Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Četrnaeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 92 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno da je u sali prisutno 97 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika, te postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Nastavljamo rad. Prelazimo na zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka od 7. do 10. i od 14. do 16. dnevnog reda. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Branko Ružić, prvi potpredsednik Vlade, ministar prosvete, nauke i tehnološkog razvoja; Siniša Mali, ministar finansija; Anđelka Atanasković, ministar privrede; Tomislav Momirović, ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture; Nikola Selaković, ministar spoljnih poslova; Saša Stevanović i Slavica Savičić, državni sekretari; Biljana Vuksanović, državni sekretar; Sonja Talijan, pomoćnik ministra; Dušan Vučković, pomoćnik ministra, Ognjen Popović, vršilac dužnosti pomoćnika ministra; Milutin Đurović i Aleksandar Jović, vršioci dužnosti pomoćnika ministra; Vera Vukićević, vršilac dužnosti pomoćnika ministra; Vladimir Marić, direktor Zavoda za intelektualnu svoju; Ana Tripović, direktor Uprave za javni dug; Olivera Zdravković, načelnik Odeljenja u Ministarstvu finansija; Nebojša Vušurović, načelnik Odeljenja za viznu politiku u Ministarstvu spoljnih poslova i Aleksandra Dragović Delić, rukovodilac Grupe u Ministarstvu finansija. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. i članu 170. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres. Da li predstavnici predlagača žele reč na samom početku? Reč ima ministar Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi predsedavajući, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, poštovani građani Srbije, pred vama su danas predlozi nekoliko zakona koji su za nas izuzetno važni i ja ću vas ukratko upoznati sa svim tim zakonima i izmenama istih i nakon toga ostajem vama na raspolaganju, ukoliko imate pitanja, komentara ili kritika. Ono što je posebno važno, prvi zakon koji je danas pred vama, to je Predlog zakona o tržištu kapitala, jedan potpuno novi sistemski zakon, koji treba da doprinese stvaranju i transparentnijeg i sigurnijeg tržišta kapitala u našoj zemlji, imajući u vidu da naša zemlja poslednjih par godina, čak i uprkos pandemiji Kovida 19, ostvaruje visoke stope rasta naše ekonomije. Naš cilj je, i uvek se borimo za to, to i znate, da iz godine u godinu naša privreda raste što brže. Brži rast naše privrede, naravno, znači i veće plate i veće penzije, dakle, bolji životni standard, više novca u budžetu, više novca i za ulaganje u kapitalne investicije. To je najsigurniji i jedini mogući održivi način rasta naše ekonomije. Zašto je onda važan ovaj Zakon o tržištu kapitala? Naime, sve naše kompanije, čak i država, da obezbede svoje finansiranje moraju da imaju jako i stabilno tržište kapitala, sa jakim institucijama koje garantuju sigurnost ulaganja i s druge strane, da imaju na raspolaganju još veći broj instrumenata na koji način mogu da finansiraju svoj rast i razvoj, dakle, da ne zavise samo o bankarskim kreditima, nego da imaju mogućnost i da na tržištu kapitala, kao u svim razvijenijim zemljama na svetu, ostvare i nađu novac za kupovinu opreme, za otvaranje novih postrojenja, za rast i razvoj, jer rast i razvoj naše privrede u stvari je rast i razvoj naše ekonomije u celini. Četiri su veoma važne stvari oko ovog zakona koje hoću da napomenem. Naime, on podrazumeva jačanje institucija koje regulišu tržište kapitala. Ovde prevashodno mislim na Komisiju za hartije od vrednosti i na Centralni registar hartija od vrednosti. Drugo, ovim zakonom se stvaraju preduslovi ili uslovi da se povežemo i sa Euroclear-om, koji je najvažniji i najveći sistem na osnovu kojeg se trguje ili kupuje akcijama i hartijama od vrednosti kada je čak i država u pitanju. Broj tri, ovaj zakon nam omogućuje i veći i širi dijapazon instrumenata koji će biti na raspolaganju našoj privredi u smislu obezbeđivanja dodatnih izvora finansiranja. Podsetiću vas takođe da smo prošle godine negde u ovo vreme usvojili i novi Zakon o kriptovalutama, koji takođe reguliše ovu oblast i koja je za nas veoma važna, jer opet ne možemo da izbegnemo postojanje kriptovaluta i sve veću popularnost. Na ovaj način obezbeđujemo, takođe, i mogućnost našoj privredi da na više načina obezbedi novac koji joj je potreban za razvoj. Poslednje, što je možda najvažnije, dakle, ovaj zakon je potpuno usklađen sa MiFID II. To su standardi koje investitori zahtevaju od nas da ispunimo kako bi u još većem broju došli u našu zemlju, kako bi investirali i u hartije od vrednosti kada je država u pitanju, kako bi, takođe, investirali i direktno u našu privredu. Usklađen je sa EU normativima i konačno, ovo je, da znate, jedan od reformskih ciljeva koje imamo u dogovoru sa MMF-om, kako bi dodatno podstakli rast naše ekonomije. Dakle, ovo je sistemski zakon, zakon koji će nam u mnogome doprineti razvoju naše ekonomije, obezbeđivanju dodatnih izvora finansiranja i sa te strane očekujem vašu podršku. Ukoliko imate bilo kakvih pitanja, biću i ostajem na raspolaganju. Pred vama je, takođe, i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o elektronskom fakturisanju. Samo jedna izmena je u pitanju, dakle, izmena kada su rokovi u pitanju. Ono što ovaj zakon definiše, obavezu javnog subjekta, odnosno subjekta javnog sektora, da primi i čuva elektronsku fakturu i da izdaje elektronsku fakturu drugom subjektu javnog sektora, dakle, taj rok se sa 31. decembra, odnosno 1. januara naredne godine, pomera na 1. maj naredne godine. Svi ostali rokovi ostaju kako su definisani i u prethodnom zakonu. Dakle, ovo je za nas izuzetno važan zakon, izuzetno važan proces. Zamislite Srbiju početkom 2023. godine, kada se ceo ovaj proces završi, bez papirnih faktura, sve će biti elektronski. Sa jedne strane, to je veoma važno zbog transparentnosti, javnosti, efikasnosti celog sistema, a sa druge strane, to je upravo ono što naša privreda traži. Mi slušamo privrednike, slušamo našu privredu. Uspostavljanjem sistema e-faktura stvaraju se uslovi da se povraćaj PDV vrši u istom danu. Ukoliko se poklope ulazna i izlazna faktura elektronski, poreska uprava vraća privredi PDV, što dodatno doprinosi i njihovoj likvidnosti i sigurnosti. Kažem, to je jedan od najvažnijih zahteva naše privrede. Na ovaj način sistemski rešavamo i taj problem. Želim da uz sistem e-faktura ukažem i na činjenicu i proces tzv. e-fiskalizacije, novog sistema koji se trenutno implementira i od 1. maja naredne godine imaćemo potpuno novi sistem fiskalizacije u primeni u našoj zemlji. Evo, već u ovom trenutku mi smo održali obećanje i držimo ga, naravno, stalno - svake nedelje plaćamo subvencije za sve one koji nabavljaju nove fiskalne uređaje. Preko 50 hiljada privrednih subjekata je već primilo subvencije iz budžeta Republike Srbije. Negde smo za to već utrošili milijardu i po dinara, ali ono što je meni važno je da taj proces polako ide. U ovom trenutku imamo preko 50, što softvera, što fiskalnih uređaja, hardvera, koji su na tržištu već na raspolaganju našoj privredi i koristim ovu priliku da ukažem na to i da pozovem naše privrednike da se prijave za subvencije, da iskoriste to što država daje 100 evra po lokaciji i 100 evra po fiskalnom uređaju svakome onome ko je obveznik nove fiskalizacije, a sa druge strane, da to urade što pre, kako bi napravili i obezbedili bolji i transparentniji sistem. Ne moram da vam govorim koliko ovo znači u borbi protiv sive ekonomije. Ovo jeste jedan od najvažnijih razloga i za uspostavljanje e-faktura i za uspostavljanje novog sistema fiskalizacije. Dakle, borimo se protiv nelegalne ekonomije. Privredi je veoma važno da se izbori sa nelegalnom konkurencijom. Borimo se protiv sive ekonomije, a sa druge strane uređuje i pravimo mnogo transparentniji i sigurniji sistem. Takođe, za ovaj zakon ostajem na raspolaganju za pitanja, ukoliko ih budete imali. Treći zakon koji je danas pred vama je Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o utvrđivanju druge garantne šeme. Iskoristiću priliku samo da vam ukažem na par brojki koje su za nas veoma važne. Kao što znate, kada je krenula pandemija Kovida -19, Republika Srbija, država, je reagovala brzo i efikasno, evo, u ovom trenutku, sa preko osam milijardi evra ukupno, kako bi ublažili negativne posledice Kovida - 19, jedan program ekonomske pomoći prošle godine, dva programa ove godine. Deo tih programa je bio i garantna šema i ta garantna šema je omogućila da država garantuje za kredite koje banke daju preduzećima, tako da smo iskoristili likvidnost koju je bankarski sektor imao da obezbedimo, pak, sa druge strane, likvidnost za naša preduzeća i kao rezultat toga imate mali pad naše ekonomske aktivnosti prošle godine. Ove godine imaćemo rekordan rast od preko 7,4-7,5 odsto, u ove dve godine kumulativno Srbija će imati najviši ekonomski rast od svih zemalja u Evropi. To je rezultat rada svih građana Srbije, ali delimično i delom takođe rezultat garantnih šema koje smo implementirali. Prva garantna šema, odobreno je preko 2,4 milijarde evra, 37.994 kredita sa garancijom Republike Srbije. Toliki broj preduzeća je dobio kredit, dobio podršku preko banaka, sa garancijom države Srbije i to je ono što je i spaslo našu privredu, onemogućilo zatvaranje proizvodnih pogona i sačuvalo radna mesta. Pomagali smo, ako se sećate, isplatom minimalnih zarada, moratorijumom na vraćanje kredita, direktnom pomoći, recimo, za gradske hotele, ali ova garantna šema pokazala se da je pravi pogodak bila i obezbedila je tu preko potrebnu likvidnost našoj privredi. Izmene ovog zakona sažimaju se u jednoj rečenici - ono što želimo da obezbedimo - želimo da obezbedimo onim sektorima, prevashodno ovde mislim na putnički transport, ugostiteljstvo, turističke agencije i hotelijerstvo u gradovima, dakle, oni sektori koji su i dalje najugroženiji i najviše pogođeni pandemijom Kovida - 19, da im omogućimo da ukoliko su po ovoj garantnoj šemi već vratili uredno kredite koje su uzeli, da mogu ponovo da ih uzmu. To je zahtev upravo preduzeća iz tih sektora. Slušajući njih, želimo da im izađemo u susret. Dakle, ovo je velika vest za njih i velika mogućnost da ukoliko su već vratili novac koji su uzeli, da mogu i da imaju pravo da pod istim uslovima uzmu novac ponovo. Sledeći zakon koji je pred vama je zakon, odnosno Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o posebnim ovlašćenjima radi efikasne zaštite prava intelektualne svojine. Dakle, ovo je zakon ispred Ministarstva privrede i ovim rešenjem se predlaže prenošenje nadležnosti za utvrđivanje i postojanje povrede prava intelektualne svojine, a naročito prava na računarske programe, softvere i baze podataka kao sporedne aktivnosti poreske uprava na Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacija, odnosno na tržišnu inspekciju. Inače, ovo je preporuka Međunarodnog monetarnog fonda u sklopu šire reforme poreske uprave, tako da će ova nadležnost poreske uprava, izmenama ovog zakona, preći na Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacija. Pred vama je, takođe, danas i veoma važan Zakon o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između Banke za razvoj Saveta Evrope i Republike Srbije za zajam univerzitetske infrastrukture. Ovo je za nas izuzetno važan zakona. Jedan od naših prioriteta jeste da radimo na jačanju infrastrukture, kada je obrazovanje u pitanju. Ovaj ćemo novac iskoristiti za sledeće projekte, a za izgradnju novih zgrada i postojećih zgrada na sedam fakulteta, i to je ukupno 10.600 kvadrata: Fakultet muzičke umetnosti - izgradnja i opremanje novog objekta za muzičku akademiju i umetnički ples, balet; Fakultet primenjenih umetnosti - izgradnja i opremanje novih objekata; Fakultet likovnih umetnosti - rekonstrukcija i opremanje pet postojećih objekata i dva potpuno nova objekta; kampus tehničkih fakulteta - proširenje Elektrotehničkog fakulteta, izgradnja zajedničkih objekata kampusa, kao i sanacija postojećih zgrada i opreme; fakulteti za geografiju i bezbednost - izgradnja i opremanje potpuno nove zgrade; Biološki fakultet - izgradnja i opremanje nove zgrade. Dakle, 13.000 studenata Univerziteta u Beogradu imaće korist od ovih projekata. Ono što želimo da im obezbedimo su mnogo, mnogo bolji uslovi za učenje, za napredovanje, za obuku, za školovanje. Ono što nama nedostaje, kao što imate priliku da vidite, je radna snaga, jer već otvaramo veliki broj fabrika, otvara se veliki broj radnih mesta, a sa druge strane moramo našim mladima da obezbedimo još bolje uslove za obrazovanje. Upravo ovaj projekat, dakle, upravo ovaj zakon to omogućuje. Mi smo izuzetno ponosni na to što smo uspeli da napravimo ovakav dogovor. Vrednost projekta se procenjuje na 155,2 miliona evra. Dakle, ukupno ćemo toliko uložiti u objekte i infrastrukturu kada je Univerzitet u pitanju. Pred vama je danas i Predlog zakona o potvrđivanju Zajma koji je vezan za izgradnju auto-puta Iverak – Lajkovac, odnosno Valjevo – Lajkovac. Ovo je za nas veoma važan projekat. Kao što znate, jedan od stubova našeg ekonomskog rasta su ulaganja u kapitalne investicije. Iverak – Lajkovac ili Valjevo – Lajkovac je samo jedan od puteva koji se trenutno gradi u Srbiji. Dakle, gradimo ih devet, odnosno 10, što brzih saobraćajnica, što auto-puteva. Nikada se više nije ulagalo u našu putnu infrastrukturu, u železničku infrastrukturu. Kao što znate, krenuli smo i sa projektima izgradnje kanalizacionih mreža po našim lokalnim samoupravama, fabrika za prečišćavanje otpadnih voda. Tako da je ovim projektom, ovim zajmom, ovim zakonom obezbeđeno novca koliko je potrebno da se auto-put Iverak – Lajkovac završi. Sporazum koji je pred vama vredan je 134,3 miliona evra. Dakle, to je 85% ukupnog projekta. Preostali deo investicije obezbeđuje se iz budžeta Republike Srbije. Pred vama je takođe danas i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Kraljevine Kambodže o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih pasoša. Ovim zakonom se predlaže potvrđivanje Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Kraljevine Kambodže o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih pasoša. Državljanima obe države nosiocima važećih diplomatskih ili službenih pasoša ovim zakonom će biti omogućeno da ulaze, prelaze preko teritorije, borave i napuste teritoriju države druge strane bez vize u trajanju do 30 dana. Dakle, uvaženi narodni poslanici, poštovani građani Srbije, par izuzetno važnih zakona je danas pred vama. Ukoliko izglasate Zakon o tržištu kapitala time ćemo dati dodatni podstrek razvoju našeg finansijskog tržišta razvoju, naravno, naše ekonomije. Mislim da je ovaj zajam za izgradnju Univerzitetske infrastrukture izuzetno, izuzetno važan. Pokazuje koliko smo posvećeni jačanju kapaciteta naših mladih i jačanju naših obrazovnih institucija. Da ne govorom više i o projektu završetka auto-puta Valjevo – Lajkovac. Dakle, sve su to sporazumi, sve su to projekti koji su za nas veoma važni. Približava se kraj godine, ali kao što vidite, mi ne stajemo. Dakle, nikada nećemo posustati kada su reforme u pitanju. Idemo sa elektronskim fakturama, idemo sa procesom e-fiskalizacije. Dakle, pravimo izuzetno transparentan proces i fiskalni prostor, da kažem, kada je poslovanje naših preduzeća u pitanju. S druge strane, kada je budžet u pitanju, ne stajemo. Kada su kapitalne investicije u pitanju, malo pre rekoh, ulaganje u univerzitetsku infrastrukturu i sve ono što je neophodno kako bi ubrzali stope rasta naše ekonomije i stvorili preduslove i uslove za još brži rast u godinama koje su pred nama. Hvala puno. Ostajem na raspolaganju za sva pitanja, ukoliko ih budete imali.
Hvala, gospodine ministre. Prelazimo na predstavnike odbora. Prva reč ima predsednica Odbora za evropske integracije, Elvira Kovač. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Predsedništvo, gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, kao što je poznato u cilju jačanja poverenja investitora u domaće tržište i privlačenja stranih investitora izmenjen je Zakon o tržištu kapitala još 2016. godine, ako gledamo samo nekoliko godina unazad. Sa tim izmena, dakle iz 2016. godine, je izvršeno dodatno usklađivanje sa propisima EU koje uređuju zloupotrebe na tržištu, kao i sankcionisanje tih istih zloupotreba. U okviru procesa pristupanja Republike Srbije EU i dve pregovaračke pozicije, pregovaračke pozicije Republike Srbije za Poglavlje 9 – finansijske usluge, kao i za Poglavlje 6 – pravo privrednih društava, Republika Srbija je, između ostalog, preuzela obavezu da izvrši potpuno usklađivanje Zakona o tržištu kapitala kako sa direktivama EU, tako i sa direktivama evropske zajednice kojima se, naravno, uređuje ova tematika, trgovina hartija od vrednosti. Poslednjom revizijom nacionalnog tzv. NPI-a iliti Nacionalnog plana programa za usvajanje pravnih tekovina EU koji je detaljan, višegodišnji plan i program usklađivanja domaćih propisa sa propisima EU. Rok koji je Republika Srbija preuzela na sebe, dakle rok za potpuno usklađivanje sa pravnim tekovinama EU na ovom polju je sada samo što nije istekao iliti je kraj 2021. godine. Mora se naglasiti da je ovaj predlog iliti donošenje ovog Zakona o tržištu kapitala predviđeno i Strategijom za razvoj tržišta kapitala za period od 2021. do 2026. godine. Strategiju je, naravno, donela Vlada Republike Srbije. Kao što smo to čuli u izlaganju uvaženog gospodina ministra, odredbama novog Zakona o tržištu kapitala doprinosi se unapređenju efikasnosti domaćeg tržišta kapitala, većoj transparentnosti, izuzetno značajnoj pravnoj sigurnosti učesnika na tržištu, a pre svega domaćih i stranih investitora. Pojednostavljuje se pristup izvorima kapitala, prvenstveno malim i srednjim privrednim društvima, smanjuje sistemski rizik na tržištu kapitala. Posebno su značajna nova načela i pravila o prospektu koje je potrebno sastaviti, odobriti i objaviti prilikom javne ponude HOV. Pored toga, uvodi se i odredba o založnom pravu na finansijskim instrumentima, propisana je i obaveza investicionog društva da kada pruža usluge davanja investicionog saveta izvrši procenu podobnosti klijenta i primerenosti investicione usluge. Proširuju se i obaveze i ovlašćenja Komisije za HOV prilikom izveštavanja i vršenja nadzora. Ono što je svima jasno da je jedan od osnovnih ciljeva ovog Predloga zakona da se poveća učešće tržišta kapitala u finansijskom sektoru koje trenutno iznosi svega 10%. Spomenula sam dve pregovaračke pozicije u procesu pristupanja Republike Srbije EU za Poglavlje 9 i Poglavlje 6. Kada pogledamo poslednje izveštaje Evropske komisije, koji je kao što znamo objavljen sredinom oktobra ove godine, pročitamo detaljno deo izveštaja koji se odnosi upravo na ove dve pregovaračke pozicije, jasno je da poslednje izveštaje Evropske komisije prepoznaje da je tada već bio u izradi ovaj Zakon o tržištu kapitala koji se nalazi pred nama i da je cilj potpuno usklađivanje sa direktivom o transparentnosti za listirana društva. Izveštaj takođe kaže da je Komisija za HOV zvanično imenovan mehanizam. Sa druge strane, izveštaj Evropske komisije naglašava da je u pogledu tržišta HOV investicionih usluga još uvek nije sprovedeno planirano usvajanje izmena i dopuna Zakona o tržištu kapitala, koje bi uskladile ovaj zakon sa direktivama o tržištu finansijskih instrumenata i direktivom o konačnosti saldiranja u platnim sistemima i sistemima za saldiranje HOV. Takođe se naglašava da su poslednje izmene Zakona o tržištu kapitala, koje su usvojene krajem prošle godine, konkretno 17. decembra 2020. godine, da se ona ne odnose na EU, na bilo kakvo usklađivanje, već se tiču pravila u jedinstvenom prospektu koja se odnose na dužničke HOV. Stoga, kao što smo to naglasili na samom Odboru za evropske integracije, sa stanovišta usklađivanja, mi svakako podržavamo ovaj Predlog. Zahvaljujem.
Zahvaljujem Odboru za evropske integracije. Reč ima predsednica Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, dr Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, kolege poslanici, mi smo na Odboru razmatrali ove Predloge zakona i sporazuma sa velikim zadovoljstvom zato što kada govorimo o novom Zakonu o tržištu kapitala, onda ću vas podsetiti da smo pre par dana imali prilike ovde da izaberemo nov saziv članova Saveta Komisije za HOV i novog, odnosno starog predsednika i na odborima kada smo imali sednice gde oni izveštavaju o svom radu i naravno o svom finansijskom planu, svesni smo toga da Komisija za HOV koja je bila 2012. godine više nije uopšte ista 2021. godine prvo zato što je dobila mnoge nove nadležnosti. Drugo, način na koji funkcioniše uopšte u saradnji sa svojim komitentima i korisnicima njihovih usluga, obavlja se na potpuno jedan moderan način na koji je usklađen očito, sa evropskim standardima. Ovo što je moja koleginica, predsednica Odbora za evropske integracije rekla, oni su se svojim radom bez obzira što je tek danas došao na red novi Zakon o tržištu kapitala, već primenjivali određen evropske direktive i procese i time u stvari, na jedan prirodan način došli do toga da ovakav zakon, koji je inače radila radna grupa u saradnji sa svim privrednim subjektima, sa korisnicima tržišta kapitala, sa NBS Komisija izradila je jedan ovakav predlog naravno u saradnji sa Ministarstvom finansija i kao takav mi ga danas imamo na dnevnom redu. Da vas podsetim da je prvi Zakon donesen 2011. godine i posle toga pretrpeo mnoge promene i očito je bilo potrebe za time, ali u stvari osnovni cilj je da se obezbedi veće poverenje kod investitora da ulažu na tržištu kapitala kad je u pitanju Republika Srbija, ali samim tim i da se podigne berza na jedan viši nivo, onaj nivo za koji su stalno govorili i predstavnici komisije i uopšte korisnici berze da je tzv. plitka berza, odnosno da ne postoje velike transakcije uz pomoć kojih bi na određeni način se pospešio taj promet tržišta kapitala i uspostavila određena berza kada su u pitanju hartije od vrednosti. U međuvremenu naravno vi ste predložili nov Zakon o digitalnoj imovini. Naravno, pratite nove trendove i samim tim i Komisija za hartije od vrednosti je dobila nove nadležnosti u tom delu kad pričamo o zakonima o reviziji, zakonima o računovodstvu. Ono što su u stvari ciljevi ovog zakona da se poveća zaštita investitora, da se obezbedi kvalitetniji tržišni materijal, da se smanje troškovi kapitala kada je u pitanju pristup uopšte kapitalu, da se olakšaju i podsticaji za inovacije koji se javljaju na tržištu kapitala. Mi smo i juče imali jedan zakon koji se odnosi na inovacije. Sve više softverskih firmi, kompanija ulaze u taj sektor kada je u pitanju bankarski sistem, kada je u pitanju protok roba i usluga. Na jedan potpuno nov način funkcioniše i to tržište kapitala i hartija od vrednosti. Kao što vidite, Srbija usaglašava svoje odredbe sa evropskim direktivama i poglavljima za koje mislim ni jedna druga zemlja u regionu ne ide tom brzinom. Kao priznanje tome je i MMF koji je odobrio praktično prvu fazu, odnosno dali svoj zaključak u izveštaju da je Srbija posvećena sprovođenju reformi koje treba da idu još brže i taj put kojim ide pozdravljen je od strane MMF. Srbija pored visokih stopa rasta u ovoj godini sledeće godine zaista je priznato da ono što planiramo da nastavimo sa rastom od 4,5% i smanjenim deficitom od 3% pokazuje se i kroz ove sporazume koje imamo danas na dnevnom redu, pogotovo kada govorimo o kineskoj banci, o kreditu koji iznosi 134 miliona i 300 hiljada evra. To je 85% učešće kineske banke u različitim infrastrukturnim projektima, čuli smo od ministra, onih 15% naravno Srbija učestvuje u različitim projektima, pogotovo za ovaj deo autoputa koji se odnosi na deonicu Iverak-Lajkovac, koja je u stvari veza između dva autoputa. Mislim da je to od velikog značaja što pokazujemo da spajamo i istok i zapad i sever i jug u koridorima. Zbog toga danas kažemo da 10 autoputeva radimo trenutno u Srbiji. Ono što je za nas bilo važno kao članove Odbora to je da uslovi kredita su povoljni i da ono što je najvažnije da je četiri godine od 15 godina grejs period ovog kredita, da je za ne povučena sredstva čak vrlo mala naplata, odnosno stopa od 0,5%, da je tromesečno plaćanje i da je izdata obavezna polisa od 9,5 miliona evra. Što se tiče sporazuma koje Banka Saveta Evrope dala, mislim da je od izuzetnog značaja kada govorimo o univerzitetskoj infrastrukturi. Praktično, poslednjih 50 godina nije urađeno ovako nešto novo, 95 miliona ulažemo u univerzitetsku infrastrukturu, šest podprojekata, 90.600 kvadrata će se izgraditi, rekonstruisati za 13.000 studenata, odnosno za korišćenje preko 100.000 studenata šest institucija koje su od velikog značaja. Ministarstvo prosvete bi trebalo zajedno sa Ministarstvom finansija da opredeli još 60 miliona evra. Ono što je važno da taj kredit naravno ima pet godina grejs period za 20 godina otplate da ide u dve tranše i od ove godine do 2026. godine ćemo ići u realizaciju. Znači, svi su obuhvaćeni i fakultet, Muzička akademija, zatim, Likovna akademija, kampus tehničkih nauka, mislimo da je obuhvaćeno sve ono što Ministarstvo prosvete i nauke treba da pokaže da je Srbija toliko napredovala da jednostavno pored ove zdravstvene infrastrukture, koju smo najvećim delom uradili za vreme pandemije sada dolazi vreme kada zaista treba da se opredelimo brzom rastu i razvoju i inovacijama Srbije i primeni toj i obuci naših kadrova i ono što mislimo je da niste zaobišli ni kulturu, ni tehničke nauke, čak ni Biološki fakultet, ni Hemijski fakultet, što pokazuje da ste sve oblasti kada je u pitanju obrazovanje obuhvatili ovom garancijom kredita. Mislim da Srbija zaista ide dobrim putem kada vidite današnji predlog dnevnog reda. Zbog toga Odbor za finansije poziva sve poslanike da glasaju za ove predloge. Hvala.
Hvala i Odboru za finansije. Reč ima predsednica Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo Jelena Žarić Kovačević.
Hvala vam predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, Dame i gospodo narodni poslanici, danas na dnevnom redu imamo predloge zakone koje je Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo ocenio da jesu u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, od kojih bih ja najpre izdvojila predlog koji se odnosi na mere pomoći i podrške privredi usled negativnog uticaja pandemije bolesti Kovid-19. Svi smo svesni činjenice da je pandemija Kovid-19 loše uticala na evropsku i svetsku privredu. Naravno da je normalno da se posledice osećaju i kod nas. Međutim, iz sednice u sednicu ovde u Narodnoj skupštini mi možemo da vidimo da Vlada Srbije intenzivno radi na ublažavanju negativnih posledica uticaja pandemije, što prema građanima kao fizičkim licima, što prema pravnim licima, odnosno prema privredi Srbije uopšte. Treba podsetiti da smo u jeku korone za samo četiri meseca otvorili dve nove Kovid bolnice u Kruševcu i Batajnici, a onda još jednu u Novom Sadu. Zdravlje ljudi je bilo i uvek će biti na prvom mestu. Na samom početku izborili smo se na tržištu za dovoljan broj respiratora, posle toga smo akcenat bacili na imunizaciju stanovništva i obezbedili više različitih vakcina, od kojih su građani mogli da izaberu i da ih prime naravno besplatno, za razliku od mnogo država i u našem okruženju i u Evropi, a kojima smo mi pomagali određenim brojem doza vakcina ili na taj način što su njihovi državljani mogli da dođu u našu zemlju i da se vakcinišu naravno potpuno besplatno. Sada možemo da govorimo i o leku koji je stigao u Srbiju protiv korona virusa. Pre nekoliko dana smo čuli i predsednika Aleksandra Vučića koji je predstavio lek i rekao da će najpre stići za 50 hiljada ljudi, a onda će stići i za sve ostale kojima je naravno taj lek potreban. Osim toga, vidimo i čuli smo danas i od Siniše Malog ministra finansija da država radi i na sprovođenju mera koje će pomoći našoj privredi na koju je pandemija negativno uticala i smatram da treba u svakom slučaju podržati ovaj predlog. Još jedan predlog koji sam želela danas da istaknem, odnosi se na izgradnju državnog puta Loznica – Valjevo – Lazarevac, što pokazuje da i pored negativnih posledica Kovid 19 mi nastavljamo da u godini koju je obeležila pandemija da završavamo projekte ali i da započinjemo projekte izgradnje naše zemlje. Nismo stali sa izgradnjom puteva, modernizacijom pruga, niti sa projektima u bilo kojoj delatnosti, jer naša država sada ima para, imamo sigurnu državnu kasu, ali naravno imamo i uslova da stanemo iza svakog započetog projekta i da ga dovršimo u predviđenom roku. Predsednik Aleksandar Vučić je na otvaranju radova na izgradnji autoputa Niš – Merdare u dužini od 76,3 kilometra poručio da će to biti put koji je građen za razvoj Toplice i svakako dela Nišavskog okruga, ali i za uspostavljanje boljih odnosa sa Srbima sa Kosova i Metohije i bližih odnosa sa Albancima. Tada je podsetio, ja bih to želela da ponovim, da će se ovog meseca raditi na izgradnji istovremeno čak deset autoputeva, odnosno deonica i to su Fruškogorski koridor, Ruma-Šabac-Loznica, Kuzmin-Sremska Rača, Preljina-Požega, Moravski koridor, Surčin-Novi Beograd, obilaznica oko Beograda sektor B, Požarevac-Gradište-Golubac, Niš-Pločnik i obilaznica oko Kragujevca. Prema tome, smatram da su predlozi zakona koji su danas pred nama dobri, smatram da zaslužuju podršku i pozivam na kraju koleginice i kolege da ih u danu za glasanje podržimo. Hvala.
Zahvaljujem se predsednici Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Reč ima predsednik Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Odbor za privredu je bio mišljenja da predloži Narodnoj skupštini da prihvati predlog zakona u načelu, Predlog zakona o izmeni i dopuna Zakona o posebnim ovlašćenjima radi efikasne zaštite prava intelektualne svojine. Obično kada kažemo da ovakvu materiju reguliše neki zakon, naši građani nisu ni svesni koliko je uopšte ova delatnost o ova zaštita intelektualne svojine jako važna. Nažalost, nisu svesni čak ni oni koji učestvuju u industrijama tzv. kreativnim koje počivaju na intelektualnoj svojini. Na primer, na filmskoj industriji, muzičkoj, softveri, izdavanja knjiga i da ta kreativna industrija ukupno u bruto proizvodu Republike Srbije učestvuje sa oko 5%, što je nešto više od dve milijarde šesto, sedam stotina miliona evra. Ja bih samo hteo da podsetim naše građane kako je to bilo i u ranijem periodu, jer posao Republike Srbije jeste da brine o zaštiti svake svojine, pa i intelektualne, samo da vas podsetim kako je to izgledalo, recimo, za vreme bivšeg režima. Oni koji su tada hteli, da recimo, pogledaju film u bioskopu „Zona Zamfirova“ od Šotre, mogli su da primete da je prilikom produkcije filma uvek postojalo neko obezbeđenje koje je pazilo i na kopije filma i na to da neko od publike odnosno gledalaca ne snima taj film, da bi ga kasnije stavio na neki nosač slike. To je naravno iziskivalo i troškove koje su producenti filma imali, odnosno vlasnici filma na zaštiti svoje intelektualne svojine, a to je u to vreme kao i sada bio posao države da o tome brine. Tako da mene u najmanju ruku čudi, zašto pojedini nosioci naše filmske industrije se ne vrate malo u taj period kada su oni morali da plaćaju privatno svoje obezbeđenje koje će da čuva kopije njihove intelektualne svojine, njihovog filma i napadaju vlast SNS koja je preuzela to, da to radi država. I to radi vrlo uspešno. Ja tu moram da pohvalim i Ministarstvo finansija i Poresku upravu. U poslednje vreme učešće na crnom tržištu intelektualne svojine smanjeno je za oko 10%, a svaki procenat koji se vraća u legalne tokove obezbeđuje oko 1000 novih radnih mesta. Razumem zašto je Poreska uprava insistirala da se ovaj zakon dosledno sprovodi, međutim, kroz rešavanje svih ovih problema uvođenja u sistem potpune zaštite intelektualne svojine, dostigli smo jedan nivo kada nije više potrebno da tako jedan strog organ kao što je Republička poreska uprava, sprovodi ovaj deo zakona pa se to sada prebacilo na Tržišnu inspekciju, odnosno Ministarstvo trgovine i turizma. Nadam se da će naša Tržišna inspekcija ovaj zakon da nastavi da ga sprovodi isto onako uspešno kao što je to sprovodila Poreska uprava. Imamo poverenja u našu Tržišnu inspekciju, znam da se kadrovi u inspekciji ubrzano zanavljaju i da se zapošljavaju mlađi ljudi koji su puni energije, puni znanja, puni pre svega da daju svoj doprinos razvoju našeg društva i Srbije u celini. O tome kako su se neki nezahvalno poneli prema Republici Srbiji po pitanju zaštite intelektualne svojine, govoriću u raspravi u načelu, pa ćemo da postavimo i neka pitanja koja njima mogu biti jako interesantna. Posebno me interesuje jedan drugi deo, a to je, ako sva prava imate da radite, da imate zaštitu države, ostvarite profit, kažite nama narodnim poslanicima i srpskoj javnosti, šta vam to nedostaje u srpskom društvu da prestanete da bez ikakvog argumente napadate i SNS i predsednika Srbije Aleksandra Vučića?
Hvala. Pošto nemamo više predsednika odbora, prelazimo na ovlašćenje predstavnike ili predsednike poslaničkih grupa. Prva reč ima narodna poslanica Misala Pramenković.
Zahvaljujem uvažena predsedavajuća. Poštovani ministre, predstavnici ministarstva, koleginice i kolege narodni poslanici, kao što smo imali prilike da čujemo od ministra u uvodnom izlaganju, pred nama je danas set izuzetno važnih zakona iz nekoliko, možemo reći čak i različitih oblasti. Ja ću se prvo osvrnuti na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o posebnim ovlašćenjima radi efikasne zaštite prava intelektualne svojine. Ako pogledamo zakonsku regulativu koja je na snazi, odnosno važeća u Republikci Srbiji, uočićemo da zapravo predmet zaštite intelektualne svojine jesu duhovna nematerijalna tvorevina koja je kreacija čoveka i u tom smislu možemo reći tu spadaju književna, likovna, muzička dela, različiti softverski programi itd. Intelektualna svojina se zapravo od materijalne svojine razlikuje po tome što se radi o zaštiti apstraktnog koncepta, odnosno proizvoda ljudske kreativnosti. U tom smislu, intelektualna svojina ima svoju vrednost, značaj i ona je nešto što se poseduje, takođe kao i materijalna svojina. Zakonska regulativa koja je štiti je izuzetno važna, budući da imamo tendenciju stalnog porasta ove vrste, možemo slobodno reći kreacije ljudske ili kreativnosti koja je ujedno profitabilna, a sa druge strane, zaista i korisna. Kada su u pitanju svojinska prava, kao i kod materijalne svojine, neophodno je zatražiti dozvolu po pitanju korišćenja određenog produkta ljudskog, tako isto kod intelektualne svojine, neophodno je zatražiti i dobiti dozvolu od autora određenog dela. Osim što je potrebno da se da dozvola podrazumeva se i potrebno je da autor određene kreacije bude potpisan kako bi se ustanovilo i sačuvalo njegovo autorsko pravo. Zakon deli intelektualnu svojinu na dve oblasti, a to su autorska i srodna prava i druga vrsta je industrijska svojina. Pod prvom oblašću autorska i srodna prava, podrazumeva se ili su zaštićeni filmovi, kompjuterski programi i igre, muzički produkti, književna i naučna dela, a kada je u pitanju industrijska svojina, onda se štite različiti žigovi, patenti, čak i geografske oznake itd. Ukoliko se ne varam, zakonska regulativa na nivou Republike Srbije ovu vrstu svojine štiti sa šest zakonskih rešenja i nekoliko podzakonskih akata, što će ovim izmenama i dopunama svakako biti dodatno unapređeno, budući, kako rekosmo da se radi o grani delatnosti koja je stalno u ekspanziji i ona zahteva adekvatnu reakciju same zakonodavne regulative. Malopre spomenuh pitanje autorskih prava u situaciji kada je neophodno da autor određenog dela bude konsultovan, bude odobreno i bude, u najmanju ruku, potpisan. Ukoliko dođe do kršenja ovih prava, autor nekada svoje pravo može zatražiti i dobiti na sudu, međutim u vidu materijalne nadoknade, odnosno obeštećenja. Međutim, složićemo se da ovo nije uvek adekvatna zamena, jer je autoru određenog dela značajnije da bude prepoznatljiv po svojoj kreaciji i da bude potpisan, nego što će kasnije dobiti vid obeštećenja. U tom smislu bi se moralo imati mnogo više senzibiliteta u pogledu korišćenja, recimo fotografija, različitih vrsta video snimaka itd, a veoma često danas mediji, činjenica je, znaju prekršiti ovaj, da kažemo, moralni kodeks u pogledu poštovanja prava onoga koji je i kreirao određenu stvar. Zapravo, konkretno što se tiče samih izmena kod ovog zakona, primećujemo da se, kako čusmo, sa Republičke poreske inspekcije nadležnost prebacuje na tržišnu inspekciju, odnosno na Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacija i na taj način se dodatno treba intenzitet zaštite ove vrste svojine svakako i nastaviti. Dodatno su u sam program intelektualne svojine uvršteni ovim zakonskim rešenjem kompjuterski programi, odnosno softverski programi, koji su danas i te kako prisutni u pogledu grane IT sektora, koji dodatno zauzima sve više maha i dodatno je potrebno sprečiti koliko je moguće pitanje sive ekonomije, odnosno tržišta koje posluje po nelegalnim principima. Kada govorimo o samim idejama, patentiranju, potpisivanju i autorstvu generalno, zanimljivo je možda spomenuti činjenicu da se ideje zapravo i određena dela ili proizvodi ljudske kreativnosti ili kreacije, nisu potpisivali do nekog modernijeg doba, da kažemo, ranije se ideje nisu potpisivale, jer sa druge strane se smatralo da niko neće ukrasti ideju. Danas vidimo da je tržište nemilosrdno, pa i na tom polju je potrebno regulisati određene principe. Sledeće zakonsko rešenje na koje bi se želela osvrnuti jeste pitanje zakona o izmenama i dopunama Zakon o elektronskom fakturisanju. Čuli smo da se uvodi sistem elektronskih faktura i da se rok pomera za nekoliko meseci, ali ovo je izuzetno važan princip gde se predviđaju obuke subjekata javnog sektora u pogledu elektronske fakture. Uvodi se javna lista sistema elektronskih faktura što će privrednim subjektima i javnom sektoru ubrzati poslovne procese. Vidimo da u pogledu mogućnosti povraćaja PDV svakako da će elektronski sistem faktura omogućiti brojne olakšice, ekspeditivniji, transparentniji i efikasniji rad i u tom smislu, dakle, činjenica da će se izbeći svi oni silni papiri u pogledu fakturisanja i mogućnosti da se zagubi ta arhiva. Svakako da podržavamo usled reforme javnog sektora i ovaj vid elektronskog fakturisanja. Pitanje Zakona o tržištu kapitala, još jedno polje koje kao intelektualna svojina stalno u procesu ekspanzije, promena, blagog porasta ili pada, gde treba adekvatno zakonski reagirati. Vidimo da iz ovog zakonskog rešenja zapravo nudi se određena stabilnost, pravna sigurnost privrednim subjektima, kako domaćim, tako i stranim koji će biti na tržištu kapitala, sa druge strane, uređuje se jedinstveno tržište i njihov pravni položaj. Zakon o tržištu kapitala inače prvi put je donet 2011. godine, pre 10 godina i od tada je pretrpeo nekoliko izmena, a svakako da to praksa i zahteva budući da se radi o jako promenljivom, da kažemo, parametrima. Sa druge strane, čuli smo da ovaj vid zakonske regulative predstavlja i usaglašavanje sa zakonima EU u pogledu stabilnosti. Činjenica je da u poslednjih deset godina, odnosno poslednju deceniju globalna ekonomska kriza je uticala na blagu nestabilnost tržišta, kako na globalnom, tako i na domaćem planu i tu imamo određenih promena i zato je neophodno zakonski precizirati i regulisati, dati određenu sigurnost i učiniti atraktivnijem domaće tržište, kako za domaće, tako i za strane ulagače. Pitanje zajma od Banke za razvoj Saveta Evrope u pogledu razvoja univerzitetske infrastrukture jeste još jedno pitanje koje je izuzetno važno. Ulaganje ili investicija u obrazovanje ovog puta u visoko obrazovanje jeste nešto što je veoma značajno, čemu se treba stremiti, težiti i što svakako podržavamo. Vidimo da je u planu da se sedam fakulteta na nivou grada Beograda, odnosno fakulteta koji su u sklopu univerziteta u Beogradu ili u potpunosti adaptira u nekim segmentima ili da se zgrade rade iznova i to će nesumnjivo uticati na kvalitet rada i poboljšanje uveta samog studiranja i rada samih studenata. Ono što bi bila naša sugestija svakako jeste da se ovaj princip razvoja univerzitetske infrastrukture prenese i na druge gradove, univerzitetske gradove u Republici Srbiji, poput Niša, Kragujevca, Novog Pazara, Novog Sada, itd. Dakle, u tom smeru treba delovati, jer investicije u samo obrazovanje je nešto što dugoročno donosi rezultate i što treba i svakako jeste jedan od strateških ciljeva. U pogledu Predloga zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Kraljevine Kambodže o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih pasoša ovo je vid ugovora, odnosno sporazuma koji svakako predstavlja jačanje saradnje između dve države, predstavlja bilateralni sporazum, kao značajan iskorak u pravcu unapređenja političkih odnosa. Osim toga, konkretno ovaj sporazum će olakšati nosiocima službenih i diplomatskih pasoša jedne i druge zemlje, i to u trajanju do 30 dana da bez dodatnih viza i dodatne birokratije mogu boraviti u tom predviđenom periodu na teritoriji obe države. Dakle, i ovaj sporazum svakako zavređuje pažnju i podršku. Pitanje podrške od strane države o samoj infrastrukturi, odnosno privredi u pogledu saniranja koliko je moguće posledica pandemije izazvane virusom Kovid 19, jeste nešto na čemu treba i dalje ustrajati i ukoliko je moguće sam dijapazon, odnosno spektar onih koji su obuhvaćeni određenim vrstama pomoći proširiti. Ovoga puta to su ugostitelji, hotelijeri na gradskom području, druge vrste privrednika, autoprevoznici itd. Više puta smo sa pozicije našeg poslaničkog kluba i naše Stranke pravde i pomirenja ukazivali na to da se treba razmisliti i o različitim vrstama subvencije i pomoći poljoprivrednim proizvođačima, proizvođačima drugih privrednih delatnosti koje možda u određenim momentima takođe su bile ugrožene i osećale posledice aktuelne pandemije. Toliko, zahvaljujem.
Zahvaljujem se ovlašćenoj predstavnici poslaničke grupe Stranke pravde i pomirenja – Ujedinjene seljačke stranke. Sada reč ima predsednik poslaničke grupe SDPS narodni poslanik Branimir Jovanović.
Hvala, potpredsednice. Poštovani ministre, poštovani predstavnici ministarstava, koleginice i kolege, sama situacija od pre 10 i možda malo više godina kada je došlo do kolapsa na svim svetskim berzama i kada se to prelilo i na manje berze, kao što je i Beogradska berza, govori nam koliko je važan Zakon o tržištu kapitala. Od ovog zakona očekujem u budućnosti da stvori jedan takav ambijent koji će poslati pozitivnu poruku i koji će biti pozitivan signal stranim investitorima i koji će povratiti poverenje u ovu vrstu imovine, odnosno u trgovinu ovom vrstom imovine. Cilj je da naš pravni sistem garantuje pre svega sigurnost svim učesnicima na tržištu, da naše tržište postane atraktivnije za investitore, da uslovi za pristup i poslovanje na tržištu budu jasno propisani i da budu lako prepoznatljivi od svih onih koji žele da posluju. Takođe, na ovaj način usklađujemo naše zakone sa pravnim okvirom Evropske unije i samom implementacijom ovakvih pravnih normi koje svuda važe u Evropi i važe u razvijenim zemljama sveta mi ćemo postići to da pristup našem tržištu bude olakšan, da investitori bolje i efikasnije posluju na tržištu. To će naravno sa druge strane i motivisati davaoce da emituju hartije od vrednosti i olakšaće im put da na jedan ovakav način dođu brže i efikasnije do novih finansijskih sredstava koji su neophodni za poslovanje. Sve to dovodi do većeg prometa i do razvoja tržišta kapitala, a nama je važno da radimo na razvijanju jednog konkurentnog, produktivnog, efikasnog tržišta kapitala sa širokim spektrom finansijskih instrumenata i usluga. Podsetiću i da je Vlada Republike Srbije nedavno usvojila Strategiju za razvoj tržišta kapitala, i to za period od 2021. do 2026. godine, i ta strategija treba da stvori dobru osnovu za korišćenje šire lepeze finansijskih instrumenata u korist privrede, ali i u korist stanovništva. Dugoročni cilj je da se smanji zavisnost malih i srednjih preduzeća od bankarskog finansiranja, da se smanji zavisnost takvih preduzeća od državnih subvencija, da se kroz nove finansijske mogućnosti dalje radi na ubrzanju ekonomskog rasta, da se više ulaže u inovativnu industriju i, naravno, sve to treba da doprinese otvaranju novih radnih mesta. Predlog Zakona o elektronskom fakturisanju odnosi se zapravo samo na utvrđivanje novih rokova, na pomeranje rokova koje se odnose na početak primene određenih obaveza koje proizilaze iz zakona. Zakon o elektronskom fakturisanju je već uticao da se poveća vidljivost transakcija koje se obavljaju između subjekata u javnom sektoru, kao i između subjekata u privatnom sektoru. Postupak izdavanja faktura elektronskim putem, kao i plaćanje je mnogo brži, jeftiniji je, a mogućnost greške je svedena na minimum. Prelaskom na elektronsko fakturisanje postižu se uštede, pre svega prilikom korišćenja poštanskih usluga. Kompanije koje izdaju veliki broj faktura, kao što su npr. preduzeća iz oblasti veleprodaje, moraju da računaju na izdvajanje određenih novčanih sredstava samo za ovaj postupak, za ovu proceduru. Elektronsko fakturisanje na ovaj način donosi preduzećima uštedu i do 60%. Ja ću pokazati na jednom slikovitom primeru, npr. ako samo poštanska usluga košta 75 dinara, ako jedno veliko preduzeće izda mesečno hiljadu faktura, jasno dolazimo do podatka da je to 75.000 dinara uštede mesečno, ako govorimo o velikim kompanijama to je mnogo veća ušteda, pomnožimo sa 12 meseci, dolazimo do jedne ozbiljne sume novca na godišnjem nivou koje kompanije mogu imati na raspolaganju da preusmere na neka druga prioritetna pitanja i na taj način da unaprede svoje poslovanje. Još jedana prednost elektronskog fakturisanja je ušteda u vremenu. Ona direktno utiče na povećanje efikasnosti u radu, a naročito se to odnosi na onaj deo privatnog sektora za koji je veoma bitno da primene ovakve metode u poslovanju. Osim arhiviranja i unošenja podataka, vreme se troši i na plaćanje računa, naročito ako se ne koristi elektronsko bankarstvo i znamo svi koliko vremena oduzima fizički odlazak u banku da se plati određeni račun. Iz ugla primaoca, elektronska faktura omogućava značajnu uštedu vremena, podaci se brzo unose, proces plaćanja je olakšan, a pregled svih faktura je jednostavan. Činjenica je i da ovakav način razmene faktura još uvek nije potpuno prihvaćen kod nas, nije prihvaćen ni u mnogo razvijenijim zemljama u onom kapacitetu u kom to može da bude, ali oni koji koriste elektronsko fakturisanje i te kako su do sada upoznali prednosti ovakvog vida poslovanja. Iskustvo pokazuje da je stepen usvajanja e-fakture relativno nizak i varira od države do države, negde od 8% kod onih zemalja koje su relativno skoro usvojile ovakav postupak u poslovanju do 40% kod visokorazvijenih evropskih država. Kada govorimo o strukturi preduzeća, odnosno o malim i srednjim preduzećima, broj razmenjenih e-faktura još uvek nije na visokom nivou, ali ohrabruje podatak da stepen usvajanja je u porastu, iz godine u godinu sve više kompanija i državnih institucija prepoznaje prednosti elektronskog fakturisanja. Radi sticanja jasnije slike, reći ću da je broj razmenjenih e-faktura samo pre pet godina u državama Evropske unije iznosio preko 35 milijardi. Izmene i dopune Zakona o posebnim ovlašćenjima radi efikasne zaštite prava intelektualne svojine podrazumevaju prenošenje nadležnosti sa Ministarstva finansija, konkretno sa Poreske uprave, na Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacija, konkretno na tržišnu inspekciju. Karakteristika vremena u kome živimo jesu svakodnevne inovacije, novi brendovi, drugačiji izgled proizvoda, zaštićeni prehrambeni proizvodi na osnovu određenog porekla, tako da su svi oni nastali kao proizvod ljudskog uma, proizvod ljudskog duha i moderno poslovanje se zapravo zasniva na znanju, na kreativnosti, na marketingu, na uvođenju novih tehnologija i zbog svega toga je važno da se zaštite izumi i inovacije, odnosno da se zaštiti intelektualna svojina. Potrebno je da definišemo najbolji pravni okvir koji će garantovati zaštitu takve vrste da nijedan proizvod ne može biti korišćen u komercijalne svrhe, niti može da se prodaje bez saglasnosti njegovog izumitelja. Pravno regulisanje ove oblasti je važno za svaku državu jer je interes svake zemlje u vremenu u kome živimo da se podrži kreativnost, odnosno sve one tehnologije, odnosno svi oni proizvodi koji su zasnovani upravo na kreativnosti. U vremenu kada se razmene ideja i podataka odvijaju ubrzano važno je da pravovremeno reagujemo, da usklađujemo propise kako bismo uredili oblast koja se odnosi na zaštitu prava intelektualne svojine. Cilj regulisanja prava intelektualne svojine treba da bude stvaranje ambijenta u kome autori štite svoja prava i za to ostvaruju adekvatnu naknadu. Nažalost, brzina kojom se stvara i objavljuje sadržaj na internetu najčešće dovodi do povrede prava intelektualne svojine. Zato insistiramo da ova prava budu nedvosmisleno zaštićena zakonom. Bez saglasnosti nosioca autorskog prava ne sme niko da koristi niti njegova dela, bilo da je u pitanju tekst, fotografija, audio ili video zapis i svako ko preuzme određeni sadržaj mora da ima saglasnost nosioca prava. Interesantan je i podatak da naše kreativne industrije godišnje stvaraju oko 7% bruto domaćeg proizvoda i da je u njima zaposleno preko 100.000 ljudi. Socijaldemokratska partija Srbije, naravno, podržaće izmene i dopune ovakvog zakona. podržaćemo, naravno, i Predlog zakona o utvrđivanju Okvirnog sporazuma o zajmu između Banke za razvoj Saveta Evrope i Republike Srbije, koji se odnosi na projektni zajam – univerzitetska infrastruktura. Mi na ovaj način nastavljamo da ulažemo u obrazovanje, konkretno u visoko obrazovanje. podsetiću da smo pre nekoliko meseci samo podržali jedan projekat koji se odnosi na renoviranje studentskog smeštaja za studentske domove u Beogradu i Nišu. Nastavljamo sada sa istom praksom. Svima je jasno da je nama potrebno više visokoobrazovanih ljudi, da je obrazovanje motor razvoja jednog društva. Podatak je da se oko 40% mladih danas opredeljuje da upiše fakultet, a mi na jedan ovakav način treba da ih motivišemo da taj broj bude što veći, tako što ćemo poboljšati uslove studiranja. Podatak je da se oko 40% mladih danas opredeljuje da upiše fakultet, a mi na jedan ovakav način treba da ih motivišemo, da taj broj bude što veći, tako što ćemo poboljšati uslove studiranja. Na ovaj način mi ispunjavamo našu obavezu i omogućavamo i poboljšavamo pristup univerzitetskom obrazovanju svima, a mi SDPS uvek insistiramo na tome da obrazovanje mora da bude dostupno svima pod jednakim uslovima i da svima obezbedimo jednake šanse da se školuju. Naravno, ovakve investicije su od najvišeg značaja za budućnost našeg obrazovanja, ali i za budućnost naše zemlje. Investicija obrazovanja je jedina sigurna investicija koja se vraća višestruko u budućnosti, ali ne treba tu da se zaustavimo, ono što naš zadatak treba da bude pored toga da obezbedimo kvalitetno obrazovanje za mlade ljude, da obezbedimo i takve uslove da nakon što završe fakultete, da nakon što se školuju imaju adekvatna radna mesta u Srbiji, da svoje znanje primenjuju upravo u našoj zemlji. Podržaćemo i realizaciju projekta koji se odnosi na izgradnju brze saobraćajnice na relaciji Iverak – Lajkovac, ova deonica u dužini od 18 kilometara ima višestruki značaj ne samo za Kolubarski okrug, već i za celu Srbiju. Na ovaj način nastavljamo sa trendom da unapređujemo saobraćajnu infrastrukturu. Svi vrlo dobro znamo koliko je putna mreža važna za razvoj države i da svaki dinar koji se ulaže u saobraćajnu infrastrukturu u budućnosti se višestruko vraća. Na ovaj način pokazujemo još jedan apsekt, a to je da nam je veoma važan ravnomeran regionalni razvoj, tako da su to sve argumenti koji idu u prilog tome da podržimo ovakve predloge zakona. Kao što sam već i rekao, SDPS podržaće, odnosno poslanici će glasati za sve predložene izmene i dopune zakona koji se nalaze na dnevnom redu. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da u vaše i u svoje ime pozdravim Nj.E, prof. dr Mustafu Šentopama, predsednika Velike narodne skupštine Republike Turske Nj.E. gospodina Hamija Askoja ambasadora Republike Turske u Republici Srbiji, Eneza Kaplana, Erkana Akčaja, Ahmeta Kiliča, Mustafu Ezgina, Erla Kavundžua, Pakize Multuejdemir, Ilhamija Ozdžamajguna i Husejina Šahina, narodni poslanik i Velike narodne skupštine Republike Turske, kao i ostale članove delegacije Velike narodne skupštine Republike Turske, koji prate deo današnje sednice sa galerije Velike sale, koji se nalaze u zvaničnoj poseti Narodnoj skupštini Republike Srbije. Molim vas da ih aplauzom pozdravimo. Nastavljamo sa radom. Reč ima Vojislav Vujić.
Hvala vam, gospodine predsedniče. Uvaženi ministre finansija sa saradnicima, nećete mi dozvoliti i ja hoću da iskoristim priliku da pozdravim naše drage prijatelje iz Turske, zato što su oni tradicionalni prijatelji Dragana Markovića Palme, veliki broj turskih zvaničnika i naše poslaničke grupe. Drago mi je što su danas ovde sa nama. Kada pričamo o tačkama na današnjem dnevnom redu, ja bih krenuo o dopuni Zakona o utvrđivanju druge garantne šeme, kao mere dodatne podrške privredi usled produženog negativnog uticaja pandemije bolesti kovid. Zašto krećem od ove tačke dnevnog reda? Zato što je ona nama iz JS najbliža, kako kaže predsednik Dragan Marković Palma, zalažemo se da novac troše građani. Upravo ministre kako ste i vi rekli ovih osam milijardi pomoći su direktna sredstva koja su otišla na račune i građana i privrede. To je najbitniji razlog zbog čega mi i podržavamo Vladu Republike Srbije i sve odluke koje se tiču direktne koristi građana. Danas je na redu i Zakon elektronskim fakturama, Kovid-19 je u mnogim sferama društva uneo totalnu pometnju i stvorio je situacije u kojima smo svi morali da menjamo neke navike, kako životne navike, tako i poslovne navike. To je uticalo kako na realan život, tako i na javni život javnih preduzeća. Ovaj zakon koji danas donosimo, to je jedna velika novina u poslovanju, ali kako sam i rekao u vremenu u kome živimo ovo postaje i pre svega potreba. Niko tačno ne može da kaže šta će da se dešava sa virusom kovida niti da li ćemo u budućnosti da imamo slične probleme, ali ono što je sigurno da ovakav način elektronskog poslovanja elektronskih faktura u mnogome olakšava posao i javnom sektoru i privredi u realnom sektoru. Ono što je za državu bitno, a to je da će država svakako imati bolji uvid u porez na promet, a svakako za sve one koji šalju fakture sve će biti mnogo komfornije i bezbednije zato što će sistem preko koga će da se šalju fakture upravo davati sigurnost svakom ko istu fakturu izdaje. I do sada kada je bilo prilike da se fakture putem mejla šalju, niko nije mogao da tvrdi koliko je to bezbedno, a što se tiče novog sistema bezbednost je zagarantovana. Imamo drastično smanjenje troškova. Znači, nećemo morati da plaćamo skupe poštanske usluge. Sama država preko javnog sektora koja možda i u najvećem broju i šalje ovakve fakture će sigurno napraviti velike uštede. Ono što je bitno za korisnike iz realnog sektora iz privrede, to što će im se mnogo lakše vraćati PDV. Ono što je najbitnije izmena u ovom zakonu, a to je da će primena konačno biti od 1. maja 2022. godine. Ovo je velika reforma za realan sektor i nije lako svakako prihvatiti nešto što je novo. Verovatno će biti nekih otpora u realizaciji i primeni ovog zakona, ali je sigurno da vremenom kad svi budu stekli uvid koliko ćemo koristi svi od ovoga da imamo, da će taj otpor i nestati. Kažem, možda i najbolje u ovom zakonu što se postiže velika ušteda, na kraju krajeva i papira. Mi smo i danas, ministre, za dnevni red dobili ozbiljne materijale, ovo je samo jedna tačka dnevnog reda, ima preko dve i po hiljade strana i ozbiljna količina papira. Razumem i Poslovnik naš da mi moramo da dobijamo ove materijale, ali svakako i mi iz Narodne skupštine trebamo da se trudimo da modernizujemo naš način poslovanja i tako da i mi pravimo uštede kada su u pitanju i velike količine papira koji se troši, jer to direktno utiče na životnu sredinu. Šta raditi sa tim uštedama? Znate, kada neko nađe način kako da uštedi, a dobar primer je za uštedu grad Jagodina i kada ne iskoristite sve benefite koje možete da iskoristite, a jedan od tih primera je recimo, komunalna milicija na koju svaki grad ima pravo. Ja dolazim iz opštine, mi nemamo ni mogućnosti da to koristimo, ali Jagodina je jedan od većih gradova koji ima pravo da iskoristi komunalnu miliciju. Grad Jagodina to ne koristi i to je sličan vid uštede koji ćemo mi da postižemo upravo za primenom zakona o kome sam pričao. A sada kako će taj novac da se troši, to je naravno u konkretnom slučaju u ovom zakonu, vas kao ministra finansija, Vlade Republike Srbije, a kada je u pitanju ušteda po osnovu komunalne milicije, to je odnos grada, gradonačelnika, tamo gde se uštede stvaraju. To je ono što mi stalno ističemo i hvalimo da novac treba da troše građani. Kada je u pitanju Jagodina, jedna od mera je upravo i slanje đaka iz osnovne i srednje škole na letovanje od sedam dana, 50% dece u osnovnoj školi je na taj način prvi put videlo more. Zato ministre, svaki zakon koji je danas na dnevnom redu, a koji se tiče poboljšanja uslova života poslanička grupa JS podržava. Vrlo bitan zakon koji danas usvajamo, to jest izmenu i dopunu zakona koji je usvojen 2011. godine, prvi put, to je Zakon o tržištu kapitala. Velike su mogućnosti pred nama ministre kada je u pitanju tržište kapitala. Beogradske berza je nešto što se u kontinuitetu razvija. Ako budemo realni i ako trebamo da je ocenimo u ovom trenutku, složićete se i vi iz mnogo faktora. Kada je u pitanju naša berza ministre ono što hvalimo i podržavamo to je i vaša insistiranje da se stvari dovode u red i da pokušavamo da se približimo svetskim berzama. Ono što je dobro kada je u pitanju naša berza to smo ove godine napravili konekciju, što je napravljena konekcija sa Atinskom berzom, sa kupovinom tih 12,4% akcija Beogradske berze dostupnije nam je svetsko tržište i građani investitori u Srbiji lakše mogu da plasiraju svoj kapital i da ponude svoje ideje za lakše dobijanje finansija. U okviru pristupanja EU dva poglavlja su direktno vezana za ovaj zakon, to je Poglavlje 9 finansijske usluge i Poglavlje 6 to je pravo privrednih društava. Rok za realizaciju strategiju koju je Vlada usvojila je u periodu od 2021. do 2026. godine. Kada je u pitanju Vlada Republike Srbije apsolutno ispunjavamo sve ono što se od nas traži. Nažalost, konstantno se pojavljuju neki novi uslovi, ali ja sam siguran da će ova Vlada da istraje na tom evropskom putu i da ćemo svi zajedno u nekom bliskom periodu biti još bliži EU. Mnogi pojmovi, iako se vrlo često koriste nažalost nisu poznati većini privrednika u Srbiji. Ja sam i u razgovoru sa svojim kolegama kada smo krenuli od običnih akcija, pa na dalje analizirali sve došli do faktoringa i onda kad krenemo da pričamo o faktoringu ljudi se zbune, nisu sigurni ni da li je to nešto što im ide u prilog ili je to nešto što treba da im stvara opterećenje. Kad pričamo o tržištu kapitala ovo je jedna vrlo bitna stvar, i ministre, predlog poslaničke grupe Jedinstvene Srbije da nađete neki način kako možemo našoj privredi, pre svega malim i srednjim preduzećima, da olakšamo lakši pristup, da ih uputimo i u terminologiju i o mogućnosti koje tržište kapitala Srbije njima stavlja na raspolaganje. Konkretno faktoring je nešto što će direktno da utiče na sve proizvođače, da li je to prehramben proizvod ili bilo koji drugi koji može da ide u izvoz. Naši ljudi nisu sigurni kako mogu da naplate ta potraživanja za robu koju su proizveli u Srbiji i upravo je faktoring jedan od modela kako taj problem može da bude rešen. Kada pričamo o našoj berzi koja je sigurno najdirektnija veza sa tržištem kapitala, meni je nekako najlakše da je uporedim sa nekom velikom pijacom i na toj pijaci postoje oni koji su zainteresovani nešto da prodaju, da nešto plasiraju i tražimo one koji su zainteresovani nešto da kupe. Stabilnost jedne berze ili uopšte jedne privrede, pre svega zavisi od političke stabilnosti, Bogu hvala u Srbiji postoji politička stabilnost i svaka druga bezbednost i to je ono što u mnogome olakšava svakom investitoru da dođe na naše tržište. Kada veliki broj instrumenata je dostupan na tržištu kapitala i ja hoću da pohvalim i izvršnu i zakonodavnu vlast kada je u pitanju digitalna imovina. Mi smo bili jedna od prvih zemalja u svetu koja je usvojila jedan ovakav zakon i digitalnu imovinu prebacila u legalne tokove. Ministre, evo, već pola godine kako se ovaj zakon sprovodi ja bih voleo da dobijemo i neku informaciju kakvi su efekti, da li ima nekih očekivanih efekata od zakona koji je usvojila ova Narodna skupština. Ponavljam to je jedan od zakona koji je vrlo mali broj zemalja usvojio. Zemlje su prvo morale da prepoznaju kakvi su svi benefiti ovakvog poslovanja i kakve koristi ima direktno naša privreda. Kažem da mi iz Jedinstvene Srbije podržavamo svaki korak ka olakšanju rada u domaćoj privredi i dovođenju stranih investitora, što bi Dragan Marković Palma rekao – nisam ministar, ali mogu, znam i hoću da pomognem. Danas na dnevnom redu imamo jedan zakon koji se tiče studenata i konkretno odnosi se na 13.000 studenata. Vi ste malopre pobrojali koje ćemo sve univerzitete da renoviramo i nove kapacitete koje ćemo da napravimo i poslanička grupa Jedinstvene Srbije, koja uvek kaže da su mladi zakon, svakako podržava jedan ovakav zakon. Danas na dnevnom redu imamo i Predlog o potvrđivanju Sporazuma o zajmu koji se odnosi na projekat izgradnje državnog puta Loznica-Valjevo-Lazarevac i deonicu Iverak-Lajkovac. I, sad ministre mi teško da možemo da promenimo onu pesmu „Ide Mile lajkovačkom prugom“, ali više Mile neće morati samo prugom kada budu završenui ovi putevi i autoput Mile može mnogo komfornije da se kreće i autoputem. Tako da ministre što se tiče svih zakona koji su danas na dnevnom redu poslanička grupa Jedinstvene Srbije u danu za glasanje ih podržava. Hvala.
Zahvaljujem se ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe Jedinstvene Srbije. Reč ima ministar finansija.
Hvala puno. Poštovani narodni poslanici, par informacija, koje ste tražili od mene. U ovom trenutku su tri licence za kripto menjačnice u obradi, dakle, zahtevi za tri licence, i četiri izdavaoca tokena, takođe su podnela zahteve za izdavanje licenci, i ja očekujem u par narednih nedelja i prve licence koje će biti izdate, a to je za nas veoma važno. Dakle, taj zakon o kome ste govorili, o kripto valutama, tačno je, bili smo jedna od prvih zemalja, koja je regulisala ovo jedno interesantno i izuzetno rastuće, način finansiranja, i u ovom trenutku, ovo su već konkretni rezultati, i to tržište se razvija. Očekujem sve veći udeo tih transakcija u odnosu na tradicionalne platne transakcije, koje u ovom trenutku dominiraju. Ono što mi je posebno važno, to je vest za sve vas, dakle Beogradska berza, mi veoma intenzivno radimo na strategiji rasta i razvoja Beogradske berze i smatram da je ona pravi instrument, da podrži razvoj našeg finansijskog tržišta u budućnosti. Mi u ovom trenutku i to je veoma važno, radimo na razvoju platforme za trgovanje digitalnim tokenima, koji će biti u implementaciji već naredne godine. Kada govorimo o tokenima, čisto sada, to je jedna od uže stručnih stvari, ali to su tokeni kojima se osnivaju preduzeća i sa kojima se trguju vlasnički udeli u preduzećima, sve ono što se dešava u mnogo razvijenijim zemljama sveta, dešavaće se i u našoj zemlji, upravo preko ove berze, tako da ja očekujem da će ta berza da raste i razvija se od naredne godine, jer su nam veliki planovi i nisam spreman još o tome detaljno da pričam, pošto radimo na tome, ali siguran sam da će ovaj zakon o tržištu kapitala, samo dodatno da doprinese daljem razvoju i rastu Beogradske berze i da potvrdi njeno dominantno učešće i položaj u celom regionu. Kada je region u pitanju, s obzirom na to da ni Beogradska berza a ni mi, ne možemo da ostvarimo potpune efekte našeg razvoja i rasta sami, samo da vas podsetim na ovu inicijativu Otvoreni Balkan, jednu vizionarsku inicijativu predsednika Vučića, a mi smo se juče vratili iz Tirane. Dakle, na sastanku sa našim predsednikom, bio je i premijer Albanije, Edi Rama, i premijer Makedonske vlade, Zoran Zaev, pet izuzetno važnih sporazuma smo potpisali, koji omogućuju slobodan protok ljudi preko granica, dakle prepoznavanje, međusobno prepoznavanje radnih dozvola, brzo izdavanje istih, tako da ćete sada imati priliku da vidite i naše ljude, ali i ljude iz Severne Makedonije, takođe iz Albanije da bez bilo kakve smetnje dolaze i rade, pokrećemo dodatno tržište radne snage i sami znate, a malo pre sam govorio o tome da nam nedostaje radna snaga i za otvaranje novih fabrika i podsticanja i dalje razvoja naše ekonomije, i dodatna radna snaga nam je veoma važna i to su dva sporazuma koje je lično predsednik juče i potpisao. Gospodin ministar Nedimović je potpisao veoma važan sporazum koji se odnosi na međusobno prepoznavanje i usklađivanje fitosanitarnih i veterinarskih sertifikata, nema više čekanja na granicama kada su ti sertifikati u pitanju, da jedna strana ima jedan sertifikat, pa da se on uzorkuje, odnosno da se uzorkuju materijali ili proizvodi zbog sertifikata u Albaniji, pa onda da se isti postupak ponavlja u Srbiji, ili Severnoj Makedoniji. Dakle, toga više nema. Jedan sertifikat, apsolutno prihvatljiv za ceo region, dodatno ubrzanje trgovine, kada je trgovina i promet, ove tri zemlje u pitanju, i konačno ono što je veoma važno, taj sporazum o prepoznavanju ovlašćenih ekonomskih operatera, a trenutno ih u Srbiji ima 29. Dakle, to su kompanije koje su prešle, odnosno prošle već i kontrolu carinskih službi i sve, dakle, mnogo brže mogu da prolaze granice, mogu da promeću robu. To će dodatno doprineti razvoju našeg regiona, zajedno smo mnogo jači. Naravno, srpska ekonomija je dominantna ekonomija u regionu, tako da najveća korist ovoga treba da bude naša ali ceo region od toga ima koristi. Po procenama Svetske banke, ukoliko sve mere implementiramo, mere koje se odnose na otvaranje tržišta kada je region Zapadnog Balkana u pitanju možemo da podignemo naš zajednički regionalni BDP za čak 7%. Veći BDP, naravno, znači bolji životni standard građana Srbije, veće plate, veće penzije, više novca i u budžetu za kapitalne investicije, otvaranje novih fabrika, ali je takođe veoma važan da približi narode u ovom regionu još bliže i da ne gledamo u prošlost, nego da zajedno otvorimo novu stranicu kada je budućnost u pitanju. To je, pogotovo važno za naše mlade da svoje snove ostvaruju ovde u regionu, a da ne odlaze u neke daleke krajeve da to ostvaruju. Dakle, razvoj Beogradske berze je veoma povezan sa današnjim zakonom koji je pred vama, dakle, Zakon o tržištu kapitala. Veliki su nam planovi, pogotovo za regionalno povezivanje, pogotovo za nove instrumente koji će se razvijati, dakle, da damo našim preduzećima, našoj privredi jedan dodatni podstrek da ubrzavaju svoj rast i razvoj, da ubrzavaju, naravno, otvaranje novih pogona, novih radnih mesta. To jeste u osnovi naše politike i to je jedna odgovorna ekonomska politika koju sprovodimo, a ovakva inicijativa kao što je „Open Balkan“ može samo dodatno da doprinese ne samo razvoju regiona, nego prevashodno razvoju naše privrede i podizanju životnog standarda građana Srbije. Ukoliko imate nekih drugih pitanja oko raznih finansijskih instrumenata, pogotovo razvoja berze, na raspolaganju sam da vam odgovorim, pri čemu takvu vest čuvam za narednu godinu kada ćemo imati jasnu strategiju razvoja Beogradske berze upravo zasnovanu na ovom Zakonu o tržištu kapitala o kome danas diskutujemo. Hvala.
Zahvaljujem se ministru finansija. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Savez vojvođanskih Mađara, narodni poslanik Akoš Ujhelji.
Hvala. Poštovana potpredsedniče, predsedništvo, gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa Savez vojvođanskih Mađara će u danu za glasanje podržati set predloga zakona koji se nalazi pred nama. Ja ću se u svom izlaganju kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe osvrnuti na Predlog zakona o tržištu kapitala i o izmenama Zakona o utvrđivanju druge garantne šeme, jer smatramo da se usvajanjem zakona o tržištu kapitala poboljšava tržište kapitala u Republici Srbiji i da se stvara temelj za korišćenje šireg spektra finansijskih instrumenata u korist privrede i proširuje ponuda hartija od vrednosti na regulisanom tržištu, a usvajanjem izmena Zakona o utvrđivanju druge garantne šeme nastavlja se obezbeđenje likvidnosti privrednih subjekata i proces ublažavanja ekonomskih i finansijskih posledica nastalih usled pandemije bolesti Kovid 19. Poštovani narodni poslanici, tržište kapitala u Republici Srbiji nije novi koncept, već ima dugu tradiciju utemeljenu iz perioda razvoja prvih državnih i privrednih institucija u zemlji. Dositej Obradović u svom delu „Mezimac“ prepoznaje trgovinu kao delatnost od istog značaja za organizaciju društva sa naukom i umetnošću. Prvo akcionarsko društvo na teritoriji Republike Srbije osnovano je 1869. godine pod imenom Prva srpska banka, sa većinskim stranim kapitalom. Beogradska berza je osnovana 1895. godine i na evropskom tržištu predstavlja jednu od 10 najstarijih. Značajan period za Beogradsku berzu jeste 1888. godina kada je usvojen novi zakon koji uređuje preduzeća i definiše da se ista mogu osnivati u vidu deoničarskih društava koja neophodna sredstva obezbeđuje emitovanjem deonica. Ovaj zakon je stvorio uslove za ponovni početak trgovanja na berzi u kontekstu organizovanog tržišta hartija od vrednosti. Poštovani narodni poslanici razvijena tržišta kapitala mogu igrati ključnu ulogu u finansiranju ekonomskog rasta, kao i da utiču na finansijsku stabilnost i implementaciju monetarne politike. Okviri koji promovišu pravnu sigurnost i ekonomsku efikasnost dodatno podstiču sposobnost tržištu kapitala da služi realnoj ekonomiji. Utemeljena i likvidna tržišta kapitala doprinose ekonomskom rastu. Na primer, u studiji objavljenoj u decembru 2019. godine Svetska banka potvrđuje da je pronađena snažna korelacija između tržišta kapitala, ekonomskog rasta i ukazuje na povećanu pažnju koja se daje tržištima kapitala kao mehanizmima koji potencijalno mogu pomoći kanalisanju sredstava privrednog sektora za razvoj ključnih strateških sektora privrede od preduzeća do infrastrukture, stanogradnje, malih i srednjih preduzeća, kao i u borbi protiv klimatskih promena. Smatramo da se usvajanjem ovog zakona poboljšava tržište kapitala u Republici Srbiji i da se stvara temelj za korišćenje šireg aspekta finansijskih instrumenata u korist privrede Republike Srbije kroz smanjenje zavisnosti malih i srednjih preduzeća od bankarskog finansiranja i državnih subvencija, ubrzani ekonomski rast kroz nove finansijske mogućnosti, povećanje broja radnih mesta, kao i dodatnu podršku inovacijama. Međunarodno iskustvo i akademska literatura pokazuje da razvijeno tržište kapitala predstavlja osnovnu komponentu finansijskih tržišta i ne treba ga smatrati konkurentnim bankarskom finansiranju, već ga treba tretirati kao njegov dodatak i mogućnost da se preduzećima osigura bolja diversifikacija izvora finansiranja njihove aktivnosti. U stvari, instrumenti tržišta kapitala su znatno bolje dizajnirani za finansiranje rizičnih inovativnih projekata. Diversifikacija izvora finansiranja treba da doprinese smanjenju troškova prikupljanja kapitala, posebno u slučaju malih i srednjih preduzeća. Zahvaljujući dobroj infrastrukturi tržišta kapitala i efikasnom lancu posredničkih institucija koja na njemu rade, ekonomija je u stanju da bolje raspoređuje rizik i kapital, što je čini potencijalno otpornim na šokove. Preporuke razvoju tržišta kapitala u Republici Srbiji u poređenju sa razvijenim ekonomijama sveta su jako uska, raspodela finansijske imovine domaćinstva, niska štednja, niska svest privrednih društava u mogućnosti finansiranja poslovanja i istraživanja putem tržišta kapitala i neadekvatna ponuda domaćih finansijskih instrumenata dostupnim malim investitorima. Uzimajući u obzir da Republika Srbija u prethodnih nekoliko godina doživljava konstantni privredni rast, kao i rast stranih investicija, a utemeljeno i razvijeno tržište kapitala može dodatno da podstakne rast privrednih aktivnosti u Republici Srbiji, kao i standard njenih građana. Značaj tržišta kapitala za ekonomski razvoj država prepoznat je i od strane Evropske unije. Slobodno kretanje kapitala u slobodno kretanje roba, usluga i radne snage predstavlja jednu od ključnih ciljeva iste. Na bazi analize koju je sprovela Evropska banka za obnovu i razvoj, evidentno je da napredna tržišta kapitala efikasnije usmeravaju svoju štednju na tržište kapitala nego što to čini Srbija. Podaci za 2019. godinu govore da u Srbiji svega 2,32% ukupne ušteđevine je usmereno na tržište kapitala. Takođe, na bazi sprovedene analize utvrđeno je da je 58% ušteđevine neiskorišćeno, pa se postavlja pitanje – da li ovi resursi usmeravaju investicije van granica Srbije? Jasno je da bi Republika Srbija mogla da iskoristi ove uštede za unutrašnje reinvestiranje i time doprinese rastu privrede. Osnovni cilj trebao bi da bude da se do 2023. godine, na tržište kapitala usmeri 5% od ukupne štednje i na taj način pozitivno utiče na rast privrede. Odredbama Zakona o tržištu kapitala uređena je javna ponuda i sekundarno trgovanje finansijskim instrumentima, regulisano tržište, multilateralna trgovačka platforma u Republici Srbiji, pružanje investicionih usluga i obavljanje investicionih aktivnosti, uključujući i izdavanje dozvola za rad i uređivanje investicionih društava i drugih učesnika na tržištu kapitala, obelodanjivanje finansijskih i drugih podataka, kao i obaveze izveštavanja izdavalaca javnih društava u skladu sa ovim zakonom, zabrana manipulativnih i drugih protivzakonitih radnji i činjenja u vezi sa kupovinom ili prodajom finansijskih instrumenata, kao i ostvarivanjem prava glasa u vezi sa hartijama od vrednosti koje izdaju javna društva, kliring, saldiranje i registrovanje transakcija finansijskim instrumentima i organizacija i nadležnosti Centralnog registra, depo i kliring hartija od vrednosti i organizacija i regulatorna i nadzorna ovlašćenja Komisije za hartije od vrednosti. Tokom prethodnog perioda Zakon o tržištu kapitala više puta je menjan, prateći zahteve i promene uslova na tržištu, kao i potrebe učesnika ovog tržišta. S jedne strane, globalna kriza u prethodnoj deceniji je uticala i na domaće tržište kapitala. Značajno se smanjio broj učesnika na tržištu, odnosno brokersko-dilerskih društava i ovlašćenih banaka, kao i broj transakcija na regulisanom tržištu, a samim tim i promet na Beogradskoj berzi. Period globalne krize koji se osetio i kod nas ostavio je za sobom kao posledicu urušeno poverenje investitora spremnih da ulažu u ovu vrstu imovine, što je uticalo da imamo skromnu ne samo ponudu kvalitetnog i razvijenog materijala, već i potražnju finansijskih instrumenata. Smanjio se broj javnih društava čijim se hartijama od vrednosti trguje na berzi, a istovremeno je sve manji broj novih društava podnosio zahteve za odobrenje prospekata za javnu ponudu i uključivanje na tržište. Imajući u vidu prethodno navedene probleme u praksi neke od izmena i dopuna ovog zakona imale su za cilj da prošire ponudu hartija od vrednosti na regulisanom tržištu, da pojednostave pristup izvorima kapitala, pre svega malim i srednjim preduzećima, kao i da olakšaju pristup stranim investitorima na domaće tržište. Poštovani narodni poslanici, zahvaljujući novom Zakonu o tržištu kapitala omogućuje se obavljanje takvih finansijskih operacija, otvara se kapija pred takvim finansijskim proizvodima koji do sada nisu ili su delimično bili pristupni na našem tržištu, odnosno na berzi. Na primer, prodaja na kratko, odnosno šortiranje akcija, onda funkcija sredstava kojima se trguje na berzi i koriste se za povezivanje grupe imovine za investitore kojima je pogodnije da poseduju grupu, umesto da kupuju svaku osnovnu hartiju od vrednosti jednu po jednu. Takođe, ovi finansijski instrumenti mogu se koristiti za praćenje ostalih instrumenata na finansijskom tržištu, poput indeksa ili robe. Moguća pojava tzv. zelene obveznice, koje su po definiciji inovativni finansijski instrumenti koji se ne moraju nužno odnositi na prikupljanje kapitala, a ipak mogu imati potencijalno pozitivan uticaj na naše tržište kapitala, je ideja o dužničkom finansiranju za projekte iz oblasti ekologije. Koncept i upotreba zelenih obveznica relativno je nov u finansijama. Što se tiče digitalne imovine, smatram da je važno uvođenje kripto valuta na organizovano tržište kapitala, tačnije uvrštavanje kripto valuta na BELEKS. Poštovani narodni poslanici, poštovani ministre, kada govorim o Zakonu o tržištu kapitala želim da ponovim ono što sam već rekao nekoliko puta. Naime, u Zakonu o budžetu za 2022. godinu ste naveli da potrebna sredstva za finansiranje budžeta deficita planirate obezbediti zajmova domaćih međunarodnih komercijalnih i multilateralnih finansijskih institucija i inostranih vlada kroz emitovanje državnih hartija. Svi mi znamo da građani naše zemlje trenutno mogu kupovati državne papire na veoma komplikovan i skup način. Naš predlog je da pojednostavite kupovinu državnih obveznica kroz Trezor sa minimalni troškovima i bez naknade za vođenje namenskih tekućih računa i bez poreza našim građanima koji su spremni da finansiraju javni dug. Naime, ako je većina javnog duga u rukama naših građana, onda to obezbeđuje stabilnije finansijsko tržište i za vreme ekstremnih događaja, kao što je pandemija, a pored toga minimizira se mogućnost napada inostranih špekulanata na dinar. S druge strane, mišljenja smo da je bolje platiti kamatu našim građanima koji veruju u našu politiku i kupuju državne papire i koji će ih potrošiti u zemlji, nego inostranim spekulantima. Susedne zemlje već praktikuju takve načine kupovine državne papire koji prate inflaciju i plaćaju oko 4% kamate na obveznice koje su indeksirane u evrima. Poštovani narodni poslanici, poštovani ministre, dozvolite mi da kažem par reči o tome kako mi vidimo trgovanje na BELEKS-u i na šta bi trebalo obratiti veću pažnju u cilju povećanja poverenja investitora. Pošto se u prethodnom periodu više puta desilo da većinski vlasnici kompanija godinama nisu isplaćivali dividendu malim akcionarima, samo posle prinudnog otkupa akcija, odnosno onda kada su postali stopostotni vlasnici preduzeća, izuzetno je važno da dajemo veća ovlašćenja Komisiji za hartije od vrednosti u cilju bolje odbrane interesa malih akcionara kako bi mali akcionari dobili dividendu koju su zaslužili zbog držanja određenih papira. Kada govorimo o prinudnom otkupu akcija, moram reći i to da se u proteklom periodu više puta desilo da mali akcionari prilikom prinudnog otkupa akcija od strane većinskog vlasnika nisu dobili realne cene, odnosno akcije su kupljene na osnovu prosečne trgovinske cene koja je bila dosta niža od knjigovodstvene vrednosti akcija. Zbog toga ukoliko nam je cilj, a svakako je naš zajednički cilj da povećamo likvidnost Beogradske berze i da se mali akcionari vrate na berzu, onda ne smemo dozvoliti da mali akcionari pretrpe takve gubitke koji ne proizilaze iz loših vizija, odnosno pogrešnih odluka malih akcionara, već zbog pravne praznine koju iskorišćavaju veliki vlasnici i obaraju cene akcija na tržištu. Zbog toga smo mišljenja da zakone treba promeniti u pravcu da kada većinski akcionar odluči da pokrene prinudni otkup akcija onda isplati najvišu moguću cenu malim akcionarima koji su držali papire ponekad i više od jedne decenije. Pored navedenog, na likvidnost beogradske berze utiče i to da akcionari koji su pretrpeli kapitalni gubitak, na primer zbog prinudne prodaje, imaju pravo na prebijanje kapitalnog gubitka sa kapitalnim dobitkom u roku od pet godina od nastanka kapitalnog gubitka. Mišljenja smo da vremenski interval prebijanja treba produžiti sa pet godina na deset, jer bi u tom slučaju ohrabrili investitore koji bi uložili više sredstva u hartije od vrednosti. Poštovani narodni poslanici, poštovani ministre, naša poslanička grupa pozdravlja Predlog izmena Zakona o utvrđivanju druge garantne šeme, jer je njegov prevashodni prioritetni cilj doprinos ublažavanju ekonomskih i finansijskih posledica po privredu Republike Srbije nastalih usled pandemije Kovid 19, izazvane virusom SARS-CoV-2. Smatramo da je izuzetno važno da se izmenom omogućava povećanje maksimalnog iznosa kredita najugroženijim sektorima, čije je poslovanje u najvećoj meri ugroženo merama za suzbijanje epidemije, a to su pre svega sektori putničkog transporta, ugostiteljstva, hotelijerstva i turizma. Zahvaljujući prethodnoj uredbi i zakonu značajno je povećan dinarski deo plasmana, što je rezultiralo rastom dinarskih kredita privredi, odnosno padom kamatnih stopa na dinarske kredite. Rast u kreditnoj aktivnosti doprinela je i niska i stabilna inflacija, kao i mere Narodne banke Srbije u cilju podrške procesu dinarizacije. Da sumiram, kao što sam već naglasio na samom početku svog obraćanja, poslanička grupa Savez vojvođanskih Mađara će u danu za glasanje podržati predložene zakone i zbog toga jer su u proteklim godinama, zahvaljujući najpre donacijama Vlade Mađarske privrednici u Vojvodini ostvarili ogromne investicije i sa tim paralelno su podigli investicione kredite i svoje kompanije stavili u hipoteku kod domaćih banaka. To znači da bez ovih vidova kredita većina pomenutih privrednika ne bi pribavila dodatna sredstva za likvidnost i za nastavak investicija, pogotovo sa tako dobrim uslovima koje krediti sa garantnom šemom obezbeđuju i zbog toga bi imali dosta finansijskih poteškoća. U danu za glasanje podržaćemo i ostale predloge zakona koji se nalaze na dnevnom redu tekuće sednice. Hvala vam na pažnji.
Hvala, gospodine Ujhelji. Reč ima ministar Mali. Izvolite.
Poštovani gospodine Ujhelji, hvala vam puno na vašim komentarima i sugestijama. Ja sam zamolio i mog saradnika da se čujemo još tokom današnjeg dana, da se u narednih par dana vidimo. Ova ideja da se našim građanima omogući lakše ulaganje u državne hartije od vrednosti je sjajna ideja. To upravo i jeste deo ove strategije, malo pre sam o tome govorio, razvoja naše Beogradske berze, da jednostavno imamo mnogo veći broj instrumenata, ne samo za našu privredu, nego i za naše sugrađane. Prihvatam već sada javno tu vašu ideju, a o ostalim idejama da porazgovaramo još jednom i da naredne godine pred građane Srbije izađemo sa jasnom vizijom razvoja Beogradske berze, njenom ulogom u daljem razvoju tržišta kapitala i podsticanju razvoja naše ekonomije generalno. Dakle, da to više ne bude pasivna institucija kao danas, nego aktivna institucija. Onda ćemo zajedno te predloge i predstaviti građanima Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima zamenica predsednika poslaničke grupe SPS, Snežana Paunović.
Zahvaljujem, potpredsedniče. Poštovani ministre i uvaženi predstavnici ministarstva, koleginice i kolege poslanici, važan set finansijskih i privrednih zakona je danas pred nama i negde ne mogu a da ne primetim da, kada bismo izmerili vreme koje ste proveli u Skupštini, ministre, bilo bi duže nego kod određenih poslanika, ali ne zato što želim da vas pohvalim, nego zato što mislim da je Vlada Srbije time pokazala u stvari koliko je važno u teškim vremenima kakva su ova koja su iza nas, a ne čini mi se da neće biti relaksiranija ni ova koja su ispred, voditi računa pre svega o kvalitetu života građana. Set zakona koji je danas pred nama tiče se isključivo i pre svega njih. Najpre ću da se osvrnem na novi Zakon o tržištu kapitala. O njemu se mnogo govorilo, i vi u uvodnom izlaganju i moje uvažene kolege i zaista mislim da je jako važan. Podržavajući ovaj predlog zakona, mi kao poslanička grupa SPS želimo da podržimo taj cilj koji se vidi i koji se želi postići njegovim usvajanjem, a to je usaglašavanje našeg zakonodavstva pre svega sa zakonodavstvom EU, opredeljenost Srbije da intenzivira privredni rast i dalje unapređuje svoj položaj atraktivne i pre svega investicione destinacije, što podrazumeva i kvalitetnu uređenost tržišta kapitala odnosno tržišta hartija od vrednosti. I u ovom sektoru u tom smislu idemo ka našem glavnom spoljnopolitičkom cilju, odnosno punopravnom članstvu u EU. Naravno, ne mogu a da ne pomenem da je prošle nedelje EU donela odluku da otvori klaster četiri u pregovorima sa Srbijom, koji sadrži četiri pregovaračka poglavlja i to Poglavlje 14 - transportna politika, Poglavlje 15 - energetika, 21 - transevropske mreže i jedno od, čini mi se, najzahtevnijih poglavlja, Poglavlje 27 - koje se odnosi na životnu sredinu. Sve ovo pokazuje i govori u prilog tome da je Srbija na dobrom putu u pogledu sprovođenja reformi društva. Ali, da se vratim na tržište kapitala. Segment finansijskog tržišta na kome se trguje pre svega finansijskom aktivom sa rokom dospeća dužim od jedne godine i ono je od vitalnog značaja za razvoj svake privrede. Prvi put smo doneli jedan ovakav Zakon o tržištu kapitala 2011. godine. Jedan takav pravni okvir karakterističan je za početne faze pre svega razvoja tržišta kapitala. Iz svega što ste rekli da se zaključiti da ste predlaganjem ovog novog zakona zapravo, da je on posledica jedne strategije o razvoju berze i biće mi zadovoljstvo da u sledećoj godini, tako kako ste najavili, i čujemo šta su planovi i kojom brzinom ćemo napredovati u ovom delu. Zakon o tržištu kapitala predstavlja jasnu sliku, pre svega, opet kažem, opredeljenosti naše zemlje za razvijanjem finansijskog tržišta i potrebe da se uvedu rešenja koja su u skladu sa pravnim tekovinama EU u ovoj oblasti. Ali, cilj usklađivanja pre svega jeste, kada je reč o Predlogu zakona o tržištu kapitala, postizanje većeg stepena zaštite investitora i pravne sigurnosti uvođenjem opšte prihvaćenih evropskih standarda i mera na domaće tržište. Jasno je da je povećanje stepena zaštite investitora stimulativno i da će tako uticati i na povećanje broja učesnika na tržištu kapitala. Motiv donošenja novog zakona, rekli ste i sami, jeste da se razvije to konkurentno i visoko efikasno, produktivno ali i transparentno tržište kapitala, sa jednim širokim spektrom finansijskih instrumenata i usluga, koje će biti uporedivo pre svega sa vodećim regionalnim i evropskim finansijskim tržištima. I o tome ste govorili. Kada je region u pitanju, nemam nikakvu dilemu da smo u prednosti u odnosu na ozbiljan broj zemalja, ali, zašto da ne, da ambicija ide i ka zemljama koje su članice EU. Svi strani investitori će sada moći na brz i vrlo efikasan način da ulažu u domaće hartije od vrednosti i u srpsko tržište kapitala i povećanjem dostupnosti, pre svega, domaćih hartija od vrednosti i stranim investitorima smanjujemo troškove finansiranja i obezbeđujemo bolju diversifikaciju investitora koji ulažu u domaće hartije od vrednosti. Na taj način se unapređuje i razvija negde tržište kapitala. Drugi zakon koji je jako važan, budući da je pandemija Kovida - 19, nažalost, naša nova realnost i sve više se nazire potreba za podrškom u očuvanju stabilnosti finansijskog i privrednog sistema, svakako ću se baviti i Predlogom zakona o utvrđivanju Druge garantne šeme kao mere dodatne podrške privredi usled produženog negativnog uticaja pandemije Kovid - 19. Ako se ne varam, ili kod rebalansa ili kod predloga budžeta, imali smo i pretpostavke da će to tako izgledati, da će biti potrebe da intervenišemo i u 2022. godini. Nije sramota reći da Srbija ima jedan od najboljih rezultata po pitanju stope rasta u Evropi i to pre svega zahvaljujući merama podrške koje je država obezbedila građanima i privredi. Rekli ste, ili je rekao neko od kolega, da je ukupna pomoć negde oko osam milijardi evra, koja je do sada data, i da smo tom odgovornom ekonomskom politikom sprečili neke negativne efekte koji su se dogodili u zemljama u okruženju ili Evropi, tako da izmenama i dopunama ovog zakona predviđen je izuzetak u pogledu mogućnosti garantovanja Srbije za kredite koji mogu biti odobreni korisnicima koji spadaju u preduzetnike, mikro, mala i srednja preduzeća koja posluju u sektorima putničkog transporta, ugostiteljstva, turističkih agencija i hotelijerstva u gradovima, samo pod uslovom da su prethodno prevremeno i u celosti izmirili obaveze po kreditima odobrenim u skladu sa prvom garantnom šemom. Naravno, i nema nikakve dileme, da ćemo kao poslanička grupa u danu za glasanje podržati i ovaj zakon, jer negde smo mišljenja da su upravo ovi sektori, sektor transporta, turizma, ugostiteljstva i hotelijerstva pretrpeli najveće posledice, a obzirom na to da oni predstavljaju najznačajnije karike u našoj privredi, ovim bi omogućili i podstakli njihov oporavak. Kada je reč o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma za projekat izgradnje državnog puta Loznica - Valjevo - Lazarevac, na deonici Iverak - Lajkovac, ja ću verovatno slabije o tome govoriti nego što bi to uradio moj uvaženi kolega Đorđe Milićević, koji je bezbroj puta, ja mislim i kroz formu poslaničkog pitanja, naglašavao kolika je važnost ove deonice. Ova važna saobraćajnica spojiće Valjevo sa auto-putem "Miloš Veliki", i ne samo to, nego će povezati i delove Republike Srpske, odnosno BiH sa auto-putem „Miloš Veliki“ i Koridorom 10. Reč je o strateški veoma važnom projektu za grad Valjevo i čitavu zapadnu Srbiju, ali i o jednom od prioritetnijih projekata Republike Srbije u drumskom transportu, projektu koji je važan za razvoj, za povezivanje nekoliko stotina hiljada ljudi i privrede ovog regiona, čiji se prirodni i privredni resursi mogu valorizovati ukoliko postoji dobra i bezbedna saobraćajna komunikacija, kao i ostali infrastrukturni uslovi. A privredni razvoj znači i bolji život građana i negde viši životni standard. Dakle, nesporno je, realizacija infrastrukturnih projekata ima ogroman uticaj na ukupan rast i razvoj ekonomije, jer upošljava različite sektore privrede, odnosno otvara i održava radna mesta. Najvažniji efekat je svakako privlačenje potencijalnih investitora, kako domaćih privrednika, tako i stranih. Smatram, takođe, izuzetno važnim to što izvođač radova na ovom projektu dolazi iz Kine, države koja je tradicionalni prijatelj Srbije. Ono što je za nas kao državu najznačajnije je činjenica da Kina nije priznala samoproglašenu nezavisnost lažne države Kosovo i na tome smo beskrajno i bezuslovno zaista zahvalni. Drago mi je da infrastruktura predstavlja najvažniju oblast saradnje naše dve zemlje, ali su podjednako važni i projekti u oblasti rudarstva, energetike, izgradnje informacionih i telekomunikacionih objekata, saradnja u oblasti zaštite životne sredine, kulture, zdravlja, turizma. Sa Republikom Kinom mi imamo potpisano na desetine bilateralnih sporazuma o saradnji. I da budemo potpuno otvoreni, Srbija nema nameru, i to pokazuje, da se odriče svojih tradicionalnih prijatelja, koliko god da bi mnogi u okruženju to želeli. Koristim priliku da podsetim i na intenzivnu infrastrukturnu politiku Srbije. Trenutno se projektuje i gradi čak 1.300 kilometara auto-puteva i brzih saobraćajnica, a u prethodnih četiri godine, dakle, od 2016. do 2020. godine, urađeno je 5.000 kilometara puteva od lokalnih, regionalnih, do državnih, što je od ogromnog značaja za ukupan napredak zemlje i naše pozicioniranje kao tranzitne zemlje koja povezuje sever i jug ili istok i zapad Evrope, pre svega, zemlje u regionu. Opet ne manje važan zakon je Zakon o elektronskom fakturisanju. Kada govorimo o tom tehnološkom progresu i digitalizaciji, ne možemo da zaobiđemo projekat elektronskog fakturisanja koji predstavlja značajan pomak u obavljanju finansijskih, odnosno trgovinskih transakcija. On ne samo da olakšava i ubrzava rad organa javne uprave, već uvođenje elektronskih faktura u mnogome smanjuje troškove prilikom obrade i čuvanje faktura, obezbeđuje automatsko plaćanje PDV-a, što posledično odmah povećava i naplatu PDV-a. Obezbeđuje se i efikasnija kontrola i efikasnija borba protiv sive ekonomije i utaje poreza. U pitanju su samo neki rokovi koji se pomeraju, ali je važno reći koliko je zapravo taj zakon doprineo. Još jedan od predloga zakona na koji bih se osvrnula iz ovog pretresa… Svakako se neću baviti svakim zakonom jer će, kako to praksa govori u proteklom periodu, posle mene govoriti kolege iz poslaničke grupe SPS. Međutim, reći ću još samo par reči o Zakonu o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Kraljevine Kambodže o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih pasoša. Ovo prijateljstvo, prijateljstvo između Srbije, odnosno tadašnje SFRJ i Kambodže dugo je 65 godina i zasnovano je izvornim principima Pokreta nesvrstanih, a to su ideja slobode, nezavisnosti i međusobnog uvažavanja, preciznije to je politika miroljubive koegzistencije. Prostora za saradnju naše dve zemlje ima dosta, a Sporazum koji je potrebno da danas ratifikujemo potpisan je 2016. godine. Potpisao ga je sadašnji predsednik parlamenta, a tadašnji ministar spoljnih poslova gospodin Ivica Dačić. Predsednik Dačić je inicirao i osnivanje poslaničke grupe prijateljstva sa Kambodžom. Treba naglasiti da je i to posledica ogromnog poštovanja prema Kraljevini Kambodži. Zasniva se i na činjenici da oni takođe nisu priznali samoproglašenu državu Kosovo, a na čemu zaista želim da im se odavde i zahvalim. Ovaj Sporazum otvara vrata za intenzivniju saradnju na obostranu korist i, sigurna sam, na obostrano zadovoljstvo. Iz svega što sam rekla da se zaključiti da ćemo u danu za glasanje svakako, kao poslanička grupa SPS, podržati set predloženih zakona iz ovog pretresa, a one detalje koje sam ja propustila sigurna sam nadoknadiće kolege koje će govoriti posle mene. Hvala.
Hvala vam. Da li se još neko od ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, narodni poslanik Vuk Mirčetić.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući, potpredsedniče Orliću. Poštovani ministre sa saradnicima, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, na današnjem dnevnom redu se nalaze važni predlozi zakona. Neki su novi, sistemski, kao što je Predlog zakona o tržištu kapitala. Zatim, imamo Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o elektronskom fakturisanju, Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o utvrđivanju druge garantne šeme kao mere dodatne podrške privredi usled produženog negativnog uticaja pandemije korona virusa, Predlog zakona o izmenama i dopuni Zakona o posebnim ovlašćenjima radi efikasne zaštite prava intelektualne svojine, zatim Predlog zakona koji se odnosi na univerzitetsku infrastrukturu, na saobraćajnu infrastrukturu i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Kraljevine Kambodže. Poslednje dve godine su za sve nas i generalno za ceo svet bile više nego izazovne i makroekonomsko okruženje inače odlikuju i neizvesnost i promene, ali zbog ove pandemije korona virusa neizvesnost je sada veća nego ikada. I kada pričamo o pandemiji korona virusa, krizi koja je od Drugog svetskog rata do danas najgore pogodila sve ekonomije sveta, smatram da se Republika Srbija izuzetno dobro snašla. Zašto to kažem? Zato što smo mi na samom početku ove pandemije shvatili da su pred nama dve borbe. S jedne strane imamo borbu na zdravstvenom planu, a sa druge strane imamo borbu na ekonomskom planu i u ekonomskom frontu. U okviru tog zdravstvenog sektora i te borbe spašavaju se životi, a na ovom drugom frontu borimo se da spasimo ekonomiju i privredu. Na samom početku pandemije predsednik Aleksandar Vučić je uvideo opasnost i važnost i, zahvaljujući dobrim odnosima koje ima i sa istokom i sa zapadom, mi smo među prvima u Evropi uspeli da obezbedimo i dovoljan broj respiratora, ali i vakcina čim su se one pojavile. S obzirom na to da smo mi imali dovoljan broj vakcina za sve građane Republike Srbije, važno je da podsetim da smo onim državama koje su tada bile u problemu i nisu imale dovoljno vakcina pomogli i, kao predsednik poslaničke grupe prijateljstva sa Angolom, želim da se zahvalim i da prenesem zahvalnost Angole zato što smo mi njima donirali 50 hiljada vakcina. Danas imamo četiri nove kovid bolnice. Imamo na raspolaganju pet vakcina. Pre nedelju dana u Srbiju je stigao i taj lek protiv korona virusa za 11.500 pacijenata, a uskoro će biti za 50.000. Naravno, to je za one najugroženije, jer smo mi shvatili da je ovo borba za živote ljudi, a životi ljudi jednostavno nemaju cenu. Najviše smo zahvalni onima koji su na prvoj liniji fronta. To su naši zdravstveni radnici. U ovoj situaciji mi smo čak nekoliko puta povećavali platu zdravstvenom sektoru. Pored toga, ono što je jako važno, nismo smanjivali budžet za kapitalne investicije, niti smo zapostavili borbu na tom drugom frontu, tu borbu za privredu. Ono što je izvesno i što svima jeste jasno jeste da postoji izuzetno negativan uticaj pandemije na sve segmente privrede. Ja ću pričati kasnije i o turizmu i na primeru, ukoliko pogledamo uticaj pandemije na turizam na globalnom nivou, ne znam koliko se vidi, ovo ovde je nivo iz 90-ih godina i ovde se priča o broju međunarodnih dolazaka turista. Vidimo da smo 2019. godine došli do samog maksimuma i onda je naglo pao broj međunarodnih turista, pričam na globalnom nivou, na svetu za 74%. Zašto to kažem? To kažem zato što je važno da shvatimo da je pandemija korona virusa ostvarila izuzetno negativan uticaj na globalnom nivou. To je jedan alarmantan podatak i od izuzetnog je značaja za građane Republike Srbije što smo mi prepoznali ovaj negativan trend i što smo nastavili da pomažemo i građane i privredu. Do sada smo imali, kao što je ministar Mali rekao, tri ekonomska paketa, mere podrške privredi i građanima i kroz ova tri paketa mera mi smo pomogli i privredi i građanima Republike Srbije u ukupnom iznosu od preko osam milijardi evra. To ne bi bilo moguće da naši sugrađani nisu shvatili one teške mere finansijske konsolidacije koje je sprovela Vlada Republike Srbije na čelu sa tada premijerom Aleksandrom Vučićem. Do juče jedna slaba i finansijski nemoćna Srbija, sećamo se kakva je bila 2012. godine, danas direktno pomaže i građanima i privredi, i ne samo to. Važno je napomenuti da je pandemija korona virusa ostavila izuzetno negativne posledice na većinu ekonomija u Evropi i da su tokom 2020, 2021. godine gotovo sve države beležile dramatičan rast nezaposlenosti, a neke članice EU su imale nezaposlenost preko 20%. Predstavnici bivšeg režima kao da su se radovali, govorili su da je Srbija pred krahom. Međutim, kroz ova tri paketa mera podrške i građanima privredi, mi smo uspeli, ne samo da zadržimo radna mesta, već i da otvorimo preko 60.000 novih radnih mesta. Samo je Aleksandar Vučić otvorio više od 250 fabrika do sada ili je položio kamen temeljac, a svi ti, koji su pričali da je Srbija pred krahom i koji su to nekako priželjkivali, da se sada svi skupe oni ne bi mogli sve to zajedno ni da okreče. Šta je važno? Važno je napomenuti da u situaciji kada je nezaposlenost svuda rasla, u Srbiji je rasla zaposlenost, i to je ono što je za ponos. Za ponos je i taj istorijski rezultat Republike Srbije, jer je 2021. godina prva godina u istoriji Republike Srbije u kojoj će naš BDP preći 52 milijarde evra. Ukoliko ponovo uporedimo sa periodom kada su vladali predstavnici bivšeg režima, sa 2012. godinom, moramo se podsetiti da je tada BDP u apsolutnom iznosu, prema podacima kojima raspolažem, iznosio 33,7 miliona evra. Dakle, za nepunih 10 godina mi smo uspeli da ostvarimo, stvorimo 20 milijardi dodatne, odnosno nove vrednosti za građane Republike Srbije. To nam daje mogućnost da mi danas pričamo o garantnim šemama dodatne podrške privredi. To nam daje mogućnost da mi danas pričamo o garantnim šemama dodatne podrške privredi. Mi smo do sada, kao što znate, imali dve garantne šeme. Dosadašnje garantne šeme i pomoć privredi i građanima su postigle određene željene ciljeve. Naša kreditna aktivnost nije zamrla, to je ono što je jako važno. Važno je pomenuti da je najugroženiji sektor privrede obuhvatio mikro, mala i srednja preduzeća koja posluju u sektorima putničkog, transportnog, ugostiteljstva, turističkih agencija i hotelijerstvo u gradovima, a ova predložena mera upravo obuhvata te sektore. Na ovaj način mehanizam garantovanja Republike Srbije za kredite koje banke odobravaju predstavlja izuzetno efikasan mehanizam, kao što je ministar Mali jutros rekao, za pokretanje kreditne aktivnosti i očuvanje likvidnosti preduzeća. Zašto to kažem? Zato što se omogućava nesmetan protok domaćeg kapitala i privreda nastavlja da živi i nastavlja da se razvija. Ono što je važno jeste da je država pokazala da su predstavnici ove vlasti tu za svoje građane i delima i daje im podršku da nastave da nesmetano funkcionišu i pored pandemije koja traje. U prethodnom periodu mi smo se snažno zalagali i za unapređenje digitalizacije i za inoviranje i ubrzanje procesa rada. U skladu sa tim, jedan od akata o kojima danas pričamo odnosi se na elektronske fakture i privredni subjekti koji su u sistemu PDV će moći da računaju na znatno ubrzanje povraćaja PDV. Ministar Mali je pričao da će u toku jednog dana ukoliko se poklope ulazna i izlazna faktura moći da se radi na tome. Ovo znači veći povrat kapitala, ujedno znači više ulaganja, a to za Republiku Srbiju znači da država može da ulaže u infrastrukturu, može da ulaže u kapitalnu strukturu, u puteve, u bolnice, u infrastrukturne projekte, bilo da su oni saobraćajni ili univerzitetski. S obzirom na to da smo mi juče u plenumu Narodne skupštine Republike Srbije pričali o obrazovanju, važno je pomenuti da je jedan od predloga zakona o kojima mi danas ovde pričamo, da se odnosi na univerzitetsku infrastrukturu. Ovo je posebno važna tema za sve mlade, a pre svega za one mlade koji su studenti Univerziteta u Beogradu. Predlogom projekta koji se danas nalazi pred nama poboljšavaju se s jedne strane kapaciteti univerzitetskog obrazovanja, a sam projekat obuhvata i šest potprojekata, koji obuhvata okvirno negde oko 90.600 metara kvadratnih. Navešću, iako je ministar naveo jutros te fakultete, s obzirom na to da smatram da je ovo od izuzetnog značaja, to su Fakultet muzičke umetnosti, Fakultet primenjenih umetnosti, Fakultet likovnih umetnosti, Kampus tehničkih fakulteta, Fakulteti za geografiju i bezbednost i Biološki fakultet. Ovo je izuzetno važno zato što će preko 13.000 studenata koji su obuhvaćeni, odnosno, koji studiraju na ovim fakultetima, direktno videti i imati pozitivne efekte izgradnje i osavremenjavanja ovih kapaciteta, odnosno uslova za učenje. Istovremeno, s obzirom na to, da ovaj projekat podrazumeva i primenu savremenih standarda održive izgradnje o kojima smo pričali i kada smo govorili o nekim drugim zakonima ovde u plenumu, važno je pomenuti da će se pored smanjenja troškova za energiju značajno smanjiti i budući troškovi održavanja. Tu mi pokazujemo za razliku od predstavnika bivšeg režima, kojima je bilo bitno samo da nešto kažu ili otvore na vrat-na nos, da mi razmišljamo strateški ponovo i da razmišljamo o budućnosti. Za razliku od njih kada pričamo o Beogradu, s obzirom na to da se prethodni Predlog zakona odnosio na Univerzitet u Beogradu, predstavnici bivšeg režima mogu da se pohvale nekim stvarima o kojima smo nebrojeno puta pričali, ali nije zgoreg ni da ih pomenemo još jednom. Mogu da se pohvale onim mostom na Adi, koji su iskoristili da bi svoje lične interese na neki način ispunili. Mogu da se pohvale time da je za vreme bivše vlasti, odnosno vlasti Dragana Đilasa, kada je bilo otvaranje mosta na Adi, a toga se verovatno svi sećamo, tamo negde pred početak 2012. godine, morali su da plate dodatnih 14,6 miliona evra da bi Dragan Đilas ubrzao te radove i da bi imao čime da se pohvali u predizbornoj kampanji. Možemo da se setimo, isto tako, i onih španskih tramvaja. Svaki od tih španskih tramvaja u kojima se ljudi voze je preplaćen 400 hiljada evra. Možemo da se setimo još mnogih stvari koje su predstavnici bivšeg režima radili, šta su sve plaćali više nego što je bilo potrebno, ali mi sa druge strane i ono što je važno da naglasimo, jeste da shvatamo realnu potrebu našeg naroda, da naš narod ima puteve gde god da se nalazi. Nije zabeleženo da neko do sada kao Srbija sada gradi 10 auto-puteva i 10 brzih saobraćajnica. Neki nisu verovali, čak su se i smejali kada smo najavili sve to, kada je predsednik relativno skoro crtao na onoj, sećamo se svi, nemo-mapi sve te puteve. Kada pogledate sve te puteve, kada pogledate tu nemo-mapu, vi vidite da je cela Srbija prožeta i putevima i auto-putevima i brzim saobraćajnicama, da to izgleda kao kapilari koji nama pomažu da dođemo do svakog dela Republike Srbije i da apsolutno naši, svi naši građani, bez obzira na to gde se nalaze, imaju infrastrukturu, saobraćajnu infrastrukturu kakvu i zaslužuju. Predmetna trasa tog budućeg državnog puta o kojoj danas pričamo je od značaja za razvoj putne mreže Republike Srbije, ali i međunarodnu mrežu puteva. Pričam o deonici Iverak-Lajkovac. Ona je dužine 18,3 kilometra. Predstavlja poprečnu vezu u putnoj mreži Republike Srbije. Ona omogućava kretanje, zato što je važno, ja ću i pročitati, od Malog Zvornika, dakle zapadne granice, preko Loznice, Osečine, Valjeva, Lajkovca, Ćelija, Lazarevca, Aranđelovca, Topole, Rače, Svilajnca, to je ne izgrađeni deo, Bora i Zaječara do granice na istoku. Mi razumemo da kvalitetnija saobraćajna povezanost i pristupačno urbanih delova sa delovima Republike Srbije koji nisu baš toliko razvijeni je od izuzetnog značaja zbog ravnomernog razvoja Republike Srbije, što je jedan od strateških ciljeva Vlade Republike Srbije, da se povežemo svi, ali ne samo u Republici Srbiji, nego i na širem planu u regionu. Ja sam pomenuo jasne parametre i obrazložio ih, koji pokazuju kako Srbija napreduje i pored toga nama je jasno da će Srbija napredovati još više ukoliko napreduje i čitav region. Zbog toga su bili izuzetno važni razgovori koje je prethodnih dana imao predsednik Aleksandar Vučić o tome kako dalje napredujemo, kako da se povezujemo, kako da još brže i još jače sarađujemo. Za sve ljude u regionu je izuzetno važno da se uradi nešto drugačije. Mi moramo da razumemo da nema slobode u podelama i da nema napretka u svađama. Konačno treba da počnemo da sagledavamo one segmente koji nas spajaju, a ne sve ono što nas razdvaja. Ukoliko uradimo istu stvar sto puta, kako onda možemo da očekujemo neki drugi, odnosno drugačiji rezultat. Da bi smo napravili uslove za bolju budućnost, neophodno je da shvatimo pre svega šta nas to spaja i da radimo na tim stvarima, da imamo slobodu kretanja ljudi, kapitala, novca usluga i podataka. Ono što je jako važno jeste da je predsednik Aleksandar Vučić jedan vizionar koji je to uvideo i upravo je predsednik Aleksandar Vučić juče u Tirani predvodio delegaciju Republike Srbije koja je potpisala sporazume u okviru inicijative "Otvoreni Balkan". Mi smo se 2012. godine sa državama sa kojima smo potpisali tu inicijativu, dakle sa Severnom Makedonijom i Albanijom 2012. godine, za vreme vladavine prethodnog režima, borili oko toga ko će imati manju platu u regionu, a juče potpisali sporazume koji se odnose na unapređenje regionalne saradnje i finalni rezultat tih sporazuma bi trebalo da bude i slobodno kretanje robe, usluga i ljudi sa ciljem stvaranja jedinstvenog tržišnog okruženja i zajedničkog tržišta rada. Šta to u praksi znači? Predsednik Aleksandar Vučić je naveo jednu fabriku koja ima svoju, odnosno jednu firmu koja ima svoju fabriku i u Kruševcu i u Severnoj Makedoniji i u prethodnom periodu ukoliko zaposlenima iz Kruševca, zaposleni iz Kruševca treba da odu u tu istu fabriku koja se nalazi u Severnoj Makedoniji, moraju da podnose određene zahteve, da čekaju određene dozvole. Sada posle ovog sporazuma, takvih primera više neće biti i to će dodatno olakšati rad tih kompanija. Premijera Albanije napadaju da inicijativa „otvoreni Balkan“ inicijativa sa ciljem stvaranja velike Srbije. Videli smo čak i neke proteste u Tirani. Pretili su čak da će predsedniku Aleksandru Vučiću da preseku kolonu, da izazovu nerede i neko bi onda pomislio da nekome inicijativa „otvoreni Balkan“ nije u interesu. Međutim, zbog građana Republike Srbije jako je važno napomenuti da i tamo postoje određeni političari koji su mentalno zaglavljeni u prošlosti u periodu kada im je jedina politika bila ta politika bila sukoba, a ne politika saradnje. Međutim i kod nas isto ima tih recikliranih političara prošlosti koji podržavaju sukobe, podržavaju zapaljive poruke, iste ih šalju. Međutim, postoje i oni političari iz regiona koji su sagledali i sve naše ekonomske rezultate i rekli, videli da Srbija pobeđuje, pa rekli – pa što ne bismo i mi radili isto tako. Šta god da budemo radili naš najvažniji cilj je upravo povezivanje ljudi. Cilj je da se ne izgubimo u raspravama između prošlosti i budućnosti i da nam u tome nestane ona budućnost koju svi zaslužujemo. Poenta je da možemo da unapredimo zajedno budućnost i da na neuporedivo bolji način ojačamo region. S druge strane, ako mi danas pokažemo da sarađujemo u regionu, to će uticati i na rast i razvoj celog regiona ne samo Republike Srbije i pokazaćemo po ovim svim segmentima koje otvara inicijativa „otvoreni Balkan“ da mi počinjemo da živimo ono što bi sutra trebalo da živimo u EU, odnosno da smo spremni da imamo i slobodno kretanje i protok roba, usluga i da nemamo granice. Ono što je jako važno jeste da ukoliko je inicijativa „otvoreni Balkan“ radi u punom kapacitetu mi ćemo i kao region imati veći priliv investicija i više će mladih ostati u celom regionu, biće više zaposlenih mladih i to je upravo onaj strateški cilj kome stremi Republika Srbija. „Otvoreni Balkan“ stvara prave šanse i prednosti za sve zemlje i ukoliko na samom kraju mi dođemo i do carinske unije sa Severnom Makedonijom i Albanijom, onda ćemo biti na takvom nivou da ćemo rešiti veliki broj problema koje sada imamo i svi ćemo imati i neuporedivo veće prihode i prilive i bićemo mnogo uspešniji u privlačenju investicija. Za sam kraj želim da kažem da smo mi za nepunih deset godina uspeli da promenimo način vođenja politike. Više se ne borimo za najmanju platu u regionu kao nekada već se borimo za jači region i jasni su i rezultati. Vidljive su promene. Građani jednostavno osećaju boljitak. Novca ima više nego ikad za razne kapitalne investicije i važne projekte i to naravno vide predstavnici bivšeg režima koji danas žele da dođu na vlast, jer znate kako, za vreme njihove vlasti, odnosno i kada je predsednik Srbije, tada predsednik Vlade počeo da bude predsednik Vlade prosečna plata je bila 330 evra. Mi pričamo o tome da početkom sledeće godine prosečna bude 610 evra i onda Dragan Đilas izađe sa izjavom da opozicija ima 56% podrške. Vidite, politika se zasniva na tome da se za Beograd borite samo onda kada ste na vlasti i kada možete da uradite neki tender i kada možete da sprovedete neki projekat od kojih vi imate lične koristi, a onda kada niste na vlasti onda eto vi ste opozicioni odbornik koji ne dolazi nikada na sednice Skupštine Grada. Onda imate smelosti da izjavite da u narodu imate duplo veću podršku, nego što ste to izjavili prethodni put koji je bio pre neki mesec. Doduše prema najnovijem istraživanju evo za građane Republike Srbije za sam za kraj to je važno da pokažemo - SNS da su izbori sada osvojila bi 57%, ali znate kako. Najbolje istraživanje su izbori. Kada građani odnosno birači dođu na biračko mesto, kada odu iza paravana, kada pogledaju koja im to politička opcija najviše odgovara kada zaokruže onaj broj koji njima odgovora, kada se prebroje svi glasovi, e to je najbolji pokazatelj i to je najbolje istraživanje. Poslanička grupa Aleksandar Vučić – Za našu decu će u danu za glasanje podržati sve predloge koji se nalaze na dnevnom redu. Predloženi zakoni će nama omogućiti da nastavimo da nadoknađujemo propušteno vreme i postignemo sve ono što nismo mogli da postignemo za vreme režima prethodne vlasti, jer je nastavak ubrzanog razvoja i rasta privrede, nastavak izgradnje najveći infrastrukturnih projekata, poboljšanja životnog standarda Republike Srbije poboljšanje, odnosno povećanje plata i penzija i sve ono za šta se mi zalažemo je od strateškog značaja i interesa za Republiku Srbiju. Mnogi su se smejali svemu onome što mi pričamo. Mnogi nisu verovali, ali eto sada su te stvari realnost i sada veruju. Želim da se zahvalim narodu Republike Srbije koji za razliku od njih prepoznaje naše rezultate i koji veruje. Nas naši rezultati i podrška naroda obavezuju da u narednom periodu nastavimo da radimo još više, da se još više, jače borimo za naš narod, za budućnost Republike Srbije, i kao što ime naše poslaničke grupe kaže – za našu decu. Živela Srbija.
Zahvaljujem gospodine Mirčetiću. Prelazimo na listu narodnih poslanika prema prijavama za reč. Prvi na listi je narodni poslanik Samir Tandir. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovana ministarko, poštovani predstavnici ministarstva, danas govorimo o jako važnom setu zakona i ono što hoću da istaknem jeste da Poslanički klub Stranke pravde i pomirenja i Ujedinjene seljačke stranke u danu za glasanje će glasati za ove zakone. Ono što posebno hoću da istaknem jeste Predlog zakona o tržištu kapitala. Jako važan sistemski zakon. Nijedna kompanija ni domaća ni strana neće investirati na tržište koje nije uređeno, koje je nestabilno, koje je nesigurno. Ovaj zakon dodatno će uliti poverenje prema poslovnoj zajednici, prema i domaćim i stranim investitorima i u narednom periodu treba očekivati da građanke i građani imaju konkretne benefite od usvajanja ovog zakona jer će se dodatno poboljšati uslovi i dati dodatna sigurnost poslovnoj zajednici da njihove investicije su stabilne, sigurne i da je ovde plodno tlo gde oni mogu da ostvaruju profit. Što se tiče podrške za Predlog izmena i dopuna Zakona o utvrđivanju druge garantne šeme kao mere dodatne podrške privredi hoću da istaknem da smo mi dali preko osam milijardi evra našoj privredi, da je ključni zadatak kada smo se suočili sa tom globalnom pandemijom i najvećim izazovom za čovečanstvo posle Drugog svetskog rata mislim da smo se ponašali odgovorno, da to rezultati pokazuju. Sačuvali smo živote građanki i građana, ali sačuvali smo i radna mesta. Pomoć privredi je nešto što ćemo uvek mi podržati i rezultate i privredni rast koji ostvarujemo mislim da treba da budu na ponos svakoj građanki i građaninu, a i naravno nama narodnim poslanicima jer Skupština Republike Srbije je tu imala ključnu ulogu usvajajući zakone preko kojih su se implementirale sve te mere pomoći. Što se tiče elektronskog fakturisanja, eliminišu se nepotrebni troškovi, smanjuje se birokratija i uspostavlja se efikasnije poslovanje. Zajam za univerzitetsku infrastrukturu apsolutno podržavamo. Ono što hoću da istaknem jeste da zahvaljujući rahmetli akademiku Muameru Zukorliću Novi Pazar je postao univerzitetski centar. On je osnovao Internacionalni univerzitet u Novom Pazaru koji je bio inicijalna kapisla za otvaranje još jednog državnog univerziteta u Novom Pazaru i to je grad koji danas ima dva univerziteta. Očekujem da će deo novca koji za koji ćemo glasati da će završiti u Novom Pazaru i da će se investirati između ostalog u poboljšanje uslova za tamošnje studente, ali između ostalog ono što mi očekujemo jeste i mislim da Novi Pazar i Sandžak zaslužuju izgradnju naučno-tehnološkog parka. Što se tiče zajmova kada je u pitanju infrastruktura to je nešto što Stranka pravde i pomirenja i naš poslanički klub apsolutno podržava. Bez dobre infrastrukture nema razvoja privrede i ne možemo se izboriti da naši mladi ostanu u ovoj zemlji. Ono što hoću posebno da istaknem i da se zahvalim Ministarstvu saobraćaja, jeste da je na moju inicijativu i posle niza govora ovde u Skupštini, rekonstruisana su dva klizišta, na magistralnom putu Prijepolje – Brodarevo, ka crnogorskoj granici. Vrednost investicije je preko 250 miliona dinara, ali ono što očekujem, jeste da ćemo više investirati u lokalne puteve. Nema razvoja poljoprivrede, nema razvoja našeg sela, dok naša sela i na Pešteru (Prijepolje, Priboj, Novi Pazar, Tutin) nećemo razviti sela, ako ne povežemo naša sela, zaseoke, prigradska naselja dobrim asfaltnim putevima. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Tandiru. Sledeći je narodni poslanik Vladan Glišić. Izvolite.
Danas ovde raspravljamo o Zakonu o tržištu kapitala, raspravljamo o međunarodnim ugovorima u kojima su kreditori finansijske institucije EU, raspravljamo o podršci privredi, od strane naše države u ovoj Kovid pandemiji. Svi ti zakoni sami po sebi mogu da se posmatraju na jedan i na drugi način, ali otvaraju određene teme koje ozbiljno pokazuju da zakoni i legislativa koju mi usvajamo u okviru naše politike puta ka EU, otvaraju ozbiljne probleme za naše društvo, za naš državni i društveni razvoj i o njima ću sada probati telegrafski da kažem, u ovih nekoliko minuta, koliko imam vremena. Pre svega, kada govorimo o tržištu kapitala, mi u stvari govorimo o uslovima koji treba da dovedu do poboljšanja i sigurnosti, postojanja i ponašanja domaćih i stranih investitora na tržištu kapitala. Međutim, ne možemo se oteti utisku da se to sve naslanja i na ideju "Open Balkan“, inicijativu koja sama po sebi nije sporna i koja govori o tome da naše državno rukovodstvo, za razliku od ljudi koji sede u Prištini, koncept suverenosti shvata na način 21. veka, svest o tome da granice ne mogu biti, kao u srednjovekovnoj tvrđavi, već mora da postoji određena veza, komunikacija i povezivanje koje omogućava onome koji je najsposobniji, najvitalniji, najagilniji, da ostvari svoj interes i da deluje tako, što će uticati i na region i na razvoj svoje zajednice. Međutim, to je samo u prvom, onom fasadnom delu tog sporazuma. Ono što je problematično sa tim sporazumom, jeste što u ovom trenutku on pogoduje albanskoj naciji, jer ne obuhvata ni Republiku Srpsku, ni Crnu Goru i ne omogućava Srbima da budu povezani na način na koji su Albanci povezani u "Otvorenom Balkanu“. Druga stvar, koja je vrlo problematična, a o kojoj se ne priča, jeste da povezivanjem radne snage, svi smo svesni da niko iz Šumadije ili vrlo mali broj ljudi će ići u Albaniju da radi, dok će dosta Albanaca doći ovde da radi i to nije problem, to je sasvim uredu, to se dešava i sa nekim drugim firmama, korporacijama, sa ljudima koji dolaze sa mnogo udaljenijih tačaka u svetu. Međutim, problem je što u ovom sporazumu postoji mogućnost naseljavanja njihovih porodica. Nemojte da se pravimo naivni i da zaboravimo kako svojevremeno izbeglice, koje su primane u SFRJ, a bežale su iz Albanije, je to bio potencijal koji nam je posle napravio ovaj problem koji imamo na KiM. Dakle, ne možemo biti slepi na ovako otvaranje jedne teme, koja nama može napraviti veliki problem u prostorima gde živi srpski narod. Druga stvar, koja isto bitna za ideju otvorenog Balkana, jeste pitanje moguće carinske unije. Da li to znači da mi, kao Srbija, koja ima privilegije u bescarinskom režimu sa Ruskom Federacijom i Evroazijskom unijom, da li će to značiti da se te privilegije prenose i na druge države koje čine sada inicijativu "Otvorenog Balkana", tj. Severnu Makedoniju i Albaniju ili ćemo i mi izgubiti te referencijalne i mogućnosti? Znači, o tome se takođe ne govori, a moramo da budemo svesni da je nama mnogo više u interesu zbog strateških interesa naše države, zbog toga što država nije samo ekonomija, već i odbrana teritorije i razmišljanje o budućnosti, mnogo je bitno i bitnije vezivati se za azijski region, za Rusiju, za sve one koji će nam dati mogućnost razvoja u budućnosti, nego za ovaj prostor, gde mi ovde u stvari radimo za interes albanskog naroda. Dakle, "Otvoreni Balkan" je dobra ideja, sa puno mina koje mogu da nas dignu u vazduh. Znači, moramo to da raščistimo, pre nego što uđemo u to. Druga stvar vezna za EU i njene institucije, osnovno pitanje koje se postavlja, naravno ovde se radi o kreditu, ovde se radi o finansijama, EU je pokazivala da je vrlo licemerna i nikada nije dosledna kada je u pitanju mogućnost da ostvari profit ili da investira, pa da iz tih investicija zaradi profit. Ta EU, koja sada drži, mi kažemo da imamo dve trećine ekonomske saradnje, tj. razvoja naše ekonomije, dve trećine vezano za EU i to gledamo, kao prednost. Međutim, u vremenima koja dolaze i u kojima očekujemo ucenjivačke pritiske od strane EU, a već su i poslali emisare, razno razne, koji nam ovde već mešetare i šalju signale šta će želeti da zahtevaju od naše vlasti, ta takva vezanost za njihovu privredu postaje ogroman ucenjivački potencijal njihov. Tako da i o tome treba da razmišljamo, a u isto vreme znamo da neko ko predstavlja garant briselskog procesa, neko ko dozvoljava Prištini da ovoliko dugo ne ispunjava svoje obaveze iz Briselskog sporazuma, neko ko šalje izmišljenog čoveka za visokog predstavnika u BiH, kršeći sva pravila međunarodnog prava, neko ko u svim svojim međunarodnim ugovornim odnosima nikada nije ispunio ono što je u interesu srpskog naroda i srpske države, on nema kredibilnost da nam bude saradnik i učesnik u bilo kakvom međunarodnom ugovoru i to je krajnje vreme da kažemo. Znači, sve ovo izgleda lepo, ali može da bude vrlo problematično. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, Vuk Mirčetić. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Pre svega, drago mi je da danas vidim da svi ovde govore o inicijativi "Otvoreni Balkan" kao o nečem pozitivnom. To naravno jeste pozitivno i ono što je jako važno jeste da u inicijativi "Otvoreni Balkan" sada imamo tri potpisnika, Srbiju, Severnu Makedoniju i Albaniju, ali je poziv otvoren apsolutno svima. Ono što je važno pomenuti, jeste da najveći benefit će imati upravo naša privreda, jer je najveća i to je upravo bio jedan od razloga protesta ljudi u Tirani, zato što pojedini njihovi političari smatraju inicijativu "Otvoreni Balkan" za pravljenje velike Srbije. To nije istina, ovde nije reč ni o kakvoj velikoj Srbiji, ovde je reč upravo o pravljenju jednog regionalnog projekta, dakle da mi ojačamo kao region, jer ćemo mi kao Srbija, ukoliko region bude bio jači, ukoliko sve države tu budu bile jače, imaćemo jači region i samim tim ćemo obezbediti dodatne investicije, dodatne finansije, otvoriti nova radna mesta i kao region ćemo biti još jači. Ono što je još važno pomenuti, jeste da je Srbija jasno opredeljena evropskim integracijama i da je nema nikakvog govora o tome da mi ne sarađujemo sa investicijama, kao što je neko od prethodnih govornika to rekao. Jednostavno, obzirom na naše jasno opredeljenje našem evropskom putu, naravno da ćemo da sarađujemo i sarađivaćemo apsolutno sa svim institucijama Evrope. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, Vladan Glišić.
Ne znam šta više ljudi iz EU treba da nam urade da bi promenili politiku - EU nema alternativu. Tu poštujem, da budem do kraja, znam da ta floskula - EU nema alternativu, ne može se primeniti i na ovu vlast, jer je to umerenost sa spremnošću ove vlasti da sarađuje i sa Rusijom i sa Kinom, da otvara veze i sa drugim ekonomskim i geopolitičkim faktorima, ali u suštini, bez obzira koliko se trudili da sačuvamo nacionalni suverenitet i da nađemo alternativu putu u EU, na kraju se sve svodi na to da je to puno lepih želja, puno lepih parola, ali dolazimo u situaciju da na kraju ipak idemo putem ka EU i to je problem. Mislim da to opredeljenje cele naše političke klase, a tu se SNS ne razlikuje od bivšeg režima i do ljudi koji sada čine opoziciju, a često ih prozivate, jer i jedni i drugi se zalažete za to da je naš put u EU neupitan, pri čemu je već toliko očigledno da oni nas neće ni primiti u EU, da će ostvarivati sve svoje interese na ovom prostoru, da u isto vreme "Otvoreni Balkan" nam daju kao neku utešnu nagradu za to što nas neće primiti u EU, da će preko toga gledati da urade Srbima isto ono što je rađeno u prethodne dve Jugoslavije, samo tada je to rađeno sa Hrvatima, a sada to pokušavaju da nam urade sa Albancima. Da nas dovedu u situaciju da uvek slaba Srbija, jaka Jugoslavija, slaba Srbija, mirni Balkan u smislu da se svi interesi evropskih sila ostvaruju ovde i da jedini narod koji je imao potencijal da se suprotstavi, da traži da Balkan pripada balkanskim narodima, to je da srpski narod bude u zagrljaju nekoga ko će saplitati. Tačno je da je naša privreda najpotentnija, tačno je da smo mi kao narod kreativno najpotentniji na ovom prostoru, naravno ne potcenjujem druge narode, i oni imaju svoje prednosti, ali je tačno da je krajnje vreme da postavimo pitanje dokle više EU, pri čemu, razumem da je onaj ko je na vlasti ne može tako da kaže. Ja kao opozicioni poslanik radikalizujem to pitanje. Ali, ono što svi možemo da prihvatimo i što ponovo podsećam, jeste čuvena misao, advokata Gorana Petronijevića – dajte da te sve njihove zakone uslovimo članstvom u Evropsku uniji, da ih primenjujemo onog trenutka kada uđemo u Evropsku uniju, a ne da svoj Ustav menjamo na osnovu mišljenja Venecijanske komisije koja inače nije deo aparata Evropske unije. Hvala.
Zahvaljujem. Završavamo krug replika sa gospodinom Vukom Mirčetićem. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Jako je važno pomenuti da je stav Srbije i da Srbija apsolutno neće promeniti svoju politiku prema Evropskoj uniji, prema evropskim integracijama. Vi ste pomenuli da je ovo, kako ste rekli, utešna nagrada za Srbiju. Ja ne mogu da se saglasim sa vama, s obzirom na to da je samo u prethodnom periodu otvoreno četiri klastera. Dakle, pokazuje i Evropska unija da shvata napredak Republike Srbije i shvata sve ono što mi radimo i jednostavno, inicijativa je predsednika Aleksandra Vučića da se napravi inicijativa „Otvoreni Balkan“, ali ne samo to, nego da se nastavi i saradnja i sa istokom i sa zapadom. Evo, pogledali ste, ukoliko ste pratili medije, cena gasa je na najvišem mogućem nivou, na globalnom nivou, međutim u Srbiji predsednik Aleksandar Vučić i zbog svega onoga što je u prethodnom periodu radio i zbog dobre saradnje koju mi imamo sa Rusijom i predsednikom Putinom, mi imamo cenu gasa i cena gasa se neće menjati. Važno je pomenuti da je i zbog naše dobre saradnje i sa istokom i sa zapadom Srbija danas u stanju da se pohvali time da mi imamo na raspolaganju čak pet vakcina. Da mi nismo dobro sarađivali i sa istokom i sa zapadom u prethodnom periodu, mi te vakcine ne bismo ni imali. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Mirčetiću. Vraćamo se na listu. Narodni poslanik Aleksandar Mirković, ima reč. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poštovana ministarka, poštovani predstavnici ministarstava, poštovane koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici, na samom početku želeo bih da se osvrnem i na ovaj krug diskusija i replika, ako to tako možemo da definišemo, i naravno da ću se saglasiti sa svojim kolegom, gospodinom Vukom Mirčetićem koji je u suštini razjasnio sve zamerke koje smo ovde mogli da čujemo. Ali, neverovatno mi je da ljudi koji žive u našoj zemlji ne mogu da shvate da od inicijative „Otvoreni Balkan“ upravo Srbija ima najveće koristi i naš je najveći interes, kao najjača ekonomija i najveće tržište, nama je u interesu da taj projekat što više zaživi, ali se slažem sa vama da je neophodno da se uključe i još neke zemlje iz okruženja kako bi kao to jedinstveno tržište bili još atraktivniji za investicije, kako sa istoka tako i sa zapada, apsolutno se slažem sa vama. Takođe, ono što želim još da naglasim, znate, kada vodite politiku državnički i kada ste u poziciji u kojoj se sada nalazi Aleksandar Vučić, svojom nezavisnom politikom i odlučivanjem, samo vođenjem interesa građana Srbije ne možete da odbijete bilo koju investiciju. Mi smo zemlja koja je jako dugo propadala, venula, bila upropašćavana do 2012. godine i bili smo na rubu bankrota i nemamo taj luksuz da sada biramo ko će investirati u našu zemlju. Svako ko poštuje zakone naše zemlje, ko se čvrsto drži zakonskih propisa i regulativa je poželjan investitor. Mislim da oko tih stvari moramo biti jedinstveni, jer nije dobro da šaljemo poruku stranim investitorima da će neko kada dođe na vlast ili kada dođe do promene vlasti, neko te investitore blokirati, sabotirati ili šta više u krajnjem slučaju, kao što to kaže Dragan Đilas, oterati iz naše zemlje. Dakle, mi smo zemlja u kojoj je neophodno još više radnih mesta, investicija još više, jer na taj način samo možemo ojačati i našu ekonomiju, ali obezbediti bolje sutra svim građanima. Ono što takođe želim da istaknem, ta politika gde mi moramo da se odreknemo nečega ili nekoga je davana prošlost i mislim da su je političari najčešće koristili, iskorišćavali za sitno politikanstvo koje bi im u nekom trenutku obično pred izbore donelo koji poen više, odnosno koji glas više. Mislim da je ta politika jako neodgovorna, gde ćemo zarad nečijih srećnih ušiju, kako to narod kaže, slati opasne i otrovne političke strelice usmerene ka svakome samo da bi zadovoljili nekakav sitan politički interes. Politika SNS je vrlo jasna. Mi se nalazimo na evropskom putu, ali isto tako sarađujemo, imamo prijatelje i na istoku i na zapadu, i što bi rekli, i na severu i na jugu, jer je konačno danas Srbija u poziciji da bude nezavisna, da se u njoj pitaju samo građani Srbije i da oni odlučuju šta je to dobro za njih. Tako da najbolje odlučivanje će biti 3. aprila kada će građani jasno moći da se odluče kakvu to politiku žele, ali pre svega kakvu Srbiju žele u narednom periodu. Što se tiče samog seta zakona koji se danas nalazi pred nama, mislim da je ministar Siniša Mali izneo suštinu i ne može ni jedan zakon posmatrati nezavisno, svi su u vezi jedan sa drugim, ali ono što je njima zajedničko to je bolji život građana Srbije. Ne mogu nikako da svoje izlaganje počnem ili završim, a bez da se osvrnemo na to da je sve ovo posledica, i danas što imamo kao stabilnu ekonomiju i kao razvoj naše zemlje, jeste upravo rezultat one finansijske konsolidacije koju smo imali 2014. i 2015. godine kada su, priznaćemo svi, te bolne reforme koje je sprovodio današnji predsednik, Aleksandar Vučić, dovele do toga da danas imamo konačno jaku i stabilnu ekonomiju. Za ljude koji su zaboravili podsetiću vas da je naša zemlja u tom periodu bili pred bankrotom, da smo finansijski bukvalno bili bačeni na kolena i da je zemlja tada ličila na mesto, tačnije naše finansije, na mesto gde je zahvatao iz tog budžeta, iz te kase ko je kako stigao. Obično je taj novac završavao na privatnim računima i na računima privatnih firmi, dok je narod u to vreme ostajao bez posla i jedva sastavljao kraj sa krajem. Činjenica da je sve to istina pokazuje i podatak da je u to vreme zatvarano više hiljada fabrika, da je čak 500 hiljada ljudi ostalo na ulici. Takva vremena ne smeju više nikada da se ponove i jasna je politika SNS da se uvek i na svakom mestu i svakoga dana borimo za bolje sutra građana Srbije. Da smo na dobrom putu i da dobro stojimo u ostvarivanju tog plana pokazuje činjenica da je najveća stopa rasta u Evropi, da smo jedna od zemalja koja ima najveću stopu rasta u Evropi gde je taj rast izmeren od 7%. To jasno pokazuje koliko naša ekonomija raste iako se i mi kao i sve ostale zemlje u Evropi, pa i u svetu suočavamo sa ovom korona krizom. Takođe, ono što je jako bitno naglasiti da te 2020. godine kada su sve ekonomije se bukvalno u Evropi slamale, Srbija je ostala stabilna, ostala je jaka i naša ekonomija je zabeležila jedan od najmanjih padova, dakle 0,9% u celoj Evropi. Tu se moglo videti koliko su naše mere koje smo tada sprovodili, ali koliko i odgovorna politika dovodi do jačanja naše ekonomije čak i u toj kriznoj 2020. godini. U prilog tome govori i podatak da su zemlje širom Evrope povećavale nezaposlenost, kada kažem povećavale, nisu svesno, već je priroda ekonomije takva, dakle ljudi su ostajali bez posla dok se u našoj zemlji nastavljene investicije, pa smo tako te godine otvorili više od 60 hiljada radnih mesta. Složiću se sa nekim od govornika koji je diskutovao pre mene, neće niko da investira u zemlju u kojoj nema jake i stabilne situacije, ali pre svega neće niko investirati tamo gde država ne stoji iza svakog projekta kao garant svega što država svojim zakonima propisuje, ali pre svega omogućava. Zato su i putevi, pruge, brze saobraćajnice nešto što je nama neophodno da bismo se ubrzano razvijali, da bi privukli još veći broj stranih investicija koji će zaposliti građane u našoj zemlji, ali i garantovati svetliju budućnost svim onim generacijama koje dolaze. Takođe, jako je bitno naglasiti da u prvih deset meseci ove godine imali smo čak tri milijarde i 140 miliona evra direktnih stranih investicija, nešto što je do pre možda pet ili šest godina bilo nezamislivo i nešto što je sada postala normalnost. Vidite i da se ne pravi nikakva fama, niti nažalost mediji o tome izveštavaju što više objektivno, jer je postalo normalno da predsednik Aleksandar Vučić negde otvori fabriku ili postavi kamen temeljac. Ja kao deo SNS ponosan sam na to, jer smo došli u situaciju da je normalno da nam se na nedeljnom nivou otvaraju fabrike. Složićete se da je to bilo nezamislivo u nekom ranijem periodu, ali da smo imali paradoks gde je bilo nažalost normalno da nam se na nedeljnom nivou gase fabrike i da na stotine hiljada ljudi ostaje bez posla. To smo bili u prilici da proživljavamo u periodu vlasti režima DS ili onih ljudi koji danas predstavljaju sebe kao nekakvu alternativu, a oličeni su u imenima Dragana Đilasa, Borisa Tadića, Vuka Jeremića i ostalih. Paralelno sa tim, naša ekonomija se razvijala i jačala je i konkretno što se tiče plata i minimalnih zarada, radi građana Srbije želim samo da naglasim, i to je kolega Mirčetić jasno istakao, dakle, u nekom periodu do 2012, 2013. godine prosečna plata je bila oko 300, 330 evra, a mi imamo sada tendenciju da ona bude i preko 600 evra. To je samo još jedan od garanata da će ono što obeća predsednik Srbije Aleksandar Vučić i SNS jeste onaj program „2025“, znate i sami kolike su tada predviđene bile plate u visini od 900 evra i prosečna penzija kolika će biti. Ali ovo samo naglašavam uz prostog razloga što želim da građani Srbije kroz ove primere koliko politika SNS, a pre svega predsednika Aleksandra Vučića znači dato obećanje – ispunjeno obećanje. Takvih primera imamo mnogo. Mislim da ovo o čemu danas raspravljamo govori u prilog tome. Znate, kada govorimo o infrastrukturi, nezamislivo je bilo do 2012. ili 2013. godine da pričamo da se radi 10 magistralnih puteva ili da se u Beogradu renovira 10 ulica, a danas imamo situaciju da se radi i gradi 10 auto-puteva, i to je nešto što u jednom jako kratkom primeru pokazuje gde je Srbija danas, a gde je Srbija bila do te neke 2012. ili 2013. godine. Ono što je za mene posebno interesantno jeste nešto što se desilo juče i što vidim da danas određeni mediji pod kontrolom Dragana Đilasa prenose kao glavnu vest jeste nastup tog čoveka koji je i dalje odbornik u Skupštini grada Beograda, a koji juče izneo neke frapantne podatke, ne znam odakle je došlo do njih, ali zabrinjavajuće je što na tom primeru možete videti kako ljudi danas doživljavaju politiku, a podržavaju Dragana Đilasa ili su njegovi funkcioneri. Naime, juče smo bili u prilici na Skupštini grada da usvojimo budžet koji je istorijski i ovo pričam samo iz prostog razloga što Dragan Đilas uporno izbegava odgovornost za sve ono što je činila DS do 2013. godine. Izbegava tu odgovornost pričama da je on bio samo gradonačelnik i da nije mogao da utiče ni na šta. Konkretnim primerima danas želim da objasnim građanima Srbije da ono što je radio u Beogradu namerava da radi i na nivou Srbije, samo ako mu se ukaže prilika. Čuli smo, naime, da je on nezadovoljan kako je budžet grada Beograda raspoređen, ali samo ću građanima objasniti da je budžet grada Beograda od milijardu i 365 miliona evra najveći budžet u istoriji grada Beograda. Dok nam je Dragan Đilas odlazeći sa vlati ostavio dug od milijardu i 200 miliona evra duga. Podatak koliko se danas rukovodi dobro finansijama grada Beograda, kao i finansijama Republike Srbije pokazuje i podatak da je dug sveden od tih milijardu i 200 miliona evra na svega 280 miliona. Dakle, paralelno što se razvija Beograd i što se obezbeđuje dodatni novac za nove projekte, za nove infrastrukturne projekte i razvijanje svakog dela grada Beograda, uspešno se vraćaju njegovi dugovi. Druga stavka koja je posebno iziritirala građane tiče se vrtića i tiče se investicija u naše najmlađe sugrađane. Kaže čovek da nijedan novi vrtić nije izgrađen, iako je to katastrofalna laž, u Beogradu će do 2023. godine biti izgrađeno sve ukupno negde oko 25 novih vrtića, ali podatak koji dodatno objašnjava koliki je nemar bio u gradu Beogradu u tom periodu je činjenica da nas je tada gradska vlast koju je predvodio Dragan Đilas oštetila 15.000 porodica duplo im naplaćujući vrtiće. Na taj način je oštetio te porodice i te porodice su, naravno, tužile grad Beograd i na konto tih tužbi ova gradska vlast je do sada vratila skoro četiri milijarde dinara, to vam je negde oko 34-35 miliona evra, što vam u prevodu znači dodatnih između 15 i 20 novih vrtića. Samo se postavlja pitanje dokle ide to licemerje Dragana Đilasa, kada čovek koji je kada je bio u prilici, ako ćemo to posmatrati na ovom mikronivou, odnosno u gradu Beogradu, ako već neće da preuzme odgovornost za celu Republiku Srbiju i režim DS, mogao nešto da uradi, a sve je uradio nasuprot interesima građana Beograda. Takođe, posebno što je ostavilo gorak ukus svima nama jeste da je prozvao i ovu gradsku vlast, ali isto tako i republičku vlast da nemaju da se pohvale nekakvim rezultatima i novim projektima, a pazite sad, dok je on bio gradonačelnik, eto, on je baš u ovom periodu u jednoj novogodišnjoj večeri otvorio Most na Adi. O tom Mostu na Adi i koliko je tu para oprano mislim da smo više puta govorili. Ne želim više da se osvrćem na to, već želim da nadležne institucije obavljaju svoj posao i neću trošiti mnogo vremena na to, ali ću samo građanima Srbije objasniti kako to Dragan Đilas zamišlja. Naime, radi lične promocije svoje i zbog nedostatka bilo kakvog projekta kojim bi se podičio, da je otvoren, uspešno realizovan, histerično i na silu je želeo da se taj most otvori u novogodišnjoj noći, dakle, novogodišnje veče da počne sa otvaranjem novog mosta. I građane Beograda, ali i građane Srbije to njegovo otvaranje mosta je koštalo devet miliona evra. Devet miliona evra su građani platili njegovu šetnju, kako on sam kaže, nije bilo ništa svečano, samo smo prošetali. Devet miliona evra je koštalo to da se Dragan Đilas slika na tom mostu, uz onaj silni vatromet i da ga otvore u novogodišnjoj večeri, iako nije imao nijednu jedinu dozvolu, nijedan jedini papir da se taj most pusti u korišćenje. I za sam kraj, poštovani građani Beograda, ali pre svega cele Srbije, ovi zakoni koji se danas nalaze pred nama garancija su da i u narednom periodu politika SNS i Aleksandra Vučića je jedina ona politika koja garantuje da će se naša zemlja razvijati i da će svaki deo naše zemlje dobiti onakav tretman onakav kakav zaslužuje i da ćemo i u narednom periodu moći da se ponosimo i novim putevima, novim prugama, ali isto tako i novim investicijama koji će zaposliti naše ljude i koje će obezbediti bolje sutra za sve naše građane. Zato bih pozvao sve narodne poslanike da, naravno, podrže ovaj set zakona, ali isto tako i građane, pošto ne znam da li ću stići da se obratim još koji put u ovoj godini, pozvao bih pre svega građane Srbije da 3. aprila kada budu izlazili na birališta se rukovode tim glasačkim listićima onako kako se rukovode budžetom svoje kuće i da taj glasački listić posmatraju baš na taj način, jer ako to budu učinili, ja sam uveren da će politika SNS, koju pre svega trasira predsednik Aleksandar Vučić, još jednom pobediti, jer građani žele pre svega rezultate, ispunjena obećanja, ali i viziju i baš sve ono jedino što garantuje SNS i Aleksandar Vučić. Do tada želim mnogo zdravlja i uspeha svima i još mnogo ovako dobrih zakona za sve nas, za svu našu decu i generacije koje dolaze. Hvala vam. Živela Srbija!
Zahvaljujem, gospodine Mirkoviću. Sledeća je uvažena koleginica Jasmina Karanac. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poštovana ministarko Atanacković, poštovani gosti, koleginice i kolege narodni poslanici, pred nama je danas set važnih zakona iz oblasti finansija i privrede. Na samom početku želim da istaknem da će poslanička grupa Socijaldemokratske partije Srbije podržati sve ove zakone jer se tiču podrške privredi i građanima. U svom izlaganju osvrnuću se na Predlog zakona o izmeni i dopuni druge garantne šeme, kao mere podrške i pomoći privredi. Država Srbija je na samom početku pandemije vrlo brzo i odgovorno reagovala odlučivši da pomogne građanima i privredi da što lakše prebrode posledice pandemija korona virusa. Ta pomoć nastavila se tokom najveće zdravstvene krize i traje i danas. Mi smo još u aprilu 2020. godine, na samom početku pandemije, usvojili Zakon o utvrđivanju garantne šeme, kao meru podrške privredi za ublažavanje posledica izazvanih kovidom-19. Ove godine u aprilu mesecu doneli smo Zakon o utvrđivanju druge garantne šeme, kao mere dodatne podrške, kada se Republika Srbija obavezala da kao garant izmiri potraživanja banaka, nastala po osnovu odobrenih kredita za finansiranje likvidnosti i obrtnih sredstava za kreditiranje privrede zbog produženog negativnog uticaja pandemije na privredu. Ova šema iza koje stoji država kao garant podrazumeva podsticaj bankama da daju podršku preduzećima u vidu kredita, a da za deo tih odobrenih sredstava garantuje država. Izmenama i dopunama Zakona o drugoj garantnoj šemi koje su danas pred Narodnom skupštinom predviđen je izuzetak u pogledu mogućnost garantovanja države Srbije za kredite koji mogu biti odobreni preduzetnicima, mikro, malim i srednjim preduzećima koja posluju u sektorima putničkog transporta, ugostiteljstva, turističkih agencija i delu hotelijerstva, i to hotelima koji se nalaze u gradovima, jer su oni mnogo više pogođeni krizom u odnosu na hotele koji se nalaze u banjama i na planinama. Država je ovde prepoznala sektore i delatnosti koji su direktno povezani sa epidemiološkim rizicima i naročito pogođeni krizom, a u kojima radi relativno veliki broj ljudi. Prema svim pokazateljima najveći udar krize osetili su zaposleni u turizmu, ugostiteljstvu, kao i prevoznici i tim sektorima je pomoć zaista i dalje neophodna. Da bi dobila garanciju države ova preduzeća moraju prethodno u celosti da izmire obaveze po kreditima odobrenim u skladu sa prvom garantnom šemom i to je logično. Krediti dobijeni na ovaj način mogu se koristiti za refinansiranje i prevremenu otplatu nedospelih rata postojećih kredita za likvidnost i obrtna sredstava. Rok otplate je 60 meseci i to je povoljno. Ovo je odličan mehanizam podrške države, jer garancije Republike Srbije za kredite koje banke odobravaju privredi podstiču i ubrzavaju kreditne aktivnosti, a preduzećima omogućavaju da očuvaju likvidnost, da budu solventne i da mogu da nastave da žive i posluju, da bi u što bližoj budućnosti mogla sama da finansiraju svoj rast i razvoj. Takođe ovo je važno i zbog očuvanja radnih mesta. Ovde želim da istaknem još jedan vid pomoći države da bi se ublažile posledice koje je pandemija korona virusa ostavila na sektore turizam i ugostiteljstvo, a to su subvencije po osnovu korišćenja vaučera za usluge smeštaja u ugostiteljskim objektima. U Predlogu budžeta za 2022. godinu država je opredelila sredstva za 100.000 vaučera od po 5.000 dinara. Ovih dana ministarka trgovine, turizma i telekomunikacija uputila je poziv ugostiteljima da se prijave za ovu vrstu subvencija. Za kraj svakako, kao još jedan vid obzira prema ugostiteljima, o kome treba razmisliti, je da bi Krizni štab trebalo da uradi analizu efekata uvođenja kovid propusnica od 20 časova u ugostiteljskim objektima koja je u Srbiji na snazi od 8. novembra. Ovde ne polemišem o značaju vakcina, moram da istaknem da se apsolutno zalažem za vakcinaciju, da sam primila sve tri doze, ali da se vratim na kovid propusnice. Ovde treba posebno analizirati da li tih dva sata razlike između 20 i 22 časa od kada je do 8. novembra trebala kovid propusnica prave razliku zdravstvenoj bezbednosti građana, jer bi tih dva sata, naravno pod uslovom da ne ugrožavaju zdravlje ljudi, bilo od velike koristi za ugostitelje, odnosno za njihovo održivo poslovanje. Uvođenje kovid propusnica je svakako bila dobra podsticajna mera koja je doprinela vakcinaciji većeg broja ljudi i Krizni štab bi trebalo da analizira i javnosti predstavi i rezultate tih mera i predloge daljih koraka. Sve ovo je važno kako zbog zdravstvene bezbednosti i zdravlja stanovništva, tako i zbog ekonomske i privredne aktivnosti naše zemlje. U danu za glasanje poslanička grupa SDPS će, kao što sam na početku rekla, podržati kako ovaj, tako i ostale zakone koji su na dnevnom redu današnjeg zasedanja. Zahvaljujem.
Reč ima dr Nina Pavićević. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući, uvažena ministarka sa saradnicima, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, zamenica šefa poslaničke grupe SPS je govorila o skoro svim zakonima koji su na dnevnom redu, a ja ću se ukratko osvrnuti na Predlog zakona o zaštiti intelektualne svojine. Vreme u kome živimo karakteriše povećanje tempa promena u svim domenima života i rada. Kao što znamo promene u svetu koje veoma utiču na nas najvećim delom ne zavise od nas samih i mi ih ne možemo zaustaviti. Naravno, sve te promene donose sa sobom i probleme, bez obzira da li ih mi prevashodno opažamo kao šanse ili poteškoće, jer i najizazovnija šansa postaje problem koji trebamo rešavati čim sebi postavimo pitanje kako da iskoristimo šansu koja nam se ukazala, a da ona bude i ostane samo naša svojina. Republika Srbija ima veliki potencijal da stane u red zemalja EU kada je reč o zaštiti intelektualne svojine. Paralelno sa našim institucijama i donošenjem novih izmena i zakona moramo izgrađivati i svest ljudi o samom značaju intelektualne svojine zbog toga danas i govorimo o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o ovlašćenjima radi efikasne zaštite prava intelektualne svojine, jer većina zakona o intelektualnoj svojini je skori ista u svim zemljama samo se razlikuje u pojedinim detaljima. Republika Srbija je zemlja relativno duge tradicije, pravne zaštite intelektualne svojine, jer je bila jedna od 11 država, utemeljivača Pariske konvencije za zaštitu intelektualne svojine, još 1883. godine. S obzirom na to da smo mi narod koji je dao takve velikane kao što su Vuk Karadžić, Ivo Andrić, Nikola Tesla, Mihajlo Pupin i mnogi drugi, ne smemo da se odnosimo nipodaštavajuće prema kreativnim ljudima kao i prema njihovim delima. Kao osnovni razlog za izmene i dopune zakona ima upravo prenošenje nadležnosti utvrđivanja postojanja povrede prava intelektualne svojine, a naročito pravo na računarske programe, softvere i baze podataka, kao i sporedne aktivnosti poreske uprave. Dakle, radi se samo o prenošenju nadležnosti na Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacija. Imajući u vidu da postojeća aplikacija nije ažurirana od početka pripreme, kao i na veliki broj softvera, unapređenje postojeće aplikacije bi se izvršilo nakon obezbeđivanja sredstava u budžetu 2023. godine. S obzirom na to da je ministar Mali već objasnio koje su izmene i dopune zakona, samo ću podsetiti da je intelektualna svojina jedna civilizacijska tekovina, nastala kao rezultat kreativnih ljudi kao što su pisci, kompozitori, pronalazači, koji se bave stvaralačkim radom i koji prosto moraju biti nadređeni za taj rad, ali da se rezultat njihovog rada štiti normama intelektualne svojine. Danas je intelektualna svojina razvijena u jednu široku kompleksnu oblast, oblast prava na kojoj počivaju čitave svetske industrije. Ceo ovaj sistem je upravo zamišljen da bi stimulisao stvaralaštvo, istraživanje i razvoj. U procesu u kome se inovacije i ideje pretvaraju u stvarnost, istraživački rad i razvoj intelektualne svojina ima presudnu važnost. Svaki autor ima pravo da uživa u benefitima svog rada, u stvaranju inovacija, odnosno u konačnom uspehu, što znači da svako treba da ima apsolutno pravo da odlučuje ko, kako i na koji način može da koristi njegovu intelektualnu svojinu. Kao vrsta nematerijalnog ulaganja u biznis, intelektualna svojina obuhvata sve naše ideje, izume, tvorevine i poslovne tajne koje daju prednost u odnosu na konkurenciju na tržištu. Sami smo svedoci i često čujemo da kršenje intelektualne svojine nije samo zločin bez posledica, jer se sa krivotvorenjem i piraterijom susrećemo vrlo često što može da naruši ugled naše zemlje, kao pravne države. Adekvatna zaštita intelektualne svojine je ključan preduslov ekonomskog razvoja naše zemlje, ali dokaz i posvećenosti Republike Srbije pristupanju EU. Kada se okrenemo iza sebe, sve ono što vidimo je nekada bila ideja, a sada je stvarnost. Budućnost nam nudi neke nove tokove, a mi smo tu da se sa njima hvatamo u koštac. Danas su to vrhunsko unapređeni softveri koji imaju za cilj brže i efikasnije poslovanje. Zato je naš zadatak da se za oblasti intelektualne svojine uspostave pravila koja se moraju poštovati. Vlada Republike Srbije i svi mi radimo na tome da se jasno definišu granice dozvoljenog i savesnog postupanja u ovoj oblasti. Usvajanjem ovih izmena i dopuna zakona dokazujemo da smo zemlja otvorena za uvođenje visokih standarda zaštita intelektualne svojine jer je Srbija i do sada implementirali veliki broj međunarodnih konvencija iz ovih oblasti. Na kraju, složićete se da zaštita intelektualne svojine ne štiti samo nečiju intelektualnu svojinu već da ona vredi onoliko koliko doprinosi boljem standardu i životu ljudi, odnosno čitavom društvu. S toga će poslanička grupa SPS u danu za glasanje podržati sve predloge zakona.
Zahvaljujem. Sledeći na listi je, narodni poslanik, Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvažena ministarka, uvažene kolege, građani Srbije, ja sam Milija Miletić, dolazim iz Svrljiga, to je najlepša opština u Srbiji koja se nalazi pored grada Niša, a to je najlepši grad u Srbiji. Inače, ovde u Skupštini predstavljam Ujedinjenu seljačku stranku, a izabran sam sa liste Aleksandar Vučić – Za našu decu, gde zajedno sa svojim kolegama u svakom trenutku smo spremni da pomognemo svakome. Za skupštinskom govornicom uvek sam iznosio probleme malih sredina onih ljudi koji žive na selu i od sela, opštine koje su u statusu nerazvijenih, demografski ugroženih, opština koje se nalaze na jugoistoku Srbije. Inače, set ovih zakona koji je veoma bitan za naše finansijsko tržište, na tržište kapitala, ovo su za nas veoma bitni zakoni kojim ćemo pospešiti proizvodnju, prirodu, upošljavanje i što manje troškova za naše privredne subjekte. Svi ovi predlozi zakona koji su na današnjem dnevnom redu su veoma bitni zakoni koji će u narednom periodu, u narednim godinama omogućiti da naša Srbija ide brže, jače, uspešnije, gde ćemo sigurno imati mogućnost da u okviru ove pandemije koja je stvarno veoma teška, gde naša zemlja Srbija se stvarno izuzetno dobro bori zahvaljujući prvo našem predsedniku Aleksandru Vučiću koji svojom snagom, svojom energijom radi za sve nas, pomaže, ide napred. Mi ga pratimo, normalno, i nadležno Ministarstvo zdravlja koje je veoma aktivno, koje svojim potezima stavlja akcenat na vakcinaciju i tu su i sva ostala ministarstva, među kojima jeste Ministarstvo finansija koje je veoma ekspeditivno, radno, na čelu sa našim Sinišom Malim i Ministarstvo privrede koje vi vodite uvažena ministarka, koje se sad u ovoj teškoj situaciji pokazalo da radi na najbolji način, gde sada donosimo određene zakone, kojim se pospešuje privreda i upošljavanje i u ovoj teškoj situaciji, konkretno za ta mala preduzeća, za te male privredne subjekte, gde oni mogu nastaviti i u narednom periodu da koriste sredstva, povoljne kredite, bespovratna sredstva kojim će moći da isplivaju i da sačuvaju sebi svoj posao, da sačuvaju radna mesta i na taj način da se obezbedi bolja budućnost, sigurnija budućnost za sve nas. Mene, kao čoveka, koji živi u Svrljigu, koji živi zajedno sa mojim žiteljima, sarađujem i sa drugim opštinama, gde kod nas u takvim sredinama kao što su Svrljig, Bela Palanka, Gadžin Han, Kuršumlija, veliki broj takvih opština na jugoistoku Srbije, otvoreno je dosta novih privrednih subjekata. Kod nas očekujem da ćemo u toku naredne godine imati mogućnost da dođu određeni privredni subjekti koji će otvoriti nove pogone, gde će nadležno ministarstvo koje vi vodite, nastaviti i pomagati tim ljudima, da u saradnji sa vašim ministarstvom, a u saradnji sa Razvojnom agencijom Srbije da se dobiju sredstva i upošljavanjem u takvim sredinama, svako radno mesto znači opstanak te opštine i te sredine, i ja mislim sa ove govornice se uvek o tome govori. Siguran sam da neke stvari koje sam govorio su vrlo bitne, a i čuli su to naši ljudi koji vode određena resorna ministarstva, tako da, još jednom, ja kao narodni poslanik i predsednik USS, ću podržati sve ove predloge zakone. Mislim da su to zakoni koji daju bolje uslove za privređivanje i još jednom hvala vama i očekujem dolazak vaš u opštinu Svrljig, gde ćemo svi zajedno iznaći mogućnosti da uposlimo još nekog čoveka i da obezbedimo bolje uslove za ostale privrednike. Hvala još jednom, i zahvaljujem se u ime moje i svih građana na jugoistoku Srbije, jer znam da naš predsednik radi samo za dobrobit ove zemlje, i svih nas.
Zahvaljujem, gospođa ministarka ima reč.
Samim uvodom, poštovani poslaniče, kada ste rekli da ste iz najlepšeg grada Srbije, ja sam pretpostavila šta će da bude završnica, tako da obećavam vam da ću doći u Svrljig, nema potrebe da to više ponavljate. Hvala.
Hvala. Sledeći je narodni poslanik Zoran Bojanić.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući, gospođo ministarko, koleginice i kolege, pa šta reći. Ovaj set zakona nam govori da je Srbija na pravom putu, i da sa ovim setom zakona pratimo onaj pravac koji je zacrtan 2014. godine, Srbija 2025. ispunjenje agende, ciljevi iz agende Srbija 2025. Ne treba mnogo širiti priču o predloženim zakonima, jer Siniša Mali, ministar je dosta rekao, kao i kolega Mirković, i ja ću to malo plastičnije objasniti. Ne može niko zaustaviti Srbiju na tom putu, neće je sprečiti, kao što je nisu sprečili kada smo gradili auto put Miloš Veliki, sa onim Starim hrastom i sa pričom o zapisima, sa raznoraznim mahinacijama, kao što je sada ova, nazovi tviter opozicija. Znači, deo opozicije, ograđujem se, koja se bavi samim sobom, koja je bezidejna, koja nema ideja, nema rešenja, ima jednu jedinu, da se obogate, da napune džepove i ako mogu da unište nešto što su uništavali godinama, a to je jedno ogromno akcionarsko preduzeće Telekom Srbija, koje je najzad stao na prave noge, i ide pravim putem. Pokušavali su raznoraznim mahinacijama i sprečavanjem da opstane samo jedan monopolista, a to je bio SBB, tada, da ne pričam o Junajted medija grupi, da obesmisle telekomunikacionog giganta i nisu uspeli u tome i hvala Bogu da nisu uspeli. Mislim da su mnogo nervozni, upravo zbog toga jer im ponestaje novca, jer biti monopolista na ovom velikom tržištu, mnogo znači, a Telekom Srbija, em nije monopolista, em se širi i pored Republika Srpska, Crna Gora, otvorili smo svoju ćerku firmu i u republici Makedoniji, i bićemo regionalni lideri, što jeste zacrtan cilj. Ono što mene mnogo više naslanja na ove predložene zakone, to je ono što sam pomenuo, auto put Miloš Veliki. Svakog dana ja putujem tim putem i srećan sam kada vidim onako veliki broj automobila i kamiona. Šta to govori? Govori da ne samo putujemo, ne samo da se bavimo transportom, nego da nam radi industrija, da radi naša privreda, jer čim se nešto proizvodi, ono može i da se vozi. Sećam se vremena kada sam sretao tri automobila, ne na Milošu Velikom, nego ovamo od Batočine do Beograda, na auto putu Beograd - Niš. Ono što je posebno, to je ono što nas vezuje, sem što smo zajedno upisali Mašinski fakultet i bili brucoši iste godine, to je Moravski koridor, išao sam poslom, odnosno Odbor za finansije je imao sednicu u Vranju i mogu vam reći da sam oduševljen, ne samo onako kako se to radi od Kraljeva prema Čačku, nego i od Trstenika prema Kruševcu, već do Pojata tamo. Znači, danonoćno, 24 časa, pada sneg, pada kiša, radi se. Ono što je opet moja slika, koja govori da privreda radi, da idemo u pravom smeru, to je ono kada sam se vraćao iz Vranja, pogodio sam termin negde od 15 do 16 sati, između Kruševca i Kraljeva. Verujte da nigde nisam mogao da pređem nikoga, jer su kola bila jedna u druga. Šta to govori? Pa nisu ljudi pošli u Kraljevo, u Matarušku banju, da prođu i Trstenik i Vrnjačku banju. To govori da svi rade od Kruševca pa do Kraljeva, negde mali pogon, negde veliki, negde je to Petoletka, negde je to Leoni, negde je onaj Kromberg i Šubert, u Kruševcu, ali da se radi. Da li treba još? Treba. Neko je malopre pominjao EU. Nije cilj EU, sam po sebi, samo ono što vredi u EU, svi oni postulati, koji su tamo decenijama, koji se poštuju, pre svega moramo da poštujemo državu, da poštujemo rad i biće sve u redu, a EU, da li ćemo biti članica EU, možda i ne budemo. Nije to jedini cilj. Cilj je da budemo na nivou razvijenih evropskih zemalja, da pobegnemo iz ovog, stalno pominjanog balkanskog blata. Mi smo bili Evropa uvek, i bili smo branik Evropi, od najezde raznoraznih osvajača i zavojevača. Ne mogu, a opet ću pomenuti opozicionari, da jedno, samo jedno ne mogu da izbrišu, ova era pamtiće se kao era Aleksandra Vučića, i sve ovo što je urađeno od kako je Aleksandar Vučić na vlasti, i kako je SNS, sa svojim koalicionim partnerima, biće zapamćeno, ostaće, niko ne može da nam odnese ni mostove, ni tunele, ni nove fabrike, posebno ne mogu oni koji 2000. godine zatvorili sve ono. Vi odlično znate šta je radilo, dole kod nas, kada kažem, počev od Trstenika, Kruševca i Kraljeva i koji su to bili metaloprerađivači, i koja je to bila teška industrija. Sve su uspeli da unište, da obesmisle, da prodaju i sada nama pričaju nekakve priče. Ljudi, bavite se tviterom, bavite se sami sobom, a ova Srbija će ići napred, Aleksandar Vučić će biti na čelu Srbije i dalje, dugo, sasvim normalno, jer jednog dana SNS neće biti na vlasti, sve se menja i sve je smenjivo i promenljivo na ovom svetu. Ali ovaj pravac i ovaj put niko više neće moći da zaustavi. Pošto ima dosta kolega, a mi imamo vrlo malo vremena, ja bih mogao da pričam još 15 minuta. Ovde ću se zahvaliti i iskoristiću trenutak, kao što je iskoristio i kolega Mirković, s obzirom da verovatno neću govoriti do kraja godine, da svim našim sugrađanima poželim, pre svega, dobro zdravlje, posao i napredak, za sve ostalo lako ćemo. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Bojaniću. Reč ima narodni poslanik Radovan Arežina. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvažene kolege narodni poslanici, poštovana ministarka sa saradnicima, moram da kažem, Mileta me uvek asocira. Dolazim iz najlepše opštine u Srbiji, a to je sigurno Kladovo. Tako i vi obratite, ispred ministar dosta pažnje ka Kladovu i ka celoj toj regiji Timočkoj. Danas je na dnevnom redu Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o elektronskom fakturisanju. Naime, reč je o veoma važnom i sistemskom zakonu koji smo usvojili u aprilu ove godine. Ovaj zakon je veoma značajan zbog toga što se njime u potpunosti menja način funkcionisanja naše privrede, po ugledu na digitalizaciju i digitalne fakture kakve već postoje u zemljama Evropske unije. Digitalizacija je prisutna u gotovo svim sferama života i privrede. Najprostije rečeno digitalizacija je primaran način čuvanja dokumenata u obliku pogodnom za prenos i obradu na računaru. Korišćenje novih tehnologija ubrzava sve procese i procedure, a doprinosi i transparentnosti i većoj pravnoj sigurnosti. Kada su konkretno u pitanju elektronske fakture kojima će se zameniti klasične fakture u papirnatoj formi, one će doprineti jedinstvenoj kontroli obračunavanja PDV, što je za državu veoma važno. Sistem elektronskih faktura biće u potpunosti besplatan, a suštinski rezultat jeste ostvarenje uštede u pogledu vremena i novca. Ovaj trend digitalizacije promeniće u velikoj meri način poslovanja, kao i samu ekonomiju. Inače, zakon predviđa postepeno, odnosno fazno uvođenje elektronskih faktura u sistem, što je uvek pozitivno pri donošenju svih zakona, sve novine da se unose postepeno. Usvajanjem ovog zakona, elektronsko fakturisanje postala je obaveza za sve transakcije koje se odvijaju između subjekata javnog sektora, između subjekata javnog i privatnog sektora, a odnosi se i na sve subjekte privatnog sektora, osim privatnika koji su obveznici poreza na dohodak od samostalne delatnosti i obveznika poreza na dobit pravnih lica koji su svrstani u kategoriju dobrovoljnih korisnika elektronskog fakturisanja. Ono što je takođe važno reći to je da Zakon o elektronskoj fakturi prati jedan od strateških ciljeva i opredeljenje ove kao i prethodne Vlade Republike Srbije, a to je sveukupna digitalizacija, i na tom putu smo puno postigli. To mora da se prizna. Uspostavili smo Centralni registar stanovništva u skladu sa Zakonom o Centralnom registru stanovništva koji ima za cilj uspostavljanje jedinstvene, centralizovane i pouzdane državne baze podataka o stanovništvu Republike Srbije u elektronskom obliku, zatim Centralni registar obaveznog socijalnog osiguranja, Centralni registar faktura koji je i uspostavljen Zakonom o elektronskom fakturisanju. Izmene i dopune Zakona o elektronskom fakturisanju o kojima danas govorimo odnose se, pre svega na pomeranje i usklađivanje rokova, jer je potrebno uskladiti i rok u kome prestaju da važe određene odredbe Zakona o rokovima, izmirenja novčanih obaveza u komercijalnim transakcijama, kao i odredbe Zakona o izmenama i dopunama Zakona o rokovima, izmirenja novčanih obaveza u komercijalnim transakcijama. Moja uvažena koleginica Snežana Paunović, kao ovlašćena govorila je o Zakonu o tržištu kapitala, a ja bih samo dodao da očekujemo razvoj tog tržišta sa dolaskom još većih stranih investicija. Ali isto tako, mi u ovom trenutku možemo da se pohvalimo i time da je Srbija 16. novembra ove godine emitovala prvu zelenu obveznicu namenjenu isključivo finansiranju ekoloških prihvatljivih projekata. Tako je Srbija postala jedina zemlja u Evropi koja je van EU, jedina zemlja na Balkanu koja je sprovela emisija zelenih obveznica. Na dnevnom redu danas imamo i Sporazum između Banke za razvoj Saveta Evrope i Republike Srbije za projektni zajam – Univerzitetska infrastruktura. Mislim da je ovo veoma značajno za našu budućnost i budućnost mladih generacija koje će se stručno obrazovati. Za Srbiju je izuzetno važna saradnja sa Razvojnom bankom Saveta Evrope, sa kojom se sprovode projekti u oblasti obrazovanja, zdravstva, socijalne zaštite, energetske efikasnosti. Do sada su usvojeni brojni sporazumi i uspešna saradnja poput projekata izgradnje Univerzitetske dečije klinike Tiršova 2 u Beogradu, projekti Univerzitetska infrastruktura i Studentsko stanovanje, čiji su ciljevi poboljšanje pristupa univerzitetskom obrazovanju u Srbiji, kao i projekat snabdevanje vodom i prečišćavanje otpadnih voda. Zakonom o budžetu Republike Srbije za 2021. godinu odobreno je zaduživanje kod Banke za razvoj Saveta Evrope, za sprovođenje projekata unapređenje univerzitetskog obrazovanja u iznosu od 95 miliona evra, a koji se odnosi za projekat zajam - univerzitetska infrastruktura. Potvrđivanjem ovog Sporazuma ostvaruju se određeni opšti, ali i brojni pojedinačni ciljevi. Najvažniji opšti cilj bio bi poboljšanje i jačanje kapaciteta univerzitetskog obrazovanja kroz kapitalna ulaganja, univerzitetsku infrastrukturu državnih univerziteta u Republici Srbiji. Najvažniji posebni ciljevi projekta odnose se na izgradnju, dogradnju i opremanje državnih univerzitetskih objekata, uključujući izgradnju novih zgrada i rekonstrukciju postojećih objekata. Projekat obuhvata šest potprojekta za objekte, orijentacione površine od oko 90.600 kvadratnih metara. Poboljšanje kvaliteta u obrazovanju i uslova za učenje za više od 13.000 studenata, primenu savremenih standarda održive izgradnje i rada univerzitetskih centara Republike Srbije, rehabilitaciju postojećih objekata radi poboljšanja sigurnosti i energetske efikasnosti i racionalizaciju operativnih troškova. Iz zajma Banke finansiraju se radovi, oprema i određene usluge dok Republika Srbija finansira određene usluge, građevinske dozvole, administrativne takse, komunalnu infrastrukturu i zemljište, kao i druge nenovčane doprinose. Univerzitet u Beogradu datira sa početka 19. veka, od 1808. godine, kada je Dositej Obradović osnovao Veliku školu. Formalno je Univerzitet osnovan 27. februara 1905. godine, čime je prvi srpski Univerzitet dobio autonomiju, a kada se u njegovom sastavu nalazilo tri fakulteta, Filozofski, Pravni i Tehnički fakultet. Univerzitet u Beogradu u svom sastavu ima 31. fakultet, organizacionih u četiri grupacije fakulteta, društveno-humanističkih nauka, medicinskih nauka, prirodno matematičkih nauka, i tehničko-tehnoloških nauka, jedanaest naučnih instituta. Univerzitetske biblioteke i osam centara, studentima su na raspolaganju čitaonice, sportske sale, teretane, klubovi, prodavnice, tereni, portirnice, blagajne, magacini, perionice, TV sale, info-kiosci. Na Beogradskom univerzitetu se danas školuje preko 85.000 studenata, na oko 150 programa osnovnih studija, kao i više od 1.700 postdiplomaca. U školskoj 2020/2021 godini, na svim visokoškolskim ustanovama i na svim nivoima studija u Republici Srbiji upisano je 241.605 studenata. U kalendarskoj 2020. godini u Republici Srbiji na svim visokoškolskim ustanovama i na svim nivoima studija diplomiralo je 41.331 student. U 14 studentskih domova u Beogradu, smešteno je oko 12.000 studenata, čije školovanje pokriva budžet Republike Srbije. Dakle, svi ovi podaci govore o opredeljenju naše države da unapredi univerzitetsko obrazovanje i uslove studiranja na državnim univerzitetima. Ova infrastrukturna investicija potvrđuje brigu države o mladima i njihovom obrazovanju, što je šire posmatrano osnaživanje Srbije kao društva znanja, odnosno društva sa većim procentom visokoobrazovanih ljudi čija znanja treba da se ugrađuju u napredak zemlje. Ovaj projektni zajam prati i ciljeve strategije razvoja, obrazovanja i vaspitanja do 2030. godine. Krovni cilj je da se obezbedi kvalitetno obrazovanje za postizanje punog potencijala svakog učenika u obrazovnom procesu, odnosno svakog deteta mlade i odrasle osobe u Republici Srbiji. Poboljšanje studenskog standarda kroz unapređenje univerzitetske infrastrukture, svakako će olakšati mladim postizanje najboljih rezultata studiranja. Mi u mlade verujemo, oni su budućnost i zato znamo da investicije u mlade i njihova znanja je najbolja investicija svakog društva. Politički odnosi Republike Srbije i Kraljevine Kambodže su veoma dobri sa razvijenom saradnjom između dve zemlje. Predlog ovog Sporazuma potpisuje 2016. godine tadašnji ministar spoljnih poslova Ivica Dačić. Ono što je takođe veoma važno je to da Kambodža nije priznala nezavisnost Kosova i veoma smo im zahvalni na njihovom principijelnom stavu. Zahvalni smo im i na dolasku na jubilarni samit Pokreta nesvrstanih, koji je pre nešto više od dva meseca održan u Beogradu i na kojem su se okupili predstavnici više od stotinu država sveta. Racionalno otvaranje zemlje putem ukidanja viza i opšte vizne liberalizacije sa ostalim zemljama sveta, kao što je danas slučaj sa Kambodžom, a odnosi se konkretno na nosioce diplomatskih i službenih pasoša, veoma je značajno za međunarodni ugled Srbije i njene političke i ekonomske interese. Ponekad, kao građani, znamo da se upitamo i pomenemo neke od zemalja u smislu više od šale, pri tom zaboravljajući da svaka zemlja ima jedinstven glas u UN, kao i svaka od planetarno velikih sila. Neke od zemalja doživljavamo sa utiskom od pre pola veka, ali mnoge od tih zemalja napredovale su do neprepoznatljivosti naspram našeg sećanja o njima, dok smo mi imali i rešavali svoje probleme, baveći se većma sami sobom. Konkretno, Kambodža i Sporazum o kome danas govorimo, ima 16 miliona stanovnika. Skupština Republike Srbije, sa predsednikom Ivicom Dačićem, Vlada Republike Srbije, predsednik Vučić, invertovali su zapuštenost spoljne politike, zapuštenu u jednom vremenu kada se nije pazilo ni na koga, već samo na sebe i sopstvene interese, ka većini zemalja sveta i obnovili prijateljstva sa tradicionalnim prijateljima. Neko to zove rehabilitacijom Titove politike. Ja ću skromno reći - rehabilitacijom pametne spoljne politike, u interesu države i svih građanki i građana Republike Srbije. To su prepoznala i politička rukovodstva zemalja iz okruženja, većinom naslednici politike razgradnje Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije, nažalost, sa pogrešnim odnosom prema uspesima Srbije, umesto da se pridruže otvorenom pozivu da uklanjamo barijere među nama, najbližima, i zajedno nastupamo prema svetu u interesu naših građana, a sve u svrhu mira, stabilnosti i opšteg razvoja. Poslanička grupa SPS glasaće za ovaj sporazum i predložene zakone. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodinu Arežini. Sledeća je uvažena koleginica dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovana ministarko Atanacković, kolege poslanici, ja sam danas kod Izveštaja Odbora za finansije govorila o tome koliko je u stvari Srbija napredovala donošenjem mnogih zakonskih rešenja koja su išla u prilog tome da Srbija otvara određena poglavlja, pogotovo kad su u pitanju finansijske usluge. Kada govorimo o tome da Komisija za hartije od vrednosti, inače je u nadležnosti rada Skupštine Srbije, mi smo pre nekoliko dana imali izbor novog saziva, odnosno članove Saveta i predsednika Komisije za hartije od vrednosti. Mi smo u proteklom radu Skupštine Srbije izabrali Komisiju za hartije od vrednosti, sa starim predsednikom, odnosno koji je obavljao funkciju proteklih pet godina i u tih pet godina imali smo prilike kroz izveštaje da čujemo koliko su napori, u stvari, bili, ne samo Komisije za hartije od vrednosti, već i Ministarstva finansija i, na kraju krajeva, svih učesnika na tržištu kapitala, da dođu do toga da urade jedno novo zakonsko rešenje koje će biti u skladu sa evropskim direktivama, sa poglavljima 6 i 9, koja su jako interesantna kada su u pitanju finansijske usluge i koje će dati jedno potpuno poverenje investitorima koji dolaze ovde da funkcionišu na tržištu kapitala. Zato je ovakvo rešenje koje danas imamo u stvari jedan plod mukotrpnog rada svih relevantnih subjekata u društvu, da ne kažem o tome da ponovim da je radna grupa u sastavu ne samo komisije i Ministarstva finansija, već i Narodne banke Srbije, svih korisnika na tržištu kapitala, privrede, Privredne komore Srbije, uradila ovakav jedan predlog rešenja i predlog zakona. Razlozi zbog kojih u stvari mi danas ovde pričamo o ovom zakonu su pre svega da se osigura zaštita svih učesnika na tržištu kapitala, da se obezbedi kvalitetni tržišni materijal, kako oni kažu, jer ono sa čim trgujete treba zaista da ima određenu svoju težinu i vrednost, zatim da se smanje troškovi kada je u pitanju mogućnost pristupa tržištu kapitala i onaj deo koji se odnosi na podsticanje inovacija. Mi se danas nalazimo u eri tzv. Četvrte industrijske revolucije, u eri digitalizacije i sve ono što danas, recimo, rade savremene berze, treba da rade naravno i Beogradska berza, potpuno u novom ruhu. Zbog toga smatramo da bi to privuklo mnoge investitore koji možda danas neće imati prilike da učestvuju na nekim drugim berzama. Mi smo usvojili kao država i taj novi Zakon o digitalnoj imovini pre godinu dana, ja ću vas podsetiti, to je ovde u Narodnoj skupštini bio jedan od novih reformskih zakona i zbog toga trgovanje hartijama od vrednosti na berzi neće biti i jedino, već će to biti i tokeni, koji su praktično delovi u protoku i funkcionisanju i trgovini kripto valutama. Tokeni će biti sposobni i funkcionalni za otvaranje novih malih i srednjih preduzeća i biće predmet i osnivački akti koji će moći u stvari kroz osnivačke akte da budu imovina samih preduzeća koja se otvaraju i novi vid investiranja, na kraju krajeva, kao i otvaranje novih radnih mesta. Mi smo imali prilike od premijerke da čujemo pre nekoliko dana da je praktično izvoz, onaj koji se odnosi na Republiku Srbiju, gotovo, kada govorimo o IT sektoru, prešao jednu i po milijardu evra, što je nadmašilo praktično iznos kada govorimo o poljoprivrednim proizvodima. Znači, era digitalizacije je već ovde danas i već predstavlja u stvari veliki korak za sutra i to je ono što nas u stvari raduje i pokazatelj toga koliko Srbija stvarno daleko ide u korak sa razvijenim ekonomijama sveta, da ne kažem o tome kad pogledate makro-ekonomske pokazatelje na kraju ove godine, da ćemo mi biti zaista u vrhu kada pričamo o ekonomskom rastu i razvoju godine posle godine pandemije koja je bukvalno ekonomije najrazvijenijih zemalja EU pokosila. To je ono što mi sada iz jedne ekonomske krize koja je nastupila prošle godine ulazimo gotovo u energetsku krizu i sa čim se Srbija jako dobro nosi. To je pokazala i kada je u pitanju bila pandemija Kovid - 19, to pokazuje i kada je u pitanju energetska kriza. Danas je Srbija na istorijskom minimumu pokazala da svet u stvari negde zaista funkcioniše na tržištu jedne zaista velike konkurencije u kojoj Srbija negde nalazi svoje mesto i zaista sprovodi politiku očuvanja i državnih i nacionalnih interesa, ali i ekonomske stabilnosti. To je jako važno. Kad pričamo o Zakonu o tržištu kapitala, mislim da je to najvažnije, da mi investitorima zaista možemo da ponudimo ekonomsku, bezbednosnu stabilnost, a sada pričamo i o energetskoj stabilnosti. Zašto? Zato što danas vam je cena gasa na svetskom tržištu na istorijskom maksimumu. Iznosi 2.120 dolara za hiljadu kubika, što je gotovo duplo više nego pre nedelju i po dana, kada je nemačka nova Vlada saopštila da neće koristiti „Severni tok 2“ za dotok gasa zbog toga što ima određene probleme sa Ruskom Federacijom i "Gaspromom" koji neće da, jednostavno, registruje kompaniju u Nemačkoj, koja je navikla da funkcioniše na određeni način. Zbog toga je Ruska Federacija preusmerila svoje kapacitete na drugi način i zbog toga, zbog takvih političkih odluka, vi imate skok cene energenata na svetskom tržištu. Da ne kažemo da su kapaciteti nuklearnih centrala u Francuskoj zaustavili svoj rad i zbog toga imate i poremećaj cena električne energije. Znači, ono što je nekada bilo 110 evra za megavat-čas, danas već dostiže cenu od 400 evra za megavat-čas, što pokazuje da građani Nemačke i Francuske će plaćati skuplju struju i pitanje je da li će imati dotok gasa, da li će moći da se greju na onaj način kao što to rade građani Srbije zato što građani Srbije, danas treba da kažemo, plaćaju istu cenu električne energije, istu cenu gasa kao što su plaćali pre nekoliko meseci. Znači, Republika Srbija je dovoljno ekonomski stabilna da može da pokrije ove ekonomske udare koje, naravno, doživljavaju sve države i u regionu, u EU i u svetu, zbog energetske krize. To je rezultat upravo rada i Aleksandra Vučića i Vlade Republike Srbije, koji zaista svakim danom pokušava da se bori sa izazovima na krajnje ekonomski održiv način koji treba da obezbedi građanima zaista stabilnost u smislu energenata, ali i stabilnost ekonomku u smislu planiranja života kada su plate i penzije u pitanju, kada je program Srbija 2025 na tom putu rasta standarda građana, da od toga nikada nećemo odustati. Predlog zakona o tržištu kapitala govori upravo o tome da su predmet uređivanja finansijski instrumenti, da tim finansijskim instrumentima zakonito dajemo način na koji se funkcioniše na tržištu kapitala, valuta, kao i dematerijalni finansijski instrumenti takođe mogu biti određeni elementi. Definiše se založno pravo kad su u pitanju finansijski instrumenti. Sada ono što je novo, uvodi se nov princip funkcionisanja poslovanja preko Centralnog registra hartija od vrednosti, da uslovi za javnu ponudu kad su u pitanju hartije od vrednosti uključuju i trgovanje na regulisanom tržištu. Zatim, deo koji se odnosi na obelodanjivanje, uvodi se taj vid kompletne transparentnosti kada je u pitanju uopšte obaveza izveštavanja izdavaoca kad su javna društva u pitanju. Organizator tržišta, regulisano tržište to je ono što država mora, a zaista je obezbedila ovim zakonom, da svi oni koji to treba da rade, trgovačke platforme, trgovačke platforme u Republici Srbiji, jednostavno se obuhvataju kompletne inovacije koje su na tržištima kapitala svih razvijenih država i Evrope, s obzirom da smo usvojili i te direktive. Znači, način na koji regulišemo to tržište. Zatim, uslove za dostavu podataka. To je nešto novo što se uvodi. Znači, pre svega, ta transparentnost. Uvođenjem veće transparentnosti smanjujete praktično deo koji se odnosi na podatke koji su možda do juče bili deo nekih skrivenih finansijera na tržištu kapitala. Tako da je to nešto jako pozitivno, pogotovo kad su u pitanju investiciona društva. Zakon detaljno uređuje i davanje dozvola i obavljanje delatnosti. Zakon daje visok stepen profesionalizacije, transparentnost na mestu trgovanja, posrednike na tržištu definiše i radi onaj najvažniji deo koji mislimo da do sada nije bio toliko strogo definisan, to je zaštita malih investitora, kroz Fond za zaštitu investitora. Praktično, država ovde zaista štiti podjednako i velike i male. Znate da su uvek veliki imali uvek više uspeha na berzama kad je u pitanju ovo i onaj deo zloupotreba na tržištu, svi mehanizmi su kroz ovaj zakon dati, da bi se jednostavno zaštitili investitori od bilo koje vrste zloupotrebe. Na kraju, ovaj zakon u svojim prelaznim i završnim odredbama pokazuje da će se primenjivati, imati punu primenu za godinu dana, ali da je važno da u roku od šest meseci komisija mora da donese svoje podzakonske akte i da jednostavno mora da se uskladi, a da brokersko-liderska društva i ovlašćene banke će svoj posao obavljati po starom zakonu dok ne bude došla primena novog zakona, a da za devet meseci mora da se uskladi kompletno rad svih učesnika na tržištu kapitala. Znači, ovaj zakon je pokazao, jednostavno, da je Srbija u mnogim segmentima već članica EU, iako mi to formalno nismo. Zbog toga mislim da je opravdana saradnja između kompanija zemalja EU preko 67%, zato što zemlje članice EU i njihove kompanije u stvari žele da sarađuju sa Srbijom, jer im je to već poznat model i princip na kojem one funkcionišu, a s obzirom da je naše tržište postalo sve interesantnije, jer mi sarađujemo i sa istokom i sa zapadom, jednostavno, je u stvari pokazatelj koliko je Srbija zaista napredovala u svakom segmentu. Kad vi vidite ove sporazume koje mi danas ratifikujemo i kad vidite šta smo sve uradili uz pomoć saradnje sa kineskim partnerima i kada vidite koliko toga je i u kojim sve oblastima, kada je u pitanju infrastruktura, urađeno i koliko sad u stvari povezujemo koridore E763 sa E70, sa određenim deonicama puta, Iverak – Lajkovac od 18,3 kilometra, i kada danas kažemo da mi imamo 10 auto-puteva koje radimo, u stvari pokazujemo kojom brzinom mi idemo u svom rastu i razvoju. To investitori prepoznaju i zbog toga najviše i dolaze. Ali, nismo se mi okrenuli samo infrastrukturi. Mi u stvari tom infrastrukturom stvaramo dobre osnove i ekonomske osnove da mi ono što možemo da razvijamo, to su ta tzv. neprofitne segmente u društvu, to je kultura, to je zdravstvo, to je obrazovanje, mi ulažemo u infrastrukturu. U zdravstvenu infrastrukturu smo ulagali prošle godine i ulagaćemo i ove, ali ovim sporazumom sa Bankom Saveta Evrope u iznosu od 95 miliona evra koje je Banka Saveta Evrope odobrila i 60 miliona koje će država Srbija kroz Ministarstvo prosvete uložiti, 155,5 miliona evra, mi ćemo šest velikih institucija koje su deo Univerziteta u Beogradu, potpuno rekonstruisati, obezbediti za novih 13.000 studenata kapacitete, a inače, unaprediti rad za 100.000 studenata Beogradskog univerziteta, koji će po prvi put posle 50 godina imati potpuno nove smeštajne kapacitete, a i naravno, fakultete u kojima će raditi po jednom novom modelu funkcionisanja, kakvi su viđeni u razvijenim zemljama EU, gde studiraju i naša deca iz Srbije i mi sada pokazujemo kao država da možemo da se nosimo sa najrazvijenijim univerzitetima i fakultetima u državama u kojima su do juče naša deca studirala. Veliki je značaj toga da se mnoga deca koja su studirala na tim fakultetima vraćaju u Srbiju i da pokazuju želju da rade u svojoj zemlji i sa završenim tim fakultetima, ali i sa time da nastave obrazovanje ovde u Srbiji, zato što kompanije koje su došle ovde da rade, zajedno sa univerzitetima ovde u Srbiji, i beogradski i novosadski i niški i kragujevački, jednostavno, imaju otvorena nova radna mesta za završene studente. Tehničke nauke su pokazale da su nosilac tog razvoja. Naravno, društveno-humanističke nauke se nose sa tim tehničkim razvojem i oni inoviraju svoj način funkcionisanja. Tih 90.600 kvadrata, koji će biti rekonstruisani kroz učešće ovog kredita Saveta Evrope, u stvari, pokazuje jedno poverenje ove institucije, međunarodne, da zaista ta sredstva koja ćemo uložiti u ovo, će dati višestruke benefite razvoja Srbije. Mislim da je to pokazatelj da Srbija ide dobrim putem. To smo dobili i kao priznanje na osnovu zadnjeg izveštaja MMF-a. To je ono čime Srbija treba da se ponosi. Ulazimo možda u nove izazove kada je u pitanju ekonomija, kada je u pitanju energetika, ali očito rezultati pokazuju da možemo da se nosimo sa svakim vidom izazova. Mislim da je to od velikog značaja, da je to pokazatelj da politika Aleksandra Vučića i Vlade Republike Srbije je zaista dobitna kombinacija, da građani Srbije ne treba da brinu kada dolaze velike krize, jer ono sve što delimo sa građanima Srbije, i dobro i zlo, opet na kraju mislim da pobeđuje u smislu toga da idemo napred i da u svakom danu zaista mislimo o budućnosti naše dece. Zato ćemo u danu za glasanje podržati ove predloge. Hvala.
Zahvaljujem. Ovim izlaganjem završavamo prvi deo sednice. Nastavljamo u 15.00 časova, u skladu sa članom 87. Hvala.
Nastavljamo sa radom. Pošto na listama poslaničkih grupa nema više prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa, bilo ko ko nije iskoristio svoje pravo? (Ne.) Zahvaljujem. Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka od 7. do 10. i 14. do 16. dnevnog reda. Prelazimo na zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka 17. i 18. dnevnog reda. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da predaju prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Shodno članovima 192. stav 3. i 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres o Listi kandidata za člana Saveta Regulatornog tela za elektronske medije od 30. novembra i od 14. decembra 2021. godine. Da li izvestilac nadležnog odbora, Odbora za kulturu i informisanje, želi reč? (Da.) Reč ima predsednica Odbora Sandra Božić.
Zahvaljujem, uvaženi potpredsedniče gospodine Orliću. Odbor za kulturu i informisanje je formalno-pravno i predlagač ovih akata po Zakonu o elektronskim medijima. Ukratko ću vas, zarad naših gledalaca, građana koji sigurno prate… Kad god se pomene situacija i problemi ili čak i ovako redovan izbor članova REM-a, to je uvek jedna tema koja nas dovede do određenih diskusija i rasprava, pa čisto da napravim jedan mali uvod koji bi pojasnio i dao neke osnovne podatke, kao što je da je Zakonom o elektronskim medijima koji je donet 2014. godine osnovano Regulatorno telo za elektronske medije koje ima devet članova. Mi smo od prošle godine, od decembra, izabrali četiri člana. Zaista se trudimo maksimalno, i to je praksa koja se mora nastaviti i u buduće da u onim rokovima koji su zakonom propisani, a propisani su tako da vi ne možete imati zastoj u radu Saveta REM-a, na vreme birate, odnosno vršite izbor članova REM-a. U ovom slučaju biramo dva člana za Savet REM-a. Na jednoj listi kandidata za člana Saveta REM-a se nalaze dva predstavnika koja predstavljaju udruženja čiji su ciljevi ostvarivanje slobode izražavanje i zaštita dece. Druga lista na kojoj se takođe nalaze dva kandidata predstavljaju univerziteti koji su akreditovani u Republici Srbiji. Dakle, s obzirom da nam je jako važno da, kao jedan od osnovnih zadataka REM-a, unapređenje kvaliteta raznovrsnosti usluga elektronskih medija, očuvanje i zaštita razvoja slobode mišljenja itd, izuzetno nam je važno da se u ovom slučaju članovi REM-a izaberu u roku i na vreme. Na kraju krajeva, na to smo se i obavezali zakonom pre svega, ali u kontekstu međustranačkog dijaloga koji je vođen, iako ovo nije bio jedan od uslova, ali svakako se trudimo, s obzirom da je rad REM-a uvek bio jedna od, da kažem, tema oko koje smo najviše i najžešće vodili diskusije sa tzv. opozicijom. Zaista se trudimo i kao Odbor da na vreme reagujemo i da u skladu sa zakonom izaberemo odgovarajuće kandidate. Pre prelaska na detaljnije obrazlaganje, podsetila bih vas samo oko proceduralnih stvari koje je Odbor učinio u sklopu izbora, odnosno konkursa za dva člana Saveta REM-a. Mislim da nam je to svakako jedna od bitnijih stvari koje moramo napomenuti, s obzirom da je procedura u ovom slučaju, ne u ovom, nego i u svakom drugom kada imate konkurs u Narodnoj skupštini, odnosno kada se on sprovodi pod okriljem pojedinih odbora, u ovom slučaju Odbora za kulturu i informisanje, moja obaveza je da u izveštaju Odbora navedem i podnesem tačno način na koji smo došli do četiri kandidata koji će biti danas, odnosno sutra u danu za glasanje predloženi narodnim poslanicima kao opcija za popunjavanje ovih mesta. Kao što sam rekla, od decembra prošle godine izabrali smo četiri člana Saveta REM-a. Odbor za kulturu i informisanje objavio je čak šest javnih poziva za predlaganje kandidata za izbor člana Saveta REM-a, što govori u prilog činjenici o efikasnom i predanom radu Odbora o kojem sam govorila, kao i o poštovanju zakonskih propisa i rokova. Odbor je na 27. sednici Odbora za kulturu i informisanje, održanoj 26. oktobra 2021. godine, doneo odluku o pokretanju postupka za predlaganje kandidata za izbor člana Saveta REM-a koje predlažu udruženja čiji su ciljevi ostvarivanje slobode izražavanja i zaštita dece. Nakon objavljivanja javnog poziva, kao i sprovedenog postupka za izbor kandidata za člana Saveta, na sednici održanoj 30. novembra obavili smo razgovor sa kandidatima koji je bio prilično iscrpan, koji je praktično nama poslužio kako bismo se uverili zaista u namere kandidata da ovaj posao, koji je od izuzetne važnosti, posebno u narednom periodu koji označavamo kao predizborni, izborni, na tim mestima da imamo ljude koji iskreno žele da se založe za slobodu mišljenja, za slobodu govora, za ravnomerno, na kraju krajeva, što nam je najvažnije, poštovanje svih zakonskih procedura koje uređuju javni prostor i rad elektronskih medija. Dakle, kandidati sa kojima smo razgovarali su Radoje Kujović i Zoran Mirosavljević koje je predložilo 23 udruženja. Oni su obrazložili svoje biografije i iskreno mislim da će zadatak narodnih poslanika biti težak, s obzirom da imamo dve bogate biografije dva čoveka koji zaslužuju podjednako da se nađu u tom Savetu. Pretpostavljam da će poslanici po biografiji i po onome što smo mi zaključili, iz Izveštaja Odbora, sutra moći između četiri da izaberu ipak samo dva. Takođe, želim da vam predočim da smo istovetnu proceduru ispoštovali i u drugom raspisanom konkursu, s tim što se to nije odigravalo u isto vreme, u istim vremenskim rokovima, tako da je ta jedna sednica održana 17. novembra, a 7. decembra smo obavili razgovor sa kandidatima. Kandidate su predložili po redosledu sledeći univerziteti: Univerzitet Megatrend, Univerzitet u Novom Sadu i Univerzitet u Kragujevcu, a predloženi kandidati za člana Saveta regulatora su prof. dr Vesna Baltezarević i dr Nemanja Tasić. Dakle, 14. decembra smo obavili razgovor sa njima. Takođe, napominjem da ćemo i tu imati veliku dilemu, s obzirom da pričamo i govorimo o dva velika profesionalca iz oblasti iz kojih dolaze, za koga da se odlučimo. Predlažem narodnim poslanicima i molim da razmotre biografije vrlo ozbiljno i da sutra donesemo izuzetno važnu odluku, s obzirom da su ovo dve oblasti iz kojih ovi stručni ljudi dolaze, ali svakako da će neke nijanse u njihovim biografijama i radnom iskustvu odlučiti o tome kome će dati poverenje za dalje obavljanje dužnosti kao člana Saveta REM-a. Sve ovo što sam upravo rekla govori u prilog tome da se mi ovde zalažemo svi zajedno, kompletno zaista, za jedan dijalog. Posebno mogu to da kažem u ime poslaničke grupe kojoj pripadam "Aleksandar Vučić – Za našu decu", stranke kojoj pripadam, SNS, da je nama dijalog najvažniji, da dijalog i ovo jeste mesto u kojem moramo i trebalo bi da govorimo o svim zajedničkim pitanjima. Međutim, postoje one drugi koji misle da se dijalog vodi na ulici i ti drugi znaju da budu bučni prilično i znaju da, i to rade već neko vreme, da zavaravaju građane čak i o ovakvim pitanjima kao što je članstvo, odnosno kada ste predloženi za deo Saveta regulatornog tela za elektronske medije. Dakle, sve je danas u javnom prostoru postao predmet jednog, mogu slobodno da kažem, spinovanja dela opozicije kojem pripadaju Dragan Đilas, Marinika Tepić, Vuk Jeremić i ostali pripadnici bivšeg režima za koje znamo i te kako dobro. Dvanaest godina smo imali priliku da gledamo šta to znači odgovornost, odnosno moram biti preciznija - ne odgovornost u vršenju vlasti. Tako da, imamo priliku da i ovo pitanje, kažem, izbora kandidata slušamo kao nešto što nije objektivno, kao nešto što mi ovde biramo po partijskoj pripadnosti itd. Ja moram da napomenem da niko od ovih ljudi apsolutno nema nikakvu vezu ni sa SNS, ni sa SPS, ni sa JS, ni sa SDPS. Znači, apsolutno su ljudi profesionalci i stručni u svom radu i svom poslu i od njih podjednako revnosno očekujemo da nezavisno nastupaju i u radu Saveta regulatornog tela za elektronske medije. Mislim da je ta objektivnost nešto što nam je najpotrebnije u budućem periodu, za koji znamo da će biti i te kako zanimljiv, upravo ovom telu pre svega, kažem, napomenula sam, jer imamo ispred nas 3. aprila izbore, a videli smo da upravo ovi koje sam spomenula na čelu sa Draganom Đilasom znaju i te kako da izigravaju, pokušavaju da izigraju Zakon o elektronskim medijima i da svoje aktivnosti koje se tiču izborne kampanje sakriju iza nekakvih nevladinih organizacija itd. Ono što je sasvim sigurno, a čini mi se da je najbolnije upravo ovima iz dela bivše opozicije, odnosno tajkunskog režima koji sam napomenula, jeste upravo ono što su rezultati, rezultati SNS, rezultati koje Aleksandar Vučić na čelu ove države zaista u nekom prethodnom periodu u kojem se mi nalazimo i odgovorni smo za vršenje vlasti su, čini mi se, za njih nikada nešto što nikada neće moći ni da sanjaju. Pretpostavljam, imali su period u kojem su mogli upravo da postignu bilo šta od ovih rezultata. Nažalost, nisu uspeli, nažalost građane Republike Srbije, ništa drugo osim da napune svoje lične džepove, da opljačkaju sve što bi im se našlo pod rukom i da devastiraju Republiku Srbiju u potpunosti. Ono što mi danas činimo, ono na šta se mi danas pozivamo, pre svega predsednik Aleksandar Vučić, jeste upravo odgovornost, odgovornost u vršenju vlasti, odgovornost u tome da budete među ljudima, da shvatite da ste ovde za njih. I ta odgovornost nas je dovela upravo i do ovog rezultata, rezultata koji je izvršio "Faktor plus" i pitanje na koje smo dobili jedan vrlo jasan odgovor glasi – za koga biste glasali kada bi se parlamentarni izbori održali u nedelju? Dakle, po istraživanju "Faktor plusa" sa 57% poverenje bi dobila lista SNS i Aleksandra Vučića i to nije nešto što je za nas novina, niti iznenađenje. Mi vrlo dobro znamo da je raspoloženje zaista građana Srbije uvek usmereno i dato onima koji vlast vrše odgovorno, a to smo dokazali nekoliko puta. Posebno, ne nekoliko, nego dokazujemo sve ove godine, posebno je to dokazao predsednik Aleksandar Vučić u najtežim momentima za Republiku Srbiju. Videli ste da su čak i pitanja koja se tiču ekologije po kojima se lešinari, jer su tu najtananija osećanja svih nas, jer svako od nas i te kako mu je važno da udiše čist vazduh, da njegova deca piju zdravu vodu, da jedu zdravu hranu itd, dakle to su ona lična osećanja koje svaki građanin u Republici Srbiji ima i ona se ne dele na one osećaje koje ima političar, a neko drugi nema. Tako da, ta floskula i narativ koji se nabacuje SNS, a govori u prilog tome da mi političari verovatno imamo neku drugu, posebno SNS, rezervnu državu kojoj pripadamo, u koju ćemo otići, gde cvetaju ruže, maslačak i gde je kiseonik verovatno jedina stvar koja ne brine. Tako da, moramo reći da sve ono sa čime smo se u prošlosti suočili, svi problemi, sve muke građane Republike Srbije, interesuje upravo SNS, predsednika Aleksandra Vučića. Svaki put smo dokazali da kada je bilo najteže, kada je bilo teško, usled krize ekonomske, upravo zahvaljujući Draganu Đilasu, Mariniki Tepić, Borisu Tadiću, Borku Stefanoviću, Vuku Jeremiću koji su ovu državu ostavili potpuno devastiranu, zakatančenih fabrika, dokazali smo da kada se nađemo u takvom problemu, oni koji su naši saveznici, koji su naši partneri, zbog kojih sve ovo radimo, sve rezultate koje smo postigli, postigli smo sa građanima zajedno ruku pod ruku. To je ono što ćemo i u budućem vremenu raditi. Na koji način ćemo se voditi politikom? To je ona politika koju ste videli da je predsednik Aleksandar Vučić praktično pokazao otišavši u Gornje Nedeljice. Dakle, otišao je među ljude, obične građane i pitao ih šta su njihovi problemi. To je ono kako ćemo mi rešavati sve buduće probleme na koje budemo nailazili, jer sasvim je normalno, posebno u post-kovid eri, da kažem, to je nešto što nas čeka i što čini mi se da u punoj meri nismo ni svesni koliko će posledica ostaviti na svako društvo, ne samo u Srbiji, nego čitavoj zemaljskoj kugli, od ekonomskih, pa do svih drugih aspekata društvenog života koji će post-kovid krizom biti zahvaćeni. Mi se i te kako u koštac hvatamo sa svakim. Izborili smo se sa fiskalnom konsolidacijom. Tada smo zatražili od penzionera da nam veruju, tada smo od njih napravili naše partnere, tada smo uspeli da zemlju oporavimo, ali onako kako jedino znamo sa građanima, onako kako jedino znamo da razumemo građane, da radimo u njihovu korist i za njihove potrebe. Tako smo se vrlo brzo nakon toga susreli sa drugim problemima i svaki problem nije bio stavljen pod tepih, nego smo vrlo jasno govorili šta su ti problemi i tražili upravo politikom odgovornosti od tih građana, tražili smo zajednička rešenja. To ćemo uraditi kada ovi sa ulica koji ekološke proteste praktično koriste u političke svrhe, jer upravo ti, a videli ste i Dragana Đilasa i Mariniku Tepić na ulici, kada su kao tzv. "vajni građani" bili zabrinuti za ekologiju. A videli smo, evo moram i ovom prilikom da kažem, moj dragi uvaženi kolega koji predsedava u ovom trenutku je sinoć vrlo jasno pokazao i razotkrio lažne ekologe tako što je onog, ne mogu, imam problem da se setim čovekovog imena i prezimena jer se uvek predstavlja kao neki "Đutavi, Ćuta", već prosto ne mogu da mu se setim svaki put imena pošto očigledno se čovek služi samo nadimkom, ne znam šta je problem sakriti svoje ime i svoje prezime. Upravo smo imali priliku sinoć da vidimo na koji način je gospodin Orlić sa argumentima, istinom, razotkrio apsolutno svaki motiv i svaku laž koju je taj "Ćuta" imao, prilično nervozno sinoć, čini mi se, priliku da na RTS gde vlada, da li je tako, živimo u eri kada govorimo o ovom međustranačkom dijalogu koji se vodio upravo ovde pod pokroviteljstvom Narodne skupštine i sa evropskim zvaničnicima, odnosno parlamentarcima, kada govorimo o dijalogu, kada govorimo o mogućnostima da se bukvalno od ovog dela opozicije očekuje da ih neko za ruku uvuče na Skupštinu i stavi ovde, verovatno preko puta nas, kao političke oponente, dakle govorimo o svemu sem o medijskom mraku. E, u tom medijskom mraku gde jedan "Ćuta" koji nema apsolutno ničiju podršku, možda čak ni onu kod svoje kuće, ima pravo da na Javnom servisu govori, laže o nekakvim ekološkim problemima. Mi smo svesni da sasvim sigurno Srbija nije oslobođena pitanja koja se tiču zaštite životne sredine. Isto tako smo sigurni da se na tim pitanjima, koja god da postoje, radi, na isti onaj način na koji smo radili kada smo pokušavali zemlju da spasimo ekonomske provalije, na isti taj način sa punom odgovornošću radiće se i na svim pitanjima koja se tiču zaštite životne sredine. To vam sa ovog mesta tvrdim odgovorno, znajući i te kako kakve smo rezultate ostavili Republici Srbiji, iz kakve države, devastirane, potpuno upropaštene, sa preko 400 hiljada ljudi koji su ostavljeni bez svoje budućnosti, bez budućnosti svoje dece, uspeli smo da napravimo zaista jednu zemlju za primer u kojoj je samo predsednik Aleksandar Vučić uspeo sam da otvori preko 200 fabrika. Dakle, ja sam sada završila sastanak sa turskim kolegama iz turskog parlamenta gde je još jedna dobra vest za građane Srbije, u vidu još jedne turske investicije, koja stiže u Srbiju. Dakle, tu se vidi potpuno jedna posvećenost Vlade Republike Srbije, predsednika Aleksandra Vučića i naša ovde, naša uloga nije zanemarljiva u ovom parlamentu u kojem zaista svi zajedno se trudimo da dođemo do onoga što je najbitnije za nas, a to je dobrobit građana, a svi oni koji bi da lešinare po osećanjima, kao što je osećanje i zabrinutost za životnu sredinu, poručujemo da ćemo se podjednako boriti i sa svim onim problemima koje smo nasledili iz njihove vlasti, sa kojima smo se izborili. I ovo je situacija, sa ekološkim problemima, koju sasvim sigurno nismo nasledili u poslednjih 10 godina, to su problemi koje niko nije rešavao decenijama. Srpska napredna stranka je upravo ta, Aleksandar Vučić je taj koji će stati na crtu i ovoj vrsti problema. Podsetiću vas da je Klaster 4. otvoren, što znači da će Republika Srbija, u budućnosti sve svoje regulative koje se tiču ekologije morati da uskladi sa zakonima EU. To je još jedan garant da ćemo mi u budućnosti sa ekološkim problemima i pitanjima da se uhvatimo u koštac na način na koji se i Irena Vujović na dnevnom nivou, bori sa tim. Podsetiću vas da je to, čini mi se, jedna od prvih ministarki koja je obišla Srbiju, uzduž i popreko. Od Potpećkog jezera pa na dalje videli ste sve rezultate koje svakodnevno isporučuje građanima Srbije kako bi dokazala, pokazala da je zaista briga za zaštitu životne sredine nešto što je opredeljenje trajno, SNS i Vlade Republike Srbije, a to smo mogli i da vidimo posle glavnog odbora SNS kada ste imali priliku da vidite i nova načela SNS u kojoj zaštita životne sredine sasvim sigurno ulazi u jedan od prioriteta. Dakle, sve što radimo danas sa ovog mesta, sve što radi Republika Srbija, Vlada Republike Srbije, sve što radi predsednik Aleksandar Vučić upravo ima za interes samo jedno, a to je briga za dobrobit građana Republike Srbije i u budućnosti nastavićemo istim tempom i nastavićemo da gradimo Srbiju i da paradigmu koja je za Srbiju nekada važila, a da je jedino uspešna u sportu i da je apsolutno devastirana zemlja, u kojoj praktično ekonomski ili bilo koje socijalne budućnosti nema, tu paradigmu smo uspeli da promenimo i Srbija je sada poznata, verujte mi, svuda u svetu, a i ovde dolaze dosta zvaničnika, imamo priliku da čujemo to iz prve ruke, Srbija je prepoznata po ekonomskom uspehu, Srbija je prepoznata po predsedniku koji vodi računa o građanima, o interesima građana Republike Srbije i koji se bori za ovu Srbiju svakoga dana. Hvala vam.
Hvala vam. Da li reč sada žele predsednici, odnosno ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa? Ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Stranka pravde i pomirenja, Ujedinjena seljačka stranka, Amela Lukač Zoranić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovane narodne poslanice i poštovane kolege narodni poslanici, pred nama se danas nalaze veoma važne tačke dnevnog reda i imali smo prilike od izvestioca čuti na koji način su i članovi za Savet REM-a predlagani, odnosno o biografijama o kojim ličnostima je reč. Obzirom da je jako važno govoriti o ovoj tački, govoriti o ljudima koji će biti izabrani za članove Saveta, smatram da trebamo razgovarati i o onome što su i obaveze i dužnosti samog REM-a, a obzirom na to da je Zakon o elektronskim medijima usklađen sa međunarodnim standardima, javlja se i naša obaveza da međunarodne standarde primenimo i u delovanju REM-a. Ukoliko je navedeno da su odredbe zakona u skladu sa Ustavom kojim se garantuju jednaka prava, te da se u korist unapređenja demokratskog društva, onda Savet REM-a mora poštovati načela navedena u zakonu i u Ustavu Republike Srbije. U protivnom pričao o pravnoj državi će ostati na nivou priče koja se prepričava iznova i iznova, bez stvarne implementacije i uspostavljanja društva jednakih šansi u kojem je izražena vladavina prava. Dakle, REM je samostalna nezavisna regulatorna organizacija čiji je zadatak delotvorno sprovođenje utvrđene politike u oblasti pružanja medijskih usluga, unapređivanje kvaliteta raznovrsnosti usluga elektronskih medija, doprinosi očuvanju, zaštiti i razvoju slobode mišljenja i izražavanja na način primeren demokratskijim društvima. Regulatorno telo za svoj rad odgovara Narodnoj skupštini. S obzirom na to da je Savet glavni organ za donošenje odluka iz delokruga delovanja REM-a, a da se isti sastoji iz članova reda uglednih stručnjaka očekuje se od članova Saveta da odgovorno u skladu sa Ustavom, zakonom i pravilnikom o radu obavljaju svoju dužnost, bez selektivne primene, prava i odgovornosti, samostalno po sopstvenom znanju i savesti. Mi smo čuli od izvestioca da članovi predloženi nisu pripadnici nijedne političke organizacije i samim tim očekuje se od njih da će samostalno i po sopstvenom znanju i savesti obavljati svoju dužnost. Takođe, smatram da REM treba da kontroliše rad pružaoca medijskih usluga i da izriče mere ukoliko se utvrdi da pružalac usluga ne obavlja svoju delatnost u skladu sa zakonom. Regulatorno telo za elektronske medije je tu da štiti interese korisnika medijskih usluga, da podstiče očuvanje i zaštitu srpske kulture i jezika, kao i kulture i jezika nacionalnih manjina, što je i predviđeno članom 22. Zakona o elektronskim medijima, a stav 1. tačka 19. Ono što smo imali prilike u prošlosti svedočiti jeste činjenica je izostala reakcija REM-a kada je RTS odbio da emituje program sa elementima bošnjačke kulture na bosanskom jeziku, što je očigledan primer diskriminacije prema jednoj nacionalnoj zajednici od strane Javnog servisa, odnosno RTS. Iako Bošnjaci kao građani Republike Srbije uredno plaćaju taksu za Javni servis, koji im je osporio pravo da značajne informacije, kao i elemente nacionalne kulture mogu pratiti na svom maternjem jeziku, kako je i regulisano Zakonom o javnim medijskim servisima, članom 7. tačka 6. koja glasi, citiram: „ Zadovoljavanje potrebe građana za programskim sadržajem koji im obezbeđuje očuvanje i izražavanje kulturnog identiteta kako srpskog naroda tako i nacionalnih manjina, vodeći računa da nacionalne manjine prate određene programske celine i na svom maternjem jeziku i pismu“, kraj citata. Nedopustivo je to što je Programski savet RTS odbacio zahtev da ta medijska kuća osnuje redakciju na bosanskom jeziku, uz obrazloženje da se konsultovao sa Odborom za jezik SANU, te je donet zaključak, citiram: „ da nisu ispunjeni lingvistički, kulturni i pravni uslovi da se govor Bošnjaka smatra zasebnim jezikom“, kraj citata, što je u potpunosti nonsens, kao i kršenje Ustavom zagarantovanih prava Bošnjaka, član 14. kojim se reguliše zaštita nacionalnih manjina. Država jemči zaštitu nacionalnim manjinama. Takođe kršenje člana 21. Ustava Republike Srbije koji tretira zabranu diskriminacije jer zabranjena je svaka diskriminacija neposredna ili posredna po bilo kom osnovu, a naročito po osnovu rase, pola, nacionalne pripadnosti, društvenog porekla, rođenja, veroispovesti, političkog ili drugog uverenja, imovinskog stanja, kulture, jezika, starosti i psihičkog ili fizičkog invaliditeta. Takođe član 75. Ustava kojim se jemči prava pripadnicima nacionalnih manjina. Član 79. takođe Ustava koji garantuje pravo na očuvanje posebnosti. Republika Srbija je prilikom pristupanja, odnosno ratifikujući Evropsku povelju o regionalnim i manjinskim jezicima priznala bosanski jezik kao jezik Bošnjačke nacionalne zajednice. Dakle, Srbija je prijavila, a Komitet i Savet su prihvatili listu na kojoj se nalazi bosanski jezik. Negiranje prava na jezik jeste negiranje prava na identitet, na postojanje jedne nacionalne zajednice. Kako onda govoriti o demokratskom i multikulturalnom društvu, te ostvarivanju svih individualnih i kolektivnih prava. Dakle, iz ugla ljudskih i manjinskih prava nedopustivo je da RTS odbacuje zahtev Bošnjačke nacionalne zajednice za emitovanje programa na bosanskom jeziku i na takve stvari REM zaista mora reagovati. Savet REM-a ne sme da dozvoli da zakon bude prekršen kao što je to bio slučaj u ranijem periodu. Narodna skupština će danas, odnosno sutra će izabrati članove Saveta i ja verujem da će Savet svesno i stručno obavljati svoju delatnost. Takođe neretko REM treba da izrekne mere protiv svih elektronskih medija koji u svojim programima plasiraju ili neguju govor mržnje prema bilo kome, prema političkim neistomišljenicima, prema drugom i drugačijem, na koncu – prema bilo kome ili bilo čemu jer govor mržnje uvek rezultira nasiljem i diskriminacijom. Osim toga, kao društvo koje posebnu pažnju posvećuje mladima i nastoji da vodi brigu o njima, kao i da je veliki broj tih naših mladi aktivni konzument elektronskih medija, ne smemo dozvoliti da vulgarnosti, psovke, prozivke po bilo kojoj osnovi postanu normalan vid komunikacije koju će ti mladi ljudi usvajati i primenjivati u svom daljem životu. Tu se postavlja jednako, jako važno pitanje – šta onda da očekujemo od društva koje će biti izgrađeno na tim skaradnim vrednostima? Programi koji obiluju takvim sadržajem, poput raznih rijaliti ili tv-emisija sa takvom tematikom ne doprinose podizanju opšteg kulturnog i obrazovnog nivoa građana. Naime, medijska usluga se pruža na način kojim se poštuju ljudska prava, a naročito dostojanstvo ličnosti. Čovek bez dostojanstva je čovek bez suštine. Dostojanstvo ga čini kompletnim, uz sve njegove moralne i kulturološke osobenosti. Iskreno verujem da će članovi Saveta regulatornog tela za elektronske medije, stručno i časno obavljati svoj posao, na opšte zadovoljstvo svih građana Srbije. Posebno, pažljivo postupajući prema sadržajima primerenim mladima, jer ono što posejemo danas, zasigurno ćemo žeti sutra. U protivnom, obaveza Narodne skupštine je da pozove na odgovornost svakog pojedinca koji ne obavlja svoj posao u skladu sa zakonskim aktima. Još jednom na kraju ću poručiti da mi je jako drago da smo imali prilike čuti koliko je samo fabrika predsednik Aleksandar Vučić otvorio širom Srbije. Ja se nadam da nove investicije o kojima smo takođe mogli čuti od izvestioca, će biti usmerene i na onaj deo države odakle ja dolazim, na grad Novi Pazar i okolne gradove, poput Sjenice, Tutina, Nove Varoši, Prijepolja i Priboja i neke od tih investicija, neka od tih fabrika da bude otvorena i u tom delu Srbije, jer građani to željno iščekuju. Na taj način ćemo pokazati da aktivno brinemo o svim građanima i da su svi jednaki među jednakima. Zahvaljujem.
Hvala vam. Reč ima ovlašćena predstavnica poslaničke grupe SDPS Nataša Mihailović.
Zahvaljujem, potpredsedniče Skupštine. Mi danas imamo dva kandidata, od kojih ćemo izabrati jednog. Oni su dostavili iscrpne biografije i mi smo na Odboru za kulturu i informisanje razgovarali sa njima, prošle nedelje. Oni formalno – pravno ispunjavaju sve uslove da budu izabrani za članove Saveta REM-a. Kao i do sada, ko će od njih dvoje ući u Savet, odlučiće većina u ovom domu. Bilo je zadovoljstvo razgovarati sa dvoje kandidata koji su iz različitih perspektiva govorili o REM-u i o načinu na koji će, ukoliko postanu članovi Saveta, doprineti radu Regulatornog tela za elektronske medije. Jedan kandidat osvrnuo se na rad REM-a iz ugla tehničkih uslova, emitera elektronskih medija u Srbiji, a kandidatkinja je govorila o medijskoj pismenosti, kao uslovu za stvaranje funkcionalnog i demokratskog društva, što je takođe izuzetno važno i spada u jednu od ogromnih nadležnosti Regulatornog tela za elektronske medije. Nas u vrlo bliskoj budućnosti čekaju i izmene seta medijskih zakona među kojima za prvi kvartal sledeće godine ili drugi su planirane izmene i dopune Zakona o elektronskim medijima, a sve u skladu sa Akcionim planom za sprovođenje medijske strategije. O tome ću nešto kasnije reći. Sada bih da se osvrnem kratko na analizu ispunjenosti ciljeva stare medijske strategije koja je važila do 2020. godine. navedeno je da obezbeđivanje nezavisnosti regulatornog tela formalno proklamovana, ali da u praksi nije u potpunosti obezbeđena. Delom zbog nedostatka u regulativi, delom zbog neadekvatne primene ili izostanka primene postojećeg regulatornog okvira, što je vidljivo i u postupku izbora članova Saveta REM-a. Akcioni plan je imao 13 predviđenih zadataka. U velikoj meri su ti zadaci ispunjeni, ali se pokazalo da taj akcioni plan nije zapravo bio adekvatno sredstvo za ispunjavanje zadatih ciljeva. Nezavisnost REM-a dobar deo javnosti, a o tome često vrlo oštro diskutovali i mi u Narodnoj skupštini, ne smatra se diskutabilnom. Nedovoljno nepoverenje u nezavisnost posredno utiče i na poverenje u nezavisnost Upravnog odbora RTS-a koga bira REM, a onda i dalje na poverenje i izbor direktora RTS-a koga bira Upravni odbor. Tako da ne postoje garancije za nezavisnost urednika od organa upravljanja, nema dovoljno mehanizama koji bi ustanovili odgovornost javnih medijskih servisa prema javnosti. U cilju poboljšanja položaja REM-a neophodno je ustanoviti niz mehanizama čiji cilj bi bio upravo to da se obezbede funkcionalne, finansijske i organizacione nezavisnosti i precizno definiše status u pravnom sistemu, uz vrlo jasno opredeljenje da to telo mora svoje zadatke da obavlja nepristrasno i transparentno. Da bi smo isključili mogućnost svake političke zloupotrebe i političkog uticaja prilikom izbora novih članova Saveta REM-a, mi smo u ovom sazivu sve zakonom predviđene procedure sproveli na vreme. Na vreme smo usvojili i finansijski plan i sve drugo što je predviđeno zakonom, a tiče se neposrednog funkcionisanja i svakodnevnog rada REM-a, uključujući naravno i kao najvažnije sprovođenje procedure izbora novih članova i to bez odugovlačenja. Iako je formalno pravno Savet REM-a mogao da obavlja svoje nadležnosti i u nepotpunom sastavu, što je bio slučaj u prošlom sazivu, daleko je naravno odgovornije, svrsishodnije poštovati sopstvene procedure i zakone i na vreme popunjavati sastav Saveta, što danas jeste slučaj i jeste odraz odgovornosti članova Odbora za kulturu i informisanje u ovom sazivu. Novom medijskom strategijom i akcionim planom za njeno sprovođenje su predviđene izmene i dopune Zakona o elektronskim medijima, kao što rekoh u drugom kvartalu sledeće godine. Nešto od ovoga što sam navela iz analize prethodne strategije je preneto i u novu strategiju. Jedna od predviđenih izmena utvrđenih strategijom jeste mogućnost finansijskih sankcija za nepoštovanje zakona od strane emitera, što je mehanizam koji REM sada nema i što znatno otežava njegov rad i svakako da će mogućnost uvođenja finansijskih sankcija delovati i odgovarajuće od emitera, kada govorimo o poštovanju Zakona o elektronskim medijima. Drugo na čemu se mora dodatno raditi, što će takođe biti jedna od 28 predviđenih izmena Zakona o elektronskim medijima jeste i komunikacija sa javnošću i transparentnost rada Regulatornog tela za elektronske medije. Iako su najvažniji akti izveštaj o radu, zapisnici sa sednica Saveta REM-a i podneti prigovori javno dostupni na internet stranici, nedostaje suštinska transparentnost i otvorenost prema dijalogu, kao i aktivna interakcija sa javnošću, profesionalnim udruženjima, organizacijama civilnog društva, akademskom zajednicom itd. Na taj način bi se svakako smanjila dodatno nepotrebna politizacija kritike rada REM-a. Svedoci takođe i samo prostim gledanjem medijskih sadržaja na televizijama sa nacionalnom frekvencijom, da se često ne poštuje dosledno ni Zakon o zabrani diskriminacije, niti Zakon o rodnoj ravnopravnosti, zakon koji reguliše medije takođe, uputstva REM-a, ali i etičkih i profesionalnih standarda novinarstva uopšteno govoreći. Još više se, čini se, ne poštuju svi ti pravilnici, zakoni i podzakonska akta kada govorimo o rodnim stereotipima i diskriminatorskoj praksi prema ženama u medijima. Žene su kontinuirano malo zastupljene u informativnim sadržajima i najčešće stereotipski prikazane. Zanemaruju se dostignuća i stvaralaštva žena, a medijski su nevidljive i pripadnice ranjivih grupa žena. Izveštavanje o maloletnicima takođe, regulisano Zakonom o javnom informisanju, koji je prema akcionom planu trebalo da bude promenjen do kraja ove godine, videćemo i hoće li budući da se već kasni, jer su izmene tog zakona akcionim planom predviđene za poslednji kvartal ove godine. Elem, REM je još 2015. godine doneo Pravilnik o zaštiti prava maloletnika u oblasti pružanja medijskih usluga. Istraživanja i analize pokazuju da se ne izveštava dovoljno o deci i kada se izveštava to se radi uglavnom u negativnoj konotaciji uz opet kršenje kodeksa novinara. U medijima su nevidljivi i stariji, a kada su vidljivi prikazani su, takođe, vrlo često stereotipno iz uz brojne predrasude o njihovoj inferiornosti i nepožljenosti. Stereotipno i diskriminatorsko nekad mizogino izveštavanje i medijski sadržaji često narušavaju privatnost, a posebno su vidljivi kada je reč o izveštavanju o nasilju u porodici, ali i o drugim oblicima nasilja i to ne samo kroz izveštaje, već svi ti drugi oblici nasilja njima zapravo obiluju rijaliti programi. Kao što rekoh, medijska strategija i izmene Zakona o elektronskim medijima predviđaju 28 izmena, jednu od tih veoma važnu o uvođenju finansijskih sankcija sam već navela, komunikaciju sa javnošću takođe. Želela bih sada za kraj da se osvrnem i na ono što sam pomenula na početku, a tiče se odlične strategije prema oceni međunarodnih eksperata i stručnjaka, odlične strategije i akcionog plana za njeno sprovođenje. Dakle, akcionim planom predviđeno je 13 izmena zakona u naredne dve godine. Prvi od tih zakona koji treba da menjamo jeste Zakon o javnom informisanju. Akcionim planom predviđene su izmene za poslednji kvartal ove godine. Nažalost, na današnji dan pre će biti da ćemo prekršiti taj rok i da ga nećemo usvojiti. Podsećanja radi 30. juna ove godine ministarstvo je formiralo Radnu grupu za izradu radne verzije nacrta zakona i ta Radna grupa imala je zadatak da do 30. septembra ove godine dostavi Ministarstvu kulture i informisanja tekst nacrta pomenutog zakona nakon čega je trebalo da se sprovede javna rasprava u skladu sa propisima i da taj zakon dođe u Skupštinu na razmatranje i usvajanje. Međutim, medijska i novinarska udruženja i asocijacije saopštile su i Vladi i Ministarstvu da su zabrinuti radom Radne grupe za izradu nacrta Zakona o javnom informisanju i medijima, zbog njegovog odstupanja od medijske strategije. Iz Vlade od premijerke je veoma brzo stigao više nego jasan i nedvosmislen odgovor da predložene izmene Zakona o javnom informisanju i medijima, kao i ostali iz medijske oblasti moraju biti u potpunosti usklađeni sa medijskom strategijom i da u vezi sa tim neće biti nikakvog kompromisa. Mi na današnji dan ne znamo šta je do kraja bilo sa tim nacrtom, da li će i kada će doći na usvajanje. Ono što ja mogu da kažem sasvim sigurno i odgovorno jeste da ga mi u Odboru za kulturu i informisanje čekamo svesni, ako hoćete i one Linkolnove da ne možemo izbeći odgovornost sutrašnjice izbegavajući je danas. Spremni čekamo, ne samo izmene Zakona o javnom informisanju i medijima, već i ostalih medijskih zakona čije usvajanje je predviđeno u naredne dve godine. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe JS, Života Starčević.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, danas raspravljamo o listi kandidata za članove Saveta regulatornog tela za elektronske medije. Savet REM-a naime po Zakonu o elektronskim medijima broji devet članova i bira ih Narodna skupština Republike Srbije na predlog ovlašćenih predlagača. Nama ova lista, nama poslanicima iz JS ova lista predloga je sasvim u redu. Predloženi kandidati nam nisu ni u kom pogledu sporni. Oba predloga su i stručni kandidati i kvalitetni kandidati i nezavisni kandidati. Stoga ćemo u danu za glasanje, pretpostavljam nijanse će odlučivati o tome za koga ćemo se odlučiti. Ono o čemu bih danas pričao jeste sledeće. Mi danas biramo članove REM-a, odnosno člana REM-a nezavisnog regulatornog tela koje ima ovlašćenja kontrole medija, razmatra prijave po pitanju elektronskih medija i izriče mere od mere upozorenja, pa sve do privremene mere zabrane, objavljivanja programskog sadržaja i do one najdrastičnije oduzimanja dozvole elektronskim medijima. To danas u eri elektronskih medija koji su toliko danas moćni da kreiraju i sadašnjost i budućnost, koji su toliko moćni da kreiraju javno mnjenje, koji su u stanju da nameću modele ponašanja, pa čak i političke stavove, svakako nisu mala i beznačajna ovlašćenja. Upravo zato i odgovornost REM-a zaista jeste velika. Juče sam u ovoj sali, govoreći o setu zakona iz domena obrazovanja i prosvete, ukazao na porast pojave nasilja u školama. Porast nasilja u školama posledica je prisutnog nasilja od porodice, preko neposrednog okruženja, ali i u filmovima, video igricama, na internetu, i zbog pojave nasilja u našim elektronskim medijima. Imali smo, naime, situaciju, ako se ne varam, u nedelju gde su naši elektronski mediji čitav dan izveštavali o nasilničkom ponašanju jednog jutjubera. Imali smo pre izvesnog vremena, ne tako davno, situaciju da su naši elektronski mediji izveštavali o samoubistvu jedne jutjuberke zbog i usled internet nasilja. Imali smo i imamo i danas situaciju da je na našim televizijama sve prisutnije nasilje u emisijama koje se prikazuju u realnom vremenu. Imamo i situaciju da možemo videti da elektronski mediji danas često prave emisije koje govore o ljudima koji su bili ili jesu sa one strane zakona i koji su samim tim često pribegavali nasilju. Ovde prosto moram da postavim pitanje, a koja se poruka šalje na taj način deci i mladima? Da li je to poruka da je nasilje prihvatljiv model ponašanja, da je to prihvatljiv model rešavanja problema i odnosa u životu? Ne čudi to, jer taj sadržaj medijski uveo je još pre dosta godina jedan medijski moćnik, tvorac rijalitija, programa koji često prikazuju i scene nasilja kao načina da se rešavaju međuljudski odnosi, čovek koji je i sam učinio porodično nasilje i zato je nagrađen nekažnjavanjem. On, Dragan Đilas, je između ostalog tvorac modela ponašanja koji nasilje smatra prihvatljivim vidom ponašanja. Onda ne čudi što je on i svoju političku borbu zasnovao na nasilju. Setite se scene nasilja prema ljudima čija je jedina krivica što su se zatekli na autoputu, putu ili ulici u vreme kada se njima prohtelo da zatvore iste. Sam čin blokade auto-puteva, puteva, ulica nije ništa drugo nego čin nasilja i uvodi nasilje kao prihvatljiv model političke borbe i to svakako jeste nešto što je jako opasno i što stvara jednu lošu atmosferu i klimu u društvu. Sveprisutno nasilje postaje sve veći društveni problem, protiv koga se može i mora boriti samo angažovanjem čitavog društva i države. Juče sam rekao da je za borbu protiv nasilja potreban multidisciplinarni pristup koji će uključiti sve društvene sfere. Mediji su svakako važan segment u toj borbi. Uloga REM-a u toj borbi može biti i ključna. Naime, Zakon o elektronskim medijima u svom članu 47. stav 4. kaže da je pružilac medijske usluge dužan da ne pruža programske sadržaje koji ističu i podržavaju, pa navode narkomaniju, nasilje, upravo ono o čemu pričam, kriminalno ili drugo nedozvoljeno ponašanje, kao i sadržaje koji zloupotrebljavaju lakovernost gledalaca i slušalaca. Upravo u ovoj zakonskoj odredbi, upravo u ovlašćenjima koja su ovim zakonom data REM-u možda leži i ključ te borbe protiv nasilja u društvu. Mi iz Jedinstvene Srbije zalažemo se za borbu protiv svih oblika nasilnog ponašanja. Takav model nasilja usvaja se od porodice, od neposrednog okruženja, ali veliku ulogu u usvajanju takvog modela ponašanja imaju i mediji. Zato apelujemo na REM, pa i na člana REM-a koga ovih dana budemo izabrali da daju svoj maksimalni doprinos u okviru svojih zakonskih ovlašćenja u borbi protiv širenja nasilja, kao modela ponašanja u društvu. Druga stvar koja je vezana za REM i ovlašćenja koja REM ima u vezi elektronskih medija odnosi se na širenje lažnih vesti i o tome bih nešto danas da kažem. Naime, Zakon o elektronskim medijima propisuje obavezu pružaoca medijskih usluga da obezbedi istinito informisanje. Naime, isti taj član 47. u svom 1. stavu Zakona o elektronskim medijima kaže – pružalac medijske usluge, u odnosu na svoj programski sadržaj i u skladu sa svojom programskom koncepcijom, dužan je da obezbedi slobodno, istinito, objektivno, potpuno i blagovremeno informisanje. Ovo „slobodno“ ne znači da elektronski mediji mogu slobodno da lažu, slobodno znači da u okviru istinitog, objektivnog, potpunog informisanja mogu da iznesu one činjenice do kojih su došli u istraživačkom novinarstvu. Potencira se da izveštavanje bude istinito, objektivno i potpuno, što znači da se čuju sve strane, svi aspekti teme o kojoj se priča i to je ono što znači slobodno, objektivno, blagovremeno i potpuno informisanje. Nažalost, svedoci smo da pojedini mediji, koji čak i nisu registrovani na teritoriji Republike Srbije, aktivno učestvuju u medijskom širenju laži, kreiranju lažnih vesti i kreiranju lažnih afera, a znate, poznato je da dok istina stane na noge laž već obleti pola sveta. Mora se naći način da se toj po društvo veoma štetnoj praksi stane na put, jer društvo umesto da se sve vreme bavi svojim konstruktivnim i održivim razvojem, ogromno vreme i energiju troši na odbranu od laži i iznošenje istine. Regulatorno telo za elektronske medije kao nezavisno regulatorno telo mora imati i naći način da se bori sa tim problemom. Naravno, svesni smo činjenice da REM nije u mogućnosti da se sam izbori sa tim problemom. Svesni smo i činjenice da se mora u naše krivično zakonodavstvo uvesti odgovornost za javno izgovorenu reč i to, naravno, nije i nikada neće biti cenzura ili udar na novinarstvo, a posebno na istraživačko novinarstvo. I danas pravi, odgovorni, istinoljubivi novinari nisu i nikada neće biti problem. Problem je sa onim delom medija koji, krijući se iza plašta nezavisnog i istraživačkog novinarstva, u stvari zloupotrebljavaju isto i plasiraju lažne vesti i afere ne shvatajući nikako da takva praksa srozava i njihov ugled i ugled njihove konfesije i ugled njihove profesije, samim tim, i poverenje ljudi u te medije. Danas istraživanja govore da građani nikada manje poverenja nemaju u medije. Taj model ponašanja novinara dođe mu, što bi moji Pomoravci rekli, kolju vola za kilo mesa. Ili možda kako je Leonardo da Vinči mnogo lepše rekao, a to je – bolje je patiti zbog istine nego biti nagrađen za laž. Lažima i lažnim vestima, kao i lažnim aferama pokušava se uticati na stavove javnog mnjenja, po principu da sto puta izgovorena laž postaje istina. Međutim, u realnom životu to nije tako. U realnom životu sto puta izgovorena laž najčešće samo diskredituje lažove. Još jednom ponavljam da ta borba sa lažnim vestima, sa lažnim aferama oduzima dragoceno vreme, da ta borba za istinu jednostavno jako puno košta i društvo i državu, ali za istinu se, naravno, vredi boriti. Mi iz Jedinstvene Srbije znamo da nije istina u snazi, već da je snaga u istini. Iz tog razloga da ponovim, poslanička grupa Jedinstvene Srbije će podržati predlog sa liste kandidata za člana Saveta REM-a, kao što uvek podržavamo dobra rešenja i istinu. Hvala.
Hvala. Reč ima predsednik poslaničke grupe SPS Đorđe Milićević.
Zahvaljujem, uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije gospodine Orliću. Poštovano predsedništvo, poštovana predsednice Odbora za informisanje i kulturu, obzirom da ste vi formalno predlagač, želim najpre da izrazim zadovoljstvo poslaničke grupe SPS što i ovog puta kada je REM u pitanju, članove REM-a biramo shodno proceduri koja je definisana vrlo jasno i precizno zakonima koje smo usvojili u Narodnoj skupštini Republike Srbije, a ne nekakvoj popularnoj, kako kažu, evropskoj praksi i evropskim standardima. Dakle, ovde je potpuno jasno ispoštovana procedura, obavljen razgovor sa oba kandidata i svakako u danu za glasanje mi ćemo se opredeliti za jednog od predloženih kandidata. Ono što želim da kažem, kada je reč o informisanju, a uglavnom su sve kolege koje su govorile pre mene govorile o informisanju i o medijskoj slici danas u Srbiji, u pravu je kolega Starčević kada kaže – istina. Istina i jeste interes svih nas. Kada su mediji u pitanju i kada je medijska slika Srbije u pitanju danas, mogu sa potpunom sigurnošću reći da su sloboda mišljenja, sloboda govora i sloboda izražavanja osnovni postulati demokratskog društva kakvo Srbija danas i jeste. Jer da nije tako, pa odakle bi mi čuli ovoliku kuknjavu opozicije? Dakle, oni kukaju upravo o medijima – u medijima, jer ne postoji drugi način da se informacije plasiraju nego putem medija. REM je bio jedna od najaktuelnijih tema, kada je reč o razgovorima koje smo vodili o izbornim uslovima, kada je reč o međustranačkom dijalogu, počev od Fakulteta političkih nauka, pa prve faze međustranačkog dijaloga, druge faze međustranačkog dijaloga. Ono što su evropski parlamentarci u jednom trenutku tokom prve faze međustranačkog dijaloga rekli, ono što sam zapravo rekao na početku, jeste da članove REM-a, tada je trebalo da izaberemo dodatno još tri člana REM-a, preostala tri člana REM-a treba izabrati po najboljoj evropskoj praksi i evropskim standardima. Mi smo tada jasno rekli da poštujemo mi evropsku praksu, poštujemo mi evropske standarde, svi oni evropski standardi i evropska praksa koji su prihvatljivi i koji mogu doneti dobrobit Srbiji, mi ćemo ih svakako implementirati u svaku sferu društva, ali kada je reč konkretno o medijima poštovaćemo zakone koje smo usvojili u Narodnoj skupštini Republike Srbije gde je jasno definisano odakle, koji član mora, iz koje organizacije, iz kojeg udruženja mora doći pojedinac, odnosno član koji će biti predstavnik REM-a. Pohvalio bih, dakle, još jednom odgovoran odnos, to sam učinio tokom jučerašnjeg dana, Ministarstva kulture i informisanja, Vlade Republike Srbije, danas i Narodne skupštine Republike Srbije, naime i Odbora za kulturu i informisanje, jer imamo jedan odgovoran i ozbiljan odnos kada je reč o realizaciji onoga što je dogovoreno tokom međustranačkog dijaloga. Mi smo razgovarali, učestvovali na oba koloseka i po ko zna koji put ću ponoviti da je jako važno što su inicirani razgovori od strane predsednika Narodne skupštine Republike Srbije uz podršku predsednika Republike, naravno, da se razgovori vode na oba koloseka, dakle i sa političkim strankama koje žele da razgovaraju sa evropskim parlamentarcima, ali i sa onim političkim strankama koje ne žele razgovor sa evropskim parlamentarcima kako bi saslušali i sagledali sugestije i predloge svih relevantnih vanparlamentarnih političkih stranaka, jer ovo je proces iz kojeg ne možete apsolutno nikoga isključiti. Svako ima legitimno pravo da da određenu sugestiju, odnosno predlog da li je ta sugestija i predlog opravdana ili ne, da li zaslužuje svoje mesto u zakonu ili ne, da li treba da bude deo izbornih uslova ili ne, o tome se svakako da razgovarati i mi smo o tome razgovarali tokom međustranačkog dijaloga. Moram priznati daleko više smo razgovarali u okviru ovog drugog koloseka gde je učestvovala Radna grupa Narodne skupštine Republike Srbije zajedno sa predsednikom Republike i sa vanparlamentarnim strankama. Veliko je zadovoljstvo što je rezultat tog dijaloga upravo kompromis koji je postignut, dakle, tragalo se za kompromisom koji će objediniti i ispoštovati na neki način sve različitosti u jednu celinu a opet poštovati zakon i Ustav i sagledati na koji način mi to treba da implementiramo konkretno kada je reč o našem izbornom zakonodavstvu. Mislim da ako bismo sagledali ono što je rezultat međustranačkog dijaloga i sa evropskim parlamentarcima, mada jedan deo opozicionih političkih stranaka je odustao od tog dijaloga, zapravo okrenuo leđa onima koje je pozvao u Srbiju da razgovaraju i da pokušaju da preko njih izvrše pritisak na Vladu, na Narodnu skupštinu Republike Srbije, verovatno imajući za cilj da ovaj međustranački dijalog završe ne sa kvalitetnijim izbornim uslovima, već da rezultat ovog međustranačkog dijaloga bude, recimo, da ovu Skupštinu, odnosno Vladu zameni nekakva prelazna Vlada čiji bi i oni bili deo, dakle, doći do vlasti i privilegija bez izbora. To je bio jedini konkretan cilj koji su imali imajući na umu sve ono što su predlagali, a reći ću i šta su predlagali, jer, konkretno se tiče medija. Sve ovo za njih je bila farsa, zamajavanje javnosti, pokušaj da predstave kako su zaboga zainteresovani za izborne uslove, a eto tih izbornih uslova su se setili tek 2019. godine kada su napustili ovu salu, jer više nisu imali mogućnosti da argumentovano i činjenično brane svoju politiku koju zapravo i nemaju. Dakle, nekako, postaju politički impotentni i onda usled nemogućnosti da odbranite svoje političke stavove, vi napuštate plenum, održavate nekakve sednice u holu, tada tražite vanredne parlamentarne izbore. Svi onako skupa traže vanredne parlamentarne izbore. Kada su sagledali da ne da ne bi mogli biti alternativa vladajućoj koaliciji u tom trenutku već da bi bili pluskvamperfekat političke scene Srbije oni su se dosetili sporazuma sa građanima, dosetili se evropskih parlamentaraca i dosetili se izbornih uslova. To je odgovor na ono pitanje koje nam vrlo često postavljaju – zašto ste razgovarali sa evropskim parlamentarcima. Pa, nije vladajuća koalicija u Srbiji pozvala evropske parlamentarce da razgovara o izbornim uslovima. Ne, mi smo još u martu mesecu, zapravo predsednica Narodne skupštine tada, gospođa Maja Gojković je još u martu mesecu uputila poziv, 2019. godine u martu mesecu je uputila poziv svim poslaničkim grupama da sednemo, da razgovaramo o parlamentarizmu, da razgovaramo o parlamentarnom dijalogu, parlamentarnoj praksi, dakle kako da unapredimo parlamentarizam u Srbiji i kako da implementiramo sve ono što je sadržano u izveštaju Evropske komisije, a tiče se konkretno rada Narodne skupštine Republike Srbije. Nažalost, nismo naišli na razumevanje tada jednog dela opozicije. Obratio se evropskim parlamentarcima, rekao sam već iz kog razloga. Dolazimo u situaciju da evropski parlamentarci izlaze sa konkretnim predlogom. Mi u potpunosti prihvatamo taj predlog, bez ijedne sugestije, bez ijednog amandmana, ali taj isti predlog prihvata minorni deo opozicije. Onaj drugi deo opozicije, za njih je taj predlog neprihvatljiv i okreću leđa evropskim parlamentarcima. Zašto je neprihvatljiv? Pa, zato što nisu postigli taj krajnji cilj. Znate, svaka od političkih stranaka, takav je bar bio dogovor sa predsednikom Narodne skupštine Republike Srbije, da svaka poslanička grupa, svaka politička stranka koja želi da učestvuje u međustranačkom dijalogu, sačini određenu platformu, odnosno određene sugestije i predloge kojima smatra da može poboljšati izborne uslove u Srbiji. Kao državotvorna i ozbiljna i politička opcija, Socijalistička partija Srbije tu platformu je sačinila, dostavila poštujući institucije sistema. Dostavila platformu najpre Narodnoj skupštini Republike Srbije, a Narodna skupština Republike Srbije je dostavila evropskim parlamentarcima. Sa druge strane, imate ovaj deo opozicije o kojima je govorio maločas kolega Starčević, oni nisu poštovali institucije sistema i oni nijednog trenutka nisu imali komunikaciju kada je reč o ovom prvom koloseku i razgovoru sa evropskim parlamentarcima, oni nisu imali komunikaciju sa institucijama sistema i Narodnom skupštinom, nisu je želeli. Oni su svoju platformu koja je izgledala otprilike ovako, sada ću vam reći šta je ona podrazumevala, oni su svoju platformu veče uoči donošenja konkretnih rezultata, odnosno usvajanja konkretnih rezultata i konkretnih zaključaka, koji su definisali evropski parlamentarci, oni su dostavili svoju platformu evropskim parlamentarcima, a ta platforma je podrazumevala pre svega izbor nekog nezavisnog uređivačkog tima, informativnog programa Javnog servisa RTS i RTV, dakle, da oni mogu da se bave uređivačkom politikom javnog servisa. Zatim, kažem, opcija dva, tri puta nedeljno predstavnici opozicije, da samostalno gostuju u emisijama koje se emituju na prvim programima RTS i RTV u trajanju od 30 minuta i to u terminu od 18 časova i 30 minuta do 19,00 časova. Potom, tri puta nedeljno jednak broj predstavnika vlasti i opozicije koja je postigla sporazum da učestvuje u emisijama debatnog karaktera u trajanju od 90 minuta koja će se emitovati na prvim programima RTS i RTV u vremenskom periodu od 21,00 čas, u svim informativnim emisijama kažu, Dnevnik jedan, dva, tri, jutarnji program, jutarnji Dnevnik, da bude obezbeđena jednaka zastupljenost predstavnika vlasti i opozicije. Da se obezbedi, kažu, tzv. po njima nezavisnim medijima, a oni kad kažu nezavisni mediji, misle na BETU, misle na Fonet, misle na Istinomer, na Krik, CINS, Birn i Vreme. Dakle, da se ovim medijima obezbedi da dva puta nedeljno i u trajanju od 30 minuta emituju svoje nezavisne sadržajne programe ne RTS i na RTV i to upravo u udarnim terminima. I, kažu, zabraniti izveštavanje o aktivnostima državnih funkcionera koju su na izbornim listama u toku trajanja kampanje. Dakle, da vam prosto zabrane da radite posao za koji ste preuzeli odgovornost, a na drugoj strani oni imaju mogućnost da vas kritikuju za taj isti posao. Ovo je platforma koju je dostavila ta politička opcija, odnosno, ne samo jedna, već Đilasova stranka, pa Lutovac, pa Pokret slobodnih građana, pa neki „Ne davimo Beograd“, pa Nebojša Zelenović i onda ovaj pokret Janka Veselinovića. To je platforma koju su dostavile te nazovi opozicione političke stranke. Sada da ih pitate da li bi prihvatili i jedan segment ovoga što su napisali, da imaju bilo kakav deo odgovornosti u Srbiji, a neće ga imati skoro, siguran sam ako bi bili iskreni, da bi rekli ne. Mislim da je vladajuća koalicija kada je reč i o međustranačkom dijalogu koji smo vodili sa evropskim parlamentarcima i kada je reč o međustranačkom dijalogu koji je ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije vođen sa predstavnicima političkih stranaka koji nisu želeli da razgovaraju sa evropskim parlamentarcima, a nije se razgovaralo samo o izbornim uslovima. Ono što je za nas izuzetno važno jeste da je pokazan jedan visok stepen političke tolerancije i političke odgovornosti, pre svega kada je reč o nacionalnim i državnim interesima, razgovaralo se i o KiM, razgovaralo se i o Republici Srpskoj. Podsetiću vas da je predsednik Republike izveštaj o najvažnijem nacionalnom i državnom pitanju predstavio i vanparlamentarnim strankama pre nego što smo o tome razgovarali ovde u plenumu. Dakle, jedan krajnje odgovoran i krajnje ozbiljan odnos. Mislim, da kada sve to skupa sagledam i prvi i drugi kolosek i rezultate koje smo postigli, ono što smo zajedno potpisali jeste ogroman ustupak koji je ova vladajuća koalicija učinila vanparlamentarnim strankama. Mislim da ni jedna vladajuća koalicija nikada ne bi i neće učiniti ovoliko ustupaka vanparlamentarnim strankama. Dakle, stranke kojih nema, koje nisu ni učestvovale nikada na izborima, koje ne postoje na političkoj sceni ni u jednoj lokalnoj sredini, nisu učestvovali čak ni na jednim lokalnim izborima, ali eto dozvolili smo im da imaju svoje predstavnike u RIK, da imaju svoje predstavnike u Nadzornom telu zajedno sa predstavnicima REM, dakle šest predstavnika opozicije, šest predstavnika REM. Rekli smo – da ravnomerna zastupljenost u medijima, ali ta ravnomerna zastupljenost u medijima, dame i gospodo, ne znači da ćete vi da se bavite uređivačkom politikom medija. Gledao sam jučerašnji duel koji je pomenula koleginica Sandra Božić. Evidentna je, moram da priznam učestvovao sam više puta u toj emisiji, ali nekako, evidentno je da oni koji dolaze iz redova nazovite opozicije nemaju političku ideju, nemaju politički program. Šta je danas njihov politički program, osim onoga što su nam najavili? To je ostrašćenost, lustracija i ulica. To smo sve videli. Osim toga smislili su i došli do nove ideje, a to je da ekologiju zloupotrebe u političke svrhe. Sve ono što mi činimo i radimo ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije, kada je reč o Zakonu o narodnoj inicijativi, referendumu, o Zakonu o eksproprijaciji, kada je reč o izmenama Ustava, to nema apsolutno nikakve veze sa ekologijom, to nema apsolutno nikakve veze sa Rio Tintom, to nema apsolutno nikakve veze sa preambulom i ne može se na takav način kroz takav vid jeftine kritike doći do jeftinih političkih poena. Dakle, mi radimo jedan odgovoran posao. Na naše veliko zadovoljstvo otvoren je Klaster 4, koji upravo podrazumeva zelenu agendu i koji jeste skup, ali da nas je neko pitao koji bi klaster baš u ovom trenutku kada se ekologija u Srbiji zloupotrebljava u političke svrhe želeli da otvorimo, mislim da bi svako od nas rekao da to bude upravo ovaj klaster koji se tiče zaštite životne sredine i ekologije. Srbija će iznaći mogućnost jer je danas ekonomski jaka i stabilna, ima jedan zdrav sistem koji je zasnovan na zdravim osnovama i naći će tih preko 10 milijardi koliko je potrebno za realizaciju ovog klastera, da uspešno realizujemo ovaj klaster. Vratiću se na REM. Mi od početka međustranačkog dijaloga imamo najpre jednu hajku i histeriju na REM i to upravo od strane tog dela opozicije. Pri tome, sve vreme zaboravljaju da je REM nezavisno regulatorno telo. Neki od njih su sedeli ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije, i sada možemo mi da se slažemo ili ne sa predstavnicima nezavisnih regulatornih tela, ali oni su nezavisni. Na nama je da raspravljamo o njihovim izveštajima i na nama je da vidimo da li su oni na pravi način tumačili zakon ili ne i na nama je da jačamo rad nezavisnih regulatornih tela, a ne nezavisna regulatorna tela, poput REM, da guramo u političko blato, da tražimo od njih da tumače zakon onako kako to nama odgovara, niti je REM politički subjekt, niti REM učestvuje na izborima, ni na parlamentarnim, ni na gradskim, ni na predsedničkim, niti je REM koji će reći ko je pobedio na izborima. Ko je pobedio na izborima reći će građani 3. aprila. Potpuno sam ubeđen da ćemo imati i fer i demokratske izbore i potpuno sam ubeđen da ćemo implementirati sve ono što je dogovoreno na oba koloseka kada je reč o međustranačkom dijalogu. Veoma je interesantno to da o slobodi medija govorimo danas. Mi smo o tome mnogo puta pričali, tu temu pokretali, i pred evropskim parlamentarcima. Lično sam razgovarao sa Fajon o tome i postavio joj pitanje zašto recimo o slobodi medija, nismo razgovarali 2011. godine, kada je Verica Barać, sačinila jedan izveštaj u kojem je vrlo jasno i precizno rečeno kome je pripadao svaki sekund medijskog prostora u Srbiji. Njen odgovor je bio, tada nismo bili izvestioci za Srbiju. Dobro, ali ste bili evropski parlamentarci. Ako su Evropskom parlamentu važni izborni uslovi, zašto niste došli ranije da o tome razgovaramo, uz to vrlo je interesantno i to treba znati da su evropski parlamentarci, posetili REM, tek nakon završetka međustranačkog dijaloga i rekli da postoje paralelne institucije, paralelni mediji. Čekajte, ako postoje paralelni mediji i kako oni kažu nezavisni mediji, kako to onda nema objektivnog novinarstva? Dakle, mi smo se zalagali, i tu ću završiti, i to je bilo vrlo jasno i precizno definisano u platformi SPS, ravnomerna zastupljenost u medijima, ali ne uređivačka politika, jer mediji moraju da ostanu slobodni i autonomni, što znači da mi možemo, kada je reč o javnom servisu, da uputimo, da sačinimo određene pravilnike, a kada je reč o privatnim emiterima, REM, može dati određene preporuke, jer, a juče sam o tome govorio, 2000. godine je napravljena strategija privatizacija medija i hteli ste da privatizujete medije pošto poto, pa jel ste želeli kapitalizam? Evo ga kapitalizam, odakle potreba onda danas da se bavite privatnim sektorom, odakle potreba da se bavite privatnim medijima? Na kraju, kada je reč o zastupljenosti u medijima, nije tačno da, kako kažu pojedine opozicione političke opcije, nisu dovoljno zastupljene u medijima kada je reč o javnom servisu, kada je reč o emiterima programa. Evo izveštaja kada je reč o izborima 2020. godine - druga po zastupljenosti u svim emisijama koje se tiču informativnog programa i izborne kampanje je upravo bila politička opcija koja nije učestvovala na izborima, koja je bojkotovala izbore. Evo dopis RTV, koji navodi emisije i kaže vrlo jasno da je blagu prednost u nastupima upravo imala opozicija. Dakle, završiću sa time, Srbija jeste demokratsko društvo u kojem se poštuje sloboda mišljenja, sloboda govora i sloboda izražavanja, a da se vraćamo u prošlost, u onom najgorem obliku kada su svi morali da pišu isto, kada su svi morali da izveštavaju isto, to svakako nećemo dozvoliti. Zahvaljujem.
Hvala vam. Reč ima predsednica Odbora za kulturu i informisanje, Sandra Božić.
Zahvaljujem se potpredsedniče Orliću. Zaista, gospodine Milićeviću, zahvalna sam vam na vašem izlaganju, s obzirom da ste se dotakli ključnih tačaka upravo onoga što jeste problem kada govorimo o REM-u, a to je njegova konstantna politizacija, stavljanje u politički ring tela koja apsolutno mora biti i jeste nezavisno. Ono što bih ja htela još da dodam, vrlo kratko, jeste da mi je drago što ste se setili tog perioda u kojem smo zajedno učestvovali u međustranačkom dijalogu. Setite se apsolutno celokupne hajke, podsećam i javnost na to, kada je gotovo predsednica Saveta regulatornog tela, gospođa Olivera Zekić bila prokazana, bukvalno, u imaginarnim Đilasovim medijima, u onom imaginarijumu u kojem pretpostavljam da REM, osim preporuke koja će dugo putovati do Luksemburga, apsolutno ne može ništa. Neko je spomenuo, čini mi se gospodin Života Starčević, i problem lažnih vesti. Upravo se celokupan problem lažnih vesti javlja na televizijama koje su u vlasništvu dva tajkuna, Šolaka i Đilasa. Tu dolazimo do ključa problema, jer kada imate potpuno, kao što kažu, dve podeljene Srbije, ja se ne slažem sa tim s obzirom da smatram da je naša država uvek bila jedinstvena, uvek težila zaštiti svog teritorijalnog integriteta, dobrobiti svojih građana i mi vrlo dobro da se mi građani Republike Srbije okupimo uvek jedinstveno i snažno oko svakog problema, oko svake nedaće koju naša država može da istrpi i neću se nikada složiti da postoje dve Srbije, ali svakako kada uključite kanal N1, Nove S, vi dobijate apsolutno drugu dimenziju onoga što se dešava u Srbiji. Prosto, upadnete u jedan imaginarijum u kojem je sve moguće i ništa nije moguće. Dakle, to je ona politička kreativnost, ako to mogu tako da nazovem, dva tajkuna koji pokušavaju da na jedan vrlo flagrantan način kreiraju javnost i javno mišljenje u Srbiji. Suštinski, ono što je jako važno, jeste da vi kada pogledate situaciju koju imate u medijima, kada vidite da se Đilasova i Šolakova televizija potpuno ne ponašaju ne u skladu nego krše zakone Republike Srbije upravo tim reemitovanjem takozvanim iz Luksemburga, vidite da njima ne pada na pamet ne da poštuju Ustav i zakone Republike Srbije, nego neke opšte norme oko kojih se mi u tim međustranačkim dijalozima već drugu godinu dogovaramo. Dakle, oni unapred dolaze u situaciju u kojoj će reći da njih apsolutno nije briga za medijske zakone, za medijsku sliku. Znaju oni vrlo dobro da su zastupljeni i više nego što to kažu svi izveštaji, a imamo jedan izveštaj, gospodine Milićeviću, i Regulatornog tela za elektronske medije, koji kaže da su se svi ti bojkotaši, bukvalno za jedan procenat manje pojavljivali u medijima nego što su to koalicione stranke koje su učestvovale na izborima. A od tih bojkot izbora bili su prisutni kojekakvi analitičari za koje znamo da su plaćeni sa istog stola odakle se finansira i N1 i Nova S itd. Suština apsolutno celokupne priče oko medijske tzv. neslobode, koja je nemoguća, jer, imali ste koliko juče na RTS, javnom servisu, koji im je uvek najbolnija tačka, prisustvo čoveka koji apsolutno, rekla sam malo čas, pitanje je da li može da se kaže da iza njega stoji jedan glas iz njegove porodice a kamoli podrška neke veće grupe ljudi, imali ste Jovanovića koji zastupa Zelenovića ili Petrovića ili, ja bih rekla, ipak, na koncu svega, Dragana Đilasa, i imali ste sa druge strane potpredsednika SNS, potpredsednika glavnog odbora, nekoga ko apsolutno, stranke koja nosi preko 60% podrške građana Republike Srbije. I mi govorimo o zastupljenosti? Jel tu postoji ravnoteža? Ne, to je apsolutna neravnoteža. Kada ste u bilo kojoj državi mogli da vidite da neko ko nije parlamentarna stranka može da dođe i da gostuje sa najvećom i najjačom političkom opcijom? Na kraju krajeva, gospodin Milićević je predstavnik SPS, sinoć je bio u toj emisiji. U kojoj zemlji je to moguće, da nekoga koga pokupite sa ulice uvedete na javni servis i omogućite mu u "prajm-tajmu" emisiju od sat vremena? Dakle, on je mogao da izgovori gomilu neistina i laži, kao što i jeste. Ali, nije to usamljeni slučaj. To sve govori u prilog tome koliko SNS jeste za dijalog, koliko je SNS otvorena da čuje svačije mišljenje i koliko se ne plaši da to mišljenje čuju i građani Republike Srbije. Jer, istina je upravo na našoj strani. Istina je na strani SNS i Aleksandra Vučića. S druge strane, još jednom sam vam zahvalna što ste spomenuli celokupnu priču histerije na REM u toku međustranačkih dijaloga. Zahvalna sam vam na tome što ste spomenuli sve zahteve Dragana Đilasa u tom trenutku. Znate šta je na jedan pogled moglo samo da se zaključi iz svega toga što je proisteklo kao zahtev ka evroparlamentarcima, ali i svih napada koji godinu i nešto dana, i dve godine, traju upravo na one koji su plen Dragana Đilasa i Dragana Šolaka, a to je - "Telekom" Srbije. To je ono što je suština, da se svaki sekund, svaki minut stavi u kabl SBB. I o tome govorimo. To je sloboda koju oni žele, sekunde koje žele ponovo da naplate. Kako? Haračem. Kako? Opet iz budžeta, opet na leđima građana Srbije. E, pa, neće moći!
Zahvaljujem. Da li reč želi neko od ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ko do sada nije dobio priliku da govori? Ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe "Aleksandar Vučić - Za našu decu", doktor Uglješa Mrdić ima reč. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Orliću. Uvaženi predsedavajući, uvažene kolege narodni poslanici i dragi građani Republike Srbije, moja koleginica Sandra Božić je sve rekla što treba da se kaže povodom ovih tačaka dnevnog reda za šta sam ovlašćen, a što se tiče liste kandidata za članove Saveta Regulatornog tela za elektronske medije. Dobili smo Izveštaj Odbora za kulturu i informisanje. Imamo tu zaključnu listu kandidata. Želeo bih da podsetim i javnost da je Regulatorno telo za elektronske medije samostalna nezavisna regulatorna organizacija koja vrši svoja javna ovlašćenja i koja daje svoj doprinos očuvanju i zaštiti slobode mišljenja i izražavanja. Ako se iko zalaže za slobodu mišljenja i izražavanja, to je svakako naša poslanička grupa, tj. naša Srpska napredna stranka. Moje kolege u prethodnim obraćanjima su rekle kako smo mi to kao Srpska napredna stranka članovima opozicionih stranaka, kako i parlamentarnih, tako i vanparlamentarnih i prilikom međustranačkog dijaloga i svih razgovora dali više nego što su tražili, i što se tiče prisustva u medijima i javnosti i što se tiče svih drugih zahteva. To samo govori da se mi zalažemo za slobodu mišljenja i izražavanja za razliku od njih. Ali, sinoćno izlaganje, tj. gostovanje našeg potpredsednika Srpske napredne stranke i Narodne skupštine, dr Vladimira Orlića, i govor moje koleginice Sandre Božić me podstakao da iznesem sledeće stavove. Ako bi uzeli u obzir kako daje doprinos svoj nezavisnosti u medijima većina medija, većina elektronskih medija, dolazimo do zaključka da je Srpska napredna stranka trenutno, zahvaljujući svojoj zastupljenosti u većini elektronskih medija, a naročito na javnom medijskom servisu, trenutno što se tiče rejtinga varira između 5% i 10%. Dakle, SNS između 5% i 10%, a razni lažni ekološki pokreti, vanparlamentarne stranke i neke stranke koje jesu i nisu učestvovale na izborima, a nemaju rejting od 1% građana, oni, sudeći prema većini elektronskih medija i zastupljenosti, imaju 20% do 30% podršku građana Srbije. Naravno da sam ironičan, naravno da ovo nije tačno, ali građani Srbije, kada prate većinu medija, a naročito one koji su u vlasništvu Dragana Šolaka i Dragana Đilasa, dolaze do zaključka da je SNS stranka koja nema podršku preko 60% građana Srbije, nego koja će uspeti jedva da pređe cenzus posle narednih izbora 3. aprila 2022. godine. Zašto? Zato što za razliku od nas koji ovde i na vreme biramo članove Saveta REM-a i koji ovde na vreme sprovodimo sve aktivnosti što se tiče rada Narodne skupštine Republike Srbije i sprovodimo zakone i usvajamo zakone i radimo po zakonu, politička struktura okupljena oko Đilasa, Marinike Tepić i Dragana Šolaka, ona se ne zalaže za mišljenje naroda. Ona se zalaže za jednoumlje, ali njihovo. Oni često, gotovo svaki dan, ne svaki dan, nego više puta dnevno, podmeću lažne informacije građanima Srbije. Jedna od poslednjih je da je za opoziciju preko 50% građana Srbije, a u stvari, istina je, što je i Sandra Božić prezentovala, istraživanje poslednje, da je rejting SNS 57% sa tendencijom rasta. Dakle, jasno je šta hoće narod, ali narodu treba objasniti šta hoće Đilas, Marinika Tepić, Šolak, Vuk Jeremić i njihovi saborci. Narod hoće da glasa na izborima, narod hoće, kao na izborima prethodne godine i svih prethodnih godina, da da svoju podršku političkom programu, određenim političkim strankama, određenom lideru. Tako naš narod u Srbiji voli i naš narod bira. S druge strane, Đilas i ovi njegovi saborci, oni ne žele mišljenje naroda, oni žele jednoumlje. Oni bi najsrećniji bili kada bi se donela neka uredba da nema izbora i da oni automatski dolaze na vlast sa rejtingom kakav ima SNS, ali pošto u Srbiji ne vlada glas ulice, nego vlada glas demokratije, pošto se u Srbiji ne pitaju tajkuni i kriminalci, nego se u Srbiji pita narod, zato mi imamo izbore 3. aprila i zato treba sve institucije, naročito ova regulatorna tela i sve nezavisne institucije i uopšte državne institucije, da rade odgovorno svoj posao, ali je najblaže rečeno žalosno kako većina medija saopštava o svim bitnim i vitalnim događajima. Tako da, recimo, danas mali broj medija je objavio sjajne uspehe što tiče spoljne politike našeg predsednika Aleksandra Vučića. Koliko je medija danas prenelo čestitku predsednika Ruske Federacije, Vladimira Putina, koju je uputio Aleksandru Vučiću preko ruskog ambasadora Bocan Harčenka? Mali broj. Đilasovi mediji ili to ne saopšte ili to izazivaju, odnosno izazivaju reakciju naroda na jedan način zato što lažno saopštavaju o svim događajima. Danas smo imali sastanak i ovde prijem turske delegacije koju je primio predsednik Aleksandar Vučić, delegaciju na čelu sa predsednikom turskog parlamenta. Posle je ta delegacija bila i u Skupštini Srbiji, bila je i posle toga kod premijerke Ane Brnabić. Većina elektronskih medija je u jednoj rečenici prenela ili nije prenela taj događaj. Dakle, sve ove uspehe, što se tiče rešavanja energetske krize, većina elektronskih medija, a naročito medija pod kontrolom Đilasa i Šolaka, tj. u njihovom vlasništvu, nije ni prenela. Kako reaguju Đilasovi i Šolakovi mediji što se tiče poslednjih dešavanja u Šilovu, gde je bio pretres srpskih kuća, gde albanske snage po nalogu Aljbina Kurtija pokušavaju da slome duh i snagu preostalog srpskog stanovništva na KiM? Kako su saopštavali Đilasovi i Šolakovi mediji što se tiče strašnih dešavanja i hapšenja u Štrpcu, u opštini na jugu KiM gde živi 11.000 Srba? Da ne govorimo o saopštavanju Đilasovih i Šolakovih medija i većine elektronskih medija kada smo imali višednevnu histeriju od strane reditelja Gorana Markovića, glumca Sergeja Trifunovića, glumice Svetlane Bojković i posle njihovog mentora Dragana Đilasa, koji je podržao sve njihove izjave i nastupe u javnosti, što se tiče uvreda i pretnji na račun predsednika Aleksandra Vučića, a potom i pretnji i uvreda na račun svih onih koji su branili predsednika Vučića od tih sramnih pretnji. Onda smo imali, između ostalog, i sramne objave na račun ministarke Darije Kisić Tepavčević. Ali, na sve to, Đilasovi i Šolakovi mediji ne samo da ne saopštavaju istinu, nego daju potporu lažnom informisanju građana Srbije. Ono što lično kao narodni poslanik zameram, što imamo slabu reakciju većine državnih institucija. Tu naročito mislim na razne poverenike i nezavisne institucije, zato što nisam primetio, a da sad ne nabrajam imena, da smo imali reakciju nezavisnih državnih institucija i nevladinih organizacija i regulatornih tela, pa i pojedinih članova REM-a kada je u pitanju ovaj sraman napad na račun predsednika Vučića i njegove porodice. Dakle, kada se Draganu Đilasu kaže da je kriminalac i da je ukrao 619 miliona evra, većina raznih nezavisnih institucija reaguje i osudi nastupe funkcionera SNS, a onda imamo i produženo dejstvo što većina sudova u rekordnom roku osudi naše funkcionere i narodne poslanike zbog iznesene navodne klevete. Ali, kad je u pitanju lopovluk i nestanka 619 miliona evra, nemamo reakciju ni tih nezavisnih institucija, ni dobrog dela državnih institucija, što im je u opisu posla, a naročito nemamo adekvatnu reakciju pravosudnih organa. Da ne bih danas govorio o pravosuđu, pošto to nije tema danas, to će tema biti sutra kad budemo raspravljali o tužiocima, ono što želim da iskažem je jedna velika nada u nezavisnost pravosudnih institucija i da će svako biti procesuiran ko je krao i otimao od građana Srbije, ko je učestvovao i u privrednim i organizovanim kriminalnim radnjama, između ostalog, i Dragan Đilas i svi njegovi saborci, ali naravno, i to kad bude bilo, da većina medija u Srbiji, a naročito elektronskih, neće uopšte o tome da informiše javnost. Pogledajte samo da li je uopšte normalno, a o tome je govorila Sandra, da li je uopšte normalno i da li to ima igde u bilo kojoj zemlji u Evropi, bilo gde u svetu da neko ko je predstavnik nekog udruženja građana, nekog lažnog ekološkog pokreta, neke organizacije kojih ima što se tiče broja članova na hiljade registrovanih u Srbiji, ima nastup u gotovo svim elektronskim medijima i ima medijsku zastupljenost u rangu, a često i više kod predsednika najjače stranke u Srbiji – SNS? Dakle, sasvim je jasno da većini elektronskih medija čiji je Đilas, zajedno sa Šolakom vlasnik, ili je samo Šolak vlasnik, ili gde imaju uticaj tako što imaju određeni deo vlasničkog udela, dakle, oni žele da volju građana Srbije svedu u nastupima u elektronskim medijima sveukupno na nekih 20-ak posto, dakle, volja građana 20-30%. Vanparlamentarne opozicione stranke, njihovi lažni ekološki pokreti, nevladine organizacije 70% zastupljenosti u elektronskim medijima. Jel to demokratija? Da li oni hoće time da pošalju još jednom jasnu poruku građanima Srbije – ne interesuje nas vaš stav, vi ste obični građani koji nemaju pravo na izbor, koji nemaju pravo na izbor da biraju ni vlast na narednim parlamentarnim izborima, niti da biraju rukovodstvo grada Beograda, niti predsednika Srbije? Dakle, Dragan Đilas sa Marinikom Tepić i Šolakom ovim dešavanjima u elektronskim medijima građanima Srbije šalje jasnu poruku, ne interesuje ih volja naroda, dakle, baš ih briga za narod. Baš ih briga za narod koji su i pokrali. To je politika Dragana Đilasa i Marinike Tepić. Dok su bili na državnim funkcijama, pod jedan, uništavali su državne institucije, pod dva, pokrali su građane Srbije, samo Đilas sam preko 619 miliona evra. I onda sada, kada su u opoziciji, žele da kontrolišu većinu elektronskih medija, deo elektronskih medija su vlasnici i onda na sve to, sada kada ulazimo u jedan period pred kampanju i posle kad budemo u izbornoj kampanji, da ni funkcioneri vladajuće SNS, koja ima rejting preko 60%, da nema dovoljnu zastupljenost u medijima. Da li je to njihova politika? Da li je njihova politika da Aleksandar Vučić uopšte ne učestvuje u izborima. Dakle, ne samo da rade kako žele i ne samo da žele da se vrate na vlast da bi otimali od građana Srbije, nego oni žele da i svojim političkim protivnicima biraju kandidate. Da li je sledeći korak politike Dragana Đilasa i Marinike Tepić da nam sastavlja i predlaže liste za parlamentarne i gradske izbore, da kažu ovi mogu da budu kandidati, ovi ne mogu da budu kandidati? Da li je to politika Dragana Đilasa? Da li je politika Dragana Đilasa i njegovih medija da u javnosti u svojim medijima daju veliki prostor svima onima koji su poznati po antisrpskom delovanju? Juče smo ovde imali od strane opozicionih poslanika iznošenje niza neistinitih informacija, ali ih je sjajno demantovao svojim sjajnim statističkim informacijama moj kolega Marijan Rističević koji je na svoj način prezentovao na koji način deo parlamentarne opozicije, a ovde imamo sedam poslanika opozicionih, lažno govore, što smo imali juče slučaj, o stradanju srpskog naroda na teritoriji Bosne i Hercegovine, Kosova i Metohije, Hrvatske tokom devedesetih godina. Statistika ide u prilog tome da je najviše stradao na prostoru bivše Jugoslavije, i u Drugom svetskom ratu, i u Prvom svetskom ratu, i devedesetih godina, srpski narod. Da li to možemo da pročitamo ili čujemo, ili vidimo u Đilasovim medijima? Ne možemo. Kada neko da izjavu protiv Aleksandra Vučića, neki lažni ekolog, neki regionalni političar, neki kvazi državnik iz regiona, on u Đilasovim medijima dobija ogroman prostor. Dakle, kada treba da se nanese bilo kakva šteta Srbiji on je dobrodošao u Đilasove medije. Hajde, što je dobro došao u Đilasove medije, ali moramo i do kraja da razotkrijemo i ulogu medijskog javnog servisa. Dakle, da li će medijski javni servis i dalje, u narednim mesecima, u svojim političkim emisijama, u udarnim terminima, u dnevnicima davati i dalje, pod jedan, lažne informacije o delovanju opozicije i kako oni imaju veliki rejting i kako oni imaju veliku podršku naroda, dakle, tu mislim na opoziciju okupljenu oko Đilasa i njegovih koalicionih partnera, i da li će funkcioneri SNS, pa i SPS koja je stranka broj dva u Srbiji i svih drugih stranaka iz naše koalicije, imati toliku zastupljenost da će sveukupno činiti 20 do 30%? Parlament ima zastupljenost na medijskom javnom servisu i većini elektronskih medija 20 do 30%. Đilasovi saborci i pojedine vanparlamentarne opozicione stranke zastupljeno 70%. Opet podvlačim, da li je to demokratija? Da li to ima igde u Evropi, u bilo kojoj zemlji Evrope? Nema. Nema, ali Srbija je zemlja demokratije i pored svega toga mi smo pristali na sve ustupke vanparlamentarne opozicije. Dakle, i onih koji su učestvovali u dijalozima i oni koji nisu učestvovali u dijalozima, a koji su slali svoje emisare i držali razne konferencije za novinare. Na kraju, ono što bih želeo posebno da istaknem, a to je jedna zabrinutost. Nisam nešto primetio da nezavisne institucije u Srbiji, regulatorna tela, pa i deo državnih institucija, a i dobar deo medija, reaguju kada su u pitanju pretnje upućene deci, pretnje upućene porodicama građana Srbije, a poslednji primer dovoljno govori i dovoljno upozorava kakvu mi imamo medijsku sliku o Srbiji. Dakle, retko ko je osudio, retko koji medij u Srbiji je osudio, retko koji analitičar u Srbiji je osudio, ovi tzv. nezavisni analitičari, pretnje upućene porodici predsednika Srbije Aleksandra Vučića i onda na sve to vidimo u Đilasovim medijima kako saopštavaju da vlada mrak u Srbiji. Ne samo da lažu da vlada medijski mrak u Srbiji, nego koriste svaku priliku, svaki odlazak u pojedinu zapadnu ambasadu, svaki odlazak u inostranstvo, da li u Evropi ili u SAD, da nađu nekoga kongresmena, da nađu nekog političara da olajavaju i svoju državu, i srpski narod, i sve građane Republike Srbije. Dakle, ja volim da narod Srbije zna istinu. Narod Srbije mora da zna šta je alternativa politici Aleksandra Vučića, jer nemamo dve Srbije. Imamo jednu Srbiju, jednu Srbiju koju treba da čuvamo i da branimo i da jačamo. Mi predvođeni Aleksandrom Vučićem gradimo i Srbiju, gradimo i institucije, a Dragan Đilas, dok je bio na vlasti, je rušio institucije, rušio Srbiju i hoće ponovo da dođe na vlast da bi je srušio do kraja. Neće moći zato što to ne da narod. Zato narod treba da zna sve laži i Đilasovih medija i Đilasovih i portala i društvenih mreža. Narod treba da zna i kako se gostuje i koje informacije saopštava medijski javni servis. Narod treba da zna koje sve Dragan Đilas, zajedno sa Šolakom, medije kontroliše i kojih je medija vlasnik. Narod treba da zna koga laže. Narod treba da zna ko je otimao od našeg naroda, a to su Dragan Đilas i njegovi saborci. Da bi to sprečili, tj. da građani Srbije ne bi ponovo dali šansu, kao što je to bio slučaj 2008, 2004. i 2000. godine, narod treba da zna da ne treba da dozvoli ponovo Draganu Đilasu ponovo sa svojim saborcima da dođe na vlast, ne zbog nas iz SNS i našeg predsednika Aleksandra Vučića, nego zbog interesa i naše države i njenih građana. Zato sam ubeđen da će narod u Srbiji, za mene najbolji mogući narod je naš narod, najlepša država na svetu je za mene Republika Srbija i tako bi trebalo da razmišljaju svi građani, tako bi trebalo da razmišljaju i oni koji su i protiv SNS… Narod treba da odluči ko će da vlada Srbijom, a ako uzme u obzir i najnovija istraživanja i ako uzmemo u obzir i mišljenje naroda, sasvim je jasno da će narod i 3. aprila podržati najbolju politiku, a to je politiku koju našu Srbiju i gradi, i jača, i vodi je u sigurnu budućnost, a to je politika našeg predsednika Aleksandra Vučića. Hvala i živela Srbija!
Hvala vam. Gospodine Kovačeviću, u ime poslaničke grupe ili kao jedan od prijavljenih na listi za diskusiju? (Borisav Kovačević: Nisam na listi.) Izvinite. Prelazimo na listu po ustanovljenom redosledu. Prvi reč ima narodni poslanik Samir Tandir.
Hvala, poštovani predsedavajući. Koleginice i kolege narodni poslanici, Stranka pravde i pomirenje, kao najjača bošnjačka stranka i naš poslanički klub zajedno sa Ujedinjenom seljačkom strankom, će u danu za glasanje glasati za predloge. Izvestilac je dao jako dobro obrazloženje. Ono što hoću zbog građanki i građana, posebno u Novom Pazaru i Sandžaku, da istaknem jeste da smo juče imali raznorazne istupe tzv, po meni, lažnih patriota koji se redovno javljaju u skupštinskom restoranu, koji su redovni kada se uzimaju dnevnice, a sa vremena na vreme imamo te vikend poslanike koji kažu neku parolu i onda ih po mesec dana nema. Danas razgovaramo o nezavisnom Regulatornom telu za elektronske medije i izboru članova. Jako važno telo, jer preko tog tela, preko te nezavisne institucije možemo da ispravimo jednu nepravdu o kojoj je govorila koleginica Amela Lukač Zoranić, a tiče se redakcije na bosanskom jeziku na medijskom javnom servisu, i to je nešto, pogotovo njihov stav kako su oni odbili tu redakciju, što je nedopustivo. Međutim, danas će o tome govoriti samo predstavnici Stranke pravde i pomirenja i to je dokaz ko autentično u svim tačkama predstavlja bošnjački narod, ali na način da o svemu razgovaramo kroz jedan dijalog i da jasno iznosimo svoj stav. Ono što je više govornika ovde istaklo, jeste da li je normalno da na medijskom Javnom servisu gostuju ljudi koji nemaju apsolutno nikakvu političku podršku? Ja mogu da dam svoj odgovor i da kažem da to nije normalno i da to nije ni fer ni pošteno. Ja mogu i potpuno podržavam i to smo u razgovoru i dijalogu sa evroparlamentarcima istakli politički pluralizam, iznošenje stavova, i kada je u pitanju ekologija i druge tačke. Međutim, podrška koju nam građani daju na izborima je jedino merilo reprezentativnosti. Zato je apsolutno neprihvatljivo da stranka Pravde i pomirenja, kao parlamentarna stranka, kao najjača bošnjačka stranka jednom ili nijednom godišnje gostuje na medijskom Javnom servisu, da imamo, primera radi, narodnog poslanika, lidera poljoprivrednika i seljaka gospodina Miletića koji je tri puta uzastopce biran u parlamentu koji možda nikada nije gostovao na medijskom Javnom servisu, a da gostuju ljudi za koje ne glasaju ni uži članovi njihove porodice. To nije nikakva demokratija i ja se nadam da će nezavisno regulatorno telo delovati sa svojim ovlastima i da ćemo uvesti neki red kada je u pitanju medijski Javni servis da naprosto se poštuju nekakva pravila. Ako su vam građani dali određeno poverenje, ako su vam ukazali poverenje, ako vi predstavljate određene grupe,, a znamo prema zadnjem popisu, jedna trećina građanki i građana su pripadnici manjinskih zajednica, onda i oni moraju da budu ravnopravno zastupljeni. Danas je samo izgleda dovoljno da se vi ne slažete sa nekakvom vladajućom politikom i da je vama mesto obezbeđeno na RTS-u, a sada ako hoćete da govorite o pitanjima manjinskih zajednica na jedan civilizovan način, u skladu sa Ustavom, zakonom, da i svoje neslaganje govorite kroz jedan rečnik koji je apsolutno prihvatljiv u jednom javnom diskursu, e onda za takve ljude očigledno neko pokušava da kaže da nema mesta i da nas gurne u jedan radikalizam i primitivizam. To je nešto što mi apsolutno nikada nećemo zastupati, kao što je govorio rahmetli Muftija Zukorlić - nikada poltroni, nikada primitivci, uvek partneri. Ono što takođe hoću da istaknem kada je REM u pitanju, jeste oštrija politika, jer mi imamo zaista jedan govor mržnje i jednu diskriminaciju koja je prisutna u određenoj grupi medija. Apsolutno je neprihvatljivo da bilo čija porodica, da bilo čije dete bude predmet medijskih spinova, satanizacije, pretnji itd. samo zato što njegov roditelj, otac, majka, bilo ko, obavlja neku javnu funkciju. To je nešto je apsolutno neprihvatljivo i mislim da tu ne može to da bude predmet nekakvog kompromisa između političkih stranaka. To naprosto se tiče jednostavno vašeg vaspitanja, to se tiče nečega što je i zakon definisao, da moraju da postoje određene granice u ponašanju i u našim političkim neslaganjima. Možete da kritikujete ideju, možete da kritikujte stranku, možete da kritikujete vlast, opoziciju ali ne možete lično bilo koga da napadate, da pretite ili da stavljate članovima porodice, bez obzira koje koja stranka, metu na čelo i da oni naprosto budu predmet satanizacije, iako ne obavljaju nikakvu javnu funkciju. Hvala vam.
Hvala vam. Sledeći na listi prijavljenih, narodni poslanik Vladan Glišić.
„Kadrovi rešavaju sve“, govorio je drug Staljin. Drug Staljin, naravno u mnogim stvarima nije bio u pravu, pa ni u ovoj, a Aleksis De Tokvil je govorio o tome da svaka vlast korumpira, apsolutna vlast korumpira apsolutnu. Znači, u pogrešnom sistemu kakve god mi kadrove da biramo i Savetu regulatornog tela za elektronske medije nećemo rešiti onaj suštinski sistemski problem koji imamo i koji traje već decenijama. Problem je što, dobro je što je bilo međustranačkih pregovora i dobro je što su nađene neke tačke dogovora i dodira između vlasti i opozicije, ali je problem samo što je to ostvareno samo na nivou onoga koji je za to zainteresovan, a to je politička klasa. Zaboravljeno je nešto mnogo ozbiljnije i mnogo dublje o čemu nikako da pričamo, a to je poguban uticaj medija u svakom društvenom smislu, razaranje našeg sistema vrednosti, podmetanje tuđih ideja i ideologija, destrukcija svega onoga što čini identitetsku i osnovu porodičnog modela društva za koji se zalažu sve normalne snage u ovom društvu, bez obzira kojoj političkoj opciji pripadaju. Dakle, u društvu spektakla, u rijalitizaciji našeg medijskog prostora, nisu se drugačije ponašali ni režimski ni opozicioni mediji. U načinu na koji se obračunavaju sa političkim protivnicima, praveći atmosferu građanskog rata u Srbiji nisu se drugačije ponašali ni režimski ni opozicioni mediji. Znači, mi bi tu imali da hoćemo ni po babu ni po stričevima, da REM hoće da radi svoj posao, a ne da bude u REM fazi uspavanosti, puno posla da se ne zamerite ni jednoj ni drugoj političkoj opciji, a da dovedete naš medijski prostor u red. Međutim, to je naravno nepoželjno, to je nepotrebno i način na koji su privatizovani lokalni mediji u Srbiji po diktatu EU govori o tome da i nekome iz Brisela ne odgovara da mi imamo autentičnu medijsku sliku u Srbiji. Šta bi značila autentična medijska slika u Srbiji? To bi za početak značilo da pored dva javna servisa, jedan na nivou republike RTS i drugi na nivou pokrajine Vojvodine RTV, imamo još neke bar regionalne medijske servise. Ne mogu da objasnim mojim sugrađanima i prijateljima u Šumadiji zašto Šumadija nema svoj javni medijski servis. To je u strategiji koja je bila predviđena mogla da se desi, a nije se desilo, jer jednostavno neki lobiji i interesne grupe koje nemaju veze čak ni sa konkretnim političkim strankama, nemaju interes da postoje nekoliko regionalnih medijskih servisa, kako recimo to postoji u Austriji. Drugo ozbiljno pitanje koje nam promiče jeste svest o tome da ne možemo napraviti slobodne i objektivne medije, jer nezavisni mediji ne postoje. Kao i sve mantre o nezavisnosti pokazuju da ta nezavisnost obično znači nezavisnost od ovog naroda, njegovog interesa i naših društvenih grupa, zavisnost od onih koji tu priču o nezavisnosti guraju, a pripadaju nekim drugim narodima i drugim interesnim grupama. Znači, nasuprot tome, treba govoriti o objektivnom, poštenom novinarstvu, jer ta pravila su lako utvrdljiva i to znaju svi studenti novinarstva na prvoj godini fakulteta. Da bi imali takvo novinarstvo i takve medije, moramo pre svega da imamo novinare sa rešenim socijalnim i svakim drugim statusom. Divlja privatizacija koja traje 30 godina u Srbiji dovela je do toga da mnogi vlasnici medija kažu: „Novinari nisu bitni, njih možemo da nahvatamo na ulici“. Ideja civilnog novinarstva koja je došla sa razvojem društvenih mreža je dodatno devalvirala poziciju ozbiljnog novinara. Nije problem, ne treba nikome osporavati pravo da se bavi civilnim novinarstvom, ali država ako hoće da ima objektivno i ozbiljno novinarstvo i da od toga napravi instituciju kakva treba svakoj ozbiljnoj državi, mora da zaštiti pravog novinara, novinara koji mora da bude licenciran. Kao kada neki vlasnik apoteke hoće da otvori apoteku, mora da ima farmaceute u toj apoteci. Tako bi vlasnik medija morao da ima određeni broj licenciranih novinara koji mogu da mu garantuju da taj medij radi kako treba. Takve novinare će teže otpuštati, takvi novinari će biti odgovorniji prema svojoj profesiji i objektivnom novinarstvu, a to je nemoguće bez volje države da to uradi. Naravno, ono što niko ne pita, a tiče se svih medija i režimskih i opozicionih, da li postoje sindikati u tim medijima? Da li ti novinari imaju sindikalnu zaštitu? Ozbiljna i odgovorna država bi donela zakon koji obavezuje svakog vlasnika medija da mora da omogući sindikalno organizovanje u tom mediju. Naravno, ono za šta se Narodna mreža zalaže, izgleda radikalno ali jeste smisleno, mora da postoji samo domaći vlasnik domaćih medija. Ne mogu stranci da budu vlasnici naših medija, mediji su resursi našeg naroda i ne mogu biti prepušteni onima koji imaju različite interese. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam jedni narodni poslanik koji je dokazano cenzurisan. Dokazano cenzurisan. Poštovani gledaoci, vi koji ste se kasnije uključili u program na dnevnom redu je to i to, govorio je Mirko Marjanović i tom prilikom rekao. Znači, od 1998. d 2000. godine samo sam se dva puta provukao kroz makaze RTS-a, a sve ostalo je bilo cenzurisano. Spiker je pokrio apsolutno sve moje govore rečima – javio se taj i taj i tom prilikom govorio i kada ja završim onda vidim da spiker skida slušalice itd. i onda sednica naravno normalno teče. Takođe, cenzurisan sam u poslednje vreme. Za 30 godina od osnivanja Narodne seljačke stranke, sem u izborima, i tu su me stiskali, pritiskali, manje vremena davili, nisam bio uživo u informativnim programima na RTS-u. Od 2012. godine sam najaktivniji narodni poslanik, to možete da proverite, po javljanjima, predlozima amandmana itd. Još nisam imao čast da budem uživo na RTS-u, uživo u informativnoj emisiji, koja nije vezana za izbore. U izborima su mi davali 15 minuta i to su gledali da mi i to skrate, ukinu itd. Tražili su pripremljene programe i šta ti ja znam. Desilo se da su me pre dve godine pozvali u „Upitnik“ ili tri. Đorđe Vukadinović se žalio na slobodu medija. On je bio u tom mandatu, koji je trajao četiri godine, bio šest ili sedam puta, ono što sam ja video, uživo gost na RTS-u. Ja nisam bio ni jedom. Jednom prilikom bio je Đorđe Vukadinović i Nenad Čanak i trebala je da bude moja malenkost, ne znam ko je trebao da bude četvrti gost. To jutro pred samu emisiju na RTS-u su me obavestili da mi ipak otkazuju gostovanje, mene će zvati jednom kada bude tema poljoprivreda. Uspeo sam da doznam da su moji politički protivnici iz opozicije, Đorđe Vukadinović i Nenad Čanak, uslovili svoje gostovanje mojim ne gostovanjem. Dakle, oni će doći u RTS, ako ja nisam gost, pa je poslednjeg dana zamenjen Marijan Rističević. Ja sam organizatoru odgovorio da verovatno moji politički protivnici neće na TV-duel i dijalog sa mnom i da bi za to emisija otkazana. Oni bi rekli da je to cenzura, a ja ću reći, hvala i nadam se kada bude tema – poljoprivreda da ćete mi dati Dragana Đilasa, s obzirom da on ima tamo neku firmu koja se zove „Omladinka“ i tako dalje, negde u Sikolama u Negotinu, pa sam mislio da kolega poljoprivrednik Dragan Đilas sa mnom ukrsti razmenu nekih informacija, da povedemo neki dijalog, međutim očigledno da se nisam uklopio ni Draganu Đilasu. Jedan sam od onih cenzurisanih narodnih poslanika, a u poslednje vreme sam čuo da neće ni moje izjave sa Odbora za poljoprivredu da objavljuju, kaže – neće da pitaju čoveka sa „Farme“. U redu, ja sam primio to muški. Žuti Bujke me cenzuriše i neka ide to tako dalje. Navikao sam od 1990. godine i kada je došlo do promene 2001. godine to dugme kojima se davao signal koga treba spikeri RTS-a da pokriju je Maršićanin, onako otkinuo ne spominjući ko je bio cenzurisan, pa neupućeni gledaoci su pomislili da je on bio cenzurisan ili njegovi poslanici, što nije bilo tačno. Sem mene cenzurisan je samo povremeno Dragan Veselinov. Ja sam bio onako baš redovna mušterija te cenzure. Sada da vam kažem da vladajuća većina nije delila frekvencije, ako možemo da se složimo, ni nacionalne, ni regionalne. Hajde da se složimo oko toga da nije zabranila ni jedan medij. Da li neko želi da se složi da nije upadala sa dugim cevima u BK televiziju koja je bila jedan od, ma šta ja tada mislio o Karićima, jedna od boljih televizija po nekim mojim merilima i ada mi ponekad u pet do četiri daljinski dopadne u ruku i pomislim da treba da odgledam taj njihov čuveni „Telefakt“ ili kako se zvala ta informativna emisija koja je išla u pet do četiri? Da vas podsetim da su je zauzeti dugim cevima. Da vas podsetim da su u Kurir ušli sa policijom. Da vas podsetim da su osnivača Kurira i Glasa javnosti uhapsili. Da vas podsetim da su mu kola odletela u vazduh. Samo da vas podsetim koliko su novinari bili izloženiji nekim pritiscima nego što je to danas slučaj. Da vas podsetim i na društvene mreće do 2012. godine nisu baš nešto bili primerene za skupljanje informacija, za prikupljanje istomišljenika itd. da je to danas sasvim druga situacija. Danas se uglavnom na slobodu medija žale oni koji su ipak zastupljeni u medijima pa čak daleko više od mene, a bogami i od nekih poslanika iz najbrojnije poslaničke grupe, odnosno partije SNS. Zamislite sada kada dođete u televiziju i vodite dijalog sa političkim protivnikom koji je vanparlamentaran, vi imate 200 i nešto poslanika i pri tome ste zastupljeni isto onoliko koliko neko ko ima 0,5. Mislim na onaj Pokret slobodnih građana, da je zastupljen u ovim nekim političkim emisija, koji je zajedno sa Čabadijom dobio sedam hiljada glasova. Kada Živković dobije sedam hiljada glasova to je onda interesovanje medija bez obzira što je to sa Čabradijem i većinom njegovi glasovi bi bili, Zelene stranke. Sada, kada ja dobijem 18.800 to je onda ljakse, to ništa ne vredi. Kada dobijem 72 hiljade glasova ni 2003. godine, ne može da se ide na RTS. Znači, ja sam persona non grata što se tiče televizije i evo ja se puno ne bunim. Kada smo kod REM-a koji je nadležan za RTS, idemo redom. Dame i gospodo, vi svakako znate za pojavu neregistrovanih političkih stranaka tzv. pokreti. Registar pokreta ne postoji. Postoji Registar političkih stranaka u kome se registruju pokreti kao SPO i još neki drugi pokreti koji se legalno registruju po zakonima koji su doneli žuti, znači DS. Oni su doneli da morate da imate 10 hiljada potpisa itd.da maksimalno otežaju registraciju i preregistraciju političkih stranaka. Oni su taj zakon doneli i sada ga naravno ne poštuju. Pošto ne mogu da skupe 10 hiljada pojavi se PSG, pojavi se Levica Srbije i pojavi se Pokret za preokret ili udruga, kako n to zove, Janko Veselinović i kažu – mi smo pokreti. Ne postoji registar pokreta. Postoji Registar sportskih organizacija, političkih stranaka i Registar udruženja građana. Oni su klasično udruženje građana. To je ono što bi zvali NVO sa tri člana. Da zapamtite – sa tri člana. Ja to zovem antivladina organizacija. Čast mnogim udruženjima itd, ali ovi koji su najviše prisutni u medijima pa i uRTS su po meni antivladine organizacije finansirane spolja. Političke stranke ne mogu da se finansiraju spolja. To je zabranjeno, jel, ali te antivladine, odnosno nevladine organizacije mogu. U stvari radi se o političkim strankama koje nisu registrovane. Kao udruženja mogu da primaju novac spolja i primaju ga, a izlaze na izbore. Čekajte ljudi, da li mi imamo jednake uslove dase takmičimo na izborima? Očigledno da su oni malo jednakiji da mogu da primaju i redovno finansiraju pare iz inostranstva. Mogu i u toku izborne kampanje da prime pare iz inostranstva i onda jednostavno izađu na izbore kao grupa građana pod istim nazivom pod kojim je registrovano udruženje. Za mene je to prekršaj i mi smo danas svedoci da su takve organizacije izlazile na izbore i ne podnose nikakav izveštaj Agencije za borbu protiv korupcije jer oni nisu politička stranka. Oni su neka vrsta privilegovanih i mi to pustimo. Onda se pojavljuje ovde, lome Skupštinu, većina tih neregistrovanih na neprijavljenim skupovima. Znači, za njih ne važi Zakon o javnom okupljanju da pet dana ili koliko moraju da najave skup da bi se policija, vatrogasci, hitna kola angažovala oko toga, odnosno da bi se sve to izorganizovalo da ne bi došlo do povrede građana, zloupotreba itd. Znači, imamo neregistrovane stranke, neprijavljena okupljanja na kojima ima puno nasilja, kao što ste videli, i onda imamo i medije koji nisu registrovani u Srbiji. Znači, REM drema. Kod REM-a ima dase drema. Tamo se ništa ne radi po pitanju piratskih televizija. To su čisti pirati. Ja odgovorno tvrdim da su 30 kanala „Junajted medije“ piratski mediji koji su fiktivno registrovani u Luksemburgu i koji tvrde da reemituju program, odnosno da ga preuzimaju od prekogranične televizije istovremeno bez izmena prekrajanja itd. To je Konvencija o prekograničnoj televiziji, sam naziv kaže prekogranična televizija, nema šetanja signala, nego pružate medijsku uslugu za širu javnost negde u inostranstvu i ovde se to reemituje bez izmena prekrajanja i ubacivanja reklama. Nikakvih izmena, znači, istovetan program koji ide u Luksemburgu ili negde u inostranstvu se preuzme u Srbiji i to zakon kaže o elektronskim medijima i Konvencija o prekograničnoj televiziji. Znači, nema reemitovanja bez početnog emitovanja, što nije slučaj. Luksemburški regulator mi je odgovorio - jesu oni fiktivno registrovani u Luksemburgu, ali tamo ne emituju program, a onda mi REM da odgovor, kao - oni, jeste snimaju program u Beogradu, jeste tačno je, jel, na Novom Beogradu. Kaže - onda taj program ide kablom u Luksemburg, iz Luksemburga u Sloveniju, tu se pakuju i ubacuju reklame i onda to dolazi u Srbiju i još mi REM napiše, to tvrdi „Junajted medija“, oni preuzimaju taj odgovor i kaže - to se u tehničkom smislu smatra reemitovanjem, nema tehničkog smisla. Konvencija i zakon kaže, da je emitovanje pružanje medijske usluge za širu javnost, znači, za gledaoce, a reemitovanje istovremeno preuzimanje takve usluge. Zato oni ne moraju da se registruju u Republici Srbiji ukoliko reemituju program, što sa ovim razbojnicima nije slučaj i sada imate javna okupljanja neprijavljena, neregistrovane stranke, gde izveštavaju neregistrovane u Srbiji televizije, piratske televizije, koje ne samo da izveštavaju, već propagiraju sve te demonstracije, čak na određen način pozivaju. Evo, poštovani gledaoci pred RTS-om nema nikoga, slobodno navalite ili evo, vidite ovde je konjica, ovde ovo, da tačno demonstranti znaju gde treba da upadnu, gde nema dovoljno policije itd. Ja mogu da se usudim i da kažem da učestvuju na takav način u demonstracijama daleko više nego ovi učesnici koji to nisu prijavili. Ako su skupovi neprijavljeni kako to oni uvek znaju da dovedu devet kamera itd, to znači da se organizuju. E, sada ja vas pitam, nedavno je REM registrovao RT, to je „Raša tudej“ na nemačkom jeziku, jel tako koleginice? To su registrovali u Srbiji. Odmah su se Nemci pobunili. Ja pitam Nemce šta bi oni radili kada bi se sada otvorio studio te televizije u Berlinu i kada bi Šolca napali, razumeš, onako na nemačkom jeziku, kada bi ceo sadržaj tog programa bio vezan za nemačke političke prilike, da se forsira nemačka opozicija, da se Šolc i njegova vladajuća većina izmiču fotelje i stolice? Ja vas pitam koliko bi Nemci trpeli to reemitovanje koje sada treba da omoguće da prime signal po onoj istoj Konvenciji o prekograničnoj televiziji? Koliko vidim, oni nisu radi ni da prime signal o klasičnom tom RTL koji bi samo izveštavao o celom svetu, o Rusiji itd. Znači, njihov program bi bio pretežno ili u celini namenjen za nemačko tržište o nemačkim događajima u tom programskom sadržaju, ali izgleda da smo mi popustljivi na svim šavovima, a REM je nadležan da prati po članu 74. operatore šta oni rade i da prate elektronske medije, pa ako ima zloupotreba, onda oni kažu operatoru da je dužan da ukloni piratske kanale, ako on to ne učini, onda se operatoru, u ovom slučaju SBB i Totalu uzima na određeno vreme pravo da distribuiraju programske sadržaje, jer nisu postupili po zakonu, odnosno koji treba da sprovede REM. Morate da se složite samnom, da to nije tačno – REM to ne radi. Nedavno ste gledali član 64. Zakona o elektronskim medijima kaže – da najvažnije događaje, a tu spadaju i sportski, sa liste najvažnijih događaja koje je utvrdio REM, a tu su kvalifikacije naše reprezentacije za Evropsko i Svetsko prvenstvo u fudbalu, mogu da prenose samo televizije, isključivo piše, pravo prenosa imaju televizije, imaju tri uslova, koje emituju program na celoj teritoriji i slobodan pristup, to znači da može na antenu, da bi bili svi građani u poziciji da prate da ne bi bili lišeni. U ovom slučaju je bila grupa zloupotreba „Junajted medije“ koja je to zloupotrebila i kablovska televizija koja ne emituje program, nego reemituje, prvi uslov je izašao, ne pokriva celo tržište, drugi uslov nije ispunila i treći uslov je bio slobodan pristup. Oni nemaju taj slobodan pristup na antenu. Znači lišeno je više od polovine građana prava da prati svoju reprezentaciju, a meni je REM odgovorio da je isključivo pravo u stvari pravo prioriteta, pa kada niko ne prenosi, mogu i ovi. To je kao kada bih rekao – pa da, crveno svetlo na semaforu, pravo prioriteta pa kada niko ne naiđe, mogu tek tako da prođem, što je apsolutno netačno. To što su oni kupili pravo od UEFA koji nemaju pravo da prenose ovde, to znači da su znali da će REM da baci dremku i da im neće ništa učiniti da spreči nezakonite prenose po članu 64. ne ispunjavaju uslove. Znači, kada je kupio pravo, znao je da neće biti reakcija REM-a. Znači, apsolutni kriminal. I treće, oglašavanje. Zakon o oglašavanju, član 27. kaže da oglašavanje na televizijama koje reemituju program može da bude samo sastavni deo izvornog programa. Znači, nema naknadnog ubacivanja. Dobio sam od REM-a odgovor da je u Ljubljani prepakovano, vama sam pokazao gospodine Martinoviću, da su u program upakovane reklame i to je signalom poslato u Srbiju. Znači, prepravljen je onaj program koji su navodno proizvodili pa su slali tim nekim signalom i na takav način nezakonito oglašavali. Na 30 njihovih kanala i prepravljajući kanale „Foksa“, „Diskaverija“, „Historija“ itd. dnevno emituju 200 hiljada sekundi. Vi koleginice znate da taj sekund ne može biti ispod dva evra i da je televizija „Inđija“ ili „Stara Pazova“. Niko neće pružiti reklamu, makar bez dva evra sekund. Pitam vas, 200 hiljada sekundi dnevno, koliko ubace što u prave prekogranične, što u njihove lažne, po dva evra, 400 hiljada evra dnevno. Onda se pitate ko finansira ova čuda po Gazeli, po autoputu itd? Nemojte puno da se čudite, nisu to sve pare iz inostranstva i što je još najtragičnije, domaćim medijima ovi operatori ništa ne plaćaju za proizvod koji koriste i koji se gleda 80% na SBB, Totalu i na svim drugim, 80% gledljivog programa gledaju domaće kanale. To je sigurno. Belog dinara domaći kanali ne odbiju od njih, ali ovi njihovi prekogranični programi dobijaju za reemitovanje koje ne postoji, to je fiktivna usluga koja se plaća, to je pranje para, to je poreska utaja, oni dobijaju pare po kanalu, po nekoliko miliona evra zato što se navodno njihov program preuzima, a ta medijska usluga u prekograničnoj televiziji ne postoji, već su samo fiktivno registrovani u Luksemburgu. Znači, to je još jedan prekršaj. Još da vam kažem, pošto se pozivaju stalno na slobodu medija i vladavinu prava, najviše galame o tome, e sada, pošto se ne poštuje Zakon o oglašavanju, Zakon o zaštiti konkurencije, pošto se ne poštuje Zakon o potvrđivanju Konvencije i prekograničnoj televiziji, Zakon o elektronskim medijima, znači oni su u pravu. Ne postoji vladavina prava, jer je oni krše i sloboda medija. Ako oni uzmu dnevno 400 hiljada evra za pružanje marketinških usluga, na koje nemaju pravo, toliko manje para dobiju registrovani mediji u Republici Srbiji koji plaćaju sve obaveze u Republici Srbiji za razliku od njih. To je isto kao kada bih ja otvorio obućarsku radnju, vi otvorite obućarsku radnju, registrujete u Srbiji, plaćate sve poreze, dažbine, takse itd. firmarine i sve što ide i ja otvorim pored vas obućarsku radnju i ne plaćam ništa. Vi se malo pobunite, dođe kao neka inspekcija, pokažem rešenje iz Luksemburga i kažem – ne, ne, ja ovde popravljam cipele, registrovan sam u Luksemburgu i ne plaćam ništa. To je nemoguća situacija. Znači, sloboda medija ne postoji bez prihoda i ako ukradete domaćim medijima 400 hiljada evra dnevno, što je na godišnjem nivou oko 150 miliona evra, ja vas pitam da li su onda pokradeni domaći mediji i time se smanjila njihova mogućnost da budu nezavisni i objektivni, jer zavise, posebno lokalni od opštine itd. a na takav način se u politici prave razne kabadahije, jer mediji koji izveštavaju o raznim gradonačelnicima moraju da poštuju tu lokalnu hijerarhiju zato što ne bi dobili pare. Zato, na kraju da vidimo šta će da urade Nemci po pitanju toga da neko od ovih „Raša tudej“ otvori studio u Nemačkoj, počne da napada Šolca, to je nemoguća situacija. Zato su zakoni koji se poštuju najbolji zakoni. Što kaže Lata Zabogišić - zakon je za svakoga zakon i ja ovim kandidatima koji će biti izabrani i oni koji su tamo, preporučujem da konačno poštuju zakon i da nateraju piratske medije nek izveštavaju kako god hoće, programska usluga, programska orijentacija, nek objavljuju o nama sve najgore, šta god hoće, ali neka se registruju kao i svi domaći mediji u Republici Srbiji, jel ono što su fiktivno registrovani to je jedna pljačka domaćih medija, to je kršenje prava i zakona, a zakon mora da bude za svakoga zakon, pa makar se on zvao Šolak, Đilas, ili ne znam kako još.
Zahvaljujem uvaženom narodnom poslaniku Marijanu Rističeviću. Idemo dalje po listi, Danijela Veljović predstavnik SDPS. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Koleginice i kolege narodni poslanici, Odbor za kulturu i informisanje zaključuje listu kandidata za Savet REM-a koji su predložila udruženja čiji su ciljevi slobode izražavanja i zaštite dece, kao i listu kandidata koji su predložili univerziteti akreditovani u Republici Srbiji, a sve na osnovu Zakona o elektronskim medijima. Na članovima je da nezavisno sa puno integriteta, poštujući zakonom propisane nadležnosti, a u skladu sa najboljim interesima javnosti, obavljaju svoj posao. Zakon o elektronskim medijima u članu 22. utvrđuje na vrlo jasan i nedvosmislen način delokrug rada regulatornog tela. Navešću samo neke odredbe, izdaje odobrenje za pružanje medijske usluge, televizije i radija, kontroliše rad pružalaca medijskih usluga i stara se o doslednoj primeni ovog zakona, izriče mere kada utvrdi kršenje zakonskih normi, vrši istraživanja potreba korisnika medijskih usluga i štiti njihove interese, podstiče razvoj profesionalizma i visok stepen obrazovanja zaposlenih u elektronskim medijima. Upravo zakonima Republike Srbije, a u skladu sa uredbama EU Regulatornom telu za elektronske medije data su ovlašćenja i odgovornost za uređivanje sektora elektronskih medija. Ovlašćenja, ali i odgovornost postavljeni su tako da afirmišu demokratske vrednosti, širenje tolerancije i solidarnosti. Važan strateški dokument koji treba da utvrdi sve anomalije u uređenju oblasti koja se tiče elektronskih medija, medijske pismenosti, informisanja je svakako medijska strategija. Na osnovu strategije koja je doneta za period od pet godina, od 2020. do 2025. godine, treba unaprediti sistem javnog informisanja kroz pozitivno pravni okvir koji garantuje slobodu izražavanja, medijski pluralizam, slobodu medija, institucije sposobne za primenu regulativa. U medijskoj strategiji kao značajni problem koji treba rešavati, a tiče se rada REM-a izdvajaju se problemi koji mogu uticati na nezavisnost ovog tela. Regulator, naime, pored nezavisnosti od državnih organa treba da bude i nezavistan u odnosu na subjekte koje kontroliše. U tom smislu problem može da predstavlja činjenica da se REM finansira isključivo iz naknada koje plaćaju elektronski mediji. Potrebno je da postoji suštinska transparentnost, otvorenost prema dijalogu, interakcija sa udruženjima, akademskom zajednicom, organizacijama civilnog društva. Regulatorno telo za elektronske medije treba da bude brana primitivizmu, govoru mržnje, nasilju, zloupotrebi oglasnog prostora. Jedan od zahteva opozicije o poboljšanju izbornih uslova bio je jasno određena odgovornost REM-a prilikom vođenja predizborne kampanje u medijima. Novim izmenama i dopunama Zakona o javnim medijskim servisima usvojeni su dogovori između stranačkog dijaloga, a u cilju poboljšanja izbornih uslova. Izmene se odnose na deo koji se tiče javnog interesa, pa se između ostalog ističe da javni medijski servis kroz svoj programski sadržaj treba da podstiče poštovanje pluralizma, političkih, verskih i drugih ideja ne služeći interesima političkih stranaka, kao ni bilo kom drugom pojedinačnom, političkom, ekonomskom, verskom interesu. Na REM-u je da precizno, jasno, a u skladu sa zakonskim ovlašćenjima nadgleda primenu ovih zakonskih odredbi. Nove izmene i dopune Zakona o elektronskim i javnom servisu medijska strategija su jako dobri i značajni dokumenti kojima se ne sme manipulisati. Od velike je važnosti uspostaviti mehanizme i garancije za poštovanje zakonskih obaveza REM-a. Članovi saveta regulatornog tela svojim odgovornim ponašanjem u granicama zakonskih ovlašćenja su ti koji grade instituciju REM-a i zapravo je čine važnom. Hvala.
Zahvaljujem, uvaženoj predstavnici SDPS. Sledeća na listi, uvažena narodna poslanica Snežana Paunović. Moram da čestitam, mislim, ako ja vodim sa ovog mesta evidenciju, da je danas stoti jubilarni nastup, jel tako? Saznaćemo. Izvolite.
Hvala, potpredsedniče. Nemam taj podatak o stotom jubilarnom nastupu, ali ako jeste dugujem vam čokoladu zato što ste to ispratili. Poštovane kolege, stoti jubilarni nastup može biti da je kolega Krkobabić u pravu, i ko zna koji put razgovaramo o članovima Regulatornog tela za elektronske medije, u dva mandata sa pozicije člana Odbora za kulturu, ja zaista više ne mogu da se setim koliko smo puta imali izbor i reizbor i predložene kandidate od ovlašćenih predlagača, razgovarali sa svima njima pojedinačno na Odboru za kulturu, ukazali im poverenje. Neki od njih odgovorili zadatku, neki nisu. Mislim da ne postoji ni jedan građanin Srbije koji ne zna šta su ovlašćenja REM-a i mislim da i oni koji su možda želeli da se ne bave REM-om, nisu imali tu šansu zato što je REM bio najatraktivnija tema opozicionog delovanja u jednom trenutku, koliko mogu da se setim, ili je i danas. Pre nego se vratim na predložene kandidate za izbor za člana REM-a, hoću da se podsetimo jučerašnje sednice na kojoj smo razgovarali o važnim zakonima. Zakon o kulturnom nasleđu, svesti o tome da je došlo vreme da se bavimo tim važnim temama, ali i Zakon o elektronskim medijima, koji se pre svega odnosio na sprovođenje zaključaka međustranačkog dijaloga o ulozi medija. Govorile su moje kolege juče o tome, ali se nije čula jedna inicijativa, pa ja prosto imam obavezu da je danas kažem, a to je da pod okolnostima da se očekuju i nove izmene ovog zakona u narednoj godini kojima bi trebalo da se stvore, pre svega, jedan po meni jako važan zakonski osnov kojim bi domaće muzičko stvaralaštvo bilo tretirano kao domaći proizvod. To bi podrazumevalo uvođenje kvota za emitovanje muzike domaćih autora. Mi smo kao socijalisti podržali ovaj pristup i to smo izrazili na sastancima sa predstavnicima grupacije muzički izvođači i muzički autori pri Privrednoj komori Srbije, koji su zapravo i pokrenuli ovu inicijativu. Ovakvim zakonskim rešenjem bi se dao prioritet domaćem muzičkom stvaralaštvu uz svo poštovanje svih autora i svih stranih izvođača. Takođe, ovo je, ako hoćete na kraju, ali imamo na to pravo, patriotski, ali je, ja bih rekla, i od nacionalnog interesa i sigurni smo da bi afirmacija domaćeg stvaralaštva pre svega doprinela razvoju muzičkog stvaralaštva i njegovom univerzalnom kvalitetu. Treba saslušati ove ljude, treba poslušati njihov predlog koliko god da smo možda u stanju da nekada doživimo i kao subjektivne predloge, kada ih šire pogledate oni zaista imaju jači efekat od onoga što se da na prvi pogled primetiti. Govorila je koleginica Božić, kao predsednica Odbora za kulturu i informisanje o proceduri o kandidatima koji se nalaze pred svima nama danas. Ja ću ponoviti jedan deo, a to je da ne bi bilo korektno ne složiti se i sa onim o čemu je govorio kolega Rističević, vrlo studiozno, do nivoa da i kada biste hteli da nešto dodate teško bi vam pošlo za rukom. Potpuno ste u pravu, jedno ne uređeno tržište u kome se prema nekome ponašamo kao majka, prema nekome kao maćeha. Ne znam da li bi to smeli da radimo, ne znam da li je to korisno, ali vidim da prolazi uprkos nekim našim inicijativama ili apelima da bi možda trebalo tome stati na put. Bilo kako bilo, važno je uvek bilo i govorila sam o tome čak i na početku prošlog saziva Skupštine Srbije, važno je pročitati biografije ovih ljudi koji su predloženi od strane relevantnih predlagača pošto je Skupština neko ko te predloge utvrđuje. Važno je obratiti pažnju na te biografije u ovoj fazi u kojima im ukazujemo poverenje upravo zato što imamo jasnije odgovore kada eventualno krenu kritike na bilo koga od njih pojedinačno ili na celo Regulatorno telo za elektronske medije. Istina je još jedno, ne postoji nijedan nezavisni organ poput REM-a koji je pod većim pritiskom bio što domaće, što strane javnosti, na koji se probalo uticati čak i politički, iako, čuli smo to u obrazloženju ovih predloga, zasigurno niko od četiri predložena kandidata nema partijsku knjižicu bilo koje stranke ili partije iz vladajuće većine. Dakle, nije to uvek bilo dovoljno da ti ljudi budu poštovani i ostavljeni na miru da se bave svojim poslom. Umeli su da budu optuženi i da imaju političku pozadinu u svojim odlukama. Rekla sam to na Odboru, kažem i u plenumu, ukazivajući im poverenje, zadužili smo ih da pre svega budu odgovorni, ali i da nam uzvrate na način što će svoj posao zaista obavljati predano i odgovorno, što će odoleti svim pritiscima, što će odoleti svim eventualnim težnjama da se utiče na njihov rad, jer je to jedini put da oni dođu do produktivnih rezultata svega onoga što bi trebalo da srpska javnost vidi ili da, ako se vratimo na diskusije pre moje, uredi ovo tržište koje je zaista malo postalo, i kolega Glišić je u pravu – i ovakvo i onakvo, ima tu teških karakteristika koje bi mogle da se kažu, ali kritikovati sa pozicije sa koje danas treba da govorimo o ljudima koji će sprovesti i zaustaviti sve nepravde bilo bi suludo. Dakle, sva četiri predložena imena zaslužuju poverenje, tu nema nikakve dileme. Rekla sam na nekoj od prethodnih sednica da mi uvek bude teško kada čujem sve te ljude koji su kvalitetni, da između četiri odaberete dva, ali to je prosto pravilo. Sigurna sam da će ovi kojima ukažemo poverenje odraditi svoj deo posla onako kako se od njih očekuje, a da sa druge strane zaista jeste greh prema ovima koji neće biti izabrani jer nisu manje vredni kandidati. Svi zaslužuju poverenje Narodne skupštine da obavljaju posao člana Regulatornog tela za elektronske medije. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj narodnoj poslanici. Sledeći na listi je Veroljub Arsić, predstavnik poslaničkog kluba „Aleksandar Vučić – Za našu decu“. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, ipak ću da imam diskusiju, nastup neću, i obratiću se ne gledaocima, nego narodnim poslanicima i pre svega građanima Republike Srbije. Ja vas molim da ubuduće obratite pažnju da ne dajemo svojim nekim postupcima priliku da neko unižava kasnije dostojanstvo Narodne skupštine, to je i vaša obaveza kao predsedavajućeg. Danas imamo jednu raspravu koja je vezana za izbor članova Saveta REM-a, jedno uvek pitanje koje može da bude prilično osetljivo, uvek je nekako intrigantno, pogotovo u vremenu u kome danas živimo, ali mogu da kažem i potpuno nezasluženo. Jer valjda bivši režim kao opravdanje zašto ne može da pobedi Aleksandra Vučića na izborima okrivljuje REM, okrivljuje Javni medijski servis, okrivljuje razne nosioce informacija, ne postavljajući pitanje kolika je njegova odgovornost za rezultate koje ima od građana Republike Srbije. Dokle su spremni da idu kao bivši režim, to postaje prilično morbidno. Meni kao poslaniku koji je bio opozicioni poslanik za vreme vlasti bivšeg režima posebno smeta kada bivši režim i oni koji ga danas podržavaju tvrde da u Srbiji ima diktature. Reći ću vam zašto. Zato što su nas opozicione poslanike, dok su oni bili na vlasti u Republici Srbiji tukli na konferencijama za štampu. Tukli su nas na trgovima. Tukli su nas u zgradi Narodne skupštine, u sali Narodne skupštine. Oni nemaju pravo da pričaju o bilo kakvoj diktaturi. Da objasnim građanima Republike Srbije kako je to izgledalo. Ako neki poslanik, po mišljenju predsedavajućeg, izađe iz teme dnevnog reda, znači nema govora mržnje, nema uvreda, nema ničega, samo tema dnevnog reda, mora da napusti salu Narodne skupštine. Ako to ne uradi, odbije, vrati se na mesto, biće prekinuta sednica, dolazi policija, skupštinska ova, doduše, koja zamoli poslanika: „Molim vas, izađite“. On kaže: „Neću, oduzeli ste mi moje pravo, moje pravo zbog koga su me građani poslali ovde, da govorim, da iznosim politički stav, zbog koga se ovde nalazim“. Kaže – u redu, nema problema. Kreću i tada sve kamere, koliko god da ih ima u sali, kablovi su iščupani iz tih kamera, nema više nikakvog dodira sa spoljnim svetom u bilo kom obliku, prekinuta je struja, prekinut je signal, a onda dolazi neka policija za koju ja ne znam odakle, znam da nije ovde skupštinska, i brutalno se obračunava sa narodnim poslanicima. Nemojte da se zanosite da ćete imati priliku da upalite kameru na mobilnom telefonu. Neće biti prilike. Tako je bilo za vreme njihove vlasti i njihovog režima. Sve sam to doživeo. Imate snimak kako su me napali na konferenciji za štampu, pa sad vidite dokle ide ta morbidnost. Bivši režim jeste ubio Ranka Panića, ali kažu – to je bilo na nasilnim protestima. Ja sam bio na tim protestima. Nikakvog nasilja nije bilo. Iz čistog mira policija nas je okružila, počela da nas zasipa suzavcima i da nas rasteruju i tuku. Nikakvog nasilja nije bilo. Nisu nam dozvoljavali da prošetamo do RTS-a jer su se bojali da može da se stvori tako negativno raspoloženje prema tadašnjem režimu da mogu da se izazovu prevremeni izbori, koji po njihovoj proceni nisu trebali da se dese i bojali su se bilo kakvih izbora do kraja mandata. Nije im bilo dovoljno ni 100.000 ljudi ovde ispred Narodne skupštine, koji su mirno tražili samo raspisivanje izbora, ništa više, na prijavljenom skupu. A onda bivši režim priča o diktaturi danas. Pa ljudi, morbidnost. Znate šta još kažu? Ranko Panić nije ni bio tako mlad, imao je tada 39 godina. Imao je više godina nego što bi po nekom kriterijumu trebalo da ima čovek za koga biste rekli da je mlad. To znači da je moje godište, 1969. Ali, da je živ i da ga nisu ubili, danas bi imao 52 godine. To možete slobodno da pročitate na portalima koji podležu REM-u, portalima koje osniva, finansira i podržava bivši režim. I onda neko priča o diktaturi. Gledajte kako danas preko tih portala, ne informišu se više građani samo preko štampanih medija i preko televizijske kuće, nego i preko portala. Naći ćete da oni koji su blokirali auto-puteve, blokirali trgove, kaže – mi smo bili tamo i dobili smo prekršajne prijave. Pa nego šta nego ćeš da dobiješ prekršajnu prijavu? Jer mi donosimo zakone ne da bi ih narod poštovao samo, nego da bi uredili neku materiju, sloboda kretanja, sloboda ljudi. To pravo ste nekome oduzeli. I kažu – odakle policiji, pazite vi njihov način razmišljanja, naš broj lične karte i matični broj? Pa stvarno, ljudi, ja ne znam koji državni organ izdaje ličnu kartu. Ja mislim da je to naša policija. Ali vidite kako na pokvaren način hoće da prikažu diktaturu, jer ko se u to ne razume poverovaće. Je l' zloupotrebljen broj lične karte? Nije. Je l' ga neko video u medijima? Od policije ne, od državnih organa ne, jedino ako oni sami objave, ali to je već stvar njihovog izbora. Znači, nema zloupotrebe podataka o zaštiti ličnosti. Ali, će i to pokušavati da prikažu kao diktaturu. Jer bože moj, ja sam izašao na sred autoputa, ništa nisam radio, zašto sam ja dobio prekršajnu prijavu. Pa, zato što ti nije mesto na autoputu. Nema problema, hoćete da održite proteste. Evo ga trg ispred Narodne skupštine, idite ispred Vlade, prijavite skup, održite, niko vam neće ništa. I da je neko, zaista hteo da traži neko rešenje bilo kakvog problema, pa prva stvar je valjda da zatraži prijem u Narodnu skupštinu. Niko ništa od nas nije ni tražio niti nas je pitao, jer je htelo da se stvori takvo nezadovoljstvo koje će da izazove neki određeni građanski bunt. Ne zanose se oni da će oni na izborima da dođu na vlast. Evo, sada imate jednu polemiku koja ide u zaštitu jednog našeg umetnika, režisera, itd. Reč je o Goranu Markoviću. Sada, čitav hvalospev o njemu, njegovom umetničkom radu i kako je ministar u Vladi Republike Srbije Darija Kisić Tepavčević zla. To imate kao da je najveći, ne znam da opišem kako oni ženu žele da prikažu njenu količinu zla. Što, naravno, nema nikakve veze sa istinom. Čovek je nezadovoljan nekom odlukom nekog državnog organa, nije dobio pare. Smatra da mu pripadaju. Zato što nije dobio, sada je on postao disident. Čekajte, ja kolegu Đukanovića, našeg Vladu, volim da zovem disidentom. On je disident zato što iznosi svoj politički stav koji se možda meni neki put i ne svidi, ali to je njegovo pravo. Kakav je ovo politički stav? Kaže ovako – stvar se zaoštrava i vodi ka raspletu, jedino što nije rečeno kakvom, moguće je da dođe do mirnog pada režima, što je malo verovatno, a takođe se može desiti da ovo sadašnje stanje predstavlja med i mleko prema onome šta nas čeka. Jedno je sigurno, ako režim reši da po svaku cenu nastavi da vlada, što uključuje i zlostavljanje ljudi, posete kućama, otvaranje logora i slično. Ljudi, u Srbiji nikada nije bio ni jedan logor koju je vlast, prava demokratska vlast u Srbiji otvorila. Jesu bili fašistički, ali ne srpski. To ne može da bude neko disident, ako to tvrdi. Postavljam pitanje, kako će režim da padne? Vlast se gubi i dobija na izborima. Ako dođe do pada, to je nasilan oblik preuzimanja vlasti. Poziva se na nasilje. Svi Đilasovi i Šolakovi mediji podržavaju takav vid. Kako se i koja rečenica je sporna u svemu ovome? Ja se ipak nadam da Aleksandar Vučić ima pred očima Čaušeskuov kraj i da će se povući bez krvi. Dame i gospodo narodni poslanici, ovde ima puno mladih kolega, nije za svačiji stomak. Pogledajte kraj Nikolaja i Elene Čaušesku. Neću ja da ulazim u razloge kako je došlo do njihovog pada, šta ga je izazvalo i koliko su oni sami doprineli, ali su ljudi streljani. I oni režiseri i glumci koji to brane neće da shvate da kada snimak prestane ovo dvoje ne ustaju, oni su mrtvi, nema glume, nema fikcije. Da li takav kraj priželjkuje Aleksandru Vučiću bivši režim? Da li takav kraj priželjkuje i Goran Marković? Svaka čast njemu za njegovo umetnički doprinos srpskoj kulturi društva, ali to vam ne daje za pravo da radite šta god hoćete. Ne daje pravo nikome. Još nešto da poručim, pošto vidim da su se mnogi javili. Sit sam više Srba ili građana Srbije kojima Srbija nije jedina zemlja i koji od zemalja ne vole najviše, pa dolaze u Srbiju da mi dižu revoluciju i bune, pa kada upropaste Srbiju svojom revolucijom ili bunom, vrate se u zemlju odakle su došli ili koju više vole. Ja nemam drugu Srbiju, nemam ni drugi život, nemam ni drugu zemlju i hoću da se borim za ovu Srbiju, da bude normalno napredno društvo, da njeni građani žive bolje, a ne da jednoj eliti koja sebe smatra, kako kažu, intelektualnom elitom, budu oni jedini kojima je dobro, a mi smo nesposobna rulja koja zaslužuje da budu robovi toj intelektualnoj eliti. Pa, kada ne mogu da pobede na izborima kažu – narod je dobio vlast kakvu zaslužuje. Uvek narod dobije vlast kakvu zaslužuje, kakvu, pre svega, narod želi. Oni su glasali za Aleksandra Vučića i SNS, zato što nisu dovoljno inteligentni da shvate da je bolje da budemo mi na vlasti, da se mi bogatimo, a oni da budu siromašniji. E, takva je danas medijska slika u Srbiji. I, ja se slažem, nikada demokratije nije dovoljno, ali nemojte da me neko ubeđuje da je u Srbiji danas manje demokratije nego što je bilo za vreme vlasti Đilasa, Šolaka i ekipe oko njih. Svi njihovi motivi zašto se sve ovo dešava u Srbiji jeste, Srbija je danas bogatija zemlja nego što je bila dok su oni vršili vlast i ponovo im je zinulo za ono što pripada građanima da bi oni bili još bogatiji. Branićemo te građane, nećemo da dozvolimo da oni dođu na vlast bez volje tih istih građana, pa svidelo se to njima ili ne i neće biti ni logora, neće biti ni upada u kuće i nemojte da plašite građane. Nemojte da ih plašite, oni imaju pravo da izaberu koga žele na vlasti, a to što vas neće, postavite pitanje vaše odgovornosti, vašeg doprinosa što vam građani ne veruju. Nije zato kriv Aleksandar Vučić, nije kriva SNS, nego isključivo vaš lopovski način vladanja u prethodnim godinama. Pa, onda možemo da pričamo da li u Srbiji zaista je diktatura, kada to shvate da li je u Srbiji zaista diktatura ili prava otvorena demokratija. Bez blokada ulica, bez blokada saobraćaja, samo nešto najobičnije što se zovu izbori. Srpska napredna stranka došla je na vlast 2012. godine. Izbore smo imali i 2014. godine, i 2016. godine, 2020. godine, imaćemo i 2022. godine, pa ja taj luksuz kao te gospode nisam imao. Pa, neka izađu na izbore. Neka probaju da pobede. Neka probaju da ubede građane da li su se promenili na bolje ili su ostali iste lopuže kakve su bile dok su vladali, a do tada, neka prestanu da pokušavaju da nas uplaše. Ne plašimo se mi njih, nismo se plašili ni kada su bili na vlasti, još manje sada.
Dame i gospodo narodni poslanici, pošto radimo do 18,00 časova, nema više vremena. Zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka 17. i 18. dnevnog reda. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 90. stav 2. Poslovnika obaveštavam vas da na osnovu člana 101. stav 1. Poslovnika prekidam rad ove sednice zbog održavanja Petnaeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini, koja je sazvana za sutra sa početkom u 10,00 časova. U skladu sa članom 101. stav 5. Poslovnika o nastavku Četrnaeste sednice, znači, ove sednice, bićete blagovremeno obavešteni. Ukratko, sutra u prvom delu dana radimo, raspravljaćemo tačke Petnaeste sednice, to su tužioci, a u popodnevnom delu ćemo nastaviti rad po sadašnjem aktuelnom dnevnom redu, razmotriti akte u pojedinostima i imamo tri amandman i onda nakon toga glasanje povodom ove sednice i sutra završavamo rad Četrnaeste i Petnaeste sednice i onda nastavljamo sledeće nedelje.