Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 84 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 99 narodnih poslanika, odnosno da imamo kvorum i mogućnost da nastavimo rad. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Stefana Miladinović i prof. dr Žarko Obradović. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o 1. tački dnevnog reda – Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2019. godinu. Prelazimo na pretres u pojedinostima o 1. tački dnevnog reda - Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2019. godinu. Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Marijan Rističević, Aleksandra Belači, Nataša Sp. Jovanović, Ružica Nikolić, Sreto Perić, Aleksandar Šešelj, Milorad Mirčić, Miljan Damjanović, Vjerica Radeta i prof. dr Miladin Ševarlić. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto ne Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Belačić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman sa ispravom podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite, gospođo Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre Antiću, SRS je u toku načelne rasprave iznela svoj stav o rebalansu ovog budžeta. Mi smatramo da je bilo potrebno i bila je prilika da se već pojavio višak sredstava u budžetu Republike Srbije, ta socijalna komponenta drugačije uredi i ne samo zbog tog viška nego zbog naše primedbe kada je usvajan ovaj Predlog budžeta, a to su one stavke koje se tiču razno-raznih nevladinih organizacija, agencija koje je osnovala Vlada Republike Srbije, njih je sada preko 130 i sav taj novac je trebao da bude osnov za poboljšanje socijalnog položaja najugroženijeg stanovništva, novih subvencija za poljoprivredu i većih davanja za naše najstarije sugrađane, a to su penzioneri. Smatramo da je i ovakva politika Vlade koja je projektovana na povećanje penzija i plata i minimalne cene rada na trideset hiljada i nekoliko dinara, nešto što neće u potpunosti zadovoljiti minimalne potrebe najugroženijih stanovnika i onih sa najnižim primanjima. Naime, gospodine Antiću, a energenti su ti koji najviše utiču kada je njihov skok u pitanju, na svetskoj berzi, a samim tim se projektuje i u Srbiji na povećanje svih troškova, pre svega u proizvodnji, a samim tim i na povećanje onoga što je potrebno svakom stanovniku, da preživi. Dakle, tih 30.000 dinara ne da nije dovoljno, nego nedostaje najmanje 7.000 dinara, jer prosečna potrošačka korpa u Srbiji u ovom trenutku je 37.000 dinara. Onda se postavlja pitanje za vas u Vladi Republike Srbije, gde će onaj koji će da radi za taj minimalac, onaj ko prima još manju penziju, da pronađe taj ostatak do 37.000 dinara, s tim što se to razlikuje od grada do grada, pa imate gradove u Srbiji, kao što su Beograd, Novi Sad i neki drugi, gde su u nominalnom iznosu i prosečne zarade veće, ali je tu za one najugroženije ista situacija, jer tu je i viša cena potrošačke korpe.
Hvala, gospođo Jovanović. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Miladin Ševarlić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Najpre bih hteo da se osvrnem na odgovor ministra finansija, na moje pitanje prvog dana, on nažalost danas nije prisutan, ali evo svi možete da se uverite da u članu 1. druga pozicija su – posle ukupnih prihoda i primanja budžetski suficit, odnosno deficit. Ovde je iskazan budžetski deficit koji je za 90,4% veći nego što je bio prvobitno planiran za budžet 2019. godine. Prema tome, ne mogu da shvatim kako ministar finansija ne zna da imamo budžetski deficit. Drugo, imajući u vidu da je 5% za podsticaje u poljoprivredi na bazi poreskih prihoda koji su povećani na hiljadu 92 milijarde i 800 miliona, 54 milijarde i 640 miliona, a da je Predlogom zakona o rebalansu predviđen iznos samo od 54 milijarde 614 miliona 663 hiljade dinara, to proizilazi da ni po ovakvom zakonu o podsticajima koji je izmenjen na štetu poljoprivrednika ne dostaje 25 miliona 337 hiljada. Zbog toga sam predložio da se ova pozicija poveća za nešto oko pet milijardi. Imajući u vidu da pored ovih 25 miliona, 11 milijardi je smanjenje i po osnovu toga što smo jedina država u svetu koja praktično celokupan budžet razdela 24 tretira kao podsticaj za poljoprivredu. Jedan od razloga zašto neću da glasam za Predlog zakona o rebalansu, jesu i ove pozicije koje se odnose na socijalnu zaštitu, boračka i invalidska zaštita, koja je smanjena za 50 miliona, socijalna zaštita za 435 miliona 194 hiljade, učenički standard za 18 miliona i 600 hiljada, studenski standard za 57 miliona i 400 hiljada dinara itd. Ako treba na tim kategorijama da štedimo i pored toga što je planirano povećanje ukupnog prihoda i izdvajanja za socijalna davanja, onda zaista ne znam na kome treba da štedimo. Hvala
Imate vremena, možete da nastavite, ako želite. Do sedam minuta, pa kako želite da iskoristite.
Do sedam minuta?
Tako je.
Hvala, nisam znao, mislio sam da je svega tri minuta, zbog toga. Hvala. Takođe, treba imati u vidu još neka pitanja koja se postavljaju. Recimo, zašto ne možemo dobiti izveštaj anketnog odbora o trošenju sredstava na KiM u periodu bivšeg režima, od 2002. do 2012. godine? Da ne kažete da samo govorimo o sadašnjem režimu, a ne govorimo i o bivšem režimu. Prema informacijama, koje su dostupne u javnosti, radi se o nezakonito utrošenim, milijardu evra. Interesantno je da u tom periodu, neposredno posle toga, došlo i do smanjenja penzija, otprilike za nešto manji iznos od tog iznosa. Da li to znači da je ovaj režim praktično prikrio stanje kako su trošena sredstva na KiM, a na teret izdvajanja, odnosno oduzimanja od penzionera iznad 20%, iznad 25 hiljada, odnosno 25% od penzija iznad 45 hiljada i oduzimanje poljoprivrednicima koja su se kretala između 10 i više milijardi godišnje? Hvala.
Hvala, profesore. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo, ja neću govoriti o amandmanima. Želim da u ime poslaničke grupe Pokret socijalista, Narodna seljačka stranka, Ujedinjena seljačka stranka i mnogih drugih kolega, čestitam Srpskoj listi, na veličanstvenoj pobedi, osvajanju svih deset mandata, na izborima u našoj južnoj pokrajini. Hvala.
Pridružujem se čestitkama. Hvala. Reč ima ministar Aleksandar Antić. Izvolite, ministre.
Dame i gospodo, uvaženi narodni poslanici, apsolutno uvažavajući raspravu po amandmanima narodnih poslanika ja ne bih želeo da kažem, uzimam prevelik prostor u toj diskusiji, već samo da prokomentarišem neke stvari za koje zaista smatram da su izuzetno značajne. Pre svega, narodni poslanik, gospođa Nataša Jovanović, je iznela sa jedne strane, verujem da sam dobro razumeo, podršku naporima Vlade Republike Srbije da se, pre svega unapredi kvalitet života svima onima kojima je podrška potrebna da se uvećaju i minimalne zarade i zarade u javnom sektoru, naravno sa naglaskom da bi to trebalo i u većoj meri i da će se uspeh svih nas ceniti, pre svega po pitanju toga koliko brzo budemo menjali kvalitet života u Srbiji, i ja se sa tim apsolutno slažem. Dakle, ova Vlada, upravo u svom prvom prioritetu ima menjanje Srbije, kroz jednu ekonomsku jaku Srbiju koja može da omogući da život u Srbiji bude bolji i da, pre svega, kroz podršku svim onim socijalnim kategorijama, ali i kroz podršku u javnom sektoru i podršku kroz minimalne cene rada, učinimo taj iskorak i da kvalitet života u Srbiji, naravno raste. Rekli ste cena energenata. Još jednom da ponovim, jedan podatak iza kojeg apsolutno stojimo, Srbija u regionu ima ubedljivo najnižu cenu električne energije. Ona je niža značajno i od svih zemalja EU i po tom pitanju Srbija zaista vodi računa o toj socijalno-ekonomskoj komponenti. Iz tog razlika u Srbiji već duži niz godina nije menjana cena električna energije. S druge strane, minimalna cena rada u Srbiji, iz godine u godinu raste. Ja imam podatke od 2008. godine, kada je bila 12.931 dinar, pa na primer, 2012. godine, kad je bila 19.447 dinara, da bi 2020. godine, ona došla na 30.022 dinara. Ljudi, od 2012. do 2020. godine, 54,37% rast minimalne cene rada. Mislim da je to veliki uspeh i ove Vlade i društva u celini i mislim da ćemo sa tako snažnim merama nastaviti i u godinama koje su pred nama. One su najbolja slika jednog ukupnog oporavka ekonomije u Srbiji i pokazatelj da Srbija čvrstim koracima ide ka jednom jačanju kvaliteta života u Srbiji i mislim da svi zajedno treba da budemo ponosni na to, od predsednika, preko Vlade, preko ovog parlamenta koji daju jedan snažan doprinos da se upravo ovako sjajni rezultati ostvare. Velika pobeda svih nas je 30.022 dinara, ako je posmatramo u odnosu na referentu 2012. godinu i 54,37% povećanja minimalne cene rada su nešto sa čime svi zajedno treba da se ponosimo.
Hvala, ministre Antiću. Reč ima narodna poslanica Nataša Sp. Jovanović. Pravo na repliku. Izvolite.
Gospodine Antiću, vi ste danas došli kao ministar u Vladi, uključili se u raspravu po amandmanima, pa niste čuli svu našu argumentaciju. Ja sam samo iznela deo onoga na šta stavljamo primedbu, a pošto ste vi sada počeli priču oko rasta cena energenata i električne energije, onda moram da vas podsetim da je za razliku od struje cena goriva na pumpama u Srbiji rasla brzinom koja ne može da prati sektor domaće privrede, odnosno činjenicu da baši privrednici za razliku od ovih koje vi dovodite iz inostranstva i dajte im ogromne subvencije ne mogu iz svog kapitala da akumulišu toliko, da ulažu u nove tehnologije i u novu proizvodnju zato što nemaju odakle, a bojazan im je da se zadužuju kod banaka za kredite. Kad već kažete da smo mi smo došli do tog rasta i tako… zašto onda niste, ako ste povećali cenu putarine za 12%, povećali toliko i plata i penzije? Uzmite tu analogiju. Zašto niste povećali cene plata i penzije u skladu sa povećanjem, upravo ovoga o čemu sam govorila, a to je da država po osnovu zahvatanja na svaki litar goriva ima mnogo više nego u zemljama pojedinim EU? Sa našim platama i penzijama država ubira prihode na litar "dezel" goriva benzina, onoliko koliko je to, recimo, u Australiji ili recimo u Švajcarskoj gde su neuporedivo veće plate.
Hvala, gospođo Jovanović. Reč ima ministar Antić. Izvolite, gospodine ministre.
Pre svega, na primer, kada posmatramo cenu goriva za privredu, ona je za našu privredu identična cenama goriva za referente privrede i ekonomije sa kojima se oni takmiče na tržištu. Naprosto, cena goriva je nešto što je definisano berzanskim cenama, stanjem cena sirove nafte koja važe identično za Srbiju, kao i za Mađarsku, kao i za sve zemlje u regionu. Naprosto, to kada je industrija u pitanju je potpuno identičnom svim učesnicima na tom biznis takmičenju. Kada pričamo o podsticajima, da, naravno, Srbija je u proteklim godinama napravila veliki iskorak u privlačenju stranih investicija. Mi imamo snažnu investicionu podršku i to je ono što je kapitalno uticalo da se smanji i nezaposlenost u Srbiji, s jedne strane, i, s druge strane, da se stvore svi ekonomski parametri da mi danas povećavamo i plate i penzije i sva ona davanja koja država upućuje pre svega u pravcu poboljšanja kvaliteta života. Te subvencije nisu usmerene nužno ka stranim kompanijama. Dakle, svako ko ispunjava uslove i ko investira ima prava na te subvencije. Konačno, moram da kažem da je, pre svega, akcizna politika vezana za naftne derivate u Srbiji definisana zakonom koji se usvaja u ovoj Skupštini, Zakonom o budžetu, koji se usvaja u ovoj Skupštini, gde zajednički definišemo prioritete u kom pravcu će se ta sredstva koristiti. Mi ta sredstva od akciza na koristimo da bi jačali kapacitete državne uprave itd, itd, već upravo ta budžetska sredstva koristimo, pre svega, i za taj investicioni ciklus, ali i za povećanje zarada u javnom sektoru i za jačanje socijalne komponente države koja mislim da nam je svima zajednički cilj. Hvala.
Hvala, gospodine ministre. Narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović, pravo na repliku. Izvolite.
Hvala. Gospodine ministre, ja sam i rekla da skok cena derivata zavisi od svetske berze, ali ono što država može da radi to je da smanji poreze i akcize kada vidi da je to u disproporciji sa onim što je na svetskoj berzi. Pogledajte zemlje u našem okruženju i njihove cene goriva. Mi smo ove godine imali u januaru mesecu već stupanje na snagu Zakona o akcizama, posle usvajanja budžeta ovog, čiji rebalans sada imamo na dnevnom redu i gde smo, takođe, to kritikovali. Vi sada kažete što se ovih stranih ulagača tiče, pa oni su podstaknuti takvim subvencijama i, drugo, ta proizvodnja je kratkog proizvodnog ciklusa, zahteva prostu radnu snagu, osim u jednom izuzetku gde je taj IT sektor u pitanju i, s druge strane, oni uopšte nisu usmereni na domaće dobavljače, tako da tu nema nekog većeg povezanog proizvodnog ciklusa da se podigne naša domaća proizvodnja, a da bi, to smo govorili i ministru Siniši Malom, mnogo brže rastao BDP, udeo domaće proizvodnje mora da bude mnogo viši. On je sada bednih 8%, a da bi taj BDP rastao nekom progresijom koja bi zadovoljila i veću proizvodnju i, na kraju krajeva, bolji životni standard, mora da bude najmanje, kako ekonomisti kažu, od 18% do 20%. Hvala.
Hvala, gospođo Jovanović. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ružica Nikolić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Marinkoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo i u načelnoj raspravi otvorili mnoga pitanja koja se tiču takozvanog rebalansa budžeta i ukazali smo na probleme oko samog finansiranja budžeta, ali i kontrole kako i na koji način se može vršiti njegova efikasna kontrola. S obzirom da je budžet u suficitu, da ima višak sredstava u budžetu, vi ste napravili plan kako će se taj višak potrošiti, pa ste predvideli povećanje plata, zatim jednokratnu pomoć penzionerima, pomoć onim građanima koji imaju kredite u švajcarskim francima i tako dalje. Sve to lepo zvuči, sva ta povećanja i pomoći, ali, nažalost, s obzirom da se na proleće očekuju izbori, može se zaključiti da se sve ovo radi isključivo u predizborne svrhe, tako da možemo slobodno da kažemo da je ovo i predizborni budžet. Predviđeno je da će penzioneri u Srbiji dobiti jednokratnu pomoć u iznosu od 5.000 dinara i tu pomoć će dobiti, naravno, svi, oni sa najnižim i oni sa najvišim penzijama. Međutim, vi ste penzionerima u sklopu reformi smanjili penzije i oni su ti koji su snosili najveći teret tih reformi i sada, kada se pojavio suficit, vi dajete jednokratnu pomoć, a ono na šta vam mi srpski radikali stalno ukazujemo od kada je rečeno da će minimalac biti 30.000 i neki dinar, jeste da je minimalna potrošačka korpa 37.000 dinara i da je neophodno da i minimalna plata i minimalna penzija budu na nivou potrošačke korpe, a to je 37.000 hiljada dinara. Znači, neophodno je povećanje upravo najnižih penzija, a ne da penzionere vređate time što ćete im sada dati jednokratnu pomoć od 5.000 dinara. Zahvaljujem.
Hvala, gospođo Nikolić. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, mi danas imamo na dnevnom redu izmene i dopune najvažnijeg zakona u Srbiji. Zakon o budžetu se odnosi na sve građane Srbije, kako na one koji se bave poljoprivredom, tako i na one čija je osnovna delatnost nauka, naučna istraživanja, lečenje i slično. Gospodine ministre, vas kao korektnog čoveka potpuno bih izuzeo da vi niste rekli da je velika pobeda povećanje minimalne zarade sa nekog iznosa na 30.022 dinara. Ako se gleda samo za sebe taj podatak i 54% njegovog rasta, to bi moglo tako da se kaže, ali ovo moramo da povežemo i sa sve većim brojem odliva radne snage iz Srbije. Da su oni toliko zadovoljni ne samo sa minimalnom cenom rada, nego uopšte sa cenom rada u Srbiji, oni onda ne bi odlazili. Imamo situaciju da odlaze cele porodice, da odlazi mladost Srbije, da odlaze oni koji su se školovali za neka vrlo retka zanimanja, tako i oni koji su skoro bez zanimanja. O tome bi trebalo voditi računa. Vi ste se uhvatili, čini mi se, da ova vlada vodi jednu populističku politiku, iako ne bi morala uopšte time da se bavi. Možemo mi srpski radikali da razumemo da se to na početku jedne vlade radi, ali, eto, vi ste već sedam godina i duže od sedam godina na čelu države Srbije i nemojte se baviti tim populizmom. Nama je itekako ovde prepoznatljiva činjenica da vi sa ovim rebalansom budžeta idete i zbog toga što je 2020. godina izborna godina. Da nije, verovatno bi ovo bilo drugačije. Drugo, neke odluke donosite aproksimativno. Slobodno ih donosite. Već su moje kolege govorile na osnovu čega vi predlažete povećanje zarada za neka zanimanja. Isto to mislimo mi, da baš ovim što ste naveli da treba povećati zarade, ali na osnovu čega? Zašto svima nije isto? Zašto vam parametar nije bilo poskupljenje putarine? To je nešto čega se svi sećamo da je skoro bilo. Hvala vam. 3dina. Da nije, verovatno bi ovo bilo drugačije. Drugo, neke odluke donosite aproksimativno. Slobodno ih donosite. Već su moje kolege govorile na osnovu čega vi predlažete povećanje zarada za neka zanimanja. Isto to mislimo mi, da baš ovim što ste naveli da treba povećati zarade, ali na osnovu čega? Zašto svima nije isto? Zašto vam parametar nije bilo poskupljenje putarine? To je nešto čega se svi sećamo da je skoro bilo. Hvala vam.
Hvala, gospodine Periću. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Izvolite.
Hvala, gospodine Marinkoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, kada se govori o stanju u privredi u Srbiji, po saopštenjima, informacijama i nastupima srpskih ministara, možemo da izvedemo neke zaključke koji nisu baš sasvim tačni. Pre svega, kada, na primer, neki ministar u Vladi kaže kako privreda Srbije, to jest Srbija raste brže i ekonomski je uspešnija nego Nemačka u 2018. i 2019. godini, to što je nominalno naš rast veći nego što je u Nemačkoj, ne možemo da kažemo da smo mi zbog toga uspešniji, jer ukoliko, na primer, privreda Srbije raste za 3% ili 4%, ukoliko Nemačka kasa zamanja, ipak je taj njihov rast, imajući u vidu njihovu veličinu, deset puta veći od srpskog. Mislim da to u javnosti može da se protumači na potpuno drugačiji način, a gospodin Mali je govorio u načelnoj raspravi otprilike kako smo mi najuspešniji u stranim investicijama. Dakle, u poslednjih nekoliko godina Srbija je šampion u stranim investicijama. Potpuno mi je fascinantno, imajući tek u vidu da postoji veliki stepen diskriminacije kada su u pitanju naši tj. domaći privrednici i strani privrednici, pre svega, po pitanju subvencija, pa stranci mogu da dobiju ovde i zemljište besplatno, dozvole sve po ubrzanoj proceduri i besplatno i plus nekad više i od 10.000 evra po radnom mestu, za sve te stvari za koje srpski privrednik nema prava. To je prva stvar. A druga stvar, što niko na dugi rok ne uviđa jednu veoma veliku opasnost za Srbiju, a to je prevelika zavisnost od stranih investicija može da dovede do velikog ucenjivačkog potencijala svih stranih investitora u Srbiji, koji posle toga pod pretnjom napuštanja naše zemlje mogu da utiču i na naše, pre svega i spoljnopolitičke, ali i druge odluke u Srbiji. Imali smo jedan primer, da je „Železara Smederevo“ morala da bude nazad otkupljena za jedan dolar. Dakle, taj stranac kada je došao ovde, kada je sve to iskoristio, kada je ekstra profit izneo napolje „Juesejdstil“, e ovamo onda ova vaša fabrika super mi je poslužila za jedan dolar. Imajući to u vidu, moramo da sa mnogo više pažnje i mnogo više razmišljanja o potencijalnim opasnostima prilazimo i govorimo o investicijama, a ne da uzimamo zdravo za gotovo, da je sve što dolazi iz inostranstva odlično.
Hvala, gospodine Šešelj. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Reč ima narodni poslanik Miljan Damjanović. Izvolite, kolega Damjanoviću.
Hvala, gospodine predsedavajući. Zaista, kada slušamo naše ministre, ministre Vlade Republike Srbije, unazad pa punih 18 godina, jer likovi su se menjali, ali politika i vokabular nije. Podseća nas na onu staru - statistika naša dika, što poželiš ona naslika. Sećamo se posle „buldožer revolucije“ 5. oktobra, onaj princip koji vi danas provodite u praksu, kod nas se govorilo - ulazak u EU samo što nije, strane investicije nikad bolje, za razliku od režima 90-ih, koji je bio loš, otvaramo fabrike, nikada bolji minimalac, ulaze strane firme. Naravno, a po sredi svega toga u pozadini za 18 godina uništene su sve domaće firme, sve domaće fabrike. Uništena je kompletna privreda Republike Srbije, ali je neverovatno kako svake godine iz godinu u godinu kada dođe rebalans budžeta, kada dođe budžet, slušamo kako je ovo budžet, Predlog budžeta koji je najbolji na istorijskom nivou. Samo što ima jedan mali problem, građani od toga neće videti ništa osim što kada slušaju televizije sa nacionalnom frekvencijom i informativni program i naše ministre, žive kratko u zabludi dok ne odu do prve prodavnice. E, sada da vas podsetim gospodine ministre, vi ste i ovde se govorilo i moje kolege, bili presrećni, valjda i svaki građanin Srbije treba da bude presrećan kada skače minimalac. Hajde da vidimo dvoje zaposlenih ljudi koji radi i više od minimalca. Evo, neka im je 35.000 dinara plata. To je 70.000. Imaju samo dvoje dece, ne troje, koliko minimum bi trebalo kako bi pospešili rast naših građana i prirodnog priraštaja i sprečili makar na kratko belu kugu. Ako uzmemo da žive u proseku od 50 kvadrata, ne više, hajmo da izračunamo kolika je cena infostana, vodovoda i kanalizacije, grejanja. Isključićemo da imaju automobil, da koriste gorivo, to ne treba, to je već višak. Da uzmemo vrtić. Evo na primer da uzmemo vrtić, šest hiljada dinara puta dva je 12, po hiljadu i po dinara engleski jezik, to je tri hiljade, to je ukupno 15, po sport hiljadu i po, to je ukupno 18 hiljada dinara. Isključićemo SBB, Telekom, MTS, ne treba nam kablovska, ne treba nam fiksni telefon. Uzećemo jedan mobilni telefon. Osamnaest hiljada dinara je samo vrtić. Ako uzmemo još 25 hiljada, koja je minimalna cena ako se uključuje mašina u 12 uveče kada je jeftinija struja, pod pretpostavkom da vas ne prijavi komšija Komunalnoj policiji, dobijete kaznu, pod tom pretpostavkom, to je 33 hiljade dinara. Mobilni telefon neka je hiljadu dinara, znači 34. Znači, nemamo automobil, nemamo gume, nemamo registraciju, nemamo kablovski operater. Imamo par televizijskih kanala. Ostaje 30 hiljada dinara za život. Za život, obuća, odeća, hrana. Kako vas nije sramota? Možete reći – U redu, evo ovim Predlogom budžeta uspeli smo da povećamo, nije dobro, loše je, katastrofalno je, ali nemojte govoriti kako će građani živeti bolje. Od čega? Tako što više neće morati, šta, zemlju da jedu, pa će moći neku salamu da kupe? Lako je na primer gospodinu Orliću. On predaje tamo pored ove poslaničke plate, predaje na nekom tamo fakultetu, ko zna u kojim je još upravnim i nadzornim odborima. Tuku po 200-300-500 hiljada dinara on i njegove kolege i onda ustane i priča o minimalcu od 30 hiljada. To je u najmanju ruku licemerno i cinično sa vaše strane. Meni je drago kada vidim osmehe sa ove leve strane poslanika koji mi se smeju, SNS, jer je to dokaz koliko poštuju građane Republike Srbije. To je suština. Druga stvar vrlo bitna. Kada ste govorili ovih dana o predlogu i kažete – jednokratna pomoć penzionerima. Pa vi ste rekli da u penzionere nikada nećete dirati, da je to poslednje što bi ste uradili i smanjili ste im penzije? Sada šta, pred izbore im vraćate, dajete po pet hiljada dinara?
Hvala, kolega Damjanoviću. Reč ima ministar, Aleksandar Antić. Izvolite, gospodine Antiću.
Pre svega, ja mislim da ministri u Vladi pokušavaju i verujem uspevaju da u komunikaciji sa parlamentom i građanima imaju jednu potpuno realnu priču i sliku o tome kakav je život u Srbiji. Upravo iz tog razloga mi ne kažemo da smo zadovoljni svim segmentima, ali imamo pravo da budemo zadovoljni napretkom koji je u Srbiji učinjen u više ključnih oblasti koje kvalitetno utiču na život u Srbiji. Možemo mi sada ovde da omalovažavamo statistiku ili da imamo neku političku matematiku koju su neki, a znamo se dugo, vrlo skloni i neki koji govore i neki koji sede pored i spremaju se da govore, ali rezultat kada cena rada sa 19.447 dinara, minimalna cena, ode na 30.022, znači 54,37% nikakva demagogija ne može da dovede u pitanje. 54,37% rasta je evidentan rast i to se neda osporiti. Mi možemo sada zlonamerno da sabiramo puno različitih troškova i da ih sve dovodim o u korelaciju sa jednom ili dve minimalne cene rada, ali ne možemo da zaboravimo, uvaženi narodni poslanici, da je prosečna zarada u Srbiji već gotovo 500 evra. Sa povećanjem koje će proisteći iz rebalansa budžeta, ona će izaći na 500 evra. Što onda ne pravite matematiku koja je, da kažem, realnija gde posmatramo sve troškove u odnosu na dve prosečne zarade i onda ćemo doći do toga da smo čitavim nizom mera, koje su, naravno, krenule od teških mera 2014. godine, došli do toga da je kvalitet života u Srbiji danas makar za nijansu bolji nego što je bio pre nekoliko godina, a lošiji nego što će biti već sledeće godine kada sve ove mere i sve ove efekte koje rebalansom budžeta planiramo, ostvarimo i realizujemo. Moram da kažem da mi nećemo gledati život u Srbiji kroz ružičaste naočare, ali ćemo se uvek boriti kroz to i da se gleda kroz najtamnije crne naočare koje nisu realne. Kada kažemo da Srbija u mnogim segmentima u ovom trenutku ostvaruje dobre performanse, mereno u evropskim okvirima, i tu smo vrlo jasni i vrlo realni. Ne kažemo mi da je Srbija rasla više od Nemačke. Pa, naravno da je to teško reći kada posmatramo sve performanse, u relativnom procentu ili u procentu to može da deluje ovako ili onako. Ali, je činjenica da je Srbija proglašena od strane referentnih institucija kao zemlja koja je najviše privlačila strane investicije relativno posmatrano u odnosu na veličinu teritorije, broj stanovnika, itd, itd. Tako da su to sve pokazatelji koji su vrlo jasni, koji su vrlo precizni. Kolega Siniša Mali je, a ja sam pažljivo pratio, apsolutno precizno i ovaj parlament i ukupnu javnost izveštavao o tim rezultatima na jedan apsolutno ispravan način, koji je utemeljen na čitavom nizu, pre svega, ekonomskih pretpostavki i pokazatelja.
Hvala, ministre Antiću. Pravo na repliku ima Miljan Damjanović. Po Poslovniku, prvi Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo, gospodin Antić je klasičan primer kako čovek brzo zaboravi kako je biti opozicija i kako izgleda bahati predstavnik režima. Vi ste, gospodine Antiću, dosta dugo bili gradski odbornik, možda niste… (Predsedavajući: Koji član, kolega Šaroviću? Član 107. Govorim o dostojanstvu Narodne skupštine. A, vi ste, gospodine Marinkoviću, očigledno propustili da čujete da se ministar obratio poslanicima i rekao kako zlonamerno sabiraju nekakve životne troškove. Dakle, zlonameran poslanik nikada ne može da bude, može da bude ministar, može bahat, može licemeran, može zlonameran, može mnogo toga, ali ne sme da bude nepristojan i ne sme nikada da se poslanicima obraća na takav način. Ako vi tvrdite, gospodine Antiću, da bilo koji od troškova koje je naveo gospodin Damjanović nije tačan, ako tvrdite da obdanište ne košta koliko je on rekao da košta, ukoliko tvrdite da bilo šta od drugih troškova nije onako kako treba, izvolite, iznesite precizne podatke. Dakle, to je ono što je suština. Drugi član koji ste prekršili, gospodine Marinkoviću, je član 158. stav 7, koji jasno govori o tome koliko predstavnik Vlade, u ovom slučaju ministar, može govoriti o svakom amandmanu, a to je dva minuta. Dakle, koliko god da je on bahat, vi, kada istekne dva minuta, morate da ga upozorite, da mu eventualno dozvolite da završi rečenicu i da mu onda isključite mikrofon. To je ono što je suština parlamentarizma i ukoliko ste već doneli Poslovnik po kome predstavnici izvršne vlasti u Narodnoj skupštini imaju mogućnost da dominiraju u pogledu dužine govora, ali naravno, potpuno je obrnuto kada je reč o argumentima, e onda ste dužni, makar po amandmanima, da poštujete Poslovnik i da ih ograničite, kao i poslanike, na dva minuta po amandmanu.
Hvala, kolega Šaroviću. Smatram da nisam povredio Poslovnik. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? Da li možete da mi odgovorite? Ne odgovarate. Znači, ne. U redu. Reč ima narodni poslanik Miljan Damjanović, replika.
Gospodine ministre, vrlo je lepo bilo slušati skoro pet minuta vašeg odgovora, a u tih pet minuta mogli smo samo da čujemo jedan podatak, a to je da je sa 19 hiljada skočio minimalac na 30 hiljada dinara i svaka čast. Ali, ima jedan mali problem, vrlo mali problem, a to je da ste vi u ovoj koaliciji, vi ste na vlasti, hvala Bogu, od 1945. godine, ali u ovom sada, sa ovim koalicionim partnerima ste od 2012. godine, punih sedam godina. Trebalo bi podsetiti građane Srbije koliko je koštao prosečan život pre sedam godina, kompletno, svi ostali troškovi, koliko je bio litar goriva, koliko je koštao infostan, koliko je koštala vekna hleba. To je nekada bilo omiljeno socijalistima, da iznose vekne hleba, da li je 500 grama, kilogram, pa da li je tri dinara, šest dinara, ali je to sad sve nebitno. Ja govorim o podacima koji u praksi svakodnevno osećaju građani Srbije. Evo, za građane Beograda, nisam dao još jedan podatak. Moramo da se švercujemo u GSP-u da bi imali deci da kupimo neki slatkiš, jer ako kupe dvoje roditelja još i busplus, pa stavite i to na konto koliko košta, da ne govorimo o ostalim rashodima. Zašto? Vi sada imate situaciju da infostan, na primer, zaboravite da uplatite jedan mesec, pogrešno uplatite na drugi račun, nema više da vam šalju opomenu, odmah šaljete svojim izvršiteljima i onda i tu dodatno derete narod. To je istina. Kada govorite o prosečnoj plati od 500 evra, ja razumem da vi imate potrebu i morate da ponavljate ono što predsednik Vlade, predsednik države svakog dana ponavlja, hajde da vidimo hoćemo li da pričamo o prosečnoj plati, kako dolazite do tih 500 evra? Kako? Tako što vam direktori 330 Vladinih agencija i zaposleni imaju prosečno u agencijama preko 80.000, a direktori 200.000, a 100.000 starih lica ne prima penziju u Srbiji. Kako da dođemo do tog proseka? To nam izračunajte, pa nam recite, gospodine Antiću.
Hvala. Reč ima ministar. (Nemanja Šarović: Kako, po kom osnovu? Po kom osnovu ima pravo?)
Ja sam godinama navikao da govorim, a da gospodin Šarović u pozadini ima svoju tiradu, tako da mi ta boja glasa ne smeta u tom smislu i ne dekoncentriše me. U vreme kad sam ja bio predsednik Skupštine grada, malo je bio, da kažem, više pod kontrolom, pošto sam ga ja držao vrlo čvrsto u tim okvirima. Nisam bio prema njemu toliko popustljiv kao gospodin Marinković, a on je navikao na disciplinu i samo disciplinu poštuje. Hteo sam samo da kažem sledeću stvar. Ja zaista nisam poznat po tome da bilo koga vređam, a kamoli narodne poslanike. Tako da, nisam apsolutno uvredio bilo čime bilo kog narodnog poslanika i nisam rekao da je narodni poslanik zlonameran, nego sam rekao da je zlonamerno porediti sve troškove sa dve minimalne cene rada. Rekao sam da bi bilo daleko bolje ako neke prosečne troškove na nivou domaćinstva poredimo sa dve prosečne zarade. I apsolutno mislim da sam logički i na bilo koji drugi način apsolutno po tom pitanju u pravu. Na kraju, preskočio sam samo, izvinjavam se, sada sam video profesora Ševarlića. Vezano za poljoprivredu i vezano za vašu primedbu da se iz budžeta ne izdvaja 5% za podsticaje u poljoprivredi i za podršku celoj poljoprivredi, dakle, budžet 54.614.663.000. To bi bilo 4,99 i vi biste tu bili u pravu da nema i one pozicije kod ministra bez portfelja zaduženog za ravnomerni razvoj gospodina Krkobabića i još 600 miliona dinara koji su predviđeni za podršku selu, poljoprivredi, zadrugarstvu i sa time definitivno izlazimo na preko 5%. Tu, da kažem, „obavezu“ formalno ispunjavamo, ali suštinski je mi ispunjavamo, da kažem, snažnim merama podrške i poljoprivredi i prerađivačkoj industriji, u svim ostalim segmentima, tako da je to bez dileme jedan od naših prvih prioriteta. Srbija je zemlja koja se snažno oslanja na poljoprivredu i mi taj potencijal i prepoznajemo i poštujemo i snažno podržavamo.
Hvala, gospodine ministre. Reč sada ima profesor Miladin Ševarlić. Izvolite, profesore, po amandmanu.
Zahvaljujem. Pre svega bih želeo da čestitam Vladimiru Vladimiroviču Putinu 67. rođendan. Mislim da zaslužuje jedan aplauz, imajući u vidu podršku koju Ruska Federacija i on lično daju Republici Srbiji za očuvanje teritorijalnog integriteta i poštovanje Rezolucije 1244. Drugo, kad se radi o replici gospodina ministra, odnosno odgovoru na pitanje. Gospodine ministre, ministarstvo bez portfelja je druga pozicija i ne spada u razdeo Ministarstva poljoprivrede. To što ste vi vašem koalicionom partneru dozvolili da se izdvoji i da formira posebnu poziciju u budžetu, to je isto kao i za dr Slavicu Đukić Dejanović itd. Znači, trebalo bi i to spojiti Ministarstvo za rad, socijalna i boračka pitanja. O tome možemo da diskutujemo, ali de fakto, kad se gleda slovo zakona, nedostaje 25 miliona po izmenjenim odredbama Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Ja vas molim da to uradite. Drugo, nije tačna vaša informacija, gospodine ministre, uz svo dužno uvažavanje i uz svo uvažavanje tendencije porasta sredstava za podsticaje u poljoprivredi, da nije zakidano poljoprivrednicima. Ja vas pitam koliko je zakinuto poljoprivrednicima za vreme vašeg mandata, a zakidano je i u prethodnom režimu. Da ne bude spora. Znači, preko 11 milijardi ovim je zakinuto samo zbog toga što nigde ni u jednoj državi ukupan budžet na razdelu Ministarstva poljoprivrede ne predstavlja podsticaje seljacima. To ni u jednoj državi u svetu ne postoji. Samo postoji u Srbiji od 2016. godine da biste na taj način umanjili obaveze prema poljoprivredi.
Hvala, profesore Ševarliću. Nastavljamo dalje sa radom. Na član 7. razdeo 24. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Miladin Ševarlić. Da li želite reč prof. Ševarliću? Izvolite.
Da. Hvala lepo. Ovim amandmanom tražio sam da ispoštujete barem ono što ste pogrešno naveli u Zakonu o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Propisali ste minimalno 5% od ukupnih poreskih prihoda. Ukupni poreski prihodi su za 20, odnosno kad se pomnože sa 5%, ukupni deo koji treba da pripadne Ministarstvu poljoprivrede, razdeo 24, je za 25 miliona manji po osnovu Predloga zakona o rebalansu budžeta, kako se to popularno kaže, i ne vidim razloga zašto barem tu minimalnu cifru ne uvažite, nego i na taj način oštećujete poljoprivrednike. Hvala.
Hvala. Na član 7. razdeo 54. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite, gospođo Radeta.
Ministre Antiću, mnogo ste naljutili narod u Beogradu. Kažu ljudi smrzavaju se, kažu proletos ste obećali da ćete uključiti grejanje, te neke tople probe, da ćete od ove jesene uključivati uvek kada je određena temperatura koja je već danima. Mala deca, stari, bolesni, zaista se ljudi žale i kažu da je krajnje vreme da se uključi grejanje koje se inače plaća cele godine i u julu i avgustu i nema razloga da ne bude uključeno na temperaturi od devet, 10, kolika je jutarnja temperatura. Kada je u pitanju ovaj Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu, odnosno rebalans budžeta, tako se jasnije kaže, nije ovo ništa epohalno, vi ste izašli, mislim na Vladu Republike Srbije, sa ovim rebalansom da biste se hvalili da imate viška para, pa vi sad te pare raspoređujete onako kako je vama volja, a problema je mnogo. Prvo, ovo je predizborni budžet, rebalans, i očigledno je da će vam predizborni biti i budžet. U kom smislu predizborni? U smislu da ste i dalje ostavili na snazi onu odluku o zabrani zapošljavanja u javnom sektoru. To znači da se nastavlja funkcionisanje Srbije na određeno vreme. Pola miliona ljudi radi na određeno vreme, nastavićete tako i dalje, tako što će ti ljudi koji su na određeno vreme biti ucenjivani da glasaju za stranke na vlasti, da dokažu, da slikaju svoj glasački listić, da dokažu za koga su glasali i da uz put još obezbede 10-ak takvih snimaka. To je već viđeno i ovaj zakon govori da ćete to nastaviti i na sledećim izborima. Drugo, hvalite se kako ste preskočili neku magičnu cifru kada je u pitanju minimalna zarada. Prošle godine ste preskakali magičnu cifru od 27 hiljada, pa ste dostigli 27.022 dinara. Ove godine opet ste, kako kaže ministar, preskakali tu magičnu cifru od 30 hiljada, pa je sad minimalna zarada od 30.022 dinara, a minimalna potrošačka korpa je 37 hiljada dinara. Ministar Siniša Mali nije imao odgovor, možda vi imate, kako da se preskoči od 30 do 37 hiljada, kako ta magična brojka da se preskoči, da se i one poslednje nedelja ima za život? Ono što je stav SRS, pričate o povećanju penzija, prvo, desilo se ono što su srpski radikali predvideli. Bili ste ovde kada je raspravljano, mislim da je i predsednik Vlade bila, o Zakonu o PIO i tada smo rekli mora zakonom da se reguliše način usklađivanja penzija. Niste prihvatili i nije skupštinska većina, već ste ostavili Vladi na volju. Posledica je da 2019. godine nije bilo povećanja penzija. Biće početkom 2020. godine zato što će, takođe, uveliko biti predizborni period. Da biste zaista uradili nešto što će narod da vam pamti, penzija, najniža penzija mora biti 37 hiljada dinara, onoliko koliko iznosi najniža potrošačka korpa. Dokle god se to ne postigne, možete vi da pričate šta god hoćete, narod oseti kako živi i bez obzira na vaše hvalospeve, narod u Srbiji ne živi dobro. Ja sam uverena da vi to znate, ministre Antiću, naravno, branićete sa tog mesta stav Vlade. To jeste posao ministra, ali posao ministra je i da prihvati bar poneku sugestiju poslanika opozicije, pre svega. Hvala vam i uključite grejanje, Antiću.
Hvala gospođo Radeta. Reč ima ministar Aleksandar Antić.
Da krenem od ovog poslednjeg. Svaki ministar brani poziciju Vlade i to je deo našeg timskog rada i zajedničkog odlučivanja i zajedničke borbe da se kvalitet života u Srbiji unapredi. Međutim, naravno da ne radimo to samo, što bi klinci rekli, po difoltu već zato što u to verujemo i zato što iza toga postoji čitav set parametara i pokazatelja koji pokazuju da se neki napredak vidi i da je on evidentan. Zaista razumem najbolju nameru narodnih poslanika koji ukazujući na čitav niz troškova sa kojima smo okruženi, svako od nas i svaki čovek u Srbiji, da bi zarade mogle da budu veće i da u svim segmentima primanja ljudi budu, da kažem, takva da im omoguće više i to je naravno želja svakoga od nas bez obzira na političku stranku, bez obzira na politički angažman. Valjda svako od nas kao čovek žele da ljudi u Srbiji žive bolje i kvalitetnije, ali ono što su naše obaveze i ministara u Vladi, poslanika u Narodnoj skupštini je pre svega da sve to bude na realnim osnovama. Naprosto, Srbija je već nekoliko puta u svojoj istoriji doživela da zbog raznih populizama rast zarada, penzija i ostalih budžetskih kategorija bude predmet donošenja političkih odluka koje nisu bazirane na ekonomskim pretpostavkama i parametrima koji su Srbiju doveli maltene do ivice bankrota i mogućnost čak da ceo sistem isplate pre svega penzija, ali i svih ostalih budžetskih kategorija bude potpuno u stanju raspada. Iz tog razloga 2014. godine je napravljena jedna snažna prekretnica u kojoj je rečeno da Srbija može da troši u svim segmentima onoliko koliko zarađuje i upravo iz tog razloga mi već pet godina se borimo svakog dana, kada kažem – mi, ne mislim samo na Vladu, nego i čitava Srbija, pa i ovaj parlament koji je doneo puno reformskih zakona i dao jedan ogroman doprinos svemu onome što se u Srbiji desilo u proteklom periodu da bi promenili Srbiju, da bi Srbija počela više da stvara, da bi Srbija nakon toga mogla više da troši. Isto tako radimo svake godine i svake godine pokušavamo da na realnim osnovama one uspehe koje država postigne, ne ja kao ministar, ne Siniša Mali kao ministar ili bilo ko, svi su učestvovali u tom uspehu, da to podelimo posle sa građanima i upravo to je ovaj rebalans. Ovaj rebalans je posledica uspeha Srbije koja te svoje uspehe onda deli sa građanima. Koliko? Onoliko koliko smo bili uspešni. Možda sledeće godine budemo još uspešniji, pa sledeće godine u ovo vreme budemo sedeli i rekli – ove godine ćemo podeliti sa građanima više onoga što smo svi zajedno stvorili. Zaista razumem i opozicioni pogled na sve to. Uvažene kolege, nisam zaboravio da sam u dobrom delu svoje političke karijere bio opozicioni odbornik. Od 1992. do 2008. godine sam bio opozicioni odbornik i znam kako je to. Samo molim da taj pogled bude realan. Ne možemo da kritikujemo ono što je uspeh. Možemo da tražimo da taj uspeh bude veći i oko toga ćemo uvek da se složimo. Kada je grejanje u pitanju, suviše su ovde veliki politički asovi iskusni da bi jednom ministru sugerisali da pusti grejanje, a svi znamo da je reč o komunalnoj delatnosti za koju je zadužena lokalna samouprava i svi znamo da grejna sezona počinje 15. oktobra i traje do 15. aprila. Svi znamo da se troškovi grejanja obračunaju za taj period u kome traje grejna sezona, a kod građana naplate u 12 meseci. Takođe, u pravu ste, ako su temperature od 1. oktobra niže u danima od proseka od 12 stepeni, toplane imaju obavezu od 1. do 15. oktobra da u tom periodu puste grejanje i hoću da vam kažem da su Beogradske toplane pustile grejanje jutros upravo iz tog razloga što je danas prosečna dnevna temperatura ispod 12 stepeni. Beogradske toplane su pustile grejanje danas. (Vjerica Radeta: Kada?) Uvaženi narodni poslanici, ne možete od ministra da tražite tačan tajming za 60 i kusur toplana širom Srbije koje u ovom danu rade ili tople probe ili puštaju grejanje ili rade bilo koji deo unapređenja svog sistema da bi 15. oktobra to krenulo u punom kapacitetu. Informacija koju sam dobio od Beogradskih toplana je da su one danas pustile, uzimajući u obzir da će prosečna temperatura biti negde oko 12 stepeni, grejanje. Očekujem da će tako biti i tokom sutrašnjeg dana, dok prognoze od srede kažu da bi temperature trebale da bude značajno veće na način što će za vikend opet da nam se vrati neko mini leto sa temperaturama od 25-26 stepeni. Tako da u ovih nekoliko dana Beogradske toplane će nas dogrevati, a od srede ćemo opet uživati u sunčanim danima i poslednjim trzajima leta.
Hvala ministre. Pravo na repliku ima Vjerica Radeta. Izvolite gospođo Radeta.
Biće sunčano i negde oko Svetog Nikole, pa možete isključiti grejanje. Zaista neverovatno. Gospodine Antiću, dobro je da slušate narodne poslanike SRS, dobro je da ste intervenisali da toplane uključe grejanje zato što smo mi to tražili, jer jutros do devet sati grejanja u Beogradu nije bilo i hvala što ste nas poslušali i što će Beograđani zahvaljujući našoj intervenciji danas da se greju. Kada je u pitanju ovo što ste pokušali da kažete, rekli ste da verujete u ovo što u ime Vlade govorite, da li verujete, gospodine Antiću, da penzioner poljoprivredni može da živi sa 10.000 mesečno, a penzioner koji nije poljoprivredni sa 14.000 mesečno, najnižom penzijom? Da li verujete da je to moguće? Kažete da ćete sledeće godine imati još bolje podatke. Na žalost, neki od ovih ljudi će umreti od gladi pa ćete ih imati manje. Ovih penzionera sa najnižom penzijom ima u Srbiji najviše, preko 300.000 i oni muku muče da prežive. Pričate o proseku zarada itd. Niste rekli – zameriće vam, da će možda za dva meseca biti prosek 500 evra. To svi pričaju. Šta će sve biti za dva meseca, vi ste oprezan čovek, nećete da se zatrčavate. Kada se govori o prosečnoj zaradi, o tim nekim nevidljivim za običnog čoveka ciframa, u prosečnu zaradu idu i plate javnih izvršitelja koje su i do 100.000 evra mesečno, kao da ne znate to, ide i plata guvernera, ide i plata raznih nekih tzv. nezavisnih regulacionih tela, odnosno ljudi koji su na čelu tih organa, ali rešenje tog problema je ono što i vi pričate već godinama, a samo treba da uradite, platni razredi. Platni razredi su rešenje problema zarada u javnom sektoru. Dokle god tako ne bude, ne valja vam posao. Ne može ničija plata u Srbiji da bude veća od plate predsednika Republike. Nema logike. Mi danas imamo desetine, možda i stotine da se računa plata koje su veće od plate predsednika Republike. Ovo ne govorim o konkretnom predsedniku Republike, nego uopšte. Platnim razredima ćete sprečiti, znate u vašem ministarstvu, najviše je nameštenika i oni rade za platu koja je često ispod minimalca, a neko misli radi se u ministarstvu ne znam za koliku platu. Koliko imate pomoćnika koji imaju veću platu od vas? Imate mnogo, i zamenika i državnih sekretara itd. To su sve nelogične stvari i one se rešavaju platnim razredima koje čekamo od vas kao savesne Vlade.
Hvala, gospođo Radeta. Sada reč ima ministar Antić. Izvolite.
Ne bih da posle svake diskusije nešto komentarišem, ali oko grejanja da kažem. Ja razumem, svakom treba da ima svoju malu pobedu i neka na tome ostane.
Hvala, ministre Antiću. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na drugu tačku dnevnog reda - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BUDžETSKOM SISTEMU. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Marijan Rističević, Nataša Sp. Jovanović, Ružica Nikolić, Nemanja Šarović, Aleksandar Šešelj, Milorad Mirčić, Aleksandra Belačić, Vjerica Radeta, Sreto Perić, Miljan Damjanović, Filip Stojanović, Tomislav Ljubenović, Zoran Despotović, Nikola Savić, Petar Jojić i Dubravko Bojić. Primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite, gospođo Jovanović.
Kad kažemo - budžetski sistem, da znaju građani o čemu se tu radi. Dakle, ovo je zakon koji se odnosi na način i mogućnost trošenja para od svih koji se finansiraju iz budžeta, bilo republičkog, bilo lokalnog. Dakle, to su sva ministarstva, javna preduzeća čiji je osnivač Republika Srbija u lokalnim samoupravama, dakle, opštine, gradovi i sva javna preduzeća koja je osnovao neki grad. Sad se postavlja pitanje kako ćemo mi sa ovako nakaradnim zakonom o budžetskom sistemu da kontrolišemo sva ta javna preduzeća? Mi smo pre tri meseca imali izveštaj DRI i Fiskalnog saveta i upravo su oni, dakle, ti nezavisni organi, u svojim izveštajima, najviše primedbi stavili na način trošenja para od bahatih direktora u javnim preduzećima. Zamislite za period koji je praćen, u njihovim izveštajima to je bilo još ranije, 2015-2017. godine, gospodine Antiću, preko 70% sredstava koja su dobili od budžeta lokalnih samouprava ili republičkih budžeta na šta su trošili direktori tih javnih preduzeća - na plate, na zaostale poreze i doprinose, na razne druge stvari, na troškove reprezentacije, itd. I kada ćete jednom da nam podnesete izveštaj, vi kao Vlada, o poslovanju javnih preduzeća čiji je osnivač Republika Srbija? Vi tamo imate ljude koje držite u "vd" stanju u pojedinim tim preduzećima godinama, direktor šest godina, "vd". Na šta to liči? Kako mi da znamo? Menjate budžet i kažete - tu su uštede. A gde su vam onda izveštaji kako oni troše pare, ko je i koliko uzeo, za šta je potrošio? Moraju građani Srbije da znaju, vi radite po izmenjenom i dopunjenom Zakonu o budžetskom sistemu koji je doneo Božidar Đelić 2001. godine u Narodnu skupštinu. Tu su veoma bitne dve pozicije - usluge po ugovoru i specijalizovane usluge. Na osnovu ta dva konta u budžetu možete da radite šta god hoćete. A mnogi to zloupotrebljavaju i tu je najveći odliv novca.
Hvala, gospođo Jovanović. Na član 1. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite, gospodine Šaroviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Antiću, ja kad sam vas video, pomislio sam da niste možda preko noći postali ministar finansija? Ne bih vam bilo prvi put da preko noći menjate resore. Vi ste izgleda jedan od onih stručnjaka opšte prakse, poput Rasima Ljajića. Nego bih vas zamolio jednu drugu stvar, da se ne bih javljao po Poslovniku i da ne bih ukazivao na povredu dostojanstva Narodne skupštine. Kada se obraćate narodnim poslanicima, imajte na umu da su to ozbiljni ljudi i da se većina bavi politikom, ne samo duže od nekoliko godina, nego i duže od 2012. godine. Pa, kada govorite o tim zlikovcima koji su vodili Srbiju pre 2012. godine, o tim štetočinama, a tim koji su povećavali penzije iz marketinških predizbornih razloga, ti koji su doveli Srbiju do prosjačkog štapa, na ivicu bankrota, itd, onda, gospodine Antiću, nemojte govoriti o nekim tamo ljudima, nego recite - mi, kada smo to, to i to uradili, pa, evo, sada se kajemo, pa smo dobili nekako drugu šansu. Dakle, bitno je da se vidi kontinuitet u vašoj politici, ili eventualno diskontinuitet. Vi izaberite. Dakle, možete reći - stidimo se tog perioda, možete reći - ponosni smo na taj period, ali ono što ne možete da kažete, ne možete da kažete da vi u tome niste učestvovali, da ste vi sad neki novi, neki oprani, umiveni, ne znam ni ja kakvi i sad, bože moj, vi se iznenađujete šta su sve ovi nevaljalci pre vas radili. Vi ste učestvovali skoro u svakoj vlasti od 1945. godine, evo, kaže gospodin Neđo, do danas, čak i u prelaznoj Vladi ste učestvovali posle 5. oktobra, a ni to vam nije bilo mrsko, uprkos svemu što su radili protiv vas. Niste učestovali u Vladi Zorana Đinđića i Živkovića, a posle toga, od manjinske podrške Koštunici, pa otvorene podrške DS, učestvovali ste vi lepo u svemu. Dakle, nemojte da mislite da građani Srbije to ne pamte. Oni to pamte, a posebno je uvredljivo kada nas u Narodnoj skupštini pokušavate da ubedite u te stvari koje apsolutno nisu tačne.
Hvala gospodine Šaroviću. Reč ima ministar Antić. Izvolite.
Hvala na komplimentu gospodine Šaroviću. Cenim da dosta dobro izgledam i sveže, za čoveka koji je u vlasti od '45 godine. Dobro se držim, hvala, daću vam recept za tako nešto, ako ste ozbiljni. Pošto znam da niste, onda imam prava i ja da se šalim i mislim da mi to nijedan poslanik ne zabranjuje. Kada su narodni poslanici šaljivi, onda i ministri mogu na sličan način da odgovore. Zaista želim da budemo na prvom mestu ipak ozbiljni i nijednog trenutka nisam ovde koristio te reči koje ste mi vi imputirali, niti sam pominjao zločinačke vlade, niti neprijateljske vlade, protiv Srbije i tome slično. To je vaš slobodan prevod i to je ono kako vi funkcionišete. Kako ja funkcionišem? Ja, niti se umivam, niti se šminkam u tom smislu političkom, već pokušavam da sa stanovišta funkcije koju obavljam, posmatrajući dobra i loša iskustva, biram one staze koje su za Srbiju dobre. Apsolutno sam samouveren da bilo kakav rast penzija, plata u javnom sektoru, mora biti baziran na rezultatima. Potpuno je irelevantno da li je to bilo u vreme kada je SPS bila u opoziciji, davala podršku nekoj manjinskoj Vladi, bila u Vladi sa drugima ili vama, bilo da su tada te nerealne ekonomske performanse bile zasnovane na političkim odlukama ili političkim nametima, bilo da su vezane bile za poreze na luksuz ili bilo koji drugi izvor prihoda, ja posmatram ono što je suština, a suština je dajte rezultat. Kada imate rezultat, onda to da podelimo. Sve što je drugačije je loše, bilo da je moja ili vaša stranka učestovala u tome. Ponavljam, nemojte da se stalno vraćamo u prošlost da bi se međusobno udarali ispod stola, nego dajte iz prošlosti da izvlačimo samo loša iskustva i da ih ne ponavljamo. Ja izvlačim loša iskustva, nikoga politički ne karakterišem, nikoga politički ne osuđujem, već samo pominjem to da te greške ne bi ponovo činili i mislim da bi takvu politiku trebali da imamo svi. Ako je budemo imali svi onda će i Srbiji biti bolje.
Hvala, gospodine Antiću. Da, pravo na repliku, Nemanja Šarović. Izvolite.
Gospodine Antiću, vi ste poželeli ovakvu raspravu i kako ste govorili, takav je bio i odgovor. Dakle, ja nikada neću dozvoliti da vređate niti Narodnu skupštinu, niti bilo koju drugu instituciju, a posebno ne bilo koga iz poslaničke grupe SRS. Druga stvar, ukoliko želite da govorimo jezikom činjenica, evo, ja bih voleo, pre svega, da nam date neki zvaničan dokument na osnovu koga ste vi govorili i na osnovu koga je gospodin Siniša Mali izrekao te divne prognoze za Srbiju. On je rekao, vi ste rekli da ste pažljivo pratili tu čitavu diskusiju, kako je veliko povećanje uvoza u Srbiju i rast tog deficita trgovinskog, posledica toga što uvozimo ogromnu količinu opreme, dakle, očekujemo bum u narednim godinama, i uvozimo veliku količinu sirovina za preradu. To znači da ako smo ove godine uvezli ogromnu količinu opreme i ogromnu količinu sirovina, da će naredne godine u Srbiji biti bum izvoza, da će biti ogromna ekspanzija proizvodnje. Ali, to je priča. Voleo bih, dakle, da mi date zvaničan dokument, bilo koji, koji se odnosi na ovu godinu koji to potvrđuje. Dokument Vlade Republike Srbije, Ministarstva finansija, bilo koga. Druga stvar, ako već govorimo jezikom činjenica, recite saradnici da vam ne dobacuje, da sačeka da završim. Dakle, da li je tačno, gospodine Antiću, da naš rast od 4%, kojim se vi hvalite, evo, ja sam odvojio malo vremena i da to izračunam, na godišnjem nivou iznosi 288 dolara? Vi ste, kažete, evropski prvaci. U Nemačkoj rast od 2% BDP iznosi 1.035 dolara. Duplo manji rast, a četiri puta više u apsolutnom iznosu. To je suština. Ako pričate o suštini, ovo je suština. To pokazuje kakav je život građana Republike Srbije u odnosu na život građana Nemačke. To je suština. Suština je kupovna moć. Hoćete da pričamo o ceni struje? Nije nikakav problem. Vi pričate o ovoj osnovnoj ceni, bez akciza i bez PDV-a i još druga, možda i najveća prevara, pa nije to cena, jer građani ne plaćaju samo tu cenu, građani plaćaju crvenu tarifu. Crvena tarifa, gospodine Antiću, jedan kilovat je 17,52 dinara. Kada se doda akciza 18,83, kada se doda PDV 22,6 dinara. E, to je već u rangu Finske, a uporedite prihod građana Finske ili Belgije ili Nemačke ili bilo koje druge evropske države sa građanima Srbije. Na kraju da izvučemo zaključak i suštinu – kupovna moć, dajte da vidimo koliko tih kilovata mogu mesečno od prosečne plate sebi da priušte građani Srbije, a koliko iz zemalja u okruženju. Zemljama u okruženju, evo, završavam u još jednoj rečenici, nema crvene tarife. Koliko potrošite, toliko platite. Da li je to tržišna privreda da kažnjavate građane Srbije koji potroše više struje tako što će plaćati tri puta skuplje? Jel to tržišna privreda? Što više proizvoda potrošiš, to skuplje platiš, pa gde to ima?
Hvala, kolega Šaroviću. Reč ima ministar Antić. Izvolite.
Dobro, poslanici treba da budu opšte prakse i ja to zaista mislim da je izuzetno značajno, jer jedan poslanik ne može da bude samo pravnik, on mora da bude po malo u svemu ostalom svoj na svome, ali mora u ovom parlamentu kada sebi da to pravo da priča elementarno ispravno i da elementarno proveri o čemu priča i da to zna. Nažalost, moj uvaženi prethodnik sa kojim ja zaista sarađujem i ratujem već godina i uvažavam ga kao čoveka koji zna da se spremi za raspravu, danas to nije uradio. Zato što u čitavoj EU, a uzmite podatke Eurostata i u čitavoj Evropi, cena električne energije je bazirana na podatku o prosečnoj ceni električne energije. Takvi podaci kad se uporede Srbija je, ponavljam, u regionu, EU ubedljivo sa najnižom cenom struje. Jedino Ukrajina i, čini mi se Gruzija, koje nemaju parametre da se to poredi bi, suvoparno posmatrano, mogle da kažu da imaju za nijansu nižu cenu. Međutim, i to kada se dovede u nivo ovih podataka i jednobraznog prikazivanja podataka i oni su skuplji od nas. Ne možete da mi sada izvlačite kao podatak crvena tarifa, ne znam, u dnevnom maksimumu je toliko. Što niste rekli koliko je zelena, noćna? Ona je jedan koma nešto dinara. Zato se upravo posmatra prosečna cena električne energije i apsolutno niste u pravu da Srbija ima tu, to se zove „semafor“ tarife. To je nešto što je masovno prisutno i čak se uvodi sada i u zemljama EU. Znači, zove se „semafor“, pa, evo, da je i ja tako zovem. Dakle, to je nešto što je opšte rasprostranjeno u čitavoj Evropi, i ponavljam, Srbija po tom osnovu ima zaista najnižu cenu električne energije. Ne može ni ona da bude jednostavno naznačena u odnosu na zarade. Naprosto, cena stvaranja energije postoji i ona mora biti ekonomski opravdana i mi zaista na minimalnom nivou držimo tu cenu električne energije i to radimo na način što EPS držimo bukvalno na minimumu neophodnih sredstava i za investicije i za održavanje, bez profita, bez zarade, zato što poštujemo socijalno ekonomsku situaciju u Srbiji. Zato možda sa malo više emocije pričam na ovu temu, zato što znam koliko je teška borba da EPS bude uspešna i da bude konkurentna sa ovim cenama u odnosu na sve ostale proizvođače električne energije. Ponavljamo, to radimo samo jedini i isključivo zbog građana Srbije.
Hvala, ministre. Pravo na repliku, Nemanja Šarović. Izvolite.
Gospodine Antiću, vi meni spočitavate da sam ja krenuo od te najviše tarife. Ne, ja sam upravo prvo rekao koja je ova niža tarifa i koja je cena niže tarife. Problem je što vi u javnosti često… (Aleksandar Antić: Kolika je?) 5,94 dinara je osnovna cena kilovata u zelenoj tarifi, i problem je, a vi to treba da znate kao ministar… (Aleksandar Antić: Ne, ja hoću da vi sa te govornice izgovorite koliko je.)
Ministre, da ću vam reč, molim vas.
Hajde budite pristojni, gospodine Antiću i nemojte dobacivati narodnim poslanicima. Dakle, vi treba da poštujete… (Aleksandar Antić: Ne, samo vama.) Nisam čuo šta je rekao, aha, samo meni. Hvala vam, ja sam počastvovan gospodine Antiću što u vama izazivam te posebne emocije i kako kažete, čvrsto ste me držali, dobro da ne ulazimo dalje u to. Sad, ako govorimo o ceni struje, vi bežite od suštine. Dakle, pričate o tome kako je niža cena struje. Najniži troškovi u Evropi su troškovi u Srbiji. Da li je to tačno? Možete li vi uporediti plate inženjera u Finskoj, Belgiji, Nemačkoj i ovoga u Srbiji? Ne možete. Po prirodi stvari mora biti više puta jeftinije, nekoliko puta jeftiniji ti troškovi u Srbiji nego što su u evropskim zemljama. Šta hoćete, da bude najskuplja struja kod nas u Srbiji? Ali, vratite se na suštinu, hajde da uporedimo kupovnu moć i cenu kilovata, i da vidimo koliko kilovata može kupiti za prosečnu platu stanovnik u Srbiji, koliko u Belgiji, koliko ovde, koliko onde. To je suština. U Srbiji se jako teško živi. Ne znate vi, nemojte vi pričati o tome. Vi ne znate to, jer ne živite na taj način to je potpuno očigledno.
Hvala, gospodine Šaroviću. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Izvolite, gospođo Nikolić.
Zahvaljujem, gospodine Marinkoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, kada su izmene Zakona o budžetskom sistemu i načinu trošenja sredstava u pitanju, navodite da je zahvaljujući merama fiskalne konsolidacije stvoren fiskalni prostor koji će u 2019. godini biti iskorišćen pored povećanja kapitalnih investicija i za ukidanje kriznih mera kod penzija i plata, zatim povećanje najnižih plata u javnom sektoru i penzija. Mi smo više puta ukazivali na to da cena rada nikako nije socijalna kategorija i da to ne sme biti, već je zarada, i da minimalac, odnosno najniža cena rada jedino ima smisla ukoliko će se obezbediti minimalni uslovi za život. Egzistencija i dostojanstvo velikog broja građana i njihovih porodica u Srbiji je ugrožena upravo iz razloga što tzv. minimalac od 30.000 dinara je manji od iznosa minimalne potrošačke korpe. Sa ovakvim minimalcem, odnosno sa ovakvom minimalnom zaradom većina građana Srbije ne može da sastavi kraj s krajem. Znate i sami da većina radnika u Srbiji, a to je više od pola miliona, prima minimalac. Mi insistiramo da minimalna cena rada počne da se tretira kao zarada i da nikako ne sme biti ispod vrednosti minimalne potrošačke korpe, jer radnik jedino na taj način može da obezbedi osnovnu egzistenciju za svoju porodicu. Zahvaljujem.
Hvala, gospođo Nikolić. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite, kolega Šaroviću.
Hvala vam. Da nastavim ovu više nego zanimljivu raspravu sa ministrom Antićem i tim pitanjem BDP-a. Evo za vas pitanje, gospodine Antiću, u sretna vremena u tom prvom produženom mandatu Komunističke partije od 1945. do 1990. godine, 1980. godine Srbija je imala 19.000 dolara prosečni bruto proizvod po glavi stanovnika. Je li to tačan podatak, vi se razumete u to? Pretpostavljate da jeste, dobro. E sad, sa ovim tempom, iako je prethodne godine bio manji, ali sa tim rastom BDP-a od 4%, koji je pitanje da li ćemo imati baš svake godine, nažalost, pitanje je, ukoliko narednih 25 godina budemo imali rast stabilan od 4% godišnje, znate li koliki će nam nivo BDP-a biti 2044. godine? Isti onaj koji smo imali 1989. godine. Isti onaj koji smo imali 55 godina ranije. I vi sad pričate da li vi dobro izgledate, da li ste vi nečija slika i prilika od pre 50 ili 60 godina, ali je činjenica da to nije ono što ste obećali građanima Srbije. Građani Srbije žele bolji život, ali ne za svoje unuke i ne za svoje čukununuke ili praunuke, žele oni da bolje žive, žele da njihova deca žive i bolje i pristojno i da mogu sebi da priušte neke normalne stvari, da mogu da kupe električne uređaje u kući, da mogu da kupe nekada nov automobil, da mogu da kupe deci stan, a da ne moraju da kradu, da varaju, da falsifikuju diplome i ko zna šta još drugo. E, to je suština. Dakle, Srbiji je potreban mnogo brži rast, potreban je taj ekonomski bum o kome vi pričate, kažete – mi smo prvaci sveta po investicijama. Da li to znači da će i BDP rasti toliko brzo, da će bruto društveni proizvod rast po stoji ne 4% nego 8%, to bi onda bilo poboljšanje, ili 12% ili 16%? Jer nije isto da li neka država ima 60.000 dolara godišnje ili ima 7.207, kao Srbija. To je ogromna razlika. Naša startna pozicija je neuporedivo lošija i ukoliko želimo ne da budemo najbolji, ali da dovedemo državu u pristojno stanje, da naši građani pristojno žive, onda se mora napredovati neuporedivo brže.
Hvala, gospodine Šaroviću. Reč ima ministar Antić. Izvolite.
Pre svega, impresioniran sam jednom činjenicom, možda nisam bio neko vreme u Skupštini i očigledno se neke stvari u Srbiji menjaju. Ja sam danas, ljudi, u Srbiji siguran da će Srbija biti uspešna zemlja, kada je gospodin Šarović počeo da se bavi ekonomijom, jer upravo ekonomija jeste ključ svega i treba da izađemo iz suve politike koja je, nažalost, Srbiju uvek vukla unazad i da se bavimo ekonomijom i da se bavimo budućnošću. To je za mene jedna velika stvar. Da sam poslanik, ja bih aplaudirao, zato što je gospodin Šarović počeo da se bavi ekonomijom i veliki pozdrav za to. Međutim, upravo ovo o čemu je govorio najbolje ide u prilog svemu ovome što država radi. Naravno, pa cela Srbija zna, svako zna u Srbiji da naš BDP danas nije na nivou 1989. godine. A zašto je manji? Pa zato što smo od 1989. godine kao država i društvo prošli kroz jednu opštu katastrofu, raspad Jugoslavije, rat u okruženju, sankcije, bombardovanje, sve te strahote koje su pogodile Srbiju i srpski narod su nas dovele u ovu poziciju. Zato danas treba da se okrenemo ka ekonomiji i da probamo svi zajedno da učinimo maksimum da Srbija u narednom periodu napreduje i da napreduje više, a da bi napredovala više Srbija treba da bude pre svega politički stabilna i politički usmerena u pravcu napretka, razvoja i budućnosti. Nas je, nažalost, neka politika, da li delom naša, ali uglavnom šira politika prema prostoru bivše Jugoslavije dovela u ovaj debakl i mi danas ne smemo da dozvolimo kao društva, kao političari, kao ljudi da nam se to ponovi. Zato treba da se okrenemo Srbiji, da se okrenemo sebi i da svako od nas u svom domenu uradi maksimum toga da Srbija napreduje. Za mene je danas dobro kad slušam i od vas da mislite da bi Srbija trebalo da ide i brže od 4%. Naravno, i to kad kažemo, treba da razumemo o čemu pričamo. Danas i najveće ekonomije u razvoju, poput Kine, ne idu u tim procentima o kojima vi pričate, 8, 12, 16%, idu u nekom nivou 6-7%. Zamislite, jedna Kina koja se razvija ide do 6-7%. Dobro je i što se Srbija razvija sa 4%, u odnosu na onu katastrofu koju smo proživeli i dajte da se manemo politike koja može da nas vrati unazad, nego da se okrenemo ka budućnosti i da svi zajedno uradimo i to da svake godine imamo 4%, jer je to jako teško i treba puno raditi. Mnogo ovi ljudi ovde, ne govorim o sebi, nego mnogo ljudi rade pre svega u ministarstvima ekonomije, poljoprivrede, privrede, energetike i rudarstva da bi taj procenat od 4% bio ostvariv. Mnogo i predsednik i čitava Vlada ulažu napora da bi to bio deo realnog budućeg života u Srbiji i drago mi je što parlament to razume i drago mi je što i opozicioni poslanici razumeju te naše prioritete i što ih na kraju dana ipak, koliko vidim, i podržavaju.
Hvala, ministre Antiću. Sada reč ima Nemanja Šarović. Izvolite, gospodine Šaroviću.
Gospodine Antiću, vi ipak očigledno ne razumete ništa. Dakle, ja niti podržavam vašu Vladu, niti podržavam vaš rad, niti podržavam vaše prioritete. To što vi kažete – pa dobro je da Srbija ima i 4% porasta BDP-a, za vas je možda dobro, za građane Srbije nije. Ja sam upravo objasnio iz kog razloga nije. Zato što ćemo tim tempom, što su za vas ogromni koraci, a zapravo su koraci Liliputanca, što ćemo tek za 25 godina dostići nivo bruto društvenog proizvoda od pre 40 godina, i to je propast, to nije dovoljno dobro. Kako vi možete da upoređujete Srbiju i Kinu? Vi pokušavate, mene da omalovažite i kažete počeo sam da se bavim ekonomijom, bavim se ja odavno. Ali, kako vi možete da upoređujete ekonomiju Kine, jedne od najjačih ekonomskih sila na svetu i Srbije? Po kom osnovu ste vi to uporedili? Znači, to je potpuno besmisleno. Nemojte se baviti praznim političkim govorima i floskulama. Vi pričate, kako je vama teško da napravite tih 4%. Ako niste u stanju da napravite 8%, 10% i 12%, sklonite se sa tog mesta, nemojte da građani Srbije budu vaši taoci još 20 godina. To nije dovoljno. Niste izabrani da pričate kako vam je teško i kako se vi mnogo trudite. Nije vas niko puškom pokupio, pa naterao u Vladu, nego ste se grčevito borili i lagali građane Srbije, obećavali investicije od 100 milijardi evra. Gde je 100 milijardi evra? Da li smo dobili toliko investicija? Da li smo čuli izvinjenje građanima Srbije, što nema tolikih investicija? Naravno, da nismo. To je ono što je suština. Da li nešto radite? Nešto radite. Da li je to dovoljno dobro? Nije dovoljno dobro. To je suština. Kažete, problem je, mora biti Srbija politički stabilna. Pa, šta hoćete da ukinete višestranački sistem, hoćete opet jednopartijski da uvedete? Mislite li da će onda nešto biti bolje? I, zašto je to nestabilna, politički Srbija, iz kog razloga? Da li imate većinu, skoro dvotrećinsku, u Narodnoj skupštini Republike Srbije? Zašto je nestabilna? Zbog toga što se prepucavate i svađate međusobno, između sebe u Vladi? Da li je zbog toga nestabilan? Pa, to je vaš problem. To je problem vaših koalicionih odnosa i sa 126 poslanika, može biti stabilna Vlada Republike Srbije. Vi imate daleko veću podršku. Prema tome, imate sve uslove na raspolaganju. Stalno se hvalite ogromnom podrškom građana, hvalite se najboljim kadrovima, hvali te se idiličnim odnosima. Dajte rezultat. Kada vas neke upita za rezultat, to je kao da vam je gurnuo prst u oko. Hajde, govorite umesto floskulama i praznim političkim pričama, govorite jezikom činjenica i brojki, i tako je najbolje i najpoštenije.
Hvala, gospodine Šaroviću. Reč ima ministar Antić. Izvolite, ministre.
Hteo sam kolegu Šarovića da pohvalim, on kaže da ga omalovažavam, tako da povlačim bilo kakav kompliment vama, vezano za vaše bavljenje ekonomijom, zato što ste vi to sada i degradirali, jer ipak na kraju dana mene prvi osećaj ne vara, ipak je to uvek samo politika i ništa drugo i to nažalost netačna po mnogim osnovama. Prvo, 1989. godine je bila pre 30 godina, nije pre 40, tako da za dobru ekonomiju treba malo matematike. Znači, 30 godina. Drugo, zaista kada mi neko priča, rast treba da bude 8%, 10%, 12%, 16%, shvatam da tu postoji elementarno nerazumevanje i ekonomije i bilo kakvih ekonomskih trendova, u Evropi, u svetu, bilo gde. Dakle, u trenutku kada je čitav svet bio u jednom snažnom ekonomskom razvoju, zemlje koje su imale najbrži ekonomski rast i razvoj, u tom trenutku su imali na nivou 6% – 7%, u kontinuitetu. Znači, zato pominjem Kinu, zato što je Kina u tom bila lider i ona imala 6% – 7% i ja kažem, upravo to što mi vi spočitavate, pa ne može Kina i Srbija da se mere, po tom ekonomskom rastu i razvoju. Kina koja ima ekonomiju sa najvećim rastom i razvojem, sa 6% – 7% i zato kažem dobro je kada Srbija, pod ovim okolnostima, ima 4%. To pogotovo pričati danas, kada je ukupna svetska ekonomija u usporavanju, kad zemlje EU imaju rast od 1% do 2%, kao posledica, ponavljam jednog snažnog ekonomskog usporavanja, koji je deo globalnih tendencija, koji je deo trgovinskog rata između SAD i Kine, koji se čak odražava sada i na snažno usporavanje kineske 11/2 JJ/VZ ekonomije, pričati o tome da Srbija treba da ima 10%, 12%, 16%. Pa, to je pričanje bajki i ja sam samo protiv toga da pričamo bajke, zato što uglavnom te bajke koje su se pričale iz usta političara u Srbiji su se završavala tragedijama i zato vas pozivam da se bavimo malo ozbiljnije ekonomijom i da u tome budemo realni i da budemo ozbiljni, ako je moguće.
Hvala, gospodine Antiću. Reč ima Nemanja Šarović. Izvolite.
Gospodine Antiću, da vam objasnim nešto u ekonomiji, ne moguće su visoke stope rasta u visoko razvijenim državama. Kina kada je krenula sa tom velikom privrednom ekspanzijom, u tom periodu imala je visoke procente rasta BDP-a jer su imali ekonomski uzlet. Ne možete očekivati da Nemačka koja je stabilna dugi niz godina, da Švajcarska koja je stabilna dugi niz godina ima takve ekonomske uzlete. Srbija bez ozbiljnog ekonomskog uzleta, bez velike ekspanzije, nikada neće dostići nivo BDP razvijenih zemalja. Ukoliko, gospodine Antiću, ne poraste i to veoma brzo naš BDP odlaziće i dalje građani Srbije, ići će za boljim životom, otvaraju se granice. Vidite da Nemačka otvoreno što je potpuno suludo po mom mišljenju u saradnji sa PKS organizujem kurseve učenja jezika, organizuje sve moguće kako bi naši stručnjaci, naši lekari, što lakše dobili dokumenta i išli da rade u Nemačku. To je za Srbiju tragedija. Ako ostanemo bez najboljih, bez najkvalifikovanijih, najobrazovanijih, najiskusnijih. Pa, ko je taj koji će napraviti 4% povećanja BDP u Srbiji, nema tog mađioničara. Vi treba da stvarate uslove da ljudi ostanu. Ovo što sada radite nije dovoljno. Odlaze ljudi više nego što su odlazili pre 5. oktobarske puč revolucije. To je problem. To je ogroman problem za Srbiju. Pusti su čitavi krajevi. Neki nesrećnici iz koalicije predlažu da se po srpskim selima koja su opustela naseljavaju migranti i kaže na taj način možemo da rešimo i pitanje negativnog nataliteta. Da li je to najbolje što možete da ponudite za Srbiju? Mi to ne želimo, za nas je to potpuno pogrešno. Neophodan je ekonomski usled da bi ljudi videli perspektivu u ostanku u sopstvenoj državi, bez toga ćemo propasti kao država i kao narod.
Hvala, gospodine Šaroviću. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Izvolite, gospodine Šešelj.
Pre svega, dame i gospodo narodni poslanici, od tog pitanja prosečne plate koja samo što nije stigla do 500 evra, je predstavljeno kao velika pobeda, dakle, Vlade Srbije u sferi ekonomije iako mnogo sa realnošću nema veze. Na jednom prostom primeru pokazaću vam koliko to nema veze. Dakle, ukoliko narodni poslanim ima platu od 76.000 dinara, a na primer guverner NBS Jorgovanka Tabaković ima platu od 600.000 dinara, dakle jedan poslanik i gospođa Tabaković bi imali u proseku 340.000 dinara, iako tom poslaniku treba još 280 do te cifre. Eto, to je onda računica koja se izračunava prosečna plata u Srbiji. Dakle, postoji negde nekih hiljadu direktora u javnim preduzećima sa platama od po 300 ili 400 hiljada dinara, i postoje ljudi koji rade za minimalac ali u proseku to je 500 evra. Dakle, nebuloze. Ona vrednost koja deli dve grupe, otprilike koja pravi polovinu, što bi moglo da se kaže da je najčešća plata u Srbiji, to ne prelazi 300 evra danas, u celoj Srbiji, a ti proseci, to zaista nema veze sa relanošću. Od 2000. godine, od 5. oktobra, od mafijaškog puča, u Srbiji se desila pljačka privatizacija, tzv. šok terapija gde su šećerane mogle da se kupe za dinar, gde su budzašto prodavana naša preduzeća, fabrike i sve ostalo. Čuli smo obećanja da će to da se promeni 2012. godine. Šta se ekonomski promenilo od 2012. godine do danas? Ništa. Sve je ostalo isto. I dalje stranci imaju apsolutni monopol u svakoj sferi, u privredi u Srbiji. Međunarodni monetarni fond se pita kakva će biti cena struje i cena ovoga, i cena onoga i plata i penzija, i sve ostalo, a najmanje su bitna tu predizborna obećanja. Vi gospodine ministre, predstavljate jednu partiju koja je učestvovala i do 2012. godine, u vladajućoj koaliciji i pošto niste uspeli da tu koaliciju srušite iznutra, danas ste među kritičarima onoga što se tada dešavalo. Ali, ako govorimo o tome, ne možemo mi da kažemo kako je to sve loše bilo ali šta ima veze, nećemo gledati u prošlost. Pa, niti počinje od jedne Vlade, sve kao da nije ništa bilo, niti se sa jednom Vladom završava. To samo što je ova Vlada možda bolja od neke prethodne ne znači da je to sada dobro ili da je to sada zlatno doba za građane Srbije, to jedna očigledna činjenica, pogotovo što je neka ekonomija snažnija, što je zemlja bogatija to je privredni rast manji. A, i taj privredni rast od 2, 3 ili 1%, kada bih se uporedio sa privrednim rastom u Srbiji u apsolutnom broju je negde četiri ili pet puta veći u proseku po glavi stanovnika. A, sada mi da kažemo kako Kina i Srbija imaju neke tačke poređenja to je zaista presmešno. Zar vi mislite da će sad Kinezi da strepe od naglog privrednog uspona Srbije? Dakle, pre svega, zavisnost od stranih investitora i da se naravno smanji, a onda briga o najsiromašnijima, a ne ovim izmišljenim sa platama od 500 evra. Hvala.
Hvala, gospodine Šešelj. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Belačić. Reč ima Aleksandra Belačić. Izvolite, gospođo Belačić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podnela sam amandman na član 4. Predloga zakona kojim tražim brisanje stava 35. u postojećem članu 27e. Mislim da je izuzetno važno da čujemo kako glasi ovaj stav. Dakle, on kaže – izuzetno od stava 34. ovog člana, radni odnos sa novim licima može se zasnovati uz saglasnost tele Vlade, na predlog nadležnog ministarstva, odnosno drugog nadležnog organa uz prethodno pribavljeno mišljenje ministarstva. Stav 34. navodi da korisnici javnih sredstava ne mogu zasnivati radni odnos sa novim licima radi popunjavanja slobodnih, odnosno upražnjenih radnih mesta do 31. decembra ove godine. To, praktično, znači da ste vi stavom 34. zabranili zapošljavanje u javnom sektoru da bi već stavom 35. ipak, dozvolili određenim slučajevima to zapošljavanje. Mislim da je jako važno da građani Srbije znaju da kada mediji prenose da postoji zabrana zapošljavanja u javnom sektoru da se to odnosi samo za zapošljavanje na stalno, dok je, naravno, zapošljavanje na određeno po raznim vrstama ugovora veoma dostupno i upravo na taj način vlast zapošljava svoje kadrove. Na taj način ih i drži na uzici, jer su oni onda u obavezi da se dokazuju, da rade za stranku koja ih je zaposlila, da pišu one komentare po društvenim mrežama, traže sigurne kapilarne glasove ili šta god, kako bi im taj ugovor bio produžen. Ukoliko se neko u tim poslovima istakne, eto vidimo da ipak postoji mogućnost i da na kraju dobije stalni posao. To su zapravo dva trenda koja se javljaju pred svake izbore. Prvi trend je ta navodna zabrana zapošljavanja u javnom sektoru koja se, potom, odvija nama svima iza leđa, kroz te ugovore, privremene i povremene. Drugi trend je povećanje plata i penzija, koje naravno imamo prilike da vidimo pred svake izbore. Ali, kao što su moje kolege rekle u raspravi o budžetu to povećanje je samo predizborno i ono je toliko malo da se njegovi efekti kroz par meseci kada se povećaju troškovi života uopšte ne osete. S tim u vezi, htela bih da dam i jednu sugestiju, ukoliko želite da povećate plate i penzije u dovoljnoj meri da se njihovi efekti osete i posle par meseci, bilo bi dobro da novac za to povećanje nađete tako što ćete prestati da finansirate brojne agencije i nevladine organizacije koje jedino što rade jeste da blate svoju državu i svoj narod. Hvala.
Hvala, gospođo Belačić. Na član 4. amandman sa ispravkom podnela je narodni poslanik Vjerica Radeta. Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta. Izvolite, gospođo Radeta.
Predložila sam da se ovaj procenat od 10% zameni sa 2%, a sada da objasnim o čemu se tu radi. Vi ste predvideli ovim Predlogom zakona da ćete na određeno vreme i na povremenim i privremenim poslovima moći zapošljavati u javnom sektoru do 10%. Onda kažete niste prihvatili amandman koji smo mi podneli zato što kažete -10% ne sadrži zakon već je tim stavom dato ovlašćenje telu Vlade da odlučuje o novom zapošljavanju i dodatnom radnom angažovanju kod kontrole javnih sredstava. E, pa hvala vama što ste priznali ovo što mi kažemo. To i jeste problem, što vi imate neku Vladinu komisiju koja formalno, zapravo, samo postoji i pokriva ono što se radi realno kod zapošljavanja u javnom sektoru, odnosno kod svih direktnih i indirektnih budžetskih korisnika. I, vi ste predvideli da je moguće 10% ljudi da radi u svakom segmentu, 10% ljudi na određeno vreme ili po ugovoru o povremenim i privremenim poslovima. To je jednostavno neodrživo. Znate, u bilo koje preduzeće, bilo koje pravno lice koje zapošljava neke ljude ako duži period ima potrebu za zapošljavanjem na određeno vreme normalno je da to podrazumeva da to određeno vreme mora da se prekine, jer znači da postoji potreba da se ljudi zaposle stalno. Ako u nekom od tih državinih preduzeća, ustanova, nevladinih i Vladinih organizacija koje se finansiraju iz budžeta, ako je predviđeno da 10% ljudi radi na određeno vreme, pa zašto ne primite te ljude za stalno? Zamislite vi koliko je 10%. Mi smo predložili da to bude maksimalno 2%, jer zaista se povremeno dešavaju takve okolnosti da je potrebno da se zaposle neki ljudi na određeno vreme, ali 10% je previše. S druge strane, po mnogim ustanovama imate ljude koji rade prekovremeno i to mnogo duže i mnogo više sati provode na radu nego što im se plati, jer je zakonom ograničeno koliko prekovremenih sati može da se plati. Umesto da to sagledate, vi kažete - ne, nema više zapošljavanja ni u narednoj godini, zato što ovi što su nam na određeno vreme oni će nam dobro doći u predizbornoj kampanji za sve one poslove koji treba da rade stranački aktivisti, i što je još bitnije, oni će obezbediti glasačke listiće gde će da fotografisati zaokruženo da su glasali za vladajuće stranke. To je već viđeno, dakle mi sad ne otkrivamo toplu vodu, to je već viđeno. S druge strane, ovde ste pristali i pristajete da vam soli pamet neki Mekalister, Kuk, Flekenštajn i tako dalje, a nećete da poslušate poslanike SRS, da uradimo neke stvari da zaista ta predizborna kampanja buduća bude što je moguće čistija. Nije problem u onom osnovnom zakonu, Zakonu o izborima, osim što je problem što ne želite da vratite mogućnost da se u zakon implementira onaj stav Ustava koji kaže da narodni poslanik ima mogućnost da svoj mandat poveri stranci sa čije liste je došao u Narodnu skupštinu, dakle, nećete tako nešto da uradite, a slušaćete ko zna kakve priče od ove dvojice istrošenih evropskih bivših parlamentaraca. Zamislite funkciju, zamislite nadležnost, zamislite ovlašćenje, zamislite uticaj „bivši parlamentarac“ ? Prosto, neverovatno. Slušate onoga koga ne treba da slušate, a nećete da probleme rešavamo ovde u Narodnoj skupštini. Morate da skinete zabranu zapošljavanja za narednu godinu, morate, jer odoše ljudi iz Srbije. Ne slažete se da idu lekari masovno, a da li možete da zamislite, ministre, da u ovakvoj situaciji i dalje postoje nezaposleni lekari u Srbiji? Prosto, ne razmišljate o životu. Kad kažem to, mislim generalno na Vladu, a što se tiče ovog zapošljavanja na određeno vreme i zloupotreba, verujte, i Mekalister će vam zameriti. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Reč ima predstavnik predlagača, ministar Aleksandar Antić. Izvolite.
Zaista, ponavljam, vrlo pažljivo slušam ovo i ne želim da polemišem baš u svakom mikrosegmentu, ali samo da kažem da Zakon o maksimalnom broju zaposlenih u javnom sektoru ističe krajem ove godine i u programu nije njegovo produžavanje, tako da će ta pitanja u 2020. godini biti, da kažem, u jednom drugom režimu, gde ćemo se mi truditi da ne dođe do nekog prekomernog zapošljavanja u javnom sektoru, ali same te zakonske zabrane neće više biti.
Zahvaljujem, ministre. Pravo na repliku narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Niste u pravu, ministre. U Predlogu zakona o budžetskom sistemu piše da se primena tog zakona produžava do kraja, da se on primenjuje i za 2020. godinu. Piše u ovom predlogu zakona. Da li ćete vi to da menjate u Zakonu o budžetskom sistemu uz budžet za narednu godinu, ne znamo, ali sad piše i vama je to očigledno promaklo… (Aleksandar Antić: Samo komisija…) Pa, znam, ministre, samo komisija. Razumela sam šta hoćete da kažete, ministre - samo komisija produžava rad, a komisija služi zato da se ne skida… Šta će vam komisija ako se skida zabrana? Onda ne treba komisija, onda će svako ministarstvo, svako javno preduzeće, svaka ustanova, svaki organ itd, zapošljavati prema svojim potrebama. Kakva komisija? Neće sada neka komisija tamo da sedi i da dangubi i da priča, ne znam, ministru Đorđeviću koliko mu treba inspektora za rad, jer nam se on ovde žali da mu fali inspektora. Ministar Zlatibor Lončar se žali da mu fali inspektora, Zorana Mihajlović se žali da joj fali inspektora, a mi svaki put kažemo - skinite zabranu, primite ljude. Kako sme ministar da se žali Skupštini, da mu fali inspektora, da mu fali bilo koji? Da li je Skupština nekad stavila na dnevni red i tražila da se smanji broj zaposlenih? Nije, nego je to tražila Vlada, a skupštinska većina prihvatila da se zabrani novo zapošljavanje. Dakle, ministre, da ne bude zabune, radi javnosti, vi ste produžili i za narednu godinu zabranu za zapošljavanja u javnom sektoru. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Reč ima predstavnik predlagača, ministar Aleksandar Antić. Izvolite.
Produžili smo rad komisije koja treba da spreči da u 2020. godini imamo prekomerno zapošljavanje, da nemamo, da kažem, „eksploziju“ zapošljavanja u javnom sektoru, već da to bude deo jednog sistema u kome će svi budžetski korisnici moći da imaju ispunjena ona radna mesta i one poslove koje su im u ovom trenutku nužni. Nekoliko godina smo imali, da kažem, određene zabrane, odnosno usporavanja u zapošljavanju u javnom sektoru. Ne želimo da to sada po ukidanju tog zakonskog ograničenja bude jedan nekontrolisan proces u kome ćemo imati sve ono što ne želimo ni vi, ni ja. Znači, preveliko zapošljavanje u javnom sektoru, prevelike troškove javnog sektora, ne daj bože partijsko zapošljavanje itd, itd, tako da Komisija mora o tome da vodi računa.
Pravo repliku, narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Nije šija nego vrat. Zaista, ministre, da li vi smatrate da ja ne znam ništa o ovome što pričam? Prvo, to – ne daj bože partijsko zapošljavanje, sad ko god je gledao ovu sednicu, eno, crče narod od smeha. Pa, kako se zapošljava nego partijski? Kad je bio neki konkurs na koji se neko zaposlio? Nemojte da čačkate ono što mi nismo već započeli. Ako krenemo u to, daleko ćemo da odemo. Ministre Atniću, hajde sad ja vas nešto da naučim. Kako može doći do eksplozije zapošljavanja u vašem ministarstvu? Da li vi imate sistematizaciju radnih mesta? Imate. Da li vam tu sistematizaciju odobrava Vlada? Odobrava. Znači, kakva crna komisija, Vlada kaže – Antiću, imaš 120 zaposlenih, vi kažete – treba mi 150, na Vladi objasnite zašto vam treba još 30. Ako na Vladi zaključite da treba, kažete – dobro, prihvatamo sistematizaciju, a ako kažu – ne, ne, mnogo ti je i ovo što imaš, smanjujete. Dakle, nemojte sada da pričate bajke. Nemojte da vređate inteligenciju i narodnih poslanika i naroda. Dakle, ta komisija znači i podrazumeva da je to produžetak zabrane rada u javnom sektoru. Niko od ministara koji su sedeli pre vas ovih dana tu nije reagovao i niko se nije bunio zato što zna da smo u pravu, a vi ste sada pokušali da odbranite neodbranjivo. Dakle, da li ćete i toj komisiji oduzeti nadležnost… odnosno tu komisiju treba raspustiti. Šta vam je ta komisija? Vlada. U toj komisiji sede neki ministri. Što će vam to ako nema ograničenja zapošljavanja, a ima. Dakle, i dalje nećete zapošljavati i nije za eksploziju zapošljavanja, kako vi kažete. Ja sam vam rekla malopre, nabrojala sam tri ministra, ima ih bar pet koji se žale da ne mogu da rade svoj posao zato što nemaju dovoljno inspektora da urade ono što oni znaju da je problem na terenu. Ko će to da radi? Pa ti ljudi koje ćete zaposliti. Zaposlite, ministre, ali onoliko koliko vam treba i nemojte više partijske, raspišite konkurs. Imate mlade pravnike, ekonomiste tamo u Zavodu za zapošljavanje, jedva čekaju.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Gospodine ministre, stekao se utisak da sa gađenjem vi pričate o politici, a vi ne bi tako trebali, nego kažete – nećemo više politiku, ekonomiju i ostalo. Da niste političar, gospodine ministre, nikad ne bi sedeli tu gde sad sedite. Vi ste ekonomista i meni će trebati malo objašnjenja, s obzirom da ste ekonomista, da vi meni objasnite zašto je ustanovi kulture povećanje za 10%, a predškolska ustanova povećanje plata od 1. novembra za 9%? Zašto je nekim povećanje 15%, nekim 9%, a nekim 10%? Na osnovu čega je tu? Da li tu postoje neka ekonomska pravila? Ona meni nisu baš najjasnija. Ja sam pokušao malo to da pronađem, da vidim o čemu se tu radi i zbog čega je to. Da li je nekom to ostavljeno na volju prilikom otvaranja neke fabrike ili nečeg slično da može da kaže – e sad ćete vi imati povećanje u tom i tom iznosu. Nadam se da ćete malo to da mi objasnite, da bi mi bilo lakše i da mogu ja da objasnim građanima. Usput da vam kažem, ništa mi nemamo protiv povećanja zarada licima koja su predviđena u ovom članu, čak kad bi moglo i više. Mi smo realni ljudi i nikad ne tražimo više i od onoga što je moguće. To bi možda bilo dobro i uglavnom su ovde obuhvaćeni zaposleni u onim sferama gde su ili teško odgovorni poslovi ili nema dovoljno ili da bi na neki način pospešili ostanak tu. Vrlo često pričate o prosečnoj plati od 500 evra. Hajde da kažemo da je to potpuno tačno, a neko od mojih kolega SRS je objasnio kako se dolazi do tog proseka, ali objasnite vi meni, gospodine ministre, iz moje Ljubovije, to je jedno malo mesto, u toku prošle godine otišlo oko 950 ljudi rekao bih od 40 do 45 godina. U ovoj godini je nastavljen trend. Ja mislim da će biti oko 1.000 ljudi. Ako su to tako visoke i dobre prosečne plate, šta to tera čoveka da ostavi porodicu, da ostavi svoj rodni kraj i da ode trbuhom za kruhom, što bi se reklo? Hajde da vidimo tu, ako je moguće, nešto da promenimo. Ovo kad rekoste zadržaćete komisiju koja će da kontroliše da ne bi došlo do eksplozije u zapošljavanju, kome vi to ne verujete gospodine ministre? Nisu vam tamo srpski radikali ili neki drugi koji su protiv ove Vlade, pa da bi sad, eto vama nešto napakostili, pa će oni odjednom da prime određen broj novih zaposlenih, što bi donelo novi broj glasova. Ima još jedna stvar. Kad su penzije i plate smanjene, one su smanjene linearno tad svima i povećan je porez na dodatu vrednost. Niža tarifna stopa je bila 8, sad 10%, viša bila 18, sad 20%. Nikad niste pričali o tome. Jeste li možda razmišljali kad nam tako cvetaju ruže da se smanji stopa na porez na dodatu vrednost, pa da i na taj način pokušamo da izađemo građanima u susret? Ima još jedna stvar, čini mi se, svi koji sede u Ministarstvu za energetiku kao da je tamo ostala neka kugla ili nešto. Bila je jedna gospođa koja je bila neposredno pre vas, ali je bila u tom ministarstvu i ona je građanima Srbije savetovala, niste vi još stigli na taj nivo, naravno, nadam se da ni nećete, savetovala ako ne mogu da izmiruju svoje obaveze prema Infostanu i drugim, da prodaju te velike stanove, pa da prodaju stanove koji se nalaze na lokaciji kod hotela Moskve i slično, da kupe neke druge manje na periferiji. Ponekad i vi krenete u tom pravdu kad savetujete građanima Srbije da koriste noćnu tarifu. Šta, da pravimo sad vampire od građana Srbije? Hvala vam.
Zahvaljujem, kolega Periću. Reč ima predstavnik predlagača, ministar Aleksandar Antić. Izvolite, gospodine Antiću.
Nekoliko stari samo taksativno. Pre svega ja apsolutno nisam govorio sa bilo kakvim gađenjem o politici. Prvo, sve u životu je politika i ova naša današnja rasprava je politika i mi živimo u sistemu u kome politika ima apsolutno značajno mesto i kod nas i u čitavom svetu i ovom vremenu. Tako da, ja politiku apsolutno poštujem, razumem, ali sam govoreći o ekonomiji i ekonomskim tragedijama koje je Srbija doživela, ja mislim, sa velikim pravom rekao da je politika odigrala snažnu ulogu u svemu tome i naša i u okruženju i globalno. Zato kažem da izuzetno poštujem da u ovom trenutku ako zaista želimo da Srbija napreduje, ekonomiju stavimo u pravi plan, a kad je politika u pitanju uspostavimo sistem političke tolerancije i političke stabilnosti i toliko o tome. Kada su u pitanju zaposleni, nije stvar u poverenju, nepoverenju, nego je stvar u tome što postoji potreba da se neke stvari konsoliduju. Znate, nije dobro kada ministri izlaze i žale se da im fale izvršioci, inspektori ili zaposleni i ne bi bilo dobro da ta činjenica što svakome od nas zasigurno nedostaje jedan broj izvršilaca se posle rešava na način ko je politički jači, ko je brži, ko može da izvrši snažniji pritisak. Upravo iz takvih razloga je potrebno da imamo i neko telo koje će sve te naše zahteve konsolidovati i prioretizovati u odnosu na realne potrebe i finansijske mogućnosti. Naprosto mi nećemo biti u mogućnosti od januara da krenemo da svako reši sve svoje probleme, već ćemo morati u odnosu na finansijske mogućnosti i to što nam bude budžetski okvir za zarade, da svako po malo i postepeno rešava pitanja nedostajućih zaposlenih u svojim sistema.
Pravo na repliku, narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite, kolega Periću.
Lično mislim, gospodine Antiću, da ste vi dobar ministar i upravo ste sada rekli ono na čemu sam ja insistirao da vi dođete na te pozicije. Politika je nešto što ne može da se izbegne. Politika cena, evo sada da bi neko znao, postoji politika cena i postoje mnoge politike. Sada kažete politika u javnom upravljanju i slično. To je neophodno i to mora da postoji, nego ste pričali – suva politika. Nisu samo političari u Srbiji učestvovali u kreiranju takve situacije. Srbija je bila pod velikim pritiskom, pogotovo u jednom periodu pre 2000. godine, pa i posle 2000. godine snažan pritisak spolja. Naravno, našli su one koji će im pomoći unutra, kao što ih i sad ima i onda su građani Srbije plaćali danak i tome. Nisu mi ništa rekli kako se došlo u situaciju da budu ovi različiti procenti kod povećanja plata? Ne morate čak ni da odgovarate, ja ću vama reći na jednu opasnost koja će se pojaviti posle ovakvog donošenja, odnosno ovakvih izmena zakona. Mnogi rukovodioci, predsednici ili kako se to već tamo zove, kod nezavisnih regulatornih tela, nevladinih organizacija, da li znate gospođo iz Ministarstva finansija da su njihova lična primanja, odnosno dohoci vezani da li za sudije Ustavnog suda ili možda za sudije Vrhovnog kasacionog suda? Znači, oni će neopravdano doći u situaciju da im se poveća plata zato što je po Zakonima o formiranju i uspostavljanju tih tela predviđeno da će njihova plata biti vezana za platu sudije Kasacionog suda ili sudije Vrhovnog suda. To je sada jedna velika opasnost, a ovde ako postoji iskrena potreba za zapošljavanjem u javnom sektoru, mislim da je, gospodine ministre, bezrazložan taj nivo straha da će sada doći do nekih prevelikih zapošljavanja. To mora odgovorno. To se moralo i do sada odgovorno voditi računa o tome. A zaista, činjenica je da vama, kad kažem vama, ne mislim lično na vas, najviše odgovara mogućnost zapošljavanja na određeno vreme, pogotovo sada, rekli su u 2020. godini, do ozbiljnijeg zapošljavanja na neodređeno tamo gde postoje objektivne potrebe, doći će posle održanih izbora. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Periću. Prelazimo na sledeći amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Miljan Damjanović. Izvolite, kolega.
Gospodine ministre, ja bih ovaj današnji dan ocenio kao odličan iz razloga što ste se maksimalno uključili da činjenice vi sa vaše strane, mi sa naše strane iznesemo, a izbori će pokazati jer sud građana je jedini koji je važeći i građani će znati da procene ko je bio u pravu. E sada, čuli smo dosta vaše argumente, čuli smo i od naših poslanika ključne stvari o kojima smo želeli da govorimo, a to jeste kakav je trenutno život građana Srbije u relanosti. Jedno su brojke, brojke ne mogu da utiču na svakog građanina ponaosob, to je normalno, ali hajde da pogledamo kako stvarno stoji situacija. Vi ste u jednom trenutku kada smo razgovarali koliko košta život, ko živi sa dva minimalca ili malo više od minimalca, pa mogli bi da uzmemo i one koji rade za minimalac i za prosečnu platu, ali jednu stvar ne možemo da, jednu činjenicu, ne možemo da zaboravimo. Postoji dobar deo građana Srbije, a i vi ih verovatno poznajete, bračnih parova, gde je bar jedan supružnik nezaposlen. U tom momentu kolika god da je plata, da li je minimalac ili je prosečna, pitanje je koliko je moguće iznad proseka, gde bi taj bio zaposleni, ako pogledamo sadašnje fabrike i investitore koji dolaze. Evo, gledao sam sinoć na Dnevniku 2 jednog investitora iz Turske, dobro je što dolaze investitori, ali su to bili zaposleni uglavnom sa osnovnom i srednjom stručnom spremom i plate su na minimalcu i malo iznad minimalca. Znači, ukoliko jedan supružnik ne radi, život je još teži i to je ključna stvar oko koje ne možemo da se složimo kada iznosite, predstavnici Vlade, u javnost i kažete – evo, to sada ide ovim tempom, ide ovim ili ide ovako ili ide onako. Znači, nekada širu sliku moramo postaviti i moramo da govorimo i o onim građanima koji zaista izuzetno teško žive u uslovima koji su danas na snazi.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Filip Stojanović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Milićeviću. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre sa saradnicima, podneo sam amandman na član 6. stav 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu. Amandmanom sam tražio da se reči: “odnosno aktom Vlade“ brišu. Naplata i trošenje svih javnih prihoda mora biti pod kontrolom Narodne skupštine. To je elementarna demokratska norma i od toga ne sme da bude odstupanja. U suprotnom, čemu onda služi Narodna skupština? Poslanike Narodne skupštine bira narod na direktnim izborima i narodni poslanici imaju najveći legitimitet. Narodni poslanici na izbore izlaze sa svojim imenom i prezimenom, tako da građani i pre završetka izbornog procesa znaju ko će biti njihov predstavnik u Narodnoj skupštini. Za članove Vlade, odnosno ministre, ovo se ne može reći. Narodni poslanici su ti koji biraju i razrešavaju Vladu i ministre. Naravno, Vladi i ministrima niko ne spori da rade poslove iz svog delokruga i niko ne želi da se meša u njihovu nadležnost. Ali, s druge strane, niko ne sme uskraćivati nadležnost Narodne skupštine. Jedan od osnovnih zadataka Narodne skupštine je da vrši kontrolu Vlade. Ovo posebno važi za ono najosetljivije, a to je trošenje narodnih para. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Stojanoviću. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Ovim amandmanom koji je poslanička Srpske radikalne stranke podnela na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu predloženo je brisanje člana 8. Članom 8. predlagač želi da izmeni član 54. postojećeg zakona. Srpska radikalna stranka kroz ove amandmane izražava svoj stav o IPARD programima i eventualnim zloupotrebama kod raspodele tih sredstava. Predloženo je da se ograničenje iz stava 1. član 54. ne primenjuje na preuzimanje obaveza za investicije u poljoprivredi i ruralnom razvoju iz IPARD 2 programa, a radi se ograničenju u pogledu obaveza koje preuzimaju direktni, odnosno indirektni korisnici budžetskih sredstava i korisnici sredstava organizacija za obavezno socijalno osiguranje. Naime, ove obaveze moraju odgovarati aproprijaciji koja im je odobrena za tu namenu u toj budžetskoj godini. Suština Zakona o budžetskom sistemu je u namenskom trošenju budžetskih sredstava i upravo ovaj član to definiše, a predlagač sada želi da omogući nepoštovanje zakona. Inače, Zakon o budžetskom sistemu je obesmišljen 2009. godine, kada su iz njega izbrisane odredbe koje su definisale krivično delo, tj. krivičnu odgovornost odgovornog lica korisnika budžetskih sredstava, tadašnjeg člana 74a. Godine 2006. su zakonom predviđene kaznene odredbe, a krivična dela iz Zakona o budžetskom sistemu, ali je 2009. godine donet novi zakon koji definiše samo prekršajnu odgovornost za nepoštovanje ovog zakona. Time su stvoreni uslovi da korisnici budžetskih sredstava, tj. njihova odgovorna lica mogu da raspolažu budžetskim sredstvima, kao i oni koji hoće mogu da krše zakon i da za to samo prekršajno odgovaraju, a najčešće budu kažnjeni samo opomenom prekršajnog suda i nikom ništa. Sa takvom i sličnom praksom bi moralo da se prekine. Zato smo mi iz poslaničke grupe Srpske radikalne stranke podneli amandmane, kako ovaj izuzetno važan zakon ne bi bio još više obesmišljen. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Ljubenoviću. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, podneo sam amandman na član 11. Predloga zakona o budžetskom sistemu, gde sam svojim amandmanom tražio brisanje navedenog člana. U obrazloženju svog amandmana sam naveo da sam ovaj zakon i njegova primena ne doprinose uspešnoj primeni fiskalne strategije ove Vlade i ove države. Naravno, Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Ništa čudno. Vlada po principu i ne prihvata amandmane opozicije. Ali, ono što je indikativno je obrazloženje zbog čega Vlada nije prihvatila ovaj moj amandman. Naime, u obrazloženju Vlade se kaže da se amandman ne prihvata iz razloga što se on ne može dovesti u vezu sa njegovim obrazloženjem. Ja smatram da je to obrazloženje u najmanju ruku nekorektno, jer ako jedna poslanička grupa podnese veliki broj amandmana na predlog jednog zakona, od čega većina ili gotovo svi, a ponekad i svi amandmani, zahtevaju brisanje članova tog zakona, to je itekako jasan stav i jasan znak Vladi da sa tim zakonom nešto nije u redu, da treba drugačiji pristup, da možda prethodni zakon, stari zakon treba da ostane na snazi ili tako neke druge stvari. Zaista, ovo obrazloženje koje je Vlada dala, da se ne može dovesti u vezu amandman i njegovo obrazloženje, apsolutno ne stoji, jer iz svih amandmana koje je podnela poslanička grupa SRS, jasno se izražava naš stav o ovom zakonu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Dubravko Bojić.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, ja ću ovu moju priču početi jednom starom narodnom poštapalicom. Nije sve u novcu, nešto je i u parama. Ova tautologija govori o ključnom značaju finansija i za privredu i za pojedinca i za biznis uopšte. Ulazimo u zadnji kvartal ove godine ili, da budem precizniji, budžetske godine i ovim rebalansom budžeta pozicioniraju se budući korisnici budžeta za narednu godinu. Počinje sezona lova na budžetska sredstva, podgreva se atmosfera, podiže se temperatura, novac je u pitanju, njegova podela i preraspodela. Znamo da nema tako precizne apotekarske vage koja će tačno izmeriti i podeliti kako je najpravednije. Daleko smo od toga da svi dobiju jednako, jer ni do sada nisu svi bili jednaki, ali uvek su postojali budžetski miljenici. Na kraju, nije ni velika razlika između 8% i 9%. Zakon o budžetskom sistemu, zajedno sa ostalim zakonima iz oblasti finansija, znači pretresanje i stavljanje na dnevni red državne kase. To je ozbiljan posao koji traži jaku argumentaciju, uz jedno neizbežno pitanje - da li se razbacujemo ili smo pak skromni u svom siromaštvu? Otvoreno je pitanje za Vladu šta ona želi da jača, bezbednosnu, socijalno-zaštitnu ili razvojnu oblast, nauku, kulturu ili obrazovanje? Vlada je na ispitu, u njenim rukama su fiskalna politika, pravila, procedure, programi i ostali instrumenti. Srpska radikalna stranka nema ništa protiv da se povećaju primanja onih koji su na svojim leđima nosili krizne mere, samo ne bi dobro bilo da se sve radi sa nekom skrivenom mišlju, jer se ide u susret izborima i ovakav gest Vlade je najbolji način, odnosno motivacija za potencijalne glasače. Hvala.
Hvala. Kolega Jovanoviću, želite po amandmanu? Izvolite.
Gospodine potpredsedniče, želeo bih ukratko da podržim ovo što je gospodin Bojić rekao i da dodam još par rečenica i zamolim ministra Antića i gospođu državnog sekretara, ako bi mogli jednu stvar posle ovog rebalansa u pripremi budžeta za 2020. godinu da vrate na dnevni red, a to su dugovanja poljoprivrednih proizvođača za zdravstveno i penzijsko osiguranje. Ta dugovanja su enormna. Više puta smo u ovoj Skupštini pokušali da tu ideju pokrenemo, pokušali smo da formiramo jednu radnu grupu u okviru ministarstva poljoprivrede, finansija, zdravstva, rad, boračka i socijalna pitanja i mislim da je došao trenutak, pre nego što se krene sa izradom budžeta za 2020. godinu, da se ovo pitanje ponovo vrati na dnevni red. Dugovanja su enormna i ona iznose preko dve milijarde samo za zdravstveno osiguranje. Lepo je kada možemo rebalansom budžeta da delimo nešto što je zarađeno i što može na adekvatan način da se podeli i lepo je kada govorimo o kulturi, o svemu drugome, ali sa druge strane nekako ovde seljake niko ne pominje. Sa druge strane, niko nekako njihovu muku da čuje i bilo bi vrlo dobro da se u predstojećem budžetu pitanje duga za zdravstveno osiguranje … Još jednom da ponovim, u ovom trenutku više od 300.000 zemljoradnika u Srbiji nema overenu zdravstvenu knjižicu za dugovanja iz prethodnih godina, a da nisu uopšte koristili zdravstveno osiguranje. Molim vas, pre svega, gospođo Tanasković, da se ova pitanja ponovo pokrenu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZU NA DODATU VREDNOST Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Nataša Sp. Jovanović, Nemanja Šarović, Ružica Nikolić, Nikola Savić, Petar Jojić, Zoran Despotović, Sreto Perić, Milorad Mirčić, Miljan Damjanović, Filip Stojanović, Vjerica Radeta, Aleksandar Šešelj i Marijan Rističević, kao i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Kod Zakona o porezu na dodatu vrednost, gospodine ministre, najveći problem je u funkcionisanju povraćaja PDV za izvoznike. Zakon je jedno, ali drugo su podzakonska akta. Mi smo upozoravali na vreme i sada je prilika, kada raspravljamo o izmeni i dopuni ovog zakona, da vam kažemo da nije u redu da se ova oblast reguliše bilo kakvim podzakonskim aktima, ne samo ova, nego bilo koja, a naročito u finansijskom sektoru, jer to može dvojako da se tumači. Treba građani Srbije da znaju da pored ovog zakona postoji Pravilnik o ostvarivanju prava na povraćaj PDV. Ako vi kao izvoznik u zakonom propisanom roku podnesete urednu dokumentaciju, a naši izvoznici su u i te kako teškoj situaciji u odnosu na ovaj uvoznički lobi, koji državu Srbiju košta najmanje 800 miliona evra godišnje, vi treba da omogućite tim ljudima koji veoma teško plasiraju svoje proizvode, uglavnom samostalno, bez ikakve pomoći i onog nesposobnost Čadeža iz Privredne komore Srbije i bilo koga drugog, da dobiju taj novac maltene u trenutku kada predaju zahtev. Zašto da im se to odugovlači? Kažete imamo odličan priliv po osnovu naplate PDV, ali molim vas zašto onda u trenutku kada se uredna dokumentacija ne preda vi ne izvršite taj povraćaj, nego čekate poslednji dan. Bilo je raznih produžavanja tih rokova, ali kada se koji od njih pobuni eventualno i zove poresku upravu, može da naiđe na ogroman problem. Šta je teško tom lokalnom direktoru poreske uprave da mu pošalje poreskog inspektora? Poreski inspektor će uvek da nađe nešto za šta može da ga kazni. Uglavnom ljudi ćute i trpe i čekaju, a nemaju mogućnost da kroz taj novac, jer oni su napravili odličan posao, ne samo za svoju firmu, nego i za državu Srbiju, kada očekuju da im se taj novac vrati, ulože u nešto što je njima preko potrebno, onda su prinuđeni da uzimaju kod ovih lopovskih banaka kratkoročne kredite i pozajmice na mesec dana, tri meseca, da imaju obrtna sredstva i tako sve ide u krug, onda ih destimuliše država i Poreska uprava Srbije. Zato ovaj zakon nije dobar i zato smo podneli ove amandmane.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović.
Gospodine ministre sa saradnicima, rizikujući da vas prekinem dok grickate čips u sali Narodne skupštine, pitao bih vas nešto vezano za PDV. Mislim da je ovo odlična prilika da podsetimo građane Srbije da do 2012. godine stopa PDV u Srbiji bila 18%, a 8% na određene životne namirnice i određenu drugu, da kažem, grupu proizvoda. Jedan od prvih poteza ovog režima u septembru 2012. godine bilo je povećanje stope PDV. U to vreme vi ste to opravdali željom i potrebom da imate veći prihod u budžetu i kao što vidimo prihod zaista jeste veći. Godine 2012. prihod budžeta iznosio je 750 milijardi dinara. Ove godine, gospodine Antiću, samo se vi smeškajte, je 1.290 milijardi dinara. To je razlika od 540 milijardi dinara. Dakle, vi ste uspeli za sedam godina da povećate prihode u budžetu Republike Srbije za neverovatnih 540 milijardi dinara ili za 72% u odnosu na ono što je bilo u vreme prethodne vlasti u kojoj ste vi takođe učestvovali. Moje pitanje je sledeće, ako ste vi i pored toga morali da zabranite zapošljavanje u javnom sektoru, da smanjite plate zaposlenima, da otmete deo penzija penzionerima, iako je, kako kažete, sada zlatno doba i konačno je procvetala Srbija, da li vi u Vladi Republike Srbije razmišljate o tome da smanjite malo namete građanima Srbije? Dakle, 540 milijardi dinara nije malo. To je iznos za koliko vi više uzmete danas od građana i od privrede Srbije, nego što je država uzimala pre sedam godina. To je ogroman iznos. Pitanje je zašto samo jednokratna pomoć od 5.000 dinara? Pitanje je zašto i dalje držite tu visoku stopu PDV? Zašto ne olakšavate život privredi na različite druge načine i možda je to ono što je potrebno za taj ekonomski uzliv? Zašto ne povećate onaj neoporezivi deo zarade? Postoji mnogo načina da se pomogne onima koji najmanje imaju u Srbiji, da se na taj način iskaže solidarnost i to je, sudeći prema ovim ekonomskim pokazateljima, nešto što bi bilo moguće. Mene zanima vaš stav i stav Vlade Republike Srbije po tom pitanju.
Zahvaljujem. Reč ima predstavnik predlagača ministar Aleksandar Antić. Izvolite.
Pre svega, ako se porez na dodatu vrednost sa 18% povećanja na 20%, znači, on se, kada to pretvorite u matematičku formulu, povećao za nekih 10 koma nešto malo procenata. Nemoguće je, gospodine Šaroviću, u bilo kojoj matematici, pa čak i vašoj, da kad se nešto poveća za 10% da to izazove povećanje prihoda od 72%. Naprosto nemoguće. Ako ste imali 18 pa ste podigli na 20, to je 10% povećanje i to ne može da izazove povećanje od 70%. Da bi došlo do povećanja od 70%, mora da se poveća ukupna ekonomija i sve u ovoj državi. Tako da ste vi vašim iznošenjem podataka koje možda niste najbolje razumeli, ali ste lepo pročitali, dokazali upravo ono o čemu mi pričamo, da je Srbija u ovih nekoliko godina imala veliki rast u svim segmentima, pa kao posledica toga, naravno, i rast PDV-a. Naravno, kada imate rast, onda vi taj rast delite i sa budžetskim korisnicima, pa zato imamo i ovoliko povećanje rashoda. Podsetio bih vas da mi ovim rebalansom, koji smo razmatrali pod tačkom jedan, smo imali povećanje prihoda od 3,7%, a povećanje rashoda od 4%. Dakle, sav taj novi prihod u budžetu mi delimo sa građanima Srbije i upravo dolazimo na ono zašto smo sve ovo i radili. Znači, mi smo uspeli jednom odgovornom ekonomskom politikom, rastom i razvojem Srbije, u kome je čitava Srbija dala doprinos, od svakog građanina, parlamenta, Vlade, svih učesnika u ekonomskom životu Srbije, da damo doprinos tom rastu Srbije i to se nama odrazilo u budžetu i mi onda taj rast delimo sa građanima Srbije. Znači, nije niko uzeo građanima Srbije 72%, kao što ste vi rekli, više nego što je to bilo neke referentne godine. Ne, PDV je doneo samo 10%, ostalo je rast i razvoj Srbije i svi treba da budemo toga svesni, nadam se i ponosni - i ovaj parlament koji je svojom zakonodavnom aktivnošću dao ogroman doprinos svemu tome, opozicija svojim konstruktivnim predlozima koje mi uvek saslušamo i dobro razmotrimo i dobro razumemo.
Zahvaljujem, ministre. Pravo na repliku, narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite kolega Šaroviću.
Gospodine Antiću, šta god da ste grickali u tim klupama u Narodnoj skupštini, ja vas molim da prestanete, pošto vam očigledno ne prija. Dakle, ja ne samo što nisam rekao nešto tako glupo kao što ste vi sada rekli - da sam ja pomislio da povećanjem PDV-a od 2% može priliv budžeta da se poveća za 72%, ja tako glupo nešto nikada ne bih mogao ni da pomislim, a kamoli da izgovorim. Gospodine Antiću, hajde polako, ja ću sad sporije da govorim a vi ste koncentrišite, ja sam podsetio na činjenicu da je Vlada Republike Srbije u septembru 2012. godine podigla opštu stopu PDV-a sa 18% na 20% i posebnu stopu sa 8% na 10%. Između ostalog, to i razne druge namete, akcize i mnogo toga drugog. Dakle, sve to je dovelo da se za ovih sedam godina priliv budžeta poveća za 72%, što je ogroman iznos. Znači, 72% je daleko od povećanja bruto društvenog proizvoda u tom periodu i ne može se reći - evo, imali smo ekspanziju u Srbiji, jer nismo. Moje pitanje je bilo potpuno drugačije. Pokušajte da se koncentrišete i da odgovorite na njega. Dakle - da li ste vi razmatrali da to bude jedan od dodatnih podsticaja da se smanji stopa PDV-a na tih 18%, koliko je bilo? Pa sam pitao dodatno - da li ste razmišljali da povećate neoporezivi deo zarada, jer bi i to mogao biti jedan od načina da se pomogne upravo onima koji imaju najmanja primanja? Znate, kada se smanji stopa PDV-a, onda pomažete generalno svakome ko nešto troši. Ako povećate neoporezivi deo zarade, onda najviše pomažete upravo onima sa najmanjim primanjima. I država treba, pre svega, da vodi računa o onima koji su na minimalcu, a ne o onima koji imaju plate od 200, 300, 500 hiljada dinara. Oni će, pretpostavljamo to, i sami biti u mogućnosti da se snađu. Nemojte da krivo tumačite ono što neko od poslanika kaže. Ako vam nije jasno, uzmite stenogram pa pročitajte i videćete koje je moje pitanje bilo. Dakle, ni u kom slučaju nisam pomislio da se može sa povećanjem od 2% PDV-a povećati priliv budžeta sa 72%. Ja jesam, gospodine Antiću, završio Pravni fakultet u Beogradu, ali pre toga Prvu beogradsku gimnaziju, pravno-matematički smer. Meni, koliko je poznato, vi ste Šumarski fakultet završili, jel tako? Ali, ja vas nikada nisam omalovažavao što se tiče vašeg obrazovanja, pa budite ljubazni, gospodine ministre, nemojte ni vi mene.
Zahvaljujem, gospodine Šaroviću. Gospodine Antiću, želite reč? (Da.) Izvolite.
Naravno, gospodin Šarović je ovde probao da me vređa, ali to je uvek kod njega bilo posledica nedostatka argumenta. Pošto mi, ponavljam, sarađujemo i dobro se slažemo ili ne već dugi niz godina, ali to je bilo uvek kod njega vrlo jasno naznačeno, za razliku od uvaženih koleginica koje su uvek apsolutno spremne i uvek na visini zadatka. On i kada nije spreman, on voli, te čips, te grickate nešto što vam ne prija, ali, dobro, to sigurno nije naučio u Prvoj beogradskoj gimnaziji, pošto mi koji smo završili Petu beogradsku gimnaziju znamo one iz Prve i oni su uvek bili pristojni i fini. Gospodine Šaroviću, čuli ste od Siniše Malog više puta da se pregovara sa MMF-om da se poveća neoporezovani deo zarade sa 15 na 16 hiljada, tako da znate da se to radi. Vrlo ste jasno rekli da smo zbog povećanja PDV-a ostvarili veći prihod budžeta, odnosno rekli ste - uzeli ste građanima 72% više. Uzmite stenogram pa ga pogledajte, pošto sam ja vrlo precizno zapisao šta ste vi rekli, a znamo i vi i ja, kada uđete u element da ponekad to zaboravite, zato sam ja to zabeležio, a vi ako mi ne verujete, uzmite pa pročitajte.
Zahvaljujem, ministre. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Ružica Nikolić. Izvolite.
Gospodine Milićeviću, dame i gospodo narodni poslanici, osnovni razlog za donošenje ovog zakona je usaglašavanje sa propisima EU, koji uređuju oblast oporezivanja potrošnje PDV. Ono što svakako nije dobro jeste veliki uvoz iz zemalja EU koji je u najvećoj meri i doprineo krizi u Srbiji i mi moramo uvesti carine na robu iz EU, jer će se na taj način obezbediti prihod veći od pola milijarde evra. Uporno na tome insistiramo. Sumnjamo da će ukoliko se ovako nastavi, odnosno ako budete uporni u tzv. evropskom putu, da će Srbija svake godine ostajati bez ovih značajnih sredstava. Zatim, predlaže se ovim Predlogom propisivanje poreskog oslobođenja sa pravom na odbitak prethodnog poreza za promet dobara i usluga koji se vrši u okviru realizacije infrastrukturnih projekata izgradnje auto-puteva, za koje je posebnim zakonom utvrđen javni interes. Znači, vi zakonom oslobađate plaćanja ove koji će graditi auto-puteve i svega što će se uvoziti na ime izgradnje tih puteva. Svi se slažemo da je dobro da se putevi grade i da su nam oni neophodni i pozitivno je da se u to investira. Međutim, ne mogu a da ne pomenem „Behtel“, kojem ste dali 300 miliona evra više zbog nameštenog tendera, čak ste ih i oslobodili carina. Osnovno pitanje je – koliko je još moglo kilometara auto-puta da se izgradi od te razlike od 300 miliona evra? Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Nikolić. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite kolega Saviću.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, razmatramo amandmane na Predlog jednog veoma važnog zakona, reč je o zakonu na dodatu vrednost, znači, zakon o PDV-u. Kada je u pitanju ovaj zakon ne možete se vaditi, odnosno žaliti na prethodni, bivši, DOS-ovski režim, jer je njihov PDV bio niži od ovoga. Znamo da je taj PDV, znači porez na dodatu vrednost bio 18%, a sada je 20%. Znači, povećan je za nekih 2%, odnosno relativnim iznosima kada se to preračuna to je nešto preko 10%, odnosno, tačnije 11,11%. U pitanju je transcendentni broj, pa ne može baš tačna cifra da se izrazi, jer je 11, pa sad beskonačan broj jedinica, pošto vidim da ministar dobro i lepo barata brojevima. Dakle, mora se priznati da su, samo onako, ako se usko posmatra, DOS-ovci u ovom pogledu bili uspešniji. Naravno, i ovakav PDV od 20% je jedan od najmanjih poreza na dodatnu vrednost u Evropi, pogotovo je manji u odnosu na naše okruženje. Izuzev BiH, Makedonije i Crne Gore u svim drugim zemljama i u našem okruženju i u EU je veći, pogotovo ako, recimo, kod naša dva suseda koji su članica EU, u Hrvatskoj je 25%, u Mađarskoj čak 27%. Znači, suština nije u tome. Njihove su plate veće, penzije su veće, primanju su veća i suština je da vidimo sa primanjima koja običan građanin ima, odnosno prosečan građanin, da li može da se živi. Pokazalo se da ova minimalna plata koja se najavljuje, minimalna cena rada i dalje je daleka od one minimalne potrošačke korpe i kada se ti parametri izjednače, kada minimalne penzije, minimalna plata budu u situaciji da pokriju minimalnu potrošačku korpu, e, onda se može govoriti o uspešnosti fiskalne politike.
Zahvaljujem, kolega Saviću. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite kolega Periću.
Mi smo ovde u ovom članu tražili intervenciju tako što smo tražili da se doda, pošto u članu 16. stoji: „Službene potrebe međunarodnih organizacija, ako je predviđeno Međunarodnim ugovorom, biće oslobođene poreza na dodatu vrednost“, a mi smo zahtevali ovde jednu preciznost, da - ukoliko su ti ugovori i ratifikovani, onda je obavezujuće. Vi znate kakva je praksa u svetu, kad je u pitanju primena tih međunarodnih ugovora, da oni imaju snagu čak i iznad domaćih propisa u formi zakona ili podzakonskih akata, samo ukoliko su i ratifikovani. Naravno, određen broj zemalja to ne radi, ali mi želimo da poštujemo i te međunarodne ugovore koji su ratifikovani. Ali, ovde, kad je u pitanju porez na dodatu vrednost, gospodine ministre, više je mojih kolega i članova SRS istaklo i isticalo problem povećanja poreza na dodatu vrednost 2012. godine. I kada je onaj Mlađan Dinkić, poznat kao „gulikoža“ vladao finansijama Republike Srbije, države Srbije, on nije imao tu visinu poreza na dodatu vrednost. Sad mi razumemo da se država možda i činjenjem i sprovođenjem upravo takve politike našla u određenom momentu u krizi i da je trebalo to na neki način rešavati, pa ajmo da građani Srbije plaćaju cenu, kažite vi. Ali, da li je možda trebalo izvršiti analizu? Već osam godina se primenjuju te povećane, odnosno uvećane tarifne stope. Kakvi su finansijski efekti? Kakva je mogućnost ove države za koju vi kažete da je stalno, finansijski posmatrano, u uzlaznoj liniji? Nešto se i vidi, nije baš sve da nije tako, ali mi smo još uvek previše zadužena država. Vrlo često oni iz sektora finansija kažu da mi uzimamo sad kredite pod povoljnijim uslovima nego što je to bilo nekad. Cena kapitala na tržištu ima manju vrednost. Velike su obaveze na zaposlenima, velike su obaveze na poslodavcima i osnivačima firmi koji primaju lični dohodak iz radnog odnosa. Da li je Ministarstvo finansija razmišljalo o tom smanjenju?
Zahvaljujem, kolega Periću. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Miljan Damjanović. Izvolite, kolega Damjanović.
Hvala, gospodine predsedavajući. Evo, još jedan u nizu zakona suštinskih, kada govorimo o oblasti ekonomije, suštinskim problemima koji se dešavaju u praksi i nešto što, kada su prošle godine od uvođenja PDV-a i njenog povećanja nismo dobili ključan odgovor – koji je to nivo kroz poreze koliko smo kao država prihodovali? Druga, po meni mnogo bitnija stvar, a kako stoje stvari, ni ove godine nećemo čuti, a to je gde su ta finansijska sredstva utrošena. Mi ovde meseci unazad slušamo od ministara, predstavnika Vlade da se ulaže najveći deo sredstava u infrastrukturu, putnu infrastrukturu i sve ostalo, Ali se postavlja sledeće pitanje – kada će neka Vlada doneti i poštovati Ustav Republike Srbije, doneti zakon o završnom budžetu? To, šta će reči neki ministar, da li ćete vi dovoljno ubedljivi biti da nam kažete – evo, to je sada tu otišlo, smanjićemo ovde, ovde ćemo dodati, ja vama lično mogu i da verujem na reč, poznajem vas dobro i mogu da vam verujem na reč, ali da li će građani Srbije da veruju? Neće, zato što ne vide gde su ta sredstva koja oni redovno plaćaju kroz programiranje različitih finansijskih dobara i obaveza, gde su ta sredstva utrošena za sve ove godine. Tu se postavlja pitanja. I zašto, ukoliko ne krijete, zašto kao Vlada Republike Srbije posle 15 godina budete prva Vlada koja će doneti zakon o završnom računu, da se pogledamo u oči i da vidimo gde su tačno ta sredstva koja su, kako kažete ušteđena ili dodatno zarađena, kako god ih nazivali. Utrošena za sve ove godine, pa ćemo doći do tih 72% za sedam godina, kroz akcize, kroz PDV, kroz sve ostalo, gde je povećan budžet, kompletno ukupna nominalna vrednost koja je, gde su ta sredstva za ovih sedam godina utrošena? Hvala.
Zahvaljujem kolega Damjanoviću. Na član 8. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača je na sednici Odbora za javne finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Amandman na član 8. podneo je narodni poslanik Filip Stojanović. Reč ima narodni poslanik Filip Stojanović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Milićeviću. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre sa saradnicima, podneo sam amandman na član 8. stav 3. Predloga zakona o izmeni i dopuni Zakona o porezu da dodatu vrednost. Amandmanom sam tražio da se odredbe koje se odnose na posebne namene briše iz predloga zakona. Srpska radikalna stranka smatra da zakon mora jasno i glasno da definiše sve stvari koje predstavljaju predmet zakona. Smatram da ne postoje posebne namene koje se ne mogu regulisati zakonom. U protivnom, ovo odmah izaziva određenu sumnju da se nešto krije i da neko želi da iz svega ovoga izvuče korist za sebe. Ovo, pogotovo, što se radi o zakonu koji reguliše najvažnije fiskalnu stvar, a to je porez na dodatu vrednost. Porez na dodatnu vrednost je stavka iz koje se budžet najviše puni, zato ovde ne sme biti nikakvih nedoumica i nikakvih posebnih namena. Kod poreza na dodatu vrednost može se diskutovati o iznosu tog poreza o tome da li je on primaran, našem BDP, i slično, ali, ovde ne sme biti mesta za tzv. posebne namene. Zato smatram, da treba još jednom da razmotrite i usvojite amandman koji sam podneo u ime SRS. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Stojanoviću. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite, koleginice.
Ovaj član treba brisati i to smo i predložili, zato što se ovim članom zapravo predviđa kada se uračunava procenat srazmerno poreskog odbitka kod utvrđivanja u prometu dobara i usluga, utvrđivanju procenta srazmernog poreskog odbitka. Zašto mi mislimo da ovo treba brisati? Pre svega zbog ovog stava gde ste predvideli da se ovo odnosi na povremeni promet nepokretnosti, rekli ste iz stava 5. tačka 3. ovog člana, i da se pod ovim podrazumevaju najviše dva prometa nepokretnosti u jednoj kalendarskoj godini. Znači, neće se uračunavati taj procenat srazmernog poreskog odbitka u slučajevima da neko izvrši u toku godine dva prometa nepokretnosti. To znači da neko može da preproda dva hotela, i on će u ovom delu biti oslobođen PDV, a baš je malo zaradio. Onda ste ovde vi nama pokušali da objašnjavate kako mi nismo razumeli šta ste vi u stvari hteli da kažete, pa ste onda rekli kao primera radi, povremeni prometi nepokretnosti, to su ta dva puta godišnje, u zagradi ste napisali, veoma često u tim slučajevima reč je o prometima koji su oslobođeni PDV bez prava na odbitak prethodnog poreza, a ređe o prometima za koje postoji obaveza obračunavanja PDV. Evo, mi smo naveli primer slučajeva kada nema oslobađanja PDV, a to je rekoh, preprodaja dva hotelska kompleksa, pa dva puta godišnje, pa preprodaja nekog velikog tržnog centra, pa može dva puta godišnje, pa preprodaja nekog velikog restorana, pa opet može dva puta godišnje, ili sve ovo pojedinačno jedanput godišnje, ili dva puta godišnje. Dakle, ovo je očigledno namenjeno za nekoga, videćemo do kraja ove godine i početkom naredne, biće verovatno u novinama, ko to prodaje neki veliki kompleks, hotelski, ili neki tržni centar, ili neki dobar restoran, razrađen, sa zvučnim imenom, pa ćemo onda podsetiti javnost da ste upravo zbog toga nekog, ili tih nekih, odnosno da ćete doneti ovakav zakon. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Izvolite, kolega Šešelj.
Hvala, gospodine Milićeviću. Pre svega, govoreći o PDV-u, kao jednoj od najvećih zaostavština, jednog od najvećih kriminalaca koji je bio u vlasti posle 5. oktobra 2000. godine, Mlađana Dinkića, i svega ostalog što su tekovine 5. oktobra i te politike koja se vodila, postoji jedna stvar koju su naprednjaci, tj. SNS i SPS usvojili od te DS. Socijalistička partija Srbije je to podržala u osnivanju, dakle 2011. godine, naprednjaci koji su to kritikovali kada je ta institucija o kojoj govorim, institucija javnog izvršitelja, prvi put se pojavila u Srbiji, naprednjaci su bili protiv, a posle toga su to prihvatili i obnovili, tj. doneli zakone 2015. i 2019. godine vezano za temu izvršitelja. Gospođa Nela Kuburović je u Skupštini rekla kako su samo za poslednjih šest meseci tj. u prvoj polovini ove godine izvršitelji uplatili na ime PDV više od milijardu dinara u budžet Srbije. Dakle, javni izvršitelji, privatnici u stvari koji naplaćuju dugove i enormno se bogate na dužnicima, izvlače ekstra profit, su platili milijardu dinara, zaradili su, dakle, promet im je bio pet milijardi dinara, jer je PDV 20%, i Republika Srbija, ne samo što se odrekla četiri milijarde dinara za pola godine, zato što je taj posao preuzeo javni izvršitelj umesto sudova, zatvara oči na sva kršenja zakona, na brutalnost, bahatost, bezobrazluk i kriminal kojim se ti izvršitelji danas u Srbiji službe, ali važno je da mi imamo milijardu dinara u budžetu. Dakle, oni su platili svoj deo, dali su 20% da bi mogli da pljačkaju građane Srbije za tih pola godine. Dakle, oni su platili porez na svoje pljačkanje. To u Vladi Srbije nikom nije čudno, to nikog ne zanima i niko ne vidi problem u svemu tome. Onda se mi ovde gađamo zlatnim dobima, platama od 500 evra, nikad boljim stanjem, poredimo se sa Kinom, i šta ja znam. Dakle, realnost je takva u Srbiji. S druge strane, ukoliko mi zaista treba da donosimo neke suverene odluke i da nas zanima naš napredak u sferi ekonomije i standarda naših građana, mi pre svega treba da prekinemo da slušamo, bez pogovora, diktate MMF-a, a i ova Vlada i prethodna, a i pre 2012. godine, Vlada u kojoj ste vi učestovali, je radila isključivo u ekonomiji ono što kaže MMF i ništa drugo.
Zahvaljujem, kolega Šešelj. Po amandmanu, narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite, koleginice Radeta.
S obzirom da je ovo poslednji amandman na poslednji od ova tri predloga zakona o kojima smo raspravljali, koji vi imate valjda nameru već danas da usvajate, želim da iskoristim ovo vreme da podsetim na neke bitne elemente ovih zakona o kojem su poslanici SRS govorili i u načelnoj raspravi, a evo i danas u pojedinostima, odnosno po amandmanima. Rekli smo da je prilično iznenađujuće da se rebalans budžeta radi svega mesec dana pre ili mesec i neki dan pre usvajanja novog budžeta, kako ste najavili da će i biti, i kako po budžetskom kalendaru i prestoji i kako bi trebalo. Ali, vi ste zapravo želeli da se pohvalite stanjem u budžetu, da se pohvalite suficitom. Sad, znate, nije suficit uvek nešto čime treba da se hvalite, jer i suficit govori o tome da niste dobro planirali punjenje budžeta i da niste dobro planirali potrošnju. Imali ste vi gde i te kako i u toku godine da potrošite ovaj tzv. višak sredstava i često ste se hvalili, svi predstavnici vlasti, kako otprilike u Srbiji ima para da se ne zna šta ćete od njih. Onda mi često vidimo one tužne slike, recimo višečlanih porodica, dece koje je sudbina ostavila bez jednog ili bez oba roditelja u trošnim, ruševnim kućama itd. Vi nikada niste odlučili da porazgovarate sa lokalnim samoupravama i da njima na neki način naložite, sugerišete, kako god, da oni svako u svojoj opštini reši te najdrastičnije primere. To svakako za opštinu ne bi bilo mnogo, a za te porodice bilo bi mnogo. Znate, i danas-dan imamo, nažalost, mnoge porodice koje žive u kućama, u domaćinstvima u kojima je isključena struja i ne želimo mi sada ovde da pričamo neku populističku tužnu priču, ali samo moramo da vas otreznimo, da vam kažemo kakvo je zaista realno stanje u državi Srbiji. Da vas podsetimo da u Srbiji za tzv. minimalac, za najnižu cenu rada, radi više od 400.000 ljudi danas. Vidite, ministre, kako je moguće da neko sa tim minimalcem koji je 27.022 dinara, i tako će biti do kraja ove godine, a od naredne godine biće za 3.000 više, pa će to biti 30.022 dinara, pa da pitamo kako to, kojom to gimnastikom, kolokvijalno rečeno, neko može da izgura tih mesec dana sa toliko novca. Naravno da ne može. Upravo takve porodice su danas ili sa isključenom strujom ili su im izvršitelji pred vratima, ili su im izvršitelji već uzeli to nešto što imaju pokretne imovine, prete i oduzimanjem nepokretne imovine itd. To je realnost u Srbiji, to je stanje u Srbiji. Vi volite da se hvalite kako ste izgradili, ne znam koliko kilometara auto-puteva, završavate koridore itd. Niko normalan vam neće reći nešto loše zbog toga. Naprotiv, reći ćemo – dobro je da se to radi. Naravno, imamo i tu primedbi. Kada smo ovde govorili da će „Behtel“ raditi deo koridora od Preljine do Pojata za 300 miliona evra više nego što je nudila kineska firma, nama su ovde hteli oči da vade. Kažu da mi izmišljamo, da to nije tačno. Mi to pričamo od oktobra prošle godine, evo, taman negde ovih dana je godina dana od kada je Vojislav Šešelj prvi put na konferenciji to obelodanio i pokazao dokaz, nekakav predugovor koji je Zorana bez znanja ikoga u Vladi potpisala sa predstavnicima „Behtela“. Evo, pre 10 dana se to desilo. Onda su nama rekli – vi ste protiv gradnje auto-puteva. Zamislite koji pametan zaključak. Dakle, nije problem što se gradi auto-put, deo od Preljine do Pojata, naprotiv, neophodno je, jedva čekaju ljudi koji tamo žive, jedva čekaju oni koji će prolaziti tuda i to je odlično, ali problem je što je tu ukradeno 300 miliona evra za koje se mogao završiti onaj krak do Požete, na primer. Kažu stručnjaci da bi to otprilike toliko novca bilo. Nije dobro što su se onoliko puta pravile greške na Grdelici, ono urušavanje zida. Problem je što su se tri ili pet dana nakon puštanja onako spektakularnog tog koridora pojavile pukotine, što se ispostavilo da asfalt ni pet centimetara nije debeo. Problem je što se grade auto-putevi sa garantnim rokom od dve godine. Pa najobičniji kućni aparat koji kupite ima garantni rok pet godina. To su problemi o kojima mi govorimo, kada je u pitanju infrastruktura kojom se vi hvalite. Dakle, što se tiče SRS, gradite, gradite puteve, gradite koridore, spajajte sva sela putem, putnom mrežom sa sedištima opština, ali vodite računa da taj posao bude čist, da se ne krade na tim poslovima i da se radi kvalitetno. Ali ono što je svakodnevni život građana Srbije je ono o čemu mi govorimo ovih dana i o čemu želimo da govorimo i danas, evo, sad pred kraj ove rasprave. Ovde nam je ministar Siniša Mali nekoliko puta ponovio da će se od sledeće godine penzije usklađivati po tzv. švajcarskom modelu. Neverovatno, pet minuta posle toga čitam vest, neke od vaših provladinih novina, kaže – Skupština prelomila, penzije se usklađuju po švajcarskom modelu. Skupština niti je dobila predlog zakona, niti raspravljala, niti usvojila, neverovatno. Dakle, vi pokušavate tom pričom da zamaglite istinu, a istina je da u 2019. godini nije bilo povećanja penzije, a istina je da su srpski radikali tvrdili da neće biti povećanja penzije, zato što ste kao nigde u svetu ostavili da Vlada određuje koliko će, da li će i kako će usklađivati penzije, umesto da ste odmah u Predlogu zakona, odnosno kasnije u zakonu to predvideli. Kad bude došao taj zakon na dnevni red, čitaćemo ministru šta je on govorio, a šta smo mi govorili, pa će mu biti neprijatno, i poslanicima većine, a pogotovo oni što čitaju napisane tekstove, biće im neprijatno kad ih budemo podsećali kako su tvrdili da to ne treba da se reguliše zakonom, a očekujemo da će ipak to i da urade. Kada su u pitanju penzije, znate, ministre, neprihvatljivo je da najniža penzija bude 7,5 puta manja od najviše. To je prosto neverovatno. To ne može ni u nekim državama gde se može živeti od najniže penzije. Šta je stav SRS? Naš stav je da najniža penzija mora biti u iznosu da od te penzije može da se živi, a to znači, kao i onaj minimalac, da to ne može biti iznos manji od 37.000 dinara mesečno. Vi ste rekli, vaša statistika, vaši podaci, da je 37.000 dinara mesečno minimalno potrebno da se mesec dana preživi. Zašto mislite da na preživljavanje nema pravo 400.000 ljudi koji rade za minimalac i njihove porodice i zašto mislite da na preživljavanje nema pravo više od 300.000 penzionera koji imaju ove najniže penzije? Nemate vi na to pravo, nema niko na to pravo. Kao što je zastrašujuće, ja drugi izraz ne mogu sad da nađem, zastrašujuće je da 105.000 ljudi u Srbiji, penzionera, prima negde oko 10.000 dinara penziju. Pa šta može da uradi sa 10.000 dinara? Šta može da uradi? Da kupi štrik da se obesi? To je prosto neverovatno da ste vi toliko srozali taj najstariji deo našeg stanovništva. A penziju od oko 14.000 dinara prima 132.000 penzionera, 132.000 penzionera prima penziju od oko 14.000 dinara. Da li vi mislite da je moguće preživeti sa tim iznosom i kako se ti jadni ljudi zlopate i muče? Probajte da prošetate nekada kroz pijacu, da čujete muke, da vidite kako kupuju i šta kupuju, da vidite kako se kupuje jedna voćka, jedna, jedna jabuka, i to onog dana kada se primi pola od ovih 14.000 dinara. Strašno je, strašno je zaista koliko s jedne strane pokušavate da pokažete kako vi sve to radite, sređujete fasade, puteve itd, ponavljamo, protiv čega niko ništa nema, ali umesto da uradite ove sistemske stvari, obećavali ste da će svi u Srbiji početi da žive bolje, ne oseti se taj boljitak. Naprotiv, mnogo se teško u Srbiji živi, mnogo se teško živi u Srbiji, ministre. Kada budete išli negde po Srbiji, nemojte samo da čujete one što su došli da aplaudiraju, i oni teško žive, ali to su ljudi koji iz svojih razloga veruju u politiku stranaka na vlasti. Nemamo mi ništa protiv toga, svako ima pravo da razmišlja, da odlučuje, da bira itd, ništa to nije sporno. Poslušajte malo ljude koji nisu tu da vama ili bilo kome drugom iz vlasti aplaudiraju. Ti ljudi teško žive. Da li vi znate, ministre da takođe zvaničan podatak oko 300 hiljada dece u Srbiji nema treći obrok? Da li vi znate, da li ste vi svesni koliko je to jeziva istina? A, znate šta može biti treći obrok? I, treći obrok može biti parče hleba namazano nekim margarinom i šolja čaja. Ni to nema. Dakle, završavam kolega Milićeviću, vidim da je potrošeno vreme, samo da rezimiramo. Ministre Antiću, kada budete radili budžet, već je valjda u završnoj fazi, Predlog budžeta za narednu godinu, vodite računa o običnom građaninu, o običnom čoveku. Nemojte da radite ovakve predloge, gde finansirate i nevladine organizacije i agencije i prajdove i ne znam kakve sve skupove, a narod gladan, verujte. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Reč ima predstavnik predlagača ministar Aleksandar Antić. Izvolite, gospodine ministre.
Pre svega želim da se zahvalim svim narodnim poslanicima na diskusiji po amandmanima. Mislim da smo imali jedan dijalog koji je pokušao da baci jednu dobru sliku na sve ovo što radimo. Naravno, nije posao opozicije da hvali vlast i to nije bilo, niti je igde bilo, niti će biti ovde kod vas i sa tog stanovništva, zaista sa jednom filozofskom mirnoćom, razumem i određene kritičke tonove koji nisu uvek apsolutno realni i znamo i sami da bez obzira što niko u Srbiji pa ni mi koji smo deo Vlade ne možemo da kažemo da smo apsolutno zadovoljni životom u svim segmentima. Teško je ne reći da Srbija zaista napreduje u onim ključnim, pre svega ekonomskim performansama. Znate šta, mi možemo da se sporimo sada oko toga, da li je 30.022 dinara kao minimalna zarada nešto što iz svakog od naših pojedinačnih uglova je dovoljno. Naravno uglavnom ćemo se složiti, svako od nas misli da to treba da bude više, ali oko jedne stvari ne možemo da se sporimo. Minimalna zarada je u Srbiji u poslednjih sedam godina porasla je za 54,37%, sa 19.000 dinara na preko 30.000 dinara. To je ponavljam uspeh. Taj uspeh mi ne tražimo samo za sebe, to je uspeh za Srbiju, to je uspeh Vlade, to je uspeh parlamenta, ali to je uspeh i svih građana koji su uzeli aktivno učešće u svim merama finansijske konsolidacije koje su Srbiju izvele na zelenu granu. Srbija je bila pred bankrotom. Ljudi, ja znam da svako od nas voli da sve ono što je ružno i za nas spakuje negde u mali mozak i da relativizuje, ali naprosto moramo da se setimo da je Srbija bila pred bankrotom i da su donete teške mere finansijske konsolidacije koje su se iz toga izvukle. Ne kažem, niti ukazujem prstom na bilo koga da je kriv što smo bili u takvom stanju, niti ja to politizujem, ali je to činjenica. To je bilo i to je činjenica oko koje ne možemo da sporimo, Srbija je bila pred bankrotom. Srbija je danas stabilna. Srbija je imala javni dug koji je bio u fazi da ozbiljno ugrozi tekuću likvidnost i sve ostale naše ekonomske, da kažem tokove, danas je na 51% i tako dalje i tako dalje u svim elementima. Nekada su se ljudi radili rebalansi da se kroz te rebalanse krajcuju određena davanja, zato što su manji prihodi. Ovo je prvi put da ova Vlada radi rebalans budžeta i to ga radi zato što ima veće prihode i zato što hoće te rezultate da podeli sa građanima i zbog toga rastu i plate, zbog toga ide i podrška penzionerima i to je nešto što mislim da svi treba da ocenimo kao pozitivno, jer ponavljam to je zemlja u kojoj mi živimo. Dali smo zadovoljni? Verujte, pa nismo, ni vi, ni ja. Da li može više, da li može bolje? Apsolutno, da. Da li treba svi zajedno da radimo? Apsolutno verujem u to da ćemo svi zajedno raditi na tome da Srbija bude bolje mesto za život i u toj borbi naravno svi treba da daju svoj doprinos. Vlada će raditi vredno, predsednik će biti lokomotiva, parlament mora da bude jedna od ključnih mesta gde ćemo stvarati i politički i ekonomski ambijent da Srbija napreduje. Zahvaljujem se još jednom pre svega poslanicima vladajuće većine na velikom strpljenju i velikoj podršci koju daje Vladi, ali se zahvaljujem i opoziciji na kritici koja u dobroj meri je zaista, da kažem, vrlo kvalitetna i produktivna. Naravno, po nekad je politizovana, ali to jeste deo našeg političkog života. Nemojte Vjerice da krivimo medije zato što poneki put loše prenesu raspravu iz parlamenta. Pa, neki put se mi međusobno ne razumemo, najčešće je teško da neko razume i oko čega se mi ne razumemo, pa onda mogu pogrešno i da prenesu.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Pravo na repliku, narodni poslanik, Vjerica Radeta. Izvolite.
Problem je samo što ti mediji citiraju ministra, a ne citiraju narodnog poslanika, pa onda zato dođe do zabune. Što se tiče lokomotive, možda će brže da krene kad budete izgradili železničku prugu koju obećavate. Ali, ministre, kažete nije posao opozicije da hvali Vladu, pa nije, ali posao opozicije jeste da ukazuje na propuste u radu Vlade, ali kao što to rade srpski radikali i da kaže ono što je dobro. Mi to nikada nismo ni vama, ni bilo kome, pogotovo ne ovoj Vladi za koju mi mislimo da je dobro što održava kontakte sa Ruskom Federacijom, nedovoljno po našem mišljenju, mi mislimo da treba prekinuti put u EU, a tražiti integraciju u evro-azijskim zemljama, sa Rusijom pre svega na čelu. To su različiti koncepti vođenja države. Mi kada budemo vlast mi ćemo to sasvim sigurno uraditi. Ministre, kažete da se ne sporimo oko 30.022 dinara minimalne zarade. Ne sporimo se mi i ne možemo, pa nismo valjda blesavi da kažemo, nije dobro što ste za 3.000 povećali. Jeste 30.000 više od 27.000 ali u međuvremenu je svašta poskupelo, ministre. Poskupeo hleb, poskupela pomalo struja, ono za ono održavanje, gas, putarina, poskupele robe široke potrošnje, govorila sam i ministru Sinišu Malom, poskupelo meso svinjsko, meso juneće. Tako da, rekla sam, neće tu biti nekog posebnog povećanja potrošnje, bar ne u nekim drugim segmentima, trošiće se za ono za šta i sada, jer za taj iznos ne može ništa više. Kada je u pitanju javni dug, broj zaposlenih, prosečna plata i tako dalje, ministre, Zavod za statistiku je, a svi to znamo, menjao metodologiju i zato imamo te brilijantne podatke. Kažu, dobri ekonomski stručnjaci, traži od ministra Siniše Malog da nama da prave podatke, ne podatke koje oni hoće, da nam daju prave podatke, pa ćemo mi izračunati i prosečnu zaradu i broj zaposlenih i javni dug i rast cena, pa će cela Srbija biti iznenađena koliko vaš zvanični podaci su daleko od realnog stanja. Hvala vam.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona, u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona, u načelu i u pojedinostima, i u celini. Poštovane, dame i gospodo narodni poslanici, sada određujem pauzu do 14 časova i 50 minuta. Zahvaljujem.
Poštovane dame i gospodo, pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnoj poslanici u Narodnoj skupštini za upražnjeno poslaničko mesti, kako bismo omogućili njeno učešće u radu Narodne skupštine. Uručeno vam je odluka RIK o dodeli mandata narodnog poslanika radi popune upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini. Takođe, uručen vam je Izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatna-imunitetska pitanja Narodne skupštine, koji je utvrdio da su stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnom poslaniku sa predlogom da Narodna skupština shodna članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnoj poslanici Nevenki Kostadinovoj, izabranoj sa Izborne liste Aleksandar Vučić - Srbija pobeđuje. Na osnovu odluke RIK izveštaja i predloga Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanjem mandata narodnoj poslanici Nevenki Kostadinovoj. Čestitam poslanici na izboru i molim da se pripremi za polaganje zakletve. Poštovana poslanice, molim vas da saglasno članu 17. Zakona o Narodnoj skupštini ponavljate sa mnom zakletvu koju ću čitati. Zaklinjem se da ću dužnost narodnog poslanika obavljati predano, pošteno, savesno i verno Ustavu, braniti ljudska i manjinska prava i građanske slobode, i po najboljem znanju i umeću služiti građanima Srbije, istini i pravdi. Čestitam vam. Molim poslanicu da potpiše tekst zakletve. U ime Narodne skupštine i u svoje lično ime, čestitam vam na izboru narodnog poslanika i želim vam uspešan rad u tekućem, mandatnom periodu. Sačekaćemo da poslanica preda zakletvu. Hvala, možete zauzeti svoje mesto. Poštovani poslanici, pošto smo završili raspravu o 1, 2. i 3. tački dnevnog reda ove sednice, podsećam vas na odredbu člana 87. stav 5. Poslovnika, prema kojoj predsednik Skupštine može da odredi da dan za glasanje o predlogu pojedinog zakona bude odmah po završetku pretresa tog predloga zakona. U skladu sa ovom odredbom određujem ponedeljak 7. oktobar 2019. godine, sa početkom u 15.00 časova, kao dan za glasanje o 1, 2. i 3. tački dnevnog reda. Poštovane dame i gospodo, molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice da proverimo kvorum za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 133 narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2019. godinu, u načelu. Zaključujem glasanje: za – 135, protiv – niko, uzdržan – jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela poslanica Aleksandra Belačić. Stavljam na glasanje. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman Nataše Sp. Jovanović na član 1. sa ispravkom. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman poslanika Miladina Ševarlića na član 1. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman Marijana Rističevića na član 1. Zaključujem glasanje: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen amandman. Stavljam na glasanje amandman Ružica Nikolić na član 2. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman Srete Perića na član 2. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman Aleksandra Šešelja na član 2. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman Milorada Mirčića na član 2. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman Miljana Damjanovića na član 6. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman Miladina Ševarlića na član 7. razdeo 24. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman poslanika Marijana Rističevića na član 7. razdeo 54, sa ispravkom. Zaključujem glasanje: za – osam narodnih poslanika. Konstatujem da nije prihvaćen amandman. Stavljam na glasanje poslanika Marijana Rističevića na član 10. Zaključujem glasanje: za – sedam poslanika. Konstatujem da nije prihvaćen amandman. Stavljam na glasanje amandman poslanika Marijana Rističevića na član 12. Zaključujem glasanje: za – sedam poslanika. Konstatujem da nije prihvaćen amandman. Stavljam na glasanje amandman Vjerice Radete na član 12. Zaključujem glasanje: niko nije pristupio glasanju. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Zaključujem glasanje: za – 135, protiv – niko, uzdržan – jedan. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2019. godinu, u celini. Zaključujem glasanje: za – 136, protiv – niko, uzdržan – jedan. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2019. godinu. Druga tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BUDžETSKOM SISTEMU Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, u načelu. Zaključujem glasanje: za – 136, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao jedan poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman Nataše Jovanović na član 1. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman Nemanje Šarovića na član 1. sa ispravkom. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman Ružice Nikolić na član 2. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman Marijana Rističevića na član 3. Zaključujem glasanje: za – osam poslanika. Konstatujem da nije prihvaćen amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 3. Nemanje Šarovića. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman Aleksandra Šešelja na član 4. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman Milorada Mirčića na član 4. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman Aleksandre Belačić na član 4. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman Vjerice Radete na član 4. sa ispravkom. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 5. koji je podneo narodni Miljan Damjanović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 6. koji je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 8. koji je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 10. koji je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 11. koji je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 11. koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 11. koji je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 13. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – sedam narodnih poslanika. Amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 13. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Zaključujem glasanje: za – 137, protiv – niko, uzdržan – jedan. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, u celini. Zaključujem glasanje: za – 136, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu. Treća tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZU DA DODATU VREDNOST Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost, u načelu. Zaključujem glasanje: za – 135, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala tri narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Zaključujem glasanje: niko nije pristupio glasanju. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – osam. Nije usvojen amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Zaključujem glasanje: niko nije pristupio glasanju. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Zaključujem glasanje: niko nije pristupio glasanju. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Zaključujem glasanje: niko nije pristupio glasanju. Stavljam na glasanje amandman na član 5. koji je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Zaključujem glasanje: niko nije pristupio glasanju. Stavljam na glasanje amandman na član 7. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za - osam. Stavljam na glasanje amandman na član 7. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: niko nije pristupio glasanju. Stavljam na glasanje amandman na član 7. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 7. koji je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 8. koji je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Zaključujem glasanje: niko nije pristupio glasanju. Stavljam na glasanje amandman na član 9. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: niko nije pristupio glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 10. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost, u celini. Zaključujem glasanje: za – 136, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala dva narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost. Ovim završavamo današnji rad i nastavljamo sutra u 10.00 časova. Hvala.