Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Četvrto vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 127 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 95 narodnih poslanika, odnosno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Milica Radović, Laslo Varga, Elvira Kovač i Aleksandra Ilić. Saglasno članu 84. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala za utorak, 10. februara 2009. godine, dakle, u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 84. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predlog akata iz određenog dnevnog reda. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine, koje je sazvano na zahtev 122 narodna poslanika, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Republike Srbije i članu 166. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, dostavljen vam je zahtev za održavanje Četvrtog vanrednog zasedanja, s određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao što ste mogli da vidite, za Četvrto vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini, određen je sledeći D n e v n i r e d: 1. Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Primili ste Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnelo 129 narodnih poslanika, 6. februara 2009. godine. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Poslanička grupa Za evropsku Srbiju – jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; Poslanička grupa SRS – jedan sat, osam minuta i 24 sekunde; Poslanička grupa G17 plus – 28 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa DSS - Vojislav Koštunica – 25 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa "Napred Srbijo" – 25 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa SPS - JS – 18 minuta; Poslanička grupa LDP – 14 minuta i 24 sekundi; Poslanička grupa Nova Srbija – 10 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa manjina – osam minuta i 24 sekunde i Poslanička grupa PUPS – šest minuta. Saglasno članu 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanik dr Vladan Batić, koji nije član nijedne poslaničke grupe, ima pravo da govori jednom, do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Obaveštavam vas da se do ovog momenta niko nije prijavio. Saglasno članu 160. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA I DOPUNAMA POSLOVNIKA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Da li predstavnik predlagača, narodni poslanik Nada Kolundžija želi reč? (Da) Po Poslovniku, reč ima poslanik Čedomir Jovanović.
Gospođo predsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je isuviše ozbiljna rasprava da bismo mogli sebi da dopustimo tako neodgovorno ponašanje kakvo je obeležilo pripremu današnje sednice. Ako je neko želeo efikasan rad u ovom parlamentu, onda je to LDP. Ako je neko doprineo efikasnosti rada Parlamenta, onda je LDP, i kroz svoj odnos prema Skupštini, i kroz iznete predloge kojima bi se prevazišli problemi koji su pratili rad Skupštine Srbije. Način na koji ste pripremili ovu sednicu i na koji nameravate da je otpočnete za posledicu će dobiti novi haos, umesto postojećeg haosa. Verujem da to nije u interesu, prvo, našeg društva,a potom i većine u ovoj skupštini, ne mislim na vladajuću većinu, nego na većinu poslanika. Zbog toga bih vam predložio, predsednice, da produžite raspravu i omogućite ozbiljne razgovore, kako bismo se pripremili za glasanje koje bi dovelo do više reda od ovog koje imamo trenutno. Predlažem vam da, u skladu s Poslovnikom, zakažete konsultacije šefova poslaničkih klubova, što niste učinili, i upozoravam da ćete brže nego što možete da zamislite biti suočeni sa svim manjkavostima jednog ad hok Predloga izmena i dopuna Poslovnika, kojim se ne rešava ništa, osim ukoliko pod rešenjem ne podrazumevate stvaranje novog nereda. Dakle, u skladu sa članom 91. Poslovnika, predlažem vam da, prvo, produžite raspravu o ovoj tački dnevnog reda, kako bi poslanici bili upoznati s posledicama odluke koju donose, a da istovremeno zakažete konsultacije šefova poslaničkih klubova, kako bismo u ozbiljnim razgovorima pronašli najprihvatljiviji model koji bi deblokirao rad Parlamenta i omogućio nam da radimo posao zbog kojeg se ovde nalazimo.
Ako se šefovi svih poslaničkih grupa slažu da produžimo vreme, bila bih spremna da to prihvatimo, molim da vidim, pošto to nije po Poslovniku, ali ako se složimo i kada se dogovorimo, ako je to moguće. Ovaj predlog prihvatam i molim šefove poslaničkih grupa da napravimo jednu kratku konsultaciju od 10 minuta. Određujem pauzu u trajanju od 10 minuta. [[Posle pauze – 10.35]] Gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad. Htela bih da vas obavestim da smo na konsultacijama, šefovi poslaničkih grupa i ja, da kažem samo da nije bilo predstavnika SRS-a, prihvatili predlog gospodina Jovanovića da Skupštini predložimo da vreme rasprave bude produženo duplo, ali o tome se mora izjasniti Skupština. Molim vas, zauzmite svoja mesta da bismo se izjasnili i da bismo glasali. Molim da obavimo identifikaciju vašeg prisustva u sali, kvorum. Kvorum za rad imamo. Prelazimo na glasanje. Idemo dalje, nema nas 126, a toliko je potrebno da bismo ovaj predlog izglasali. Gospođa Nada Kolundžija ima reč, kao predstavnik predlagača. Gospodin Aleksandar Martinović, po Poslovniku, a zatim gospođa Kolundžija.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Đukić-Dejanović, vi ste, kao predsednik Narodne skupštine, po postojećem poslovniku dužni da se starate o zakonitosti rada Narodne skupštine i o primeni Poslovnika o radu Narodne skupštine. U ovoj dogovorenoj pauzi u radu Narodne skupštine smo dobili nešto što se zove Izveštaj Administrativnog odbora. Piše ovako: "Republika Srbija. Narodna skupština. Administrativni odbor br. 2802-349/09, 10. februar 2009. godine, Beograd. Narodnoj skupštini Republike Srbije. Administrativni odbor Narodne skupštine Republike Srbije..." – molim vas da vodite računa o jeziku kojim je pisan izveštaj, "na sednici održanoj 10. februara 2009. godine, razmotrio je Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela grupa od 129 narodnih poslanika. U skladu sa članom 79. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor podnosi sledeći izveštaj." U potpisu, predsednik Nenad Konstantinović. Član 79. stav 1. glasi ovako – Odbor odlučuje većinom glasova prisutnih članova na sednici kojoj prisustvuje većina članova Odbora. Član 80 – o sednici Odbora sastavlja se zapisnik. U zapisnik se unose imena prisutnih i odsutnih članova Odbora i imena drugih učesnika sednice, usmeni i pisani predlozi, stavovi Odbora, rezultati svakog glasanja, svako izdvojeno mišljenje, kao i izvestioci koje je Odbor odredio. Stenografske beleške ili magnetofonski zapis vode se na sednici Zakonodavnog odbora, kao i na sednicama drugih odbora, ukoliko to Odbor zahteva. Gospođo Đukić-Dejanović, sednica Administrativnog odbora je počela, ali nije završena. Sednica nije održana. Ovde je napisano da je sednica održana. Ako se napiše da je sednica održana, znači da je počela, da je imala neki svoj tok i da je završena i da se nakon završetka sednice Administrativnog odbora plenum, znači, Narodna skupština, obaveštava o tome šta je urađeno na sednici Administrativnog odbora. Sednica je samo počela, ali nije završena. Nije završena stoga što je vladajuća koalicija ponovo, kao noj, zabila glavu u pesak i nije htela da se raspravlja, između ostalog, i o 9. tački dnevnog reda – Razmatranje ostavki tri bivša poslanika SRS-a, s objašnjenjem da počinje sednica Narodne skupštine. Narodni poslanici iz SRS-a, koji su članovi Administrativnog odbora, dali su jedan vrlo konstruktivan i suvisao predlog, da se početak sednice Narodne skupštine odloži za sat vremena, dok se ne završi sednica Administrativnog odbora. (Predsednik: Vreme.) Izvinjavam se. Ovo je izuzetno važno pitanje. (Predsednik: Završite, razumela sam.) Dakle, sednica Administrativnog odbora je započela sa više od 10 minuta zakašnjenja. O prvoj tački dnevnog reda za reč se javila gospođa Nada Kolundžija, to je njeno legitimno pravo, nemam ništa protiv, i onda je iznela stav vladajuće koalicije o tome da je SRS kriva i što je danas utorak, da smo mi ti koji blokiramo rad Skupštine, da je ovo što piše... (Predsednik: Gospodine Martinoviću, moraćete da privedete kraju.) Gospođo Đukić-Dejanović, važno je pitanje... (Predsednik: Govorite skoro četiri minuta.) Dobili smo jedan papir koji predstavlja falsifikat. Sednica nije održana.
Dozvolite, razumela sam, dozvolite da se izjasnim, da vam odgovorim.
U redu, ali javiću se ponovo, zato što nisam završio izlaganje.
Gospodo poslanici, obaveštena sam da je sednica Administrativnog odbora započeta, da je zbog početka ove sednice i učešća i u davanju kvoruma i u obrazloženju prekinuta i da će biti nastavljena. Dakle, nema povrede Poslovnika. Za reč se javio gospodin Martinović, ali ne može ponovo. Gospodine Todoroviću, imate reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 27, gde se kaže da se predsedavajući stara o primeni Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Dobro je da građani Srbije vide šta se dešava u Skupštini Srbije. Dobro je da shvate napokon koga imaju kao predstavnike, ove koji se zovu demokrate, ili Demokratska stranka, ili vladajuća većina. Tako se ponašaju oni sitni prevaranti na vašarima, želeći da prevare građane Srbije, ne birajući sredstva. Nemojte da mislite da ćete na bilo koji način da nanesete štetu SRS-u. Vi ste sitne šićardžije. Mislite da vam to koristi.
Gospodine Todoroviću, hoćete li koristiti primerene reči za kolege poslanike, molim vas.
Nemojte mi ovo vreme računati. Recite mi šta je u reči "šićardžija" nepristojno? To je osoba koja hoće da ušićari nešto a ne pripada joj, služi se raznoraznim sredstvima. Ne treba ja da vam to objašnjavam. Imali smo prilike, ja sam neposredno čuo od šefa ZES-a, gospođe Nade Kolundžije, prilikom razgovora "Politici", da ćemo moći da, kao poslanici opozicije, podnosimo amandmane na Predlog novog poslovnika, a sve u duhu tolerancije i poštovanja demokratske procedure, za koju se vi, gospođo Kolundžija, a nadam se i vaša stranka, zalažete. Onda ste primenili član 160 – objedinjena rasprava, i onemogućili poslanike da podnose amandmane, a time i da pokušamo da popravimo ovaj predlog izmena i dopuna Poslovnika, odnosno potpuno uvođenje diktature u Skupštinu Srbije. Ne samo to, na sednici Administrativnog odbora, predsednik Odbora Nenad Konstantinović je, takođe, zapanjen postavio pitanje – zašto niste podnosili amandmane? To govori o vašem karakteru, zato što treba da pročitate član 160, koji kaže – kada je objedinjena, jedinstvena rasprava, nema mogućnosti za podnošenje amandmana; to govori sve vreme o vama. Hoćete sve probleme koje ste stvorili u ovoj državi da eliminišete tako što ćete pokušati da ugušite opoziciju. Tvrdim vam da će vam se to obiti o glavu, kao što se obilo svima onima koji su na isti način pokušavali da uvedu diktaturu. Hvala vam i oprostite na prekoračenju.
Htela bih da kažem da je do ovog momenta pristiglo negde oko 20 amandmana LDP-a, ''Napred, Srbijo'', ZES-a. Prema tome, poslanici koji su imali volju i želju da podnesu amandmane, imali su tu mogućnost. Gospodine Aligrudiću, izvolite, imate reč.
Po članu 27, predsednice. Mislio sam da je ovo što ste učinili maločas bilo rezervisano samo za našu dragu koleginicu Gordanu Čomić, s kojom smo imali toliko rasprave u proteklih nekoliko meseci oko načina vođenja sednice. Ne možete unapred znati zbog čega se narodni poslanik javio za reč povodom povrede Poslovnika, dok mu ne date reč i ne čujete šta je osnov njegovog javljanja. Čak i kada biste znali, vi time hoćete unapred da primenite odredbe Poslovnika koje ste ovde predložili, iako još uvek nisu izglasane. Da li je to ono što vi radite? Da li je to manir u koji ulazimo? To je nešto što već nekoliko dana bdi nad Narodnom skupštinom Republike Srbije, duh netolerancije, potencijalnog terora koji želite da zavedete i nipodaštavanja opozicionih poslaničkih grupa, pre svega, onih manjih, za koje mislite da nema potrebe da s njima komunicirate ni oko čega. Kada ste menjali predsednike Administrativnog odbora i Odbora za finansije, niste sazvali, gospođo predsednice Narodne skupštine, nikakve konsultacije šefova poslaničkih grupa, iako su te pozicije u Narodnoj skupštini morale biti posledica opšteg konsenzusa, ili dogovora između vlasti i opozicije. Tolerisali ste separatne dijaloge između poslaničkih grupa u ovoj narodnoj skupštini, da biste se dogovarali oko nečega što mislite da je pretnja radu Narodne skupštine, pa se oko svega toga niste dogovorili. Prekršili ste princip opšteg konsenzusa oko bitnih stvari i onda je tako dalje nastavilo da se radi. Na taj način ste uzurpirali rad Narodne skupštine, podnoseći predloge za izbor RIK-a i delegacija u parlamentarnim skupštinama, znajući unapred šta može biti problem. Onda taj problem niste rešavali. Isprobali ste taktiku preglasavanja, nakon iznurivanja. Ona vam je uspela i došli ste do genijalne ideje, uprkos tome što je postojao dogovor da jedna radna grupa ove skupštine, koja je višestranačka, sadrži i opoziciju i vlast u sebi, radi na izmenama Poslovnika, radi usaglašavanja s Ustavom i otklanjanja anahronih odredaba tog poslovnika, zastarelih odredaba, jer je on nekada pripadao federalnoj jedinici a ne posebnoj državi, rešili ste da naprečac, navodno, da biste otkočili rad Parlamenta, isterorišete opoziciju, tako što nikoga niste konsultovali, na brzinu ste sazvali sednicu, dali svoje predloge za izmenu pojedinih članova Poslovnika, zatim sami dali amandmane na neke odredbe koje ste sami predložili, primili još neke amandmane nekih narodnih poslanika. Jutros ste u 10 sati sazvali konsultacije, da bismo se dogovorili – oko čega? Dogovorili smo se gore da se produži vreme, a onda pola poslanika vladajuće koalicije nije htelo da ubaci kartice i da kvorum. Šta ste vi mislili? Šta ste mislili da radite? Ovo ponašanje nema smisla. Ako se ovo ovako dalje nastavi, a očigledno da hoće, bojim se da će ono što je bilo do sada u Parlamentu, kada je reč o tenzijama i atmosferi, biti samo pogoršano. Hvala vam na toleranciji.
Gospodine Aligrudiću, nisam prekršila Poslovnik, zato što član 100. kaže – narodnom poslaniku koji želi da govori o povredi Poslovnika, predsednik Narodne skupštine daje reč odmah po završetku izlaganja prethodnog govornika. Gospodin Martinović nije mogao biti i prethodni i ponovni govornik, jedino kad bi imao dve ličnosti, a čovek nema dve ličnosti. Razumete? Gospodin Velimir Ilić ima reč.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, očekivali smo da ćemo u ovoj godini krenuti s jednom dobrom saradnjom, jer smo mi iz opozicije pomogli da ona vaša neažurna vlada, ipak, prođe s budžetom, prihvatili smo sve vaše nesloge, sva vaša neslaganja, da bismo učinili nešto za Srbiju, da se neki procesi ubrzaju, da se donesu zakoni. Ponavljam, nemate nijedan zakon, gospodo iz vladajuće koalicije, koji čeka da bi bio na ovom zasedanju. Vlada ne može ni oko čega da se dogovori. U problemu ste oko statuta Vojvodine. Ne znate šta ćete i kud ćete. Hoćete na brzinu, potpuno, da ubijete demokratiju, da menjate Poslovnik, ovako na parče, da prilagodite ono što vama treba, da biste mogli da nekako odrađujete neke vaše priče, koje danima pričate. Govorite nam, odnosno vaši šefovi, da će 200 zakona u ovoj godini da se izglasa. Pa, to je zakon dnevno. Da li ste vi normalni? Šta pričate? Hoćete da budemo mašina u vašoj industrijskoj proizvodnji, u vašim velikim privrednim zahvatima i poduhvatima. Hoćete da sedimo ovde i aplaudiramo, da se divimo genijalnim idejama vašeg ministra Dinkića. On sve rešava, on svaki dan reši neki važan problem. Rešio je Bor, rešio je ''Zastavu'', razrešio probleme akcija, sve moguće. Od toga nema ništa. Da li vi vidite, ljudi, da ovo ne vodi ničemu? Vidite gde nas vodite, vodite Srbiju u jedan ambis iz koga će teško izaći i zato želimo da vas zaustavimo, da vas urazumimo, da ne pravite velike greške, jer kad napravite greške, teško će se vratiti na ono početno stanje. Vi prodajete devizne rezerve, vi ne smete da kažete ko kupuje dve milijarde evra. Ko je kupio dve milijarde evra deviznih rezervi? Vi ne smete da kažete gde su dinari od dve milijarde evra deviznih rezervi. Kako se troše ti dinari? U šta se ulažu? Da li je to bilo ovde u Parlamentu ili nije, da li je to u budžetu, gde je to? Vi se samo smeškate, nudite Šumadiji neku kancelariju u Briselu. Kako vas nije sramota? Kakva kancelarija u Briselu?! Šta ćemo mi da radimo u Briselu u toj kancelariji? Vi želite da uništite Srbiju totalno. Vi nas terate na opstrukciju, vi nas terate da bojkotujemo Parlament, vi nas terate da na jedini način zaustavimo te vaše sulude ideje koje ste počeli da plasirate. Gospodo, ne može ovo što ste naumili. Imaćete velike probleme. (Predsednik: Vreme.) Nemojte se igrati sa Srbijom. Nije ovo vaš privatna imovina da možete da radite s njom šta hoćete. Urazumite se! Podnesite, izađite u javnost, krunišite Borisa. Hoćete li da bude car, kralj, šta hoćete? Ne može, ljudi, vi hoćete da ugasite parlamentarizam u Srbiji. (Predsednik: Hoćete li da privedete kraju, molim vas?) Vi hoćete da ubijete ovaj parlament, načisto. Ne može, nećemo dati, suprotstavićemo se svim sredstvima da se to ne realizuje.
Htela bih da vas obavestim da će SRS u ovoj tački predstavljati narodni poslanik Aleksandar Martinović, a SPS-JS – Milisav Petronijević. Gospodin Obradović ima reč, pa gospodin Konstantinović, pa gospodin Martinović.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. reklamiram povredu članova 146. i 147. ovog poslovnika. Naime, član 145. daje pravo na podnošenje amandmana, a član 146. kaže da se amandmani upućuju predlagaču, poslanicima, nadležnim odborima i Vladi, ako za to postoji potreba. Član 147. Poslovnika kaže da su predlagač zakona, nadležni odbor i Vlada dužni da pre sednice razmotre amandmane, da se nakon toga izjasne i da obaveste Narodnu skupštinu šta su odlučili. Kao narodni poslanik, ne znam za ostale kolege, nisam dobio još uvek nikakve amandmane, a vi ste, malopre je jedan od kolega reklamirao povredu Poslovnika, rekli da je podnet veliki broj amandmana i da tu ima čak i amandmana vladajuće koalicije. Pošto se vodi zajednički jedinstveni pretres, vrlo je važno da dobijemo te amandmane i da vidimo na koji način oni menjaju dati predlog. Molim vas da nam te amandmane dostavite.
Gospodine Obradoviću, naravno da ćete dobiti amandmane, ali bih htela da vam kažem da su neki od amandmana, odnosno veliki broj amandmana, podneti u pet do 10. Dakle, potrebno je vreme. Jedan amandman koji mi je sada u ruci podnet je tačno u 10 časova. Prosto, potrebno je vreme da bi se umnožili i dobićete ih uskoro. Onog momenta kada stignu amandmani, postupak umnožavanja kreće. To je bilo u 10 časova. Kao što vidite, još uvek ne raspravljamo o amandmanima i to suštinski ne remeti rad. Bićete na vreme informisani o amandmanima. Dakle, nema povrede Poslovnika. Gospodine Konstantinoviću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Parlamenta, reklamiram povredu Poslovnika, člana 103, koji kaže da bi poslanici trebalo da raspravljaju o tačkama koje su na dnevnom redu. Mi ponovo prisustvujemo zloupotrebi prava poslanika da reklamiraju neku povredu i u mnogim izlaganjima, za koja mislim da su zlonamerna, dovodi se u zabludu javnost i poslanici u Narodnoj skupštini. Prvo, član 160. Poslovnika kaže da Predlog poslovnika, deklaracije, rezolucije, preporuke, odluke ili zaključka može podneti predlagač zakona u pisanom obliku, s obrazloženjem, a da se taj predlog prethodno dostavlja narodnim poslanicima i o njemu se otvara jedinstven pretres. To što postoji jedinstven pretres, ne znači da se ne mogu podnositi amandmani. Rok za podnošenje amandmana je bio danas, do 10 časova, i oni koji su hteli da podnesu amandmane, oni su to i učinili. Imali smo slučaj, pošto su i rezolucije i potvrđivanja sporazuma u istom statusu kao i Poslovnik, kada je bio Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, da je SRS podneo amandman, vodio se jedinstven pretres i taj amandman je usvojen, tako da vi dobro znate da je moguće podnositi amandmane u ovom slučaju. Zamolio bih da pređemo na raspravu o tačkama koje su na dnevnom redu, s obzirom na to da imamo uslove da o tome raspravljamo, a nadležni odbor, Administrativni odbor, raspraviće sve amandmane do sada podnete kada ih stručna služba bude umnožila svim narodnim poslanicima. Ne raspravljamo zato što još uvek nije umnožen materijal. Hvala vam.
Zahvaljujem. Gospodin Dragan Todorović ima reč, zatim gospodin Jovanović, pa gospodin Aligrudić, to je bio redosled javljanja.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu člana 104, a ovo što je izneo gospodin Nenad Konstantinović najbolje potvrđuje ono što sam rekao prilikom prvog izlaska za govornicu. Ovo je samo forma kroz koju vi hoćete da prevarite građane Srbije, navodno, dajete mogućnost, po onoj staroj basni o lisici i rodi koje su jedna drugu zvale na ručak, ali zna se da od toga nema ništa. Tako je i s ovim novim poslovnikom. Pre svega, gospodine Konstantinoviću, za neke bih mogao, recimo, da posumnjam da su u stanju da neke stvari dovedu u vezu. Poslovnik, po svojoj funkciji, po svojoj sadržini, po načinu kako bi trebalo da bude donesen, podrazumeva najveći mogući konsenzus ili dogovor svih poslanika u Skupštini Srbije, računajući i poziciju i opoziciju. Vi ste svesni činjenice da, ukoliko to uradite na drugačiji način, možete imati problema, zato ste predložili član 160, jer će rasprava biti objedinjena. Znači, u okviru ovih pet časova koje imamo, mi ćemo raspravljati i o jednom amandmanu i o 500 amandmana i vi ste, na taj način, unapred onemogućili poslanike opozicije da podnesu amandmane. Šta je vama tu bilo potrebno? Vama treba forma, samo forma, ništa drugo, kao što je Boris Tadić osnovao ovaj odbor za razgovore s Televizijom Srbije. Jeste li videli tamo nekoga od poslanika opozicije? Nije ih bilo. Čak nije došao ni predsednik Poslaničkog kluba ZES-a, ne smatra da je to potrebno. Ali, to vi hoćete građanima Srbije da prodate rog za sveću. Mi na to ne pristajemo. Hoćemo potpuno da ogolimo način kako vi funkcionišete, a to je samo politička korisnost. Ako vam je danas ovo korisno, što kaže naš narod, za kilo mesa ste u stanju da ubijete i vola, ne interesuje vas, uopšte, apsolutno vas ne interesuje. To pokazuje i ovaj poslovnik. Prekidate sednicu Odbora, navodno, da bi počela Skupština Srbije, a ni o jednom amandmanu niste raspravljali. Zamislite da je došlo 500 amandmana. Koga vi obmanjujete? Ni sebe ne možete da prevarite, jer to je nesporna činjenica. Nemate nameru da se dogovorite. Ovo je sprovođenje terora većine, i ništa više. Da ste hteli da se dogovarate, imali ste mogućnosti. (Predsednik: Vreme.) Završavam. Kad to budete prihvatili – da terorom većine nećete ostvariti svoje ciljeve, možete trenutno, ali će vam se obiti o glavu, krenućete jedinim mogućim putem, a to je da, ne vodeći računa o vašoj političkoj korisnosti, sednete i da se dogovorimo. Još jedna stvar, morate da vodite računa da poštujete dogovore. S prevarantima nema više ni dogovora.
Sasvim je izvesno da poslanici znaju, ali radi javnosti, moram pročitati stavove 1. i 2. člana 160: "Predlog poslovnika, deklaracije, rezolucije, preporuke, odluke ili zaključka može podneti predlagač zakona u pismenom obliku, s obrazloženjem. Predlog akta iz stava 1. ovog člana prethodno se dostavlja narodnim poslanicima i o njemu se otvara jedinstven pretres". Dakle, postupamo u skladu sa članom 160. i nema povrede Poslovnika. Gospodine Jovanoviću, izvolite.
Gospođo predsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, nije dobro počela ova današnja sednica, ali hajde da učinimo sve da se makar završi na što je moguće normalniji način. Ovo je apel, pre svega, vama, gospođo predsednice. Omogućite nam da normalno razgovaramo. Sada nemamo ni elementarnih preduslova za tako nešto. Tačno je da jedinstven pretres dopušta objedinjavanje rasprave u načelu i pojedinostima, ali kakvog smisla ima jedinstven pretres ako poslanici nisu dobili naše amandmane, a pre toga se nadležni odbor nije izjasnio o tim amandmanima? Član 147. je veoma jasan, gospođo predsednice: "Predlagač zakona, nadležni odbori i Vlada dužni su da, pre sednice Narodne skupštine, razmotre amandmane", da ne citiram dalje. Mi smo dobili amandmane samo vladajuće koalicije. To je u ovom trenutku pred poslanicima, što dovoljno govori o ozbiljnosti predlagača. Tako se dobro radilo na izmenama i dopunama Poslovnika da oni koji su ga napisali sada predlažu sedam ili osam amandmana kojima se tekst koriguje. Da ne poentiramo na tome. Hajde da kažemo da je to još jedan od problema koji zajednički moramo da rešimo. Mi želimo da završimo ovu sednicu tako da u narednom radnom danu među nama bude normalnija atmosfera, ali ne zbog toga da bi nama bilo lagodnije, nego da bi rezultat našeg rada bio konkretniji i efikasniji. U obrazloženju ove inicijative efikasnost je pomenuta kao ključna motivacija. Ako želimo efikasnost, onda moramo dati maksimum sebe da bi tako nešto bilo moguće. Besmisleno je da govorim poslanicima o našim amandmanima ako ih oni nemaju pred sobom, ako se o tome nije izjasnio nadležni odbor. Tačno je da nije bilo vremena, ali mi smo u vanrednom zasedanju i do početka rasprave se podnose amandmani. Zbog toga su neki amandmani podneti, praktično, u 10 časova, ali su to i amandmani vladajuće koalicije. Vladajuća koalicija je u 9.45 podnela amandmane. Znači, nije to opstrukcija, recimo, LDP-a, vi ste to isto učinili. Imamo pet sati rasprave, u tih pet sati LDP ima 13 minuta, a mi smo podneli osam fundamentalnih amandmana, od kojih će, verujem,većina prihvatiti gotovo sve. Mislim da ćemo se teško složiti oko jednog amandmana, jer je on, zapravo, suština i on je pravi odgovor na pitanje efikasnosti Parlamenta, ali očigledno da za tako nešto sada nema uslova. Oko drugih, mislim da ćemo se lako složiti. Mi nemamo vremena da obrazložimo te amandmane. Trinaest minuta za sedam amandmana. Ne možemo ni da ih pročitamo. O tome se radi. Šta će biti posledica toga? Ista situacija u kojoj smo bili prethodnih nekoliko minuta.
Ima reč gospodin Aligrudić. Pravo poslanika je da do 10 časova podnose amandmane, to pravo je korišćeno. Nema povrede Poslovnika. Amandmani se, upravo, dele, Odbor će razmotriti sve amandmane i to neće uticati na suštinski tok rada, niti će remetiti kvalitet rada. Izvolite, gospodine Aligrudiću.
Upravo ove reči koje ste sada izgovorili, izgovorili ste ih i pre toga, nakon izlaganja gospodina Radojka Obradovića, potpredsednika Skupštine, razlog su mog javljanja. Smatram da na taj način samovoljno postupate, i to suprotno članu 27. Poslovnika, istovremeno kršeći član 147. Poslovnika. Ne možete reći da nedostavljanje amandmana poslanicima u toku jedinstvenog pretresa ne narušava taj pretres i da ga ne ometa. Kada imamo pretres u pojedinostima, do sada ste vi lično, u nekoliko navrata, insistirali da pretres ne započne dok se svi amandmani ne dostave i dok nadležni odbori amandmane ne rasprave. To je potpuno logično. Ono što je maločas gospodin Jovanović rekao, potpuno podržavam. Kako je moguće da vodimo jedinstven pretres, dakle, i u načelu i u pojedinostima, ako tokom pretresa dobijemo materijal, da bismo se tokom samog pretresa s njim upoznali? To je isto ono zaskakivanje opozicije koje ste učinili prethodnih dana, tako što ste navrat-nanos, na brzinu, željni terora nad manjinom, podneli Predlog izmena i dopuna Poslovnika, ostavili nam vikend da se njime zabavljamo i da dođemo danas pred svršen čin, uz nagoveštaj da ćemo biti preglasani i uz strah koji je iznela gospođa Nada Kolundžija na konsultacijama sa mnom jutros, rekavši – ne znam šta će radikali da rade, da li će oni možda da vrše opstrukciju i ako produžimo vreme na deset sati. To je ono što vas interesuje. Ako radite nešto na brzinu, to mogu da razumem. Ako radite nešto brzopleto i tako što se krše neka osnovna demokratska načela i principi, to nije dobro ni za koga ovde. Kako mislite da se upustimo u raspravu o vašim amandmanima, koje ste vi podneli u 9.45, koje, kao šef Poslaničke grupe DSS-a, iz objektivnih razloga, nisam stigao ni da pročitam do sada, a nisam zbog toga što nam je materijal sada podeljen? Da sam čak i video preliminarni materijal, koji mi je vaš službenik dao ispred sale 1 u 10.40, ni to ne bih stigao da pročitam do ovog trenutka, zato što moram da intervenišem zbog vaših povreda Poslovnika, zato što moram da vodim računa o svakoj reči koja se izgovori za ovom govornicom, od bilo kog narodnog poslanika, jer je u toku neka vrsta rasprave, bez obzira na to što nije otpočeo jedinstven pretres o samom predlogu. Kako mislite da radimo bez odgovarajuće pauze, da bi se ovi amandmani, koji su podneti, razmotrili? Oni koji su u mom poslaničkom klubu prelistali ove amandmane u proteklih 15 minuta, skrenuli su mi pažnju da su rešenja u njima potpuno suprotna rešenju koje se nalazi u Predlogu odluke koji ste podneli, da su potpuno drugačija rešenja. Ako smo za ono imali dva dana da to razmotrimo i da se hvatamo za glavu zbog gluposti koju ste napisali, a to su, verujte mi, što ćemo kasnije pokazati i dokazati, stvarno gluposti, kako onda očekujete da ove nove gluposti, koje ste podneli, svarimo za 15 minuta? (Predsednik: Vreme.) Treba da vas bude sramota, a vi ste svoje vreme sami skratili.
Nema povrede Poslovnika. Već sam obrazložila. Izvolite, gospođo Kolundžija.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po čl. 101. i 103. Loše glumite, nema potrebe da glumite kako sam to rekla i loše interpretirate ono što sam rekla. Želim da kažem nešto za šta mislim da je jako važno za građane Srbije. Mi smo ovu sednicu i ovu raspravu otvorili u skladu s Poslovnikom. Tu ništa od odredaba Poslovnika nije povređeno. Razumemo potrebu da, kada je jedinstven pretres, svi narodni poslanici dobiju i amandmane. Zato predlažem da se odredi pauza dok se svim narodnim poslanicima ne podele amandmani koji su podneti na ovu tačku dnevnog reda. Želim samo da se zna da Poslovnik nismo prekršili, ali da potpuno uvažavamo argumentaciju koja kaže da je, ipak, u jedinstvenom pretresu bolje raspravljati ukoliko narodni poslanici imaju i amandmane. Prema informacijama koje smo sada proverili, svi amandmani su obrađeni i pušteni u proceduru i predsednik Administrativnog odbora će zakazati sednicu Odbora da ih razmotri. Hvala.
Zahvaljujem. Da smo počeli, suštinski, raspravu, svakako bih uvažila, gospođo Kolundžija, vaš predlog. Prosto, još uvek je to reklamiranje Poslovnika. Gospodin Martinović, a onda će biti pauza. A vi ste se javili pre? Gospođa Gordana Pop-Lazić se javila pre vas. Replika, ne, ne, nemate reč, gospođa Pop-Lazić ima reč. (Miloš Aligrudić, s mesta: Zašto?) Zato što replika ide posle Poslovnika, posle reklamiranja Poslovnika. (Miloš Aligrudić, s mesta: Po Poslovniku.) Onda imate vi prednost, izvolite. Izvinite, gospođa Pop-Lazić zamenjuje šefa Poslaničke grupe i ima prednost.
Poštovane kolege narodni poslanici, gospođo predsednice, htela bih, pre svega, vama da se obratim. Mislim da ste dovedeni u jednu veoma neprijatnu situaciju. Trebalo je da zakažete ovu sednicu, ishitreno je to urađeno. Sumnjam da se nije očekivalo da će biti amandmana, a ono najmanje što može da se očekuje od ovog parlamenta, od onih koji pripremaju dnevni red, jeste da se sednica zakaže u ono vreme kada zaista može da počne. Dakle, znajući kakva je situacija, mogli ste sednicu da zakažete za 12 sati, da sačekate da do 10 sati stignu amandmani, da Administrativni odbor obavi svoj posao od 10 do 12 sati, da se poslanici upoznaju sa sadržinom tih amandmana, jer, ako izađu da govore u jedinstvenom pretresu o Predlogu poslovnika, moraju da govore i o samim amandmanima. Vi na ovaj način to onemogućavate. Vi ste ti, ne mislim na vas lično, jer vi radite ono što poslanička većina od vas traži. Doveli ste Parlament u situaciju da bespotrebno arčimo vreme, da izgubimo jedno dva-tri sata upozoravajući vas na nešto što je esencija, čini mi se, demokratije, ili međusobnog razumevanja. Kako će poslanici da budu spremni da govore o nečemu što nisu videli, jer nije dovoljno to što smo mi sada dobili na sto ove amandmane? Treba da ih pogledamo, treba da vidimo šta poslanici traže, da se na to osvrnemo i da onda imamo konstruktivnu raspravu. Zaista je trebalo to da imate u vidu, i vi i gospodin Konstantinović i gospođa Kolundžija, i da ovu sednicu zakažete u primereno vreme, u 12 sati. Ne biste imali nikakvih problema. Ovako smo doveli čitav parlament u jednu neozbiljnu situaciju, a onda ćete pred novinarima svi vi da pričate koliko košta radni dan – te, poslanici se javljaju po Poslovniku, te, gubimo vreme. A ko nas je doveo u to da smo nespremni da radimo danas po ovom dnevnom redu? Sada se dele amandmani, dok sam ja za ovom govornicom. Molim vas da ubuduće, ne znam šta ćete sada uraditi, ali da ubuduće ne dozvolite da vas zavedu na ovakav način, da dovedete i sebe i narodne poslanike, mislim na svih 250, da u ovu salu uđu nespremni i da onda trošimo vreme govoreći o povredi Poslovnika. Hvala.
Gospođo Pop-Lazić, vi dobro znate da je sednica uvek počinjala u 10 sati, da su se amandmani delili kada počne sednica. To je danas, očigledno, specijalan problem, ujedno i razlog koji pojašnjava gledaocima zbog čega je ova tačka dnevnog reda bila neophodna. Nastavljamo rad u 12 časova. (Miloš Aligrudić, s mesta: Po Poslovniku.) U 12 časova, s vama, počinjemo. [[Posle pauze u 12.05.]] Ako članovi Administrativnog odbora nisu dobili obaveštenje, sednica Administrativnog odbora je u toku. Gospodin Nikolić se javio po Poslovniku. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, s obzirom na novonastale okolnosti, da nas je predlagač iznenadio kratkoćom roka kada je predložio ove izmene Poslovnika, kao i sadržajem izmena Poslovnika, koji je u mnogim segmentima, verovatno, protivan i Ustavu, odnosno, sigurno je protivan Ustavu, mi smo se suočili s još jednim iznenađenjem danas, a to je da je predat određeni broj amandmana na ovaj poslovnik. Ti amandmani dolaze od koalicije, odnosno vladajuće većine, koja je i predložila ove izmene Poslovnika, što govori o stanju u koaliciji i koliko ste vi duboko promislili o ovom poslovniku, u smislu da zaista bude u funkciji efikasnijeg rada u Parlamentu. Moraću da vas podsetim na jednu poslovničku obavezu, na jednu činjenicu, i pročitaću član 147. Poslovnika, koji kaže – predlagač zakona, nadležni odbori i Vlada dužni su da, pre sednice Narodne skupštine, razmotre amandmane koji su podneti na predlog zakona i da Narodnu skupštinu obaveste za koje amandmane predlažu da ih Narodna skupština prihvati, a za koje da ih odbije. Da li je ovaj član 147. razlog zbog čega Nade Kolundžije nema u sali danas, odnosno sada? Dakle, ona, kao ovlašćeni predstavnik predlagača, po Poslovniku, mora da se izjasni koje amandmane prihvata kao predlagač, a koje ne prihvata. To je nužan uslov da mi, uopšte, krenemo u raspravu o Poslovniku. Dakle, zaista apelujem na skupštinsku većinu, ako se već krenulo u proces izmene Poslovnika, dajte da bar te izmene Poslovnika uradimo u skladu s Poslovnikom. Ako amandmani postoje, a oni postoje, onda se ovlašćeni predstavnik predlagača mora za ovom govornicom izjasniti o tome koji se amandmani prihvataju, a koji se ne prihvataju. Naravno da je ovo logično rešenje, jer to koji se amandmani prihvataju, a koji ne, svakako će imati uticaj na dalji tok rasprave. Mi možemo da raspravljamo o određenom članu Poslovnika, a ne znamo da li će amandman, koji je u funkciji korekcije tig člana, biti prihvaćen, pa bi, samim tim, i neka izlaganja koja bi ovde bila izneta bila bespredmetna. Suština je, još jednom ponavljam, da se ovlašćeni predstavnik mora izjasniti pred Narodnom skupštinom o tome koji se amandmani prihvataju, a koji ne. Ja vas, kao predsednika Skupštine i kao predsedavajućeg, molim da postupite u skladu s Poslovnikom, da ispoštujete član 147, kako bismo mogli normalno da nastavimo da radimo. Zahvaljujem.
Tačno je da se ovlašćeni predlagač mora izjasniti, ali tokom rasprave, a ne na početku sednice. To će se i dogoditi. Reč ima gospodin Andrić, reklamira Poslovnik. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, bez obzira na to, predsednice, što vi tvrdite, to, prosto, nije tačno. Javio sam se još malopre po članu 147. Molim vas, ovaj član ne ostavlja prostor za bilo kakvu raspravu. Predlagač zakona, nadležni odbori i Vlada dužni su da pre sednice Narodne skupštine razmotre amandmane. Znate šta, mi smo podneli amandmane i spremni smo da učestvujemo u raspravi, ali moramo znati da li je neki... Dozvolite mi da još jednom citiram, npr., član 45 –Zakonodavni odbor razmatra predlog zakona, drugog propisa i opšteg akta sa stanovišta njegove usklađenosti s Ustavom i pravnim sistemom. Vi niste dozvolili poslanicima LDP-a da govore danas duže od 13 minuta. Iako ste se, navodno, složili, niste dozvolili. Dopustite nam da ne moramo ni tih 13 minuta da gubimo na to da raspravljamo o nečemu za šta će se ispostaviti da nije u skladu s Ustavom ili nekim drugim pravnim aktom. Prosto, niste u pravu. Nemoguće je početi jedinstven pretres bez potpunog izveštaja nadležnih odbora i predlagača. Uostalom, i naši govori i naše glasanje zavise od toga da li će vladajuća većina naše amandmane da prihvati ili ne, sve zavisi od toga. Mi smo u ove izmene Poslovnika ušli bez ikakvih konsultacija šefova poslaničkih grupa, bez toga da znamo šta je konačan tekst izmena Poslovnika, pošto je vladajuća većina danas predložila neke amandmane od kojih neki menjaju ono što smo dobili u petak. Prosto, to se ne može tako uraditi. Vi imate većinu i mislite da možete sve, ali ne možete sve. Meni je žao što kolega Konstantinović nije tu, da ga podsetim na nešto što smo zajedno radili pre deset godina – kako raste represija, rašće i Otpor. Ne možete to da radite. Mi moramo da imamo jasan predlog, moramo da imamo stav predlagača i moramo da imamo mišljenje Odbora o svim amandmanima. Dozvolite da još jedanput citiram član 147 – dužni su da pre sednice razmotre amandmane i izveste Skupštinu. Nije stvar ovde o kopiranju amandmana, gospođo predsednice, mi znamo koje smo amandmane podneli, nas zanima mišljenje Odbora i mišljenje većine. Preko ovoga ne možemo da pređemo. Što se tiče toga da poslanici većine izlaze i nas optužuju za opstrukciju, to možda pokazuje, to ćemo videti u toku rasprave, i koja je stvarna namera menjanja ovog poslovnika – a to je da se sakrije istina, a da onaj ko želi na tu istinu da ukaže bude optužen za opstrukciju. To je, možda, suština. Molim vas, predsednice, da stvarno ne prekoračujete svoja ovlašćenja i da u skladu sa članom 147. naredite odborima da se izjasne o svim podnetim amandmanima. Sat više ili manje ne znači ništa.
Sednica na kojoj se razmatraju amandmani jeste u toku, a izveštaj Odbora može biti dostavljen tokom rada, odnosno tokom sednice. Gospođa Pop-Lazić ima reč.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, radi javnosti, sednica Administrativnog odbora na kojoj se raspravljaju amandmani nije u toku, jer sednica koja je za danas zakazana, za 9.30 časova, na dnevnom redu nije imala tu tačku dnevnog reda. Dakle, moraće da se završi, prvo, ova sednica koja je zakazana, sa devet tačaka dnevnog reda, u 9.30 časova, pa da naknadno bude zakazana nova sednica, na kojoj će se razmatrati amandmani koji su podneti na Predlog poslovnika. Molim vas, ovo je veoma važna činjenica, možda ni vi niste upućeni u to, možda vas predsednik Administrativnog odbora nije obavestio, ali ne može drugačije da se radi. Verujem da će se ova sednica danas, kako je započela, tako i završiti i da nećemo imati nikakav rad, da je ovo jedan izgubljen dan, samo zbog toga što nije dobro organizovana i pripremljena sednica, odnosno zato što nije bilo dovoljno zrelosti između vas koji ste zakazali sednicu i onih koji je trebalo da pripreme sve ostalo da bi ova sednica tekla u skladu s Poslovnikom, kako bismo došli do željenog cilja. Hvala.
Reč ima gospođa Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se na osnovu člana 27. Poslovnika i vaše obaveze, gospođo Slavice Đukić-Dejanović, da se starate o primeni Poslovnika Narodne skupštine. Svedoci smo, unazad nekoliko meseci, zapravo, od samog početka ovog saziva, koliko se krši Poslovnik, koliko skupštinska većina, svojom silom od 126 glasova, ne prihvata da je prekršen Poslovnik ni onda kada je to više nego očigledno, ali je neverovatno koja vas je muka naterala da ste ovako navrat-nanos, neozbiljno, neodgovorno i nepripremljeno krenuli u ovaj posao vezan za izmene Poslovnika Narodne Skupštine. I ovakvim ste Poslovnikom, po kojem i danas radimo, dovoljno gušili demokratiju i parlamentarizam u Narodnoj skupštini, ali ne razumemo zašto toliko insistirate da i na ovaj način, donošenjem ovakvog poslovnika, naravno, o tome ćemo kada dođe na dnevni red, ako dođe na dnevni red, potvrdite, kao skupštinska većina, diktaturu, odnosno zavođenje diktature Borisa Tadića u Srbiji. Iznenađujuće je, gospođo Đukić-Dejanović, da ste se uhvatili u to kolo, jer ste dosad pokazivali, na izvestan način, da vam je stalo do primene Poslovnika, pa ste čak u nekim kriznim situacijama, kada ste imali dogovor da kažnjavate narodne poslanike, tu posedali gospođu Čomić, a vi niste bili prisutni, da vam to ne bi išlo na dušu. Ali, danas ste od samog početka počeli s najgrubljim kršenjem Poslovnika. Neverovatno je i ne znam zašto svi reagujete s nekim besom, i vi i gospođa Kolundžija, s mesta, nije sada tu, zaista ne razumemo šta je u pitanju. Vi ste gospodinu Martinoviću oštrim tonom rekli ne može ponovo po Poslovniku. Gde to piše da ne može 150 puta da govori po Poslovniku? To što planirate da uradite kroz ove izmene Poslovnika, o tome ćemo kad to bude aktuelno, ali da kažete gospodinu Martinoviću da ne može ponovo po Poslovniku, to je, zaista, vrlo interesantno. Rekli ste, obmanuli ste, gospođo Đukić-Dejanović, izvinjavam se, tri minuta su istekla, da je sednica Administrativnog odbora jutros prekinuta zbog početka ove sednice, zbog kvoruma. Inače, dovoljan je kvorum od jedne trećine poslanika, jer je vanredno zasedanje. Ako ste jutros prekinuli Administrativni odbor zbog ove sednice, kako to da se sada drži Administrativni odbor, a istovremeno traje i sednica, naravno, bez uslova za njen rad? Još jedanput se izvinjavam zbog vremena.
Gospodin Martinović nije mogao biti prethodni govornik, rekla sam da ne može sada da dobije reč, a naravno da po Poslovniku može, i dobio je kasnije reč. U svakom slučaju, ako sam to izgovorila, samo sam mislila da ne može nastaviti dva puta po Poslovniku u intervalu od po četiri minuta, kako uobičajeno govori. Reč ima gospodin Aligrudić.
Članovi 104. i 27, a u vezi sa članom 147. Predsednice Narodne skupštine, po mom tumačenju ste povredili član 104. stav 2. ovog poslovnika, u kome stoji: "Narodni poslanici", a vi ste svakako jedan od njih, "dužni su da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem". Uvažavanje ne znači samo izbegavanje upotrebe uvredljivih izraza, pogotovo s mesta predsedavajućeg, nega znači da i svako objašnjenje, svako obraćanje narodnim poslanicima u pogledu njihovog ranijeg isticanja povrede Poslovnika mora imati minimalno suvislosti u sebi, kako ne biste vređali i inteligenciju i dostojanstvo ovog doma i svakog poslanika pojedinačno. Ako se neko javi povodom povrede Poslovnika i vrlo jasno citira ili prepričava ono što piše u članu 147. Poslovnika, kada je reč o obavezi predlagača da pre početka sednice razmotri amandmane i obavesti narodne poslanike o tome koje amandmane prihvata a koje ne, to je obaveza koja se ne može izbeći. Kada vi, koristeći vaše pravo da, povodom primedbe da je prekršen Poslovnik, date objašnjenje, minimum koji se od vas očekuje je da budete korektni u odnosu na odredbe Poslovnika i na vašu obavezu iz člana 27. ovog poslovnika i da kažete istinu. Ovo pričam zbog javnosti, zato što nije korektno da kažete narodnim poslanicima koji dođu za ovu govornicu i istaknu očiglednu povredu člana 147, kog ću citirati još jednom, zbog toga što ljudi moraju da znaju šta piše, da nema povrede Poslovnika. Član 147. glasi ovako: "Predlagač zakona", a to se odnosi i na odluke, zato što postoji odredba u ovom poslovniku koji upodobljava proceduru, pročitajte to, "nadležni odbori i Vlada, dužni su da, pre sednice Narodne skupštine, razmotre amandmane koji su podneti na predlog zakona i da Narodnu skupštinu obaveste za koje amandmane predlažu da ih Narodna skupština prihvati, a za koje da ih odbije".Posle smo izmenili Poslovnik, ovo je jedna stara odredba, u kojoj smo relativizovali tu obavezu za skupštinske odbore, ali je, svakako, ta odredba ostala da važi u punom obimu za predlagača predloga zakona, tj. odluke, ako pročitate ostale odredbe Poslovnika koje upućuju na jednaku primenu. Prema tome, ne možete nekome tek tako reći kada siđe s ove govornice, da nema povrede Poslovnika, da ne postoji potreba da se prekine rad sednice Narodne skupštine da bi se dobilo obaveštenje od strane predlagača. Zbog čega Nada Kolundžija, to pitanje nije upućeno vama nego njima, ne izađe ovde i jasno kaže, bez obzira na stav Administrativnog odbora, koje od podnetih amandmana predlagač prihvata, a koje odbija? Jer, kako ćemo uopšte da se upustimo u raspravu, kako ću kao šef poslaničke grupe, koji imam pravo da govorim 20 minuta o datom predlogu, da iznesem svoj stav u ime poslaničke grupe, i moji poslanici koji se jave za reč, ako ne znamo šta je ono što predlagač prihvata? Kako je moguće da se na taj način vodi rasprava? Nemojte nas vređati. Smatram da direktno kršite član 104. stav 2. ovog poslovnika.
Gospodine Aligrudiću, u 9.30 časova nije bilo amandmana, sednica je bila zakazana za 10 časova. Tek u 10 časova su podneti amandmani. Sednica Administrativnog odbora je sada u toku. Pretpostavljam da se privodi kraju. Još uvek nismo krenuli da radimo po dnevnom redu. Očigledno je da ćete reklamirati Poslovnik sve dok ne budemo imali izveštaj ovog odbora, a izveštaj Odbora ćemo sigurno dobiti u toku rada, kako to, inače, činimo i kako smo do sada činili. Da se ovo ne bi svelo dalje na, praktično, dijalog između vas i mene o istom pitanju, prihvatam vašu sugestiju da u 13 časova nastavimo rad. U 13 časova nastavljamo rad. [[Posle pauze u 13.15.]] Sednica Administrativnog odbora je još uvek u toku. Po poslovniku se javio gospodin Aligrudić, pa zatim gospođa Radeta. Izvolite, javite se ponovo, neki su tu, neki nisu.
Javljam se po članovima 27. i 104. Predsednice, tražio sam vam reč pre nego što ste dali pauzu da bismo sačekali odluku Administrativnog odbora. Zašto? Zato što ste u svom izlaganju rekli, otprilike, sledeće, parafraziram, ne mogu da citiram, nisam stigao da uzmem stenogram – da je valjda na nama koji oponiramo ovom predlogu, tako sam ja to shvatio, da se javljamo po Poslovniku sve dok se ne okonča sednica Administrativnog odbora, ili dok ne čujemo stav predstavnika predlagača o amandmanima, da bismo mogli dalje da raspravljamo. Kako može to da bude vaš stav? To mi uopšte nije jasno. Vaša je obaveza po članu 27. da se starate o primeni Poslovnika. Nije naša obaveza da se javljamo po Poslovniku ne bismo li sprečili početak rasprave, dok ne dobijemo materijale koji su nam potrebni. Nemojte nas navoditi na to. Kada se javim povodom povrede Poslovnika, javio sam se zbog toga što mislim da je tog trenutka povređen Poslovnik i zato što mislim da u vašem postupanju, kao predsednika Parlamenta, nešto nije bilo u redu u skladu s odredbama Poslovnika i na to ukazujem. Vi na to dajete obaveštenje, i sve je u redu. Nemojte nas učiti nepravu, nemojte nas učiti nečemu za šta se vladajuća koalicija deklarativno zalaže da ne treba da bude – da se koristi i zloupotrebljava Poslovnik da bi se dobilo na vremenu ili postigla neka druga korist za pojedinu poslaničku grupu. To nije naša namera. Verujte mi da nemam nikakvu nameru da se javljam povodom povreda Poslovnika da bih odugovlačio ne bismo li dobili materijale koje smo obavezni da dobijemo po članu 147. Vi prebacujete odgovornost na predstavnike opozicije, iz koje god stranke da dolaze, da se javljaju po Poslovniku, da biste vi dobili na vremenu da dobijemo materijale. Dajte pauzu. U toj pauzi treba da budu dostavljeni materijali koji sadrže ono što piše u članu 147, uključujući i stav predlagača. U ovom slučaju, u ime predlagača treba da nastupi gospođa Nada Kolundžija, koja treba da kaže – te i te amandmane, kao predlagač, prihvatamo, te i te amandmane ne prihvatamo, predlažemo da se ne prihvate. Kada to budemo imali ispred sebe i kada, kao šef, budem izašao da govorim svojih 20 minuta, onda ću moći da imam jasan stav o tome šta je stav većine kada je reč o promeni Poslovnika i onda mogu da govorim na jedan normalan način o onome što se predlaže kao promena i o celoj proceduri, o svemu ovome što može biti danas predmet rasprave. Ako se tako ne postupi, onda je ovo surogat rasprave. Ovim ste dokazali da niste u stanju da izvedete kako treba jednu sednicu koja je napravljena s ciljem da zaskoči opoziciju, makar tehnički, a da nemate ometanja, a ometanje prouzrokujete vi iz vladajuće koalicije. Šta je falilo da obezbedite, makar, sve te formalne uslove, za koje tvrdite da ste ih obezbedili, da bi ova sednica normalno tekla? Zašto je moja obaveza da se javljam po Poslovniku da bih dobio na vremenu? Kakvom vremenu? O čemu vi, gospođo predsednice, pričate? Pogledajte stenogram, šta ste izgovorili pre nego što ste dali pauzu do jedan sat.
Ko se javio po Poslovniku? Inače, naš predlog jeste da čujemo predstavnika predlagača. Međutim, hoćete li uvažiti sugestiju gospodina Aligrudića? Nećete. Gospodin Srđan Spasojević ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsedavajuća, potpuno je besmisleno ovo što danas radimo. Nije mi uopšte jasno ko je taj koji je dao da se samo parcijalno delovi Poslovnika menjaju. Član sam Radne grupe za izradu Poslovnika koju ste vi, gospođo predsednice, formirali, koja je tri meseca radila na novom poslovniku, koji je 7. marta prošle godine predat, dok je Oliver Dulić bio predsednik Skupštine. Odmah ću vam reći, da građani Srbije znaju, da smo mi došli do 111. člana tog poslovnika i dogovor je da radimo po njemu; Radna grupa je, od člana do člana, radila na tom poslovniku. Predsednik te radne grupe je gospodin Boško Ristić. Potpuno je nejasno zašto je stao rad te radne grupe. Jasno je bilo dogovoreno da se radi po svim članovima Poslovnika, a kada se završi rad, da ćemo dati tekst Poslovnika na usaglašavanje predsednicima poslaničkih grupa, da vide manjkavosti određenih članova Poslovnika koji su sporni; jednostavno je stavljen znak pitanja, da se ponovo Radna grupa vrati. Nejasno je, zašto se ne poštuje Ustav? Zašto se prvo ne donese zakon o Narodnoj skupštini, a onda, u roku od 30 dana, da se donese novi poslovnik? Zašto se takve činjenice izbegavaju? Zašto ne postupamo po onome što ste vi formirali pre tri meseca? Činjenica je da vrlo često nismo imali kvorum. Održano je nekih 10-11 tih sastanaka, sednica Radne grupe, nazovite je kako god hoćete. Možda se samo nekih desetak sati radilo i 21. januara je stavljena tačka na rad te radne grupe, iako je bilo predloga koji bi mogli da se prihvate, da se, eventualno, u danima kada Skupština ne zaseda, okupimo ovde, članovi Radne grupe, i da završimo Poslovnik. Neke poslaničke grupe nisu učestvovale, sada vidimo – s pravom. Neke poslaničke grupe su dale svoje predloge u pisanom materijalu i ne možete reći da Radna grupa nije radila. Dakle, ne postoji opstrukcija iz redova opozicije, ali je potpuno suvislo da u ovom trenutku, kada imamo toliko gorućih problema u državi, menjamo samo neke članove. Da li to znači, gospođo predsednice, da vi stavljate sve ono što je Radna grupa do sada radila ad akta? O čemu se tu radi? (Predsednik: Vreme.) Izvinjavam se, završavam. Zašto članovi te radne grupe nisu obavešteni da postoji neka podgrupa koja sada radi nešto za šta smo mi određeni, vašim potpisom, vi ste formirali tu radnu grupu? Ne može se prihvatiti ovakav način na koji se postupa. Prema tome, prvo, zakon o Narodnoj skupštini, na šta obavezuje Ustav, pa onda, u roku od 30 dana, da se donese poslovnik. Zašto se vladajućoj većini toliko žuri? Zašto se sada želi, na jedan surov način, teret prebaciti na opoziciju, da mi vršimo opstrukciju? Ovo je nešto što je neverovatno, nezabeleženo je da se ovako postupa prema narodnim poslanicima. Hvala.
Radne grupe, jedna i druga, i za zakon o Skupštini i za Poslovnik o radu, nastavljaju svoj posao i bilo bi dobro da što pre privedu posao kraju, kako bismo se uzročno, kao Parlament, izjasnili o usklađivanju Ustava i efikasnosti rada. Dakle, to jesu preduslovi i slažem se da te radne grupe treba da završe, doduše, nešto energičnije, svoj posao, tako da one nisu ni na koji način derogirane, njihov rad nije derogiran, naprotiv, one funkcionišu i rade. Bila sam i mišljenja da treba poboljšati efikasnost i pre nego što se završi taj rad, jer dosta dugo traje, da budem sasvim iskrena. Gospođa Vjerica Radeta ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se na osnovu člana 27. i vaša obaveza je, gospođo Đukić - Dejanović, da se starate o primeni Poslovnika. Ukoliko posle ovog mog izlaganja kažete da nema povrede Poslovnika sada, onda je bilo dva puta u dosadašnjem današnjem radu. Dva puta je, naime, prekidana sednica, s pravom, zato što nismo imali izveštaj Administrativnog odbora o amandmanima koje su podneli pojedini poslanici. To je potpuno u skladu s našim poslovnikom. Šta je sada motiv da nastavljate rad? Da li samo to što vam je, a verujem da jeste, neprijatno da pred javnošću, pred građanima Srbije, da treći put za nekoliko sati prekidate sednicu na pola sata, ili na 15 minuta? Trebalo je, kada ste prvi put prihvatili sugestiju da radite na osnovu Poslovnika, da prekinete sednicu dok Administrativni odbor ne završi svoj posao. Da ne ponavljam ovo što je govorila većina kolega koji su govorili o povredi Poslovnika, da je potpuno necelishodno, da je potpuno besmisleno raspravljati o Predlogu izmena Poslovnika, kada znamo da imamo dvadesetak amandmana o kojima, u skladu s Poslovnikom, ne možemo pojedinačno da raspravljamo. Pitanje je šta će od tih amandmana biti usvojeno da bismo mogli u tom pravcu dalje da raspravljamo. Ono što, zaista, jeste vrlo interesantno i što je malopre kolega Spasojević pokrenuo, jeste pitanje – šta vas natera da idete da menjate osam članova Poslovnika, kada je u toku izrada Predloga zakona o Narodnoj skupštini? Da li je neko nekada video, u bilo kom pravnom sistemu, da je skoro završen zakon a da se, pre nego što taj zakon dođe na dnevni red i pre nego što se usvoji, ide na izradu podzakonskih akata? To stvarno, verujte, nigde u uporednoj pravnoj praksi nećete naći. Problem je, moguće, u onoj Manterovoj rečenici, kada je rekao da on vidi da je suština problema u Srbiji u neefikasnosti Parlamenta. To je s njegovog aspekta. Bilo bi dobro da mu neko od naših zvaničnika, ako s njim komunicira, skrene pažnju na efikasnost njegovog senata. Naravno, vi na taj način ne želite da raspravljate, ali zato ovde na najgrublji mogući način kršite Poslovnik. Ono što se radi trenutno u sali gde kao zaseda Administrativni odbor... (Predsednik: Vreme.) ... izvinjavam se, završavam, i ovo što se dešava ovde, zaista će ostati upisano u analima Narodne skupštine kao najgrublji mogući način kršenja Poslovnika, zakona, Ustava, pravnog sistema, pravne prakse, uporednog prava, svega što se reguliše pod rečju pravo.
Reč ima gospodin Dragan Šormaz.
Gospođo predsednice, takođe, čl. 47. i 27, koji se odnose na vaš rad ovde i predsedavanje. Jednostavno, kada se pročita, jasno je, svi znamo da rasprava može da se vodi bez mišljenja odbora, ali je nužno da se dobiju, to je i do sada bila praksa. Vi stalno spominjete Administrativni odbor, rad Administrativnog odbora, a nemamo čak ni mišljenje Zakonodavnog odbora. Mi tvrdimo da su neustavni ovi predlozi, promene, pa čak i ovaj stari statut je neustavan, zbog toga smo, shodno onome što su govorili prethodnici, vezano za radnu grupu i za promenu statuta,Poslovnika, morali na takav način da radimo. Jedan broj poslanika je predložio ove izmene, a ovlašćeni predlagač u njihovo ime je Nada Kolundžija, pa moramo da imamo njen izveštaj o svakom amandmanu, da li ga prihvata ili ne, kao kada radi Vlada. To je toliko normalno, a pošto je jedinstvena rasprava, znači da mi sve to moramo da dobijemo napismeno, da bismo mogli da radimo. Kakvo će biti izveštavanje? Šta će ispasti? Opet, opozicija se javlja po Poslovniku i priča se po Poslovniku, a vi ste ti koji krše Poslovnik. Nema opstrukcije. Ako je ima, to ste vi. Opet kažem, nesposobna većina. Nesposobni ste da isplatite penzije koje ste obećali. Nesposobni ste da isplatite 1.000 evra po akciji, nesposobni ste da dovedete ''Fiat''. Nesposobni ste da prodate Bor, JAT itd. Nesposobni ste da donesete statut Vojvodine, i to tako što se, isto, zna kako se radi; znači, prvo zakon o nadležnostima, pa posle statut Vojvodine. Zbog svoje nesposobnosti puštate Euleks na Kosovo da pravi državu na našoj teritoriji. Nesposobni ste da donesete zakon o Narodnoj skupštini ovde i napišete novi poslovnik. Nesposobni ste da Predlog izmene uradite u skladu s Ustavom. Budžet kršite, ne donosite, jer ste nesposobni da to učinite na vreme, kasnimo, ulazimo u cajtnot. Puštamo vas da ga donesete, iako ste vi krivi, jer ste 40 dana kasnili zbog svoje nesposobnosti. Nesposobni ste za vizni režim, kasnite u odnosu na ono što ste obećali. Nesposobni ste po pitanju evropskih integracija. Rekao vam je Oli Ren – ne pišite džabe kandidaturu. Nesposobni ste da ispoštujete najobičniju proceduru za donošenje akata u Skupštini, za izmene i dopune Poslovnika. Potpuno ste nesposobni i ne znam šta još možete da kažete na sve ovo. (Predsednik: Vreme.) Vreme je tri minuta. Zahvaljujem. Izvinjavam se za ovih deset sekundi prekoračenja, ali, zaista, dok ne dobijemo napismeno, o svakom amandmanu, mišljenje predlagača, nema svrhe ovo da nastavljamo. Napravite pauzu. Kada nam dostavite pismeno mišljenje predlagača, onda počinje rasprava.
Gospodine Šormaz, predstavnik predlagača bi vam izneo svoj stav o amandmanima ako mu omogućimo da to učini. Molim vas da omogućite da gospođa Kolundžija, u ime predlagača, govori. Ali, vi se i dalje javljate po Poslovniku i zloupotrebljavate Poslovnik. To je najbolji parametar da je ova sednica bila, nažalost, nužna, s ovim dnevnim redom. Ima reč gospođa Gordana Pop-Lazić, a zatim gospodin Batić.
Poštovane kolege narodni poslanici, želim da se obratim i vama i celokupnoj srpskoj javnosti i da kažem da ovo nije prvi put da se vrši zamena teza. Očigledna je nesposobnost poslaničke većine da shvati suštinu demokratije i neophodnosti dijaloga sa svim političkim subjektima koji se nalaze u Parlamentu, ako nešto hoće da uradi. Postavljam vam samo jedno pitanje: da li biste odredili one dve pauze, koje ste odredili, da mi nismo za govornicom insistirali da se Administrativni odbor sastane? Vi ste zakazali sednicu. Znači, bili smo u pravu. Na Administrativnom odboru se ispostavilo da je neophodno da se i Zakonodavni odbor izjasni, jer ima amandmana o kojima se vodi diskusija po toj osnovi, da li su pravno mogući ili nisu. Da li neko ima nameru da zakaže Zakonodavni odbor? Ako predsednici odbora nisu sposobni da obavljaju svoj posao, preuzmite vi tu obavezu, ili dajte da ih smenjujemo, pa da taj posao radi neko ko će napraviti atmosferu da radimo efikasno. Šta je smetalo da se juče održi sednica Administrativnog odbora? Ništa. Šta smo radili nedelju dana? Čekali smo da čujemo na televiziji kada ćete zakazati sednicu, dok ste išli po Srbiji i promovisali statut Vojvodine. Molim vas, nije slučajno da nam se sve ovo dešava u ovom trenutku kada treba da rešavamo važna državotvorna pitanja. Guši se Parlament, guši se glas opozicije, raspravlja se o tome treba li prenosa, treba li dva minuta, trideset sekundi poslaniku da nešto kaže, da se nečuje glas naroda, jer mi smo glas naroda. Manter se uskopistio i on ocenjuje rad Parlamenta, a niko iz vlasti da mu kaže: "Aman, čoveče, nisi ti zato ovde i nemaš pravo na tako nešto", nego mu danas dajete šlagvort da mu se poklonite i da kažete: "Vidite, bili ste u pravu, vidite kakva je ova opozicija, ne daju da radimo". Mi ne možemo da dozvolimo anarhiju u Parlamentu. Tu anarhiju pravite vi i to morate da shvatite. Dakle, sve je moguće ako se dogovorimo da radimo po pravilima koja ovde važe. Sad se pokazalo da je SRS bio apsolutno u pravu što nije učestvovao u radu ovog tela koje je radilo na Poslovniku, jer smo znali da ćete prevariti, da ćete pet minuta pred početak sednice podneti još restriktivnije amandmane, kao što ste to sada uradili, da biste potpuno ugušili opoziciju.
Gospođo Pop-Lazić, vi ste promptno pratili rad danas i znate da je prva pauza određena nakon predloga gospodina Jovanovića da se dogovorimo o prolongiranom vremenu za raspravu, a da je druga određena da bi se predstavnik predlagača upoznao sa svim amandmanima, s obzirom na to da su neki amandmani podneti u 10 časova. Prema tome, mi zaista više nemamo formalnih, ili poslovničkih razloga da ne počnemo rad. Još jednom vas pozivam da počnemo rad. Da li uvažavate moju molbu da damo reč gospođi Nadi Kolundžiji, predstavniku predlagača? Gospodin Vladan Batić, po Poslovniku.
Dame i gospodo, pokušaj restrikcije Poslovnika i pokušaj ukidanja televizijskih prenosa su opasni eksperiment, atak na demokratiju i parlamentarizam, dokaz nemoći vladajuće koalicije i potpune nesposobnosti. Ova sednica je najbolji dokaz za to. Nepripremljena rasprava o izmenama i dopunama Poslovnika. Evo vam plastičan primer. Ovaj predlog ima, faktički, četiri člana. Formalno, ima osam, ali sadržinski – četiri. Na ta četiri člana podneto je sedam amandmana od podnosioca ovog predloga. Znači, podnosioci predloga, oni koji su se potpisali, podneli su sedam amandmana na četiri člana. O čemu vi pričate? (Predsednik: Gospodine Krasiću, nemojte dobacivati.) Znači, ovo je nonsens, ovo je ruganje parlamentarizmu, ali i inteligenciji i zdravom razumu. Pripremite sednicu kako treba, uradite, po Poslovniku, da se steknu uslovi za rad Parlamenta, pa onda da radimo, jer ovo je smešno, ružno i tužno.
Reč ima gospodin Zoran Krasić.
Gospođo Đukić-Dejanović, mislim da, u svom proverenom maniru, a tako radite već nekoliko meseci, sistematski kršite član 27. Poslovnika, jer očigledno da ova sednica uopšte nije pripremljena u skladu s Poslovnikom, ali gospodin Batić je ukazao i da postoji mentalni feler u zakazivanju i, uopšte, u radu povodom ove tačke dnevnog reda. Dobro je što postoji prenos, pa su građani mogli tokom današnjeg dana da vide, da čuju ono što u novinama ne bi mogli da pročitaju. Tačno je, gospodine Batiću, Predlog ove odluke ima osam članova, poslednja dva su prelazna. Znači, šest materijalno-pravnih odredaba, a na tih šest oni su podneli sedam. Ko je podneo? Ovi što su napisali Predlog odluke. Tako rade i sa zakonima. Oni nama uskraćuju brzi odlazak u EU, blokiraju nas. Umesto da bude ovde zakon o Narodnoj banci, pa da vidimo kakva je monetarna politika, zakon o osiguranju, zakon kojim ćemo da zaustavimo otpuštanje radnika s radnih mesta, zakon kojim ćemo da podignemo penzije, oni ovde donose jedan predlog odluke koji je napravljen u Institutu bezbednosti na Banjici, a po nalogu američkog ambasadora. Zašto po njegovom nalogu? Ovo je skandal šta se dešava u Srbiji. U kojoj to civilizovanoj državi ambasador neke države može da naređuje predsedniku Narodne skupštine, predsedniku države i predsedniku najveće poslaničke grupe iz vlasti da moraju da menjaju Poslovnik, da uskraćuju prava? Da li naš ambasador može u Americi da kaže, promenite odredbe o radu Kongresa i Senata? Ne, ovde Amerikanac dođe, tresne rukom o sto, zatreperi Institut bezbednosti i dobijemo jednu ''trezvenu'' varijantu i dobijemo ''pijanu'' varijantu iz Instituta bezbednosti. Vi ćete o tome da raspravljate. O bolesnim predlozima kako da se uništi u Srbiji demokratija. Nećemo da vam pravimo društvo u tome. Vi, gospođo Đukić-Dejanović, vodite računa u čemu saučestvujete.
Narodni poslanik Ivan Andrić ima reč. Gospođa Nada Kolundžija, po Poslovniku. Gospodine Andriću, već sam vam dala reč, a onda će gospođa Nada. Dobro, izvolite Nado.
Uvažena predsednice, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, želim da kažem da možemo da se sporimo oko ovog teksta koji je pred vama i oko toga da li ga neko razume kao restriktivan ili ne. Što se tiče poštovanja Poslovnika, vezano za sazivanje ove sednice, oko toga nema šta da se osporava, zato što je ova sednica sazvana sasvim u skladu s Poslovnikom. Ona je otpočela sasvim u skladu s Poslovnikom i ono što je, da kažem, zahtev da se prethodno sazna koji amandmani će biti prihvaćeni, da bi se rasprava vodila, jedinstven je primer do sada, to nikada nismo imali kao zahtev, ali, ukoliko smatrate da tada preciznije znamo o čemu raspravljamo, možemo i to da ispunimo, kao normalan odgovor na ono što se očekuje da bi ta rasprava u sadržajnom smislu bila, za onog ko u njoj učestvuje, jasnija. Mi sada imamo dva potpuno suprotstavljena zahteva. Dakle, imamo jedan taj zahtev i jedan zahtev da, dok Administrativni odbor ne završi sednicu, neće da se raspravlja. Želim da objasnim da ovom zahtevu kom želimo da izađemo u susret, prosto, ne možemo to učiniti, jer nam ne dopuštaju oni koji smatraju da rasprava ne može ni da počne dok Administrativni odbor ne završi raspravu o amandmanima, što, takođe, nije u skladu s Poslovnikom. Rasprava može da traje i ukoliko matični odbor nije dostavio mišljenje. Sada ostaje da se napravi nekakav dogovor onih koji imaju ovakva dva zahteva, pa da vidimo po kom od tih zahteva ćemo da radimo. Hvala vam.
Gospođa Gordana Pop-Lazić, kao zamenik predsednika, i gospodin Obradović, posle toga, a pre se javila gospođa Pop-Lazić.
Poštovane kolege, gospođo Kolundžija, šta ćemo da radimo ukoliko Zakonodavni odbor, koji bi morao da se sastane za svaki pravni akt koji dolazi u Skupštinu, kaže da neki od tih amandmana nije pravno moguć, vi izađete ovde i kažete, prihvatam amandman, a nemamo izveštaj Zakonodavnog odbora? Niste vi jači od svega. Niste vi jači od Ustava. Imate 126 poslanika iza vas, ali postoji Ustav. Postoje neki odbori i neki ljudi ovde koji vode računa da sve što radimo bude u skladu s Ustavom. Molim vas, zakažite Zakonodavni odbor. Stvarno je neprimereno da se ovako ponašate. Mi smo već na prvom amandmanu videli da postoji potreba da Zakonodavni odbor kaže da li je taj amandman pravno moguć ili nije moguć. To je amandman LDP-a. Šta da radimo u toj situaciji? Vama se dopadne, recimo, amandman i hoćete da ga prihvatite. Koga vi dovodite ovde u zabludu? Nemojte da se igramo žmurke. Vrlo dobro ste vi svi znali, i na Administrativnom odboru se videlo da ste znali koliko amandmana ima, koliko ćete ih podneti i u koje vreme ste tempirali da ih podnesete, u 15 do 10, u pet do 10, u 10 sati. Pravite od nas ovde ludake. Kada da se upoznamo sa svim tim, da vidimo šta ste hteli? Da li vi uopšte znate šta hoćete? Lepo je gospodin Batić rekao. Radi jedna radna grupa, sedam članova Poslovnika se menja, a onda vi 10 amandmana na te predloge. S kim se vi to igrate žmurke? Da li ste se dogovorili među sobom? Vama je, izgleda, problem što ne možete među sobom da se dogovorite šta treba da uradite. Onda bacate krivicu na opoziciju. Molim vas, ako treba ovde da održimo neko predavanje, neka dođe neko stručan da ispriča malo o parlamentarnoj demokratiji. Ako treba malo uporedno-pravno da se edukujete ovde i kako se šta u svetu radi, dajte da organizujemo, nije to sramota. Nismo mi ovde najpametniji na svetu. Može to predsednica da organizuje, možemo to po klubovima da organizujemo. Ima ljudi u ovoj našoj zemlji koji i te kako prate šta mi ovde radimo, ocenjuju naš rad i znaju kako se to radi u drugim parlamentima. Nemojte vi sada da pričate našim građanima ko ovde opstruiše, ko neće i koliko šta košta; prvo se novine izveste, ili izađete tamo pred novinare, ekskluzivno pravo da vi kažete o svemu šta imate da kažete. Sada ćete da nam nametnete i nekog portparola koji će da izveštava javnost o tome šta se u Parlamentu dešava, da se, bukvalno, ne čuje glas opozicije. To neće moći. Što nas budete više pritiskali, to ćete veći otpor imati. Tako nešto je nezabeleženo u parlamentarnoj praksi, u zemljama koje sebe nazivaju demokratskim, a vi imate taj prefiks i želeli biste to. Ovde nema suverene demokratije. Ovde ima kolokvijalne demokratije, one koju vam iz Brisela donose ovde, one koju vam Manter diktira, one koju vam Bramerc diktira, ili ambasador Velike Britanije i ne znam ko još. Sve dok se mi ovde ne osvestimo i shvatimo da moramo da gradimo suverenu demokratiju, onako kako nama odgovara, da mi odgovaramo samo svom narodu, imaćemo ovako anarhičnu situaciju u zemlji i nećemo se pomeriti, verujte, dalje od početka.
Tri minuta i 30 sekundi. Reč ima narodni poslanik Rade Obradović, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Zahvaljujem gospođo Čomić. Već danas sam reklamirao i, ponavljam, ukazivali smo na povredu člana 147. Dakle, 129 narodnih poslanika je predložilo akt u proceduru, i to nije sporno, to je njihovo pravo. Dakle, 129 narodnih poslanika je tražilo vanredno zasedanje i vi ste zakazali sednicu u Poslovnikom predviđenom roku, i tu nije ništa sporno. Pošto je predlog akta po hitnom postupku, rok za podnošenje amandmana je do početka sednice, odnosno do jutros u 10. Tu nije ništa sporno. Predloženi su amandmani. Što se DSS-a tiče, rekli smo da se ne slažemo s procedurom, da je, dok postoji radna grupa koja radi na sveobuhvatnoj reformi Parlamenta, predlagati izmenu od tri člana Poslovnika kao jedini problem koji u ovom trenutku postoji u Parlamentu i u Srbiji, za nas apsolutno neprihvatljivo i neće rešiti nijedan problem. Vi ste to uradili i to nije sporno. Ovde se ne radi, gospođo Kolundžija, o dobroj volji. Radi se o poštovanju Poslovnika koji, upravo, menjamo. Član 147. je vrlo jasan i on kaže – pre sednice Skupštine, predstavnik predlagača mora da se izjasni, a to ste vi. Ne vidim da je bilo šta sporno da napravite pauzu i da se u roku od 10 minuta dogovorite, pre svega, o vašim amandmanima. Kao što je gospodin Batić ukazao, najviše amandmana je stiglo baš od potpisnika akta koji je u proceduri. Napravite dogovor. Obavestite nas šta je prihvatljivo. Ti amandmani suštinski menjaju predložene akte. Nije u redu da, ukazujući na povrede Poslovnika, na zloupotrebu Poslovnika, kršimo Poslovnik, pokušavajući da ga promenimo. Član 147. ne ostavlja nikakav prostor, jer kaže da predlagač zakona i odbor moraju da se izjasne pre sednice Skupštine. Sada vodimo jedinstven pretres za sve one koji ovu skupštinu još uvek gledaju u direktnom prenosu. To znači da u okviru tih pet sati raspravljamo i u načelu i o amandmanima i nema nekog drugog vremena kada ćemo raspravljati. U suprotnom, ne znamo o čemu ovde govorimo, ako predloženi amandmani, od kojih ćete vi neke, verovatno, prihvatiti, menjaju postojeće odredbe. Ne vidimo da je tu bilo šta sporno da bismo oko toga trošili vreme. Izjasnite se i da nastavimo da radimo. DSS ovaj akt neće podržati. Mi nismo predložili amandmane, jer ovo nije način da se problem reši. Hajde da otvorimo raspravu i da vidimo šta prihvatate, a šta ne. Uvek smo do sada to radili i ne vidim bilo šta sporno. To nije pitanje dobre volje, nego striktnog poštovanja Poslovnika, na koje se svi pozivamo.
Nema povrede člana 147, pošto se predlagač o amandmanima izjašnjava i tokom rasprave u načelu i u pojedinostima, kada rasprave u načelu i u pojedinostima ima, a ovo je jedinstven pretres. Amandmani se dostavljaju na informisanje. Razlika između ta dva akta je poznata svima nama koji smo donosili akte koji su imali raspravu u načelu i u pojedinostima i akte u jedinstvenom pretresu. U svakom trenutku, uključujući i dan za glasanje, predlagač može odlučiti da neki od amandmana prihvati, samoinicijativno, u ime grupe predlagača ili na predlog nadležnog odbora. Narodni poslanik Miloš Aligrudić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Ja sam sad saslušao vaše obrazloženje, međutim, moraću ponovo da citiram član 147, ne da bih ponovio ono što je maločas rečeno, nego da ukažem na povredu koju ste upravo učinili u odnosu na član 104. Poslovnika. Dakle, u članu 104, u stavu 2, stoji – narodni poslanici su dužni da se jedni drugima obraćaju s uvažavanjem. U nekim mojim pređašnjim izlaganjima sam istakao da dužnost obraćanja s uvažavanjem ne znači samo suzdržavanje od ružnih reči ili vređanja, nego jedan aktivan odnos prema narodnim poslanicima, koji podrazumeva uvažavanje. Ako vas narodni poslanik obavesti da dolazi do prekršaja člana 147, prosto, nije uvažavanje narodnih poslanika, vi ste nam kolega ovde, kao i svi što smo, bez obzira na to što predsedavate, da date objašnjenje koje potpuno negira eksplicitno jasnu odredbu člana 147, koji ću pročitati još jednom. Član 147 – predlagač zakona, a ovde se misli na odluku, jer postoji druga odredba Poslovnika koja upodobljava proceduru, nadležni odbori i Vlada, a pre svega predlagač zakona, dužni su da pre sednice Narodne skupštine razmotre amandmane koji su podneti na predlog zakona i da Narodnu skupštinu obaveste za koje amandmane predlažu da ih Narodna skupština prihvati, a za koje da ih odbije. Mi uvažavamo činjenicu da je sednica po hitnom postupku, da je rok za podnošenje amandmana bio do 10 sati jutros i da obaveštenja o tome koji amandman je prihvaćen a koji nije nismo mogli da dobijemo u 10. To je jasno. Jednako je tako jasno da odredba koja ovo obezbeđuje u članu 147, zapravo, pokriva i situaciju hitnih sednica, pa bi bilo logično da onog trenutka kada sednica formalno započne i stvore se uslovi prema Poslovniku, na osnovu člana Poslovnika koji reguliše način počinjanja sednice, dobijemo izveštaj o ovome što piše u članu 147. Zbog čega? Zato što je, verujte mi, nemoguće voditi raspravu o datom predlogu ukoliko sam predlagač podnese amandmane, ne predlagač, nego delovi predlagača, jer predlagač je celina i ovlašćeni predstavnik predlagača je Nada Kolundžija. Pojedini poslanici koji su potpisali predlog samoinicijativno i samostalno podnose amandmane koji menjaju suštinu datog predloga. Mi sada treba da krenemo u raspravu i u načelu i u pojedinostima, jer je rasprava jedinstvena, to ne smete zaboraviti, tako da sve vreme dok raspravljamo ne znamo šta je stav predlagača o podnetim amandmanima. To je potpuno suprotno duhu Poslovnika, izričito, odredbi člana 147. Nema ''izuzetno'' u ovom pogledu. On se ne može pronaći u drugim odredbama Poslovnika. Možete, gospođo Kolundžija, izaći i pročitati nam ga, ali ne menja suštinu stvari, jer je ova odredba data da zaštiti Narodnu skupštinu i narodne poslanike upravo od ovakve situacije. Trebalo je da se da pauza, da u toj kratkoj pauzi predstavnik predlagača kaže koji su od amandmana koji su podneti prihvatljivi, a koji nisu, i da na osnovu toga, kao članovi Parlamenta, možemo da damo neko svoje mišljenje o svemu tome. To je ono što je osnovni red.
Narodni poslaniče, nema povrede člana 147. Predlagač ne predlaže Skupštini da prihvati amandman, ukoliko predlagač prihvata amandman, on postaje sastavni deo predloga akta, ako su ispunjeni i drugi uslovi. Rasprava se vodi, tome smo ovde često bili svedoci, kada predlagači amandmana, tokom načelne rasprave, bila objedinjena ili ne, ili rasprave u jedinstvenom pretresu, ubeđuju predlagača akta da treba da prihvati amandman. Dakle, vi se pozivate da vam je neophodan izveštaj odbora koji bi predložio Skupštini da prihvati neki amandman ili ne, a ja vas podsećam da Skupština ima mogućnost da radi i bez mišljenja nadležnog odbora. Predlagač, ponavljam, ne predlaže Skupštini da bilo koji amandman prihvata ili ne; ako predlagač prihvata amandman, on postaje sastavni deo zakona i to su informacije koje znamo svi mi u Skupštini. Narodni poslanik Ivan Andrić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Poštovana potpredsednice, dopustite da se ne složimo s ovim tumačenjem, ali u potpunosti. Dakle, ukazujem na član 147. Poslovnika i na njegovo kršenje, ali moram da vam kažem da je ovde reč o dve vrste problema. Vi se pozivate na to da Narodna skupština može raditi i bez mišljenja odbora, ali je ta odredba ostavljena kada su stvari nesporne. U ovom slučaju su stvari sporne, i to po dva pitanja. Prvo je pitanje koje se tiče amandmana koje je podnela vladajuća većina, kojih je, kao što su rekli, više nego članova zakona, ili Poslovnika, koji se menjaju. Dakle, mi ne znamo šta je krajnji predlog, uopšte, izmena i dopuna Poslovnika. Dalje, mi ne znamo da li je neki od tih delova protiv Ustava i zbog toga insistiramo. Nama nije jasno šta radi u ovom trenutku Administrativni odbor. Pošto o amandmanima, kao što su svi tražili od početka, moraju da se izjasne predlagač i Zakonodavni odbor, mi tvrdimo da je deo vašeg predloga protiv Ustava. Dakle, toliko sada, da ne branim ja vladajuću koaliciju, to je jedan nivo problema. Drugi problem, oko koga se sporimo sa gospođom Kolundžijom, za nas je važniji. Moramo da konkretizujemo. LDP je podnela osam ili devet amandmana. Ti amandmani, tj. njihova svrha je da se ubrza donošenje evropskih zakona u Skupštini, ali da se u isto vreme ne osporavaju prava poslanika da na te zakone utiču. To je drugi način kako predlažemo efikasniji rad Skupštine. Sada, pošto vladajuća većina ne želi da ovde glasa protiv tih amandmana, vi preko nekakvog Administrativnog odbora dokazujete da nije moguće da se ti amandmani donesu. To nije tačno. Dakle, gospođo potpredsednice, mi vas molimo, zakažite sednicu Zakonodavnog odbora. Ako postoje sumnje u to da li je te amandmane moguće podneti ili ne, mi i svi s ove strane tvrdimo da je moguće, dopustite onda da Skupština o njima raspravlja. Nemojte na tajni način odbijati amandmane koji štite prava poslanika, a omogućavaju ono što, navodno, hoće DS, brži rad Parlamenta. Vreme je da se ovo ovde konkretizuje. O tome se radi. Boško Ristić, narodni poslanik, i Nenad Konstantinović, narodni poslanik, ne daju da naši amandmani uđu u proceduru. To je suština. Mi tražimo da ti amandmani uđu u proceduru. Jedinu odluku može doneti Zakonodavni odbor. Nemojte nas terati da se ovde sukobljavamo, zakažite Zakonodavni odbor i neka se rasprava o ovome vodi tamo. Naravno da je nemoguće voditi jedinstvenu raspravu bez prethodnog mišljenja o amandmanima, pošto neke druge rasprave nema. Ovo je jedna jedina. Mi imamo 13 minuta. Tih 13 minuta će da prođe dok se Administrativni odbor sastane. Hvala.
Nema povrede člana 147. Jedinstveni pretres podrazumeva da bi bila povreda procedure da nema predlagača, ili da ne znate ko je ovlašćeni predlagač. Predlagač je prisutan. Trenutno, predstavnica predlagača, narodna poslanica Nada Kolundžija nije u sali, biće u sali. Član 147. podrazumeva obavezu predlagača akta da se izjasni o amandmanima. Dakle, onog trenutka kada predlagač u bilo kom delu rasprave donese odluku o prihvatanju amandmana, a uz prethodno prihvatanje na odborima, u ovom slučaju, u Administrativnom i Zakonodavnom, on postaje sastavni deo akta.Ukoliko se odbori ne izjasne, tada se u danu za glasanje, voljom većine, ako je ima za amandman, a nakon izjave predlagača da prihvata određeni amandman, donosi konačna odluka. To što govorite da vaši amandmani nisu u proceduri, nije tačno. Onog trenutka kada ste podneli amandman, on je u proceduri. On mora biti deo jedinstvenog pretresa i dostavljen na informaciju svim narodnim poslanicima, a prestaje da bude predmet rasprave, bez obzira na to da li je načelni pretres objedinjen ili jedinstven, ako je odbačen po pravilima članova Poslovnika koji to podrazumevaju. Amandman je u proceduri. Dakle, to nije tačno. Deo vaše primedbe odnosi se na pravo poslanika da podnose amandmane. Molim vas da razumemo da odricanje prava bilo kome da podnosi amandman predstavlja odricanje osnovnog prava koje imamo svi kao poslanici i molim vas da to više ne iznosite za govornicom, jer će biti tretirano kao omalovažavanje narodnih poslanika koji se bave svojim poslom i koji podnose amandmane, iz koje god da su poslaničke grupe. Ko god da je podneo osnovni predlog zakona, narodni poslanici imaju prava da podnose amandmane. Nema povrede člana 147. i molim vas da pažljivije obrazlažete povredu procedure kada je član 147. u pitanju. Narodni poslanik Čedomir Jovanović ima reč. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo potpredsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, s najboljom voljom i s najiskrenijom namerom smo ušli u ovu sednicu, da pokušamo da doprinesemo prevazilaženju problema koji se ispoljavaju u Skupštini, a stvaraju se na svakom drugom mestu pre nego u samoj Skupštini. Gospođo predsedavajuća, dovodite nas u poziciju da reagujemo, štiteći elementarni dignitet. Zašto postoji ovaj poslovnik, da biste ga vi tumačili kako to vama trenutno odgovara, ili da bi se uredili naši međusobni odnosi na takav način da ova institucija počne, makar, da liči na Skupštinu? U toku je sednica Administrativnog odbora na kojoj se vodi satima rasprava o tome da li, uopšte, LDP ima pravo da podnese amandmane koje je podneo ili ne. Treba da uđemo u raspravu ne znajući da li je raspravljano o amandmanima koji su prihvaćeni i da li su deo današnjeg zasedanja ili ne. Član Poslovnika je jasan, predlagač zakona, nadležni odbori i Vlada dužni su da se pre početka sednice na kojoj se vodi objedinjena rasprava, jedinstven pretres, zato što nema pretresa u načelu i u pojedinostima, imamo samo tih pet sati i 13 minuta, izjasne. Predlagač se ovde pojavio jedan sat i spreman je da se izjasni, za nas je to dovoljno. Ne treba nam pismeno obrazloženje predstavnika vladajuće koalicije, ali ne znamo šta se dešava s nadležnim odborima. Zakonodavni odbor ne zaseda zato što vaš čovek nije tu, predsednik Zakonodavnog odbora danas nije na sednici Skupštine i zato ne zaseda Odbor. Ne možemo da radimo. Napisali smo amandmane da bismo ispravili greške vladajuće koalicije, koja je sama uvidela te greške, pa je sedam amandmana podnela na svoj predlog. Da je znala šta radi, ne bi pisala te amandmane. Dajte da spasimo ovu skupštinu, ako je to moguće u ovom trenutku. Mislimo da još jeste. Moraju se izjasniti, pre svega, članovi Zakonodavnog odbora, reći da li su naši amandmani u skladu s Ustavom ili ne, a potom nam omogućiti ovde da razgovaramo, da obrazložimo i zatražimo podršku od vladajuće većine za te amandmane, kako bi se ostvarile makar ove deklarativne namere, ubrzala procedura usvajanja evropskih zakona i prevazišla blokada Parlamenta. Ili imamo Poslovnik, ili ga nemamo, ali ne možemo više ovako da radimo. Možda neko drugi može, ali mi ne možemo. To više nema smisla.
Nema povrede člana 147, narodni poslaniče. Predlagač akta može da prihvati amandman u bilo kom trenutku rasprave i u danu za glasanje, ako postoji većina, biće prihvaćen amandman. Da bih ilustrovala da govorim istinu, podsetiću vas na amandmane koji su se ticali izmene i dopune Zakona o akcizama, kada ih nije prihvatio predlagač, nijedan nadležni odbor, ali ova skupština je napravila glasačku većinu. To je legalno i legitimno i to može da se desi s bilo kojim amandmanom koji je u proceduri. Svi amandmani koje su podneli narodni poslanici su u proceduri i o njima mora da se vodi rasprava u okviru jedinstvenog pretresa. Molim vas da se razumemo da će svako isticanje povrede člana 147. proizvesti identično objašnjenje, pošto ne smatrate da je dovoljno da objasnim jednom. Narodni poslanik Vladan Batić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo predsedavajuća, povreda odredbe člana 161. Vi, gospođo predsedavajuća, imate pravo da budete laik u tumačenju pravne norme, ali nemate pravo da to vaše laičko tumačenje podižete na nivo oficijelnog, ili zakonskog tumačenja. Vi to ne znate i zato se, molim vas, suzdržite od tumačenja. Znate li šta ste malopre rekli? Rekli ste da se amandmani narodnim poslanicima dostavljaju na informisanje. Sve ste pomešali – vanredno zasedanje, hitan postupak, jedinstveno izjašnjavanje. Dakle, ako već pokušavate da kažete da nema povrede odredbe člana 147, objasnite kojim ste tumačenjem pravne norme do tog epohalnog zaključka došli – semantičkim, etimološkim, epistološkim, gramatičkim, jezičkim? Vi to ne znate i to ne morate da znate, ali zato nemojte da pokušavate da objašnjavate. Ovde se nisu stekli uslovi za hitan postupak. Molim vas i molim sve narodne poslanike da pročitaju član 161. On jasno kaže kada se neki zakon može doneti po hitnom postupku – u tačno definisanim uslovima i slučajevima, i ovde nema analogije za podzakonske akte. Ovo je leks specijalis, odnosio se isključivo i samo na zakon, a ne na odluke, ne na Poslovnik, ne na neke podzakonske akte. To, jednostavno, ne može. Čak i kad bi moglo, predlagač zakona, pokušavajući da se drži člana 161, jer je dužan da obrazloži kakve su to štetne posledice koje nastupaju u stavu 2, ne objašnjava koje su to štetne posledice, nego prepisuje stav 1. Dakle, ne može da bude hitan postupak, to je prvo. Drugo, mora da se striktno poštuje član 147. Ništa od toga nije učinjeno i predlagač zakonase ponaša kao guska u magli.
Semantički, pravno ili sve ostalo, kao odgovorna, na vašu primedbu da ne mogu da izgovorim rečenicu, rečenica koju sam izgovorila je citat iz scenarija koji služba priprema predsedavajućem Narodne skupštine i ona se stavlja zbog toga što se radi o jedinstvenom pretresu i biće pročitana kada, ipak, uspešno, zajedno, završimo ovu raspravu. Narodni poslanik Vladan Batić dobacuje da ne valja scenario. Za govornicom ste rekli da ne valjam ja, a ne scenario. Dužna sam da vam objasnim da će u scenariju, u danu za glasanje, biti pročitano da su amandmani dostavljeni radi informisanja, jer se radi o jedinstvenom pretresu i nema posebnog izjašnjavanja, kao što je to kada je rasprava u pojedinostima. Možete da proverite u scenariju za prethodnu tačku, kada smo imali jedinstven pretres o odlukama koje su se ticale izbora RIK-a i delegacija Narodne skupštine u parlamentarnim institucijama i organizacijama. To je jedini razlog zašto sam s vama podelila tu rečenicu. Što se tiče člana 147, nema povrede. Predlagač akta može u bilo kom trenutku da prihvati svaki od amandmana tokom rasprave i, ukoliko su ispunjeni i drugi uslovi, to je saglasnost drugih odbora, taj amandman postaje sastavni deo predloga zakona. Ukoliko nisu, većina od 126 poslanika, u danu za glasanje, odlučuje, saglasno predlogu predlagača, da se neki od amandmana predloži. U skladu sa čl. 160. i 161, zakazana je ova sednica i o tome ste imali obaveštenje pri čitanju scenarija, prilikom otvaranja ove sednice koju je vodila predsednica Narodne skupštine, Slavica Đukić-Dejanović. Narodni poslanik Miloš Aligrudić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Član 27, pre svega – vođenje sednice. Kada ste malopre govorili o tome da rečenice koje vi izgovarate pišu u podsetniku koji je služba pripremila, da li u tom podsetniku piše da treba da nas šikanirate, da li u tom podsetniku koji službe pripremaju piše da možete proizvoljno da tumačite šta god vam padne na pamet i da nam držite lekcije, kao što je držala i vaša prethodnica, predsedavajuća, a predsednik Narodne skupštine, koja me je ovako savetovala? Nema veza s vama, ali da čujete. Rekla mi je – dobro, dok se predlagač ne izjasni, dok ne dobijemo te papire, vi se možete javljati po Poslovniku, da dobijemo na vremenu. Pazite šta je žena izgovorila. Vama, doduše, takav biser nije pao na pamet, vi ste lukaviji ... [[isključen mikrofon]]
Narodni poslaniče, ja vas molim, dakle, ne upozoravam, nego molim, da se u ophođenju jedni prema drugima rukovodimo članom 104. i da ne izlazimo iz okvira onoga što podrazumeva obaveza svakog od nas kada govorimo o bilo kom narodnom poslaniku, poslanici ili predsednici Narodne skupštine.
Hvala. Upravo vas to ja molim i koliko god se trudim da se držim tog pravila, toliko molim i one koji predsedavaju da se, takođe, drže tog pravila, ali mi dozvolite da vam kažem šta mislim da nije bilo u redu. Ako mislim da nešto nije bilo u redu, pustite me makar da to izgovorim do kraja, da biste čuli šta je to na šta mislim. Rekao sam vam, prvo, šta mislim da nije bilo u redu od strane jednog predsedavajućeg, da bih to povezao s onim što mislim da nije bilo u redu s vaše strane. S vaše strane nije bilo u redu, po mom mišljenju, to može da vas vređa, privatno, zaista ne mogu na to da utičem, ali nije u redu da poslaniku iz LDP-a koji ovde izađe i ukaže jasno i konkretno, kao što su i prethodnici radili, na povredu člana 147, kažete, prvo, da nema povrede člana 147, koja je očigledna, a zatim da dodate sledeću rečenicu – da svi poslanici koji se ubuduće jave da reklamiraju povredu člana 147, samim tim, narušavaju dostojanstvo ovog doma i rada Narodne skupštine i tome slično. Vidite, mi smo imali jedno potpuno drugačije tumačenje, koje smo izrazili kada je bilo reči o načinu predsedavanja i samoj grešci, kada je reč o članu 147, koji se ovde potčinjava neprekidno, a to je da je nemoguće, kada je neka norma očigledna, kada nema izuzetka koji je predviđen u bilo kojoj drugoj normi ovog poslovnika, za bilo koju drugu situaciju, eksplicitno jasno i čisto navedeno, i da upravo to vređa dostojanstvo onih koji vas slušaju i koji s vama ovde sarađuju (trebalo bi da radimo zajedno, bez obzira na to da li smo opozicija ili vlast, radimo u istoj sali, radimo na istom problemu), da slušamo od nekog ko je predsedavajući uvredljivo objašnjenje kako ne postoji povreda člana 147, koja je očigledna. To ne može biti vaš privatan stav. To ne može biti ni nešto što vam je napisano u podsetniku, da biste odgovorili na primedbe narodnih poslanika. To što vi radite je, po mom uverenju, direktno kršenje demokratske procedure i načina ophođena prema narodnim poslanicima. Vi niste ovde izneli nikakvo pravno shvatanje, jer vi za to, prema struci koju imate, niste sposobni. Možda ste sposobni za razne druge stvari, za ovo niste, bez najmanje uvrede. Prosto rečeno, povreda člana 147. postoji sve dotle dok predlagač, koji nijednom odredbom ovog poslovnika nije od te obaveze ekskludiran, ne izađe ovde, što je gospodin Čedomir Jovanović rekao vrlo ispravno, makar da izađe za govornicu, i izdiktira nam, ako nije u stanju drugačije, a trebalo bi u pisanoj formi – koje amandmane predlagač prihvata a koje ne, da bismo o njima mogli uopšte raspravljati. Vaše insistiranje da ne postoji povreda, samim tim, vaša želja da se krene u raspravu u pojedinostima i načelu, koja je ovde jedinstvena, bez naših saznanja o tome šta je predlog koji je danas na dnevnom redu, više je nego uvredljiv stav. Možda ga vi namerno ne činite, možda vas je neko savetovao da tako radite, ali upozoravam vas da je s našeg aspekta to uvredljivo i verujem da oni koji prate ovaj prenos mogu vrlo jasno, suvom logikom, da razjasne o čemu se ovde radi i ko je u pravu, a ko nije.
Narodni poslaniče, citirani deo na koji se pozivate da je uvredljiv i kršenje člana 27, uvidom u stenogram, možete da vidite da sam kazala – svaka vrsta obrazloženja povrede procedure koja će podrazumevati osporavanje prava bilo kom narodnom poslaniku da podnosi amandmane, smatraće se omalovažavanjem Narodne skupštine, jer to, prosto, nije dopušteno. Ne može se u obrazloženju za kršenje procedure osporavati pravo narodnih poslanika, bili oni pripadnici, trenutno, vladajuće većine, samostalni poslanici ili opozicija, da podnose amandmane. To je nešto što je izgovoreno za govornicom i ja sam izrekla upozorenje, da je to nedopustivo. To upozorenje ponavljam. Nedopustivo je da se u ime povrede procedure osporava pravo narodnim poslanicima da podnose amandmane. Uvidom u stenogram, videćete da je o tome bilo reči, a ne o ovome što ste izrekli kao povredu procedure. Predlagač može da prihvati amandman u bilo kom trenutku tokom rasprave. Narodni poslanik Čedomir Jovanović ima reč. Izvinjavam se, narodni poslaniče Čedomire Jovanoviću, narodni poslanik Velimir Ilić se javio pre vas. Pošto ste obojica predsednici poslaničkih grupa ... Zahvaljujem. Izvinite, narodni poslaniče, nisam primetila na spisku. Izvolite.
Gospođo potpredsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, sve vreme insistiramo isključivo na jednoj raspravi koja bi imala smisla. O tome se radi. Zakazana je sednica. Način na koji je pripremljena je loš i to je, valjda, očigledno. Mi smo podneli amandmane isključivo s namerom da proširimo mogućnost postizanja kompromisa, koji je elementarni preduslov normalnog rada Parlamenta. Započeta je sednica i u prethodna četiri sata tri puta je prekidana, što znači da smo bili u pravu kada smo ukazivali na probleme koji prate raspravu. Mi sada samo tražimo odgovor na pitanje – kada će se, pored predlagača, koji ima pravo da se ne složi s našim amandmanima, kada će se izjasniti nadležni odbor, koji po Poslovniku i ne mora da se izjasni, tačno je, jer se pozivate na hitni postupak, ali pre nego što saznamo da se odbor nije izjasnio, vi ste, gospođo Čomić, dužni da, u skladu sa članom 162. poslednji stav, utvrdite rok u kojem će se izjasniti odbor. Jeste li utvrdili rok? Niste utvrdili rok. Zakonodavni odbor se nije izjasnio. Nema predsednika Zakonodavnog odbora. Menja se Poslovnik o radu. U toku je sednica Administrativnog odbora, koji zaseda paralelno s ovom sednicom ovde. O čemu da raspravljamo ako ne znamo rezultat rada tog Administrativnog odbora, ili to više nije važno? Ako nije važan Poslovnik o radu Skupštine, ako nisu važni zakoni, ako nije važan Ustav, takav kakav je, šta onda reguliše naše međusobne odnose? Ko je glasniji, ko je jači? Onda mi ne živimo u demokratskom društvu, a s tim ne možemo da se složimo, kao predstavnici LDP-a koji zastupa interese građana koji su za nas glasali. Vratite red u tok ove sednice, zakažite Zakonodavni odbor, ne mora da se održi, ali ga zakažite, da možemo da kažemo – poslanici, na vama je da se izjasnite i preuzmete ulogu Zakonodavnog odbora koji se nije sastao, pa da onda razgovaramo s predstavnicima vladajuće koalicije, s predstavnicima onih stranaka koje dele naše mišljenje po pitanju ovog poslovnika i da potražimo među njima podršku, koju u ovom trenutku tražimo u okviru skupštinskih institucija. Samo se o tome radi, član 147. traži izjašnjavanje predlagača. Tu je gospođa Kolundžija, spremni smo da je saslušamo, ali tražim izveštaj nadležnog odbora. Neka se zakaže sednica, pa neka se konstatuje da odbor nije održan. Hajde da nastavimo dalje da radimo, da završimo ovu sednicu u toku dana, tako što ćemo pokušati da se dogovorimo oko nekih elementarnih rešenja.
Nema povrede člana 147, a ni člana 162. poslednji stav. Poslednji stav člana 162. glasi – kada Narodna skupština prihvati predlog da se zakon razmatra po hitnom postupku, ona određuje rok u kome će nadležni odbori podneti izveštaje, kao i rok u kome će Vlada, ako ona nije predlagač zakona, dati mišljenje o predlogu zakona. Narodna skupština smo mi i mi smo odredili rok da to bude tokom rasprave. Narodna skupština je odredila rok početkom rada ove sednice. Tražili smo, odnosno povredom Poslovnika se traži da se utvrdi kada će Administrativni odbor završiti i kada će biti zakazan Zakonodavni odbor. Administrativni odbor traje. Tokom rasprave ćete dobiti izveštaj Zakonodavnog odbora. To je ono što Narodna skupština određuje kao rok. Kao rok je odredila i da se amandmani podnose do početka rasprave. To je praksa koju smo imali do sada za sve zakone. Dakle, svi odbori, matični, dostavljali su nam izveštaje dok je rasprava u načelu uveliko trajala. Ovo je jedinstven pretres i nesporazum je, očigledno, u tome što smatrate da se rasprava jedinstvenog pretresa mora tretirati kao i rasprava u načelu. Ne može. Jedinstveni pretres, razlog zašto sam citirala deo iz scenarija, ima drugačiju formu, ovu koju neki poslanici osporavaju kao proceduralno neispravnu. Narodni poslanik Velimir Ilić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, čitav dan raspravljamo, opozicija pokušava da brani Poslovnik, bolje bilo kakav nego nikakav, ali u Parlamentu imamo od vladajuće većine jedno silovanje zakona, poturanje nečega što je kršenje Poslovnika i potpuno ubijanje demokratije. Ne želimo da dozvolimo da i mi sami omalovažavamo ovu skupštinu, dostojanstvo narodnih poslanika i da kršimo Poslovnik. Mnogi poslanici ovde borili su se čitav život za demokratiju. Želimo da se poštuju najosnovniji demokratski principi, bez obzira na to ko je iz koje partije, jer ovakvo siledžijstvo, nadmudrivanje, da se po svaku cenu nešto progura i samo – idemo na glasanje, ne vodi nigde. Znamo da ste u velikim problemima, gospodo iz vladajuće koalicije. Znamo da ne možete ništa da se dogovorite. Znamo da imate problem statuta Vojvodine i da ne možete da ga izglasate. Pola vas neće da glasa. Sada se lomite. Znamo da nemate nijedan evropski, vaš, zakon, kako vi kažete, spreman za raspravu u ovom parlamentu, jer ne možete da se usaglasite. Znamo da vi sami kapirate da su vam izbori neophodni i hoćete da ih nametnete po svaku cenu, jer ne znate kuda ćete dalje. Raspravljali smo o Zakonu o akcizama ovde i ponovo ga vraćate, posle dve nedelje, u proceduru. Zašto? Zato što niste mogli u vladajućoj koaliciji da se dogovorite. Vraćate ga jer nemate šta drugo, a morate da ga vratite, kako reče ministarka finansija, bruka je da poslanici ne ispoštuju dogovor sa "Filipom Morisom". Da li "Filip Moris" treba da kaže šta treba da glasaju poslanici? Da li je "Filip Moris" taj koji treba da nametne šta mi treba da izglasamo? Znamo da shvatate da vam je sada trenutak da napravite izbore, jer ako dođete kasnije, u jesen, teško vama, nema vas nigde. Hoćete da nas provocirate nečim što je potpuno nedemokratski, što je totalno kršenje demokratije, Poslovnika, dostojanstva poslanika i bilo čega, zato i namećete ovu raspravu, da bismo satima govorili o povredama Poslovnika, koje vi stvarno pravite.
Narodni poslaniče, navedite član Poslovnika.
Naravno, pošto se Poslovnik krši, hoćete da okrivite opoziciju, svaki dan da pravite emisije, da se govori da je opozicija kriva. Pa, opozicija ima dostojanstvo i ne dozvoljava da se krši Poslovnik. Opozicija ima dostojanstvo i obavezu prema biračkom telu i neće da dozvoli da radite šta hoćete. Zato ćemo, naravno, govoriti o povredama Poslovnika, pa ćemo da vidimo ko će da pobedi. Ovo gurate namerno.
Narodni poslaniče, navedite član da ne biste bili...
Neću kršiti Poslovnik, ali ću se javiti ponovo.
Narodni poslaniče, ne može oba. Ne možete da tvrdite za govornicom da se opozicija ućutkuje i onemogućava da govori i da govorite tri minuta i 30 sekundi a da ne ispunite osnovnu obavezu iz Poslovnika, da navedete član Poslovnika koji je povređen i da obrazložite proceduru. Jedno od ta dva može i moraćete da se odlučite koje je za sledeći put kada se budete javili, jer ste primetili da je procedura povređena. Narodna poslanica Gordana Pop-Lazić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospodo kolege narodni poslanici, s obzirom na to da je zatražen hitan postupak za ovaj podzakonski akt, Poslovnik, a da naš važeći poslovnik jasno precizira kada je to moguće, usudila bih se da kažem da možda ti uslovi i postoje. Možda su se stekli. Pročitaću koji su to uslovi, pa vi procenite sami. Dakle, po hitnom postupku može da se donese samo zakon kojim se uređuju pitanja i odnosi nastali usled okolnosti koje nisu mogle da se predvide. Šta nije moglo da se predvidi, ako neko bude ovde spreman da izađe za govornicu, neka izađe, pa neka nam kaže? Možda su u pitanju poplave, ne daj Bože, zemljotres, padao je sinoć malo sneg, ili nešto slično. Nedonošenje zakona, u ovom slučaju Poslovnika, po hitnom postupku moglo bi da prouzrokuje štetne posledice po život i zdravlje ljudi, bezbednost zemlje i rad organa i organizacija?! Možda bi, zaista, ako bismo ostali pri ovom starom poslovniku, koji smatramo, takođe, restriktivnim, a pošto nam sada predlažete još restriktivnije mere, i životi i zdravlje ljudi bili ugroženi ukoliko bi poslanici opozicije imali prilike da izlaze za govornicu i stavljaju im do znanja šta je sve ono što ih čeka i kuda nas ova vlast vodi. Tu ste, apsolutno, u pravu. Možda bi mnogi bili zdravstveno ugroženi, ako bi bili svesni onoga čega smo mi svesni, odnosno puta kojim nas vi vodite. Onda ima uslova za hitan postupak. Još jedno pitanje. Molim vas, predlagači su se potpisali, imenom i prezimenom. Šta je uticalo da neki od poslanika koji su potpisali taj predlog, posle 24 sata, podnesu amandman i traže još restriktivnije mere? Šta? Ne znam ko je koga pozvao. Da li je Kacin pozvao Tadića ili je Tadić pozvao poslanike? Našla su se dva poslanika koji su morali da potpišu ove amandmane, ili Oli Ren ili je Manter. Ne znam ko vam uređuje ovde stanje u državi. Nemoguće je, znate, da jedan isti čovek potpiše taj predlog poslovnika i da posle 24 sata kaže, puj pike ne važi, tražim još strožije mere, još manje prava, poslanicima treba još više ugušiti demokratiju u ovoj zemlji. Mora da vam je neko rekao – niste dobro obavili posao, trebalo je da to bude tako da se ne čuju više uopšte i da sve ovo što treba da prođe, prođe, a da narod ne zna da je prošlo, jer štampa je u našim rukama, televizija je u našim rukama, ukinućemo, još malo, prenose, možemo da radimo samo onako kako mi hoćemo. (Predsedavajuća: Tri minuta i 30 sekundi.) Zbog toga mi sada negodujemo. Ovo govorimzbog javnosti, da bih mogla plastično da im objasnim šta je poenta našeg negodovanja. Dakle, nije samo forma u pitanju, nego i te kako i sadržina i ono što se tiče daljeg razvijanja parlamentarizma u našoj zemlji. Izvinjavam se zbog prekoračenja vremena.
Sednica je sazvana u skladu sa članom 161. Obrazloženje smo svi čuli pri otvaranju sednice, a vas upozoravam da ne možete, kršeći član 104, da diskvalifikujete druge poslanike i njihovo pravo da podnose amandmane. Dobijanje reči na osnovu člana 100. stav 1. podrazumeva obrazloženje povrede procedure, a nikako sadržine amandmana drugih poslanika ili komentarisanje njihovog prava da amandmane podnose. Narodni poslanik Jadranko Vuković želi da govori o povredi poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvažena gospođo Čomić, ja se izvinjavam što ću na trenutak ovu konstruktivnu raspravu skrenuti u drugom pravcu, ali sam morao da se javim i iskoristim čl. 225. i 226. Tražim obaveštenje od Saveta za i nacionalnu bezbednost – da li su oni upoznati s nečim što smo pre nekoliko dana dobili, s ozbiljnim upozorenjem, ozbiljnom informacijom iz Haškog tribunala, da Haški tribunal, u nedostatku dokaza, u procesu koji vodi protiv Vojislava Šešelja, razmišlja kako da mu uskrati pravo na život? Jednostavno rečeno, razmišlja kako da ga ubije. Ovo smo dobili kao upozorenje, članovi tima koji su učestvovali u pripremi odbrane prof. dr Vojislava Šešelja. Naravno, više ne učestvujemo, znate da mu je i to pravo uskraćeno, već nekoliko meseci se sam brani. Sada razmišljaju kako da mu uskrate pravo na život; usled nedostatka dokaza, proces se privodi kraju, ostalo je još sedam sati, kako ste upoznati. Ovo pitanje postavljam Savetu za nacionalnu bezbednost, da li oni raspolažu nekim informacijama u vezi s namerom Tribunala da likvidira prof. dr Vojislava Šešelja? Ako raspolaže, želimo da nam odgovore. Ako ne odgovore, a raspolažu tim informacijama, biće saučesnici u takvom nedelu. Zahvaljujem, gospođo Čomić.
Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo predsedavajuća, javio sam se još jutros, ali nisam imao sreću da dobijem reč posle toliko dugo vremena. Govorio bih o povredi Poslovnika u vezi sa članom 147, zatim 160, 161. i 162, poslednji stav. Gospođo Čomić, potpredsednice Narodne skupštine, ne možemo pretvoriti Narodnu skupštinu Republike Srbije u dečije zabavište "Naša radost". To ne bi trebalo da dozvolimo, niti da nam se ovde prezentuju neke stvari koje aspolutno nisu u skladu s Poslovnikom. Naime, u članu 147. Poslovnika piše – predlagač zakona, nadležni odbori i Vlada dužni su, pre sednice Narodne skupštine, da razmotre amandmane koji su podneti na predlog zakona i da Narodnu skupštinu obaveste za koje amandmane predlažu da ih Narodna skupština prihvati, a za koje da ih odbije. Jel imamo to? Nemamo. Dakle, ni Vlada, ni odbor nisu Narodnoj skupštini dostavili svoje mišljenje, niti je bilo koji od poslanika o tome ovde obavešten. Nemojte mi oduzimati ovo vreme, jer citiram Poslovnik, molim vas. Donošenje drugih opštih akata, a u pitanju je upravo ovaj akt o kome je reč. Naime, u članu 160. Poslovnika piše: "Predlog poslovnika, deklaracije, rezolucije, preporuke, odluke ili zaključka može podneti predlagač zakona, u pisanom obliku, s obrazloženjem". Stav 2: ''Predlog akta iz stava 1. ovog člana prethodno se dostavlja narodnim poslanicima i o njemu se otvara jedinstven pretres.'' Međutim, ''u postupku donošenja drugih propisa i opštih akata koje donosi Narodna skupština, shodno se primenjuju odredbe ovog poslovnika o donošenju zakona, ukoliko to za pojedine vrste akata ovim poslovnikom nije drukčije određeno''. Voleo bih da se poslanicima objasni kojim to drugim članom ili odredbom je drugačije predviđeno. Ono što je, gospođo potpredsedniče, jako važno, moram reći da se krše odredbe člana 161, posebno kada je u pitanju hitan postupak. Zakon se može, izuzetno, doneti i po hitnom postupku. To je stav 1. Stav 2 – po hitnom postupku može da se donese samo zakon kojim se uređuju pitanja i odnosi nastali usled okolnosti koje nisu mogle da se predvide. Neka predlagač izađe i kaže koje su to okolnosti koje nije mogao neko da predvidi? O čemu se ovde, zapravo, radi? Zatim, štetne posledice. Predlagač ovog akta ne navodi koje su to štetne posledice koje će nastupiti po zdravlje, živote ili bezbednost zemlje. Kada nam budete dostavili ove argumente, onda možemo reći da je predlog od strane predlagača osnovan i da je u skladu i s Ustavom i s važećim poslovnikom o radu Narodne skupštine. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, još pre tri veka, u Engleskom parlamentu je vođena oštra borba između monarha i Parlamenta i na kraju je Engleski parlament pobedio, a monarh je morao da prihvati odluke i stavove parlamenta. Dakle, ovde je gušenje parlamentarne demokratije na delu u Srbiji… (Predsedavajuća: Četiri minuta i 30 sekundi.) … izvinjavam se, ali niste mi, valjda, ono zaračunali što sam morao citirati? (Predsedavajuća: Četiri minuta i 30 sekundi. Dakle, minut i 30 sekundi ste dobili na citiranju.) Mogu li da završim, da se ne javim drugi put?
Ako hoćete da zajedno kršimo Poslovnik, možete.
Neću kršiti, javiću se ponovo.
Molila bih da se slušamo. Vreme vrlo pažljivo merim i kažem vreme koje je svakom narodnom poslaniku dato po Poslovniku. Vi ste citirali 45 sekundi i, zbog važnosti teme i broja članova, imali ste još 45 sekundi na raspolaganju. Četiri minuta i 30 sekundi, dakle, minut i 30 sekundi više nego što je propisano Poslovnikom Narodne skupštine. Nijedan od članova koje ste citirali nije povređen. Članove koji uređuju sazivanje po hitnom postupku, obrazloženje za to čuli smo pri otvaranju sednice i ono je napravljeno u skladu s Poslovnikom. Član 147, koji podrazumeva obavezu izjašnjavanja odbora, odnosno predlagača, u primeni je, i to onako kako u Poslovniku piše. Predlagač zakona će se tokom rasprave izjasniti, u bilo kom trenutku do okončanja rasprave, a izveštaje nadležnih odbora dobićemo tokom rasprave, kao i u slučaju kada se radi o raspravi u načelu. Volja da se ističe povreda procedure, da jedinstveni pretres ne može da počne dok se pismenim putem ne izjasni predlagač, prosto, ne stoji. Mislim da je to svima nama jasno. Jedinstven pretres počinje kao što i svaki put počinje načelni pretres, bila objedinjena rasprava ili ne, i tada, tokom načelnog pretresa, dobijamo izveštaje nadležnih odbora o amandmanima, izveštaje predlagača i izveštaje Vlade, ako ona nije predlagač. Narodni poslanik Čedomir Jovanović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo predsedavajuća, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se u skladu sa članom 101. Naime, mislim da je potpuno jasno, gospođo Čomić, da se mi ne razumemo, ne vi i ja lično, ali mislim da se mi ne razumemo kao predstavnici, s jedne strane, jedne opozicione stranke koja je podnela amandmane kojima suštinski misli da doprinosi izglasavanju kvalitetnijeg Poslovnika o radu, kojim se uređuju naši odnosi, i vi, kao predstavnik vladajuće koalicije, koju tako nešto apsolutno ne interesuje. Sati su prošli u ovoj raspravi. Dalje učešće u nečemu ovakvom je, prvo, za nas lično ponižavajuće, a očigledno da je to postalo besmisleno. Naime, toliko puta do sada smo ukazali zbog čega je važno učiniti ovu raspravu razumnom i koliko su važni amandmani o kojima se, zapravo, niko još nije konačno izjasnio, da je svako dobronameran mogao tako nešto da razume. Pošto je nama jasno da vi vrlo dobro razumete o čemu govorimo, a očigledno je da u ovom trenutku vladajuću većinu ništa ne interesuje i ne obavezuje, čak ni sam Poslovnik koji pokušava da promeni kako bi rad bio efikasniji, mislim da nismo dužni više da vam pokazujemo na put kojim vladajuća koalicija treba da se kreće. Ako je to moguće, predlažem da ovog trenutka organizujete glasanje i izglasate svoj poslovnik, a da onda, u skladu s tim poslovnikom, zakažete novu sednicu, izađete sa svojim zakonskim predlozima i na takav način otpočnete rad u novim uslovima. Nije LDP odgovoran zbog toga što danas pišete poslovnik o radu, kao što ste pre pola godine pisali statut Vojvodine. Nije LDP odgovoran zbog toga što nemate danas sluha za nas, kao što niste imali sluha ni sami za sebe tokom rasprave o Zakonu o akcizama. Ako smo nešto dužni građanima ove zemlje, onda je to minimum razuma. U ovom trenutku nas taj razum obavezuje da vas pozovemo da momentalno organizujete glasanje o poslovniku, da izglasate poslovnik u kojem će samo šef poslaničke grupe dva puta nedeljno, po pet minuta, imati pravo da govori u ime svojih poslanika, da pošaljete javnosti poruku da, kada na izborima glasaju, ne glasaju za svoje predstavnike, nego za šefove koji će govoriti u njihovo ime, jer oni nemaju pravo, da nam omogućite, čak, dva minuta da pišemo i obrazlažemo amandmane koji treba da poboljšaju zakone i na takav način konačno date definiciju političkog trenutka u kojem živimo, koji je loš, ne zato što mi tako nešto želimo, nego, pre svega, zbog toga što vi niste sposobni da ponudite nešto bolje. Nadam se da ovo niste shvatili lično, jer nemam ništa lično protiv vas.
Nikako, i sigurna sam da niko od vas 249 nema ništa lično protiv mene, no govorimo u okviru poslova za koje smo zaduženi. Narodni poslanik DušanMarićkaže da za sebe ne garantuje. Garantujem. Pretpostavljam da je retorički dat predlog da se ukine rasprava. To nije moguće ni po Poslovniku, a naravno da niko ovde to ne želi. Rasprava od pet časova, jedinstven pretres o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine, biće održana. Od nas svih zajedno zavisi kada će početi. Narodni poslanik Dragan Stevanović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo Čomić, javio sam se još dok je predsedavala gospođa Slavica Đukić-Dejanović. Naravno, ne stavljam to vama na teret, ali iskoristiću i vaše prisustvo i hteo bih da ukažem na povredu Poslovnika u članu 27, članu 104, pre svega, od strane vas koji predsedavate ovom skupštinom i, svakako, članu 147, koji reguliše sve ono što se odnosi na dnevni red današnje sednice. Mislim, kako je i prethodni govornik rekao, da je možda i dobro što se ova sednica danas odvija na način na koji se odvija. Mislim da nijedna sednica do sada, kako vi ''evrounijati'' volite da kažete, nije transparentnije pokazala gde su izvorišta i ishodišta svih problema što se tiče rada ovog parlamenta, svih onih problema koji se iz ovog parlamenta preslikavaju na izvršnu vlast i na sve ono što zavisi od rada ovog parlamenta. Mi smo danas ceo dan pokušali da ukažemo s ove govornice na proceduralne greške koje ste napravili i koje vi, kao predsedavajuća, nećete, kao ni predsednik Skupštine, da prihvatite i priznate. Ukazivali smo na povredu člana 147. s aspekta dužnosti i obaveze odbora da dostave svoja mišljenja. U jednom trenutku, predsednik Skupštine je zbog toga, uvažavajući te opaske, prekinula sednicu, u 12 časova i nešto. U 13 časova je sednica nastavljena, s konstatacijom: Administrativni odbor još zaseda, čekamo njegov izveštaj. Par minuta posle toga, predsednica Skupštine nam je rekla kako je predstavnik predlagača upoznat i može da da svoju uvodnu reč, odnosno može da da odgovore na sve što se od nje tražilo. Mi insistiramo da odbori koji su zasedali, ili koji zasedaju, dostave svoja mišljenja poslanicima, da oni mogu s tim da se upoznaju. Ovo što se radi, objektivno, nije dobro i mislim da i ovo što ste danas demonstrirali, svi koji predstavljate skupštinsku većinu, možda može da da konture i okvire zbog čega se novi poslovnik usvaja, kakve efekte on može da da, odnosno kakve će posledice biti i po parlamentarni život u Srbiji, posle njegovog usvajanja, i uopšte, politički život i atmosferu u Srbiji.
Nema povrede člana 27, ni člana 104. Sednica je zakazana u skladu s odgovarajućim članovima Poslovnika. Član 147. se primenjuje. Predstavnik predlagača će se, bilo kada u toku rasprave, izjasniti o prihvatanju nekog od predloženih amandmana. Svi predloženi amandmani su u proceduri, a Skupština može da vodi raspravu i bez pismeno dostavljenih izveštaja odbora. Narodni poslanik Srđan Spasojević želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, sve je ovde povređeno kada je u pitanju Poslovnik. Zakazivanjem ove sednice Narodne skupštine, potpuno se pridružujem konstataciji Vladana Batića, prekršen je član 161. Poslovnika, gde se jasno kaže kada se može sazvati sednica po hitnom postupku. Ono što je apsurdno, jeste da jedan deo toga hoćete da stavite i da se pozovete na član 161, a za onaj deo obaveznosti da se Zakonodavni odbor izjasni smatrate da nije potreban, da je dovoljan, možda, Administrativni odbor. Ako već tumačite da može da se zakaže ova sednica, onda morate da se pridržavate svih onih obavezujućih zahteva iz Poslovnika. Naravno, problem je što Zakonodavni odbor ne može da se skupi, ne može da napravi sednicu na kojoj bi se izjasnili o amandmanima koje su određene poslaničke grupe podnele. Moramo da znamo jednu činjenicu koja je, praktično, mnogim poslanicima koji su članovi Zakonodavnog odbora nepoznata, koju smo mi saznali u kuloarima Skupštine. Član sam Zakonodavnog odbora i, verujte, niko me nije obavestio da su određeni članovi Zakonodavnog odbora i Odbora za pravosuđe na putu u Španiji, na nekim susretima, od 9. do 16. februara. Dakle, neprihvatljivo je da član Zakonodavnog odbora ne zna za takav put. Postavljam pitanje predsedniku Narodne skupštine – ko je odredio da ti članovi odu na taj put, a verovatno se među njima nalaze i određeni članovi Zakonodavnog odbora, pa je to razlog zašto ne može Zakonodavni odbor da se zakaže? Naravno, vi ste mislili da se odvija ovako ova rasprava u načelu, da će biti ovakvih reakcija opozicije i da će se iza 16, pošto je 16. neradni dan, zbog praznika, izjasniti Zakonodavni odbor. To nije korektno. Pre svega, nije korektno da članovi Zakonodavnog odbora ne budu obavešteni o tome. Nemojte shvatiti da bih, kao član Zakonodavnog odbora, imao nameru da putujem u Barselonu i Madrid, ali je potpuno neprimereno da se, zbog amandmana koji su podneti, prikriva ova činjenica da ne možemo da sastavimo Zakonodavni odbor. Nekorektno je, nije u skladu bilo s kakvim lepim ponašanjem u Narodnoj skupštini. Potpuno je neverovatno. Postavljam pitanje i tražim odgovor od predsednika Narodne skupštine, ko je odredio i ko su članovi? Zašto ostali članovi Zakonodavnog odbora, među kojima sam i ja, nisu obavešteni o ovakvom putovanju? To je razlog zašto se Zakonodavni odbor ne sastaje. Još jedanput ponavljam, samo na osnovu priča iz kuloara, uopšte nisam obavešten o tome, pretpostavljam da su članovi Zakonodavnog odbora na putu i da nema kvoruma da se sastane Zakonodavni odbor.
Nema povreda člana 147. koji se tiče izveštaja. Izveštaj ćete dobiti u toku pretresa. Razlika je što nije u pitanju načelni pretres, objedinjena rasprava ili ne, nego jedinstveni pretres. Sva odsustva narodnih poslanika, eventualno, odsustva zbog putovanja, prolaze kroz Odbor za inostrane poslove i s odobrenjem predsednice Narodne skupštine. Putovanje o kom govorite je studijska poseta koju finansira Parlamentarna skupština Saveta Evrope. Trenutno ne mogu da vam kažem koji poslanici su u okviru te posete van zemlje, ali informaciju o tome možete dobiti od sekretara Narodne skupštine. Narodna poslanica Nataša Jovanović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, povređeni su čl. 77. i 78. Poslovnika. Naime, moram zbog građana Srbije, koji možda tek sada počinju da prate prenos sednice, da se vratim na početak rada današnjeg dana. Čedomir Jovanović, predsednik LDP-a, izašao je s predlogom, a kasnije i svi šefovi poslaničkih grupa, i gospodin Dragan Todorović, i pojedinačno poslanici SRS-a, DSS-a i LDP-a, da se prekine zasedanje dok se ne završi sednica Administrativnog odbora, koja je zakazana danas. Najpre, protestujem i mislim da je povređen Poslovnik, zato što je sednica zakazana za danas u 9.30 časova, a ne juče, u ponedeljak, kada smo imali slobodan dan. Doduše, nismo mogli da znamo da će Nataša Vučković, Željko Ivanji i ostali poslanici vladajućih koalicija, u pet do deset, ili u minut do deset, da podnesu sedam amandmana na osam članova ove izmene i dopune odluke o Poslovniku, odnosno najnovije restriktivne mere. Kada se to već desilo, postavilo se pitanje, zašto taj odbor, koji je gospodin Konstantinović, u skladu s Poslovnikom, sazvao, nije završen u skladu s Poslovnikom. Naime, ne znajući za tu novu, smišljenu igru Nade Kolundžije, Nenada Konstantinovića i ostalih iz grupacije ZES, gospođa Slavica Đukić-Dejanović je, negde oko 11.50 časova, rekla da treba da se nastavi započeta sednica Administrativnog odbora na kojoj je prva tačka Predlog odluke o Poslovniku, ne znajući da će Konstantinović da pribegne nečem drugom, da bi zamajavao javnost, a pre svega poslanike SRS-a, pre svega, građane Srbije, kojima se prekraja i krade izborna volja. Vi znate, gospođo Čomić, zna Nenad Konstantinović, zna Nada Kolundžija, da je tačka 9 sednice Administrativnog odbora koja je zakazana – aktiviranje ostavki za bivše poslanike SRS-a. Oni to prenebregavaju, pa čak idu korak dalje, da ulazimo u raspravu o amandmanima na podnetu odluku, a, između ostalog,jedan od amandmana je podnela izvesni građanin Budimirović, kojoj treba da se konstatuje da joj je prestao mandat u SRS-u, na osnovu ostavke koju je, u skladu s članom 102. stav 2. Ustava, svojom voljom potpisala, kao i svi ostali, naravno, dok sud, odnosno nadležni državni organi ne ustanove u toku postupka da je 18 ostalih ukradenih ostavki, mandata SRS-a, zapravo, ono što pripada nama. Gospođo Kolundžija, da se igramo mačke i miša nećemo. To vam sada otvoreno kažem. Šta ćete da radite u toku današnjeg dana, zaista ne znam, ali od vas tražim, kao predsednika Poslaničke grupe ZES, da izađete sada i da nam kažete, nama kao članovima ovog parlamenta i nama koji nismo članovi Administrativnog odbora, kada će biti nastavak sednice i kada ćemo moći da raspravljamo, odnosno kolege koje su članovi Administrativnog odbora, o tački 9, odnosno o podnetim dokumentima… (Predsedavajuća: Tri minuta i trideset sekundi.) … od strane Poslaničke grupe SRS-a? To je isto tražio gospodin Nenad Milić iz LDP-a, završavam, gospođo Čomić, jer, u protivnom, vi zamajavate javnost i igrate se parlamenta, a o tome koliko su i kako restriktivne ove mere i od koga su stigle, ne samo od Mantera, nego od izvesne gospode iz Saveta Evrope s kojima sam juče razgovarala, u mom kasnijem javljanju. Zamolila bih vas… (Predsedavajuća: Četiri minuta.) … gospođo Kolundžija, da izađete i da nam saopštite kada će biti sednica sa 9. tačkom na 34. započetoj sednici?
Nema povrede čl. 77. i 78, niti je sadržaj vašeg izlaganja obrazložio na bilo koji način povredu procedure sednice Administrativnog odbora, zakazane u skladu s procedurom. Dve pauze koje su date, prva pauza u toku današnjeg radnog dana data je na predlog jednog od predstavnika poslaničkih grupa da se produži vreme rasprave na 10 sati. Bez obzira na to što je u sali bilo više od 126 poslanika, to nije moglo biti registrovano ubacivanjem u elektronski sistem i to je jedini razlog zašto nakon te pauze nismo mogli ostvariti predlog, glasanjem, da rasprava o izmenama i dopunama Poslovnika traje 10 sati. Druga pauza je napravljena s namerom da se s predstavnicima poslaničkih grupa napravi dogovor o radu u toku današnjeg dana. Administrativni odbor je, koliko sam obaveštena od službe, završio rad i izveštaj će biti podeljen. Reč ima narodni poslanik Jovan Damjanović, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo predsedavajuća, javljam se po čl. 225. i 226. Govoriću o jednom drugom smeru, iz ljudskih, što kažu, obaveza prema svojoj populaciji, romskoj zajednici. Danas ste, gospodo narodni poslanici, pratili preko TV i štampanih medija da su izgorele barake 11 porodica ispod ''Gazele'', a da su, zahvaljujući Bogu i sreći, deca, žene i drugi dobro, nije bilo mrtvih, nije bilo tragedije. SRS je, unazad neko vreme, apelovao na institucije države da se reši problem romske zajednice, koji skoro 10 godina stoji tako, u mestu. Smatram da romska zajednica i mi Romi u ovoj državi pripadamo našoj demokratskoj državi Srbiji, da smo članovi ovog društva, a država ima obavezu da vodi brigu o svojim građanima i o socijalnim problemima i da čini ono što treba da čini. Obišao sam romsko naselje ispod ''Gazele''. Tragedija je velika. Ostalo je još tih paljevina. Na moje iznenađenje, dobijeno je 11 kontejnera. Ne bih govorio o ovih 11 kontejnera da oni nisu dobijeni još 2004. godine. Romska zajednica iz Zemuna i Centar za integraciju Roma u Nemačkoj imali su kontakte i tada je otputovala u Nemačku jedna delegacija. Primio ih je direktor "Karitasa", gospodin Štokman. Oni su se dogovorili da će nemački "Karitas" omogućiti 90 kontejnera za raseljena lica. Međutim, kontejneri su došli preko naših organizacija, državnih, nije moglo preko romskih, to je normalno. Do današnjeg dana, nisu se pojavili nigde. Da li je trebalo da se čeka toliko godina, da nešto izgori, da dođe do tragedije, da bi se ti kontejneri dodelili? Drugo, 250 kontejnera je dobijeno, takođe, iz Nemačke i do današnjeg dana se ne zna gde su. Od ovih 90, ne znamo gde je 79 kontejnera. Takođe bih zamolio da, ukoliko je to po proceduri, a apelujem i na gradsku službu Beograda, jer tamo ima preko 50 tona smeća, rekli su mi da tamo ima i zmija, žaba, guštera, pacova itd., a verujte ...
Narodni poslaniče, od koga zahtevate obaveštenje koje vam je potrebno za rad, a po čl. 225. i 226?
Javio sam se, gospođo Čomić, ne znam da li ste to čuli?
Narodni poslaniče, u trećem minutu, jer ste rekli da ste se javili po čl. 225. i 226, pa vas pitam od koga zahtevate obaveštenje koje vam je potrebno danas za rad, kao narodnom poslaniku?
Apelujem na Skupštinu grada Beograda i predsednika Đilasa. (Predsedavajuća: Tri minuta i 30 sekundi.) Završavam. Samo ću još nekoliko reči. Tražim obaveštenje, kao narodni poslanik, koliko je donacija došlo od 2000. godine do danas za romsku zajednicu? SRS i ja, kao predstavnik, postavio sam pitanje pre par meseci i do danas nisam dobio odgovor, pa tražim da konačno dobijem to rešenje. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Aleksandra Janković, ali nije prisutna u sali. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Čl. 27, 103. i 104. našeg poslovnika. Zbog prisutnih narodnih poslanika i javnosti, koja još ima prilike da prati šta se dešava u Narodnoj skupštini, moram da skrenem pažnju da ovde nemamo ni predstavnika predlagača ove odluke, niti, koliko vidim, podnosioce amandmana, da su na četiri do šest članova koji se menjaju u Poslovniku ti isti koji su sastavili Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika podneli sedam amandmana. Imajući u vidu neka moja ranija izlaganja, i tada je bila situacija da Vlada podnese predlog zakona, a onda podnosi amandmane, ili nagovara poslanike vlasti da podnesu amandmane, pa prihvata amandmane, pa oni postaju sastavni deo Predloga zakona. Mi sada imamo takvu istu situaciju. Imamo Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine, u međuvremenu je došlo sedam amandmana; predstavnik predlagača će da usvoji te amandmane, tako da ovi svi drugi koji su pisali amandmane, nisu ih pisali na taj tekst, nego na neki drugi tekst. Ovo je svojevrsna zloupotreba, pre svega, od strane od DS-a, kome nije stalo da se ide u Evropu, a imam i dokaz za to. Da vas samo podsetim, pre nekoliko dana je bila velika galama – kako to, Zoran Krasić, zamenik šefa delegacije pri Parlamentarnoj skupštini NATO-a, pa su onda napisali – lažnjak, pa ovo, pa ono, svašta. Samo da vas podsetim, vaš Šutanovac reče pre dva dana da nema govora o ulasku Srbije u NATO. Što ga ne napadoste? Što ga niste razrešili odmah? Uništava vašu temeljnu politiku. Eto, vidite kakvi su. To javnost treba da zna. Ova tema danas je u funkciji da opet bude kriva Narodna skupština, naravno, radikali, ako, ne daj Bože,udari sneg, mi smo obrali bostan kao politička stranka, da se prikrije da je Vlada neka trula koalicija, da se prikrije i ovo što se priprema za Vojvodinu. Računate da smo zaboravili ono što ste uradili kada je u pitanju Kosovo i Metohija. Računate da će to da zaborave i građani, da će da zaborave i penzioneri ona obećanja i da će svi da zaborave ono sve, pošto će ovo da nadjača i da krene priča. Da se ne bi na delu sprovodila ova vrsta manipulacije, gospođo Čomić, od vas tražim da u danu za glasanje stavite moj predlog da je gospođa Nada Kolundžija, po nalogu nekih njenih prijatelja iz Instituta bezbednosti Američke ambasade, osmislila ovakvu sednicu, gde bi se javnost, na neki način, dezavuisala, tako što bi se svrstavala ovamo ili onamo, ko je u pravu, ko nije u pravu. Ono u šta smo sigurni, nikada DS nije u pravu i ko god je s njim bio u koaliciji, rasturili su koaliciju na štetu države. Molim vas da se u danu za glasanje ovaj moj predlog stavi, da je gospođa Nada Kolundžija izvršila tešku povredu Poslovnika i, da je neke pravde, sve ove troškove treba staviti njoj lično na teret.
Narodni poslaniče, uvidom u stenogram ćete videti da nijednom rečju, ni rečenicom, niste obrazložili u čemu je povreda procedure članova 103, 104. i 27. Ono što ste izgovarali, ja vas upozoravam da je to kršenje člana 104. i da ne postoji način da osporavate bilo kome da podnosi amandman, bez obzira na to kojoj poslaničkoj grupi pripadao i da podnošenje amandmana nije povreda procedure. Vaše izlaganje je na ivici zloupotrebe Poslovnika. Niste naveli ni koji je član Poslovnika povredila narodna poslanica Nada Kolundžija da bismo mogli o tome da se izjašnjavamo u danu za glasanje. Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, tema o kojoj bi danas trebalo da se raspravlja, a to su izmene Poslovnika Narodne skupštine, aktuelna je već nekoliko dana u svim medijima. Svi sebi daju za pravo, i oni koji mogu to da komentarišu i koji treba to da komentarišu, a, bogami, i oni koji nemaju nikakvih prava da upućuju takve komentare usuđivali su se da nam ovih dana drže predavanje. Rekla sam pre podne, ponoviću i sada, da se sve ovo dešava, cela ova sprdnja s Parlamentom, s parlamentarnom demokratijom, s Poslovnikom, zato što je američki ambasador Manter, koji ovde kroji kapu svima, koji, zapravo, upravlja našim sudbinama, rekao da je najveći problem Srbije nefunkcionisanje Parlamenta. Onda ste vi iz vladajuće koalicije, da se, ne daj bože, ne zamerite tata Manteru, brže-bolje sklepali ovih osam članova, toliko dobro da ste na svaki podneli po jedan amandman kad ste prespavali, ali trebalo je ispuniti obaveze prema onome ko je, očigledno, nezvanični gazda u ovoj državi. Onda jedan od šefova poslaničkih grupa, gospođa Nada Kolundžija, ona je bila najprisutnija u medijima ovih dana na temu Poslovnika, na najgrublji mogući način prekršila član 104, povredila dostojanstvo Narodne skupštine, vi, gospođo Čomić, član 27, ili gospođa Slavica Đukić-Dejanović od jutros, takođe, jer, po funkciji koju obavljate, morate da budete toliko obavešteni i trebalo je da reagujete i da gospođu Kolundžiju opomenete da i izvan ove govornice, pošto ovde, inače, nikad i ne govori, mora da vodi računa o dostojanstvu Narodne skupštine. Gospođa Kolundžija je rekla da od današnje sednice očekujeda bude burna, jer će neki pokušati da od toga naprave ''poslednji rat za svoja prava''. Dakle, gospođa Kolundžija je u ovoj rečenici priznala da se mi, narodni poslanici SRS-a i još neki iz opozicije, ali govorim u ime poslanika SRS-a, ovde borimo za svoja prava, ali da će to biti nekakav, kako reče, poslednji rat. Mi ne ratujemo, demokratski se borimo za ono što su nam građani Srbije dali, poslali su nas 78 srpskih radikala u ovaj parlament. Danas nas, zahvaljujući Manteru i Tadiću, ima manje, danas je zbog Mantera i Tadića prekinuta sednica Administrativnog odbora kada je trebalo da se konstatuje ostavka tri mandata bivših naših poslanika, ali sve je u Srbiji u funkciji diktatora Tadića i njegovog mentora Mantera i kakav god Poslovnik da donesete nećete nas sprečiti da svakodnevno građane Srbije o tome obaveštavamo. Izvinjavam se građanima Srbije što sam prekoračila vreme.
U ime građana Srbije, izvinjenje je prihvaćeno. Povrede procedure, koju ste, pozivajući se na čl. 27. i 104, izneli, nije bilo i nije moguće da se pozivate na povredu procedure Poslovnika koja se odnosni na tok sednice, a za javni nastup bilo koga od nas narodnih poslanika. Javni nastupi podložni su javnoj osudi, podložni su tužbama za klevetu, ili tužbama za krivično delo, ali ne mogu biti tema Poslovnika Narodne skupštine, jer se Poslovnik bavi procedurom za akta i za tok sednice u Narodnoj skupštini. Narodni poslanik Ivan Andrić nije prisutan. Narodni poslanik Petar Jojić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na čl. 225. i 226, s tim što tražim obaveštenje od Zakonodavnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije i autentično tumačenje člana 161. i člana 162, u vezi s čl. 160. i 147. Poslovnika, da li je bilo moguće da se ovaj predlog po hitnom postupku uvrsti u dnevni red i da se o njemu raspravlja? Gospođo potpredsedniče, u poslednje vreme sam postavio više pitanja Vladi Republike Srbije i drugim njenim resorima, ali ne dobijamo odgovore. Ako i dobijemo odgovore, to su odgovori koje je nepotrebno davati, jer ne sadrže odgovor koji je tražen na određeno pitanje. Postavljao sam pitanje – kako će Vlada i nadležni državni organi da se obračunaju protiv uzurpatora državnog poljoprivrednog zemljišta, šta rade javni pravobranioci u opštinama? Tražim izveštaj od svih opština u Republici Srbiji i tražim ponovo, po deseti put, ne odustajem od toga, izveštaje i ugovore o izdavanju u zakup državnog poljoprivrednog zemljišta i anekse, tražim poravnanja koja su zaključena protivzakonito, protiv Zakona o državnom poljoprivrednom zemljištu i protivno Zakonu o obligacionim odnosima. Tražim da mi se dostavi izveštaj javnih pravobranilaca i Ministarstva poljoprivrede i drugih resora, o tome koji je status pašnjaka u Republici Srbiji, dakle, identifikaciju i katastar, jer su mnoga naselja u Srbiji oštećena, pošto su im uzurpatori oduzeli pašnjake, a oduzimaju i najkvalitetnije poljoprivredno zemljište od bivših poljoprivrednih kombinata. Mafijaši su ušli u posed, oru, seju, ubiraju plodove, a država i naši seljaci nemaju tu sreću, niti im je omogućeno da i oni, kao i drugi, mogu da koriste poljoprivredno zemljište pod određenim zakonskim uslovima. Dakle, ''agrarna mafija'' je najveća mafija i najviše štete državi se nanosi od strane agrarne, poljoprivredne mafije, koju podržavaju opštinske komisije koje, u ime Ministarstava za poljoprivredu, sačinjavaju ugovore i daju poljoprivredno zemljište u zakup, ne naplaćuju naknade. Pozivam javnog tužioca da protiv predsednika i članova tih komisija pokrene krivični postupak, jer su stotine i stotine miliona naneli štete državi, a, osim toga, uzurpatori su ušli u posed, ne izlaze iz poseda, ne zaključuju ugovore i ne plaćaju državi ništa. Dakle, da se spasi ova zemlja od lopova i mafijaša koji u agrarnoj poljoprivredi profitiraju na štetu građana i poreskih obveznika. Hvala vam.
Narodni poslaniče, upućujem vas na član 158. Poslovnika Narodne skupštine, morali bismo svi da znamo na koji način se dolazi do autentičnog tumačenja zakona. Dakle, u obavezi ste da podnesete pisani predlog i da obrazložite šta tražite. To ne može ovom upotrebom, ili zloupotrebom čl. 225. i 226. i upozoravam vas da, po prethodnim dogovorima, koristimo članove 225. i 226, prećutno, na načinna koji ih koristimo jer je to dogovor koji važi između predsedavajućeg i svakog od poslanika. Ukoliko poslanici žele da krše takav dogovor, neće biti davanja reči po čl. 225. i 226. Član 158. i autentično tumačenje zakona. Ovo vaše izlaganje smatram omalovažavanjem Narodne skupštine i nemojte da se ponovi drugi put. Narodni poslanik Miloš Aligrudić želi reč i dobija je na osnovu člana 100. stav 1.
Reklamirajući čl. 27, hteo bih da skrenem pažnju narodnim poslanicima da smo u međuvremenu dobili izveštaj Administrativnog odbora o tome koje amandmane, od onih koji su podneti na ovaj predlog, prihvata Odbor, a koje ne, što je moglo da izostane, na osnovu člana 163. Poslovnika Narodne skupštine, kada je reč o hitnom postupku, ali nikako nije mogla izostati obaveza iz čl. 147, da predlagač zakona, tj. ove odluke kaže koje amandmane prihvata a koje ne. Gospođa Kolundžija je mogla da se udostoji da dođe ovde i, kada je ovaj izveštaj Odbora podeljen, makar usmeno, kaže za ovom govornicom – slažem se s ovim mišljenjem Odbora i, kao predlagač, sve što je Odbor prihvatio i ja prihvatam, sve što Odbor odbije, i ja odbijam, da znamo o čemu je ovde reč. Vidite, pošto smo satima o ovome raspravljali, da li postoji ili ne postoji kršenje odredbe člana 147, koje je očigledno, u tom smislu da od predsedavajućih dobijemo odgovor da je danas noć, iako je očigledno dan i da se o tome natežemo satima, verovatno, s ciljem koji je neko u vladajućoj koaliciji smislio – da se baš na dan kada se raspravlja o izmenama Poslovnika, koje su ovde nametnute, stekne utisak opravdanosti tih izmena, tako što ćemo zaludno izlaziti za govornicu i izgovarati razne povrede Poslovnika, ukazujući, pre svega, na kršenje člana 147, na šta nam se odgovara da od toga nema ništa, i tako u nedogled. Ako je to utisak koji želite da se stekne, vi iz vladajuće koalicije, verujte da vam od ovog trenutka, pa nadalje, to zadovoljstvo nećemo priuštiti. Svesni smo da imate većinu. Većina se stiče na izborima, da bi se posao koji želite da napravite obavio. Nema načina da opozicija to spreči. Možemo sedam dana ovako da sedimo, osmog dana ćete završiti posao koji ste zamislili. Krenućete vi svojim putem, tamo gde demokratija ne stanuje, ali nema razloga da mi budemo saučesnici u vašim zlim namerama i da naše saučestvovanje, makar i nesvesno, bude obavljeno na takav način što ćemo na vaše provokacije odgovarati povredama Poslovnika. Zaista, ova rasprava o članu 147, gde mi tvrdimo da je dan kad sija sunce, a vi tvrdite da je istovremeno noć, nema nikakvog smisla. Od ovog trenutka, pa nadalje, mi iz DSS-a, u naše ime govorim, nećemo se javljati po Poslovniku, čak ni kada ga budete drastično kršili, jer većeg i drastičnijeg kršenja Poslovnika od ovoga što ste čitavo pre podne radili ne mogu ni da zamislim, sem ukoliko biste nekoga pozvali da nas ovde bije iz čista mira. Verovatno bismo se onda pobunili, a za ovo drugo – više nema nikakvog smisla, nema svrhe. Što se nas tiče, izvolite, počnite raspravu mimo člana 147. Poslovnika, krenite u raspravu, pretres u načelu i u pojedinostima, koji je jedinstven. Verovatno ćemo se javiti da kažemo šta mislimo o tom vašem glupom predlogu koji ste podneli, a onda vi dalje radite šta god znate i umete, jer način na koji ste počeli ovo da radite ne vodi ničemu dobrom za ovu državu i nema nikakvog smisla.
Narodni poslaniče, sadržajem svog izlaganja niste obrazložili povredu nijednog člana Poslovnika i zaista vas molim da, ako se pozivamo da je povređen neki od članova Poslovnika, obrazložimo tu povredu. Mislim da je rad svih poslanika, posebno poslanika opozicionih stranaka, dragocen za svaku skupštinu, pa i našu, i ne vidim razlog za ocene koje ste izneli u svom izlaganju. Narodna poslanica Aleksandra Janković želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Najpre da zahvalim predsedavajućoj, jer sam bila odsutna u trenutku kada ste me prozivali, ali i poslanici su ljudi, pa nekada fiziologija ima neku svoju logiku. Javljam se u skladu sa članovima, za koje verujem da će ostati, 225. i 226, da postavim par pitanja. Ono što me jako zanima je – da li smo se mi danas okupili da odigramo neku svojevrsnu partiju pokera, jer je sednica tako pripremljena da izgleda kao da ova strana, na kojoj uopšte nema poslanika, igra poker protiv ove naše opozicione strane, blefirajući nekakvim adutima navodne efikasnosti, poštovanja procedure, povratka poverenja u instituciju, koju su oni sami obesmislili? Da li vi stvarno mislite da su građani Srbije paceri i da li verujete da imate ful bilo gde, osim na svojim ličnim računima i džepovima? Vaš predizborni slogan glasio je – Evropa nema alternativu – i sve što ste radili, radili ste u ime dobre namere da Srbija uđe u EU. Kako stvari stoje, pre ćemo ući u Ginisovu knjigu rekorda, jer, ako ćemo do kraja godine usvojiti 200 zakona, to bi, otprilike, bilo – zakon dnevno, a činjenica je da nema ni toliko radnih dana, kako je već primetio šef Poslaničkog kluba NS-a. Međutim, kad car Bora kaže, njegova se ne preispituje. On nam je, takođe, objasnio da nismo bili dobri đaci, te nema više priče o onome što narodu život znači, već ćemo, po ugledu na školski sistem, moći preko predsednika odeljenske zajednice, da razrednu nešto važno pitamo čitavih pet minuta, svakog utorka i četvrtka. Što još niste predložili da nam, recimo, dođu roditelji na otvorena vrata? Da vam se možda ne dogodi da, ipak, dođe narod i pita – zašto nema para, zašto nema države, zašto ne može da plati struju, ako je platio komunalije, a posebno zašto struju i pretplatu mora da plaća za onih "48 sati svadba" i ostale edukativne sadržaje ovog tzv. javnog servisa evropske Srbije, kao da postoji američka ili azijska Srbija? Ili se Boža prevario kada je obećao baš šengen za EU, jer nije shvatio da mu je neko, zapravo, ponudio white card za Ginisa, ili se Tadić setio marksističke filozofije u kojoj je vaspitan, pa nam demonstrira na delu princip prelaska kvantiteta u kvalitet – 200 zakona. Kakav kvalitet! Sve to još nije svejedno, pa je jedna pravna gromada, član monitoring komiteta Parlamentarne skupštine Saveta Evrope, Andreas Gros, ocenio da je potrebno poboljšati Poslovnik Skupštine Srbije, budući da sadašnji ne omogućava Parlamentu da ostvari svoju ulogu. Gros je rekao da misija Parlamentarne skupštine Saveta Evrope boravi u Srbiji u okviru procedure monitoringa, kako bi dopunili izveštaj o stanju demokratije i ljudskih prava u Srbiji, koji je trebalo da bude na dnevnom redu zasedanja u Strazburu prošlog septembra, ali je odložen za april. ''Mislim da, ono što smo već naveli u raspravi o izveštaju, izborni sistem i Poslovnik Parlamenta ne omogućavaju Parlamentu da ispuni svoju dužnost, da služi demokratiji u Srbiji. To je razlog zašto smo se u dopunjenoj verziji izveštaja umnogome fokusirali na potrebu da se poboljša Poslovnik, tako da manjina ima svoj glas... (Predsedavajuća: Tri minuta i 30 sekundi.) ... ali i da manjina ne može da blokira većinu, da donosi odluke potrebne zemlji i da napreduje ka demokratiji i Evropi.'' Ovo samo u zemlji Srbiji ima, da Vladu formiraju neke strane države, neki domaći tajkuni, da nam predsednik Srbije, istovremeno, bude i premijer i član svih mogućih saveta, da ima i carska ovlašćenja. Uz sve to, možda bi trebalo zaista ukinuti ovu skupštinu... (Predsedavajuća: Četiri minuta.) ... i ostaviti par ovih bivših "otporaša", koji jako dobro znaju engleski, da prepišu te engleske zakone, pa bar da znamo ko im zaista gospodari.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Petar Jojić je u prethodnom izlaganju izneo jedan podatak, da su se u Engleskom parlamentu parlamentarci pre 300 godina izborili protiv diktature kralja i ostvarili elementarna parlamentarna prava i da je parlamentarizam u Engleskoj od tog trenutka do danas napredovao. Naravno, to je u Engleskoj. Ovde se malo drugačije stvari dešavaju. Kod nas diktatura kralja jača, za razliku od Parlamenta Engleske. Reklamiram grubu povredu člana 147. i, radi građana Srbije i vas, gospodo narodni poslanici, koji ćete da slušate, da pročitam – predlagač zakona, nadležni odbori i Vlada dužni su da, pre sednice Narodne skupštine, razmotre amandmane koji su podneti na predlog zakona i da Narodnu skupštinu obaveste za koje amandmane predlažu da ih Narodna skupština prihvati, a za koje da ih odbije. Dakle, Administrativni i Zakonodavni odbor i predlagač su morali, pre početka ove sednice, da razmotre amandmane, pošto vidimo da ima amandmana, nama su rekli da je jedinstven pretres, pa ne može, međutim, vidite da ima amandmana, i da onda kažu – ove amandmane usvajamo, ove amandmane odbacujemo, odbijamo itd. Dobili smo papir na kome piše da je ovih šest amandmana, koje su podneli oni koji su se potpisali na Predlogu odluke o izmeni Poslovnika, usvojeno, a ovih desetak amandmana koje su napisali poslanici opozicije nije usvojeno. Ovaj poslovnik, dame i gospodo, nije najgori i najrestriktivniji. Bilo je i gorih u istoriji. Setite se Ugande, Idi Amin Dada, Bokasa. Doduše, oni nisu imali ni parlament, čini mi se da se to tamo zvalo diktatura. Ako ovakav princip nastavi dalje da se primenjuje u ovom parlamentu, onda se pitam, dame i gospodo, što nam treba 141. član Poslovnika? Zašto ne bi mogla samo dva člana da budu – 1. kralj Boris je u pravu, a 2, ako kralj Boris nije u pravu, važi član 1, i sve bi bilo rešeno. Čudi me kako vam nije palo na pamet da stavite, recimo, i sva tri zelena dugmeta na ovu poslaničku jedinicu, pa glasaj kako hoćeš, uvek će tamo da izađe zeleno. Čini mi se, dame i gospodo, da Predlog odluke o izmeni i dopuni Poslovnika nije pisan u Parlamentu, nije pisan u nekoj poslaničkoj grupi, nego izgleda kao da su ga pisali u nekom institutu, i to kao da ga je pisao, recimo, Institut za bezbednost, sindikat Instituta za bezbednost. Čudi me što gospodin Mićunović, kao ''tata demokratije'', prihvata da se ovako grubo krši demokratija, ali dobro, gospodina Mićunovića i nema ... (Predsedavajuća: Vreme.) Završavam u jednoj rečenici. Dame i gospodo narodni poslanici, kada se ove izmene i dopune Poslovnika otvore, onda će rasprava o amandmanima da izgleda ovako – imam samo 30 sekundi da vam objasnim amandman koji sam podneo na član, gotovo. E, tako.
Narodni poslaniče, nema povrede člana 147. Molim vas da drugi put ne upoređujete akte Narodne skupštine s aktima koji su samo vama poznati, bez obzira na to da li dolaze iz sindikata, instituta bilo koje vrste, i da ne pokazujete omalovažavanje akata koji su u proceduri. To nije dozvoljeno članovima Poslovnika koji nas obavezuju na međusobno ophođenje i u onome što govorimo. Narodni poslanik dobacuje da nije govorio kao ponižavanje, što znači da tretirate Predlog poslovnika kao kvalitetan. Niste govorili o Ugandi, narodni poslaniče, nego ste govorili o sindikatu Instituta za bezbednost. Molila bih vas da svoja saznanja zadržite za sebe i ne upoređujete. Narodni poslanici dobacuju da oni nemaju sindikat. Ne ulazim u istinitost. Očigledno da narodni poslanik Momir Marković zna li oni imaju sindikat ili ne. Ja ne znam. Narodni poslanik Dušan Mašić želi reč i dobija je na osnovu člana 100. stav 1. Izvinite, narodni poslaniče, znam da je vaše prezime Marić, ali čitam mahinalno sa spiska.
Prihvatam izvinjenje. Dame i gospodo javljam se po članu 104. Poslovnika Narodne skupštine. Smatram da su članovi radnog tela koje je sačinilo ovaj predlog izmena Poslovnika i narodni poslanici koji su ovaj predlog dostavili u skupštinsku proceduru, pojedinim rešenjima, na najgrublji način povredili dostojanstvo Narodne skupštine, dostojanstvo svih narodnih poslanika, uključujući i sopstveno dostojanstvo. Osvrnuću se na rešenje koje se odnosi na dužinu trajanja diskusije. Zaista smatram da samo neko ko nije u dobrim odnosima sa zdravim razumom, neko ko ne želi dobro parlamentarnoj demokratiji u Srbiji, neko ko ne želi dobro ovoj skupštini, neko kome sopstvena glava služi samo za klimanje, a tuđa glava za mišljenje, može da predloži da narodni poslanik u Skupštini Srbije, u najvišem zakonodavnom telu, jedno zakonsko rešenje, jedan amandman obrazlaže najduže dva minuta. Šta neko može da kaže za dva minuta? Smatram da ne postoji niko ni u skupštinskoj manjini, ni u skupštinskoj većini ko može da izađe za ovu govornicu i utvrdi da je moguće za dva minuta objasniti, obrazložiti bilo šta, a kamoli neko razumno zakonsko rešenje. Podsećam građane Srbije da je trenutno važeći poslovnikdelo istih ljudi, istih stručnjaka koji predlažu sadašnje izmene. Oni su pre nekoliko godina tvrdili sledeće – da je neko minimalno vreme potrebno da bi neko odbranio svoj amandman 15 minuta. Sada ti isti ljudi kažu da je maksimalno vreme koje je potrebno za taj isti posao dva minuta. Kako je moguće takvo odstupanje? Takvo odstupanje ne može da se brani, obrazloži bilo kojim razumnim, stručnim razlozima. O čemu se ovde radi? Ovde se radi o nastojanju skupštinske većine da na svaki način ućutka opoziciju, da na svaki način spreči raspravu u Skupštini, da Skupštinu pretvori u glasačku mašineriju. Izvinjavam se poslanicima vladajuće većine zbog ovoga što ću reći, ali je činjenica da se oni, od konstituisanja ovog parlamenta, ponašaju kao glasačka mašinerija. Skupštinska većina, rukovodstvo DS, rukovodstvo Skupštine, očigledno nastoje da na isti način pasiviziraju skupštinsku manjinu, opoziciju, da i nas pretvore u skupštinsku glasačku mašineriju. To nećemo dozvoliti. Hvala vam.
Narodni poslaniče, nema povrede člana 104. Kada počne rasprava, odnosno jedinstven pretres, imaćete vreme koje je na raspolaganju vašoj poslaničkoj grupi da kvalifikujete i komentarišete predloge koji su u odluci o izmeni i dopuni Poslovnika Narodne skupštine. Sadržaj vašeg izlaganja nije obrazložio povredu procedure ni u jednom delu. Narodni poslanik Aleksandar Martinović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo šta kaže jedan od najvećih srpskih, ne samo pravnika, nego intelektualaca uopšte, i mislim da ove misli i te kako mogu da se primene i u našoj situaciji – država koja se uzdiže nad pojedincem kao jedna viša vlast ima mogućnosti da ga prinudi da uradi ono što ne bi hteo, stoga se o državi govori kao o organizovanoj prinudi, pa se postavlja pitanje – otkud državi pravo da se u svojim odnosima s pojedincima služi silom? Upotreba sile se dopušta samo izuzetno, po naročitom pravnom osnovu. Ako država nije u stanju da takav pravni osnov pokaže, njena prinuda nad pojedincem izgledaće nasilje, organizovana nepravda i, sledstveno, njeno pravo da postoji biće osporeno. Ovo je rekao Slobodan Jovanović, pre jednog veka, o tome da sila u odnosu s pojedincima može da se koristi samo ako za to postoji pravni osnov. Gospođo Čomić, i jutros sam ukazao na činjenicu da pokušavate da izmene Poslovnika Narodne skupštine usvojite na jedan hajdučki način, iz busije, iz zasede, na prevaru, i uopšte mi nije jasno da pored 129 narodnih poslanika, koje na papiru imate, to je apsolutna većina, ne možete da nađete dva čestita pravnika koji će vam nacrtati kako treba da izgleda tok sednice, pa da Poslovnik usvojite onako kako to postojeći poslovnik nalaže. Jutros sam vam ukazao na činjenicu da je predsednik Administrativnog odbora, gospodin Konstatinović, da li svesno ili nesvesno, hteo da obmane narodne poslanike i građane, pa je potpisao nešto što se zove izveštaj o radu Administrativnog odbora, u kome se kaže da je sednica održana i da je na sednici odlučeno tako i tako. Sednica je, gospođo Čomić, samo počela. Nije završena. Od 10 tačaka dnevnog reda, apsolvirana je samo jedna, načelna rasprava o izmenama Poslovnika. Sednica je počela sa više od 10 minuta zakašnjenja. Prekinuta je u pet do 10. Efektivno je trajala nekih 15 minuta i to je namerno urađeno da bi se sprečila rasprava o onome što je, u stvari, uzrok parlamentarne krize u Srbije, a to je krađa mandata. Tačka 9 tog dnevnog reda, završene 34. sednice, jeste razmatranje ostavke bivših narodnih poslanika SRS-a i onda je vladajuća koalicija došla do ingenioznog rešenja, da uopšte ne raspravlja o toj tački dnevnog reda, nego da kaže – eto, znate, počinje sednica Narodne skupštine u 10 časova. Prekinućemo rad sednice Administrativnog odbora.
Narodni poslaniče, molim vas navedite član Poslovnika koji je povređen.
Povređen je član 79, gospođo Čomić, Poslovnika o radu Narodne skupštine, zato što su narodni poslanici, a i građani koji prate ovaj prenos, obmanuti da je sednica održana. Sednica nije održana. Sednica je samo počela, i to tako što se, od 10 tačaka dnevnog reda, uspelo da se raspravi samo prva tačka dnevnog reda. O ostavkama bivših narodnih poslanika SRS-a se uopšte nije raspravljalo. Uzrok parlamentarne krize je krađa mandata. (Predsedavajuća: Tri minuta i 30 sekundi.) Završavam. Javiću se ponovo. Uopšte ne znam kako mislite da uvedete Narodnu skupštinu u jedno legalno stanje, ako nećete da sprečite političko nasilje koje je ovde promovisano još u septembru prošle godine. Samo još nešto, gospođo Čomić. Kralj Milan je bio daleko veći, odnosno opasniji neprijatelj radikala nego Boris Tadić, pa smo mi preživeli i kralja Milana... (Predsedavajuća: Četiri minuta.) ... pa smo preživeli i Josipa Broza, pa smo preživeli mnoge nasilnike i krvnike. Verujte mi, preživećemo i Borisa Tadića.
Nema povrede člana 79. Odbor je, u okviru tačke, obavio raspravu, doneo odluke i izveštajem obavestio Skupštinu, a tako svaki odbor radi kada su u pitanju tačke dnevnog reda u načelu i u pojedinostima, dakle, zakon. To je nešto u šta se možemo uveriti svi. Naravno, s obzirom na to da radimo u Skupštini dovoljno dugo. Ostalo vaše izlaganje nije prilog obrazloženju povrede procedure, niti ste mogli dobiti reč, pošto govorite o povredi procedure koja se, po vama, desila ne sada, kada želite da govorite o njoj, nego nekoliko sati ranije, odnosno, kako ste naveli, u 9.45, tako da nema povrede člana 79. Narodni poslanik Nikola Žutić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospodo poslanici, javljam se po Poslovniku, čl. 225. i 226. Pitanje upućujem ministru prosvete. Srpskoj nacionalnoj većini svoju volju često nameću pripadnici manjinskih grupa i antisrpskih nevladinih organizacija, naročito u oblasti nauke i kulture. Kadrovici stranih internacionala često su na istaknutim funkcijama pojedinih fakulteta, na privatnim fakultetima sumnjivih naučnih, ideoloških i političkih ciljeva. Drastičan je slučaj pojave privatnog univerziteta "Union", a naročito Pravnog fakulteta istog univerziteta, koji je osnovan 2001, pod imenom Fakultet za poslovno pravo. Registrovan je rešenjem Ministarstva prosvete i sporta, 1. novembra 2001. godine. Pravni fakultet "Uniona" ideološki i politički truje omladinu svojim nakaradnim antisrpskim i antidržavnim tumačenjem pravne i državne istorije srpskog naroda. Ovaj fakultet ostvaruje nekakvu eksperimentalnu koncepciju pravnih studija, koju je, kako ističu njihovi glasnogovornici, ''1998. godine, uobličilo nekoliko profesora u političkoj čistki sa državnog pravnog fakulteta u Beogradu''. Jedini dekan fakulteta bio je prof. dr Vladimir Vodinelić, rodom iz Hrvatske. On je jedan od profesora koji je odstranjen u tzv. čistki. Fakultet je 2005. godine pristupio Univerzitetu "Union" u Beogradu i promenio naziv u Pravni fakultet Univerziteta "Union". Osnovni zadatak fakulteta je da pripremi studente da postanu lideri i liderke u obavljanju pravnih poslova u državnim organima, da izgrađuju pravo i pravne institucije u državi, kako oni kažu. Završeni studenti će, dakle, biti supervizori i tumači novog eksperimentalnog prava EU. Oni će da evropeizuju tradicionalno srpsko pravo, koje svoje korene vuče iz vizantijskih vremena cara Justinijana. Lider eksperimentalnog Pravnog fakulteta "Union" je dekan Fakulteta, prof. dr Vesna Rakić-Vodinelić, supruga prvog dekana Vladimira Vodinelića. U svom govoru studentima brucošima, u oktobru 2007. godine, ona na jedan bestidan način omalovažava ne samo tradicionalni srpski Pravni fakultet, već i tradicionalizam i istorizam srpskog prava. Već u početku svog govora, ona se obara na termin "brucoš", koji je po njoj neakademski i primitivni naziv, koji potiče iz Vukovih narodnih pesama. Gospođa dekan je za aktuelniji naziv "Justinijani novi", odnosno "Novaci". Justinijanove pravne institucije, u svom govoru, gospođa Rakić brzo zaboravlja i ističe epohalni bolonjski proces učenja prava, koji nastupa u 11. veku i dominira do 16. veka. Današnji regresivni antinučni i antiprosvetni bolonjski model povezuje sa, za ono vreme, uzoritom bolonjskom pravnom školom. Gospodo poslanici, sada ističem ono porazno u govoru dekanice Rakić, a to je srozavanje srpskog prava na nivo primitivnog prava jedne siromašne zemlje. Prvo, ona ograničava pravnu tradiciju srpske države. Po njoj, "benevolentno je da se pravo izučava od 1841. godine, tj. osnivanja Liceja". (Predsedavajuća: 3.30 minuta.) Završavam. Na kraju, zaključuje da ozbiljno izučavanje prava kreće tek 1905. godine. Pošto nemam vremena, na kraju, pitam ministra prosvete: kako je moguće da ovakva antinacionalna pravna institucija legalno deluje u državi Srbiji, institucija koja uništava tradicionalnu srpsku pravnu nauku?
Molim vas da striktno poštujete proceduru prećutnog dogovora i pozivanja na članove 225. i 226. Narodni poslanik Zoran Krasić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo Čomić, malopre sam se obratio i vrlo precizno naveo odredbe Poslovnika za koje smatram da su povređene. Sada se pozivam na član 27, jer ste vi izvršili tu povredu. To nisam, navodno, obrazložio malopre i u vašem odgovoru niste rekli da će to ići na glasanje, pa predlažem da, istovremeno sa glasanjem o onome što sam tražio malopre, stavite na glasanje i ovo što pričam da ste sada izvršili povredu, odnosno malopre. Moram samo da vam skrenem pažnju da nisam rekao da oni koji su potpisali Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine nemaju pravo na to, nisam rekao da oni koji su podneli amandmane na Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine nemaju pravo na to, samo sam rekao da su oni zloupotrebili to pravo. Između kršenja prava i zloupotrebe prava, tanka je crta kao granica, jer su posledice iste. I u jednoj i u drugoj situaciji radi se nešto što je suprotno. Vi to verovatno niste ni u obavezi da shvatite. Vežbate vaše retoričke sposobnosti, vrtite te odredbe Poslovnika, gledate da ih protumačite kako je napisano, a pri tom gubite smisao za suštinu i sadržinu neke norme. Dakle, podsećam javnost, grupa ljudi koja je podnela Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine to je učinila na taj način što je zloupotrebila to pravo, pa je onda načinila drugu zloupotrebu, podnoseći amandmane na svoj predlog, i tako potpuno izmenila nešto, a onda nas ovde ubeđuju da se za dva minuta po poslaničkoj grupi može obrazložiti amandman koji se odnosi, recimo, na neki razdeo predloga zakona o budžetu, a tiče se nekoliko milijardi dinara. To je ta evolucija demokratije. Sećate se, nekada je bilo "kondomom protiv kordona", a sada smo došli u situaciju da za dva minuta nećete dobiti opomenu ukoliko kažete "živeo kralj Boris", "živela kraljica Nada Kolundžija", "živeo predsednik Narodne skupštine", "živeli potpredsednici Narodne skupštine", koji pomažu u takvom efikasnom radu, a mi tupkamo u mestu. Gde su vam ti evropski zakoni, gde vam je evropski poslovnik? Samo da vas podsetim da je pre dve godine bio ovde predstavnik Saveta Evrope, inače, radi u Parlamentarnoj skupštini EU, koji je razmatrao naš poslovnik o radu i nije našao neke značajnije nedostatke. Da nastavim u ovom lepom maniru. Skrećem vam pažnju, gospođo Čomić, da je nekada i Ustavni sud Republike Srbije razmatrao onaj poslovnik, onako evropski, kad ste ga vi radili, i utvrdio da su neke odredbe u suprotnosti i s onim ustavom, a siguran sam da će biti u suprotnosti i s ovim ustavom, te vas molim da ova moja dva predloga stavite na glasanje u danu za glasanje, a što se tiče vaše obaveze... (Predsedavajuća: 3.30 minuta.) ... izvinjavam se.
Narodni poslaniče, nema povrede člana 27. Objasnila sam i prethodni put, kada ste tražili reč da govorite o povredi Poslovnika, da ste kazali, a uvidom u stenogram možete se uveriti da govorim istinu, da je narodna poslanica Nada Kolundžija povredila Poslovnik. Takva rečenica ne može da bude upućena na glasanje, jer mora biti navedeno koji je član Poslovnika povređen. Dobili ste reč i sada i ponovo, u obrazlaganju da sam tada, citiram, glasanju o onom malopre, povredila član 27, niste naveli koji član Poslovnika je povredila narodna poslanica Nada Kolundžija. Ovom prigodom vas obaveštavam da to ne može da bude stavljeno na glasanje. Molim vas da, kada sledeći put budete tražili reč, samo navedete koji član Poslovnika je povredila poslanica Nada Kolundžija i biće stavljeno na glasanje, jer je to zajednička obaveza, i moja i vaša. Narodni poslanik Petar Jojić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Molim narodne poslanike da ne protestuju, pokazujući nestrpljivost. Spisak onih koji obaveštavaju sekretara ili mene da žele da govore o povredi Poslovnika je na uvid i sekretaru i koleginici potpredsednici. Molim vas za strpljenje da dođete na red. Izvinite, poslaniče, na čekanju i izvolite.
Gospođo potpredsedniče, nedavno sam postavio pitanje, sada ga ponavljam – tražim obaveštenje od predsednika Vlade Republike Srbije, da li će Vlada da stavi van snage kriminalni pravilnik o naknadama i nagradama stečajnih upravnika? Nisam dobio odgovor, a verujem da ćete se složiti sa mnom, u pitanju je stečajni upravnik Robnih kuća "Beograd", koji je, prema mojim saznanjima, uzeo na ime stečajnog postupka u ovim robnim kućama četiri miliona evra. Nikako da dobijem odgovor na to pitanje. Drugo, postavio sam pitanje, takođe, u koliko postupaka u stečajnom postupku učestvuje čuveni gospodin Stevan Moldovan iz Subotice i da li je tačno da je trebalo kod stečaja "Agroživa" u Pančevu da mu se isplati 650 hiljada evra? S obzirom na to da je ovaj pravilnik o osnovama i merilima za određivanje nagrade za rad i naknadu troškova stečajnih upravnika veoma štetan i kriminalan, jer se iz stečajne mase isplaćuje rad stečajnih upravnika, rad stečajnih upravnika mora da bude regulisan na drugi način – da mu se isplati dnevnica, a ne da mu se isplaćuju nezakoniti, pljačkaški procenti. Ovaj pravilnik, koji je donelo nadležno ministarstvo, potpisao je Mlađan Dinkić, ministar, i treba ga staviti van snage, jer je veoma štetan po one institucije, tj. preduzeća i firme gde se sprovodi stečaj. Postavljam pitanje Vladi Republike Srbije – da li će Vlada smanjiti ministarstva sa 25 na 20, uporedo s ostalim zemljama Evrope i van Evrope? Ako se uzme u obzir da je Nemačka u svojoj vladi osnovala 16 ministarstava, ovo je za Srbiju izuzetno glomazan aparat i, po meni, treba da se smanji, sa 25, na 12. Moje je pitanje i da li Vlada razmišlja o tome da se smanji broj agencija, fondova, direkcija i drugih organa, sa 111, na jedno bar 20 tih agencija, jer su one bespotrebne? One su štetne i troše sredstva poreskih obveznika. Još jedno obaveštenje tražim, da li je Državni revizor, DRI, dobio zgradu i prostorije i gde se nalaze te prostorije? Da li je posle usvajanja Poslovnika o radu Državne revizorske institucije izvršena popuna radnih mesta, tj. državnih revizora i ovlašćenih revizora? (Predsedavajuća: Tri minuta i 30 sekundi.) Nikako, gospođo potpredsednice, ne dobijamo ove odgovore, ne znam ni sam zašto. Ne mogu da objasnim zbog čega se stidi Vlada, ili Vlada nema vremena da odgovori na ovakva pitanja. Molim vas, prosledite ova moja pitanja, da konačno dobijemo valjani odgovor.
Reč ima narodni poslanik Milorad Krstin, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, javljam se na osnovu člana, ponavljam, prvo 226, onda 225. Naime, 14. januara 2009. godine, kao član Odbora za poljoprivredu, postavio sam u pismenoj formi pitanje Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, a ono bi ovako glasilo – koliko je bespovratnih sredstava dato iz Fonda za razvoj poljoprivrede u 2007. i 2008. godini, navesti subjekte, ime, prezime itd.? Sada vidite obaveštenje Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede. U prvom pasusu kaže – Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede nije davalo bespovratna sredstva preko Fonda za razvoj poljoprivrede, odnosno Fonda za podsticanje razvoja poljoprivredne proizvodnje u Republici. Drugi pasus – želimo da napomenemo da Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede daje bespovratna sredstva. Znači, u prvom pasusu nema tih bespovratnih sredstava u 2007. i 2008. godini. Ako ih stvarno nema, trebalo je navesti da nema nijednog ugovora, da niko nije dobio, a ne da se odmah, u drugom pasusu, ponavljam zbog građana i zbog registrovanih poljoprivrednih gazdinstava, kaže – želim da napomenem da Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede daje bespovratna sredstva, i objašnjava – isključivo po programu mera za svaku godinu, pojedinačnih uredbi itd. A brošura koju je napisao lično ministar dr Saša Dragin, zove se – Analiza poljoprivrede u 2008. godini, kaže da je dato 334 bespovratnih sredstava, od toga, 182 su nenamenski potrošena. Javiću se još po ovom članu, zato što sam dao u pisanoj formi i tražio od Ministarstva poljoprivrede odgovor. Prosto, sumnjam da je ovo ministar lično odgovorio, nego je njegova služba, u stvari, zamenici, savetnici, pomoćnici itd., dala ovako neprimerene odgovore, gde nema šanse da dobijemo podatke, počev od 2004, 2005, 2006, 2007. i 2008. godine, koji su to subjekti, lica, dobili i koja je to suma, koji su to brojevi ugovora itd. Prema tome, stvarno bih zamolio ministarstva da, kada poslanici ovog uvaženog doma postavljaju poslanička pitanja, vode računa da su to pitanja koja su postavili poslanici ...
Narodni poslaniče, da li ponavljate zahtev za obaveštenjem istom organu i organizaciji?
Zahtevam da ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede odgovori detaljno, da li je u 2004, 2005, 2006, 2007. i 2008. godini dobijeno bespovratnih sredstava, s obzirom na to da je u svojoj analizi, brošuri, rekao da je dato 334 nepovratno ... (Predsedavajuća: Tri minuta i 30 sekundi.) ... nije išlo namenski. Da se decidno stavi ime, prezime, okrug i koja je to suma. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dušan Marić, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo, javljam se po članu 104. Poslovnika i ponavljam svoj stav da je Predlogom koji se nalazi u skupštinskoj proceduri povređeno dostojanstvo Narodne skupštine. Najmanje što se očekuje od narodnog poslanika koji podnese amandman, jeste da izađe za ovu govornicu i da, zbog građana Srbije, taj amandman pročita, a nakon toga taj amandman obrazloži. Ukoliko ovi predlozi izmene Poslovnika budu usvojeni, narodni poslanici će biti onemogućeni da obrazlažu i da podnose amandmane. To ću sada pokazati na jednom praktičnom primeru. Molim vas da mi ne zaustavljate vreme. Pročitaću jedan amandman koji je podnet na predlog ove odluke i tvrdim da taj amandman nije moguće pročitati za dva minuta, a kamoli ga, što bi bilo normalno, obrazložiti. Počinjem da čitam: Predsednici Narodne skupštine Republike Srbije. Na osnovu čl. 145. i 160. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, podnosimo amandman na Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, koji glasi – član 2. menja se i glasi: posle člana 165. dodaje se nova glava VIII A, koja glasi: Poseban postupak za predlaganje i donošenje evropskih zakona. 1. Predlog sa oznakom ''SRB-EU''. Član 165a – Postupak predlaganja i donošenja zakona kojima se vrši harmonizacija pravnog poretka Republike Srbije s pravnim tekovinama EU obavlja se po posebnim pravilima predviđenim ovom glavom Poslovnika. Član 165b – Vlada dostavlja Odboru za praćenje procesa stabilizacije i pridruživanja (u daljem tekstu: Odbor), kvartalne, polugodišnje i godišnje planove predlaganja zakona, drugih akata i aktivnosti kojima se predlaže usklađivanje pravnog poretka s pravnim tekovinama EU (u daljem tekstu: predlog s oznakom SRB-EU). Vlada predlaže i okvirne termine održavanja posebnih sednica, na kojima se isključivo razmatraju predlozi zakona i drugih akata kojima se predlaže usklađivanje pravnog poretka sa pravnim tekovinama EU. Član 165v – Odbor daje svoje mišljenje i sugestije na dostavljeni plan i upućuje ih Vladi, predsedniku Narodne skupštine i narodnim poslanicima. Nakon razmatranja dostavljenih mišljenja i sugestija, Vlada dostavlja Odboru konačni plan predlaganja zakona, drugih akata i aktivnosti s oznakom SRB-EU. Odbor zaključkom usvaja plan predlaganja zakona i drugih akata s oznakom SRB-EU i objavljuje ga, preko Narodne skupštine, u "Službenom glasniku". Izvinjavam se, pošto mi je vreme isteklo, zamolio sam predsedavajuću da mi ne zaustavlja vreme, radi građana Srbije želim da kažem samo sledeće. Ovaj amandman na predloženu odluku podnela je odbornička grupa LDP-a i ja sam pročitao tek trećinu amandmana. Kažem, valjda bi bilo logično da se amandman pročita s ove govornice i da se nakon toga obrazloži. Kao što vidite, za to nema vremena. Hvala.
Narodni poslaniče, nema povrede člana 104. i niste u sadržaju svog izlaganja obrazložili povredu procedure. Način i stil kako će neko obrazlagati amandman ne može da se dovede u vezu sa članom 104. Rasprava o tome koliko i kako će trajati još nije počela, tako da ćete imati prilike da, kad počne rasprava i jedinstveni pretres o izmenama i dopunama Poslovnika, dokazujete da to nije dobro rešenje, ni dobar predlog. Ovo je na ivici zloupotrebe Poslovnika, jer nema povrede procedure. Molim vas da to ne radimo, ako već poštujemo prećutne dogovore o načinu primene sadašnjeg poslovnika. Narodna poslanica Vjerica Radeta želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, dosta smo u prepodnevnom delu sednice raspravljali o neophodnosti da Administrativni odbor zauzme stav, odnosno da podnese izveštaj o amandmanima koji su podneti, a pre toga mislim da je gospodin Dragan Todorović rekao da je predsednik Poslaničke grupe ZES, gospođa Nada Kolundžija, rekla da će poslanici, u nekom mediju je to objavljeno, moći da menjaju Poslovnik amandmanima. Evo, šta smo mi dobili. Dobili smo jednu grupu amandmana na svaki član Predloga o izmenama Poslovnika i ti amandmani su na Administrativnom odboru usvojeni. Kad bi slučajno Nada Kolundžija bila ovde, verovatno bi nas obavestila da i ona, kao ovlašćeni predstavnik, odnosno podnosilac, prihvata ove amandmane, ali dok je nema, to ne možemo da znamo. Šta je moj predlog? S obzirom na to da je usvojeno, odnosno prihvaćeno šest amandmana poslanika DS-a, a bilo je, recimo, i šest amandmana LDP-a i, interesantno, njihov nijedan nije prihvaćen, pokušala sam malopre, pomagao mi je i kolega Batić, da ove amandmane koji su prihvaćeni od strane Administrativnog odbora, a podneti od skupštinske većine, i onaj tekst Poslovnika, odnosno izmena, koji smo dobili, da napravim nešto o čemu bismo mogli sad da raspravljamo. Verujte, to nije moguće. Predlažem da Administrativni odbor, zajedno sa gospođom Nadom Kolundžijom, napravi prečišćen tekst, sada, novog predloga. Ako imamo, recimo, dva amandmana i oba su prihvaćena, kaže – u članu 2. na kraju stava 4. briše se tačka i dodaju se reči, da sad ne čitam reči, drugi, takođe, u članu 2. stav 4, na kraju teksta, tačka se zamenjuje zapetom i dodaju se reči..., ali neke druge reči, šta je sad ovde tekst tog člana 2. stav 4? Ako ima pravnika junaka da izađe da nam objasni kako sada glasi taj član 2. stav 4, onda, stvarno, svaka čast. Dakle, ovoliko neozbiljnosti i neodgovornosti samo da bi se udovoljilo nekome, zaista, nije u redu i neprihvatljivo je. Nemojte da okrećete priču na vašu vodenicu, nemojte da skrećete pažnju. Vidim, i novinarima ste davali izjave kako opet poslanici ovde, ne znam šta, zloupotrebljavaju. Mi samo pokušavamo da i narodnim poslanicima... Ne verujem da se neko od vas upuštao u ovo, a ja nameravam da večeras, posle ove sednice, napravim prečišćen tekst, pa ću sutra da vam čitam, da vidite na šta liči sad tek ovo čudo od predloga, koji niko živi neće moći da primeni, gospođo Čomić, čak ni vi, kao virtuoz u primeni Poslovnika.
Predlog, niti je u skladu s Poslovnikom, niti je moguć. Administrativni odbor se izjasnio o amandmanima. Nema načina ni prostora da se pravi bilo kakva vrsta prečišćenog teksta. Prisustvo predlagača u ovom trenutku toka sednice nije obavezno, jer rasprava u pretresu u pojedinostima ne teče. Rasprava koja teče je rasprava koja se koristi kapacitetom člana 100. stava 1. Poslovnika Narodne skupštine, da se poslanici javljaju da postoji povreda procedure. To nije rasprava jedinstvenog pretresa, pa ni podnosioci amandmana, ni predlagač zakona, ili predstavnica predlagača, u ovom slučaju, nema poslovničku obavezu da sluša u čemu se, po stavu poslanika koji traže reč na osnovu člana 100, sastoje povrede procedure, koje mogu, a ne moraju imati veze s predlogom akta. Ovaj vaš predlog je, složićemo se, nemoguć, jer za sada su to samo amandmani za koje Administrativni odbor smatra da mogu biti prihvaćeni i traži se volja predstavnice predlagača i, ako ta volja izostane, u danu za glasanje, traži se 126 glasova. Narodni poslanik Aleksandar Martinović nije tu. Prema tome, narodni poslanik Nikola Savić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po čl. 225. i 226. i postavljam poslaničko pitanje vama …
Narodni poslaniče, nekoliko puta sam upozorila da poslaničko pitanje ne možete postaviti tokom ove sednice. Zahvaljujem. Molim vas da se vratite na mesto. Narodni poslanici dobacuju da je … Narodni poslanik je izašao, dobio reč na osnovu člana 100. stav 1. i rekao da se poziva na čl. 225. i 226. i postavlja poslaničko pitanje. To ne može. Utvrdili smo da se međusobno prećutna upotreba i zloupotreba članova 225. i 226. mora poštovati s obe strane. Molim vas da se vratite na mesto. Narodni poslanici dobacuju da su mogle biti izricane kaznene mere. Kaznene mere su nepopularne u svakom parlamentu i ovo nije prekršaj takve vrste, te vas molim da mi na takav način ne pomažete u radu, dobacivanjem s mesta. Narodna poslanica Gordana Milosavljević-Paunović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 1001. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po Poslovniku, član 226, i tražim obaveštenje i objašnjenje od nadležnog ministra za sport i omladinu. Da li pomenuto ministarstvo ima nacionalnu strategiju za prevenciju maloletničke delikvencije, koja je od 2000. godine gorući problem u državi Srbiji? Svakodnevno smo svedoci da deca ubijaju i da decu ubijaju. Ovih dana, i u Novom Sadu i u Kragujevcu, desile su se dve tragedije, u jednoj je nastradao maloletnik, koji je ubijen od strane, takođe, maloletnika, u Kraljevu, a u Novom Sadu se nalazi u komi dečak koji je, takođe, nastradao od strane maloletnika. Srpska radikalna stranka ima odgovornost za budućnost Srbije. Uvek će se boriti da naša deca ne krenu stranputicom i za izazovima modernog društva, droga, alkohol, prostitucija, jer je u njenom programu zdrava porodica za zdravo odrastanje, uz razvijanje pozitivnih ambicija i visokih moralnih vrednosti kod dece i omladine. Najugroženija kategorija stanovništva u Srbiji su deca. Od oko dva miliona dece u Srbiji do 18 godina, gotovo trećina živi u siromaštvu. Ova deca nemaju ni pristojan krov nad glavom, a nedostaju im i osnovna egzistencijalna dobra. Svako deseto dete je neuhranjeno. Nebriga o deci i njihovim osnovnim razvojnim potrebama vodi samo ka jednom smeru, a to je potencijalna maloletnička delinkvencija. U vreme ekonomske krize i socijalne bede, ovaj problem će biti sve veći i sve teži. Kakva budućnost čeka Srbiju u kojoj je danas 500.000 gladne dece i omladine, koja raste bez adekvatnog moralnog podsticaja? Očigledno je da vladajuća struktura danas ne vodi dovoljno računa o deci na svim nivoima. Kada će već jednom Srbija da dobije nacionalnu strategiju za borbu protiv narkomanije? Narkomanija je jedan od najvećih faktora rizika u borbi protiv maloletničke delikvencije. Ako se borimo adekvatno protiv narkomanije, borićemo se i protiv maloletničke delikvencije. Molimo da se na ova pitanja daju adekvatna objašnjenja. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo Čomić, javnost je već upoznata, pozivam se na član 27. Siguran sam da ste prekršili tu odredbu Poslovnika Narodne skupštine i, ujedno, samo da vas obavestim da sam se i u mojim prethodnim javljanjima, takođe, pozvao na odgovarajuće povrede Poslovnika, a prvi put sam u obraćanju rekao da se radi o članovima 103. i 104. Poslovnika Narodne skupštine. Naravno, vi to niste mogli da prihvatite, niti ste želeli, ali videćete sve to u stenogramu, pošto nemam nameru da ponavljam. O tome ćete da dozvolite Narodnoj skupštini da glasa, kao što ćete dozvoliti da se i ova povreda, o kojoj sada imam nameru da pričam, iznese na glasanje pred poslanike Narodne skupštine. Ovde imamo dvostruki aršin. Ako amandman podnese neko iz opozicije, onda ljudi iz DS-a osporavaju pravo čoveku da podnese amandman, pa se kaže – kakvi su to amandmani "briše se"? Naravno da treba da se briše ovo sve. Kako ovo dovesti u nešto što bi bilo normalno? To je nemoguće. Kako bi neko saučestvovao u gašenju parlamentarizma u Srbiji i promociji ''ćut demokratije''? Ovde je dobro ako se ćuti. Verovatno ste dobili saglasnost i od NATO-a i od Amerikanaca, a ono što već nekoliko puta pokušavam, verovatno je potrebno napraviti istragu, da vidimo gde je napisan ovaj predlog odluke. Ovaj predlog odluke je napisan u Institutu bezbednosti. Zašto u Institutu bezbednosti? Zato što je tu centar, jezgro svih onih loših stvari koje se dešavaju Srbiji. Nama se ne dozvoljava da raspravljamo. Naravno, ljudi, gledajte Drugi kanal, pratite sednice Narodne skupštine, neki put vam se sviđa, neki put vam se ne sviđa, ali ovde čujete istinu; nema je u novinama, nema je u medijima, sve je požutelo. Vidite, žutica je uhvatila celu Srbiju. Gde god se okrenete, sve je žuto – žuta štampa, žuta stranka na vlasti. Naravno, starate se na taj način da ova sednica ni na šta ne liči, jer nema ni predlagača, nema ni podnosioca amandmana, otišli su u Institut na dodatne instrukcije. Uostalom, kada biste malo bili, što mladi kažu, "in" i slušali grupe "357" i ''Trula koalicija'', bilo bi vam mnogo jasnije. Mladi, slušajte njih, to je naša avangarda.
Narodni poslaniče, u prvom javljanju o povredi Poslovnika naveli ste na početku članove 27, 103. i 104, u drugom javljanju član 27. i sada – član 27; da to niste učinili, ne biste mogli dobiti reč. Moje objašnjenje u prvom i u drugom slučaju je bilo da u izlaganju niste dali obrazloženje za povredu procedure. I prvo i drugo javljanje, za ovo treće je izostalo, sadržavalo je rečenicu – uvidom u stenogram ćete videti, kao i – da se Narodna skupština izjasni o tome da je Nada Kolundžija prekršila Poslovnik. Samo sam zahtevala od vas dakažete koji član Poslovnika. I prvi i drugi, a nažalost, izostalo je i treći put, da kažete koji član Poslovnika. Glasaćemo o tome, to je naša zajednička obaveza u danu za glasanje. Prisustvo predlagača u ovom delu toka sednice, kao i prisustvo podnosilaca amandmana nigde nije propisano Poslovnikom, jer raspravu o pretresu u pojedinostima nismo započeli. Rasprava danas teče ceo dan zato što narodni poslanici imaju pravo da koriste član 100. i da govore o onome što smatraju da je povreda procedure. Narodni poslanik Milorad Krstin želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, javljam se, prvo, po članu 226, pa 225. Opet je reč o poslaničkom pitanju koje sam podneo 14. januara ... [[isključen mikrofon]]
Narodni poslaniče, ja sam upozorila narodnog poslanika Nikolu Savića, u tri prethodna slučaja upozorila sam sve poslanike, da o upotrebi i zloupotrebi čl. 225. i 226. postoji prećutni dogovor, koji će biti poštovan od strane predsedavajućeg dokle god ga poštuju narodni poslanici. Nemate više reč. Molim vas da se vratite na mesto. Po članu 225, u toku ove sednice ne možete postavljati poslanička pitanja. Narodni poslaniče, uvidom u stenogram možete da vidite da ste rekli – postavio sam poslanička pitanja. Vrlo pažljivo slušam svakog, jer mi je to obaveza, i direktnim uvidom u stenogram možete videti da ste rekli – poslaničko pitanje. Narodni poslanik dobacuje – ne. Sada ulazite u kršenje člana 104. i dajete osnov za primenu plana 106, o izricanju mera, te vas molim da se koncentrišete kad tražite da govorite o povredi Poslovnika i da, po dogovoru koji imamo, upotrebljavamo i zloupotrebljavamo čl. 225. i 226. Tokom današnjeg rada, mislim da sam bila vrlo jasna na koji način će taj međusobni dogovor biti na snazi. Onog trenutka kada jedna od strana krši taj dogovor, smatra se da ni ja nemam obavezu da ga poštujem. Narodni poslanik Petar Jojić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, nedavno sam postavio jedno poslaničko pitanje i tražio obaveštenje, pa se ponovo javljam, u smislu odredaba čl. 225. i 226, i tražim od Vlade Republike Srbije i nadležnog resornog ministarstva da dobijem obaveštenje – koju robu, prehrambenu, uvozi Srbija iz inostranstva, a da se ta roba proizvodi i u Republici Srbiji? Sledeće, tražim obaveštenje – kakav je status Šećerane u Kovinu, pošto je zatvorena, ne radi? Kakav je status državnog poljoprivrednog zemljišta u opštini Kovin, u naseljenim mestima Skoranovac, Pločica, Mramorak, Bavanište, Deliblato, Gaj, Dubovac, Šumarak, Beli Breg, Malo Bavanište? Kakav je status državnog poljoprivrednog zemljišta u opštinama Alibunar, Bela Crkva, Vršac, Opovo, Kovačica? Za Alibunar posebno, za naseljena mesta Alibunar, Karlovac, Seleuš, Vladimirovac, Lokve, Janošik, Nikolinci, Vekerle, Dobrica? Pošto dolazim iz Južnobanatskog okruga, dozvolite da postavim ova pitanja i zatražim obaveštenja, kada je u pitanju opština Kovačica, za naseljena mesta Kovačicu, Samoš, Uzdin, Padinu, Idvor, Debeljaču, Crepaju, Putnikovo. Sledeće – kada će Vlada Republike Srbije da spreči profitere i špeditere, špekulante koji uništavaju drumove kroz Vojvodinu, a ne plaćaju nikome putarinu? Naime, na hiljade špeditera i transportera koji prolaze kroz Srbiju špekulišu i isključuju se kod Kovina i Smedereva i prelaze na teritoriju severne srpske pokrajine, AP Vojvodina, a ne plaćaju nikome tu putarinu od Smedereva do izlaska državne granice prema Mađarskoj, Hrvatskoj i drugim državama ka severu i zapadne Evrope. Tu je stotine miliona dinara u pitanju, a niko ne plaća, jer špekulanti i profiteri beže i ne koriste ovu deonicu autoputa od ulaza iz Turske, Bugarske i drugih država, prema zapadu, i godinama razbijaju puteve u Vojvodini, a ne plaćaju nikome putarinu. Hoće li Vlada Republike Srbije doneti takvu odluku i naložiti da se taksa za prolazak preko Srbije i njenih puteva uplaćuje na ulazu u državu Republiku Srbiju, ili će se otvoriti naplatna rampa u Smederevu ili u Kovinu i na taj način izvršiti naplata od ovih špekulanata koji ne plaćaju, a uništavaju puteve u Republici Srbiji? Velika je to šteta, na prvi pogled. Mnogi ne znaju, ali oni koji žive u Vojvodini znaju, desetine hiljada tih transportera i šlepera prolazi preko teritorije Kovina, Pančeva, Zrenjanina, Kovačice, Opova, da ne nabrajam, kroz Vojvodinu, a da država štetuje. To je krivica nadležnog, resornog ministarstva i Carine, koja ne naplaćuje, već nagrađuje one koji ulaze na taj način i uništavaju puteve, a ne plaćaju ništa, dok štetu snose građani... (Predsednik: Vreme.) Bezbroj je saobraćajnih nezgoda koje izazivaju i niko ne reaguje. To pitanje sam postavio i prošle godine... (Predsednik: Četiri minuta i 30 sekundi.) Izvinjavam se i zahvaljujem. Postavio sam pitanja, ali odgovora nema. Tražim konkretno obaveštenje – da li će Vlada Republike Srbije da otvori naplatnu rampu kod Kovina, da na taj način osujeti profitere da izbegavaju plaćanje. Jedino Srbija to ne može da uradi, a sve druge zemlje to rade. Hvala vam.
Govorili ste pet minuta. Reč ima predstavnik predlagača, gospođa Nada Kolundžija. U svakom momentu, prednost ima predstavnik predlagača u odnosu na sve ostale, u skladu sa članom 93. stav 2.
Gospođo predsednice, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, u ime 128 narodnih poslanika, ovlašćena sam da obrazložim razloge i način na koji je predložena odluka o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Potreba da se ovaj poslovnik menja uočena je još u prethodnim sazivima i u prošlom sazivu ove skupštine formirana je radna grupa čiji je zadatak bio da napravi predlog novog poslovnika Skupštine Srbije i predlog zakona o Narodnoj skupštini. Mi smo u radu tih radnih tela učestvovali s punom željom da uradimo bar dve stvari. Prva je bila da ostvarimo što veći stepen saglasnosti. Nisam jedna od onih koji veruju da možemo da postignemo opštu saglasnost oko nekih stvari, nažalost, još uvek u ovom parlamentu, ne u situaciji u kojoj se trenutno nalazimo, ali verujem da je moguće postići veći stepen saglasnosti oko stvari koje se tiču Narodne skupštine, pravila procedure, pre svega, onoga što se definiše zakonom, a to je pozicija institucije Narodne skupštine. Ove dve radne grupe inovirane su i u ovom sazivu Parlamenta i na osnovu dosadašnjeg rada te dve radne grupe možemo da zaključimo nekoliko stvari. Prvo, neke poslaničke grupe nisu, čak, ni želele da učestvuju u radu tih radnih grupa, što dokazuje da one ne žele da učestvuju u stvaranju saglasnosti oko ovih pitanja. S druge strane, pokazalo se da pojedine poslaničke grupe, u odnosu na ista rešenja, imaju različit stav, u zavisnosti od toga da li su trenutno vladajuća većina ili opoziciona manjina. Pokazalo se da ne postoji konzistentan odnos prema rešenjima za koja može da se kaže da su razmotrena i iz jednog i iz drugog ugla, nešto što je za neke poslaničke grupe prihvatljivo. Istovremeno, očigledno je da rad ovih radnih grupa traje predugo. Možda je i potrebno toliko vremena kako bi se postigao što veći stepen saglasnosti. S druge strane, to ipak postavlja pitanje – za koje je to vreme moguće da ove radne grupe utvrde predlog o kojem bi bila postignuta saglasnost i koji bi mogao biti dostavljen Narodnoj skupštini? Praveći presek onoga što su radne grupe uradile i dokle su stigle, jasno je da će ovaj proces još trajati, jasno je da je u njega potrebno uložiti još mnogo više rada, mnogo više dobre volje i spremnosti da se ti akti donesu, jasno je, takođe, da je Poslovnik o radu Narodne skupštine, celinu Poslovnika, nemoguće donositi ukoliko se prethodno ne donese zakon o Narodnoj skupštini. Razvoj institucija i izgradnja institucija, prolazak tih institucija kroz određene faze, nužno nameću i potrebu preispitivanja pravila koja važe unutar tih institucija, potrebu traganja za rešenjima koja bi otklanjala, eventualne, prepreke u razvoju institucija, usavršavala ih i, na kraju krajeva, štitila integritet institucije. Zaista, verujem da svih 250 narodnih poslanika, bez obzira kako to razumemo, želi da štiti integritet Narodne skupštine. Pošli smo od potrebe da se rad ove skupštine učini racionalnijim i efikasnijim sa stanovišta utroška resursa, a to su i ljudski i vremenski resursi, polazeći od toga da je interes Srbije, bez obzira na to što se politički razlikujemo u ciljevima koje smo postavili, da usaglasi svoj pravni sistem i poredak s vrednostima i sistemom savremenih demokratskih evropskih zemalja. Mislim da se sporimo oko toga šta ko od nas vidi kao tu vrednost i kao najbolje rešenje, ali verujem da se ne sporimo oko toga da to jeste važno za Srbiju. Srbija je tranziciona zemlja, zemlja koja je najsporija u svojim reformama, zemlja koja je najmanje odmakla na svom putu ka, što se nas tiče, izuzetno važnom cilju, a to je evropska integracija Srbije. Srbija je zemlja koja kao da ne pokazuje sama dovoljno unutrašnje spremnosti da te ciljeve ostvaruje. Istovremeno, usaglašavanje pravnog poretka sa standardima EU znači i stvaranje pravnog okvira za ono što je za nas, za sve, verujem, potpuno nesporno, a to je priliv stranih investicija kao osnovne pretpostavke da ova zemlja može da se ekonomski razvija i da napreduje, na kraju, do onoga što jeste najvažnije za sve, a to je da se poboljša sigurnost i standard građana. Tako dolazimo do Parlamenta kao ključne tačke u ostvarivanju ovih ciljeva. Mogućnost da Parlament bude efikasan i da na najbolji mogući način raspravlja o zakonima i utiče na donošenje kvalitetnijih zakona, u rokovima koji, nažalost, zbog ogromnog vremena koje je izgubljeno, jesu kratki, jeste ono od čega smo pošli, tražeći uzroke sporosti i blokade Parlamenta, tražeći rešenja koja će omogućiti da on bude efikasniji, s jedne strane, a s druge strane, da se ne uskrati nijedno poslaničko pravo, posebno da se ne uskrati nijedno pravo opozicije. Zato smo pošli od toga da ovim izmenama i dopunama treba da otklonimo samo one probleme koji su uočeni u dosadašnjem radu ovog parlamenta, da probamo da definišemo one proceduralne stvari koje su bile mogućnost za zloupotrebe ili različito tumačenje od strane poslanika, ili su u nekim trenucima bile korišćene kao mogućnost da se u potpunosti blokira rad i da se, ispostavljanjem zahteva, zapravo, vodi jedan politički život koji, u suštini, nije odraz demokratskog društva. U svom predlogu smo se opredelili da menjamo član 100, za koji je izuzetno važno da bude jasno preciziran, jer on treba da omogući ostvarivanje osnovnog demokratskog principa, koji podrazumeva da je pitanje procedure važno pitanje ostvarivanja demokratije, ali, isto tako, ukoliko ta procedura nije jasno definisana, to je mogućnost da se, zloupotrebom i iskrivljivanjem onoga što je bila namera onoga koji je uspostavljao ta pravila, uloga Parlamenta dovede do potpunog apsurda i iskrivljivanja. Pošli smo od nekoliko osnovnih stvari koje smo hteli da postignemo ovim malim izmenama Poslovnika, za koje smatramo da su zaista nužne sada, kako bismo stvorili uslove da ovaj parlament normalno radi, da ostvaruje svoje osnovne funkcije. Pošli smo od toga da je, po Ustavu, Skupština zakonodavno telo, telo koje kontroliše rad Vlade, izvršne vlasti, i predstavničko telo. Onda smo pokušali da, izmenama koje smo pravili, ostavimopotpuni prostor za ostvarivanje u punoj meri svih ovih važnih uloga koje ovaj parlament ima, a da samo probamo da otklonimo ono što jeste zloupotreba prava i iskrivljavanje prava. U članu 100, svi ste videli kako izgleda ovaj akt, ne želim da čitam odredbe, ono što smo hteli jeste da jasno preciziramo šta jeste povreda procedure, a šta nije povreda procedure. Dakle, samo ono što jeste povreda procedure daje pravo narodnom poslaniku da u trenutku kada je povreda izvršena ima pravo da se javi i traži da se ta povreda otkloni. Istovremeno, ono što smo hteli da izmenimo jeste sadašnje rešenje u Poslovniku koji se tiče rasprave o amandmanima. Zaista, analizirajući sve poslovnike svih parlamenata, nigde nismo našli rešenje koje bi bilo makar slično ovom koje mi sada imamo u Poslovniku. Smisao rasprave u pojedinostima jeste u tome da poslanici imaju pravo da zakon koji je na dnevnom redu i o čijem predlogu se raspravlja popravljaju amandmanima. Logično je da o amandmanima, prvenstveno, pravo da raspravlja ima onaj ko je podneo amandman, ali smo pošli od toga da je važno da se omogući i drugim poslanicima da govore o amandmanima za koje smatraju da je važno da se nešto kaže, a nisu amandmani koje su oni podneli. Rešenje koje smo ovde ponudili jeste rešenje do kog je došla radna grupa za izradu Poslovnika u prošlom sazivu. Pokušali smo da napravimo kumulativno vreme za amandmane, tako što postoji ukupno vreme za raspravu o amandmanima, koje je isto kaovreme rasprave u načelu; postoji i posebno vreme za šefove, odnosno ovlašćene predstavnike poslaničkih grupa, i postoji posebno vreme za podnosioca amandmana. Upravo zbog toga, neke od predloga amandmana nismo prihvatili zato što smatramo da je rešenje koje smo ponudili više u duhu, da kažem, većeg prostora za opozicione poslanike, da u dovoljnom vremenu iskažu svoje stavove o zakonima i amandmanima koje su podneli. Ono što je, takođe, bio predmet naše intervencije, jeste da smo ovim predlogom utvrdili da jedanput mesečno Vlada obavezno sedi u Parlamentu i odgovara narodnim poslanicima. Bez obzira na to da li je redovno ili vanredno zasedanje, Vlada svakog četvrtka, poslednjeg u mesecu, dolazi u Parlament i odgovara narodnim poslanicima na sva pitanja za koja oni smatraju da su važna. U vanrednom zasedanju, ostavili smo mogućnost da predlagač dnevnog reda može u dnevnom redu da predvidi poslanička pitanja i izvan ovog vremene koje je predviđeno. Ono što je jedna od intervencija, jesu članovi 225. i 226. Mi smo ovde pokušali da definišemo, ne zalazeći uopšte u pravo narodnog poslanika da bude informisan, obavešten itd., šta to znači u odnosu na sam tok sednice i na samu raspravu koja se odvija po dnevnom redu. Mislim da tu, takođe, nismo ugrozili nijedno pravo, sem što smo otklonili jednu praksu koja je pogrešno tumačila odredbe članove Poslovnika na koje su se poslanici često pozivali. Sada bih, samo kratko, želela da obrazložim amandmane koji su podneti i, u ime predlagača, stav predlagača o amandmanima. Na član 1. amandman su podneli narodni poslanici LDP-a. Ovaj amandman se, u odnosu na predloženi tekst, razlikuje po tome što mi u svom tekstu predlažemo da narodni poslanik ne može da ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, na koju je već ukazano. Dakle, svojim predlogom, pokušavamo da kažemo da nije smisao ukazivanja na povredu procedure to što će se sto narodnih poslanika javiti i govoriti o istoj povredi Poslovnika, već je smisao ukazivanja na povredu procedure to što će narodni poslanik moći, odmah po učinjenoj povredi, da ukaže predsedniku ili predsedavajućem na povredu procedure. Istovremeno, amandman koji su podneli poslanici LDP-a, u odnosu na predlog koji smo mi podneli, briše deo gde mi kažemo da narodni poslanik ima pravo, posle objašnjenja predsedavajućeg ili predsednika Narodne skupštine, koji mu odgovara da li je povređen ili nije povređen Poslovnik, ukoliko mu odgovori da smatra da nije povređen Poslovnik, da izađe i da traži da se o tome, u danu za glasanje, Narodna skupština izjasni. Mislim da je rešenje koje smo mi dali, u odnosu na amandman, prihvatljivije i sadrži veća prava. Na član 1. stav 7. dodaje se novi stav, predložio je narodni poslanik dr Janko Veselinović. Ovaj amandman ima nameru da se, ukoliko narodni poslanik zloupotrebi svoje pravo da dobije reč preko reda, na osnovu prava da reklamira povredu procedure, i ukoliko predsedavajući ili predsednik izrekne opomenu tom narodnom poslaniku, kao očigledan dokaz da je prekršio Poslovnik i zloupotrebio to pravo, to vreme koje je narodni poslanik iskoristio računa u ukupno vreme koje ta poslanička grupa ima na raspolaganju. Mi mislimo da ovo jeste racionalan amandman i da se može prihvatiti, zbog toga što na neki način obavezuje narodne poslanike da pitanja povrede procedure suštinski primenjuju, kako bismo vodili računa o tome da kroz povrede procedure ne donosimo odluke koje bi, samim tim, bile, da kažem, felerične, jer bismo kroz povređenu proceduru dolazili do odluka. Na član 1. stav 8, narodni poslanik Oto Kišmarton je podneo amandman, kojim traži da se u pisanom obliku obraća predsedniku za povredu Poslovnika, ili da se, odmah po otvaranju pretresa, javi za reč, ukoliko je, ne na sednici, već između sednica povređen Poslovnik. Mi smo to pitanje regulisali na jedan način koji je, čini nam se, bolji, jer smo rekli da, ukoliko je između dve sednice narodni poslanik došao do zaključka da je povređena neka procedura, on predsedniku Narodne skupštine pismeno upućuje svoje obrazloženje o tome gde je i kako povređena procedura, a predsednik Narodne skupštine je obavezan da na početku sednice odgovori narodnom poslaniku na to i, ukoliko narodni poslanik nije zadovoljan, ima pravo da traži da se Skupština o tome izjasni. Zato mislimo da je rešenje koje smo mi predložili bolje od rešenja koje je predloženo ovim amandmanom. Narodna poslanica Nataša Vučković je podnela amandman kojim se vrši pravno-jezička redakcija. Umesto: "iz prethodnog stava", zamenjuje se rečima: "iz stava 8.". Mislim da to treba prihvatiti i da to nije sporno. LDP je predložio amandmane koji se odnose na članove koji nisu predmet ove odluke. Nažalost, mi ove amandmane, iz tih razloga, ne možemo prihvatiti. Na član 1, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Ostojić i traži da se član 1. menja, predlažući da se pretres u pojedinostima ograniči na jedan dan. Dakle, njihov predlog je da se pretres u pojedinostima o zakonu koji je na dnevnom redu završava istekom tog radnog dana, a amandmani koji nisu stigli da budu razmatrani na sednici, prebacuju se na nadležni odbor i tamo se završava rasprava o njima. Mi mislimo da je ono što smo predložili neuporedivo više vremena daje poslanicima, jer je to pet sati plus 15 minuta po svakom šefu, odnosno ovlašćenom predstavniku, plus svakom podnosiocu amandmana po dva minuta. Ako nam već prigovaraju da je ovo što mi pokušavamo restriktivno, onda je ovaj amandman, po našem osećaju, restriktivniji i mislimo da je, u tom smislu, bolji predlog koji smo mi predložili. Za nas je prihvatljiv predlog narodnog poslanika Željka Ivanjija, koji, osim što jezički i pravno ispravlja tekst, govori o tome, u raspravi u pojedinostima, ukoliko se vodi objedinjeni pretres u načelu, takođe se vodi i u raspravi u pojedinostima. Smatramo da je to racionalizacija vremena, da ona ne uskraćuje pravo narodnim poslanicima da u raspravi učestvuju i da kažu sve ono što smatraju da je važno da se kaže. Narodni poslanici Đura Mučenski i Pavel Marčok podneli su amandman na član 2. stav 4, kojim regulišu da rasprava u pojedinostima, a odnosi se na raspravu koji imaju podnosioci amandmana, dakle, svaki podnosilac amandmana po dva minuta, da ukupno vreme tog dela rasprave traje 10 sati. Kada smo računali koliko je to amandmana, to je, po jednom aktu, više od 300 amandmana i mi smatramo da je to sasvim dovoljno vreme da se obrazlože svi amandmani koji se podnose na predloge zakona. Zato smatramo da ovaj amandman može biti prihvatljiv. Na član 2. stav 4, amandman je podneo narodni poslanik Saša Maksimović. On predlaže da rasprava za podnosioce amandmana bude pet minuta. Mislim da je dva minuta dovoljno, ali imamo još vremena da vidimo koje bi to vreme bilo, na neki način, optimalno. Zaista mislim da je, pored sveg onog vremena, dva minuta više nego dovoljno. Na član 2. stav 5, amandman je podnela narodna poslanica Jelena Budimirović. Ona traži da, ukoliko je jedan amandman zajedno podnelo više poslanika, pravo da obrazloži ovaj amandman u ime podnosioca ima samo jedan od potpisanih narodnih poslanika, i to u trajanju od pet minuta. Dakle, smisao ovog amandmana je, takođe, da se produži vreme podnosiocima amandmana. Narodni poslanici LDP-a su podneli čitav set članova zakona kojima se uvodi novo telo Skupštine Srbije, koje bi bilo zaduženo za usaglašavanje zakona s evropskim zakonodavstvom, odnosno s ispunjavanjem uslova na putu Srbije ka EU. Mi smo s predstavnicima LDP-a razgovarali i prilikom sačinjavanja ovog predloga izmena i dopuna Poslovnika. Ono što jeste problem, jeste što to suštinski menja i sadašnji poslovnik i što je ovo ideja za koju smatramo da je treba uvrstiti u rad radne grupe i naći način da bude inkorporirana u celovit Poslovnik, jer je, na način na koji je sada predloženo, to nemoguće. To suštinski menja način rada Skupštine, odnos prema Vladi i dotiče se mnogih članova koje sada niti smo mogli, niti imamo pravni osnov da obuhvatimo. U tom smislu, mi smo saglasni i mislimo da je potrebno naći najbolja moguća rešenja i način da sve ono što jesu zakoni koji su na našoj evropski mapi puta usvajamo u najkraćem mogućem roku. Zato mislim da je jako važno da radna grupa ima na umu ovo i da uzme u obzir ovaj predlog. Na član 4, amandmane su podneli narodni poslanici Čedomir Jovanović, Vesna Pešić i Nenad Milić. Njihov je zahtev da se poslanička pitanja Vladi postavljaju svake nedelje. Dakle, četiri puta mesečno, svake nedelje. Nisam sigurna da ovo možemo da uzmemo u obzir. Mi jesmo spremni da što češće Vlada dolazi i da odgovara na pitanja poslanika. Možda možemo da vidimo da li ovo može da se izmeni nekakvom tehničkom redakcijom i da to bude dva puta mesečno, pa da to na taj način rešimo. Dakle, jesmo zainteresovani i nama je jako važno da se u punoj meri ostvaruje predstavnička uloga Parlamenta, da Vlada dolazi pred parlamentarce i da odgovara na sva njihova pitanja, ali ostaje pitanje da li smo u mogućnosti da u ovom trenutku ovo ovako prihvatimo, ili treba da vidimo na koji način to da prilagodimo, pa da neku verziju toga prihvatimo. Amandman narodne poslanice Nataše Vučković na član 4. stav 2. jeste, zapravo, pravno-jezičko pojašnjenje i u tom smislu je nesporno i za nas je sasvim prihvatljivo. Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Čedomir Jovanović. On svojim amandmanom traži da svakog dana, pre početka sednice, narodni poslanici imaju pravo da postavljaju pitanja, da otvaraju neke teme. Svojim predlogom smo to definisali u dva dana. Suština ovog predloga je da se to radi svaki dan. Za sada nemam saglasnost svih predlagača da ovo prihvatimo. Mislim da možemo da vidimo da li postoji prostor za razgovore o tome. Na član 6, narodni poslanik Milan Knežević podneo je amandman. On traži da se briše stav 1. Moram reći da ne znam tačno šta to znači, jer on kaže da je u suprotnosti s predloženom izmenom člana 199, s obzirom na to da bi se poslanička pitanja i traženje obaveštenja mogli okarakterisati kao isto. Mislim da nema dileme da li su poslanička pitanja i prava poslanika da budu obavešteni isto. Mislim da smo to dovoljno jasno definisali i da nema potrebe da se to posebno definiše. Na član 6. st. 2, 3. i 4, narodna poslanica Nataša Vučković podnela je amandman kojim se definiše da predsednik, odnosno ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe može ostvariti svoja prava, a radi se o čl. 225. i 226, gde se izričito navodi da se to ne odnosi na sam tok sednice, ali da se to pitanje može ostvariti i na samoj sednici, u trajanju do pet minuta. Dakle, svakog jutra, u suštini, ima vremena i prostora da se postavi i neko pitanje, pokrene neka aktuelna tema, ili da se traži neka hitna sednica itd. Mislim da je to prihvatljivo. Na član 6. stav 3, amandman je podneo narodni poslanik Saša Maksimović. Radi se o tome da se ovde traži da se ovo usmeno obraćanje veže za utorak i četvrtak, samo za dva dana. Imamo jedno rešenje u tekstu amandmana koji je za nas prihvatljiv, takođe, do pet minuta. Pošto je amandman sveobuhvatan, mislim da je bolje da se prihvati amandman narodne poslanice Nataše Vučković. Želim da vam zahvalim na pažnji i verujem da, ako bismo druge stvari stavili po strani i razgovarali samo o ovome što je pred nama, ne bismo imali dilemu o tome da ništa što je postojalo kao pravo nije revidirano. Dakle, mi smo samo pokušali da ono što se pokazalo kao iščašena praksa u odnosu na Poslovnik popravimo. Pokušali smo samo, ako je moguće, ne da sprečimo raspravu o zakonima, već da sprečimo da rasprave o zakonima nema, a da sve drugo bude tema u ovoj skupštini. Hvala.
Zahvaljujem predstavnici predlagača, gospođi Nadi Kolundžiji. Gospodin Velimir Ilić, po Poslovniku? Izvolite.
Predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, čitav dan raspravljamo, pričamo, a sada smo čuli da želimo da opoziciji bude bolje. Ovde se iznosi, čuli smo šefovicu vladajuće koalicije, da će nama iz opozicije biti mnogo bolje s promenama Poslovnika. Mi ne tražimo da nam bude bolje. Mi tražimo da Srbiji bude bolje. Mi nismo ovde došli na izlet, pa da nam bude bolje, da se zabavimo i da danonoćno vodimo rasprave i menjamo nešto. Znate šta, gospodo iz vladajuće koalicije, voleo bih da saznam koja je ovo umna i pametna glava iz vaših redova smislila? Da je ovo dobro, smislio bi neko mnogo ranije, da može u Poslovniku da se promeni šta vam ne odgovara, izmenite, smanjite, skratite. Kako vas nije sramota da za amandman ponudite dva minuta? Izlazio je čovek ovde, neki amandman ne može da se pročita za dva minuta. Treba da objasnite jednu ozbiljnu stvar, značajnu za ovu državu, za dva minuta. Ne mogu da shvatim, to je nemoguće. Prema tome, vi hoćete i samo ponavljate – da bude bolje, evropska Srbija, evropska Srbija, evropski zakoni. Sada bih vam postavio jedno pitanje, da li jedan jedini evropski zakon čeka da uđe u Parlament, tj. ne može da dođe zato što mi nismo efikasni? Nijedan jedini vaš zakon, evropski, ne čeka u Parlamentu. Ne možete da se dogovorite ni vi među sobom, ni s vašom Evropom. Nema, nešto vam ne ide. Prema tome, nemojte zamajavati narod, građane Srbije, da, tobože, neki evropski, važni zakoni čekaju. Nijedan jedini ne čeka. Imate ekološke zakone predložene, a nisu iskompletirani i nisu prošli Vladu. Vi ne možete da se dogovorite. Zakon o akcizama cigareta vraćate nam ponovo u Parlament, zato što niste mogli da se dogovorite i usaglasite sami sa sobom. Imate Statut Vojvodine, ne znate kuda ćete i šta ćete s njim. Ako ga ne izglasate, pade vam Vlada, ako ga izglasate, izgubiste biračko telo. Vi sad ne znate kud ćete i šta ćete i ušli ste u jedno vrzino kolo. Čanak samo vreba i čeka. Ovi vaši prijatelji, svi vrebaju i čekaju, i vi ne znate kud ćete i šta ćete, jer neki i od vas neće da podrže taj zakon, jer je izuzetno loš. On je protivustavan, vi to vrlo dobro znate, i na Ustavnom sudu će da padne. Znači, vama sada odgovara, tobože, da se vadite na neku opstrukciju – ne možemo brzo u Evropu. Nije tačno, nijedan zakon nemate da ste doneli, da je ušao u proceduru Parlamenta. Sedite, dogovorite se, raščistite sa sobom šta hoćete, kud vodite ovu Srbiju. Odgovorite na neka pitanja. Vlada dolazi, kažete, u Parlament. Mi smo vam postavili prosto pitanje – ko je kupio dve milijarde evra deviznih rezervi koje ste prodali? Kome ste prodali? Čijom odlukom? Kako je kupljeno? Na koji način? Kako je određena cena? Gde su dinari? To je negde, gospodo, preko 150 do 160 milijardi dinara. Gde su te pare? Toliko košta autoput Horgoš-Požega, kompletno. (Predsednik: Vreme.) Ko vam je dao nalog da trošite te pare? Da li je to bilo u Parlamentu? Ko odlučuje o tome? Da li je Narodna banka Srbije podnela izveštaj o radu u ovom parlamentu? Nije, nikada. Prema tome, raščistite šta hoćete, da bismo mogli da razgovaramo ovde veoma ozbiljno i nemojte više zamajavati Srbiju. Vi sami sa sobom ne znate kud ćete i šta ćete. Ne možete jedan jedini zakon ovde da donesete. Zbog toga ne znate šta da radite. Najbolje vam je da raspišete izbore, jer nemate drugu varijantu. Doći ćete u situaciju da će vas narod terati motkama. Otiđite dostojanstveno, kao ljudi. (Predsednik: Vreme.) Sve ste upropastili, "Fiat", "Mercedes", "Folksvagen"... Ovaj u Kragujevcu pravi aerodrom sad. Neki dan gledam na televiziji, čovek pravi aerodrom za teške avione. Vi niste normalni. Vi mislite da smo mi ovde neka mala dečica... (Predsednik: Govorite duže od pet minuta.) Izvinjavam se, predsednice, mnogo je jača tema.
Reč ima gospođica Jovanović.
U trenutku sam se nasmejala, gospodine Iliću, ali je to zaista žalosno, naročito zbog činjenice što je desetine hiljada mojih sugrađana u Kragujevcu sada gladno, i njihova deca, a, nažalost, mnogi od njih su poverovali u obmanu Veroljuba Stevanovića i G17 dana 11. maja. Sada vide gde su. Međutim, ja se vama obraćam, gospođo Kolundžija. Gospođo predsedniče, reklamiram član 136. Poslovnika. Inače, to je omiljeni član gospodina Krasića, zato što nas je on, otprilike, naučio da uvek tražimo kada grešite, kada stvarate uslove da se neki akt nađe u skupštinskoj proceduri, pa tako i ova odluka, koja, gospođo Kolundžija, nije u saglasnosti s Ustavom Republike Srbije. Možda jeste s Ustavom neke druge zemlje, možda s ustavom zemlje iz koje je došao juče gospodin Andreas Gros, ili njegov kolega, jer je upravo on insistirao i potencirao, verovatno u razgovoru i s vama, gospođo Đukić-Dejanović, da se hitno promeni Poslovnik, što inače i stoji u izveštaju monitoring komiteta. Ne samo to, već da se menja Ustav naše zemlje, način izbora narodnih poslanika. Kao što vam je juče u razgovorima rekao, Ustav naše zemlje nije demokratski, a ja sam pokušala da argumentima dotičnog gospodina ubedim, pošto je on zadužen za praćenje primene svih propisa zemalja članica Saveta Evrope, da je najširim mogućim konsenzusom donet, da je bila i te kako velika javna rasprava, da je u visokom procentu potvrđen na referendumu od strane građana Srbije. Sad ste vi, gospođo Kolundžija, slušajući savete gospodina Grosa, stavili u skupštinsku proceduru ovu odluku, koja krši član 5. Ustava. Naime, član 5. Ustava, gospođo Kolundžija, kaže, a da se nadovežem na ono što ste malopre govorili, da mi, kao država Srbija, u delu koji govori o političkim strankama, imamo ulogu političkih stranaka u demokratskom oblikovanju političke volje građana, ako je volja građana demokratski oblikovana na izborima. Takođe je prekršen i član 99. Ustava, stav 1, odnosno 2. koji govori o kontroli zakonodavne vlasti nad izvršnom vlasti, jer je Skupština Srbije, odnosno zakonodavna vlast, jedino mesto gde može da deluje opozicija. Onda mi, molim vas, objasnite, gospođo Kolundžija, kako mislite da ovo opstane na Ustavnom sudu, kada vi anulirate prava svih narodnih poslanika u Skupštini, osim predsednika poslaničkih grupa? Ako vi kažete da, po izmenjenom članu Poslovnika, pitanja direktno postavljamo samo na sednici, pustite vi ovo dopisno, mi ne možemo, kao poslanici izabrani voljom građana, po članu Ustava, direktno da kontrolišemo, što je naš posao, Vladu Republike Srbije i da imamo kontrolnu funkciju nad izvršnom vlašću, ako postavljamo pitanje iz nadležnosti pojedinih organa, odnosno Vlade Republike Srbije pismenim putem i čekamo odgovor u roku od 15 dana. S druge strane, nemoguće je, gospođo Kolundžija, da kažete, vi time suspendujete volju građana i političke stranke, da ako neko od poslanika, recimo, iz vaše poslaničke grupe, ima primedbu u proceduri i kršenju Poslovnika, i to reklamira po članu 100, da to ne može da uradi srpski radikal. Mi ne da nismo isto, nego smo potpuno različiti. Za razliku od vas, očigledno je da smo mi radili na tome, počev od predsednika naše stranke dr Vojislava Šešelja, koji je bio prvi izabrani radikal u skupštinski saziv davne 1991. godine, do današnjeg dana, da širimo demokratske procese i da pokušamo da vas ubedimo da je uloga narodnih predstavnika, jer su građani deo svog suvereniteta preneli na nas, da ih štitimo, da koristimo mogućnost, govornicu, da iznosimo ono što oni od nas traže. Vi suspendujete i Ustav Republike Srbije, ali sve mi je jasno, jer je juče, onaj koji vama izdaje naloge, rekao da Ustav Srbije nije dobar. Hvala i izvinite, gospođo predsedniče, što sam prekoračila vreme, jer sam jednim delom citirala dva člana Ustava. Hvala.
Gospodin Gros u razgovoru sa mnom nije komentarisao Ustav, istine radi. Narodni poslanik Milan M. Nikolić ima reč.
Poštovani narodni poslanici, po čl. 225. i 226. tražim obaveštenje od Vlade i nadležnih ministarstava. Radi se o zabrinutosti mojih sugrađana proizvođača i prerađivača maline. Dolazim iz opštine Arilje. Svi znate da je ta opština mala, ali je široko poznata po proizvodnji maline, ne samo Arilje, nego i susedne opštine, Ivanjica, Požega, Kosjerić, Lučani, itd. Navešću vam nekoliko egzaktnih podataka. U prošloj godini, u 2008. godini, iz opštine Arilje, govorim samo o opštini Arilje, izvezeno je 12 miliona i 200 hiljada kilograma maline. To opštinu Arilje svrstava na prvo mesto po pitanju izvoza maline, odnosno učestvuje sa 8,5% u izvozu sa teritorije Srbije. Prošle godine je otkupljeno 15 miliona kilograma maline. Od izvoza je prošle godine priliv bio 32 miliona evra, a od toga je uvezeno 1%, delom za mašine i opremu koji služe za preradu maline. Na teritoriji opštine postoje 50-ak većih ili manjih hladnjača koje se bave otkupom, preradom i izvozom smrznutog voća. Tu je zaposleno negde oko 800 radnika. U toku kampanje, u opštini Arilje angažovano je 10.000 radnika. Uvažavajući svetsku krizu, kao i kako su prošli u ovoj godini izvoznici maline, izvozili su po cenama po kojoj su ih otkupljivali, proizvođači maline su zabrinuti i tražim obaveštenje od Vlade – šta namerava da preduzme da ne bismo došli u situaciju, a sada je vreme da to proizvođači znaju, da nam maline budu prosipane po ulicama? Hvala.
Gospodin Petar Jojić ima reč. Izvolite.
Gospođo predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani naseljenog mesta Ivanovo, opština Pančevo, tražim obaveštenje, u smislu odredaba čl. 225. i 226. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije, koji je status Poljoprivrednog preduzeća "Dunav" DOO Ivanovo? Naime, to preduzeće je privatizovano, prema saznanjima iz pisma koje sam dobio od građana Ivanova. To preduzeće ima blizu 400 ha poljoprivrednog zemljišta ...
Gospodine Jojiću, reklamirali ste Poslovnik i sada obrazlažete nešto što nije u vezi s dnevnim redom, niti povredom Poslovnika koja remeti rad Narodne skupštine u vezi sa tačkom dnevnog reda.
Molim vas, tražim obaveštenje. Da li ga mogu dobiti, u smislu odredaba čl. 225. i 226. Nisam izašao iz okvira teme i Poslovnika, upravo štitim i branim važeći poslovnik, pa vas molim da mi dozvolite da zatražim obaveštenje – koji je status ovog poljoprivrednog zemljišta i da li je tačno da je Cvijetić Danijela iz Beograda, prvo, kupila ovo zemljište i da li je tačno da je strani državljanin, iz Slovenije, Lavš Igor postao vlasnik ili nije? To je preduzeće ''Konsalting KB'' Beograd, Ulica čika Ljubina 20. Da vidimo da li je po zakonu mogao državno zemljište da kupi i uđe u posed strani državljanin. Ako jeste, tražim od nadležnog Ministarstva za poljoprivredu da me obavesti, jer građanin naseljenog mesta Ivanovo pitaju po kom osnovu je ovaj stranac mogao da kupi državno poljoprivredno zemljište i ko mu je omogućio da se pokrene odgovarajući postupak? Tražim obaveštenje, jer moramo da znamo, građani traže, gospođo predsedniče, i od vas i od mene odgovore na ovakva pitanja. Moram da vam kažem da građani na terenu izuzetno cene kada i vi učestvujete u ovim poslovima i odlučujete o ovim pitanjima, u interesu građana Republike Srbije. Uveren sam u to da i vi to želite. Mi, srpski radikali želimo da se u celoj Srbiji vrate pašnjaci i utrine selima, želimo da se državno zemljište vrati u državnu svojinu, a da se iz državnog zemljišta isteraju profiteri i kriminalci. Hvala vam.
Narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite. Pretpostavljam da ćete reklamirati Poslovnik, a u vezi sa tačkom dnevnog reda. Nisam mogla da dovedem u vezu priču o poljoprivredi, koja jeste važna, s tačkom dnevnog reda, izmene i dopune Poslovnika.
Hajde da probamo u vezi s tačkom dnevnog reda. Tražim obaveštenje u skladu s Poslovnikom, čl. 225. i 226, od predstavnika predlagača odluke o izmenama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije – zbog čega se krenulo, apsolutno, nepripremljeno s ovom sednicom, što na svojevrstan način predstavlja negaciju i Parlamenta i parlamentarizma? Ovom sednicom su obmanuti i poslanici opozicije i celokupna srpska javnost. Da bi se predlagač, na neki način, opravdao pred javnošću, pokušao je da kroz amandmane, koje je dopustio da se pišu, pokaže neku svoju demokratičnost. Međutim, ovde se zaboravlja da član Poslovnika prema kome se obavlja ova rasprava, prema kome se održava ova sednica, predviđa jedinstveni pretres, tako da amandmani koji su podneti od strane nekih opozicionih poslanika, u suštini, predstavljaju samo mrtvo slovo na papiru. Poslanici SRS-a se neće pomiriti i uvek će ukazivati na sve nepravilnosti i nezakonitosti koje radi ovaj parlament i oni koji mu predsedavaju, bez obzira na sve sankcije koje povremeno paušalno izričete poslanicima SRS-a. To nas neće uplašiti, mi ćemo javnosti uvek govoriti istinu, jer ova govornica je jedino mesto odakle se može čuti istina o onome što se zaista dešava u Srbiji. Gospođo predsedavajuća, dobronamerno želim da vam sugerišem da problem koji imamo, vezan za ovu sednicu, i ne samo za ovu sednicu, nije vaš lični problem i nije samo vaš lični problem, to je širi problem, i nema potrebe da sebe dovodite u neprijatnu situaciju, nego razmislite o tome da su za takve stvari krivi neki drugi i da su krivci na drugom mestu. Taj vrući krompir, koji je neko vama predao u ruke, prebacite, odnosno vratite ga tamo odakle je i došao i gledajte da se izvučete iz svega ovoga. Pošto je na dnevnom redu donošenje novog poslovnika, pošto će njime biti omogućeno da poslanici mogu govoriti samo dva minuta o amandmanima, evo, neću iskoristiti svojih tri minuta, nego ću završiti nešto ranije. Hvala.
Čitavu sekundu ste ranije završili. Gospodin Vladan Jeremić, narodni poslanik, ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, očigledno je da smo već izvestan period svedoci sinhronizovanog pokušaja režima da se Srbija, iz realnog, u potpunosti prevede u nekakav virtuelni okvir. Ovakve konstatacije se, čini mi se, najvernije oslikavaju u činjenici da se uporedo nastoji realizovati dva projekta – prvi je najava ukidanja televizijskih prenosa skupštinskih zasedanja, koji je, samo ću podsetiti, od strane aktuelne vladajuće većine svojevremeno označen kao najveća tekovina demokratije, odnosno parlamentarizma, i druga stvar je ono o čemu ćemo razgovarati u Skupštini, jer su predviđene izmene i dopune Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije. Ovom prilikom želim samo da ukažem na značaj pojedinih članova još uvek važećeg poslovnika. Shodno tome i shodno članu 226. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije, podsetiću da sam u dva navrata, u prethodnih mesec dana, zatražio odgovor od Vlade, odnosno od nadležnog Ministarstva ekonomije, vezan za pripremu predloga konkretnih ekonomskih mera kojima bi se zaustavio dramatičan pad životnog standarda građana. Jedina reakcija koja je usledila bilo je formiranje ekonomskog saveta. Međutim, jasno je da je ovo urađeno više pro forme, a da je delom novca koji je dobijen od nedavne prodaje NIS-a samo privremeno sprečen dalji pad dinara, odnosno talas poskupljenja. Da je ova konstatacija ispravna, najbolja potvrda je, nažalost, činjenica da se, pored istorijske preporuke iz Subotice o čuvanju radnih mesta, nastavlja otpuštanje radnika, kao što je najnoviji slučaj za njih 126 u mladenovačkom ''Progresu''. Ovom prilikom bih želeo da od Ministarstva ekonomije dobijem zvanično objašnjenje – koliko je zaposlenih lica u republičkoj Agenciji za privatizaciju, koliko je njih zaposleno po osnovu ugovora o radu i kolika su njihova mesečna primanja? Iniciran sam da postavim ovo pitanje, s obzirom na to da je pomenuta agencija pokušala da propust oko neobaveštavanja građana srpskih opština na području KiM-a, u vezi s upisom akcija u javnim preduzećima, sada svali na rukovodstva u lokalnim samoupravama na teritoriji južne srpske Pokrajine. Kakva god da bude sudbina tih akcija, postaje jasno kao dan kakva će biti, smatram da je ovo nedopustiv način da se još jednom pokaže nebriga i nezainteresovanost režima prema srpskom življu na KiM-u. Međutim, kako smo bili svedoci da se i misija Euleks predstavlja kao nešto što je dobro, onda ne treba da čudi ni ovaj primer koji sam sada izneo. Hvala.
Gospodin Miroslav Markićević ima reč. Izašao je, nije tu. Gospodin Milorad Buha. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije. Dobili smo informaciju da je ovaj predlog napravljen na temelju rada radne grupe o izradi, korekciji i inoviranju Poslovnika o radu, ali nismo dobili potpunu informaciju zašto je ova radna grupa napravila ovakav tekst, koji je sužen, koji nema ni sadržinu ni suštinu.
Gospodine Buha, javnosti radi i istine radi, 128 poslanika je napravilo ovaj tekst, a radna grupa i dalje radi svoj posao. Upravo je o tome gospođa Kolundžija govorila kada vam se obratila.
Dobili smo informaciju od predsednice Skupštine, od Nade Kolundžije, citiram: "Radna grupa je radila predugo. Ne smemo da dozvolimo da to traje u nedogled.". Misli se na grupu koja je radila na inoviranju Poslovnika o radu Narodne skupštine i zakona o Narodnoj skupštini. Radna grupa je morala podneti potpunu informaciju o tome šta je učinila. Koliko vremena treba da se inovira ovaj poslovnik? Šta je sa zakonom o Narodnoj skupštini? Godinama slušamo, očekujemo, radna grupa radi, usaglašava se. Nemamo zakon. Imamo ustavnu obavezu da ova skupština usvoji zakon o Narodnoj skupštini. Rok je prošao. Ko odgovora za to? Ko vas sprečava? Ako tvrdite da opozicija blokira Skupštinu i da ne može Skupština raditi, nemamo onaj željeni tempo, ko sprečava ovu radnu grupu? Šta je problem? Da li imamo uporedno pravo? Imamo. Prepišimo, donesimo ovde, pa ćemo amandmanima izvršiti korekciju. Radna grupa, to je i vaša obaveza, predsednice, mora podneti izveštaj o tome šta je učinila. To traje godinama. Da li je to toliko važan, složen zakon, da se ne može doći do konačnog teksta? Nije to u pitanju. Radna grupa ne radi, a vi koji ste predložili, pre svega, predsednik Skupštine, jer je to komisija predsednika Skupštine, snosi odgovornost za to što nemamo zakon o Skupštini. Zbog čega smo prekršili Ustav? Ko odgovara za to? Morate u javnosti da odgovarate. Predsednik Skupštine tu snosi najveću odgovornost. Zašto mi danas na vanrednom zasedanju razgovaramo o minornoj izmeni Poslovnika o radu, kada ste govorili, vi ispred pozicije, da će to biti temeljna, obuhvatna izmena Poslovnika o radu, koji će rešiti pitanje blokade Parlamenta koju čini opozicija? To pričate mesecima. Dobili smo Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika, sa šest materijalno-pravnih odredaba koje ne znače apsolutno ništa. Ono što ste mislili, niste učinili. Zašto ne odblokirate Skupštinu? Stalno tvrdite – blokirana je Skupština. Odblokirajte je. Imate 126 glasova, donesite taj poslovnik, zabranite rad, napravite ono što stalno govorite da ćete učiniti.
Radne grupe vrlo korektno rade svoj posao i rezultat tog rada biće izuzetno značajne promene, vezane za parlamentarnu demokratiju, a u cilju razvoja parlamentarne demokratije. U objašnjenju predstavnika predlagača današnjeg dnevnog reda, čuli ste sve razloge zbog kojih smo se opredelili, nas 128, da predložimo Skupštini da se izjasni, efikasnosti radi, pre svega, o promeni određenih odredaba postojećeg poslovnika, odnosno članova. Za reč se javio gospodin Miroslav Markićević.
Poštovana predsednice, kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije, pozivam se na član 226. i imam pitanje i za vas, gospođo predsednice, i za vladajuću koaliciju. Pitam se, kao i, verujem, većina građana Srbije koja gleda ovaj prenos – zbog čega je potreban ovaj današnji cirkus u Parlamentu? Šta znači pokušaj vladajuće koalicije da se, preko izmena i dopuna Poslovnika po kome radimo u ovoj skupštini, praktično, ukine, ili pokuša da se ukine demokratija u Skupštini Srbije? Gospođo Nado Kolundžija, verujem da vi s pažnjom slušate ovo što ja pričam. Skrenuću pažnju na nekoliko činjenica koje opterećuju politički i društveni život u Srbiji u poslednjih desetak dana, zbog kojih se radi ovo što se radi danas u Skupštini, a to je, prvo, pokušaj nametanja i stvaranja nove države u državi, odnosno Statut AP Vojvodine. Pošto se tu vladajuća koalicija, odnosno DS, u javnosti, demokratskoj, stručnoj, pravnoj, svakakvoj, međunarodnoj, poprilično ulupala, pošto su čestiti i pravi Srbi, kojih ima mnogo u DS-u u Vojvodini, digli glas i pošto je očigledno da od tog statuta, bar ovako kako je sad napisan, nema ništa, bila je potrebna današnja sednica da se skrene pažnja sa tog političkog poraza ostrašćenih autonomaša, takođe, u DS-u i nekim strankama iz Vojvodine. Drugo, činjenica je da neko hoće da zabrani poslanicima da pričaju o temama i problemima građana koji život znače. Činjenica je da neko pokušava da zabrani, ili da pokuša da zabrani poslanicima opozicije da podsećaju vladajuću koaliciju na predizborna obećanja građanima, na osnovu kojih su dobili glasove, a oni dobro znaju, možda i bolje od nas, jer, sigurno, većina građana lošije živi nego što žive narodni poslanici, kako ste ostvarili za ovih osam ili devet meseci svoja predizborna obećanja. Treće, pokušaj ukidanja TV prenosa. Ne treba da vas podsećam na reči pokojnog Zorana Đinđića. Ako bude potrebno, izaći ću ceo dan da citiram šta je on govorio o tom pokušaju ukidanja TV prenosa. Naravno, ulupali ste se kao i svaka vlast koja je dosad pokušala da ukine direktne TV prenose sednica Narodne skupštine i, tobože, tamo neka radna grupa, u kojoj nisu učestvovali poslanici opozicije, donela je da će se ovako raditi do 1. oktobra. Prenosićete vi, i kada mi budemo na vlasti, ovu skupštinu, dok god ima Skupštine i građana Srbije koji to žele da gledaju. Četvrto, ankete koje su preplavile medije i Srbiju ovih dana, a danas je izašla najnovija. Jedna institucija, koja ima skraćenicu SES – Savez ekonomista Srbije, našla je da je Beograd najjeftiniji grad u široj okolini, možda i na svetu, što znači da se u Beogradu najbolje živi. Doduše, na moje divno iznenađenje, a za pohvalu, jedina televizijska stanica sa nacionalnom frekvencijom, završavam vrlo brzo, gospođo predsednice, B92, napravila je anketu na ulicama grada Beograda. Pogledajte šta su građani rekli o tome što vi preko SES-a, tj. ZES-a pokušavate da nametnete javnom mnjenju, što je već poznat deo vašeg političkog marketinga. Na još nešto hoću da vam skrenem pažnju, svima vama iz vladajuće koalicije. Ukoliko ne bude, to nije moj stav, nisam dovoljno mudar da to izmislim, mudriji ljudi od nas su to uvideli, u Narodnoj skupštini, u narodnom parlamentu, u jednom dužem periodu,demokratskih rasprava, sviđale se nekome ili ne, onda se taj demokratski ventil za društvene probleme i napetosti u društvu izdvaja iz ovog visokog doma i širi na ulice. To smo već gledali. Hteli mi to ili ne, koji smo već ostareli kao narodni poslanici, verujte da ima mnogo osvešćenih ljudi, mladih, nacionalno svesnih, koji neke stvari neće dozvoliti. To nije moja želja, samo vam to preporučujem. Razmislite o tome. Ovo što vi sada radite, radio je režim Slobodana Miloševića. Razmislite o tome još jedanput, molim vas.
Reč ima Dobrislav Prelić.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se na osnovu člana 104, a ujedno se nadam da ću dobiti, može i odmah, odgovor i od vas, gospođo predsednice, i od Ministarstva za lokalnu samoupravu. Danas je najgrublje prekršeno dostojanstvo Narodne skupštine. Čuli ste od većine poslanika opozicije da je ovo, pre svega, sramno, da DS želi da za svu svoju nemoć prebaci odgovornost na opoziciju, da je opozicija za sve kriva. Oni su na vlasti, nemoćni da vladaju, da sprovedu svoja predizborna obećanja, i pokušavaju na sve moguće načine da spreče opoziciju da zastupa svoje stavove, da brani interese svojih birača, a jedino mesto gde SRS to može je ova govornica. Boris Tadić želi da bude poklopac na svakoj šerpi u Srbiji. Krenuo je da menja vlast u svim opštinama, gde je god mogao. Normalno, da nađe saradnika gde može da sruši srpske radikale s vlasti. Posle jako puno vremena, došla je na red i opština Odžaci. Ne samo da nije ispoštovana volja građana, već, želeći da prekrše volju građana u opštini Odžaci, idu toliko daleko da se služe lažnim obećanjima, kao što je to radio DS u kampanji. Ono što je interesantno za opštinu Odžaci, jeste da je kompletan vrh DS-a bio u Odžacima na izborima, počev od Dušana Petrovića, Božidara Đelića, Olivera Dulića, Bojana Pajtića. Šta je razlog što je SRS u opštini Odžaci dobila toliki broj glasova? Istina prema svojim biračima, obećanja zasnovana na realnim osnovama, a ne na lažima. Sada obećavaju građanima opštine Odžaci pet miliona evra do oktobra, ako SPS, sa PUPS-om, izađe iz koalicije sa SRS-om. Prosto neverovatno. Posebno PUPS, gospodin Čolaković to vrlo dobro zna, ima izuzetnu saradnju sa SRS-om. Apsolutno sve što smo mogli u našoj opštini, učinili smo za naše penzionere, tako ćemo raditi i dalje. Siguran sam da su izbori jedino što je merilo. Ovde se poslanici DS-a smeju što sam spominjao izbore u mesnoj zajednici. To su apsolutno legitimni izbori. Te izbore smo imali u četiri opštine. Od te četiri opštine, u Karavukovu smo dobili četiri mandata, u Bačkom Gračacu, od 11, devet, u Bačkom Brestovcu, od 11, devet, u Srpskom Miletiću, prošle nedelje, od 11, dobili smo 11. Pored svega toga, želite da prekršite volju građana opštine Odžaci. Bogami, gospodo, nećete u tome uspeti, a ima i jedna stara dobra poslovica – tvrd je orah voćka čudnovata, ne slomi ga, a zube polomi. Tako će vam se desiti i u Odžacima. Hvala.
To je bio citat iz ''Gorskog vijenca'' Petra Petrovića Njegoša. Gospodin Kragović ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se povodom čl. 225. i 226. i tražim objašnjenje od Vlade i Ministarstva za omladinu i sport. Naime, dobio sam protestno pismo od sportista iz sportskih klubova Kosovske Mitrovice: ''Poznato je da se u sportu uvek neko raduje, a neko tuguje. Nažalost, klubovi i sportisti iz Kosovske Mitrovice, i kada pobeđuju, nemaju s kim da podele to malo radosti koju sport može da priušti; ili igraju po drugim gradovima, ili igraju u praznim školskim salama, bez ijednog navijača, bez ijedne podrške, koja bi im mnogo značila, pogotovo u teškim vremenima kada je jedino bitno pitanje koje svima postavljamo – da li nas je neko prodao? Da li nas, svojom nebrigom, Vlada Republike Srbije polako prepušta šiptarskim institucijama i šiptarskim ligama? Zaključak je upravo te vlade da se u našem gradu izgradi sportska sala. Ona je danas, iako je započeta 2007. godine, nedovršena i više liči na zatvor, nego na nešto što bi ličilo na sportsku arenu. Ko je zida, ko je plaća, ko im je dao dozvolu, pitanja su na koja niko nema odgovor. Zato smo se odlučili na protest i nećemo više tolerisati ničiju nebrigu. Dana 3. februara 2009. godine, inicijativni odbor je održao sastanak sa svim klubovima i sportskim organizacijama u Kosovskoj Mitrovici i doneo sledeće zaključke: svi sportisti i klubovi koji svoje aktivnosti održavaju u sportskoj hali će istupiti iz daljeg takmičenja ukoliko se pomenuta hala ne završi do 1. 10. 2009. godine. Drugi zaključak je da će svi sportisti i klubovi koje svoje aktivnosti održavaju na fudbalskom stadionu istupiti iz daljeg takmičenja ukoliko pomenuti stadion ne počne sa izgradnjom do 1. jula 2009. godine. Dana 11. februara 2009. godine, svi sportisti grada Kosovske Mitrovice će u znak protesta, u terminu od 12 do 12.30 časova, blokirati ulaz u grad.'' Dobio sam potpise klubova, da nabrojim samo neke, Savez za sport i olimpijsko vaspitanje, predstavnik Lucija Stanišić, Košarkaški klub "Trepča", Bojan Jakšić, Šahovski klub "Trepča", Zoran Dragović, Karate klub "Trepča", Đorđe Dragović, Aero-klub "Trepča", Bojan Živković, Sportski savez Kosovska Mitrovica, Slavko Valdić, sve su to potpisi i overeni pečati, Odbojkaški klub "Kosovska Mitrovica", Nikola Radomirović, Džudo klub "Trepča", Kosovska Mitrovica, Vlašković Novica, Fudbalski klub "Trepča", Kosovska Mitrovica, Milosavljević Petar, Skijaški klub Kosovska Mitrovica, Ružica Božović, Fudbalski klub "Rudar", Kosovska Mitrovica, Dragan Nedeljković, Fudbalski klub "Partizan", Kosovska Mitrovica, Tomislav Vučković, Rukometni klub Kosovska Mitrovica, Dušan Biševac, Ženski košarkaški klub "Trepča" , Miljan Jakšić, Karate klub "Fudo kar", Milan Radičević. Sve su to zahtevi. Ovo su 22 kluba, ako imaju po pedesetak članova, shvatite da je to hiljadu mladih koji nemaju uslova za sportske aktivnosti. Zato još jedan apel Vladi i Ministarstvu za omladinu i sport da započetu halu najzad završe i da izgrade stadion, stvore uslove za decu u Kosovskoj Mitrovici. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Gospođo Đukić-Dejanović, pozivam se na član 27. našeg poslovnika i dobro je što postoji prenos, da se vidi kako se loše, i vi i vaša prethodnica, starate o vođenju ove sednice Narodne skupštine. Podsetio bih vas da je, pre nego što ste vi ušli, gospođa Čomić u prvoj rečenici prekinula poslanika koji je pravio uvod, pa je rekao – ja sam postavio pitanje, pa tražim objašnjenje. Ona mu nije dozvolila objašnjenje, nego ga je, maltene, oterala odavde. To je nešto što će da bude svakodnevna pojava u Narodnoj skupštini, iz jednog prostog razloga, što je potreban poslovnički okvir da se glasa iz Bodruma, da se glasa iz Soluna. U sledećoj etapi, moguće je da budu i telefonske sednice Parlamenta, kao kad postoje te telefonske sednice Vlade. Onda smo čuli ovde neke nebuloze od ljudi koji blage veze nemaju s materijom. Samo bih podsetio, pogledom mogu da vidim nekoliko poslanika koji su pre dve godine bili u Francuskoj, u parlamentarnoj delegaciji; posetili smo francusku Nacionalnu skupštinu i njihov senat. Kaže se ovako – kod njih proces donošenja zakona traje od šest do devet meseci, od kada predlog zakona uđe, pa dok izađe. Nema zakona na koji nije podneto 900 amandmana. Kada smo im rekli da mi u toku godine imamo 2.500 amandmana, oni su rekli – svaka čast, blago vama. Malopre ste čuli jedan prototip kumrovačke škole, koji se zasniva na logici – ako smo prodali NIS "Gaspromu", a "Gasprom" su Rusi, oni smatraju da je to SSSR, pa žele Parlament da urede kao što je u vreme Varšavskog pakta važila izreka za Bugarsku. U Bugarskoj je u to vreme najteža operacija bilo vađenje krajnika, jer nisu smeli da zinu. To žele da uvedu ovi iz ZES-a, da ZES napravi sve, da jednostavno zavlada ova vrsta žutice u Srbiji, da sve postane žuto, da se sve upropasti, kako bi prikrili i Vojvodinu, i KiM, i sve ovo drugo što se dešava. Koristim priliku da pozovem sve narodne poslanike da sutra i prekosutra, u 11 časova, budu ovde u sali, na sednici Odbora za finansije, gde ćemo raspravljati o vrlo krupnim temama – šta radi Vlada, šta radi Narodna banka, i da podsetim javnost, sve poslaničke grupe su dobile zvanično pismo da daju predlog kandidata za člana Saveta Narodne banke. Nijedna poslanička grupa nije dostavila predlog. Evo šta rade evrofanatici, jedna priča za javnost, druga priča za medije, treća priča ovde, peta tamo, šesta tamo. (Predsednik: Vreme.) Molim vas da u danu za glasanje stavite moj predlog vi, gospođa Čomić i svi koji ste se menjali tu, prekršili Poslovnik, opstruišete rad Narodne skupštine i ne dozvoljavate građanima da putuju u Evropu.
Danas smo vodile sednicu samo gospođa Čomić i ja, znači, nema više od nas dve. U redu, u danu za glasanje, poslanici će se izjasniti da li je bilo povrede Poslovnika. Reč ima narodni poslanik, gospodin Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, skrenuo sam pažnju gospođi Đukić-Dejanović da je ova sednica počela na protivpravan način. Dakle, 34. sednica Administrativnog odbora je samo počela, ali nije završena. Imam utisak da vi građane Srbije držite u pogrešnom uverenju da je ta sednica okončana, da je iscrpen dnevni red i da je nakon toga mogla da se otvori nova, 35. sednica Administrativnog odbora, na kojoj bi se raspravljalo o amandmanima na Predlog izmena i dopuna Poslovnika o radu Narodne skupštine, ali to, naprosto, nije tako. Ne možete vi, gospođo Đukić-Dejanović, ne mislim vi lično, nego vaša vladajuća koalicija, da samo na rečima budete Evropejci, morate to da pokažete i na delu. Ne vredi da govorite – mi smo za evropske standarde, mi smo za evropsku skupštinu, za evropski poslovnik, a radite sve suprotno od tih evropskih standarda. Ne možete, gospođo Đukić-Dejanović, da uvedete Narodnu skupštinu u legalne tokove dok ne otkrijete uzrok parlamentarne krize u Srbiji, od septembra 2008. godine, pa do danas. Danas je trebalo to pitanje da počne da se rešava. Na 34. sednici Administrativnog odbora, 9. tačka dnevnog reda trebalo je da bude razmatranje ostavki tri bivša narodna poslanika SRS-a. Vi ste vešto izbegli da o tome raspravljate, tako što je sednica Administrativnog odbora počela sa 10 minuta zakašnjenja, efektivno se radilo 15 minuta, u9.55 časova sednica je prekinuta. Kasnije je počela nova sednica Administrativnog odbora a da prethodna 34. sednica nije završena. Mi danas nismo dobili odgovor na pitanje da li su bivši narodni poslanici SRS-a i dalje članovi ovog parlamenta ili ne. Dok se to pitanje ne reši, gospođo Đukić-Dejanović, Skupština ne može da bude uvedena u neke normalne tokove funkcionisanja. Možete vi da donesete kakav hoćete Poslovnik, možete sto puta da kažete da ste za ulazak Srbije u EU, ali ta mantra neće vam pomoći da Skupština normalno funkcioniše. Dakle, mi samo tražimo da Skupština funkcioniše u skladu s Ustavom i zakonom. Možda se ja ne razumem dobro u evropsko zakonodavstvo, ali razumem se u ono što piše u Ustavu i zakonu. Dakle, vratite rad Narodne skupštine u ustavne i zakonske tokove, a nema vraćanja Skupštine u te tokove dok ne rešite pitanje mandata. Ovde se ne radi o mandatima kao mandatima, neće SRS-u u Skupštini Srbije biti mnogo bolje, ni lošije sa tri ili bez ta tri mandata. Ovde se radi o nečemu drugom, da li se u državi Srbiji legalizuje princip krađe ili ne. Ako ga legalizujete u Narodnoj skupštini, gospođo Đukić-Dejanović, garantujem vam da tu pošast kriminala nećete nigde više moći da zaustavite. Ako ovde legalizujete kriminal, kako onda mislite da zaustavite kriminal u javnim preduzećima, agencijama, ministarstvima, opštinama, gradovima, itd.? Ako je ovde dozvoljeno da se krade, ko nam garantuje da u svim ostalim državnim strukturama neće biti i gore nego što je u Narodnoj skupštini? Dakle, pre nego što pristupite raspravljanju izmena i dopuna Poslovnika, morate da zaustavite kriminal u Narodnoj skupštini. Sve dok je politički kriminal ovde prisutan, od nekog velikog boljitka u radu Narodne skupštine neće biti ništa.
Pošto smo od RTS-a obavešteni da će za koji sekund biti prekinut prenos, zbog prenosa fudbalske utakmice Srbija - Kipar, završićemo danas rad. Zamolila bih vas da sutra radimo po tački dnevnog reda, bez obzira na sva nezadovoljstva i iščekivanja koja pojedini poslanici imaju. U 10 časova nastavljamo rad.