da poljoprivredni proizvođač smanji troškove proizvodnje i da svoj rad, poboljša svoj tržišni položaj i nažalost gde decenijama unazad svaka vlada govori kako je poljoprivreda naša razvojna šansa, ali sa ovakvim odnosom ništa se ne čini da se položaj našeg poljoprivrednog proizvođača poboljša. Kroz recimo veće subvencije, i veća ulaganja, odnosno da se više bazira na ruralni deo Srbije koji još malo ima mlađe populacije a koja bi bila stimulisana i ostala u tim sredinama i rešila svoju egzistenciju kako bi prehranili svoju porodicu. Razlog za donošenje ovog zakona je taj što bi Vlada, odnosno resorna ministarstva povećala novčana sredstva kako za mleko tako i za biljnu proizvodnju. Tako da smo predložili da se donja granica za mleko po kvartalima kojom se ostvaruje premija smanji, a posebno tamo gde su otežani uslovi a proizvodnja na minimum. U tom slučaju donja granica premije za mleko po kvartalima umesto dosadašnjih 1500 smanji na 1000 litara, kako bi oni sa otežanim uslovima proizvodnje mogli ostvariti pravo na premiju. Zatim smo predložili da se premija za mleko poveća sa dosadašnjih 7 dinara na 10 dinara, dok za biljnu proizvodnju postojeće rešenje po hektaru iznosi trenutno najviše 6.000, predložili smo da to bude najmanje 9.000 dinara. Time bi pokazali, ako prihvatite ove predloge, da vam je bar malo stalo do ruralne Srbije i njenog poljoprivrednog proizvođača. Hvala.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – osam poslanika. Nije prihvaćen predlog. Poslanik Sreto Perić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o stavljanju van snage Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Da li narodni poslanik Sreto Perić želi reč? (Da.) Izvolite.
Stav SRS je da svaki dužnik ispunjava svoje obaveze, bez obzira kolike su one, koliku vrednost i značaj za njega imaju. Međutim, u stvarnosti, u životu se može desiti da dužnik dođe, odnosno zapadne u situaciju da otežano ide ispunjenje njegovih obaveza. Potraživanje je pravo gde se ostvaruje pravo u slučaju da dužnik ne pristane dobrovoljno da izvrši tu obavezu, a ostvaruje se kod suda. Srbija je jedna od retkih država koja je odlučila da ovaj deo ostvarenja prava poveri paradržavnim ili parasudskim organima. Od 2011. godine, građani Srbije imaju problem sa takvim zakonom, usledile su izmene i dopune, pa novi zakon, pa u toku ove godine ponovo izmene i dopune, međutim, to nije donelo nikakvo dobro građanima Srbije. Naprotiv, i dalje situacije je ista, iako je i etički kodeks o ponašanju javnih izvršitelja donet 2016. godine, ni on nije dao neke ozbiljnije rezultate kada je u pitanju zaštita dužnika. Da bi vi razumeli SRS se ne zalaže samo da zaštiti dužnike, naš interes i cilj je kao ozbiljne političke stranke, državotvorne stranke, da zaštitimo i poverioce i dužnike i smatramo da je to jedino moguće preko nadležnih sudova. Jedne prilike je ministar pravde, gospođa Nela Kuburović, izjavila, ali ona izjavljuje u 2018, 2019. godini, da je bio problem 2011. godine kada su u pitanju razna izvršenja, pa je onda država morala da interveniše na taj način što je donela takav Zakon o izvršenju i obezbeđenju. Onda se posle hvali nekim finansijskim rezultatima i efektima, pa to nije dobro. Sada imamo jedan sudski spor koji traže duže od decenije. Mislim da je izvan granica države Srbije poznata i čuvena afera „Indeks“ nije rešen. Da li će nekom ministru u narednom periodu pasti na pamet da osnuje neki organ, kako bi se on sad mogao zvati ne znam… da osnuje neki organ koji će preuzeti određen broj sudskih predmeta i pokušati da ih reši efikasnije i brže nego što to rade naši sudovi. Mi prihvatamo činjenicu da sudovi nisu uvek ažurni, ali na tome treba poraditi. To treba dovesti u red, a ne tako što ćemo im oduzeti, izuzeti iz njihove nadležnosti ono što bi i po Ustavu i po zakonu, trebalo da bude isključivo u nadležnosti sudova i poveriti nekom ko, ja bih rekao više nema ni osećaj, izgubi se to. Znate, ako neko enormno mnogo zarađuje i ako je u prilici da za godinu, odnosno dve godine zaradi 2,1 milion evra kao izvršitelj, on nema osećaj realnosti, nema stvarnost. NJemu sve postaje imaginarno, njemu je valjda novac jedino najbitniji.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – osam poslanika. Narodni poslanik Nikola Savić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o udžbenicima. Da li narodni poslanik Nikola Savić želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam predlog da se dnevni red ove Skupštine dopuni Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o udžbenicima. Udžbenici su jedna veoma važna oblast, gde se naša najmlađa populacija prvi put susreće sa nečim ozbiljnim i sve tokom celog svog školovanja. Međutim, u ovoj oblasti, danas vlada bukvalno haos gde udžbenike piše svako, izdaje svako i svako vrši njihov odabir. Ovde, pre svega mislim na one udžbenike koji se odnose na nacionalnu istoriju, nacionalnu kulturu, nacionalnu pismenost i sve ostalo. Zato i ne čudi što nam se dešava da neke nama susedne zemlje ili zemlje bivše Jugoslavije, prisvajaju kulturno-istorijske spomenike, naše književne epove i ostalo. Recimo, ko danas razmišlja o tome što država Albanija odavno smatra da je Skadar na Bojani njihova građevina, pa čak i onu našu čuvenu narodnu pesmu „Zidanje Skadra na Bojani“, su pre pevali. Naravno, glavnim junacima su dali neka albanska imena i njihovi učenici već odavno uče da je to albanski nacionalni ep, albanska nacionalna pesma, znači mlada Gojkovica, više nije mlada Gojkovica, nego kod njih se zove Safira ili već ne znam kako, i ovde u ovoj zemlji niko o tome ne vodi računa. Imamo i slučaj odnedavno, gde se jedna čuvena srpska crkva na KiM, na Novom Brdu, već tamo je istaknuta zastava Albanije i to su kosovski Albanci prihvatili kao svoje kulturno i istorijsko nasleđe. Ovakvih primera ima mnogo. Svi mi, recimo, gledamo kada imamo priliku uveče „Slagalicu“ na "RTS1", ali već od vremena i od momenta kada je umrla Milka Canić, možemo primetiti da tamo možemo sresti svega i svačega, potpuno neverovatnih činjenica, stvari koje nemaju veze sa nekom logikom i sa nekom elementarnom pismenosti. To je posledica toga što se udžbenici ne pišu na adekvatan način, i kao što sam rekao, što udžbenike piše svako, izdaje svako i svako vrši njihov odabir. Ovo i ne čudi ako znamo da monopol na tržištu udžbenika u našoj državi imaju, pre svega, slovenačke, hrvatske i nemačke firme, zato i ne čudi...
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za je glasalo devet poslanika. Narodni poslanik Nikola Savić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima. Da li narodni poslanik Nikola Savić želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, tražio sam da se dnevni red ove sednice dopuni i tačkom koja se odnosi na izmene i dopune Zakona o bezbednosti na putevima. Ako je ovaj prethodni Zakon o udžbenicima koji sam obrazlagao iz jedne druge oblasti i ako tu možda treba malo više da se poradi, treba više vremena, više državne strategije, više ljudi da se uključi, više razmišljanja, Zakon o bezbednosti saobraćaja na putevima je jedna rutinska stvar gde treba samo promeniti jednu, odnosno dve odredbe u jednom članu zakona. Radi se o regulisanju saobraćaja na raskrsnicama, gde se doslovno tumačeći slovo zakona ne može jasno u precizno utvrditi ko je vinovnik eventualne nesreće ili saobraćajne nezgode na tim raskrsnicama. Bez obzira što se ova Vlada hvali, hajde da kažemo i s pravom da je uradila mnogo autoputeva i da se to i dalje radi, doduše, Predlog ovog zakona ne odnosi se na autoputeve, jer tamo nema semafora, nema raskrsnica, ali ovo je jedna trivijalna stvar gde bi Ministarstvo nadležno za poslove saobraćaja trebalo da ovo uzme u obzir i promeni jednu, odnosno dve odredbe u jednom članu ovog zakona, kako ne bi bilo dileme o tome ko je vinovnik saobraćajne nezgode. Stručnjaci iz oblasti saobraćaja ovu problematiku tretiraju na jedan način, stručnjaci iz oblasti prava ga tretiraju na drugi način i kada dođe do suda, do sporova to se oteže u nedogled. Tako da, ovo je jedna stvar za koju nije potreban nikakav novac, nikakvo posebno naprezanje, jednostavno samo dobra volja Ministarstva za saobraćaj.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - devet. Narodni poslanik Miroslava Stanković Đuričić predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o biomedicinski potpomognutoj oplodnji. Reč ima narodni poslanik Miroslava Stanković Đuričić. Izvolite.
Zahvaljujem. U ime SRS podnela sam Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o biomedicinski potpomognutoj oplodnji. Svedoci smo izuzetno loše demografske slike Republike Srbije i svake godine Republika Srbija izgubi od 35 do 38 hiljada stanovnika i, ako se ovako nastavi, za četrdesetak godina imaćemo tri miliona stanovnika manje nego danas. Ako svemu dodamo činjenicu da više od 300 hiljada parova ima problema sa neplodnošću, dolazimo do toga da je Zakon o biomedicinski potpomognutoj oplodnji izuzetno važan, a problem nataliteta jedan od gorućih problema Republike Srbije. Oni koji prolaze kroz ovu bitku znaju koliko je teško prikupiti svu potrebnu dokumentaciju kako bi se došlo do komisije za sam ulazak u proces. Kao neko ko je i sam prošao kroz ovaj proces, mogu da kažem da su parovi često neshvaćeni i da se osećaju usamljeno i bespomoćno. Trebalo bi postići da dijagnostika bude jednostavna, brza i pristupačna, što trenutno apsolutno nije slučaj. Neophodno je ukinuti starosnu granicu i ostaviti komisiji da proceni po individualnom reproduktivnom potencijalu. Treba omogućiti svakoj ženi koja ispunjava medicinske uslove da pokuša da se ostvari kao majka. Takođe, treba zakonom regulisati pitanje muške neplodnosti, odnosno obezbediti muškarcima da se leče o trošku Republičkog fonda zdravstvenog osiguranja. Zatim, povećati broj finansiranih pokušaja biomedicinski potpomognute oplodnje od strane Republičkog fonda zdravstvenog osiguranja, kao i omogućiti proces sa zamrznutim materijalom parovima koji imaju problem muške neplodnosti, kao i parovima koji su zdrav materijal zamrzli pre nego što su ušli u proces lečenja malignih oboljenja. Takođe, omogućiti finansiranje troškova Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za zamrzavanje i odmrzavanje materijala. Omogućiti proces i onim parovima koji su se već ostvarili kao roditelji bilo prirodnim putem ili putem vantelesne oplodnje. Zašto bi ti parovi bili osuđeni na jedno dete ukoliko žele još dece i ukoliko je jedini način da se opet ostvare kao roditelji upravo biomedicinski potpomognuta oplodnja, a takvih parova nema malo? Ovo pravo je garantovano i Ustavom Republike Srbije, članom 63. koji kaže da svako ima pravo da slobodno odluči o rađanju dece i da Republika Srbija podstiče roditelje da se odluče na rađanje i pomaže im u tome. Ovaj problem je veoma složen i osetljiv i treba mu temeljno pristupiti i rešavati ga. Predlažem da podržite ovaj Predlog izmene i dopune Zakona zbog alarmantne demografske slike Republike Srbije. Zahvaljujem.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – devet. Narodni poslanik Aleksandar Šešelj predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izvršnom postupku i obezbeđenju. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo sa javnim beležništvom raskrstili 1945. godine. besmisleno je da se mi pozivamo na neke evropske demokratske principe i da mi uvodimo javno beležništvo na štetu naših građana. Javni beležnici su velike štetočine, koji su uvedeni u pravni sistem Republike Srbije. Šta je ono što je karakteristično kod javnih beležnika? To je da su njihove tarife trostruko veće nego što su to bile tarife i takse koje je ostvarivao i naplaćivao sud u redovnom postupku. Prema tome, ako imate beležnika koji je za godinu zaradio 80 miliona u jednoj opštini Beograda, onda mora biti ovo pitanje rešeno na jedan drugačiji način. Građani su brže i lakše dolazili do overavanja isprava pred sudom. Kada građanin treba da overi ugovor o prometu ili neki drugi pravni posao da obavi, mogao je to da obavi u toku jednog sata najduže. Sada to ne može građanin da ostvari pred javnim beležnikom ni danima, jer javni beležnik sada vam zakazuje overu kao kada idete na operaciju kod lekara, pa sada birajte šta vam je činiti. Javni beležnici nisu opravdali cilj za koji su oni bili zapravo i osnovani i ugrađeni u pravni poredak. Zato SRS predlaže da se ukinu javni beležnici. To je jedna mala grupa ljudi koju je bivši režim izabrao, ali to su ljudi koji se enormno bogate na štetu naših građana, pa nije svejedno ako overavate ugovor pred sudom koji košta možda 30 ili 40 hiljada najviše ili ćete kod beležnika da overavate ugovor i sve one radnje koje on nabroji po svojoj specifikaciji da to bude i po nekoliko stotina hiljada dinara. Prema tome, dame i gospodo, SRS predlaže da se ukinu javni beležnici i da se vratimo u redovno stanje pred naše sudove.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 11. Narodni poslanik Petar Jojić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakonika o krivičnom postupku. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite.
Gospođo predsednice Narodne skupštine, gospodo narodni poslanici, radi se o jednoj veoma važnoj materiji iz oblasti krivičnog prava koje nije dobro uređeno u Republici Srbiji. Naime, mnoge odredbe Zakonika o krivičnom postupku i Krivičnog zakonika nisu usaglašene sa Ustavom Republike Srbije, a ujedno ni sa uporednim pravom modernih evropskih i drugih država. U ime SRS ja sam predložio da se izvrši izmena i dopuna Zakonika o krivičnom postupku, a pre svega u članu 379. stav 1. koji bi trebao da se menja i da glasi – ako na glavni pretres ne dođe oštećeni kao tužilac ili privatni tužilac, niti njihov punomoćnik, koji su uredno pozvani, a postupak nisu opravdali, predsednik veća će naložiti da oštećeni kao tužilac, privatni tužilac ili njegov punomoćnik opravdaju izostanak u narednih osam dana pod pretnjom obustave postupka. Posle stava 2. predložio sam da se dodaju st. 3. i 4. „Ako oštećeni u tom slučaju kao tužilac, privatni tužilac ili njihov punomoćnik u ostavljenom roku opravdaju izostanak sa glavnog pretresa u smislu stava 2. ovog člana, predsednik veća će nastaviti postupak u skladu sa odredbama zakona“. Treći stav sam predložio: „Ako oštećeni kao tužilac, privatni tužilac ili njihov punomoćnik nakon ostavljenog roka ne opravdaju izostanak, predsednik veća će rešenjem obustaviti postupak“. Dame i gospodo, Ustav Republike Srbije je normirao jednakost stranaka u postupku. Međutim, ovde nema jednakosti ako na glavni pretres ne dođe javni tužilac. Javni tužilac vam je privilegovan. On može da ne dođe na glavni pretres, pa će veće tog suda odložiti glavni pretres i zakazati za neki drugi dan. Ali, ukoliko oštećeni i kao privatni tužilac ne dođe, onda se postupak obustavlja. Ovim predlogom zakona, dame i gospodo, unapređuje se, pre svega, ova norma u Zakoniku o krivičnom postupku i stranke u postupku, kako oštećeni, kako privatni tužilac, izjednačavaju se, kao što su to nadležnosti i prava i obaveze javnih tužilaca.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – devet poslanika. Konstatujem da nije prihvaćen predlog. Narodni poslanik Petar Jojić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopuni Krivičnog zakonika. Izvolite.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, ja sam u ime SRS predložio izmenu i dopunu Krivičnog zakonika, i to u članu 19, gde sam predložio da se menja i da glasi – nužna je ona odbrana koja je neophodno potrebna da učinilac od sebe ili drugog, od svoga dobra ili dobra drugog odbije istovremeni protivpravni napad. Stav 3. predlažem da se manja i da glasi – učinilac koji je prekoračio granice nužne odbrane blaže će se kazniti. Posle stava 3. predlažem da se doda novi stav koji glasi – ako učinilac prekorači granice nužne odbrane usled jake razdraženosti ili prepasti izazvane napadom, oslobodiće se krivičnog gonjenja. Dame i gospodo, mi smo svedoci u Republici Srbiji da godišnje na hiljade krivičnih dela razbojništava, ubistava, silovanja, pljački, svesni smo svega toga što naši građani doživljavaju i preživljavaju, a da zakonom nije regulisano da taj građanin ima pravo na samoodbranu, da štiti sebe, svoj život, svoju bezbednost, svoju imovinu i da na taj način bude u skladu sa Ustavom zaštićen. Ovo pitanje je detaljno rešeno u uporednom pravu, kako kontinentalnog, tako i evropskog. Prema tome, ovde se ukazuje nužna potreba da se u Krivičnom zakoniku konačno reguliše nužna odbrana, jer svaki čovek ima pravo na nužnu odbranu. Imali smo slučaj u Žarkovu, kada je kriminalac provalio prozor kroz kupatilo, ušao je u kuhinju, u kuhinji je porodica doručkovala, kriminalac je uzeo nož i napao gazdu, a gazda je tada, tom prilikom, upotrebio nož i njega ranio, a on je pobegao kroz prozor od kupatila i na kraju je završio, jer je u bolnici preminuo. Ali, taj čovek, koji se banio, koji je branio i sebe i imovinu svoju i svoje građane, taj čovek je bio izložen godinama krivičnog gonjenja i suđenja. Prema tome, smatram da je ovde nužno da se izvrše izmene i dopune Krivičnog zakonika.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – sedam poslanika. Nije prihvaćen predlog. Narodni poslanik Miladin Ševarlić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog deklaracije o genetički modifikovanim organizmima i proizvodima od GMO. Izvolite.
Zahvaljujem. U periodu od januara 2012. godine do decembra 2016. godine u Srbiji smo organizovali kampanju „Srbija bez GMO“. Rezultat te kampanje je jedinstven u Evropi. Preko 7.000 odbornika u 136 opština i gradova jednoglasno se izjasnilo za Deklaraciju protiv uvoza, uzgoja, prerade i prometa GMO i proizvoda od GMO. Nijedna skupština opštine ili grada do danas nije poništila tu deklaraciju. Na osnovu toga, kao nestranački narodni poslanik 2017. godine sam podneo ovaj predlog krovne deklaracije, koji je potpuno isti tekst. Razlika je samo u jednom članu. Obavezuje se Narodna skupština da će pre razmatranja izmena i dopuna postojećih zakona u kontekstu GMO ili donošenja novih sprovesti narodni referendum da se građani izjasne, jer je osnovno ljudsko pravo, prvo, da ima šta da jede i drugo, da odlučuje šta će on jesti. Zašto Narodna skupština to ne želi? Nije mi jasno. Evo, ovo je tekst izmenjenog člana 5. Zakona o bezbednosti hrane. Zakon glasi – genetički modifikovana hrana i genetički modifikovana hrana za životinje, hrana i hrana za životinje dobije od GMO. Životinje su označene kao posebna podgrupa korisnika, a ljudi nisu označeni. Zašto se stidimo da navedemo da su i ljudi korisnici genetički modifikovane hrane po odredbi člana 5. izmene i dopune Zakona o bezbednosti hrane, koji je usvojila ova Narodna skupština? Ovo je i jezički potpuno neprimereno srpskom jeziku, što je potvrđeno u Institutu za jezik SANU. Hvala.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – tri poslanika. Narodni poslanik Zoran Živković predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopuni Zakona o izboru narodnih poslanika. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Narodni poslanik Zoran Živković predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o planiranju i uređenju prostora i naselja. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Narodni poslanik Zoran Živković predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog rezolucije Narodne skupštine o priznanju i osudi genocida nad Jermenima počinjenom u Osmanskom carstvu u periodu od 1915. do 1922. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Narodni poslanik Zoran Živković predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Zakona o visokom obrazovanju. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Narodni poslanik Zoran Živković predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica i okolnosti koje su dovele do nezakonitog oduzimanja dozvole za rad Akcionarskog društva za osiguranje „Takovo osiguranje“, Kragujevac. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Narodni poslanik Zoran Živković predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopuni Zakona o Vladi. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Narodni poslanik Zoran Živković predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmeni Zakona o finansiranju političkih aktivnosti. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Narodni poslanik Zoran Živković predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopuni Zakona o izboru predsednika Republike. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Narodni poslanik Zoran Živković predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopuni Zakona o izboru narodnih poslanika. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Narodni poslanik Zoran Živković predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmeni Zakona o radu. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Narodni poslanik Ana Karadžić predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog odluke o obrazovanju komisije za istragu i utvrđenje broja žrtava agresije NATO pakta 1999. godine. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsednice, poštovani narodni poslanici, poštovani građani Srbije, prošlo je 20 godina od NATO agresije na Saveznu Republiku Jugoslaviju, 20 godina od činjenica da je Savezna Republika Jugoslavija bombardovana bez odluke Saveta bezbednosti UN i protivnom međunarodnom pravu. Ovim putem poslanička grupa Pokreta socijalista podnosi predlog za dopunu dnevnog reda, kako bi se oformila komisija koja će utvrditi tačan broj žrtava NATO agresije imenom i prezimenom. Mi danas na čelu Srbije imamo vlast koja se seća svojih žrtava, koja odaje počast žrtvama svih ratova, počev od obeležavanja Vidovdana, preko Prvog srpskog ustanka 1804. godine, zatim Drugog svetskog rata, proboja Sremskog fronta i preko Srba stradalih i prognanih u „Oluji“ 1995. godine. Vlada Republike Srbije obeležava preko 80 godišnjica svake godine i odaje počast svim stradalima. Takođe se obeležava i Dan sećanja na žrtve NATO agresije, ali mi nemamo konačan broj žrtava stradalih i mi nemamo njihova imena i prezimena. Mi to dugujemo porodicama žrtava. Mi to dugujemo našoj deci i dugujemo našoj državi. Naš narod je više puta stradao od NATO agresora - 1995. godine bombardovana je Republika Srpska, 1999. godine Savezna Republika Jugoslavija. Nažalost, 2000. godine došli su na vlast neki kojima taj podatak uopšte nije značajan, pa su NATO agresiju nazivali često i NATO humanitarnom intervencijom ili akcijom. Uništili su našu vojsku, uništili su topove, uništili su haubice, uništili su tenkove. Bivša vlast, a sadašnja opozicija nije se setila da oda počast stradalim u NATO bombardovanju, da utvrdi ko su ta deca, ko su te majke, braća, sestre, ko su ti vojnici heroji koji su stradali od NATO zločinaca. To nije pokušala da utvrdi, ali je brže bolje pustila preko 200 albanskih terorista iz zatvora i sramotno optužila Republiku Srbiju da je genocidna država. Godine 2016. Skupštini od strane opozicije podnet je predlog o genocidu u Srebrenici. Srbija nikada nije bila i nikada neće biti genocidna država. Dok su bili plaćeni da državu uništavaju i ruše, u istoj toj Srbiji nikada imenom i prezimenom nisu utvrdili ko su te žrtve NATO agresije, gde je ubijeno preko 2.000 civila i ranjeno preko 6.000, od toga 2.700 dece. Mi ne znamo konačan spisak i ne znamo sva imena, ali molimo narodne poslanike da danas podrže predlog da se oformi ta komisija, da se istraži i utvrdi tačan broj žrtava NATO bombardovanja… (Predsednik: Završite rečenicu.) … kako bismo kaznili bar na neki način ovaj zločin protiv mira koji 20 godina nije kažnjen. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 13 poslanika. Narodni poslanik Bojan Torbica predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o sudijama. Da li želite reč?
Zahvaljujem. Prvog januara 2010. godine u zakonodavni sistem Republike Srbije uvedeni su prekršajni sudovi. Sudije prekršajnih sudova sude predmete iz oblasti borbe protiv korupcije, carine, budžetskog sistema, deviznog poslovanja, pristupa informacijama od javnog značaja, radiodifuzije, prometa eksplozivnih materija, vojne materije, zaštita od požara, bezbednosti saobraćaja, javnog reda i mira, prekršaji iz nadležnosti nadzora DRI i još mnogo drugih oblasti. Raznovrsnost predmeta i broj propisa kojim se služe ne može se porediti ni sa jednom drugom materijom u drugim sudovima, što im daje posebnu težinu. S obzirom da u radu koriste približno 270 zakona i oko 800 podzakonskih propisa, što od sudija zahteva posebnu veštinu u primeni i praćenju i tumačenju zakonskih i podzakonskih propisa. Činjenica da su stručnost i osposobljenost za obavljanje sudijske funkcije, koje pri izboru na sudijsku funkciju moraju da ispune, identični sa uslovima koje moraju da ispune sudije drugih sudova, a vrednovanje i ocenjivanje je po osnovu Pravilnika o kriterijumima, merilima i postupku za vrednovanje rada sudija i predsednika sudova identični su sa vrednovanjem drugih sudija. Dolazimo u situaciju da domaće zakonodavstvo sudijama prekršajnih sudova daje status sudija sa svim obavezama, ali ne i sa svim pravima. Izuzev zarade prekršajnih sudija sve ostale kategorije zaposlenih u prekršajnim sudovima imaju isti način obračuna zarade sa svojim kolegama. Još nešto, a ne manje važno, samo Prekršajni sud u Beogradu, prethodne, 2018. godine naplatom novčanih kazni u budžet Republike Srbije uneo je milijardu i 222 miliona dinara. U istom periodu, za zarade sudija i sudijskog osoblja sa doprinosima isplaćeno je tri puta manje sredstava ili, preciznije rečeno, 465 miliona dinara. Oni zaista nisu teret ovog budžeta i za razliku od nekih drugih, oni svoje plate trostruko opravdavaju. Zbog toga smo i podneli ovaj predlog za izmenu zakona kako bi jednom zauvek ispravili decenijsku nepravdu prema sudijama u prekršajnim sudovima. Zahvaljujem.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, od ukupno prisutnih 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Aleksandar Stevanović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmeni Zakona o javnom redu i miru, koji je podneo Narodnoj skupštini 16. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Aleksandar Stevanović želi reč? Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče, dame i gospodo, Stranka moderne Srbije predlaže jednu manju izmenu Zakona o javnom redu i miru da bi se otklonila jedna duboka nepravda prema jednom marginalnom delu našeg društva. Naime, prema našem važećem zakonu, osobe koje se bave prostitucijom mogu prekršajno da odgovaraju zbog bavljenja tom profesijom. Taj izbor mnogima nije jasno razumljiv, to je jasno, mnogi sebe ne mogu da zamisle, ali u suštini svako ima pravo da radi sa svojim telom šta hoće, a posledice ovakvog tumačenja, kada se može prekršajno odgovarati zato što se pružaju takve usluge, jesu da se mnoge prostitutke više plaše policije, nego svojih mušterija. Takođe, taj zakon mnoge od njih može staviti u vrlo neizdrživu poziciju, ako su samohrane majke, što je jako često slučaj, posebno kod onih koji rade na marginama te profesije, i da usled kazni koje plate dođu u poziciju da ne mogu izdržavati svoju decu, odnosno da im se ta deca oduzmu. Naš predlog je da se zadrže sve odredbe koje se tiču kriminalizacije i organizovanja prostitucije, ali da osobe koje svakako žive u teškoj poziciji u našem društvu ne budu dodatno kažnjene zbog toga što se bave profesijom prostitucije. Verovati da će ta profesija nestati je, naravno, jedna od najnaivnijih koja postoji u bilo kom društvu. Izuzetno je naivna i ne zovu je uzalud najstarijim zanatom na svetu. Takođe, verovati da će se kaznama nešto postići je prilično kontraproduktivno i u suštini kažnjava one osobe koje možda jesu najveće žrtve svojih vlastitih izbora. Još jednom, mi pozivamo na to da se izvrše izmene Zakona o javnom redu i miru i da se prostitutke ne kažnjavaju novčano zbog toga što se bave tom profesijom. Sve ostale stvari su nam sasvim u redu, da se kažnjavaju i korisnici i oni koji organizuju taj posao, makroi takođe, da se još strože kažnjavaju oni koji organizuju maloletničku prostituciju.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, od ukupno prisutnih 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Aleksandar Stevanović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopuni Krivičnog zakonika, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Aleksandar Stevanović i Saša Radulović 8. novembra 2017. godine. Izvolite gospodine Stevanoviću.
Upravo smo posmatrali dosta u medijima posetu jednoj specifičnoj farmi, u stvari to je staklenik i dosta je moderan staklenik - postizao je vrhunske prinose i sa te strane nismo mi u ovom Predlogu izmena zakona o Krivičnom postupku rekli da u ovom trenutku treba razgovarati o legalizaciji tog biznisa, iako mislimo da treba podneti javnu raspravu, da je treba povesti veoma jasno i uvažiti iskustva zemalja, kao što su Portugalija, Island, mnogobrojnih zemalja, mnogobrojnih saveznih država u SAD. Međutim, ono što mi smatramo je da je potpuno nenormalno da neko zbog toga, što je u nekom momentu konzumirao marihuanu može dobiti krivični dosije i dobiti zatvorsku kaznu. Svako ima pravo da bira svoj stil života, ako je punoletna, odrasla osoba i da sa svojim telom radi šta god hoće. Kao što svako u Srbiji ima pravo da bude alkoholičar, da upražnjava bilo koji porok, sve dok on ne ugrožava druge ljude, ne vidimo ni jedan razlog da bilo ko konzumira laku drogu marihuanu bude krivično gonjen, da mu se stavlja izvesnost loše budućnosti zbog krivičnog dosijea. Da neka mlada osoba koja sa 18 ili 19 godina konzumirala marihuanu dođe u poziciju da ne može da radi na mnogim pozicijama u državnoj upravi. Mislimo da je to duboko pogrešno i smatramo da treba staviti zakonski limit šta je to posedovanje lakih droga za ličnu upotrebu. Smatramo da na taj način treba odvojiti pitanje životnog stila, od pitanja stavljanja u promet lakih droga, i mislimo da treba izbeći stigmatizaciju i pretvaranje u kriminalce u onom momentu nekoliko stotina hiljada, ako ne brojke koja je bliža milion ljudi. Ako želite imati takav zakon, taj zakon je duboko ciničan prema realnosti koja postoji u Srbiji. S toga još jedanput ponavljamo, mi smatramo da treba postojati minimalna količina lakih droga za ličnu upotrebu koja ne podleže kriminalizaciji. Smatramo da ne treba se sakrivati iza medicinskih efekata marihuane, nego da to treba biti pitanje ličnog izbora jer tim izborom niko ko to konzumira ne ugrožava bilo koga osim samog sebe, a punoletni ljudi imaju pravo da donose i dobre izbore i loše izbore, jer su to samo njihovi lični izbori.
Hvala gospodine Stevanoviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – dva, protiv – jedan, uzdržanih – nema, od 146 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Tatjana Macura, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Tatjana Macura, Vladimir Đurić, Aleksandar Stevanović, LJupka Mihajlovska i Nenad Božić, 25. septembra 2018. godine. Izvolite koleginice Macura.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Poštovane kolege, ja ću vas i danas zamoliti da moj predlog za izmenu i dopunu Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom podržimo svij zajedno kako bi se u skupštinskoj raspravi konačno našle one izmene koje sa nestrpljenjem očekuju majke koje su se porodile u periodu od jula 2018. godine pa na ovamo. Mi smo danas, kao što svi znate, usvojili budžet za narednu kalendarsku godinu. U tom budžetu se udvaja negde oko 1,9 milijardi dinara više nego što je to ranije bilo za podršku Ministarstvu za rad. Iskreno se nadam da ovaj novac koji je usmeren za rad Ministarstva za rad može biti upotrebljen za podršku roditeljstvu u Srbiji i sa tim u vezi ja bih volela da me podržite u nameri da se konačno izmene i dopune Zakona o finansijskog podršci porodici sa decom, koje je određeni broj majki ostavljaju sa nadoknadama koje su neke čak i ispod hiljadu dinara mesečno, da one postanu dostojanstvenije kako bi mogle zaista da uživaju u roditeljstvu i u Srbiji. Hvala.
Hvala koleginice Macura. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 146 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Tatjana Macura, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o teritorijalnoj organizaciji Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 25. septembra 2018. godine. Izvolite koleginice Macura.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Poštovane kolege, mi smo u toku prošle godine uspeli da usvojimo izmene Zakona o teritorijalnoj organizaciji Republike Srbije. Predlog je došao od koleginice sa druge strane ove sali i, čini mi se, od jednog kolege i tada sam se ohrabrila da napišem i ja Predlog izmene i dopune Zakona o teritorijalnoj organizaciji, da zatražim vašu podršku. Naime, jedna beogradska opština, Gradska opština Zemun sa svojim predispozicijama odgovara tome da ona iz jedne gradske opštine konačno postane samostalna jedna celina, odnosno grad. U korist ove ideje da Zemun konačno postane grad govori i podatak da prema popisu iz 2011. godine na teritoriji ove opštine živi skoro 160 hiljada stanovnika, što je daleko veći broj građana nego što u stvari živi i u pojedinim gradovima Republike Srbije. Zatim da imamo jako veliki broj zaposlenih građana čiji porezi i doprinosi, koji se uredno uplaćuju u budžet Republike Srbije, u stvari odlaze usmereno na grad, pa se odatle preusmeravaju na građane koji žive na teritoriji Zemuna. Onda imamo jako veliki broj poljoprivrednih gazdinstava je takođe nešto što jeste zanimljivo s obzirom da se Zemun nalazi tako blisko povezano sa centrom grada. U Zemunu imamo 19 osnovnih škola i devet srednjih škola. To je ono što imamo prema popisu iz 2017. godine i prema nekim najavama čelnika lokalne samouprave u Zemunu ima čak indicije da će doći do možda proširenja broja, odnosno povećanja broja osnovnih škola i ovo su samo neki od podataka koji idu u korist toga da Zemun konačno postane grad. U Zemunu postoje naselja koja prema svojim predispozicijama odgovaraju tome da postanu konačno opštine, da se osamostale, da mogu samostalno i nevezano za Gradsku opštinu Zemun sadašnju, odnosno za Grad Beograd da funkcionišu zajedno. Konkretno govorim o naselju Batajnica koje je izuzetno veliko. Mi imamo jednu veliku industrijsku zonu. Imamo takođe tri osnovne škole i ova sredina u kojoj živi verovatno i najveći broj građana sa teritorije sadašnje Gradske opštine Zemun, ima potrebe da ova sredina bude dodatno urbanizovana tako što će konačno dobiti dom zdravlja, a ne jednu zdravstvenu stanicu, tako što će konačno dobiti srednju školu i sve ono što u stvari bi samom prekvalifikacijom ovog mesta iz jednog običnog naselja u opštinu, odnosno gradske opštine Zemun u grad, to je sve ono što bi moglo u budućnosti da značajno olakša život građana na ovoj teritoriji. Hvala.
Hvala gospođo Macura. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 147 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Vladimir Đurić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o finansijskoj političkih aktivnosti, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Vladimir Đurić, Tatjana Macura, Aleksandar Stevanović, LJupka Mihajlovska i Nemanja Radojević 23. septembra 2019. godine. Izvolite gospodine Đuriću.
Hvala predsedavajući. Stranka Moderne Srbije smatra da je Zakon o finansiranju političkih aktivnosti jedan od ključnih zakona našeg političkog i predizbornog sistema, koji u najvećoj meri može povratiti poljuljano poverenje građana u politički sistem i u predstavnike koje kroz politički proces građani delegiraju između ostalog i u ovu Narodnu skupštinu. Stranka Moderne Srbije smatra da su politički subjekti dužni biti u svom finansiranju potpuno, potpuno transparentni prema građanima i da su informacije o svom finansiranju, svog rada i svojih izbornih kampanja dužni u potpunosti prezentovati građanima. Mi ovim predlogom zakona ujedno želimo i da razjasnimo jednu dilemu u domaćoj javnosti, a to je da li je bolje političke subjekte finansirati iz javnih ili iz privatnih izvora. Skrećemo pažnju da u zemljama OEBS-a, koje su zemlje sa razvijenim demokratijama, preko 80% finansiranja političkih subjekata potiče iz javnih izvora. Time se otklanja rizik da politički subjekti potpadnu pod privatni uticaj svojih privatnih finansijera i time se zapravo otklanja rizik od fenomena koji se zove – zarobljene politike. To je situacija u kojoj politički subjekti zapravo zagovaraju politike koje su u privatnom interesu njihovih privatnih finansijera, a ne u javnom interesu svih građana. Naravno, stranka Moderne Srbije smatra da bi idealno bilo kada bi se politički subjekti u Srbiji u mnogo većoj meri finansirali od velikog broja malih donacija građana, jer bi time ti politički subjekti pokazali da imaju svoje utemeljenje u masovnosti i u masovnosti biračke podrške, a građani bi time podigli svoj nivo političkog aktivizma i demonstrirali poverenje u te političke subjekte, kroz lični finansijski doprinos, kroz veliki broj malih sitnih donacija, kao što je, recimo, primer predsedničke kampanje potencijalnog predsedničkog kandidata Bernija Sandersa u Sjedinjenim državama. Nažalost, svesni smo da je srpski politički sistem daleko od ove preko potrebne nove političke kulture. Zato je stranka Moderne Srbije predložila nekoliko izmena u Zakonu o finansiranju političkih aktivnosti, a jedna od ključnih na koju ću ovim putem skrenuti pažnju je promena raspodele javnog novca u korist boljeg i jačeg finansiranja političkih subjekata koji deluju na lokalnim izbornim nivoima. Dakle, u lokalnim sredinama bliže građanima i bliže njihovim svakodnevnim političkim potrebama. Jer, postojeće rešenje podrazumeva jednaki procenat raspodele poreskih prihoda i na centralnom i na lokalnom nivou izbora, što je potpuno nelogično, obzirom da lokalne samouprave u tim poreskim prihodima učestvuju mnogo manje. Na ovaj način, lokalne političke organizacije koje ne učestvuju nužno na nacionalnom izbornom nivou došle bi do boljih materijalnih sredstava i mogle bi na bolji način zagovarati javne politike bliže građanima i njihovim svakodnevnim životima. Hvala.
Hvala gospodine Đuriću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Pre nego što pređem na naredni predlog, želim da vas obavestim da saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine da ćemo raditi i posle 18.00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Narodni poslanik Đorđe Vukadinović na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica i okolnosti ubistva gospodina Olivera Ivanovića, predsednika Građanske inicijative „Srbija, demokratija, pravda“, počinjenog u Kosovskoj Mitrovici, dana 16. januara 2018. godine, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici dr Sanda Rašković Ivić, dr Dijana Vukomanović, Đorđe Vukadinović i Slaviša Ristić, 5. marta 2018. godine. Da li narodni poslanik Đorđe Vukadinović želi reč? Nije prisutan. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Đorđe Vukadinović na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o proizvodnji i prometi naoružanja i vojne opreme, koji je podneo Narodnoj skupštini 27. septembra 2018. godine. Da li narodni poslanik Đorđe Vukadinović želi reč? Nije prisutan. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Marijan Rističević na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije radi utvrđivanja činjenica i okolnosti vezanih za poslovanje kablovskih operatera, emitovanja prekograničnh kanala, emitovanja domaćih reklama u sadržajima prekograničnih kanala i ostalih nepravilnosti vezanih za elektronske medije i kablovske operatere koje kontrolišu Dragan Đilas, Dragan Šolak i Dejvid Petreus, koji je podneo Narodnoj skupštini 12. aprila 2019. godine. Izvolite gospodine Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada sam pisao ovaj predlog, tada nisam znao da je deo tog poduhvata i Baškim Ulaj, narko diler i perač para, vođa tropoljske mafije, vođa albanske tropoljske mafije, čiji specijalni savetnik je bio programski direktor „N1“ televizije, Jugoslav Ćosić. Kolega Komlenski je govorio da su prihodi preko firme „Kej konekšn“ – ključna veza, a stvarno je ključna veza Jugoslava Ćosića i drugog osnivača da su ti prihodi bili preko milion evra, sem 510.000 evra, osnivači te firme su podigli 335.000 funti britanskih, 147.000 dolara i 37 miliona dinara. Posebno su mi sada interesantni ne samo šiptarski evri, već su mi interesante britanske funte. Svi znate da se general Simović prodao za 200.000 evra, izvršio puč i svi znate da su Srbi izgubili 13% stanovništva za 200.000 evra generala Simovića. Ovaj general poleta, Ćosić, general savetnik albanske tropoljske mafije je dobio 335.000 evra. To potvrđuje moje navode da u principu ovo što se događa na beogradskim ulicama pre svega, što organizuje nazovi, opozicija je u stvari fizički rad koji treba da se zaštiti nelegalnim biznisom Šolaka, Đilasa, a vidimo da se tu priključio i Jugoslav Ćosić i da ima enormnu apanažu. S toga, predložio sam da se osnuje anketni odbor i da ispitam kako to neregistrovane televizije u Srbiji emituju program, a da pri tome nisu registrovane. Oni kažu da oni reemituju program iz Luksemburga, ali je utvrđeno preko luksemburškog regulatora da tamo nema emitovanja. Ne može biti reemitovan program bez emitovanja, pri tome, emituju reklame i uzimaju hleb regularnim srpskim medijima koji su registrovani kod REM-a. Takođe, u sklopu anketnog odbora treba ispitati šta rade službenici u REM-u i za koliko novca rade i pravdaju taj Šolakov i Đilasov biznis, službenici, izvršni direktori, generalni sekretar REM-a koji žele po svaku cenu da pokriju ovaj nelegalni biznis koji ugrožava domaće medije, ali i bezbednost i sigurnost svih građana, jer oni su vođe ovoga što se događa, oni to medijski sponzorišu, oni vrše potporu toga, oni vrše izveštavanje, oni organizuju sve što se dešava na beogradskim ulicama. Sve je proizvod nelegalnog Šolakovog i Đilasovog biznisa. Hvala. Takođe, u sklopu anketnog odbora treba ispitati šta rade službenici u REM i za koliko novca rade i pravdaju taj Šolakov i Đilasov biznis, službenici, izvršni direktori, generalni sekretar REM koji žele po svaku cenu da pokriju ovaj nelegalni biznis koji ugrožava domaće medije, ali i bezbednost i sigurnost svih građana. Oni su vođe ovoga što se događa, oni to medijski sponzorišu, oni vršu potporu toga, oni vrše izveštavanje, oni organizuju sve što se dešava na beogradskim ulicama. Sve je proizvod nelegalnog Šolakovog i Đilasovog biznisa.
Hvala, gospodine Rističeviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 20, protiv – niko, uzdržan – niko, od 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Marijan Rističević, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se dnevni red sednici dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije, radi utvrđivanja činjenica i okolnosti vezanih za proglašenje lažne države Kosovo, uticaja koje je na to imalo mišljenje međunarodnog suda pravde, te povodom toga odgovornost bivšeg ministra inostranih poslova Vuka Jeremića, koji je podneo Narodnoj skupštini 27. marta 2018. godine. Izvolite gospodine Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, postojao u Cazinskoj krajini čuveni Murat aga Pozderac. NJegov unuk ili praunuk Vuk Jeremić u narodu poznatiji kao Vuk potomak, ako je on bio slavni i čuveni Murat aga Pozderac, onda je Vuk Jeremić nečuveni i neslavni potomak slavnog Murata age Pozderca. Svakako se sećate da u Savetu bezbednosti, kome je prisustvovao i predsednik lažne države Kosovo Tači, da je za kamen temeljac svoje državnosti naveo mišljenje Međunarodnog suda pravde. Da je na osnovu tog mišljenja on utemeljio i Albanci na KiM utemelji svoju lažnu državu. Gle čuda, taj kamen temeljac kod Međunarodnog suda pravde nisu isposlovali kosovski Albanci, čak ni Amerikanci, nego je taj kamen temeljac dobijen na zahtev Vuka Jeremića koji je tražio mišljenje Međunarodnog suda pravde, znajući da sud sačinjavaju sudije iz zemalja koje su priznale lažnu državu Kosovo. Znao je unapred kakvo će mišljenje biti i time je taj kamen temeljac Vuk Jeremić dodao u ruke separatista, u ruke albanskih terorista koji su na osnovu toga svoje proglašenje proglasili legalnim zato što tvrde da je Međunarodni sud pravde svojim mišljenjem to potvrđuje. Verujem da anketni odbor može utvrditi i druge činjenice koje su vezane za taj slučaj jer smatram da je to vraćanje usluga američkoj administraciji i sponzorima kosovske nezavisnosti zato što su Vuk Jeremić i Boris Tadić obećali američkoj administraciji da će to učiniti ukoliko Boris Tadić bude izabran za predsednika Republike Srbije, odnosno da Albanci samo prolongiraju proglašenje nezavisnosti posle izbora Borisa Tadića 2008. godine, za predsednika Republike Srbije. To se i desilo. Čim je Boris Tadić položio zakletvu Albanci su proglasili nezavisnost, a Vuk Jeremić je tražio mišljenje i na određeni način lupio pečat na tu lažnu državu KiM. Zato mislim da anketni odbor treba da se pozabavi ovim činjenicama i o njima obavesti nadležne organe, tj. tužilaštvo. Hvala.
Hvala, gospodine Rističeviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 18, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 145. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Marijan Rističević, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije radi utvrđivanja činjenica i okolnosti vezanih za posete Narodnoj skupštini Republike Srbije određenih ekstremističkih organizacija i pojedinaca, koji je podneo Narodnoj skupštini 27. marta 2018. godine. Izvolite, gospodine Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, svi znate da je Boško LJotić Žutić svojevremeno primio Boška Pernara ovde. To je unuk onog Pernara koji u Skupštini Kraljevine Jugoslavije pitao koliko košta srpska krv. On je rado primljen gost od strane Boška Žutića LJotića, a ovde imamo njegovog predstavnika, gospodina Ševarlića, koji je juče uprkos insistiranju gospodina Martinovića, nije želeo da se ogradi od snajpera uperenog u predsednika Republike, Aleksandra Vučića i tada predsednika Republike Srpske, Milorada Dodika. Uprkos insistiranju, gospodina Martinovića, da se odrekne i ograde od naslovne stranice u vremenu sramne, oni to nisu želeli. Šta hoću time da kažem? Da ekstremizam rađa ekstremizam. Jeste možda gospodin Ševarlić izašao iz grupe Boška Obradovića, koji mu je bio nosilac liste, ali izgleda da Boško Obradović nije izašao iz gospodina Ševarlića. S tim u vezi, da ga upozorim, da ne podvaljuje ovim građanima Republike Srbije deklaraciju o GMO. Zato što je deklaracija, je li tako gospodine Martinoviću, akt niže snage u odnosu na zakon, a zakon ove Skupštine zabranjen uzgoj i promet GMO. Deklaracija ne može da poništi zakon, deklaracija je niži akt i to je sasvim bespotrebno, ali eto, ekstremističke organizacije pokušavaju da se malo dodvore građanima i preko tih lažnih deklaracija i zalaganja. Dame i gospodo, ovde je Boško Obradović, Boško LJotić, Boško Žutić primio bugarsku organizaciju „Ataka“ koja želi da pripoji Bugarskoj određene teritorije, južne teritorije naše države. Sada ne treba da vas čudi zašto je zanovljena saradnja sa bugarskom novinarkom, koja sve najgore piše o našoj namenskoj industriji koja kreira afere itd, sve je to u sklopu ekstremističkih organizacija. Nemoj da vas čudi, kada stupite u kontakt sa ekstremnim organizacijama, onda i vi postajete ekstremni i onda tražite silovanje, u logore, streljanje, snajpere, čupate znakove, pregrađujete ulicu, nabijate kese ljudima na glavu, pribegavate mučenju itd. Ekstremizam uvek rađa drugi ekstremizam. Ekstremistička organizacija Bugarska i ekstremistička organizacija iz Hrvatske, sa kojima su oni stupili u kontakt, od njih prave ekstremističku, pa čak i terorističku organizaciju. Zato je potreban anketni odbor da se pozabavi tim pitanjima, jer to može u znatnoj meri da uruši državu Srbiju. Hvala.
Hvala, gospodine Rističeviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 145. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Đorđe Milićević, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj skupštini, koji je podneo Narodnoj skupštini 30. septembra 2019. godine. Izvolite, gospodine Milićeviću.
Zahvaljujem, gospodine Marinkoviću. Uvaženi predsedavajući, dozvolite da još jednom ukažem na važnost i značaj pitanja koje smo kao poslanički klub želeli da pokrenemo kroz predlaganje izmene i dopune Zakona o Narodnoj skupštini, a to je jedno od, po našem mišljenju, ključnih pitanja - kako onemogućiti da poslanički mandat bude predmet političke trgovine nakon parlamentarnih izbora. Pored toga što je ovde reč o narušavanju izborne volje građana, ovo pitanje je direktno vezana i za političku stabilnost, a politička stabilnost je preduslov svakog daljeg napretka Srbije. Uz to, nameće se još jedno ključno pitanje, a to je šta je važnije, šta je, zapravo, starije - izborna volja građana ili vlasništvo mandata. Mislim da jednom javašluku koji traje od 2003. godine na preporuku Venecijanske komisije, kada smo u parlamentu imali preko 250, oko 300 poslanika, javašluku koji je stvorio pravnu anarhiju i prostor za političku zloupotrebu, konačno treba stati na put i konačno treba staviti tačku. Podsetiću vas da aktuelni saziv Skupštine ima 14 poslaničkih grupa i 22 samostalna poslanika. Mislim da se to nije desilo ni u jednom prethodnom sazivu Narodne skupštine Republike Srbije, da u jednom trenutku, mislim neposredno pred predsedničke izbore, nismo ni znali koliko imamo poslaničkih grupa u parlamentu, jer nismo mogli da pretpostavimo kojoj poslaničkoj grupi pripada neko od kolega narodnih poslanika, da je bilo dovoljno da imate novac, kupite političku stranku, pronađete tri poslanika i imate svoju političku stranku, iako niste učestvovali na izborima, i imate svoje poslanike u nekoliko različitih poslaničkih klubova. Poštujući Ustav, poštujući nepisano pravilo da se izborno zakonodavstvo ne menja u toku izborne godine, poštujući i ono sa čime se emotivno i lično ne slažemo, a to je da mandat pripada narodnom poslaniku jer, dozvolite, mi u Srbiji imamo proporcionalni izborni sistem. Uz dužno poštovanje, ali svako od nas nije imenom i prezimenom ušao u Narodnu skupštinu. Dakle, poštujući sve ovo što sam naveo, mi smo pokušali ovo pitanje da rešimo kroz inicijativu Predloga izmene i dopune Zakona o Narodnoj skupštini, odnosno kroz unutrašnju organizaciju Skupštine, preciznije, člana 30. Razgovarali smo sa predstavnicima Ministarstva državne uprave i lokalne samouprave. Ukoliko ovo nije dovoljno, da stavimo tačku na ovo ključno i važno pitanje, mi smo zamolili predstavnike Ministarstva da nam kažu koji je to još set zakonskih predloga koji treba usvojiti i predložiti, da bi rešili ovo ključno i važno pitanje u Srbiji. Naravno, spremni smo da razgovaramo i da prihvatimo inicijative i predloge i ostalih poslaničkih klubova. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - 22 poslanika. Poslanik Đorđe Milićević predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine. Izvolite.
Zahvaljujem, uvažena predsednice. Kao što je gospodin Marković rekao na početku skupštinskog zasedanja, 332. dan jedan deo opozicije ne učestvuje u radu Narodne skupštine Republike Srbije i to je njihovo legitimno pravo, to je njihov legitimni vid političke borbe. Međutim, nameće se jedno drugo pitanje - da li su to svoje odsustvo sa sednice opravdali u skladu sa Poslovnikom o radu Narodne skupštine Republike Srbije? Bojkot parlamenta - kažu, zato što im je onemogućena demokratska rasprava i demokratsko sučeljavanje mišljenja u parlamentu. Mi smatramo da je razlog bojkota nemogućnost da kroz argumentovanu raspravu i argumentovano sučeljavanje mišljenja pokažu svoju snagu. Dakle, ne snaga sile, već snaga argumenata. Smatramo da se uvek sa terena politikanstva moglo preći na teren argumentovane i demokratske rasprave i da smo o bilo kojoj tački dnevnog reda, da govorimo o bilo kojem zakonu, uvek mogli pronaći jedan zajednički imenitelj valjda za sve nas, a to je prosperitet Srbije. Ali, za to je potreban jedan realan, odgovoran i ozbiljan pristup, sa pogledom u budućnost, kakav definitivno nema jedan deo predstavnika opozicije. I kada su bili u parlamentu, nismo mogli čuti nikakav predlog, nismo mogli čuti nikakvu konkretnu ideju, nismo mogli čuti nikakvu alternativu. Znali smo samo jedno - da su apsolutno protiv svega što čini i radi vladajuća koalicija i slušali smo kritike zarad kritika. Ne dolaze na sednice, vrlo često kažu - ne interesuju ih poslaničke plate, ali ne vidim da se bilo ko od njih odrekao poslaničkih plata, ne vidim da se bilo ko od njih odrekao privilegija putovanja, ne vidim da se bilo ko odrekao putnih troškova, putovanja u inostranstvo. Podsetiću vas, građani Srbije, bilo da rade u privatnom ili javnom sektoru, ukoliko ne dođu na posao i ne opravdaju to svoje odsustvo, da li se to odražava na njihov materijalni status? Naravno da da. I mi moramo da delimo sudbinu građana Srbije, jer mi jesmo poslanici, ali smo građani Srbije. Nema tu građana prvog i građana drugog reda. Ne želimo mi ovim predlogom, kako je to jedan deo opozicije rekao, nikoga da disciplinujemo, niti da primoramo na bilo šta, samo insistiramo na poštovanju Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije i na poštovanju dostojanstva Narodne skupštine Republike Srbije. Inače, u potpunosti se slažemo sa vama, predsednice Narodne skupštine Republike Srbije, kada ste rekli da aktuelni Poslovnik nije dobro menjati parcijalno. Važno je da svako od nas izađe sa određenom inicijativom, sa određenim predlogom, ali aktuelni Poslovnik o radu ima brojna otvorena pitanja i novi Poslovnik o radu ne treba i ne sme da bude odraz aktuelnog političkog trenutka, pa da svaka parlamentarna većina donosi svoj Poslovnik o radu. I ovo, i prethodno pitanje, ja sam iskoristio mogućnost i postavio i predstavnicima Evropskog parlamenta. Nisam dobio odgovor, pošto smo u većini slučajeva i te 2003. godine i kada je reč o Poslovniku o radu, poslušali njihove predloge, njihove sugestije, postavio sam im pitanje na sastancima koje smo imali u Narodnoj skupštini, na razgovorima koje smo imali. Nisam dobio odgovor, što, naravno, ne znači da ga neću ponovo postaviti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - 18 poslanika. Konstatujem da nije prihvaćen predlog. Poslanik Aleksandar Martinović, na osnovu člana 92. stav 2. i člana 192. stav 3, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi zajednički načelni i jedinstveni pretres tačaka od 1 do 11 predloženog dnevnog reda i zajednički načelni pretres, druga grupa zakona, od tačke 12 do 16 predloženog dnevnog reda. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnite. Zaključujem glasanje: za spajanje rasprave je glasalo 133 poslanika, protiv - niko, uzdržan - niko, nisu glasala 13 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o ovim predlozima, stavljam na glasanje dnevni red u celini. Zaključujem glasanje: za - 133 poslanika, protiv - niko, uzdržan - niko, nije glasalo šest poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. D n e v n i r e d: 1. Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama Finansijskog plana Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika za 2019. godinu, koji je podnela Vlada; 2. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, koji je podnela Vlada; 3. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, koji je podnela Vlada; 4. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, koji je podnela Vlada; 5. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama, koji je podnela Vlada; 6. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu, koji je podnela Vlada; 7. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, koji je podnela Vlada; 8. Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o privremenom uređivanju osnovica za obračun i isplatu plata, odnosno zarada i drugih stalnih primanja kod korisnika javnih sredstava, koji je podnela Vlada; 9. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, koji je podnela Vlada; 10. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara, koji je podnela Vlada; 11. Predlog zakona o izmeni Zakona o privremenom uređivanju načina naplate takse za javni medijski servis, koji je podnela Vlada; 12. Predlog zakona o izmenama Zakona o platama zaposlenih u javnim agencijama i drugim organizacijama koje je osnovala Republika Srbija, autonomna pokrajina ili jedinica lokalne samouprave, koji je podnela Vlada; 13. Predlog zakona o izmenama Zakona o sistemu plata zaposlenih u javnom sektoru, koji je podnela Vlada; 14. Predlog zakona o izmenama Zakona o platama službenika i nameštenika u organima autonomne pokrajine i jedinice lokalne samouprave, koji je podnela Vlada; 15. Predlog zakona o izmenama Zakona o zaposlenima u javnim službama, koji je podnela Vlada; 16. Predlog zakona o agencijskom zapošljavanju, koji je podnela Vlada. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu sednice, te molim ministre da nam se pridruže. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. i članu 192. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres tačaka utvrđenog dnevnog reda od 1 do 11. Da li predstavnik predlagača želi reč? Ima reč ministar Siniša Mali.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, najpre želim da vam zahvalim na veoma konstruktivnoj diskusiji koji smo imali u vezi budžeta za 2020. godinu. Danas su pred nama novi zakoni, jedan set poreskih zakona koji ide uz budžet za 2020. godinu i ukoliko već niste čuli, želi da podelim sa vama informaciju da je na osnovu Izveštaja Zavoda za statistiku Republike Srbije stopa nezaposlenosti u Republici Srbiji za treći kvartal ove godine ispod 10%, prvi put u istoriji od 1995. godine, od kada se računa ili meri stopa nezaposlenosti iznosi 9,5%, dakle, ispod 10%, što ukazuje da smo na pravom putu, kada je naša ekonomska politika u pitanju, da idemo sa povećanjem zaposlenosti, odnosno smanjenjem nezaposlenosti. Naravno, cilj nam je da stignemo, prvi sledeći cilj je evropski prosek negde oko 6%, 7% i da ga smanjujemo i dalje. Upravo set poreskih zakona koji je danas pred vama treba da nam omogući i ti zakoni imaju dve vrste mera u sebi. Usudiću se da kažem da po prvi put, možda, bar u skorijoj, novijoj istoriji razmišljamo i delujemo na način da dodatno podstaknemo zapošljavanje i da fiskalni prostor koji imamo iskoristimo kako bismo broj zaposlenih u našoj zemlji još povećali. Dva seta su mera u okviru zakona koja su danas pred vama. Jedan set mera je usmeren ka dodatnom smanjenju opterećenja na zarade. To je obećanje koje smo dali još prošle godine da ćemo svake godine dodatno smanjivati opterećenje na zarade, kako bi podstakli rast zapošljavanja, kako bi podstakli novo zapošljavanje. Upravo u setu zakona koji je danas pred vam imate ukidanje dela doprinosa za PIO na teret poslodavca u iznosu od 0,5%. Dakle, ta stopa se smanjuje sa 12% na 11,5% i imate, takođe, u Zakonu o porezu na dohodak građana povećanje neoporezivog dela zarade sa 15.300 dinara na 16.300 dinara. Te dve mere zajedno omogućavaju da se opterećenje na zarade sa 62%, koliko iznosi ove godine, smanji na 61% od 1. januara 2020. godine i mi ćemo iz godine u godinu, kako nam rezultati budu bolji, i dalje nastaviti sa smanjenjem opterećenja na zarade. Drugi set mera su direktni podsticaji, direktni poreski podsticaji koji su usmereni ka novom zapošljavanju, ka podsticanju zapošljavanja i oni se odnose, kako na smanjenje doprinosa, tako i na smanjenje poreza. Dakle, za sve novozaposlene naredne godine koji tokom 2019. godine nisu bili, nisu imali posao imate oslobođenje, odnosno umanjenje obaveze za plaćanje doprinosa za PIO za poslodavce u iznosu od 100% u 2020. godini, 85% do 2021. godine, do kraja 2021. godine i 85% do kraja 2022. godine. Konkretna mera koja je usmerena ka tome da za novozaposlene naredne godine imate ogromno, skoro 100% oslobađanje od doprinosa u naredne tri godine. Dodatno na to imate i oslobađanje od poreza na dohodak i to u naredne tri godine, takođe, u iznosu od 70%, 65% i 60% za 2020. godinu. Uvaženi poslanici, ja se ne sećam da smo ikada izašli i da je bilo koja Vlada pre nas izašla sa ovako konkretnim merama koje su usmerene ka novom zapošljavanju, a upravo nam je cilj da tu stopu nezaposlenosti koja je danas 9,5%, dakle, na istorijski najnižem nivou i dodatno smanjimo. Ukidaju se, smanjuju se u naredne tri godine i doprinosi za PIO i porezi na dohodak. Kako bismo podstakli novo zapošljavanje još jedna mera koja je u setu zakona koji je danas pred vama, to je olakšica za smanjenje doprinosa u naredne tri godine i to doprinosa do 70% za novonastanjena lica, dakle, za lica koja u protekle dve godine nisu živela u Srbiji, upravo sa nadom i željom da podstaknemo da se naši mladi koji su trenutno u inostranstvu i koji se trude da svoje snove ostvare negde drugde da upravo dođu, da se vrate u Srbiju i da svoj srpski san ostvare ovde. Dakle, za njih, ukoliko ispune neke uslove koji su definisani zakonom, imate umanjenje doprinosa u iznosu od 70%. Svi ostali zakoni koji su danas pred vama, svaki ponaosob ima olakšice, ima poboljšanja koja su upravo usmerena ka tome da našu ekonomsku politiku nastavimo po principu povećanja životnog standarda i ubrzanja našeg privrednog rasta. Ovo su zakoni koji smanjuju poreska opterećenja, daju olakšice za direktno zapošljavanje. Dakle, direktno su usmerena ka novom zapošljavanju i nadam se da ćemo imati konstruktivnu diskusiju oko tih zakona, kako bismo ponovo usvojili ono što je u najboljem interesu građana, a ima za cilj smanjenje nezaposlenosti, odnosno povećanje zaposlenosti. Hvala puno.
Hvala. Reč ima ministar Đorđević. Izvolite.
Poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani poslanici, dame i gospodo, nakon nešto više od godinu dana u ovom Domu se ponovo predstavlja Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Kao i tada i u ovom slučaju reč je o izmenama koje su usmerene prevashodno ka unapređenju položaja osiguranika, korisnika penzija, ali i administrativnih procedura i postupaka. Unapređena stabilnost javnih finansija, kao i sve bolja situacija u pogledu finansiranja isplate penzija, stvaraju realne osnove i uslove za unapređenje sistema obaveznog penzijskog i invalidskog osiguranja. Iz navedenog razloga se pristupilo izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju o kojima je danas ovde reč. Međutim, u cilju pravilnog sagledavanja pravca razvoja penzijskog sistema i kontinuiteta u obavljanju tog posla, a sa ciljem uspostavljanja dugoročno ekonomski održivog penzionog sistema, smatram da je korisno podsetiti se svih faza reformi koje su preduzete u poslednjih 20 godina. Naime, reforma penzijskog sistema započela je još 2001. godine kao odgovor na nagomilane probleme koji su pretili da će u potpunosti urušiti ovaj sistem. Kriza u finansiranju obaveznog penzionog i invalidskog osiguranja je nastala još devedesetih godina 20. veka, a nastavila se tokom dvehiljaditih godina i nastavila se sve do 2014. godine, a sve kao posledica sledećih faktora: nepovoljna opšta ekonomska situacija u zemlji, pre svega uzrokovana krizom nastalom devedesetih godina, finansijska nedisciplina ili neplaćanje doprinosa od strane brojnih privrednih subjekata delom zbog loše situacije u kojoj su se našli, a delom zbog smanjenje kontrole naplate i opšte krize u privrednom okruženju, što je opet uslovljeno tranzicijom ka tržišnoj privredi, sankcijama, bombardovanjem i drugim ozbiljnim faktorima. Nizak nivo zaposlenosti, zatim nepovoljna demografska situacija, a ponavljam da je Srbija među najstarijim društvima u Evropi, produženje životnog veka stanovništva, rešavanje problema viškova radne snage kroz njihovo ubrzano penzionisanje, relativno povoljni kriterijumi za odlazak u penziju, koji se nisu prilagođavali promenama u okruženju, kao što su niska starosna granica, široka i blagonaklona definicija invalidnosti uz jednostavno ostvarivanje prava na invalidsku penziju. Zatim, korišćenje penzionog sistema za kratkoročno rešavanje problema na tržištu rada, pre svega zbog velikog broja nezaposlenih i viška zaposlenih u velikim privrednim subjektima i zloupotrebe pri ostvarivanju prava na invalidsku penziju, ali i drugih razloga. Navedeni faktori su za rezultat imali drastično smanjenje odnosa osiguranika i korisnika penzije, značajan rast izdatka za finansiranje rashoda penzionog sistema koji je pri tom bio brži od rasta prihoda, a kašnjenje u isplati penzija i neopravdano visoko učešće broja invalidskih penzionera. Ove činjenice su činile neophodnim donošenje mera koje bi unapredile stanje u penzionom sistemu i stvorile osnovu za njegov razvoj u skladu sa potrebama društva. Prilagođavanje penzionog sistema promenljivim okolnostima u društvu i ekonomiji zemlje, a u cilju stvaranja uslova za dugoročnu održivost sistema sprovedeno je fazno i to u izmenama propisa usvojenih u ovom Domu 2001, 2003, 2004, 2005, 2010, 2014. i 2018. godine. Podsetio bih vas da su 2014. godine ključne mere reforme preduzete u navedenim fazama reforme bile usmerene na postepeno prilagođavanje uslova za ostvarivanje prava na penziju umanjenim demografskim okolnostima, izmenom načina obračuna penzija, organizacione promene u sprovođenju penzionog i invalidskog osiguranja, kao i na proširenje strukture penzionog sistema, uvođenje sistema dobrovoljnih penzionih fondova. Međutim, bez obzira na značajne pozitivne efekte izražene kroz usporavanje rasta, a zatim i pad deficita u penzionom sistemu, kao i porast prosečne starosti novih korisnika penzija, preduzete mere u prethodnim godinama nisu bile dovoljne za trajno prevazilaženje problema postojanja deficita i održivo funkcionisanje sistema u okviru postojećih društveno-ekonomskih okolnosti. Broj korisnika penzija i dalje je rastao i bio je nesrazmerno veliki u odnosu na broj osiguranika, a demografska struktura se pogoršavala. Sve navedeno je uticalo na ponovno pogoršanje situacije u obaveznom penzionom i invalidskom osiguranju, tako da je 2014. godine, zatečen veoma visok deficit u budžetu Republike Srbije i gotovo neodrživo redovno finansiranje isplate penzija. Iz navedenog razloga su i preduzete mere fiskalne konsolidacije, čiji je sastavni deo zbog svog velikog učešća u javnim rashodima bio i penzijski sistem. Naime, bilo je neophodno hitno zaustaviti rast deficita ovog sistema i smanjiti izdvajanje iz budžeta za finansiranje isplate penzija. Osnov za dugoročno unapređenje finansijske održivosti obaveznog penzijskog i invalidskog osiguranja uspostavljen je usvajanjem izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju kojim je predviđeno postepeno izjednačavanje uslova za starosnu penziju žena po pitanju godina života sa muškarcima na 65 godina starosti u periodu do 2032. godine. Pored toga, pooštreni su uslovi za ranije penzionisanje uvođenjem prava na prevremenu starosnu penziju uz trajno umanjenje iznosa privremene starosne penzije za 0,34% na godišnjem nivou, 4,08% za svaki mesec ranije odlaska u penziju pre navršavanja opšte starosne granice, kao i pooštravanjem uslova za starosnu penziju za osiguranike sa beneficiranim stažom osiguranja. Međutim, kako je fiskalna konsolidacija zahtevala i smanjenje rashoda za penziju u kraćem roku, Zakonom o privremenom uređenju načina isplate penzije su smanjene u isplati počev od penzije za novembar 2014. godine, što se primenjivalo zaključno sa isplatom penzija za septembar 2018. godine. U cilju zaštite standarda penzionera smanjenjem nisu bile obuhvaćene penzije niže od 25.000 dinara. Dakle, i u ovom slučaju pokazani je socijalna odgovornost jer su zaštićeni penzioneri sa nižim penzijama, tako da sa navedenom merom nisu smanjeni prihodi za 61% korisnika penzija, odnosno njih oko milion. Ova mera je bila teška i rizična, ali neophodna. Penzioneri su to shvatili na pravi način čime su pokazali da su jedan od najodgovornijih delova našeg društva. Zbog toga, imajući u vidu da su mere fiskalne konsolidacije postigle zadate ciljeve i ponovo je pokrenut razvoj zemlje, ova Vlada je posebno zahvalna penzionerima na teretu koji su podneli. Imajući u vidu potrebu zaštite materijalnog položaja penzionera, čim su se iskazali prvi pozitivni rezultati u napretku ekonomije naše zemlje i poboljšano stanje u budžetu Vlada je predložila uvećanje penzija, znatno ranije nego što je prvobitno planirano programom fiskalne konsolidacije. U skladu sa tim opredeljenjem penzije su povećane za 1,25% u decembru 2015. godine, za 1,5% u decembru 2016. godine, za 5% u decembru 2017. godine. Pored toga, dva puta krajem 2016. i krajem 2017. godine je svim penzionerima isplaćeno po 5.000 dinara. Dakle, iako je usvajanje navedenog zakona bila nužnost, Vlada i tokom perioda fiskalne konsolidacije preduzima je mere zaštite standarda penzionera. Da podsetimo, izmenama propisa iz prošle godine usvoje je veliki broj mera koje su doprinele unapređenju standarda korisnika penzija, kao i efikasnije sprovođenje obaveznog penzijskog i invalidskog osiguranja. Kako je već rečeno, usvajanjem izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju prestalo je važenje Zakona o privremenom uređenju načina isplate penzija, ili popularno rečeno Zakon o umanjenju penzija, tako da je, počev od penzije za oktobar 2018. godine, koja je redovno isplaćena u novembru prethodne godine, sve penzije se isplaćuju bez umanjenja. Pored prestanka umanjenja penzija u isplati i navedenim izmenama Zakona usvojenim prošle godine utvrđen je i pravni osnov kojim je data mogućnosti Vladi za isplatu novčanog iznosa kao uvećanje uz penziju, u zavisnosti od ekonomskih kretanja i raspoloživog prostora u budžetu Republike Srbije, s tim što je dodatno utvrđeno da sredstva za ove namene ne mogu biti viša od 0,3% BDP na godišnjem nivou. Ova novina uvedena je u cilju unapređenja standarda penzionera koji primaju niže iznose penzija, a u skladu sa tim oktobra 2018. godine usvojena je Uredba prema kojoj navedeni novčani iznos u novembru i decembru prošle godine isplaćen svim korisnicima penzija čije penzije iznose do 34.003,90 dinara. Dodatnom Uredbom, koja je usvojena u decembru 2018. godine, produžena je isplata novčanog iznosa kao uvećanja uz penziju i tokom 2019. godine. Navedeni novčani iznos kao uvećanje uz penziju se isplaćuje u različitim iznosima u zavisnosti od visine penzije korisnika. Najviše dobijaju korisnici sa nižim penzijama čije su penzije do 26.643,75, i primaju po ovom osnovu iznos koji je jednak 5% od njihove penzije. Koji su efekti navedenih mera? Prestankom umanjenja visine penzija i početkom isplate novčanog iznosa, ka uvećanja uz penziju, obezbeđeno je da se ukupna primanja zbirno penzije i novčani iznos ka uvećanju uz penziju, svih korisnika penzija u novembru i decembru 2018. godine, kao i dalje tokom 2019. godine, budu uvećanje najmanje za 5% u odnosu na iznos septembarske penzije koji je isplaćen u oktobru. Dakle, ukupan iznos koji svo korisnici penzija su primili u oktobru 2018. godine i koji primaju i danas je uvećan najmanje za 5% u odnosu na iznos penzija koji su primali pre izmene zakona. Ako se ovi iznosi posmatraju u odnosu na period pre početka smanjenja visine penzija u isplati, tj. pre novembra 2014. godine, važno je istaći da su ukupna primanja korisnika penzija sada veća za od 7,9% do 13,3% u sred zbirnog efekta usklađivanja koja su sprovedena u međuvremenu 2015, 2016, 2017. godine, kao i uvedenog novčanog iznosa ka uvećanju uz penziju. Pomenutim izmenama zakona iz 2018. godine, takođe je utvrđeno da se sredstva Republičkog fonda za PIO mogu izuzetno koristiti za isplatu novčane pomoći korisnicima penzije i novčane naknade kada je takva pomoć potrebna velikom broju korisnika u skladu koji utvrdi Vlada, vodeći računa o bilansnim mogućnostima Fonda. U skladu sa tim, svim korisnicima penzija u novembru 2018. godine, je isplaćeno 3.000 dinara. U međuvremenu je po ovom osnovu izvršena još jedna isplata penzionerima pošto je početkom novembra ove godine svim korisnicima penzija isplaćeno po 5.000 dinara, a za ovu isplatu iz sredstava Fonda je potrošeno 8,7 milijardi dinara. Podaci ukazuju da su zahvaljujućim predstavljenim merama, kao i uvećanju penzija od 5% iz decembra 2017. godine, čiji su se efekti osetili u 2018. godini, ukupna primanja penzionera u 2018. godini je realno porastao za 3,6% u odnosu na 2017. godinu. Obzirom na to da je prestanak umanjenja penzija u isplati, kao i početak isplate novčanog iznosa ka uvećanju uz penziju započeli krajem 2018. godine, tako da se njihov efekat u potpunoj meri ispoljio u ovoj godini, a takođe, imajući u vidu i malo pre spomenutu isplatu od 5.000 dinara, trenutna procena je da će ukupna primanja penzionera u 2019. godini, realno porasti za oko 4% u odnosu na 2018. godinu. Kada zbirno sagledamo efekte, primetno je da su realna vrednost ukupnih primanja, a time i standard korisnika penzija u 2019. godini, u proseku za skoro 8% veći u odnosu na 2017. godinu, što je, priznaćete, osetno unapređenje ukoliko ostvarimo planirano nisku inflaciju u narednoj godini, predstojećim povećanjem penzija u januaru 2020. godine, za 5,4%, nastaviće se trend realnog rasta penzija i u 2020. godini. Ovo je svakako pozitivan rezultat, iako još uvek i nedovoljan jer većina penzionera prima penzije do visine prosečne penzije, a koje će nakon povećanja od 5,4% iznositi 27.764 dinara za sve osiguranike, odnosno 29.042 dinara za osiguranike zaposlene kod kojih je i najviše. Međutim, važno je istaći da je uspostavljen pozitivan trend realnog rasta penzija, a projektovan i dalji stabilan razvoj naše zemlje, omogućiće će i nastavak unapređenja standarda naših penzionera. Ova Vlada će o tome posebno brinuti u narednom periodu. Na ovom mestu veoma je važno istaći da navedeno uvećanje penzionerskih primanja nisu narušila finansijsko održivost sistema, niti stabilnost javnih finansija. Naime, u 2018. godini je bili potrebno skoro 24 milijarde dinara više za isplatu uvećanih neto penzija, novčanog iznosa ka uvećanju iz penziju i jednokratne isplate od 3.000 dinara u odnosu na sredstva isplaćena za slične namene u 2017. godini. Prema finansijskom planu Republičkog fonda za PIO u 2019. godini je potreno 39,2 milijarde dinara više nego u 2018. godini. Dakle, za dve godine su po ovom osnovu rashodi zbirno uvećani za 63,2 milijarde dinara, što je, slažete se, veoma značajan iznos sredstava. Međutim, učešće ukupnih sredstava za sve navedene isplate penzionerima su u BDP-u smanjene sa 10,7% u 2017. godini, na 10,5% u 2018. godini, a očekuje se da će zadržati se na tom nivou i u 2019. godini. Takođe, u istom periodu je učešće dotacija iz budžeta za pokrivanje deficita Republičkog fonda u BDP smanjeno sa 3,4% u 2017. godini na 2,9% u 2018. godini i planiranih 2,8% u 2019. godini. Ako se dotacije iz budžeta stave u odnos sa prihodima Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje, njihovo učešće je u 2018. godini u odnosu na 2017. godinu smanjeno sa 27,4% na 24,2%, a očekuje se da će u 2019. godini iznositi 22,5%. Treba napomenuti da se dotacijama, zajedno sa ostalim prihodima Fonda, ne finansiraju samo rashodi za penzije, nego i obaveze po drugim pravima, kao što su zdravstveno osiguranje penzionera i više vrsta naknada iz penzijskog i invalidskog osiguranja. Ovo je značajan pozitivan pomak ka ostvarivanju uslova za održivo poslovanje Republičkog fonda, jer se u ranijim godinama učešće dotacija iz budžeta u ukupnim prihodima Fonda činili u jednom trenutku čak 48%. Dakle, navedeni podaci pokazuju da usmeravanje značajnih dodatnih sredstava ka unapređenju standarda korisnika penzija ne samo da nije narušilo finansijsku stabilnost sistema, nego su finansijski pokazatelji čak i poboljšani. Takav uspeh je omogućen zahvaljujući poboljšanoj situaciji u ekonomiji naše države, što se između ostalog ogleda i u rastu prihoda na osnovu doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranje. Prihodi od doprinosa su porasli sa 397 milijardi u 2017. godini na 434 milijarde u 2018. godini, a procenjuje se da će po ovom osnovu u kasu Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje u ovoj godini sliti 476 milijardi dinara, što čini 8,8% BDP. Rast prihoda po ovom osnovu doprinosa je rezultat rasta zaposlenosti, a time i većeg broja osiguranika, kao i povećanja visine zarada u prethodnom periodu. Pored toga, sve preduzete mere za uspostavljanje finansijske discipline poslodavca i obveznika uplate doprinosa su dale svoj pozitivan rezultat, a što neposredno utiče i na poslovanje Fonda. Pored značajnih izmena, usmerenih ka unapređenju standarda korisnika penzija, ne treba zaboraviti ni ostale mere usvojene prošle godine, a važe za funkcionisanje sistema penzionog i invalidskog osiguranja. Naime, u delu zakona kojim se uređuje matična evidencije Republičkog fonda, izvršeno je neophodno prilagođavanje zakonskih odredbi u procesu reforme javne uprave koja je definisana Strategijom reforme javne uprave u Republici Srbiji i Akcionim planom za sprovođenje strategije reforme javne uprave 2015-2017. godina. Ovim prilagođavanjima strateškim dokumentima, kao i preporukama Svetske banke, izmene zakona su usklađene i sa preporukama i planom prioritetnih aktivnosti za smanjenje administrativnih tereta u Republici Srbiji u periodu 2016-2018. godina, stop birokratiji Vlade Republike Srbije. Ove izmene rezultirale su smanjenjem administrativnih postupaka u matičnoj evidenciji, smanjenjem obaveza poslodavaca po tom osnovu, pojednostavljenjem postupaka izbegavanjem vođenja duplih evidencija, preuzimanjem podataka od institucija koje njima raspolažu itd, a posledično smanjenjem administrativnih troškova. Imajući u vidu izneto, zahvaljujući svim merama preduzetim u prethodnom periodu, napretkom privrede, kao i očekivanim pozitivnim ekonomskim kretanjima u 2020. godini i u narednim godinama stvoreni su uslovi za nastavak reformskog procesa u cilju dodatnog smanjenja obaveznog penzionog i invalidskog osiguranja i penzijskog sistema u celini u cilju poboljšanja položaja osiguranika i korisnika. U tom smislu posebno bih izdvojio pitanje usklađivanja penzija. Naime, postignuti ekonomski rezultati i uspostavljena finansijska stabilnost, kao i svođenje rashoda za penzije u okvire postavljanja fiskalnih pravila, omogućili su da se pitanje usklađivanja penzija izmesti iz Zakona o budžetskom sistemu i u potpunosti definiše matičnim zakonom o penzijskom i invalidskom osiguranju, što je upravo osnova ovog predloga zakona. Na ovom mestu bi trebalo podsetiti da je formula za usklađivanje penzija i do sada bila sadržana u Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, s tim da je njena primena bila suspendovana u korist zakona kojim se uređuje budžet i budžetski sistem, a što je bilo nužno u periodu sprovođenja fiskalne konsolidacije. Pored toga što se predlaže da se usklađivanje penzija u buduće reguliše prema odredbama Zakona o PIO, predlog zakona sadrži i odredbe kojima se na novi način definiše formula za usklađivanje penzija, perioda u kome će se usklađivanje vršiti, kao i parametara koji će se uzimati u obzir za određivanje procenata usklađivanja. Navedeni predlog za cilj ima obezbeđivanje sledećeg: postojanje jasnog i predvidivog načina usklađivanja visine penzija, da rast penzija bude u određenoj meri vezan za rast zarada, povećanje realne vrednosti penzija, a time i standarda penzionera, očuvanje finansijske stabilnosti i održivog načina finansiranja isplate penzija i drugih prava iz PIO. Ovo konkretno znači da će se predlogom zakona definisati i usklađivanje koje će biti sprovedeno jednom godišnje, počev od penzije za januar 2020. godine. Parametri koji će se koristiti za određivanje procenta usklađivanja su kretanje prosečne zarade bez poreza i doprinosa i kretanje potrošačkih cena. Ovi parametri će imati podjednak udeo u formuli za usklađivanje penzija, u skladu sa popularno nazvanom švajcarskom formulom. Dakle, penzije će se usklađivati prema formuli koja uključuje 50% promene zarada bez poreza i doprinosa i 50% promene potrošačkih cena. Na ovom mestu je važno naglasiti da se podaci o kretanju prosečne zarade bez poreza i doprinosa i kretanju potrošačkih cena koji se uzimaju u obzir prilikom obračuna visine usklađivanja odnose na kretanje navedenih parametara za period od 12 meseci, počevši od juna prethodne godine, pa unazad zaključno sa julom u odnosu na period od 12 meseci koji prethodi navedenom periodu. Dakle, reč je o prosečnom kretanju navedenih parametara za tih 12 meseci u odnosu na prethodnih 12 meseci. Primera radi, procenat usklađivanja penzija za januar 2020. godine dobija se kao polovina procenta rasta prosečne zarade bez poreza i doprinosa za period jul 2018. godina – jun 2019. godina u odnosu na prosečnu zaradu za period jul 2017. godina – jun 2018. godina i procenta rasta potrošačkih cena za period jul 2018. godina – jun 2019. godina u odnosu na potrošačke cene za period jul 2017. godina – jun 2018. godina. Može se postaviti pitanje zbog čega je izabran navedeni referentni period, odnosno zbog čega se penzije ne usklađuju prema prosečnom kretanju navedenih parametara za prethodnu kalendarsku godinu. Postoje dva razloga za to. Prvi razlog je više tehničke prirode i vezan je za činjenicu da se podaci o kretanju zarada objavljuju 55 dana nakon isteka perioda na koji se odnose, što je nespojivo sa namerom da se penzije usklađuju počev od penzije za januar, jer bi podaci o kretanju prosečne zarade bez poreza i doprinosa, na primer, za 2019. godinu u odnosu na 2018. godinu bili poznati tek krajem februara 2020. godine. Drugi razlog je mnogo važniji i vezan je za već pomenutu nameru da se penzije usklađuju na predvidljiv način, uz odgovornost prema javnim finansijama. Naime, na ovaj način će procenat usklađivanja penzija u narednoj godini biti poznat već krajem avgusta tekuće godine, što s jedne strane znači da će penzioneri već tada znati sa kolikim uvećanjem svojih primanja mogu da računaju. S druge strane, usklađivanje penzija se dovodi u vezu sa procesom planiranja javnih rashoda za narednu godinu, čime se takođe postiže predvidljivost, ali i odgovornost kada je u pitanju upravljanje javnim sredstvima. S obzirom da je jasan cilj ove Vlade da se podigne standard i zaposlenih i penzionera, pratiće se pokazatelji standarda penzionera u toku godine i, ukoliko to bude neophodno, preduzimaće se mere zaštite bilo kroz jednokratnu pomoć ili uvećanje uz penziju, a važno je istaći da smo obezbedili zakonske instrumente za intervenciju ukoliko ona bude neophodna. Pored usklađivanja penzija, nesumnjivo centralno pitanje ovog predloga zakona, predložene izmene i dopune Zakona o PIO obuhvataju i druge ništa manje važne izmene sa aspekta uređenja penzionog sistema kao što je sledeće. Predviđeno je preciziranje normi koje se odnose na dopunsku penzijsku štednju, čime se u potpunosti vrši usklađivanje sistema penzionog i invalidskog osiguranja sa propisima o dobrovoljnim penzijskim fondovima i penzijskim planovima. Predloženim izmenama se utvrđuje da je PIO u Republici Srbiji obavezno, a da penzijski sistem u našoj zemlji čini i dobrovoljni penzijski fondovi i penzijski planovi koji se uređuju posebnim zakonom. Ovim se u suštini sistem dobrovoljnih penzijskih fondova i penzijskih planova i formalno prepoznaje kao deo penzijskog sistema. Dalje važne izmene se odnose na proširenje obuhvata u domenu ostvarivanja prava na porodičnu penziju. Naime, u delu ostvarivanja prava na porodičnu penziju, vanbračna zajednica izjednačava se sa brakom, čime se istovremeno vrši usaglašavanje sa odredbom člana 62. stav 5. našeg Ustava. Dakle, početkom primene ove odredbe pravo na porodičnu penziju moći će da ostvare i lica koja su živela u vanbračnoj zajednici sa preminulim, pri čemu se postojanje vanbračne zajednice utvrđuje u vanparničnom postupku. U cilju sprečavanja eventualnih zloupotreba koje mogu nastati fiktivnim zaključivanjem braka i fiktivnom vanbračnom zajednicom, posebnom normom se precizira da supružnik ili vanbračni partner preminulog mogu ostvarivati pravo na porodičnu penziju ukoliko su brak, odnosno vanbračna zajednica života trajali najmanje tri godine ili ako sa umrlim osiguranikom, odnosno korisnikom prava imaju zajedničko dete. Sledeća izmena se odnosi na uređivanje isplate, naknade pogrebnih troškova, koje se isplaćuju u slučaju smrti korisnika, prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja. Predloženo je da se isplata i visina naknade pogrebnih troškova uvede posebnim poglavljem, uz brisanje ove naknade kao prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja, s obzirom na to da ova naknada suštinski ne pripada ni osiguraniku, ni korisniku prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja, već licu koje je snosilo troškove sahrane. Cilj predloga je efikasnija isplata naknade pogrebnih troškova licu koje je stvarno snosilo troškove sahrane. Razvojem dinamičnog poslovnog okruženja, u praksi se sve češće pojavljuju nove okolnosti, koje dosadašnji propisi nisu prepoznavali. Zbog toga je neophodno reagovati u što moguće kraćem roku i prilagoditi propise izmenjenim okolnostima. Cilj je da propisi ne budu kočnica daljem razvoju privrede i društva, nego da budu i da stvore uslove za napredak u drugim oblastima. Iz tog razloga, Predlogom zakona se uređuje i status lica koja rade na teritoriji naše zemlje za stranog poslodavca koji nema registrovano preduzetništvo i predstavništvo u našoj zemlji, na način da se ta kategorija lica uvodi u osiguranje u svojstvu osiguranika samostalnih delatnosti. Time se širi obuhvat osiguranja, a pored toga se rešava i situacija koja je sve više prisutna u praksi. Takođe, na predloženi način se vrši usklađivanje propisa u penzijskom i invalidskom osiguranju sa odredbama propisa koji uređuju pitanje poreza na dohodak građana, doprinosa za obavezno socijalno osiguranje i predloženih izmena uredbe o jednostavnoj prijavi na obavezno socijalno osiguranje. Na isti način se predviđa rešavanje problema prilikom ostvarivanja prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja, od strane lica koja obavljaju poljoprivrednu delatnost u svojstvu preduzetnika. Dakle, predlaže se da se i oni u budućnosti prepoznaju kao osiguranici samostalnih delatnosti. I u ovom slučaju se na predloženi način vrši usklađivanje propisa o penzijskom i invalidskom osiguranju sa odredbama propisa kojim se uređuju pitanja poreza na dohodak građana, doprinosa za obavezno socijalno osiguranje i predloženih izmena uredbe o jednostavnoj prijavi na obavezno socijalno osiguranje. Odredbe Predloga zakona donose određene novine i za policijske službenike i pripadnike BIA. Naime, predlaže se da policijski službenici izjednačavaju se sa profesionalnim vojnim licem u slučaju nastanka invalidnosti, jer im se ostavlja mogućnost da obavljaju druge poslove koji nisu policijski. Što se tiče pripadnika BIA, na osnovu predložene odredbe, Republički fond za penzijsko i invalidsko osiguranje, preuzima podatke elektronskim putem za sve osiguranike, pa i za pripadnike BIA, što je i sada već u praksi prisutno. Naime, predložena odredba Predloga zakona je u skladu sa izmenama i dopunama zakona od 30. septembra 2018. godine, kojim je propisano da počev od 1. januara 2019. godine podatke o matičnoj evidenciji svih osiguranika, pa i pripadnika BIA, Republički fond za PIO sistematski, elektronskim putem preuzima iz baze podataka organizacija za obavezano socijalno osiguranje. Dakle, predloženom izmenom se postupanje, koje u praksi već postoji, zakonom samo dodatno uređuje i precizira. Predlogom zakona takođe se predviđa da se pravo na specijalna pomagala, za čitanje i pisanje ubuduće uređuje propisima o zdravstvenom osiguranju, jer po svojoj prirodi i karakteru pripada propisima iz te oblasti. Na taj način se doprinosi preciznijem definisanju oblasti penzijskog i invalidskog osiguranja i nadležnosti Republičkog fonda za PIO, u sprovođenju osiguranja. Sledeće odredbe Predloga zakona odnose se na prevazilaženje problema uočenih u praksi i unapređenje sprovođenje osiguranja. Predlaže se da domaći državljani zaposleni u inostranstvu, ako za to vreme nisu obavezno osigurani kod stranog nosioca osiguranja ili ako prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja po propisima te zemlje ne mogu ostvariti ili koristiti van njene teritorije, više nisu u kategoriji obavezno osiguranih lica, tj. brišu se iz osiguranja. Naime, za ova lica se ne može obezbediti obavezno osiguranje, s obzirom na to da Republički fond za PIO nema saznanja o njihovom radu u inostranstvu. Navedena lica su obavezno osigurana kada podnesu zahtev i dokaze o radu u inostranstvu, pa sada postoji velika verovatnoća da će doći do izbegavanja obaveza prijave po ovom osnovu osiguranja. Iz tog razloga, predlaže se da se promeni ova odredba, s obzirom na probleme sa primenom u praksi. Još jedno važno pitanje na koje se odnose izmene i dopune zakona koje danas predstavljamo odnose se na rešavanje problema utvrđivanja staža osiguranja, kada se doprinos plaća po isteku roka utvrđenih zakonom. Napominjem da se to odnosi na osiguranike kojima je iznos obavezne uplate doprinosa utvrđivao Fond i kada je obaveza uplate doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranje na najnižu osnovicu osiguranja izvršena po isteku roka utvrđenih zakonom. Naime, predlaže se da se u staž osiguranja utvrđuje i vreme na koji se uplata doprinosa odnosi, tako da se iznos doprinosa dovodi u odnos sa najnižom mesečnom osnovicom važećom u momentu uplate doprinosa. Zatim, u delu ostvarivanje prava na starosnu i prevremenu starosnu penziju, predloženim izmenama se unapređuje položaj osiguranika iz člana 14. stav 5. zakona sa ostalim osiguranicima tako što se propisuje da pravo na starosnu penziju ili prevremenu starosnu penziju mogu ostvariti ispunjenjem uslova za sticanje prava na starosnu penziju ili prevremenu starosnu penziju. Ove kategorije lica su do sada navedena prava mogli da ostvare samo prestankom osiguranja, što je stvaralo poteškoće u praksi, imajući u vidu karakter delatnosti koje obavljaju. Navedene izmene odnose se na sledeće kategorije osiguranika: lica koja u skladu sa zakonom obavljaju privremene i povremene poslove, zatim, lica koja u skladu sa zakonom obavljaju privremene i povremene poslove preko omladinskih zadruga koje se u smislu ovog zakona smatraju poslodavcem, a imaju navršenih 26 godina života, odnosno bez obzira na godine života ako nisu na školovanju, zatim, napred navedena lica koja rade na teritiriji naše zemlje za stranog poslodavca koji nema registrovano predstavništvo u našoj zemlji, osiguranici koji su izabrana, imenovana ili postavljena lica, kao i lica koja su hranitelji. Imajući u vidu da je reč o zaista brojnim kategorijama osiguranika koji obuhvataju veliki broj lica, jasan je značaj predloženih odredbi za efikasnije sprovođenje penzijskog i invalidskog osiguranja. Predlaže se izmena odredba vezanih za postupak ostvarivanja prava, čime se vrši usklađivanje zakona sa odredbama propisa koji uređuju opšti upravni postupak. U postupku utvrđivanja postojanja invalidnosti, telesnog oštećenja, potpune nesposobnosti za rad i nesposobnosti za samostalni život i rad, predlaže se skraćenje trajanja postupka, jer se u organu veštačenja u drugostepenom postupku daje mogućnost da izvrši ocenu i postojanje navedenih kategorija. Na kraju, tu su i odredbe kojima se obaveze i odgovornost zaposlenih u Fondu u odnosu na pružanje usluga zainteresovanim licima podižu na jedan viši nivo, što pruža osnov za unapređenje poverenja u ukupan rad fonda. Dakle, ovaj predlog zakona sadrži veliki broj odredbi kojima se u značajnoj meri unapređuje standard korisnika penzija, a takođe se vrši dodatno uređivanje penzionog sistema i unapređenje efikasnosti sprovođenja osiguranja. Na kraju, želim da još jednom podvučem važnost činjenice da dva puta u kratkom roku u ovom domu predstavljamo predlog zakona u kojem su mere usmerene prvenstveno ka unapređenju položaja osiguranika i korisnika, kao i većoj efikasnosti i sprovođenje osiguranja. To je dobar znak da ekonomija zemlje, uključujući i sistem PIO staju na zdrave i realne temelje. To je upravo i bio cilj svih mera Vlade, da se stvore zdravi ekonomski uslovi i stabilne finansije, kada je moguće planirati i sprovesti unapređenje standarda stanovništva, a posebno penzionera, koji su podneli najveću žrtvu tokom finansijske konsolidacije. Ovaj zakon je još jedan primer da smo ušli u fazu stabilnog razvoja naše zemlje. Hvala vam na pažnji. O detaljima predloga zakona imaćemo prilike da razmenimo mišljenja tokom rasprave u pojedinostima, a verujem da ćete u danu za glasanje podržati sve ove izmene i dopune zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, kolege poslanici, juče na sednici Odbora razmatrali smo devet tačaka sa dnevnog reda sa današnjeg pretresa, s obzirom da su 10. i 11. tačka u nadležnosti rada Odbora za rad i socijalno pitanje, a moja koleginica će podneti izveštaj, i Odbora koji se odnosi na kulturu, kada je u pitanju taksa za Javni medijski servis. Te, zbog toga ovih devet tačaka su zaista bile prezentovane jako dobro od strane Ministarstva finansija. Mogu reći da je to zaista dobra vest, s obzirom da imamo ovde i najavu novih olakšica, pogotovo za zapošljavanje ljudi koji se bave inovacionom delatnošću, s tim što na samoj sednici smo otvorili jedno pitanje plaćanja poreza na dohodak građana, pogotovo koje se odnose na neke specifičnosti iz IT sektora. I to je vaš pomoćnik ministra, gospodine Mali, jako dobro objasnio, da do sada praktično taj test osposobljenosti, gde mladi otvaraju svoje preduzetničke firme, a bave se IT sektorom, a rade u okviru velikih kompanija i u njihovom prostoru i sa njihovom opremom, suštinski danas poreski referenti koji odlaze na teren da provere da li postoji ta osposobljenost da bude preduzetnik, ima određene kriterijume. Mi do sada nismo imali tu vrstu kriterijuma tačno definisanu. Dobro je što je vaše ministarstvo zajedno sa tom IT zajednicom i zainteresovanim subjektima u društvu iz tog sektora razgovaralo sa ministarstvom i uradilo jedan predlog devet kriterijuma na osnovu kojih oni dobijaju dozvole za rad, odnosno osposobljavaju se i definišu svoje kasnije obaveze prema državi, a u smislu plaćanja paušalnog poreza. Ceo ovaj set zakona koje smo juče imali prilike da raspravljamo na Odboru, a danas u plenumu, suštinski predstavlja glavnu podlogu za realizaciju budžeta za 2020. godinu. Mislim da je bilo određene, kako da kažem, pravde i prava, a da nije bilo tolikih pritisaka nekih opozicionih stranaka da se o budžetu isključivo raspravlja. Ovaj set zakona trebao je u stvari da bude predložen zajedno sa budžetom Srbije, ali nije problem ni što sada raspravljamo o tome. Imaćemo dovoljno vremena da o svima ovim pojedinostima, koje smo čuli, razgovaramo i, na kraju krajeva, kroz amandmane i kroz amandmansku raspravu mnogo toga kažemo što možda nije bilo prilike da sada kažemo u načelnoj raspravi, jer je mnogo promena uvedeno ovim setom zakona. Mnogo toga je pomereno kao određena granica, čime se u stvari poboljšava taj investicioni ambijent za sve one sektore koji su sada u punom svom zamahu i imaju veliki rast i razvoj. Prema tome, na Odboru za finansije, zaista mogu da kažem, vladala je jedna konstruktivna atmosfera, iako su bili prisutni članovi opozicionih stranaka. Mislim da su imali prilike jako dobro da čuju o čemu smo razgovarali, koje su sve promene zaista date ovim zakonskim predlozima. U danu za glasanje, bez obzira što oni verovatno neće glasati za ove zakonske predloge, mislim da u javnosti treba podržati zaista rasterećenje privrede, poboljšanje mnogih zakonskih predloga koji se odnose na penziono osiguranje, olakšavanje taksi i naknada koje više neće morati da plaćaju svi građani Srbije i mislim da to predstavlja zaista punu podršku budžetu za 2020. godinu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, Odbor za rad socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva na svojoj sednici održanoj 26. novembra razmatrao je u načelu Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju i predložio Narodnoj skupštini da zakon prihvati. Ono što najpre moram da kažem to je da je ekonomija osnov i temelj donošenja jednog ovakvog zakona. U proces reforme penzijskog i invalidskog osiguranja krenulo se davne 2001. godine, ali tek sada stekli su se uslovi za dugoročnu održivost penzijskog i invalidskog osiguranja koje je inače u skladu sa zakonom obavezan. Šta je ono što su pozitivni efekti izmena i dopuna Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju? To je bolji životni standard građana, odnosno bolji životni standard penzionera, a njih je u ukupnoj populaciji 24%, jer znamo da Republika Srbija pripada kategoriji država sa starim stanovništvom. Bolji životni standard po novom modelu obračuna penzija, a to je tzv. švajcarski model, gde će penzije od 1. januara 2020. godine biti povećane za 5,4%. Kada se posmatra period od 2014. do 2018. godine, moram da kažem da su penzije povećavane od 13,7 do 19,4%, a u zavisnosti, naravno, od visine penzija. Moram da naglasim da osnov i temelj ovakvog jednog zakona jesu sve one mere koje su bile bolne, ali naravno koje su bile jedino moguće, a koje su sprovedene kroz mere fiskalne konsolidacije da bi naša ekonomija ozdravila i da bi se naša ekonomija zasnivala na zdravim i realnim osnovama. Smanjenje javnog duga, sa jedne strane, što jeste politika ove Vlade, i povećanja plata i penzija direktno utiču na poboljšanje standarda i kvaliteta života svih građana, a samim tim i na povećanje standarda penzionera. Ovim zakonom, takođe, vrše se ispravke uočenih nedostataka u praksi, koje je ministarstvo, naravno, uočilo i ovim zakonom ispravlja, a ministar je već naveo da je to ono pravo koje se tiče naknade pogrebnih troškova. To više nije pravo, s obzirom da ono ne pripada ni korisniku, ni osiguraniku, već je to prebačeno u jedan zaseban deo. Zatim to su prava na davanje specijalnih pomagala, što svakako ne pripada setu ovih zakona, nego se odnosi na Zakon o zdravstvenom osiguranju. Takođe, moram da istaknem da će prosečna penzija 2020. godine biti 235 evra. To je i te kako znatno povećanje penzija u odnosu na 2010. godinu kada je prosečna penzija bila 190 evra. Sve ovo, naravno, ne bi bilo moguće da nije došlo do oporavka privrede, projektovani privredni rast za narednu godinu je 4%, inflacija je stabilna i kreće se u granicama evropskog proseka, a to je oko 2%. Prema tome, povećanje penzija koje se planira ovim zakonom je i njihovo realno povećanje upravo iz razloga što inflacije praktično da nema, odnosno već duži niz godina ona je stabilna i nalazi se na procentu oko 2%. Takođe, povećava se broj zaposlenih lica. Odnos broja osiguranika je… (Predsedavajući: Privedite kraju.) …u direktnoj uzročno-posledičnoj vezi sa iznosom penzija, i to je ono što je za svaku pohvalu – rast broja zaposlenih, rast penzija. Srpska napredna stranka u danu za glasanje za ovakve izmene i dopune zakona će glasati. Zahvaljujem.
Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Marija Jevđić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovani ministri, na današnjem dnevnom redu imamo set zakona koji prate usvojeni Zakon o budžetu za 2020. godinu. Što se tiče samog budžeta, u prethodne dve nedelje, tokom rasprave, što u načelu, što u pojedinostima, mogli smo čuti da je budžet za 2020. godinu razvojni i kojim se predviđaju veća ulaganja. Ono što je za naše građane najvažnije povećavaju se plate i penzije, a sve u skladu sa mogućnostima koje imamo. Kao takav, poslanička grupa JS je glasala za budžet Republike Srbije. Kada govorimo o socijalnom osiguranju vojnih osiguranika, to je jedna od tema današnje sednice, treba se osvrnuti na mobilnost i operativnost Vojske Republike Srbije. Kada pogledamo od 2012. godine, mnogo se uložilo na modernizaciju opreme naše Vojske, ali i samog položaja naših vojnika. Kao socijalno odgovorno društvo treba da prepoznamo i vrednujemo sve one koji su svoj život posvetili služenju zemlji i čuvanju njene bezbednosti. Upravo je projektom izgradnje stanova za pripadnike svih struktura bezbednosti jedan od pokazatelja da država Srbija podržava i vodi računa o potrebama naših pripadnika. Negde oko 18.000 pripadnika Ministarstva odbrane i Vojske Srbije nema adekvatno rešeno stambeno pitanje. Na sreću, projekat koji od 2011. godine čeka na realizaciju, a odnosi se na izgradnju kompleksa stambenih objekata za pripadnike Vojske Srbije u Nišu, je konačno u septembru otpočeo svoju realizaciju i tu će biti izgrađeno više od 20 hiljada kvadrata stambenog prostora. Takođe je i u Kraljevu, u Kragujevcu i Vranju je nastavljen državni program stanogradnje za pripadnike snage i bezbednosti. Što se tiče samog ulaganja u vojno zdravstvo ono se konstantno unapređuje i njime se poboljšava kvalitet života svakog pripadnika vojske, ulaže se i u nabavljanje savremenih aparata za dijagnostičko lečenje i tako je početkom godine na VMA pušten u rad savremena magnetna rezonanca koja ima naprednije performanske u odnosu na prethodne. Predložena odluka o kojoj danas raspravljamo tiče se Finansijskog plana Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika i ja bih iskoristila priliku i dodala jednu sugestiju što se tiče samog unapređenja zdravstvenog osiguranja vojnih osiguranika, a tiče se toga da u Srbiji je kao što znamo u zdravstvenom sistemu Republike Srbije zaživeli su elektronski recepti i oni su se pokazali kao jako efikasni, smanjilo se čekanje kod doktora, a doktori imaju više vremena da se posvete pacijentima, ali nažalost još u vojnim zdravstvenim ustanovama se pišu recepti i dalje se stvaraju gužve i prosto doktori nemaju toliko vremena da se posvete svim pacijentima, i mislim da u narednom periodu uvođenjem elektronskih recepata i za vojne osiguranike će se još više raditi na unapređenju i većem kvalitetu zdravstvenog osiguranja vojnih obveznika. Predloženi Zakon o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje je još jedan način da reforme poslovnog okruženja budu takve da privuku više investicija, podignu zapošljavanje i sam privredni rast, a sa druge strane da rasterete privredne subjekte. Konkretno, predloženi zakon donosi smanjenje stope doprinosa za penzijsko-invalidsko osiguranje sa 26% na 25,5%, kao i da tokom 2020. godine pri zapošljavanju prethodno nezaposlenih lica umanjenja ukupnih obaveza iznosi 70%, a tokom 2021. godine 65% i tokom 2022. godine 60%. Sve ove mere imaju za cilj da podstaknu nova zapošljavanja i da smanje nezaposlenost u Srbiji, mogli smo malopre čuti od gospodina ministra Siniše Malog da je nezaposlenost u Srbiji prema poslednjim izveštajima ispod 10%, a čisto poređenja radi tokom 2012. godine, nezaposlenost je iznosila čak 25%, dok je nezaposlenost mladih danas oko 20%, a 2012. godine je bila čak iznad 50%. Za Jedinstvenu Srbiju su to dobri parametri koji pokazuju da država radi na tome da motiviše preduzetnike i razne kompanije da zapošljavaju mlade, da nam mladi ostaju u Srbiji. Kao što smo mogli i videti prošle nedelje u Novom Sadu na Regionalnom forumu mladih su istaknuti problemi i razlozi odlaska mladih ne samo iz naše zemlje nego iz regiona, ali odlučnost je predsednika Aleksandra Vučića da se poboljša položaj mladih u Srbiji, da im omogući ostanak, jer su oni najbitnija karika našeg društva. Ohrabrujući je podatak da je kroz projekat podsticanja zapošljavanja mladih u 2019. godini čak 12.670 mladih steklo veštinu za bolje zapošljavanje, a od toga se zaposlilo 1.353, otvoreno je 21 preduzeće i devet habova. Godine 2014. su krenule reforme, odnosno mere fiskalne konsolidacije i rezultati su dobri i mislim da se prosto stvorila dobra atmosfera i povoljni uslovi za ulaganje i da je Srbija postala važna destinacija za ulaganje. Donošenjem konkretnih mere uticaće se na dodatno unapređenje konkurentnosti Srbije u budućnosti, a sve u cilju povećanja zaposlenosti i podizanja životnog standarda naših građana. Još jedan od zakona koji prati ekonomsku i socijalnu politiku Vlade je Zakon o porezu na dohodak građana koji je takođe na današnjem dnevnom redu sednice. U poslovnom ambijentu koji je danas u Srbiji i u želji da su veći prilivi investicija i otvaranje novih radnih mesta, kao efikasnije suzbijanje nelegalnog rada potrebno je usvojiti predložene izmene i dopune Zakona o porezu na lični dohodak. Jedna od važnijih izmena se odnosi na povećanje neoporezivog iznosa zarade sa 15.300 na 16.300 dinara i u 2020. godini ćemo imati veći minimalac koji će iznositi 30.022 dinara. Kada već govorimo o minimalcu za 2020. godinu samo nekoliko godina unazad 2012. godine minimalac je iznosio 17.700 dinara, 2017. godine 22.880 dinara i posmatrajući realni rast poslednjih godina vidi se da je minimalac imao najveći rast u periodu od 2017. do 2019. godine. Procentualno, to je rast od oko 20% za dve godine, što pokazuje na očigledan napredak naše zemlje i treba pohvaliti da svake godine u septembru predstavnici Vlade imaju razgovore sa članovima Socijalno-ekonomskog saveta i razgovaraju o povećanjima minimalne cene rada i rasterećivanju privrede. Svedoci smo da se raznim merama, koje država sprovodi, stvaraju bolji uslovi za rad i život. Polako ali sigurno se stvara bolji poslovni ambijent i kao što sam navela predloženi zakon će uticati na efikasnije suzbijanje rada na crno i Srbija je na dobrom putu da rad na crno iskoreni i želim da pohvalim projekat „Reci ne radu na crno“ koji se sprovodio tokom prošle godine u cilju podizanja svesti i građana o radu na crnom. Podaci iz 2018. godine su ohrabrujući i tokom te godine sprovedeno je preko 70.000 inspekcijskog nadzora, što je 38% više nego u 2017. godini i zatečeno je 17% manje radnika na crno nego 2017. godine. Očekujemo podatke za 2019. godinu i sigurna sam da će se pokazati da je trend smanjenja rada na crno da se i dalje nastavlja. Ne sme se radnicima uskratiti pravo na penziono, zdravstveno i socijalno osiguranje i mislim da je veliki broj radnika na crno posledica prethodnih politika koje nisu imale uređene ove oblasti. Konstantno se radi na dopunama i izmenama zakona kojima će se poboljšati uslovi za rad, a samim tim i kvalitet života radnika i samo povećanje plata u 2020. godini je rezultat vođenja jedne odgovorne i stabilne politike. Borba za svako radno mesto, za svakog čoveka, borba za porodicu i za mlade da nam ostaju i žive, da ostaju u Srbiji i da žive i rade je politika koju će Jedinstvena Srbija uvek podržavati. Predloženi Zakon o poreskom postupku i administraciji ima za cilj da poboljša, odnosno olakša komunikaciju i efikasniji rad Poreske uprave. Stalnim unapređenjem elektronske komunikacije poreskih obveznika sa Poreskom upravom omogućeno je lakše i brže ispunjavanje poreskih obaveza, kao i smanjenje troškova u postupku podnošenja poreskih prijava. Republika Srbija puno radi na modernizaciji poreske administracije u cilju smanjenja troškova građana i privrede u ispunjavanju poreskih obaveza i povećanju, odnosno boljoj poreskoj kontroli. U poslednjih par godina porastao je nivo kvaliteta E usluga, uštedelo se puno vremena kroz eliminisanje paralelnih procesa, ponavljanja postupaka i gubitak usled dugotrajnih postupaka. Razvojem elektronske uprave povećava se i stepen borbe protiv korupcije i sive ekonomije jer se poslovni procesi informatizuju i smanjuju se uticaji ljudskog faktora na realizaciju usluga. Kao što sam i rekla, unapređenjem Zakona o poreskom postupku i administraciji smanjuje se uticaj sive ekonomije u Srbiji koji još uvek predstavlja jedan od značajnih problema, ali nam podaci govore da se iz godine u godinu taj uticaj smanjuje i upravo to i vidimo kroz povećanje suficita u budžetu za 2020. godinu, kao i u budžetima iz prethodnih godina. Što se tiče Predloga zakona o PIO, on je nastavak reformi. Nažalost, mnogi su upravo ovaj sistem, odnosno sistem penzionog osiguranja, a tu prvenstveno mislim da kretanje visina penzija koristili u političke svrhe nesagledavajući trenutnu ekonomsku mogućnost zemlje, pa smo tako 2012. godine bili bukvalno pred kolapsom ovog sistema, ali zahvaljujući ne tako popularnim i pre svega teškim restriktivnim merama penzioni sistem u Srbiji je opstao i danas imamo mogućnost da penzionerima povećavamo penzije u skladu sa ekonomskom stabilnošću i nenarušavajući i dovodeći u pitanje da li će penzije biti redovne. Kao što sam navela, mere su bile restriktivne, pogotovo izmena zakona iz 2014. godine i donošenje tog zakona nije bila politička odluka, već ekonomska, ali smo uspeli da sačuvamo penzioni sistem u Srbiji, da stabilizujemo sistem PIO i to je kao rezultat imao povećanje investicija, nova zapošljavanja, čime se popravlja odnos između broja osiguranika i broja penzionera s obzirom da se sistem finansira na principu generacijske solidarnosti, odnosno dosadašnji zaposleni finansiraju penzionere. Treba zahvaliti penzionerima koji su pomogli da se zemlja finansijski konsoliduje. Poslednja izmena i dopuna Zakona o PIO je bila 2018. godine, a stvorili su se uslovi za dalje unapređenje koje se odnosi na usklađivanje penzija po osnovu kretanja potrošačkih cena i kretanja prosečnih zarada u Srbiji, tzv. švajcarski model, a to bi značilo da će penzije rasti po modelu koji podrazumeva usklađivanje sa 50% inflacije i 50% rasta prosečne zarade. To u trenutnim okolnostima iznosi povećanje od oko 5,4%. Skoro svaka zemlja u Evropi ima model po kome usklađuje penzije i verujem da će ovaj način usklađivanja penzija u Srbiji doprineti boljem položaju naših penzionera, ali i dugoročnoj stabilizaciji Penziono-invalidskog fonda, da više nikada ne dođemo u situaciju da moramo da uvodimo tako teške i restriktivne mere. Politika koju Aleksandar Vučić vodi sa svojim koalicionim partnerima Ivicom Dačićem i Draganom Markovićem Palmom je odgovorna i prvenstveno usredsređena na poboljšanje života običnih ljudi, kao i poboljšanju slike naše zemlje u svetu. Svedoci smo da je u poslednje vreme 17 zemalja povuklo priznanje tzv. republike Kosovo i to je dobar pokazatelj o sve boljem ugledu Srbije u svetu i da je Srbija na dobrom putu da postane ravnopravni partner u Međunarodnoj zajednici kao i lider na Balkanu. Zbog svega navedenog, poslanička grupa Jedinstvene Srbije će u danu za glasanje podržati i glasati za sve predložene zakone koji su na dnevnom redu današnje sednice. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Slavica Živković. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministri, poštovani gosti iz Ministarstva, poštovane kolege narodni poslanici, ja ću svoje izlaganje započeti sa zakonom koji je veoma značajan sa aspekta privrede, a to je Nacrt zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, po kojem će od Nove godine stopa doprinosa za PIO, po osnovu zarada koju plaća poslodavac, biti smanjena za 0,5%. Konkretno to bi značilo da poslodavac plaća doprinose po stopi od 11,5%, umesto dosadašnjih 12%, dok bi zaposleni i dalje plaćao 12% doprinosa na zaradu. Na taj način obezbeđuje se manje fiskalno opterećenje prihoda koje radnici ostvaruju na osnovu rada, s jedne strane, a sa druge strane smanjuju se troškovi poslovanja za poslodavce. Povećanjem neoporezivog dela zarada sa 15.300 na 16.300 dinara, kao i smanjenje doprinosa za PIO od 0,5% za poslodavce, država nastavlja da smanjuje poreze na zarade sa 62 na 61%. Inače, Fiskalni savet Srbije je takođe ukazao na to da je sa ekonomskog stanovišta smanjenje fiskalnog opterećenja zarada veoma bitan i da je prioritet u ovom trenutku, posebno što bi se na takav način unapredila konkurentnost domaće radne snage i stimulisalo zapošljavanje i investiranje privrede. Taj cilj je moguće postići ili smanjenjem stope socijalnih doprinosa ili povećanjem neoporezivog cenzusa. Fiskalni savet je takođe predložio da se neoporezivi cenzus poveća u dosta većem iznosu. Međutim, sigurno da je procena, ako je Ministarstvo finansija napravilo i iznos koji je moguće podneti u ovom trenutku je pažljivo predložen. Po proračunu iznetom u Nacrtu Ministarstvo finansija procenjuje da će po osnovu smanjenja stope doprinosa za obavezno PIO na teret poslodavca doći do smanjenja budžetskih prihoda za oko 9,8 milijardi dinara. To su ozbiljna sredstva kada govorim o smanjenju budžetskih prihoda, ali se procenjuje da će rezultati ovih mera amortizovati ovu cifru. Takođe je sličan stav i Unije poslodavaca da bi država trebalo mnogo smelije da iskorači u smanjenju nameta na rad, jer je privredi neophodno rasterećenje u većoj meri što bi značajno uticalo na porast domaćih investicija. Takođe je sličan, veoma značajno, to su mere koje imaju za cilj podsticanje zapošljavanja. Od 1. januara 2020. godine kompanije koje budu povećale broj zaposlenih i zapošljavale lica koja nisu bila u radnom odnosu u 2019. godini dobiće oslobođenje od 70% poreza na zarade i doprinose za PIO, a tokom naredne dve godine oslobađanje će se smanjiti na 65%. Ova zakonska rešenja uticaće kao podsticajna mera na privredne subjekte da zapošljavaju veći broj lica određenih kategorija, tj. za poslodavca koji zasnuje radni odnos sa kvalifikovanim novozaposlenim licem pod uslovom da ne smanji broj zaposlenih od početka godine. Za nas iz SDPS od izuzetne važnosti su znanje, obrazovanje i podsticaj koji to dodatno stimulišu. Posebno mislim na privredna društva koja se bave inovacionim delatnostima, koje su ovim zakonom prepoznata kao izuzetno važna, jer podsticaji, tj. oslobađanje od plaćanja poreza i doprinosa za 36 meseci za osnivača izuzetno je značajan podsticaj koji će doprineti jačanju preduzetništva i dati šansu pametnim i preduzimljivim ljudima kojih je u Srbiji dosta, da pokrenu sopstveni biznis, koji do sada nije postojao. Imajući u vidu da se ovim zakonom predlaže uvođenje oslobađanja od plaćanja doprinosa po osnovu zarade novozaposlenih lica kod poslodavaca, pored ostalog i kod novoosnovanih privrednih društava koje obavljaju inovacionu delatnost očekuje se da će predloženo zakonsko rešenje doprineti osnivanju privrednih subjekata posebno u pomenutoj delatnosti. Takođe, mera koja se odnosi na smanjenje stope doprinosa za PIO po osnovu zarade ima za cilj da doprinese stvaranju povoljnih uslova privređivanja kroz rasterećenje privrednih subjekata čime se takođe podstiče njihovo stvaranje smanjenjem cene rada stvaraju se preduslovi za poboljšanje konkurentnosti privrednih subjekata. Pomenutim novim merama država je tokom naredne godine do posla bi moglo doći najmanje 5.000 radnika. Jedna od izjava ministra za finansije, gospodina Siniše Malog je i nagoveštavala da ćemo u narednoj godini, zahvaljujući ovim merama doći do jednocifrenog procenta nezaposlenih, a danas smo evo čuli, i naravno, to je vrlo značajan podatak da se već nalazimo na jednocifrenoj stopi. S toga, verujem da će ova predložena rešenja u narednoj godini značajno doprineti da se ovaj procenat što više popravi i poslanici SDP će podržati predlog rešenja koji se nalaze u ovom zakonu. Drugi zakon o kome želim posebno da govorim jeste Predlog zakona o izmenama i dopunama PIO. Imajući u vidu da ovaj zakon dotiče 24% stanovništva u Republici Srbiji, jer je upravo to stanovništvo koje je korisnik penzionog fonda. Šta je ono što je veoma bitno, postavlja se vrlo često pitanje, zašto je stalno potrebno usklađivati penzioni sistem, zašto stalne izmene i zašto su penzioneri ti koji su uvek na udaru nekih novih reformi? Sistem PIO u obaveznom obliku razvijen je u posleratnim godinama mislim na Drugi svetski rat, kada je starosna struktura stanovništva bila povoljnija. Kada kažem povoljnija mislim da je stanovništvo tada bilo mlađe i da je odnos između osiguranika i korisnika bio dosta povoljniji. Zbog toga se u ovaj sistem ugrađuje dosta pozitivnih rešenja od uslova penzionisanja, načina obračuna, visine penzija i slično. Međutim, sa promenom demografske strukture, sa lošijom ekonomskom situacijom i opadanjem nivoa zaposlenosti, ovaj sistem je počeo da zapada u krizu, tako da se početkom devedesetih godina prošlog veka pojavljuje deficit u finansiranju isplata penzija i niza drugih prava koja obezbeđuje ovaj vid osiguranja. Izazovi sa kojima se suočava penzioni sistem su karakteristični ne samo za Srbiju, nego skoro za sve evropske zemlje, tako da se sa njima suočavaju čak i razvijene zemlje zapadne Evrope. Život i okruženje stalno zahtevaju donošenje novih mera koje vode unapređenju penzijskog sistema, pre svega kroz realnije definisane parametre. Povećanje starosne granice za odlazak u penziju, koja je više bila u skladu sa produženjem životnog veka, privrednim razvojem i međunarodnim trendovima, usmeravanje na ponovnu aktivnost lica sa smanjenom radnom sposobnošću, uključivanje novih vidova osiguranja dobrovoljnih penzijskih fondova, sve ovo su bile mere koje su bile sprovedene u prethodnom periodu. Međutim, ono što ovo zakonsko rešenje donosi i ono što je izuzetno bitno, ključna izmena se odnosi na definisanje formule za usklađivanje penzija, perioda u kome će se usklađivanje vršiti, kao i parametara koji će se uzimati u obzir za određivanje procenta usklađivanja. Uspešnim završetkom procesa fiskalne konsolidacije čiji je sastavni deo bio i unapređenje stanja u penzijskom sistemu, stvorena je mogućnost da se povećaju primanja penzionerima i obezbedi realan rast njihovog standarda. Predlogom zakona je predviđeno da se počev od 2020. godine penzije usklađuju po tzv. švajcarskoj formuli, tj. da se procenat usklađivanja visine penzija dobija prema formuli koja obuhvata zbir 50% rast, zarada u prethodnoj godini i 50% rasta potrošačkih cena u istom periodu. Kao posmatrani period uzima se jun 2018. godine i 1. jul 2019. godine, razlog što se uzimaju ovih 12 meseci, jeste što se podaci iz Republičkog zavoda za statistiku dobijaju najranije 50 dana za poslednji mesec, s toga ako posmatramo kalendarsku godinu od 1. januara 2019. do 31. decembra 2019. godine, ne bi bilo moguće napraviti način za novi obračun i ovaj zakon ne bi stupio na snagu 1. januara 2020. godine. Definisanje formule za usklađivanje penzija, perioda u kome će se usklađivanje vršiti, kao i parametara koji se uzimaju u obzir za određivanje procenta usklađenosti za cilj imaju obezbeđenje prvenstveno postojanja jasnog, predvidljivog načina usklađivanja visine penzija. Zatim, da rast penzija u određenoj meri bude vezan za rast plata i povećanje realne vrednosti penzija, a time i standarda penzionera, što je izuzetno važno. I poslednje, ali jako bitno jeste očuvanje finansijske stabilnosti i održivog načina finansiranja isplata penzija, kao i drugih prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja. S obzirom na to da korisnici penzija čine preko 24% stanovništva Srbije, jasno je koliki je značaj predloženih izmena za unapređenje ekonomskog položaja ove kategorije stanovništva u društvu, kao i značaj za društvo u celini. Predloženim predlogom zakona proširuje obuhvat kategorija koje imaju pravo na porodičnu penziju, izjednačava se pravo iz bračne sa vanbračnom zajednicom. Pravo na porodičnu penziju može ostvariti supružnik ili vanbračni partner ukoliko su brak ili vanbračna zajednica trajali najmanje tri godine. Smatram da se ovim rešenjem otklanja jedna velika nepravda prema licima koja obično iz vrlo opravdanih razloga nisu u mogućnosti da zasnuju bračnu zajednicu, ali njihov način života ni u čemu ne odstupa od braka koji je uređen zakon, pa samim tim i prava nadživelog partnera nisu do sada mogla biti na bilo koji način regulisana. U Srbiji živi u vanbračnoj zajednici 57.500 lica starijih od 50 godina. Ono što je veoma važno, a što bih posebno naglasila, jeste da porodičnu penziju po novom zakonu o kome danas govorimo može ostvariti i supružnik iz razvedenog braka ili vanbračni partner posle prestanka života u zajednici, ako im je sudskom presudom utvrđeno pravo na izdržavanje. Postojanje vanbračne zajednice i obaveze izdržavanja utvrđuju se u vanparničnom postupku. Zbog čega želim da ovo posebno naglasim? Svedoci smo loše statistike i tragičnih događaja koji su vezani za nasilje u porodici, a posebno ovde mislim na nasilje nad ženama. Žene koje su na višem rizičnom nivou da dožive nasilje upravo su ekonomski zavisne žene, upravo sramota i ekonomska zavisnost predstavljaju glavne prepreke za prijavljivanje nasilja u porodici. Niko ne treba da trpi nasilje, niti da se miri sa nasiljem. Svedoci smo čestih izjava žrtava da obično smatraju da je kasno da se sada nešto promeni posle toliko godina, da je kasno da se u pedesetim ili šezdesetim, kada dolazi do bolesti, a radnog staža nema, donose odluke koje vas lišavaju egzistencije, sve su to razlozi koji opredeljuju žene da se mire sa nasiljem do možda tragičnog ishoda. Ovom merom kojom se proširuje obuhvat kategorija koje imaju pravo na porodičnu penziju, da i razvedeni supružnik, koji ima rešenje na izdržavanje ima pravo da nasledi porodičnu penziju, jeste indirektan doprinos prevenciji nasilja nad ženama. Kada govorimo o karakteru porodične penzije kao prava koje koristi nadživeli bračni partner, a od sada i vanbračni, od čega žene čine 95% korisnika, mali je udeo lica koji žive u vanbračnoj zajednici, svega 2%, tako da se u kraćem i srednjem roku ne može očekivati značajan porast broja korisnika porodične penzije po ovom osnovu. Ovde je vrlo važno naglasiti da se uvodi uslov za ostvarivanje prava na porodičnu penziju, tj. trajanje bračne, odnosno vanbračne zajednice minimalno tri godine u cilju zloupotrebe ovog prava, što će dodatno ograničiti porast broja korisnika porodičnog cenzusa. Obavezno penzijsko i invalidsko osiguranje čini osnovu penzijskog sistema u Republici Srbiji i zasniva se na tekućem finansiranju penzija, što je slučaj u najvećem broju evropskih država. To znači da sva lica koja obavljaju neki rad i po tom osnovu ostvaruju prihod, izdvajaju obavezni deo za penzioni fond iz kojih se finansiraju penzije sadašnjih korisnika, time dobijaju mogućnost da se ostvari pravo na sopstvenu penziju nakon ispunjenja odgovarajućih uslova. Osnovna karakteristika penzionog sistema je dugoročni uticaj što za posledicu ima to da svaka izmena u ovom sistemu neposredno utiče, kako na sadašnjeg osiguranika i korisnika, tako i na položaj budućih generacija. Sigurno smo ovim predlozima doprineli boljem položaju sadanjih osiguranika i korisnika, kao i na položaj budućih generacija. Poslanici SDPS će u danu za glasanje podržati zakone koji se nalaze na dnevnom redu današnjeg zasedanja. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković. Izvolite.
Hvala, potpredsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, narodne poslanice, uvaženi ministri, SPS danas podržava budžet Republike Srbije za 2020. godinu, pa je logično da će podržati i izmene i dopune Zakona koje su neophodne da bi se budžet izvršio na pravi način na koji je usvojen. Samim tim, ova rasprava nije o tome da li su nam ovi zakoni potrebni, već o tome šta su efekti njihovi, odnosno gde treba da idemo u godinama koje dolaze. Socijalisti su za razliku od mnogih stranaka, stranka sa višedecenijskim iskustvom, i znamo koliko je bitno da se gleda mnogo duže od jednog mandata, je se tako postiže trajnost, posebna trajnost u konstruktivnom državotvornom političkom radu. Nama je drago da imamo zakone koji nam omogućavaju da konačno ostvarimo ono što jeste srž svake stranke levice, socijalna pravda, ali ne na uštrb razvoja države i privrednog rasta. Mi smo danas srećni što su godine štedljivosti dovele do toga da danas bez ikakvog straha možemo obnavljati socijalne funkcije države i da iz dana u dan je primetno da idemo ka boljem uređenju sistema. Drugim rečima, odgovorno socijalna politika je deliti ono što je stvoreno, za razliku od mnogih koji su voleli da dele ono što nije ni postojalo. Nikada nismo krili da su nam ljudi koji su pošteno radili godinama i gradili našu zemlju, izuzetno bitni i da je SPS njihov istinski predstavnik. Mi nikada nismo odustali od toga da su naši penzioneri grupa koja treba da u miru provodi svoje dane, bez straha od siromaštva. Čak i kada je to bilo nepopularno, odnosno kada je to bilo vrlo popularno, nismo se utrkivali u davanju ili ispunjavanju nerealnih zahteva. Ako je nešto bila i ostala naša vodilja politike, to je realnost, a kada sete realni onda nemate problem da imate mnogo neispunjenih obećanja. Švajcarski model usklađivanja penzija i kraj privremenih umanjenja je znak da smo izašli na srednjoročno održivi i da nas u godinama koje slede čeka još rada na pravednijem sistemu gde će PIO biti, što je više moguće, samoodrživ, ali i gde će se slati jasna poruka koje su njegovi doneti, u decenijama koje slede, da bi oni koji su danas u naponu radne snage, mogli planirati svoju starost. Srećni smo što smo u mogućnosti da smanjimo stope doprinosa. Samo privreda kojoj se ne potkresuju krila može da nam pruži socijalnu državu i da imamo socijalnu pravdu u blagostanju, umesto u siromaštvu. Zdrava privreda zahteva zdravu poresku politiku, a posebno onu koja podstiče nova zapošljavanja, inovacije i investicije. Set mera koje danas donosimo i ovi zakoni koji su danas, bar što se ovog prvog pretresa tiče, su još jedan deo velikog budžetskog reformskog paketa i oni nam donose nova radna mesta, posebno radna mesta koje će donositi veće plate u privatnom sektoru, da bi imali od čega plaćati veće plate, naravno u realnom sektoru Logika razuma trijumfuje, a logika ekonomske i socijalne demagogije je poražena u Srbiji. Porast plate je izvestan u privatnom sektoru. Porašće minimalac, a mi smo zadovoljni što imamo Srbiju u kojoj je minimalac mnogo dostojanstveniji nego što je bio. Olakšice koje su deo ovih izmena i dopuna dovešće do rasta plata u privatnom sektoru, kako sam već naveo. Nemoguće je da se to ne desi jer je krojenje mera dobro osmišljeno i možemo da kažemo da je to nešto što se dešava već godinama. Drugim rečima, nama ljudi veruju jer stojimo iza sopstvenih dela, kao i iza zajedničkog rada ove skupštinske većine i Vlade koju ova većina obrazuje. Takođe, rast plata u javnom sektoru je izvestan. Javni sektor nije trošak. Dobra država je preduslov da imamo i dobru privredu. Nema dobre države za koju rade visokoobrazovani za plate koje su neznatno veće od minimalca, u uslovima koji su nedostojni. Ne možete imati dobro zdravstvo, školstvo, odbranu, policiju, državnu upravu i od njih očekivati sve, a davati im ništa. Naravno, možemo očekivati da će se na dobro dobrim uzvratiti, jer su naši ljudi širom Srbije, možemo slobodno da kažemo, i vredni i radni ljudi. Ako ste mislili da neću tradicionalno se pozivati i ponavljati ono što je bio nekada naš stav, stav ranijih godina i ove većine, prevarili ste se. Samo tako možemo da pokažemo da smo znali šta je prelazak sa reči na delo i šta su razlozi vere u ovu vladajuću većinu. Na primer 2016. godine, navešću nekoliko delova iz diskusija koje je imala SPS – država nije trotinet koji se može lako zaustaviti, a potom okrenuti u drugom smeru, bez da se dese ikakve ozbiljne posledice, osim malo izlizanog đona. Mi smo uspeli da preokrenemo brod koji je išao u pogrešnom smeru i umesto ka santama leda, on ide u pravcu mirnog i sigurnog mora. Priznanja nam stižu od institucija koje su veoma zainteresovane za naš budžet. Ne zato što neko voli Vladu i ne zato što neko brine o poveriocima naše zemlje i njihovim interesima. Kada vam MMF kaže da su postavke realne, a realizacije ohrabrujuće, onda ta ocena dolazi od nekoga ko nema ijedan politički ili bilo kakav drugi razlog da nam ulepšava stvarnost. Mnogo je i lepih očekivanja. Imamo uravnotežene finansije i možemo već sada razmišljati o razvojnoj stavki. Otvara se perspektiva smanjenja poreskih stopa i proširenja poreske osnovice. Moći ćemo da gledamo celokupnu sliku i da iz tog holističkog pregleda imamo i odgovarajuće strategije, politike i mere koje su nam u vreme izlaska iz stanja gašenja požara i nekada su nam delovale kao daleka i neizvesna budućnost. Takođe, završava se vreme kada smo bili limitirani u podršci ugroženim grupama. Na primer 2013. godine, ovaj budžet ima solidnu osnovu, tako smo govorili tada, ovaj budžet ima solidnu osnovu u izmenama sistemskih zakona. Efekti njihove primene imaće blagodatno dejstvo na budžet, kada se u obzir uzmu sva smanjenja budžetskih priliva i sva povećanja koja će nastati. Neke od izmena za koje se govori da će stvoriti rupu u budžetu trebalo je da poboljšaju ukupni privredni ambijent, broj transakcija iznad svega, da uvere mnoge firme da se više isplati poslovati legalno nego u sivoj zoni. Za razliku od nekih recepata iz prošlih vremena, država se ne postavlja kao neko ko drži bič i izriče drakonske kazne za poreske prekršaje, nego postavlja zdrav sistem. Uvođenje reda u ovoj oblasti bi moglo da rezultira značajnim uvećanjem budžetskih prihoda koja nam sada izmiču, jer se mnogi opredeljuju da uopšte ne ulaze ili velikim delom ne ulaze u legalno poslovanje. Sadašnja većina je rešena da polako preokrene taj smer nudeći atraktivan ambijent umesto pretnje. Možda je jedna godina kratak rok da se stekne potpuna kredibilnost i da poreski prihodi počnu da se generišu i šire baze i kroz veći obim poslovanja, ali to će se desiti u svakom slučaju, opet napominjem, pričam o 2013. godini, kako se pričalo o budžetu. Ako je nešto garancija da će ova većina raditi bez lutanja, da će kredibilno sprovoditi sopstvene politike, moramo da napomenemo i stožernu ulogu SPS koja je godinama isticala principe socijalne tržišne privrede, konsenzusa i vođenja razumnih ekonomskih politika koje neće ići iz jednog ekstrema u drugi. Stabilnost i svest pojedinca, porodica ili lokalna zajednica neće zapasti u bedu ako se vetrovi na tržištu promene, trenutno je najveći resurs koji Srbija ima, a on nije dovoljno prepoznat. Kako smo sada na dobrom putu da počnemo voditi razumne politike koje se zasnivaju na tim premisama, teško je verovati da to neće biti prepoznato od strane onih koji pune budžet. Osnova za naš optimizam, opet napominjem da je to iz 2013. godine, u stvari je bolje rečeno realizam, a ima ga i u drugim oblastima. Ono što neki vide kao manu, to je da nećemo da otpuštamo ljude koji stvaraju vrednost, tražnju, na kraju krajeva, pune budžet, bez da sagledamo alternative, a posebno bez sagledavanja štetočinstva takvog pristupa pokazaće se kao dobra politika. Nema osnova za verovanje da će mehanička seča posla u javnom sektoru rezultirati ičim osim slabijom uslugom za građane, padom efektivne tražnje i troškovima otpuštanja i ponovnog zapošljavanja koji su veći od ušteda. Ono što ima smisla je da se u postojećoj masi plata implementiraju mehanizmi koji će stimulisati visoke učinke i to će se desiti. Umesto uzimanja fiskalne satare kojom bi se pacijent lečio tako što bi se njegovo stanje pogoršalo, mi predlažemo da javni sektor uzme sve ono što je dobro u privatnom i da se na to dodaju specifičnosti svrhe svake od institucija i organizacija javnog sektora. Umesto da otpustimo 1.000 ljudi, mi se zalažemo da se ti ljudi efikasnije koriste, da onima koji svoje mesto u javnoj upravi ne vide kroz prizmu zadovoljenja interesa građana, koji u stvari taj javni sektor i finansiraju, se pošalje poruka da se u javnom sektoru plata zarađuje i da se na minimum svedu prilike za zloupotrebe. Ovo zalaganje nije moda, nije novost, jer se mi za ove principe zalažemo dugi niz godina. Na samom kraju, mogu da kažem da se nismo i nećemo obraćati izmišljenom ili stvarnom političkom protivniku, ali hoćemo građanima davati svaki put argumente da ne menjamo svoje stavove, da stojimo iza onoga što jeste razlog zašto jedina prava odgovorna levica u Srbiji leži u SPS, od početka do kraja, i da ćemo nastaviti da bez velikih reči, ali sa odgovornim ponašanjem, odgovornim politikama stvaramo velika dela. Ono što bih, uvaženi ministre, hteo samo da vam skrenem pažnju, a to ćemo kada bude rasprava u pojedinostima, koleginica Stefana Miladinović i ja smo podneli jedan amandman koji je u skladu sa onim što mislim da će se desiti danas na sednici Vlade, da se usvoji Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti saobraćaja, da i ovaj segment koji je ostao nerešen, pošto smo sa našim nekim inicijativama i pitanjima koje smo imali kada je u pitanju Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara, gde se ovim današnjim predlogom rešava dilema u poreskoj upravi što je bilo oko naplate koliko komada, šta komada i tumačenja jedne godine ovako, druge onako. Ja sam i tada postavljao poslaničko pitanje i drago mi je što se to rešava, idemo korak po korak i rešavamo jedan po jedan problem zajedničkim snagama. Još jednom vam se zahvaljujem na pažnji. Moje kolege koje će govoriti u narednom delu rasprave imaće priliku da kažu i dodatne stavove po ovim drugim zakonima koji su u okviru ovog prvog zajedničkog pretresa. Hvala na pažnji još jedanput.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đurić.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre, poštovane kolege poslanici, uvaženi građani, današnja rasprava predstavlja na neki način nastavak budžetske sednice, zato što raspravljamo o zakonima koji prate Zakon o budžetu. Kroz ovaj set zakona se zapravo i tehnički implementiraju određene mere Vlade koje su predviđene ekonomskom politikom oličenom u Zakonu o budžetu. Najpre, što se tiče Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji i Zakona o porezu na imovinu, čije se izmene predlažu, načelno su oni prihvatljivi i mogu se pozdraviti, zbog propisivanja elektronske korespondencije sa poreskom upravom i zbog oslobađanja građana obaveza podnošenja određenih poreskih prijava, na primer u porezu na nasleđe i poklon. Naravno, biće potrebno rešiti probleme koji su sprovođenju zakona koji sadrže mere digitalizacije se javljaju, pogotovo u manjim sredinama. Ali, u načelu, ovo su dobre mere, videćemo kroz raspravu o zakonu u pojedinostima. U pogledu Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima na obavezno socijalno osiguranje, tu sada ima jedna od prvih mera koja se predviđa, da se za 70% umanjuje osnovica za porez na zarade novonastanjenog obveznika, dakle zaposlenog i nažalost javnosti nije do kraja objašnjen pojam novonastanjenog obveznika, odnosno zaposlenog, tako da se javljaju spekulacije. Mi svakako ne želimo da populisti raspiruju strah od migranata ili netrpeljivost prema izbeglicama sa prostora bivše Jugoslavije, jer je Srbiji i njenoj privredi potreban svaki kvalifikovani radnik, bilo da je reč o domaćem obrazovanom radniku sa veštinama za 21. vek ili nekome ko je u Srbiju došao iz, recimo, Republike Srpske, pošto je novosadski univerzitet prepun studenata koji iz Republike Srpske u Novi Sad dolaze po kvalitetno obrazovanje iz oblasti računarskih nauka i mnogi od njih i ostaju u ovoj brzorastućoj privrednoj grani koja svoju ekspanziju ima baš, eto, sticajem okolnosti, iz sredine iz koje ja dolazim, a to je Novi Sad. Na Vladi je svakako da kreira ambijente na tržištu rada, da tržište rada svu ovu ponudu rada apsorbuje i da zaposli sve. U pogledu doprinosa na penzijsko-invalidsko osiguranje, za koji je predloženim izmenama predloženo smanjenje za pola procentna poena u delu doprinosa za penzijsko-invalidsko osiguranje na teret poslodavca, tu imamo određene kritike. One se pre svega tiču sveukupne ekonomske politike proklamovane Zakonom o budžetu, zato što mislimo da je ovo smanjenje moglo biti veće. Jer, da nisu prekomerno povećane plate u javnom sektoru, a obrazložiću zašto mislim da su prekomerno povećane, u čemu se ta prekomernost vidi, ovo smanjenje je moglo biti oštrije, najmanje za još jedan procentni poen, što bi privredu rasteretilo za još skoro 13 milijardi dinara, kao jedna sveukupna neselektivna subvencija celoj privredi u vidu smanjenja ulaznih troškova rada. Ovo povećanje plata je stoga nužno još jednom iskomentarisati, jer govori o tome zašto je predloženo nedovoljno smanjenje, po našem mišljenju, po mišljenju Stranke moderne Srbije. Dakle, to povećanje plata ide ispred očekivane nominalne stope rasta BDP-a, to je negde oko 5,5%, realan će biti oko 3,5%, ako se doda inflacija, to je to, i to je jedini indikator budžeta na kojem, da kažemo, projektovana krvna slika javnih finansija ulazi u crveno. Samo na tom jednom indikatoru koji, eto, nije urađen školski i nije urađen po knjigama. Kada plate javnog sektora rastu po stopi većoj od stope nominalnog privrednog rasta, ekonomski udžbenici kažu da se na taj način troši nezarađeni budući dohodak i to u naše tek konsolidovane javne finansije unosi nepotreban budući fiskalni rizik buduće potencijalne nestabilnosti. Dodatni problem je i u tome što je to povećanje urađeno paušalno, po sektorima, a da istovremeno nemamo definisane platne razrede i nemamo tu dugo godina čekanu analizu reforme zaposlenosti u javnoj upravi, u javnom sektoru, u javnim preduzećima. Mi ne znamo kao država kako treba resistematizovati zaposlene u javnom sektoru. Taj problem rešavamo zabranom zapošljavanja, koja je i dalje na snazi, pa za posledicu imamo ukupne viškove, ali istovremeno i manjkove na važnim pozicijama u javnom sektoru. Istovremeno se zabrana zapošljavanja zaobilazi zapošljavanjem na povremenim i privremenim poslovima, jer broj ovakvih radnika je od 2014. godine porastao 50%. Dakle, tamo gde ih je bilo 10, sada ih ima 15. Na taj način su očekivane uštede od jedne ovakve mere izostale. Fiskalni savet je takođe dao primedbu da u fiskalnoj strategiji izostaju dugoročne strateške mere strukturnih reformi, pre svega reformi javnog sektora i pre svega reformi javnih preduzeća. Moramo se kao poslanička grupa Stranke moderne Srbije složiti sa ovim primedbama, zato što smo slabo šta čuli o dugoročnim reformskim planovima, na primer, "Elektroprivrede Srbije". Nedavno smo dobili analizu problema u poslovanju "Elektroprivrede Srbije" i konstatovano je da su nedovoljne investicije ovog javnog preduzeća učinile da je ono postalo najveći zagađivač životne sredine u Srbiji. Tu je frapantan podatak da samo jedna termoelektrana Kostolac B emituje 130 hiljada tona sumpordioksida godišnje, što je jednako ukupnoj godišnjoj emisiji svih nemačkih termoelektrana. Dakle, sleduju nam mere reformi koje će morati dovesti do internih ušteda u mnogim javnim preduzećima, pre svega u EPS-u, a verovatno se podrazumeva i ozbiljnije povećanje cene struje, koje neće biti fer prema građanima ako reforme javnih sektora i ovih javnih preduzeća izostanu. Poskupljenje struje je već najavljeno od 1. decembra i ono će delom potrošiti neki taj dodatni dinar u porodičnom budžetu koji je posledica nekih poreskih olakšica i povećanja minimalne cene rada. Ipak, uprkos svemu ovome, mi smo pribegli jednostavnom, opštem, nekom linearnom sektorskom povećanju plata i to je sprečilo da ova podsticajna mera smanjenja doprinosa na penzijsko-invalidsko osiguranje bude oštrija, bude veća i da se privreda na taj način bolje podstakne. Nažalost, svi ovi faktori koji koče privredni rast, i dalje stoje, a srpskoj privredi potrebni su upravo veći podsticaji ove vrste, pre svega na fiskalnom rasterećenju rada. Jer, iako su nam ova fiskalna opterećenja na rad manja od regiona, mi zapravo i nemamo drugih konkurentskih prednosti, jer ne možemo da se pohvalimo prevelikim raspoloživim investicionim i obrtnim kapitalom u privredi, nemamo ni preteranu pravnu sigurnost, pa smo zbog toga prinuđeni da subvencionišemo investitore u Poglavlju 23 procesa pridruživanja EU koji se bavi vladavinom prava, nismo dovoljno odmakli, daleko smo od zatvaranja tog poglavlja. Tako da nam je ova mera fiskalnog rasterećenja rada jedna od retkih koja nam je preostala da našu privredu podstaknemo. Da nam je potreban jači privredni rast koji bi se ovim merama mogao podstaći govore i podaci kada se porede Srbija i region centralne i istočne Evrope: 2008. na 2019. godinu Srbija je rasla 19%, region centralne i istočne Evrope, dakle, zemlje u okruženju 34%, znači 19:34 posto. Prva polovina 2019. godine - Srbija je rasla 2,8%, centralna i istočna Evropa 4%. Ne možemo se u privrednom rastu pozivati na jednokratne fenomene kada smo imali privredni rast, zbog toga što je prethodna godina bila katastrofalna, jer je suša potukla BDP u poljoprivredi, pa je naredna godina merena sa tako niskom osnovicom imala veliki rast, ili kada smo imali povoljniju konjukturu na tržištima evro-zone, kada je cena naftnih derivata išla naniže, pa je to išlo našoj privredi na ruku, jer je to zapravo snižavalo ulazne troškove i predstavljalo neku neselektivnu podsticajnu meru iz okruženja za celu srpsku privredu. Svih tih faktora sada više nema i ne očekuju se. Naprotiv. Dakle, trendovi su već u evro-zoni i u regionu okrenuti. Zbog toga smo u Stranci moderne Srbije stava da se trebalo pribeći meri blažeg povećanja zarada u javnom sektoru, onoliko koliko nominalni rast BDP dozvoljava, dakle, recimo, 5,5%-6%, a da se ta ušteda kroz manje povećanje iskoristi da se država odrekne dela fiskalnih prihoda kroz veće smanjenje fiskalnih opterećenja na rad. Mere koje su dobre su te što će se na još godinu dana produžiti olakšice u vidu 65% do 75% povrata doprinosa za socijalno osiguranje na zaradu novozaposlenog lica, što novoosnovani poslodavac za zaradu osnivača će biti takođe oslobođen tri godine od dana osnivanja doprinosa na zarade osnivača i što na zaradu novozaposlenog lica se poslodavac oslobađa doprinosa za penzijsko-invalidsko u naredne tri godine, i to 100%, 95% i 85% po godinama. Videćemo koliko će ove mere novčano vredeti privredi. Bolje bi bilo da su one bile propraćene još i nekim dodatnim smanjenjem akciza, pre svega na naftne derivate. Nažalost, to je u budžetu izostalo i to će se osetiti po privrednom rastu koji je, po mišljenju Stranke modrene Srbije, nerealno projektovan na 4% za iduću godinu, ne samo zbog ovih, nekih naših propuštenih prilika da uvedemo podsticajne mere, nego i zbog okruženja koje polako već ide u pravcu recesije. Drugi zakon na koji bih se u diskusiji osvrnuo je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima na socijalno osiguranje i na najsporniji član koji se zove test samostalnosti, kolokvijalno. Cilj tog testa koji uvodi zakon je da se utvrdi da li lice koje obavlja neki posao ima status preduzetnika, pa je kao pravno lice preduzetnik u ugovornom odnosu sa naručiocem posla, ili je priroda tog posla takva i način obavljanja tog posla takav da to lice, zapravo, je u statusu zaposlenog kod naručioca posla, u kom slučaju cela vrednost obavljenog posla bi trebala biti opterećena fiskalnim porezima i doprinosima na zarade. Juče smo na Odboru za finansije dosta polemisali o tome. U međuvremenu smo dobili i stav udruženja Digitalna zajednica, jer potpuno je jasno da je ovaj jedan test samostalnosti uperen i usmeren na to da se poveća naplata poreza kod IT preduzetnika. Priroda tog testa samostalnosti na to ukazuje, vidi se da to nije namenjeno boljem oporezivanju drugih paušalaca, dakle, advokata, na primer, vidi se da to nije cilj takvog testa samostalnosti. Digitalna zajednica nam je prosledila neke svoje predloge amandmana koje smo podneli, o njima ćemo razgovarati u raspravi u pojedinostima. Ono što ovde u načelnoj raspravi samo želim da kažem je da Digitalna zajednica nema problem sa tim da plati porez, već da ima problem ako će njihove poreske obaveze biti utvrđivane po nepreciznim kriterijumima koji će biti predmet subjektivnog tumačenja poreskih inspektora koji su možda u nedovoljnoj meri upoznati sa specifičnostima IT delatnosti i načina obavljanja poslova. Podsetiću vas, recimo jedan od kriterijuma je broj radnih sati u određenom vremenskom periodu koji je proveden u radu za jednog naručioca. To je u IT delatnosti, kod IT preduzetnika dosta teško izmeriti. Nije precizno definisano da li se misli na osam sati u toku radnog dana, znači, navedeno je od 0 do 24 određeni broj dana u godini, bilo kada. Dakle, kriterijumi su takvi da praktično svaki IT preduzetnik može na tom testu samostalnosti i pasti i proći i bojimo se da ćemo otvoriti problem pravne nesigurnosti koji će za posledicu imati sledeće: IT preduzetnik će ugovoriti posao po određenoj vrednosti, nakon izvesnog vremena će od strane poreskog inspektora biti oboren na testu samostalnosti i onda će retroaktivno biti zadužen da plaća neke poreze i doprinose, što mu ruši potpuno, unapred, finansijsku predvidivost njegovog poslovanja i pravnu sigurnost. Razumemo da je potrebno suzbijati sivu ekonomiju, ali ni jedna kreativna mera na stvaranju pravnih osnova i kreativnih matematičkih modela za naplatu poreza nije toliko efikasna kao vraćanje poverenja građana u državu. Kad kažem vraćanje poverenja građana u državu, onda tu mislim, pre svega, na transparentno prikazivanje trošenja javnih finansija, da građani budu sigurni da je njihov poreski dinar potrošen tačno toliko i tačno onako kako oni smatraju da je najbolje u javnom interesu koji i interes tih građana, da nemaju sumnju da je poreski dinar proneveren, da je 22 milijarde slupano na kazne, penali i sudske oštete koje država plaća, nego da znaju gde tačno svaki njihov poreski dinar ide. Kada imamo vraćeno poverenje građana u državu, tada će mnogi problemi u naplati poreza i u suzbijanju sive ekonomije nestati, jer će građani znati da njihov put, da njihov vrtić, da kvalitet njihove škole zavise od poreskog dinara koji svi treba da plaćamo i koji je razrezan fer i pošteno i jednako svima i da država nije jednome majka, a jednome maćeha. Dakle, poslanička grupa Stranke moderne Srbije će dodatno staviti primedbe na ovaj test samostalnosti u dogovoru sa predstavnicima Digitalne zajednice, čije ćemo amandmane podneti i o detaljima ćemo raspravljati kada bude bila rasprava u pojedinostima. Što se tiče rasprave u načelu, od strane Stranke moderne Srbije toliko za sada. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ja pozdravljam podatak da je nezaposlenost spala ispod 10%. To znači da će porasti prihodi u PIO fondu, prihodi zdravstvenog osiguranja, prihodi lokalnih samouprava zbog poreza na plate, itd. Ono što je najbitnije za naše građane je da kad je niska nezaposlenost, onda rastu dnevnice, onda se pravednije raspoređuje novac između kapitala i radne snage. Dakle, kada imate visoku nezaposlenost, onda poslodavac može da bira, može da daje niže dnevnice, ali kada je, zahvaljujući investicijama i novom zapošljavanju, došlo do niske nezaposlenosti, doći će i do manjka radne snage. Kad imate manje radne snage onda to poslodavac koji želi da ima kvalitetnog radnika mora da plati više svojom voljom više nego što bi to platio ukoliko je nezaposlenost 25% koliko je bila za vreme ovih žutih nesrećnika koji nas kritikuju što brže ne rešavamo sve probleme koji su nastali za vreme njihove vladavine, odnosno one koju su oni napravili. Verujem da će niska zaposlenost doći do većih penzija, jer će penzijski fondovi biti puni, dovešće i do boljih zdravstvenih usluga i do većih plata u zdravstvenom sektoru zato što će takođe, Republički fond za zdravstveno osiguranje biti puniji, imaće više novca, a samim tim moći će da poveća plate u zdravstvu. Takođe, verujem da će biti izgrađene nove bolnice, da će biti obnovljeni ili zanovljene one koje treba obnoviti. Sve polazim od proizvodnje. Prilikom privatizacije, ili bilje reći grabizacije, koja je bila nepažljiva, ovi koji bojkotuju sednice otpustili su nekoliko stotina hiljada ljudi. Tih nekoliko hiljada ljudi nije otpušteno iz javnog sektora, javni sektor je rastao, a oni koji su trebali da izdržavaju taj javni sektor, oni su ostali bez posla, ostali su bez plate, bez dostojanstva i svojim ukućanima, svojim novim pokoljenjima, sinovima i ćerkama nisu mogli da posluže kao primer da vredi pošteno raditi i za taj pošteni rad biti nagrađen. Lišeni dostojanstva tumarali su predgrađima bez ikakvog posla. Nova vlast je zahvaljujući investicijama uposlila, pre svega u proizvodnji, veliki broj ljudi. Rezultat toga je i pokrivenost uvoza izvozu. Pokrivenost uvoza izvozom za vreme ovih nesrećnika je bila jedva 50%, sada je skočila na 70 i nešto %. Ono što raduje je podatak da se značajan deo uvoza odnosi na uvoz sirovina i opreme prilikom novih investicija, što ohrabruje i pruža novu nadu da i ovih 10% uskoro neće biti nezaposlenih, već će nezaposleno biti samo oni koji ne žele da rade poput ovih koji bojkotuju sednicu Narodne skupštine. Dame i gospodo narodni poslanici, mogu da razumem povećanje takse za pretplatu RTS. Mogu da razumem da je to neophodno, ali ja za to neću da glasam. To je moj lični stav prema uredničkoj postavi u RTS-u i njenom direktoru Draganu Bujoševiću. Dakle, postavio sam RTS-u pitanje u vezi njenog odnosa sa „Dajrekt medijom“, odnosno firmom Dragana Đilasa. Dobio sam odgovor na pitanje 25. jula, u kome Dragan Bujošević kaže, između ostalog, da jeste imao ugovore sa „Dajrekt medijom“ oko prenosa sportskih događaja, da je kupovao sportska prava, ima ugovor sa „Dajrekt medijom“ kao ovlašćenim pravnim licem, da je pravno lice, ne znam, od strane Međunarodne košarkaške federacije itd, ovlašćeno. Predmet ovog ugovora su prenosi evropskog prvenstva itd. Ta prava su plaćena novcem RTS-a, ali je odbio da mi da podatke o kakvim poslovima se radi. Rekao je da je to tajna, da su se ugovorne strane složile da sadržina tih ugovora bude tajna. Sad, zamislite Javni servis, poslovna tajna, tako su naznačili. Kaže – ugovorne strane su se saglasile da usvojeni podaci i informacije u vezi sa realizacijom ugovora predstavljaju poslovnu tajnu. Dakle, Javni servis RTS ima poslovnu tajnu sa Draganom Đilasom, koju narodni poslanici koji treba da glasaju da se taksa na brojilo uveća, da se na takav način ta vrsta pretplate uveća, ne mogu da saznaju sadržine njihovih ugovora sa Draganom Đilasom, odnosno njegovom firmom, jer eto, oni se dogovorili da to bude poslovna tajna za nas obične smrtnike. Kad je to poslovna tajna, ja ne želim da glasam za tajne Dragana Bujoševića i Dragana Đilasa, koji je dok je vršio vlast bio vlasnik svih sekundi na RTS-u, na Studiju B, Boga mi i na Pinku, koji je svoje emisije emitovao na RTS-u, emitovao na PINK-u, emitovao na svim televizijama. Recimo, ova „48 sati svadba“ je emitovana ne znam koliko 50, 100, 200 epizoda i sve su plaćene od strane RTS. Dok je bio vlasnik televizijskih sekundi reklamnog prostora, on je bio glavni i odgovorni urednik svih medija. Dakle, mediji koji nisu emitovali njegove sekunde i njegove reklame nisu mogli da računaju da će uopšte dobiti pravo na oglašavanje. S jedne strane je zakupljivao reklamni prostor, sa druge strane, štampani i elektronski mediji su bili ucenjeni, jer ukoliko mislite da dobijete reklame najvažnijih preduzeća i proizvoda, vi ste morali da izađete u susret Draganu Đilasu, odnosno da mu predate svoj reklamni prostor i svoje sekunde. Tako je Dragan Đilas, dok je bio predsednik izvršnog odbora DS, dakle, najviši partijski funkcioner partije koja je držala vlast i dok je bio gradonačelnik, ili kradonačelnik Beograda, dok je pravio dug na javnoj funkciji u gradu Beogradu od 1,2 milijarde evra, u isto vreme sticao na svoje privatne firme prihode od 619 miliona evra. Bio je veoma uspešan u privatnim firmama zahvaljujući monopolu i na RTS-u, na sekundama nad medijima iz kojih je isisavao novac. Stoga je bio uspešan u privatnom biznisu, a usput je kontrolisao sadržinu programa i niko ništa nije smeo da kaže protiv njega i Borisa Tadića. Ta vrsta njegovog biznisa je bila svojevrsna kontrola medija. Mogao je da cenzuriše koga hoće, što je i činio. Danas je taj čovek, koji i dalje ima ugovore sa RTS-om, a nedavno je bilo i jedno hapšenje, kada je Dragan Đilas, koji nije bio uhapšen, odjednom počeo da se buni zbog hapšenja direktora firme za koju je tvrdio da više nije njegova. Dakle, i dan danas postoje biznisi Dragana Đilasa sa medijskim kućama. Otuda čudi što se RTS nije branio od upada te rulje koja sebe naziva opozicijom, Savezom za Srbiju, nije se branio RTS, barem po meni ne dovoljno, ili se branio tek onako. Ja čak mislim da su neki od njih u RTS, posebno urednici, koji su čak u vezama sa liderima opozicije, reći ću čak i u bračnim, da su priželjkivali da se taj upad desi. Nisam uveren da to nije bilo u dogovoru i naručeno. Dakle, Dragan Đilas tvrdi da televizija u kojoj je on zaradio milione i milione, da ta televizija nije objektivna, iako nijedan urednik, nijedan urednik nijedne redakcije nije promenjen. Svi su iz vremena kada su vladali ovi žuti žohari. Takođe, Dragan Bujošević nije svakako naš kadar. Ja verujem da mi ni portira nismo zaposlili u RTS. I danas treba da dignemo takse da Dragan Bujošević ima dovoljno novca da može da posluje sa Đilasom i da to proglasi poslovnom tajnom. Ta vrsta ponašanja RTS-a, da uvek za njih mora da bude dovoljno novca, gde mogu da prave gubitke koje će država pokrivati, za mene je neprihvatljiva. Itekako onih 619 miliona evra koje je Dragan Đilas prihodovao potiču iz RTS-a. Na kraju, da se ne bavim previše RTS-om, jer ja svakako neću glasati da im se dodeli više novca, mislim da oni treba na tržištu nešto da zarade, a ne da se kače na džepove običnih građana. Na kraju, nešto da kažem o penzijskom i invalidskom osiguranju zemljoradnika i da ponovo apelujem da se dug od 160 milijardi samo za PIO osiguranje zemljoradnika mora regulisati, da se to, recimo, proda za 5% vrednosti. Na takav način ćemo steći novi novac, ali neki ljudi koji za sada ne plaćaju PIO osiguranje, kad regulišu stare dugove, ponovo će krenuti da plaćaju PIO osiguranje, svesni toga da će dočekati pravo da imaju penzije. Na takav način ćemo imati dve vrste prihoda – prihod zbog toga što smo regulisali stare dugove i, sa druge strane, imaćemo tekuće prihode svake godine zato što će pojedini osiguranici ponovo rešiti da plaćaju PIO osiguranje, svesni da će posle 15 godina ostvarivati pravo na penziju, koja je u ovom trenutku nešto manja od socijalne pomoći, ali mnogi poljoprivrednici, ne želeći da prodaju zemlju da bi bili socijalni slučajevi, opredeliće se da plaćaju i da dostojanstveno uđu u tu minimalnu penziju. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, saglasno članovima 27. i 205. Poslovnika, određujem pauzu do 16.00 časova, kada nastavljamo sa radom u delu sednice koji se odnosi na postavljanje poslaničkih pitanja Vladi poslednjeg četvrtka u mesecu. (Vjerica Radeta: Kada se nastavlja rad ove sednice?) Rad ove sednice se nastavlja u 16.00 časova, a kada se završi postavljanje poslaničkih pitanja, bićete obavešteni o nastavku sednice za sutrašnji dan.
Poštovani narodni poslanici, pristupamo postavljanju poslaničkih pitanja u vremenu od 16.00 do 19.00 časova, saglasno članu 205. Poslovnika Narodne skupštine. Pre nego što pređemo da postavljamo poslanička pitanja, dozvolite mi da vas podsetim na odredbe Poslovnika Narodne skupštine koje se odnose na način postavljanja poslaničkih pitanja. Izlaganje narodnog poslanika koji postavlja pitanje ne može da traje duže od tri minuta. Posle datog odgovora na poslaničko pitanje imate pravo da u trajanju od najviše tri minuta komentarišete odgovor na svoje pitanje ili postavite dopunsko pitanje i po dobijanju odgovora date izjašnjenje o odgovoru u trajanju od najviše dva minuta. Nisu dozvoljene replike i ukazivanja na povredu Poslovnika, u skladu sa članom 216. i u skladu sa tim molim da podneste prijave za postavljanje pitanja. Najpre će dobijati reč narodni poslanici koji ne pripadaju ni jednoj poslaničkoj grupi, a zatim poslanici od najmanjoj prema najvećoj poslaničkoj grupi. Prelazimo na postavljanje poslaničkih pitanja. Prvi prijavljeni je poslanik Muamer Zukorlić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici Vlade, moje prvo pitanje se odnosi na socijalna i zdravstvena prava učenika verskih škola. Naime, bio sam sudionik donošenja zakona o crkvama i verskim zajednicama 2006. godine i smatrali smo da smo tada konačno otklonili nepravdu koja je trajala svo ono komunističko vreme u pogledu prava učenika verskih škola. Međutim, nekoliko narednih godina, skoro više od decenije se nismo suočavali sa tim problemom. Zadnjih meseci dobijam sa terena žalbe na tu temu da pojedini učenici verskih škola zapravo imaju problem da ostvare svoje zdravstveno i socijalno pravo zbog određenih dopisa ili uredbi koje su došle od strane nadležnog ministarstva. Moje pitanje je zašto smo ušli u taj problem i kada i kako ćemo to rešiti, s obzirom da u zakonu nemamo taj problem, ali su očito u pitanju različita tumačenja ovog pitanja u pogledu shvatanja pojma šta su zvanične škole, odnosno škole koje rade u okviru sistema obrazovanja Republike Srbije. Moje drugo pitanje se odnosi na to kada će se razmotriti ili nadam se, ukinuti odluka o zapošljavanju u javnom sektoru? Pre svega me zanima školstvo, jer sam po poziciji predsednika Odbora za obrazovanje upućen u sve ono što se tiče te oblasti. Sada imamo toliko nagomilanih problema od enormno velikog broja privremeno uposlenih u školama, koji zapravo stvaraju koncentraciju nekvaliteta i nemogućnosti motivacije, nemogućnosti, zapravo, afirmacije samog kvaliteta, pre svega, nastavnika u tim školama i otvaranja mogućnosti različitih zloupotreba uticaja na te ljude, s obzirom na njihov nerešen status u školama, što se u zadnje vreme drastično odražava na kvalitet u školama, odnosno u sistemu obrazovanja. Smatram da bi bilo od izuzetne važnosti preispitati ovu odluku, da li u celosti, pretpostavljam da bi to bilo najlakše i najefektnije, ali ako ne, barem da se pokuša analizirati negativne refleksije vezane za školstvo, gde su zaista, dakle, negativne posledice veoma prisutne.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Zoran Đorđević.
Poštovani poslaniče, dobro sam upoznat i pričali smo o tome i ja sam razgovarao sa ministrom Šarčevićem, koji nije ovde, dogovoreno je sa njim da on da odluku, s obzirom da bi medrese ušle u sistem i da bi mogle da steknu pravo iz socijalne zaštite, nama je potrebno da se one nađu u sistemu školstva Republike Srbije. Nama je potrebno da samo ministar Šarčević donese tu odluku i po njegovom obećanju, a imali smo i dva sastanka na tu temu, ta odluka se očekuje vrlo brzo i tog trenutka ti problemi će nestati. Toliko i hvala.
Zahvaljujem. Reč ima predsednica Vlade.
Hvala vam. Dakle, svakako što se tiče prvog pitanja socijalnih i zdravstvenih prava učenika u verskim školama, to je nešto što svakako mi, ako je do sada postojalo, ova Vlada to ukidala nije i kao Vlada nismo ni u jednom trenutku ni u bilo kojoj oblasti ograničavali prava koja su već bila data. Trudili smo se da uvek širimo dodatno ta prava i time unapredimo kvalitet života svih naših građana. Koliko vas razumem, vi skrećete pažnju na pojedinačne probleme, ne kao na sistemski problem, i vi mi svakako prosledite, pa ću ja razgovarati sa ministrom Šarčevićem i sa ministrom Đorđevićem, koji su to pojedinačni problemi, pa ćemo videti o čemu se tu radi i ispraviti ako postoji greška sa naše strane. Što se tiče zapošljavanja u javnom sektoru, ja ću ponoviti po ko zna koji put, mi ćemo na kraju ove godine verovatno predložiti potpuno ukidanje tog zakona, odnosno da ne postoji više zabrana zapošljavanja u javnom sektoru, ali ćemo i dalje zadržati Komisiju za zapošljavanje, zato što moramo da nastavimo sistem kontrole, pa svakako i kroz centralni registar obveznika socijalnog osiguranja CROSO, ali i kroz Vladinu Komisiju, kako ne bi došlo ponovo do prekomernog zapošljavanja po različitim resorima, ne samo u okviru lokalnih samouprava, nego i u okviru domova zdravlja, škola, svih institucija u okviru kojih spada zapošljavanje u javnom sektoru. S druge strane, ponavljam, zabrana zapošljavanja u javnom sektoru nikada nije stajala na putu tome da tamo gde su potrebni dodatni kadrovi u smislu da nedostatak kadrova kompromituje nivo usluge koja se pruža građanima, da komisija ne dozvoljava zapošljavanje. Samo u sektoru zdravstva mi smo tokom prošle godine zaposlili 4.000 ljudi. To je prošle godine, a ove godine i više i toga. Dakle, kako medicinskih radnika, doktora, tako sestara i tehničara. Nismo zaista, osim u vanrednim okolnostima, dozvoljavali zapošljavanje dodatne administracije, ali ljudi koji su tamo, vode računa o pacijentima, od Vladine komisije su dobijali dozvolu za zapošljavanje. Isto tako je u školstvu. Najveći problem u ovom trenutku svakako imamo u sistemu socijalne zaštite. Tu je komisija radila nešto sporije ili ta obrazloženja, zahtevi za nova zapošljavanja nisu bila dovoljno dobra, ali to je jedan problem o kojem sam ja razgovarala sa timom u Vladi pre dva dana, u utorak, i dogovorili smo poseban sastanak zato što nam tu fali 790 ljudi. Što se tiče školstva, dakle, apsolutno ako postoji potreba i ta potreba se obrazloži, postoji prostor u okviru plata, dakle budžeta za plate, automatski ide dozvola za zapošljavanje, ali sve to će biti drugačije ponovo od 1. januara 2020. godine, gde ćemo mi to relaksirati sa tim što zadržavamo kontrolu da ne bi došlo ponovo do iskakanja iz budžeta i ponovo ogromnih troškova za koje svi znamo koliko nam je trebalo vremena samo da uvedemo to pod neke normalne okvire od 2014. godine, pa na ovamo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Muamer Zukorlić. Izvolite.
Zahvaljujem na odgovorima. Dakle, pitanje socijalnih i zdravstvenih prava učenika verskih škola jeste u dimenziji sistemskoj. U pojedinim ponašanjima imamo i slučajeve pojedinačne, ali sistemsko je, jer, kao što sam kazao, iz nadležnog ministarstva su otišli određeni dopisi prema centrima za socijalni rad koji su bili na neki način nejasni, čak neki koji su kazali da to pitanje nije rešeno, a nije rešeno zbog različitog tumačenja zakona, jer verske škole su tada, po Zakonu o verskim zajednicama, izuzete iz obaveze akreditovanja kroz akreditaciona tela u okviru obrazovnog sistema Republike Srbije i tu je upravo ostala neka vrsta pravne praznine za verske škole koje su legalne i legitimne, a nisu prošle sistem akreditacije ostalih škola. Zato je ovde samo potrebno tumačenje ili određeni akt, kako je ministar kazao, ministra za prosvetu ili Ministarstva za prosvetu, koji će jasno potvrditi, dakle zvanično iz tih škola, kako zapravo na terenu ne bi bilo različitog tumačenja ili eventualnih zloupotreba u selektivnom ponašanju. Svestan sam da ova Vlada nema ni ideološki animozitet prema verskim školama i to rasterećuje celokupne odnose i zato verujem da će se ovome sigurno pristupiti u pozitivnom rešavanju, kao što me raduje najava da će se pokrenuti inicijativa za ukidanje zabrane zapošljavanja u javnom sektoru. Nadam se da ćemo i do tada iskoristiti ovu mogućnost izuzetnog ili selektivnog upošljavanja tamo gde postoji stvarna potreba kako školski sistem ne bi trpeo, kako sam u prethodnom izlaganju i kazao. Moje dodatno pitanje se odnosi na kladionice u blizini prosvetnih objekata. Nije prvi put da ovu temu pokrećem, ali s obzirom da se i dalje nismo makli napred u pogledu rešavanja ovog problema, pogotovo kada dolazim sa prostora ili na prostoru kao narodni poslanik dolazim iz Novog Pazara i Sandžaka. Općenit imamo tamo jedan opšti haos kada su u pitanju kladionice. Naše nezvanične informacije su da je većina kladionica u Novom Pazaru nelegalne i bez dozvola za rad, bez određenih ispunjenih uslova, a ono što je očigledno i nije informacija, već se može svako uveriti, jeste da se ne poštuje zakonski propis udaljenosti, propisane udaljenosti kladionica od škola općenito, verskih objekata takođe. Dakle, to je nešto što postaje alarmantno i sa čime bi se morali suočiti i dobiti odgovore zašto se toleriše ovo bezakonje koje je izuzetno štetno za našu decu, za mladost općenito.
Hvala. Reč ima ministar Mladen Šarčević. Izvolite.
Dobar dan svima i moje poštovanje. Dozvolite mi da kažem nekoliko bitnih rečenica koje se odnose na ovo što je gospodin Zukorlić rekao. Činjenica je da mi u sistemskim zakonima ne prepoznajemo vidove obrazovanja koji nisu u našem obrazovnom sistemu. To su i policijske i vojne i verske škole. Time ne znači da ne prihvatamo da postoje učenici u dobi koji to pohađaju i koji mogu ostvariti druga prava i to stoji da mi u trojnim razgovorima sa Ministarstvom za rad i socijalna pitanja regulišemo. Ono o čemu sam ja više puta pričao i sa drugim verskim zajednicama, imaću i sastanak sa ljudima iz sinoda Pravoslavne crkve. Činjenica je da bi bilo dobro da se sve verske škole na neki način priključe celokupnom obrazovnom sistemu, što ne narušava osnovnu bit onoga što oni radi, a taj plan i program i kurikulum koji se odnosi na verski deo nastave potpuno je autonoman za ljude koji se bave i obrazovanjem u oblasti pravoslavnog, katoličkog i islamskog dela nauke u veri. S druge strane, postoji i obaveza da se izbalansira odnos opšte obrazovnih predmeta. Imamo tu jedan veliki problem za te ljude. Oni se obrazuju u tim školama i pretenduju da rade kao verski učitelji. Mali su fondovi časova. Znači, tim ljudima su i onako male plate. Na malom procentu ne mogu da naprave karijeru. Ako im ponudimo ovu opciju, a ne diramo ono što se zove osnova učenja o veri, nego damo ovaj kvalitet koji se odnosi na opšte obrazovne predmete, omogućujemo da se sva druga tela, i Nacionalni prosvetni savet i Odbor za obrazovanje i svi drugi koji učestvuju u tome, znači, legalizujemo nešto što rade druge države. Veoma često su u mnogim državama Evrope upravo ove škole priključene sistemu. Znači, sistem ih prepoznaje. Dobro bi bilo za te mlade ljude da sutradan, ako nemaju posla kao verski nastavnici, mogu da izađu na tržište rada. Čisto je to moj predlog svima, pa evo kažem ga i javno. Više puta sam govorio o raznim zajednicama, a da podržavamo formiranje ustanova koje se bave tim obrazovanjem za verske potrebe. Činjenica je da sa katoličkim predstavnicima radimo na tome da se akredituju studije u Subotici, koji će raditi upravo vezano za katoličko obrazovanje. Sto posto podržavam vaš zahtev i ne mislim da tu treba nikoga moliti, nego primeniti zakon kada su u pitanju i objekti koji ne priliče da budu u zoni koje treba da škole pokriju i to apsolutno podržavam. Mislim da je to pitanje odlično. Inspekcije treba da počnu da rade svoj posao i da imaju određeno vreme i nalog bez ikakvog pardona. Ko god je uložio šta god, prekršio je zakon. Ako dozvoli premijerka, mislim da je jako važno, o tome stalno pričamo, posebno koleginica Đukić Dejanović i ja, a vezano je za priču o zapošljavanju ljudi koji rade u prosvetnom sistemu. Od početka izjavljujem glasno i jasno da je to greška u sistemu, da su oni loše prepoznati kao ljudi koji čine birokratski deo tog sistema, a to su slobodne nastavne norme koje državu ne koštaju ni dinara više, ni manje. Oni su se neopravdano našli u tim opancima i sada čekaju da se odblokira zabrana. Tu imamo 20.000 mladih žena koje su sposobne za rađanje, koje ne mogu da počnu da se bave roditeljstvom stoga što će izgubiti pravo za stalno zaposlenje. Verujem da, ako to uradimo, imaćemo jedan bebi-bum za dve godine. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Muamer Zukorlić.
Zahvaljujem. Smisao mene i mog kolege i verujem svih narodnih poslanika da budemo ovde u Narodnoj skupštini jeste da ne zaboravimo odakle smo došli i ko nas je birao. Zato ja nemam snage da ćutim za sve ono što se dešava i iz tog razloga koristim svaku priliku da aktueliziram potrebne teme, teme koje pogađaju i tište građane i zapravo ovaj put da postavljam pitanje, pogotovo periferni prostori zemlje, posebno prostor Sandžaka. Ne mogu da budem miran dok gledam autobuse pune mladih ljudi koji sa autobuskih stanica odlaze putem zapada i, isto tako, kao što se ne mogu pomiriti sa time da moj grad, Novi Pazar, Sandžak budu na onim stranicama o kojima se govori o drogi, kriminalu, o raznim spregama sa određenim strukturama na lokalu, o ovim temama koje pominjemo i druge koje ne pominjemo. Zato mi je drago da možemo i mi, narodni poslanici, neovisno kojim strankama pripadali, imati saveznika u Vladi i imati snage i u nadležnim ministarstvima da nekada, bez obzira da li pripadali vlasti ili poziciji, neke goruće teme prepoznamo, kao toliko važne koje bi trebalo da nadiđu naše stranačke razlike, naše stranačke programe, naše potrebe da imamo poene među glasačima. Mislim da je to jako važno i zapravo celokupni rad nas poslanika Stranke pravde i pomirenja ide u tom smeru, ali me raduje da možemo i na ovaj način imati dijalog ovde u parlamentu i otvoreno postavljati i ona gorka i slađa pitanja. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski.
Zahvaljujem, predsedavajući. Postaviću nekoliko pitanja. Prvo pitanje – kakav je rezultat dao Zakon o konverziji stambenih kredita indeksiranih u švajcarcima? Znači, koliko je korisnika tih kredita iskoristilo ovu mogućnost koju smo usvajanjem ovog zakona omogućili, a koliko korisnika stambenih kredita se opredelilo za nastavak vođenja sudskih sporova i eventualno, ukoliko se znaju bar pojedine prvostepene presude u međuvremenu, kako teku ti sudski sporovi? Sledeće pitanje – da li će radna grupa za poboljšanje izbornih uslova prihvatiti inicijativu koju je Pokret socijalista izneo tokom javnih rasprava i ovih razgovora koji su vođeni pod, kako da kažem, nije ni okrilje, ali hajde uz učešće predstavnika EU, a kojim je predložila da se izmeni zakonska regulativa u tom smeru kako bi se sankcionisalo bilo kakvo plaćanje komercijalnih usluga medijima, koji nisu registrovani u Republici Srbiji, od strane učesnika koji učestvuju u izbornoj kampanji u vreme kada se izbori sprovode? Mi smo ovaj svoj predlog morali na ovakav način da koncipiramo, jer smo trenutno u situaciji da postoji nekakvo stanovište, sa kojim se mi doduše ne slažemo, a to je da REM nema ingerencija nad tzv. prekograničnim medijima i da komisija, odnosno odbor koji će formirati Skupština Republike Srbije, takođe neće imati ingerencije nad njima. Znači, jednostavno bilo kakav vid kontrole neće postojati na tome šta se pod komercijalnim uslovima emituje sa takvih medija, a iskreno rečeno ne vidim nikakvo opravdanje da se dozvoli da politički učesnici u političkoj trci, u Republici Srbiji, novčana sredstva, između ostalog i građana Republike Srbije, troše dižući budžet i rejting i podižući nivo efikasnosti onih koji nisu registrovani u Republici Srbiji i ne plaćaju porez Republici Srbiji. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Stefanović. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, poštovani gospodine Komlenski, vezano za pitanje koje ste postavili. To je, naravno, interesantno i složeno pitanje za Republiku Srbiju zato što mi sada prvi put i ova Narodna skupština će imati svoj nadzor nad radom određenih, da kažem, medija, pošto nadzorni odbor koji Skupština treba da formira će faktički nadzirati pisane medije, internet u toku izborne kampanje, što je, mogu da kažem, bila dosta neuređena materija i u nekom prethodnom periodu i to su inicijalni koraci koji treba da obezbede bolje uređenje ove materije i, naravno, bolji nadzor građana Republike Srbije nad tim šta se u medijima inače dešava. Ono što je dobro jeste da će REM uskoro, nadam se, doneti pravilnik kojim će definisati ponašanje aktera u izbornoj kampanji, naročito onog koji se tiče javnog servisa, i na takav način da poboljšamo način na koji se izborni uslovi prilagođavaju svim učesnicima u izborima, svim listama koje budu učestvovale u izbornoj kampanji i, naravno, uz izbor tri nedostajuća člana. Mislim da je skupštinski Odbor za kulturu i medije raspisao novi konkurs kojim će tri nedostajuća člana, u skladu sa zakonom, biti izabrani. Mislim da ćemo time imati i delovanje REM u punom kapacitetu i poboljšanje svega onoga o čemu smo pričali, mada su ti zakoni nepromenjeni od 2012. godine. Dakle, svi oni koji su bili usvojeni do 2012. godine važe i danas. Vaše pitanje je nešto o čemu ćemo svakako razgovarati, jer ste vi u pravu. Postoje određeni mediji koji, čini se, nekako u tom smislu nisu podložni nekoj vrsti kontrole građana Srbije, kroz nezavisna regulatorna tela, ali vodeći računa o tome da smo mi demokratsko društvo koje želi, ne na bilo koji način da guši slobodu medija, ne na bilo koji način da medijima ograničava rad, upravo da im pruži mogućnost da rade. To ne znači da i jedan medij treba da krši zakone Republike Srbije na bilo koji način ili da ne bude u jednakom statusu, kao i svi drugi mediji u Srbiji. Po meni, treba da imamo jednakost za sve, treba svi da imaju jednaka prava, jednake mogućnost i da kroz vladavinu prava imamo i nadzor građana Republike Srbije i kroz nezavisna regulatorna tela i kroz ovaj dom, kroz Narodnu skupštinu, i tela koja ona izabere, koji služe da vrše kontrolu nad radom medija, odnosno kontrolu ispunjenosti zakonskih uslova koji važe i za njihovo formalno osnivanje i za rad i jednak tretman i predstavljanje svih onih kako to propisi predviđaju… Dakle, to ne znači mešanje u uređivačku politiku, ali to znači jednaka dostupnost svima i mogućnost da Narodna skupština kaže svoje mišljenje o tome, makar da se izjasni o tome kroz ta tela i regulator, odnosno REM koji će imati mogućnost da, kao što to može sa javnim servisom, kao što to može sa RTS, to uradi sa svakim drugim emiterom u zemlji. Dakle, hoćemo da razmotrimo i vaš predlog. Nisam siguran koliko će to biti moguće brzo uraditi, iskreno da vam kažem, pošto je kompleksna materija. Hoćemo da se konsultujemo o tome i sa Narodnom skupštinom, ali svakako da računamo i na tu inicijativu, odnosno, kao neko ko rukovodi ovom radnom grupom, ću vas pozvati, pa da vidimo šta je to što možemo da uradimo konkretno u ovoj materiji.
Zahvaljujem. Nema više pitanja ili? (Đorđe Komlenski: Bilo je i pitanje za švajcarce.) Izvolite.
Pitanje je bilo u prvom krugu vezano za švajcarce, za Zakon o konverziji švajcaraca, a na koje nisam dobio odgovor, ali zato je nastao ovaj nesporazum između vas i mene. Naravno da imam još pitanja. Interesuje me, obzirom da smo u decembru mesecu, koliki broj građana Republike Srbije je ostvario pravo i mogućnost, odraslih i maloletnih lica, da se leči u inostranstvu tokom ove godine i kakvi su nam planovi i projekcije za narednu godinu i očekivanja u tom pravcu? Šta se čini na tome da se nastavi dalje ujednačavanje sadržine udžbenika, bez obzira na to što postoji mogućnost da se oni uzimaju od različitih, tako da kažem, štampara, proizvođača ili kako god ih u ovom trenutku nazvali? Mislim da svi učenici u Republici Srbiji zaslužuju da ono o čemu oni uče u školama bude zaista ujednačeno i, iskreno rečeno, moram tu dodati da je mnogo bila bliža praksa kada je postojao jedan Zavod za udžbenike, a ne sada ovaj galimatijas onih koji mogu da štampaju udžbenike i da se ipak pojavljuju određene razlike u tim udžbenicima, kada je u pitanju materija koju učenici u pojedinim školama imaju mogućnost da čine. Sledeće pitanje je da li mislite da rad Javnog servisa ili RTS u proteklih godinu dana opravdava predlog za uvećanjem TV pretplate, obzirom da sam i ja lično, a i mnogi građani Republike Srbije, nezadovoljni radom RTS-a? Nezadovoljni kada je u pitanju deo programa koji se odnosi na kulturu, koji se odnosi na obrazovanje, koji se odnosi na obrazovanje mladih, na prenose utakmica koje su od interesa za sve građane Republike Srbije i na još jednu činjenicu, a to je da nam je prosto neshvatljivo da se novac građana Republike Srbije pa i Javnog servisa ulaže u neke velike projekte, podigne se nivo gledanosti određenih serijala i programa, a onda ne postoji navodno ekonomski interes da se oni prate preko Javnog servisa, već to preuzimaju neke druge televizije, neki drugi distributeri u nekom drugom ili trećem serijalu toga kada to nastavi dalje. Ja kada se sve to uzme u obzir, voleo bih da čujem ocenu da li mislite da je opravdano uvećavati sredstva sa kojima RTS treba da radi u sledećoj godini?
Hvala. Reč ima Ana Brnabić. Izvolite predsednice.
Hvala. Izvinjavam se, dugujem vam odgovor u vezi sa kreditima u švajcarcima, pa bih onda svakako zamolila ministra Lončara, ministra Šarčevića, ako želi ministar Vukosavljević da kažu o svojim temama. Dakle, što se tiče kredita u švajcarcima, oko 90%, nešto više od 90% ljudi koji su bili zaduženi u švajcarcima su prihvatili onaj program koji je Vlada Republike Srbije ponudila u saradnji sa predsednikom republike, gospodinom Aleksandrom Vučićem koji je kao što se i vi sećate učestvovao direktno u pregovorima sa zaduženima u švajcarskim francima. Mi smo rebalansom budžeta opredelili sredstva za to, tako da se sada to privodi kraju. Ostatak ljudi odlučio je da nastavi sa tužbom, a mi to poštujemo, poštujemo nezavisnost sudstva. Čekaćemo te presude pa ćemo onda dalje tako rešavati, ali u svakom slučaju u najvećoj mogućoj meri ovaj problem je sada rešen. Opredeljena su sredstva u budžetu i verujem da su tu građani koji su bili zaduženi sada mnogo zadovoljniji, generalno i onim što je uradila država i sigurnošću u samoj Srbiji. Hvala.
Reč ima ministar Lončar.
Poštovana predsednice, uvaženi poslanici, ja ću vas samo podsetiti da mi do 2014. godine nismo ni imali budžetski fond za lečenje retkih oboljenja, odnosno oboljenja koja ne mogu da se leče u zemlji Srbiji i evo ja ću vam dati i konkretne podatke. Znači do 2014. godine nismo imali, formirali smo ga, onda smo imali jednog pacijenta te godine. Na današnji dan 178 pacijenata je otišlo na lečenje preko budžetskog fonda, neki su odlazili i više puta, 333 uzorka je poslato na ispitivanje da bi se utvrdila dijagnostika i odobreno je 40 zahteva za lekare iz inostranstva koji su došli u Srbiju da leče našu decu. Druga stvar, mnogo bolje i mnogo više pacijenata na lečenje u inostranstvo uputila je Komisija Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje, a radi se o 4.148 pacijenata koji su na račun Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje otišli i na to smo potrošili nešto više od četiri milijarde dinara. Preko budžetskog fonda smo potrošili 322 miliona 493 hiljade dinara. Ovo su vam konkretni brojevi. Podsetiću vas, do 2014. godine nismo imali, a ono što je išlo preko Republičkog fonda to nije bilo ni blizu ovoga o čemu mi danas pričamo. Znači, to je za više od 25 puta je povećan broj dece i pacijenata koji su se lečili što u inostranstvu, što smo doveli strane stručnjake da ih leče ovde. Hvala.
Reč ima ministar Šarčević.
Moram da podelim mišljenje sa vama poslaniče Komlenski, oko nečega što se desilo mimo moje volje. Još 2015. godine pre vremena donesen Zakon o liberalizaciji autorskih prava i konkurenciji udžbenika. To je dobra agenda, ali je preuranila. Mnoge stvari nisu uređene pre toga. Mi smo prvo imali taj zakon o udžbenicima koji je donet i koji se nije pokazao dobrim. Čak je doneo neke loše stvari. Postojao je cenzus od 5%, pa su mnogi izdavači, čak i Zavod za udžbenike ispali ispod cenzusa. Nije uveo standarde za digitalne udžbenike, niti se iko bavio tom temom, a ozbiljne zemlje sveta su to uvelike radile. Postojali su master planovi po na četiri godine da se to desi. Da bi se uvela konkurencija udžbenika, mora se urediti nastavni plan i program, odnosno nacionalni okvir plana i programa. Mi smo to naknadno uradili, pa smo i menjali zakon 2017. godine, jer nismo mogli zbog evropski agendi da to sada potpuno poništimo. To je problem. Zavod za udžbenike je imao svoje lične kadrovske probleme, nije shvatio trenutak da je morao kvalitetom da se izbori na tržištu i nije shvatio da mora da plati bolje recezente. Ono što mnogi ovde imaju lošu percepciju je da su stranci uzeli posao. Domaće kompanije, strane, kao što znate to kapital ne prepoznaje. Recezenti su domaći, nastavni plan i program je domaći. Mi smo pre nepunih godinu formirali jedinicu u Zavodu za unapređivanje vaspitanja i obrazovanja kao nezavisno telo koje se bavi ovim poslom. Ministarstvo je samo naručilac, jedan birokratski aparat koji ne bi trebao da se meša u struktura ovoga o čemu pričamo. Međutim, mi se stvarno mešamo. Formirali smo jedinicu za nacionalna pitanja, za nacionalne predmete koja ima za cilj da ujednačimo ono što treba da se uči u Srbiji kada su u pitanju nacionalna istorija, nacionalna geografija, jezik, kultura, književnost, kako za Srbiju, tako i za Republiku Srpsku. Nadamo se sutradan i za druge regije gde žive Srbi u većini, ali smo napravili posebne planove i programe za srpsku dijasporu. Na tome se dosta uradilo. Naravno ima još dosta posla. Neću da branim priču da ne treba da bude konkurencija udžbenika, iz dva razloga. Pitanje kvaliteta udžbenika i kvaliteta nastave je najzad ova Vlada otvorila, kroz sve reformske procese. Ako smo bili ponosni da se pre par meseca na sajmu u Frankfurtu gde su bili izloženi digitalni udžbenici, Srbija pojavila sa srebrnom medaljom za udžbenik biologije 5. razred. Trenutno smo bili na promociji premijerka i ja. Takođe, od prvog do četvrtog udžbenik za likovnu kulturu je dobio zlatnu medalju. To su neki manji izdavači ili veći. Znači na nama je da osnažimo Zavod i da u sledećem koraku bukvalno nateramo izdavače milom ili silom. Milom je da ih zamolimo da pogledaju kreativnije nastavne planove i programe nacionalnog značaja i da oni budu istim obimom shvaćeni po ozbiljnosti. Ako govorimo o Holokaustu, ako govorimo o Prvom svetskom ratu, ako govorimo o onim bitnim temama za nacionalnu istoriju, ne mogu biti predstavljeni sa dva prsta na jednoj strani. O tome govorimo. Plan B, da sednemo i donesemo zakon koji je malo retrogradan i da ponovo vratimo posao Zavodu. Mislim da će plan A da odradi svoje i mi ćemo tražiti da je 95% prepoznatljivih tema na isti način obuhvaćeno. Pošto škole biraju udžbenike kod istog izdavača, znači, jedan, dva udžbenika, neće biti bitni toliko školi, koliko izdavačima, puta hiljade škola. Tako da će kod njih ekonomski interes sigurno da bude vrlo prisutan i na tome radimo. Vrlo brzo ćemo to da uradimo. Ja sam nedavno bio predstavnik delegacije Srbije kada je u pitanju izrada jedinstvenog evropskog udžbenika istorije, gde mi sada imamo ozbiljnu temu da savremenu istoriju neko ne prikaže na način kako nama ne odgovara. Da ne stoji da smo mi vodili osvajačke ratove, da se izborimo da naukom uđemo u taj proces i proceduru, pa ako smo u tom stanju da se borimo u Evropi, ostaje obaveza da to uradimo u Srbiji. Mislim da ovi zakoni koji su doneti nas ne sprečavaju da budemo operativni, da insistiramo na onome što je nacionalna vrednost, a sa druge strane, sam rezultat svega ovoga o čemu govorimo će se videti kroz dve godine kada se završi reformski ciklus osnove i srednje škole, kada uvedemo malu i veliku maturu kao ekstremno ocenjivanje i kada vidimo onda ukupnu analitiku koja ustanova je radila bolje, koja lošije, koji su faktori doprineli boljim rezultatima, naravno i faktor udžbenik. Onda dovodimo u pitanje jednu veliku temu koju ne bih danas otvarao, a to je šta je korupcijom. Tu ima ogroman prostor moguće korupcije. Znači, mi sada možemo da lovimo samo pojedince gde ćemo inspekcijom da utvrdimo i da pokrenemo čak i krivično gonjenje. Tu stvarno, kao advokat znate o čemu pričam, jer to je kao i svaki lek ima svoj kontra produkt. Mislim da smo blizu toga da polako utežemo priču da smo vidljivi, da insistiramo na nacionalnim vrednostima i u zemlji i tamo gde treba u regionu i šire, a da ovo polako utičemo na izdavače, da utičemo na izdavače da oni nacionalni deo očuvaju, da poštuju ovo što je zahtev države, jer to rade druge države, to nije ništa specifično. To radi jedna Švajcarska, radi jedna Južna Koreja, rade ozbiljne zemlje, zovu to svojim naukama. Tako da mi kada budemo uveli srpsku nauku znamo tačno šta to govori i znači. Kada budemo govorili o kvalitetu, ostaće onda strašno veliko pitanje zašto direktor škole uzima izdavača koji je najskuplji i po kojem postižu lošiji rezultate, tada možemo da priču dovedemo do kraja. Vraćam se na početak diskusije, zato mislim da je cela priča mnogo rano ušla 2015. godine, iako je bilo realno da je ušla 2020. godine, 2021. godine. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Vukosavljević.
Hvala. Uvaženi narodni poslaniče, ako sam dobro razumeo vaše pitanje se odnosilo na ocenu zadovoljstva ili neke vrste zadovoljstva radom javnog servisa u delu koji se tiče kada je bar reč o mom resoru prisutnosti programa iz oblasti kulture i o drugim temama koje su srodne toj temi. O tome je u više navrata ovde bilo reči, ja sam isticao i tada i sada nemam posebno ništa novo da kažem, da javni servis RTS ima program posvećen oblasti kulture, ali taj program se emituje u dosta kasnom večernjem terminu koji je često iz različitih razloga tehnički, zbog ritma života nepristupačan većem broju ljudi, ali javni servis, da naravno, bez ikakve sumnje, da odgovorim direktno, mislim da na javnom servisu treba da bude više programa posvećenog u oblasti kulture, naravno i obrazovanje i drugih stvari, ali kakvog takvog programa ima. Međutim, njegov obim i vreme emitovanja nisu u dovoljnoj meri u skladu sa zamišljenom misijom javnog servisa i to ponavljam i ovaj put. Međutim, s druge strane, to nije, sada nasuprot ovom što sam rekao, već kao dopuna jedne opšte slike, na drugim televizijama koji imaju naslovnu frekvenciju takvih programa skoro da uopšte nema. Dakle, nema skoro ni minuta posvećenog programima iz oblasti kulture i ta stvar je takođe zabrinjavajuća i mi smo o tome takođe govorili ovde u mnogo navrata. Strogo formalno gledano, jasno da javni medijski servisi u obavljanju svoje delatnosti uživaju institucionalnu autonomiju, tako se to zove, i uređivačku nezavisnost, a naročito u pogledu utvrđivanja koncepcije i određivanja programskih sadržaja, što je poznato, u skladu sa zakonom. Ali, sada, kao i što je poznato da javni medijski servisi jednom godišnje podnose Narodnoj skupštini radi razmatranja i odlučivanja, znači radi razmatranja i odlučivanja, izveštaj o radu i poslovanju za prethodnu godinu sa izveštajem nezavisnog revizora, te da je Narodna skupština jedini organ koji odlučuje o prihvatanju ili neprihvatanju izveštaja o radu i poslovanju javnih medijskih servisa. U tom formalnom delu koji zakon određuje na ovaj način krije se možda jedna mogućnost da se na neki od tema koje ste vi afirmisali ovom prilikom, a i ranije, utiče u određenoj meri. Dakle, ako je reč o problemu, problem je zajednički, možda problem nije idealna reč, ali reč je o oceni jedne situacije i svakako da onome što je zamišljena i ostvarena misija javnih servisa treba raspravljati na mestima koje su najpozvanije da se o tome raspravlja, pored ostalih to jeste Ministarstvo kulture i informisanja, ali jeste i REM, ali jeste bez sumnje i Narodna skupština koja usvaja takav izveštaj jednom godišnje. Dakle, prostora ima i verujem da će aktivnosti vezane za tu temu moći da daju neke rezultate. Mi veoma dugo i veoma često govorimo o tome, ali se čini da to postaje polako opšte mesto i da se mirimo sa konstatacijom da programa namenjenih iz oblasti kulture nema u dovoljnoj meri, to je uz rizik da pogrešim, manje-više opšte prisutna ocena, uz rizik da grešim u tome što kažem, ali mislim da ne. Prema tome, čini mi se da je možda vreme ili je već ranije bilo vreme, ali sada je bez sumnje vreme da se o tim temama i tim fenomenima porazgovara i deluje na način koji bi doveo do veće afirmacije programa iz oblasti kulture i drugih kvalitetnih sadržaja koje se emituju na televizijama sa nacionalnom frekvencijom, o čemu je takođe bilo dosta reči. Ali, svakako da javni servis RTS iz različitih razloga ima jednu veću obavezu i veću odgovornost prema ovom društvu i prema ovoj zajednici. Hvala na pažnji.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite.
Naravno da se ne mirimo ni sa čim što može da bude bolje u Srbiji, pa ni situacijom koja je u pitanju kada su mediji, kada je u pitanju kultura. Naravno da postoje inicijative da se, i koje mislim da treba podržati i prihvatiti, da se i na ostalim medijima koji imaju nacionalnu frekvenciju uvede obavezan deo programa koji će biti baziran na promociji kulturnog sadržaja, obrazovanje. Ne vidim ni jednu prepreku da bi se to uradilo ili zašto je neko dobio nacionalnu frekvenciju ako ne ispunjava nešto što je od nacionalnog interesa za Republiku Srbiju. Prema tome, to je očigledno nešto što je bilo omaška ranija, nije razlog da mi to u narednom periodu ne sankcionišemo, kao što naravno ni poslanici neće stati sa inicijativom da se definitivno raščisti pozicija nelojalne konkurencije na podneblju medija, a to je kada je u pitanju "N1" i druge kvazi prekogranične televizije. Namerno koristim ovaj naziv, jer ja sam apsolutno siguran da oni nemaju pravo da rade to što rade, na način koji rade u Republici Srbiji. Ne radi se ni o kakvom reemitovanju i iskreno rečeno, ježim se od odgovora koji dobijamo od REM-a kao narodni poslanici na pitanja, koji treba prvenstveno da štiti interese svih emitera u Republici Srbiji, a ne samo prekograničnih, koji pokušava da nas ubedi da je reemitovanje tehnički, a ne pravni problem. Zaista očekujem da će državni organi napokon poslati forenzičare ekonomske, jer su oni ti koji prvi treba da zakorače tamo i utvrde da li tu postoji poreska utaja ili ne postoji, kako bi ovaj proces tekao dalje. Ukoliko to ne bude, naravno, preduzećemo korake koji su mi jako dobro poznati u svim ovim procedurama, da dođemo do konačne istine, jer nema razloga da oko toga trošimo ovoliku energiju. Ili je istina da oni nemaju pravo to što rade da rade na takav način, ili mi nismo u pravu. To treba jedanput za svagda zatvoriti i razjasniti do kraja. Hvala lepo.
Hvala. Nema odgovora na komentar. Reč ima Elvira Kovač.
Zahvaljujem, poštovana predsednice. Predsedništvo, predsednice i članovi Vlade, moje pitanje se tiče strategije podsticanja rađanja. Naime, ovu strategiju je Vlada Republike Srbije donela je još 16. marta 2018. godine. U okviru nje i konkretno posebno cilja dva, usklađivanja rada i roditeljstva, kao pojedinačan cilj navedeno je usklađivanje roditeljskog i profesionalnog domena. Jedna od aktivnosti predviđenih za realizaciju tog cilja je tzv. uvođenje licence, podržavajuće za porodične obaveze, za firme koje poštuju obaveze i ritam roditelja. Moje konkretno pitanje je da li su preduzete konkretne mere u cilju realizacije pojedinačnog cilja usklađivanja roditeljskog i profesionalnog domena? Koje su te mere? Koji i kakvi su efekti do sada preduzetih mera? Posebno, koji su efekti uvođenja licence podržavajuće vrlo rogobatno formulisano, za porodične obaveze, jer mi to razumemo kao femili, frendli za firme koje poštuju obaveze i ritam roditelja? Pitanje bih postavila, ako je moguće, samoj predsednici Vlade, ministru za rad, boračka i socijalna pitanja, u drugom krugu i samoj ministarki zaduženoj za populacionu politiku i dodatna pitanja. Pošto u samoj strategiji stoji da su nosioci za realizaciju pojedinačnog cilja u ovoj strategiji upravo Ministarstvo za rad, boračka i socijalna pitanja, Ministarstvo privrede, Ministarstvo za državnu upravu i lokalnu samoupravu, i smatram da su autori strategije vrlo dobro definisali da zapravo ova tri ministarstva budu nosioci realizacije cilja usklađivanja roditeljskog i profesionalnog domena zato što je zaista kompleksno ovo pitanje, jer su posledice demografskih promena evidentnog starenja našeg stanovništva, smanjenja stope fertiliteta, migratornih procesa. Znači, sve to zajedno su zaista vidljivi u svim oblastima života, kako ekonomije, socijalne i zdravstvene politike, samim tim se nekako menjaju i menja poslovno ponašanje, kulturne navike, drugačija je nekako tražnja za uslugama i proizvodima, menja se ka pojedinim vrstama usluga. Činjenica je da demografi već duži niz godina, da ne kažem decenijama, upozoravaju na posledice fenomena nedovoljnog rađanja u Srbiji, nažalost, i zalagali su se za strateški pristup države, zato je dobro što mi imamo ovu Strategiju za podsticanje rađanja, prirodni priraštaj, za to je potrebno 2,1 dete. Cilj zapravo ove strategije je 1,85 deteta po ženi, a trenutne brojke su nažalost svega 1,48. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima Ana Brnabić.
Hvala vam na ovom izuzetno važnom pitanju i možda nedovoljno ovde u Skupštini razgovaramo o ovoj zaista jako, jako važnoj temi. Moram da kažem da sam ponosna zato što sam predsednica Vlade koja je nakon Vlade Aleksandra Vučića zaista ovoj temi poklonila jako mnogo vremena i energije, podigla vidljivost ove teme i otvorila diskusiju, čini mi se, u širem društvu o načinu kako mi rešavamo problem nataliteta koji imamo, ne samo mi u Srbiji, već ima čitava Evropa, i koje su eventualno strašne posledice ukoliko mi danas ne uspemo da uradimo dovoljno da preokrenemo ovaj trend. Dakle, svakako ću zamoliti ministarku Đukić Dejanović da malo više o tome priča. Ja ću danas sa građanima Republike Srbije da podelim jednu informaciju o kojoj smo mi diskutovali na Vladi, koju je takođe i predsednik Vučić podelio pre neki dan sa građanima Republike Srbije, a na koju smo mi izuzetno ponosni, izuzetno smo srećni zbog nje i govori nam da uprkos tome što su svi govorili da je zaista u jednom kratkom roku nemoguće promeniti neke stvari, da je ipak možda moguće, mada treba vremena da vidimo da li je ovo trend ili je samo incidentno. Rekla bih da je ovo za sada možda jedan od tri najveća uspeha svih nas zajedno u ovoj godini. Dakle, u ovoj godini u periodu između januara i septembra Srbija je konačno imala plus 1,32%, dakle, imali smo pozitivan natalitet, odnosno više dece je rođeno ove godine nego prošle godine – i to za 612, 612 dece je više rođeno u odnosu na isti period prošle godine. Svi ostali u regionu, koliko god zemlje mnogo ulagale u ovo pitanje i podsticaje za rađanje dece, a čini mi se da u tome svakako i već neko vreme prednjači Mađarska, svi ostali u regionu nastavljaju da imaju negativan prirodni priraštaj. Dakle, Albanija minus 8,62, dakle, 1.864 dece manje nego prošle godine, Hrvatska minus 2,9, 797 dece manje nego prošle godine, Srbija 612 više nego prošle godine, Mađarska minus 1,85, Bugarska minus 1,60, Rumunija minus 6,32%, Crna Gora minus 3,18%, Severna Makedonija minus 11,09%, što znači 1.153 dece manje nego 2018. godine, Bosna i Hercegovina minus 2,17%, Slovenija minus 2,54%. Ponavljam, jedino je Srbija u plusu 1,32%. To mora da znači da su nekako i građani, bez obzira što ste vi ove godine, odnosno krajem prošle godine, usvojili Zakon o finansijskoj podršci porodicama sa decom, mi smo to dosta promovisali. Postoji još stvari o kojima smo razgovarali i sa udruženjima roditelja i organizacijama koje se bave ovom problematikom. U ovom trenutku zaista već neko vreme intenzivno radimo sa Ministarstvom finansija da nađemo najbolji model za finansiranje još nekih olakšica, da ispravimo neke stvari u tom zakonu na koje su nam sa punim pravom skrenuli pažnju i neki narodni poslanici u Skupštini i neke organizacije. Dakle, očekujem da ćemo i dalje na tome raditi i da će biti sve bolje. Ali činjenica je da smo uspeli da podignemo vidljivost te teme. Takođe smo sa Privrednom komorom Srbije ove godine uveli nagradu „Prijatelj porodice“, nagradu koja prvi put prepoznaje kompanije u jednom otvorenom takmičenju u kom se oni prijavljuju, prepoznaje kompanije koje na najbolji mogući način usklađuju rad i roditeljstvo. Naš Zakon o radu nije toliko loš u tom smislu. Dakle, on prepoznaje i modalitete fleksibilnog radnog vremena i rada od kuće, ali u nedovoljnoj meri to poslodavci u Republici Srbiji primenjuju. Znači, postoje kompanije koje dobro to primenjuju, postoje kompanije koje idu i van toga, dakle, daju još neke dodatne benefite roditeljima kako bi promovisali takvu kulturu u okviru svoje kompanije. Mi smo prvi put ove godine prepoznali te kompanije, dali im te nagrade i uz određenu medijsku podršku pokazali drugim kompanijama kako je to moguće i koliko su onda i sami zaposleni srećniji i zadovoljniji u tim kompanijama, onda naravno i produktivniji. Dakle, mi ćemo nastaviti u ovom smeru, pažljivo ćemo pratiti. Ja čak u mom kabinetu imam jednu osoba koja je zadužena samo da reaguje na probleme koje imaju pojedinačno porodilje ili trudnice, da kontaktira ministarstva, inspekciju rada, druge inspekcije, kako bi obezbedili da čak i na toj nekoj osnovi, rekla bih, pojedinačno ljudi budemo tu da pomognemo tim ženama da ostvare svoja prava i da obezbedimo da poslodavci u najvećoj mogućoj meri poštuju zakone. Dakle, mi ćemo tu uvesti još neke dodatne mere u smislu dodatne reforme inspekcija, tog kontakt centra za građane, za sve inspekcije, na kome u ovom trenutku radimo, tako da ako neko i u ovom smislu ne zna kome da se obrati, može da se obrati na taj kontakt centar, a onda ćemo mi sami reagovati, bez obzira kojoj inspekciji je to upućeno. Očekujem svakako u 2020. godini dodatne značajne izmene, da još više učvrstimo naš pravni okvir, ali to što su sami građani prepoznali ovo kao jako bitnu temu je zaista, čini mi se, donelo ovom pozitivnom pomaku na koji smo mi jako ponosni, zato što vidite i po ovim brojevima koliko je teško tako nešto ostvariti, čak i za zemlje koje mnogo više sredstava ulože, koji se mnogo duže bave ovom problematikom. Zaista očekujem da i u timu sa predsednikom Vučićem i njegovim timom imamo još bolje rezultate u budućnosti, a svakako ćemo raditi dodatno i na samoj implementaciji svega iz Strategije za podsticanje rađanja. Hvala vam.
Zahvaljujem. Imate li još pitanja? Da. Postavite ih.
Zahvaljujem se na ovim odgovorima. Ja sam konkretno htela baš da pričamo o samom istraživanju Ministarstva bez portfelja zaduženog za demografiju i populacionu politiku i upravo Republičkog zavoda za statistiku koje je pokazalo konkretne podatke, naime, da svaki treći poslodavac odobrava preraspodelu radnog vremena, da tek svaki peti poslodavac dozvoljava klizno radno vreme, a 90% poslodavaca ne dozvoljava rad od kuće. Znači, kakva je situacija trenutna? U ovoj studiji je učestvovalo 330 poslodavaca, sa više od 126.000 zaposlenih i sprovedena je uz podršku Privredne komore Srbije, kao što smo to čuli, i pokazala je da od raznih vidova fleksibilnog radnog vremena poslodavci su najotvoreniji ka onoj klasičnoj zameni smene, što je naša realnost. Stoga je zaista jasno da je neophodna pomoć države u usklađivanju rada i roditeljstva. Što se tiče same ministarke i Ministarstva bez portfelja zaduženog za demografiju i populacionu politiku, znam da se od 2016. godine dodeljuju bespovratna sredstva za sufinansiranje mera populacione politike namenjene gradovima i opštinama i našim lokalnim samoupravama. U protekle tri godine prema mojim podacima finansirana je 161 opština i gradovi sa oko 1,2 milijarde dinara, oko 10 miliona evra, zato što je u samoj Strategiji podsticanja rađanja stoji da je aktiviranje lokalne samouprave, da ona treba da se aktivira. Po ovim pitanjima lokalna samouprava je, ako motu tako da kažem, bliža građanima i ona najbolje može prepoznati potrebe konkretnih roditelja. Na temelju navedenog zaista me zanimaju, pošto znam da sigurno ministarka ima dobre primere iz raznih lokalnih samouprava koje posećuje, da li su zažive ove mere. Moram da podelim sa prisutnima i kao majka iz Zrenjanina. Znam da je Zrenjanin pre dve godine, grad Zrenjanin je dobio sredstva od vašeg ministarstva, da je trajalo. Imali smo ozbiljnu anketu. Znači, u gradu Zrenjaninu imamo 19 vrtića gde svaki roditelj kontaktiran, anketiran i izvršena je procena potreba tih roditelja, mnogi od njih rade u dve, pa i u tri smene. Od 1. decembra počinju da rade dva dežurna vrtića koja će pored klasičnog radnog vremena raditi do 23 časa, znači do 11 časova uveče za one koji rade do 10 sati i radiće i vikendom. Sada se naravno otvorilo pitanje, šta sa onima koji rade noćne smene, da li uvesti vrtiće 24 sata. Bitno je da se razmišlja o tome i zanimaju je možda još neki dobri pozitivni primeri. Zahvaljujem.
Reč ima Slavica Đukić Dejanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvažena gospođo Kovač, zahvaljujem na tako dobrom informisanju u vezi sa temama na kojima radi Vlada od onog momenta kada je sadašnji predsednik država, tada predsednik Vlade ocenio da jedan od prioriteta Vlade treba da bude rad u resoru na čijem sam ja čelu. Vlada zaista vrlo povezano, vrlo integrativno prilazi pitanju nataliteta, populacione politike, analizi demografskih indikatora i zapravo nema ni jednog segmenta u Vladi koji se ne bavi ovim pitanjem. Na kraju i činjenica da je predsednik Nacionalnog saveta za populacionu politiku, predsednik države, govori o tome koliko je ovo izuzetno značajno pitanje. Ne daje nikakve političke poene jer dobri rezultati se ne mogu uopšte očekivati za vremenski period koliko traje mandat jedne vlade, ali dobri koraci jesu ohrabrujući. Premijerka je upravo iznela neke od njih. Ja bih samo, pre nego što pređem na direktan odgovor na vaše pitanje, htela da kažem, da u analizi struktura majke koje su dobile određene finansijske podsticaje. Sve je više zaposlenih žena se ostvarilo kao roditelj iz godine u godinu i to već možemo govoriti treća godina o jednom trendu. S druge strane kada smo analizirali strukturu obrazovanja majki koje imaju troje dece, svaka četvrta je visoko obrazovana i uz podatak da među deset zemalja, a među tim zemljama su i one koje pripadaju EU, Rumunija, Bugarska, Mađarska, sve Republike bivše Jugoslavije i Albanija, jedino mi imamo pozitivan broj rođenih beba, dakle povećan u odnosu na isti period prethodne godine ohrabruje i smatramo da su mere intenzivno realizujemo zaista dale početne rezultate. Vi ste pomenuli istraživanje vezano za usklađivanje rada i roditeljstva. Sa Privrednom komorom i Republičkim zavodom za statistiku organizovali smo to istraživanje, koje je obuhvatilo preko 126 zaposlenih, reprezentativni uzorak je bio blizu 4.330 poslodavaca smo najdirektnije kontaktirali. Naša početna ideja je bila da promenimo normativu kako bi usklađivanje rada i roditeljstva dalo bolje rezultate u pronatalitetnim merama. Šta se dogodilo kada smo analizirali rezultate? Dogodilo da zapravo zaposleni imaju vrlo malo informacija o tome šta Zakon o radu sve daje kao mogućnost, a onda naravno da poslodavci ne mogu povoljno odgovoriti ako nemaju zahteve. Mi smo krenuli najpre edukacijom zaposlenih kroz saradnju onih lica koja su zadužena za ljudske resurse u pojedinim privrednim i svim drugim subjektima. Država kao poslodavac finansijske institucije, privredni subjekti, svi su podjednako važni kada je ova tema u pitanju i mi smo zapravo ovo istraživanje radili uzimajući u obzir uzorke iz svih ovih pomenutih subjekata. Što se tiče sredstava koje dodeljujemo jedinicama lokalne samouprave, htela bih da podsetim da pre tri godine ukupno 130 miliona je bilo opredeljeno za 15 jedinica lokalne samouprave. Pre dve godine, zapravo pre godinu dana, ukupno 50 miliona za 61 jedinicu i ove godine smo imali sumu novca od 650 miliona i ukupno je 85 gradova i opština dobilo sredstva. Kako izgleda uopšte dodela tih sredstava jer mi se čini da je bilo upravo od kolega poslanika nekih nedoumica i nejasnoća u vezi sa tim kako se sredstva dodeljuju. Vidite, to javno oglašavanje daje mogućnost svakoj opštini i svakom gradu da se pripremi i da aplikuje. Preduslov je da imaju lice na nivou svog veća u Skupštini koje se bavi demografsko populacionim pitanjima i da mora prethodno napraviti analizu. Dakle, na neki način da bismo dali nepovratna sredstva osmislili smo da mora svaki grad i svaka opština da analizira svoju strukturu, demografsku, populacionu, pitanje migracije, aktivnog starenja i da se pojavi sa vrlo konkretnim programom za koji doživljava da je apsolutni prioritet kada je u pitanju populaciona politika upravo za taj grad. Jedan od gradova na naše veliko zadovoljstvo koji već u dva navrata dobija sredstva jeste Zrenjanin. Zrenjanin je između ostalog tražio sredstva da obezbedi i adaptira kuće na periferiji grada koje će dodeliti mladim bračnim parovima koji imaju jedno dete ili su se tek uzeli i tek planiraju proširenje porodice, odnosno roditeljstvo. Desetak ovakvih lepih primera i ukupno 27 iz ovih sredstava rešenih stambenih pitanja je bio i te kako značajan podsticaj da mladi ljudi ostanu tamo gde su dobili krov nad glavom i da se tu zaposle. Bilo je naravno i drugih vrlo kvalitetnih primera. Inače, najveća suma novca jeste otišla na adaptaciju i dogradnju prostora za predškolske ustanove zbog toga što su tu liste čekanja još uvek relativno velike, ali rezultat je da je dve i po hiljade mališana, dečaka i devojčica dobilo smeštaj u predškolske ustanove. U sedam sela smo po prvi put uspeli zajednički sa jedinicama lokalne samouprave da osnujemo jasleni uzrast za brigu dece. Dakle, polazeći od činjenice da smeštaj u predškolsku ustanovu nije samo rezultat koji će smanjiti brigu roditelja o tome gde se nalaze deca, nego da ima obrazovni karakter, da jača kompeticiju tih naših najmlađih sugrađana oko ostvarenja najrazličitijih ciljeva, mi zaista mislimo da je ta investicija vrlo opravdana. Bilo je takvih zahteva koji su naizgled delovali vrlo neobično, jedna jedinica lokalne samouprave, mislim da sam vam to jednom i rekla, je tražila 18 električnih bicikla da bi popravila natalitet, Šid je bio u pitanju. Za mene je bilo malo nelogično kako ćemo to električnim biciklima popraviti natalitet. Međutim, saradnice porodica i medicinske sestre koje obilaze decu i starija nemoćna lica, pošto Šid ima 18 sela, svaka od njih je dobila taj bicikl i neuporedivo brže stizala do odredišta i provodila neuporedivo duži vremenski period u kući, baveći se negom deteta, negom stare osobe, kako bi mladi roditelji mogli da se posvete i sebi i da razmišljaju i da osete na kraju koja je to podrška države. Dakle, maštovitost onih koji aplikuju za ova sredstva je velika, o tome možemo pričati, prosto ne bih da uzimam mnogo vremena, ali od ukupne sume koju ste i sami izneli jeste najveći broj sredstava otišao za predškolske institucije, nažalost neke prazne škole smo adaptirali za takve prostore. U Subotici se na primer dogodilo da smo adaptacijom kuhinje koja 30 godina nije adaptirana, i koja je u jezivim uslovima spremala 5000 obroka dnevno, podigli broj obroka na 12 hiljada. Ovo su duboko životna pitanja. Ovo su pitanja koja se tiču zaista mladih ljudi koji stiču sve više poverenja u to da im je država tu negde i da se na nju mogu osloniti kada planiraju proširenje porodica. Zaista delim zadovljstvo sa svima vama, poštovani narodni poslanici, i u ime Vlade i predsednika države još jednom se zahvaljujem što zajednički radimo na ovom pitanju.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Đorđević. Izvolite.
Poštovani poslanici, ja bih sa još jednom stvari da vas upoznam. Naime, koliko smo mi kao Vlada Republike Srbije odlučni o tome da se borimo i protiv sive ekonomije, protiv rada na crno, isto tako smo i zauzeli se za borbu protiv svih onih koji krše prava našim majkama, porodiljama i trudnicama i koji krše neko radno pravo, kad su one u pitanju. U tom smislu, vi znate da smo na onom besplatnom telefonu koji se tiče Inspekcije za rad, 0800-300-307 uveli opciju 2, koja podrazumeva da sve one majke, porodilje i trudnice koje znaju da im se krše prava, mogu tu da prijave te slučajeve. Od 22. jula do 27. novembra, bilo je ukupno 208 poziva, od toga 55 su se ticala zaposlenih trudnica i 84 onih koje su nalazile na porodiljskom odsustvu. Inspekcija je učinila 105 inspekcijskih nadzora i od tih 208, 103 su bila saveti putem telefona. Od tih 105 bilo je 13 rešenja i 36 naloga za zapisnike, zatim četiri ukazivanja na prekršaje, podneli smo 10 zahteva za pokretanje prekršajnog postupka. To se sve odnosilo na 22 poslodavca, za ukupno 13 trudnica i devet porodilja. Ceo spisak i ceo registar se vodi ažurno, nema privilegovanih, nalazi se na sajtu Ministarstva u opciji Inspektorat rada – registri i u njemu može, bukvalno, iz nedelje u nedelju da se vidi koji su to poslodavci koji su kršili zakon i koji su oduzeli neko pravo trudnicama i porodiljama. Kao što sam rekao, ni jedan neće biti privilegovan, pogotovo ne u ovakvim slučajevima i biće kažnjeni maksimalnom kaznom. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima predsednica Vlade.
Samo bih za kraj da dodam, podsetila me ministarka Đukić Dejanović kada je rekla da se radi o duboko životnim pitanjima i vi ste, takođe, rekli da to nije pitanje kojim se bavi jedan resor i da je zaista nemoguće da imate nekakvu uspešnu politiku, implementaciju te strategije, bez da, kroz razne resore svi zajedno radimo na tome. Čini mi se da poštovani narodni poslanici mogu da vide da smo zaista svi duboko predani ovom poslu. Dodala bih samo za kraj još i ono što smo uradili, u smislu elektronskih usluga za nove roditelje i kako pokušavamo da olakšamo život i novim roditeljima i roditeljima sa nešto većom decom. Dakle, mi smo pre par godina uveli sistem e-beba, elektronski sistem za prijavu novorođenčeta, kako bi roditelji praktično odmah u porodilištu prijavili rođenje deteta, ne provodili tri dana jureći od šaltera do šaltera. Mi smo pre dve godina, onda, implementirali sistem e-beba faza 2, dakle, tu smo dodali, kao što znate, to smo promovisali upravo u Zrenjaninu, roditeljski dodatak. Tako da, danas i za roditeljski dodatak prijavljujete preko tog sistema i dobijate na vaš mobilni telefon samo sms poruku da će vam roditeljski dodatak biti uplaćen u narednih 45 dana na taj i taj račun. Zaista, sve što smo mogli da uradimo da poboljšamo svaki put tu uslugu, da damo i vremena i mira roditeljima da se bave bebom. Mi smo sad dodatno tu uslugu poboljšali time što mi sada i kad roditelj izlazi i kad beba izlazi iz porodilišta, oni dobijaju jedan papir na kome su upisane ne samo sve stvari koje smo mi završili za njih, da znaju šta je sve završeno i šta još treba oni dodatno da završe, već i informacije o novom zakonu. Tako da, znaju koliki su sada roditeljski dodaci i kakva prava imaju za prvo dete, drugo dete, treće dete, itd. Tako da, stalno smo, nekako, u komunikaciji, trudimo se da budemo i sa organizacijama koje se bave ovim pitanjem i sa samim roditeljima, da razumemo šta je to što mi još dodatno životno možemo da uradimo da im olakšamo. Mi smo, takođe, pre par godina uveli i elektronsku uslugu za upis dece u vrtić, e-vrtić. To je do sada, do pre 18 meseci bilo dostupno samo u četiri lokalne samouprave u Srbiji. Pozvali smo lokalne samouprave da se dodatno prijavljuju. Sada imamo 145 lokalnih samouprava. Nama je plan da u toku 2020. godine sve lokalne samouprave uključimo u ovaj projekat e-vrtić, tako da se svuda deca upisuju, ukoliko roditelji to žele, elektronski, bez odlaska u vrtić. Ponovo, ušteda vremena, maksimalni mogući konfor za roditelje i za cele porodice. Uveli smo od ove godine, od 1. septembra elektronski upis u osnovne i srednje škole. Još jedina stvar koja je ostala da ne bude potpuni elektronski upis je potvrda o lekarskom pregledu. Mi smo sada uvezali taj sistem sa IZIS-om, sa elektronskim sistemom zdravstvene zaštite. Tako da, 1. marta 2020. godine, kada počinje upis, vi ćete upisivati decu u škole bez ikakvog potrebnog dodatnog papira. Sve to država završava za vas. Konačno, još jedan ogroman problem koji rešavamo je izgradnja novih vrtića. Tu zaista moramo mnogo više da uložimo. Ministarstvo prosvete je potpisalo Sporazum o saradnji sa Svetskom bankom i izgradnja novih vrtića se naći i u nacionalnom investicionom programu i u narednih nekoliko godina poseban fokus ćemo posvetiti izgradnji novih vrtića, opremi za vrtiće i radu sa decom, već od predškolskog uzrasta. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Elvira Kovač.
Hvala vama. Drago mi je što smo prikazali koliko toga je urađeno da bi se olakšalo roditeljima. Volela bih u završnom komentaru da naglasim da zaista države koje imaju stope fertiliteta više od prosečnih, kao što su na primer Švedska, Holandija i ostale, one generalno nemaju posebne politike koje su usmerene na povećanje fertiliteta, nego jednostavno su, reklo bi se, „džendr senzitiv“ ili ti rodno osetljiva društva, u kojima se jednostavno kreiraju takvi uslovi, obezbeđuje podrška svih segmenata društva porodicama. Zanimljivo je da u spomenutoj strategiji za podsticanje rađanja Vlade Republike Srbije je naznačeno i da je u nordijskim zemljama aktivno učestvovanje oca u roditeljstvo, odsustvo prilikom rođenja prvog deteta povećava verovatnoću da će oni poželeti i drugo dete. Podsetila bih sve nas da je u skladu sa Zakonom o radu u Srbiji moguće da otac deteta koristi odsustvo sa rada radi nege deteta do navršenih 365 dana, ali nažalost praksa je takva da procenti statistike pokazuju da svega između 4% i 5% očeva se odlučuje za ovo. Tako da, mislim da treba da radimo i na promociji ove mogućnosti. Porodično podržavajuće okruženje ohrabruje uključenost očeva u podizanje dece, ispunjavanje porodičnih obaveza, čime bi se svakako pozitivno uticalo na opštu promenu koncepta razumevanja rodne ravnopravnosti. Mislim da upravo primer nordijskih zemalja koje sam spomenula dokazuje da sama rodna ravnopravnost može dovesti do povećanja stope fertiliteta. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović.
Zahvaljujem. Imam samo dva puta po tri minuta i zato moram biti vrlo brz i konkretan, a apelujem da i odgovori budu takvi, po mogućstvu. Gospodine Trivan, mi smo se prošli put kada smo razgovarali, vi ste najavili, bio je problem taj aktuelni, mini hidroelektrana „Raketa“ i svega onog što se dešavalo, nemile scene. U vezi sa tim ja sam imao nekoliko pitanja i vi ste tada najavili da ćete vrlo brzo doći u Skupštinu sa novim zakonom ili izmenama i dopunama Zakona o čovekovoj okolini, o zaštiti okoline koji bi taj problem trebao da reši. Pitam – dokle je to stiglo? Da li možemo očekivati da će u ovom sazivu taj zakon o zabrani mini hidroelektrana i da li će on sadržati, zaista, to – zabranu izgradnje mini hidroelektrana ili samo zabranu u zaštićenim područjima, jer to su dve različite stvari? Mislim da ima osnova i za kompletniju zabranu. Kao što sam rekao, ako neko od ovih investitora ima pravo na neko obeštećenje, bolje mu dati nego da rizikujemo nemile scene i neku vrstu mini rata koji se vodio po mnogim krajevima, i ružne scene i razbijene glave i povrede koje su se dešavale širom Srbije na tim gradilištima. Drugo pitanje je isto za vas, tiče se druge teme, a to je ova najavljena zabrana uvoza automobila sa nižim standardima, ekološkim. Tu je malo zabunu, rekao bih, izazvao i predsednik Republike sa svojim nastupom u jednom intervju. To je dosta izazvalo zbunjenost kod građana, mada je bilo nekoliko pokušaja da se ta stvar razjasni. Dakle, ljudi su bili u strahu da će maltene neko da im oduzima automobile sa ovim neadekvatnim motorima, ili će to biti samo zabrana uvoza motora sa ispod evro 4 standarda. U vezi s tim, jedno stručno mišljenje vaše da li se vi slažete i da li mislite, bez obzira što je nama bolje, da imamo što bolji, i svi se slažu da imamo što bolji vazduh, ali da zapravo, naši automobili nisu glavni zagađivač čovekove okoline i vazduha, čak ni u gradovima gde su mnogo veći problemi, zapravo, ložišta, odnosno ogrev koji se koristi, pogotovo u zimskoj sezoni? Dakle, daleko od toga da automobili ne zagađuju, ali mislim da je to suviše skup namet, suviše visok namet na džepove većine naših građana koji voze upravo automobile, u ogromnom procentu, 80% je upravo tih koji bi sad došli pod udar ove zabrane. Za gospodina Lončara samo kratko pitanje koje se odnosi na obolele od multiple skleroze, njih ima oko devet hiljada, i kakve su šanse njihove da se po ovom modelu i za njih obezbedi terapija kompletna i sa novijom ili najnovijim generacijama lekova? Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Trivan.
Hvala lepo. U nekoliko rečenica. Dakle, kad je reč o mini hidrocentralama mi smo u našem društvu obavili temeljnu, rekao bih, javnu raspravu o tome kakav one uticaj, pozitivan i negativan imaju na našu životnu sredinu. Ono što se u međuvremenu dogodilo i to je bilo jako važno, to je da je naš predsednik primio delegaciju ljudi koji smatraju da mini hidrocentrale nisu poželjne, po njihovom mišljenju u zaštićenim dobrima, pre svega, i razume se da su oko toga negde imali priliku da porazgovaraju. Sada je procedura u toku. Dakle, ja i dalje mislim da mini hidrocentrale nisu poželjne u zaštićenim dobrima. Za sada mislim da treba da se ograničimo na zaštićena dobra. Mi imamo svoje obaveze prema svim konvencijama koje smo potpisali prema obnovljivim izvorima energije, tu je ministar Antić koji to jako dobro radi, i to je jedan segment koji moramo takođe, i treba da popunimo u pogledu pitanja kada je energija u pitanju. Dakle, mi ćemo sada raditi na tome da predložimo takvu vrstu rešenja u dogovoru sa kabinetom predsednika, a bitno je da se na terenu i više nego jasno vidi kakav je uticaj tih mini hidrocentrala. Što se tiče automobila, treba razvijati bilo kakve dileme. Dakle, našim građanima niko neće oduzimati automobile, niko neće praviti nikakve probleme kada je u pitanje njihovo posedovanje automobila sa Euro3, Euro4 motorima. Dakle, svi koji poseduju to, naravno mogu koristiti i nadalje. Ono o čemu se razgovara je samo da li ćemo u budućnosti dozvoliti da se ti automobili sa najlošijim sagorevanjem uvoze. To je tema ne samo za Ministarstvo životne sredine, nego i za Ministarstvo trgovine i ostale koji se bave saobraćajem. Time ćemo se baviti početkom sledeće godine. Ono što je vaše pitanje, ono se zapravo, kao treće odnosi zapravo na urbane sredine. Moramo napraviti razliku između zagađivanja životne sredine u urbanim i ruralnim delovima, jer je stvar prilično različita. Mi smo, zapravo, pod najvećim udarom u urbanim sredinama, ali izvori zagađivanja su zapravo višestruki, vi ste ih i sami pomenuli. Teško je sada tačno odrediti liniju da li je veći zagađivač saobraćaj ili veći zagađivač zapravo loženje na sve one energente koji su nekad bolji, nekad malo lošiji, a zapravo svi zagađuju životnu sredinu. To je sada naša borba kao ljudi koji se bavimo životnom sredinom da poboljšamo uslove života našim ljudima na različite načine, ali će svako od nas i kao građanin morati da učini deo napora da nam životna sredina, razume se, bude bolja. U ovim danima koje smo imali u proteklih mesec dana gde smo imali vrlo sunčano vreme, gde su bile visoke temperature, gde nije bilo kiše, gde nije bilo vetra, gde nije bilo grejanja, sasvim je jasno da je saobraćaj bio jedna od najvećih zagađivača. Zbog toga smo mi pričali tu priču uopšte, o motorima i svemu ostalom. Razume se da je grejanje, pa i hlađenje na drugi način, izvor različitih vrsta zagađivanja, i time ćemo se razume se, baviti na način da ne ugrozimo svoju zemlju, a istovremeno štitimo svoje građane. Jedan od najvažnijih metoda za čuvanje naše životne sredine bilo bi uputstvo lokalnim samoupravama da se intenzivno, godinama bave gašenjem tih individualnih kotlarnica koje lože. Oni koji su vlasnici tih kotlarnica od guma, do različitih vrsta ulja, što je zapravo, katastrofalno i kancerogeno i ovo je prilika da građane upozorimo i za ih zamolim da to nikako ne rade. Dakle, nemojte ložiti svoje individualne kotlarnice ničim što nije predviđeno za te namene, budući da je to zaista štetno i za vas same. Država će to pomagati, Beograd već godinama sprovodi tu vrstu politike i Beograd može služiti kao primer da je to način da se borimo za dobar kvalitet vazduha, a ono što su recimo, elektrane koje greju naše gradove, treba polako da prelaze na neke čistije izvore. U Beogradu se sasvim vidi jasna razlika, recimo kada se grejemo na gas, ili recimo na neke druge izvore energije. Dakle, puno se bavimo svim pitanjima koje ste spomenuli, sva ćemo ta pitanja tokom sledeće godine sigurno rešavati. Hvala.
Izvolite. Reč ima predsednica Ana Brnabić. Izvolite.
Hvala. Samo jedan detalj u vezi sa vašim prvim pitanjem, a to je proizvodnja struje iz malih hidroelektrana. Dakle, ja u potpunosti razumem potrebu za zaštitu životne sredine i apsolutno sam za to. Ali, mislim da mi ponovo u Srbiji idemo u ekstreme sa nekim problemima, posebno zato što tako volimo da politizujemo neke teme koje nemaju nikakve veze sa politikom, pa ko je sada dozvolio izgradnju malih hidroelektrana, pa kakva je tu bula korupcija, pa šta se desilo, pa smo došli, naravno, korak po korak do toga da bi trebalo potpuno zabraniti izgradnju malih hidroelektrana, a ne samo u zaštićenim područjima, kao što ste vi sada pomenuli. Dakle, moram da vam kažem da je to u potpunosti besmisleno i ako pogledate šta se danas dešava u Evropi, pa i u samoj EU, ali da kažemo u celoj Evropi, dakle u 2018. godini je ponovo povećana količina električne energije proizvedena u hidroelektranama, najvećim delom u mini hidroelektranama. Dakle, zemlje koje mnogo više od nas vode računa o zaštiti životne sredine, nažalost imaju mnogo dužu tradiciju i očuvanja o njihovih lokalnih zajednica, brige prema lokalnim zajednicama, nastavljaju da grade male hidroelektrane. Reći ću vam da je u 2018. godini, ako se ne varam, u Evropi dodatnih 2,2 gigavata struje stvoreno iz hidroelektrana. Tu je najviše što se tiče van EU, tu je najviše, preko 1.000 megavata u Turskoj i oko 419 megavata u Norveškoj, ja mislim smo u 2018. godini. Mi toliko u Srbiji nemamo ukupno, sa svim ovim protestima što imamo, sa svom politizacijom ovog pitanja, mi ukupno nemamo 400 megavata, ja mislim u ovom trenutku, iz malih hidroelektrana, imamo 100 megavata iz malih hidroeletrana. Sada za građane Srbije, samo da razumete do koje mere se politizuje ovo pitanje. Molim vas da ne idemo u ekstrem, da ne budemo zaista toliko neozbiljna zemlja gde će reći okej i ako postoji, a zaista sam otvorena da prihvatam da sigurno postoji negde problem, da kažemo da zbog jednog ili dva problema, hajde u potpunosti da zabranimo male hidroelektrane. Dakle, mislim da je to potpuno besmisleno. Što se tiče multiple skleroze, prvo meni je zaista drago da mi danas razgovaramo o ovoj temi. Ono što mi se čini da sve više razgovaramo o temama u oblasti zdravstva. Ja ne mogu da se setim da smo ikada ranije toliko pričali o zdravstvu, pa koliko se izdvaja za lečenje dece u inostranstvu. Naravno da nismo ni pričali kada nije ni bilo fonda za lečenje dece u inostranstvu. Ti koji nas danas kritikuju što se podrška skuplja preko SMS poruka, u tom trenutku nisu imali ni fond za to, nikad im nije palo na pamet. Dakle, bili smo kritikovani za to, čini mi se da sada nismo zato što smo objasnili koliko se sredstava ulaže, kako se ulaže svake godine više i koliko je urađeno kroz sam fond koji je registrovan. Isto je tako i sa multipla sklerozom koja je zaista strašna bolest koja pogađa, uglavnom mlade ljude. Ja sam primila predstavnike jednog od udruženja da čujem problem jer sam zaista zainteresovana za to, posebno što je bolest koja se uglavnom javlja kod mladih ljudi, ja mislim između 20 i 40 godina. Pogledala sam malo, zajedno sa Ministarstvom zdravlja i Republičkim fondom za zdravstveno osiguranje i statistiku. Dakle, imamo dva problema. Prvi je svakako što se leči samo 13% od ukupno obolelih kojih ima oko 9.000. Drugi problem je što je ta terapija izuzetno skupa. Ali kada uđete u problematiku malo više, vi ćete videti da se 2009. godine, od ukupnog broja pacijenata lečilo samo 460 pacijenata, ali to tada niko nije pominjao. To tada nije bila nikakva tema. To tada nije bila kritika ni tog Ministarstva zdravlja, ni te Vlade, jednostavno, zato što se o tome nije pričalo. O ovome je počelo da se priča kada sam se ja videla sa tim ljudima. Aktivirao se ministar Lončar kada smo počeli da pričamo i sa nekim određenim proizvođačima inovativnih lekova i razmatrali modalitete kako da povećamo budžet i za ovo, uz stalno povećanje budžeta i za sve ostale stvari, jako skupih terapija za lečenje retkih oboljenja, dece i odraslih u inostranstvu, za lečenje kancera. Izdvojili smo i za gama nož i za iks nož. Dakle, sve te stvari morate nekako da budžetirate. Između 2009. i 2018. godine broj pacijenata koji se leči se povećao nešto više od dva i po puta. To je značajno izdvajanje iz budžeta. Godine 2018. lečilo se ukupno 1.083 pacijenata. Mi smo svake godine u odnosu na prošlu godinu značajno povećavali budžet za lečenje bolesnih od multipla skleroze. Godine 2015. u odnosu na 2014. godine, dakle to je ona prva godina kada smo… i dalje su bile izuzetno striktne mere fiskalne konsolidacije i ušteda, ali smo mi te godine za 18% povećali obim lečenja i budžet nego u 2014. godini, pa 11,40% u 2016. godini, 15% u 2017. godini i dodatnih 29% u 2018. godini. Sada smo ponovo odlučili da povećamo budžet, s tim što pregovaramo i sa proizvođačima da uvedemo neke inovativne terapije. Ne mislim da je ovo dovoljno, ali ovo je izuzetno, izuzetno skupa terapija. Pri tome, molim vas da svi razumeju da pokušavamo da usaglasimo sredstva koja su nam na raspolaganju između novih terapija za obolele od raka, za dodatna lečenja dece u inostranstvu, za retke bolesti, sada za ovo. Dakle, to je jedan, nažalost, limitiran budžet koji vi morate i trudite se da ga trošite najodgovornije što možete. Mi ćemo i dalje da vodimo u potpunosti transparentnu politiku, da razgovaramo sa tim ljudima, da im objašnjavamo šta mi radimo, da se dogovaramo šta dodatno možemo da uradimo, ali, molim vas, dakle, kada je to bio ogroman problem i kada smo mi bili na samom začelju ili ispod toga, niko o tome nije govorio. Dakle, hajde da probamo da nađemo teme, a posebno vi kao poslanik opozicije, odnosno poslanik koji ne podržava ovu Vladu, da nađemo teme kojima se Vlada već ne bavi, odnosno teme na koje vam nije već Vlada sama ukazala da su problematične i da pokušavamo da ih rešimo. Čini mi se da je to nekako zadatak opozicije u Skupštini. Hvala.
Hvala, predsednice Vlade. Pravo na još jedno pitanje ima gospodin Vukadinović. Izvolite.
Drago mi je što sam čuo relativno konkretne i iskrene odgovore koji, između ostalog, uključuju i to da nema toliko para i nije toliko sjajna situacija u budžetu. Slušajući neke diskusije ovde, mislio sam da smo u zlatnom dobu. Dakle, ja poštujem napore koji se preduzimaju, ali recimo da smo uštedeli, a da ste sklonili iz budžeta nacionalni stadion i neke slične stvari, uštedeli biste dosta novca za, recimo, lečenje retkih bolesti i još više novca ili za širi procenat onih koji primaju terapiju za multipla sklerozu. Što se tiče ovih mini hidroelektrana, to što je mali procenat i tako mali procenat energije koji se dobija iz uopšte obnovljivih izvora energije, a pogotovo iz mini hidroelektrana u Srbiji, pa to je za mene dodatni argument da se prosto mnogo više problema i štete proizvodi, a jako je mala korist u energetskom smislu. Ali, idemo na teža i malo kompleksnija pitanja. To je bilo pitanje možda za gospodina Malog ili Ružića, ali ih nema i zato moram vas pitati, gospođo Brnabić, zašto se ponovo odlaže uvođenje platnih razreda? Znači, dve, tri godine od kada smo mi ovde u Skupštini, stalno se za novu godinu, za 1. januar to najavljuje i onda otkazuje. Takođe, čuli ste juče i prekjuče gospodina Mustafu iz Preševa koji je rekao i tražio da se obnovi ili realizuju rezultati njihovog referenduma iz maja 1992. godine na teritoriji Medveđe, Preševa i Bujanovca o prisajedinjenju Kosovu. Gospodin Mustafa je rekao da traži da Albanci na jugu Srbije dobiju sve ono što Srbija traži sa međunarodnim garancijama za Srbe na Kosovu i Metohiji. Nije li to, gospođo Brnabić, upravo jedan od primera kako ove spekulacije sa razgraničenjem, razmenom teritorije i slično zapravo povećavaju aspiracije na deo teritorije Republike Srbije i razne apetite koji su bili skoro ugasili ili su bili splasnuli, ponovo oživljava? Dakle, sama priča o tome u našoj javnosti o tim stvarima je ponovo obnovila zahteve, poput gospodina Mustafe. Napokon, pitanje za gospodina Nebojšu Stefanovića. Mi bismo mogli ovde dva sata raspravljati, ali da li biste bili skloni da podržite, gospodine Stefanoviću, ideju koja možda zvuči radikalno, ali ja je predlažem ovde u Skupštini, može da se malo i modifikuje i šta mislite uopšte o tome da se zbog ovih silnih afera koje se pominju u namenskoj industriji, u proizvodnji oružja, pre svega afera "Krušik", ali i druge, da se do daljnjeg ili ispita ili stavi moratorijum na privatne posrednike u izvozu oružja iz Republike Srbije, a da to rade državni proizvođači i državna firma koja se time bavi? To bi bilo to. Hvala.
Hvala, gospodine Vukadionoviću. Za reč se javio dr Zlatibor Lončar. Izvolite, dr Lončar.
Gospodine Vukadinoviću, ja pretpostavljam da to zvuči za nekoga možda prihvatljivo kada vi kažete - znate, što novac od stadiona niste dali ovamo. Prvo, vi dobro znate, samo ne znam zašto to nećete… ne postoji nijedna zemlja na svetu koja sav novac koji ima troši na lekove i na lečenje. Znači, takav primer ne postoji na svetu. To je jedna stvar. Druga stvar, mislim da smo dokazali da smo jedna izuzetno odgovorna Vlada i bio bi red da kažete - ljudi, ja vas ne simpatišem, nisam pristalica, ali mnogo više ste uložili i mnogo više ulažete i mnogo više radite nego što se radilo i mnoge stvari ste popravili koje nisu bile. Da vas podsetim kako je to funkcionisalo do 2014. godine. Predsednica Vlade nam je rekla da smo imali isto obolelo 1000 ljudi od multipla skreloze, od retkih bolesti, od raznih karcinoma i od svega, ali to nije bila tema nigde. A da li znate zašto nije bila tema nigde? Nije bila tema zato što je određen deo budžeta iz Ministarstva zdravlja išao u medije, odnosno u te agencije, novine i televizije, gde su one navodno plaćale zdravstvene ustanove. Da li možete da zamislite? Recimo, Klinički centar plaća novinama da ga reklamira. Imate jedan jedini Klinički centar Srbije, a onda on daje ogroman novac novinama da ga reklamira i to je tako funkcionisalo. Niti su oni reklamirali Klinički centar, niti je postojala veća ustanova i tada i danas od Kliničkog centra Srbije, niti je to imalo ikakve potrebe, niti je to imalo ikakve svrhe, niti je taj novac išao za to. Ne, taj novac je išao da se ne priča o problemima. Policija je sklanjala udruženja ako slučajno priđu ministru zdravlja ili nekom iz Vlade. Ako hoće da priđu, onda bude kordon policije da skloni, da se ne čuje tema, da ne kažu da se ništa ne leči. Molim vas da me demantujete da to tako nije bilo i da me demantujete da se nekad više ulagalo i da se više pomagalo i deci i svima. Molim vas, evo ovde me demantujte pred svima da je to tako bilo. Da li ste čuli za prevenciju? Da li ste čuli da je nama mnogo bolje da decu ne ostavimo na ulici, nego neka idu na te stadione, neka idu u sportske objekte, neka se bave sportom? Da li ste čuli da se nikada veće nagrade nisu davale za medalje i za ostalo da bi motivisali decu? Da li je prevencija najbolja stvar? Da li će manje dece da oboli ako se bavi sportom, ako živi taj sportski život, nego ona deca koja jedu brzu hranu i koja se ugoje i koja žive neki drugi način života, a ne daj Bože, završe da se drogiraju, da im prodaju drogu i slično? Retko imate da decu koja se bave sportom i koja pređu taj put, da odu u drugu stranu. Budite samo malo realni. Nema nikakvih problema. Znači, ja vas samo molim za to, ništa drugo. Da li postoji zemlja koja je rešila sve probleme i može da izdvoji novac za sve lekove koji se pojave? Ne postoji, apsolutno ne postoji. Proverite, evo, videćete, ne postoji. Sistemi sa kojima nas upoređuju, nemojte me vući za jezik da pričam kako to izgleda, ne vide lekara. Do lekara specijaliste ne mogu da dođu, vide ga samo na televiziji. Da ne pričamo o listama čekanja u drugim zemljama. Što se tiče leka za multipla sklerozu, lek je izašao, ovaj što će biti od početka sledeće godine za naše pacijente. Pre godinu, godinu i nešto dana je tek registrovan u Americi. Pa, da li vi možete da zamislite da ćemo mi isti taj lek imati ovde? A, kad je to bilo? I ne da ćemo ga imati, nego proizvodi se u Srbiji. Uspeli smo da ubedimo te ljude, taj lek se proizvodi u Srbiji. Pregovaramo da ga dobijemo po najpovoljnijoj ceni i plus da imamo rabat da oni preuzmu jedan broj pacijenata, da im daju, da im poklone taj lek, da se leče, jer neće proći ovaj ovde obavezni deo, a to je kada imamo, kada se dolazi sa novim lekovima, godinu dana da oni preuzmu određen broj pacijenata i da leče. Što, da li je neko više vodio računa o tome? Da li je nekada bilo transparentnije? Da li se ukrao neki dinar? Da li imate podatak da je jedan dinar ukraden iz zdravstva? Recite ga, recite kada je bilo bolje. Recite kada se više ulagalo. Samo nas podsetite, samo recite. Eto, molim vas samo za tu korektnost.
Hvala, dr Lončar. Reč ima predsednica Vlade, gospođa Ana Brnabić. Izvolite.
Hvala. Dakle, proverila sam sada. U zemljama regiona koje su članice EU, tipa Mađarske, Poljske i Bugarske, obuhvat pacijenata koji dobijaju terapiju protiv multipla skleroze je između 12% i 30%, dakle, ne mnogo drugačije od Srbije. U mnogo, mnogo bogatijim zemljama, neke EU, neke van EU, tipa Engleska, Danska i Norveška, taj obuhvat je između 40% i 50%. Za onog ko mi kaže da je obuhvat 100% u regionu, tipa Crna Gora i Hrvatska, ja ih pitam koliko je ljudi dijagnostifikovano i kakav je standard da se dijagnostifikuju, jer ako imate takve standarde da se umesto devet hiljada dijagnoza da za dve hiljade ljudi i onda kažete - pa 100% je obuhvat, pa možemo i tako, ali čini mi se da je bolje da zaista dijagnoziramo sve koji su oboleli, pa da vidimo šta ćemo onda da radimo. Dakle, i u zemljama koje su mnogo, mnogo, mnogo bogatije od Srbije obuhvat je između 40% i 50%. Sada sam, dok je minisar Lončar pričao, proverila još jednu stvar. Dakle, evo, Engleska je između 40% i 50%. Proverila sam koliko se stadiona u ovom trenutku gradi ili je u najavi u izgradnji u Engleskoj i našla sam osam najmanje: „Bradford plimunt“, „Stivinedž“, „Fulam“, „Vimbldon“, „Jork siti“, „Boston junajted“, „Aberding“ i „Gloster“. Ali, to je samo početak. Dakle, ja bih pretpostavila, ne znam zašto sada u engleskom parlamentu neko ne kritikuje vladu zašto oni uopšte ulažu u te stadione, nego ne ulože sve u lekove? Znate, to je dobra zamisao, ali svakako ne funkcioniše dugoročno, zato što vi gradite neke stvari i radite neke stvari, zato što će vam u budućnosti te stvari na jedan, drugi ili treći način doneti neki dodatni prihod u budžet koji će vam omogućiti da vi kontinuirano u godinama pred vama izdvajate potpuno održivo novac za ovakve prilike. Ako imate sada u budžetu 100 miliona evra, najlakše i najlepše, politički najviše oportuno da uzmete i tih 100 miliona evra, podelite ljudima kojima su potrebni i pomognete jednoj generaciji ljudi ili jednoj grupi ljudi u jednoj godini i svi su srećni. I šta uradite sledeće godine? Dakle, ako mene pitate, ja nacionalni stadion gledam kao investiciju, infrastrukturnu investiciju, koja će pored rezultata koje će imati kada bude izgrađena, takođe proizvesti i neke rezultate dok se gradi, zato što je značajna, velika investicija. Zaposliće neke ljude, uposliće neke firme za izgradnju. Te firme će platiti porez. Platiće i porez na te ljude koji rade. Od tog stadiona generisaće novi BDP, odnosno generisaće rast u BDP, kao svaki infrastrukturni projekat, a sam projekat će onda nama omogućiti da promovišemo Srbiju time što ćemo moći da dovodimo neka evropska svetska prvenstva ovde. LJudi će moći da dolaze ovde kao turisti da gledaju ta prvenstva. Oni će generisati ponovo neku ekonomsku aktivnost, preko restorana, prodaje pića, kupovine neke opreme, kupovine nekih stvari. Dakle, možete da ne gradite ništa i da date sve sada za jednokratnu upotrebu za lečenje nekog, koliko god to pohvalno bilo, ali to, jednostavno, nije održiva ekonomska politika i neće obezbediti da, nažalost, ljudi koji u budućnosti budu dijagnozirani, dijagnostifikovani sa nekim drugim oboljenjima ili ovim oboljenjem, imaju sutra održiv budžet da se leče. Ako to vama nije jasno, sva sreća da vi niste zaduženi za vođenje ekonomske i socijalne politike ove zemlje, zato što bi onda sve potrošili ove godine, pa sledeće godine ko zna, šta bude bilo biće. Što se tiče ovog poziva jedne određene političke grupacije Preševu i Bujanovcu nekih albanskih partija, ja sam sigurna da vi znate da ovo nije novo i da ovakvi pozivi od određenih političkih lidera u Preševu i u Bujanovcu na otcepljenje od Srbije i pripajanje tzv. Kosovu ili velikoj Albaniji, što je potpuno ideja koja je rezultat jedne, pa rekla bih, prilično poremećenog shvatanja geopolitičke situacije u ovom trenutku, a i u svetu, nije nova stvar. Licemerno je od vas da optužujete predsednika Vučića ili ovu Vladu da zato što pokušavaju da nađu rešenje za jedno viševekovno pitanje, doveli smo do toga da se neke političke elite u Preševu i u Bujanovcu pozivaju na otcepljenje. Dakle, evo, sada sam našla. Prva deklaracija o pripajanju tzv. Kosovu, koju sam ja našla i za koju sam ja čula, bila je 1992. godine. Tad je održan tzv. referendum. Jedan od zaključaka referenduma iz te 1992. godine, koji su organizovale albanske političke partije, je rekla da skupština svih albanskih odbornika opština Preševo, Bujanovac i Medveđa donela je deklaraciju kojom se traži priključenje Kosovu mesta u kojima žive Albanci. Vi znate da je to tema od tada. Ovo nije nova tema, nije tema koja je rezultat teških razgovora koje mi vodimo, pre svega, da bi osigurali da Srbi ostanu na teritoriji Kosova i Metohije, bezbednost Srba na Kosovu i Metohiji, bolji položaj Republike Srbije i sve ono što konačno odgovornom politikom vodimo, nego je to rezultat nekog politikanstva i nekog političkog oportunizma nekih albanskih lidera iz Preševa i Bujanovca u decenijama koje su prethodile nama, i vi to jako dobro znate. Dakle, licemerno je, neozbiljno je i zaista mislim dosta jeftin pokušaj da plasirate ovu vest kao da ima bilo kakve veze sa našim naporima da nađemo rešenje koje će doneti dugoročno održiv mir, ne samo u Republici Srbiji, nego na celom Balkanu. Zato što smo suprotno onome za šta ste vi, a to je zato što vi nemate političku hrabrost da rešavate neke probleme. Ostavljate te probleme nekim generacijama koje dolaze iza nas da ih oni rešavaju. Ne, mi ćemo rešavati probleme. Ako možemo daćemo sve od sebe da rešavamo probleme i da te probleme ne ostavljamo generacijama koje dolaze posle nas. Hvala.
Hvala, predsednice Vlade. Reč ima dr Zlatibor Lončar. Izvolite.
Izvinjavam se, ali samo zbog narodnih poslanika, zbog svih građana, a da se ne bi stekao utisak da se mi ovde bavimo samo jednom temom, multiple sklerozom koju ste vi pomenuli, i da se to radi pod nekim pritiskom ili bilo šta, moram građanima Srbije i svima vama da kažem da su, pored najnovijih lekova za multiplu sklerozu, naše nadležne republičke stručne komisije donele odluku da od nove godine stiže najnovija terapija za karcinom pluća i najnovija terapija, jedna trenutno od najboljih, za hepatitis. Znači, ne samo za jednu stvar, što znači da razmišljamo i o svim drugim, ne samo o jednom vidu oboljenja i o jednim ljudima. Znači, stižu tri najnovije terapije. Da vas podsetim da smo u ovoj godini uveli najnoviju terapiju za melanom i još dosta drugih terapija i da se nikada više nije radilo i uvodilo novih terapija. Moram da vama kažem i građanima Srbije, koja će terapija se uvesti donose odluku naši najveći stručnjaci iz te oblasti. Odluka ne može da se donosi pod pritiskom farmaceutske industrije, bilo koje industrije, bilo kog udruženja, bilo čega. Kada se zna koliko novca imamo, onda stručne komisije prave analizu šta za taj novac može da najbolji i najveći efekat, šta može da da najbolji rezultat i da da najveći broj izlečenih pacijenata. To je osnov i tako se određuje i tako će se određivati dok sam ja na ovom mestu. Nema nikakvih pritisaka, niti će ih biti. Svako može da pokuša, svako može da plati kampanju, svako može da uradi. Ja te ljude razumem. Oni rade, to je biznis, oni ulažu taj novac da izmisle lek, da ga naprave, e onda moraju da krenu da ga prodaju da bi povratili taj novac da bi zaradili, ali nama je na prvom mestu zdravlje naših građana Srbije i najveća dobit koji oni mogu da dobiju u tom trenutku. Hvala.
Hvala, gospodine Lončar. Reč sada ima predsednica Vlade Ana Brnabić. Izvolite.
Izvinite, nisam odgovorila na jedan deo pitanja. Konsultovala sam se sa potpredsednikom Vlade, ministrom Stefanovićem. Dakle, zaista mislim da u ovom trenutku nećemo koristiti vreme da odgovaramo na fabrikovane afere, kao što je fabrikovana afera „Krušik“. Nadležni organi neka kažu šta imaju da kažu o toj afere. Za mene je ta afera zaista jedan indikator ili kompliment za sve ono što smo uradili za našu namensku industriju. Dok nije bilo namenske industrije, dok je namenska industrija bila na nogama, nije ni bilo afera. Sada odjednom imamo afere u različitim kompanijama, u različitim preduzećima naše namenske industrije. To vidim kao napad na našu namensku industriju. Ona je danas mnogo jača. Ona je danas mnogo solidnija. Ona danas donosi prihode u budžet, zapošljava ljude, i to ne sa malim platama. Mi ćemo nastaviti u nju da ulažemo. Svakako je vaše pravo, kao opozicije, da pokušavate da fabrikujete koliki god želite broj afera kako bi sprečili nas da govorimo o rezultatima svega onoga što je urađeno od 2014. godine. Vi imate samo, ako pogledaju građani Republike Srbije, zaista indikativno, jutros sam pokušala da se setim, samo u poslednjih 10 dana koliko je bilo fabrikovanih afera. To je bio „Krušik“, pa doktorat Siniše Malog. LJudi mi daju ultimatum da smenim ministra Sinišu Malog, a nisu sačekali obrazloženje Etičke komisije Beogradskog univerziteta. Oni nisu videli tu odluku, nisu je uopšte videli, mi je nismo videli. Etički odbor Beogradskog univerzitet još uvek nije dao odluku, obrazloženje zašto su oni odbacili izveštaj na 700 strana stručne komisije. To je vladavina prava. Oni znaju, videli su to, šta je istina. U ovoj Skupštini sam rekla – vi ćete tražiti komisiju dok ne dođete do jedne komisije na koju možete da izvršite pritisak da donese odluku kakvu vi želite, i tako je i bilo. Pet komisija je prošlo koje su rekle da nije plagijat. Dva mišljenja stručne komisije. Našli ste jednu, a niste čekali ni obrazloženje te odluke, i rekli ste – smenite ministra Malog. Bio je Siniša Mali, pa Nebojša Stefanović, pa ministar Vulin i ova fabrika organske hrane „Jovanjica“. Juče smo čuli potencijalno najveća afera u istoriji Srbije. Molim vas, svojevremeno je, to je fabrika organske hrane, tamo bio Aleksandar Vulin, pa je svojevremeno tamo bilo Panonsko more. Šta to tačno znači? Sada je plagijat Jelene Trivan. Samo jedan savet. Vi toliko afera produkujete, ne samo što mi više ne možemo da odgovorimo na njih i zaista ću savetovati mojim ministrima da više ne odgovaraju, nego na svaku aferu koju vi produkujete da mi odgovorimo jednim rezultatom koji smo mi isporučili građanima Srbije, to je tolika hiperinflacija. LJudi, vi novom aferom poklapate vašu prethodnu aferu koju ste izmislili. Što se „Krušika“ tiče, samo neka nadležni organi rade svoj posao. Mi smo Vlada koja poštuje nezavisne institucije, vladavinu prava, nemamo šta da kažemo više o toj aferi, ima ko će o toj aferi šta da kaže. Generalno, znate šta, evo još jedna afera koju možete da, molim vas, prijavite nezavisnim medijima. Znate, jako sam volela organski paradajz iz ove „Jovanjice, što znači, pretpostavljam, da sam, kao predsednica Vlade, finansirala narkotrafikante. Ovo je još jedna velika afera u istoriji Srbiji, možda jedna od najvećih, pa možemo sledeći put i o tome da razgovaramo. Ono što ću još jednom savetovati mojim ministrima jeste da na svako pitanje o bilo kojoj više fabrikovanoj aferi, pošto mi moramo da odgovaramo na svako pitanje i ne stižemo da govorimo o rezultatima… Mi smo ovde zbog rezultata, zbog građana, zbog toga da kažemo šta smo za njih uradili. Oni su vam kroz vas dali mandat. Danas nisam stigla da kažem, evo, ubila bih se sada da sam izašla iz Skupštine Srbije da ne kažem ovo, da ne ponovim ovo što je danas predsednik Vučić objavio jutros kada je otvarao novu fabriku „Jang Feng“ u Kragujevcu za 800 radnika, prvi put u istoriji Srbije nezaposlenost je jednocifrena, ljudi. Prvi put u istoriji Srbije mi imamo nezaposlenost koja je jednocifrena, nezaposlenost u trećem kvartalu ove godine 9,5%. Imamo ekonomski rast koji će biti 3,5% najmanje ove godine, kako je projektovano. Imamo u prvih devet meseci dve milijarde i 870 miliona evra stranih direktnih investicija. To je 33% više nego prošle godine. Danas je otvorena još jedna fabrika za 800 ljudi u Kragujevcu. Gde ćete lepše stvari? Da li vi razumete, poštovani narodni poslanici, poštovani građani, koliko mi više ne stižemo da govorimo o tim stvarima, o stvarima koje su važne za građane, o radnim mestima, o kvalitetu života, o platama, o penzijama, o povećanju penzija od 5,4% od 1. januara 2020. godine, o svemu tome zbog gluposti da se branimo zašto je jedan ministar bio u jednom postrojenju, u jednom gazdinstvu organske hrane? Pa, zaista nenormalno, zaista nenormalno i zaista, na kraju krajeva i mi smo nenormalni što ne govorimo o rezultatima, nego skačemo da branimo zaista stvari koje pokažete dva papira i vidite da te stvari o kojima vi pričate nemaju nikakvog smisla, nikakvu vezu sa vezom. Dakle, što se „Krušika“ tiče, samo napred, vi imate nadzor nad nezavisnim telima, vi držite pravosuđe, kao i pravosuđe sve nas u jednom kontrolnom mehanizmu. Molim vas, insistirajte, mi znamo da ćemo mi insistirati da se sve ove stvari razjasne i da izađu na čistac zato što smo ponosni stvarima koje radimo, kako ih radimo, energijom koju uložimo i rezultatima koje imamo za građane Srbije. Hvala.
Hvala, predsednice Vlade. Sada reč ima gospodin Vukadinović. Izvolite, gospodine Vukadinoviću.
Zahvaljujem. Ja sam poslednji koji bi poricao da pomaka ima i da u raznim oblastima ima napretka. To nije sporno. Ali, u ovim drugim odgovorima, verovatno nepotrebno toliko dugim, se ipak promiče jedna doza, rekao bih junačenja i hvalisavosti koju najbolje će građani sami procenjivati koliko je realna, uključujući zdravstvo i ako ja kažem uopšte ne poričem da napretka ima. Ono što ste vi gospođo Brnabić rekli povodom stadiona koji se gradi, šest stadiona u Engleskoj, pa ste time pokušali da odgovorite na moju primedbu u vezi sa ovim nacionalnim stadionom, samo pokazuje, odnosno baca sumnje na druge odgovore koji deluju uverljivo i ako su isto toliko ozbiljni, onda stvarno imamo razloga za brigu. Dakle, ti stadioni koji se grade, grade se privatnim sredstvima, grade ih klubovi, a ne gradi ih država i to iz kredita, odnosno iz pozajmice, kao što će naša graditi. Da ne govorimo o kvalitetu našeg i engleskog fudbala, da deca treba da idu sa ulice, to je tačno, ali neće ta deca sa ulice ići na nacionalni stadion da se bave sportom nego im treba u njihovim školama, u njihovim mesnim zajednicama, u njihovim kvartovima. Tako da opet je to površan argument. Da ne govorimo o tome da ste preskočili, ali sada nema veze više, o platnim razredima da odgovorite, iako ste odgovarali skoro sat vremena, opet to kažem izvođenje platnih razreda. Što se tiče namenske industrije, da imamo je, imali smo je i ranije ona je dosta dobro poslovala, ali sada ima ozbiljnih problema. Da, hvala vam na preporuci i bez nje ćemo nastaviti da pitamo i istražujemo, ne da bi podrivali, nego baš zato da bi bolje još stvar funkcionisala. Što se tiče malo neprimerenog rečnika, treba verovatno predsedavajući da vas upozori, vi ste rekli – licemerno je itd. mogao bih za deo vaših odgovora i optužbi takođe da kažem da su malo licemerni, ali tako je, kako je, to je naša politička kultura. Treba svi da se trudimo i sa jedne i sa druge strane ove sale i ovih stolova, odnosno ovih klupa, da bude bolje. Da bi bilo bolje, moramo se prvo pošteno pogledati i samokritički pogledati u oči svi mi, gospođo Brnabić. Hvala.
Hvala gospodine Vukadinoviću. Sada reč ima gospodin Dragan Marković. Izvolite. Neka se pripremi gospodin Đurić.
Hvala. Poštovani članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, da vam kažem da je opozicija uspela da vas ubaci na njihov teren i da se bavimo odgovorima na laži koje oni plasiraju u poslednje vreme. Sve to što su govorili nema osnova da građani veruju u te lažne priče, ali ima osnova da gospodine ministre policije, kada su oni vodili policiju da je policija tukla radnike koji su zaposleni u „Zastavi“ tadašnjoj u Kragujevcu, da su tukli sindikate, da ste vi uhapsili narko dilere i distributere droge sa ne znam koliko tona. To nije urađeno poslednjih 20 godina. Kada je u pitanju ministar finansija, ja se bavim ekonomijom i nikada nije bila veća finansijska stabilnost da kurs evra miruje, da možete da uzmete kredit u dinarima, da vam rata ne skače i da imate kreditnu sposobnost u trenutku istu kada ste uzeli kredit i kada isplatite kredit. Sve su to laži, ali nije laž pretnja, uperena puška u predsednika Srbije. To je pokušaj atentata sa vizuelnim podstrekivanjem. Slavica Đukić je psihijatar i zna šta znači podstrekivanje. Znači, neka budala tamo će gledati, samo je ostao još da ide krol gde može ta puška da se pronađe. I mi se svi bavimo tim temama, odgovaramo im na njihova glupa pitanja, a građane Srbije interesuje program. Šta vi to nudite ljudi, šta vaša ulica nudi itd. Kada je bilo da mogu da rade šta hoće, da tuku žene, da ulaze u RTS sa motornom testerom. Niko nije uhapšen, bili jednu noć pa pušteni. Sledeći put, ako se ne reaguju poštovani ministri, oni će ući sa ovim puškama, ko zna koliko ih imaju i gde im se nalaze. Srbija mora da bude slobodna država, jer građani kažu, kada prete predsedniku Srbije, pa šta ćemo mi da radimo, šta će nama da se desi ako drugačije mislimo od one manjine koja ne može da pređe cenzus. Ministar za rad, moraš ministre da se boriš da promeniš zakon. Zakon o radu kaže – onaj ko ne ide na posao tri dana, a ne donese lekarsko uverenje, ostaje bez posla. Šest meseci, 180 dana ne dolaziš na posao, a nemaš uverenje, a gde ti je radno mesto? Na ulici? Da čupaš znakove, jel ti to u opisu posla? Mi moramo da promenimo i Poslovnik o radu, da Poslovnik o radu ne može više da privileguje poslanike. Kaže – mi radimo. A gde radiš? Na terenu? Šta radiš na terenu, šta je interes države od tog terena? Šta je rezultat? Tako da mogu da vam kažem da ste pasivni i kažu – šta će da kažu ovi koji odlučuju o sudbini građana Srbije, ovi iz Evrope i ne znam, neke velike države.
Hvala gospodine Markoviću. Da li se neko od ministara javlja. Reč ima premijerka, Ana Brnabić. Izvolite.
Ja se u potpunosti poštovani narodni poslaniče slažem sa vama. To je upravo ono što sam rekla. Dakle, mi smo prešli na taj teren gde se branimo od stalno novih i novih fabrikovanih afera umesto da pričamo o stvarima za koje su nas građani birali, za koje su nam dali mandat i koje su naš posao. Zaista mislim da treba da nametnemo da su rezultati jedino što je važno, a da na afere odgovaramo toliko da opovrgnemo jasne, očigledne laži, a i da pozovemo nadležne institucije da se ovim aferama bave. Mogu da razumem poštovanog poslanika koji je govorio, kome nisam zbog Poslovnika naravno mogla da odgovorim, da nacionalni stadion nije potreban, kao što verovatno nisu potrebni ni neki drugi strukturni objekti, jer je to bacanje para. Tako nije bio potreban 15 godina ni Narodni muzej, tako 10 godina nije bio potreban Muzej savremene umetnosti. Pretpostavljam da ne treba nijedna moderna koncertna dvorana u Republici Srbiji. Onda bih razumela da su te stvari zatvorene 2003. godine, 2007. godine, zato što nije bilo u budžetu para da se na njima radi i da se one ponovo otvore, nego je bila ideja da se da više za socijalu, na nezaposlenost. Na kraju krajeva, nezaposlenost je bila sve veća. Mislim da je 600.000 ljudi ostalo bez posla u tom periodu. Da se davalo na lečenje, ali nažalost ne, nije se ni gradilo, ali se nije davalo ni za lečenje, ni za socijalu. Dakle, gde su nestale sve te pare i to je dobro pitanje za nadležne organe. Znamo gde je nestalo 619 miliona evra. To znamo. Da li su te pare možda bile za budžet za lečenje dece ili su te pare bile za budžet za socijalu ili za obuku nezaposlenih ili kako god bilo, ali razumem da nije bilo nijednog ni drugog, da su pare bile završile kod nekog trećeg. Konačno, ponovo, dakle, apsolutno se slažem, dajte molim vas da razgovaramo o rezultatima, a ne o fabrikovanim aferama. Hvala.
Hvala predsednice Vlade. Reč ima potpredsednik Vlade i ministar unutrašnjih poslova, dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Želim da se zahvalim gospodinu Markoviću na kontinuiranoj podršci borbe protiv organizovanog kriminala, pre svega narkotrafiking i mislim da smo tu svi zajedno na istom zadatku, dakle, Narodna skupština koja donese takvu vrstu zakona. Hvala narodnim poslanicima koji jesu bili uvek na toj liniji, koji su se uvek trudili vrlo kvalitetnom i dobrom raspravom da poboljšaju zakonska rešenja i da omoguće efikasnije gonjenje onih koji se bave ovim nezakonitim delovanjem. Hoću da se zahvalim ljudima iz policije, pogotovo u ovom trenutku kada postoji veliki pritisak na one koji se bore u policiji protiv narkotrafikinga, pogotovo ta odeljenja, pogotovo one ljudi koji su zaista izraziti profesionalci u svim redovima policije i kada ih provlače kroz blato. Moram da kažem da hoću da stanem u zaštitu tih ljudi zato što se radi o vrhunskim profesionalcima. Svim ljudima koji rade u policiji, koji su svojim delovanjem doprineli da mi ove godine do 15. novembra imamo zaplenjeno preko 6,2 tone narkotika, što je jedan izuzetan rezultat kakav ranije nismo imali u istoriji Srbije. Očekujem da će tokom godine taj rezultat biti značajno bolji. Tome su doprineli, naravno, pre svega ljudi iz policije, oni koji su profesionalni sastav policije, koji su zaista izuzetni profesionalci i stručnjaci, oni ljudi koji su tu da čine da građani Srbije budu bezbedniji. Teško mi je nekad i kad slušam njihovo provlačenje kroz blato, zato što ne odgovaraju u jednom danu ili jednom trenutku ciljevima nekih ljudi koji, nažalost, ne prežu ni od čega, ponizili bi ljude iz policije i traže da im se smanje plate, da se ukinu pojedine jedinice policije. Najbolje bi bilo da ukinemo celu policiju, najbolje bi bilo da im se prepusti da bude kao u vreme kada su oni bili sve i svja. Da budemo potpuno jasni, vi znate svi koji su to ljudi bili koji su odlučivali o svim našim sudbinama u ovoj zemlji, kako je to izgledalo tada i kako su oni upravljali Srbijom. Na sreću, najveći deo građana Srbije, uveren sam, podržava ne samo rad policije, nego i svih čestitih i iskrenih ljudi u ovoj zemlji koji žele da se borimo i uspešno da se izborimo sa korupcijom i kriminalom, da svake godine, kao što to baš sada radimo, uspevamo da spustimo i stopu kriminaliteta, da učinimo da se ljudi osećaju bezbednije, da bolje opremimo sve naše službe bezbednosti, da imaju kapacitet da se izbore i da pobede svakoga ko misli da ugrozi bezbednost naše zemlje. Posebno ovo što mi je drago, zato što vidim da su profesionalci u policiji, svi ljudi u policiji, svaki policajac, da je ozbiljno shvatio ono što sam im ja poručio još 2014. godine, da borba protiv narkotrafikinga, protiv svih onih koji prodaju ili hoće da prodaju drogu našoj deci mora da bude prioritet. Zato im hvala. Hvala im iskreno od srca na svemu što rizikuju svakog dana, na tome što ispaštaju njihove porodice, zbog toga što predano rade i ne gledaju koliko je sati kada se bore protiv toga. Hvala im na svemu što su uradili i uvek ću se truditi da ih zaštitim od svakoga, kolika god cena bila koju ću ja da platim ili siguran sam da to mogu da kažem i u ime svih drugih članova Vlade, trudićemo se da zaštitimo one ljude koji na terenu zaista svojom hrabrošću impresioniraju. Hvala, gospodine Markoviću, na toj podršci.
Hvala, gospodine Stefanoviću. Da li imate još neko pitanje, gospodine Markoviću? Izvolite.
Očekujem da mi gospodin Đorđević odgovori i da kaže građanima Srbije, ne znam koji je član Zakona o radu, šta se dešava sa zaposlenim licem u nekoj ustanovi koje ne dolazi na posao, da bi to građani čuli? Na neki način, neću reći da je to opravdanje da mi sada menjamo Poslovnik, ali jednostavno, oni koji glasaju za vas da ne rade, a vi koji dobijate poverenje naroda da imate privilegiju u Skupštini. Šta će da kažu – izašao sam na doručak prekoputa ili na ručak. Pa ovde je najjeftiniji ručak na svetu, jeftinije nego da odu u pekaru. Znači, nema opravdanja gde si. Nisi dobio zadatak, osim ako si član nekog Odbora, pa si otputovao u neku državu, u ime države ili Skupštine Republike Srbije. Molim i Slavicu da odgovori i da kaže građanima, jer vi znate, kada se desi pretnja da će čovek da ubije ženu i kada se to desi imamo u kontinuitetu mesec dana najmanje pet, šest ubistava. Ovo je podstrekivanje i pretnja, a mi imamo jedan manji broj, na našu sreću, građana sa šifrom kojima sve nešto fali i uvek je kriv neko ko vodi državu itd. Tražim ta dva odgovora.
Hvala, gospodine Markoviću. Reč ima ministar rada Zoran Đorđević. Izvolite.
Zahvaljujem na pitanju. Evo da vam kažem, poslodavac je dužan da prijavi ukoliko postoji bilo kakva zloupotreba službenog položaja ili radnog vremena. U tom slučaju i inspekcija rada je dužna da izađe i ona će reagovati tako što, baš ste vi rekli, ukoliko se neopravdano ne pojavljuje na poslu, onda poslodavac ima pravo da na neki način kazni ili čak i da otkaz tom koji krši zakon. Tako da, u ovom slučaju, ali i u svim drugim slučajevima, država je rešila da se bori protiv sive ekonomije, protiv rada na crno, protiv zloupotrebe službenog položaja, protiv rada koji je na neki način nešto što čini štetu onom poslodavcu koji je zaposlio tako nekoga. U ovom slučaju tu se radi o građanima Srbije, o narodu Srbije koji je upravo glasao za one koji nisu ovde i koji ne dolaze i time čine štetu, ne samo poslodavcu Narodnoj skupštini, već svim građanima Srbije, jer od nas i od vas zavisi koliko ćemo mi kvalitetno da vodimo ovu zemlju. Nažalost, neki od njih su sebi uzeli za pravo da ne dolaze, ali isto tako, koliko ja znam i dobio sam informaciju, oni su redovni na blagajni, svakog meseca dođu da uzmu svoju platu i svoje troškove za prevoz i svoju naknadu za prevoz i topli obrok i sve ostalo što njima pripada po zakonu, iako nijedan jedini radni sat nisu odradili. Tako da pozivam i vas i Narodnu skupštinu da vidi sve pravne akte kako može i na koji način da kazni sve one koji ne dolaze. Ja verujem da tu postoji i opomena i kažnjavanje i odbitak od plate i ostalo što može da se uradi. Skrenuo bih vam pažnju na još jednu stvar, a to je – pričao sam dva puta sa ministrom Lončarom, jer nisam mogao da verujem da su u našoj zemlji od 2004. godine upravo oni koji danas nisu ovde doneli tada uredbu po kojoj nijedna specijalizacija u našoj zemlji nije postojala, niti bila odobravana. Tako da mi do 2012. godine, do dolaska Aleksandra Vučića nismo imali nijednu jedinu odobrenu specijalizaciju. Prvi specijalizant je otišao u septembru 2012. godine. Znači, devet ili 10 generacija studenata kod nas nije imala mogućnost da ode na specijalizaciju i onda se čudimo zašto su ti lekari odlazili u inostranstvo, zašto su se školovali, zašto su nam nedostajali medicinsko osoblje i lekari. Nije samo u tome problem. Znači, kada neko ode na specijalizaciju, a otišao je tog septembra 2012. godine, prvi je završio ove godine u septembru. Znači, mi imamo ozbiljan jedan gep u našem vremenu gde nećemo imati generacije i generacije lekara. Mislim da moramo ozbiljno da se pozabavimo time kako i na koji način su oni vodili zemlju, jer nije sve u parama. Jedna stvar je što su oni pokrali 619 miliona evra, to je jedna stvar, ali možda to nije najveća šteta. Najveća šteta je to što su ugrozili bezbednost i zdravlje ljudi i građana ove zemlje, jer će to svakako neka od sledećih generacija da trpi i to sve mi moramo da uradimo. Mislim da više o tome zna ministar Lončar. Ali opet da se vratim na ovo prethodno. Pozivam Narodnu skupštinu i one koji vode Narodnu skupštinu, ukoliko treba, da pozovu inspekciju rada i inspekcija rada će izaći i posavetovati i dati nalog kako da se izađe iz svega ovoga. Hvala.
Hvala, ministre Đorđeviću. Sada reč ima prof. dr Slavica Đukić Dejanović. Izvolite, profesorka.
Ja bih, naravno, želela da se zahvalim Draganu Markoviću Palmi, poslaniku koji vrlo savesno pristupa ovom segmentu rada, postavljanju poslaničkih pitanja, i to uvek sa idejom da dobijemo onaj odgovor koji je pozitivno podsticajan na društvo. Znate, ovo pitanje ne zadire u resor za koji sam odgovorna u Vladi, nego zadire za osećanje slabosti koju imaju oni koji pokušavaju na senzacionalistički način, indukcijom agresije da izraze svoju nemoć. Narod je taj koji kaže da je Aleksandar Vučić čovek u koga se ima beskrajno poverenje. U novijoj istoriji nismo zaista imali, pa i uopšte u istoriji izbornih rezultata, takav stepen poverenja u jednog čoveka. Oni koji ne mogu da se pomire sa tom činjenicom biraju načine, ali ne da indukuju bolesne ljude. Osobe sa mentalnim smetnjama, a Strategija za podsticanje rađanja koju je donelo Ministarstvo na čelu sa ministrom Lončarom se vrlo dobro odredila prema ovom pitanju i odnosi se na period od 2026. godine, upravo podrazumeva postojanje i ulaganje u institucije koje su potpuno nove, nove za naše uslove, i zovu se centri za mentalno zdravlje. Neće njih indukovati, jer zdravstveni radnici i psihijatri kojih ima preko 850 u Srbiji dobro znaju svoj posao. Indukovaće one osobe koje teško kontrolišu svoja ponašanja, svoj gnev i svoju nemoć. Dakle, Dragan Marković Palma opravdano razmišlja o tome da vizuelna indukcija, da verbalna indukcija na agresiju posebno kada su u pitanju ličnosti kao što je predsednik Vučić, jeste nešto što plaši građane i jeste nešto protiv čega moramo, apsolutno ustati svi i reagovati svi. Dakle, kao lekar, kao psihijatar u krajnjem slučaju kao član ove Vlade htela bih da kažem da usmeren bilo koji način agresije na predsednika države, uz jednu konkretizaciju koju i deca razumeju, je samo poruka nemoćnih. Meni više ostaje da žalim takve, a moramo ih i osuditi.
Hvala gospođo Đukić Dejanović. Sada reč ima dr Zlatibor Lončar. Izvolite.
Gospodine Markoviću vi kao jedan od najiskusnijih političara mnogo toga znate, nema potrebe neke stvari da vam objašnjavam, ali evo teme koje su pomenute želim da obradujem sve ljude. Nasledili smo to što smo nasledili, nešto smo uspeli da kažemo u kom pravcu je išao taj sistem, dokle bi to sve stiglo, šta bi nas zadesilo. Znate i sami koje korake preduzimamo, šta sve radimo da bi to, šta smo sve morali da uradimo da to zaustavimo, pa onda da krenemo popravljamo. Želim jednu lepu vest da vam kažem, od pre tri dana, a to je da je bio konkurs u Kliničkom centru Srbije, primalo se, ja mislim, 58 medicinskih sestara. Od toga 20 sestara je bilo koje su pre izvesnog vremena otišle što u inostranstvo, što u privatne klinike, 20 sestara se u ponedeljak vratilo i došlo je da ostane u Kliničkom centru, da ostane u Beogradu, da ostane u Srbiji. Ne zaboravite da se radi o sestrama sa ogromnim iskustvom, višegodišnjim iskustvom koje su to već radile, neke od njih su bile i glavne sestre. To je ono kakva je bila situacija, a to je ono što govori kakva je trenutno situacija i s onim što radimo kakva treba da bude i za šta se borimo. Ono gospodine Markoviću što vi kažete opozicija i afere. Vi dosta toga znate. Evo da kažem vama i građanima Srbije kako tu, otprilike, stvari stoje. Oni imaju dva tri genijalna poteza kojima su oni sami doneli odluku. Jedan od tih poteza je ovaj bojkot. To su odradili bez mentora. To su oni sami dogovorili, smislili da urade. Drugi njihov genijalni potez je ova sramna, skandalozna, kako god hoćete, ova naslovna strana NIN. Nije u redu da prođe ova Skupština a da ne podsetimo građane Srbije, profesorka je to i stručno rekla, da je to jedan odraz nemoći. Mislim da je to odraz kada preovladava mržnja, kada preovlada strast, a vi nemate rešenje za problem. Gospodine Markoviću to su njihove dve odluke o kojima će građani imati pravo da donesu. Što se tiče njihovih drugih odluka, iako neko misli da oni iznose ove fabrikovane afere i sve to. Oni nemaju veze sa tim. Oni su samo čitači onoga što im daju strani mentori. Oni samo čitaju pitanja i oni imaju, moraju da naprave recke koliko puta su dnevno pročitali ta pitanja, koliko puta su otišli na konferenciju za štampu kod Aleksandra Vučića, kod Nebojše, kod Ane, ili kod bilo koga. Kako su dobili te podatke? Dobili su te podatke sve od naših ljudi, sve od naših ljudi koji su radili i rade na nekim odgovornim funkcijama. Oni su te podatke uzimali pod izgovorom da čine nešto dobro za našu zemlju, ali za neku drugu prijateljsku stranu zemlju koja nama želi dobro, pa samo da im damo te podatke, oni će to nama iskoristiti u ratu protiv ne znam koga i protiv čega. Dragi građani Srbije, dragi gospodine Markoviću, to tako funkcioniše. Ni jedno njihovo pitanje nije. Sve je pitanje stranih agenata koji ne žele da Srbija vodi sopstvenu politiku koja ima za interes samo napredak Srbije i bolje za građane Srbije. To treba svi da znaju. Uvek se treba setiti, naš narod to često kaže – pazite se prijatelja, s neprijateljima će biti lako. Hvala vam.
Hvala dr Lončar. Reč ima premijerka Ana Brnabić. Izvolite.
Hvala. Samo da dodam par reči. Evo je ta naslovna strana, famozna naslovna strana NIN. Poruka ne može biti jasnija. Mislim da se svi slažemo u tome. Ne može biti jasnija poruka. Ja ću je čuvati, čuvaću je dok god sam na ovom mestu, da kada god razgovaram, od sada pa nadalje sa evroparlamentarcima, predstavnicima EU, evropske komisije, raznih međunarodnih organizacija, kad god pričamo o slobodi medija, evropskim vrednostima, demokratiji, demokratskom društvu, da bude uz mene da bi objasne oni, šta u stvari to znači. Šta znači to sve? Da li su ovo građanske evropske vrednosti? Ono što je, dodatno sada zanimljivo. Svaki dan imate nešto novo, pa je tako bilo kada je bio onaj skandal sa vešalima na Terazijama, pa su onda optužili SNS da je iza tih vešala. I to su onda preneli svi tzv. nezavisni mediji, kao bombastičnu informaciju. Kada je ispalo da su Dveri, nigde više nema informacije. Niko više iz Saveza za Srbiju o tome ne priča. Pa je onda tako bilo za paljenje knjiga. Za paljenje knjiga su ponovo optužili SNS. Kada je MUP jedva nekako našlo dokaze, jer bez bilo kakvih dokaza ne bi verovali šta se u stvari desilo, onda nikog dalje nije bilo. Nikoga nije bilo da se izvini tim građanima, ni Marinike Tepić, ni Bastaća, ni Đilasa, nikoga, a nije bilo više ni natpisa u medijima, tim nezavisnim. Samo je nestala tema. I tako sve ide šizofreno. Ovi nešto urade, pa onda na kraju ponovo optuže vlast. Kada vi dokažete, e onda to više kao tema ne postoji. Dakle, juče je izašla ova naslovna strana, odnosno jutros je izašao ovaj NIN, pa je povučen, pa su samo skinuli ovu fotografiju koju su tako lepo isekli, kropovali, da bi se postarali da daju tačno najjasniju moguću poruku. Kada je reagovao vlasnik. Reagovao vlasnik, rekao ljudi aman, u zemlji gde je pre nekoliko godina ubijen predsednik Vlade snajperom, zaista nije u redu. Nije to ta vrednost, pa koliko god želimo da kritikujemo tu vlast i koliko god ne volimo Aleksandra Vučića i tu Vladu, nije u redu. Skinite to. Šta se desilo danas? Optuže nas za cenzuru. Zamislite, sad smo mi opet krivi. Pa, potpuno van pameti, sad smo mi krivi za cenzuru. Šta se onda dalje danas dešava? Baš pre nego sam došla u Skupštinu, gledam vesti, poštovani narodni poslanik koji prima platu, ali ne dolazi na posao, gospodin Miroslav Aleksić, ima pres konferenciju i šta kaže dan posle ove naslovne strane koja je direktni atak na Aleksandra Vučića, kaže – vlasnik poljoprivrednog dobra „Jovanjica“ na kojoj je pronađena velika količina marihuane, po hapšenju prvo zvao koga? Andreja Vučića. Nastavlja se, svaki dan, nemaju nijedan jedini dan pauze. Nemaju pola sata pauze. Dakle, nema veze. Sad naslovna strana, neko je tamo, tamo je vlasnik naterao da skinu naslovnu stranu, optuži Vladu, optuži Vučića da je on to uradio. Evo, evo cenzura, evo kako nema slobode medija, a istovremeno odmah Andreja Vučića da ga je čovek koji je vlasnik poljoprivrednog dobra na kojem smo mi pronašli, ova Vlada, ovo Ministarstvo unutrašnjih poslova, mi smo pronašli tu plantažu. E, kaže – ja imam pouzdane informacije da je on prvo zvao Andreja Vučića i pozivam Tužilaštvo da se oglasi o ovom saznanju. Ma, ja pozivam Tužilaštvo da konačno reaguje. Da li je istina ili nije istina? LJudi, ako nije istina, pa onda optužite tog Aleksića, bre! Da li ovako treba da se vodi politika u Srbiji? Da li je dosta progona jedne porodice? Na šta ovo liči? Onda kaže – pored Andreja Vučića, taj vlasnik je često kontaktirao sa ministrom Nebojšom Stefanovićem, možda se zato Nebojša ne oglašava. Zamislite, ministar koji je naložio da Ministarstvo, policija ode tamo. Da li vi razumete koliko je to van svake pameti? Šta se u ovoj Srbiji dešava? Dakle, potpuno nenormalno. Konačno, ko je čuo da je napadnut Gavrilo Kovačević, član Gradskog veća Beograda, član SNS? Koliko je ljudi čulo? Zašto? Zato što ne mogu da čuju. Valjda zato što u ovoj zemlji nema slobode medija, zato što mi, valjda, govorimo šta će u medijima da se piše. Ne, zato što on nije Borko Stefanović, zato ljudi nisu čuli. Zato što članu SNS danas u Srbiji smete da razbijete glavu bejzbol palicom, to je dozvoljeno. To je dozvoljeno, kao što je dozvoljeno da direktno pozivate na ubistvo legitimno izabranog predsednika Republike, a odmah sutra nastavite napade na njegovu porodicu. Tužilaštvo tome mora da stane na put. Pozivam Tužilaštvo – Molim vas, oglasite se o ovom saznanju. Ali, ako nije istina, optužite gospodina Aleksića za laži koje iznosi. Jednom krenite od nečega kako bi omogućili da se u ovoj zemlji normalno živi, normalno radi i kako bi omogućili da mi, kao Vlada, možemo, imamo vremena da radimo svoj posao za građane Republike Srbije, a ne da se stalno i stalno, nanovo i nanovo branimo od ovakvih budala. Hvala.
Hvala, predsednice Vlade. Reč ima ministar odbrane, gospodin Aleksandar Vulin. Izvolite, gospodine Vulin.
Poštovani predsedavajući, predsednice Vlade, poštovane dame i gospodo ministri, drugarice i drugovi, dame i gospodo narodni poslanici, znate, ja sam sad, i izvinite me što kasnim malo, ja sam sad bio na posednutom objektu Vrtogoš i bazi kadrova Čuka, u kopnenoj zoni bezbednosti, gde naša vojska vodi računa i brine o tome da svaki centimetar naše teritorije bude zaštićen, bude siguran, da nikakve političke, separatističke provokacije koje mogu da se dese u tom prostoru na bilo koji način ne ugroze svakodnevni život svakoga od nas, svih građana Srbije, bez obzira na veru, nacionalnost. Bio sam sada sa našim momcima i devojkama u kopnenoj zoni, kojima ne smeta što je hladno, kojima ne smeta što pada kiša, koji se ne žale što je tako, koji su beskrajno ponosni što su u Vojsci Srbije i što čuvaju našu zemlju. Zato me izvinite što sam zakasnio, ali molim vas da ih svi zajedno pozdravimo, oni ovo prate. Znate, umesto da danas budemo ponosni na to što je Vojska Srbije po drugi put u godinu dana dobila povišicu plate, što nema više ni jednog vojnika koji nema bar jedan komplet novih čizama i bar dva kompleta novih uniformi, umesto da danas pričamo o tome koliko smo ponosni na vrhovnog komandanta, mislim na predsednika Vučića, koji je u stanju da se suprotstavi svim pritiscima koji dolaze sa bilo kog dela sveta i da sačuva našu spoljnu politiku, da sačuva našu politiku vojne neutralnosti, mi ćemo morati da se bavimo jednim lažovom koji se odaziva na ime Aleksić. Ali, šta da radimo, to je politika i to moramo da radimo i pošto Tužilaštvo ne reaguje, pošto sudovi ne reaguju, ja sam tom Aleksiću dao mogućnost da na sudu dokaže sve svoje laži. Idemo na sud, kad neće sud, tužiću ga ja. Dakle, Aleksiću je svaki pošten rad kriminal ili, u najmanju ruku, sumnjiv. On vidi ministra kako bere paradajz, kako bere rotkvice, mora da je neki kriminal. Nemoguće da čovek radi svojim rukama, on to nije radio. Znate, ja sam seljačko dete, mene nije sramota da radim sa svojih 10 prstiju. Ponosan sam na mog Dragutina i na mog Jovu. Oni su me naučili kako se radi sa 10 prstiju i da treba i da se pomogne, pa kad vidiš da domaćinu padnu šljive, pa kad vidiš da ne stigne pred kišom da se pokupi seno, a ti dođeš da pomogneš. Ja sam te 2015. godine sa rukovodstvom Nacionalne službe za zapošljavanje, došao u Jovanjicu, jer smo dobili informaciju da ne samo tu, nego u čitavoj poljoprivredi u okolini Beograda nedostaje sezonskih radnika. Doveo sam celo rukovodstvo NSZ da malo vide iz prve ruke kako žive i kako rade oni koje oni treba da zaposle i nije me sramota zbog toga i ponosan sam zbog toga i uvek bih to ponovo uradi. Iako sam ja 2015. godine mogao da znam šta će se dešavati 2019. godine, onda što taj ološ ne optuži Bratstvo manastira Hilandar, koje je tog istog Koloviju primilo u svoje Bratstvo i dalo mu blagoslov da se njegovo preduzeće i imanje zove po imanju manastira Hilandar, to je Luka Jovanjica? Što ne kažete ološu to? Nije zgodno politički, jer znate da bi narod odmah prozreo šta govorite, jer znate da bi narod odmah rekao – evo ih, lažu, optužuju Hilandar, hoće Hilandar da optuže za trgovinu narkoticima zato što je jedan čovek izneverio njihovo poverenje. Hoće li to da urade? Neće. Znaju da to nije pametno da urade, znaju da nije politički pametno da urade, nego će pokušati da odrede nekog od nas ne bi li ga slatko pljuvali, a navikli da mi ćutimo, navikli da se mi ne branimo, navikli da bežimo od sudova, navikli da kažemo – ma, pusti, budala, proći će. Neće proći. Što me nije optužio kad sam čistio Zvezdarski park? Posle toga u tom Zvezdarskom parku, isto tako, dešavale su se i tuče, bilo je narkomana, bilo je svega i svačega, naša policija svaki dan se bori protiv takvih. Što me ne optuži da sam kriv i za to? Jesam, čistio sam Zvezdarski park. Što me ne optužio za svaku bolest koja se desi u Beogradu, od alergije? Jesam, čistio sam u naselju Stepa Stepanović polja od ambrozije, jer nije moglo drugačije. Što me i za to ne optuži? Svaki pošten rad, sve što liči na pošten rad, sve je to njima povod za pljuvačinu, za mržnju, za laž. U ovoj zemlji stavite predsednika Vlade pred snajpersku pušku, predsednika države stavite pred snajpersku pušku i pravite se da je to normalno. Moramo da čekamo da se smiluje vlasnik novina, da kaže, da uvede zdrav razum. Da li moramo da čekamo na to? Da li moramo da čekamo da se vlasnik smiluje? Da li postoji u ovoj zemlji neki zakon, da li postoji u ovoj zemlji neki zdrav razum, koliko toliko morala? Dame i gospodo, ja sam uređivao jedan časopis, ne samo jedan, ali govorim o jednom političkom časopisu koji je bio vrlo kritičan prema tadašnjoj vlasti. Što nismo stavili Tadića pred snajper. Šta mislite, koliko sekundi bi trebalo da me uhapse, da me zatvore i da bace ključ da sam ja stavio Borisa Tadića i slikao ga iza snajpera? Šta mislite koliko uvodnika bih dobio o tome kako je u ovoj zemlji ubijen Zoran Đinđić, a, evo, mene koji hoću da ubijem njegovog naslednika? Za Vučića to ne važi? Što da ga ne ubiju, je li? On može i da se ubije? Što niko ne razmišlja o tome, ima on decu, ima ljude koji ga vole? Što ne razmišljaju o njemu? Ko želi da stane ispred snajpera? Ko želi da ga stavite ispred snajpera? Ko želi da ga optužite da šuruje sa narko dilerima zato što je brao paradajz? Sram vam bilo! Da imate srama, verovatno biste se stideli. Ali, što kaže naš narod, ne plaši se onog ko se ničega ne boji, plaši se onoga ko se ničega ne stidi. Moji seljaci vole da kažu – taj je dao obraz u arendu. Taj je dao obraz u arendu, kao što je prodao svoju partiju Vuku Jeremiću. Što ne priča koliko je dobio para za to što ne priča o kriminalnoj bandi zbog koje ceo svet saslušavao Vuka Jeremića? On je našao nekoga da napada zato što je sa svojih 10 prstiju hteo nešto da uradi, hteo nešto da pokaže. Hajde, usudi se, optuži hilandarsko bratstvo, optuži sve kupce u "Maksiju", optuži "Maksi" što su prodavali organski paradajz, što nisu znali da je u pitanju neko ko će sutra biti optužen za nelegalnu proizvodnju opijata i to ne govori neko u čijoj koaliciji su ljudi koji se zalažu za legalizaciju kanabisa. Pa, oni uopšte ne razumeju što su ga uhapsili. NJima uopšte nije jasno što hapse tog čoveka. Oni se bore za to da marihuna bude legalna. NJima uopšte nije jasno što to rade. Pa oni ljudi javno puše marihuanu. Pa, da li treba na Bastaća da vas podsećam? Oni uopšte ne razumeju što su ga uhapsili. Oni se ljute na ministra Stefanovića što hapsi trgovce i dilere marihuanom, kad Bastać ne može da puši legalno, nego mora ilegalno da se snabdeva marihuanom. Ne razumeju oni ništa. Ne razumeju oni ovu Srbiju. Ne razumeju oni da njihova mržnja neće im doneti nikakav politički poen. Ništa dobro od nje neće videti. Naravno da svako od nas se uznemiri, povredi. Ja sam 30 godina u politici, ali neću uopšte pred vama da krijem da me ovo uznemiri. Imam dva sina. Da li oni treba da slušaju da im je otac bio narko diler? Da li to treba da slušaju? Ja treba da im objašnjavam razliku između branja paradajza i rada sa svojih 10 prstiju, sa ološem i bitangama koji će da nas stave u to kolo u kome sami igraju. Ne krijem pred vama da sam uznemiren, ne krijem pred vama da sam ljut, ne krijem pred vama da sam zgađen takvim ljudima i nadam se da će jednom u ovoj zemlji sud biti merilo za sve, da ćemo izaći već jednom pred sud, on i ja, ako se dokaže da sam ja brao paradajz, a on pokušavao da na tome, na toj mržnji i zlu, da na tim lažima. ubere neki bedni politički poen, ako se za to uopšte dobijaju politički poeni, pa da čujem jednom ono veliko izvini, da čujem da kaže i da prizna da je lažov. Ako neće, pa neka ga sud bar natera na to. U ovoj zemlji ima suda. Još jednom molim sve sudove i tužilaštva da reaguju kada ovako nešto čuje i uradi se. Nemoj više da čekamo da se neki gazda smiluje da smrtnu presudu, da poternicu, da pokušaj ubistva treba da skloni svojom dobrom voljom. U ovoj zemlji mora da ima zakona. Nije dobra volja da ne smeš da pretiš smrću predsedniku Republike ili bilo komo građaninu ove zemlje. To nije dobra volja, to je zakon. Hvala.
Hvala, gospodine Vulin. Gospodin Marković ima pravo još na komentar dva minuta. Izvolite.
Hvala. Imam i dve preporuke. Jedna preporuka je za ministra prosvete, da se obaveste sve škole koje imaju mogućnost i postoji dovoljan broj učionica da mogu od sledeće godine da upisuju one struke koje su nekada bile, a to su zanati, pošto su deficitarni u Srbiji, kao što su varioci, stolari, tesari i keramičari. Druga preporuka je, imajući u vidu da je ova godina bila sušna, da je mnogo manje žita i pšenice zasejano ove godine nego što je bilo prethodne godine, šta je to što je preporuka od Ministarstva poljoprivrede za poljoprivredne proizvođače? Koju poljoprivrednu kulturu da seju kako bi znali da ta poljoprivredna kultura sutra ima tržište i da mogu da žive od svog rada?
Hvala, gospodine Markoviću. Sada reč ima gospodin Vladimir Đurić. Izvolite. (Dragan Marković: Da li je tu ministar prosvete?) Jeste, ali nema sada mogućnost ministar da odgovori. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đurić. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Sada je tačno 18,45 časova. Ova sednica traje do 19.00 časova i gotovo sam siguran da, ako mi se bude ovoliko dugo odgovaralo na poslanička pitanja, nećemo stići da čujemo moj završni komentar, te će moja poslanička prava biti oštećena.
Stići ćemo, kolega.
Vi ste kao predsedavajući dozvolili ministru odbrane, a sada dozvoljavate ostalim poslanicima da dobacuju. Ministru odbrane ste dozvolili da ovde iznosi i svoje neke privatne uznemirenosti. Ja razumem to što je on imao potrebu ovde da iznese, ali nije poslovničko vreme predviđeno za to. Mogao je sazvati pres konferenciju u holu, pa sve to reći takođe u ovom domu. No, moje pitanje koje želim da delegiram ovde odnosi se na ono o čemu smo razgovarali dok nije krenula ova kampanja odgovaranja na afere. Čini mi se nekako da proizvođačima afera i otkrivačima afera i vama te afere jako odgovaraju, jer onda možete slupate sat vremena i onda ne možemo da se bavimo životnim temama, a to smo radili u početku ove senice, bavili smo se životnom sredinom, npr. i pitanjima finansiranja socijalnih politika u porodici. Ja želim da delegiram ministru Antiću pitanje šta će da uradi u pogledu investicionih potreba EPS-a, jer, po najnovijim analizama, kapaciteti EPS-a uskoro će biti nedovoljni da namire rastuće potrebe i biće potrebne ogromne investicije u nove kapacitete, biće potrebno nadomestiti dotrajale kapacitete i zameniti i prepraviti postojeće kapacitete zbog zaštite životne sredine, jer je EPS postao jedan od najvećih zagađivača životne sredine u Srbiji. Ja sam danas u plenumu to rekao i sada ću ponoviti - jedna TE "Kostolac B" emituje 130 hiljada tona ugljendioksida godišnje. To je emisija jednaka zajedničkoj emisiji svih nemačkih termoelektrana. Dakle, u poslednjih pet godina EPS-ova proizvodnja opada. Osam posto je manja nego u 2013. godini. Propisi EU kada bi se primenili na Srbiju u pogledu emisije štetnih materija iz EPS-ove proizvodnje, koštali bi EPS 500 miliona evra i postojeći proizvodni model EPS bi bio potpuno ekonomski neisplativ, a daću još jedan podatak koji je dala Energetska zajednica u ovom domu Narodne skupštine. Kada bi za Srbiju trenutno važili evropski propisi u pogledu emisije štetnih gasova i kada bi Srbija po tim propisima morala da plaća emisione kvote i penale za prekomernu emisiju i trovanje vazduha koji građani dišu, pa kada bi taj dodatni trošak tih penala prevalili na cenu struju i na krajnjeg korisnika, struja u Srbiji bi morala poskupeti čak 24%. Podsećam da se EPS obavezao da će do 2027. godine sprovesti evropske zahteve u pogledu zaštite životne sredine. Interesuje me da li postoji uopšte plan ovih ogromnih, masovnih investicija, jer investicioni gep EPS-a u poslednjih šest godina je… EPS je već u kašnjenju sa minimum 400 miliona evra investicija u poslednjih šest godina samo do nivoa amortizacija, a investicije su potrebne preko toga. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Antić. Izvolite.
Pre svega, ne mogu da polemišem baš sa svim vašim podacima. U vašim podacima ima dosta netačnosti, nelogičnosti, a mogu slobodno da kažem i po malo tradicionalne malicioznosti koja dolazi iz Sekretarijata Energetske zajednice koji kada se prezentuju neki podaci, na primer, o emisiji ne CO2, rekli ste CO2, ovde je reč o SO2, "Kostolac" i "Kostolac B", samo se prenebregne činjenica da je reč o analizi iz 2016. godine, a da je EPS izgradila postrojenje za odsumporavanje dimnih gasova u "Kostolcu B" i da je to bio deo prve faze Projekta Kostolac koji smo radili sa našim kineskim partnerima, tako da mi danas imamo postrojenje za odsumporavanje dimnih gasova u "Kostolcu". Nije tajna, i premijerka i ja i predsednik sa nama više puta smo razgovarali na temu da EPS treba da ima daleko snažniju tu investicionu politiku. S druge strane, ja moram da kažem potpuno otvoreno i potpuno jasno da je EPS u određenoj meri u proteklom periodu podinvestiran kao posledica činjenice da Srbija ima najnižu cenu električne energije u Evropi. Objektivno, Republika Srbija, ako izuzmemo Ukrajinu, Moldaviju, koje imaju određenu drugu metodologiju i ako posmatrate i podatke Eurostata, oni su pomereni u odnosu na region Zapadnog Balkana i zemlje EU, Srbija sa najnižom cenom električne energije ne može da ima tako snažnu investicionu politiku i to je potpuno jasno. Zato smo mi merama za konsolidaciju EPS, pre svega njenu finansijsku stabilnost i održivost u ovom periodu zasnivali na povećanju efikasnosti, smanjenju gubitaka na mreži i tu smo vrlo uspešni. Smanjili smo ih za nekoliko procenata poslednjih nekoliko godina, povećanju naplate i racionalizaciji broja zaposlenih. U tim segmentima smo, da kažem, ostvarili dosta dobre rezultate. Sa time se slaže i Svetska banka i IBRD koji prati te procese, pre svega ispred MMF. S druge strane, mi u odnosu na zahteve srpskog tržišta električne energije na godišnjem neto nivou imamo suficit. Znači, Srbija je neto izvoznik električne energije i taj talas traje već nekoliko godina. Vi znate da smo 2014. godine imali one teške poplave koje su, pre svega, pogodile Kolubarski basen i gde je naš najveći rudnik uglja potopljen i od tog trenutka mi smo morali da menjamo određene tehnologije, pre svega, u Kolubari i to nam dosta dobro ide. Nije tačno da nam svake godine proizvodnja električne energije pada. Nama realno u odnosu na 2013. godinu je za nekoliko procenata pala proizvodnja u termo sektoru, što smo npr. 2016. godine vrlo dobro kompenzovali proizvodnjom u hidro sektoru i mi smo 2016. godine imali 36,5 hiljada gigavat časova električne energije, što je jedna vrlo dobra proizvodnja. Na primer, 2012. godine je bila 34 hiljade, znači 36, 34, znači, to je značajno više 2016. godine. Godine 2017. 35, godine 2018. 34,3. Dakle, to je stalno tu negde. Ima nekih varijacija koje zavise od hidrologije i kvaliteta uglja. Da pređem na ono što mislim da je suština vašeg pitanja. Znači, reko sam vam ovo za SO2 nije tačno. Izgradili smo postrojenje za odsumporavanje dimnih gasova u „Kostolcu“. Kada su u pitanju druge investicije, mi smo u proteklih nekoliko godina uložili više od 400 miliona evra u ekologiju. Na svim našim termo kapacitetima koji će raditi nakon 2023. godine su urađeni elektro filteri i time smo rešili praškasta zagađenja. Denitrifikaciju smo rešili na gotovo svim. Za „Kostolac“ sam rekao, postrojenje za odsumporavanje je urađeno, kada je TENT A u pitanju. U ovom trenutku se realizuje projekat, investicija je teška 170 miliona evra i taj projekat radi japanski konzorcijum „Micubiši Hitači“, do 2023. godine, kada imamo obavezu da to realizujemo, to ćemo završiti. U ovom trenutku završavamo finansiranje, odnosno pregovaramo finansiranje vezano za odsumporavanje TENT-a B. Dakle, 400 miliona evra smo već realizovali. U ovom trenutku i ono što je u planu investicija od nekih 800 miliona evra u ekologiju. Time ćemo rešiti ove postojeće blokove. Paralelno s time, radimo zamenske kapacitete. Znate da gradimo u „Kostolcu“ Blok B3 snage 350 megavata. Taj projekat bi trebao da bude završen 2021. godine. Time dobijamo novih 350 megavata, koji su negde 4-5% naše proizvodnje i doneli smo odluku na nadzornom odboru EPS-a, očekujem da će Vlada Republike Srbije to vrlo brzo potvrditi, a i nalazi se u predlogu budžeta, odnosno već sad usvojenom budžetu, garancija od 446 miliona evra za realizaciju još jednog termo bloka 300-350 megavata u Kaleniću, to je Kolubara B. To je projekat koji nastavljamo da realizujemo, on je krenuo negde devedesetih godina, zaustavljen usled finansijskih tadašnjih nemogućnosti. Danas imamo snage da sa tim nastavimo. Paralelno sa time, mi radimo revitalizaciju naših ključnih hidrokapaciteta. Podsetio bih da smo u Đerdapu od šest generatora uradili pet, povećali im snagu, dali im novi radni vek 40 godina. Potpisali smo sporazum sa „Silovija mašine“ da se radi revitalizacija „Đerdapa 2“. Zvornik smo već uradili. Planiramo neke dodatne projekte u hidrosektoru, pre svega mislim na moravske hidroelektrane, nekih 150 megavata koje pregovaramo. Planiramo ibarske, to je ono što je bilo deo italijanskog sporazuma. Nažalost, taj sporazum sa Italijom se nije realizovao, mi se sada „razvodimo“ iz toga i ulazimo u novi ciklus. Konačno, sa time završavam, obnovljivi izvori. Ne može EPS da bude jedini investitor u energetskom sektoru. Imamo sada više od 500 megavata novih na mreži iz obnovljivih. To su privatne investicije, ali sa druge strane, i EPS radi takve projekte. Elektroprivreda Srbije razvija projekat 66 megavata u „Kostolcu“, vetropark. To biti prvi njihov projekat iz obnovljivih, a vrlo intenzivno planiramo, i poprilično tiho pričamo dok planiramo, ali zato dosta, nadam se, radimo, znači, 100 megavata solarni park u „Kostolcu“, takođe investicija EPS. Imamo odlagališta, imamo one završene delove gde je izvršena eksploatacija uglja. Procena je naša da su te lokacije idealne za nove solarne parkove. Tako da, pre svega, građanima, ali i Narodnoj skupštini, mirno spavajte, EPS, sve energetske kompanije obezbeđuju energetsku stabilnost zemlje danas, ali i vrlo intenzivno rade da imamo jednu potpuno sigurnu energetsku situaciju i u budućem periodu i to je ono što ja mislim da je važno za sve građane Srbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đurić.
Hvala. Čini mi se da će ovo biti sada završno, pa ću probati, pošto se sedam sati približava. Vaše informacije o stanju u EPS-u su u konfliktu sa Fiskalnim savetom i onda ne znam da li ova Vlada treba možda da ukine Fiskalni savet. Plan investicija koji sam ja očekivao da čujem od vas je kako će se povećati investicija EPS-a za 200, 250 miliona evra godišnje, još gore, kako će se obezbediti 1,1 milijarda evra za koju Fiskalni savet kaže da je potrebna za obezbeđenje proizvodnje uglja, ili da mi kažete da su ti podaci jednostavno netačni, ali onda ćemo stvarno postaviti pitanje kredibiliteta Fiskalnog saveta, koji barata podacima za koje vi smatrate da su netačni. Ovo je 1,1 milijarda evra investicija potrebnih u proširenje proizvodnje uglja. To je 10% godišnjih prihoda i primanja budžeta. To je ogroman novac. Još jedan problem, neprofitabilnost EPS-a. EPS je deset puta manje profitabilan od uporedivih kompanija. Čak i da podigne profit na 200, 250 miliona evra, on bi tek bio na 60% profitabilnosti sa uporedivim kompanijama. Da, rekli ste, tačno je da je cena struje u Srbiji niska. Ukrajina je jedina sa nižom cenom struje u Evropi. I, naravno, to je i neka cena socijalnog mira i to je nužda, ali će očigledno morati doći do povećanja struje. Međutim, problem sa sistematizacijom zaposlenih, dakle, EPS mora i vi kao nadležno ministarstvo morate dati plan kako ćete rešiti višak zaposlenih za koje je Fiskalni savet procenio da je oko 15% do 20%. A, 30% su troškovi zaposlenih u proizvodnji EPS-a. To je ogromno. Vi kad imate uslužnu delatnost, vi imate racio, kaže treba da bude 50-30-20, 50% su troškovi zaposlenih, 30% su svi ostali troškovi, 20% je dobit. To je logično za uslužne delatnosti koje nemaju troškove amortizacije ogromne, ogromne opreme. EPS tu ne može da se poredi. Zato je ovih 30% učešća troškova zaposlenih kod EPS-a ogromno. Taj plan mi očekujemo da čujemo, jer ovo su strateške stvari koje će se morati rešavati za narednih pet, 10, 15 godina, zato što smo mi već došli u situaciju da je tražnja za električnom energijom na putu da u narednih pet godina potpuno prevaziđe proizvodne kapacitete EPS-a. Još jednu stvar bih kao dopunsko pitanje i dopunsku informaciju. Simpatična je bila rasprava. Verujem da premijerka puno svog vremena troši na materijalno stanje porodica sa decom, ali ja moram ovde da pitam jednu vrlo konkretnu stvar, za koju ne znam da li ću stići dobiti konkretan odgovor – kada ćemo u Skupštini dobiti izmene i dopune Zakona o finansijskoj podršci porodica sa decom? To je obećanje koje se sada već duže od godinu dana čeka, jer para novih u budžetu za porodilje i majke nema. Istih je 64 milijarde kao lane. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Antić.
Pre svega, hoću da kažem da mi te investicije u rudarskom sektoru vrlo intenzivno radimo. Uvaženi narodni poslanici, EPS će ove godine proizvesti na kopovima u Kolubari i Kostolcu 40 miliona tona uglja. Mi smo po tom pitanju jedan od najvećih proizvođača u Evropi. Ti ugljeni sistemi se stalno pomeraju. Mi moramo i sledeće godine 40 miliona i te investicije su kontinuelna. Mi imamo u planu oko milijardu, koliko kaže i Fiskalni savet, ali znate nije to Fiskalni savet genijalno smislio, nego je to prepisao iz poslovnih planova EPS i iz naše Strategije razvoja energetike. Dakle, otvaranje zamenskog kopa Radljevo i Polje E, to su investicije u narednih pet, šest godina, oko milijardu. Mi smo prvi bager na Radljevu već odveli. Mi ove godine ulazimo u investiciju 200 – 250 miliona evra, dva sistema, BTO za Polje Radljevo i Polje E. Znate, jedan onaj sistem - bager, odlagač, transporter je više od 100 miliona evra. Tako da su te investicije zato velike. Konačno, hoću da vam kažem, ne brinite za proizvodnju uglja, dajte da imamo poverenje u EPS, tamo sede zaista ozbiljni ljudi koji ozbiljno znaju da se bave strategijom i planiranjem. Moram da vam kažem jednu stvar. Dragi moj narodni poslaniče, 2005. godine u sistemu EPS je radilo 64.000 zaposlenih. Danas u EPS radi 28.000 ljudi. Ako uzmemo da radi još jedan broj onih koji su na KiM i ako uzmemo da u nekim autsorsnim delatnostima rade neki za potrebe isključivo EPS, to je 34.000 ljudi. Trideset hiljada manje nego 2005. godine. Tako da sistem se unapređuje, sistem dobro funkcioniše. Naravno, ima i kritika, pa kritike su nekada na mestu, a nekada su i poprilično deo nekog, da kažem, već naučenog ambijenta. Mnogi, moram da kažem Fiskalni savet koji izuzetno uvažavam, često i prečesto doživljavaju EPSkao džak za boks i vole da udaraju po njemu i kada ima razloga, a ima ponekad, ali i onda kada nema.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Đorđević.
Hvala. Probaću da budem kratak, pošto pretpostavljam da ste očekivali da neće biti odgovora, pošto je kraj, ali samo ukratko. Milijarda više u budžetu ima baš za socijalu i za porodilje. Slavica Đukić Dejanović u svom budžetu ima novac odvojen za to. Lokalne samouprave odvajaju novac za porodilje i podsetiću vas da je predsednik rekao u investicionom planu 200 miliona evra, odnosno 24 milijarde će biti u sledećoj godini za porodilje. Zahvalan sam predsedniku, ne samo što je inicirao te promene kada je došao kao predsednik, što je stao na čelo države kada je u pitanju i prepoznao taj problem demografski, već i danas što i dalje prepoznaje i upravo ovi rezultate, koje je predsednika govorila, jesu rezultat toga svega. Verujem da sve ovo što sam rekao, ovih 24 milijardi, ovih dodatnih milijardu, ovo sve što radi Slavica Đukić Dejanović, verujem da će sledeće godine predsednica Vlade sa mnogo boljim rezultatima da izađe pred nas, jer nama je najbitnije da promenimo demografsku sliku. Hvala puno.
Zahvaljujem. Izvolite, vaš komentar.
Trudiću se da ne iskoristim puna dva minuta, pošto smo potrošili vreme trajanja sednice. Samo bih odgovorio ministru Đorđeviću. Jedna milijarda je nedovoljna. Kod rebalansa budžeta osam milijardi je uvećan razdeo prava korisnika iz oblasti zaštite porodice i dece, naknade za socijalnu zaštitu iz budžeta. Osam milijardi je uvećan kod rebalansa. Na sednici nadležnog skupštinskog odbora predstavnica vašeg ministarstva je na naše pitanje – da li su ovih osam milijardi namenjeni povećanju naknada porodiljama i majkama, odgovorila – ne, ovih osam milijardi rebalansom budžeta se uzima da bi se nadoknadila nedostajuća sredstva koja smo u 2019. godini propustili da budžetiramo za isplatu ovih malih naknada od 850 ili 2.500 dinara, koliko mesečno neka trećina, recimo 20.000 majki, porodilja, dobija u Srbiji, jer su zakinute primenom ovog zakona. Novac koji je potreban da bi se do nivoa minimalca tim majkama garantovala primanja, mi smo izračunali za 20-ak hiljada majki, pa neka je i 30.000, je negde oko 11 milijardi dinara godišnje. Država je slupala 22 milijarde na sudske kazne i penale, na „energo zelene“, na „kunstranseve“, na naknadu za garanciju AIK banci itd. Na povredu prava građana na suđenje u razumnom roku otići će dve i po, tri milijarde, recimo, zato što sudovi kasne. Dakle, nisu dobro postavljeni fiskalni prioriteti i reforme ne idu u pravcu tamo gde to najviše treba, a mislim da su trudnice porodilje i ta kategorija veoma socijalno ugrožene i da se ne bavimo propagandom, nego da se bavimo činjenicama, a evo razdeo nadležan pokazuje da dodatne pare nisu budžetirane. Hvala.
Zahvaljujem vama na komentaru. Zahvaljujem svim ministrima Vlade Republike Srbije koji su došli na sednicu, koji su učestvovali u našem radu. Zahvaljujem poslanicima Narodne skupštine. Ovim završavamo ovaj deo sednica i sutra u 10.00 časova nastavljamo sa radom po zakonima koje smo započeli jutros. Hvala.