Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Treću sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. Pozivam vas da minutom ćutanja odamo poštu žrtvama albanskog terorizma na Kosovu i Metohiji. "Slava im"! Obavešavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 178 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutan 131 narodni poslanik i da, prema tome, postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavamo vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Milan Nikolić i Slobodan Lalović. Saglasno članu 80. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog članom 80. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine zbog potrebe da Narodna skupština izabere tri poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore. Dostavljen vam je zapisnik Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini, održane 16. i 17. marta 2004. godine. Pošto današnjoj sednici prisustvuje više od 126 narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa prethodne sednice, shodno članu 82. stav 3. Poslovnika. Obaveštavam vas da je proverom u službi za poslove Administrativnog odbora utvrđeno da tom odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na zapisnik sa navedene sednice. Prelazimo na odlučivanje o zapisniku. Stavljam na glasanje zapisnik Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini, održane 16. i 17. marta 2004. godine. Za 133, protiv jedan, nije glasalo sedam, od ukupno 141 prisutnog narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila zapisnik Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini, održane 16. i 17. marta 2004. godine. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Za 127, nije glasalo 12, od 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova utvrdila dnevni red Treće sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini, u celini. D n e v n i r e d: 1. Izbor tri poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore. Prelazimo na rad prema utvrđenom dnevnom redu sednice. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Tražim reč po Poslovniku.) Reč ima Tomislav Nikolić, po Poslovniku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, po članu 221. "narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenje i objašnjenje od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama". Ne znam da li je vama poznato da je na Kosovu i Metohiji izvršen genocid preostalog srpskog življa na teritorijama južno od Kosovske Mitrovice? Ne znam da li je vama poznato da su mnoge skupštine u svetu raspravljale o tom problemu? Ne znam da li vam je poznato da ste vi narodni poslanici u Narodnoj skupštini Republike Srbije? I još uvek ne znam da li vas to uopšte interesuje i da li je uopšte trebalo, gospodine predsedniče, da započinjete ovu sednicu, a da mi ne raspravljamo o Kosovu i Metohiji. I kakvo je to licemerje, odati počast žrtvama terora i ne progovoriti ni jednu reč posle toga o tom teroru. I koliko ćemo puta još ovde da ustajemo, nakon takvih vaših poziva. I šta se trenutno radi u vezi Kosova i Metohije i o čemu pregovarate u Briselu? Kakve predloga o kantonizaciji dajete, ko vas je za to ovlastio, ko rešava o tome šta će biti sa Srbijom u najskorijoj budućnosti, posebno sa Kosovom i Metohijom, ko su ovlašćeni ljudi, ko ih je ovlastio, ko stoji iza njih? Mi nećemo učestvovati u radu ove sednice Narodne skupštine. Nas ovo interesuje u okviru redovnih aktivnosti, a Srbija nije u redovnom stanju. Jeste u Beogradu u redovnom stanju, ali Srbija nije u redovnom stanju. Narodna skupština Republike Srbije ne raspravlja o Kosovu i Metohiji. Usvajamo zapisnik sa prethodnih sednica. Pravimo se ludi, kao da se ništa nije ni desilo. E, pa mi nećemo da se pravimo ludi, a nekima ovde neće ni trebati da se prave da su ludi ako prihvatite zaista da idete po dnevnom redu, koji je unapred utvrđen kako je utvrđen. Pre samo jednu noć dobili ste Predlog zakona o budžetu, pročitali ste ga i utvrdili šta valja, šta ne valja, koliki je deficit i šta će iz čega da se finansira. Hvala lepo. Moraćemo mi da vodimo ovu skupštinu da bi ona rešavala o onome što je najvažnije. Molim poslanike Srpske radikalne stranke da napustimo salu. (Poslanici SRS su napustili salu u 12,40 časova.)
Gospodine Nikoliću, tražili ste odgovor. Možete da ga dobijete. (Tomislav Nikolić: Od vas nisam.) Kao i svi poslanici, vi ste tražili po Poslovniku odgovor od predsednika Narodne skupštine i dužan sam da upoznam sve poslanike da mi je, kao predsedniku Narodne skupštine Republike Srbije, dopisom od 19. marta 2004. godine od strane predsednika Odbora za bezbednost, gospodina Milorada Mirčića, upućen zahtev da iniciram hitno vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije na kome bi se razmatrala aktuelna situacija na Kosovu i Metohiji. Odmah sam sazvao sve predstavnike poslaničkih grupa da se dogovorimo o tome, jer naravno da delim mišljenje da mora da se sazove hitno ovakva sednica i da ona mora da pokaže sposobnost Narodne skupštine da radi. Toj sednici su se odazvali predstavnici pet poslaničkih grupa - DSS, DS, G17 plus, SPO - NS i SPS. Čekali smo da se odazove još jedna poslanička grupa; nije se odazvala. Dogovorili smo se, i o tome obavestili javnost i sve odbore, da bi ova država mogla ozbiljno da reaguje. Skupština, kao reprezentativno telo države, mora da donese ozbiljne zaključke na osnovu pravih informacija i zato je zatraženo od Odbora za bezbednost, Odbora za međunacionalne odnose i Odbora za Kosovo i Metohiju, u koje su uključeni predstavnici svih poslaničkih grupa i koji su u neprestanom zasedanju od trenutka kada je počelo organizovano nasilje na Kosovu, da zajedno sa nadležnim ministarstvima pripreme izveštaje, da se ne bi ova skupština koristila za marketing na tuđoj nesreći, već da ona može na osnovu stvarnih i tačnih podataka da donese, na osnovu ovih izveštaja, rezoluciju koja će obavezivati nadležne organe u Srbiji, dati jasnu poruku građanima Srbije i svojim stavom obavezivati međunarodnu zajednicu da se pomogne našem življu. Dogovoreno je da čim ti izveštaji stignu, a podsećam vas da se upravo zahvaljujući angažovanju predsednika ove skupštine na čelu tih odbora nalaze predstavnici opozicije, odmah prekine redovno zasedanje i otpočne vanredna sednica o Kosovu. Mi te izveštaje čekamo. Istovremeno, da bi javnost znala, mi smo prema prethodnom dogovoru zakazali dve sednice: jedna se tiče potpunog konstituisanja Skupštine Srbije i Crne Gore, jer je i njen rad neophodan za sve što se dešava na Kosovu i Metohiji; druga sednica Narodne skupštine, kojoj ćemo odmah pristupiti posle završetka ove, posvećena je budžetu. Ne samo penzioneri, nego poljoprivrednici i Vojska Srbije i Crne Gore ne mogu da egzistiraju ako se budžet ne usvoji do 31. marta. Svako ko pokušava da zanemari činjenicu da bez budžeta ova zemlja staje i zbog toga pokušava da odloži donošenje budžeta, naravno, radi protiv ove zemlje. Nekoliko puta sam podsetio i zahvaljujem svim poslanicima koji su to prihvatili: možete biti opozicija vlasti, ne smete biti opozicija državi. Molim još jednom sve odgovorne poslanike da poštuju ovo pravilo i sada, kada nam je država u krizi, da se posvetimo onome što stvarno možemo da uradimo da tu krizu rešimo. To je odgovor gospodinu Nikoliću i pretpostavljam da ga i on, kao i svi poslanici Srpske radikalne stranke, dobro zna. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - IZBOR TRI POSLANIKA SKUPŠTINE SRBIJE I CRNE GORE Primili ste listu kandidata za izbor poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore, koju je sačinila Republička izborna komisija, na osnovu predloga poslaničke grupe Demokratske stranke Srbije u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Podsećam vas da je Narodna skupština Republike Srbije, na Drugoj sednici Prvog redovngo zasedanja, održanoj 16. marta 2004. godine, konstatovala da je prestao mandat, pre isteka vremena na koje su izabrani, poslanicima u Skupštini Srbije i Crne Gore Ljiljani Čolić, Draganu Jočiću i Aleksandru Popoviću, izabranim na predlog poslaničke grupe Demokratske stranke Srbije, danom podnošenja ostavki i da su se na taj način stekli uslovi da Narodna skupština Republike Srbije, saglasno članu 20. Zakona o izboru poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore, izvrši izbor novih poslanika u Skupštinu Srbije i Crne Gore na predlog poslaničke grupe Demokratske stranke Srbije. Pre nego što pristupimo glasanju, dozvolite mi da vas podsetim da je u članu 15. Zakona o izboru poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore utvrđeno da su za poslanike Skupštine Srbije i Crne Gore izabrani kandidati sa liste, pod uslovom da je lista kandidata dobila većinu glasova narodnih poslanika na sednici na kojoj prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da o listi narodni poslanici glasaju javno, upotrebom elektronskog sistema za glasanje. Radi utvrđivanja kvoruma, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 128 narodnih poslanika, što predstavlja većinu od 250 narodnih poslanika i da, prema tome, postoji kvorum za rad i odlučivanje. Pristupamo glasanju: Stavljam na glasanje listu kandidata za izbor poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore. Za 125, uzdržan jedan, nisu glasala dva, od 128 narodnih poslanika. Na osnovu rezultata glasanja konstatujem da je lista kandidata dobila većinu glasova od ukupno prisutnih narodnih poslanika i da je Narodna skupština na taj način donela odluku da su za poslanike Skupštine Srbije i Crne Gore izabrani kandidati sa liste Nikola Lazić, Milorad Perović i Miroslav Aleksić. Dozvolite mi da u vaše i svoje ime čestitam poslanicima izbor. Pošto smo izvršili izbor poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore, zaključujem Treću sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. (Sednica je završena u 12,45 časova)
REPUBLIKA SRBIJA NARODNA SKUPŠTINA STENOGRAFSKE BELEŠKE ČETVRTA SEDNICA PRVOG REDOVNOG ZASEDANjA 23. mart 2004. godine (Sednica je počela u 12,45 časova. Predsedava Predrag Marković, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Četvrtu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 126 narodnih poslanika i da, prema tome, postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju narodni poslanici Milan Nikolić i Slobodan Lalović. Saglasno članu 80. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 80. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese budžet Republike Srbije za 2004. godinu i neophodne prateće zakone iz oblasti finansija. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno odredbama Poslovnika, potrebno je da odlučimo o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o porezu na fond zarada, koji je podnela Narodnoj skupštini 19. marta 2004. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 127, od ukupno 127 prisutnih narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim prihodima i javnim rashodima, koji je podnela Narodnoj skupštini 19. marta 2004. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 126, nije glasao jedan, od 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama Zakona o lokalnoj samoupravi, koji je podnela Narodnoj skupštini 19. marta 2004. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 127, nije glasao jedan, od 128 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2004. godinu, sa predlozima odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove za 2004. godinu: Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih, Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednika, Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje samostalnih delatnosti, Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje i Nacionalne službe za zapošljavanje, koje je podnela Narodnoj skupštini 19. marta 2004. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 127, nije glasao jedan, od 128 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o obimu sredstava i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade i porezu na promet u 2004. godini, koji je podnela Narodnoj skupštini 19. marta 2004. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 127, od 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o svim predlozima za hitan postupak, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Za 126, od 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Četvrte sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini u celini. D n e v n i r e d: 1. Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o porezu na fond zarada, 2. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim prihodima i javnim rashodima, 3. Predlog zakona o izmenama Zakona o lokalnoj samoupravi, 4. Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2004. godinu, sa predlozima odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove za 2004. godinu: a) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih, b) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednika, v) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje samostalnih delatnosti, d) Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje, i g) Nacionalne službe za zapošljavanje, 5. Predlog zakona o obimu sredstava i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade i porezu na promet u 2004. godini. Narodni poslanik Branislav Ristivojević, na osnovu člana 86. i 136. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o prestanku važenja Zakona o porezu na fond zarada, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim prihodima i javnim rashodima, Predlogu zakona o izmenama Zakona o lokalnoj samoupravi, Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2004. godinu, sa predlozima odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove za 2004. godinu: Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih, Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednika, Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje samostalnih delatnosti, Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje i Nacionalne službe za zapošljavanje, Predlogu zakona o obimu sredstava i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade i porezu na promet u 2004. godini (tačke: 1, 2, 3, 4. i 5. predloženog dnevnog reda). Da li narodni poslanik Branislav Ristivojević želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 127, nije glasao jedan, od 128 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila ovaj predlog. Rad po utvrđenom dnevnom redu. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: PREDLOZI ZAKONA O POREZU NA FOND ZARADA, JAVNIM PRIHODIMA I RASHODIMA, LOKALNOJ SAMOUPRAVI, BUDžETU I UČEŠĆU OPŠTINA I GRADOVA U POREZIMA NA ZARADE I PROMET (zajednički načelni pretres) Po Poslovniku, reč ima gospodin Vlahović. Predsedništvo je obavešteno da će ovlašćeni predstavnik za ovu tačku dnevnog reda biti gospodin Vlahović, sa liste DS-a. Molim gospodina Vlahovića da karticom potvrdi svoje prisustvo u sali pre nego što uzme reč. (Aleksandar Vlahović se registruje.)
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, predlažem ispred poslaničke grupe Demokratske stranke - Boris Tadić da, u skladu sa članom 90. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, vreme za raspravu bude udvostručeno. Zahvaljujem.
Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona za koje je to predložio narodni poslanik Branislav Ristivojević, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas, da je shodno članu 90. to pravo upravo iskoristio gospodin Vlahović. Možemo da glasamo o ukupnom vremenu za raspravu. Predstavnik poslaničke grupe DS-Boris Tadić predložio je da vreme rasprave u zajedničkom načelnom pretresu bude 10 časova, ako sam dobro shvatio. O ovom predlogu Narodna skupština odlučuje bez pretresa. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 26, protiv 118, uzdržana četiri, nisu glasala dva, od 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj predlog. Pošto ukupno vreme rasprave u zajedničkom načelnom pretresu za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Srpska radikalna stranka - jedan sat 38 minuta, 24 sekunde; Demokratska stranka Srbije - jedan sat, tri minuta, 35 sekundi; Demokratska stranka - 44 minuta, 24 sekunde, G17 plus 37 minuta, 12 sekundi; Srpski pokret obnove - Nova Srbija - 26 minuta, 24 sekunde; Socijalistička partija Srbije - 26 minuta, 24 sekunde, i poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi, tri poslanika SDP - po pet minuta, na osnovu člana 89. stav 3. Poslovnika. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Otvaram zajednički načelni pretres. Da li predstavnici predlagača, magistar Mlađan Dinkić, ministar finansija, i dr Zoran Lončar, ministar za državnu upravu i lokalnu samoupravu, žele reč? Izvolite, reč ima gospodin Dinkić, ministar finansija u Vladi Srbije.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, izuzetno mi je zadovoljstvo i čast što imam priliku danas da predstavim pet zakonskih projekata Vlade Srbije, od kojih je naravno najvažniji Predlog zakona o budžetu za 2004. godinu. Kao što znate, budžet se trenutno nalazi na privremenom finansiranju, s obzirom da budžet za 2004. godinu nije donet u redovnoj proceduri i 31. marta ističe period za privremeno finansiranje, pa je potrebno do tog datuma doneti novi budžet. Ne treba posebno isticati značaj budžeta za funkcionisanje svih državnih službi. Činjenica je da su Ministarstvo finansija i Vlada Republike Srbije uložili ogromne napore da u relativno kratkom roku pripreme ovaj budžet. Ujedno se izvinjavam poslanicima što smo tražili hitan postupak, ali zbog privremenog finansiranja to je bilo nužno. U svakom slučaju pokušali smo da damo što šire obrazloženje budžeta. Tamo gde to nije urađeno, to ćemo učiniti tokom ove diskusije i mog uvodnog izlaganja. Prešao bih sada na obrazlaganje ovih pet zakonskih projekata, imajući u vidu da se vodi rasprava koja je objedinjena. Najpre, filozofija ove vlade biće da rastareti od poreza troškove rada, odnosno troškove proizvodnje. Naša proizvodnja je nekonkurentna, u ovom trenutku dobrim delom i zbog toga što su troškovi rada jako visoki, pa su nam zbog toga cene proizvoda nekonkurentne i na domaćem i na inostranom tržištu. Zbog toga je prva tačka dnevnog reda zakon koji predlažemo prestanak važenja Zakona o porezu na fond zarada. To je porez od 3,5% koji se primenjuje na bruto plate i ukupno opterećuje troškove rada sa oko 5%, s obzirom da se primenjuje kada se već odbiju svi porezi i doprinosi i obračunaju neto plate. Mi smo predložili ukidanje poreza na fond zarada sa važenjem od 1. jula ove godine. Imajući u vidu da Ministarstvo finansija i Vlada Republike Srbije pripremaju novi paket poreskih zakona, pre svega izmenu Zakona o porezu na dohodak građana, gde ćemo urediti osnovice za obračun poreza i doprinosa na zarade, mi planiramo da 1. jula stupi na snagu ova poreska reforma, kojom će značajno biti smanjeni troškovi rada. Prvi u nizu tih zakona je upravo ukidanje poreza na fond zarada. Efekat za privredu - ukupno rasterećenje - iznosi osam milijardi dinara. Imajući u vidu da je ovaj porez u celini prihod lokalne samouprave, Vlada je predložila još tri prateća zakona, kako bi nadomestila gubitak prihoda lokalnoj samoupravi koji je stvoren zbog ukidanja poreza na fond zarada. Drugi predlog zakona koji smo podneli menja Zakon o javnim prihodima i javnim rashodima. Do sada je lokalna samouprava imala učešće u porezu na plate od 5%. Dakle, taj porez na neto plate iznosi 14%, a učešće lokalne samouprave u njemu iznosilo je 5%. Vlada sada predlaže da se to učešće poveća sa 5% na 30%, kako bi se lokalnim samoupravama nadomestio gubitak prihoda zbog ukidanja poreza na fond zarada. Međutim, imajući u vidu da u različitim lokalnim samoupravama efekat ukidanja poreza na fond plata, kao i povećanja učešća u porezu na plate sa 5% na 30%, nije isti, odnosno da je u nekim opštinama ova kompenzacija više nego potrebna, a u nekim nedovoljna, zato se predlaže i novi zakon o obimu sredstava i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade i porezu na promet u 2004. godini. Naime, onim lokalnim samoupravama koje, po osnovu ukidanja poreza na fond zarada sa jedne strane, ali sa druge strane povećanja učešća u porezu na plate sa 5% na 30%, ostvare veće prihode u odnosu na one koje bi imali da je ostao porez na fond zarada biće smanjena stopa učešćau porezu na promet; onim drugim koje ostvaruju manje biće povećano učešće u porezu na promet, tako da prihodi lokalnih samouprava ostanu nepromenjeni zbog ove mere. Napominjem još jednom da svi ovi zakoni i ove promene stupaju na snagu od 1. jula 2004. godine. Takođe, u Zakonu o javnim prihodima i javnim rashodima preciziraju se još neki prihodi koji nisu bili precizirani prethodnim zakonom, jer su u međuvremenu carine i druge uvozne dažbine postale prihod budžeta Republike Srbije, a prethodne godine su pripadale saveznom budžetu. S obzirom da više ne postoji savezni budžet, onda se vrši dopuna člana 9. Zakona o javnim prihodima i javnim rashodima, gde se preciziraju carine i druge uvozne dažbine kao prihod budžeta Republike Srbije. Zatim, u članu 3. ovog zakona kao vrsta takse navodi se boravišna taksa, jer to nije bilo precizno definisano prethodnim zakonom. Konačno u članu 4. ovog zakona vrši se dopuna, tako što se kao lokalni javni prihod navodi naknada za uređivanje zemljišta, čime se vrši usklađivanje sa Zakonom o lokalnoj samoupravi. Pri tome se ne menja pripadnost ovog prihoda, on i dalje ostaje u celini prihod budžeta opštine, odnosno grada, što je uređeno članom 25. Zakona o javnim prihodima i javnim rashodima. Sada mi dozvolite da pređem na obrazlaganje najvažnijeg od svih ovih zakona koje smo danas predložili ovde. To je Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2004. godinu, sa predlozima odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove fondova penzijskog, socijalnog i zdravstvenog osiguranja. Najpre bih želeo da prikažem osnove ekonomske politike nove vlade na bazi kojih je projektovan ovaj budžet. Prethodne godine mi smo imali usporavanje privrednog razvoja, i to značajno usporavanje, uz pad industrijske proizvodnje od 3% i pad poljoprivredne proizvodnje od 7%. Zbog izvesnog rasta u sektoru usluga društveni bruto proizvod prošle godine porastao je, prema nekim procenama, između jedan i po i dva i po procenta. Inflacija je prošle godine oborena na 7,8%, mereno decembar 2003. u odnosu na decembar 2002. To je jedan od najznačajnijih rezultata koji je postignut prethodne godine; dakle, makroekonomska stabilizacija je ostvarena. Problem sa ekonomskom politikom u prošloj godini bio je što smo imali makroekonomsku stabilnost, ali nije bilo privrednog rasta. Naime, industrijska i poljoprivredna proizvodnja su značajno opale i nova vlada je donela odluku da promeni ekonomsku politiku kako bismo preokrenuli ove negativne trendove. Prema projekciji ekonomske politike Vlade Republike Srbije, ove godine društveni bruto proizvod rašće u rasponu od 4% do 5%, s tim što je procena Ministarstva finansija da će to biti 4,3%, ali raspon će biti od 4% do 5% u ovoj godini. Što se tiče inflacije, imajućiu vidu da je već u prva dva meseca, dok je još prethodna vlada imala odgovornost, inflacija iznosila 1,4%, a to na godišnjem nivou iznosi već sada 8,5%, revidirali smo projekciju inflacije prethodne vlade; sada je ona projektovana između osam i devet i po posto na godišnjem nivou, ali u svakom slučaju ostaće jednocifrena. U strukturi rasta drštvenog bruto proizvoda mi predviđamo oporavak industrije. Prošle godine, već sam rekao, industrijska proizvodnja je opala za 3%. Mi ove godine planiramo blagi oporavak od 2%. U poljoprivredi očekujemo rast od najmanje 8%, u građevinarstvu 5%, saobraćaju 4%, trgovini 4% i u ostalim delatnostima 4%. U proseku društveni bruto proizvod, prema našoj proceni, treba da raste između 4% i 5%, odnosno 4,3%, ako idemo sa ovim stopama koje sam sada naveo. U planu za ovu godinu budžeta, predviđeni ukupni prihodi su projektovani na 329,3 milijarde dinara, dok su ukupni rashodi 374,6 milijardi, tako da deficit budžeta iznosi 45,3 milijarde dinara. U odnosu na deficit u prethodnoj godini to je realno smanjenje za 0,4% društvenog bruto proizvoda. Naime, deficit koji je izvršen u prošloj godini je iznosio 43,6 milijardi dinara, što je činilo 4% društvenog bruto proizvoda. Deficit od 45,3 milijarde dinara u ovoj godini čini 3,6% društvenog proizvoda; dakle, radi se o smanjivanju deficita za 0,4% društvenog proizvoda. Što se tiče prihoda, planirani prihodi od 329 milijardi dinara imaju sledeću strukturu: od poreza na dohodak 53,5 milijardi, porez na dobit 6,6 milijardi, porez na promet 124,4 milijarde dinara, akcize 67 milijardi, carine 33 milijarde, ostali poreski prihodi 13 milijardi i neporeski prihodi 31 milijarda. Moram da kažem da su u prvom kvartalu bili planirani prihodi od 68 milijardi dinara, a biće izvršeni sa preko 70 milijardi dinara, što znači da je ova projekcija, imajući u vidu da je prvi kvartal inače najslabiji u prikupljanju poreskih prihoda, konzervativna i potpuno realna. Što se tiče izvora za pokrivanje deficita, pre svega to je neto domaće finansiranje: iznos je 15,7 milijardi. Moram da kažem šta znači ova stavka. To su depoziti trezora Republike Srbije kod Narodne banke Srbije, odnosno privatizacioni prihodi koji su ostvareni u prethodnoj godini, a nisu potrošeni. Prethodne godine prihod od privatizacije iznosio je oko 600 miliona evra; međutim, ova vlada je nasledila svega 200 miliona evra, od čega je 40 miliona evra u Fondu za restituciju i ne može se koristiti za pokrivanje budžetskog deficita, tako da je na raspolaganju za pokrivanje budžetskog deficita 160 miliona evra ili 11,7 milijardi dinara. Moram da kažem da je najveći deo ovih rashoda učinjenu poslednjem kvartalu prethodne godine, kada je došlo do nagle ekspanzije javne potrošnje. Gotovo sve od ovog novca, ovih 400 miliona evra, potrošeno je u novembru, decembru prošle godine, pred izbore. Uglavnom je otišlo na javnu potrošnju, čime su uvećane obaveze ove vlade prema korisnicima javne potrošnje. Start sa kojim mi krećemo je unekoliko određen ovim prekomernim trošenjem prethodne vlade, tako da su mogućnosti za smanjivanje javne potrošnje u ovoj godini novoj vladi zaista bile ograničene. Sa druge strane, osim ovih 11,7 milijardi, koje već postoje na računima Narodne banke Srbije u depozitu trezora, planiramo i izdavanje hartija od vrednosti do iznosa od 4 milijarde dinara, tako da je ukupno neto domaće finansiranje 15,7 milijardi. Drugi izvor za pokrivanje deficita su privatni socijalni prihodi u iznosu od ukupno 16,4 milijarde, koji obuhvataju i prihode od privatizacije državnih banaka. Naime, Vlada planira da proda, odnosno privatizuje državno učešće u tri banke u ovoj godini, i to Jubanke, Kontinental banke i Novosadske banke. Taj proces treba da otpočne već krajem maja ove godine. Donacije će pokrivati deficit ove godine sa 3,7 milijardi dinara. Radi se o makrofinansijskoj pomoći Evropske unije u iznosu od oko 50 miliona evra i ostatak od 9,5 milijardi dinara čine krediti međunarodnih finansijskih institucija, pre svega Svetske banke. Na ovaj način se pokriva ovaj deficit od 45,3 milijarde dinara. Po našem uverenju, niži je i realan u odnosu na prošlu godinu, te i održiv. Ministarstvo finansija i Vlada Republike Srbije čini mi se da su dobrim delom, u okviru postojećih mogućnosti, uspeli da promene strukturu trošenja budžetskih sredstava u korist javnih investicija. Naime, sa jedne strane, morali smo i to je bila naša obaveza, da socijalne rashode održimo i povećamo, dakle da ih držimo na nivou koji je određen zakonom, a sa druge strane da pronađemo način kako da povećamo javne investicije. U ovom budžetu ukupne javne investicije, planirane su u iznosu od 32,4 milijarde dinara, dok su prošle godine one izvršene sa 17,2 milijarde dinara. Učešće javnih inevsticija u društvenom bruto proizvodu ove godine iznosi 2,6%, a prošle godine je bilo 1,5%. Dakle, realan rast investicija u ovom budžetu, u odnosu na izvršenja u prethodnoj godini, čak je 73%. To ovaj budžet čini razvojnim. Prvo bih govorio nešto o obavezama prema organizacijama socijalnog osiguranja, dakle o ovoj socijalnoj komponenti budžeta, a zatim bih želeo da vam predstavim i razvojni deo budžeta. Što se tiče obaveza prema organizacijama socijalnog osiguranja, Vlada je predvidela u budžetu za ovu godinu 79,3 milijarde dinara za transfere Penzionom fondu, zaposlenih, Penzionom fondu zemljoradnika, Penzionom fondu samostalnih delatnosti, Republičkom zavodu za zdravstveno osiguranje i Nacionalnoj službi zapošljavanja. Najveći transfer je Penzionom fondu zaposlenih, čak 65,3 milijarde dinara, što je povećanje od 10% u odnosu na prethodnu godinu. Inače, Penzioni fond ove godine je planiran ukupno sa 177,8 milijardi dinara, što je povećanje od 20% u odnosu na prethodnu godinu. Moram da kažem da od tih 177,8 milijardi dinara na isplate penzija otpada oko 140 milijardi. Ministarstvo finansija će, za razliku od prethodnog, izvršiti reviziju Penzionog fonda. Čini mi se da ćemo možda tu, u nekim rashodima koji nisu vezani za penzije, moći da nađemo uštede. Zbog toga ćemo već od početka sledećeg meseca krenuti u reviziju Penzionog fonda, imajući u vidu da su ovi rashodi veliki i možda bi tu, u rashodima koji nisu vezani za isplatu penzija, mogla da se pronađe po nekim procenama ušteda od oko čak 10 milijardi dinara. U prethodnim godinama, možda i decenijama, Penzioni fond je dostavljao svoje planove, Vlada je u potpunosti pokrivala deficit kako je Penzioni fond iskazivao, a niko nikada nije izvršio kontrolu rada Penzionog fonda. Sa jedne strane su penzioneri nezadovoljni visinom penzija, a sa druge strane su ogromni javni rashodi za penzije. To se može jedino ispitati detaljnom revizijom svih stavki koje nisu vezane za prava penzionera. Dakle, penzioneri će normalno dobijati penzije u skladu sa zakonom, ali postoje neki rashodi koji uopšte nisu vezani za isplatu penzija, gde moraju i mogu da se nađu uštede. Mi ćemo javnost obavestiti o tome, ukoliko nakon ove revizije budu pronađene uštede, to će se onda preusmeriti u investicije ili će se za taj iznos smanjiti deficit u budžetu. Što se tiče drugih fondova, Fond zdravstva je takođe povećan za 22,8%. I ovaj fond će imati jednu reviziju, jer treba videti da li su fakture koje zdravstvene institucije ispostavljaju Fondu zdravstva realne ili su naduvane. Moramo tačno da vidimo kako se troše ova budžetska sredstva koja naši građani izdvajaju kroz poreze i doprinose. Što se tiče drugih institucija, Nacionalna služba za zapošljavanje predvidela je u svom planu 14,5 milijardi dinara za pomoć nezaposlenim licima, pri čemu transfer iz budžeta iznosi 6,1 milijardu. Dakle, imajući u vidu da je nažalost dosta ljudi ostalo nezaposleno tokom prethodnih godina, fond za Nacionalnu službu zapošljavanja povećan je za 47% u odnosu na prethodnu godinu. Država mora da se brine i o nezaposlenima, ali pre svega tako da stvori uslove da oni pronađu posao, kako bi se smanjili rashodi države po tom osnovu, kako bi oni bili zadovoljniji i našli posao. Što se tiče ostalih rashoda za socijalnu zaštitu, najveći deo tih rashoda nalazi se u delokrugu Ministarstva za rad, zapošljavanje i socijalna pitanja. Ukupno 28,5 milijardi dinara sa ovog razdela se upotrebljava i to su sledeće namene: prvo, to je tranzicioni fond u iznosu od 2,1 milijardu dinara; zatim za bolest i invalidnost 8,3 milijarde dinara; za zaštitu porodice i dece 14,5 milijardi dinara; za socijalnu pomoć ugroženom stanovništvu 3 milijarde i 600 miliona dinara; i naravno, tu su i rashodi za ishranu i smeštaj izbeglica - milijarda dinara, što se realizuju preko Republičkog komesarijata za izbeglice. Socijalna zaštita u predškolskim ustanovama, visokom obrazovanju, učeničkom i studentskom standardu, ukupno 3,1 milijarda dinara, predviđena je u razdelu Ministarstva prosvete. Što se tiče razvojne komponente budžeta, napomenuću najveće promene koje su u ovom budžetu izvršene u odnosu na prethodnu godinu. Te promene su, pre svega, u sektorima privrede, saobraćaja i poljoprivrede. Ova tri sektora imaju značajno povećanje u budžetu, imajući u vidu značaj podsticanja ovih delatnosti. Što se tiče privrede, ukupno je planirano 11,2 milijarde dinara za podsticanje privrede, od toga su podsticaji kojima upravlja Ministarstvo za privredu 8,7 milijardi i čine subvencije u privredi, Fond za razvoj i sredstva za lizing opreme industrijskih preduzeća. Milijarda dinara su izvozne stimulacije i ta stavka nije postojala prošle godine u budžetu. Te stimulacije su ovoga puta u razdelu Ministarstva za ekonomske odnose sa inostranstvom, dodatnih 1,5 milijardi dinara se nalazi u vojnom budžetu za podsticanje namenske industrije. To je ukupno 11,2 milijarde dinara. Sledeće veliko povećanje učešća u budžetu jeste u sektoru saobraćaja, pre svega sredstva namenjena izgradnji novih puteva i rehabilitaciji postojećih. Dakle, za izgradnju novih i rehabilitaciju postojećih puteva izdvojeno je ukupno 16,9 milijardi dinara, plus 700 miliona dinara za izradu projektne dokumentacije, kako bi ovi radovi mogli da se izvode. Ova sredstva uključuju i sredstva koja su potrebna za isplatu eksproprisanog zemljišta zbog izgradnje puteva. Iskoristio bih priliku, s obzirom da zbog kratkoće vremena nije bilo mogućnosti da se detaljno navede u obrazloženju budžeta koji su to pravci, da vam ukratko kažem koji su putni pravci planirani za izgradnju i rehabilitaciju. To su, pre svega, pravci Ušće - Biljanovac, Šabac - Loznica, Bačka Topola - Srbobran, Srbobran - Novi Sad, granica Hrvatske - Kuzmin - Ruma, Ruma - Šimanovci, Šimanovci - Beograd, Batajnica - Beograd, Kuzmin - granica Republike Srbije, Požarevac - Batočina, Pančevo - granica Rumunije, Čajetina - Kokin Brod, Kokin Brod - Nova Varoš, Nova Varoš - Bistrica, Bistrica - Kolovrat, Kolovrat - Gostun, zatim Tamnava - Predejane - Džep, Batočina - Doljevac (izvinjavam se, nisam čitao koliko je to kilometara puteva, daću u obrazloženju na kraju zbirnu cifru), Pečenjevce - Grdelica, Džep - Vladičin Han, Vladičin Han - Vranje I, Vranje - petlja Bujanovac, Štavica - Nevade, Stepojevac - Županjevac, Nevade - Preljina, Beranovac - Vrnjci, Čairi - Stopanja, Stopanja - ČitlukII, Čačak - Mrčajevci, Niška Banja - Crvena reka, Bela Palanka - Pirot, Sukova - granica Bugarske, Mataruška Banja - Ušće, Novi Pazar - Ribarići. To je 980 km puteva za rehabilitaciju. Zatim, novi putni pravci: Batajnica - most Beška, Dobanovci - Ostružnica, most preko Save u Ostružnici, tunel Lipak, Pečenjevce - Grabovica, Komren - Prosek, mostovi "Ratko Mitrović" u opštini Leskovac, radovi na deonici Vladičin Han - granica Makedonije. Moram da vam kažem da je ovo plan Ministarstva za kapitalne investicije, ali kao i svi programi, tako će i ovaj plan ići na odobrenje Vladi, tako da će konačni plan odobriti Vlada Republike Srbije. Osim saobraćajne infrastrukture, za železnicu je namenjeno u ovom budžetu 8,8 milijardi dinara. Treći sektor koji ima veliku promenu u budžetu i što čini razvojnom komponentom ovaj budžet jeste poljoprivreda, šumarstvo i vodoprivreda. Ukupan budžet za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu planiran je na 22,3 milijarde dinara, od čega je iz budžeta 20,3 milijardi dinara, dok su ostatak sopstveni prihodi. Od toga je čist agrarni budžet 18,8 milijardi dinara. U poređenju sa izvršenjem prethodne godine, koje je iznosilo sedam milijardi dinara; to je povećanje od skoro tri puta. U ovom budžetu postoje tri pravca trošenja: prvi pravac su subvencije za poljoprivredne proizvođače; drugi, to su sredstva za kreditiranje nabavke repromaterijala i opreme; i treći, to su investicije u nove laboratorije, u opremanje veterinarske službe, kako bi se podigao kvalitet hrane koja se proizvodi u Srbiji i kako bi se Srbija osposobila za veći izvoz prehrambenih proizvoda. Što se tiče subvencija, najveća je stavka subvencija za mleko i industrijsko bilje - 5,9 milijardi dinara. Od industrijskog bilja biće subvencionisani šećerna repa, suncokret, soja i duvan. Takođe, predviđeno je subvencioniranje i u stočarstvu, zatim za nove zasade šljiva i vinove loze. Za podsticanje izvoza u poljoprivredi predviđeno je 600 miliona, što znači da je ukupno podsticanje izvoza, ako saberemo industriju i poljoprivredu, 1,600.000.000 dinara. Takođe, budžetom za ovu godinu predviđeno je dve milijarde dinara za otkup pšenice. Ovo je prvi put da Vlada u budžetu transparentno i direktno predviđa sredstva za otkup pšenice za popunu robnih rezervi. Moram da kažem da je prošle godine intervencija Vlade za otkup pšenice za robne rezerve bila skromna. Izvrešena je sa pozicije - "Tekuća rezerva", i zbog prodaje pšenice iz robnih rzervi, bez obzira na izuzetno lošu rodnu godinu, došlo se u situaciju da su robne rezerve ispražnjene, što je dovelo do povećanja cene hleba na tržištu. Ova vlada neće dozvoliti da se ovakve stvari ponove. Zbog toga je dve milijarde dinara predviđeno za otkup pšenice i popunu strateških robnih rezervi, a robne rezerve će procenjivati situaciju na tržištu, ne samo u tekućoj godini, već u narednih godinu dana, da bi donele stratešku odluku, kako sa tim rezervama gazdovati. Jer, ono što je nasleđeno od prethodne vlade jeste ovo što imamo sada na tržištu - povećanje cene hleba. Mi to ne smemo da dozvolimo. Zbog toga je dve milijarde eksplicitno namenjeno za otkup pšenice. Takođe, značajne subvencije namenjene su za regresiranje đubriva i goriva, za stručne poljoprivredne službe, za registar poljoprivrednih gazdinstava, za podizanje kvaliteta mleka. Što se tiče ovih stručnih službi, uključujući i veterinarske službe, moram da kažem da nije dovoljno samo proizvesti poljoprivredne proizvode. Potrebno je proizvesti odgovarajući kvalitet, koji će moći da se proda na stranom tržištu. S jedne strane, ova vlada će zaštititi poljoprivredu od uvoza onih proizvoda koji se proizvode u zemlji, ali s druge strane moramo da podignemo kvalitet naših poljoprivrednih proizvoda, kako bismo ne samo ove godine, već i na srednji rok povećali izvoz. Što se tiče ostalih projekata u poljoprivredi, izdvojio bih nešto što je potpuno novo. To su sredstva za kratkoročno i srednjoročno kreditiranje poljoprivrednih proizvođača i to, praktično, individualnih proizvođača, odnosno seljaka. Dakle, ne kombinata, već direktno onih koji rade, a to su seljaci. Ti su krediti, s jedne strane, kratkoročni, odobravaće se u periodu od pola godine do godinu dana, bez garancija, bez hipoteka, država snosi rizik jer želimo da pomognemo seljacima da nabave repromaterijal, đubrivo, seme i ostalo, kako bi mogli da normalno rade. S druge strane, to su dugoročni krediti za nabavku opreme, ne samo poljoprivredne mehanizacije, već i za izgradnju pratećih objekata. To će biti krediti od jedne do pet godina. Ovi krediti će se odobravati uz kamatu koja će maksimalno iznositi do 3% godišnje. Dakle, država na sebe preuzima da reši jednom zasvagda probleme u poljoprivredi. Srbija je agrarna zemlja. Zbog toga imamo ovakvo izdvajanje u budžetu za poljoprivredu. Postoji ideja Vlade da se, osim sredstava budžeta, animiraju i sredstva banaka. Danas je potencijal banaka neiskorišćen ili se krediti odobravaju uz izuzetno visoke kamatne stope na relativno kratak rok. Jedini način da se banke motivišu da produže rokove otplate kredita, da smanje kamatne stope, jeste da im se smanje rizici u poslovanju. Trenutno su, nažalost, rizici vezani za postojeći neefikasan pravosudni sistem. Zbog toga je ovim budžetom predviđeno finansiranje tri fonda za osiguranje bankarskih kredita. Prvo, garancijski fond, koji već postoji, ali koji ima skroman kapital. Prethodna vlada je samo 80 miliona dinara bila namenila u početku ovom fondu. Mi smo planirali sredstva za dokapitalizaciju garancijskog fonda i sredstva tome namenjena u ovom budžetu su milijardu i po dinara. Dakle, garancijski fond osigurava kredite banaka namenjenih za mala i srednja preduzeća, za poljoprivredu, to su ovi dugoročni krediti, i za nerazvijena područja. Što se tiče nerazvijenih područja, nažalost sve je više takvih područja u Srbiji, njima će se baviti i Ministarstvo privrede preko Fonda za razvoj, ali i Ministarstvo finansija kroz garancijski fond za osiguranje kredita plasiranih u nerazvijena područja, gde će garancija bankama biti čak do 80%. Imajući to u vidu, Ministarstvo finansija će predložiti do kraja ovog meseca i novi zakon o garancijskom fondu, koji bi omogućio, s jedne strane, povećanje garancija države bankama, ako se radi o ulaganjima u poljoprivredu i u nerazvijena područja, a s druge strane će omogućiti da direktno poljoprivredni proizvođači dobiju te kredite, bez obaveze da se registriju kao preduzeća. Sadašnja ograničenja za poljoprivrednike su bila da je Fond za razvoj tražio da budu registrovani kao pravna lica. Mi ćemo to promeniti kroz izmenu zakona. Takođe, želeo bih da kažem, kada sam pominjao registar poljoprivrednih gazdinstava, jedan od velikih problema do sada je bio što premije koje je država određivala nisu u celosti stizale do poljoprivrednika. Naime, raznorazni posrednici, u zavisnosti od proizvoda koji je subvencionisan - mlekare, kada je mleko u pitanju, uljare, kada je suncokret u pitanju – zadržavali su sredstva i nisu dostavljali onima koji proizvode. Mi ćemo izvršiti registraciju poljoprivrednih proizvođača. Dakle, subvencije će ići direktno na ruke poljoprivrednicima. Kada kažem na ruke ne mislim u kešu, mislim na to da će poljoprivrednici biti registrovani i otvoriće račun u bankama. Na taj način ćemo povećati učešće legalne ekonomije u našem ukupnom društvenom bruto proizvodu. Poljoprivrednici koji budu registrovani imaće ove subvencije namenjene budžetom i mogućnost da povuku ove povoljne kredite koji su ovde predviđeni. Što se tiče drugih društvenih delatnosti, ovo su tri ključna sektora gde mi očekujemo oporavak: industrija, saobraćaj i poljoprivreda. Naravno, saobraćaj će povući građevinarstvo, a što se tiče osiguranja bankarskih kredita predvideli smo 750 miliona za osnivanje nacionalne korporacije za osiguranje stambenih kredita i 500 miliona dinara fondu za osiguranje izvoznih poslova. Prioriteti Vlade moraju biti, s jedne strane, oživljavanje proizvodnje, ali i privalčenje potpuno novih investicija, a sa druge strane povećanje izvoza. Spoljnotrgovinski deficit je ogroman. On iznosi skoro pet milijardi dolara u prethodnoj godini i mi jednostavno moramo na svaki način taj deficit da zaustavimo. Deficit se ne može zaustaviti depresijacijom kursa, kao što su neki govorili u prethodnom periodu. Deficit će se zaustaviti na dva načina: uvođenjem necarinske zaštite za one sektore gde je ona potrebna, a u onim sektorima gde su ostvareni veliki gubici mislim da ćemo morati da idemo čak i na revidiranje carina, uz adekvatno obrazloženje Evropskoj uniji. Moramo da upotrebimo odbrambeni mehanizam, tzv.sejv gard. Dakle, u industriji tekstila i obuće mi ne možemo da prihvatimo sadašnju zaštitu. Moraćemo da je povećamo, uz adekvatno obrazloženje koliki je bio gubitak društvenog proizvoda u ovim granama u prethodnom periodu. S obzirom da nismo članovi Svetske trgovinske organizacije mi to možemo da napravimo. Jednostavno, kombinacijom podsticajnih mera i zaštite onih grana gde možemo da zaposlimo naše ljude, gde možemo da budemo produktivniji, mi moramo da damo šansu našoj privredi da se oporavi i da postane konkurentnija. Moram da podsetim da su i Mađari nakon liberalizacije spoljne trgovine u početnim godinama reforme 1996. godine, za vreme Lajoša Bokroša, inače veoma liberalno orijentisanog ministra finansija, podigli jednokratno carinske stope na period od 18 meseci. O ovome razmišlja sadašnja Vlada, s tim što ćemo pristupiti selektivno, naravno uz preciznu analizu konkurentnosti naše privrede i izloženosti inostranoj konkurenciji i uz dogovor sa Privrednom komorom Srbije. Takođe, što se tiče carinske zaštite, moramo otkloniti sve probleme koji su vezani za negativnu efektivnu stopu zaštite u nekim sektorima. Tamo gde je carina na sirovine veća od carina na gotove proizvode, tu su nastale neke distorzije prilikom prošlogodišnjih pregovora o harmonizaciji odnosa Srbije i Crne Gore. Mislim da u narednom tromesečnom periodu moramo detaljno da ispitamo sve ove zaštitne mere i da postavimo adekvatnu politiku carinske, a pre svega vancarinske zaštite. Da bismo povećali izdvajanja u industriji, poljoprivredi i saobraćaju, naravno da smo morali da racionalizujemo, odnosno da krešemo neke druge troškove. Gde su napravljene uštede? Pre svega uštede su napravljene u onim stavkama koje, moram priznati, imajući u vidu da smo svega dve nedelje pripremali ovaj budžet, nisu bile dobro obrazložene ni od strane prethodne Vlade, a moram priznati ni sada od tih službi koje su nasleđene nismo dobili pravi odgovor. Naime, radi se o naknadama u naturi. To su isplate za markice za prevoz. Međutim, ti iznosi su bili zaista ogromni, prevazilazili su broj zaposlenih radnika i potrebe za markicama za prevoz. Zatim, stavka nagrade, bonusi i ostali rashodi, to smo smanjili za 52% realno. Stalne troškove smo smanjili za 7%. Troškove službenih putovanja smo smanjili realno za 15%, usluge po ugovoru za 8%, usluge tekućeg održavanja za 5%, materijalne troškove realno za 8% i, jednu posebno zanimljivu stavku, novčane kazne i penale po rešenju sudova za 36% realno. Naime, primećeno je u izradi budžeta da veliki rashodi budžeta idu za izvršne sudske presude i da zastupnici države u iznenađujuće kratkom roku rešavaju na štetu države te sporove tako da država gubi sredstva kontinuirano. Logika je bila, što se više sredstava stavi u budžet za te namene, to se više presuda donese i ceo budžet se potroši. Mislim da tu postoji korupcija. Mi ćemo morati da radimo na tome da ispitamo ko zapravo zastupa državu i kako je moguće da se takvi sporovi rešavaju u kratkom roku, dok kada običan građanin ide na sud to traje sedam - osam godina. Nadalje, ono što je novo u ovom budžetu, i gde je u odnosu na prošlogodišnji ostvarena značajna ušteda, jeste način transfera za državnu zajednicu Srbija i Crna Gora. Naime, ukupni transferi državne zajednice Srbija i Crna Gora u prošloj godini su budžetirani kao cela stavka. Dakle, Srbija je u budžetu za Srbiju iskazala kao stavku i Srbiju i Crnu Goru. Samim tim Crna Gora, iako je po Ustavnoj povelji preuzela obavezu da finansira 8% ukupnih rashoda državne zajednice, znajući da je Srbija budžetirala 100% u svom budžetu, nije izvršavala neke rashode i na kraju su svega 1% do 2% izvršili, što je sve palo na teret poreskih obveznika Srbije. Sada su ovi rashodi, koji se izvršavaju za državnu zajednicu a plaćaju iz budžeta Srbije, projektovani tako da se izvršavaju po teritorijalnom pristupu, koji je zapravo ustanovila Ustavna povelja. Moram da vam kažem da ti rashodi iznose 53,3 milijarde dinara, od čega je za odbranu predviđeno 46,8 milijardi dinara, odnosno 88% ukupnih rashoda za finansiranje zajedničkih funkcija državne zajednice, dok je za spoljne poslove, za SMIP, predviđeno 3,5 milijarde dinara, odnosno 6,5% ukupnih rashoda. Moram reći da su izdvajanja za SMIP i za Vojsku uvećana. Vojska je dobila 20% više u odnosu na prethodnu godinu, a SMIP 21% više. Ove godine je Crna Gora, znajući da će Srbija promeniti koncept budžetiranja, izdvojila sredstva za odbranu, što nije učinila prethodne godine, tako da su u budžetu Crne Gore predviđena sredstva za finansiranje zajedničkih funkcije Srbije i Crne Gore na teritoriji Crne Gore. Što se tiče naših oficira koji obavljaju svoju dužnost na teritoriji Crne Gore, oni se nalaze u budžetu Srbije; dakle, svi oni koji su nastanjeni ovde. Ovo govorim zbog toga što će možda u raspravi biti nekih špekulacija. Niko nije uskraćen. Vojska je dobila više nego što je imala prethodne godine, ali neki rashodi, koje smo bili prinuđeni da finansiramo zbog toga što smo sve budžetirali unapred, sada su ušteđeni. Što se tiče društvenih delatnosti, naravno oko zdravstva sam već govorio. Što se tiče obrazovanja, sve preuzete obaveze prema sindikatima po osnovu povećanja plata u ovoj godini biće realizovani, s tim što naglašavam da je u osnovnom i srednjem obrazovanju troškove investiocionog održavanja objekata preuzela po zakonu lokalna samouprava. Tako da ti rashodi nisu sada u ovom budžetu, a bili su u budžetu za prethodnu godinu, iz ovih razloga što je 1. januara stupio na snagu Zakon o lokalnoj samoupravi. Što se tiče nauke, povećano je izdvajanje za nauku u društvenom proizvodu, reći ću vam tačno koliko. Znači, izdvajanje za nauku prošle godine je bilo 0,39% društvenog bruto proizvoda, ove godine će to biti 0,43% društvenog bruto proizvoda. Naravno da to nije dovoljno, ali imajući u vidu ove sadašnje mogućnosti, mislim da je to značajno povećanje. Povećan je budžet za kulturu sa 0,37% društvenog bruto proizvoda na 0,48% društvenog bruto prizvoda. Prevedeno u brojke, što se tiče kulture, za programe u kulturi ove godine biće izdvojeno tri puta više sredstava nego u prošloj godini. Takođe na razdelu kulture predviđena su sredstva za obnovu manastira Hilandar u iznosu od 1,2 miliona evra, kao i sredstva za RTS. Finansiranje RTS je bilo netransparentno u prošloj godini. Naime, tek pred izbore prethodna vlada je sa stavke – tekuća rezerva, doznačila određena sredstva RTS. Možete pretpostaviti u kom cilju. Ovde je izdvajanje za RTS uneto unapred u budžet u iznosu od 3,2 milijarde dinara, do konačnog rešavanja statusa ove institucije kao javnog servisa. Što se tiče nauke, propustio sam da kažem da smo, na njen zahtev, Srpsku akademiju nauka i umetnosti klasifikovali kao posebnu kategoriju u budžetu, što je razlika u odnosu na prethodni budžet i njihov zahtev je u celosti ispunjen. Isto važi i za Savet za borbu protiv korupcije, koji je posebna stavka u budžetu. Naravno, njihov je predlog, koji je Ministarstvo finansija uvažilo, da oni ne budu na razdelu Ministarstva finansija, već da imaju poseban razdeo. U vreme prethodne vlade kako se moglo boriti protiv korupcije ukoliko Ministarstvo finansija kontroliše Savet za borbu protiv korupcije. Naprotiv, Savet za borbu protiv korupcije treba da kontroliše i Ministarstvo finansija i celu Vladu, zato su oni izdvojeni kao posebna stavka u ovom budžetu. Na kraju, želo bih da kažem da ovaj budžet, s jedne strane, obezbeđuje redovnu isplatu svih socijalnih davanja, penzija i ostalih, kad kažem socijalnih davanja malo sam uzeo ekonomsku klasifikaciju. Penzije nisu socijalna davanja, već pravo koje je ostvareno u radnom odnosu, ali u ekonomskoj terminologiji se to obično tako klasifikuje. Penzije i socijalna davanja su u potpunosti obezbeđeni iz ovog budžeta, ali smo u okviru skromnih mogućnosti uspeli da izdvojimo skoro duplo veća sredstva za javne investicije, kako bi pokrenuli proizvodnju i povećali društveni proizvod. Naravno, ovaj budžet obezbeđuje i uredno servisiranje dugova, kako domaćeg javnog duga, tako i spoljnih. Što se tiče domaćeg javnog duga, on obezbeđuje isplatu stare devizne štednje počevši od 31. maja. Kao što znate, ovogodišnja rata je 530 evra po štednom ulogu, ali nova stavka jei prva rata za isplatu obaveza po osnovu Zajma za privredni preporod Srbije. Znate i sami kada je taj zajam i raspisan. Evo, od 1989. godine do danas je prošlo skoro 15 godina, mi ćemo ove godine krenuti da vratimo ta sredstva. Zakon će doći u proceduru, na razmatranje, takođe do kraja ovog meseca. Predvideli smo da u četiri jednake tranše izmirimo ove obaveze, jer ni jedna država koja ne izmiri stare obaveze ne može računati da može da traži od građana novo zaduživanje. Imajući u vidu da savremene države finansiraju budžetski deficit upravo zaduživanjem na tržištu kapitala, jedini način da država krene da se na taj način zadužuje i pokriva deficit a da to nije inflatorno jeste da prethodne obaveze po osnovu zajma izmiri, i mi ćemo to učiniti. Predvideli smo to u budžetu za ovu godinu. Dame i gospodo narodni poslanici, zahvanjujem što ste odvojili nešto više vremena nego što su uobičajena izlaganja, ali ipak se radi o jednom ozbiljnom zakonskom projektu, koji se po Zakonu o budžetskom sistemu radi šest meseci. Nažalost, mi smo na raspolaganju imali samo dve nedelje. Unapred se izvinjavam na svim propustima u obrazloženju zakona i nadam se da će usvajanje ovog budžeta značiti i prekretnicu u razvoju naše privrede, da ćemo konačno krenuti sa oporavkom naše privrede. Naravno, za to će biti potrebno vreme, ali ubeđen sam da ćemo već u ovoj godini ostvariti prve pozitivne pomake i poslati odgovarajući signal našim građanima, da ova vlada zaista menja ekonomsku politiku u pravcu zadovoljenja potreba naših građana. Hvala.
Hvala. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Da.) Gospodin Milko Štimac, Odbor za finansije. Izvolite.
Uvaženo predsedništvo, poštovane kolege, čuli smo veoma iscrpno obrazloženje gospodina ministra o predlogu ovogodišnjeg budžeta. Ja ću da naglasim samo nekoliko osnovnih karakteristika ovog budžeta, poštujući i vaše vreme i trenutak i hitnost čitavog postupka donošenja budžeta. Na prvi pogled, posmatrajući ovaj predlog budžeta, ono što se može izdvojiti kao njegova osnovna karakteristika, to je pravednost i ravnomernost. Naravno, ne apsolutno, radi se o idealima koje je teško dostići, kojima treba težiti, nego relativno, u odnosu na prethodne budžete. Podsetićemo se da je čitava poreska arhitektura kod prethodnog budžeta počivala na malim i srednjim preduzećima, upravo na onim subjektima koje je trebalo podsticati, na kojima je trebalo da počiva razvoj naše privrede, na advokatskim kancelarijama, zanatskim radnjama itd. Velikih uplatilaca u budžet praktično kao da nije ni bilo. Samo 0,8% budžeta činile su uplate od poreza na imovinu. Tim pre valja naglasiti četiri nova kvaliteta ovog predloga. Prvi je kvalitativni obuhvat, pravi se veća razlika u kvalitetu poreske osnovice. Samo jedan primer: do sada je kvadratni metar stambenog prostora bio vrednovan isto, bez obzira da li se radi o prigradskim naseljima ili o Dedinju i Senjaku, u ovom predlogu dobijamo jednu progresivnu skalu. Takođe, možemo očekivati u narednom periodu, o tome je bilo reči na samoj sednici Odbora, i donošenje zakon o igrama na sreću, što bi sa svoje strane trebalo da otvori dodatne prihode za budžet. Sledi kvantitativni obuhvat, proširenje poreske osnovice. Samo smanjenje stope je već dovoljna motivacija. Kada se uz to doda kontrola, uvođenje fiskalnih kasa po utvrđenoj dinamici, uz nužnu prinudu zbog poreske evazije, dobija se praktično jedan mehanizam koji balansira između motivacije, kontrole i kazne. Ova tri elementa su uravnoteženija. Odnos između dobiti od primene poreza i gubitka ukoliko uslede kazne zato što se on ne prijavljuje uravnoteženiji je i stimulativniji. To bi sve zajedno trebalo da da bolji kvantitativni obuhvat kod onih koji plaćaju porez, širu poresku osnovicu. Sledi razvojna komponenta budžeta. Posebno bih izvukao odnos prema poljoprivredi. Ovaj budžet prvi put priznaje da smo poljoprivredna zemlja u kojoj od poljoprivrede ili poljoprivredne proizvodnje neposredno zavisi skoro jedna četvrtina bruto društvenog proizvoda. Dakle, izdvajaju se posebna namenska sredstva za poljoprivredu i u okviru tih sredstava posebno agrarni budžet. Na to se nadovezuje upravo ova razvojna komponenta budžeta koja bi trebalo da nas približi onome što smo slušali i prilikom formiranja ove vlade, kada se radi o ekonomskom programu, a to je irski model, dakle selektivne državne intervencije, u smislu usmeravanja ili podsticanja onih privrednih aktivnosti u kojima imamo neke uporedne prednosti na svetskom tržištu. Konačno,četvrti novi kvalitet koji ovaj budžet donosi, to je uloga države, ne samo kod razvojne komponente, kod podsticanja određenih delatnosti, nego takođe i kod razvoja finansijskog tržišta uvođenjem novih emisija obveznica, dakle zaduživanja države preko finansijskog tržišta, razvijene institucije državnog tržišta tim povodom, što bi trebalo da dovede do podizanja opštih investicionih performansi ovog tržišta. To treba da nam omogući da opet, vezano za poljoprivredu, u veoma dogledno vreme uvedemo i terminske ugovore radi budžetskog rasterećenja finansiranja poljoprivrede. Kao izvestilac Odbora za finansije, u ovom trenutku bih ovoliko rekao.
Zahvaljujem. Određujem pauzu do 15,00 časova.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad. Molim narodne poslanike da utvrdimo da li imamo kvorum za rad. Konstatujem da je u sali prisutno 100 poslanika. Možemo da nastavimo rad. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? Zakonodavni odbor, Miloš Aligrudić? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grpa žele reč? (Ne.) Da li predstavnik Vlade želi reč? (Ne.) Obaveštavam vas da su, saglasno članu 89. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja zajedničkog načelnog pretresa prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnele poslaničke grupe SPS, DS, G17 plus, DSS i SPO-NS. Ukupno 29 poslanika. Dajem reč narodnom poslaniku Rajku Baraliću, a neka se pripremi narodni poslanik Milan Marković. Rajko Baralić nije tu. Molim gospodina Milana Markovića. Nije tu. Reč ima narodni poslanik Suzana Grubješić, a neka se pripremi narodni poslanik Goran Knežević.
Dame i gospodo poštovani narodni poslanici, čuli smo ekspoze ministra finansija Mlađana Dinkića. Ja bih samo krenula od prioriteta koje je gospodin Dinkić pomenuo da će Ministarstvo u prvih 100 dana uraditi i potom bih malo komentarisala budžet i predloge zakona koje mi danas treba da usvojimo. Kao prioritet broj jedan navedena je upravo izrada novog budžeta koji je redizajniran i, za razliku od onoga koji je predložila odlazeća vlada, antirecesioni. Drugo, to je reorganizacija i modernizacija poreske uprave i carine, kako bi se pripremio teren za snižavanje poreza na plate i uvođenje poreza na dodatu vrednost i izbegla katastrofalna situacija kojom prete iz EU u vezi ukidanja preferencijala za izvoz, i to ne samo šećera već i druge robe. Treće, to je reforma poreske uprave koja je u jednoj nezavidnoj situaciji, sa zastarelom opremom, opterećena birokratskim procedurama i korupcijom. Četvrto, nakon usvajanja budžeta sledi priprema paketa važnih poreskih zakona koje ćemo u najskorije vreme dobiti na razmatranje u parlamentu. To je najpre Zakon o PDV-u, čija bi primena počela od 1. januara 2005. godine. Taj zakon je već u prethodnom sazivu skupštine podnet, ali nužne su brojne izmene da bi se taj zakon usvojio, a odlaže se njegova primena zato što je neophodno da se izvrše neodložne pripreme iu poreskoj administraciji i u privredi. Cilj uvođenja ovog zakona, samo da podsetim, jeste smanjenje učešća sive ekonomije u bruto društvenom proizvodu, koje se u ovom trenutku procenjuju na oko 30%. U drugom kvartalu bi trebalo da bude usvojeno radikalno smanjivanje nameta na plate i donošenje zakona koji će uvesti red u rad osiguravajućih društava i formiranje nezavisne institucije koja će vršiti nadzor nad radom osiguravajućih društava. Mi imamo obavezu da do 31. marta usvojimo novi budžet, jer tada ističe privremeno finansiranje. Ovaj budžet, kao što sam već rekla, ima razvojnu a ne recesionu komponentu. Na osnovu kojih parametara se to dokazuje? O tome je već ministar govorio, ja neću ići u detalje iz njegovog ekspozea. Pomenuću samo najbitnije činjenice. U 2004. godini predviđen je rast bruto društvenog proizvoda od 4,3%. Prošle godine, 2003, rast bruto društvenog proizvoda je bio između 1,5% i 2,5%. U 2004. godini inflacija na godišnjem nivou se procenjuje na oko 8 - 9,5%, jer je u prva dva meseca ove godine bila 1,4%. Prošle godine inflacija je bila 7,8%. Koje su, u stvari, razvojne komponente ovog budžeta? To su izdvajanja za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu, koja su tri puta veća nego što su bila prošle godine. Znači, za ovu godinu iznose 22,3 milijarde dinara. Za prošlu godinu sedam milijardi dinara. Od toga čist agrarni budžet je 18,8 milijardi dinara. Tu su subvencije za mleko, industrijsko bilje, stočarstvo, nove zasade šljiva, vinove loze, u iznosu od 5,9 milijardi dinara, podsticanje izvoza poljoprivredne proizvodnje u iznosu od 600 miliona dinara. Zatim, po prvi put u budžetu se javlja otkup pšenice za popunu robnih rezervi, u iznosu od dve milijarde dinara. Potom, regresiranje mineralnih đubriva i goriva, u iznosu od jedne milijarde; unapređenje kvaliteta proizvoda, stručne poljoprivredne službe itd. Sledeća novina jesu krediti za poljoprivredu u iznosu od 3,8 milijardi dinara, i to kratkoročni i srednjoročni. Kratkoročni krediti će se davati iz budžeta na rok od 6 meseci do jedne godine za obrtna sredstva, i to uz veoma povoljnu kamatu od 3% na godišnjem nivou bez garancija i bez hipoteke. Srednjoročni krediti će biti odobreni preko banaka iz garancijskog fonda na period od jedne do pet godina, i to uglavnom za mehanizaciju poljoprivrede, takođe sa veoma povoljnim kamatama. Rast proizvodnje za 2004. godinu izgleda ovako. Industrijska proizvodnja - projekcije su da će porasti za 2%. U 2003. godini je bila manja za 3% od planirane. Poljoprivreda - planiran rast od 8%, što bi nas uz ostvarenje ovog rasta vratilo na nivo poljoprivredne proizvodnje iz 2002. godine. Građevinarstvo - predviđeni rast od 5%, trgovina 4%, saobraćaj i ostale delatnosti 4%. Budžetski prihodi za ovu godinu su planirani u iznosu od 329,3 milijardi dinara, što je za 21,6% više nego u prethodnoj godini. Da podsetim, prošle godine budžetski prihodi su realizovani u iznosu od 271 milijarde dinara. Tu su još u stvari dve, četiri milijarde dinara storniranih prihoda koji su odlukom Vrhovnog suda vraćeni Kompaniji BK. Budžetski rashodi su u prošloj godini bili 318 milijardi dinara, a ove godine su planirani da budu 374 milijardi dinara. Deficit je, dakle, 45,3 milijarde dinara, a prošle godine je bio 46,9 milijardi dinara, odnosno deficit za ovu godinu iznosi 3,6% u odnosu na bruto društveni proizvod, a prošle godine je bio 4%. Ministar je naveokoji su izvori za finansiranje deficita. To su, pre svega, neto domaće finansije, znači, depoziti trezora kod Narodne banke Srbije i privatizacioni prihodi od prošle godine, državne obveznice, prihodi od privatizacije, i to pre svega od privatizacije državnih banaka, donacije budžetu od Evropske unije i krediti međunarodnih finansijskih institucija. To sve daje 15,7 milijardi dinara. Ovaj budžet predviđa veće učešće javnih investicija. Znači, za prošlu godinu bilo je 17 milijardi dinara javnih investicija, odnosno 1,5% bruto društvenog proizvoda; za ovu godinu to je 32,4 milijarde dinara, odnosno 2,6% bruto društvenog proizvoda, što čini rast od 73%. Novina u ovom budžetu jesu uštede, pre svega, u racionalizaciji troškova u državnoj upravi. To još ne znači da je otpočela ozbiljna reforma državne uprave, ali su neke uštede već učinjene, pre svega na stavkama kao što su službena putovanja 15%, naknade u naturi 13%, bonusi, nagrade 52%, usluge po ugovoru 8%, materijalni troškovi 8% itd. Druga ušteda je učinjena u finansiranju državne zajednice Srbije i Crne Gore. Za 2003. godinu budžet državne zajednice iznosio je 59 milijardi dinara, a za ovu godinu je planirano 53,3 milijarde dinara, što predstavlja uštedu od 6 milijardi dinara. Ta ušteda je učinjena u Saveznom ministarstvu za inostrane poslove, odnosno u diplomatsko-konzularnim predstavništvima Srbije i Crne Gore u inostranstvu. Inače su u 2003. godini iskazani troškovi za celu Srbiju i Crnu Goru, za celu državnu zajednicu, a ove godine se išlo na teritorijalni princip, tako da su iskazani samo oni troškovi koje realno Srbija pravi. O socijalnim davanjima ne bih išla u detalje, to je već obrazloženo, možda će neke moje kolege više reći o tome, hoću samo da kažem da pored razvojne komponente budžet ima i jaku socijalnu dimenziju. Znači, za fondove penzionog, zdravstvenog, socijalnog osiguranja, kao i za fond za nezaposlene, odnosno Nacionalnu službu za zapošljavanje, transferi su povećani, i to od 10%, koliko je recimo za penzioni fond, do 47%, koliko su povećani transferi za nacionalnu službu za zapošljavanje. Ne bih išla više u detalje. Samo da napomenem, po prvi put su u budžetu povećani izdaci za društvene delatnosti, pre svega za naučno-istraživačke projekte transferi su veći za 40%; zatim za kulturne programe transferi su tri puta veći nego prošle godine, što znači, ne za Ministarstvo kulture, nego za kulturne programe. Za obnovu Hilandara Ministarstvo je izdvojilo 1,3 miliona evra. Za održavanje Belog i Starog dvora izdvojeno je 50 miliona dinara. Što se tiče prosvete, poštovaće se dogovorena dinamika oko povećanja cene rada u tri navrata i povećanja plata u skladu sa kolektivnim ugovorima. Znači, sve preuzete obaveze, odnosno sva prava raznih socijalnih kategorija su zadržana u ovom budžetu i ukupni transferi fondovima,socijalnim fondovima iznose 79,3 milijarde dinara, što je mnogo veće od celokupnog deficita ovog budžeta. Toliko i hvala vam.
Zahvaljujem vam. Kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, gospodin Vlahović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče Skupštine, DS neće glasati za predloženi budžet za 2004. godinu. Pokušaću da u najkraćem dam kritičku ocenu predloženog budžetskog projekta za 2004. godinu. Najpre da kažem da je veoma teško raspravljati o budžetu, a da prethodno nije dostavljen dokument koji se zove Memorandum o ekonomskoj politici. Osnovne budžetske projekcije su urađene samo na osnovu dve, rekao bih, cifarske pretpostavke, a to jeste pretpostavka o rastu bruto društvenog proizvoda u 2004. godini i projektovana inflacija koja čak, takva kakva je data, nije definisana na preciznom nivou, nego u rasponu koji je veći od 1,5%. Pri čemu ostaje nejasno zašto se nakon trogodišnjeg kontinuiranog smanjenja inflacije ulazi u sledeću godinu u kojoj se inflacija podiže za više od 2% u odnosu na ostvarenje u 2003. godini. Kada kažem - Memorandum o makroekonomskoj politici, onda ne mislim samo na period 2004. godine, nova Vlada koja pretenduje da bude reformska mora da da svoj četvorogodišnji reformski ekonomski program, a da budžet za 2004. godinu bude samo prva faza u realizaciji tranzicione ekonomske politike. Sve vreme sa ove govornice Vlada i ministar i, sa druge strane, poslanik koji je pre mene govorio, pokušavaju da sam budžet okarakterišu kao razvojni, a ja bih pre rekao da je budžet socijalni, pa sam čak u jednom trenutku, čitajući budžet, pomislio da se možda bliže novi vanredni parlamentarni izbori. Zašto ovo govorim? Zbog toga što raste nivo tekuće potrošnje u odnosu na prethodni period. Taj veći nivo tekuće potrošnje se naročito ogleda u platama koje se direktno isplaćuju iz budžeta. Moram da kažem da je to veoma pogrešan način vođenja ekonomske politike u budućem periodu, jer će to, umesto da se utiče na smanjenje ukupne tražnje, direktno doprineti povećanju tražnje. Poznato je da domaći robni fondovi nisu dovoljni da supstituišu povećanu tražnju i to će uticati na povećani spoljnotrgovinski deficit. Zbog toga smatram da je budžet socijalni, ne zameram. Država je u ovom trenutku u takvom stanju u kome, između ostalog, socijalna komponenta budžeta mora da prevladava. S strane, veštim reklasifikacijama u budžetu neke pozicije su veštački podignute, pa se stvara prividna slika da je budžet razvojni. Da vidimo kako izgledaju projektovane kategorije: prihodi, rashodi, budžetski deficit i predviđeno pokriće budžetskog deficita. Najpre, želim da kažem da su budžetski prihodi potpuno nerealno optimistički visoko projektovani, na nivou 329 milijardi, ako imamo u vidu da su ukupni budžetski prihodi u prošloj godini bili 285 milijardi dinara, da su prihodi u prva tri meseca, bez obzira što se prvi kvartal ne može porediti sa drugim kvartalima, ali to stvara i daje jednu indikaciju, 68 milijardi; a samo te dve cifre dovoljno govore, sa projektovanom inflacijom, da je nemoguće ostvariti prihode od 329 milijardi. Ovo zbog toga što će u ovoj godini izostati ključni fiskalni, reformski zakon, a to je porez na dodatu vrednost, koji treba da bude garant povećanog ubiranja budžetskih prihoda. Osim toga, fiskalizacija, odnosno uvođenje fiskalnih kasa je posao koji će se očigledno nastaviti tokom čitave ove godine i koji, takođe, neće doprineti proširenju poreske osnovice. S druge strane, kada pogledate rashode, onda se jasno vidi da su neke kategorije potcenjene. Ne vidi se fondovski deficit. Kaže se da je ukupni budžetski deficit 45 milijardi dinara. Pri tome se prećutkuje da je deficit u Fondu penzionog i invalidskog osiguranja pet milijardi dinara, što je sveukupno 50 milijardi, a otvoreno se izražava sumnja, na osnovu jedne podrobne analize, da se u tom definisanom PIO fondu krije dodatni deficit od pet milijardi dinara. Sve zajedno, dolazimo do cifre od 55 milijardi budžetskog i fondovskog deficita. Da li je izvršeno rasterećenje privrede? Ukidanjem poreza na fond zarada, tačno je, rasterećena je privreda u iznosu od približno osam milijardi i direktno je pogođena lokalna samouprava, jer to je direktni prihod koji lokalna samouprava ubira. Ali, kada malo bolje pogledate, videćete da se predviđa povećani iznos ubiranja tzv. akciznih prihoda. Dame i gospodo narodni poslanici, akcizni prihodi se mogu ubrati od privrede ili od stanovništva. Znate šta se radi: na jednoj strani se slikovito prikazuje da dolazi do rasterećenja privrede, a suštinski se privreda dodatno opterećuje, jer dovoljno je pogledati nivo projektovanih budžetskih rashoda, pa shvatiti da nema ni govora o rasterećenju privrede u narednom periodu. Pokrivanje deficita. Da li iko u ovoj sali veruje da je moguće u 2004. godini ubrati 300 miliona evra prihoda od privatizacije, od kojih će 220 miliona otići u budžet, a ostatak biti raspodeljen shodno Zakonu o privatizaciji? Ko iole poznaje četiri banke koje se nalaze u procesu privatizacije zna da je moguće ostvariti prihod samo kod jedne banke, ni približno onoliko koliko je planiran za pokrivanje budžetskog deficita, osim ako se ne želi brza privatizacija telekomunikacija, ili Naftne industrije Srbije, ili dela Naftne industrije Srbije. Ako se želi jedan transparetan postupak u skladu sa zakonom, neophodno je najmanje devet meseci da se taj proces završi. Prema tome, tih prihoda tamo nema. Da vidimo da li je realno da se ubere četiri milijarde dinara od stanovništva, faktički, zadužujući se na finansijskom tržištu, istovremeno trošeći i poslednju rezervu koju država ima od ostvarenih prethodnih prihoda od privatizacije. Tih četiri milijarde prihoda, koji će se ubrati, biće direktan atak na smanjenje privatnog finansiranja. To su slobodna finansijska sredstva, koja se nalaze na finansijskom tržištu. Umesto da privatni investitori ta sredstva koriste za investiranje, država će ubrati četiri milijarde dinara i za šta ih iskoristiti? Za tekuću potrošnju. Naročito je za mene diskutabilan način neto inostranog zaduženja, o čemu ću nešto kasnije govoriti, imajući u vidu da inostrano zaduženje od 9,5 milijardi dinara podrazumeva prethodni dogovor sa međunarodnim finansijskim organizacijama, koje, između ostalog, to zaduženje, odnosno te kreditne linije i obezbeđuju. S obzirom da je politička koalicija koja je formirala Vladu imala različite ekonomske programe u svojoj predizbornoj kampanji, bilo bi interesantno pogledati kako budžet kao jedan osnovni instrument realizacije ekonomske politike odslikava ono što je najavljivano u predizbornoj kampanji? Veoma je teško definisati jedinstvenu ekonomsku politiku od strane četiri političke stranke koje su formirale političku koaliciju. Svaka je govorila da se radi o reformski, makar u ekonomskom delu, orijentisanim strankama. Svaka je govorila da je potrebno smanjiti tzv. državni intervencionizam u privredi, a pojačati stepen tržišne ekonomije. I naravno, bilo je tu jako puno obećanja, pogotovu obećanja koja su se odnosila na teren privatizacije, promenu koncepta, načina trošenja prihoda od privatizacije itd. Da vidimo kako se to odslikava u predloženom budžetu. Prvo, u ovom budžetu nisam video nijedan ključni reformski zahvat, koji Vlada u prvoj godini svog mandata namerava da sprovede. Dva ključna reformska zahvata jesu restrukturiranje javne potrošnje, to jest smanjenje javne potrošnje i restrukturiranje javnih preduzeća. Kao što sam maločas rekao, javna potrošnja se ne smanjuje, nego se, naprotiv, povećava. Ako to uporedite sa predlogom budžeta za ovu godinu, koji je prethodna Vlada uputila u novembru mesecu parlamentu, videćete da je javna potrošnja u ovom predlogu veća za čitavih osam milijardi dinara. Ako želimo da zaista rasteretimo privredu, onda moramo smanjiti tekuću potrošnju u ukupnim budžetskim izdacima. Ako jedna vlada želi da bude reformska vlada, ili prezentira sebe kao reformsku vladu, i ako želi da obezbedi kontinuitet ekonomskih reformi, onda je ovo ključni potez, koji jeste bolan, jeste nepopularan, ali se mora uraditi ukoliko želimo da na kraju imamo jednu samoodržavajuću ekonomiju. Ako to ne uradi u prvoj godini, u drugoj godini su šanse za takav zahvat realno manje, pre svega iz političkih razloga, što vi, naravno, mnogo bolje znate od mene. (Predsednik: Izvinite, gospodine Vlahoviću, da vas pitam, da li želite da sve vreme iskoristite?) Da. (Predsednik: Hvala vam.) Što se tiče restrukturiranja javnih preduzeća, u budžetu zaista nisam video niti jednu poziciju koja direktno ili indirektno sugeriše da je Vlada spremna da se prihvati takođe, veoma odgovornog posla, a to znači odgušenja nelikvidnosti u srpskoj privredi. Dve pozicije su simptomatične. Jedna, devet milijardi za Železničko-transportno preduzeće, tačnije 7,5 u predloženom budžetu u razdelu - Kapitalne investicije, plus milijardu i po koliko je potrošeno u prva tri meseca, ukupno negde oko devet milijardi. I s druge strane, 2,1 milijarda za Tranzicioni fond, odakle su, kao što znate, finansirane otpremnine za one koji su ostali bez posla zato što su ekonomski i tehnološki višak. Pozicija Tranzicionog fonda u prošloj godini je bila 7,5 milijardi dinara, odakle je realno finansiran iznos otpremnina za sva društvena preduzeća koja su u postupku restrukturiranja. Od 2,1 milijarde možete finansirati otpremnine za 12.000 radnika, ne više. Vi vrlo dobro znate koliki su ekonomski i tehnološki viškovi u javnim preduzećima, u EPS-u, u Železničko-transportnom preduzeću itd. Postavljam pitanje, da li Vlada nije spremna da uđe u proces restrukturiranja javnih preduzeća ili je, možda, spremna da uđe,a ne želi da finansira otpremnine za one koji će biti ekonomski i tehnološki višak? Ono što definitivno jeste istina to je da u tim preduzećima radi mnogo više ljudi nego što je zaista potrebno da bi ta preduzeća bila dobra po svojoj ekonomskoj efikasnosti. Sa druge strane, za preduzeće ŽTP planira se devet milijardi dinara i ova pozicija direktno ide za finansiranje platnog fonda. Dakle, nema restrukturiranja Železničko-transportnog preduzeća. Ako nema restrukturiranja Železničko-transportnog preduzeća, onda i dalje imamo jedan ključni zagušivač likvidnosti u srpskoj privredi, pa ja onda ne vidim kako će to privredna aktivnost na osnovu prethodno sprovedenih procesa da bude podignuta u narednom periodu. Prethodna Vlada je bila kritikovana da se država previše meša, da jako puno učestvuje u privredi, a pogotovo u društvenoj privredi. Drugim rečima, bili smo kritikovani za iznos subvencija koje su korišćene za ona preduzeća koja su bila u postupku restrukturiranja. Mi smo danas na ovoj govornici dobili potvrdu od ministra finansija da će u narednom periodu, uprkos drugačijoj priči u predizbornoj kampanji, nivo subvencioniranja biti još veći. Naravno, ja pozdravljam što se odustalo od mnogih predizbornih obećanja, jer to je dobro i to je apsolutno put kojim treba nastaviti restrukturiranje privrede, kao što pozdravljam što se odustalo od promene koncepta privatizacije ili pak načina trošenja privatizacionih prihoda, jer ti privatizacioni prihodi, ovoliki koliki su, a preoptimistički su, planirani su da se sliju kompletno u budžet. Dakle, nema one predizborne priče - odvojićemo prihode za nekakve razvojne fondove, pa ćemo da finansiramo projekte itd. Dobro je što se odustalo od tih predizbornih obećanja, jer na ovaj način je sačuvano finansijsko jedinstvo budžeta. Ne želim puno da pričam o tome šta će za lokalnu samoupravu značiti smanjenje ubiranja iz poreza na fond zarada ili fond plata. O tome će pričati poslanici iz poslaničke grupe Demokratska stranka, ali svakako je nejasno na koji način će senadomestiti ovaj iznos prihoda za koji će lokalne samouprave ostati uskraćene. Drugim rečima, nejasno je zašto se predizborno proklamovani princip decentralizacije u praksi, a budžet je ključna praksa i ključni instrument, zaista i ne sprovodi. Kada pogledate dva ključna uporišta na osnovu kojih se tvrdi da je budžet razvojni, to je, po meni, Ministarstvo za kapitalne investicije i, sa druge strane, Ministarstvo za poljoprivredu, vodoprivredu i šumarstvo. Što se tiče kapitalnih investicija, nivo finansiranja izgradnje novih i popravke postojećih puteva direktno iz budžetskih prihoda je manji nego što je bio prošle godine. Prošle godine smo imali predviđenih osam milijardi dinara, a ove godine imamo, čini mi se, 6,4 milijarde dinara. Šta imamo? Imamo kredite Evropske investicione banke, kredite Evropske banke za obnovu i razvoj, koji su ugovoreni u prethodnom periodu, u prethodnoj godini. Nejasno je zašto je onda iznos predviđenih sredstava za rekonstrukciju puteva, na osnovu ugovorenih i odobrenih kredita, manji nego što je to moguće, a koliko je moguće pokazali smo prethodnim predlogom budžeta gde je nivo investicija bio veći za više od 2,5 milijarde dinara. Prema tome, nema tu velikih senzacionalnih investicija koje se nalaze u poziciji Ministarstva za kapitalne investicije. Postoje prethodno ugovoreni krediti koji su kao nasleđe ostavljeni novoj vladi i postoji budžetska pozicija koja je manja nego što je bila predviđena prošle godine. Sa druge strane, agrarni budžet. Tačno je, on je značajno veći, ne tri puta, već dva puta, od onoga što je bilo predviđeno i realizovano u prethodnoj godini, u 2003. godini. Ali, da vidimo, vodi se priča o dve milijarde koje se izdvajaju za otkup pšenice. Ja bih da podsetim da robne rezerve otkupljuju viškove pšenice od poljoprivrednih proizvođača, a ne nekakav obavezni otkup koji sprovode robne rezerve i podsetiću da ovo nije prvi put da se pozicija u okviru budžeta definiše za otkup pšenice. Tačno je da je prošle godine nivo tržišnih viškova bio značajno manji nego što smo mi to očekivali, nego što je država očekivala, zbog izuzetno sušne godine. Nije tačno da je u protekle tri godine niti jedan seljak, individualni poljoprivredni proizvođač ostao bez obećane cene koja je definisana za otkup pšenice. Prema tome, da li ćete imati dve, tri, milijardu ili petsto, to zavisi od toga da li ćete imati tržišne viškove i zavisi od toga do koje mere ste spremni da idete za zaštitnom cenom. Voleo bih da vidim veoma brzo koja će to biti zaštitna cena za otkup pšenice i tek onda ćemo sklopiti kompletne karte. Naravno, pozdravljam ovaj drugi deo povećanog agrarnog budžeta, ali bojim se da upravo zbog znatno manjih prihoda nego što je projektovano, koji će se ostvariti, da će prvo da strada agrarni budžet, kod ove dve milijarde nejasno definisane stavke za unapređenje kvaliteta poljoprivrednih proizvoda, ali to će naravno biti problem onoga ko bude realizovao ovaj budžet. Za mene lično jeste zabrinjavajuća okolnost da ne postoji dogovor između Vlade i MMF-a. Naravno, nama MMF može da se sviđa ili ne sviđa, ali bez sporazuma sa MMF-om ne možemo očekivati da ćemo budžetski deficit pokrivati na način kako je predviđeno. Direktni efekti nepostojanja sporazuma jesu 7,5 milijardi dinara, koliko je Svetska banka opredelila iz tri tranše za pokriće budžetskog deficita, i to je nešto što neće postojati. Onaj preostali deo do 9,5 milijardi, razlika u makrofinansijskoj pomoći Evropske unije, takođe neće postojati. Indirektno za projekte, za investicije ugovorena sredstva kod Evropske investicione banke, kod Evropske banke za obnovu i razvoj, Svetske banke za puteve takođe neće biti dodeljena. Indirektno u privatizaciji nemojte očekivati da će se ubrati bilo koji prihodi od privatizacije ukoliko nemate podršku MMF-a. Ne zaboravite Pariski klub. Otpis je 51% plus 15%. Ovih 15% tri godine nakon prvobitnog otpisa od 51%, ali pod uslovom da se poštuje stendbaj aranžman sa MMF-om. Ako nema dogovora sa MMF-om, to je 700 miliona dolara novog opterećenja dugova za poreske obveznike Srbije. Prema tome, uopšte ne bih tako olako prihvatao nepostojanje dogovora, jer čini mi se da će scenario na kraju biti, kada deficit bude značajno veći nego što ga je moguće pokriti (scenario nam je poznat iz 90-tih godina) - obratite se centralnoj banci za neto domaće zaduženje da biste pokrili taj deficit. Ali, bojim se da je to onda destabilizacija javnih finansija sa nesagledivim posledicama. Da zaključim, budžet nije razvojni. Budžet jeste socijalni, uz značajno povećanje plata, što će uzrokovati značajno povećanje tražnje i povećanje spoljnotrgovinskog deficita. Budžet ne predstavlja rasterećenje za privredu. Od spektakularnih rasterećenja dobili smo dve milijarde novih opterećenja, a to je neto efekat uvećanih akciza i smanjenih poreza na zarade. Na kraju, budžet, ukoliko bude usvojen, a mi vas ispred poslaničke grupe DS upozoravamo, može i te kako negativno da utiče na stanje javnih finansija.
Predstavnik Vlade, ministar Dinkić.
Hvala, gospodine predsedniče. Imajući u vidu da se ne radi o bilo kakvom poslaniku DS, već o prethodnom ministru za privatizaciju, imao sam obavezu da se ovom prilikom javim. Na osnovu drugih diskusija javljaću se, ali ne tako često. Čini mi se da poslanici imaju obavezu da govore građanima Srbije istinu. Istina podrazumeva da kada se barata sa ciframa, da se izgovaraju tačne brojke. Vi ste ovde, gospodine Vlahoviću, nekoliko cifara, da li slučajno, da li namerno, ne ulazim u vaše motive, svesno slagali i rekli neistinu. (Predsednik: Gospodine Dinkiću, molim vas, u ovom parlamentu se biraju reči. Moguće da je došlo do obmane, ali niko ovde ne laže. Hvala.) Dobro, ukoliko se ne radi o neistini, onda se u svakom slučaju radi o nedostatku znanja iz matematike, jer ako je planirani agrarni budžet preko 20 milijardi, izvršenje je bilo sedam milijardi, da li je on samo dva puta veći? Koliko je 20 milijardi podeljeno sa sedam? Nije dva. Dalje, ako govorite o tome da je tranzicioni fond bio 7,1 milijarda, zašto ne kažete istinu da nije isplaćena 7,1 milijarda, nego 5,4. Ako govorite konzistentno, morate govoriti ili o planovima ili o izvršenju. Vi ste, kada vam odgovara, govorili o planovima, kada vam odgovara - o izvršenju. Dakle, tranzicioni fond je izvršen sa 5,4 milijardi i tačno je da je ova vlada planirala 2,1 milijarde jer nema nameru, za razliku od vas, da otpušta ljude. To što vi govorite o restrukturiranju železnice, šta je postignuto u restrukturiranju železnice tokom vašeg mandata? Da li su vam lokomotive u ispravnom stanju? U kakvom stanju su šine? Gde su potrošene te pare koje ste vi, navodno, investirali u restrukturiranje železnice u prethodne tri godine? Ako razgovarate sa privrednicima, ne može roba da se izveze u inostranstvo zato što naše železnice ne mogu to da ostvare, jer nemaju dovoljno lokomotiva. Ako ste potrošili pare u neke svrhe, a to nije dalo efekta, da li se to zove restrukturiranje ili arčenje državnih i narodnih para? Kada govorite o karakteru budžeta i pre svega pominjete penzioni fond, onda je trebalo prethodno da se raspitate kod vašeg bivšeg ministra finansija, kako je prikazivao pozajmice koje je davao penzinom fondu i kud se delo 8,5 milijardi tih pozajmica, što nije prikazano transparentno u deficitu za prošlu godinu. Jer, deficit koji je javno iskazan je 43 milijarde, ali kada se uračuna pozajmica, koja bi prema svim pravilima odgovornog vođenja javnih finansija morala da uđe u deficit, deficit je zapravo prošle godine bio preko 50 milijardi dinara, ono što je vaša vlada ostvarila, odnosno 4,6% društvenog bruto proizvoda. Za razliku od vaše vlade, mi smo sve troškove stavili odmah sada u budžet. Vi imate primedbu na penzioni fond. Što se tiče penzionog fonda, možemo govoriti samo o tome da je plan fonda penzionog osiguranja nerealan, a ne da je Vlada nedovoljno stavila transfera za penzioni fond. Jer, mi smo povećali transfere u odnosu na vaše izvršenje za 10%. Ono što sam govorio u uvodnom izlaganju, mi ćemo uraditi reviziju penzionog fonda, da bismo videli da li se iz penzionog fonda finansiraju samo penzije ili i neki rashodi koji nemaju nikakvu funkciju sa penzijama. Čini mi se da ste neke stvari sakrivali, ali nadam se da će nakon revizije penzionog fonda javnost saznati kako se troše doprinosi koje naši građani plaćaju za penzije, koliko dobijaju penzioneri, a ko dobija milijarde drugih sredstava koja ne idu penzonerima. Naravno, neće se to odnositi samo na penzioni fond, samo želim zbog javnosti da kažem da je ova vlada predvidela uredno izmirivanje svih penzija, ali smatramo da penzioni fond ima odgovarajuće troškove koji nemaju nikakve veze sa penzijama. Govorite o tome da je cilj svake vlade da se smanji javna potrošnja, izrazili ste svoje razočaranje – zašto to ova vlada nije učinila. Želim da vas podsetim da čak i u odnosu na vaš deklarisani deficit, odnosno deficit Vlade koji je bio 4% društvenog proizvoda deklarisan, ovaj deficit je niži za 0,4% društvenog bruto proizvoda, ali moram još jednu stvar da kažem. Vi sigurno znate, ako ne znaju ostali članovi poslaničkog kluba DS, šta ste radili sa javnom potrošnjom u poslednjih mesec i po dana pred izbore 2003. godine. Vi sigurno znate da je javna potrošnja eksplodirala od 20. novembra do kraja decembra meseca prošle godine, kada ste skoro 400 miliona evra privatizacionog prihoda potrošili za samo mesec i po dana. Zašto ste to potrošili? Prvo, to su raznorazni rashodi budžeta, to je povraćaj 2,4 milijarde "BK kompaniji", da li je to bilo podsticanje privrede ili je bila javna potrošnja koja je neosnovana? Dakle, ako ste zbog izbora, želeći da dobijete izbore, išli u prekomernu javnu potrošnju kakva nije zapamćena u cele tri godine, ono što ste potrošili u tih mesec i po dana, kako imate uopšte bilo kakvog moralnog prava da sada govorite novoj vladi, koja mora da preuzme prava po osnovu većeg finansiranja penzija, da treba odmah, u prvih nekoliko meseci, da skrati i smanji javnu potrošnju? Naravno, način da se javna potrošnja smanji jeste da se poveća proizvodnja i društveni proizvod, pa da se onda njeno apsolutno učešće, koje ostaje isto, relativno smanji. Dakle, nije realno očekivati, nakon ekspanzije koju je prethodna vlada uradila u javnoj potrošnji, kada je spiskala, moram reći, tih 400 miliona evra na javne rashode, da se sada u jednom kratkom roku to nadomesti smanjenjem u ovoj godini. Međutim, ova vlada će trajati duže od godinu dana i u sledećoj godini mi ćemo ići, nakon povećanja društvenog proizvoda, na relativno smanjenje javne potrošnje u društvenom bruto proizvodu. Takođe, što se tiče lokalne samouprave, mislim da ni tu niste izneli činjenice, već ste improvizovali. Čini mi se da sam bio potpuno jasan u uvodnom izlaganju, ukidanje poreza na fond plata nadomeštava se povećanjem učešća lokalnih samouprava u porezu na plate sa pet na 30%, jer imamo dva poreza na plate, porez na neto plate i porez na bruto plate. Ukida se porez na bruto plate, a u porezu na neto plate učešće lokalne samouprave u prihodovanju se povećava sa 5% koliko je danas, na 30%, čime se anuliraju ti efekti. Za one lokalne samouprave kod kojih se ti efekti ne anuliraju, povećava se učešće u porezu na promet, a za one lokalne samouprave kod kojih su ti efekti veći, to su pre svega razvijeni gradovi, tu se učešće u porezu na promet smanjuje, kako bi efekat ukidanja poreza na fond plata dao neutralne efekte za lokalnu samoupravu. Moram da kažem, samo u slučaju jednog grada ova kalkulacija je dala efekte koji ne idu ukorist toj lokalnoj samoupravi, a to je grad Kragujevac. Obećavam da će Ministarstvo finansija iz tekuće rezerve tokom godine tu razliku u Kragujevcu kompenzirati. To je jedan jedini grad koji je zaista u ovoj matematici oštećen za nekih 40-tak miliona dinara. Što se tiče robnih rezervi i primedaba da je Vlada dve milijarde dinara namenila otkupu pšenice, ne znam kako predstavnici prethodne vlade uopšte imaju moralnog prava da o tome govore, kada su doveli zemlju u situaciju da ostane bez pšenice u robnim rezervama, i da to dovede do povećanja cene hleba i ugrozi standard stanovništva. Ne bi došlo do povećanja cene hleba da je bilo dovoljno pšenice u robnim rezervama, a ako je bilo dovoljno, postavlja se pitanje zašto je ona izvezena u sušnoj godini, kada je rod bio loš i kada se znalo da će cene na tržištu skočiti? Da li je Vlada imala dogovor s nekim lobijima da izvezu po jednoj ceni a da posle primoraju da se uvozi po višoj ceni? U svakom slučaju, cenu su platili odmah građani, i to kroz cenu hleba. Neću govoriti o posledicama rada Vlade, vezano za poljoprivredu, gde smo dobili sankcije Evropske unije zbog malverzacija u reeksportu šećera. Takođe, neću govoriti o tome da je stavka manja, vezano za finansiranje puteva, kao što ste rekli, već je 2,5 puta veća. To je vezano i za vašu primedbu okoznanja matematike i za izlaganje ovde, gde možda i svesno niste koristili svoja matematička znanja u koja ipak ne sumnjam. I konačno, kada govorimo o dogovoru između Vlade i MMF-a, morali biste biti iskreni. Ako biste bili, onda biste građanima Srbije rekli da nijedan aranžman sa MMF-om nije sklopljen od avgusta meseca prošle godine. Na osnovu vašeg izlaganja moglo se zaključiti da navodno Srbija ima kontinuitet u aranžmanima sa MMF-om. Naprotiv, onog momenta kada ste smenili prethodnog guvernera nestali su aranžmani sa MMF-om i nijedna tranša nije povučena nakon završetka pregovora u julu mesecu prošle godine. Dakle, od jula meseca do današnjeg dana nijedna tranša nije povučena. Za razliku od vaše vlade koja je prekinula odnos sa MMF-om, ova vlada će taj odnos vratiti u stari tok i do kraja juna ćemo povući dve tranše od MMF-a. To što plašite poslanike i građane da će nova vlada izgubiti pomoć Evropske unije, kako da shvatim - da li želite dobro ovoj zemlji ili ne? Ja vam garantujem, to će i vreme pokazati, imaćemo, za razliku od vaše vlade, i vraćen odnos sa MMF-om, i da ćemo nastaviti normalnu saradnju sa Evropskom unijom, Svetskom bankom i drugim finansijskim organizacijama. Na kraju, ovaj budžet jeste razvojni, bez obzira što se vi trudite da pokažete da nije. Koliko je vaš budžet bio razvojni pokazao je pad industrijske proizvodnje u prošloj godini, a koliko je ovaj budžet razvojni pokazaće suprotne tendencije koje će, ubeđen sam, biti ostvarene ove godine. Hvala. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem. Ima pravo na repliku gospodin Vlahović - kao i nagoveštaj povrede Poslovnika.
Gospodine predsedniče, gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, osnov za moje javljanje je povreda Poslovnika, član 100. i naravno replika na prethodno izlaganje. Naime, u članu 100. se kaže da su narodni poslanici dužni da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine, da se obraćaju jedni drugima sa uvažavanjem. Gospodin ministar nije narodni poslanik, ali pretpostavljam da se to odnosi na sve učesnike u radu parlamenta. (Predsednik: Gospodine Vlahoviću, ovde se ne radi o povredi Poslovnika, na to sam opomenuo, taj član se isključivo odnosi na poslanike. Izvolite, iskoristite pravo na repliku.) Zahvaljujem. I dalje ostajem pri tome da je došlo do povrede odredaba člana 100, a sada ću iskorititi svoje pravo na repliku. Prvo što želim da kažem jeste da tema današnje Skupštine nije rasprava o poverenju prethodnoj vladi. Prethodna vlada je imala raspravu u oktobru - novembru prošle godine i ona je, između ostalog, zbog svoje hrabrosti da realizuje reformske procese platila svoju cenu na prethodnim izborima. Tema današnje Skupštine jeste predloženi budžet za 2004. godinu. Meni je veoma žao ako se bilo kakva konstruktivna kritika shvata i pokušava da prezentira u formi nekakve eventualne sreće opozicionih poslanika ukoliko izostane podrška Svetska banke, MMF-a ili Evropske unije. Naravno, to nije tačno, pa upravo zbog toga odgovorno i upozoravamo, da se to ne bi desilo, da je neophodno izvršiti promenu predloga, jer da je sve u redu zašto MMF nije dao već zeleno svetlo na predloženi budžet o kojem mi danas raspravljamo. Poznato je da je budžet ključni zakonski dokument jedne vlade u jednoj godini. Izražavam svoje nezadovoljstvo što danas pred poslanicimasedi samo ministar finansija gospodin Dinkić i niti jedan drugi ministar koji bi trebalo da obrazlaže svoj resor. [[Aplauz]] Ono što sam u svom izlaganju rekao i dalje mislim i pri tome ostajem. Gospodin ministar je na jedan indirektan način to i potvrdio, što znači da je nivo sredstava u tranzicionom fondu daleko manji nego što je bio u prošloj godini, najmanje za duplo, mereno sa izvršenjem, mada statistika govori da je poželjno porediti plan sa planom i plan sa izvršenjem plana, a ne plan sa izvršenjem prethodnog plana iz prethodne godine; zbog toga sam poredio plan sa planom, a evo pristajem i da poredim plan sa izvršenjem - baš me interesuje koliko će biti izvršenje na kraju godine, između ostalog i na ovoj poziciji. (Predsednik: Gospodine Vlahoviću, vreme je isteklo.) Završiću brzo. Dakle, vrlo jasno sam rekao da kada je u pitanju penzioni fond prepoznaje se deficit penzionog fonda. Pri tome ostajem. Ne govorim o tome da li je u prethodnom periodu bilo kakvog pogrešnog upravljanja. O tome će reč dati budžetska inspekcija, i zaista bih voleo da što pre stigne izveštaj budžetske inspekcije i da već jednom tu temu raspravimo i da o njoj posle ne pričamo. I sasvim na kraju, i te kako imamo moralno pravo da pričamo o svemu ovome jer vama je, gospodo poslanici, poznato da se prava iz budžeta zakonski stiču. To ne može da bude odluka Vlade, niti odluka ministra. Prema tome, ako je došlo do povećanja prava u poslednjem kvartalu prošle godine, ta povećana prava su imala svoje utemeljenje u zakonima koje je ovaj parlament usvojio. Hvala vam.
Zahvaljujem. Kao šef poslaničke grupe ima reč gospodin Ivica Dačić.
Dame i gospodo poslanici, dozvolite da, pre nego što iznesem stav SPS-a o predlogu budžeta i ostalih pratećih zakona, prokomentarišem ono što se desilo uoči prethodne sednice koja je održana danas pre podne. Mislim da je svima jasno, i to želim da kažem u ime SPS-a, da je veoma važno da se sednica posvećena Kosovu i Metohiji - koja je po zaključku šefova poslaničkih grupa, na sastanku održanom kod predsednika parlamenta, dogovorena - zaista održi što pre. Nema potrebe da se oko toga nadmećemo i stičemo političke poene. Takođe, veoma je bitno da ta sednica, kako je i dogovoreno, bude održana što pre, a imajući u vidu da će ova sednica trajati kraće nego što je to predviđeno, biće vremena da ona bude održana i u narednih nekoliko dana. Takođe, mislim da je svima jasno, bez obzira što je ovo budžet koji je formalno predložila Vlada Vojislava Koštunice i Ministarstvo na čijem je čelu Mlađan Dinkić, da je ovo budžet u kojem se i dalje prepoznaju tragovi Vlade Zorana Živkovića i ministra finansija Božidara Đelića. To je i normalno, jer je prvo što je Vlada uradila posle svog izbora bilo to da je povukla već predloženi tekst zakona o budžetu i za nekoliko nedelja, koliko radi, napravila neke svoje predloge na osnovu onoga što je predložila Vlada Zorana Živkovića. Mislim da i prethodne polemike koje su bile između onih koji s bili u Vladi Zorana Živkovića sa predlogom ovoga budžeta nisu smišljene zbog toga što je ovaj budžet jasno kombinacija i kompilacija prethodne i ove sadašnje vlade. To je i normalno, zbog toga što je normalno vreme za donošenje budžeta bio novembar i decembar prošle godine. Kao što znate, SPS je prilikom izbora Republičke vlade izrazila određena očekivanja u ekonomsko-socijalnoj sferi od nove vlade. Ako u to ne računamo političke činjenice i ono što očekujemo u političkoj sferi, ono što je najvažnije i što se može reći kao naše očekivanje jeste podizanje stope bruto društvenog proizvoda, proizvodnje i životnog standarda građana, smanjenje stope nezaposlenosti i siromaštva, socijalni dijalog, izmene Zakona o radu i privatizaciji, borba protiv korupcije itd. Naravno da je teško da budžet u isto vreme bude i razvojni, ali i socijalni. Teško je da budžet u isto vreme ima i razvojnu i socijalnu funkciju. Mislim da se u tom smislu mogu pozitivno protumačiti određeni pomaci koji su se javili, kao što je povećanje procenta u bruto društvenom proizvodu koji je odvojen za javne investicije. Ranije je to bilo 4% rashoda ili 1,14% bruto društvenog proizvoda. Sada je predloženo 6,29% rashoda ili 2% bruto društvenog proizvoda. Neophodan nam je brži rast javnih i privatnih investicija; naravno, može neko protumačiti na različite načine, ali pozitivna iskustva Vlade koja je vladala pre nego što je DOS došao na vlast jesu da su budžeti u tom vremenu imali jednu izrazito razvojnu komponentu i u tom periodu (00mislim da ljudi koji se bave ovim poslom to znaju) industrijska proizvodnja i bruto društveni proizvod bili su veći nego u proteklih nekoliko godina. U periodu od 1996. do 1998. godine, ne bih govorio o izvozu, govoriću samo o industrijskoj proizvodnji, imali smo veoma aktivnu ulogu Fonda za razvoj. Naravno, dobro je što je u prvom koraku u ovom budžetu primetno da su javni rashodi preraspoređeni u korist investicija, pre svega u oblast infrastrukture i poljoprivrede. Naravno, za pokretanje proizvodnje neophodno je i aktiviranje kreditnih linija i institucija za osiguranje kredita. To je veoma značajno. Stambena izgradnja, krediti za stambenu izgradnju, nije važno samo za građane koji nemaju stanove i za njihove porodice, nego je važno zato što je stanogradnja pokretač razvoja cele privrede i svih ostalih preduzeća. Zatim, krediti za izvozne poslove takođe su veoma bitni, zbog toga što u našoj državi vlada spoljnotrgovinski deficit koji je najveći u istoriji naše države. Takođe, krediti za mala i srednja preduzeća, za poljoprivredu i nešto što je možda zaboravljeno u prošlom vremenu - krediti za nedovoljno razvijena područja. Primetno je da su prosečno povećani prihodi, a smanjeni rashodi budžeta. Primetan je i dalje deficit u budžetu. I ovaj budžet, kao i prethodni budžeti, ima deficit. Mi smatramo da to nije dobro. Neko će naravno, opet bez uvida u ekonomsku problematiku i ekonomsko značenje te reči, prokomentarisati pogrešno, a ja bih podsetio da je Vlada koju je vodila SPS u vreme posle hiperinflacije imala finansiranje budžeta iz realnih prihoda, bez deficita u budžetu. Mislim da je dobro što je deficit manji nego pod rukovodstvom ministra Đelića, dobro je što postoji pad deficita, ali takođe ministar Dinkić je malopre rekao da je praktično taj deficit u prošloj godini, u prošlom budžetu bio veći nego što je bio planiran. Ako je tačno ono što je on rekao, a nema razloga da mu bar u prvo vreme ne verujemo, taj deficit je bio 51 milijardu dinara u prošloj godini. Takođe, malopre je gospodin Vlahović govorio o prihodima od privatizacije. Izrazio je sumnju da se u ovoj godini može toliko para uzeti od privatizacije. Ne znam zašto je izrazio sumnju, kada je prethodna vlada Zorana Živkovića predložila da na toj stavci pozicija bude 20 milijardi, a ovde je predviđeno 16 milijardi dinara. Čak je vlada Zorana Živkovića bila više optimistična, nego što je vlada Vojislava Koštunice. Tako je pisalo, gospodine Vlahoviću; ako vi niste čitali šta je vaš predsednik Vlade potpisao, to je drugo pitanje. Prihodi od privatizacije - vi ste prodali nekoliko strateških preduzeća; zaradili ste 600 miliona evra u prošloj godini od privatizacije. U novembru i decembru potrošili ste 400 miliona evra. Prodali ste kapitalne objekte u Srbiji, Duvansku industriju iz Niša, koju bi znao da proda svako. Teško je prodati nešto što niko neće da kupi. A ono što svako hoće da kupi, nije potrebno biti ekspert pa to prodati po bagatelnoj ceni, gospodine Vlahovću, pošto vidim da ste svi ovde neki navodni eksperti. Gospodin Vlahović se malopre negativno izrazio o tome ali mislim da je potrebno da u budžetu stoji stavka kako se troše pare koje su uzete od privatizacije. Fabrika, preduzeća u Srbiji nema milion, ne mogu se prodavati svake godine po 20 ili 30 ili 50 hiljada, nema ih toliko za prodaju. Mi imamo situaciju da smo za ono što smo prodali, strateški važnu fabriku, uzeli određeni novac; potrošeno je za dva meseca u neke fondove, pretpostavljam javne potrošnje. A od toga privreda Srbije nije dobila ni evro. Mi predlažemo, i to smo predložili ministru Dinkiću, da se tačno evidentira na koji način se troše sredstva koja se dobijaju u procesu privatizacije. (Predsedavajuća, Emilija Krstić: Gospodine Dačiću, ja se izvinjavam, da li koristite i sledećih 10 minuta?) Da. Takođe, neophodno je da Fond za razvoj bude jedan od glavnih faktora koji će podsticati razvoj privrede u Srbiji. Privatizacija nije sama po sebi cilj, u tome je grešila prethodna vlada. Privatizacija nije sama po sebi cilj, nego sredstvo da preduzeća rade bolje, da radnici imaju veće plate i da država ubira veće prihode. Mi smo imali potpuno suprotne stvari. Dobro je što u ovom budžetu postoje subvencije privrede i poljoprivrede, ali takođe mislimo da Fondu za razvoj mora biti posvećena maksimalna pažnja i da sredstva koja su ovog puta upotrebljena, čini mi se kao dopuna sredstava koja se obnavljaju i već postoje u Fondu za razvoj, nisu dovoljna za pokretanje proizvodnje u Srbiji. Što se tiče poljoprivrede, kada govorimo o poljoprivredi, prvi put se desilo prošle godine da je Srbija uvozila pšenicu posle dugog niza godina. U prošloj godini, čini mi se da sam pročitao negde taj podatak, nije otkupljeno čak ni 10.000 tona pšenice od seljaka. Podsetio bih da je u vreme kada smo mi bili na vlasti otkupljivano dva miliona tona godišnje od seljaka. Robne rezerve Srbije nikada nisu imale manje od 700.000 tona obavezne rezerve da Srbija ne bi bila gladna i da ne bi morala da uvozi pšenicu. Po prvi put za vreme vlasti prethodne vlade desilo se upravo to da je Srbija uvozila pšenicu. Mi smatramo da i ovog puta novac koji je izdvojen za 200.000 tona pšenice nije dovoljan, da je neophodno, da bi Srbija imala prehrambenu stabilnost koja se može ogledati kroz to, u smislu rezervi, da bude najmanje 700.000 tona u robnim rezervama Srbije. Sa druge strane, veoma je važno i ono na čemu SPS insistira, a to su prava iz socijalnog osiguranja. Naravno, uredna isplata penzija, transferi iz budžeta organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja, 21% upravo čine ti transferi iz ukupnih rashoda budžeta. Ali, šta je zabrinjavajuće? Zabrinjavajuće je što je, na primer, fond PIO zaposlenih ranije 86% ubirao iz sopstvenih prihoda od doprinosa, do pre nekoliko godina, dame i gospodo, a sada je to svega 56%. Ostatak su dotacije iz državnog budžeta. Naravno da je tako zato što nema privrede, nema ko da plaća doprinose, jer je za tri godine otpušteno 400.000 ljudi, milion ljudi je nezaposleno i normalno je da nema doprinosa, normalno je da država mora to da finansira iz državnog budžeta. Mi insistiramo, naravno, da se stane na put olakom otpuštanju radnika. To je veliki društveni problem. Ako se nastavi ovim tempom koji je DOS započeo, u Srbiji će biti mnogo manje onih koji su zaposleni u odnosu na one koji može da rade, a nemaju prilike za to. Školarine moraju da budu manje. Ne mogu u Srbiji da postoje fakulteti u kojima su školarine najveće u Evropi. Da li je naš standard najveći u Evropi, da li je to moguće? Zdravstvo - ne može zdravstvo da bude privilegija samo bogatih; zato je neophodno da se ostvari čitav niz mehanizama kako bi mogli da ostvaruju prava iz zdravstvenog osiguranja i oni koji ostaju bez posla, oni koji nemaju osiguranje. Podsetio bih da svega tri meseca posle skidanja sa tržišta rada, oni ostaju bez zdravstvenog osiguranja. Kako će se oni lečiti? Znači, naravno, govorim taksativno, neophodno je da zbog situacije u kojoj se nalazimo i pomoć koja je posvećena Kosovu i Metohiji bude veća, bolja i organizovanija, da država bude prisutna na Kosovu i Metohiji. Ako nas nema tamo, ako nema političara, ako nema državnih institucija, ako nema državnih ustanova, ako nema novinara da snime upaljene srpske crkve, normalno je da će prva vest u svetu, zato što druge nema, biti upaljena džamija. To je pitanje za sve nas zašto je to tako. Nadam se samo da su se oni koji su 10 godina govorili da je na Kosmetu problem nedostatak ljudskih prava Albanaca, a ne njihov separatizam, konačno razuverili ovih dana. Spoljnotrgovinski deficit je veliki problem naše države. Evidentno je da je nastao problem naglom liberalizacijom, a naravno i u vreme harmonizacije odnosa sa Crnom Gorom došlo je do potpunog otvaranja našeg tržišta, bez zaštite. Srbija je uvozila jabuke, stajsko đubrivo, Srbija uvozi ili se spremala da uveze 65.000 tona mesa za vreme prethodne vlasti. Mnogo u Srbiji ima agencija i direkcija. U Srbiji je veliki javni dug. Doći ćemo možda za koju godinu u dužničku krizu. Nadam se da nećemo iz budžeta više finansirati razne nevladine organizacije kao što je Otpor, ne znam da li je finansirana Nataša Kandić ili ovi drugi, ali možda treba zaviriti u sve papire. Dalje, možda su ove godine pare namenjene za puteve manje, ali vas molim da razumete, uništena su sredstva za izgradnju tih puteva, eksplozijom u Surčinu. Prema tome, možda će biti manji izdaci ove godine, ali bez izgradnje, sa jedne strane ste u pravu, bez velikih radova u oblasti železnice, puteva, stambene izgradnje, energetskog sistema, nema pokretanja proizvodnje u Srbiji. Državna zajednica Srbija i Crna Gora - da li Crna Gora ispunjava svojih 8% obaveza ili Srbija plaća sve, tražim odgovor na to pitanje. Naravno, tražim od Vlade da veoma brzo dođe na dnevni red završni račun budžeta za 2003. godinu, kao i završni račun za 2002. godinu, jer nije usvojen u ovoj skupštini. Samo da kažem još ovu stvar, vi znate da su protiv mnogih ministara i pomoćnika ministara iz prethodnih vlada, socijalističkih, podnete krivične prijave, a obrazloženje je bilo nenamensko trošenje sredstava, zloupotreba službenog položaja, a reč je o tome da se preraspodeljuju sredstva sa jedne stavke na drugu. U ono vreme, protiv naših ljudi ste podneli krivične prijave, a kada ste bili sigurni da padate sa vlasti, promenili ste Zakon o budžetskom sistemu i sada to više nije krivično delo. Isto delo, pre dve godine ste slali ljude u zatvor, a sada će neko možda odgovarati samo prekršajno. Da li je to slučajno? Takođe, dobro je poznato da je prethodna vlada prekoračila dogovorenu javnu potrošnju sa MMF-om, prema tome, nemojte se međusobno optuživati oko toga, jer nije to najvažnija stvar u našoj državi. Očekujemo da bude rast društvenog proizvoda, onako kako je predviđeno, da to proizvede realan rast zarada i to znači, naravno, da građani Srbije mogu očekivati bolji životni standard, ali i da država ostvaruje stabilnije prihode. Na kraju, neophodno je da Srbija što pre dobije budžet, da bi vojska, MUP i BIA mogli da računaju da će moći da rade i posle 1. aprila u slučaju da taj budžet ne bude usvojen. U tom cilju će SPS, i pored određenih primedbi i predloga, glasati za ovaj predlog budžeta i za prateće zakone, sa očekivanjem da se u ovoj godini jasno vidi u čemu ova vlada pravi zaokret i diskontinuitet sa prethodnom vladom Zorana Živkovića. Očekujemo da će novi budžet biti budžet u kojem će se ogledati nova politika, ekonomska, socijalna i svaka druga, nove Vlade Srbije. Ako bude isto sve kao što je bilo, onda se sigurno neće na ovakav način razgovarati. Hvala vam.
Pre nego što dam reč bilo kome, jedno obaveštenje za narodne poslanike koji su članovi Odbora za finansije: sazvana je osma sednica Odbora za finansije, sa početkom u 17,15 časova u sali na četvrtom spratu. Gospodin Vlahović, replika, izvolite.
Meni je veliko zadovoljstvo da sedim u poslaničkim klupama i slušam priču o prethodnoj vladi u kojoj sam učestvovao. Zaista molim i gospođicu predsedavajuću da upozori narodne poslanike da današnja tema nije rasprava o poverenju prethodnoj vladi, nego budžet za 2004. godinu. Znam da će mnogi u parlamentu i van ovog parlamenta imati lepa sećanja u odnosu na prethodnu vladu i znam da je ona ostavila jako puno traga zbog svoje hrabrosti da se suoči sa ključnim reformskim zahvatima, koji su bili neophodni našoj zemlji. Još jednom kažem, cenu hrabrosti smo platili na izborima u decembru. Pomenuti su razvojni budžeti iz 1990. godine. Toplo se nadam da razvojna strategija koja je primenjivana tokom devedesetih godina nije inkorporirana u dugoročnoj ekonomskoj politici ove vlade, bez obzira što poslanici iz poslaničke grupe, koji upravo hvalospeve govore o razvojnoj strategiji devedesetih, daju podršku novoj Vladi. Ta razvojna strategija je na kraju za svoju posledicu imala nivo društvenog bruto proizvoda koji je manji od 40% nego što je bio na početku 1990. godine, armije nezaposlenih koji su produkovani zbog jedne pogrešne politike. Između ostalog, to i jeste razlog što Demokratska stranka nikada neće učestvovati u vladi u kojoj sede oni koji su devedesetih godina vodili ekonomsku politiku i svaku drugu, niti će pak tražiti podršku za vladu u kojoj bi bila Demokratska stranka. Ovde je pomenuto da je prethodnim predlogom budžeta bilo predviđeno 20 milijardi dinara prihoda od privatizacije. Gospodo, repliciram: tačno je da je bilo predviđeno 20 milijardi prihoda od privatizacije, ali u tih 20 milijardi je bilo sadržano 11,7 milijardi prihoda ostvarenih u 2003. godini, što se ovim budžetom na posebnoj stavci za pokriće budžetskog deficita prikazuju. Dakle, ukupni prihodi su bili manji od 9 milijardi dinara. Kako se troše pare od privatizacije? Mislim da posle dugog poslaničkog staža svaki poslanik treba da zna da je to sagledano Zakonom o budžetu, koji svake godine usvajamo. Kao što se troše drugi budžetski prihodi, koji se ubiraju od poreza, i to različitih kategorija poreza od privrede i stanovništva, na isti način se prihodi od privatizacije koriste za pokrivanje budžetskog deficita i drugih potreba. I nije za prethodne tri godine napravljena armija nezaposlenih od400.000 ljudi. To jednostavno nije tačno. Tačno je da je 2001. godine zvanično, statistički bilo nezaposleno 750.000 ljudi i još 250.000 je bilo na tzv. prinudnim, privremenim odmorima, što je kategorija koju nijedna ekonomija, nijedna država u svetu ne poznaje. Danas te kategorije nema i imamo ispod 960.000 nezaposlenih. Draga moja gospodo, 50.000 nezaposlenih manje nego što smo zatekli januara meseca 2001. godine. Hvala.
Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Srpski pokret obnove - Nova Srbija, gospodin Stevanović.
Dame i gospodo poslanici, dobro je kada je neko poslanik opozicije, pa onda bude poslanik pozicije. Onda možete da ga vidite sa svih strana. Još je bolje ako je neko u Vladi, pa posle bude poslanik, ili ne bude poslanik. Imao sam tu sreću da budem i poslanik opozicije, sada sam poslanik pozicije, i sreću da budem u Vladi neposredno pre gospodina Vlahovića. Dakle, vrlo sam merodavan, kada govorim o ovim stvarima, posebno o Ministarstvu koje je u prethodne tri godine vodio gospodin Vlahović. Ovo ima veze sa temom, jer na osnovu svega toga i jeste napravljen ovaj budžet. Moja pozicija je takva da moram da kažem, i mogu da kažem sledeće. Gospodine Vlahoviću, koji su rezultati vašeg rada u tri i po godine, dok ste bili ministar? Rekli ste da je prethodna vaša vlada bila hrabra, ali niste rekli da li hrabra da uništi ili hrabra da napravi. Rekli ste i pitali ste se gde su ovde ostali ministri, a zaboravili ste da i vi ovde niste sedeli u prethodne tri i po godine, a rezultat vašeg rada je restrukturiranje "Zastave" i trenutak kada ste dobili batine zbog toga; rezultat je i pad proizvodnje, koji je očigledan, i višak radnika koji je očigledan, ogroman spoljnotrgovinski deficit, neverovatne afere, neverovatne krađe, užas u poljoprivredi, užas u svemu. I, gospodine Vlahoviću, ja na vašem mestu zaista ne bih smeo posle toga da izađem za ovu govornicu i da izgovorim ono šta ste vi izgovorili u vezisa budžetom. To je što se toga tiče. Posle godine u kojoj smo imali pad proizvodnje, mi sada imamo jedan predlog koji treba da omogući rast proizvodnje u ovoj godini i u narednim godinama. Dakle, ovaj budžet treba da raduje, da daje nadu i sigurno obavezuje, posebno Vladu, pa i sve nas kao poslanike. Dakle, prvo i osnovno je, očigledno, da u ovoj godini imamo predviđen porast industrijske proizvodnje u visini od 2%. Da podsetim da smo u prošloj godini, u onoj kojom se oni hvale, imali pad proizvodnje od 3%. Dakle, ni posle ove godine nećemo da dođemo na nivo pre početka 2003. godine. To su, gospodo, neke od činjenica. Imaćemo, po predlogu budžeta, rast bruto društvenog proizvoda za 4,3%, i to je jasno dato i dobro obrazloženo, kako i na koji način će se pokriti budžetski deficit. Sve vreme i jedna i druga strana govore o privatizaciji. To će doći na dnevni red. Ali ja na ovom mestu, govoreći o pokrivanju budžetskog deficita, podsećam na činjenicu da je 400 miliona evra prihoda iz privatizacije potrošeno u javnu potrošnju u zadnja dva meseca prethodne godine. To su neke od činjenica. Ovaj budžet jeste razvojni. Čuli smo i ministra, čitali smo. Razvoj se sastoji u sledećem. Trošenje budžetskih sredstava u korist javnih investicija će biti u vrednosti od 32,4 milijarde dinara, što je gotovo dvostruko više od sredstava koja su utrošena u prošloj godini za istu namenu. Tačnije, u prošloj godini je utrošeno 17,2 milijarde dinara. Tri stvari su razvojne i vrlo dobro obrazložene: privreda sa rastom, sa podsticajem od 11,2 milijarde dinara, sa subvencijama, sa podsticajem ili stimulacijom za izvoz i, ono što je posebno važno, sredstvima predviđenim za oporavak namenske industrije. Druga stvar koja je jako bitna jeste saobraćaj i ulaganje 16,9 milijardi dinara. I, ono što jemožda najvažnije, a što smo svi koristili u predizbornim kampanjama, jeste poljoprivreda i ukupno 22,3 milijarde dinara rasta, odnosno ulaganja sredstava u oporavak i rad u poljoprivredi, šumarstvu i vodoprivredi. Činjenica je da ovaj budžet predviđa rast poljoprivredne proizvodnje od 8% i činjenica je da smo svi u predizbornoj kampanji govorili da je to neki procenat od 8-10% koji je bitan i koji može na kraju da od ove zemlje napravi pravu agrarnu zemlju i da najzad budemo tamo gde smo morali da budemo. Čist agrarni budžet, što je jako važno, finansira se sa 18,8 milijardi dinara, što je tačno tri puta ili gotovo tri puta veće u odnosu na ono što smo imali u prošloj godini, a da ne govorimo o subvencijama za proizvodnju mleka, industrijskog bilja, o raznim vrstama kredita i svemu onome što smo čuli od ministra, i o podsticaju izvoza, sa stavkom u budžetu od 600 miliona dinara. Koristim priliku da pomenem ove dve milijarde sredstava u budžetu koje se odvajaju za otkup pšenice. Zna se zašto i zna se šta smo doživeli u prošloj godini što se nismo ovako ponašali. Dakle, to je ono, najkraće, od obećanja što smo u poljoprivredi uradili, a čuli smo od određenih poslanika opozicije da se ne držimo predizbornih obećanja. Još jedna stvar koja je vrlo bitna da se kaže: predviđena su sredstva za Hilandar u visini od 1,3 miliona evra. Ovo je zaista značajno i važno reći. Dakle, ponavljam da ovaj budžet raduje, daje nadu i sigurno nas obavezuje, a posebno ljude iz Vlade. Koristim priliku da kažem nešto što nije dobro u predlogu zakona o učešću gradova i opština u porezu na promet. Ja ću da verujem da će Kragujevac dobiti ovih 47 miliona, obećanih sa ove govornice, ali moram da kažem da se neke stvari ovde ne slažu. Beograd ima uvećanje u ovoj godini u odnosu na prošlu od 50%, Novi Sad od 15%, Niš umanjenje od 10%, Kragujevac umanjenje od 55%. Ovo su činjenice, ovo su cifre, ovo je prosta matematika i zamolio bih da se ovo ispravi. Ovo je jako bitno, ovo su veliki prihodi za jedan tako siromašan grad kakav je Kragujevac.
Replika, gospodin Vlahović.
Prethodni poslanik je konkretno spomenuo moje ime i po tom osnovu tražim repliku. Najpre želim da kažem da je veoma teško polemisati, makar i na poslaničkom nivou, sa argumentima kakvi su užas, katastrofa, bez opisivanja šta to zapravo užas, katastrofa i ostalo znači. Meni je jako teško da polemišem i da dam odgovor ako su to ključni argumenti prethodnika za ovom govornicom. Nije užas i nije katastrofa reći istinu, onakvu kakva jeste, ma koliko ona bila bolna, jer mi se nalazimo u tranziciji. Ova zemlja i ekonomija, ukoliko zaista želi da bude dugoročno samoodrživa, mora da prihvati osnovne vrednosne tržišne postulate. Oni nisu poput onoga što je iz ove skupštine pre deset dana servirano (i zaista unapred zahvaljujem predlagačima budžeta što to nisu ubacili u budžet), predlozi poput - dajte da država investira u novo vozilo ne bi li se gigant postavio na noge. To je čista politička demagogija, a hrabrost jeste otići dole i reći, posle deset godina tetošenja, da 15.000 radnika nema mesta, jer su ta radna mesta izgubila tokom 90-tih godina, zahvaljujući "mudroj" državnoj, ekonomskoj i svakoj drugoj politici u kojoj su i neke druge stranke koje sede u ovom parlamentu, a ponovo su u Vladi, u jednom trenutkuučestvovale. Prema tome, to nije ni užas, ni katastrofa, nego je to način kako da se jedan gigant podigne, ne sa kolena nego iz blata. Podsetiću vas, 2001. godine 30.000 radnika u "Zastavi" je sedelo bez ikakvog posla. Podsetiću vas da je u prošloj i pretprošloj godini "Zastava", uprkos velikim naporima, možda i većim nego što je to potrebno, angažovanjem države ostvarila nivo proizvodnje i ostvarila zaposlenost kakvu je imala daleke 1992. godine. Podsetiću vas da sva društva u "Zastavi", uključujući i "Zastava-Namenska", danas rade bez ikakve podrške države profitabilno, bez subvencija, što je do pre tri godine bilo nezamislivo. To su pravi rezultati. Ako hoćete da sipate političku demagogiju za ovom govornicom, onda sutra nosite političku odgovornost za takve poteze.
Po kom osnovu? Povreda Poslovnika, izvolite.
Ovo su ipak uvredljive reči. Ako neko kaže za nekoga ko je više od 20 godina radio direktno u proizvodnji da je laik, onda je to uvreda. Reč užas prevedena direktno znači užas, zato što ste dozvolili da trgovinski lobi pobedi dolaskom u ministarstvo i da se uveze gotovo kompletno đubrivo, a ne da se pokrene proizvodnja, za šta su se stvorili svi uslovi, to je užas. Užas je što za ovom govornicom izgovarate reči koje su neistinite. Nije tačno da se od države traži i dinar, osim garancija. Tačno je da treba pročitati to što se piše ili šta piše i to treba shvatiti. Dakle, to je užas. Užas je mahati kartama, nepostojećim. Užas je krasti glasove. Užas je dovesti privredu do ovih grana. To je užas. Ko zna koliko bi vremena bilo potrebno da se objasni šta je sve užas i šta je sve užasno bilo, šta ste radili. To je, dakle, užas. (Predsedavajuća: Upozoravam vas da poštujete isti taj član na koji se pozivate, molim vas.) Gospodin Vlahović je izbegao razgovor sa ljudima koji se razumeju u proizvodnju prilikom restrukturiranja "Zastave". Zašto je izbegao? To je užas i to je istina.
Izvolite, gospodine Vlahoviću.
Replika na prethodno izlaganje. Pošto se prethodni govornik pozvao na član 100. Poslovnika, osnov jeste replika na prethodno izlaganje. Prvo, želim da kažem da i dalje ostajem pri onom prethodnom stavu, da je ovo dobro mesto za prosipanje prazne političke demagogije, što ne želim da savetujem, jer to je nivo političke odgovornosti koju svako od nas ovde prezentuje. Da je tako, mogao bi i prethodni poslanik da se raspita ko donosi odluke o bescarinskom uvozu veštačkog đubriva, ko donosi odluke o uvozu polovnih automobila 2000, 2001. godine, ko je bio taj koji je te odluke donosio, i video bi da to nema nikakve veze ni sa Republičkom vladom, a pogotovo ne sa Ministarstvom za privredu i privatizaciju. Na kraju krajeva, imali ste prilike da pogledate i taj zakon i zato nas ne treba da optužujete. Apsolutno sam za liberalni ekonomski koncept, jer to je način na koji ćemo jednu tromu ekonomiju naterati da bude još konkurentnija, a što se tiče rezultata, oni stoje iza nas. Kada pogledate nivo industrijske proizvodnje, i nivo industrijske proizvodnje u privatnom sektoru, koji se statistički ne obuhvata zbog nesavršenog statističkog sistema, videćete da je novostvorena vrednost u 2002. godini uvećana za 50% i da se taj trend nastavlja u 2003. godini. Podsetiću vas da je više od 20% ukupne industrijske proizvodnje danas u tzv. sektoru privatne industrijske proizvodnje. Takođe ću vas podsetiti da smo mi u 2003. godini, u godini kada je ubijen premijer naše zemlje, bili lideri na Balkanu u pogledu direktnih stranih investicija, a to je stepen poverenja koje međunarodna zajednica, investitorska, investitori daju jednoj vladi i jednoj zemlji. To su rezultati koji govore o nama. Imaćemo prilike da vidimo rezultate nove vlade. Zašto da ne, ono što je dobro treba pohvaliti, a ne po svaku cenu kritikovati. Zbog toga i ja smatram da nova vlada zaslužuje da dobije vreme da bismo iza toga mogli da ocenjujemo njen rad. Ali, danas imamo budžet na dnevnom redu. Još jednom vas podsećam, nemamo na dnevnom redu rad prethodne vlade u prošloj i pretprošloj godini, a budžet je, čini mi se, jedini instrument. Ta visina budžetskog deficita ... (Predsedavajuća: Vreme.) ... i odnos potrošnje i investicija, čini mi se da je jedini instrument sa kojim možemo da kreiramo sutra ekonomsku politiku u našoj zemlji. I sve što govorimo mi iz poslaničke grupe DS nije sračunato da budemo opozicija po svaku cenu, nego da upozorimo na nedostatke... (Predsedavajuća: Vreme.) ... budžeta, da bi ovoj zemlji sutra bilo bolje. Hvala.
Pozivam sve narodne poslanike da poštuju član 100. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije, na koji se svi pozivaju. Reč ima narodni poslanik Goran Knežević, posle njega narodni poslanik Rajko Baralić.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo poslanici, gospodine ministre, pre svega moram da izrazim svoje nezadovoljstvo time što smo materijal za ovu sednicu dobili tek u ponedeljak. Koliko znam, Vlada je zasedala u četvrtak i donela je predloge ovih zakona. Očekivao sam da će materijal biti distribuiran do nas poslanika mnogo ranije, da bismo stigli da se pripremimo i da možemo konstruktivno učestvovati u diskusiji. Budžet za 2004. godinu je nerealno planiran. Svaki budžet treba da krene od dva osnovna principa. Prvi princip je uravnoteženost ili izbalansiranost javnih prihoda i javnih rashoda, što je i zakonska obaveza, a drugi princip je realnost. U slučaju predloga budžeta za 2004. godinu, ovaj prvi princip je ispoštovan, ali je zato drugi potpuno zaobiđen. Naime, bilo je logično da se krene od realnih prihoda i da se onda u odnosu na to utvrde i rashodi za tekuću godinu. Ovde je situacija sasvim drugačija. Nabacane su želje pojedinih ministarstava izakonske i druge obaveze i na konto toga se izlicitiralo i došlo do prihoda koji je predstavljen u ovom budžetu, a to je tih 330 milijardi dinara. Kako drugačije objasniti povećanje prihoda za preko 20% u odnosu na prošlu godinu ili kako objasniti poreske prihode od skoro 330 milijardi dinara u odnosu na 70 milijardi za koje ste rekli da su ostvareni u prvom kvartalu ove godine? Kako doći realno do tog iznosa, u uslovima optimističkog povećanja bruto društvenog proizvoda od 4,5% i inflacije od 8-9,5% kako ste predvideli? U svom predlogu budžeta za 2004. godinu predlažete smanjenje poreskog opterećenja na zarade, finansijske transakcije i upotrebu i korišćenje dobara. Međutim, na drugoj strani opterećujete akcizama i građane i privredu, tako da je efekat i za stanovništvo, a naročito za budžet, praktično nikakav. S druge strane, takođe se zalažete i za proširenje poreske osnovice. Naravno da tu niste u pravu. Treba raditi tako, ali vi to radite tako što odlažete uvođenje poreza na dodatnu vrednost i rok za uvođenje fiskalnih kasa. Tako ćemo doći u situaciju da taj zadatak treba da obavi finansijska policija, a bilo kako brojna i bilo kako obučena finansijska policija neće moći da utera te prihode u državnu kasu. Ovako nerealno planirani prihodi budžeta ne mogu da budu ostvareni. Doći će do ogromnog deficita budžeta, a taj deficit budžeta neće moći da bude pokriven iz ovih izvora koje ste vi ovde predvideli, iz privatizacije koja je nerealno visoka i iz neto domaćeg finansiranja, pogotovo iz onog dela koji je predviđen za kupovinu zapisa trezora od strane građana i poslovnih banaka, koji će u daljem svom procesuiranju dovesti do destimulacije investiranja. No, po meni, ono najvažnije pitanje koje niste rešili predlogom budžeta za 2004. godinu jeste status i mesto lokalne samouprave u ovom predlogu zakona. Naime, u predizbornoj kampanji svi su se zalagali za decentralizaciju i lokalne samouprave. Međutim, sve je urađeno da tako ne bude. Moram da budem i pomalo maliciozan, ovo mi liči na jedan politički potez koji ima za cilj da se oslabe lokalne samouprave pred predstojeće lokalne izbore. Taj smanjeni priliv sredstava verovatno će dovesti do lančane reakcije zaduživanja lokalnih samouprava, što će u narednom periodu dovesti u prvom trenutku do izbalansiranja prihoda i rashoda. Međutim, u daljem periodu će doći do dodatnih komplikacija u ostvarivanju budžeta za celu širu zajednicu. Po vašem Predlogu zakona ukida se porez na fond zarada u iznosu od 3,5% i to pokušava da se nadomesti povećanjem poreza na zarade u iznosu do 30% u odnosu na 5%, kao što je do sada bilo po zakonu. Govorili ste i o računici, kako lokalne samouprave nisu oštećene time, međutim, iz razgovora sa svojim kolegama ovde došli smo do računice da su lokalne samouprave oštećene sa 5% do 10% svojih prihoda. Nadalje, po prethodnom Zakonu o porezu na fond zarada do jedne trećine tih sredstava bilo je predviđeno za solidarnu stambenu izgradnju. To je imalo dvostruki efekat kod onog sloja stanovništva koji nije imao sredstava za kupovinu stanova, a sa druge strane imalo je efekat što su bila ubrizgana u lokalnu samoupravu nova sredstva; u građevinsku industriju nekih 45 miliona dinara, konkretno govorim za opštinu Zrenjanin. Po Predlogu zakona o budžetu, stagnira ili se smanjuje učešće gradova i opština u porezu na promet. Ako se zna da su u prošloj godini lokalne samouprave preuzele nove obaveze, to su neke oblasti dečije zaštite i neki programi iz oblasti kulture, ove godine samim povećanjem zarada u oblasti obrazovanja dolazimo u situaciju da će onaj deo koji je predviđen za pokrivanje troškova škola i koji snosi lokalna samouprava biti povećan u odnosu na tako povećane plate. Zato bi bilo dobro da razmotrite predlog o povećanju učešća gradova i opština u porezu na promet linearno za 10% i da se sredstva iznad limita koji ste predvideli zakonom u kompletnom iznosu, 100%, uplaćuju na račune lokalnih samouprava. Inače ćemo doći u situaciju da će totalno biti prekinuti investicioni programi koji se događaju na nivoima lokalnih samouprava. Drugih sredstava, nažalost, za finansiranje i za investiranje nemamo, tako da će u lokalnim samoupravama biti prinuđeni da povećavaju cene komunalnih usluga, a zna se kako će se povećanje cena tih komunalnih usluga odraziti na standard i na budžete naših građana. Zato apelujem na vas da prihvatite bar neki od ovih predloga, u zajedničkom interesu građana Srbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, posle njega narodni poslanik Milan Marković.
Gospođice potpredsednice, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani novinari, striktno ću se držati onoga što je danas na dnevnom redu. U poziciji koja reguliše izgradnju vodosistema u Srbiji, a u okviru Direkcije voda, za mene postoje samo tri interesantne stavke, a to su: započinjanje izgradnje brane Prvonek i završetak izgradnje brane Selova i još jedne, mislim da je Barje. Postoji jedan zaključak Odbora za poljoprivredu sa poslednje sednice prošlog saziva - da u Srbiji nije moguće započinjati izgradnju novih hidrosistema a da se pri tome ne završe postojeći. Ja sam narodni poslanik iz Čačka - Moravički okrug. Regionalni vodosistem Rzav je sa uloženih 150 miliona dolara u proteklih 15 godina najsvetliji primeru ovoj državi koju trese vodena groznica u poslednjih nekoliko godina. Građani Čačka i opština Gornji Milanovac, Lučani, Arilje i Požega osim 35 miliona dolara koje je u ovaj sistem uložila država Srbija, sve ostalo su finansirali samodoprinosom i iz budžeta lokalnih samouprava. Od 1999. godine, od dolaska DOS-a na vlast ova država nije uložila u ovaj sistem nijedan dinar. Znam da nije moguće u ovom trenutku, kada se budžet usvaja u ovakvim uslovima, a bilo bi normalno da smo ga po zakonu usvajali u decembru, kada bismo mogli duže da ga pripremamo i o njemu razgovaramo, ali ipak želim da kažem nekoliko stvari zbog ljudi koji su za mene glasali, a i zbog ostalih koje predstavljam. Naime, sasvim kratko bih rekao da je još 1953. godine, po idejnom projektu akademika Miladina Pećinara, predviđeno da se vode Uvca prepumpavaju preko korita Rzava u priobalje Morave i Dunava (to je 16 kubika u sekundi); da je izgradnja vodosistema Rzav jedna od faza ovog projekta i da danas 350.000 stanovnika ovih opština piju najkvalitetniju vodu u Srbiji, a da je ostvarena samo prva faza ovog projekta sa 1.200 sekundnih litara, iako je projektovan optimalan kapacitet od 2.400 litara u sekundi. Da biste razumeli o čemu govorim, Makiš, tj. Beogradski vodovod daje 12.000 litara vode u sekundi. Regionalni vodosistem Rzav je samo deset puta, po kapacitetu, u tehnološkom smislu niži od Makiša, a daje višestruko kvalitetniju vodu za piće. Treba da se dogovorimo da li možemo i u kojoj meri - gospodine potpredsedniče obraćam se vama kao predstavniku Vlade, pozdravljam vas - da u vremenu koje dolazi dogovorimo da ovaj sistem dobije u Srbiji ono mesto koje zaslužuje, da se građanima ovih pet opština koji su raspoređeni u dva okruga pomogne da reše jedan od najvažnijih problema, jedno od najdragocenijih pitanja u komunalnom funkcionisanju i da, kako je ranije bilo predviđeno, Vodoprivreda Srbije, odnosno Direkcija za vode i ove opštine, srazmernim učešćem na profilu Svračkovo, kako se precizno zove lokacija, izgrade trajni vodozahvat i na taj način obezbede ovih pet opština u narednih 35 godina. Ovo sve govorim danas kada usvajamo budžet Republike Srbije za 2004. godinu, kada je početak mandata ove vlade. Mi imamo obavezu prema svim tim ljudima i svim tim prethodnim godinama, koji nisu sedeli skrštenih ruku, izvinjavam se, ali moram da kažem,kao neki drugikoji pored velikih reka i velikih izvora do danas nemaju kvalitetnu vodu za piće, gde je častan izuzetak sistem Ćelije iz opštine Kruševac i opština koje njemu gravitiraju, a ostali se uglavnom muče ili očekuju da im država reši problem 100%. Voda na sistemu Rzav tretira se ozonom i fluorom. Jedina takva fabrika vode tu postoji danas u Srbiji. Ovde ima poslanika iz svih političkih stranaka, koji dolaze iz svih opština, i molim za njihovu podršku. Molim vas, gospodine potpredsedniče, da u najkraćem roku svi zajedno odemo u Ariljeda posetimo fabriku vode i da zajedno sa predstavnicima lokalnih samouprava i ministarstvima koja su za to zadužena, ovde je poljoprivreda, energetika takođe, pokušamo dugoročno da sagledamo ovu investiciju i makar nešto započnemo kada je ova brana u pitanju. Juče je bio svetski dan vode, dugujemo svim ljudima koji su 15 godina izdvajali sredstva za izgradnju vodosistema Rzav da ih ovde pomenemo i osokolimo, da je moguće u narednom periodu završiti ovu dragocenu investiciju. Žao mi je što u budžetu nema ni jednog jedinog dinara za regionalni vodosistem Rzav. Ovi drugi koji su nabrojani, kao što je Selova, započeti su pre Rzava i nisu završeni. Još jednom, da bi kolege poslanici znali o čemugovorim, radi se o ogromnom projektu u koji je do sada država uložila 35 miliona dolara, a ostala sredstva (oko 120 miliona dolara) uložili su građani iz ovih pet opština, iz privrede i iz lokalnih samouprava. Zahvaljujem se na prilici što sam ovo mogao da kažem, molim vas za podršku, u ime svih ovih ljudi, za jedan dragocen projekat kojiSrbija zaslužuje. Hvala.
Po Poslovniku, ima reč gospodin Vlahović.
Dame i gospodo narodni poslanici, zahtevam da se, shodno članu 82. stav 6, izvrši provera kvoruma u sali za sednicu. Hvala.
Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum. Pošto smo utvrdili kvorum, nastavljamo rad. Reč ima narodni poslanik Milan Marković, a posle njega narodni poslanik Velimir Simonović. (Velimir Simonović, sa mesta: Odustajem.)
Poštovana predsedavajuća, poštovani potpredsedniče Vlade, dobro došli, drago mi je da vas vidim u našem domu, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, ja ću najpre da izrazim nezadovoljstvo tonom diskusije u prethodnih sat vremena. Naime, ono što sam rekao nekoliko puta tokom poslednjih mesec dana, to je da mi iz poslaničkog kluba Demokratske stranke – Boris Tadić nemamo nameru nikada da vam predlažemo bilo šta za šta mi sami ne smatramo da je dobro i što mi sami ne bismo preduzeli da smo u mogućnosti da to činimo. Znači, mi koristimo naše pravo i izvršavamo našu obavezu, kao narodni poslanici, da diskutujemo o onome što je tačka dnevnog reda. Molim vas dau tom kontekstu posmatrate naše diskusije. Nije u redu ako je povodom svake tačke dnevnog reda argumentacija vladajuće većine rad prethodne vlade. Prethodna vlada je radila i svoj račun je položila na izborima koji su bili pre više od četiri meseca. Lepo je da se podsetimo da je na tim izborima DS kao stub te vlade dobila ipak više glasova nego tri od ukupno četiri stranke koje čine vladajuću koaliciju Srbije. Sada je red na vas da radite. (Predsedavajuća: Tema, gospodine Markoviću, nemojte pričati o prošloj vladi.) Red je da nakon svog rada položite račun o tome šta ste radili, kako ste radili i to je sasvim normalno i zato živimo u demokratiji, zato smo se u krajnjem slučaju i borili. Znači, mi ćemo izneti naše stavove o budžetu, kao najvažnijem zakonu koji nam je ovde predložen, uz sve poštovanje Vlade Republike Srbije i ministra za finansije, iako gospodin ministar nije pokazao odgovarajuće uvažavanje naše poslaničke grupe. Mi smo, gospodine ministre, vas čekali juče više od dva sata. Želeli smo da vas vidimo, da damo neku svoju konstataciju; u krajnjem slučaju u razgovoru sa vama da razvejemo neke naše nedoumice, kako danas ne bismo opterećivali Narodnu skupštinu pitanjima koja ćemo svakako postaviti, a koja su možda plod naše nedovoljne informisanosti, s obzirom da se Zakon o budžetu usvaja po hitnom postupku, te ni mi kao ni drugi poslanici nismo imali vremena da se dobro upoznamo sa svim onim što piše. Ja ću krenuti od ovih opštih mesta predloženog budžeta i ponoviću ono što jeste stav našeg poslaničkog kluba. Lično smatram da ste vi kao ministar finansija prilikom sastavljanja budžeta bili u dobroj meri uslovljeni prirodom koalicije kojoj pripadate. To je prirodno, i prethodni ministar finansija i uostalom svaka vlada koja je koaliciona neke svoje ideje, neka svoja programska načela mora da prilagođava političkom trenutku koji se odražava kroz koaliciju kojoj pripada. Što se tiče ovog budžeta, kao i moje kolege smatram da je prihod u iznosu od 329 milijardi 325 miliona 866 hiljada dinara nerealno postavljen. U prva tri meseca je ostvareno samo 68 milijardi i bez obzira da li se to računa puta četiri, a znam da se ne računa čisto puta četiri, stvarno mislim da je nemoguće da se u prethodna tri kvartala dostigne cifra od 329 milijardi. Mene zanima da li će se toj cifri težiti kroz povećanje akciznih prihoda, odnosno konkretno kroz povećanje akcize na naftne derivate? Znači, moje pitanje je da li će doći do poskupljenja benzina; jedan dinar po litri je otprilike jedna milijarda u budžetu, ako se ne varam; voleo bih da dobijem odgovor na to pitanje. U tom smislu sam zabrinut zbog toga, ne kao građanin, fizičko lice, ko vozi kola, nego zbog toga što znamo da poskupljenje benzina vodi poskupljenju svega što se za to vezuje, dakle, prometa robe, usluga, uslužnih delatnosti u transportu. Primetio sam da je gospođica predsedavajuća bila vrlo revnosna da me opomene kada sam hteo da ukažem da se do sada nismo držali teme i sada bih zamolio da mi pomogne utoliko što će opomenuti poslanike da se suzdrže od dobacivanja i od komentarisanja, jer ne možemo tako razgovarati. (Predsedavajuća: Molim vas da se saslušamo.) To je moje prvo pitanje. Drugo pitanje je deficit, koji smatram da je izuzetno velik. Mislim da je bar duplo veći od onoga što je realno moguće pokriti. Vi ste dalje naveli da će se za pokriće tog deficita obezbediti sredstva iz određenih izvora, od privatizacije u iznosu od čak 16 milijardi 414 miliona 752 hiljade dinara. Ne znam na čemu ste zasnovali ovako ambicioznu privatizaciju, odnosno morali biste da nam kažete šta će se privatizovati u narednih godinu dana, a da će obezbediti tako visok prihod. Čak i mi koji smo mogli da sprovodimo privatizaciju u prethodne tri godine, odnosno Vlada koju smo mi podržavalije imala od 2003. godine projekciju na svega 12 milijardi i 500 miliona dinara, a evo vi - u klimi koja je daleko lošija i koja je posledica mnogobrojnih faktora, koja ne zavisi ni od vas ni od nas, takvo nam je okruženje, takva je eskalacija na jugu Srbije, bili su problemi u izbornoj kampanji kada se najavljivalo preispitivanje privatizacije - očekujete da će privatizacija biti tako visoka i da će prihodi biti 16 milijardi. Dakle, to je moje drugo pitanje. Mislim da je realno do 10 milijardi, možda je i to dosta ambiciozno, ali videćemo u krajnjem slučaju. Donacije - u iznosu od tri milijarde 700 miliona - to je normalno i realno. Tužno je to što smo 2003. računali da ćemo imati donacije od 14 milijardi i 900 miliona, a to je za sve nas kao državu neki podatak koji govori o našem međunarodnom položaju, o nekim našim obavezama koje moramo ili ne moramo da ispunjavamo, tako da smo danas došli do onoga što smatram da je realno - tri milijarde i 700 miliona dinara. Vi nameravate da se zadužite putem kredita međunarodnih finansijskih institucija u iznosu od devet milijardi i 500 miliona dinara. Moram da vam kažem da je vlada koja je pala planirala manje zaduženje od ovoga. Ona je planirala zaduženje na nivou od osam milijardi i 300 miliona dinara, i to je važno da se zna, jer smo mi uglavnom optuživani za to da zadužujemo zemlju itd, a danas smo došli u situaciju da je ovde cifra od devet milijardi i 500 miliona dinara. Bilo bi strašno dobro da to uspe. Ja bih se radovao da uspe, jer ne mislim da je to loše zaduživanje, ali da li će to uspeti strašno zavisi od završetka vaših pregovora sa Međunarodnim monetarnim fondom i ja vam tu želim uspeh jer je on bitan za našu državu i za sve nas. Pod tačkom 4) je neto domaće finansiranje u iznosu od 15 milijardi 700 miliona dinara, naša vlada je planirala da to bude svega šest milijardi 500 miliona dinara, osim ukoliko ne mislite da se potroši ono što je ostalo iza naše vlade, a o čemu može da se diskutuje da li je mnogo ili malo, ali je svakako više nego što je toj vladi ostalo od one prethodne. Jednostavno, i ono malo što sam uspeo da naučim iz ekonomije, a možda nije toliko malo, mislim da ćete na način kako ste vi to predvideli povući, čak kao sunđer upiti, slobodna novčana sredstva sa tržišta, koja bi mogla možda biti iskorišćena u neke razvojne programe. To su neka opšta mesta i sada prelazimo na onaj deo za koji jednostavno nisam imao prilike da vas pitam, jer mi kao poslanički klub nismo sa vama obavili razgovor i nismo mogli da vam ukažemo na neke svoje dileme. Idemo na saveznu državu, nešto mene kao pravnika, advokata i čoveka koji se bavi politikom zanima, to je sud Srbije i Crne Gore. Zašto želim o tome da govorim? Zbog toga što je za sud Srbije i Crne Gore predviđeno 7,5 miliona dinara. Igrom slučaja, učestvovao sam u nekim razgovorima, asistirao nekim starijim kolegama kada se govorilo o potrebama za funkcionisanje suda Srbije i Crne Gore i tada je predlog za budžet koji je sastavljala Vlada, koja je u međuvremenu pala, bio da to bude 15 miliona dinara. Sedam i po miliona je duplo manje; nisam imao priliku da vas pitam, a sada vas pitam da li je to posledica nekih realnih parametara, a to nisam našao u tekstualnom delu, ili je to posledica, ne daj bože, političkog stava vaše stranke prema saveznoj državi, u šta, odmah da vam kažem, sumnjam, ali dobro bi bilo da kažete. Zatim, naša Vlada je imala određenu službu za komunikaciju sa medijima, ta služba nije bila mnogo popularna, vi ste joj promenili ime i sada se ta služba zove Kancelarija za saradnju sa medijima. Mislim da u principu tu nema nekog problema što vi imate kancelariju za saradnju sa medijima, ali, prosto, dok je to bio biro, 25% je bio jeftiniji nego što je vaša kancelarija, tako da je to nešto što meni više govori o tome kako u predizbornoj kampanji možemo davati neka obećanja i možemo o nečemu pričati, a doći ćemo u situaciju da sutra imamo to isto, jer sadržinski to je očigledno isto, čak je 25% skuplje, dakle, kod vas to vredi 20 miliona, a kod nas je bilo 16 miliona, govorim samo o budžetu. Imam tu još par pitanja i još jednu primedbu, posebno vi da znate, potpredsedniče Vlade, molili smo da dobijemo duplo više vremena za diskusiju. Dok smo mi bili vladajuća koalicija, prilikom razgovora o budžetu ovde su bili prisutni skoro svi ministri i uglavnom je bilo duplo vreme za diskusiju. Mi to nismo dobili i sad preskačem delove svoje diskusije da bi moje kolege mogle ponešto da kažu. Moram da preskočim mnogo toga i ići ću samo na ono što zovemo agrarnim budžetom, odnosno Ministarstvom poljoprivrede. Evo o čemu se radi, ja potpuno pozdravljam intenciju da se više ulaže u poljoprivredu. Vi govorite o izvršenju i kada uporedimo izvršenje sa ovim što je sada projektovano, to možda jeste tri puta, ali ne možemo porediti stvari koje su neuporedive. Videćemo kakvo će vaše izvršenje biti, pa ćemo uporediti dva izvršenja, a sada treba da poredimo dva budžeta. I vi sami u tekstualnom delu lepo navodite da najveći i najbitniji deo sredstava iz agrobudžeta čine upravo premije. Premije su instrument i za vođenje politike u poljoprivredi i vi u tom smislu imate određene programske ciljeve koji su dosta ambiciozno postavljeni, to se vidi u ovom tekstualnom delu i sve je to u redu, ali ja mislim da vi novac za to niste predvideli. Sada ću vam objasniti zašto to mislim. Vi ste za ove svrhe predvideli pet milijardi i 912 miliona dinara. To ste stavili samo pod jednu stavku - subvencije za mleko i industrijsko bilje. Uzeo sam budžet od prošle godine gde je to lepo razdeljeno po stavkama, što mislim da je trebalo da uradite, da bi se tačno videlo koliko je to za industrijsko bilje i koliko će biti za soju, za nešto drugo što ste ovde pominjali. Uglavnom, kada sam sve to sabrao, došao sam do cifre od pet milijardi i 410. Znači, vaša cifra je samo 10%, u onom ključnom momentu za razvoj poljoprivrede, veća nego što je bila cifra prethodnog budžeta. Zašto ni ova cifra neće moći da opstane, imaćete problem sa ovim, objasniću vam dalje, a pozivajući se na vaš tekstualni deo u ovoj glavi koja se odnosi na poljoprivredu, samo sekund, molim vas. U principu evo, radi se o tome, znači, vi smatrate prvo da ćete stabilizovati proizvodnju mleka, tržište mleka itd. Pri tom pominjete da otkupna cena mleka nije povećavana dve godine, i to je istina, ali je cena prerađenog mleka na tržištu skočila oko 15%. Postoji izvestan pritisak od proizvođača koji će verovatno pritiskati vašu vladu da se cena mleka poveća. Zasad je snabdevanje mlekom vrlo stabilno i mi nemamo problema u Srbiji, to zna svako, što se tiče proizvodnje i snabdevanja mlekom. Mi imamo drugi problem i trebalo bi da ga rešite, jer prethodna vlada je pokušala i verujem da će gospođa ministarka poljoprivrede učiniti nešto - radi se o tome kako ćemo da premiramo mleko. Do sada smo mleko premirali 4-5 dinara, u zavisnosti od toga da li je brdsko ili ravničarsko. Ukoliko želite da podstičete razvoj ovog dela poljoprivrede, morali biste da promenite to na način da se premira shodno klasi, da na taj način motivišemo proizvodnju ekstra klase mleka, jeste, pa onda ide prva, pa standard itd. Nadam se da ćete to uraditi i to je vrlo bitno. Vi ste dalje rekli da očekujete povećanje površina pod šećernom repom za 6.000 hektara (znači, sa nekih 64.000 na 70.000 hektara) i povećanje proizvodnje na 38 tona po hektaru. U 2003. godini je bilo 27 tona po hektaru i bilo bi dobro da bude,prekidam brzo, 38. Sada je isplaćeno 7.500 dinara jer nije postignut kvalitet. Sada će cena premije biti oko 15 dinara, odnosno 14 ili 15 dinara, ne može biti drugačija, i kada to pomnožite sa 70.000 hektara, ako samo malo budu bolji vremenski uslovi, a biće tako, već tu sada u poziciji morate dati milijardu i 50 miliona dinara. Znači, to sam zaista proračunao i molio bih i vas da to proračunate. Mislim da ćete tu imati problem sa ovom pozicijom, posebno što želite i površine pod sojom da povećate i premiranje duvana itd, tako da mislim da ovaj agrarni budžet ne obezbeđuje ono što je najvažnije, a to je da rešava problem nedostatka obrtnih sredstava, zastarele i amortizovane mehanizacije. I, kada govorimo o zemljištu, naš ključni problem jeste navodnjavanje, jer 2.500 dolara je po jednom hektaru sistem za navodnjavanje, a to su strašne cifre, mislim da će država kao država tu morati da interveniše. Dakle, nemam vremena, mnogo toga je, celu noć sam radio na ovome, aline želim kolegama da uzimam vreme, hvala vam na pažnji.
Pošto je narodni poslanik Velimir Simonović odustao od diskusije, reč ima narodni poslanik Gordana Čomić, a posle nje narodni poslanik Jovan Todorović.
Dame i gospodo, u zemlji u kojoj se menja politički sistem i grade institucije, i u kojoj se u javnim poslovima vrše neprekidne promene, ministar finansija Predlog zakona o budžetu počinje sa rečima o uspostavljenom dogovoru sa MMF-om i o reformskim karakteristikama budžeta. To je za ovaj predlog zakona o budžetu izostalo. Izostalo je i korektno ponašanje ministra finansija prema poslanicima Narodne skupštine, ali to ide na ono što se kod nas u Vojvodini kaže - deran ili zna red ili ne zna reda, i tu nema pomoći. Zašto... Zašto tvrdimo da ako se Predlog zakona o budžetu ne počne sa takvim stavom onda imamo puno pravo da budemo zabrinuti za kontrolu javnih finansija, za ukupan odnos javnih prihoda i rashoda u zemlji, da kritikujemo taj budžet i tvrdimo da nije dobro po svaku cenu insistirati da se bude različit od predloga budžeta koji je bio u ovoj zemlji između 2001. i 2003. godine, samo zato da bi se u marketinškim delovima govorilo o nečemu što u budžetu ne postoji. Pošto nema dogovora sa MMF-om, ja ću vas podsetiti da bi bilo dobro da tog dogovora bude, onda ćemo za 100 dana u istoj ovoj skupštini imati rebalans ovog budžeta i, čitajući stenograme poslanika poslaničke grupe Demokratske stranke, podsetićemo da smo govorili istinu, a ona je neprijatna, jer budžet jeste predizboran, budžet nije razvojni. Jer, Predlogom budžeta plate rastu iznad mogućnosti, a kada plate rastu iznad mogućnosti, onda se porast tražnje ne pokriva robom i raste trgovinski deficit. To znaju svi oni koji se u Vladi razumeju i znaju kako se to završava. Ako ne bude dogovora sa MMF-om, ako ne bude protokola o odobrenom budžetskom deficitu, onda se završava tako što ministar finansija i Vlada Republike Srbije ide pred Narodnu banku, što se zadužuje, i završava se idejom o kontrolisanoj inflaciji. To smo već videli kako izgleda, ne bi bilo dobro da gledamo još jedanput ni u jednoj jedinoj karakteristici takvog ponašanja prema javnim finansijama. Ako je inflacija predviđena i ako se govori o inflaciji od 7,5% do 8%, i ako ima izjava ministra finansija o 9,8%, bilo bi dobro da odgovore građankama i građanima Srbije koliku inflaciju zaista mogu da projektuju za 2004. godinu? Potpuno je jasno da je prihod budžeta precenjen, da su precenjeni javni prihodi i da je nerealno pokriće budžetskog deficita. Zato je neophodan dogovor sa Međunarodnim monetarnim fondom, ma šta vi pojedinačno mislili o toj najmoćnijoj finansijskoj organizaciji. Čulo se u kuloarima Skupštine - pa nemoramo mi sa MMF-om, možemo mi i sa Rusijom, i sa drugim zemljama. I Rusija mora sa MMF-om. Bilo bi najlošije da kada je budžet, koji će vladajuća većina usvojiti, na dnevnom redu, govorimo o EvroAksis banci i sličnim bankama, o kojima imamo prilike da slušamo ovih dana. Nema PDV-a, nema fiskalnih kasa, ima povećanja akciza. To znači da se povećanjem akciza opterećuju privreda i stanovništvo. Ukoliko se, po predlogu, akcize budu povećavale dinar, dva, tri i četiri, to će direktno povećavati neminovnom vezom i cene ostalih vrsta robe i to sve znači da nema fiskalne reforme. Ono što su marketinške izjave o kapitalnim investicijama ne stoji, o agrarnom budžetu - ne stoji, i zbog toga je vrlo važno da se čuje kritička reč o budžetu, jer ima vremena da se neke stvari isprave i da se umesto demagogije i priče o opštim mestima u budžetu zaista unesu tonovi reforme u budžet. Ovako ne valja nikako. Dakle, samo reklasifikacija pozicija metodološki, za ljude koji ne znaju kako se pravi budžet verovatno vešto, za nas koji smo se time bavili, potpuno nevešto. U dva minuta komentar o zakonu o učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade i porezu na promet u 2004. godini. U ovom zakonu u delu koji se tiče spiska opština, u članu 3. navedeni su grad Priština i sve opštine sa Kosova i Metohije. U kriterijumima nema ni grada Prištine, nijedne opštine sa Kosova i Metohije i ostaje pitanje zašto su unešeni u ovaj zakon o učešću gradova i opština u porezu na promet? Kako će se pokupiti iznos poreza na promet sa teritorije grada Prištine, ili sa bilo koje opštine koja stoji u ovom zakonu, pogotovu što je nema u kriterijumima? Ako je i ovo marketing, onda je još gore nego što smo pretpostavljali. Ako nije, onda predlagač ovog zakona duguje Narodnoj skupštini odgovor na pitanje kako će kontrolisati sakupljanje javnih prihoda sa opština na teritoriji Kosova i Metohije i kako će kontrolom javnih prihoda vraćati te finansije na iste opštine? Sa žaljenjem moramo konstatovati da nemamo reformski budžet i da nemamo ekipu koja ima hrabrosti da učini ono sa budžetom što se u 2004. godini mora učiniti. To je smanjenje javne potrošnje i restrukturiranje javnih preduzeća, sa svim bolnim posledicama koje te dve odluke podrazumevaju kratkoročno, ali sa svim dobrim posledicama koje te dve odluke u duhu budžeta podrazumevaju i dugoročno. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Jovan Todorović, posle njega narodni poslanik Gašo Knežević. Izvolite.
Gospođice predsedavajuća, gospodine Labus, gospodine Dinkiću, dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite mi da iznesem još nekoliko stavova Socijalističke partije Srbije povodom Predloga zakona o budžetu za 2004. godinu. Mnogo toga je već rečeno u izlaganjima mojih kolega, a i drugih poslanika koji su učestvovali u ovoj raspravi. Ipak, da krenem od onoga što mi se čini da nije dobro u budžetu, da bih kasnije, kao realan čovek došao i do onih pozicija u budžetu za koje mislim da jesu značajno bolje nego što su bile u protekle tri godine u svim budžetima o kojima smo razgovarali, pa i u poslednjem Predlogu budžeta, koji je gospodin Đelić podneo u novembru prošle godine Narodnoj skupštini. Naravno da nije u skladu sa našim očekivanjima, niti je dobro za budžet, niti za građane Srbije, da ponovo imamo budžetski deficit, ovoga puta od 45 milijardi, ali to je, izgleda, nužnost koja je prisutna u finansijama Republike Srbije i sasvim je sigurno da će još neko vreme, možda čitavih nekoliko godina, ta pozicija budžetskog deficita biti prisutna. Naravno da je važno i to da je predlagač ovog zakona video kako će taj budžetski deficit biti pokriven. Za razliku od onih koji su pesimisti u tom pogledu, ja mislim da ova vlada ima kapacitet da izađe iz tog problema koji se zove 45 milijardi dinara budžetskog deficita. Istine radi, taj budžetski deficit je nešto veći nego što je bio u predlogu one vlade u novembru mesecu, za otprilike tri milijarde dinara, ali kao refleksiju tome ima i činjenicu da se u ovom predlogu budžeta projektuje ukupno oko 419 milijardi dinara rashoda u ukupnoj javnoj potrošnji, a onaj prethodni predlog budžeta je podrazumevao za 12 milijardi niže rashode. To znači, sa tri milijarde dinara većeg budžetskog deficita, u suštini, predlagač je prekompozicijom određenih rashoda u budžetu uspeo da pokrije za 12 milijardi više rashoda. Dakle, to je jedan momenat. Drugi momenat koji me zabrinjava jeste činjenica da u ovom momentu predlagač nije u mogućnosti da kaže kakva je sudbina pregovora sa Londonskim klubom, radi definisanja ukupne pozicije Republike Srbije u pogledu državnog, odnosno javnog duga. Siguran sam da će tu biti problema, kao što se mogu, možda, očekivati i problemi u onom delu pregovora koji se odnose na Pariski klub i na dodatno smanjivanje tog duga od 15%. I pored tih činjenica koje su prisutne kao objektivno otežavajuće okolnosti za jedno realno sagledavanje potrošnje u 2004. godini, meni se neminovno nameće nekoliko stvari za koje mislim da su dobre i da su mnogo bolje nego što je to bilo u prethodnim budžetima. Na primer, činjenica da će ova vlada značajna sredstva usmeriti u poljoprivredu preko agrarnog budžeta. Dakle, kao veliki plus ovoj vladi upisujem agrarni budžet od 21 milijarde dinara, u najvećoj meri namenjen za finansiranje pokretanja poljoprivredne proizvodnje i njenog dizanja u odnosu na stanje koje sada imamo. Osam procenata rasta poljoprivredne proizvodnje u 2004. godini, istina je, nažalost, dovešće nas samo do toga da imamo nivo poljoprivredne proizvodnje na nivou 2002. godine, ali sam skoro uveren da sa ovakvim agrarnim budžetom nikada više nećemo doživeti da ministar za poljoprivredu kao krajem 2002. godine pozove seljake javno da ne zaseju pšenicu. Nakon toga imamo katastrofalnu 2003. godinu po posledicama suše i imamo činjenicu da Srbija nema dovoljno pšenice da prehrani stanovništvo, pa je stoga izdvajanje po osnovu nabavke te pšenice za republičke robne rezerve, upravo iz ovog budžeta, u visini od oko dve milijarde dinara. Poljoprivreda jeste komparativna šansa Srbije. Zato odajem priznanje predlagaču za tu priču. Ako ni zbog čega drugog, samo bih zbog toga podržao ovaj budžet. Takođe, primećujem jednu bitnu promenu, koja se tiče mogućnosti za pokretanje privrednih aktivnosti. Ne treba smetnuti sa uma činjenicu da smo u protekle tri godine imali katastrofalan spoljnotrgovinski bilans, 11,5 milijardi dolara, zato što privredna proizvodnja za izvoz ničim nije podsticana. Ovog puta, kolege, ukazujem na to da je ova vlada predložila jednu milijardu dinara za podsticaj izvoza, plus 600 miliona dinara u okviru poljoprivrede, takođe za proizvodnju koja je namenjena izvozu. Naravno da to nije dovoljno, ali jeste prvi dobar korak da se dozovemo pameti i da pokušamo da taj spoljnotrgovinski deficit sa sadašnjih možda pet milijardi dolara na godišnjem nivou smanjimo na dve ili dve i po milijarde, koliko sam čuo da je gospodin Labus obećao na jednom sastanku sa privrednicima Srbije. Važno je takođe primetiti da će ova vlada izdvojiti jednu milijardu dinara za tzv. fond za osiguranje poslova lizinga. Mi smo u prošlom sazivu doneli taj Zakon o lizingu i on jeste jedna od mogućnosti da se privreda unapredi time što će putem lizinga obezbediti odgovarajuću opremu. Upravo je to bio nedostatak prethodne spoljne trgovinske politike koja je omogućavala da se u ovu zemlju uvozi sve i svašta, ali preko 46% uvoza je bilo po osnovu robe široke potrošnje. Takođe, imamo još jedan podsticaj, koji se tiče osiguranja kredita za poljoprivredu u iznosu od nekih 500 miliona. Sve to daje, po meni, jedan okvir koji će omogućiti da privreda raste po ovoj planiranoj stopi od 2% u industriji, 8% u poljoprivredi, 4% u građevinarstvu, za koje mislim da, pored ove priče o putevima, treba ići i u tom pravcu da se razvija stanogradnja kao takva, jer ona objektivno mnogo više delatnosti upošljava nego putna privreda, koja takođe upošljava mnogo privrednih grana i omogućuje zapošljavanje jednog velikog broja ljudi. Vodeći računa o tome da sačuvam vreme mojim kolegama koji su posle mene na redu, važno je takođe reći da se u ovom momentu planiraju 32 milijarde dinara za javne investicije. Koliko god pesimisti govore o tome da to nije dovoljno da se izađe iz recesije u jedan ciklus prosperiteta, mislim da je to dobar korak i da te 32 milijarde mogu poslužiti kao podsticaj, a naročito onaj deo koji se odnosi na poljoprivredu, u iznosu od 3.700.000.000, namenjen za proizvodnju poljoprivrednih mašina i obnovu parka seoskih domaćinstava. Prema tome, predložiću da se prihvati ovaj budžet, s tim što molim predlagača, iako je predvideo za našu situaciju zamašna sredstva na ime sporta, odnosno fizičke kulture, 631 milion (i to je više nego što je u novembru gospodin Đelić predložio za oko 31 milion), da ima na umu da je ovo olimpijska godina i da možda, ako je potrebno, našim sportistima radi bolje pripreme za olimpijadu iz sredstava tekuće rezerve ili iz nekih drugih rezervi eventualno pomogne. Da se što bolje pripreme i da reprezentuju naš sport i našu državu onako dostojanstveno i uspešno kao što su to činili dugi niz godina.
Po Poslovniku, gospodin Ristivojević.
Uvažene kolege narodni poslanici, s obzirom na razloge hitnog razmatranja o ovog predloga zakona o budžetu i ovih zakona, molio bih vas da učinimo jedan dodatni napor i da izglasamo produženje rada ove sednice do daljnjeg, dok ne okončamo kompletnu raspravu. Znam da je teško, znam da ste svi umorni i da imate i drugih obaveza, međutim razlozi zbog kojih su predloženi po hitnom postupku ovaj zakon o budžetu i drugi zakoni nalažu, traže od nas da uložimo taj dodatni napor i da ovu sednicu produžimo koliko je potrebno. Apelujem na vas i na predsednika Skupštine. Molim da se stavi na glasanje ovaj predlog.
Imamo predlog predstavnika poslaničke grupe DSS o produžetku rada. Stavljam predlog na glasanje. Za 118, nije glasalo devet, ukupno 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je većinom glasova prihvaćen predlog za produžetak rada. Nastavljamo rad. Reč ima narodni poslanik Gašo Knežević, a neka se pripremi narodni poslanik Sava Urošević.
Gospodine predsedniče, gospodine potpredsedniče, ministre, dame i gospodo kolege, odavno sam shvatio i naučio da su pridevi neprijatelji imenica. Izbegavam da etiketiram bilo koju ličnost, pojavu ili bilo šta slično. Međutim, ovog puta je prvi etiketu upotrebio ministar finansija nazivajući ovaj budžet razvojnim. To je izazvalo reakciju oponenata koji su ovaj budžet, za razliku od njega, nazvali socijalnim, demagoškim, predizbornim i tome slično. Pri tome mislim da pojam socijalni nijedan govornik nije upotrebio u pežorativnom smislu. Shvatamo svi mi mesto i trenutak u kome se nalazi država i shvatamo da je neophodna socijalna komponenta u njenom rukovođenju, pa i socijalna komponenta koju daje Vlada. Ono što ja mogu, to je da na skromnom nivou svog ekonomskog znanja, ali sa druge strane na osnovu svog iskustva u upravi, pokušam da procenim u kojoj meri je ovaj budžet razvojni, a u kojoj meri je socijalni i možda predizborni, demagoški, kako god hoćete. Priči o razvojnom budžetu i o njegovoj implementaciji me naučio u Leskovcu pre tri godine jedan učitelj kada me je pitao - da li vi imate para za reformu, a izgleda da tu priču zna i gospođa Čolić, moja naslednica, koja je u jednoj od svojih prvih izjava rekla da je ona ministar kapitalnih investicija, a ne gospodin Velja Ilić, želeći time da kaže da je prosveta veoma važna u ovoj zemlji. Slažem se sa njom. Ne mogu da se ne složim, i zbog toga što sam njen pravni prethodnik i zbog toga što se te stvari ne zaboravljaju. Da vidimo u kojoj meri je sa aspekta prosvete ovaj budžet razvojni. Ne postoji stavka "razvoj prosvete" ni u jednom budžetu. Dakle, nije postojala ni u vreme prethodne vlade, ni u budžetu koji je sadašnje Ministarstvo finansija napravilo. Novac za razvoj se nalazi na drugim budžetskim stavkama, i dobro znam koje su to budžetske stavke, jer jedino na taj način može razvoj da se finansira. Ako se pogledaju te budžetske stavke, na nekima od njih videćete nedovoljno sredstava, a na nekima relativno zadovoljavajući nivo, ali sa veoma problematičnom strukturom i to je suština onoga o čemu ja hoću da pričam. Naime, u jednoj stavci, neću da je imenujem, jer nije sada bitno, na račun budžeta je izdvojeno manje od pola para, a više od pola para na teret sopstvenog prihoda organa. Ne treba biti mnogo iskusan pa shvatiti da organ jednostavno ne može prihodovati sumu koja je predviđena u toj stavci budžeta. Čega je to znak? Prilikom sastavljanja budžeta nisu konsultovana ministarstva. Zašto? Zato što ne vidim da bi se ijedan ministar, pa ni ministar prosvete, odrekao dobrovoljno nečega što njegovom razvoju odgovara. Ili, i ako je konsultovano, malo vremena je imalo da se upozna sa troškovima i sa strukturom budžeta. Mislim da je ovim potezom, ovakvim markiranjem stvari Ministarstvo finansija zapravo prebacilo odgovornost za neuspeh razvoja na Ministarstvo prosvete. Ministarstvo prosvete je već izgubilo momentum da na to reaguje, jer je moralo reagovati pre nego što je budžet usvojen ovakav u predlogu i dat ovde. Jer, jasno je nama da postoji ili da će postojati većina da se on izglasa. Dakle, prosveta je, gospodo moja, nerazvojna, to garantujem. Drugo je pitanje da li je ona socijalna i kakva li je već. Gospodin ministar je danas, govoreći posebno o prosveti, pomenuo dve stvari: da su ukalkulisani u budžet svi dogovori sa sindikatima i da je investiciono održavanje na lokalnoj zajednici. Ovo drugo je notorna činjenica. Što se tiče prvog, tri godine sedim sa sindikatima sa gospodinom Đelićem, tri godine oštrimo jedni druge, postigli smo veoma visok stepen poverenja. Mi smo njih naučili da ne traže nemoguće, oni nas da poštujemo njihove zahteve. U tri nedelje koliko je nova vlada u funkciji, neko iz sindikata bi me sigurno obavestio da su imali neki sastanak da pregovaraju o ceni rada i koeficijentima za 2004. godinu. Oni taj sastanak nisu imali. Meni nije jasno o kojim preuzetim obavezama gospodin Dinkić priča, jer ja znam šta smo mi preuzeli. Nemojte mene ubeđivati. Ono što je predviđeno za plate je više od onog što je potrebno po uobičajenoj dinamici rasta plata u poslednje tri godine. Dakle, ono što smo gospodin Đelić i ja njih vaspitali i od njih primali takođe vaspitne mere. Prema tome, mislim da tu postoji prostor, ali nažalost, iz razdeljka "plate" ne možete prebacivati na "razvoj", to mi dobro znamo ovde. Dakle, razvoj ostaje prikraćen. Najzad, jedno zaista dobronamerno upozorenje. Jeste, održavanje i materijalni troškovi padaju na lokalnu samoupravu. U mom ministarstvu se nalaze podaci o 100 opština na teritoriji Srbije, o skoro dve trećine opština, o tome koji lokalni budžet zaista izdvaja za prosvetu. Gospodine Dinkiću, podaci su tragični. Probajte da nađete sredstva da disciplinujete lokalnu zajednicu za izdvajanje, naravno i za prosvetu, ali i za druge sektore, odnosno druge delatnosti. Ako bih morao da zaključujem, da dam sud, a sebi sam postavio na početku taj zadatak, onda bih rekao da je socijalna mera u budžetu mnogo više izražena nego razvojna. I još jednom da korigujem prethodnika: agrarni budžet jeste povećan i on iznosi 16,4 a ne 21 milijardu. Hvala.
Pošto je narodni poslanik Sava Urošević odustao od diskusije, reč ima narodni poslanik Milan Stanimirović, posle njega narodni poslanik Arsen Kurjački. Pošto je i Arsen Kurjački odustao od diskusije, umesto njega narodni poslanik Zoran Mićović.
Gospođice predsedavajuća, poštovane kolege narodni poslanici, pošto ima još nekoliko diskutanata iz moje poslaničke grupe, a nije uvažen zahtev za duplim vremenom, moraću, nažalost, i ja da skratim svoje izlaganje. Moram na početku da konstatujem jednu stvar, da je Srbija zaista zemlja čuda i kada je to neko konstatovao bio je potpuno u pravu. Srbija je zemlja čuda, jer je gospodin Dinkić postao ministar finansija Vlade Republike Srbije zahvaljujući podršci glavnih junaka svoje knjige "Ekonomija destrukcije". Tako smo ovde imali tiradu te manjinske podrške iz te grupe. Pričali su o užasne tri godine, a da su istovremeno u prethodnoj deceniji, do 2000. godine, bruto nacionali proizvod od 29 milijardi dolara sveli na svega 10 milijardi dolara, što je nezabeleženo u ekonomskoj teoriji. Ali da se vratimo budžetu. Realnost pokazanih budžetskih prihoda - mislim da je budžet nerealan, da je precenjen, 329,3 milijarde. Dva meseca su potpuno izgubljena u formiranju ove vlade, čije će formiranje, kako sam već rekao za ovom govornicom, uveren sam, biti njen najveći rezultat. Imamo krizu na Kosovu, imamo lošu klimu za investicije, političku nestabilnost, tako da od tih 329 milijardi dinara nema ništa. U ovakvim uslovima predviđena stopa rasta bruto nacionalnog proizvoda od 4,5% je nerealna. Nivo rashoda je potcenjen, 374,6 milijardi dinara. Pomenimo samo javna preduzeća, ovde je rečeno da je za železnicu predviđeno 8,8 milijardi dinara, a oni jedva mogu da prežive sa nekih 10 milijardi dinara. Pokriće budžetskog deficita je diskutabilno jer predviđeni izvori za pokrivanje deficita predstavljaju samo spisak lepih želja. Prihodi od privatizacije - predviđeno je 200 miliona evra. Bićemo srećni ako bude ostvareno i 100 miliona evra, ukoliko tu nije uračunato da se uđe u privatizaciju telekomunikacija, "Jugopetrola" i sl. Planira se da se zatečenih 160 miliona evra plasira u potrošnju, umesto da se sačuva kao vrsta državne rezerve. Odlaže se uvođenje poreza na dodatu vrednost i fiskalnih kasa, koje bi sivu ekonomiju uvele u zonu oporezivanja i uvećale prihode. Ovo nije razvojni budžet, kao što je već više puta konstatovano, ali i dalje je socijalni budžet. Predizborna obećanja, o tome je takođe govoreno, ostala su na nivou jeftine demagogije, populizma; politička platforma ovog budžeta potpuno je nejasna; kakva platforma, takav i budžet. Preterano mešanje države u privredu - prethodnu vladu su često optuživali da je generalni direktor srpske privrede, a šta je onda tek ova. Prihodi od privatizacije, već sam rekao, nerealni su i usmereni su u potrošnju, a ne u razvoj, kako je obećavano u predizbornoj kampanji. Ne odstupa se od koncepta privatizacije, mada je u kampanji pričano o reviziji privatizacije, odstupanju od ovog koncepta itd. Sva obećanja o poreskoj relaksaciji su neostvarena. Šta je sa onim ciljevima koje treba da ima svaka reformska vlada, da postanemo po porezima najpovoljniji za investicije u regionu, da restrukturiramo EPS, železnicu i ostala velika javna preduzeća, da ubrzamo privatizaciju? Ukida se porez na fond zarada koji je iznosio oko 10 milijardi dinara. Još samo par rečenica o lokalnoj samoupravi. Ja sam predsednik SO Vrbas. Kada sam došao na mesto predsednika SO zatekao sam zapušten i neadekvatan sistem funkcionisanja lokalne samouprave, kao uostalom i cele države. Imali smo ograničena budžetska sredstva, neograničene potrebe. Prve reakcije na ovaj budžet, koje sam čuo od svojih kolega, jesu – hoće da nam smanje prihode da bi dobili izbore, ne misleći o građanima; da je ovo politikantski pristup javnim finansijama. Ne verujem, želim da ne verujem u to, videćemo. Porez na fond zarada, za koji se kaže da čini oko 20% u SO Vrbas, gde je projektovan budžet za 395 milona iz poreza na fond zarada, očekivali smo oko 100 miliona dinara. Prema prvim računima, primili smo juče, sinoć ovaj predlog budžeta, dobićemo oko 20 miliona dinara manje. Vi znate da je iz poreza na plate, koji je 14%, do sada 5% išlo lokalnim samoupravama, predloženo je 30%. Ako ćemo da poredimo, da kažemo da je u onom predlogu budžeta gospodina Đelića bilo predloženo 40%. Što se tiče agrarnog budžeta, ovde je pominjano da je čist agrarni budžet, i to sam danas čuo i na Odboru za poljoprivredu, oko 18,8 milijardi dinara i poređene su želje za ostvarenjem ovog budžeta od 18,8 ka ostvarenih 7,5. Budžet sa budžetom se ne može ni porediti, nije poželjno. Poredićemo vaše projekcije i želje sa onim što ste ostvarili na kraju godine. Nije uputno da poredimo budžete na ovakav način. Ovaj budžet je prilično neuravnotežen, kao plod improvizovane političke platforme jedne iste takve koalicije, dakle prilično neuravnotežene, i za poslanike DS je kao takav neprihvatljiv.
Zahvaljujem. Ima reč gospodin Labus.
Gospođice predsedavajuća, dame i gospodo, žao mi je što je ovaj budžet za poslanike Demokratske stranke neprihvatljiv. Mi nismo želeli ovim budžetom da uđemo u političku raspravu, želeli smo da budemo veoma realni, da gledamo unapred i vidimo šta možemo dobro da uradimo za ovu zemlju. Situacija je bila takva kakva jeste, 3. marta je formirana Vlada a do 31. je trebalo doneti budžet jer je do tada postojalo privremeno finansiranje, odnosno privremeni budžet. Morali smo da izađemo sa jednim nacrtom, predlogom budžeta pred Skupštinu da bismo doprineli političkoj i ekonomskoj stabilizaciji. Imali smo dve mogućnosti: da uzmemo prethodni budžet i da ga predložimo Skupštini, ili da pokušamo da napravimo nešto novo. Nismo mi imali ništa protiv prethodnog budžeta, ali je stvar u tome što je on bio neodrživ. Ne želim da vas kritikujem, verujte mi, ovog momenta moramo dobro da se razumemo i vidimo šta ćemo da radimo, ali moram da vam kažem da je mesečni fond plata korisnika budžetskih sredstava bio 5 milijardi i 300 miliona, a za zadnja dva meseca 6 milijardi i 800 miliona. Ako to pomnožite sa 12 meseci, dobijete 79 milijardi dinara. Mi smo predvideli 80. Dakle, kada dođete na jedan nivo plata ne možete posle to da smanjujete, bez obzira koja je vlada u pitanju. To su neka obećanja, izvršenja, ne možete da smanjujete, a fond plata je naglo porastao. I da ništa nismo menjali u budžetu, bilo bi 79 milijardi. Mi smo zbog sporazuma sa sindikatima predvideli mala povećanja, možda neko misli da je to dosta, ali je sigurno da to vuče druge izdatke, za penzije i ostalo. Dalje, morali smo 65 milijarddi dodatno da damo u penzioni fond. Kada to pogledate, budžet koji je gospodin Đelić predložio nije mogao da se usvoji zbog politike koja je vođena u poslednja dva meseca. Nismo mi vodili tu politiku, pri čemu ne želim vas da kritikujem, ali to je realnost. Šta smo mogli da uradimo? Da li da uzmemo i da svima smanjimo plate? Možda to želite? Međutim, to je nemoguće, kada dođete na jedan nivo plata ne možete posle da ih smanjujete. Pogledali smo šta može da se uradi, šta može od predizbornih obećanja da se ispuni, a što zahteva novu ekonomsku politiku, ne zato što su to obećanja nego zato što je ovoj zemlji potrebna nova ekonomska politika. Žao nam je što nismo imali vremena da napišemo memorandum o budžetu. Znate kako ide taj proces - u aprilu se pokrene, pa se u julu da prvi nacrt, u oktobru ide u Skupštinu, pa se iza toga usvaja, a mi smo sada imali samo dve nedelje. Da nismo te dve nedelje iskoristili ova zemlja ne bi imala budžet i to bi onda zaista bila veoma loša situacija za celu zemlju. Dakle, morali smo da pokušamo nešto da uradimo da se borimo protiv recesije. Tu nema mnogo mera koje možete da smislite, jedino je pitanje koliko imate para. Recesija je prošle godina bila u poljoprivredi 7% niža, u industriji 3% niža, što je 2,5% bruto društvenog proizvoda. Usluge su rasle, pa su to kompenzovale. Znači, morali smo da damo nešto za poljoprivredu i to nije stvar predizbornih obećanja. Nije u susednim zemljama prošle godine bila takva katastrofa kao kod nas zbog suše, jer oni više navodnjavaju, imaju bolje seme, bolje đubre, bolje oranje, imaju bolje traktore. Mi smo zato pokušali nešto da damo, ali ni to nije mnogo; 2,5 puta je više ali nije dovoljno. Ipak je nešto moralo da se da. Ista situacija je sa industrijom, zadržali smo koliko smo mogli ove subvencije, ali one ne mogu da daju rezultate ako nema restrukturiranja. U pravu ste za javna preduzeća, ali nemojte da vas ja sada podsećam, po našim dogovorima sa MMF-om u prošloj godini je trebalo dva velika sistema da budu završena sa stanovišta prestrukturiranja - EPS i železnica. Da li je nešto urađeno? Nije. Nemojte nas sada da kritikujete za ovih osam dana šta smo uradili. Naravno da nismo prestrukturirali ova dva preduzeća, tu nema boga, koja god vlada da dođe to će morati da uradi, ali ne očekujte da to može da se uradi za dve nedelje. Dakle, morali su neki podsticaji da se daju i moralo se ići na smanjenje poreza. Ovo nije dovoljno i na to će se se još ići, od 1. jula. Koji je drugi način? Investicije. Da li ih imamo dovoljno, i domaćih i stranih? Ne. Imamo 3 milijarde evra u slamaricama, ljudi ne žele da ih daju u bankarski sistem, ne možete da ih naterate. Jedna milijarda je u bankarskom sistemu, a tri milijarde nisu. Na to ne možemo da računamo dok se i na drugoj strani investicije ne povećaju, sa strane. Ne kritikujem vas, bila je takva politička situacija, bio je veliki rizik za investicije. Ne treba očekivati mnogo investicija dok se ne sredi političko stanje, a ja mislim da je i usvajanje budžeta dobar korak ka smirivanju političke situacije i smanjenju rizika investiranja. Što se tiče MMF-a, drugi važan korak je da se s njim postigne sporazum, ali opet tražite nešto što odavno nije urađeno - sporazum je trebalo da se postigne u oktobru, a stvar se od oktobra do danas pogoršala. MMF je jednostavno došao i rekao: sve što ste zabrljali od oktobra do marta hoćemo da ispravite za dva - tri meseca. Dakle, uz svu želju da to uradimo, nemoguće je za tri meseca da se ispravi ono što je zabrljano tokom prethodne godine. Još nešto - deficit nije bio 43 milijarde, kako je rekao gospodin Đelić, nego još 8,5 milijardi gore, što je 52 milijarde, ili 4,6 odsto društvenog proizvoda. To je više nego što smo se obavezali prema MMF-u. Rekli smo da je četiri do pet vrh. Mi sada pokušavamo da smanjimo taj deficit i kažemo da će biti 3,6% društvenog proizvoda. Postoji još 5 milijardi u rezervama. Ne dirajte te rezerve, jer to je možda smanjenje deficita na 40 milijardi, što je 3,2%; ne dirajte i zbog još jednog razloga - ne znamo šta će sutra biti na Kosovu. Želimo da verujemo da će sve da bude sređeno i da će sve biti dobro, ali neke pare za svaku eventualnost moramo da imamo. Znači, neće ova vlada dramatično da smanji deficit, ali će da promeni trend. Mi smo 2001. godine imali 1,6% deficit društvenog proizvoda; 2002 - 3,6; 2003 - 4,6%. Makaze se šire. To nije dobro. 4,6 odsto nije dramatično. U poređenju sa Mađarskom to je manje nego što Mađarska ima, ali je problem u trendu, šire se makaze deficita. I naravno, ljudi su zabrinuti. Dogovorili smo se i mislim da tu neće biti problema - nastavljamo razgovore, imamo još tri meseca, razgovori će biti u aprilu nastavljeni. Mislim da neće biti problema, ali je sigurno da ukoliko nešto mora da se menja mi ćemo izaći pred Skupštinu. Nećemo ništa kriti. Izvinite, ali gospodin Đelić je krio da nema sporazum sa MMF-om. Mi nećemo kriti, jer je to važno kao signal za investitore, a ne samo za tih 700 miliona dolara, što naravno nije malo, koliki će biti otpis duga kada se završi taj sporazum. To je važno za investitore koje mi moramo da dovedemo. O tome treba da razgovaramo. Drugi deficit koji je isto tako bitan jeste deficit platnog bilansa - 2,5 milijardi dolara je platni deficit. Nikad ranije nije bio 12,5% društvenog proizvoda. Mi bismo želeli da ga smanjimo na dve milijarde. Predvideli smo čitav niz mera. One se uglavnom svode na vancarinsku zaštitu. To nije nikakav protekcionizam, to je striktno sprovođenje pravila o poreklu robe, o sertifikatima, o kvalitetu, o garancijama, sve ono što našim izvoznicima traže. Kada našu robu budemo izvozili u inostranstvo, mi ćemo tražiti da se uvozi roba. Tu će sigurno biti određenog efekta. Mislimo da za 2% društvenog proizvoda može da se smanji i taj deficit. Biće ovde za to i predloženih mera. Nadam se da će Skupština to da prihvati i da onda možemo i tu malo da smanjimo deficit. Ne možemo za tri meseca i za godinu dana da ga potpuno eliminišemo, ali možemo da okrenemo tendenciju i da smanjujemo te deficite. Sigurno ono što ste nam prigovarali nije tačno, da ćemo da ostavimo penzionere bez penzija; neće niko da ostane bez penzija sa svim onim formulama koje postoje, ali ne znamo šta se to u Penzionom fondu dešava. Možda je sve u redu, ali verujemo da nije i nećemo da kažemo, hajde, Vlada je pristrasna; revizorsku kuću koliko sutra ćemo angažovati. Između 10 i 15 milijardi dinara je sporno, po našoj proceni. To za dve nedelje nismo mogli da otkrijemo i nemojte da nam zamerite što nismo mogli, ali tu će biti revizorska kuća angažovana, koja će to da otkrije i da vidimo šta se tu dešava. To nisu pare od penzija, to su neke druge pare koje ne znamo gde idu. Hajde da kažemo možda je sve u redu, ali sumnjam da je sve u redu. Biće i tu kresanja rashoda. Sa stanovišta prihoda, prosto vas molim da prave podatke koristite, u Predlogu budžeta poreski prihodi su 297 milijardi dinara. Ostalo su drugi prihodi - 32 milijarde, i to je realno, imajući u vidu ono što smo prikupili i što ste vi prikupili prošle godine, kada je otprilike 25% prihoda niže u prvom kvartalu, nego što se kasnije ostvari. Sada imamo 70 milijardi, četiri puta 70 to je 280. Tih 17 milijardi i zbog sezonskog faktora sasvim sigurno će biti naplaćeno, ali, slažemo se sa vama, i ako sve to bude naplaćeno, za privredu je to mnogo. Tu se slažemo i treba da vidimo kako ćemo sutra to dalje da krešemo i da to nije stvar jedne ili druge predizborne politike, nego da je to stvar jedne zdrave ekonomske politike. Dakle, ovo je budžet realnosti. Verujte, ja bih zaista želeo da čestitam ljudima u Ministarstvu finansija, što god vi mislili, oni su radili dan i noć. Nikada do sada nije bila praksa da ceo kolegijum i ljudi koji rade budžet sve znaju o budžetu. Do sada je bila praksa da samo jedan čovek zna, i jedan na jedan su razgovori. Sada su svi došli i nema više skrivanja podataka, da jedan sektor skriva podatke od drugog. Neki podaci su izašli na videlo, mi smo sve to objavili i to je ono što se zove javnost ili transparentnost budžetskog procesa. Za dve nedelje mislim da je maksimalno postignuto, ne očekujem da svi glasaju za ovaj budžet, jer ovde se radi i o političkim razlikama, ali mi je žao što DS neće da glasa za taj naš budžet, jer ovo je budžet koji jeste razvojni u datim okolnostima. Nadamo se da nećemo sutra uopšte govoriti o razvojnom budžetu, nego će to biti stvar investitora i da će investitori da nose taj razvoj, ja bih želeo da u vama imamo partnere za buduću zakonodavnu aktivnost. Ono što je od vaših zakona bilo u redu, mislim da je bilo dosta toga, vratiće se natrag u Skupštinu, recimo Zakon o energetici vrlo brzo se vraća u Skupštinu. Ne slažemo se sa tim trgovcem na veliko, jer mislimo da to nije u redu, sa mnogim drugim rešenjima se slažemo. Znači, postoji mogućnost da dalje ova skupština radi na usvajanju nužnih propisa, kojima bi se omogućilo investiranje u ovoj zemlji. Hvala lepo.
Reč ima Zoran Mićović, a neka se pripremi Hranislav Perić. Mićović nije tu. Reč ima narodni poslanik Hranislav Perić, a neka se pripremi Aleksandar Radosavljević.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, bilo je dosta rasprave ovde da li je ovaj budžet razvojni ili je socijalni. Ja bih odmah na početku rekao da je on kombinovan, da je malo socijalni, malo razvojni. Mislim da prilike u zemlji dozvoljavaju samo ovakav budžet. Pokušaću da kažem moje viđenje Predloga zakona o budžetu za 2004. godinu. Bez namere da kritikujem, želim da ukažem na neke propuste koji su se dešavali i ujedno opomenem one koji danas rade u tim ministarstvima da ne čine slične greške. Kada se pogleda predlog budžeta, na prvi pogled izgleda dobro; ukupni budžet od 375 milijardi za ovu godinu je visok, i daje nadu da će svi korisnici biti namireni i da će sve biti u redu, ali imajući u vidu i prethodni budžet i obećanja kod usvajanja budžeta, obično se mnogo obećava. Kada se završi godina, pare su potrošene, na terenu se ne vidi ništa da je urađeno i samo se može konstatovati da je i ova godina bila lošija od prethodne. Plašim se da ne bude tako i sa ovim budžetom. Kada se pogledaju cifre u tabelama koje su date, one su visoke i daju nadu. Kada se pogleda obrazloženje koje je dato, ne može se videti gde će pojedina ministarstva potrošiti tolike pare i šta će biti urađeno. Pojedina ministarstva koja imaju i velika zahvatanja u budžetu su u nekoliko rečenica obrazložila šta će raditi, pa se može zaključiti da su obrazloženja štura, tanka za pare koje će dobiti. U predizbornoj kampanji sve stranke su obećavale da će uložiti novac u privredu, poljoprivredu, zapošljavanje, bolji život građana, dok u budžetu vidim opet neke silne agencije koje takođe imaju dobre zahvate u budžetu. Znam i odgovor na ovo pitanje, kao i obično - ako hoćemo u Evropu, to moramo da imamo. Jasno je meni to, ali ne možete da objasnite tim ljudima da treba stvoriti ambijent u privredi i poljoprivredi, da imamo veliku proizvodnju, da uposlimo radnike, da prvo napunimo hale sa radnicima, a da ćemo onda napuniti kancelarije i kabinete sa agencijama i kada se stvore uslovi, onda ćemo formirati i agencije na agencije. Pošto je vreme ograničeno, ja ću govoriti o sredstvima koja su planirana za poljoprivredu, sport i o sredstvima koja nisu planirana za nerazvijene opštine. Kod Ministarstva za poljoprivredu se dosta reklamira da su izdvojene velike pare, da je čak tri puta više planirano nego u Đelićevom budžetu, i to je tačno. Plašim se da te pare neće doći u prave ruke. Kada ovo kažem, mogu dati primer kako je bilo u prošloj godini. Radi se o izvozu ranog voća, gde spada i oblačinska višnja, gde su moji Meroščani najveći proizvođači u Evropi. Višnja se izveze sve do zadnjeg kilograma. Proizvođač tu dobije najmanje, jer su cene ovih proizvoda najniže od kada postoji višnja. Otkupljivači, izvoznici su zaradili najviše, jer su ovu sirovinu obezbedili po niskim cenama i država je izvoznicima dala stimulacije; imaju po jednu kancelariju, mašne i tašne i dobijaju stimulaciju, a seljacima cene koje ne pokrivaju proizvodnju. Dobro je to što ste predvideli povećana sredstava za poljoprivredu, a Vlada i ministar za finansije moraju da naprave mehanizam kako ove pare da stignu do onih kojima su namenjene, odnosno do proizvođača, i na taj način bi štitili proizvodnju. U ovoj oblasti ima dosta problema, jer su sve hladnjače u jadnom stanju, sa velikim gubicima, i nisu spremne da obrade ove izvozne poslove bez pomoći države i Ministarstva poljoprivrede. Ministar poljoprivrede bi morao pod hitno da pozove sve predstavnike hladnjača u Srbiji i napravi strategiju ovog velikog izvoznog posla. Od ranog voća bi prve pare od izvoza mogle da dođu, da uđu u zemlju i da se dalje priprema izvoz voća koje stiže kasnije. U budžetu se ne vidi jasno kako će država ozbiljno učestvovati u razvoju nedovoljno razvijenih opština. Ovde se u prvom redu radi o brdsko-planinskim predelima iz kojih se stanovništvo sve više iseljava zbog nerazvijenosti, jer ne može opstati na ovimprostorima gde nema osnovnih uslova za normalan život. Na taj način nestaju mnoga naselja, a stanovništvo se seli u gradove koji postaju prenaseljeni, jer ne postoji infrastruktura za taj broj ljudi, nema stanova, nema posla, često u gradu postaju socijalni slučajevi. Da bi se sprečilo pražnjenje nerazvijenih područja, država mora da uloži u obezbeđenje normalnih uslova za život u ovakvim sredinama. Znam da ćete reći da je to zadatak Fonda za razvoj, ali iz prakse se vidi da Fond za razvoj sve više razvija razvijene, a nerazvijene sve manje. Zbog toga se stvara sve veća razlika između razvijenih i siromašnih područja. Kod sporta, sve se više finansira profesionalni sport, dok se malo para izdvaja za amaterski sport, a taj problem je najviše izražen kod seoskih klubova koji ne mogu da opstanu, što znači da omladina sa sela nema prava i nema uslove da se bavi sportom. Na kraju, i ovaj budžet može da bude dobar i da da rezultate za šta i ima namenu, ako korisnici budžeta "malo više radu, a da ne kradu". Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Radosavljević, a neka se pripremi narodni poslanik Goran Jakšić. Istovremeno, gospodine Radosavljeviću, moram da vas obavestim da vaša poslanička grupa ima još četiri minuta i 30 sekundi, da biste znali, izvolite.
Gospodine potpredsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, raspravljamo o zakonima koji sigurno nisu mogli ili nisu smeli da budu razmatrani u jedinstvenoj raspravi, ali to je želeo predlagač, kao i ovde formirana većina, i tako su i napravili. Budžet sigurno ima najveći značaj od pomenutih zakona i o budžetu ću sigurno najviše govoriti. Činjenica je, i to smo više puta u toku izlaganja rekli, da ovaj budžet nema ni trunke razvojnog dela u onome što pokušava predlagač da nam objasni; to zaista stoji i to je realnost. Kada pogledate cifre, jasno vam je. U toku kampanje stranke sadašnje vlasti supunih usta govorile o tome kako treba smanjiti javnu potrošnju - toga u budžetu nema. Interesantno je da su kritičari prethodne vlade, kada god su govorili o Vladi, uvek pominjali agencije. Ne vidim da su izbrisali agencije, čak su proširili asortiman pa su prešli na kancelarije. Znači, sada imamo malo veći asortiman: kancelarije i agencije. Predlagač je naglasio da su planirani izdaci veći u ovoj godini nego što je to bilo u odnosu na 2003. godinu za 19,2%. Kako onda da tumačimo činjenicu da je u novom Ministarstvu za kapitalne investicije - koje je objedinilo dva velika ministarstva, Ministarstvo građevine i urbanizma i saobraćaja i telekomunikacija - kada saberete one iznose od prošlog budžeta, skoro četiri milijarde sredstava manje. Ne vidim kakav je to razvoj i šta će iz tih sredstava ići za razvoj i velike kapitalne investicije u Srbiji. Takođe u Ministarstvu rada, zapošljavanja i socijalne politike (opet ministarstvo koje je objedinilo prethodna dva ministarstva) manje je sredstava za skoro 6 milijardi. Za 5,6 milijardi je manji tranzicioni fond. Zašto kažem tranzicioni fond, a on je interesantan pogotovu za grad iz koga ja dolazim. Tranzicioni fond ove godine ima dve milijarde, odnosno planirane su 2 milijarde i 100 miliona i želim, gospodine ministre, da vas pitam da li znate da u gradu Kragujevcu postoji Zavod za zapošljavanje i obrazovanje koji se direktno finansira, odnosno plate tih ljudi se ostvaruju iz budžeta i njihov iznos je samo u prošloj godini za 6.000 ljudi bio 770 miliona dinara. Da li hoćete da im kažete da više nema Zavoda za zapošljavanje i obrazovanje? Ali, onda morate da budete dovoljno hrabri pa da zaista kažete - da, želimo da vas ukinemo i ne interesujete nas. Da li je posao restrukturiranja privrede uopšte interesantan i važan za ovu vladu, kada predviđa tako "obimna" sredstva, koja su tri ili nešto više puta manja u odnosu na prethodna? Da kratko pređem i na zakon o obimu sredstava i učešću gradova i opština; gospodine ministre, ja sam iz Kragujevca i žao mi je što ste konstatovali da je Kragujevac uskraćen za 45 miliona dinara. Ne prihvatam izvinjenje, jer sve opštine u Srbiji su otprilike ostale na onom iznosu, a grad Kragujevac je uskraćen za 45 miliona i mi treba da se zadovoljimo time što imamo vaše izvinjenje. Ne, ja želim da to ispravite i to je vaša dužnost, 45 miliona dinara nisu mala sredstva, pogotovu ne za Kragujevac. Predloženim zakonom drastično je smanjeno učešće grada Kragujevca u porezu na promet, tako da je dovedeno u pitanje finansiranje poverenih poslova koje grad Kragujevac ima, znači, socijalna zaštita, društvena briga o deci, kultura, fizička kultura. Ne verujem da ćemo sa ovako krnjim budžetom, bez obzira koliko god neko smatra da su to mala, zanemarljiva sredstva, uspeti da sve ove obaveze ostvarimo. Iz razloga o kojima smo govorili, moje kolege poslanici iz Demokratske stranke i ja u kratkim crtama u vremenu koje sam otprilike imao, poslanici DS-a neće glasati za predložene zakone. Hvala vam.
Reč ima ministar finansija Mlađan Dinkić.
Želeo bih da iskoristim priliku da dam odgovore, s obzirom da je poslanička grupa DS-a iscrpla vreme za diskusiju. Bila su postavljena mnoga pitanja, želeo bih na njih da odgovorim. Najpre, što se tiče konstatacije gospođe Gordane Čomić i čini mi se da je još neko iz poslaničke grupe konstatovao da nisam uvažio ovu poslaničku grupu. Predsednik Odbora za finansije dobro zna da smo juče od 15,00 do 19,00 časova imali raspravu na Odboru za finansije. To je jedini razlog zašto nisam došao u vašu poslaničku grupu, četiri sata smo diskutovali o budžetu na Odboru za finansije i meni je žao što gospodin Bogdanović nije preneo vama. Dakle, moja želja jeste postojala da kontaktiram i sa vašom poslaničkom grupom, međutim četiri sata je trajala ta rasprava i, jednostavno, mi nismo mogli posle toga da nađemo vremena da dođemo, jer je bilo zakazano već sa drugim grupama. Dakle, izvinjavam se zbog toga, ali razlog nije u tome što nisam želeo da dođem da vas obavestim, kao što sam razgovarao sa drugima, već zato što je rasprava na Odboru za finansije trajala daleko duže nego što je bilo planirano. Čudi me da vam gospodin Bogdanović to nije rekao. Ono što je mene, međutim, začudilo i na Odboru za finansije i danas na ovoj raspravi jeste da na potpuno drugi način vaša poslanička grupa govori o ukidanju poreza na fond zarada u odnosu na ono što je govorila pre nekoliko meseci. Ako se sećate, ideja o ukidanju poreza na fond zarada nije potekla od mene i od ove vlade, ta ideja je potekla od prethodne vlade i taj predlog zakona je bio pripremljen, čak i dostavljen Skupštini, očito iz marketinških razloga, u momentu kada se znalo da će Vlada pasti. Glasati tri meseca kasnije protiv zakona koji ste sami predlagali, mislim da možda ima neku političku konotaciju, ali ja to kao ekonomista i kao čovek koji razmišlja o struci ne mogu da prihvatim. Juče ste glasali protiv zakona o ukidanju Zakona o porezu na fond zarada. Da li vi smatrate da ova zemlja treba dodatno da oporezuje troškove rada i kako možemo da razvijemo našu ekonomiju ukoliko ne snižavamo troškove rada; i da li je konzistentno pre tri ili četiri meseca predlagati taj zakon, a sada kada ga predlaže ova vlada glasati protiv njega? Čini mi se da nije. Što se tiče pitanja, najviše vaših primedbi odnosilo se na realnost procene poreskih prihoda. Gospodin Labus vam je to već odgovorio, a ja ću još jednom ponoviti, jer je jako važno da bi naša javnost imala pravu predstavu. Dakle, u prvom kvartalu ove godine bili su planirani poreski prihodi od 68 milijardi dinara. Biće ostvareni sa preko 70 milijardi. Dakle, ostvarenje u prvom kvartalu je iznad plana. Govorim o poreskim prihodima. Poreski prihodi koji su u ovom budžetu planirani za celu godinu su 297 milijardi. Potpuno je realno, imajući u vidu da će u narednim mesecima ta dinamika biti povećana zbog sezone, da se ova projekcija ostvari. Neporeske prihode čine raznorazne naknade, koje se ostvaruju po drugim osnovima, koji nisu poreski prihodi, i oni su planirani po osnovu projekcije izvršenja u prethodnoj godini. Nema razloga da se to ne ostvari. Što se tiče nekih govornika koji su pominjali da ova vlada odlaže porez na dodatu vrednost i uvođenje fiskalnih kasa, gospodo, ja bih bio najsrećniji da je porez na dodatu vrednost već danas na snazi. Ne znam šta je rađeno u prethodne tri godine? Zašto ovaj porez nije uveden? Planirano je da se on uvede još pre godinu dana. Neću kritikovati sve ljude u prethodnoj vladi, ali činjenica je da porez na dodatu vrednost nije uveden i da je više puta probijen rok sa već toliko puta citiranim Međunarodnim monetarnim fondom, jer je to trebalo da bude uvedeno još od 1. januara prošle godine. Sa tim pripremama se kasnilo, a onda je, opet iz marketinških razloga, predlog zakona, koji inače nije dovršen i ima puno rupa i manjkavosti, poslat u skupštinsku proceduru samo da bi se reklo da Vlada želi da uvede porez na dodatu vrednost. To je učinjeno u oktobru, sa idejom da stupi na snagu od 1. januara 2004. godine. Srećom, to nije ni došlo na raspravu. Jer, da je to urađeno, imajući u vidu stanje koje sam zatekao u poreskoj administraciji i stanje koje je zatečeno u radu na novom zakonu, taj zakon ne bi mogao biti sproveden, nastao bi kuršlus u našoj privredi. Što se tiče fiskalnih kasa, ista stvar. Zašto fiskalne kase nisu uvedene? Pre godinu dana je krenuo proces uvođenja fiskalnih kasa. Stanje koje je ovo ministarstvo zateklo: svega 1,3% fiskalnih kasa je uvedeno u momentu kada sam preuzeo Ministarstvo. Kriviti ovo ministarstvo za odlaganje uvođenja fiskalnih kasa je neodgovorno. Mi smo, za razliku od prethodne vlade, samo mesec dana produžili rok za uvođenje kasa, ali videćete da će za one koji ne budu to ispoštovali kazne biti primerene - ne zabrana delatnosti, kao što je predlagala prethodna vlada, jer je nemoguće zatvoriti 90% preduzeća, već najpre novčana kazna, blaža, pa malo veća novčana kazna, pa tek iz trećeg puta zabrana delatnosti. To je jedini način da se to uradi. Drugo, napravljena je bila takva uredba koja de fakto nije omogućavala da se kase uvedu, jer je bio ograničen pristup proizvođačima na tržištu. Čak i oni obveznici koji hoće da uvedu kasu, ne mogu da je kupe, nije je bilo na tržištu. Mi smo zbog toga to promenili, da je dovoljan dokaz za početak uplata najmanje 10% avansa i zaključen ugovor sa proizvođačem. Što se tiče zakona o porezu na dodatu vrednost, moja ideja je bila da ga pošaljem Skupštini do kraja ovog meseca, misleći da ću zateći dorađen zakon. Kada smo počeli da čitamo, 40% tog zakona, postoje velike dileme, različita mišljenja, nedorađen je. On će zbog toga biti do kraja maja ovde u Skupštini i garantujem da će porez na dodatu vrednost biti uveden od 1. januara 2005. godine. Voleo bih da je makar taj posao neko pre mene odradio, umesto Ministarstva. Zaista bih najviše voleo da imam manje posla u Ministarstvu. No, i to je ostalo ovoj vladi da uradi i ona će to uraditi. Što se tiče poreza na fond zarada, govori se da on uskraćuje lokalne samouprave. Neće uskratiti, to sam više puta govorio. Što se tiče solidarne stambene izgradnje, za koju se izdvajalo iz ovog poreza, lokalna samouprava može iz drugih izvora da izdvoji za solidarnu stambenu izgradnju. Evo iz kojih. Ako želite da pomognete ovom ministarstvu, ja sam spreman da pomognem svima koji su u lokalnoj samoupravi. Uskoro dolazi razrezivanje poreza na imovinu. Prethodna vlada, iako je zakon prilično dobar, ostvarila je ispod 1% ukupnih poreskih prihoda naplatom poreza na imovinu. Zašto? Zato što se gledalo kroz prste bogatašima. Dajte mi, molim vas, vi koji ste u lokalnim samoupravama, klasifikaciju stambenih zona, da različito vrednujemo Kaluđericu od Dedinja, od pojedinih delova Dedinja, da napravimo stepenasto i progresivno oporezivanje poreza na imovinu. Porez na imovinu je u celosti prihod lokalne samouprave. Dajte mi te podatke u narednih mesec do dva dana, napravićemo drugačije osnovice za oporezivanje imovine i dobićete veće prihode za lokalnu samoupravu. Mi u poreskoj upravi u Ministarstvu finansija smo veoma raspoloženi i mi ćemo nezavisno od vašeg doprinosa to učiniti, ali molim vas da mi pomognete i da dobijemo tačnu specifikaciju zona po pojedinim opštinama i gradovima, kako bismo mogli da napravimo ovu progresiju. Od toga ćete dobiti vi više. Naravno, ideja je da se ne oporezuju oni koji ne mogu da plate, ali da se ne štede oni koji imaju ogromnu imovinu, a koji veoma simbolično plaćaju ili ne plaćaju ništa. Bilo je jedno pitanje - kako će se nadomestiti poreski prihodi nakon ukidanja ovog poreza na fond zarada i nakon najavljenih smanjivanja poreskih opterećenja na plate? Bilo je pitanje da li će doći do povećanja akciza. Doći će do povećanja akciza na neke proizvode, koji nisu, prema našem mišljenju, nešto što je osnovna životna potreba. Uvešćemo ad valorem akcizu na kafu. Šta to znači?To znači: skuplja kafa, veća akciza; jeftinija kafa, manji porez. Danas se plaća isti porez, ista akciza, nezavisno od vrednosti i cene kafe. Takođe, što se tiče poreza, prethodno Ministarstvo finansija gledalo je kroz prste poreskim obveznicima. Kaže se koji je rok za naplatu poreza. Ne plate ljudi, nema nikakvih kazni. Svega 4.000 ljudi je prošle godine prijavilo porez na dohodak građana. Ove su godine očito obveznici mislili da će novo Ministarstvo nastaviti sa starom praksom. Opet je svega 4.000 ljudi prijavilo porez na dohodak građana. Ali, videćete kroz mesec - dva dana, kada podnesemo izveštaj o naplaćenim kaznama, koliko ćemo naplatiti od onih koji nisu prijavili obavezu. Dakle, naša poreska politika će biti - smanjiti porez na plate, smanjiti porez na ono što opterećuje proizvodnju, ali oporezovati one koji mogu da plate i nikome ne gledati kroz prste, bez obzira na političku pripadnost, bez obzira na finansijsku snagu. Videćete, samo po osnovu prekršajnih kazni za neprijavljeni porez na dohodak građana ovaj budžet će prihodovati najmanje šest milijardi više nego što je planirano. To će nadomestiti maltene u celosti gubitak od poreza na fond zarada. Naravno, mnogo ćemo učiniti na modernizaciji poreske uprave, jer moramo da imamo punu evidenciju o obveznicima. Srećom, za porez na dohodak građana imamo, za neke druge stvari moraćemo tu da unapredimo stvari. Što se tiče prihoda od privatizacije, nekoliko poslanika je istaklo da su oni precenjeni. Jedan od poslanika je čak rekao, veoma pošteno, da on smatra da bi prihodi od privatizacije ove godine mogli biti 10 milijardi dinara. Moram da kažem da smo u projekciji prihoda od privatizacije koristili analizu Agencije za privatizaciju, koja je urađena još za vreme dok je gospodin Vlahović vodio. Dakle, ako gospodin Vlahović smatra da je nerealno procenio privatizacione prihode u ovoj godini, onda je to druga stvar. Međutim, u vezi sa onim što je rekao poslanik, da je realno očekivati 10 milijardi dinara, mi smo predvideli 16,4, treba reći da od privatizacije preduzeća i banaka (verovatno gospodin nije računao na prihod od privatizacije banaka) računamo na 14,4 milijarde, a na dodatne dve milijarde od prodaje imovine banaka u stečaju, tako da je ova cifra konzervativna i ona je bez predviđenih prihoda od privatizacije u telekomunikacionom sektoru, za koji će Vlada uskoro doneti odluku da se i tu krene. Zato smo išli sa ovom konzervativnom procenom od 16,4 milijardi. Što se tiče pitanja finansiranja suda Srbije i Crne Gore, 7,5 miliona se odnosi samo na rashode po Uredbi o privremenom finansiranju. Zato su tu budžetirani. Inače, te rashode u celosti preuzima Crna Gora i ona je to predvidela u svom budžetu. Što se tiče primedbi na agrarni budžet, neko je izneo primedbu da on navodno ne rešava problem obrtnih sredstava i investicionih kredita u poljoprivredi. Očito da gospodin nije pažljivo slušao mojeuvodno izlaganje, jer 3,8 milijardi dinara iz agrarnog budžeta upravo je namenjeno za povoljne kredite za nabavku semena, đubriva, repromaterijala, kao i za nabavku opreme u poljoprivredi. To su dugoročni krediti od jedne do pet godina. Gospođa Čomić je postavila - osim pitanja, na koje je gospodin Labus već odgovorio, o rastu plata, koji je zapravo prouzrokovan ovom velikom javnom potrošnjom u poslednja dva meseca - pitanje povodom člana 6. Zakonao učešću opština u porezu na promet gradova i opština. Postavljeno je pitanje o plaćanju gradu Prištini. Dugujem objašnjenje: dakle, sva plaćanja koja se odnose na grad Prištinu zapravo idu Gračanici, ali s obzirom na zakonske odredbe, specifikovane, to što je predviđeno za Prištinu faktički ide u našu enklavu na Kosovu, u Gračanicu. Poslanik Gašo Knežević je postavio pitanje zašto je učešće u porezu na plate za lokalnu samoupravu povećano sa 5% na 30%, a ne sa 5% na 40%, kao što je gospodin Đelić predlagao. Zato što gospodin Đelić nije predvideo nikakvo učešće opština i gradova u porezu na promet, a ovim zakonom to jeste predviđeno. Naime, kada je gospodin Đelić slao ovaj zakon u proceduru on je poslao i zakon o porezu na dodatu vrednost, koji je trebalo, navodno, da stupi na snagu od 1. januara. Zato je povećao učešće sa 5% na 40%, jer je ukinuo uopšte učešće lokalne samouprave u porezu na promet. Imajući u vidu da će zakon o porezu na dodatu vrednost stupiti onda kada je moguće, a to je 1. januar 2005. godine, onda je ovo povećanje od 5% na 30% sasvim dovoljno da se kompenzira lokalnim samoupravama gubitak po osnovu poreza na fond zarada. Neki poslanici su opravdano postavili pitanje o svrsishodnosti agencija. Moram da vas obavestim da je Vlada Srbije na prethodnoj sednici, na inicijativu ministra za lokalnu samoupravu, gospodina Lončara, upravo zauzela stav da se neke agencije ukinu. Svuda gde agencije dupliraju rad ministarstva, gde je to neracionalno, agencije će biti ukinute, ali prema Zakonu o budžetskom sistemu nije bilo moguće izbeći pominjanje agencija u ovom budžetu, s obzirom da su osnovane po zakonu. Onog časa kada se ukinu, sredstva za njih se naravno neće koristiti već će se za taj iznos racionalizovati državna uprava. Ako pogledate budžet za ovu godinu, učešće troškova raznih agencija u društvenom bruto proizvodu je smanjeno u odnosu na prethodnu godinu, ali sasvim je izvesno da će neke agencije, koje dupliraju rad ministarstva, biti ukinute. Konačno, što se tiče primedbi poslednjeg govornika, gospodina Radosavljevića, koji kaže da je navodno manje izdvojeno za kapitalne investicije i za socijalna davanja u odnosu na prethodni budžet, gospodin Radosavljević nije sabrao razdeo koji se odnosi na izvršenja u prva tri meseca i na ono što je planirano za narednih devet meseci, a što se odnosi na ona ministarstva koja su nastala spajanjem nekih ministarstava, kao što su Ministarstvo za kapitalne investicije i Ministarstvo za rad, zapošljavanje i socijalnu politiku. Dakle, sve ono što sam govorio jeste tačno. Veća su izdvajanja za kapitalne investicije, za socijalne programe, ali gospodin Radosavljević nije pažljivo pročitao zakon. Izvinjavam se u ime Vlade što se ovako hitno ovaj zakon razmatra, ali je državni interes da se on usvoji po hitnom postupku. Još jednom ponavljam obećanje dato Kragujevcu. Isti kriterijum je primenjen za sve lokalne samouprave. Mi smo juče videli da je Kragujevac zaista zakinut za 45 miliona dinara. Obećavam da će Vlada to ispraviti kroz tekuću rezervu. Tražio sam na Odboru za finansije i čudi me da nije makar gospodinu Radosavljeviću, ako već nije gospodinu Stevanoviću i poslanicima DSS-a i G17 plus javljeno, ali gospodinu Bogdanoviću sam dva puta na Odboru za finansije rekao, čak sam ga zamolio da se podnese amandman za Kragujevac. On to nije učinio. Zaista mislim da u nekim stvarima treba razdvojiti suštinu od politike. Da je gospodin Bogdanović obavestio makar svog poslanika o ovom amandmanu, ne bismo morali to naknadno da ispravljamo, a ovako obećavam da ćemo to za Kragujevac naknadno ispraviti.
Replike - gospodin Vlahović, gospodin Radosavljević, pa gospođa Čomić.
Nisam tražio reč zato što sam pojedinačno pomenut. Želim da repliciram u ime poslaničke grupe DS. Najpre da kažem da je tačno da je prethodno Ministarstvo za privredu i privatizaciju projektovalo prihode u visini koju je pomenuo gospodin ministar Dinkić. Podsetiću vas da je projekcija prihoda od privatizacije nešto što je urađeno u novembru mesecu prošle godine, u periodu kada se pripremao budžet, kada ni na koji način nismo mogli da predvidimo ono što sledi iza parlamentarnih izbora koji su se desili 28. decembra, a to jeste, hteli mi to da priznamo ili ne, politička kriza koja je trajala gotovo dva meseca do formiranja nove Vlade. I, nažalost, svi ovi najnoviji događaji, uključujući i jedan tehnički problem u pregovorima sa MMF-om, zaista predstavljaju argument da kažem sa punim pravom da su prihodi od privatizacije nedostižni u ovoj godini na projektovanom nivou. Sa druge strane, kada su predviđani prihodi od privatizacije novembra meseca prošle godine, značajni deo prihoda je planiran od prodaje akcija iz Akcijskog fonda. Nezavisno od Republičke vlade, Zakon o finansijskom tržištu je usvojen kao savezni, a nažalost Skupština Srbije od jula meseca nije bila u efektivnom radu i nismo bili u prilici da promenimo Zakon o finansijskom tržištu, što je za posledicu imalo potpunu blokadu prodaje akcija iz Akcijskog fonda. Cifra koja je planirana, nekih, čini mi se, 60 miliona evra, zaista danas deluje prilično nedostižno, sve dotle dok se ne bude promenio Zakon o finansijskom tržištu. Prema tome, sa tog aspekta smo dali primedbe, između ostalog, na poziciju prihoda od privatizacije, pri čemu još jednom kažem da se zaista ne treba nadati velikim prihodima od privatizacije banaka, imajući u vidu zatečeno stanje. Što se tiče poreza na dodatu vrednost, zatim poreza na fond zarada, prvo da kažem da je porez na dodatu vrednost predložen parlamentu još u septembru prošle godine. Ne ulazim u kvalitativnu analizu ovog zakonskog projekta, ali nije tačno da je on u novembru mesecu došao na dnevni red parlamenta. U novembru mesecu on je iz skupštinske arhive izvučen i predložen za sednicu parlamenta, a pripremljen je i upućen od strane prethodne vlade mnogo ranije, kao što je i zakon o železnici upućen pre godinu i po dana od strane prethodne vlade parlamentu, a parlament ga nije usvojio; kao što je i zakon o energetici upućen u aprilu mesecu od strane prethodne vlade, a parlament ga nije usvojio. Namerno pominjem ova dva zakona jer su ona bila pretpostavka početka restrukturiranja u javnim preduzećima. (PREDSENIK: Vreme, gospodine Vlahoviću.) Dakle, imali smo parlamentarnu krizu i to je uzrokovalo odlaganje restrukturiranja. Danas nemamo parlamentarnu krizu, nemamo problema sa izglasavanjem ovih zakonskih projekata i zbog toga se mi iz Demokratske stranke sa pravom pitamo zašto se odlaže restrukturiranje javnih preduzeća. Još jedna rečenica, niko ne spori potrebu da se ekonomska politika unekoliko promeni u odnosu na prethodni period. Na kraju krajeva, to i jeste faza u jednoj srednjoročnoj tranzicionoj politici zemlje, ali je činjenica da ovaj budžet ne predstavlja osnovu za tu novu ili promenjenu ekonomsku politiku.
Replika, gospodin Radosavljević, pa potom gospođa Čomić.
Gospodine ministre, lepo sam sabrao, ali ste vi još lepše i slađe oduzeli Kragujevcu 45 miliona. Nemojte me učiti o proceduri. Ja sam dobio Predlog zakona dan pred početak sednice. Prema tome, to je bio problem Vlade. Ako ste toliko ozbiljni, trebalo je taj predlog mnogo ranije da pošaljete. Razumem da je to brzo, da ste imali kratak rok od 15 dana, ali mi je zaista žao, ako ste primetili da Kragujevcu nedostaje 45 miliona, kao predlagač ovog zakona mogli ste to da podnesete u vidu amandmana i da tu grešku ispravite, a ne da apelujete na gospodina Bogdanovića, niti na bilo koga od poslanika iz Kragujevca. Prema tome, žao mi je, nepoznavanje procedure vas ne oslobađa odgovornosti da ste Kragujevcu zakinuli 45 miliona. Hvala.
Hvala. Molim bez dobacivanja. Koristim priliku da obavestim sve poslanike, kao što smo na početku ovog zasedanja obavestili, po hitnom postupku je dat zakon. Poslaničke grupe su dobile sve predloge zakona koji su danas na dnevnom redu u petak uveče. Meni je stvarno žao svih poslanika kojima nisu njihove poslaničke grupe prosledile, pretpostavljam da su postojali tehnički razlozi. Izvolite, gospođo Čomić.
Dame i gospodo, kada upotrbim mudrost vojvođansku – deran ne zna reda, pa deran izađe pa dokaže da sam u pravu. Ja to stavljam na dušu narodnoj mudrosti. Dakle, gospodin ministar je iz razumljivih razloga, zbog neiskustva u radu sa parlamentom, zbog nedostatka komunikacije sa poslanicima bilo kog nivoa, izostavio ono što se zove pitanje stila, kada je ministar u pitanju. Stil je često čovek. Ako zakažete poslaničkoj grupi sastanak u 16,00 časova, onda je na vama, ministre, da pokažete uvažavanje prema poslanicima Narodne skupštine i pošaljete po službeniku ili lično poruku, za to treba 30 sekundi, to ništa ne košta, da se sastanak odlaže i da ćete prezentaciju budžeta narodnim poslanicima, članovima poslaničke grupe DS uraditi u neko drugo vreme. To se zove nepoznavanje reda u Narodnoj skupštini, ali znajući sve poslanike u ovoj skupštini, naučićemo mi vas kako se ministar ophodi prema Narodnoj skupštini. To je po vas dobro, to je po Vladu dobro i to je dobro po atmosferu parlamentarizma u zemlji. Osim toga, ne možete poslanike zvati ovakvim, bilo kakvim ili nekakvim, to ne možete da radite, ovo je Narodna skupština. Za vas vrede poslovničke odredbe jednako kao i za svakog narodnog poslanika i kad učestvujete u raspravi morate se sa uvažavanjem ophoditi prema svim poslanicima, bili oni vaše pristalice, podržavaoci, bili oni opozicija. Što se tiče odgovora na pitanje, niste ga dali. Dakle, izostaje stil, poznavanje reda, ali izostaje i stručnost. Moje pitanje za zakon o učešću opština u porezu na promet bilo je – kako ćete prikupiti prihode, a ne da li će ono što se bude prikupilo ići Gračanici, Prištini ili bilo kojoj drugoj opštini na teritoriji Kosova i Metohije, pri čemu nisam sporila ideju da se te opštine stave u zakon o učešću opština i gradova Srbije u porezu na promet, ali ih nema u kriterijumima u istom zakonu. Dakle, nedostaje odgovor na pitanje – kako ćete prikupiti prihode od poreza na promet. Naravno, ne sporim da ne možete da pišete "Gračanica", jer nije opština, ali sporim da se ophodite prema narodnim poslanicima bez poštovanja i sa uverenjem da to što imate 126, 127 ili 129 narodnih poslanika, kao većina, znači vašu bespogovornu podršku. To nikad nije dobro. Hvala.
Hvala vama, gospođo Čomić. Kao što sam danas tokom zasedanja opomenuo predstavnike izvršne vlasti da vode računa kako se ophode prilikom oslov ljavanja, kakva god da je diskusija, prema narodnim poslanicima, važi i obrnuto, jer to najbolje predstavlja narodne poslanike. Zahvaljujem. Reč ima gospodin Zoran Anđelković. Istovremeno koristim priliku da ga obavestim da njegova poslanička grupa ima na raspolaganju još četiri minuta i 40 sekundi. Neka se pripremi narodni poslanik Radovan Teodorović.
S obzirom da imamo četiri minuta, dozvolite da kažem samo nekoliko rečenica o današnjem predmetu rasprave. Nalazimo se nekoliko dana pre kraja prvog tromesečja, pre kraja marta i kada bi ova skupština krenula sa raspravom o svakom elementu ovog budžeta i ukoliko bi želela o svakom elementu na pravi način da razgovara i da se ponaša u stilu - po svaku cenu nam ne treba budžet, mi ne bismo doveli u pitanje budžet, nego bismo doveli u pitanje ono o čemu je ovde bilo reči, njegovu socijalnu i razvojnu komponentu. Ne treba zaboraviti jednu činjenicu, a to je da ukoliko se ovaj budžet ne bi usvojio danas-sutra u ovom parlamentu, 262.000 zaposlenih u državnoj administraciji, plus 130.000, to je oko 390.000 i do milion penzionera, možda fali par hiljada, tih milion i 390.000 ljudi ne bi mogli u martu mesecu da prime ta socijalna davanja, takva kakva su, da li su mala ili velika, da li su povećana na ovaj način, kako su povećana. Ovo govorim zbog toga što, morate biti malo principijelni, kada govorite o budžetu i kada govorimo o socijalnoj i razvojnoj komponenti, najveća socijalna komponenta je u tome da li ćemo mi doći u poziciju da ovaj budžet smanjujemo, ne mislim samo danas, nego da li će ovaj budžet biti tanji i lakši, da li ćemo imati manji prihod u ovom budžetu, to je čak i važnije. Kad kažem manje prihoda, ne u smislu ubiranja prihoda, nego manje zahvatanja iz privrede. Što bude manje zahvatanja iz privrede, to će biti razvojna komponenta veća. Nije razvoj samo u tome što će se obezbediti ovoliko ili onoliko milona za izgradnju ovog puta, mnogo je važnije da li će biti rasterećenje privrede, da li će ta privreda moći da funkcioniše. Danas mi u Srbiji imamo situaciju da ovih 1.390.000 treba da primi platu od onih milion i dve-tri stotine hiljada koji rade u privredi. To je skoro jedan na jedan onih koji treba da obezbede privredu. Ovo kažem i zbog činjenice, a tražio sam to i na Odboru za finansije, danas sam čuo od ministra finansije da će se ukinuti ove agencije, direkcije i slične stvari koje su formirane samo da bi se partijski kadrovi vladajuće koalicije zaposlili, to je potpuno jasno. Naravno da će SPS zbog ovog što sam malopre rekao podržati budžet, da ne bismo doveli u poziciju mnoge ljude koji moraju da izvršavaju svoju funkciju u obrazovanju, zdravstvu, policiji i svemu onome što je potrebno u državi. Ali, neće moći na pravi način do kraja da se raspravlja o ovom budžetu ukoliko mi nemamo dve strane, s jedne strane pozicije izvršenja u prošloj godini, pa da vidimo da li je to povećanje ili smanjenje, i, sa druge strane, ukoliko nemamo realnu poziciju koliko je to bilo u državnoj administraciji, ukupno, govorim o 262.000 plus 130.000, koliko je bilo zaposleno 31. decembra 2000. godine, a koliko je 31. decembra 2003. godine, da vidimo da li je stvarno za 50.000 ljudi (i kojih 50.000 ljudi) državna administracija povećana. Mi možemo sada da smanjujemo koliko hoćete neke pozicije, ali ako je 50.000 ljudi primljeno u državnu administraciju, a pola miliona otpušteno vašom politikom, politikom prethodne vlasti, u privredi, onda ne postoji budžet koji se na pravi način može napraviti a da on bude i socijalni i razvojni. Ne može biti ni socijalni ni razvojni u pravom smislu te reči, ukoliko je takva politika vođena. Sa ovoliko agencija i direkcija, naravno da to nije moguće do kraja sprovesti. Prema tome, važno je da ova skupština dobije i taj podatak, koliko je npr. u Ministarstvu prosvete, pošto smo ovde čuli brigu o prosveti, bilo vozača i kola 31. decembra 2000. godine, a koliko je danas i koliko je 31. decembra 2003. godine. Videćete da je deset puta više. Da li ćemo moći da smanjimo deset puta budžet? Da li o tome da raspravljamo ili da raspravljamo, kako je rekao potpredsednik ovde – kako ste tih 400 miliona evra upropastili u izbornoj kampanji i doveli ste budžet u situaciju da ne možemo da raspravljamo. To je 400 miliona evra, a tri godine ste ovde pričali o razvoju Telekoma; toliko ste potrošili na izbornu kampanju, a sa toliko potrošenih para ste dobili samo 11,5% biračkog tela. Hoću da kažem da je ovde važno da imamo i neka pitanja koja su konačno rešena. Tri godine je prethodna vlast objašnjavala da ne treba da finansiramo RTS, da je to javni servis, da Skupština nema s tim nikakve veze, a dobili smo da je samo u prva tri meseca RTS-u dato milijardu dinara i videli kako izveštava o Kosovu i Metohiji, jer je on javni servis a ne državni, nije državno dobro. Sada, pošto je u budžetu, pripada ovoj državi, država, ova skupština i Vlada moraju da brinu kako funkcioniše i vidi da li je zaista državno dobro i da li će da se tako ponaša prema genocidu i državnom teroru koji se dešava na Kosovu i Metohiji. Naravno, pošto to ne ubija, razumem zašto ste se na taj način ponašali. Pošto mi je isteklo vreme, neću dalje zloupotrebljavati vreme, samo da kažem, pošto ste toliko para pozajmljivali, 8 milijardi za penzijsko - invalidsko osiguranje i milijardu za RTS, a povodom toga podneli 54 krivične prijave, mislim na vas iz bivšeg režima, mislim da će na isti način ova vlada prema vama da se odnosi. Vi ćete reći da ste to legalizovali zakonom, ali jedno je legalizovati zakonom a drugo je moralna, lična i ljudska osobina i poštenje, kako ste se ponašali kao vlast u prethodne tri godine.
Reč ima narodni poslanik Radovan Teodorović, a posle njega poslanik Vladan Vučićević, koji je i poslednji prijavljeni govornik.
Dame i gospodo, pošto prvi put izlazim za govornicu, red je da se predstavim: ja sam Radovan Teodorović, dolazim iz opštine Bogatić i poljoprivredni sam proizvođač, jedan od retkih ovde, mislim da nas, na štetu, ima samo trojica. To neka se zapitaju građani ili stranke zašto ih nisu stavile na listu. Kao što i sami znate, u preizbornoj kampanji svi su dosta toga obećavali za poljoprivredu i selo. Sada ćemo videti da li će se to i ispoštovati. Slušajući diskusije pojedinih poslanika, ganula me je diskusija bivšeg ministra Vlahovića koji je mnogo saosećao sa nama seljacima, pa je tako zabrinut i za agrarni budžet. Gospodine bivši ministre, čak su vas pogodile i reči mog kolege iz poslaničke grupe Stevanovića, "užas, katastrofa", a sada ću ja vama da objasnim u poljoprivredi šta su užas i katastrofa, koje ste vi napravili dok ste bili u toj vladi. (Predsedavajuća: Molim da vodimo računa o tome kako diskutujemo.) Izvinjavam se, evo vidi se kako mislite o nama seljacima, prekidate nas kad hoćemo da govorimo. Gospodine Vlahoviću, katastrofa je uvoziti svinje u Srbiju, uvoziti kiselu vodu u Srbiju, uvoziti paradajz, a mi ga na našim kvantaškim pijacama bacamo; uvozili ste plećke iz Austrije, polutke iz Mađarske i Brazila, glave iz Rumunije, samo što još repove niste uvozili! [[Aplauz u sali.]] Zar to nije sramota? Zar to nisu užas i katastrofa? Izvozili ste juneće meso, dobili ste kontingent od 10.000 tona da izvezete, izvezli ste nepunu hiljadu. Zašto? Da li možda zato što gospodin Dušan Mihajlović nije imao više svojih bikova? Verovatno. [[Aplauz.]] Da li znate koja je otkupna cena svinja sada u Srbiji? 40-50 dinara. Da li znate koja je otkupna cena bikova - 75 do 80. A da li znate kolika je cena kilograma žive stoke? 80 dinara za svinje, a 100 dinara za bikove, da bi se čovek uklopio. To je katastrofa koju ste vi napravili. To je katastrofa koja je pogodila seljake pa smo zbog prethodne vlasti morali da pravimo blokade. Imali ste ministra koji nije našao za shodno da nas poseti kada smo napravili blokade u Mačvi - 12 dana nije hteo da nas poseti i pita šta tražimo. Sami smo se organizovali i digli pola Srbije na noge. Kada je zagustilo onda nas je primio u Vladi Srbije. Zahtev je bio da se ispuni vaše predizborno obećanje: 13. tačka - zakon o dobrovoljnom penzionom osiguranju poljoprivrednika. To niste doneli ni do dana današnjeg. Stalno ste ga skidali. Koliko ste zakona iz oblasti poljoprivrede usvojili? Sada ste neka dva o veterini i o sadnom materijalu usaglasili sa standardima Evropske unije. Zašto nema pšenice u Srbiji? Kako da je bude kada ste u kampanji žetve, i pored velike suše izvozili pšenicu. Sada hoćete da je uvozite. A ko izvozi i ko uvozi? U stvari, sada se zna ko će morati da uvozi. Izvozili su oni ljudi koji su bili bliski vlasti, držali monopol. Taj izvozno - uvozni monopol je nas upropastio u poljoprivredi. Nama je mnogo otanjila koža i o tome morate voditi računa. I buduća vlast, ako se bude ponašala kao prethodna, sa moje strane će se sa ove govornice čuti iste ovakve reči. Jer, mene su birali moji seljaci i ja ću ih čestito i pošteno predstavljati - svaki problem širom Srbije, svakog seljaka čuće se sa ove govornice. To im ja obećavam. Žao mi je što nije prisutan resorni ministar poljoprivrede, to je oblast kojoj ću se ja posvetiti jer sam poljoprivrednik, ali verovatno će čuti, tražimo da se donese zakon o dobrovoljnom penzijskom i invalidskom osiguranju poljoprivrednika. Ne znam da li će to biti u proceduri za ovu godinu, a od ovih šest zakona video sam da su samo dva spremna. Tražiću da mi na to odgovori gospodin Dinkić ako može. Još bih jedno pitanje uputio: da li su predviđena sredstva za dalje ukrupnjavanje poljoprivrednih poseda? Gospodo, molio bih da se manje smejete. Reći ću vam da ste vi iz agrarnog fonda finansirali RTS. To ova vlada ne sme da radi, ako misli da opstane. Zato, malo se smirite. Dakle, stanje u poljoprivredi je ovakvo kakvo sam opisao - užasno i katastrofalno. Ali, hoću da vam kažem, u prezentovanju agrarnog budžeta sam ipak video da može da se nađe izlaz iz ove krize: podržao bih agrarni budžet koji je sada 18,8 milijardi dinara, s tim što znamo da je prethodni bio sedam milijardi. Pojavljuju se subvencije za mleko, industrijsko bilje i stočarstvo. Posebno bih naglasio da su predviđene dve milijarde za otkup pšenice. To je veoma važno. Do sada smo uvek "gojili pečenicu uoči Božića", kako naš narod kaže i nikada nismo seljacima isplatili na vreme. To sada ne sme da se dogodi. Da bi poljoprivrednici mogli da obnove proces proizvodnje moraju sve svoje poljoprivredne proizvode brzo da prodaju po normalnim cenama i da to brzo naplate. Samo se vi smejte! Pominju se kratkoročni i srednjoročni krediti. To treba pohvaliti. Kratkoročni na šest meseci i srednjoročni sa kamatom od 3%. To je dobro. Ali, ipak ćemo videti kako Vlada radi. Molim sve poslanike, jer ste u predizbornoj kampanji svi ulazili u svinjce i kokošinjce, da kada su u pitanju selo i poljoprivreda svi date podršku programu poljoprivrede, a ako nešto ne bude dobro za to služi ova govornica. Zamolio bih za ubuduće, kada je ovako nešto u pitanju, da sa nama bude ministar poljoprivrede i da nađe za shodno da jednom poseti Mačvu. Nikada nijedan ministar nije došao u Mačvu, osim Veselinova, i to kada je bila neka kulturna manifestacija. To je velika sramota jer je Mačva velika žitnica koja daje 20% ukupnog proizvoda Srbije. Slušao sam danas i druga izlaganja vezano za puteve, i tu smo zaobiđeni. Morate imati više sluha i smisla za tu oblast. Nadam se da će ova vlada sve ovo imati u vidu i daće Bog da će i nama seljacima jednom svanuti, a od vas tražim podršku. Hvala.
Daj Bože i hvala. Pravo na repliku ima gospodin Vlahović.
Potpuno razumem emotivnu diskusiju mog prethodnika, ali bi bilo dobro da se pre nego što optuži Republičku vladu malo raspita u čijoj je nadležnosti bila carinska politika, u čijoj je nadležnosti bila politika spoljne trgovine, izdavanje dozvola, itd. To nije radila samo Demokratska stranka. Bojim se da vi u vašoj političkoj koaliciji između ostalog imate stranku koja je kreirala takvu platformu spoljnotrgovinske politike. Prema tome, ako želite nekoga da optužujete, DS je pogrešna adresa, pogrešna je adresa Vlada Republike Srbije; tek od maja meseca prošle godine, tačnije, da budem precizan, od 18. aprila sve ove politike su se našleu nadležnosti Vlade Republike Srbije. A od onda, tvrdim vam, nije doneta nijedna odluka koja je mogla da ugrozi bilo stočni fond, bilo poljoprivredu, bilo šta drugo. Druga stvar, netačna je tvrdnja da su napravljeni novi dugovi seljacima, poljoprivrednim proizvođačima u prethodnom periodu, naprotiv, prethodni period je period u kome su u potpunosti isplaćene sve obećane premije, sve obećane subvencije. Ja ću vas još jednom podsetiti da je posle dugog vremenskog perioda započeto sa isplatom subvencija, čak i za dugogodišnje zasade, zatim pored premiranja mleka, subvencije za duvan, za šećernu repu, za druge poljoprivredne kulture, uljarice itd, i da su na vreme plaćene, za razliku od perioda devedesetih godina, kada ste i vi, čini mi se, jedno vreme bili na vlasti i kada su dugovi seljacima između ostalog i u tom periodu stvarani. Isto tako podsetiću vas da ne postoji jedan dinar duga za otkupljenu pšenicu. Ja sam maločas rekao, tačno je da je otkup pšenice u 2003. godini svega tri ili pet hiljada tona, ne sećam se tačno, a ne 200 hiljada koliko je planirano, ali to se nije desilo zato što Vlada nije imala sredstava da plati, nego zbog toga što su seljaci zbog situacije kakva jeste imali priliku da svoj proizvod valorizuju po mnogo boljim uslovima. Prema tome, ne želim da pričam hvalospeve o onome što je urađeno u prethodnom periodu, ali sigurno je da je u prethodne tri godine najveći deo dugova prema poljoprivrednicima vraćen i sigurno je da niti jedan novi dug nije prebačen novoj vladi za eventualno buduće namirenje, kao i da ne samo agrarna politika nego i generalno ekonomska politika koju je vodila Vlada Republike Srbije nije poljoprivredne proizvođače stavila u lošiji položaj nego što je to bilo pre 2001,2000. godine. Molim vas, kada izađete, to se ne odnosi samo na vas, nisu dovoljni kvalitativni argumenti poput "užasa, katastrofe", nego zaista ovo mesto, ovaj dom zaslužuje ako ništa drugo, onda prave argumente kojima ćete to potkrepiti. Zahvaljujem se još jednom svima koji u tako dubokom sećanju nosite bivšu vladu, da čak ni u raspravi o budžetu ne možete da se oslobodite, to je znak da smo dobro radili.
Reč ima narodni poslanik Vladan Vučićević. Obaveštavam Skupštinu da je to poslednji govornik za večeras po ovom pretresu.
Dame i gospodo poslanici, pošto je praksa da se kada izađe prvi put poslanik predstavi, ja ću se predstaviti. Ja sam Vladan Vučićević, po zanimanju maksiofacijalni hirurg, poslanik Nove Srbije u koaliciji SPO-NS, inače Kragujevčanin. Naravno, sasvim je normalno kada se raspravlja o budžetu da opozicija kritikuje budžet, a da pozicija brani budžet. Ja sam to slušao i kao građanin. To je bilo svake godine. Sećam se, na primer, onog budžeta 2000. godine koji je donet, koji je bio značajno veći u odnosu na budžet iz 1999. godine, koji je stravično kritikovan, a meni se kao građaninu tada činilo da će to biti strašno veliko opterećenje za građane. Naravno, i taj je budžet bio nazvan razvojni, pa i onaj budžet 2001. godine, pa 2002. i 2003. godine. Sve su to bili razvojni budžeti. Da li je ovaj budžet razvojni ili je socijalni, to će pokazati vreme. Ako se nešto bude uradilo, onda će biti razvojni, a ako budemo morali da izdržavamo socijalu koja je napravljena protekle tri godine otpuštanjem pola miliona ljudi, zatim prodajom svih najboljih firmi koje su bile u ovoj zemlji, onda će biti delimično razvojni, delimično će biti sigurno i socijalni budžet. Naravno, živimo u takvoj zemlji, takva je situacija i moraćemo da prihvatimo još duži niz godina da će deo budžeta biti i socijalni budžet. Želim nešto da kažem što je već ovde više puta rečeno, a vezano je za Kragujevac. Mislim da je gospodin Dinkić odgovorio i rekao da će se to ispraviti. Moramo mi Kragujevčani, pošto je Kragujevac u izuzetno teškoj socijalnoj i ekonomskoj situaciji, imati neku čvršću garanciju da će to biti i urađeno. Naravno, kada se pogleda Predlog, tj. obim sredstava o učešću opština i gradova u porezu na zarade i porezu na promet, i kada se to pogleda u odnosu na prethodnu godinu, svima je povećano, samo je Kragujevcu smanjeno. Kada se to podeli na broj stanovnika ispada da po glavi stanovnika za Kragujevac iznosi 2.072 dinara, za Niš 2.290,za Novi Sad 2.757, a za Beograd 2.990 dinara. Na neki način Šumadiju to najviše i boli. Obično svi smo pričali u predizbornim kampanjama da ćemo morati malo da se oslobodimo beogradizacije, ali izgleda da je taj manir i daljeostao na delu. Iz tih razloga je ovo smanjenje u odnosu na prošlu godinu od 200 miliona, a sada se kaže da je to po ovim kriterijumima 45 miliona, za Kragujevac strašno mnogo. Mi Kragujevčani nismo uložili amandman mi Kragujevčani, ne zato što nismo znali da treba da ga uložimo, već zato što nam je rečeno da je ministar Dinkić rekao na Odboru za finansije da je uočio problem, da je napravljena greška i da će biti ispravljena, i mi smo očekivali da ona bude ispravljena u toku ove sednice.Sada ćemo morati da se oslanjamo na njegovo obećanje, ali mi iz Kragujevca želimo da čujemo kada će to biti realizovano i šta je garancija da će to biti.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa koji nisu iskoristili svoje pravo? (Ne.) Još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 89? (Ne.) Zaključujem zajednički načelni pretres o: - Predlogu zakona o prestanku važenja Zakona o porezu na fond zarada, - Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim prihodima i javnim rashodima, - Predlogu zakona o izmenama Zakona o lokalnoj samoupravi, - Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2004. godinu, sa predlozima odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove za 2004. godinu: a) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih, b) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednika, v) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje samostalnih delatnosti, g) Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje, i d) Nacionalne službe za zapošljavanje, - Predlogu zakona o obimu sredstava i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade i porezu na promet u 2004. godini. Nastavljamo rad prema dnevnom redu. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O PRESTANKU VAŽENjA ZAKONA O POREZU NA FOND ZARADA (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o porezu na fond zarada, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto na Predlog ovog zakona nisu podneti amandmani, pre nego što zaključim pretres u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu i u celini. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O JAVNIM PRIHODIMA I JAVNIM RASHODIMA (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim prihodima i javnim rashodima, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto na Predlog ovog zakona nisu podneti amandmani, pre nego što zaključim pretres u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu i u celini. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O LOKALNOJ SAMOUPRAVI (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o izmenama Zakona o lokalnoj samoupravi, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto na Predlog ovog zakona nisu podneti amandmani, pre nego što zaključim pretres u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu i u celini. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2004. GODINU (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Milomir Minić, Đorđe Mamula, Esad Džudžević, Leila Ruždić-Trifunović, Milovan Marković, Boško Ristić, Gašo Knežević, Ištvan Išpanovič, Bojan Pajtić i Gordana Čomić. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2004. godinu, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Pajtić. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Da li neko želi reč? Gospodin Pajtić, izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman podneo sam zbog toga da bi se precizno definisala sredstva za radiodifuznu ustanovu Televizija Novi Sad, odnosno Radio-televizija Novi Sad i predlažem da se u članu 4. stav 1. alineja 1. procenat 18,6 poveća na procenat 26,29, i u alineji dva procenat 28,0 zamenjuje se procentom 33, s obzirom da nije izvršen deobni bilans, odnosno deobni bilans je predložen Vladi Republike Srbije i nalazi se pred Vladom Republike Srbije, deobni bilans odnosi se na razgraničenje Radio-televizije Srbije, odnosno RTB i RT Novi Sad. Podsećam vas na izuzetno tešku materijalnu situaciju Radio-televizije Novi Sad, pre svega zbog toga što je teško stradala u bombardovanju. Sa Radio-televizije Novi Sad emituje se program na osam jezika, a postoje samo dva studija, i to neuslovna. S obzirom na to da je u Radio-televiziji Novi Sad zaposleno 1.453 ljudi, ističem da ovim predlogom zakona nije rešeno pitanje finansiranja RT Novi Sad; ukoliko bi se u 2004. godini to finansiranje vršilo na teret budžeta AP Vojvodine, ne bi bilo moguće obezbediti novih milijardu 177 miliona i 690 hiljada na osnovu ovih stopa koje su predložene, te je potrebno izvršiti ovu vrstu korekcije. Takođe, bilo je potrebno da se u članu 7, samo ću se kratko osvrnuti, pošto se sada radi o članu 4. izvrši razgraničenje sredstava od 3 milijarde i 200 miliona dinara na 820 miliona dinara za RT Novi Sad, a ostatak od nekih 2,5 miliona dinara za RT Beograd, odnosno RTS. Napominjem da je zbog broja zaposlenih radnika u toj ustanovi koja se nalazi u teškoj materijalnoj poziciji zbog tehničkih uslova neophodno da se njihov materijalni status definiše na ovakav način, odnosno povećanjem stopa iz člana 4. Hvala lepo.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanici Milomir Minić i Milovan Marković. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Gospodin Minić, izvolite, pa gospodin Marković, jedan, pa drugi, izvolite. Prvo gospodin Marković.Izvolite, identičan je tekst.
Gospodine predsedavajući, gospodo kolege narodni poslanici, amandman koji sam podneo na član 6. proizilazi direktno iz amandmana koji sam takođe podneo na član 7, a amandman na član 6. odnosi se na umanjenje sredstava rezerve za jednu milijardu. Razloge za to objasniću kada dođe na red amandman na član 7. u kome ću dati obrazloženje gde se usmeravaju ta sredstva i zašto je postojala potreba da se podnese amandman na član 6. Hvala.
Hvala vama. Reč ima gospodin Milomir Minić.
Uvaženo predsedništvo, poštovani narodni poslanici, predložio sam da se cifra od 500 miliona dinara, koliko je predloženo za obezbeđivanje sredstava za otklanjanje posledica zemljotresa u kolubarskom kraju, poveća za milijardu dinara. Razlozi su brojni: 30. septembra1990. godine ovaj kraj je zadesio težak zemljotres, šteta je ogromna, srušeno je negde oko 6.000 kuća, desetine škola, crkvenih objekata, industrijskih objekata i desio se zemljotres u jednom veoma nerazvijenom kraju naše republike. Ovaj parlament je krajem 1998. godine doneo poseban zakon o obezbeđivanju sredstava za otklanjanje posledica zemljotresa i za dve godine, do promene vlasti, obnovljeno je oko 2.000 kuća, izgrađeno je desetine škola. Vlast se promenila, ukinut je zakon, ali je izvor poreza na finansijske transakcije ostao u budžetu Republike Srbije. Šteta od zemljotresa je 22 milijarde dinara. Do sada je samo otklonjena jedna četvrtina. Želeo sam ovim predlogom da pokušam da uverim Vladu Srbije i poslanike u ovom parlamentu da pokušamo da povećamo ovu cifru za milijardu dinara, a zašto? Srbija je imala iskustvo u obnovama od zemljotresa, nažalost, i pokazuje iskustvo da se tako razorne posledice mogu obnoviti u pet do deset godina. Deset godina smo izdvajali za Skoplje, pet godina za Banja Luku, 10 godina za Crnu Goru, a pet godina za Kopaonik. Tek sa kolubarskim krajem desila se jedna ovakva situacija da se pokuša eliminisati solidarnost u Srbiji i mislim da to nije dobro. Uveren sam da ovaj amandman neće da nanese štetu budžetu Republike Srbije iz sledećih razloga. Radi se o pravljenju kuća i škola, reč je o građevinarstvu. Ova sredstva bi bila direktan podsticaj za građevinsku operativu, značila bi povećanje privredne aktivnosti, a ljudi bi dobili seoske domove. Danas je povodom ove rasprave pokrenuto pitanje da li će se u Srbiji poštovati izborna obećanja. Mionica je blizu. Iz svih stranaka smo bili tamo i svi su redom javno obećavali da će se otkloniti ta nepravda, i ta katastrofa koju je učinila priroda. Sretali smo se sa ljudima u tom siromašnom kraju, gde za tri sekunde ode ono što su stvarale četiri ili pet generacija. Razgovarali smo i sa ministrom, i na Odboru za finansije. Ako bi se usvojio ovaj amandman, budžet ne bi imao štetu, Vlada ne bi imala štetu, a Srbija bi potvrdila tu solidarnost koja je sigurno ovom kraju neophodna. U pravu su kritičari eventualnih propusta za trošenje sredstava, jer sredstva koja se izdvajaju solidarnošću cele Srbije moraju se veoma odgovorno trošiti, tako da sve provere, bilo da smo mi odgovorni, ili prošla vlada, sigurno da ne smeju da nam zasmetaju da pružimo podršku, jer i danas oko četiri i po hiljade ljudi živi u srušenim kućama. To nije dobra poruka. Inače, taj kraj je nerazvijen. Nerazvijen je agrarno, industrijski i ima veoma tešku privrednu strukturu, metalopreradu, što jeste problem za celu Srbiju. Valjevo je, kao deo tog kraja, danas po primanjima poslednji grad u Srbiji. Bio bih slobodan da pozovem Vladu i poslanike da pokušamo da izglasamo ovaj amandman. Hvala.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? Ima reč gospodin Baralić. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine potpredsedniče i gospodine ministre, podržavam amandman narodnog poslanika gospodina Milomira Minića. Obavestio me je narodni poslanik Milutin Prodanović da je povukao sličan amandman, koji se odnosi na sličan problem na teritoriji opštine Gornji Milanovac. Želim da kažem sledeću stvar u vezi sa tim. Mi smo prošle godine imali priliku da na Odboru za urbanizam i građevinu, vidimo prezentaciju seizmičke karte Srbije. Želim ovde da iznesem da su kolubarski kraj i neke regije u opštini Gornji Milanovac, ali i neke druge, na toj mapi obeležene crvenom bojom. Da ne ulazim u procenu i struku. Prosto pozivam da narodni poslanici i u ovom mandatu budu upoznati sa ovom mapom i sa ovim prilikama ili neprilikama. Najvažnije je, kada govorimo o posledicama koje je ova prirodna katastrofa proizvela, da emitujemo poruku građanima Srbije, koji bi morali znati, ukoliko ih, ne daj bože, ovako nešto zadesi, da imaju svoju vladu koja mora da ih zaštiti kada dođu teški dani. Mislim da princip uzajamne solidarnosti u državi, bilo koliko da je siromašna i bilo kakva je, mora da bude nivo principa za koji moramo svi da se zalažemo. Pošto sam obavešten da postoji dobra volja da se ova stvar premosti na način da ne budu sredstva iskazana u budžetu, već na neki drugi način, sa pažnjom ćemo pratiti to obećanje. Prosto molim odgovorne ljude u Srbiji, Rudnik kao ugašeni vulkan, sve ono što gravitira ka Rudniku, kolubarski kraj i neke druge regije, mogle bi biti veoma ugrožene jednog dana. Još jednom kažem, mi moramo imati vladu i moramo imati državu koja je spremna da odgovori na takvu muku, ako takva muka građane zadesi. Mi smo izdvajali za Bosansku krajinu, za Kopaonik, za Skoplje i za Crnu Goru, i ne treba nikome zbog toga da bude neprijatno. Naprotiv, treba da se ponosimo što smo učestvovali u obnovi i izgradnji naše zemlje i pomagali našim građanima u ondašnjoj državi, ali te mogućnosti ne treba da lišimo ni građane Srbije danas, jer nam je država tako malena i tako siromašna, i kada građani nemaju sami snage da reše problem, jer čovek bez krova nad glavom nije čovek. Zbog toga molim da podržimo, u formi obećanja ili nekoj drugoj formi, inicijativu, odnosno amandman koji je gospodin Milomir Minić, narodni poslanik iz Valjeva, ovde podneo. Zahvaljujem.
Hvala vama. Da li još neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 7. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanik Milomir Minić i Milovan Marković. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Gospodin Marković želi reč. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege narodni poslanici, u prethodnom obraćanju, iako se radilo o amandmanu na član 6, dato je obrazloženje na amandman na član 7. od strane narodnog poslanika Milomira Minića. Ali, ne smeta. Podneo sam amandman na član 7. i iz njega je proizašla potreba za podnošenjem amandmana na član 6. Dakle, radi se o izmeni u Predlogu zakona o budžetu, koja se odnosi na uvećanje sredstava koja se izdvajaju za otklanjanje posledica zemljotresa u Kolubarskom okrugu. Predlogom zakona o budžetu je predviđeno 500 miliona, a moj predlog je da se ta sredstva uvećaju na milijardu i pet stotina miliona, što je saglasno programu koji je uradio Savet te direkcije i uputio Vladi na usvajanje, a i u Predlogu zakona stoji u napomeni da će sredstva biti trošena prema posebnom programu koji usvoji Vlada tokom godine. Posledice tog zemljotresa retko ko ne zna. Retko ko ne zna za taj 30. septembar 1998. godine, kada je, sa epicentrom u Mionici, zemljotres pogodio Kolubarski okrug. Potpredsednik Vlade Republike Srbije u svojoj kampanji na licu mesta video je posledice tog zemljotresa, kao i drugi političari, i ne jedini obećao da će se, kada za to dođe prilika, ili kada bude mogao, lično založiti da se otklone na adekvatan način posledice tog zemljotresa. Zaista se radi o jednoj elementarnoj nepogodi, koja je izazvala katastrofu u tom inače nerazvijenom kraju. U mioničkom kraju ima više oštećenih objekata nego što ima domaćinstava. To je podatak koji je evidentan, koji je utvrdila Komisija. Dakle, ako neko ne shvata razmere tog zemljotresa, kao i posledice, onda zaista mi nismo društvo koje ima visok stepen solidarnosti i koje razume potrebu brige prema onima koji nemaju elementarne uslove za život. Od preko 5.000 domaćinstava u mioničkom kraju, šest hiljada i nešto ima evidentiranih objekata sa oštećenjem, preko 3.000 objekata koji su za rušenje. Prema zadnjim podacima urađeno je nešto više od 900 objekata, koji su predviđeni za rušenje, u kojima se ne može bezbedno živeti, ili se ne može uopšte živeti. U prethodnim godinama nivo sredstava koja su izdvajana na ovoj poziciji budžeta, nije bio iznos od milijardu i pet stotina miliona, bio je iznos od 760 miliona za 2002. godinu i 700 miliona za 2003. godinu, ali je u tom periodu urađeno mnogo toga da se dobiju precizniji podaci kolika je ukupna procenjena šteta, da se ona sa 24 milijarde, nekakvim određivanjem prioriteta i racionalizacijom, svede na 13 realnih milijardi, da se utvrdi da su do sada revalorizujuća sredstva, koja su u prethodnom periodu ulagana, uložena nešto više od pet milijardi i da su nedostajuća sredstva, koja treba uložiti za potpuno otklanjanje posledica zemljotresa na stambenim objektima, školama, obdaništima i zdravstvenim objektima i još nekim objektima, koji su potrebni lokalnoj samoupravi, oko osam milijardi i šest stotina miliona. To je podatak koji je usvojio Savet Direkcije koji je prosleđen Vladi. Iz toga je proizašla potreba da se na bazi planiranih sredstava od milijardu i po u 2004. godini obezbedi neka dinamika da se za narednih pet - šest godina otklone u potpunosti posledice od zemljotresa. Zaista ne razumem poslaničku grupu Socijalistička partija Srbije - Slobodan Milošević, ne sumnjajući u dobre namere poslanika i mog kolege iz Valjeva Milomira Minića, da je ovo bio pravi momenat kada se od poslaničke grupe koja čini skupštinsku većinu ovde očekuje da podrži Predlog zakona i da se ovo ugradi u Predlog zakona o budžetu. To stvarno liči na jeftinu političku demagogiju. Bilo je toliko prilika da se, ako je bilo dobre volje, ako je zaista ovo bilo iskreno, angažuju Ministarstvo finansija, Ministarstvo za kapitalne investicije, koje je direktan korisnik ovih sredstava, da se dostave obrazloženja i da to bude ugrađeno u Predlog zakona o budžetu. Ja sam danas, kontaktirajući poslanike koji pripadaju poslaničkim grupama skupštinske većine, dobio neka obrazloženja da milijardu i petsto miliona nije realno, da je moglo nešto više, ali da eto proceduralno nije bilo na vreme. I zaista, ako ni u jednoj poslaničkoj grupi, a ovde skoro u svakoj, osim u poslaničkoj grupi G17 plus, ima poslanika iz Valjeva, odnosno iz Kolubarskog okruga, niko proceduralno nije našao mogućnost da na jedan adekvatan način obrazloži ovaj predlog i da on uđe u Predlog zakona, a sada čujemo da postoji nepodeljena briga za sudbinu građana Kolubarskog okruga i da će to biti nadoknađeno, ovo je bio pravi način i jedina potpuna garancija da će to biti urađeno. Pošto je Odbor za finansije odbio predlog ovog amandmana, potpuno je nelogično da odavde čujemo još jedan apel poslanika iz SPS-a - glasajte za ovaj amandman. U Odboru za finansije sede predstavnici svih parlamentarnih grupa skupštinske većine. Kako je izglasan predlog za odbijanje ovog amandmana? Nemojte da odavde šaljemo poruke unesrećenim građanima Kolubarskog okruga i pre svega Mionice, dajte da budemo do kraja iskreni. Dakle, nije postojala volja skupštinske većine da bude ozbiljno razmotren predlog koji je prosleđen iz Ministarstva za kapitalne investicije za zahtevom da to bude na nivou od milijardu i petsto miliona. Još jednom vas pozivam da glasate za predlog ovog amandmana, ako zaista postoji iskrena volja da se ublaže muke tih građana i tih silnih porodica koje žive, hajde pitajte gde, ne u svojim kućama, i nemaju nikakve objekte za elementarni život, a prošlo je šest godina od kada je zemljotres bio u mioničkom kraju. Izvinjavam se zbog prekoračenja vremena.
Reč ima gospodin Anđelković.
I đavo ponekad bude beo. Ovo je stvarno sramota što smo sada čuli, i bruka. Ja sam član Odbora za finansije i glasao sam za ovaj amandman, za razliku od gospodina Bogdanovića i članova Demokratske stranke koji nisu ni bili na Odboru za finansije. To je Demokratska stranka i to je demagogija Demokratske stranke, kako se bori za razvoj Valjeva. Mi smo kao poslanička grupa, u liku narodnog poslanika Milomira Minića, koji predstavlja taj kraj, podneli amandman za milijardu i po da se podigne ovaj iznos za Kolubaru, onda kada smo dobili ovaj zakon. Vi ste, gospodine poslaniče, podneli tek kada ste videli amandman gospodina Milomira Minića i tada ste se setili za taj iznos, da podnesete amandman. Bili smo na Odboru, glasali smo za to, dobili smo uveravanje ministra da će se sa odgovarajućih pozicija obezbediti dodatna sredstva za ovaj iznos, ukoliko ovaj amandman ne bude prošao, a mi ćemo glasati za ovaj amandman. Ovde smo u Skupštini, podržaćemo i tražićemo da se taj zakon sprovede do kraja, tačnije rečeno da se obnove sve kuće, a vi ste se mogli u prošle tri godine malo više založiti, pa da završite taj projekat obnove kuća, a ne da nam držite ovde predavanja.
Replika, gospodin Marković. Ovo je bila diskusija, a ne replika. Ovo je bila diskusija po pitanju amandmana gospodina Anđelkovića. Izvolite repliku, gospodine Markoviću.
Zaista ne mislim da je gospodin Anđelković taj koji bez ikakvog prava zloupotrebljava ovu govornicu i drži nekome pridike o tome šta je trebalo raditi sa posledicama zemljotresa u Kolubarskom okrugu. To je jedna toliko teška politička, socijalna i ekonomska tema u Kolubarskom okrugu i mislim da neko drugi snosi odgovornost zašto su oni koji su najviše zloupotrebili muku građana iz Kolubarskog okruga danas dobili opet pravo da drže pridiku i da nas podučavaju šta je trebalo raditi i koliko je truda trebalo upotrebiti da se preispita sve ono što je zloupotrebljeno na muci tih građana do 2000. godine, šta je sve urađeno. Zaista ću podržati svaku inicijativu da se sve do kraja utvrdi kako je građeno, šta je građeno, gde su išla sredstva, ko je davao naloge, po kom prioritetu su građene kuće. Nemojte vi, gospodine Anđelkoviću, ovde da govorite poslanicima Demokratske stranke šta je trebalo uraditi i šta je urađeno. Mi ćemo podneti sve račune za ono što smo radili po pitanju te direkcije za prethodne tri godine. Ja sam u zadnje dve godine bio član saveta te direkcije ispred Vlade Republike Srbije i znam kako je rađeno, znam koliko je promenjeno u metodologiji rada i u kriterijumima za utvrđivanje prioriteta u toj direkciji i znam kako se došlo do ovih realnih pokazatelja koji govore šta treba uraditi i kako je svedeno ulaganje na najracionalnije i najpotrebnije. Nemojte nas podučavati kako se radi na pošten način, kako se radi sa uvažavanjem prioriteta na zahtev građana, sa validnim odlukama koje postoje o svemu što je rađeno. Ta direkcija, sasvim sigurno znate jer su vaši partijski drugovi sigurno radili u dogovoru sa vama, bila je osnovna poluga za vođenje političke ekonomije u Kolubarskom okrugu, bez iskrene namere da se pomogne građanima koji su pretrpeli elementarnu nepogodu i jednu ličnu katastrofu.
Replika, gospodin Vlahović, za pominjanje poslaničke grupe, a potom gospodin Dinkić kao predlagač.
Nema apsolutno nikakvih razloga da gospodin Anđelković testira odgovornost Demokratske stranke. Podsetiću sve poslanike da je Odbor za finansije zakazan, mimo znanja predsednika Odbora za finansije, u 16,45 časova, sa početkom sednice u 17,15 časova da bi se razmatrali amandmani. Ukoliko se želelo prisustvo svih članova Odbora za finansije, onda bi bilo logično da je u tom periodu ili napravljena pauza u radu sednice ili makar da je konsultovan predsednik Odbora za finansije. To isto važi i za Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom, koji sutra ima sednicu na kojoj treba da razmatra budžet, o kome ćemo danas očigledno završiti čitavu priču. Prema tome, to je jedini razlog, gospodine Anđelkoviću, zašto ni ja, ni gospodin Bogdanović nismo bili prisutni na sednici Odbora za finansije. Ubuduće, da bi se izbegla bilo kakva dilema, bilo bi dobro da makar na dva sata unapred budemo obavešteni o terminu sednice Odbora za finansije, a to posebno važi za predsednika Odbora za finansije gospodina Bogdanovića.
Replika, gospodin Marković.
Radi pune obaveštenosti, ja sam sazvao, kao predsednik Skupštine, Odbor za finansije, prethodno obavestivši predsednika Odbora za finansije gospodina Bogdanovića, u prisustvu većeg broja poslanika, na molbu da se ne bi dogodilo da propadne ogroman napor koji ste svi vi uložili, iz svih stranaka, da se danas usvoji budžet, jer Srbija čeka, svi čekaju. Vama zahvaljujem, ali je gospodin Bogdanović rekao da on ne može pre sutrašnjeg dana u 09,00 časova. To sam izvinjenje prihvatio, zakazao sam Odbor i na tom odboru nije bilo predstavnika nekih opozicionih stranaka. To je puna istina i oni svakako za to snose odgovornost, ali je dva sata ranije dogovoren termin kada će biti zakazan Odbor za finansije. On je zakazan i ja se zahvaljujem svima koji su na njemu učestvovali. To je puna informacija.
Replika, gospodin Minić.
Replika, kolega Marković me je pomenuo. Ovo je mnogo osetljivo pitanje. Sa skupštinske govornice se može reći mnogo toga, ali je ovo tako osetljivo pitanje. SPS je krajem 1998. godine predložila i tadašnji saziv parlamenta jednoglasno je usvojio Zakon o obezbeđivanju sredstava. Ovo što Marković govori danas, kako je ko radio, to se ne može proveriti u parlamentu. Republička vlada može da proveri, kad smo mi bili na vlasti i kada je DS na vlasti, šta je činjenica? Vlada DS je predložila da se ukine taj zakon. Ostao je izvor od 0,15% poreza na promet, slivao se u budžet. Kako se promenila Vlada, sve je manje para bilo. Sinoć u Valjevu predsednik Vlade, član DSS, optužuje javno prethodnog ministra građevinarstva, da je on upropastio ceo ovaj projekat. Ne dajem tome prednost. Još jednom, mislim da je veoma bitno da ovo usvojimo, ako može Vlada da prihvati ovaj amandman, da obezbedimo sredstva ljudima i da pošaljemo jednu poruku, a da izvršimo sve ove kontrole o kojima se govori, i da ne doživljavam da je ovde reč o nekoj demagogiji i upotrebi, na početku mandata, jednog tako osetljivog pitanja za političku propagandu i manipulaciju.
Hvala. Replika, po kom osnovu? (Sanja Čeković: Kao član Odbora za finansije.) Nemojte se ljutiti, bili ste na Odboru za finansije, ali nisu pominjani članovi. Imate pravo kao narodni poslanik, po ovom amandmanu posle ovoga. Gospodin Dinkić, izvolite, kao predlagač. Naravno, po amandmanu imate pravo i jedan i drugi.
Imajući u vidu da se više narodnih poslanika javljalo povodom ovog amandmana, želeo bih da govorim o ciframa. Mislim da je to najvažnije, jer cifre govore sve. Za ovu namenu je, prema evidenciji Ministarstva finansija, od 1999. godine do danas potrošeno 4,7 milijardi dinara. Ukupno je za saniranje posledica zemljotresa u Kolubarskom regionu potrošeno 4,7 milijardi. Kada smo ove godine planirali iznos sredstava za ovu obavezu, pošli smo od izvršenja u prethodnoj godini. Naime, u prethodnom budžetu plan je bio 682 miliona dinara, a izvršenje za prethodnu godinu oko 600 miliona. Dakle, prethodne godine je za tu namenu potrošeno 600 miliona dinara, dok je prilikom privremenog finansiranja u prva tri meseca ove godine potrošen 31 milion dinara. To je motivisalo Vladu da za ovu namenu u budžetu za ovu godinu predvidi iznos od 500 miliona dinara, dakle, imajući u vidu izvršenje u prethodnoj godini, pre svega. Zbog toga Vlada i nije u ovom trenutku u stanju da prihvati amandman da se ovaj izdatak poveća za dodatnih milijardu dinara, jer inače je bilo kritika da bi trebalo imati manji deficit budžeta, s tim što se najveća primedba ovde odnosi na namensko korišćenje sredstava. Ne znam kako su ova sredstva korišćena, niti u periodu 90-tih, niti u periodu od 2001. do 2003. godine. Ovde je bio jedan predlog da se odobri povećanje sredstava, pa da se izvrši kontrola. Princip Ministarstva će biti sledeći – prvo kontrola, pa onda sredstva. Dakle, ovih 500 miliona će se trošiti po posebnom programu koji će usvojiti Ministarstvo za kapitalne investicije. Ja sam ubeđen da je građanima koji su izgubili kuće u zemljotresu potrebna pomoć. Ali, hajde prvo da potrošimo ovih 500 miliona, da saniramo direktno štetu građanima, da se to ne odliva nekim drugi kanalima, da sprovedemo kontrolu dosadašnjeg trošenja sredstava, a da onda, ako budu bila potrebna za ovu godinu dodatna sredstva, odobrimo iz tekuće rezerve dodatna sredstva. Potpuno podržavamo namenu korišćenja sredstava; 500 miliona u budžetu, imajući u vidu izvršenje u prethodnoj godini, dovoljno je, imajući u vidu da će devet meseci biti ta sredstva korišćena, jer sad smo već na kraju marta. A onda kada izvršimo kontrolu posebnim programom Ministarstva za kapitalne investicije, videćemo ako bude bilo potrebno još sredstava za gradnju tih kuća; ako je moguće to izvršiti u ovoj godini, dodaćemo iz tekuće rezerve, ako ne bude, onda ćemo planirati u budžetu za narednu godinu.
Hvala. Nastavljamo diskusiju o ovom amandmanu. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Koristeći moje pravo da se javim po ovom amandmanu, prvo želim da se predstavim. Ja sam Milica Vojić-Marković, poslanik iz Valjeva i nalazim se na listi DSS-dr Vojislav Koštunica. Šta ja u stvari želim da kažem? Ako ste pažljivo slušali moje sugrađane gospodina Minića i gospodina Markovića, zaključili biste da je samo jednom delu građanstva Valjeva bio zemljotres, onom koje pripada jednoj ili drugoj stranci, jer su oni najviše valjali od te pomoći koja je dolazila od 1998. godine do danas. Nažalost, očigledno oni koji nisu pripadali nijednoj političkoj opciji, jer moram da podsetim da je od 1998. do 2000. Socijalistička partija vladala, a od 2000. do 2004. DS, dakle, oni koji su ostali, a to je 3000 ljudi, 3.000 kuća koje nisu napravljene, oni izgleda ne pripadaju nikome. To je ono što je najvažnije. Građani Kolubarskog okruga su ostali bez svojih domova, ne neki članovi i simpatizeri, ne potencijalni glasači. Važno je da ovaj parlament o tome vodi računa kada se bude izjašnjavao. Poslanici tzv. pozicije, odnosno poslanici SPO-NS i DSS koji dolaze iz Valjeva su uvažili argumente koje je ministar izneo i naći će se način da se prvo potroši ovih 500 miliona, ali je isto tako dragoceno da se prvo vidi gde je otišla sva ta pomoć koja je stizala sukcesivno u Valjevo 1998. godine. Na tome insistiramo svi mi, kao poslanici pozicije. Znam i potpuno sam sigurna da će se, kada se potroše ova sredstva, naći ponovo način da se pomogne građanima Kolubarskog okruga i vrlo je važno da oni razumeju da ovde postoji jedan zaista normalan odnos prema stvarima koje su od prioriteta, a prioritet je da se pomogne ljudima koji su u nevolji. Hvala.
Hvala vama. Izvolite.
Prvo da se predstavim, pošto sam ja predsednik SO Trstenik od 2. decembra 1996. godine, član sam SPO. Zemljotres koji je zadesio Valjevo i okolinu je u tom trenutku bio stvarno katastrofalnih razmera. Međutim, malo ko zna da je i trstenički kraj, odnosno rasinski kraj zadesio zemljotres 1999. godine. Imali smo bombardovanje, poplave i zemljotres koji je u materijalnom smislu mnogo većih šteta napravio; trstenička opština, taj deo, Mala Drenova, Velika Drenova, Milutovac, gusto naseljen i bogat kraj, gde su velike štete. Mislim da je solidarnost neophodna i da je neophodna pomoć i ostalim delovima, gde je takođe bilo štete, ali je u tom trenutku trstenička opština, kao i za vreme DOS-a, bila opoziciona i prvi put u ovom trenutku smo i u republičkoj vlasti. Ne želim da koristim političku poziciju, ali mislim da odnos prema ljudima u trsteničkoj opštini mora biti najzad korektan.
Hvala vama. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, dok sam došla na red tema se dosta istrošila, ali kao član Odbora za finansije, zbog tačnosti informacija koje su se tamo čule, hoću da kažem da su svi prisutni članovi Odbora za finansije pokazali dobru volju i želju da se pomogne svima kojima je pomoć potrebna. Amandman nije prihvaćen, ali je donet zaključak da se mišljenje uputi i Ministarstvu finansija i drugom ministarstvu, da se iznađe način da se ljudima pomogne i izgrade kuće, kao i ono što je nastradalo u zemljotresu. Iskazana je i sumnja da možda sredstva koja su se dugi niz godina slivala sa tom namenom nisu namenski potrošena. To je ono što se desilo na Odboru za finansije. Bili su prisutni svi poslanici, pa i poslanici koji nisu članovi Odbora za finansije, a pokazali su volju da se u njihovom kraju to desi; jedino poslanici Demokratske stranke nisu bili prisutni na Odboru za finansije. To je istina. Hvala vam.
Molim vas, ispravka - iz Srpske radikalne stranke. Izvolite.
Istina je da po treći put izlazim za govornicu, ali da ne bi bilo zabune moram da kažem da je na vlasti u Valjevu Demokratska stranka. Jeste, ona je u koaliciji DOS ponudila kadrove koji su u to vreme bili kvalitetniji. U Valjevu je predsednik skupštine opštine iz Demokratske stranke, predsednik izvršnog odbora je izDemokratske stranke, ali smo zajedno u čvrstoj koaliciji sa Demokratskom strankom Srbije, sa Novom Srbijom, Liberalima Srbije i sa još šest drugih stranaka koje su tada učestvovale u vlasti. Gospođa Milica Vojić je potpredsednik Skupštine opštine Valjevo, potpredsednik Izvršnog odbora iz Demokratske stranke Srbije, i zaista je neumesno sada govoriti da je Demokratska stranka po pitanju otklanjanja posledica zemljotresa i nekih dogovora o prioritetima radila nešto što nije prošlo proceduru, što nije prošlo kroz izvršni odbor, itd. Sve smo to zajedno dogovarali i zajednički pokušavali da rešimo probleme. Prema tome, nemojte ostavljati u zabuni narodne poslanike i one koji nas gledaju. Dakle, radili smo zajedno i nije bilo pojedinačne loše namere ni na jednoj strani. To ovde odgovorno tvrdim. Što se tiče primedbe gospodina Anđelkovića da sam amandman podneo kada sam video nečiji drugi, amandmani Demokratske stranke - Boris Tadić su podneti jutros, sinoć smo ih dogovorili. Ako ste na Administrativnom odboru glasali za taj amandman, očekujem da ćete i ovde glasati za amandman i da će poslanička grupa SPS nakon neprihvatanja amandmana razmisliti da li treba da glasa za Predlog zakona. To je elementarni pravni princip, čega ovde nema i nemam iluzija da će tako biti, ali ako neko ko je deo skupštinske većine sazna za predlog zakona na dan kada se o njemu raspravlja, podnosi amandmane i to bude hladno odbijeno, onda zaista nemam mnogo nade da će ovako skupljena skupština većina, uz pomoć SPS- Slobodan Milošević, obezbediti neke kvalitetne zakone ili reforme, a možete da pravite aluzija koliko god hoćete.
Hvala vama na korektnom izlaganju. Ima reč gospodin Dačić.
Očigledno je da je nekim poslanicima teško da se snađu sa kim su i gde u koaliciji, pa ne znaju koga da napadaju, koga da brane, itd. Jedna stvar je sigurna: sramotno je što se o ovakvoj temi na ovakav način razgovara. Reč je o ljudima koji su preživeli prirodnu katastrofu, a mi se danas ovde prepucavamo između političkih partija o tome sa željom da uberemo koji politički poen. Naročito je neumesno od strane gospođe izDemokratske stranke Srbije koja je u to uvlačila i SPS, maltene kao da se pomoć delila pristalicama jedne stranke. Molim vas, mi smo bili na vlasti od tog zemljotresa još godinu i po dana. Vi ste na vlasti tamo tri godine od tada, zajedno sa Demokratskom strankom i DOS-om. Prema tome, i vi snosite makar deo odgovornosti za to. Nemojte se stideti što ste tamo u koaliciji sa Demokratskom strankom. Pa, i to je normalno - negde morate i sa njima. Što se tiče SPS-a, Demokratska stranka i DOS su za ove tri godinepodnosile na stotine i hiljade krivičnih prijava, hapsili na stotine i hiljade, pa valjda biste do sada nekoga uhapsili da je izvršeno neko krivično delo. Ko vam je branio? Zašto niste vršili kontrole? Sada ste se setili da o tome pričate, kada je došlo vreme da se nad vama vrše kontrole. U svakom slučaju, ovo je tema koja ne zaslužuje ovakav tretman. Građani tog kraja zaslužuju da dobiju odgovor na pitanje da li će moći da realizuju ono što su oni davali drugim krajevima naše države kada su ti krajevi bili pogođeni prirodnim katastrofama. To treba da brinesve nas, a ne da li će neka od političkih partija da se nadmeće, prepucava povodom ovako bolne teme. Iz svih tih razloga naš poslanik iz SPS-a, Miloš Minić, u tom cilju je podneo amandman, a ne u želji da ubere političke poene. Za vreme naše vlasti mi smo uveli taj zakon, uveli smo obavezu i prikupljala su se sredstva. Gospodin Mucić, koji je bio poslanik, bio je direktor te direkcije i za godinu i po dana izgradio je više kuća nego i Milutin Mrkonjić u celoj Srbiji. Uostalom, on je, gospodo, i dalje na slobodi. Prema tome, SPS je izdržala najgore što je moglo da bude upravo od vas iz Demokratske stranke. Vi mislite da se i dalje neko vas plaši? Da li vam je poznato da ste vi pali sa vlasti?
Zahvaljujem, da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Mamula i obaveštavam Skupštinu da je povukao amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Esad Džudžević. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Da li neko želi reč? Ima reč gospodin Džudžević.
Poštovano predsedništvo, poštovane dame i gospodo, dobio sam poziv za sjednicu Zakonodavnog odbora za sutra u 9,30. Htio sam ovim amandmanom da obezbjedimo, što sam u prvom govoru pred ovim domom predložio, jedan koncept uspostavljanja partnerskih odnosa između države i pripadnika nacionalnih manjina. Upravo je ovaj amandman išao za jednom daljom institucionalizacijom tog odnosa. Moram da podsetim da sam sinoć imao, kao predsednik Odboraza međunacionalne odnose, razgovor sa predstavnicima svih deset nacionalnih saveta koji su formirani u skladu sa Zakonom o zaštiti prava i sloboda nacionalnih manjina, jer sam pre pet - šest dana dobio dopis od predstavnika nacionalnih saveta i njihovu želju, između tri - četiri zahteva upućena ovoj skupštini i Vladi. Podsećam vas da u ovoj zemlji ima 38 nacionalnih manjina, da je od tih 38 nacionalnih manjina njih 10 uspelo da formira nacionalne savete u skladu sa zakonom. Oni su tražili da Vlada predvidi finansiranje funkcionisanja tih nacionalnih manjina, da ne bi ispalo (što smo često čuli kao kritike) da su nacionalni saveti, odnosno zakon koji ih tretira i na osnovu kog su oni uspostavljeni, jednostavno samo jedan politički gest prema međunarodnoj zajednici, pre svega prema Savetu Evrope; dakle, ispunjavanje jedne međunarodno-pravne obaveze ove države, a bez imalo političke želje i volje da se omogući i praktično funkcionisanje nacionalnih saveta. Kažem, sinoć su na Odboru za međunacionalne odnose, gde smo imali predstavnike svih 10 nacionalnih saveta, sve političke opcije koje su prisustvovale i činile strukturu Odbora za međunacionalne odnose podržale taj zahtev, međutim nama je kasnije rečeno da Odbor za međunacionalne odnose nije matični odbor po pitanju tog političkog zahteva. Mislim da to nije dobra stvar. Zamolio bih vas, sve poslanike svih političkih opcija, da glasate za ovaj amandman i zamolio bih i Vladu, odnosno gospodina Labusa i Dinkića da podrže ovaj amandman, da ne bismo poslali jednu lošu političku poruku pripadnicima svih nacionalnih manjina da nema političke volje da se oni na ovaj način, na institucionalan način integrišu u ovu državu. Ovo moram da kažem na kraju, naročito u kontekstu jedne slike koja je ovih dana obišla svet, a to je slika napada i paljevine džamije u Beogradu. Moram da vam kažem, iz sinoćnog razgovora sa predstavnicima svih nacionalnih manjina, Bajrakli džamija jednostavno je bilasimbol i poruka svim pripadnicima nacionalnih manjina u ovoj državi. Ako bismo na ovaj način odbili da pomognemo praktičnu institucionalnu integraciju nacionalnih manjina, mislim da bi na ovaj način Vlada gospodina Koštunice poslala veoma lošu političku poruku nama pripadnicima nacionalnih manjina.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Predstavnik predlagača, izvolite, gospodin Dinkić.
Moram da kažem da zahtev za finansiranje Saveta za nacionalne manjine - to se ne odnosi samo na predlagača gospodina Džudževića, tu su bili i drugi predstavnici manjina u ovom parlamentu koji su istakli taj zahtev - nažalost nije stigao u Ministarstvo u toku izrade budžeta. To nije veliki zahtev, koliko ja znam radi se o dodatnim sredstvima od 21 milion dinara, u odnosu na devet koliko je planirano. Znači, jeste planiran ovaj razdeo u budžetu. Mi smo zauzeli principijelan stav da tekuću rezervu ne menjamo, odbijajući druge amandmane morali smo principijelno i ovaj amandman da odbijemo, imajući u vidu da je zaista tekuća rezerva odmerena tako da očuva stabilnost budžeta u narednom periodu. Smatram da je zahtev opravdan, kao i ovaj zahtev za pomoć Kolubarskom regionu, ali ne u tom iznosu. Isto mogu da dam obećanje da ako se pokaže, a verovatno će se pokazati, da je devet miliona nedovoljno za finansiranje ovog važnog saveta, da ćemo izdvojiti iz tekuće rezerve, Vlada će doneti odluku da tokom godine poveća taj iznos. Inače, to se odnosi na transfer ka državnoj zajednici Srbija i Crna Gora i ovaj savet je na tom razdelu. Dakle, samo iz principijelnih razloga nije prihvaćen, inače je veoma mali iznos. Ja bih bio sklon da ga prihvatimo, ali zbog toga što smo odbili druge amandmane, to je jedini razlog zašto nismo prihvatili i ovaj. Ako poslanici smatraju da taj amandman treba prihvatiti, sa time se slažem.
Da li još neko o ovom amandmanu želi reč? Replika, izvolite gospodine Džudževiću, neko vas je pomenuo.
Da, da. Samo, gospodine Dinkiću, ako želite da čujete, naime ovaj zahtev je sa potpisom 10 predsednika nacionalnih saveta vama upućen 10.03. Dakle, upravo pokušavajući da uskladimo tu dinamiku sa onim što smo čuli u javnosti u smislu utvrđivanja Nacrta budžeta na Vladi, mi smo na vreme reagovali. Poslali smo i vama, i gospodinu Koštunici i gospodinu Markoviću. Prema tome, on je na vreme poslat. Rekli ste drugu stvar, da se može deo sredstava finansirati iz sredstava tekuće budžetske rezerve -mislim da je to loš način, jer na taj način upravo uspostavljamo jedan neinstitucionalan odnos prema nacionalnim manjinama. Ovo je bilo na jedan transparentan način i, uostalom, smatram da je cifra od 41 milion simboličan iznos u odnosu na budžet.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici, želim da kažem da je finansiranje nacionalnih saveta jedan vid obaveze države koja je propisala funkcionisanje i način izbora i sve ostalo svojim propisima, jer, kao što znamo, po poslednjem popisu gotovo milion stanovnika ove države su predstavnici nacionalnih manjina. Sećate se, jedan od uslova kada je trebalo da uđemo u članstvo Saveta Evrope bio je, i čak je i odlagano više puta da uđemo u Savet Evrope iz razloga što nismo doneli zakon o manjinama. Doneli smo ga i on je urađen po najvišim evropskim standardima, međutim kada je trebalo da se finansira ono što je predviđeno tim zakonom, savezna država je rekla da nema budžet, Republika je rekla da je to savezni zakon, opštine su se određivale prema tom zakonu ovako ili onako. Međutim, ako država potencira da se na neinstitucionalizovan način finansiraju manjine, mislim da to nije dobro za državu, i određeni broj manjina dobijaodređene dotacije od svojih matičnih država. Mnogo je bilo polemika u štampi kada neka matična država finansira manjinu na teritoriji Republike Srbije, kako ta država ima neki politički interes da finansira manjinu na teritoriji Republike Srbije, odnosno građane Republike Srbije. Ako država neće da finansira svoje građane, treba neko drugi da ih finansira. Milion stanovnika ove države plaća porez, učestvuje u proizvodnji, građani su ove države, ali kada treba da se finansira na institucionalizovan način postojanje nacionalnih saveta, onda se otvaraju svi formalni razlozi, postojeći i nepostojeći da se odustane od finansiranja nacionalnih saveta. Zato pozivam Vladu, narodne poslanike da podrže finansiranje nacionalnih saveta na transparentan način, i na jedino institucionalizovan način da se na taj način pokaže odnos prema manjinama, da su oni ravnopravni građani i da imaju pravo da iz tih sredstava finansiraju prostorije i svoj rad. Mislim da će se na taj način učiniti opravdanim to što smo članovi Saveta Evrope i pokazaće se da nismo doneli taj zakon da bi bili primljeni u Savet Evrope, a da izbegavamo da finansiramo ono što nam saopštavaju kada dođu predstavnici Saveta Evrope da nas pitaju kako primenjujemo taj zakon. Ove godine smo imali dva razgovora sa njima. Mi smo morali da ih obavestimo da država ništa nije preduzela da finansira aktivnosti nacionalnog saveta. Mislim da bi bilo krajnje neozbiljno i neodgovorno prema milion građana ove države koji treba da finansiraju svoje aktivnosti, a one su predviđene saveznim zakonom. Hvala vam.
Da li o ovom amandmanu još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Boško Ristić. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Gašo Knežević. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Da li želite reč? (Da.) Izvolite.
Evo, u prilog onome što sam govorio u opštoj diskusiji jedan primer. Naime, kada se gleda udeo plata u budžetu prosvete, dođete do poražavajuće činjenice da fond plata pokriva skoro 90% prosvetnog budžeta. Ovo je jako loša srazmera. Znači da za ostali ili razvojni deo prosvetnog budžeta ostaje svega otprilike 10%, nemojte me držati za reč. U srećnim zemljama odnos je 60:40. Naime, 60% ide na plate, a 40% ide na razvoj. Naravno, mi smo daleko od toga da budemo srećna zemlja, ali je naš cilj da se to promeni, da se srazmera promeni u korist razvoja, odnosno na štetu plata. Zbog toga je za ovih 10% koji pripadaju razvojnom delu veoma bitno da u što većoj meri zaista budu pokriveni iz budžetskih sredstava, a da ne idu na troškove, odnosno na zaradu organa, jer te zarade nema. Trogodišnje iskustvo je takvo da zapravo organ neće ostvariti zaradu, dakle, neće isfinansirati taj deo rashoda sopstvenog ministarstva. Ponekad je poražavajuće da je "tara teža od mere", jer recimo primer dajem, za visoko obrazovanje je izdvojeno za zgrade i građevinsko zemljište 15 miliona dinara iz budžeta i 219 ili 220 su sopstveni prihodi. Prvo, visoko i više obrazovanje ne može da ostvari tolike sopstvene prihode. Drugo, 15 miliona je mizerno. Popravka sale, odnosno krova svečane dvorane Beogradskog univerziteta će da odnese te pare, ako se u to uđe. Sa druge strane, mi smo sa gradom Beogradom sklopili jedan džentlmenski sporazum, istina nema ga napapiru, dakle nismo ništa tvrdo dogovorili, da isfinansiramo po 120 miliona za priključenje tri fakulteta oko Vukovog spomenika na daljinsko grejanje; cena je bila na Ministarstvu 120 i na gradu 120, da bi smo aktivirali jednu veliku norvešku donaciju koja bi pomogla tim fakultetima. To su Tehnološko-metalurški, Mašinski i Pravni fakultet. Od toga nema ništa. Ako mi ovakve stavke ostavimo, od toga nema ništa, ili će sve pasti na grad, a grad će reći pravom, pa to nije samo moj posao, imaćemo veću, odnosno težu "taru nego meru". Hvala vam.
Da li o ovom amandmanu još neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodin Nenad Bogdanović.
Dame i gospodo poštovani poslanici, ja sam se danas trudio da ne diskutujem, i to zbog toga što sam hteo da ne budem onakav kakav ću morati da budem sada, a konačno sam se suzdržavao i više ne mogu. Ovo što je sada rekao bivši ministar prosvete, govori o neverovatnom odnosu ove vlade prema Beogradu. To prevazilazi stvarno sve granice, gde se čovek pita zbog čega ovi ljudi u ovoj vladi mrze Beograd. Hajde što mrze sve lokalne samouprave, to mogu da razumem. Verovatno lokalnu samoupravu vide kao nešto strašno, kao nešto što ne zna da živi, kao nešto što ne zna da funkcioniše. Napravio sam jednu računicu i žao mi je što juče nismo mogli na Odboru za finansije da razgovaramo ravnopravno, jer, jednostavno, nismo imali vremena da napravimo neke računice, niti da ih dobijemo od Ministarstva finansija, ali sada ćuizvesti ukratko, da bi bilo jasno zašto su sve lokalne samouprave u Beogradudoživele ovo što su doživele ovim budžetom, a ja bih zamolio onda ljude iz DSS-a, pre svega, ljude iz SPS-a, neka objasne svojim lokalnim samoupravama šta im se desilo sa ovim budžetom. Vi znate da je ukinut Zakon o porezu na fond zarada i mi smo rekli, u redu, ideja Ministarstva je zdrava, hoće da smanji opterećenje privrede. To je bilo 3,5% do sada na bruto plate ili, kao što je ministar rekao, 5% na neto plate, a onda nam je navodno kao zamena za to dato svima 25% dodatnih na neto plate. Onaj ko zna da računa, čim upotrebi obične računske radnje, videće da su sve opštine tu zakinute sa 1,5% na neto plate. Izračunajte to i dobićete i sve druge kalkulacije koje govore da to nije tačno, to su neistine. Spreman sam, evo, da ukrstim argumente sa svakim iz Ministarstva finansija, da sednemo i da izračunamo, a evo zašto: 14% je porez na neto plate, i to je tačno; ako vi uzmete na to 30% od toga, to je 4,2% od tog ukupnog, znači, mi smo imali 0,7 i imamo 3,5% dodatak i to je osnovica ista, to nije neka druga osnovica, a 5% nam je ukinuto. Znači, svim opštinama, svim lokalnim samoupravama. I to nije sve, jer svima je smanjen porez na promet, svima, retko ko je prošao a da nije smanjen. Beograd je doživeo jednu takvu katastrofu, koja meni potpuno nije jasna - osam puta je to smanjeno, osam puta, sa 4% na 0,5%. Kažu, Beograd ima para; odlično, sešćemo pa ćemo izračunati ovih dana koliko ko ima para i šta ko može da uradi. Beograd je na sebe preuzeo, to moram da vam kažem, a pretpostavljam i druge lokalne samouprave, neke obaveze i zbog toga smo sa Ministarstvom finansija prošle godine prihvatili da bude prelazna godina, zbog toga što će se uvesti porez na dodatnu vrednost, gde će se nekim lokalnim samoupravama neki novac vratiti. Da je Ministarstvo imalo vremena sa nama da razgovara, mogli smo da se objasnimo. Znači, šta smo mi preuzeli na sebe? Investicije kompletnog školstva. U Beogradu nije sagrađena nijedna osnovna ni srednja škola 20 godina. Vi imate danas u prigradskim naseljima Beograda ogromne potrebe za školstvom. Pitam vas iz kog novca će se to raditi? Iz smanjenog novca? Drugo, mi smo se dogovorili da preuzmemo neke nadležnosti Republičke vlade, zato što je bio problem da se to organizuje u Republičkoj vladi, vezano za program ekologije, vezano za programe priobalja, za zaštitu reka, za neke stvari koje se nikada nisu radile, ni prethodna vlada, a neće raditi ni ova vlada. Primili smo prosvetnu inspekciju, primili smo gomilu funkcija, a kao posledicu svega toga, nama se smanjio novac, a zašto? Kada je Beograd u pitanju, da li stvarno ovu vladu ne interesuje uopšte Univerzitet, da li je moguće da ova vlada ne zna da praktično Univerzitet koristi komunalne usluge kao i sve druge javne institucije, kao Republička vlada, sve koje su još uvek ispod ekonomske cene. To ide sve iz beogradskog budžeta. Mogao bih ovde da nabrajam gomilu stvari, ali znam da će neko teško da me razume, zato što nije našao za shodno da nas bar pozove i da pokušamo ovo da mu kažemo. Možda to treba republičkom budžetu, ali zbog načina kako je to oduzeto svim lokalnim samoupravama, mislim da ćemo imati kao posledicu ogromne probleme. Reći ću vam na kraju nešto iskreno. Beograd će to preživeti, kao što je preživeo što mu se ne da da uzme najbolji mogući kredit koji je dobio od Evropske investicione banke. Zašto? Pojma nemam. To će verovatno jednog dana neko da objasni, iz bilo koje poslaničke grupe koja sedi u saveznom parlamentu. Ali vas molim, vodite računa, bar nas malo poštujte i razumite i bar malo verujte da je decentralizacija jedina prava stvar za Srbiju. Nemojte da pričate da jedino lokalna samouprava ne valja, pa vidim da planirate da im oduzmete i ono što čak ni u najtvrđe vreme socijalizma i komunizma nije oduzimano lokalnim samoupravama. Hvala.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Dame i gospodo, amandman na član 7. odnosi se na izmene cifara u razdelu 1. funkcija 110 i u razdelu 5.1. Teme i jednog i drugog razdela su netipične za opozicionog poslanika Narodne skupštine, a i bez nade da će vladajuća većina podržati ove amandmane. Manjkavost predloga može da se stavi na nedostatak preciziranja sa koje pozicije želim da skinem nekakvu sumu i kome da se otme. Međutim, s obzirom da smo, kao i drugi evropski budžeti, budžet sa deficitom, ta manjkavost ne bi trebalo da bude tema za odbijanje amandmana. Narodna skupština je jedini parlament u regionu koji nema svoj budžet. Dakle, nema skupština u regionu koje nisu vlasne da same donose svoj budžet i da njime upravljaju, jedino Narodna skupština Republike Srbije. Danas smo imali problema sa hitnošću cele teme, koja je potpuno razumljiva, ali i sa manjkavim radom odbora. Samo u izuzetnim slučajevima predsednik Narodne skupštine saziva Odbor za finansije. Osetljivost činjenice da je predsednik tog odbora iz opozicione poslaničke grupe govori o stanju parlamentarizma u Skupštini. I generalno, skupštinski odbori, za koje predlažem da se izdvoji 120 miliona dinara, nemaju načina da prave svoje planove i programe rada, niti imaju načina da planiraju šta kao srž, kostur parlamenta mogu da rade tokom godine, mesečno, kako god treba predsednik odbora zajedno sa celim odborom da napravi dogovor o radu skupštinskih odbora. Ako rad skupštinskih odbora, nema finansijsku poziciju, to je poruka o tome da mi to ne smatramo značajnim. Potpuno je prirodno u ovoj fazi izgradnje institucija da se to zanemaruje. Znači, ako jedan skupštinski odbor (za finansije, za Kosovo i Metohiju, ako ćemo o aktuelnosti tragične teme, za ustav) nema svoju poziciju u budžetu Narodne skupštine, onda je pitanje šta taj budžet koji donosi ova skupština misli o odborima Narodne skupštine? Verovatno ništa posebno. Nemam nameru da lobiram tipičnim demagoškim apelom na logičnost da Narodna skupština prihvati ovaj amandman. To je jedino logično da se Skupština složi. Ali, želeći da podelim želju da bude rebalans ovog budžeta u najkraće moguće vreme, molim da se povede računa o potrebi posebne konstrukcije skupštinskog budžeta i da se, pre nego što se na identično hitan način sa rebalansom budžeta uđe u Narodnu skupštinu, uvaži iz Skupštine podnet predlog o budžetu Narodne skupštine, gde centralnu poziciju imaju sredstva koja su potrebna za rad odbora Narodne skupštine. Drugi deo iznosa odnosi se na Kancelariju za pridruživanje Evropskoj uniji. Vlada se odlučila za metod Kancelarije za pridruživanje Evropskoj uniji, kao institucionalno rešenje koje se postavlja u Vladi iznad ministarstava, a pod nadležnošću potpredsednika, ili predsednika Vlade. Zanemarljivo je mali iznos novca od 44 miliona za sve poslove koje ta Kancelarija za pridruživanje Evropskoj uniji treba da obavi. Veći iznos novca za rad ove kancelarije biće neophodan, ako Kancelarija bude radila. Znači, i za angažman ljudi koji treba da za Kancelariju da rade, i za dokumenta, i za sve ono što predstavlja mrežni rad jedne važne institucije, kao što je Kancelarija za poslove pridruživanja Evropskoj uniji. Ponavljam, bez posebne nade, koliko god logično bilo da vladajuća većina prihvati ove amandmane, pošto ću biti podnosilac predloga zakona o Narodnoj skupštini, odnosno zakona o narodnim poslanicima, do prve prilike, dakle, do rebalansa budžeta, želim da o ovome vodimo računa, da ne bismo opravdavali manjak pridavanja značaja Narodnoj skupštini hitnošću postupka i činjenicom da se sve opet mora uraditi za 24 časa. Hvala.
Hvala vama. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik gospodin Boško Ristić. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Ištvan Išpanović. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Da li neko želi reč? Ima reč gospodin Išpanović. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, molim vas za malo strpljenja, pošto je poslednji amandman. Moji prethodnici, posebno moji prijatelji iz Sandžaka, obrazložili su zbog čega bi trebalo obezbediti sredstva za rad saveta nacionalnih manjina.Ne bih o tome posebno govorio. Predložio sam amandman kojim sam tražio nešto umanjena sredstva u odnosu na sredstva koja su predložena od strane deset saveta nacionalnih manjina i apelujem na ministra finansija da se nađe rešenje. Naime, treba da podsetim one narodne poslanike koji su bili i u prethodnom sazivu da sam skoro istovetan amandman podneo i na budžet prethodne godine. Tada je gospodin Đelić obećao da će se obezbediti sredstva u slučaju da povučem amandman. Ja sam taj amandman povukao, a gospodin ministar nije ispunio svoje obećanje, tako da su ovi saveti ostali bez sredstava. To je i zakonska obaveza. Ja vas jako lepo molim, jednostavno, donet je zakon na osnovu kojeg su osnovani ti organi nacionalnih manjina i ti organi ne mogu da rade, jer nemaju ni najosnovnije uslove za rad. Zbog toga apelujem na ministra finansija da, po mogućnosti, Vlada prihvati ovaj amandman. Ukoliko se desi da to ne bude prihvaćeno, da se svakako nađe način na koji bi saveti mogli da dobiju bar minimalna sredstva i da im se omogući rad za ubuduće. Hvala lepo.
Hvala vama. Reč ima predlagač, ministar Dinkić. Izvolite.
Moram da kažem da su za istu stvar stigla dva amandmana sa različitim ciframa. Gospodin Esad Džudžević je tražio dopunu sredstava u iznosu od 41 milion dinara, i tražio je da se to obezbedi u razdelu Ministarstva kulture, dok je gospodin Ištvan Išpanović za istu namenu tražio dodatnih 21 milion dinara. S obzirom da su cifre neusaglašene da li je za savet potreban 41 milion ili 21 milion, nije osporena svrha upotrebe. Devet miliona je predviđeno na razdelu Ministarstva za ljudska i manjinska prava, u transferu državnoj zajednici Srbija i Crna Gora. Ukoliko je gospodin Džudžević hteo da premesti upotrebu od gospodina Ljajića ka Vladi Srbije i ako je to namera, mislim da nije korektno. Druga stvar koja nije korektna, iznos nije preciziran. Dakle, svrha jeste u redu, Savet za nacionalne manjine je osnovan po zakonu i mora da ima finansije. Mi smo predvideli devet miliona. Ako je to nedovoljno pitanje je da li je potrebno dodatnih 21 ili 41 milion. Mi smatramo da ova namena treba da ostane na razdelu Ministarstva za ljudska i manjinska prava pri državnoj zajednici Srbija i Crna Gora. A, što se tiče konkretnog iznosa imate obećanje, gospodine Išpanoviću i svi koji ste predlagači, da ćemo kada utvrdimo tačno koliki su nužni troškovi za ovu kancelariju, iz tekuće rezerve odobriti dodatna sredstva, ali ne možemo amandman prihvatiti, ni jedan, ni drugi, s obzirom da su neusaglašene cifre. Koristim priliku, pošto je ovo bio poslednji amandman, da odgovorim... (Predsednik: Izvinjavam se, gospodine Dinkiću, poslednji po ovom predlogu zakona.) Izvinjavam se. Da odgovorim gospodinu Pajtiću i gospodinu Bogdanoviću. Što se tiče amandmana gospodina Pajtića, prvo, načelno je pitanje - ako Demokratska stranka ne prihvata zakon u načelu, zašto podnosi amandmane? Ne sporim pravo podnošenja amandmana, ali ukoliko ste protiv zakona ne vidiminteres za žučne rasprave povodom amandmana. Mislim da je u redu da se predlažu amandmani, ali koliko ste kritikovali zakon o budžetu došao sam do zaključka da ga nećete prihvatiti i ne vidim onda svrhu amandmana. Što se tiče konkretno vašeg amandmana, cifre kojima se uređuje učešće AP Vojvodine u porezu na zarade od 18,6%, koje su predložene u ovom zakonu i 28% u porezu na dobit, potpuno su usaglašene sa Sekretarijatom za finansije AP Vojvodine. Mi smo imali sa njima konsultacije, oni su dolazili i razgovarali smo. To su cifre koje su oni tražili. Ukoliko vi kao poslanik smatrate da je to više, trebalo je onda to sa Sekretarijatom za finansije AP Vojvodine usaglasiti. Dakle, ovo su iznosi koje su oni tražili i mi smo ih u celosti ugradili u zakon. Dakle, zbog toga odbijamo vaš predlog, imajući u vidu da su iz Pokrajine Vojvodine, iz Sekretarijata za finansije, stigle ove cifre. Drugo, radi se o učešću u porezu na dobit i u porezu na zarade bez ograničenja, što znači da nema onih limita. Imajući u vidu da je Vojvodina najrazvijeniji region, to će biti više ostvareno i mislim da će zaista ovi iznosi koji su opredeljeni omogućiti nesmetano finansiranje funkcija AP. Time se ne rešava pitanje deobnog bilansa i finansiranje pokrajinske televizije. Mislim da 3,2 milijarde, koliko je predviđeno za RTS, jeste dovoljno za ovu godinu, a treba izvršiti deobni bilans i videti kako će se dalje finansirati televizija. To je razlog zašto je ovaj amandman odbijen. Što se tiče gospodina Bogdanovića, zaista mogu da kažem da sam Beograđanin. Volim celu Srbiju, ali sam Beograđanin i ne može niko da govori da neko drugi u ovoj zemlji manje voli mesto u kome je rođen od onoga koji izlazi za govornicu. To je jedna stvar, a druga stvar je matematika. Matematika nije tačna, gospodine Bogdanoviću, o kojoj ste vi govorili, kao što ni drugi proračuni koje su vaši poslanici izneli nisu tačni; 3,5% i 14%, dakle 3,5% na bruto plate i 14% porez na plate plaća se na istu osnovicu. Dakle, 3,5% plus 5% koliko je bilo učešće na 14% daje 4,2% učešća u prihodu. Povećanje sa 5% na 30%. Koliko je 30% od 14%? Takođe, 4,2%. Ovo je potpuno neutralno, razlike su samo u odnosu na to što su negde naplate poreza na plate 14% različite po opštinama i zato smo mogli da peglamo kroz porez na promet. Ministarstvo finansija i ova vlada spremni su da ulaze u debate i polemike, ali zaista sa tačnim matematičkim proračunima. Vi ste izneli veoma pogrešan proračun koji zbog toga ne možemo prihvatiti.
Replika, gospodin Bogdanović.
Poštovani poslanici, poštovani ministre, mi svojim delima uvek pokazujemo da li nešto volimo, da li nešto mrzimo, kakav odnos imamo prema nečemu, a ne time što se izjašnjavamo pred ovom govornicom. Juče ste vi to rekli, i ako se podsetite, a ja ću vas podsetiti, 3,5% je bilo na bruto platu. Znači, ovaj porez na fond zarada nije bio 3,5% na neto nego na bruto i on je na neto 5%. Sešćemo pa ćemo proračunati. Nemam nikakvu dilemu. Postoji računica u procentima, postoji računica u čistom iznosu novca koji smo mi danas računali, naravno pošto nismo imali pre vremena i izračunali smo to. Bićemo jako srećni da nas ubedite da to nije tako. Znači, nema nikakve dileme, ali moram ponovo da vas podsetim da Beograd trpi, a ja ovo ne govorim zbog toga, znam da me razumeju ljudi iz drugih gradova. Uvek sam za ovom govornicom, dok je DOS bio na vlasti, bio vrlo fleksibilan kada su u pitanju ove stvari. Nikada za Beograd nisam tražio poseban status. Mogu da vam pokažem na hiljadu parametara ovih vaših merila koja se u ministarstvu računaju da je Beograd u najgoroj poziciji od svih lokalnih samouprava. Nema problema, pokazaću vam, sešćemo izračunaćemo po glavi stanovnika koliko ima poreza, po obavezama koje ima i koje su ubedljivo veće od svih drugih. Ovo sa univerzitetom je prevršilo meru. Ne mogu da verujem da se u ovoj vladi za investicije ove godine za univerzitet predvidi 15 miliona dinara. Izvinite, mi samo za škole, srednje škole ove godine predviđamo za investicije milijardu dinara iz gradskog budžeta. Slažem se sa vama da verovatno nije potrebno univerzitetu toliko, ali 15 miliona za univerzitet?! Bivši ministar je rekao da je projekat od fundamentalnog značaja i za Beograd i za univerzitet. Tri velike kotlarnice treba da ugasimo u centru grada, da konačno tri značajna fakulteta dobiju grejanje i da grad Beograd pola participira. Bio je spreman u celom tom poslu i da dobijemo trostruku donaciju od norveške vlade. To je program koji postoji i koji nije smeo niko da zaboravi. Naravno, da nas je neko pitao, mi bi smo podsetili. Ne kažem da je zla namera, ali delima se pokazujemo. Nikakve tu uvredljivosti nema, nikakve tu zle namere nema. Pokušajte i nas da razumete. Mi se borimo za nešto što mislimo da je važno. Nemamo ništa lično, to je tako i nadam se da će se ubuduće tako shvatati.
Replika, gospodin Pajtić.
Poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, vrlo je čudna konstrukcija kada prebacite narodnim poslanicima što neće podržati zakon u načelu, a podnose amandmane. Osnovno, elementarno pravo poslanika po Poslovniku i po Ustavu jeste da koriguju zakon. Obaveza ministra jeste da uvaži narodne poslanike, posebno kada narodni poslanici repliciraju na njegovo izlaganje ili kada ga čekaju dva sata u poslaničkim klupama da razgovaraju sa njim, odnosno da im izloži koncepciju budžeta. Mislim da smo krenuli lošim putem ukoliko će izvršna vlast na ovakav način da reaguje i da negira narodnim poslanicima pravo podnošenja amandmana. Podnosimo amandmane zato što smatramo da će oni poboljšati tekst predloga zakona. U ovom slučaju radi se o 1.453 zaposlena radnika Televizije Novi Sad. Radi se o televiziji, o instituciji koja je ruinirana za vreme bombardovanja i radi se o tome da ne želimo i nemamo nameru, niti imamo razloga da verujemo u obećanja, ukoliko ta obećanja nisu inkorporisana u predlog zakona. Smatramo da bismo na ovakav način, odnosno povećanjem stopa na 18,78, odnosno 33,33 mogli da rešimo pitanje finansiranja radiodifuzne ustanove TV Novi Sad i zato predlažem ovakav amandman. Zbog toga molim ministra da predlozima poslanika priđe sa više uvažavanja, jer su ti predlozi usmereni ka poboljšanju, pre svega, teksta Predloga zakona.
Hvala. Da li još neko želi reč? Gospodin Džudžević, replika.
Ne znam da li sam dovoljno jasno rekao u ovom prvom obraćanju. Podneo sam amandman iz ove oblasti kao zaključak sinoćnjeg zajedničkog sastanka Odbora za međunacionalne odnose i predstavnika 10 nacionalnih saveta. Predložio sam forme kao narodni poslanik, ali je zaključak Odbora za međunacionalne odnose sa predstavnicima 10 nacionalnih saveta bio da mene ovlašćuju da kao predsednik Odbora za međunacionalne odnose podnesem ovaj amandman. Druga stvar, radi se o licitiranju cifara, 41 milion. Mi smo ovde uradili, kao predstavnici nacionalnih saveta, kompletnu poziciju, za svaku nacionalnu zajednicu određenu svotu. Pravo da vam kažem, ponoviću ovo još jednom, nama je bilo stalo da kao Vlada i kao država pokažemo odnos prema nacionalnim manjinama. Iznos koji je pao, recimo za moju bošnjačku nacionalnu manjinu, mi to za godinu dana potrošimo za kiselu vodu. To je 4,1 milion u ovih 10 nacionalnih saveta. Dakle, nije to suština, suština je nešto sasvim drugo. Druga stvar koju ste rekli, gospodine Dinkiću, jedinstveni zaključak nacionalnih saveta je da nemamo poverenja u Ministarstvo za ljudska i manjinska prava. Znate da je postojala jedna kampanja koja se zvala – za toleranciju. Taj gospodin ministar je ta sredstva upotrebio za predizbornu kampanju posle koje je, nažalost, izgubio u Sandžaku. Prema tome, jedinstven stav ovih 10 nacionalnih saveta je da ova pozicija ide iz republičkog budžeta i mislim da je to obaveza ove države; mi smo imali nadu pored svega toga da na ovaj način, institucionalan, civilizovan, u skladu sa evropskim standardima, pokažemo da u ovoj zemlji ipak ima milion ljudi koji su pripadnici nacionalnih manjina. Na ovaj način, odbijanjem ovog amandmana, ova vlada ignoriše političku volju milion svojih građana; da li su se oni osećali kao Bošnjaci, Bunjevci, Hrvati, Bugari, Rumuni, Vlasi, to je druga stvar.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Izvolite, gospodin Labus, potpredsednik Vlade.
Moram da vam pružim uveravanja da će nacionalne manjine imati odgovarajuća finansijska sredstva i da će se u dogovoru sa ministrom za ljudska i manjinska prava i ministrom finansija naći rešenje. Naći će se rešenje ovog momenta. Mislimo da ovo što se predlaže nije rešenje. Imate naše javno uveravanje da će svi nacionalni saveti ili saveti nacionalnih manjina normalno moći da obavljaju svoju aktivnost i da tu neće biti finansijskih prepreka.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč o ovom predlogu? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O OBIMU SREDSTAVA I UČEŠĆU OPŠTINA, GRADOVA I GRADA BEOGRADA U POREZU NA ZARADE I POREZU NA PROMET U 2004. GODINI (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Goran Knežević i Milutin Prodanović. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o obimu sredstava i učešću opština, gradova i Grada Beograda u porezu na zarade i porezu na promet u 2004. godini, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milutin Prodanović. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Da li neko želi reč? Izvolite, gospodine Prodanoviću.
Dame i gospodo narodni izabranici, pišući ova dva amandmana hteo sam da ispravim jednu nepravdu. Ta nepravda se ne može ispraviti, ali može se ublažiti. Reč je opet o onom zemljotresu koji se dogodio 30. septembra 1998. godine i koji je epicentar imao na planini Maljen. Sa druge, južne strane Maljena i Suvobora prostire se dobar deo teritorije opštine Gornji Milanovac i moja namera je bila da pokušam da pomognem žiteljima tih podsuvoborskih sela, u onome što tadašnji predsednik opštine, narodni poslanik, nije uspeo u tom sazivu. Naime, u to vreme su izdvojena skromna sredstva iz budžeta opštine, a najviše su od svojih sredstava seljanirenovirali svoje kuće, ali su se vremenom pojavila velikaklizišta. Ta klizišta ugrožavaju komunikaciju između sela Brajića preko Ravne Gore ka Struganiku, zatim od Takova prema Rajcu i dalje prema Ljigu; Takovo, Gornji Banjani i kilometri lokalnih i nekategorisanih puteva su klizištima oštećeni. Predolžio bih, pošto Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman, da se sastanu zajednički Odbor za urbanizam i Odbor za finansije, ne samo da razmotre ovaj problem Gornjeg Milanovca, već i Rasinskog okruga, o kome je ovde već bilo reči. To je jedna molba, nadam se da će se usvojiti. Inače, povlačim ovaj amandman na zahtev Odbora za finansije. Hvala.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Izvinite, upravo je povukao amandman gospodin Prodanović. Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milutin Prodanović. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Povlačite i taj amandman? Zahvaljujem. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Goran Knežević. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Da li neko želi reč?
Da ne bih ponavljao ono što je rekao gospodin Bogdanović, ono što su govorili ostali poslanici DS u načelnoj raspravi, dileme nema, lokalne samouprave su oštećene ovom supstitucijom poreza na fond zarada i povećanjem poreza na zarade od pet na 30 posto. Proračun u opštini Zrenjanin je da smo u apsolutnom smislu oštećeni za nekih 5% naših para, što sam čuo i od ostalih kolega iz lokalnih samouprava. Ovim amandmanom se predlaže da se sredstva preko limita utvrđenog zakonom u potpunosti usmeravaju na lokalne samouprave. Do sada je to bilo u razmeri 50:50. Država neće biti oštećena, jer će ostvariti svoje planirane prihode, a sa druge strane ti prihodi će puno značitilokalnoj samoupravi za investicioni razvoj. Hvala.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? Izvolite.
Želeo bih da podržim gospodina Kneževića, jer lokalne samouprave su mnogo oštećene na taj način što je ukinut porez na fond zarada, a učešće u porezu na promet i porez na zarade neće u dovoljnoj meri nadomestiti ova sredstva. Smatram da je ovo jedan od dobrih načina da obezbedimo dodatne prihode. Govoriti o ograničenom budžetu a ne i o ograničenim potrebama u lokalnim samoupravama nije dovoljno, jer mogu da vam kažem da smo dobili i neke nove i dodatne obaveze: primarna zdravstvena zaštita je ušla u delokrug lokalne samouprave, a nema namenskih sredstava za te namene. Na primer, mi smo u opštini Vrbas do sada, u proteklih dva i po meseca uložili u primarnu zdravstvenu zaštitu oko 3 miliona dinara. Zatim, što se tiče seminara za nastavnike i profesore i licenci, zahteva se da se izdvoji oko 4,5 miliona dinara, a za njih takođe nemamo sredstava. Želeo bih da kažem nešto gospodinu Dinkiću o porezu na imovinu, o čemu je govorio, kao i o tome da treba da dostavimo zone i slično da bi se porez na imovinu oporezivao na pravi način. Rekao bih gospodinu Dinkiću da osnovica poreza na imovinu zaista nije tržišna; ovaj porez predstavlja izvorni prihod koji u celini pripada opštinama, ali potrebno je usklađivanje, odnosno procena tržišne vrednosti nekretnina. Na primer, neko je kupio kuću pre 30 godina i to je revalorizovano na taj način da se, recimo, stan ili kuća od 20.000 evra plaća 30-40 dinara godišnje za ove namene - za porez na imovinu. Ovo treba rešiti ili zakonom na nivou države ili uredbom Vlade kojom bi se ovlastila poreska uprava da izvrši revalorizaciju vrednosti imovine na osnovu procenjene tržišne vrednosti nekretnina, pa da se onda na osnovu toga obračunava porez na imovinu. To bi bio jedan od dodatnih prihoda lokalne samouprave.
Zahvaljujem. Izvolite. Povodom istog amandmana, a zatim gospodin Bogdanović.
Po ovom amandmanu opštine Novi Pazar, Tutin i Sjenica su loše prošle. Većina opština u Sandžaku će ove godine dobiti mnogo manje sredstava nego u prethodnoj. Nije možda direktno vezano za ovaj amandman, ali moram da kažem da sam danas iznenađen od strane potpredsednika Vlade koji je saopštio da će on, kada se bude donosio budžet, razgovarati sa jednim saveznim ministrom i da će od njihovog razgovora zavisiti institucionalni okvir, odnosno da li će se finansirati institucije koje su zakonom predviđene. Znači, to zavisi od nekog razgovora, a ne od stava Vlade kao državne institucije prema nacionalnim savetima. Moram da podsetim potpredsednika Vlade -kada je biopotpredsednički kandidat, izašla je mapa, nakon izbora, teritorije gde žive nacionalne manjine. (Predsednik: Gospodine Omeragiću, molim vas da se ne rugate Skupštini menjajući temu koja je na dnevnom redu.) Drugi put kada budem imao pravo da govorim vi mi uskratite, ali mi dopustite da kažem ovo što želim. (Predsednik: Upravo ste se u svojoj diskusiji zalagali sada da se međusobnim dogovorima ništa ne rešava, već samo zakonom). Samo hoću da kažem da ako država ima takav odnos prema nacionalnim savetimada ih stavlja u budžetske rezerve, nacionalni saveti nisu elementarna nepogoda ili nešto što se ne može predvideti. Oni žive već dve godine i ako neko misli da njih stavlja u elementarne nepogode ili ono što ne može da se predvidi, nas interesuje stavka za buduće vreme. Zbog toga je gospodin Džudževićpomenuo cifru koja je za naš nacionalni savet predviđena, ja neću ni da je izgovorim, jer je tolika da ne može da koristi ni za elementarne stvari. Ovde se radi o institucionalnom odnosu države prema nacionalnim savetima. Iz predviđenih sredstava neće moći da se finansira ni nekoliko meseci njihovog rada. Hteo sam ovim da kažem da je ovo veoma bitno zbog međunacionalnih odnosa. Gospodin Džudžević je govorio kao predsednik Odbora za međunacionalne odnose. Imao je sastanak sadeset predstavnika nacionalnih saveta. Dakle, mi ne iznosimo svoje mišljenje, nitijednog saveta, već mišljenje deset institucija koje predstavljaju nacionalne manjine u ovom društvu. Ako mi ostanemo u rezervama, onda će to biti elementarna nepogoda za ovu državu. To nije korektno i zato pozivam poslanike da svojim glasanjem za ovih 40 i nešto miliona pokažu da su iznad partijskih interesa i da tako pokažu svoj odnos prema manjinama.
Zahvaljujem. Molim da se ubuduće ne zloupotrebljava govornica na ovaj način, jer ne postoji nijedan razlog za to. Potpuno smo razumeli i gospodina Džudževića, veoma je razložno govorio, i dobili smo jasna uveravanja Vlade. Ima reč gospodin Bogdanović.
Zašto hoću da podržim amandman koji je sada na dnevnom redu? Hoću da ga podržim, jer taj amandman bar malo pokušava da ispravi neviđenu nepravdu koja je naneta lokalnim samoupravama. Da su službenici Ministarstva finansija novom ministru kazali ono što je prethodni ministar radio 15 dana zajedno sa lokalnim samoupravama verovatno bi znao gde je ovde greška. Biću potpuno širok i reći ću da i ovih jadnih 0,5%poreza na promet, što ste osam puta smanjili Beogradu, ukinete i podelite ostalim lokalnim samoupravama po ovom kriterijumu, jer ćete u pola Srbije imati reakciju. Samo vi vičite "jao", jer ćete u pola Srbije imati reakciju u smislu da vas je baš briga za lokalnu samoupravu. A i da vas je briga, barem biste se malo potrudili da makar tamo gde držite vlast informišete ljude šta ih čeka. To vas ne interesuje - nema problema. Videćete njihove reakcije i videćete da će pola lokalnih samouprava u Srbiji imati ogroman problem u funkcionisanju. Ako vi mislite da je to situacija u kojoj treba reći samo "jao", ja nemam ništa protiv, verujte mi, Beograd će preživeti.
Ima reč gospodin Prodanović.
Gospodo narodni izabranici, pozvao bih drage kolege iz Raške oblasti da se uključe u Stalnu konferenciju gradova i opština, u Odboru koji vodi gospodin Rakovac. Tamo mogu izneti svoje probleme koji će biti adekvatno tretirani. Gospodinu Bogdanoviću bih rekao da o tome koliko se brine o lokalnoj samoupravi govori podatak da je predsednik predsedništva Stalne konferencije gradova Srbije zakazao za sutra u 14,00 sati odbor na kojem će se raspravljati o današnjem budžetu i Zakonu o lokalnoj samoupravi.
Ima reč gospodin Bogdanović, pravo na repliku.
Gospodina Prodanovića izuzetno poštujem i moram da ga obavestim da ja za taj sastanak znam pre njega i on ne mora da se brine da li mi znamo šta se dešava. To što se desilo u Kragujevcu i što je na vrlo nekorektan način danas prozivana poslanička grupa Demokratske stranke, sa idejom zašto nije ili jeste podnela amandman, izvinite, a kako da podnesete amandman kada ne znate šta je iza ove računice? Ovo je jedna od ideja koja postoji i koja pokušava da preko amandmana delimično reši tu stvar. Naravno, Kragujevac je isto veoma širok, on ne razmišlja samo o sebi, Kragujevac zna, a i vi, gospodine Prodanoviću, da i ovo što je predloženo, naš dogovor, i u prethodnoj vladi da je to poštovano. Ne vidim ni najmanji razlog da se ovaj amandman ne prihvati, jer će mnogo toga rešiti za Kragujevac, ali i za neke druge opštine. Prema tome,na tom sastanku će lokalne samouprave, ne kao stranačke, jer nije ovo mesto za stranačko reagovanje, nego će reagovati kao ozbiljni, odgovorni ljudi, jer ja verujem da u većini lokalnih samouprava sede ozbiljni i odgovorni ljudi.
Replika. Samo izvinite, sada stvarno ne može, ovo je bila replika na repliku. Ovo je bila replika na vaše izlaganje, izvinite. Izvolite, gospodine Radosavljeviću, po amandmanu.
Ja ću ponovo o Kragujevcu. Mislim da je ovo dobra prilika da gospodin ministar i potpredsednik Vlade isprave grešku koju su učinili prema gradu Kragujevcu. Ako lokalne samouprave ne mogu da projektuju svoje budžete, koji će pratiti onaj rast koji postoji u budžetu Republike Srbije, onda zaista kakav je smisao lokalne samouprave. Prema tome, zaista smatram da je predlog koji je danas dostavljen poslanicima DS-a, kažem danas, zaista nakaradan. S druge strane, gospodin Dinkić je načinio jedan presedan, a to je da je prilikom projektovanja zakona o obimu sredstava i učešću opština i gradova izbegao konsultacije sa lokalnim samoupravama. To se nije dešavalo u protekle tri godine. Ovde imate veliki broj predstavnika lokalne samouprave. Ja to isto vrlo dobro znam, kao jedan od poslanika u prošlom sazivu iz Kragujevca. To vrlo dobro zna i gospodin Bogdanović. Taj presedan je ovoga puta načinjen. Iz tog razloga je predsednik Stalne konferencije gradova i opština gospodin Rajković zakazao sastanak. On jeste da kasni jedan dan, ali to pokazuje kako je dobro Vlada brinula o lokalnim samoupravama, jer je izbegla da se konsultuje sa lokalnim samoupravama i pošto-poto hajde za 15 dana da napravimo jedan predlog zakona, pa kako vam Bog da. Mislim da ova vlada zaista tako ne može da radi. Nadao sam se da će ova vlada poštovati zakone, poštovati lokalne samouprave i gotovo da ne mogu da verujem da mi danas imamo priliku da usvajamo ovde u Skupštini jedan ovako skaradan zakon.
Povodom amandmana, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, neću podržati ovaj amandman i zaista sam spreman da oprostim ovaj presedan gospodinu Dinkiću, jer malopre je za skupštinskom govornicom bio jedan presedan - čovek koji je mahao papirima i pričao o Bodrumu i govorio neistinu sada je ponovo među nama ovde narodni poslanik, što je zaista jedan veliki presedan.
Molim vas, tema. Pošto se niko više ne javlja povodomamandmana, zahvaljujem. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača mr Mlađan Dinkić, ministar finansija, želi da da završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Pošto je Narodna skupština obavila raspravu o svim tačkama dnevnog reda, saglasno članu 81. stav 3. Poslovnika, određujem 23. mart 2004. godine, u 21,45 časova, kao dan za glasanje o svim tačkama dnevnog reda. Dajem pauzu 15 minuta. [[Posle pauze – 21,55]] Dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na glasanje, molim vas da utvrdimo da li imamo kvorum za glasanje. Konstatujem da sednici prisustvuje 130 narodnih poslanika i da imamo kvorum za glasanje. Prelazimo na glasanje o 1. tački dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O PRESTANKU VAŽENjA ZAKONA O POREZU NA FOND ZARADA (glasanje) Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o porezu na fond zarada u načelu. Za 129 poslanika, protiv 19, od 148 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a s obzirom da na Predlog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o porezu na fond zarada u celini. Za 129, protiv 20, od ukupno 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o porezu na fond zarada. Prelazimo na glasanje o 2. tački dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O JAVNIM PRIHODIMA I JAVNIM RASHODIMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim prihodima i javnim rashodima u načelu. Za 129, protiv 19, nije glasao jedan, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a s obzirom da na Predlog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim prihodima i javnim rashodima u celini. Za 129, protiv 20, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim prihodima i javnim rashodima. Prelazimo na glasanje o 3. tački dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O LOKALNOJ SAMOUPRAVI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o lokalnoj samoupravi u načelu. Za 129, protiv 20, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a s obzirom da na Predlog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o lokalnoj samoupravi u celini. Za 129, protiv 20, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama Zakona o lokalnoj samoupravi. Prelazimo na glasanje o 4. tački dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2004. GODINU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2004. godinu u načelu. Za 129, protiv 20, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Pajtić. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 22, protiv 126, nije glasao jedan, od 149 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanici Milomir Minić i Milovan Marković. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 41, protiv 102, uzdržana četiri, nisu glasala dva, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Milomir Minić i Milovan Marković. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 41, protiv 103, uzdržana četiri, nije glasao jedan, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Esad Džudžević. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 25, protiv 118, uzdržanih pet, nije glasao jedan, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić - Trifunović. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 19, protiv 129, nije glasao jedan, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Boško Ristić. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 18, protiv 127, nisu glasala četiri, od 149 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Gašo Knežević. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 21, protiv 126, uzdržana dva, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 20, protiv 126, uzdržana dva, nije glasao jedan, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Boško Ristić. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 20, protiv 129, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman sa ispravkom je podneo narodni poslanik Ištvan Išpanović. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman sa ispravkom. Za šest, protiv 123, uzdržanih 16, nisu glasa tri, od 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman sa ispravkom. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2004. godinu u celini. Za 129, protiv 20, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2004. godinu. Pošto smo usvojili Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2004. godinu, prelazimo na odlučivanje o predlozima odluka kojima Narodna skupština Republike Srbije daje saglasnost na finansijske planove organizacija obaveznog socijalnog osiguranja. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih za 2004. godinu. Za 129, protiv 20, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih za 2004. godinu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednika za 2004. godinu. Za 129, protiv 20, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednika za 2004. godinu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje samostalnih delatnosti za 2004. godinu. Za 129, protiv 19, nije glasao jedan, od 149 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o davanju saglasnosti na finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje samostalnih delatnosti za 2004. godinu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na finansijski plan Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje za 2004. godinu. Za 129, protiv 20, ukupno 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o davanju saglasnosti na finansijski plan Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje za 2004. godinu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na finansijski plan sredstava Nacionalne službe za zapošljavanje za 2004. godinu. Za 129, protiv 20, ukupno 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o davanju saglasnosti na finansijski plan sredstava Nacionalne službe za zapošljavanjeza 2004. godinu. Prelazimo na glasanje o 5. tački dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O OBIMU SREDSTAVA I UČEŠĆU OPŠTINA, GRADOVA I GRADA BEOGRADA U POREZU NA ZARADE I POREZU NA PROMET U 2004. GODINI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o obimu sredstava i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade i porezu na promet u 2004. godini, u načelu. Za 128, protiv 19, uzdržan jedan, nije glasao jedan, ukupno 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila većinom glasova Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Goran Knežević. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 19, protiv 127, uzdržana dva, nije glasao jedan, ukupno 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o obimu sredstava i učešću opština, gradova i grada Beograd u porezu na zarade i porezu na promet u 2004. godini, u celini. Za 129, protiv 18, nije glasao jedan, od 148 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o obimu sredstava i učešću opština, gradova i grada Beograd u porezu na zarade i porezu na promet u 2004. godini. Prelazimo na odlučivanje Narodne skupštine o povredama Poslovnika na koje su u toku sednice ukazali narodni poslanici. Pošto je u toku sednice ukazano na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 96. stav 4. Poslovnika, prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine narodni poslanik ostane pri tvrdnji da je Poslovnik povređen, Narodna skupština će, bez pretresa, odlučiti o tom pitanju u danu za glasanje. Saglasno navedenoj odredbi Poslovnika prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Aleksandar Vlahović, na sednici 23. marta 2004. godine u 16,25 časova, ukazao je na povredu člana 100. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Za 21, protiv 124, nisu glasala dva, od 147 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje o svim tačkama dnevnog reda i odlučivanje o njima, dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što završim ovu rečenicu želeo bih svim poslanicima Demokratske stranke Srbije, Demokratske stranke, Srpskog pokreta obnove, Nove Srbije, G17 plus, Socijalističkoj partiji Srbije, molim vas oprostite, Socijaldemokratskoj partiji, svim poslanicima koji su danas bili odgovorni, svejedno da li se politički slažu ili ne slažu, da li imaju primedbe koje će možda i raspraviti u narednom periodu, i Vlada će ih možda usvojiti, ili nemaju primedbe, ali svi znamo da u Srbiji ni Vlada, ni građani, a kamoli pokušaj zaštite onoga što se dešava na Kosovu, ne bi bilo moguće da danas budžet i ovi zakoni nisu usvojeni. Nažalost, u Srbiji se stalno dešava kada se bije jedna teška bitka o državnom interesu, običaj je da neko sa bojišta pobegne. Meni je žao svih koji su bili primorani da to danas urade, ali znam da su mnogi od njih to uradili teška srca. Vama zahvaljujem za sve što ste uradili za svoju zemlju i molim vas da sutra, jer ne zaboravljamo da je petogodišnjica početka bombardovanja ove zemlje, poslanici, predstavnici poslaničkih klubova, u 11,30 časova, od Skupštine krenemo svi zajedno na pomen koji će njegova svetost patrijarh srpski gospodin Pavle služiti u 12,00 sati u crkvi Svetog Marka. Sada, saglasno članu 95. Poslovnika, zaključujem Četvrtu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini.