Gospođo predsednik, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Pavlović, pošto ministra opet nema ... (glasovi - tu je) dobrodošli gospodine ministre, obistinila se ona tvrdnja zbog čega niste juče bili ovde, u vezi donošenja odluke. U završnoj reči koju sam juče obećao, a da danas rezimiram oko ovog zakona, samo kratko da ponovim dve konstatacije koje sam izneo oko stavljanja ovog zakona na dnevni red u nevreme, odnosno u minut do 12, s obzirom da je danas - sutra krajnji rok da skupštine opštine usvoje svoje odluke o lokalnim budžetima; i druga stvar, oko kriterijuma za dodelu sredstava, kako osnovnih tako i onih dodatnih kriterijuma koji su ovde korišćeni - zaista nema potrebe, ako sam navodio konkretne podatke i konkretne činjenice, da se bilo koji poslanik iz svoje sredine ljuti, jer uzimao sam numeričke veličine koje će zaista opredeliti i potvrditi ono što sam izrekao kao konstataciju. Na kraju, želeo sam još jednu stvar da kažem, a to je da je uvedena jedna novina ovim zakonom (to je napisano i u obrazloženju da je novina) koja opštinama daje dodatne mogućnosti da uvećavaju svoje prihode po osnovu poreza na promet učešćem u ostvarenom višku prihoda po stopama učešća. Dosta je kritikovana ovom prilikom, a i na sednicama odbora, pa ako se prihvati amandman poslanika SPS-a i Demokratske stranke, kao i drugih stranaka, oko raspodele viškova prihoda iznad ostvarenog nivoa u odnosu 50 prema 50, to je zaista prava novina. Navešću konkretno zašto opštine nisu i neće biti stimulisane ako se zadrže postojeće stope učešća u ostvarenom višku prihoda. Juče samnagovestio i govorio oko opštine Apatin, koja ima negativan iznos sredstava, odnosno manji iznos sredstava u odnosu na prethodnu godinu. Zaista je stopa u ovoj opštini smanjena sa 5,9 na 1,9%. Takođe bih naveo još jednu ozbiljnu stvar, u opštinama koje su razvijenije i gdeprivreda još radi, po osnovu poreza na promet i po osnovu poreza na zarade ostvaruje se određeni iznos sredstava i ukoliko se taj iznos sredstava iz poreza na zarade ostvari u većem obimu, porez na paromet će biti u manjim iznosima. Ovom prilikom bih hteo da ovu konstataciju potvrdim i da naš amandman potkrepim još jednom činjenicom - po osnovu poreza na promet kod nekih od opština, kao npr. Bačka Palanka, Bečej, Beočin, došlo je do određenih problema u funkcionisanju lokalne samouprave. Da podsetim - u Beočinu je na vlasti SPS i od 35 ima 30 poslanika; uglavnom, osnovni problem je ne onaj koji je istaknut u visini lokalnih komunalnih taksi, već je osnovni problem u pogledu trošenja sredstava koja se opredeljuju u iznosu od 5% na iznos od prodate Beočinske cementare. Osnovni, negativan podsticaj svim opštinama u Srbiji je da na taj način deo sredstava koji se po zakonu ostvari pripada opštinama, da se taj deo sredstava ne raspodeljuje i ne dozvoli lokalnim vlastima da utvrđuju iznose sredstava koji su opredeljeni u skladu sa zakonskim propisima, odnosno Zakonom o privatizaciji preduzeća. Odmah po usvajanju ovog zakona, čini mi se, gospodine ministre, da su neke stvari isplivale na videlo, odnosno da će nakon prvog tromesečja mnoge opštine biti suočene sa iskazanim viškom prihoda zbog smanjenja stopa i zbog preraspodele, što će veliki broj opština sigurno dovesti do nelikvidnosti, odnosno blokiranja sredstava i njihovog prenošenje na konsolidovani račun trezora Republike Srbije. Mislim da nema potrebe da ponovo navodim primere oko učešća većine opština sa malim stopama, ali naveo bih Jagodinu, ne kao povod za repliku nego zbog toga što zaista podataka u ovom pregledu opštini Jagodina nigde nema, a čini mi se da je to greškom eliminisano u ovom obrazloženju. Ovo ne navodim kao povod za repliku, kao što nisam ni juče navodio, već je zaista to jedna greška, tako da ne možemo ove podatke da upoređujemo. Takođe, zaista mislim da treba uzeti u obzir i neke primere koji su juče ovde isticaniu pogledu osnovnih i u pogledu dodatnih kriterijuma. Što se tiče osnovnih kriterijuma, vrlo je važno da u raspodeli tih sredstava, bude prisutan broj učenika i broj odeljenja, a ne samo broj školskih objekata. Bar u valjevskom kraju postoje školski objekti sa 30 učenika i školski objekti sa 1.200 učenika. Broj se uzima kao čist broj. U tom slučaju bi bilo bolje uzimati ili površinu školskih objekata ili neki drugi dodatni kriterijum - ovako, isti iznos sredstava po broju škola ima i škola sa 300, sa 30 i sa 1.000 učenika, a takođe i škola koja radi u dve ili eventualno u tri smene. Tu je i škola koja radi samo u jednom, prepodnevnom, radnom vremenu. Isto je i kod obdaništa. Da se ne ljute kolege poslanici, navešću primer Kragujevca i Kraljeva. Imaju isti broj, 27 jedinica, po 129 hiljada po jedinici, a u 27 jedinica, odnosno ustanova u Kragujevcu ima 5.700 dece, a u Kraljevu 2.700 dece, što znači duplo manji broj dece, a jedinice su jedinice. Isti slučaj je i u Valjevu, gde je osam jedinica obuhvatilo isti broj dece kao i u drugim opštinama sa 2.700 ili 2.800 dece. Tako da ove kriterijume treba i dalje razrađivati i u skladu sa Zakonom o lokalnoj samoupravi, a takođe i u pogledu opredeljenih sredstava iz budžeta za ove opštine. Na samom kraju bih iskoristio priliku da sugerišem Vladi da se ozbiljno zahuktava problem zemljoradnika Mačvanskog okruga, a sada i u Kolubarskom okrugu - ona uredba koja je juče doneta o prolongiranju obaveze uplate doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranje zaista nije ono što su tražili zemljoradnici, odnosno poljoprivredni proizvođači i da na taj način ovaj problem neće biti razrešen. Još mogu da kažem da je oslobađanje seljaka od opštinskih poreza zaista minimalno, imajući u vidu da je nekih 14 hiljada obveznika u opštini Valjevo prošle godine platilo samo 253 hiljade dinara po osnovu poreza iz ličnog dohotka od poljoprivredne delatnosti, tako da je ovo ozbiljan problem. Moram da kažem, ako dođe slučajno do blokade Ibarske magistrale, zaista u tom slučaju moram tražiti pomoć od gospodina Stanulova, ne kao povod za repliku, nego da me obuči kako bih kanuom Kolubarom došao na zasedanje Skupštine. Na kraju, predlažem ministru da u ime Vlade prihvati amandman koji je podnela Socijalistička i druge partije, a koji se odnosi na raspodelu sredstava 50% prema 50% od ostvarenog viška prihoda po osnovu poreza na promet.
Da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč o ovoj tački dnevnog reda? (Ne.) Zaključujem načelni pretres i stavljam na glasanje Predlog zakona o obimu sredstava i učešću opština i gradova u porezu na zarade i porezu na promet u 2002. godini, u načelu. Za 132, protiv 55, uzdržanih nema, nije glasalo 10, ukupno 197 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto se izveštaji Zakonodavnog odbora nalaze na izradi i još uvek vam nisu dostavljeni, predlažem da shodno članu 136. stav 5. Poslovnika donesemo odluku da raspravu u pojedinostima vodimo i bez izveštaja Zakonodavnog odbora, koji će nam biti uručen uskoro. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 109, protiv 28, uzdržan jedan, nisu glasala 62, ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština donela odluku da se razmatra Predlog zakona u pojedinostima bez mišljenja Zakonodavnog odbora o podnetim amandmanima. Međusobno povezane amandmane na član 2. i 3. podneli su, u istovetnom tekstu, narodni poslanici Borislav Novaković i Branislav Pomoriški i narodni poslanik Aleksandar Vatović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ove amandmane. Da li neko od podnosilaca amandmana želi reč? (Ne.) Zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, narodni poslanik Tomislav Nikolić želi reč.
Bez namere da se upuštam u svrsishodnost podnošenja amandmana od strane narodnih poslanika koji čine poslaničku većinu i koji podnošenjem amandmana dezavuišu svoju Vladu i tvrde da Vlada svoj posao ne obavlja dobro i da oni bolje znaju od Vlade Republike Srbije, koristim ovaj amandman da ukažem gospodi narodnim poslanicima koji se zalažu za svoje sredine, za svoje opštine, svoje gradove, ne razmišljajući o drugima u Srbiji, da makar narodni poslanici iz Novog Sada, Beograda, a delimično i iz Pančeva (jer Pančevo ima mnogo nesreća pa ga izdvajam iz ove grupe) ali narodni poslanici iz Beograda i Novog Sada ne bi trebalo da traže da im se uvećaju prihodi po bilo kom osnovu u odnosu na prihode koje je Vlada, takva kakva je, mislim najlošija otkako Srbija postoji, ali procenila. O čemu se, naime, radi? Zašto tražiti dodatne prihode za Novi Sad i Beograd kada jedan porez, ogroman porez koji puni državnu kasu može da pomogne samo te dve lokalne samouprave i iz tog poreza samo te dve lokalne samouprave mogu da ostvare prihode. To je porez na promet naftnih derivata. Ogroman porez pripada samo Beogradu i Novom Sadu, zato što je Vlada svojim uredbama naterala uvoznike da sirovu naftu prerade u Pančevu, to je porez na usluge, a da onda NIS u Novom Sadu i Beogradu isključivo prodaje naftne derivate i svaki kupac koji kupuje naftne derivate, a kupuju se mnogo u Republici Srbiji, plaća porez na promet isključivo u Beogradu ili Novom Sadu. Sada to uporedite sa porezom na poljoprivredu, sa porezom na zarade, sa raznim porezima koje ste prošle godine velikodušno poklonili lokalnoj samoupravi, tobož kao izvorne prihode, i na taj način omogućili lokalnim samoupravama da same stiču dohodak i same njime raspolažu. Zato predlažem, kao neko ko je toliko dugo u Skupštini pa može da vam se čini i da vam dosađuje, da odustanete od svih ovih amandmana, vi koji predstavljate DOS u Narodnoj skupštini; bolje je da pojedini narodni poslanici ostanu upamćeni kao smešni jer su pisali amandmane svojoj vladi, nego da Vlada ostane upamćena kao smešna, jer su amandmane pisali njeni poslanici.
Za reč se javio ministar finansija, gospodin Božidar Đelić.
U vezi sa porezom na promet i akcizama, pa i sa porezom na dobit preduzeća, a naročito za one koji su dugo u ovoj skupštini, oni mogu sada da uporede situaciju kada je carovao šverc naftnih derivata, kada su se tim novcem punili privatni džepovi raznih mafija i da uporede sa današnjom situacijom, kada se uredno uvozi sirova nafta, prerađuje i onda slobodno prodaje svima. Danas taj novac koji se broji milijardama dinara ide za penzije, ide za sve one plemenite stvari koje isplaćuje ovaj budžet, a ne u privatne džepove mafija, koje posle potkupljuju ljude i pokušavaju da pritiskaju ovaj sistem. (Tomislav Nikolić: Replika.)
Nemate pravo na repliku, niste spomenuti. Da li još neko želi reč od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa? (Ne.) Stavljam na glasanje amandmane. Za 32, protiv 103, uzdržanih nema, nije glasao 61, ukupno 196 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ove amandmane. Međusobno povezane amandmane na član 2. i 3. podneo je narodni poslanik Milorad Stanulov. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ove amandmane. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite. Reč ima narodni poslanik Milorad Stanulov, podnosilac amandmana na član 2. i 3. Predloga zakona.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 2. i 3. Zakona, odnosno amandmane ispred poslanika DOS-a iz Zrenjanina. Ovim predlogom zakona o obimu sredstava i učešću opština i gradova u porezu na zarade i porezu na promet u 2002. godini, povećani obim sredstava za opštinu Zrenjanin sada iznosi 77.097.356 dinara, što predstavlja povećanje od 44,15% u odnosu na prethodnu godinu, dok je prosečno povećanje sredstava u budžetu Republike Srbije za ove namene 68%. Prilikom utvrđivanja sredstava po pojedinim opštinama i gradovima korišćeni su osnovni kriterijumi, kao što su broj stanovnika, broj odeljenja, broj dece obuhvaćena neposrednom dečijom zaštitom, broj jedinica dečije zaštite i drugo, kao i dodatni kriterijumi na osnovu kojih su pojedine opštine stavljene u veoma različit položaj u odnosu na proteklu godinu. S obzirom na nivo budžetske potrošnje ostvaren u decembru 2001. godine i planirani obim za 2002. godinu, u skladu sa planiranim rastom budžetske potrošnje u budžetu Republike Srbije, neophodno je da predviđeni obim sredstava za opštinu Zrenjanin iznosi 106.884.000 dinara. Ovaj obim potrošnje moguće je ostvariti sa učešćem u porezu na promet od 9,1% umesto 3,5%, kako je u Predlogu zakona predviđeno. Po Predlogu zakona, a po stopi učešća u porezu na promet i porezu na zarade, opština Zrenjanin je svrstana u grupu opština koje imaju i za 50% veći društveni proizvod po glavi stanovnika. Ovim predloženim izmenama opština Zrenjanin bi se svrstala u grupu opština sa približno istim brojem stanovnika, mrežom osnovnih i srednjih škola, brojem odeljenja, mrežom predškolskih ustanova i brojem ustanova iz oblasti kulture i fizičke kulture. Osim ovoga, ovako predloženi obim potrošnje bi omogućio završetak započetih kapitalnih investicija, a to je novo groblje, nova pijaca, izgradnja tranzitnog puta. Napominjem da je opština Zrenjanin po površini druga u Republici Srbiji i stoga predlažem Skupštini Republike Srbije da usvoji ove predložene amandmane. Hvala.
Zahvaljujem narodnom poslaniku. Da li se o ovom amandmanu još neko javlja za reč? (Da.) Izvolite, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS, narodni poslanik Tomislav Nikolić..
Da pripadam ovoj vladi Republike Srbije ne bih se usuđivao da govorim o mafiji, o delovanju mafije i o uticanju mafije na naše živote, pokrio bih se ušima i ćutao bih u klupi Narodne skupštine, ako nisam u mogućnosti da se protiv tog zla izborim i ako moram da radim, da sarađujem sa onima koji protiv tog zla, ne samo da neće da se izbore, nego sa njim i sarađuju. Gospodine ministre, u poslednjih pet godina niste bili u Srbiji, tada ste uveseljavali i usrećivali neke druge države u koje više ne možete da odete. (Predsednik: Vratite se na temu gospodine Nikoliću.) Ali, na osnovu člana 2. (pa, opomenite i gospodina ministra kada izađe ovde i kada lupeta) ...
Gospodine Nikoliću, izričem vam opomenu na osnovu člana 101.
Da vas samo opomenem, gospodine ministre, u poslednjih pet godina u Republici Srbiji nije bilo šverca nafte. Isključivi šverc u kome je izbegavano plaćanje akciza je bio šverc preko slobodonih, takozvanih slobodnih i nezavisnih gradova, koji su kao donacije dobijali mazut za grejanje, bili oslobađani plaćanja određenih taksi državi, koja bi od toga mogla bolje da hrani sirotinju, a prodavali građanima usluge sa svim poreskim opterećenjima, čak i naplaćivali grejanje, iako su besplatno dobijali energente. Još jedna koencidencija, sasvim slučajna ili verovatno namerna, firma preko koje je to najviše išlo pripada vašoj stranci, zove se "Peconi" i, gle čuda, bila je registrovana u Surčinu.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovim amandmanima? (Ne.) Stavljam na glasanje amandmane. Za 31, protiv 97, uzdržanih nema, nije glasalo 65, ukupno 193 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ove amandmane. Međusobno povezane amandmane na član 2. i 3. podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Nikolić, Dušan Cvetković i Ljubomir Mucić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ove amandmane. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? (Da.) Narodni poslanik Dušan Cvetković, predstavnik podnosilaca amandmana na član 2. i 3.
Poštovano predsedništvo, cenjene kolege poslanici, gospodine ministre, na član 2. u ime SPS-a i njene poslaničke grupe podneli smo amandman u cilju da se uvećaju predviđena sredstva u opštini Kovin, pre svega zbog povećanih troškova grejanja u osnovnim i srednjim školama, što se do sada rešavalo iz donacija, kao i zbog potrebe značajnih investicionih ulaganja u održavanju ovih škola. Kada je reč o Osečini, predloženim amandmanom smo pokušali da obezbedimo dodatna sredstva iz poreza za rešavanje nagomilanih problema takođe u obrazovnim i zdravstvenim ustanovama, kao i u komunalnoj infrastrukturi. Kada je reč o Medveđi, na član 2. sam podneo amandman imajući u vidu malu i razuđenu opštinu Medveđa, od svega 524 kilometra, sa oko 14.000 stanovnika, u želji da u ime poslaničke grupe SPS-a pokušam da bar nešto poboljšamo stanje u ovoj opštini. Ova pogranična opština sa Kosovom i Metohijom, koja ima 31 osnovnu školu sa 85 odeljenja, jednu srednju školu i četiri obdaništa, da pomenem i to , i pored toga što ima poseban tretman prema programu Vlade Srbije koji se odnosi prevashodno na izgradnju infrastrukture na ovim prostorima, nepravedno je sagledana ovim članom 2. i 3. Limit od 20,5 miliona dinara i učešću porezu na promet od83,4% nisu uzeli u obzir, da navedem samo jedan primer, parametar koji za normalne i velike opštine, kao i za gospodina ministra, sigurno nije razumljiv, a to je da u 31 osnovnoj školi ovog brdsko-planinskog kraja ima samo 1.200 učenika i da više od 10 osnovnih škola po selima ima samo po dva učenika. Kriterijumi koji su pravljeni u ovome su predviđeni za škole koje imaju ukupno 1.200 učenika, a ovde je 31 škola koja ukupno ima 1.200 učenika. U Medveđi, poštovani ministre i kolege poslanici, jedini porez na zarade je od rada opštinske administracije, jer počev od Rudnika "Lece", preko "Niteksove" tkačnice tepiha, da još dve fabrike, ni jedna fabrika ne radi, tako da nema nikakvih šansi da se bilo koji dinar ubaci sa te strane; a i ako kojim slučajem prorade te fabrike, sedišta svih fabrika su izvan opštine Medveđa; ona su osim Rudnika "Lece" sva u Nišu i u Beogradu. Prema tome, ni onda ni dinar neće moći da uđe u budžet iz tih sredstava. To su osnovni razlozi što se, gledajući ukupnu vrednost republičkog budžeta, kao poslanička grupa zalažemo da se limit za Medveđu podigne za nekih za budžet smešnih tri miliona dinara, tj. od 83,4 na 95%. Zato vas molim, poštovane kolege, da imate u vidu da ovim amandmanom obezbedimo ta tri miliona dinara. Tim povećanjem ćemo znatno pomoći ovom namučenom i napaćenom narodu Medveđe, a to što se traži za Medveđu sigurno ne može da poremeti odnose u onih 8,6 milijardi, koliko iznosi ovaj deo republičkog budžeta. Time ćemo pomoći da se u Medveđi zadrži još ono malo ljudi, omogućićemo da se zagreju one mini škole sa po dva učenika, da se upiše još poneko dete u obdanište. Gospodine ministre, zaokružite samo zadnje cifre u svim ovim stavkama pa će se dobiti ta tri miliona dinara da opštini Medveđa na neki način pomognemo. To je ukupno 2.860.000 dinara. Mislim da je to stvarno suma oko koje ne bi trebalo da se sporimo, a opštini Medveđa bi to bilo od velikog značaja. Kolege poslanici, zato vas još jedanput molim, u pitanju su samo 2.860.000 koja ovoj opštini mogu mnogo da pomognu, da se ta deca zagreju u školi, da uđe još neko dete u obdanište. Pozivam vas da pritisnete zeleno dugme i pomognete Medveđi.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Narodna poslanica Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u toku rasprave o zakonu o obimu sredstava i učešću opština i gradova u porezu na zarade i porezu na promet u načelu smo imali mogućnost da vidimo kako pojedini poslanici iz različitih političkih partija, iz još uvek vladajuće, ali ne zadugo, koalicije DOS, lobiraju za svoje opštine i svoje gradove. Mi smo izneli jasan stav srpkih radikala koji ću i danas da ponovim, a tiče se našeg principijelnog zalaganja kod određivanja ovakvih kvota i iznosa od opštine do opštine, od grada do grada. Mi kao predstavnici naroda Srbije, bez obzira iz kog grada da dolazimo, nismo rukovođeni lokalpatriotizmom i načinom da se samo za jednu opštinu poveća stavka, a da pri tome niko od vas iz DOS-a ni juče nije znao da kaže kome će to da se uskrati u drugoj opštini ili u drugom gradu na ovaj način kako je to projektovao predlagač. Međutim, šta je važno da se kaže kada je u pitanju ovaj amandman narodnih poslanika iz SPS? Oni su želeli kroz predlog da se uvećaju iznosi za ove tri opštine - Kovin, Medveđu i Osečinu - da učine dobro, što su obrazložili kroz neophodnost za razvoj infrastrukture, za poboljšanje uslova u osnovnim i srednjim školama. Ali, pri podnošenju ovog amandmana verujem da oni nisu, ali zato ste vi iz DOS-a, prenebregli činjenicu da je, kao i ostale dve opštine na jugu Srbije, nažalost, za vas iz DOS-a, kao što ste to uradili sa Kosovom i Metohijom, opština Medveđa otpisana. Na žalost, to je tako i srpski narod koji tamo živi, u opštinama Bujanovac, Preševo i Medveđa, nalazi se zbog toga u jednoj bezizlaznoj situaciji. Da je to tako pokazuje i sasvim protivustavan i protivzakoniti postupak jednog od vaših čuvenih potpredsednika Vlade Republike Srbije, a to je da se raspišu izbori za opštine Bujanovac, Preševo i Medveđa. Pri tome, uopšte niste gledali da li vi za to imate zakonskog osnova i šta je to što vi takvim jednim političkim činom, jednim takvim činjenjem hoćete da uradite, a na štetu srpskog naroda u ove tri južne opštine. Bespredmetno je da bilo ko od vas iz DOS-a nama kaže kako ima nekakvu brigu i za decu i za odrasle u ovim opštinama. Verujem da uopšte neće ni apeli, koje je uputio sa skupštinske govornice kolega Cvetković, uticati na vas; jer, da ste vi poštovali, kao što ne poštujete, Ustav i zakone ove zemlje, vi ne biste tako flangrantno kršeći zakonske norme i propise raspisali izbore i u opštini Medveđa, za koju sada oni žele u opštinskom budžetu da se poveća iznos; za to niste imali nikakvog zakonskog osnova. Ono što ste uradili u toj opštini, a što vi inače radite svuda po Srbiji, rušenje je i uništavanje opštinske imovine, kao što ste srušili kancelarije gde je sedište SRS. (Glas iz sale: Tema.) Tema je upravo to - kako raspolaže DOS u opštinama i u gradovima u kojima je na vlasti, pukim slučajem i voljom građana iz 2000. godine koja se drastično promenila, velika sredstva koja građani izdvajaju putem oporezivanja iz svojih džepova. To što je opština Medveđa jedna od nekoliko najnerazvijenijih opština na jugu Srbije, i ovaj apel, kao i svi apeli upućeni da se okrenete pre svega svom sopstvenom narodu i da mislite o njegovoj sudbini, ubeđena sam, neće uticati na vas. Vi ćete o to da se oglušite. Sasvim je jasno bilo u toku jučerašnje rasprave povodom ovog zakona i po sličnim pitanjima da je ovde jednostavno u pitanju sukob interesa, koji je toliko izražen u još uvek, ali ne zadugo, vladajućem DOS-u, i da svako vuče na svoju stranu. Neko se otme kontroli i traži više, pokušava da postigne nekakav dogovor, da izlobira što više za svoju opštinu, za svoj grad kod ministra, ali sve to će vama kao bumerang da se vrati koliko još ove godine, uskoro, na vanrednim izborima na svim nivoima, na kojima ćemo mi insistirati.
Da li se još neko javlja za reč? Narodni poslanik Ljubomir Mucić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS za ovu tačku dnevnog reda.
Gospođo predsednik, dame i gospodo narodni poslanici, zajedno sa poslanicima iz poslaničke grupe SPS sam podneo amandman u cilju određenih korekcija u članu 2, a koje se kasnije reprodukuju i na član 3, imajući u vidu da dodatni obim sredstava treba na određeni način i da bude alimentiran, odnosno materijalizovan kroz stopu poreza na promet, odnosno učešća poreza na promet u ukupno ostvarenim prihodima. Mislim da, pored partijskih zastupanja programa i opredeljenja, poslanici SPS takođe zastupaju interese onih sredina odakle dolaze. Meni uopšte ne smeta lokalpatriotski entuzijazam i zalaganje za one sredine koje su nas ovde izabrale, delegirale i u koje ćemo se posle isteka ovog mandata vratiti da zajednički analiziramo ono što smo uradili i na osnovu toga analizirati naše uspehe, odnosno neuspehe u realizaciji politike. S obzirom da sam dobio pisani materijal od opštine Osečina, takođe sam, kao i ostali poslanici iz SPS, predložio izmenu člana 2, gde sam predložio u tački B.92 - Osečina, da se iznos 11.661.489 dinara zameni sa 14.455.675 dinara, imajući u vidu da se zaista radi o određenim problemima i nelogičnostima u ovojnerazvijenoj opštini u Kolubarskom okrugu. Da ne nabrajam ovde podatke koliko ima stanovnika i kolika je površina. Rekao bih samo da su materijalne mogućnosti znatno promenjene u odnosu na podatke iz 2000. godine, kada su utvrđivani iznosi bruto društvenog proizvoda, pa i u ovoj opštini, imajući u vidu da i ono što su imali od dve fabrike, odnosno dva preduzeća, kao i Zemljoradničku zadrugu "Podgorka agrar" u prošloj godini, u ovoj godini više ne postoji i ne radi. Pored mera koje je uvela Vlada kroz privremene mere i novo rukovodstvo, faktički, ova fabrika koja je bila oslonac razvoja i Podgorine i Osečine uopšte ne funkcioniše. Oko kriterijuma koji su opredelili da ovaj iznos od dva miliona se poveća opštini Osečini, naveo bih samo da je u ovoj opštini dosta izgrađeno novih objekata i mislim da i politika nas socijalista, a predlažem tu politiku i ovoj vladi, da te objekte ipak na neki način treba kroz dodatne materijalne troškove i troškove investicionog održavanja dalje održavati onako u stanju u kakvom su bili na početku i kako su predati. Ono što sam govorio u prethodnom izlaganju samo da ilustrujem kao dve opštine koje su slučajno na istoj strani i počinju na slovo "O", opština Opovo i opština Osečina. Kolika je nelogičnost i kontradiktornost ovih kriterijuma: u opštini Opovo u dečijoj ustanovi ima 156 dece u četiri jedinice; u opštini Osečina 246 dece u jednoj jedinici; po osnovu toga, opština Osečina ima 129.000 po osnovu dece u ustanovi, odnosno 217.000 dinara ima opština Opovo. Sa druge strane, prema broju dece, opština Opovo ima 665.000, a opština Osečina 1.040.000 dinara. Prema broju odeljenja u osnovnoj školi, takođe, kao i broju škola u opštini Osečina 59 odeljenja razmešteno je u 14 škola, a u opštini Opovo 50 odeljenja u četiri škole. Sada se vidi kolika je razlika u pogledu broja školskih objekata i broja odeljenja. Tako da i dalje stojim na stanovništvu da određene specifičnosti sredine u ovim zakonskim projektima i dalje treba raditi i razrađivati. Predlažem da podržite ovaj amandman poslaničke grupe SPS-a. Hvala.
Hvala. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovim amandmanima? (Ne.) Stavljam na glasanje amandmane. Za 37, protiv 114, uzdržan jedan, nije glasalo 43, ukupno 195 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ove amandmane. Međusobno povezane amandmane na članove 2. i 3. zajedno su podneli narodni poslanici Petar Cvetković, Jakov Stamenković i Miodrag Stamenković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ove amandmane. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Miodrag Stamenković. Izvolite.
Uvaženo predsedništvo, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, Leskovcu je od 18,7 smanjeno na 13,3%. Mi ćemo biti najsrećniji kada taj procenat bude 2 ili 3%, ali na bazi objektivnih pokazatelja o fiskalnom kapacitetu. U ovom slučaju, kod procene za ovu godinu, ne slažemo se sa procenom ministarstva, koja je data u obrazloženju odbijanja amandmana, gde se kaže: "Opština Leskovac će, prema proceni Ministarstva finansija i ekonomije, sa stopom od 13,3% ostvariti planirani godišnji obim sredstava za 2002. godinu, a predviđenu članom 2. Predloga zakona". Koji su to kriterijumi na osnovu kojih smatramo da nismo dobro sagledani u ovoj godini. To je pre svega stepen razvijenosti, što se vidi ako vam dam samo jedan podatak, a to je da je nivo industrijske proizvodnje u Leskovcu u 2000. godini u odnosu na 1989. godinu, bio samo 21,7%, a što je 4,7 puta manje. To je za 11 godina dva i po puta lošije od republičkog proseka, što govori o nivou industrijske proizvodnje i o kupovnoj moći stanovništva. Bilo je zaposleno 1989. godine 36.000, a 2000. godine samo 22.500 i to najveći deo od toga su prividno zaposleni. Svi su oni u delu sive ekonomije, tako da nerealno deluje, čak i ako usvojimo onaj amandman na član 4, po kome će deo viška sredstava ostajati opštini, jer taj višak nećemo moći da ostvarimo zbog toga što je to siva ekonomija koju bi trebalo da uteramo u budžet. To je u stvari siva socijala. Tu su ljudi koji bukvalno preživljavaju od toga, jer nemaju nikakvu zaradu u firmama. Drugi podatak je da u leskovačkoj opštini koja je najrazuđenija u Srbiji, sa 144 naselja, imamo 120 školskih objekata koji su svi ruinirani, da smo čak prošle godine imali slučaj da se celo jedno odeljenje urušilo u podrum. Imamo jednu školu koja nastavu izvodi u crkvenom konaku, a što sa jedne strane i nije loše, ali crkva nije dužna da pokriva državu. Još jedan veliki argument, a zamolio bih pogotovo gospodina ministra da obrati pažnju, Ministrstvo za finansije i ekonomiju je prošle godine ostalo dužno opštini Leskovac 13 miliona i to po osnovu toga što nam nisu povratili sredstva odnaplaćenih ibveznica za dečiji dodatak, a na ime plaćenih poreza za imovinu i katastarskih prihoda. Tih 13 miliona samo je polovina od ovih sredstava koje sada tražimo ovim amandmanom. Znači, ovo nije spisak lepih želja, nije nikakva licitacija. Samo tražimo da se malo objektivno sagledamo. Leskovac je ponosni grad, koji je bio pre 120 godina prvi po razvijenosti u Srbiji. Pre 70 godina četvrti u Kraljevini Jugoslavije. Nažalost, posle pet decenija crvenog terora je na dnu lestvice razvijenosti. Samo tražimo malo vazduha da se odbacimo od zemlje. Pošto znam kakvo je raspoloženje prema ovim amandmanima, još jedared se obraćam Ministarstvu, a ako ništa drugo, vratite nam makar ovih 13 miliona koje ste ostali dužni prošle godine.
Zahvaljujem. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Da.) Izvolite, narodni poslanik Milorad Mirčić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS. Imaju čitav spisak ovlašćenih.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman, kao i ostali, pokazuje da se rasprava nastavlja u onom tonu i na onaj način kako se odvijala i juče. Slušamo priču, a priča se svodi kratko i jasno na - DOS o DOS-u. Sve ovo što pojedini poslanici iz različitih sredina Srbije, a koji su u okviru poslaničke grupe DOS, iznose, jasno govori da smo mi, srpski radikali, bili u pravu kada smo i Ministarstvu i ministru koji predstavlja ovde Vladu predlagali da se menja metodologija raspodele sredstava na lokalne samouprave. Da se menja metodologija, jer ovakva metodologija upravo govori i potvrđuje ono što mi, radikali, govorimo sa ove govornice, da je ovo socijalna politika koju sebi za pravo uzima Ministarstvo. Zar ne bi bila bolja metodologija da se opštinama ostavljaju prihodi od poreza na promet, od zarada, a onda država da propiše koliko koja opština treba da da državi u svrhe solidarnosti. To bi mnogo jednostavnije bilo. To bi mnogo manje problema pravilo. Međutim, ovde se potvrđuje, isto tako, da je neistina ono što tvrde pojedini članovi DOS-a, a koji su trenutno na visokim funkcijama u odborima, da su odredili princip i metodologiju po kojoj svakoj opštini realno pripada onoliko sredstava,kako oni kažu, koliko zaslužuje. Ovo je metoda sa kojom se služe najviše na pijaci. Ovo je pijačarska metoda. Zašto pijačarska - zato što niste poslušali, gospodo, kada se donosio Zakon o lokalnoj samoupravi, gde smo mi, srpski radikali, jasno govorili šta treba da sadrži taj zakon. Treba da sadrži sve odredbe, pa i ove odredbe - koliko kojoj opštini pripada na ime finansiranja budžetskih potreba. Ne, vi ste se oglušili, jer se Vlada poslužila već davno viđenim metodom, a to je da se podmetne kukavičije jaje, da se svađaju poslanici iz različitih sredina, a pri tom je Vlada rekla i jasno obećala šta će u budućnosti da uradi i šta treba realno očekivati. Realno je očekivati da se donese zakon o gradu Beogradu, ne zakon o gradovima i gradu Beogradu, nego samo zakon o gradu Beogradu. I onda smo imali priliku juče da slušamo čoveka koji je na čelnojfunkciji u gradu Beogradu, gde on brani ovakav predlog, koji osporava većina poslanika. Kažem većina, zato što mnogi ne smeju da se jave iz različitih razloga i ne ulazim u suštinu njihovog nejavljanja; neko iz partijske discipline, a neko iz nekih drugih razloga. Ali, zakonom o gradu Beogradu biće jasno definisano sve, pa i prihodi grada Beograda. Šta je, kakvi su problemi, kakva je smetnja da se takav zakon donese i za ostale gradove, a da se sve ove odredbe na sasvim drugačijoj metodologiji, na sasvim drugačijoj osnovi ugrade u Zakon o lokalnoj samoupravi; i to je zakon koji važi, koji će važiti, a ne ovako, iz godine u godinu; jednostavno, ministar drži kesu, pa, ko mu se sviđa, daje mu; ili, ono što je jasno, a neće niko da kaže sa ove govornice, ko više ima poslanika da uceni Demokratsku stranku za skupštinsku većinu, taj će dobiti i dodatna sredstva, a ko nema dovoljan broj poslanika, taj neće ni dobiti sredstva.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovim amandmanima? Ima reč narodni poslanik Ljubomir Mucić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom da se i poslanik poslaničke grupe SPS-a zalaže za dodatna sredstva opštinama Leskovac i Medveđa, za šta su podneti amandmani, mi kao poslanička grupa SPS podržaćemo amandman, ali se ne slažemo sa onim obrazloženjem koje je jedan od izvestilaca o ovom amandmanu svojim kontradiktornim obrazloženjem ovde izneo za ovaj, nekada srpski "Mančester". Podacima koje je izneo o rastu industrijske proizvodnje u prošloj godini, u odnosu na 1989. godinu (samo nije izneo podatak od 5. oktobra) i s obzirom da DOS organizuje vlast u Leskovcu, mislim da se sam izjasnio ko je i zbog čega doveo do ovakve situacije u ovom gradu. Iz tog razloga mi ćemo podržati zalaganje za dalji razvoj ove opštine, mi ćemo podržati ovaj amandman. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ove amandmane. Za 37, protiv 103, uzdržanih nema, nije glasalo 47, ukupno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ove amandmane. Međusobno povezane amandmane na čl. 2. i 3. podneo je narodni poslanik Išpanovič Ištvan. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ove amandmane. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ove amandmane. Za 12, protiv 121, uzdržana dva, nije glasalo 55, ukupno 190 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ove amandmane. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Miloš Lukić, Petar Petrović i Adam Urošević. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Dragan Marković.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, Stranka srpskog jedinstva traži da se procenat poveća u nekoliko gradova, i to - u Kragujevcu umesto 31,9% da stoji procenat 40. Poznato je da je Kragujevac dolina gladi, da u Kragujevcu trenutno ima 16.000 radnika bez posla. Do kraja godine će možda biti još jedno dvadesetak hiljada, da veliki broj Srba sa Kosmeta živi u Kragujevcu i da lokalnoj samoupravi treba veći procenat, kako bi mogla da pomogne i ovim radnicima koji su ostali bez posla i Srbima sa Kosmeta koji se nalaze u ovoj opštini. U tački 6. - Aranđelovac, procenat 6,6 zamenjuje se procentom 16,6. Takođe u Aranđelovcu postoji veliki broj Srba sa Kosmeta i smatramo da lokalna samouprava mora da obezbedi veći procenat, kako bi mogla da im izađe u susret. U tački 10. za Batočinu je predviđeno 27,3%, a to treba da se zameni procentom 37,3. Batočina je doživela poplavu, u Batočini privreda ne radi, sport je takođe u veoma lošoj situaciji. A što se tiče kulture, moram da vam kažem da u Batočini postoji KUD "Zoran Ilić", koje je na evropskim prvenstvima osvajalo prvo i drugo mesto. Taj KUD od 2001. godine više ne postoji, a u tom društvu vežbalo je preko 100 omladinaca. Možda je za predlagača zakona malo seljački kada se pojavi KUD u narodnoj nošnji, pa se zato i ne vodi računa o kulturi, a miiz SSJ smatramo da je kultura srpska tradicija i moramo da pomažemo kulturu u gradovima gde je razvijena, a u ovom gradu kultura je bila razvijena. Sada više kultura, maltene, ne postoji u Batočini. I Batočina je takođe imala poplavu, koja je nanela veliku štetu ovoj opštini. U Velikoj Plani postoji veliki procenat Srba sa Kosmeta, koji nemaju odakle da prežive, ne primaju više pomoć za lica od 18 do 65 godina. Mi smo predlagali neke amandmane ovde u Skupštini, da ona lica, odnosno one porodice koje imaju više od troje dece, a nigde ne rade, da imaju jednu prosečnu platu. Ministar nam nije prihvatio taj naš amandman. U tački 46. za opštinu Despotovac predviđeno je 31,6%, a mi predlažemo da se to zameni procentom 41,6. U Despotovcu privreda ne radi. Mogli ste vi ovde da predložite i 40%, mada je i 41%, koliko smo mi predložili, mali procenat ako privreda ne radi. Sve je stalo u Despotovcu, veliki broj građana u ovoj opštini živi u inostranstvu, ali ima i onih koji su ostali u ovoj opštini, tako da bi možda ovaj veći procenat mogao da im pomogne kod onog što je neophodno i prema čemu ima obavezu lokalna samopurava. U tački 64. zaJagodinu je predviđeno 8,5%, a mi tražimo da Jagodina ima 23,5%, zato što je Jagodina doživela poplavu, 2.500 kuća je poplavljeno, imali su veliku štetu. Preko 1.000 hektara zemlje je poplavljeno u jagodinskoj opštini, seljacima nije izvršena nadoknada, pa smatramo da bi ovaj veći procenat možda preko lokalne samouprave mogao da pomogne ovim licima, koja su u teškoj ekonomskoj situaciji. Takođe, u Jagodini postoji Fabrika kablova koja ne radi, pa nema odakle ni da se puni budžet, a 6.000 radnika je bilo zaposleno u toj fabrici, dok trenutno možda radi 3.500 radnika, tako da je veoma teška situacija. U tački 86. za Lapovo je predviđeno 12,5% a mi predlažemo 22,5% jer smatramo da je i tu mali procenat predviđen, da je 22,5% zadovoljavajući procenat jer je i Lapovo zadesila poplava i imalo je veliku štetu. To je jedna mala opština u kojoj privreda maltene ne radi uopšte. U tački 87. Opštini Lebane je predviđen 61,5% a mi tražimo 70,5%. U Lebanu privreda ne radi, to je mala opština, a o ovoj opštini se vodi računa samo u izbornoj kampanji i kada treba da se raspišu vanredni lokalni izbori. Ti vanredni lokalni izbori su bili i DOS ima neku tesnu većinu. Građani u Lebanu su očekivali da će ako dođe do promene vlasti njihov život biti bolji i da će oni moći da žive od svog rada, a od svega toga ništa. (Predsedavajuća: Pet minuta i 30 sekundi, poslaniče.) Evo, završavam. U tački 89. za Leskovac umesto 13,3% predlažemo 20,3%. U tački 115 - Opština Paraćin 4,8% predlažemo da se zameni sa 19,8%. Zašto? Zato što je u Paraćinu prodata cementara, a cementaru je kupio kupac iz države u kojoj je procenat poreza na promet 5% a kod nas u Srbiji 20. Znači za 15% je oštećen budžet Vlade Republike Srbije, a to u preračunatim stopama iznosi za pet godina onu cifru za koju je cementara prodata. (Predsedavajuća: Šest minuta i 30 sekundi, poslaniče.) Dozvolite mi samo još nekoliko gradova da pomenem. Opštini Ražanj je predviđen65,1% a mi predlažemo 75,1%. Opštini Rača je predviđen procenat 34,9 a mi predlažemo 44,9. U Opštini Svilajnac predviđen je procenat 11,2 a mi predlažemo 25,2. U toj opštini, od kad je otišao Bidža, ništa se ne dešava, sve je stalo, gospodo. Kod Opštine Trstenik ... (Predsedavajuća: Sedam minuta, poslaniče, imamo ograničenje za raspravu po amandmanima na pet minuta.) Završavam, evo, zamolio bih ministra Đelića, jer nije hteo nikada da prihvati nijedan amandman Stranke srpskog jedinstva, da prihvati ovaj naš amandman, jer ukoliko ne prihvati desiće se ono što se već dešavalo u poslednje vreme, da seljaci izađu na ulice, da Srbi sa Kosmeta takođe izađu na ulice. I tada smo davali amandmane na određene predloge, ali ako se sada prihvate naši amandmani nećete imati takvih problema u Srbiji, pa vas molim da bar danas prihvatite ove amandmane, jer su ovo gradovi u Srbiji koji su u veoma teškoj situaciji, a ukoliko se poveća ovaj procenat lokalnoj samoupravi će se omogućiti da pomogne građanima koji su u teškoj situaciji. Zahvaljujem se i izvinjavam što sam prekoračio vreme.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi o amandmanima javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 30, protiv 99, uzdržanih nema, nije glasalo 58, ukupno prisutno 187 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Milan Milosavljević. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, za razliku od prethodnih amandmana, koji predstavljaju jedan skup ili spisak lepih želja (i kada bi se prihvatili ti amandmani, nekih petnaestak prvih, to bi značilo da nekima treba uzeti da bi se drugima dalo), ovaj amandman koji predlažem danas je apsolutno koncepcijske prirode, pored toga što je apsolutno, ali apsolutno i naravno transparentno na kursu decentralizacije republičke vlasti, jer sa ovim predlogom deljenja viška ostvarenog obima učešća opština i gradova u odnosu 50 prema 50 sa Republikom, 50% bi ostalo gradu odnosno opštini, a 50% bi dobila Republika, pri čemu bi se deljenje tog viška ostvarenih sredstava radilo po automatizmu. Znači, direktno bi ZOP prebacivao 50% kompletno uplaćenog prihoda, po ovom osnovu ostvarenog prihoda po opštinama, na konsolidovani račun trezora Narodne banke, 50% na žiro račun budžeta lokalne samouprave. Znači, pored tih, do sada neviđenih, bar ne u našoj zemlji, reformi, u ovoj oblasti od strane Republičke vlade, lokalna samouprava bi na taj način dobila i te kakvu obavezu da i te kako vodi računa o tome kako će raspolagati parama. Do sada smo mogli da kukamo, Republička vlada je držala sva sredstva u svojim rukama, pa smo mi moljakali, zvali telefonima, kumili i preklinjali, i to je bilo na ovaj ili onaj način prebacivano prethodnih 12 godina, dok su naši prethodnici bili republička vlast, "na kašičicu", kako smo svojevremeno govorili. Prihvatanjem ovog amandmana izbeći će se konačno to zivkanje, moljakanje i preklinjanje Republičke vlade da se udeli lokalnoj samoupravi koji dinar, nego će, kao svuda u normalnom svetu, po automatizmu biti preraspodela, onako kako mi danas budemo usvojili. Postojalo je bahato ponašanje naših prethodnika u lokalnim samoupravama, zbog koga je možda i centralizovana republička vlast, pa je i imala takav princip da se na kašičicu daje lokalnim moćnicima nešto malo para. Na ovaj način se završava sa tompraksom a i te kako se prebacuje velika odgovornost na čelnike u lokalnim samoupravama. Na kraju krajeva, ta ista bahata vlast, koja je nekih dvanaestak godina na ovaj način raspolagala parama svih građana ove zemlje, prošla je na prethodnim izborima tako kako je prošla. Znači, građani su i te kako dobro kaznili to njihovo ponašanje. Prema tome, nemojte se bojati da će neka lokalna samouprava sada sve ove pare potrošiti na zarade, na povećanje plata lokalnih funkcionera, po javnim preduzećima ili već ne znam na šta, siguran sam da će u najvećem broju slučajeva u opštinama i gradovima, gde je Demokratska opozicija Srbije na vlasti, a verujem u svim gradovima i opštinama gde je demokratska opozicija Srbije na vlasti, ovaj novac i te kako biti pametno upotrebljen za rešavanje nagomilanih komunalnih problema, u maltene svim opštinama u državi Srbiji. Što se tiče Niša, to i nisu neka preterano velika sredstva u odnosuna ceo planirani budžet ove godine. Procene su da je to nekih pedesetak miliona dinara. U Nišu će do zadnjeg dinara ova sredstva, ukoliko bude prihvaćen moj amandman, biti konačno upotrebljena na saniranje oštećenja iz 1999. godine. Sećamo se svi i te kako NATO bombardovanja. E, pa, ako ne znate, Niš je pretrpeo najveća oštećenja, od svih gradova u Srbiji. Govorim samo o individualnim stambenim objektima. Preko 3.000 individualnih stambenih objekata je manje ili više oštećeno. Doskora Direkcija za obnovu zemlje, koja je postojala do pre izvesnog vremena, jako malo sredstava je izdvajala za grad Niš, koji je, ponavljam, imao najveća oštećenja i zato je došlo vreme da se obezbede sredstva. Ovo je najbolji način da se obezbede sredstva za sanaciju porušenih objekata. Znači, što se Niša tiče, svaki dinar ubran na ovaj način će otići na sanaciju oštećenih objekata. Nadam se da će Vlada prihvatiti amandman i zahvaljujem se.
Reč ima ministar, gospodin Božidar Đelić, a zatim narodni poslanik Milutin Prodanović, predstavnik poslaničke grupe Demokratske stranke Srbije, zatim Ljubomir Mucić, pa narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Znači, imamo predlog amandmana i mogu da kažem da ću posle konsultacija koje smo imali sinoć i jutros, predložiti da glasate za ovaj amandman zbog toga što je u duhu ovog zakona. Ali, pre nego što kažem zašto mislim da treba glasati za ovaj amandman, hteo bih da kažem zašto su u prvobitnom tekstu stope bile drugačije i zašto je Vlada na Odboru prvobitno predložila da se on odbije. Zbog toga što ako pogledate efekte, a pre svega da napomenem da ovaj novac i cilj ovog trećeg izvora javnih finansija jeste za iskazivanje solidarnosti na nivou cele Republike, tu je novac i odatle novac i stope koje treba da dopune budžete naročito u onim lokalnim samoupravama i gradovima gde fiskalni potencijal nije dovoljno jak da bi mogao sam da podmiri ono što je zakonom uređeno i što očekuju građani koji žive u toj lokalnoj samoupravi ili gradu. Zbog toga, ako pogledate predloženi amandman, rekao bih da taj isti kalup za sve, 50 prema 50, u manjoj meri uvažava razlike koje postoje na lokalnom nivou. Ako pogledate listu gradova, ne postoji to kao jedinstven princip, ali uglavnom u onim lokalnim samoupravama i gradovima gde je fiskalni potencijal slabiji tu su po pravilu izvedene stope veće. Zbog toga, ako usvojite ovaj amandman, kao što osećam da hoćete uraditi za koji sekund, samo želim da vas upozorim i da vam kažem da će tako uređene preraspodele viška favorizovati lokalne samouprave i gradove koje imaju jači fiskalni potencijal. Drugim rečima, amandman u ovako sročenom smislu će favorizovati Beograd, Novi Sad, Niš i neke druge gradove, Pančevo, a biće manje povoljan za neke lokalne sredine gde su stope iznad 50%, tako da za ono što prebaci okvir, stopa će biti ne ona koja je viša od 50%, nego 50%. Samo bih hteo da pre glasanja budete upoznati sa tom činjenicom. Međutim, da se vratim sada na sam duh ovog predloga. On jeste u duhu ne da se uzme sa jednog nivoa za drugi, nego da se zajednički republičke službe i službe lokalnih samouprava i gradova bore protiv sive ekonomije, ne zbog toga da bi se još više novca uzelo, nego da bi se napravio jedan sistem gde bi svi po istom aršinu plaćali porez sa jedne strane, a kada se proširi osnovica to treba da dovede do tih uslova gde bi mogli da smanjimo stope. Tako da fiskalno opterećenje bude još niže u našoj zemlji. Uz to mislim, kao što je kolega Milosavljević rekao malopre, da je važno, to da ovaj novac ni u kom slučaju ne bude povod da plate na lokalnom nivou porastu, jer imamo puno indicija da su one u nekim sredinama i te kako porasle do te mere da postaje čak i problem, a pre svega za ljude koji su sebi podigli toliko plate, jer ima nekih veoma siromašnih sredina gde su lokalne samouprave sebi dele visoke plate. Želim samo da kažem dve stvari - prvo da možete očekivati predlog od strane ove vlade, u saradnji sa lokalnom samoupravom, o izmenama u Zakonu o platama u državnoj upravi, jer on kakav jeste može biti poboljšan sa jedne strane, ali sa druge strane će doći do češćih i žešćih kontrola budžetske inspekcije, da se vidi da li se plate isplaćuju po Zakonu, koji treba da bude primeren i primenjen prema svima po istom aršinu. Druga stvar, to znači da je ovo ovde pre svega da bismo se zajednički borili protiv sive ekonomije, što znači da ćemo odmah posle izglasavanja ovog zakona, i na to ću se vratiti u zaključnim napomenama, ići u jednu bližu saradnju između lokalne samouprave i svih inspekcija koje mogu da pomognu lokalnoj samoupravi u toj borbi. I, najzad, nadam se da ćete svi prihvatiti ideju da na kraju ove godine pogledamo kakve su efekte imale ove nove odredbe, jer ovo je novitet i da vidimo da li treba nešto menjati ili sačuvati ovu novu odredbu. Samim tim, zaključujem i jednostavno vas pozivam da glasate za ovaj amandman.
Reč ima narodni poslanik Milutin Prodanović, a posle njega narodni poslanik Ljubomir Mucić.
Dame i gospodo narodni izabranici, poštovani gospodine ministre, da je bilo sreće mi o ovom članu zakona danas ne bismo raspravljali i ne bi bilo člana 2. zakona, a i ovaj član 4. ne bi bio tu. Samo bismo razgovarali o procentima koji bi bili doneseni po kriterijumima koji su predloženi i tzv. viškova ne bi bilo, ne bi ništa delili. Demokratska stranka Srbije će glasati i podržati ovaj amandman zbog toga što je amandman Demokratske stranke Srbije isti takav, samo su procenti malo različiti i odnos je 60 prema 40 u korist lokalne samouprave, ali da bi bio dogovor i da bi bilo sve onako kako treba, Demokratska stranka Srbije će povući svoj amandman, ako ovaj sada bude usvojen.
Reč ima narodni poslanik Ljubomir Mucić, a posle njega narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, zaista ni manjeg zakona od šest članova, a svaki od članova zakona je izuzetno bitan i značajan, o čemu govori i ova velika rasprava koju smo imali oko zakona u načelu, a takođe i na sednicama odbora. Odmah na početku da kažem - i poslanici poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije gospodin Bora Stanimirović i ja podneli smo isti amandman na isti član, gde smo utvrdili i takođe predložili da proporcija u raspodeli prihoda ostvarenog iznad dozvoljenog nivoa bude 50% prema 50%, odnosno da budžetima opština na kojima se ostvari višak prihoda ostane 50% sredstava, a 50% sredstava da pripadne budžetu Republike Srbije. Zbog toga će poslanici Socijalističke partije Srbije u ovoj skupštini podržati ovaj amandman. Isto tako, želeo bih da kažem da je vrlo važan i bitan i član 3. u kojem se utvrđuju stope učešća i zbog toga mislim da je u ovom trenutku i taj član zakona vrlo bitan. Iz kog razloga? Povećanjem stope učešća u odnosu na obim sredstava koji je opredeljen, znači, ostvariće se i veći obim sredstava, ostvariće se i veći višak, a opštinama, odnosno lokalnim samoupravama u tom slučaju pripadaće i veći deo sredstava u odnosu na ono što su imali. Mislim da će ovaj član i izmena ovog člana dosta doprineti ostvarivanju onog cilja koji smo na početku ovde istakli, a to je decentralizacija javnih prihoda, odnosno budžetskih prihoda od republičkog budžeta i Republičke vlade na lokalne samouprave. Na kraju želim da kažem da će usvajanjem ovog amandmana znači automatski i amandman koji su podneli i poslanici Socijalističke partije, gospodin Bora Stanimirović i ja, biti povučen.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nisam očekivao ovoliki izliv nežnosti između narodnih poslanika koji pripadaju različitim političkim opcijama, a pripremao sam se za diskusiju o ovom amandmanu, ne znajući kakvi će stavovi pojedinih poslaničkih grupa biti. Prihvatanje ovog amandmana pokazuje da je Vlada u velikoj konfuziji, zato što nam je u obrazloženju na ovaj amandman cinično, rekao bih čak i ponižavajuće, označila lokalnu samoupravu kao nekoga ko uopšte ne može da postigne velike uspehe i da obezbedi velike prihode. To može samo Vlada Republike Srbije, eventualno može lokalna samouprava, po mišljenju Vlade do pre 10 minuta, da obezbedi samo jedan mali procenat iznad onoga što je Vlada rekla da će uraditi lokalna samouprava, pa i od tog malog procenta pripašće joj onaj procenat za koji je Vlada utvrdila da toj lokalnoj samoupravi treba da pripadne. Odjednom sada Vlada velikodušno izjavljuje da će po sistemu 50% prema 50% vratiti, odnosno ne čak više ni vratiti (i tu me čudi da se ministar složio da se izbaci stav 5. člana 4) nego će direktno da se uplaćuje u budžet lokalne samouprave 50% ostvarenog viška, ne kvartalno i ne sagledavajući opšti bilans, nego kako bude. To su dve potpuno različite koncepcije. Ja sam za koncepciju koja će biti usvojena amandmanom, a pitanje je da li to treba da bude 50:50, ali je i pitanje da li ministar ne želi samo da vas detaljno opomene šta prihvatanjem ovog amandmana donosite velikim gradovima, i to je tačno. I zadovoljno se smeškajte vi, iz Niša, iz Beograda, iz Kragujevca taj lobi u Demokratskoj stranci je najjači i on je sebi sada ostvario nešto za šta ne mogu da kažem da će biti previše profitabilno, cela će Srbija biti ogorčena. Trebalo je, gospodine ministre, da malo razmislite da se ovaj amandman prihvati uz još jedan korektiv, uz korektiv ovih procenata i iznosa koji su već opredeljeni u lokalnim samoupravama. Ako ste predvideli da Beograd sa 7,5% naplaćenog poreza na promet može da se finansira, a da nekoj lokalnoj samoupravi treba 50%, pre je trebalo višak dati onoj opštini kojoj treba već 50%, nego onome za koga tvrdite da će i sa 7,5% ostvariti sve funkcije koje mu prenosi Republika, za sve poslove koje mu Republika poverava. Ovako, ko ima više, imaće još više, a ko ima malo, imaće još manje. Nije to želja građana Republike Srbije, nije. Upozoravam vas, pojedini prihodi koji su ogromni pripašće samo nekim lokalnim samoupravama, samo nekim - a nekada su pazari u svim prodavnicama u Srbiji predavani tako da se porez plaćao odmah u mestu u kome je roba prodata; nekada se porez na promet obračunavao na svakoj benzinskoj pumpi; u bilo kojoj lokalnoj samoupravi da se nalazi benzinska pumpa, od prometa naftinih derivata na toj pumpi imala je procenat lokalna samouprava na čijoj se teritoriji pumpa nalazi. Vi ste ućutkali predstavnike najvećih gradova u Srbiji u dogovorima kada ste im rekli - evo vam ovaj prihod, samo ćutite. Ostali ćute, ostali još ne znaju kako će biti teško da se finansiraju pomoravske opštine, kako će biti teško da se opštine u Raškom okrugu finansiraju... (Milka Marinković, sa mesta: Znamo i slažemo se s tim.) Aman Milka, kada te molim, ajmo napolje da pričamo pola sata, da imaš malo lepši glas ja bih to mogao da trpim. Kad bi Neda dobacivala, ona školovala glas, da lepo dobacuje, a ti nisi još. Dakle, s obzirom na to da vama nije do ozbiljne rasprave, vama je do toga da razgovaramo ovako u ofu, što bi rekli ovi koji vas sponzorišu, nisu vam potrebni naši glasovi da odluče o sudbini ovog amandmana, mi se nećemo mešati u to koga favorizujete, koga srozavate i Predlogom zakona i prihvatanjem amandmana. Ali, samo da kažem narodnom poslaniku koji je ovde rekao da je jedna brutalna vlada 12 godina određivala procente - upotrebio je možda i gori izraz, ne mogu da se setim, da, bahata vlada, uopšte ne bežim od tih izraza - dve godine imate istu takvu vlast ovde, dve godine je Vlada određivala procente i ovaj predlog zakona, jedna ista bahata vlast, ovo je već drugo određivanje procenta učešća opština i gradova u porezu na promet. Ovo je bilo i prošle godine bahato, ali ne možete vi da kažete samo za onu vladu koja nije bila vaša da je bila bahata, jer se služila zakonom, a za vladu koja je vaša, ona nije bahata, iako na isti način donosi isti zakon koji je donosila i vlada pre nje. Za mene ova je vlada mafijaška, a to je mnogo gore.
Gospodine Nikoliću, zbog povrede člana 101, a na osnovu člana 103, izričem vam drugu opomenu. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Pravo na repliku, narodni poslanik Milan Milosavljević.
Samo želim da kažem da me gospodin Toma Nikolić nije ispravno razumeo. Nisam ja govorio da su procenti bahati i da je zakon bahat, nego su se oni koji su primenjivali zakon bahato ponašali i bahato trošili pare.
Pošto više nema prijavljenih za reč replika, je li? Kao predstavnik poslaničke grupe, narodni poslanik Branislav Pomoriški.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, mislim da je ovo mali korak ka decentralizaciji, ali veliki korak čoveka koji vodi finansije i čoveka koji mislim da se iskreno trudi da u datim uslovima u Srbiji pokušava da sprovede neke reforme. To u Srbiji nikada nije bilo lako, neće biti lako ni nama, ali izašao sam i uzeo reč zato što moj amandman identično glasi kao i amandman koji je Vlada predložila da se usvoji, a činjenica je da će se glasati o tom amandmanu, zato što je bio po redosledu prvi. Hteo bih da kažem nekoliko reči za koje mislim da nisu tačne i koje su izrečene po osnovu primene ovog amandmana. Prvo, nije tačno da će biti oštećene male opštine. To može da bude tačno samo u slučaju ukoliko su procene Vlade oko poreskog potencijala pojedinih opština i ukoliko su procene Vlade oko procenata koji se primenjuju na takve poreske potencijale netačne. Oko toga možemo otvoriti raspravu, tu sam imao primedaba i dao sam ih prilikom komentara zakona u načelu. Mislim, kao i većina opština i gradova u Srbiji, da je tu najbolje prošao Beograd, ali pošto su reforme u toku, doći će vreme da se i to menja. Otvorićemo diskusiju po svim pitanjima i mislim da treba upravo ovako, svi zajedno u Srbiji kada su u pitanju jedinstveni interesi, da jedinstveno donosimo određena rešenja. Inače, kada je u pitanju decentralizacija i reforme, izneo bih iskustvo - naš grad pobratim Dortmund ulazi ove godine u budžetski deficit koji iznosi 2.500 nemačkih maraka po stanovniku, a ima 600.000 stanovnika - ovo govorim pre svega zbog toga što znam da će gospodin ministar razumeti o čemu govorim -ali ulazi na bazi procene koliko će u narednoj godini da uštedi od projektovanih troškova vezanih za koštanje lokalne samouprave. Ovo je prvi korak u kome uvažavamo rezultate lokalnih samouprava i prihvatamo da onaj ko bolje radi, imaće i bolje efekte od svog rada. Dakle, pod uslovom da su Vladine procene tačne, oko poreskih potencijala i oko stopa koje treba da odbace određeni okvir, niko od opština i gradova u Srbiji neće biti oštećen; svi će imati okvire i svi će imati prihode koji su projektovani ovim zakonom. Imaće privilegiju onaj ko tokom rada, tokom godine za koju pravi budžet, bude napravio prelaz iz sive ka legalnoj ekonomiji. Ko bude povećao svoj poreski potencijal, ko bude doveo nove poslove u svoj grad, ko bude otvorio nove firme, formirao nove poreske obveznike, taj i treba da ima neke rezultate od tih svojih aktivnosti. Mislim da u budućnosti Vlada treba više da se bavi kontrolom šta se događa sa lokalnim budžetima, a ne da određuje procente i okvire. To je ono što svet i razvijeni gradovi već odavno imaju i to je valjda ono za šta se mi deklarativno zalažemo. Dakle, ako grad Dortmund ulazi u deficit (2.500 maraka puta 600.000 stanovnika), on u to ne može da uđe ako mu to ne overi Vlada. To treba da bude posao Vlade. Znači, mi dajemo programe, mi imamo stvar u svojim rukama, a Vlada je ta koja će da kaže jesmo li mi u tome ozbiljni ili ne; a ne kao da Vlada bolje zna šta je po našim opštinama i gradovima nego što znaju naše opštinske i gradske skupštine, koje zasedaju danima oko pojedinih problema, a Vlada odvoji sekund i po da o tome raspravlja. Prema tome, mislim da treba pohvaliti pre svega Vladu i ministra finansija koji je imao sluha za jedan ovakav gest, koji, ponavljam, jeste mali korak u procesu decentralizacije, ali veliki korak kao putokaz za smer kojim treba ići. Zahvaljujem se i ovo ujedno znači da odustajem od svog amandmana, koji ima identičan tekst kao amandman o kome ćemo glasati.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 165, protiv nema, uzdržanih nema, nije glasalo 36, od 201 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milutin Prodanović, Slavoljub Matić i Dušan Golubović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za finansije je prihvatio ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Povlači amandman.) Predstavnik se izjasnio da povlači ovaj amandman. Konstatujem da je amandman povučen. Na član 4. amandmane su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Borislav Novaković i Branislav Pomoriški kao i narodni poslanik Aleksandar Vatović. Vlada i Odbor zafinansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko od podnosilaca amandmana želi reč? Konstatujem da je ovaj amandman povučen. Na član 4. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Bora Stanimirović i Ljubomir Mucić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li želite reč? Narodni poslanik Ljubomir Mucić povlači amandman. Konstatujem da je amandman na član 4. povučen. Na član 5. amandman, sa ispravkom, podneo jenarodni poslanikNebojša Jović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Poštovani narodni poslanici, u ime SPS podneo sam amandman na član 5. Predloga zakona o obimu sredstava i učešću opština i gradova u porezu na zarade i porezu na promet u 2002. godini, koji govori o tome da ako se prihodima iz člana 3. ovog zakona, ne ostvari iznos iz člana 2, opštini, odnosno gradu obezbeđuju se sredstva iz budžeta Republike srazmerno do visine ostvarenja budžeta Republike. Podneo sam amandman na član 5. koji glasi: "Vlada Republike Srbije, na predlog ministra nadležnog za poslove finansija i ekonomije posebnim rešenjem kvartalno će obezbediti iz budžeta Republike opštini, gradu sredstva do neostvarenog iznosa prihoda iz člana 3. ovog zakona, srazmerno visini ostvarenih prihoda u budžetu Republike". Predloženim rešenjem bi došlo do kvartalnog usklađivanja i izjednačavanja položaja svih opština u skladu sa projektovanim obimom budžetskih sredstava; jer opštinama i gradovima koji sa procentom učešća u porezu na zarade i porezu na promet proizvoda i usluga za 2002. godinu ne dostignu obim sredstava, odnosno kvartalni iznos u skladu sa dinamikom, propisan opštim bilansom javnih prihoda i javnih rashoda, treba da pripadnu dopunska sredstva do predviđenog iznosa. Ne sporim član 7. Zakona o budžetu, kojim su predviđena sredstva koja će pripasti opštinama u iznosu od 919.000.000 dinara. Tu se kaže da će po potrebi biti raspoređivana sredstva. Samo tražim da se kvartalno propiše usklađivanje i izjednačavanje položaja svih opština koje ne dostignu obim sredstava procentom učešća u porezu na promet i porezu na zarade. Znači, tražim da se to zakonski reguliše, da to ne bude volja pojedinca ili pak zavisno od toga u kojoj opštini je ko na vlasti.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Narodni poslanik Ljubomir Mucić.
Gospođo predsednik, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je poslednji amandman na član 5. koji je podnela poslanička grupa SPS. Već sam istakao da je svaki član ovog zakona mnogo bitan i vrlo interesantan za sve opštine, odnosno za lokalnu samoupravu u Srbiji. Kako je prethodnim članom određeno da polovina viškova prihoda ostane u opštinama gde se ostvaruje tako smo za i one opštine koje ne ostvaruju ni viškove prihoda, a ne ostvaruju ni sredstva koja su im određena u skladu sa obimom sredstava koja su utvrđena u ovom zakonu mi predložili da Vlada Republike Srbije, na predlog ministra nadležnog za poslove finansija i ekonomije, posebnim rešenjem kvartalno obezbeđuje sredstva iz budžeta opština, Republike (opštini, odnosno gradu) do neostvarenog iznosa iz člana 2, odnosno iznosa koji je utvrđen u ovom zakonu. Mislim - kao što je prethodni član bitan i nagrađuje one opštine koje ostvaruju višak prihoda koje su razvijenije i imaju solidne izvore prihoda i po osnovu poreza na zarade, a takođe i poreza na promet proizvoda i usluga - da je i republički budžet dužan da obezbedi onaj iznos sredstava koji je utvrđen ovim zakonom i garantuje se opštinama, u skladu sa tromesečnim izveštajem o ostvarenim prihodima. Hteo bih da kažem, što se tiče ovih sredstava, mislim da će se na ovom članu zakona najbolje ilustrovati solidarnost prema određenim opštinama i gradovima u Srbiji, koji ne ostvaruju dovoljno iz svojih izvora prihoda, a takođe usvajanjem prethodnog amandmana će biti obezbeđena sredstva za dodatni razvoj i poboljšanje materijalnog položaja svih korisnika opštinskih budžeta. Na kraju, predlažem da glasate za amandman na član 5. zakona. Hteo bih da kažem da će bahato ponašanje opštinskih vlada i skupština pri rasporedu sredstava sigurno biti ocenjeno, kao i ovo što je gospodin Milan rekao za prethodni amandman. Mislim da SPS u 74 opštine, od toga i u nekoliko gradova, u Srbiji u prethodnom periodu na koji se ovo odnosi nije vršila lokalnu vlast. Zaista bih sugerisao da Vlada hitno obezbedi neke kriterijume po kojima će se taj deo sredstava i do neostvarenog iznosa, a takođe i višak prihoda usmeriti u dobrobit svih građana opštine, a ne na plate opštinskih činovnika i nekih drugih. Mislim da je to zaista vrlo bitno u ovom trenutku.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 38, protiv 128, uzdržanih nema, nije glasao 31, od 197 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima i odlučivanje o amandmanima, da li predstavnik predlagača ministar finansija i ekonomije, gospodin Božidar Đelić, želi reč? (Da.)
Gospođo Mićić, poštovani poslanici, dame i gospodo, pre nego što glasate, nadam se pozitivno, za ovaj zakon, sa prihvaćenim amandmanima, hteo bih samo da napomenem nekoliko stvari. Mislim da je ovaj zakon izuzetno povoljan za lokalne samouprave i gradove. Mada možda decentralizacija nije sprovedena do kraja, jer za to treba čekati dosledno sprovođenje Zakona o lokalnoj samoupravi i nekih dodatnih zakona da bi ona u potpunosti zaživela. Ovim se, neko je za govornicom to rekao, pravi jedan veliki korak. Za samo dve godine, oni prihodi lokalne samouprave i gradova gde nema ograničenja prešali su određeni rastsa nekih 70%, a rekao bih sada, mada će to biti teže izračunati, videćemo na kraju godine, ovaj drugi deo negde10-15%. Znači, došli smo stvarno u finansijskom smislu do jednog ogromnog stepena decentralizacije. I ne samo to, ako govorimo o ciframa, vidimo da sveukupni budžet lokalne samouprave raste ove godine za 48,5% ili 18 skoro 19% realno. Ovaj deo o kome pričamo danas raste do 8,6 i u slučaju da zajednička borba protiv sive ekonomije uspe, pa možda čak naraste i do 10-11 milijardi dinara. To znači da nominalni rast neće biti 70 nego možda 80 ili 90%, a realni rast će biti nekih ne 35%, već možda čak i 40%. Videćemo na kraju godine. Kao što sam napomenuo, naročito sa promenama u članu 4, od velike je važnosti da taj novac naravno ne ide na samoodržavanje lokalne birokratije ili samoupave, već da bude upotrebljen u one prave svrhe. Zbog toga, mislim da će biti veoma važno, a u slučaju da je to potrebno, da se promeni Zakon o platama u državnoj upravi ako nije dovoljno dobar u ovom momentu pa da se onda dosledno primeni tako da plate budu isplaćene po jednom istom aršinu svuda na našoj teritoriji, a što nije slučaj danas. Ne samo to, mislim da je veoma važno da od ovog momenta počne ona prava decentralizacija, ali ona ne znači samo više novca na jednom mestu, to znači i podeljena odgovornost. Od danas je veća odgovornost, jer je više sredstava u rukama lokalne samouprave. Znam da ste mnogi od vas na toj poziciji, pa to je dobro, zbog toga da bismo uspeli dodatno da suzbijemo tu sivu ekonomiju koja krši princip pravičnosti poreza,prebacujući teret poreza samo na one koji pošteno rade i pošteno plaćaju dažbine. Najavljujem da su pozvani svi predstavnici lokalne samouprave da se nađu u ovom domu 12. aprila, u petak, u 11,00 časova ne samo da sagledamo posledice i, rekao bih pre svega pozitivne efekte ovog zakona, nego i da razmotrimo sva druga pitanja koja su nužna da bi lokalna samouprava bila što uspešnija. Jer, uspešna lokalna samouprava, to je jedan od prvih efekata i najvidljiviji za život naših građana. To će biti ujedno jedna uspešna Srbija. Hvala puno.
Zahvaljujem gospodinu ministru. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Stavljam na glasanje Predlog zakona o obimu sredstava i učešću opština i gradova u porezu na zarade i porezu na promet u 2002. godini u celini. Molim narodne poslanike da se izjasne glasanjem. Za 131, protiv 49, uzdržanih nema, nije glasalo 15, ukupno 195 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o obimu sredstava i učešću opština i gradova u porezu na zarade i porezu na promet u 2002. godini, u celini. Dame i gospodo, molim vas, predlažem da napravimo pauzu do 15,00 časova. Pošto će pauza biti duža, najlepše vas molim da svi dođete u 15,00 časova. Sednica Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja u 14,00 časova na IV spratu. Predsednik Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja zamolio je da odmah dođu članovi Odbora, za 15 minuta, u salu na IV spratu. [[Posle pauze.]] Molim vas da, radi utvrđivanja kvoruma, ubacite svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum i da možemo da nastavimo rad. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O FINANSIJSKOJ PODRŠCI PORODICI SA DECOM Primili ste Predlog zakona, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Radojko Petrić i Joca Arsić; Radojko Petrić, Joca Arsić i Živodarka Dacin; Dragan Tomić, Ljubomir Mucić i Joca Arsić; Miomir Ilić i Dragan Todorović; Đura Lazić, Milan Janković i Joca Arsić; Joca Arsić, Branko Ružić i Toma Bušetić; Đura Lazić, Rade Bajić i Stevan Gudurić; Branko Ružić, Toma Bušetić, Dušan Cvetković i Milan Stanković; Toma Bušetić, Joca Arsić i Nebojša Jović; Joca Arsić, Živodarka Dacin, Sreten Mitrović i Dragan Jovanović; Rajko Baralić, Branko Ružić i Hranislav Perić; Bora Stanimirović; Vladimir Garčević, Bora Stanimirović i Slobodan Pavlović; Joca Arsić, Živodarka Dacin i Dragan Jovanović, Gordana Pop-Lazić, Nataša Jovanović, Miroljub Veljković, Goran Cvetanović, Stevan Kesejić, Milorad Mirčić, Veroljub Arsić, Vitomir Plužarević, Božidar Vujić, Dragoljub Stamenković, Dragan Čolić, Zlatan Jovanović, Branislav Blažić, Petar Jojić, Ljubomir Kragović, Petar Mišić i Čedomir Jovanović. Narodni poslanici Branko Ružić, Toma Bušetić, Dušan Cvetković i Milan Stanković povukli su, pismenim putem, amandman na član 29. Primili ste izveštaje Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja i Zakonodavnog odbora. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 90. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova i molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača gospođa Gordana Matković, ministar za socijalna pitanja, želi reč? Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, pred vama je zakon o finansijskoj podršci porodicama sa decom, čija je intencija da na jednom mestu reguliše ona pitanja koja se tiču te materijalne podrške. Suštinski, jedna od osnovnih ideja koja stoji iza ovog zakona je da odvoji ono što su socijalne mere od onoga što su mere populacione politike. Naravno, tu postoji značajan broj davanja, koja su postojala i ranije u sistemu, u okviru Zakona o društvenoj brizi o deci i intencija je bila da se zapravo ono što su davanja porodicama sa decom, koja treba da budu vezana za njihov materijalni položaj, bude u potpunosti odvojeno od onoga što su davanja porodicama sa decom koja treba da regulišu, odnosno da utiču na podsticanje rađanja. Suštinski, ovde je reč pre svega o četiri vrste mera. Prva je naknada za vreme porodiljskog odsustva i odsustva radi nege deteta. To je pitanje koje je regulisao Zakon o radu: Zakonom o radu je predviđeno da tri meseca traje porodiljsko odsustvo, i da je odsustvo radi nege deteta ono što je dopuna do godinu dana, a ovim zakonom se reguliše iznos te nadoknade i iznos te nadoknade je jednak u oba ta perioda, znači, iznosi sto posto. Ono što je na određeni način različito u odnosu na dosadašnja rešenja, to je da je iznos limitiran sa pet prosečnih zarada u Republici i da se sada on ne razlikuje u zavisnosti od reda rođenja dece. Drugo pravo koje je novo pravo, naziva se roditeljski dodatak. U stvari, moram da kažem da smo nastojali, imajući u vidu ono što je predviđeno budžetom za ovu godinu i što je bilo predviđeno uopšte budžetom za zaštitu dece, odnosno porodica sa decom, da u okviru toga izvučemo sve one mere koje je trebalo da imaju populacioni efekat(znači, oprema za novorođenčad, materinski dodatak, različiti iznos dečijeg dodatka u zavisnosti od reda rođenja deteta), smatrajući da ako se ta sredstva, koja su mala i koja se daju tokom dužeg vremenskog perioda, daju kao jedno davanje, jednokratno, mogu imati veći efekat, u smislu podsticanja rađanja. Ja sam sigurna da ni vas, ni naše stanovništvo uopšte, gotovo da nije potrebno obaveštavati o tome kakva je naša demografska situacija i koliko je važno da se jedan deo mera usmeri i na podsticanje rađanja. Dakle, roditeljski dodatak bi se davao za drugo, treće i četvrto dete, jer je zapravo podsticanje dece ovog reda rođenja značajno, kada se posmatra sa demografskog aspekta. Znači, rađa se još uvek dovoljno dece, kao prva deca u porodici, ali ono što bitno utiče na našu lošu demografsku sliku, ako tako mogu da kažem, to je nedovoljan broj dece koji se rađa kao deca drugog, a posebno trećeg i četvrtog reda rođenja u porodici. Takođe, kad je reč o roditeljskom dodatku, pošto je to populaciona mera, on nije uslovljen finansijskim aspektom ili materijalnim položajem porodice, jer zapravo on treba da ima pre svega populacione efekte. Jedino što je ipak na određeni način trebalo da isključi one koji su najbogatiji, to je neka izuzetno visoka poreska osnovica, koja prelazi 12 miliona dinara. Kad je reč o dečjem dodatku, on sada treba da ispunjava socijalnu funkciju, jednak je za svu decu, bez obzira na red rođenja. Ono što je takođe važno, to je da se do sada za dečiji dodatak moglo kvalifikovati samo na osnovu primanja iz poslednjeg kvartala prethodne godine i ta primanja su se poredila sa cenzusom. Ono što je novo i što smatramo da je dobro, u ovom rešenju to je da sada apsolutno u svakom momentu možete da podnesete taj zahtev i da se vaši prihodi iz prethodna tri meseca, (znači, ne iz poslednjeg kvartala prethodne godine), upoređuju sa cenzusom. Takođe je cenzus jednak za celu teritoriju centralne Srbije i Vojvodine. Nema više manje razvijenih opština od onih koje su razvijenije, što takođe smatramo da je važno - pošto je iznos dečijeg dodatka takav da on pokriva samo elementarne potrebe deteta ili najelementarnije, onda nema razloga da se u tom smislu stavljaju u poseban položaj one opštine koje su manje razvijene i da tu cenzus bude niži. Kada je reč o većim pravima u okviru dečijeg dodatka, veća prava, znači uvećan iznos dečijeg dodatka i bolje uslove za cenzus imaju deca bez roditeljskog staranja, a takođe i porodice sa decom koja su ometena u razvoju i porodice u kojima je samohrani roditelj prisutan kao jedini roditelj. Ono što je, takođe, različito, to je da sada ovo pravo mogu da ostvare i hraniteljske porodice i porodice koje su usvojile decu, zbog toga što smatramo da je mnogo važno da što manje dece bude u institucijama i nastojaćemo da kroz što je moguće veći broj zakona stavimo ove porodice u povoljniji položaj u odnosu na onaj u kome su bile do sada. Poslednje pravo se odnosi na naknadu roditeljskog dela cene za decu u predškolskim ustanovama. Znači, država bi nadoknađivala, to je ono pravo koje je postojalo i ranije u Zakonu o društvenoj brizi o deci, ali za one porodice koje imaju pravo i na dečiji dodatak, za siromašne porodice, nadoknađivala bi udeo u ceni boravka u predškolskoj ustanovi i to bi pravo važilo za decu bez roditeljskog staranja. Do sada je ono važilo za decu u institucijama, ali smatramoda je važno da to bude i za decu u hraniteljskim i porodicama koje su ih usvojile, i za decu ometenu u razvoju. To je ono što ovaj zakon reguliše i što će, nadamo se, imati bolje efekte i da predstavlja korak napred u ovoj oblasti. Hvala.
Zahvaljujem gospođi Matković, ministarki za socijalna pitanja Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Izvolite, reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, posle njega gospodin Srđan Petrović, zamenik poslaničke grupe DOS - Demokratska stranka Srbije. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred vama je Predlog zakona koji Srpska radikalna stranka ne može da prihvati iz više razloga. Prvi razlog je što je ovo marketinški predlog zakona. Iz Zakona o društvenoj brizi o deci izvučeno je nekoliko poglavlja i desetak članova tog zakona i uređeno na isti ili restriktivniji način nego do sada, sa, priznajem, i nekim novinama koje se odnose na roditeljski dodatak. Zašto se zakon zove Predlog zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom, kada je restriktivan prema porodicama sa decom. Zašto nije predlog zakona nazvan predlog zakona o finansijskoj podršci porodicama kojeimaju egzistencijalne i materijalne teškoće, čija su mesečna primanja ispod nekih normala koje bi utvrdio predlagač zakona. Obradovao sam se kada sam čuo da ćemo razmatrati to da finansijski pomažemo porodice sa decom. Mislio sam da ćemo imati prilike da glasamo za predlog zakona koji bi bar malo ličio na program Srpske radikalne stranke i zato je moje razočaranje bilo veliko kada sam video da i novi predlagači zakona prave istu grešku koju su pravili i oni pre njih, a to je da decu i posebno majke razdvajaju, klasifikuju, grupišu na one majke koje rade, na one koje ne rade, na one koje žive u gradu, na one koje žive u selu, a decu na to da li im roditelji imaju 90 ari zemlje ili hektar zemlje, da li imaju prosečna primanja 2.750 dinara mesečno ili 2.760 dinara mesečno. Srbija je ugrožena belom kugom i o tome više nikome ne treba iznositi bilo kakav podatak. Krenite kroz sva sela, a ja znam najbolje situaciju u šumadijskim selima, na teritoriji Republike Srbije i videćete ogromne školske zgrade, neke čak sagrađene i u prošlom veku, neke početkom ovog veka, koje su nekada bile premale da prime svu decu koja idu u školu, a sada im je dovoljan jedan učitelj ili jedan nastavnik za svih osam razreda osnovne škole. Je li naša želja da se u Srbiji rađaju deca? Pa, dokažimo to konkretno. Neka sva deca imaju dečiji dodatak. Je li naša želja da imamo majke u Srbiji, da imamo porodilje u Srbiji? Neka svaka porodilja ima porodiljski dodatak. Zašto samo ona koja radi? Šta ćemo sa ženom koja živi na selu? Nikakav radni odnos nema. Pa, sad, kad nema radni odnos i kad rodi dete, treći dan može da ide na njivu. Žena koja radi u kancelariji ili u fabrici ne može godinu dana da radi, država će da joj finansira osnovne potrebe nekim dodatkom, a žena koja nikad ništa nije zaradila ne može dazaradi ni kad rodi dete. Da li nam je važno da se deca rađaju? Neka se rađaju u svim porodicama, ako tvrdimo da ima mnogo bogatih ljudi. Zahvaliće se oni državi na tome, i reći će - meni zaista to ne treba, dajte nekome ko je siromašan. Ali, da mi odredimo u ovoj situaciji, u kojoj se svakim danom rađa sve više sirotinje, stvara se sve više sirotinje, mnogo ljudi ostaje bez posla, neke granice do kojih je neko dete državi vredno, pa mu treba malo pomoći i granicu preko koje detetu više ne treba pomagati, mislim da je u najmanju ruku nehumano, da ne upotrebljavam neki drugi književni izraz zbog koga dobijam ovde opomene, pa mi se čak oduzima i reč. Svojevremeno sam, juna 1996. godine, podneo predlog za izmenu i dopunu Zakona o društvenoj brizi o deci, koji je možda 60% prihvaćen od strane poslanika Narodne skupštine Republike Srbije, iako smo tada bili opoziciona stranka. I sam sam priznao, obrazlažući zakon, da shvatam da je možda i nemoguće, a odustao sam od mnogih predloga, pa i od ovoga koga sada iznosim, da svako dete ima dečiji dodatak. Ali, vi ste država koju pomaže ceo svet. Zašto trošite novac na kompjutere, na blindirane automobile?Trošite ga na dečije dodatke. Trošite ga na porodiljske nadoknade. Zašto na skupa obezbeđenja? Zašto naputovanja u inostranstvo? Trošite za decu, omogućite deci da žive. Posle toga će sve biti lakše. Pa, za vas je sada dete prestalo da bude dete sa 19 godina, iako hoće da se redovno školuje, iako je odličan učenik više škole ili student fakulteta. Vi kažete - završavaš osnovnu i srednju školu, ne dam ti više podršku da učiš školu. Sada neka te neko drugi izdržava. [[Žagor.]] Milka, je lÄ ti nešto tandrčeš otuda? Čujem da nešto cvokoće, kao da je prozor otvoren. (Milka Marinković: Dajem ti savet.) Dođi da ti dam. Vi čak kažete u članu 1. stav 1. da će podršku dobiti materijalno ugrožene porodice sa decom, a zakon ne nazivate zakonom o podršci porodicama sa decom. Ne valja, nešto tu ne odgovara. Ostvarivanje prava predviđenih ovim zakonom vezujete za nekakve prihode, za neku imovinu, a ne za to da se dete rodilo ili da se majka porodila. Prava predviđena ovim zakonom vezujete za to da li je žena zdravstveno osigurana ili nije. Otkud vam sada to pravo? Koliko građana Srbije nema zdravstveno osiguranje? Je lÄ ne mogu da rađaju decu? Je lÄ ne smeju da rađaju decu? Zabranite im to, a nemojte da ih uslovljavate time. To vam se provlači kroz članove 14. i 17. Samo ako ostvaruje pravo na zdravstvenu zaštitu preko Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje roditelj može da ostvari pravo na dečiji dodatak. Samo ako ostvaruje zdravstvenu zaštitu ili roditelj majka može da ostvari pravo na roditeljski dodatak. Po kom to osnovu? Koliko nam građana Srbije nema zdravstvenu zaštitu, nema regulisanu zdravstvenu zaštitu? Prava predviđena kao naknada zarade za vreme porodiljskog odsustva vezana su isključivo za dve kategorije građana, za one koji rade kod pravnih i fizičkih lica i za one koji samostalno obavljaju delatnost. A nezaposleni, oni koji nemaju posao, oni koji više nikada dok ste vi na vlasti neće dobiti posao? Vi otpuštate sa posla i one koji su do juče radili. Hoće li oni moći da imaju decu? Hoće li oni moći kada se rodi dete da ostvaruju prava od tri meseca plus devet meseci, koja se kasnije zovu nega deteta do godinu dana? Za njih propisujete visinu naknade zarade, a za one koji nikakvu zaradu pre toga nisu imali, neće imati ni posle toga, za njih nema nikakvih primanja, ni onih koja su u članu 12. stavu 3. predviđena kao minimalna zarada, za onu kategoriju koja je kod vas na ivici da ostane bez tog prava. Ako se jedan zakon donosi da bi se pokvario prethodni, nemojte ni da ga donosite. Donesite zakon o kome ćete detaljno razmisliti i utvrditi može li da pomogne građanima ili ne. Ako je to malo, a ovde su prava restriktivnija, način sticanja prava je restriktivniji nego po dosadašnjem predlogu zakona, onda nemojte taj zakon da donosite. (Predsednik: Vreme.) Završavam prvi deo. Neće moći ni televizija ovo da uvije u oblandu i da večeras predstavi kao - gasite svetla, rađajte decu, sada će biti para od države, država će da vam pomogne da rađate decu i da ih podižete. Apsolutno smo protiv ovog predloga zakona. Pokušali smo da ga za samo jedan dan, koliko smo imali na raspolaganju, popravimo amandmanima, a vi odlučite kako ćete dalje.
Reč ima gospođa Gordana Matković, ministarka za socijalna pitanja.
Razlog zbog čega se zakon ne zove za materijalno ugrožene porodice, pošto jeste činjenica da su dva prava vezana samo za materijalno ugrožene porodice, je što postoji i onaj deo koji se odnosi na sve porodice, a to je roditeljski dodatak, znači za svakog ko dobije drugo, treće ili četvrto dete i što naknada porodiljskog odsustva nije vezana, naravno, za materijalni položaj. Ideja je da se limitira iznos naknade sa pet prosečnih zarada i to je istovremeno regulisano da onaj koji ima preko pet prosečnih zarada ne plaća doprinose i to je nešto što je drugim zakonima regulisano. Znači, to je neka mera za koju se smatralo da je normalno da država bude ta koja će to nadoknaditi poslodavcu, a ono što je preko toga naravno ostaje na poslodavcu da tako neka izuzetno visoka davanja sam nadoknadi. (Tomislav Nikolić: Replika.)
Niste spomenuti uopšte. Reč ima narodni poslanik Srđan Petrović, zamenik predsednika poslaničke grupe DOS - Demokratska stranka Srbije.
Poštovane dame i gospodo, poštovano predsedništvo, ovaj zakon je sigurno potreban ovoj državi i ovoj naciji. Ne možemo ga nazvati reformskim, jer je ovaj zakon verovatno trebalo da bude donet u neko vreme kada o reformama nije bilo ni reči, neću da kažem pre pet ili pre šest godina, nego možda pre 20 ili 30 godina. Jer ovaj problem, a to se naročito odnosi na deo zakona koji tretira populacionu politiku, problem je, može se reći, većeg dela sveta, a naročito onog dela sveta u kome mi živimo. To je problem savremenog doba i mi smo ovu materiju morali, a dobro je što je ona sada pred nama, zakonski da uobličimo. Mi smo svesni da imamo sve više, odnosno da se sve više dešava ta obrnuta starosna piramida, da nam stanovništvo stari i sigurno da po tom pitanju su saglasni, može se reći, ljudi koji su ateisti, religiozni ljudi, pripadnici različitih religija. On ima svoju ekonomsku dimenziju, što ćemo videti kada dođemo na konkretne probleme, da praktično postojeći sistem penzionog osiguranja koji u većini zemalja funkcioniše, ima određen problem; dolazi se u situaciju da ti penzioni fondovi nemaju odakle da se pune, jer normalno mladog stanovništva, stanovništva koje se zapošljava, nema. U našim uslovima taj problem je na drugi način izražen, jer kod nas mlado stanovništvo ne može još uvek da dobije posao, znači ni taj mali deo mladog stanovništva, ali to ne znači da ovaj problem možemo da stavimo van snage, da ga stavimo u neki drugi red problema, jer kad-tad sa istom stvari ćemo se suočiti, znači sa problemom nedostatka stanovništva, nedostatka radne snage, a to i jeste određeni ekonomski problem. Ovaj zakon ima ta dva dela, deo populacioni i deo socijalni. Do sada su rešenja u važećem zakonu mešala te dve stvari i to nije bilo dobro. Nije bilo dobro zato što se socijalni elemenat preklapao sa populacionim elementom. Populaciona politika treba da ima što širu osnovu, da tretira što veći broj građana, što veći broj porodica, siromašne porodice, porodice u nedovoljno razvijenim područjima, porodice u krajevima sa malim natalitetom, a takva je na žalost cela Srbija, tako i porodice koje bi trebalo da pripadaju nekoj srednjoj klasi i mislim da je to osnovna prednost ovog zakona, osnovna novina u ovom zakonu. Uvedena je institucija roditeljskog dodatka i određeni broj porodica bi trebalo, u situaciji kada planiraju svoj naraštaj, kada planiraju svoju budućnost, na neki način ekonomski stimulisati da se opredele za veći broj dece, znači za više od jednog deteta i ovo bi sigurno trebalo da pomogne određenom natalitetu. Dobro je što je to jednokratna pomoć, jer onda ona može kroz tu jednokratnu isplatu ljude da podstakne na povećanje porodice. Ono što je možda problem ovog zakona, ali i drugih zakona koji tretiraju oblast socijalne politike, jeste određena situacija gde je vrlo teško evidentirati prihode stanovništva, znači prihode koji se u većem delu baziraju na sivoj ekonomiji. Zakon je tu ponudio neka rešenja, stvar je prakse koliko će to uspeti da odradi, ali kažem opet, to je generalno problem društva, ne samo socijalne politike. Ono što je važno u delu socijalne politike, daje se akcenat na prelazak dece bez roditeljskog staranja u nove porodice, daje se podsticaj njihovom usvajanju od strane hraniteljske porodice, što je mislim novi elemenat. Iz svih ovih navedenih razloga ovaj zakon je sigurno potreban, dobro je što sesada donosi, mada sa zakašnjenjem,a iz tih razloga će poslanička grupa Demokratske stranke Srbije glasati za zakon.
Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? (Da.) Izvolite, narodni poslanik Radojko Petrić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS-a.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, poštovana gospođo ministre, u obrazloženju ovog predloga zakona o finansijskoj podršci porodica sa decom Vlada objašnjava da se njime u odnosu na dosadašnji zakon o društvenoj brizi o deci vrše znatna poboljšanja. Navodi da se poboljšavaju uslovi za zadovoljavanje osnovnih potreba dece, da se obezbeđuju posebni podsticaji za rađanje dece i podrška materijalno ugroženim porodicama sa decom ometenom u razvoju i deci bez roditeljskog staranja. Kada bi zaista sve bilo tako, ne bi imalo šta da se prigovori. U tom slučaju i poslanici SPS-a podržali bi zakon kako je predložila Vlada i to bez rezerve. Međutim, kada se izvrši sagledavanje svih predloženih odredaba zakona, vidi se da se uvodi niznepovoljnijih prava, niz restriktivnosti u odnosu na dosad važeći Zakon o društvenoj brizi o deci. Pojedine predložene mere negativno će uticati na demografsku politiku Srbije, zapravo neće vršiti podsticaj prirodnog priraštaja stanovništva kroz rađanje više dece. Izuzimajući roditeljski dodatak koji se uvodi kao nova mera pomoći porodici sa dvoje do četvoro dece i koja predstavlja podsticajnu meru u priraštaju stanovništva i instrument populacione politike, ostale odredbe u dobrom delu predstavljaju poboljšanje dosadašnjeg stanja. U iznete konstatacije možemo se uveriti i na osnovu sledećeg: Prvo, ukida se posebna zaštita trećeg deteta u porodici sa troje dece. Naime, dosadašnjim zakonom bilo je regulisano da nezavisno od materijalnih uslova pravo na dodatan na decu ima porodica sa troje dece za treće dete. Sada se ovo pravo gasi za ove porodice kada pređu materijalni cenzus, koji je inače sadamnogo nepovoljniji za sve porodice. Ako u prednjem kontekstu uzmemo u obzir i novi Zakon o radu,gde je za treće dete porodiljsko odsustvo i nega detetadve godine, odnosno više od dve godine kada se ostvarivala još 28, odnosno 45 dana pre porođaja, to je odsustvo sada smanjeno sa dve i više godina na ukupno godinu dana i iz toga jasno vidimo koliko je ova mera nepovoljnija. Može li neko tvrditi da ova mera nije antipopulaciona? Ona predstavlja korak nazad u dosadašnjoj demografskoj politici podsticaja prirodnog priraštaja stanovništva. Drugo, teško je pravdati prilaz Vlade što isključuje posebne stimulativne mere podsticaja prirodnog priraštaja stanovništva na područjima opština, odnosno delova opština sa negativnom stopom prirodnog priraštaja. O ovome su socijalisti vodili računa i to je primenjivano kod sticanja prava na dečiji dodatak, materinski dodatak i pomoć za opremu novorođenčeta. Treće, Vlada predlaže da dečiji dodatak pripada detetu do navršenih 19 godina života ako se u svojstvu redovnog učenika nalazi na školovanju. Istina, ova odredba je važila i do sada, uz podsećanje da su doskora socijalisti obezbeđivali dečiji dodatak do navršenih 26 godina života ako su se deca nalazila na redovnom visokoškolskom obrazovanju, odnosno na višoj školi ili na fakultetu. Zbog poznatih nedaća koje su pogodile Srbiju, počev od razbijanja Jugoslavije, ekonomskih sankcija, troškova zbrinjavanja velikog broja izbeglica, tranzicije, pa sve do NATO razaranja, morale su se uvoditi određene restrikcije. Kako je sada, prema informacijama DOS-a ekonomsko stanje mnogo bolje, to je normalno da se očekuje da Vlada obezbedi isplatu dečijeg dodatka deci do 26 godina kada su na redovnom visokoškolskom obrazovanju, zapravo kada su na višoj školi ili fakultetu, atako su to socijalisti godinama i praktikovali. Četvrta restriktivna mera, Predlogom ovog zakona ukida se materinski dodatak. Podsećam javnost da je pravo na materinski dodatak imala svaka majka koja nije bila u radnom odnosu, znači koja nije bila zaposlena. Imala je to pravo za prvo troje dece u porodici i to u trajanju od 365 dana od rođenja deteta. Pravo na materinski dodatak ostvarivala je nezaposlena majka i za četvrto dete u porodici koja je imala prebivalište u opštinama sa negativnom stopom prirodnog priraštaja i to je pravo redovno i koristila. Ne može sada sve ovo zameniti novouvedeni roditeljski dodatak, pogotovu što se on ne predviđa za prvo dete. Očigledno postoji opravdanost da se i dalje zadrži plaćanje materinskog dodatka. Peta restriktivna mera, ovim novim zakonom ukida se pomoć za opremu novorođenčeta. Pravo na pomoć za opremu novorođenčeta imala je svaka majka za prvo troje dece u porodici; u opštinama, odnosno u delovima opština sa negativnom stopom priraštaja stanovništva, na to je imala pravo i majka sa četvoro dece. Pomoć za opremu novorođenčeta isplaćivana je jednokratno. Osnovica za izračunavanje iznosa ove pomoći umanjena je od juna prošle godine, zapravo kao što je od istog datuma umanjena osnovica za izračunavanje iznosa prava na materinski dodatak. Logično je zadržati ovu meru i dalje vršiti isplatu pomoći za opremu novorođenčeta. Šesto, može li se pravdati Vladin predlog da na ostvarivanje prava finansijske podrške porodica sa decom utiču prihodi koje porodice ostvare i po osnovu naknade za tuđu negu i pomoć. Ovo je obuhvaćeno u članu 4. Predloga zakona. Naknada za tuđu negu i pomoć je inače nedovoljna da pokrije troškove teško bolesnih članova porodice i ne računajući ostale teškoće oko nege i lečenje takvih članova. Zaista, ako se obezbeđuje pomoć za tuđu negu, to je zaista težak bolesnik. E, sada i u to treba da uđe onaj materijalni cenzus, da ne koristi druga prava ta porodica. Takođe je neodrživo da otpremnina koju radnik primi zbog otkaza radnog odnosa utiče na ostvarivanje prava finansijske podrške njegovoj porodici sa maloletnom decom. Kada član porodice ostane bez posla, a izdržava decu, treba mu obezbediti mnogo više pomoći, a ne da mu se odmaže na ovakav način. Nejasno je kada se u ovom članu, to je isto u članu 4, kaže da i materinski dodatak ulazi kao prihodna stavka pri izračunavanju prava finansijske podrške porodica sa decom, a istim ovim zakonom se ukida taj materinski dodatak. Iz ovog člana 4. potrebno je da budu isključeni još pojedini prihodi koji su predviđeni da uslovljavaju ostvarivanje prava finansijske podrške porodica sa decom, kao što je na primer naknada za telesno oštećenje. Molim vas, čak i naknada za telesno oštećenje uzeta je da utiče kao materijalni cenzus za ostvarenje drugih prava porodica sa decom; zatim, materijalno obezbeđenje ostvareno po propisima iz oblasti socijalne zaštite, naknade po osnovu socijalnih programa i slično. Dalje, posebno zaslužuje pažnju da se na bolji način reguliše pravo na finansijsku podršku porodica za prvo dete. Status ovih porodica prema predlogu Vlade znatno se pogoršava. Kod porodica sa prvim detetom obično su najveće potrebe na početku, jer treba da obezbede odgovarajuću opremu, počev od kolevke pa do svih drugih neophodnih potrepština kada dođe malo dete. Pravo na dodatak teško mogu da ostvare zbog visokog cenzusa, a primanja se dele na svega tri člana. Ukida se pomoć za opremu novorođenčeta. Jeste da je značajna podsticajna mera za priraštaj stanovništva roditeljski dodatak koji se uvodi ovim zakonom. Međutim, on je predviđen za porodice sa dvoje i četvoro dece; za drugo dete 50.000, za treće dete 90.000, za četvrto dete 120.000. Najmanje što bi bilo potrebno učiniti, to je da se obezbedi jednokratna isplata roditeljskog dodatka i za prvo dete u iznosu bar od 30.000 dinara. Ističem da ne može da se potvrdi Vladino objašnjenje, dato u obrazloženju ovog predloga, da se u odnosu na dosadašnji Zakon o društvenoj brizi o deci vrše znatna poboljšanja. O tome najbolje govori data konstatacija na poslednjoj stranici obrazloženja zakona, a ona glasi: "Izvršene analize i procene primene postojećeg Zakona o društvenoj brizi o deci i predloženog zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom ukazuju na zaključak da neće biti potrebna dodatna sredstva za primenu novog zakona". Da li je teško izvući zaključak da nisu obezbeđena neka nova i uvećana sredstva za ove namene? Znači, nema ni poboljšanja u ovoj oblasti bez novih sredstava. Na kraju, da istaknem sledeće: poslanička grupa SPS podnela je petnaestak amandmana, sa najboljim namerama da se u interesu građana izvrše poboljšanja datog predloga Vlade. Od razumevanja našeg nastojanja i prihvatanja amandmana zavisiće i naše opredeljenje u smislu obezbeđenja podrške da zakon bude usvojen.
Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? (Ne.) Reč ima ministarka za socijalna pitanja, gospođa Gordana Matković.
Samo još jednom da ponovim - da, rekla sam u obrazloženju da nisu u pitanju veća sredstva. Sada je pitanje kako se sredstva koja imate na raspolaganju koriste. To je istovremeno i odgovor na pitanje zašto se neka prava ukidaju. Ne možemo u okviru postojećeg budžeta uvesti neko novo pravo koje predstavlja neko značajno davanje, a da se istovremeno zadrže druga prava u okviru sistema. Smatrali smo da je važnije, na primer, za majku koja je nezaposlena da prilikom rađanja drugog deteta dobije 50.000, prilikom rađanja trećeg deteta 90.000 dinara, nego da u toku godinu dana dobija materinski dodatak koji je neka manja suma. Znači, to je sada pitanje neke efikasnosti koju neka mera može imati i procene njene efikasnosti. Pitanje vezano za materinski dodatak, zašto se on još uvek pominje, to je zbog toga što će ga, pošto zakon stupa 1. juna na snagu, oni koji su ostvarili to pravo pre 1. juna, ostvarivati dok im se ne iscrpi u toku tih godinu dana, tako da će to postojati kao plaćanje iz budžeta dok postoji osnova za njegovo isplaćivanje.
Pošto više nema predsednika poslaničkih grupa prijavljenih za reč, prelazimo na načelnu raspravu narodnih poslanika prema prijavama za reč. Reč ima narodna poslanica Bojana Aleksić, a posle nje narodni poslanik Adam Urošević.
Mi iz DSS podržavamo donošenje jednog ovakvog zakona i podržaćemo donošenje svakog zakona koji će za cilj imati porast nataliteta. Svi znamo na koji način su se tretirala deca i kakav je bio odnos i prema deci i prema porodici proteklih 50, a pogotovu poslednjih 10 godina. Svi znamo koliko je došlo do pada životnog standarda. Svi znamo da su ovi isti materinski dodaci, o kojima se ovde govori, nešto što je bilo više imaginarno, jer ti materinski dodaci se najčešće nisu uopšte isplaćivali, isplaćivali su se sa ogromnim kašnjenjem ili su, pogotovo u vreme inflacije, bili gotovo obesmisleni. Prema tome, pozdravljamo razdvajanje populacione od socijalne politike i smatramo da je ovo jedna dobra mera. Međutim, jedan ovakav zakon sigurno ne može trajno rešiti pitanje porasta nataliteta u ovoj zemlji. Za ozbiljno razmatranje problema rađanja dece potrebno je da povedemo računa o svemu onome što će dovesti, pre svega, do socijalne sigurnosti građana, što će dovesti do povećanja životnog standarda, što će omogućiti mladim ljudima da se uopšte odluče da stupe u brak. A kada već u brak stupe, da se odluče da imaju dece,tek onda, dolazi treća životno značajna odluka, odluka o rađanju drugog, odnosno kasnije trećeg, četvrtog i narednog deteta. Svi znamo da se danas mladi ljudi uopšte teško odlučuju da stupe u brak. Svi znamo da je mladom čoveku danas gotovo nemoguće da reši prvo i osnovno pitanje, a to je pitanje stambenog prostora. To je sigurno nešto o čemu Vlada Republike Srbije treba da počne jako ozbiljno da razmišlja i da donese zakone koji bi uveli nekakve olakšice, stimulisali te mlade ljude, omogućili da nekako vide svoju budućnost i da se uhvate za nešto što će ih stimulisati da stupe u brak, da vide neku svetlu tačku, neku nadu. U suprotnom, mi ćemo ponovo imati veliki odliv mladih ljudi u inostranstvo, kao što smo imali i do sada. Svi smo svedoci da veliki broj mladih ljudi kaže vrlo često - ostali smo u ovoj zemlji, čekali smo 5. oktobar, nadali smo se da će biti bolje, a sada, posle svega, ipak ćemo spakovati kofere i odosmo put Australije, put Kanade. To je ono o čemu Vlada treba da razmišlja, na koji način to da spreči. Kada govorimo o načelnim primedbama u odnosu na ovaj zakon, koji je u načelu prihvatljiv i koji podržavamo, ne možemo da ne primetimo da ima nekih jezičkih nejasnoća. Mi kao poslanička grupa DSS nismo hteli da podnosimo amandmane u tom smislu, jer se radi o nekim tehničkim ispravkama. Zato apelujemo na gospođu ministra da u vidu tehničkih redakcija na neki način malo poboljša sam tekst zakona. Recimo, u članu 3. se govori o redosledu rođenja dece. Malo je rogobatan izraz "redosled rođenja dece", kada govorimo o zakonu. Možda je potrebno naći neku bolju formulaciju. Ovako ispada da zakon utvrđuje redosled po kome će se deca rađati. Takođe, u članu 4. tačka 2. podtačka (4) - navedeni su, između ostalih prihoda, i prihodi od materinskog dodatka, što nam se čini da je u suprotnosti sa duhom ovog zakona. Materinski dodatak, je sam po sebi, nešto što je olakšica prilikom rođenja deteta. Zašto je sada ubačen ovde u vidu prihoda? Znamo da taj materinski dodatak obično koriste siromašniji slojevi stanovništva. Zatim, podtačka (5) člana 4. kaže da se u vrstu prihoda ubrajai naknada za tuđu negu i pomoć". To nije prihod, već naknada privremenog karaktera, do smeštanja osobe u adekvatnu ustanovu. Dalje, ima jezičkih nejasnoća u članu 6, kada se govori o stanovima i onima koji imaju stanove. U članu 15. takođe ima jezičkih nejasnoća. Način na koji je formulisan prvi stav može se protumačiti kao da će pomoć biti isplaćena ovoga juna i više nijednog. U stvari, radi se o pomoći koja će biti isplaćivana svake godine, samo je taj juni 2002. godine prvi termin kada isplate počinju. U tom smislu, ovo treba jezički malo pojasniti. Treba imati u vidu da će ovaj zakon koristiti uglavnom široki slojevi stanovništva, znači ljudi koji nisu pravno stručni, tako da je potrebno da jezik ovog zakona bude jasan i nedvosmislen. Takođe, vrlo često se pominju nominalni iznosi, smatramo da je možda trebalo jednim članom regulisati sve nominalne iznose i način njihovog obračuna, kako kasnije ne bismo morali to da usklađujemo; pa bi možda bilo jednostavnije da su se kasniji članovi pozivali upravo na taj član koji se odnosi na nominalne iznose, koji je ovde izostavljen. Sve u svemu, da ponovim, podržavamo ovaj zakon kao poslanička grupa DSS-a, ali apelujemo da to bude tek jedan u nizu zakona koji će zaista omogućiti da dođe do boljeg života i do porasta nataliteta u ovoj zemlji, koji će istinski podstaći mlade ljude da stupaju u brak i da imaju decu. Najzad, još jedna zamerka ovom zakonu. Nigde se ne pominju blizanci i trojke. Naime, isto je vezano za ovaj član 15. Šta će se desiti ukoliko to drugo, treće, četvrto dete budu blizanci, trojke, a što se u momentu njihovog začeća ne može predvideti.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Adam Urošević, a posle njega narodni poslanik Miroljub Veljković.
Uvaženo predsedništvo, braćo i sestre Srbi, poštovani predstavnici nacionalnih manjina i naroda, krajnje političko licemerje je zagovarati i obećavati bolju budućnost, a zanemarivati i zatvarati oči pred drastičnim padom nataliteta; uz to, sebično uz skute privijati po jedno ili dva mezimčeta, a pod izgovorom da nemamo dovoljno materijalnih sredstava. Pored prirodne kataklizme i katastrofe, usled kojih su nestali mnogi narodi i civilizacije, nebriga za natalitet preti srpskom narodu da nestane sa ovih prostora i doživi sudbinu Maja i Asteka. Brojni su razlozi koje navode mladi bračni parovi za odluke za rađanje jednog ili dva deteta. Materijalni uslovi su uvek na prvom mestu. Čim beba ugleda svetlost dana, treba stvoriti prosečnu godišnju platu za osnovne potrebe bebe i majke. Uz materinski dodatak, a koji kasni više od godinu dana, ili uz skromna mesečna primanja, teškoda će doći do revitalizacije srpske porodice, od koje zavisi opstanak naše nacije. Zbog toga moramo stvoriti uslove da majke bez straha rađaju i podižu potomstvo, da svaka porodica ima dostojanstvene uslove za život i da svako dete startuje sa približno istom materijalno-socijalnom pozicijom. Država srpskog naroda nije ni sada, a niti će u budućnosti biti toliko siromašna da ne može da materijalno podupre roditelje i decu. Roditeljstvo treba da postane poziv i da se prizna kao radni odnos. Ako žena želi da bude samo majka, ona bi kao majka trećeg deteta dobijala dohodak kao da je u radnom odnosu. Slično rešenje se primenjuje u nekim zemljama sa niskim natalitetom, a Srbija spada u zemlje sa niskim natalitetom, jer ima negativan prirodni priraštaj. To znači da se kod nas tokom godine manje rodi nego što umre stanovnika. Pad stope fertiliteta - odnosno smanjenje broja rođene dece po ženi u tzv. fertilnom periodu žene, od 15 do 49 godine starosti žene, a u tom periodu je biološki sposobna da rodi - na 1,4 deteta, dovodi nas ispod proste reprodukcije i ispod praga obnavljanja srpskog naroda. Po istraživanjima, a koje je obavio profesor Marko Mladenović, za 50 godina Srbi će biti nacionalna manjina u Srbiji ako se ovakav pad nataliteta nastavi. Zato, pored svih drugih pravih i promašenih revolucija, potrebna je hitna biološka revolucija, jer svake godine u Srbiji izumre po jedan grad sa oko 20.000 stanovnika. U odbrani od biološke smrti treba da učestvuju svi, sa snažnom vizijom budućnosti, lekari, humanisti, sociolozi, ekonomisti, književnici, istoričari i političari. SSJ je jedina politička organizacija koja je još pre osam godina osnovala vanstranačku organizaciju humanitarni fond "Treće dete", sa ciljem da svojim aktivnostima, a pre svega pružanjem pomoći porodicama sa troje i više dece, utiče na poboljšanje društvenih, ekonomskih i ostalih uslova za podizanje i vaspitanje dece. Brojnim humanitarnim akcijama i poklonima porodicama sa troje i više dece, ustanovama za boravak dece, školama, bolnicama i porodilištima, a uz donatorstvo funkcionera stranke, ako ne predstavlja uzor, fond "Treće dete" budi uspavanu savest svih onih institucija koje bi trebalo da se bave pronatalitetnom politikom. Hvala na pažnji.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miroljub Veljković, a posle njega narodna poslanika Živodarka Dacin.
Predloženi zakon probaću u ovom kratkom vremenu da sagledam sa dva malo drugačija aspekta. Prvo, sasvim je izvesno da će se usvajanjem ovog zakona, povećati socijalna trošenja, odnosno da će se dug države prema stanovništvu povećati. Država koja ima budžetski deficit od pedesetak milijardi, odnosno država koja ima fiskalni deficit u formi neizmirenih obaveza budžeta, tu mislim na obaveze prema zaposlenima u društvenim delatnostima i državnoj upravi, obaveze po osnovu dečije zaštite i materinskog dodatka, stara devizna štednja, zajam za preporod Srbije itd, znači država koja ima veliki neregulisani javni dug iz populističkih i propagandnih razloga praktično laže svoje građane. Daćemo vam neka prava, ali nažalost ta prava nećete moći uredno da ostvarujete. To je otprilike ta politika. Umesto da država počne da se razdužuje prema stanovništvu za već stvoren dug, vi ovakvim rešenjem takav dug povećavate. U uslovima konstantnog fiskalnog deficita i velikog neregulisanog javnog duga, vi ćete ovakvim rešenjima do kraja izvršiti eroziju poverenja u javne institucije i totalno narušiti ekonomsku stabilnost države. Poštovani narodni poslanici, neregulisani javni dug, neregulisani dug države prema stanovništvu je konstantna pretnja socijalnom miru. Pogledajte šta se danas dešava sve po Srbiji. Država se jednostavno mora razdužiti prema stanovništvu, a ne dazarad jeftinih političkih poena taj dug još više povećava ovakvim kvazirešenjima. Mora se napraviti zaokret u vođenju fiskalne politike, moraju se u kratkom roku uravnotežiti prihodi i rashodi budžeta. Ovo nije pitanje za gospođu Matković, ovo je pre pitanje za nesposobnog ministra finansija. Mnogo je interesantnija konstatacija u obrazloženju ovog zakona, a to je pitanje za gospođu Matković, da će on biti važan instrument populacione politike. Uvodi se ovim zakonskim rešenjem nova kategorija socijalnih davanja, a koja se zove roditeljski dodatak. Tako za drugo dete roditelji će dobiti 50.000 dinara, za treće 90.000 dinara, a za četvrto dete 120.000 dinara. Predlagač zakona nas ubeđuje da će, ako ove pare obećamo mladim ženama u Srbiji, one početi masovno da rađaju decu i da ćemo na taj način povećati natalitet u Srbiji. To je jedna totalna besmislica. Vi nas ubeđujete da su materijalna primanja jedini ili opredeljujući razlog negativne stope nataliteta u Srbiji. To jednostavno nije tačno. Probaću da vam to dokažem. Zemlje Zapadne Evrope i SAD su zemlje izuzetno visokog standarda, društvenog standarda ili zemlje tzv. društvenog blagostanja. Tu se svi slažemo? Međutim, prema prognozama UN, a nadam se da to gospođa Matković zna, u narednih 50 godina doći će do neverovatnih demografskih pomeranja i promena. Svega 10% stanovništva na planeti imaće evropsko poreklo i to stanovništvo će biti u proseku starije od 50 godina. Kada kažem evropsko poreklo, tu mislim i na potomke Evropljana u SAD, Kanadi i Australiji. Istovremeno, stanovništvo tzv. trećeg sveta, znači siromašnih zemalja, porašće za 4 milijardi ljudi. Danas treći svet, znači te siromašne zemlje, koje nemaju te materijalne uslove, svakih 15 meseci porastu za 100 miliona ljudi, dok su prognoze da će ta bogata Evropa, u vrlo kratkom vremenu, sa 750 miliona stanovnika pasti na 550 miliona. U celoj Evropi, to je potpuno jasno, samo predeli naseljeni muslimanima imaće pozitivnu stopu nataliteta. Bezrezervno prihvatanje svih zapadnih vrednosti neminovno Srbe u demografskom smislu vodi ka tome da totalno nestanu kao narod. Možete vi obećati, evo to sada mogu da garantujem, i po pet miliona ženama za treće ili četvrto dete, sa ovakvom svešću naroda i ovakvom politikom države žene neće rađati decu. Rizikujući da kažem nešto što možda nije politički popularno, smatram da spas Srbije i srpskog roda zavisi isključivo od srpskih žena. Ovakav feminizam, koji se danas forsira u Srbiji, sigurno neće pomoći da taj cilj ostvarimo. Borba za legalizaciju homoseksualizma od strane nove vlasti sigurno je destimulativna u demografskoj politici. Populaciona, odnosno demografska politika koja uzgred budi rečeno i ne postoji u ovoj državi, jeste pitanje biti ili ne biti ovog naroda. U tu borbu se moraju uključiti svi kapaciteti i sve institucije ovog društva, ovaj parlament, Vlada, Crkva, SANU, mediji, zdravstveni i kulturni radnici itd. - apsolutno svi. Ovu bitku sa belom kugom mi, jednostavno, ne smemo izgubiti. Ovaj predlog zakona je čista propaganda i čista demagogija. Pazite, vlast koja je oporezovala dečije pelene, školski pribor, bukvare, kašice za bebe itd. priča o pomoći za novorođenu decu.
Reč ima narodni poslanik Živodarka Dacin.
Gospođo ministre, poštovane kolege narodni poslanici, s obzirom na kratkoću vremena koje smo imali na raspolaganju pri dobijanju ovog zakona, zaista odmah, vrlo zainteresovana, prelistala sam ga onako površno i moram da priznam da je na mene delovalo vrlo bombasto i afirmativno kad sam pročitala sve one silne brojke koje su napisane, jer sam shvatila da će to biti kao neka ekstra jednokratna pomoć za porodice sa decom. Naravno, bilo mi je drago jer je ova vlada konačno pokazala, tako sam barmislila, da ima brigu za osnovnu ćeliju našeg društva, a to je upravo porodica, i to naročito porodica sa decom. Razmišljajući kasnije, videla sam da se ponovo pojavila jedna kontradiktornost, kao što postoji u pojedinim predlozima zakona, a koja se sastoji upravo u tome da, kada se iste stvari odnose na decu, na jedan način Vlada pokazuje jednu sliku, a ovim zakonom sasvim drugu. Ja ćureći konkretno o čemu se radi - pre par meseci mi smo ovde, odnosno vi, kao skupštinska većina, vladajuća, doneli silne zakone koji su poreski i sa 20% oporezovali sve ono što je potrebno za negu deteta. To su i dečija hrana, i dečija higijena, i dečija garderoba i školski pribor. Mi socijalisti smo i tada svojim amandmanima zapravo hteli da olakšamo svakoj porodici u ovim teškim ekonomskim uslovima, ali tada ova većinska skupština nije usvojila nijedan amandman. Pitam se onda - zašto tada vi, kao vladajuća koalicija DOS, niste pokazali tu istu brigu za decu, koju danas ovim zakonom hoćete da prezentujete. Zatim sam razmišljala o tome da se možda zbog tog pogrešnog poteza javila savest kod predlagača, kao predstavnika Vlade, pa želi na neki način da ista ta sredstva, koja je oduzela od jedne dece, drugoj deci pruži kao jednokratnu pomoć. Ali, naravno, ne radi se ni o tome. Ja ću reći da se ovde po prvi put uvodi i jedan novi termin, a to je roditeljski dodatak. To je ono što smo svi verovatno percipirali kad smo otvorili zakon, a to je da se rođenjem drugog deteta dobija 50.000 dinara, rođenjem trećeg deteta se dobija 90.000 dinara i rođenjem četvrtog 120.000 dinara. Međutim, to je sve učinjeno na uštrb, što je kasnije u obrazloženju i rečeno, iste one mase koja je bila, ali ukidanjem materinskog dodatka, ukidanjem onog paketa za novorođenčad, te pare će se rasporediti praktično na porodice kao jednokratna pomoć, a ja tvrdim da tu jednokratnu pomoć treba svaka porodica u Srbiji danas, ili je bar vrlo malo onih kojima to ne treba, i tvrdim da će zbog teške ekonomske situacije tu jednokratnu pomoć naša porodica utrošiti da bi platila zaostale račune za struju, za grejanje, da ne bi deca bila u hladnom i bez svetla. Dakle, zaista je relativan pojam koliko znači odjednom isplata tolikih sredstava. I to zaista puno zvuči, ali ja ću samo radi podsećanja reći, jer sam konkretno uzela neke podatke, šta je sve potrebno za novorođenče kada dođe iz bolnice kući. Recimo, dečiji krevetac, (ja ću i dalje govoriti u markama, mi se nekako tu najbolje snalazimo, lako je prevesti u dinare i u evre) je od 300 do 350 maraka, zatim,dečija kolica - 550 maraka, stalak za kupanje -100 maraka, komplet bebi kozmetike - oko 150 maraka, razne flašice za mleko, čaj, vodu - 50-60 maraka, šetalice - 50 maraka, 50 običnih pelena (da ne reklamiram ove za jednokratnu upotrebu) -negde oko 100 maraka, a da ne govorim o tome, a danas je to sve češći slučaj, da većina naše dece ima potrebu za prehranom i dohranom mlekom, a da ne kažem ako sve vreme mora da se uzima veštačka hrana ako majka nema dovoljnu količinu mleka. Mi damo jednokratnu pomoć u, ovako zvuči, visokom iznosu, a šta se dešava posle kada se utroše ta sredstva, i neka se utroše i za sve ovo. Očigledno, upoređujući tu jednu i drugu stavku, zaista zvuči kao da su to velike pare, a suštinski je apsolutnoi dalje nedovoljno. I nemojte mi reći da je sve ovo što sam pobrojala, a nisam još mnogo toga pobrojala, luksuz, jer, konačno, jedan od slogana DOS-a jeste da mi idemo u Evropu, iako ja od kada znam za sebe znam da smo uvek bili u Evropi. S obzirom na činjenicu da sam i u ovom zakonu primetila nešto što bismo zaista mogli da primenimo - a u par zakonskih projekata u minulim mesecima, se radilo o uvođenju retroaktivnosti primene pojedinih zakonskih projekata, koji su isključivo bili kao posledica želje za političkim obračunom sa političkim neistomišljenicima - mislim da je, ako ova Vlada Republike Srbije misli dobro našoj porodici i našoj deci, ovo upravo zakon koji bi mogao da se primeni retroaktivno, bar 10 godina unazad, u vreme kada su naša deca bila pod sankcijama, rađala se, odrasla, zatim, kada su bila u okruženju rata, a i u samom ratu. Prema tome, pomozimo toj deci danas, kada nema sankcija, kada vi, otkada ste došli na vlast dobijate pare, pare pljušte na sve strane, a s obzirom da u ovom društvu niko nije osetio te pare, dozvolite, dajte našoj deci, neka ona osete dobrobit tih donatorskih para. Drugo, postoji i limitiranje dečijeg dodatka po članu porodice na 2.750 dinara. Mislim da je ovde, zaista, ono rešenje koje je stajalo u prethodnom zakonu bilo mnogo povoljnije, jer je ipak, bez obzira na uslov primanja, postojala i kategorija zaštite tzv. trećeg deteta, kada je dolazilo do stimulacije. Ono jeste da su uvek nedovoljna sredstva za decu, ali, ipak, postojala je jedna stimulacija, kada je porodica koja je imala treće dete dobijala maksimalni dečiji dodatak, bez obzira na prosečna primanja, a to je u onom trenutku bilo, a i danas je još uvek, negde oko 1.150 dinara. I, bila je još jedna motivacija - ukoliko je majka u drugom porođaju rodila blizance, i jedno i drugo dete, praktično, imalo je status trećeg deteta i, bez obzira na primanja, imalo je pravo na maksimalan dečiji dodatak koji je trajao do osamnaeste godine. Dakle, apsolutno nema dileme - mi socijalisti uvek smo bili za zaštitu, sigurno i pre svega, dece i porodice, i uvek ćemo za to biti. Svojim amandmanima smo pokušali da zadržimo neka već stečena prava ne bi li koliko - toliko olakšali ove teške ekonomske uslove u kojima naša porodica živi i ne bi li na neki način pomogli, mogu da kažem, vrlo hrabrim porodicama koje se danas rešavaju na povećanje svog potomstva, a samim tim poboljšavaju i natalitet naše države. Međutim, ne sviđa mi se jedna činjenica, a to je što se mi danas ovde bavimo jednim vrlo ozbiljnim, rekla bih pre svega socijalnim, zakonom, i nikako, evo već više od godinu dana trajanja Republičke skupštine i Republičke vlade, nismo imali nijedan reformski zakon, a to je, u stvari, preduslov da bi naša deca i naše porodice mogle normalno da žive. To bi bili reformski zakoni koji bi automatski popravili i pokrenuli rad privrede, reformski zakoni kojine bi otpuštali naše roditelje, to je već planirano za ovu godinu, koji ne bi ostajali bez posla i bez ikakvih primanja, nego bi te iste roditelji upošljavali. Oni bi imali priliku da stvore jedan zdrav i normalan ambijent u kome bi mogli da podižu svoju decu i da nam budućnost bude bolja i kvalitetnija, a sa druge strane jednostavno postavljamo pitanje socijalnosti. U tim uslovima mi bi trebalo,odnosno vi kao vladajuća većina da učinite sve olakšice za našu porodicu, svim zakonskim projektima, pa onda i stimulaciju, pa onda, evo, da govorimo da bi to na neki način bio i stimulativniji deo za povećanje i uvećanje broja dece u našoj porodici. Ovako, mi smo se pretvorili u jednu skupštinu koja se bavi, po vašim rečima, reformskim zakonima o tome kako će se rasprodati privreda i to ona privreda koja radi, kako ćemo otpustiti radnike i kako ćemo praviti programe za zbrinjavanje svih onih koji iz dana u dan postaju sve ugroženiji. Zbog toga mislim da i posle godinu dana, da tako kažem, republičke vladavine DOS-a, Republika Srbija sigurno nije krenula pravim putem. Hvala.
Zahvaljujem gospođi Dacin. Reč ima narodni poslanik dr Goran Cvetanović. Sledeći prijavljeni govornik je narodni poslanik Rajko Baralić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nadao sam se da predloženi zakon nije marketinške prirode, ali je očigledno da Predlog zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom upravo to i jeste. Zbog čega to tvrdim? Ako pogledate član 38, možete i sami da vidite da upravo u tom članu piše da danom stupanja na snagu ovog zakona prestaju da važe, i onda se taksativno nabrajaju, pojedini članovi. Iz toga se upravo vidi da je postojeći zakon samo malo modifikovan, tako da je ovaj predloženi zakon trebalo da bude izmena i dopuna zakona. Očigledno je da je ovaj zakon samo restriktivne prirode i ništa više. Krenuo bih od analize koju je Ministarstvo uradilo, odnosno od razloga za donošenje zakona. U obrazloženju piše da je prihvaćen princip univerzalnog sprovođenja mera na celoj teritoriji centralne Srbije, umesto dosadašnjeg razlikovanja nisko i visoko natalitetnih područja i različitih prava prema mestu prebivališta, i to je u redu. Ali, već u sledećem stavu vi sami kažete, ono što je tačno, da u Srbiji ne postoji visoka stopa nataliteta ni u jednoj opštini, tako da taj vaš argument ne stoji, odnosno vi ste ga samim tim negirali. Zatim - stopa nataliteta je ispod potrebne za prostu reprodukciju, broj živorođenih je niži od broja umrlih, pa je prirodni priraštajnegativan. To je apsolutno tačno. Recimo, u Grdelici, gde ima preko 20.000 stanovnika, u 2001. godini je 246 lica umrlo, a 146 beba je rođeno. To upravo pokazuje da ste u tom pogledu u pravu. U pravu ste, zato što jedna prosečna srpska porodica ima 0,9 dece, znači, kao porodica, kao osnovna ćelija društva, nema nijedno dete, dok recimo Šiptari imaju 6,6, skoro sedmoro dece po porodici, tako da je faktički pitanje koliko će 2100. godine biti Srba u Beogradu, a kamoli na rubnim područjima, u Medveđi, ili u nekim drugim krajevima Srbije. Kažete - sredstva potrebna za sprovođenje ovog zakona - a pre svega je činjenica da je ukinuto pravo na materinski dodatak i pomoć za opremu novorođenčeta; vi to analizirate kao potrebu da se sredstva usmere iz jednog dela gde su išla ka drugom, i da faktički za odnosno za primenu novog zakona neće biti potrebna dodatna sredstva. Mene to podseća a vi i sami znate da su negde početkom godine svi penzioneri dobili za 12,5% manje penzije, a onda će od tog istog fonda, znači od tog smanjenja penzija, od tog istog novca biti isplaćene tri zaostale penzije, i onda je Vlada uspešna kako je nadoknadila zaostale penzije, a u stvari to je potpuno ista suma novca, jer je prethodno smanjena, a kasnije tim istim ljudima data. Na kraju, u vašem obrazloženju kažete da novi Zakon o radu, koji je stupio na snagu u decembru 2001. godine, upravo uređuje prava na odsustvo sa rada roditelja ili staratelja, hranitelja ili usvojioca, što je izazvalo teškoće nadležnih državnih organa da zakonito realizuju prava građana. U vreme kada su poslanici DOS-a izglasavali Zakon o radu tada je i ministar Dragan Milovanović bio prisutan, sem što je fizičkiznao da napadne poslanike, a mi ga upozoravali da će taj zakon imati negativne konotacije, vi očigledno niste hteli da nas slušate, a sada i sami u obrazloženju priznajete da taj Zakon o radu i te kako ima negativnosti i proizvodi štetu. Ako krenemo da analiziramo pojedine tačke, recimo član 10, o naknadi zarade za vreme porodiljskog odsustva, odsustva radi nege deteta i odsustva sa rada radi posebne nege deteta, Srpska radikalna stranka predlaže da tu bude i treći stav, odnosno trećičlan, a to je - lica koja nisu u radnom odnosu. Zaista, osobe koje nisu u radnom odnosu, nezaposlene majke i žene koje se bave poljoprivredom, u mnogo težem su položaju, pre svega zbog toga što su im zdravstvene ustanove mnogo udaljene, potrebno je od udaljenih sela doći do zdravstvene ustanove a za to je potreban duži vremenski period i veća materijalna sredstva. S obzirom da su one na nižem egzistencijalnom nivou,sigurno je da je ženama koje se bave poljoprivredom, a žele da budu majke, potrebna stimulacija. Učlanu 11. piše da je potrebno samo pet prosečnih mesečnih zarada, a Srpska radikalna stranka je stalno potencirala da je materinstvo, jednostavno, pravo svake žene, koje treba da se realizuje, a ne socijalna kategorija, i da na taj način samo stimulišete pojedine žene koje žele da budu majke. Takođe, u članu 12. majke koje nisu u radnom odnosu treba sigurno da budu obuhvaćene, jer ne vidim razloge zbog kojih bi tu pravili razlike. Vi ste i sami rekli da ne treba stimulisati prvo dete. Ne bih se složio s tim, a ni Srpska radikalna stranka, zbog toga što postoji generativni period kada žena treba da postane majka, a to je otprilike negde oko 22. godine, a zna se da postoji period od dve godine koji je potreban da se žena vrati u fiziološko stanje, pa treba stimulisati žene da u pravom trenutku postanu majke, a ne da stimulacijom tek kod drugog ili trećeg deteta se ostvari to pravo. Zaista je potrebno da to za sve žene bude potpuno jednako, i za prvo, i za drugo i za treće dete, a očigledno je da ste za treće dete ukinuli dečiji dodatak. Na kraju bih samo rekao - recimo, u članu 24. piše da je naknada troškova boravka u predškolskoj ustanovi za decu ometenu u razvoju, a vi ste u članu 24. stavili da treba samo deo troškova boravka u predškolskoj ustanovi koja se nalazi u mreži da se faktički finansira. I sami znate kakva su to deca, baš iz tog razloga što su ometena u razvoju i zbog toga što je otežana opšta komunikacija sa njima, u sadašnjoj situaciji, kakvo je zdravstvo sada, potrebno je i te kako pomoći toj deci, tako da Srpska radikalna stranka predlaže da ne bude deo troškova nego da svi troškovi budu nadoknađeni.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, a sledeći prijavljeni je narodni poslanik Slobodan Janjić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani novinari, deca zaslužuju svu našu ljubav i svu energiju, bez obzira šta radimo i čime se bavimo. Deca zaslužuju ozbiljniji parlament i ozbiljniju vlast nego što imamo danas vlast i parlament u Srbiji. Predlogom zakona kojim se u koegzistenciji regulišu dva pitanja, socijalno i natalitetno, trebalo bi da se, na način kako to vidi sadašnja vlast u Srbiji, poboljša položaj roditelja, a pre svega materijalni i svaki drugi položaj njihove dece i dece koja treba da budu rođena. Ovo je tema na kojoj se mogu ogledati svi koji žele, ali svi imaju obavezu da pri tom imaju dobru nameru, zato što deca ne treba da budu predmet političkog profitiranja bilo koje stranke i bilo kog pojedinca, jer deca su sama po sebi dovoljan razlog da im se obraćamo sa poštovanjem i sa brigom. Ovaj zakon, koji pokušava da razreši neka od pitanja, može da se kritikuje i treba da bude kritikovan u meri koju mi shvatamo i predlažemo, kako vidimo da se ove stvari i ova pitanja razreše na bolji i korektniji način. S tim u vezi, poslanička grupa Socijalističke partije Srbije nudi 15 amandmana, koji bliže određuju ili poboljšavaju određena prava i određene oblasti u ovom zakonu. U članu 4. postoji nekoliko stavki koje po našem shvatanju ovde ne treba da stoje, a to su prihodi od uticaja na ostvarivanje prava predviđenih ovim zakonom. Mi smatramo i podneli smo amandman da neke od ovih stavki treba brisati. Pre svega se radi o naknadi za telesno oštećenje, o naknadi za tuđu negu i pomoć i nekim drugim stavkama. Ovaj novac država opredeljuje određenim porodicama ne zbog toga da te porodice imaju bolji status od drugih, već da se njihov status ujednači sa statusom drugih porodica. Dakle, ovo je trošak i on podrazumeva da se određenim članovima domaćinstva poboljša status i položaj u samoj porodici, a novorođena deca ne mogu od toga imati praktično nikakvu korist, jer i nije namena ovakvih prihoda u tu svrhu. Sledeća stvar koju ovde želim da kažem odnosi se na član kojim se reguliše limit kada je u pitanju imovina. Smatram da su neuporedive veličine, recimo, broj hektara po članu domaćinstva u porodici u Banatu ili u porodici na kablarskom, jeličkom, golijskom i drugim pobrđima. Tri ili četiri hektara, koliko po ovom osnovu jeste cenzus u dolinama reka, neuporediva je prednost u odnosu na tri-četiri hektara tamo gde zemlja ne može da da određeni prihod. Zato mislim da ova stvar treba da se reguliše drugačije ili da se zakonom reguliše diskreciono pravo organu uprave ili nekom drugom da to može da niveliše u datim okolnostima, a u korist onih koji žive upravo na ovakvim mestima. Bilo je puno reči o tome da je natalitet u vezi sa ekonomskim položajem pojedinaca i porodica. Nažalost, on je uvek obrnuto proporcionalan. Nivo emancipacije žene i nivo emancipacije porodice je takođe obrnuto proporcionalan broju dece u porodici, i o tome je govorio gospodin Veljković, o tome su govorili neki drugi ljudi. Mi ovde treba da se založimo da se razni pokreti poput feminističkih, da se razne sekte koje porodicu kao takvu ne priznaju, onemoguće zakonom, ali i svim drugim sredstvima, jer, poštovana gospodo, samo se u zdravoj i u normalnoj porodici može očekivati normalan priraštaj. Nažalost, veliki broj nevladinih organizacija danas u Srbiji u formi zaštite ljudskih prava afirmiše načela i principe koji su direktno u suprotnosti sa hrišćanskim načelima i koji su direktno u suprotnosti sa tradicionalnim načelima. Mi, naravno, nemamo pravo da ulazimo u ljudska prava na način da se bilo šta nekome zabranjuje, niti to činim ja danas, ali imamo obavezu da ukažemo da se ne može afirmisati u ovoj državi ono što ovoj državi ne donosi ništa dobro. Postoji još čitav niz pitanja koja se ovde mogu napomenuti, o kojima se može govoriti, ali ja ipak želim da kažem da nisam optimista u pogledu nivoa prava koja će dobiti naše porodice i njihova deca, zato što je volumen sredstava ostao isti i u obrazloženju zakona piše da nova sredstva za ova prava nisu potrebna. To znači da se vrši prekompozicija postojećih sredstava iz budžeta Republike Srbije i to znači da će eventualno jedan broj porodica dobiti nešto više finansijskih sredstava, ali već je govorio kolega Petrić i neki drugi da smo na taj način ukinuli neka prava koja smo do sada imali i da smo na ovaj način takođe osporili porodicama u onim krajevima gde je bila niža stopa nataliteta da dobijaju nešto više sredstava nego što je danas ovde prosek. U svakom slučaju, ukoliko Vlada Republike Srbije i uvažena gospođa Matković prihvate neke od ključnih amandmana koje smo mi podneli, moguće je da ćemo se kao poslanička grupa izjasniti za ovaj zakon.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Janjić, a sledeći prijavljeni je narodni poslanik Đura Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, da bismo mi srpski radikali glasali za jedan ovakav zakon moralo se ovom zakonu pristupiti mnogo studioznije i trebalo je da ovaj zakon urade mnogo stručniji ljudi, sa više patriotskih osećanja i razmišljanja za potomstvo Srbije. Prvo što je trebalo uraditi, što je polazna osnova -izjednačiti sve majke i svu decu u ovoj državi, bez obzira na primanja i materijalni status roditelja, koji je promenljiv. Stotine hiljada radnika ste ostavili bez posla. Ti ljudi imaju decu ili tek treba da imaju decu, koju treba školovati i izvesti na pravi put. Da li ti đaci i studenti treba da napuste školovanje jer vi uništavate privredu i otpuštate hiljade ljudi, odnosno njihove roditelje. Nesposobni ste da vodite ovu državu, posebno privredu. Ovaj predlog zakona treba uraditi mnogo bolje, tj. treba ga doraditi. Mnogima od vas iz DOS-a prvo radno mesto je poslanik, član Vlade, pomoćnik ministra, zamenik ministra, savetnik itd.
Kolega Janjiću, molim vas da se vratite na temu.
Pa, jedino ako vi ne slušate, onda sam ja promašio temu.
Da, slušam vas pažljivo i molim vas da se vratite na temu.
Gospodo iz DOS-a, kroz par meseci više nećete zauzimati ta visoka radna mesta, imate po pet, šest i osam meseci radnog staža; treba da počnete da razmišljate kako ćete posle da školujete svoju decu. Posebnu pažnju treba posvetiti majkama, tj. roditeljima i deci na selu. Treba ih makar izjednačiti sa majkama i decom u gradskim sredinama, mada lično mislim da im treba omogućiti nešto povoljniji materijalni položaj, jer su im troškovi odgajanja, školovanja i ne daj bože lečenja dece mnogo veći od porodica u gradu. Na primer, prilikom školovanja ta deca putuju, i prilikom lečenja treba ih voditi do bolnice itd. Posebno je licemerno i neljudski uskratiti dečiji dodatak deci iznad 19 godina koja se redovno školuju. Taj skromni iznos dečijeg dodatka je odlučujući jezičak na vagi konačnog kućnog budžeta kada se donosi odluka u porodici da li će student prve, druge ili treće godine moći da nastavi fakulteta, da to ne izazove glad u porodici. Vama su studenti i đaci potrebni samo u izbornoj trci da za vas gutaju suzavac i ruše vlast. Verujem da ih svime što ste do sada uradili ne treba dodatno motivisati, da vas svi zajedno što pre skinemo sa grbače i pošaljemo na đubrište istorije. Sredstva koja ...
Gospodine Janjiću, molim vas da vodite računa...
Sredstva koja navodno dajete građanima ovim zakonom oteli ste im porezom na dečije pelene, dečiju garderobu, mleko, dečiju hranu, knjige za đake i studente, i visokim školarinama. Od DOS-a gora je samo polovina DOS-a.
Reč ima narodni poslanik Đura Lazić, a sledeći prijavljeni je narodni poslanik Božidar Vučurović.
Poštovani potpredsedniče, uvažena gospođo ministre, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, mislim da je jedan ovakav predlog zakona o finansijskoj podršci porodicama sa decom odavno bio potreban našoj zemlji, s obzirom na problem koji dugo traje, problem bele kuge, odnosno pada nataliteta. Zašto jedan ovako celoviti zakon ranije nije donet, nekoliko reči ću kasnije reći, ali bih se osvrnuo na sam Predlog zakona. Po meni, ovaj predlog zakona predstavlja sintezu odredaba više zakona za nadoknadu po osnovi porodiljskog odsustva, dečijeg dodatka, naknade troškova boravka dece u predškolskim ustanovama i naknade za decu sa određenim oštećenjima i tome slično. Novina u ovom predlogu zakona po meni je roditeljski dodatak koga u neku ruku vidim kao kompenzaciju za umanjena prava porodilja po Zakonu o radu, jer po novom Zakonu o radu ukinuta su prava odsustva porodilja, odsustva majke za treće dete, a po ranijem zakonu bilo je predviđeno odsustvo dve godine. Dakle, čini mi se da se na ovaj način hoće da se kompenzuje to uskraćivanje prava porodiljama za treće dete. Posebno me kao roditelja pogađa član 37, i to poslednji stav, jer svi koji imaju decu na decu gledaju podjednako i vole isto svu decu; poslednji stav člana 37. ovog predloga zakona po meni diskriminiše decu, jer se roditeljski dodatak, koji je nešto vredno i pozitivno i zbog čega treba pozdraviti potez ovog ministarstva i Vladu, odnosi samo na decu koja će biti rođena posle datuma stupanja na snagu ovog zakona. Šta sa decom koja su rođena pre toga? Mislim da bi trebalo na neki način naći modus da bar decu do polaska u školu uvrstimo u ovaj stav zakona, odnosno da budu predviđene nadoknade roditeljskog dodatka. Nećemo tu pogrešiti, mislim da ćemo pomoći mnogim porodicama. I, na kraju, što želim posebno da istaknem i da apelujem na gospođu ministra, da ima u vidu posebno tešku situaciju Srba i nealbanaca sa Kosova i Metohije i na Kosovu i Metohiji koji su, ne svojom voljom, nego voljom terorista i njihovih pomagača, ostali bez posla, posebno mislim na radnike u privredi, ali i drugim institucijama, a imaju decu - mislim da bismo morali kao država da nađemo modus i način da pomognemo tim porodicama, jer ima mnogo primera da ni otac ni majka ne rade, ostali su bez posla, godinama, a imaju decu, nemaju nikakve prihode i nemaju od čega da, pre svega, školuju decu i da obezbede ono što je neophodno. Na početku sam rekao zašto jedan ovako kompletan zakon o pružanju pomoći porodicama sa decom, odnosno ugroženim porodicama sa decom, nije donet, a bilo je potrebe, s obzirom na pad nataliteta i tome slično. Vidite, moramo da se prisetimo minulih godina, žestokih sankcija protiv naše zemlje, kada je privreda teško opstajala, radila, kada smo živeli u zaista jednoj teškoj izolaciji, a i kada bi doneli jedan ovakav zakon, mislim da bi ceo budžet Republike Srbije otišao na Kosovo i Metohiju, odnosno za one korisnike koji ovu državu nisu priznavali kao svoju, ali su i te kako koristili sve ono što je država Srbija davala i na ime socijalne pomoći, i na ime dečijih dodataka, penzija i tome slično. Zbog toga jedan ovakav zakon ranije nije mogao da bude donet, a sada mislim da mogu da se ugrade elementi koji će zaista pomoći ugroženim porodicama sa decom. Hvala lepo.
Za reč se javio narodni poslanik Dragan Marković, predsednik poslaničke grupe SSJ.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, SSJ smatra da ovo što je predložila vladajuća partija znači da je počela politička kampanja. Ne može Vlada Srbije da daje jednokratnu pomoć, jer ovo je nacionalno pitanje i ova pomoć mora biti češća, ako ne svake godine, onda da mesečnu pomoć imaju porodice koje rađaju drugo, treće i četvrto dete. U članu 17. se kaže da će dečiji dodatak ostvarivati samo oni roditelji koji su zaposleni. U ovom zakonu nije predviđeno, ono što traži SSJ, da majke koje žive na selu a rađaju drugo, treće i četvrto dete imaju ista prava kao majke koje rade u fabrikama. Vrlo dobro znamo da je život seljaka veoma težak i da bi poboljšali natalitet na selu, kako bi mladi ljudi mogli da zamene svoje očeve na njivi, moramo da im stvorimo i određene uslove. Takođe, u ovom zakonu nije predviđeno, a mislim da ministar treba da se pobrine, da sve porodice, odnosno svi roditelji, mladi bračni parovi koji rode drugo, treće i četvrto dete, imaju obavezan posao. To nije do sada bilo u praksi; umesto da imaju obavezan posao, roditelji, odnosno otac i majka gube posao, proglašeni su za višak radne snage u pojedinim fabrikama. Konkretno, u Kragujevcu se dešavalo da oba roditelja koji imaju troje i četvoro dece izgube posao. To treba ovo ministarstvo da traži od Vlade Srbije. Takođe je veliki problem - ovde se daje jednokratna pomoć; ta jednokratna pomoć možda će rešiti neke određene probleme, jer to SSJ zna, mi imamo Fond "Treće dete". Fond "Treće dete" je do sada u Srbiji pomogao preko 100.000 porodica. Imamo direktan kontakt sa porodicama i znamo da su u veoma teškoj situaciji. S jedne strane, država gleda da dobije jeftine političke poene na način što će dati 50.000, 90.000 i 120.000 dinara, a sa druge strane opterećuje porodični budžet. Mi znamo, ukoliko se rodi beba, da svako domaćinstvo mora prostoriju u kojoj se nalazi beba da posebno zagreje. Ukoliko se to domaćinstvo greje na struju, onda će ta porodica ući u crveno, a znamo da je cena za one potrošače koji uđu u crveno visoka, da su plate male i da porodice ne mogu da izmire one obaveze koje imaju prema državi. SSJ traži od ministra da već sledeći zakon koji budete predložili uzme u obzironaj problem o kojem SSJ često govori ovde, za majke koje žive na selu, da te majke imaju ista prava kao i majke koje su zaposlene u fabrikama i da poboljšamo natalitet na selu, jer poznato je da sela izumiru. U svim opštinama u Srbiji se dešava da je starosni prosek domaćinstva od 50 godina pa naviše, da su stariji ljudi ostali sami na selu, jer natalitet je mali, njihovi sinovi su ih ostavili, jer život na selu je veoma težak i nisu mogli da žive od poljoprivrede. Na ovaj način bismo motivisali mlade ljude da se bave poljoprivredom i, sa druge strane, da se poveća natalitet u Srbiji. Mislim da je to veoma važno nacionalno pitanje.
Reč ima narodni poslanik Božidar Vučurović, a posle njega narodni poslanik Toma Bušetić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Srbija je danas srećna, Srbija danas peva od sreće i od onog momenta kada se donese ovaj zakon, pa do kraja decembra, a to je devet meseci, Srbijom će zakmečati desetine hiljada beba, jer je naša premilostiva "zemljana vlada", kako kaže David Štrbac, rešila sve probleme dece i porodice. Do sada smo imali jedan Zakon o društvenoj brizi o deci, a sada, bože moj, dva. Naša ljubljena vlada je jedan deo tog zakona odvojila i proglasila ga novim i reformskim zakonom, uvodeći mu samo jednu restriktivnu crtu. Zakon o brizi o deci i porodici ili zakon o bilo kakvoj finansijskoj pomoći uopšte ne zavisi od ministarstva za brigu o porodici, niti od gospođe ministra. Nju su ovde doveli da brani neodbranjivo. Taj zakon zavisi od Ministarstva finansija, Ministarstva rada, Ministarstva prosvete i od svih drugih ministarstava, a jedino ne zavisi od ministarstva za društvenu brigu o deci. Pre nekoliko minuta smo čuli kako je strahoviti pad životnog standarda u poslednjih 50 godina, a pogotovu u poslednjih 10 godina, doprineo padu nataliteta u Srbiji. Meni je jasno da su ovi iz neobaveštene stranke politički neobavešteni, ali mi nije jasno da su dućanski neobavešteni. Pad životnog standarda u poslednjih 10 godina je, što kažu, mala deca, mala deca u odnosu na pad životnog standarda u poslednje dve godine, od kada ste vi na vlasti. Takav pad životnog standarda nije zabeležen od 1945. godine. Hajde da pogledamo kako ste vi poboljšali materijalni položaj porodice. Povećali ste plate dva puta - ista količina novca, a plate veće. To je zbog toga što ste pola radnika otpustili i sada ona druga polovina prima njihov novac. Povećali ste cene osnovnih životnih namirnica od pet do deset puta, komunalnih usluga deset puta. U vreme diktatorske i nedemokratske vlasti za 15 maraka mesečno porodica je imala... (Predsednik: Gospodine Vučuroviću, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda.) Vi me ili ne slušate ili niste tu. Ali, ne treba biti dovoljno mudar, gospođo rudar, pa da se vidi da vam je znanje tanje i tanje, a materija zakonska cela ko španska sela. (Predsednik: Gospodine Vučuroviću, zbog povrede člana 101, a na osnovu člana 103, izričem vam opomenu.) O deci se brine tako što se njihovi roditelji oslobađaju nameta, a vi te namete povećavate; o deci se brine tako što se njihovi roditelji zapošljavaju, a vi ih otpuštate; o deci se brine tako što se njihovim roditeljima daje finansijska stimulacija, a vi je ograničavate materijalnim cenzusom i drugim restrikcijama; o deci se brine tako što nećete dozvoliti da ovakav predsednik Skupštine vodi Skupštinu.
Reč ima narodni poslanik Toma Bušetić, a posle njega narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, hitan postupak za donošenje ovog zakona nije bio potreban, imajući u vidu da će ovaj zakon stupiti na snagu 1. juna. Da je ova tačka dnevnog reda bila i 20. u ovom zasedanju, ona bi stigla na red. Šta nam to govori? Govori nam da čitav ovaj predlog zakona ima jednu političku dimenziju i propagandnu svrhu i da nisu ovde po sredi neke posebno dobre namere. Predlagač zakona ističe da su osnovni ciljevi ovog zakona ublažavanje nejednakosti životnog standarda porodica koje imaju decu i smanjenje troškova roditeljstva. Naravno, to može samo na prvi pogled da bude tačno. Ublažavanje nejednakosti životnog standarda, odnosno rast životnog standarda je mnogo više u funkciji nekih drugih elemenata, a pre svega pokretanje proizvodnje, jačanje izvoza. Naravno, od svega ovoga nema ništa. Od kada je DOS na vlasti industrijska proizvodnja i ne postoji, fabrike su se takoreći ugasile. (Predsednik: Gospodine Bušetiću, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda. Imate konkretan zakonski predlog i ograničite se na tu diskusiju.) Molim vas, sve je ovo tema. Sam zakon ima mnogo manjkavosti. Ako je reč o jedinom pravnom dostignuću, a to su ovi roditeljski dodaci, i oni se odnose samo na decu koja će se tek roditi, tako da će ogroman broj dece i roditelja biti u neravnopravnom položaju. Ovim predlogom zakona ukida se materinski dodatak i pomoć za opremu novorođene dece. I ministar Matković je rekla pre par sati da su sredstva ista, i šta to znači? Uvodimo neka prava, a s druge strane neka druga, već stečena, prava ukidamo - to je, jednostavno, presipanje iz šupljeg u prazno. Za nas su neprihvatljiva i brojna ograničenja, kao što su ograničenja u 4. članu. Ona govore o vrsti prihoda koji će uticati na ostvarenje ovog prava ili svih ovih prava. Tu je reč pre svega o materinskom dodatku, o naknadi za tuđu negu i pomoć, o naknadi za telesno oštećenje, otpremnine itd. Neke kategorije već se ukidaju, a neke su sa veoma simboličnim sredstvima. Krajnje je nekorektno pozivati se na ove vrste prihoda kao ograničenja za ostvarenje svih ovih prava. Neka rešenja se, pak, dupliraju i već su sadržana u Zakonu o radu i u Zakonu o društvenoj brizi o deci. Kada je reč o samom dečijem dodatku, visina tih sredstava je veoma niska. Dečiji dodatak je 900 dinara; ako pogledamo i ovaj član 19, dečiji dodaci su limitirani - gledano za četvoročlanu porodicu, porodice koje imaju preko 11.000 dinara neće imati pravo na dečiji dodatak. Veoma dobro znamo šta sve može jedna porodica da kupi za 11.000 dinara. Skoro ništa. Sa druge strane, ovo malo sredstava uglavnom stiže iz donacija. Znamo da su uslovi za dobijanje donacije sve teži. Jedan od uslova je bio puštanje Šiptara na slobodu. To je ova vlast nazvala dislokacija, transfer, a u stvari prava reč je oslobađanje šiptarskih terorista. Drugi uslov za donacije, koje treba da budu veoma značajne i za ove dotacije, vezan je za izručenje srpskih branilaca haškim dželatima. Ovih dana i sami Amerikanci su priznali da su bombardujući našu zemlju zatrovali vodu, zemlju i vazduh i da će to imati dalekosežne i pogubne posledice po zdravlje našeg stanovništva. Znači, od tih treba da dobijamo donacije. Na kraju, samo regresiranje troškova boravka u predškolskim ustanovama dece iz materijalno ugroženih porodica ići će na teret opština i gradova. Ako su sva ova prava od tačke 1) do tačke 5) poverena Republici, svakako je to trebalo uraditi sa ovom tačkom 6), jer jednostavno u Srbiji ima više od 100 opština koje će veoma teško moći da prate, obezbeđuju i finansiraju ustanove i pojedine funkcije koje im poverava Republika. Kada je reč o ovom zakonu, mi ćemo odlučiti da li ćemo glasati za ili protiv, ali pre svega u funkciji 15 amandmana koje smo podneli na ovaj predlog zakona.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović, a posle njega narodni poslanik Joca Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovim zakonom se želi ispraviti greška koju ste naneli izglasavanjem Zakona o radu, a naročito vezano za porodiljsko odsustvo i ostvarivanje naknade. Kada je životni standard u Srbiji toliko opao i spao na najniže grane, kada 70% porodica živi na granici egzistencije, vi se poigravate sa najvažnijim pitanjima današnjice ove zemlje, a to je populaciona politika, odnosno natalitet. Vi ovaj zakon vezujete za socijalno osiguranje, a u vremenu kada Srbijom vlada najveći zulum prodaje preduzeća i ostajanje bez posla. To je još jedna prevara DOS-ovske vlasti, jer ste radnicima obećali veći životni standard u predizbornoj kampanji, da će fabrike raditi, a ono se desi DOS-ovski sindrom bede i siromaštva. Deca sve više koriste drogušto je pojedincima i mafiji dobro došlo. Dame i gospodo, to uslovljava da dete zavisi od staranja odraslih u dužem razvojnom periodu, a istovremeno i da ono dostigne najviši nivo razvijenosti u ukupnom životnom svetu. Zavisnost od odraslih u procesu odrastanja i osamostaljivanja čine da je presudna podložnost uticaju sredine na jednu od najznačajnijih odluka u razvoju čoveka, u periodu kada se postavljaju temelji njegove ličnosti i kada se mogu pretpostaviti pravci u kojima će se ono razvijati. Danas kada seljaci Mačve štrajkuju, kada su blokirali grad Šabac, jer žele da svojoj deci pomognu, jer pomoći od Vlade i države nema, danas kada 70% porodica u Srbiji živi na poček, ne znam da li je motiv Vlade i ministra za socijalna pitanja to u stvari rešenje. Zbog značaja demokratskog razvitka za obavljanje funkcija stanovišta u najvažnijim oblastima socijalnog i ekonomskog razvoja, populaciono pitanje je pitanje prvog reda ili prioriteta društvenog i državnog interesa, čije rešenje zbog uloge koju ima i razloga za sopstvenim postojanjem država mora da preuzima. Država treba da utvrdi ciljeve razvitka stanovništva i populacionu politiku primerenu njima. Država je jedan od najvećih regulatora društvenih odnosa i procesa i njihovog usmeravanja u pravcu ostvarivanja najnužnijih opštih i zajedničkih potreba i interesa. Dečija zaštita je vid društvene zaštite dece, odnosno socijalne sigurnosti, kojim se, na osnovu solidarnosti i uzajamnosti i razvojnih potreba dece, obezbeđuju i ujednačavaju bitni materijalni uslovi za razvoj sve dece, kao i osnovna socijalna sigurnost dece.Hvala.
Hvala vama. Reč ima narodni poslanik Joca Arsić, a posle njega narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege poslanici, uvažena gospođo ministre, već je dosta toga rečeno, atmosfera je otprilike poprilično opuštena, a koncentracija skoro nikakva. Radi se o jednom vrlo važnom i vrlo značajnom zakonu; svi se zaklinjemo i govorimo o mladima, a čini mi se da im najmanje pažnje poklanjamo danas u ovoj popodnevnoj raspravi, kako sam rekao, o jednom vrlo važnom zakonskom projektu. Normalno nije nov, rešenja u njemu su nova samo u delu kojia se tiče ovog jednokratnog roditeljskog dodatka i to predviđenog za drugo, treće i četvrto dete, sa čim se ja ne slažem. Predlažem da to pravo bude konstituisano sa rođenjem prvog deteta i da ga imaju i drugo i treće i četvrto dete. Kako je predviđeno ovim zakonom da on stupa na snagu 1, juna, i da će se jednokratno početi da primenjuje od juna meseca, a oni koji saznaju za ovo pravo imaće vremena da ga ostvare tek za dve godine, ako je otprilike neko vreme potrebno za rađanje novog deteta najmanje devet meseci. Znači, ta prava će biti konstituisana tek u narednoj, odnosno u narednim godinama, pošto se radi o drugom, trećem i četvrtom detetu. Mislim da je oduzimanje prava prvom detetu nehumano, a pogotovo, ovde je navedena u diskusijama i mogućnost da se desi da se rode dvojke, trojke, pa i četvorke; onda ćemo lišiti dete rođeno kao blizanca, jedno dete ćemo lišiti tog prava, a drugom detetu ćemo to pravo konstituisano ovim zakonom dati. Druga stvar, koja je moja primedba, jeste da ovaj zakon nikako nije smeo da dođe na dnevni red po hitnom postupku, kao i da bude uvršten kao 3. odnosno 2. tačka dnevnog reda. Zato je vrlo malo prostora da se ovaj zakon na jedan kvalitetniji način izuči i da se daju neke primedbe i amandmanskog i suštinskog načelnog karaktera. Ovde se takođe ... slažem se, Mićoviću, da smo glasali, ja nisam glasao i zato imam pravo da to stavim kao primedbu, prvo, predlagaču koji je tako nešto i stavio na glasanje. Normalno je da vi imate većinu, možete da izglasate i da je danas17. novembar, ali on to nije. Prema tome, moje je pravo da o tome govorim. Ono što sam hteo da kažem to je da je dato pravo na dečiji dodatak,od prvog do četvrtog deteta, da je to pravo ovim novim predlogom zakona konstituisano i za porodice koje se bave hraniteljstvom. Znači, dete u hraniteljskoj porodici će ostvariti ovo pravo. Ovo govorim iz iskustva opštine iz koje dolazim. U mojoj opštini, u centru u Miloševcu, za porodični smeštaj dece, trenutno se nalazi oko četiri stotinedece lišene roditeljskog staranja. Sva ta deca se nalaze u selu Miloševac, u poljoprivrednim porodicama. Ovde je ovim zakonom limitirano da ta deca, koja žive u porodicama koje imaju hektar ili pola hektara, odnosno preko jednog hektara, neće moći da ostvare to pravo, a to je selo, to su porodice koje, siguran sam, imaju preko ovog hektara, koje primaju nadoknadu, doduše, zato što drže decu lišenu roditeljskog staranja, preko ovog centra koji vrši nadzor. Ali, kao što sam rekao, deca se nalaze u porodicama i u tim porodicama postoje, ljudi moji, ako hoćete da me slušate, i potpuna usvojenja. To govori o odnosu tog naroda prema toj deci. I pored dece koju imaju, oni usvajaju tu decu i postoji potpuno usvojenje i izjednačavaju ih sa svojom rođenom decom. A mi ćemo ih limitirati ovim delom gde se kaže - ako imaju prihode, pa pored toga i imovinu. Mislim da gospođa ministar ne mora sada, pošto sam propustio da podnesem amandman, na to da odgovori, ali bi mogla o ovome da razmisli i da se na neki drugi način, ili nekom narednom izmenom ili dopunom ovog zakona, omogući svakoj toj porodici da pored hranarine može da ostvari i ovo drugo pravo. Ovde je takođe bilo reči o nekom prethodnom periodu, da to nije bilo uređeno pomenutih 50 godina unazad. Mogu odgovorno da vam tvrdim da su se ljudi odricali prava na nasleđe nepokretne imovine da bi ostvarivali pravo na dečiji dodatak. To govori o tome da je to pravonekada bilo značajno i da je imalo značajnog učešća u prihodima porodice i značajno uticalo na povećanje broja članova porodice. Pored nekih drugih primedaba koje smo izneli, koje su amandmanski rečene, mislim da ćemo imati više vremena kad se govori o amandmanima da obrazložimo neke naše predloge i iskoristiću to vreme, normalno, u tom drugom svom javljanju, po predlogu svog amandmana, da stavim još neku primedbu. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja bih voleo da je neko drugi seo na mesto predsedavajućeg, jer, ako kojim slučajem pomenem španska sela, dobiću opomenu. Dobro bi bilo, ministre, da koristite ove pare što nam otima predsednik Narodne skupštine i da to dajete bilo kojoj deci, bolje to nego da to ode ko zna gde i ko zna na koji način da se utroši. Tako bismo mogli više da pomognemo i da utičemo, pa makar i pod prisilom predsednika parlamenta. Ono što je rekao ministar za ovom govornicom, ili kako već ovi vaši iz ženske mreže, ili ne znam čega, vas nazivaju ministarkom, kako vam je draže, nije baš tačno. Naime, rečeno je u ovom odeljku, koji jeste nov u odnosu na ono što je postojalo ranije u Zakonu o društvenoj brizi o deci, koji se tiče roditeljskog dodatka, tačno se kaže u članu 14. - roditeljski dodatak ostvaruje majka za svoje drugo, treće i četvrto dete, pod uslovom da je državljanin SRJ, ima prebivalište u Republici Srbiji i - sada ide onaj uslov o kome smo mi govorili, o kome je govorio zamenik šefa poslaničke grupe SRS, Tomislav Nikolić, a taj uslov je - ostvaruje pravo na zdravstvenu zaštitu preko Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje. A, šta ćemo sa onima koji ne ostvaruju to pravo, šta ćemo da radimo? Bili ste, ministre, pre neki dan, kao i ja, u mačvansko-tamnavskom kraju, pa ste čuli šta vam kažu seljaci, šta vam kažu poljoprivrednici, oni koji nemaju ili u najvećoj meri nemaju pravo na zdravstvenu zaštitu, zbog nekih mera koje su ranije donošene, suprotno mišljenju i političkom stavu SRS. Šta ćemo da radimo sa svima onima gde treba da podstičemo i ostvarujemo, kako vi kažete u obrazloženju, veći pronatalitetni efekat, a imamo, ne belu kugu, već više nemamo čak ni starijih stanovnika, a kamoli nekog od mlađih ljudi. Kaže se da će umnogome doprineti, valjda, boljoj populacionoj politici i doprineti većem natalitetu to ukoliko se za drugo dete ustanovi 50.000 dinara, treće dete 90.000, a četvrto 120.000 dinara, a šta je sa svim onim obavezama koje su postojale ranije u ime države, u nizu godina, koje više ne postoje, nego mi jednokratno to obavimo i više nemamo nikakvih problema. Pitanje je, i sigurno je da deci i majkama, onima koji moraju da brinu o potomstvu, neće biti lakše i neće biti bolje. Ovde je Živodarka Dacin govorila vrlo precizno, ja ne znam, pravo da vam kažem, žena traži, pa potroši onoliko koliko je potrebno, pošto treba uskoro da mi se rodi drugo dete, te neće potpasti pod ovaj zakon, pošto je juni 2002. godine, ali stvarno ode mnogo novca. Ja ću da se snađem, ma koliko otimala Nataša Mićić, ali ne znam šta će oni ljudi koji nemaju plate, imaju mnogo manje, ili koji su otpušteni sa posla, poput 10, 20, 30, 50.000 građana Srbije, koji su dobili otkaze, koji su krivi samo zato što DOS-ov režim na takav način sprovodi reforme i tim reformama se hvali. I jedna vrlo konkretna primedba - u Zakonu o društvenoj brizi o deci, u onome što je tada predložio Tomislav Nikolić, narodni poslanik SRS, i što je usvojeno, u članu 7. pisalo je sledeće: "Trećim detetom iz porodice sa troje dece, u skladu sa ovim zakonom, smatra se treće i svako naredno dete u porodici iz opštine, odnosno delova opština, naselja, sa negativnom stopom prirodnog priraštaja stanovništava". Mi ovde nigde ne pominjemo peto dete, nema ni tačne definicije šta se pod ovim podrazumeva. A šta ćemo da radimo kada dođe peto dete, da li tu ide negativna diskriminacija ili važe ista pravila kao da je u pitanju treće ili četvrto, ili drugo dete? Toga nema. Dakle, rađajte do četvrtog deteta, a peto dete nemojte slučajno da imate; to je nešto što je potpuno neverovatno, posebno kada imamo u vidu činjenicu da se time ne destimulišu Šiptari zato što se nalaze u potpuno drugom ustavno-pravnom ili zakonodavno-pravnom poretku. Nemamo više tu vrstu problema, nemamo više tu vrstu muke sa kojom bismo morali da se opterećujemo, pa eventualno takve zakone da donosimo, da Srbi ne bi nestali na područjima gde žive. Dakle, nemam ništa protiv toga što Vlada donosi, kako neko reče, marketinške zakone. Svaki zakon je u neku ruku marketinški, ili je dobar ili je loš, na određeni način se u propagandnom smislu odražava u konačnom rezultatu, prema tome kakav će građani odnos imati prema Vladi Srbije, prema DOS-ovom režimu u celini. Ali, ono što mislim to je da bi dobro bilo da Vlada donese jedan zakon koji više nije tehnički, jedan zakon koji nije prepisani zakon, gde doda jedan ili dva člana, da bi neko tek mogao da se pohvali kako stižu novi zakoni. (Predsednik: Vreme.) Vreme srpskih radikala tek dolazi. Dakle, bilo bi dobro, i prošli put smo razgovarali, gospođo ministre, o jednom tehničkom zakonu, o primeni jednog drugog zakona, hajde da vidimo možemo li u makar jednoj oblasti, ako ćete vi da budete iskreniji i korektniji nego većina drugih ministara, da napravimo neku promenu, da bude nešto objektivno i ozbiljno bolje, da vidimo šta tu možemo da uradimo. Ovako, plašim se za svu našu decu, a valjda svi odrasli ljudi, polazim od sebe, žive za decu, nemamo mi više mnogo šta za sebe da živimo; da bismo njima omogućili, da bi bilo više, da bismo strateški razmišljali i omogućili opstanak srpskog naroda i svih ostalih građana Republike Srbije, potrebno je da se prihvate ovakve izmene i da se prihvate amandmani poslanika SRS. Iskoristio bih priliku, pre nego što mi otmete 3.000 dinara, da pozovem građane Kikinde i Severnobanatskog okruga da sutra dođu na veliki miting, narodni miting srpskih radikala, u 15,00 časova, u centru Kikinde. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić, to je poslednji prijavljeni govornik; preostalo vreme poslaničke grupe SPS-a je osam minuta i 10 sekundi. Izvolite.
Hvala. Poštovana gospodo narodni poslanici, ovaj zakon u sebi sadrži dobru ideju u naslovu, kada govori o finansijskoj podršci porodici sa decom. Međutim, preskače niz zaista važnih detalja za razvoj deteta. Onaj ko se iole bavio novcem, potrebnim porodici ili ima porodicu, može da govori o ovim stvarima. Nemam utisak da je ovaj zakon pravljen na brzu ruku, ali imam utisak da u sebi ima marketinški karakter. Kada god su u pitanju deca, u svakom slučaju, daću podršku, bez obzira koliko ovo imalo neki svoj nakaradni pristup u startu. Prva i osnovna stvar je što zakon ne tretira prvo dete u porodici. Čini mi se da je najteža stvar formirati porodicu, dobiti prvo dete i postaviti ga na noge. U finansijskom smislu to predstavlja najteži poduhvat, i čini mi se da je ovde to u zakonu dobro zaobiđeno, mislim pre svega previdom, a poslanička grupa SPS-aje reagovala amandmanima. Očekujemo da će Ministarstvo to usvojiti; jer je zaista neprihvatljivo da se prave različiti tretmani prvog, drugog i trećeg, da ne pričamo o četvrtom detetu, a da ne pitam šta se dešava sa petim ili šestim detetom. Drugo, šta se događa sa porodicama koje su juče dobile treće, četvrto ili peto dete, ili pre mesec dana, ili koje će dobiti četvrto - peto dete u narednih deset dana?! Neće biti tretirane ovde. Ova pomoć ima klasičan jednokratni karakter i nastojanje da se u prvoj fazi potrebe porodice reše na određen način, i mi iz SPS-a to pozdravljamo. Uostalom, kad god se dešava taj čin rođenja u porodici, uvek se nađu i prijatelji i rodbina, nađe se ko će pomoći mladoj porodici da se prvo dete postavi na noge. Da bismo celovito prišli ovoj oblasti zakonsko rešenje, mora da bude plansko, celovito, da tretira različite socijalne kategorije. Ovde nema tretmana različitih socijalnih kategorija - danas, kada se nalazimo u ovoj fazi razvoja društva, imam utisak da nema velike razlike između prosečne intelektualne porodice i prosečne porodice koja živi na selu. Gotovo su im uslovi identični: i jednoj i drugoj porodici uslovi za podizanje dece, za zasnivanje braka, za prva ulaganja u dete su teški; i jednoj i drugoj porodici je teško obezbediti prvenstveno finansijska, materijalna sredstva da krenu sa ovim. Čini mi se da su ovde dati samo segmenti poreske politike i da oni ne obuhvataju celinu rešenja ovog problema. Tretman je po mom mišljenju negativan i neće doneti na pravi način kvalitetno rešenje. Prvo, mislim da smo u poreskim zakonima napravili niz grešaka, a mi smo upozoravali sa ove govornice da bi dečija hrana, dečije pelene, prve osnovne potrebe porodice, dečija odeća i obuća, i sve ono što je neophodno za podizanje deteta trebalo da ima tretman poreskog oslobođenja i poreskog izuzetka. Nismo se razumeli u početku u toj oblasti i to je nepremostiv jaz da bi ovaj zakon u načelu dobio našu podršku. Kroz takva poreska rešenja se apsolutno, možda ne na ovakav populistički način, ovopitanje rešava, ali se apsolutno postavljaju uslovi i izjednačava tretman za svaku porodicu. Snižava se cena pelena, dečije hrane, dečije odeće i obuće. Vi danas imate situaciju, čini mi se, u egzemplaru cena da najveći skok cena ima dečija odeća i obuća. Danas da obezbedi dečiju obuću i odeću za neke porodice predstavlja ekskurziju, a imam utisak da mnogi to i preskaču. Da bi se ovo kvalitetno rešilo potrebno je prihvatiti amandmane Socijalističke partije, koja ima dosta kvalitetne predloge i to predstavlja kvalitetan pomak u ovom predlogu zakona, pa očekujem da to od strane Ministarstva bude i usvojeno. Kada sam malopre pomenuo socijalne kategorije - mi se danas nalazimo u situaciji da oba roditelja ostaju bez posla, da padaju na teret socijale ove države; da se u nezavidnom položaju nalaze seoska, poljoprivredna domaćinstva, iz više razloga; imaju značajna opterećenja. Kako? Evo, sad se nalazimo u fazi prolećne setve i treba da izdvoje ogromna sredstva [[žagor]] samo polako. Pričam o seljačkim gazdinstvima. (Glasovi - tema.) Ovo je tema. Ne znam zašto vama demokratama smeta da pričamo o seljačkom domaćinstvu? Ne razumem. Čim pomenemo seljačka domaćinstva vi se nešto trzate. Da nije zbog ovih protesta kod mene u Mačvi? [[Žagor.]] Pa, naši seljaci su mnogo dobri i vredni, nemojte se sekirati ništa što su isterali traktore [[žagor]] Ali, da se vratim na temu. Da bismo razumeli - oni će imati trošak setve, imaće poresko zaduženje, ogromno za ovu godinu. Samo obaveze za penziono osiguranje po članu će biti preko 11.000. Imaće u proseku od 1.500 do 2.000 maraka, odnosno 1.000 evra zaduženja po tom osnovu. Tek onda dolazi porodica. I, kada kažete - reforme, idemo u novi put itd. vi tražite da država dobije svoje, ali gde je tu porodica! Porodica nekako dolazi pozadi. Gde je mlada porodica? Gde je mladi bračni par koji treba da dobije prvo dete? Nema ga nigde. Ko će njima da pomogne? Tretira se seljačko gazdinstvo koje ima jedan hektar, ili po članu jedan hektar. Preko toga nema ništa. Tretira se katastarski dohodak. Kakav katastarski dohodak? Ovo nije realan katastarski dohodak. On u sebi ne sadrži ništa. On je iracionalna kategorija. I, kada uzmete sve ovo što okupira jednu porodicu, znači prvo buduća egzistencija, ulaganja u proizvodnju, obaveze prema državi, da ne kažemo - obaveze za struju koje će stići u narednom periodu, tek onda, na repu prioriteta, dolaze njene potrebe. Valjda porodicu treba da postavimo na prvo mesto. I ne možemo na ovakav način... (Predsednik: Gospodine Tomiću, zahvaljujem vam se, prekoračili ste vreme.) ... porodicu postaviti na prvo mesto. Mislim da amandmani Socijalističke partije imaju puno smisla i treba krenuti od prvog deteta u porodici, pa i preko četvrtog, jer porodice u Srbiji polako već imaju i po petoro dece. Hvala lepo. [[Žagor.]]
Reč ima ministar za socijalna pitanja, gospođa Gordana Matković.
Ja bih odgovorila na neke primedbe koje su se, čini mi se, najviše pojavljivale ili su po mojoj proceni važne da se na njih odgovori. Znači, mi smo zaključili da, prema Zakonu o ministarstvima, postoji deo Zakon o društvenoj brizi o deci, a odnosi se na predškolske ustanove, koji će sada preći u domen nadležnosti Ministarstva za obrazovanje. Ono što je preostalo, a što je u nadležnosti ovog ministarstva. Smatrali smo da bi bilo pretenciozno da se nazove zakonom o društvenoj brizi o deci, pošto bi on onda morao da pokriva neuporedivo veći broj oblasti. To je bio motiv zbog čega je ovo zakon o finansijskoj podršci, jer obuhvata one delove koji predstavljaju finansijsku podršku porodicama sa decom. Kada je reč o populacionoj politici, naravno, jasno je da u razvijenim zemljama postoji takođe veliki problem sa natalitetom, ali isto tako je iskustvo pokazalo da su one zemlje koje su imale mere populacione politike, koje su pokušavale da se nose sa tim problemom, usporile pad ili su zadržale nivo fertiliteta, a nije došlo do njegovog tolikog sniženja kao u onim zemljama koje nisu imale mere populacione politike, pa su čak neke od tih zemalja uspele i da vrate stopu ukupnog fertiliteta na nivo prostog obnavljanja stanovništva, kao Švedska na primer. Dakle, problem bele kuge je ogroman i on se, kao što sam u uvodnom delu rekla, nikako ne može rešavati samo materijalnim podsticajima, ali pošto je ovo zakon koji se bavi materijalnim podsticajima, onda je taj deo i obuhvatio. Najzad, još jednom da kažem, naravno, bilo bi jako dobro da možemo da imamo veća davanja i da zadržimo sve ono što su bila davanja predviđena prethodnim zakonom, ali mi, kao što znate, kao ministarstvo imamo budžetsko ograničenje, a to je budžet koji je usvojen od strane ove skupštine i mi smo u okviru tog budžeta nastojali da napravimo nešto što je efikasnije, znači u datim ograničenjima. Kada je reč o tome zašto ne prvo dete, dakle ako smo kao koncept imali da se odvoje mere populacione od mera socijalne politike, sa aspekta demografske situacije važno je ili je najvažnije da se podstiče rađanje drugog, trećeg i četvrtog reda, jer ono što analize pokazuju to je da nije problem, kada je reč o Srbiji naravno, nedovoljan broj dece koja se rađaju prvog reda rođenja, a da nažalost jedan deo populacije ostaje izvan odluke da rodi i da tu materijalni podsticaji ne mogu da daju rezultate, jer razlozi zbog kojih neki ljudi ne rađaju ni prvo dete nisu uopšte materijalne prirode. Kada je reč o tome zašto ne pomognemo decu iznad 19 godina -mi bismo imali prostora u budžetu kojim bismo mogli to da podržimo, ali pošto nije bilo ni u prethodnom zakonu, onda nažalost oni koji su stariji od 19 godina, a bez obzira na to što su na redovnom školovanju, neće biti podržani kao ni do sada. Iskreno govoreći, pošto su to ljudi i pošto u stvari nisu deca, smatram da bi bilo mnogo značajnije da se oni podržavaju kroz stipendije, bez obzira da li je reč o poslovnim fondovima, o preduzećima za koja je važno da tu decu vezuju, koja će završiti fakultet i sutra se zaposliti; znači, da se kroz stipendije rešava taj problem, pre nego kroz dečiji dodatak koji, priznaćete, baš za nekog koji ima 25 godina, i da ga dobija, i nije baš nešto što bi bilo važno. Najzad, ovo je jako važno da se precizira, kada je reč o naknadi troškova - znači, to je u stvari za onog koji je korisnik, za roditelja koji ima dete ometeno u razvoju, ono što bi on plaćao, to se nadoknađuje u potpunosti iz republičkog budžeta. Znači, nećemo nadoknađivati ono što opštine već po svojoj funkciji plaćaju, nego ono što je korisnički udeo cene, tako da je to za korisnika besplatno, ako spada u siromašnije porodice.
Ovim bismo završili današnji rad. Sednicu nastavljamo u utorak, 2. aprila u 10,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini. Radi utvrđivanja kvoruma, molim narodne poslanike da ubace identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum i da možemo nastaviti sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Stevan Lilić, Velimir Simonović, Radosav Savatijević, Petar Mišić, Dragan Lazić, Zoran Bošković, Branislav Pomoriški, Biači Anton i Jelena Milenković. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Takođe, saglasno članovima 83. i 84. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije obaveštavam vas da sam na ovu sednicu pozvala predstavnike Centra za slobodne izbore i demokratiju, predstavnike Stalne konferencije gradova i opština Jugoslavije, predstavnike Studentske unije Srbije, predstavnike Saveza studenata Beograda, studente Studijske grupe za ustavno pravo na Pravnom fakultetu Univerziteta u Beogradu, i predstavnike Narodnog pokreta "Otpor". Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O FINANSIJSKOJ PODRŠCI PORODICI SA DECOM (načelna rasprava) Prepustiću vođenje sednice koleginici Gordani Čomić, a pozivam šefove poslaničkih grupa u moj kabinet na sastanak radi konsultacija.