Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Devetu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 105 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 94 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Momo Čolaković, Milan Korać, Dubravka Filipovski, dr Dijana Vukomanović, Vladeta Kostić, Miodrag Nikolić, Marjana Maraš, mr Dejan Radenković i dr Sulejman Ugljanin. Nastavljamo rad i prelazimo na zajednički jedinstveni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda po tačkama 2, 3, 4. i 5. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam pozvala da današnjoj sednici prisustvuje dr Rasim Ljajić, potpredsednik Vlade, ministar trgovine, turizma i telekomunikacija, dr Dušan Vujović, ministar finansija, Ivan Tasovac, ministar kulture i informisanja, dr Srđan Verbić, ministar prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, Asja Drača Muntean, pomoćnik ministra kulture i informisanja, prof. dr Zorana Lužanin, pomoćnik ministra prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, Branko Drčelić, direktor uprave za javni dug u Ministarstvu finansija i Ivana Magdić, pomoćnik direktora uprave za javni dug u Ministarstvu finansija. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički, jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka 2, 3, 4. i 5. dnevnog reda, pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 170. a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres: o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Projekat hitne sanacije od poplava) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji (Projekat – Prelazak sa analognog na digitalni signal) između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, Predlogu zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o zaštiti audiovizuelnog nasleđa i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji između Republike Srbije i Svete stolice u oblasti visokog obrazovanja. Da li žele reč predstavnici predlagača: dr Rasim Ljajić, potpredsednik Vlade i ministar trgovine, turizma i telekomunikacija, Ivan Tasovac i dr Srđan Verbić? Za reč se javio dr Rasim Ljajić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja ću govoriti o ratifikaciji dva sporazuma, odnosno ugovora o garanciji koja je vezana za prelazak sa analognog na digitalno emitovanje i govoriću o Zakonu o potvrđivanju Sporazuma o zajmu a koji je vezan za projekat sanacije od poplava. Dozvolite mi da vrlo kratko dam nekoliko informacija vezanih za Zakon o potvrđivanju ugovora o garanciji, a koji je u vezi sa ugovorom o zajmu, koji Evropska banka za obnovu i razvoj daje javnom preduzeću „Emisiona tehnika“, za projekat prelaska sa analognog na digitalno emitovanje. Radi se o sporazumu koji je zaključen u septembru ove godine. Vrednost zajma je 24 miliona evra. Kredit se uzima na period od 10 godina, grejs period od dve godine, kamatnom stopom od euribor plus 1%. Zajam će se otplaćivati u 16 rata. Prva rata će biti otplaćena 2016. godine. Kao što vidite radi se o izuzetno povoljnim uslovima za ovaj zajam, odnosno kredit bez koga je bilo nemoguće realizovati projekat digitalizacije. Ono za šta će sredstva biti utrošena iz ovog zajma, definisana su pravilima sa Evropskom bankom za obnovu i razvoj i postoji nekoliko komponenti, nekoliko najviših stavki gde će sredstva biti uložena. Najveći deo sredstava odnosi se na nabavku tehnološke opreme za proces digitalizacije i bilo je predviđeno i planirano 16,6 miliona evra za ovu stavku. Druga najveća stavka tiče se građevinskih radova koji su bili planirani u vrednosti od četiri miliona i 260 hiljada evra. Na svu sreću, neće biti povučena sva ova sredstva iz prostog razloga što je nakon raspisanog tendera, pre tog predkvalifikacionog postupka imali smo dve velike međunarodne kompanije koje su se javile na ovaj tender. Tender je okončan 17. novembra i komisija je odlučila da pobedi kompanija koja je dala predlog, iznos ukupnih sredstava za nabavku opreme u vrednosti nešto većoj od 10 miliona evra, 6,5 miliona manje od predviđenih sredstava. Druga kompanija je dala oko 12,5 miliona, predlog za nabavku tehnološke opreme, 2,5 miliona više od kompanije koja je pobedila na ovom tenderu. Prvog decembra Evropska banka za obnovu i razvoj je verifikovala ceo postupka tendera i dala saglasnost da se potpiše ugovor sa kompanijom koja je pobedila na ovom tenderu. Takođe, neće biti utrošena sva četiri miliona i 260 hiljada evra, već je ušteđeno nekih 960 hiljada, jer se odustalo od nabavke, opreme za video nadzor, a verujemo da to neće biti ni konačna cifra. U konačnom, od ovih 24 miliona evra koji su bili predmet Sporazuma, nadam se da će biti povučeno maksimalno 14,5 miliona evra, dakle, 9,5 miliona manje od onoga što je bilo predviđeno ovim Sporazumom. Razlog tome su pad vrednosti opreme, jer podsetiću vas samo da 2012. godine u budžetu Republike Srbije, bilo je predviđeno 100 miliona evra kao garancija za nabavku opreme za proces digitalizacije. Godine 2013. to je palo na 75 miliona. Godine 2014. mi smo predvideli 36 miliona. Onda smo potpisali Sporazum o zajmu za 24 miliona, evo vidite konačno će to biti najverovatnije ne više od 14,5 miliona evra. Naravno da je ukupan trošak za digitalizaciju veći, jer proces ide već od 2006 -2007. godine, trebao je da bude okončan 2012. godine, ako ima neke utehe što nije završen to je ova činjenica da je ipak oprema i vrednost opreme značajno pala tako da ćemo u tom pogledu uštedeti značajna sredstva. Ali, ostaje rok 17. juni 2015. godine do kada treba da završimo celokupan ovaj proces. Digitalizacija nije trošak, digitalizacija je investicija, jer mi očekujemo da će nakon procesa digitalizacije kada bude okončan od rasprodaje, odnosno prodaje oslobođenog dela spektra kroz digitalnu dividendu država ostvariti prihod između 70 i 100 miliona evra. Ne možemo da govorimo o preciznim ciframa, jer se radi o tenderu i ne možemo da znamo i kolika će biti vrednost tržišta telekomunikaciju u periodu kada taj tender bude raspisan, ali imajući iskustva zemalja u regionu i prihoda koje su te zemlje ostvarile, sasvim sigurno prihod neće ići manji od 100 miliona, a mi se potencijalno nadamo da bi to moglo da bude i do 100 miliona evra. Što se tiče kredita koji je vezan za hitnu sanaciju od poplava, radi se o ratifikaciji Sporazuma koji je potpisan u oktobru mesecu 2014. godine, dakle ove godine. Vrednost kredita je 227 miliona i 480 hiljada evra ili 300 miliona dolara. Period trajanja zajma, odnosno kredita je 30 godina, grejs period devet godina, kamatna stopa je šestomesečni eurobor plus, varijabilna marža koja trenutno iznosi 0,8%. Kredit će se otplaćivati u 42 rate, a prva rata biće otplaćena 1. novembra 2023. godine. Takođe, sredstva ovog kredita biće upotrebljena na četiri osnovne komponente, odnosno za one oblasti koje su najviše pogođene elementarnim nepogodama, odnosno poplavama iz maja meseca ove godine. Najveći iznos sredstava će ići za pomoć sektoru i energetike i rudarstva 157,1 milion evra. Zatim za pomoć sektoru poljoprivrede 53,1 milion evra, uglavnom se radi o pomoći poljoprivrednicima za podsticaje u oblasti poljoprivrede. Treća stavka ovog kredita biće namenjena pomoći unapređenju infrastrukture za zaštitu od poplava 16,7 miliona evra i četvrta stavka koja nisu locirana, precizirana sredstva odnosi se na rezervu u slučaju novih i elementarnih nepogoda što je ugovoreno, dakle sa Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj, nema predviđenih sredstava, ali ostavljena je mogućnost alokacije sredstava u slučaju novih elementarnih nepogoda. Uslov da bi ova sredstva bila povučena jeste ratifikacija ovog Sporazuma u parlamentu Republike Srbije.
Zahvaljujem. Reč ima Ivan Tasovac. Izvolite.
Hvala predsednice. Uvaženi narodni poslanici, dame i gospodo, govoriću o Predlogu zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o zaštiti audio vizuelnog nasleđa. Zakon se donosi radi potvrđivanja Evropske konvencije o zaštiti audio vizuelnog nasleđa koji je usvojio Savet Evrope u Strazburu 8. novembra 2001. godine. Potvrđivanje konvencije je od posebnog i strateškog značaja za oblast kulture, jer uređuje i definiše ključna pitanja iz domena zaštite audio vizuelne politike kao važnog segmenta očuvanju kulturnog identiteta. Cilj konvencije je da osigura zaštitu evropskog audio vizuelnog nasleđa, a samim tim i srpskog i njenog uvažavanja ne samo kao oblika umetnosti, već i kao zapisa o istoriji i to kroz prikupljanje zaštitu i očuvanje, ali i kroz dostupnost tog materijala. Ovom konvencijom je predviđeno da se imenuje arhivsko telo koje će vršiti deponovanje materijala pokretnih slika, to će biti Jugoslovenska kinoteka, koja već ima tu obavezu u našem pravnom sistemu. Jugoslovenska kinoteka osnovana je 1949. godine kao centralni jugoslovenski filmski arhiv. Ona obuhvata filmski arhiv, muzej filma sa bibliotekom i pratećim bioskopima. Arhiv poseduje jednu od najznačajnijih filmskih kolekcija u ovom delu Evrope, koja sadrži preko 95 hiljada naslova na filmskoj traci različitih nacionalnih kinematografija, svih žanrova i formata, od nemih do tonskih, od crno belih do kolor kopija, na nitratnim, acetatnim i poliester trakama, kao i kopiju u digitalnom formatu. Jugoslovenska kinoteka ulaže posebne napore da prati standarde i najsavremenije tehnologije koje se koriste za očuvanje filmskih i digitalnih materijala i predstavlja jednu od najuspešnijih institucija Ministarstva kulture i informisanja. Ovom konvencijom se zatvara ciklus usklađivanja sa standardima Saveta Evrope u oblasti kulture i umetnosti. Ratifikacijom ove konvencije, naša filmska arhiva i naše filmsko nasleđe postaju i na formalan način deo velike evropske porodice. Hvala.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Hvala. Da li predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Rečima Aleksandar Jugović. Izvolite. Kao izvestioc odbora, izvinjavam se. Reč ima Aleksandar Jugović.
Dame i gospodo, poštovani ministri, poštovana predsednice, poštovane kolege i koleginice, govoriću o Predlogu zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o zaštiti audio vizuelnog nasleđa. Ovaj zakon se donosi radi potvrđivanja Evropske konvencije o zaštiti audio vizuelnog nasleđa, koji je usvojio Savet Evrope u Strazburu 8. novembra 2001. godine. Ratifikacija konvencije predstavlja veoma važan segment u cilju postizanja uspešne harmonizacije nacionalnog zakonodavstva sa zakonodavstvom EU iz oblasti audio vizuelne politike kojom se prvenstveno ostvaruje zaštita nacionalnog audio vizuelnog nasleđa, kao posebno važnog vida umetnosti koji svedoči o našoj istoriji. Ostvarujući na profesionalan i stručan način očuvanje i dostupnost izuzetno bogatog kinematografskog fonda, Jugoslovenska kinoteka kao ključna nacionalna institucija, čuvar našeg kinematografskog i audio vizuelnog blaga, pored dosadašnjeg profesionalnog rada i ostvarenog ugleda u krugovima evropskih arhiva, ratifikacijom ove konvencije dobija legitimitet i postaje referentna institucija u mreži arhiva evropske zajednice, što predstavlja izuzetno uspešan korak na putu euro integracija Republike Srbije na polju audio vizuelne politike i očuvanja audio vizuelnog nasleđa. Hvala.
Zahvaljujem. Da li se još neko od izvestioca nadležnih odbora javlja za reč? (Ne) Predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa? Reč ima Siniša Maksimović. Izvolite.
Poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovana gospodo ministri, poštovane kolege poslanici, u okviru ovog zajedničkog pretresa kojim su obuhvaćena četiri zakona o potvrđivanju sporazuma, ugovora i konvencija, ja ću govoriti pre svega o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekat hitne sanacije od poplava. Kao što je poznato, Srbiju su u maju mesecu ove godine zadesile katastrofalne poplave, koje su prouzrokovale nesagledive štete. Pre svega, bilo je ljudskih žrtava, ali i štete koje su nanete energetskom sektoru, poljoprivredi, infrastrukturi. Imale su za posledicu značajno oslabljenje privrede Srbije i veći pad BDP. Ukupna šteta od poplava procenjeno je na čak 1,7 milijarde evra, što je moramo priznati težak udar za ekonomiju naše zemlje. Od ovog iznosa 885 miliona evra iznosi šteta na uništenim materijalnim dobrima u 24 ,opštine koje su najviše pogođene poplavama. Poplave su izazvale štetu u iznosu od 2,7% bruto društvenog proizvoda, a i gubitke u iznosu od 2% bruto društvenog proizvoda. Procenjuje se da šteta naneta sektorima energetike i rudarstva iznosi 488 miliona evra. Preko 90% štete je pričinjeno ugljenokopima i termoelektranama. Šteta nameta Javnom preduzeću „Elektroprivreda Srbije“ i Rudarskom bazenu „Kolubara“ Veliki Crnjeni i „Tamnava-Zapadno polje“, koje proizvode oko dve trećine proizvodnje uglja u Srbiji, su potpuno potopljena. Naročito komplikovano i skupo će biti isušivanje i sanacija ugljenog kopa „Tamnava-Zapadno polje“, gde je usled obilnih padavina formirano jezero površine 15 kvadratnih kilometara sa prosečnom dubinom oko 14 metara. Sektor poljoprivrede pretrpeo je takođe ogromne gubitke. Procenjena je šteta u iznosu od 220 miliona evra. Oko 80.000 hektara obradive površine je potopljeno a oko 33.000 malih i srednjih poljoprivrednih domaćinstava je pogođeno ovim poplavama. Da bi se naša poljoprivreda oporavila od posledica ove katastrofe biće potrebno najmanje tri do pet godina i to da bi se poljoprivredna proizvodnja i poljoprivredna infrastruktura vratile na nivo pre poplava. Poplave su oštetile i velike delove infrastrukture koja služi za zaštitu od poplava, a čitavi delovi odbrambenih nasipa, bedema su uništeni ili delimično oštećeni. Troškovi popravke postojeće infrastrukture za zaštitu od poplave procenjuje se da bi iznosili 24 miliona evra. Jasno nam je da je razlog za realizaciju ovog zajma nedostatak domaćih sredstava zbog drastičnog smanjenja bruto društvenog proizvoda, čiji su uzrok, pre svega, štete nanete poplavama. Cilj realizacije ovog zajma je brz oporavak od katastrofe, sprečavanje daljih pretnji i zaustavljanje negativnih posledica poplava na već prilično oslabljenu ekonomiju. Sredstva ovog zajma će biti korišćena za finansiranje projekata hitne sanacije od poplava koji je naša Vlada sačinila sa bankom. Radi se o potrebi hitne sanacije štete, pre svega, u elektroprivredi, poljoprivredi i infrastrukturi, koje se ne bi mogle sanirati domaćim sredstvima ili donacijama. U pitanju su veliki sistemi i ogromna šteta. Procena je da nam nedostaju sredstva za sanaciju štete u visini od1.345.000.000 evra. S druge strane, Međunarodna banka za obnovu i razvoj spremna je da odobri zajam u iznosu od 227.000.000 evra za sprovođenje projekta hitne sanacije poplava. Poplave su oštetile i velike delove infrastrukture koje služe za zaštitu od poplava, a vrlo je važno da što pre ova infrastruktura bude obnovljena i na taj način da predupredimo eventualno neke nadolazeće poplave. Banka odobrava ovakav vid kredita u slučajevima kada je ekonomija zajmoprimca značajno uzdrmana vanrednim okolnostima, kakve su, između ostalih, i prirodne katastrofe. Projekat koji će se finansirati iz ovog kredita se sastoji od četiri komponente. Prva komponenata je pomoć energetskom sektoru; druga pomoć je za uvoz električne energije; treća je hitna obnova distributivne mreže, ispumpavanje vode iz ugljenog kopa i da vam ne čitam koliko za sve ovo je potrebno novca. Druga komponenta obuhvata pomoć postojećem programu Vlade za raspodelu podsticaja u poljoprivredi i ruralnom razvoju u iznosu od 53.000.000 evra, kako bi se zaštitila sredstva za život poljoprivrednika pogođenim u poplavama i nadoknadio njihov gubitak prihoda. Treća komponenta obuhvata pomoć za rekonstrukciju prioritetne infrastrukture za zaštitu od poplava. Ova komponenta projekata obuhvata dve podkomponente, ulaganje u zaštitu od poplava u iznosu do 14.000.000 evra. To su obnova i rekonstrukcija prioritetne infrastrukture za zaštitu od poplava. Pomoć za projektnu dokumentaciju. Četvrta komponenta podrazumeva rezervu za slučaj novih elementarnih nepogoda na kojoj trenutno nema nikakvih sredstava. Dakle, u slučaju teških elementarnih nepogoda i katastrofa izazvanih aktivnostima ljudi Vlada može od Međunarodne banke za obnovu i razvoj zatražiti sredstva za ovu komponentu. Ugovorom o zajmu predviđeno je da banka odobrava kredit na period od 30 godina sa grejs periodom od devet godina, povoljnom kamatnom stopom i vraćanjem u 42 uzastopne polugodišnje rate, počevši od 1. novembra 2023. godine. Poslanici SPS će glasati za ovaj sporazum i set ovih zakona. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Kosanić.
Poštovani ministri, predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, danas je pred nama zajednički jedinstveni pretres četiri predloga zakona. Na samom početku reći ću da poslanička grupa JS u danu za glasanje podržaće sva četiri predložena zakona, ali moje izlaganje biće fokusirano na dva sporazuma o zajmu. Najpre ću govoriti o Predlogu zakona o utvrđivanju Sporazuma o zajmu, Projekat hitne sanacije od poplava između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Reći ću i za ovaj sporazum da u danu za glasanje svakako ćemo podržati ovaj predlog zakona, jer je njegov cilj brz oporavak od katastrofe, sprečavanje daljih pretnji i zaustavljanje negativnih posledica od poplava koje smo imali u prethodnom periodu. Srbiji će ovim predlogom zakona biti dodeljena sredstva od 300.000.000 dolara. Novac iz tog kredita po segmentima biće uložen za ispumpavanje vode iz kopa „Kolubare“ i za popravku opreme u elektroenergetskom sistemu Srbije, kao i za podršku u uvozu struje da bi domaćinstva i industrija imali dovoljno električne energije u narednom zimskom periodu. S druge strane, treba reći da će sredstva u saradnji sa Ministarstvom za poljoprivredu biti pružena i podrška poljoprivrednim domaćinstvima koja su pogođena poplavama, a deo novca će biti upotrebljen za dugoročnu zaštitu Srbije od poplava. Inače, treba reći da ukupna šteta od ove prirodne nepogode su 1,7 milijardi evra. Iznos uništenih materijalnih dobara u 24 opštine je oko 875.000.000 evra. Treba reći da obilne kiše i razarajuće poplave imale su razarajuće posledice i po energetski sektor u Srbiji. Naročito proizvodnja energije i rudarstva su značajno poremećene, a šteta naneta Javnom preduzeću „Elektroprivreda Srbije“ je naročito ozbiljna. Neke procene su da šteta naneta sektorima energetike, rudarstva iznosi nešto manje od 500.000.000 evra. Preko 90% je pričinjeno sektorima koji se bave iskopavanjem uglja i proizvodnjom struje, iza kojih sledi sektor koji se bavi snabdevanjem električne energije. Praktično dva ugljenokopa u Rudarskom basenu „Kolubara“, „Veliki Crnjeni“ i „Tamnava-Zapadno Polje“, koji daju oko dve trećine uglja u Srbiji su bili potpuno potopljeni. Ovde treba reći da je u 2013. godini na sva četiri kolubarska kopa proizvedeno 30,7 miliona tona uglja. Kop „Tamnava-Zapadno Polje“ je najznačajniji kop Rudarskog basena „Kolubare“, koji je pre majskih poplava proizvodio godišnje polovinu ukupne proizvodnje u „Kolubari“ od nekih 15.000.000 tona godišnje. U majskim poplavama je poplavljeno devet bagera na Kopu „Tamnava-Zapadno Polje“, a dubina vode je iznosila i do 70 metara. Na toj lokaciji se napravilo veštačko jezero u ukupnoj zapremini površine 15 kilometara kvadratnih. Nakon poplavnog talasa, u taj kop se ulilo 187 miliona metara kubnih vode i do sada je ispumpano oko polovina od nadošle vode i nivo je smanjen za nekih 15 metara. Isto tako važan segment je da je EPS preuzeo sve mere zaštite životne sredine i svaki dan se proverava kvalitet vode koji se ispumpava iz poplavljenog kopa. Ovde treba reći da je u tom stvorenom veštačkom jezeru nađeno čak 15 različitih vrsta riba. Vraćam se na drugi segment. Sektor poljoprivrede je takođe značajno pogođen. Procenjen je realan pad poljoprivredne proizvodnje za čak 5,9%. Procene su da je šteta i gubitak u sektoru poljoprivrede oko 230 miliona evra. Praktično, to znači da je oko 80.000 hektara poljoprivrednog zemljišta poplavljeno, a oko 33.000 malih i srednjih domaćinstva je pogođeno poplavom. Svakako da će u narednom periodu podrška ovom sektoru biti potrebna u narednih tri do pet godina, kako bi se poljoprivredna proizvodnja vratila na nivo pre poplava. Isto tako, treba reći da su poplave oštetile i velike infrastrukture koje služe za zaštitu od poplava. Troškovi popravke ovih infrastrukturnih objekata za zaštitu od poplava iznose 24 miliona evra. Kao posledica takvog stanja, treba reći da je vodosnabdevanje u mnogim mestima prekinuto, a preduzeća iz tog sektora imaju veće troškove vezane za prečišćavanje vode za piće, njeno dopremanje do potrošača, dok imaju istovremeno smanjen prihod. Sada, vraćajući se na sam sporazum ili zajam, treba reći da ovaj zajam kod Svetske banke od, malopre sam rekao, 300 miliona dolara iliti, 227,5 miliona evra namenjen je za sanaciju poplava i ima rok otplate 30 godina sa grejs periodom od devet godina i kamata je nešto manja od 1%. Republika Srbija će ovaj kredit vratiti u 42 uzastopne godišnje rate, svakog 1. maja i 1. novembra, počevši od 1. novembra 2023. godine. Inače, govoreći o Međunarodnoj banci za obnovu i razvoj, treba reći da ona raspolaže kapitalom nešto manjim od 250 milijardi dolara, a zemlje članice MMF-a mogu da budu članice ove banke. Nekadašnja Jugoslavija je u periodu od 1961. do 1991. godine dobila nekih 90 zajmova. Vraćajući se još uvek na taj sporazum, treba reći da sporazum ima četiri komponente koje obuhvataju pomoć sektoru energetike, rudarstva, pomoć sektoru poljoprivrede, pomoć unapređenja infrastrukture za zaštitu od poplava i rezervi za slučaj novih elementarnih nepogoda. Govoreći o ovim komponentama, treba reći, prva komponenta je pomoć energetskom sektoru sa 157,1 milion evra i obuhvata tri podkomponente. Prva pomoć za uvoz električne energije je od 119,8 miliona evra, hitna obnova distributivne mreže sa 14,3 miliona evra i ispumpavanje vode, o tome sam već malopre rekao, sa ugljenokopa Tamnava, Zapadno Polje, o kome sam već govorio, sa 23 miliona evra. Druga komponenta obuhvata pomoć postojećem programu Vlade za raspodelu podsticaja u poljoprivredi i ruralnom razvoju i iznosi 53,1 milion evra. Treća komponenta obuhvata pomoć za rekonstrukciju privredne infrastrukture za zaštitu od poplava i odvodnjavanje, kao i jačanje tehničkih kapaciteta državnih organa koji su nadležni za unapređenje sistema prevencija i upravljanja poplavama u vrednosti od 16,7 miliona evra. Poslednja, četvrta komponenta Projekta za hitnu sanaciju od poplava podrazumeva rezervu za slučaj novih elementarnih nepogoda, na kojoj trenutno nema sredstava. Što se tiče ovog zakona, reći ću da će poslanička grupa Jedinstvene Srbije u Danu za glasanje svakako podržati ovaj Predlog zakona. Vezano za drugi zajam, treba reći za zajam za potvrđivanje Ugovora o garanciji Projekat prelaska sa analognog na digitalni signal između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, potpisan je septembra 2014. godine u Beogradu.Kredit je u iznosu od 24 miliona evra i namenjen je za sprovođenje Projekta prelazak sa analognog na digitalni signal, pod uslovom da Republika Srbija garantuje za obaveze JP „Emisiona tehnika“. Digitalizaciju zemaljske televizije potrebno je izvršiti radi tehnološkog napretka i razvoja Republike Srbije, usklađivanje sa zemljama u regionu i EU, a u skladu sa Strategijom za prelazak sa analognog na digitalni signal emitovanja radio i televizijskog signala. Svakako je će projekat zahtevati i nabavku određenih dobara, radova i usluga, kako bi se omogućila pokrivenost od 90% stanovništva Republike Srbije. Ovim ugovorom predviđeno je da banka odobri kredit zajmoprimcu u iznosu od 24 miliona dolara i period trajanja je 10 godina, a grejs period je dve godine. Na samom kraju, reći ću da će poslanička grupa JS u Danu za glasanje podržati kako ova dva predloga zakona o kojima sam pričao, tako i ostale predloge zakona iz ovog zajedničkog jedinstvenog pretresa.
Zahvaljujem. Trenutno nemam nikog u sistemu. Molim vas da se javite. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz.
Hvala. Gospodo ministri, SPO-DHSS će glasati za sve predložene potvrde, sporazume i konvencije, jer mislimo da su sve od interesa za naše građane. Ono što sigurno izaziva veliku pažnju, to je projekat sanacije poplava koje su zadesile našu zemlju u maju ove godine i koje su do sada bile po svom obimu i posledicama najveće poplave koje smo imali na našem području, to je Sporazum sa Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj. Na početku želim da kažem nešto što je, čini mi se, loša predrasuda u našoj javnosti često, što se tiče i Svetske banke i Evropske banke i Međunarodne banke za obnovu i razvoj i MMF-a, jer se često od strane naših građana, zbog političkih poruka koje dobijaju, tumači da su to finansijske institucije koje na neki način drže Republiku Srbiju u nekom obliku dužničkog ropstva ili nešto u tom smislu. Naravno da to nije tako. Mislim da je i argumentacija koju je i gospodin ministar Ljajić izneo i koju ću ja pomenuti jako dobra da se ta vrsta predrasuda razbije i da se dokaže da Republika Srbija sarađujući sa ovim važnim finansijskim institucijama vodi ozbiljnu i odgovornu politiku u interesu svojih građana. Ovaj projekat sanacije poplava je urađen u dogovoru sa Evropskom komisijom, UN, Svetskom bankom i Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj. Šta je tu bitno? Bitno je uvek kada uzimate novac da se zna, prvo, koliko uzimate novca, kada vraćate, pod kojim uslovima i koje su kamatne stope. Mi ćemo za sanaciju poplava dobiti negde oko 300 miliona dolara pod izuzetno povoljnim uslovima. Grejs period, odnosno period kada nećemo otplaćivati uzeti zajam je devet godina. Period trajanja zajma je 30 godina. Kamatna stopa je samo 0,8%. Naknada banci je 0,25% od iznosa zajma, naknada za nepovučena sredstva je 0,25% godišnje i vraćanje kredita posle, devet godina počinjemo da vraćamo ovaj kredit, je u 42 uzastopne mesečne rate, što je zaista izuzetno povoljno. Ne kažem ovo da bih veličao međunarodne finansijske institucije i organizacije, već da bismo tu vrstu često negativne predrasude, bez ikakvog osnova, koje postoje prema ovim finansijskim organizacijama, pokušao da dam svoj doprinos da se te vrste predrasuda i zabluda razbiju i da se pošalje jasna poruka našim građanima da kada država povuče ovakav potez, radi nešto što je u najvećem interesu upravo njenih građana. Ono što je takođe zaista bitno je da će se ova sredstva utrošiti za najvažnije segmente koji su bili ugroženi poplavama, od ugljenokopa Tamnava, od poljoprivrede, od energetskog sektora, od sanacije objekata. Mislim da i bez ove vrste pomoći mi bi zaista vrlo teško mogli u potpunosti sami da saniramo sve posledice poplava. Ono što je sigurno činjenica, ako se pogledaju naši i odvodni kanali i bedemi i sva tehnička sredstva za zaštitu i od budućih poplava, je da mi kao država nismo zbog decenijskog manjeg ulaganja od potrebnog u zaštitu od poplava, nismo dostigli nivo najrazvijenijih zemalja koje su to uradile na najbolji način, poput Nemačke ili Holandije i da ćemo zaista, ako bude ponovo obilnih padavina, one se javljaju svakih nekoliko godina, možda ponovo, nažalost, imati poplave. Zbog toga je ova vrsta sigurnosti, da možete od ovakvih finansijskih organizacija da povučete, upravo zbog prirodnih nepogoda, određena sredstva jako bitna. Što se tiče potvrđivanja ugovora o garanciji Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, radi se o prelasku sa analognog na digitalni signal, to građane zaista jako interesuje. Ono što građane interesuje to je koji su rokovi, rok je do juna sledeće godine i šta građani treba da urade što se njih tiče, koju opremu da nabave i koliko će to koštati? Ono što sam uspeo, kao narodni poslanik, to je da dođem do te vrste podataka da će naprosto građani od JP „Emisiona tehnika i veze“ na vreme dobiti uređaje, tzv. risiver i moći će vrlo povoljno da nabave i digitalne antene. Sve će to koštati negde između 4.000 i 5.000 dinara, ali će kvalitet dobijenog televizijskog signala biti neuporedivo bolji od sadašnjeg signala. Ono što je dobro to je da ćemo, bez obzira što je bilo predviđeno više novca da se uloži u ovaj projekat, oko 24 miliona evra, da ćemo uložiti negde oko devet i po miliona evra. Što se tiče Zakona o potvrđivanju Konvencije o zaštiti audio-vizuelnog nasleđa, mi ćemo podržati i potvrđivanje te konvencije. Ostaje nešto što je zaista nejasno pitanje, a tu se pre svega se obraćam gospodinu Tasovcu. Nije odgovornost samo vaša, odgovornost je vaših prethodnika. Ovu konvenciju je usvojio Savet Evrope u Strazburu 8. novembra 2001. godine. Znači, pre 13 godina. Ne možemo se pohvaliti nekim hitnim reagovanjem u ovom smislu, posebno s obzirom da smo gledali u nizu naših kulturnih institucija, koje su zadužene za čuvanje ovog oblika kulturnog nasleđa, da su depoi za čuvanje, pre svega i audio-vizuelnog nasleđa, u prilično lošem stanju. Naravno da država u tom delu preduzima neke korake, ali čini mi se i verovatno da će se usvajanjem ove konvencije posvetiti mnogo veća pažnja nečemu što ako jednom izgubite, više ne možete povratiti. Tu se zaista radi o pravom blagu, što se tiče naše filmske industrije, a mi smo jedna od zemalja koja može da se pohvali izuzetnim dostignućima u tim oblastima i da imamo zaista izuzetne stvaraoce koji su priznati ne samo unutar naše zemlje i na međunarodnoj sceni. Čak i među narodnim poslanicima imamo zaista jednog mladog reditelja, ali koji je već ušao u anale naše filmske industrije, gospodina Srđana Dragojevića, koji se proslavio kao izuzetni filmski stvaralac, reditelj i scenarista. Moje je zadovoljstvo da kažem da, jedan od predstavnika kulturnih poslenika u Narodnoj skupštini Republike Srbije, bude i gospodin Dragojević. Sa druge strane, ministre, to je nešto što, čini mi se, vi treba da inicirate. Ovde se navodi da će Jugoslovenska kinoteka biti zadužena za sprovođenje ovih radnji. Jugoslavije odavno nema. Mislim da je vreme da se to preimenuje u srpska kinoteka i da nismo mi zaduženi da čuvamo nešto što su drugi rušili. Jugoslavija je u nekom periodu imala svoj puni smisao i svrhu postojanja, ali, nažalost, raspala se u krvavim ratovima i jedinim na prostorima Evrope posle 1945. godine, ali to je neka druga tema. Ono što je evropsko nasleđe evropskih država to je očuvanje kulturnog identiteta i raznolikost njenih naroda. To je upravo jedna od premisa kulturnih temelja na kojima počiva EU. Takođe, materijal pokretnih slika, kao oblik kulturnog izraza koji odražava savremeno društvo, je odličan način za beleženje svakodnevnih događaja, temelja naše istorije i odraza naše civilizacije. Bitno je napomenuti da se sa ovom konvencijom, odnosno njenim potvrđivanjem,potvrđuje obaveza države da ne čuva samo kinematografska dela, već i televizijske produkcije, a i što se tiče televizijskih produkcija, Srbija tu zaista ima čime da se pohvali, jer spadamo u red zemalja koje su posebno, u periodu 70-ih i 80-ih godina, imale izuzetnu televizijsku produkciju i jako gledanu. Ono što sam želeo da kažem, iskoristivši prisustvo ministra kulture, to je da ćemo mi na ovoj sednici imati raspravi o kandidatu iz reda stručnjaka iz oblasti medija, koji konkurišu za Programski savet RTS. Tu je odluku doneo Odbor za kulturu i informisanje. Vi ste prisustvovali sednici tog Odbora i mislim da je odluka te vrste jako dobra, da neko ko će biti u Programskom savetu RTS treba da bude i stručnjak u oblasti medija. Zbog čega to kažem? Zbog toga što, kada smo pričali o setu medijskih zakona, sam ja bio jedan od predlagača koji je tražio uslov, da bi neko kupio određeni medij, da treba da bude neko ko se bavio medijima, da je iz medijskog prostora, jer su jako loša iskustva sa privatizacijom medija, koji su bukvalno kupovani kao krompiri na pijaci od ljudi koji najčešće nisu imali nikakvo iskustvo u radu sa medijima, niti ideju šta bi radili sa kupovinom tih medija. Prošlo je nekoliko meseci od kako smo usvojili te zakone i ne vidim da je došlo do neke dobre privatizacije, pre svega mislim na lokalne medije. Rok za privatizaciju je juni sledeće godine. Voleo bih da nisam u pravu tada kada sam ministru ukazivao da će nastavak tog načina privatizacije medija dovesti do gušenja lokalnih medija, kako elektronskih, radio institucija, tako i štampanih medija. Ono što sam, takođe, želeo da kažem gospodinu Tasovcu to je da smo mi, uvažavajući vašu izuzetnu stručnost u oblasti kojom se bavite, sa puno optimizma dočekali vaše postavljenje za ministra kulture i to je uradila, čini mi se, i struka, ali u međuvremenu je došlo do nekog razlaza između vas i struke, pa mi se čini da je vreme da se poradi ozbiljno na dugoročnom planiranju, pre svega, što se tiče donošenja nacionalne strategije za kulturu…
Poslaniče, vi znate da ste skroz promašili temu?
Završavam. Mislim da je pravo vreme…
Govorimo o potvrđivanju Ugovora o garanciji, a ne o strategiji.
Što se tiče Ugovora o saradnji sa Svetom stolicom, očekivali smo od ministra Verbića da nam o tome kaže nekoliko reči, ali mi ćemo glasati za tu vrstu sporazuma, ali ono što nam ostaje nejasno – da li je taj sporazum dvostrana obaveza, odnosno da li se ostavlja mogućnost da takvu vrstu visokoškolskih ustanova mi osnivamo na teritoriji Svete stolice? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Ivan Tasovac.
Hvala, predsednice. Odgovoriću na onaj mali deo vašeg izlaganja, koji je bio vezan za današnju temu. Čini mi se da ste pobrkali depoe koji su vezani za očuvanje audio-vizuelnog nasleđa sa generalnim stanje u depoima u Srbiji. Što se tiče depoa za audio-vizuelno nasleđe, od 2000. godine Jugoslovenska kinoteka je uspela da uz pomoć Republike Srbije, ali i stranih donacija, da izgradi jedan potpuno nov depo, kao i da obnovi sve postojeće filmske depoe. Takođe, obnovljena zgrada u Uzun Mirkovoj ulici, koja ima svoju muzejsku postavku, biblioteku i nekoliko projekcionih sala, predstavlja hram filma. To je jedna stvar. Druga stvar, ne mogu da vas tačno citiram, ali otprilike ste rekli kako, što se tiče imena Jugoslovenske kinoteke, da treba da se zove srpska kinoteka, a da srpska kinoteka nije dužna da čuva materijale onih koji su nas uništavali. Ne ulazeći u dijalog sa vama oko toga, moram da vam kažem da je ovo što ste rekli da kako god se zvala kinoteka je dužna da čuva materijale i to između ostalog duh ove konvencije koju se nadam da će parlament usvojiti. Ukoliko tako mislite, razmislite još jednom da li da glasate za ovu konvenciju o zaštiti audio-vizuelnog nasleđa.
Mirko Čikiriz. Koristite vreme preostalo od šefa…
Zahvaljujem najlepše. Vrlo kratko. Gospodine ministre, daleko od toga da sam rekao da mi ne treba da čuvamo kulturno nasleđe, daleko od toga. Upravo sam pričao o tom bogatstvu različitosti Evrope koja čuva kulturna nasleđa bez obzira sa kojih strana dolaze i da je to jedan od kulturnih temelja na kojima počiva Evropska unija. Samo sam pričao, pošto u obrazloženju imao termin – Jugoslovenska kinoteka, da vi treba da inicirate, ako je još uvek u upotrebi, da se preimenuje u srpska kinoteka, što je po mom mišljenju u potpunosti razumljivo i prihvatljivo i mislim da niko ne bi imao ništa protiv. Što se tiče depoa, naravno da sam u tom delu informisan. Slažem se sa ovim što ste vi rekli, ali upravo ova konvencija se donosi i potvrđuje zbog toga da bismo i ono audio-vizuzelno nasleđe, koje nismo na odgovarajući način zaštitili i smestili u odgovarajuće depoe, to uradili. Mislim da se sada u potpunosti razumemo, da niko nije pobrkao lončiće, ni vi ni ja. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Ivan Tasovac. Izvolite.
Drago mi je da ste pojasnili šta ste mislili. Hvala.
Da li još neko od predsednika poslaničkih grupa, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Reč ima narodni poslanik dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministri, kolege poslanici, danas imamo predlog četiri sporazuma koja na prvi pogled su dosta raznorodna, ali kada pogledate njihovu važnost i težinu praktično vidite da ova Vlada zaista odgovorno radi svoj posao i svaki od resora se podjednako nosi sa teškoćama sa kojima se jednostavno uopšte Srbija susreće. Prvi Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma, mislim da je od ova četiri jedan od najvažnijih, je o zajmu projekta hitne sanacije od poplava između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Dosta smo slušali u prethodnom periodu uopšte o poplavama, o štetama i gubicima koje je Srbija podnela, ali ono što je važno treba reći da je u Vašingtonu 9. oktobra potpisan ovaj sporazum za projekat koji treba da odobri 300 miliona dolara, odnosno preračunato u evre 227.480.000. Ono što je urađeno do sada po pitanju sanacije poplava, to je da je od 10. juna do 10. jula 2014. godine urađena procena u saradnji sa Evropskom komisijom i Ujedinjenim nacijama i Svetskom bankom o tome kolika je šteta, odnosno kolika su sredstva potrebna da bi se sanirala šteta. U tom trenutku je bilo vrlo važno reagovati efikasno i odabrati adekvatnu metodologiju koja će biti priznata od svetskih finansijskih organizacija da bismo zaista dobili određena sredstva, što u jednom vidu donacija solidarnog fonda, što kroz određene kreditne linije, pa jedna od takvih je i ova. Ali ne treba zaboraviti, pogotovo zbog građana Srbije i reći da je ukupna šteta procenjena na 1,7 milijardi evra, da je od toga otišlo 885.000.000 na materijalna dobra, da je 488.000.000 evra otišlo na energetiku, 24.000.000 na infrastrukturu i dajenajveći problem suštinski kod energetike je bio da je 90% od ove štete pretrpela praktično oblast koja se odnosi na ugalj, a 10% onaj deo koji se odnosi na kupovinu i sanaciju mreže, odnosno kupovinu električne energije. Poljoprivreda je doživela veliku štetu u iznosu od 228.000.000 evra i ono što je jako važno, a to je reći da je pad poljoprivredne proizvodnje zabeležen od 5,9% i da će se on sigurno odraziti u 20% padu ukupnog bruto društvenog prihoda, dok energetika se odražava 60% u tom padu. Tako da ono što će se pokazati sigurno u krajnjem ekonomskom saldu to je da ćemo imati povećanje deficita od 1% bruto društvenog prihoda upravo zbog poplava. Ono što je bitno reći da ovaj kredit ima svoje četiri komponente, za šta je Vlada Republike Srbije i mi kao narodni poslanici usvajanjem rebalansa budžeta, dala garanciju. Te četiri komponente koje treba da ovaj kredit, odnosno zajam obezbedi je pre svega, onaj koji se odnosi na energetiku, na komponente koje iznose u vrednosti od 157,1 milion evra, odnosno na uvoz električne energije od 119,8 miliona evra, distributivna mreža 14,3 miliona evra i videli smo da je vrlo teško uopšte upravljati u vanrednim situacijama, pogotovo kada je elektromreža u pitanju. Najbolji primer je u stvari sada Majdanpek, da jednostavno neke stvari ne možete predvideti, pa čak n i u toku same sanacije, kao što je recimo nedostupnost terena, nedostupnost mreže i klimatske promene. Treći deo ove komponente vezano za energetiku zajma je od 23.000.000 evra. Služiće za finansiranje ispumpavanja vode iz polja Tamnave i „Kolubara“ je praktično kao jedno od preduzeća iz oblasti energetike pretrpela najveće štete. Ovde, praktično i u obrazloženju je navedeno. Bilo je potrebno površinu od 15 kilometara kvadratnih u dubini od 14 metara sanirati i ispumpati vodu. Raspisan je konkurs. Po mojim saznanjima „Elektroprivreda Srbije“ je dodelila taj posao. U pomoć su pritekle i strane kompanije koje su isključivo specijalizovane za ovakav posao i to je od vitalnog značaja za Srbiju zbog toga što bez uglja praktično mi ne možemo da proizvodimo električnu energiju iz svojih kapaciteta. Druga komponenta koja se odnosi na zajam su podsticaji za poljoprivredu, koje praktično Vlada Srbije nije u mogućnosti da daje zbog šteta koje je pretrpela, ali su u vrednosti od 53,1 milion evra. Treća komponenta se odnosi na infrastrukturu. Iznosi 16,7 miliona evra. Taj deo finansijskih sredstava koji se sada odobrava ovi zajmom treba da zaštiti praktično od poplava, odnosno da omogući državi da izgradi nove bedeme, nove sisteme za odvodnjava, navodnjavanje, odnosno kao i da uradi određenu projektnu dokumentaciju, da u svakom trenutku znate šta ste radili, koliko ste nasipali u određenim zonama. Za zaštitu od poplava u tom investicionom izvršnom delu zajam će biti utrošen na 14,5 miliona evra, a za samo projektovanje i tehničku podršku 2,2 miliona evra. Što se tiče četvrte komponente, ona nije tačno definisana, ali to surezerve za slučaj elementarnih nepogoda. Vlada Srbije je shvatila da mnoge stvari po pitanju klimatskih promena i upravljanja vanrednim situacijama ne može da planira, pogotovo kada su u pitanju finansije. Zbog toga je potrebno da imate podršku određenih međunarodnih organizacija, koje ćete u svakom trenutku, za ne daj bože, moći da povučete određene linije koje će ići za hitno rešavanje probleme. Sada kada pričamo uopšte o ovom zajmu treba reći da uslovi kredita koji su odobreni zaista odgovaraju ovoj situaciji i trenutnoj, što se tiče uopšte i naših javnih finansija, to je da će se taj kredit otplaćivati na 30 godina sa grejs periodom od devet godina. To znači da će prva rata biti 1. novembra 2023. godine, da kamatna stopa će obuhvatiti eurobor šestomesečni sa uvećanjem od 0,8% i da će rate, koje budu se otplaćivale, ići uzastopno 42 rate tek od 2023. godine. Budžet Srbije, kao što sam rekla, je kroz svoj rebalans koji smo ovde usvojili nedavno dala garanciju za tih 300 miliona dolara, prema tome, to je jedan od uslova da bi uopšte zajam mogao da bude odobren. Sledeći sporazum, odnosno sledeći zakon koji potvrđuje Ugovor o garanciji, takođe, od strane Evropske banke za obnovu i razvoj je projekat prelaska sa analognog na digitalni signal i o tome smo imali dosta toga u skupštinskoj raspravi, pogotovo kada smo usvajali određene izmene i dopune zakona, jer su oni bili uslov da bi mogli da praktično pređemo na deo koji se odnosi na modernizaciju samog sistema, na kupovinu opreme i na građevinske radove koje treba izvršiti da bi svoje obaveze u ovoj oblasti ispunili. Čuli smo od ministra Ljajića da mnogi poslovi u ovoj oblasti praktično su već započeti, da je dosta toga odrađeno kroz javne konkurse, da je dosta para izvršeno u smislu ušteda u finansiranju ovakvih projekata, što ne znači da ona neće biti utrošena na adekvatan način za drugi deo poslova, ali je vrlo važno reći da je ovaj sporazum potpisan 19. septembra 2014. godine i taj zajam je iznos od 24 miliona evra. Naravno da jedan od glavnih nosilaca ovog posla će biti javno preduzeće „Emisiona tehnika i veze“ i da su uslovi ovog kredita u stvari na 10 godina, a da dve godine imate grejs period, praktično period kada ne otplaćujete rate, sa kamatnom stopom euribora koji će biti uvećan za 1%. Ono što nas obavezuje da uradimo ovaj posao su svi mogući međunarodni akti koji su vezani i za regionalne konferencije u Ženevi i za pravilnike o pravilnoj raspodeli frekvencija i za deo koji se odnosi na studiju izvodljivosti u ovoj oblasti, ali obavezuje nas izveštaj Evropske komisije o napretku Srbije, u kojem smo mi sami stavili da je to rok 17. jun 2015. godine, tako da su nam sredstva koja su potrebna za opremu, mreže, građevinske radove suštinski jako neophodna. Treći i četvrti Predlog sporazuma koji je na današnjoj sednici odnose se na Ministarstvo kulture i na Ministarstvo obrazovanja. Jedan je o potvrđivanju evropske konvencije o zašiti audio-vizuelnog nasleđa, i o tome smo imali prilike da čujemo od naših kolega, a i od ministra koliko je suštinski važno da zaštitimo svoje kulturno nasleđe i, ono što je bitno, da pored ovoga, mislim negde slučajno zaboravljeno, da se kaže da se ovim sredstvima i štite određena autorska prava i raspolaganje ovim nasleđem, kao i sama zaštita. Bitno je da se kaže da ovaj sporazum suštinski ima strateški značaj i nema nikakvih troškova po budžet Srbije. Na kraju, imamo Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji između Republike Srbije i Svete stolice u oblasti visokog obrazovanja. Taj sporazum predstavlja u stvari sprovođenje jedne bilateralne saradnje, usvajanje normi koje se odnose na kvalifikaciju iz oblasti visokog obrazovanja u evropskoj religiji, odnosno, konkretno to predstavlja potrebu katoličke crkve da obrazuje svoje kadrove, odnosno za svoje potrebe, kao i diplome i znanja koja će steći u okviru toga. Ovim je Srbija pokazala da je zaista spremna da sarađuje i sa istokom i sa zapadom i sa severom i sa jugom i da jednostavno nema problem uopšte da svoju bilateralnu saradnju sa bilo kim uskraćuje. Mislim da na današnjom raspravi nema puno onih koji će se protiviti ovim sporazumima iz prostog razloga što zaista ovakav vid sporazuma može samo da donese dobro građanima Srbije, da donose modernizaciju Srbije, svaka u svom delu, a i da zaštiti ono što je u stvari suština naše kulture. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Da li još neko od predsednika poslaničkih grupa, odnosno ovlašćenih predstavnika želi reč? (Ne) Prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč u zajedničkom jedinstvenom pretresu. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Imamo četiri sporazuma koji ponovo čine jednu neobičnu grupu zakona, nemaju nešto puno veze, ali da prihvatimo to kao želju za racionalizaciju vremena za rasprave. Dve teme su od ove četiri meni posebno interesantne. To je zajam o sanaciji posledica od poplava i ovaj deo koji se tiče ovih sporazuma o kreditu za finansiranje digitalizacije, odnosno prelaska sa analognog na digitalni sistem ili emitovanje. Velika je suma 240 i nešto miliona evra, šteta od poplava su još veće i to su dve činjenice koje su svima nama poznate i mislim da oko toga nema spora. Da li je neophodno da se uzima kredit za sanaciju štete od poplava? Jeste, naš potencijal nije takav da možemo to sami da rešimo. Da li su uslovi kredita dobri? Da, jesu, tih pola posto godišnje je nešto što je četiri puta povoljnije od nečega što je ovde skoro predstavljeno kao najpovoljniji krediti u istoriji čovečanstva, a to je ovaj kredit za Bliskog istoka. Tako da, sa te strane ne postoje primedbe od strane poslanika Nove stranke. Kao što su i prethodnici govorili u ocenama šta su posledice poplava, ne mislim da nije dovoljno govoreno o tome šta je uzrok posledica poplava. Da li mi na današnji dan, prošlo je šest meseci i više od poplava, da li mi znamo da li postoji bilo koji krivac za to što se desilo? Poplave nisu božija kazna, kad bi bilo tako, onda bi to bio razlog za još veću zabrinutost, ali uveravam vas da poplave nisu božija kazna niti đavolji posao, nego da je najveći deo posledica poplava pitanje propusta sistema. Naravno, da je za propuste sistema uvek odgovorna aktuelna vlast. Mislim da to nije utvrđeno na valjan način ni u institucijama van ovog parlamenta, niti u ovom parlamentu. Pitao sam ministra unutrašnjih poslova da li se vodi nekakva istraga o tome…
Gospodine Živkoviću, mislim da smo o tome na jednoj od sednica Skupštine raspravljali i imali kao temu na dnevnom redu, Izveštaj Vlade o elementarnim nepogodama, pa vas molim da se vratite na temu dnevnog reda.
Vraćam se na temu zato što je to pitanje para. Mi sada uzimamo kredit kojim ćemo da opteretimo naše unuke i mislim da je vrlo važno da se dođe do uzroka zašto moramo da uzimamo kredit, tako da je to direktna veza. Ko to ne shvata, on ima neke zle namere. Prema tome, delovi sredstava treba da idu za sanaciju šteta u energo sektoru. Svi smo bili svedoci ovde kada su nas ubeđivali neki predstavnici vlasti da je potpisan ugovor o osiguranju EPS i TENT-a. Zašto se sada ovde pominje da će deo ovih sredstava da ide za saniranje tih šteta, ako postoji ugovor o osiguranju? Očigledno je da ne postoji i to je nečiji propust i to je razlog što će u narednih 30 godina sledeće generacije koje će živeti na ovim prostorima morati da plaćaju, kroz budžet, a budžet pune građani, glupost i loš rad nekih ljudi čiji je posao bio da zaštite državu od poplava. Očigledno da je to bilo moguće da se uradi, imamo primer Šapca, imamo primer sremske strane, ali u Obrenovcu se to nije desilo i na to mora da se da pravi odgovor. Digitalizacija, uzimamo kredit od 24 miliona evra, po mnogo nepovoljnijim uslovima nego što je ovaj prethodni, za nešto što je pod velikim pitanjem da li je to posao države. Ja mislim da je posao emitera i provajdera da ulažu u infrastrukturu koja njima donosi profit. To znači, tih 24 miliona, kad to pogledate, to je samo par puta više nego što je dug jedne privatne televizije za porez, a kamoli nekih drugih. Prema tome, to je trebalo da finansiraju Javni servis i druge televizije koje su dobile nacionalnu frekvenciju, zajedno i sa onima koji imaju regionalnu. Naime, 24 miliona je vrlo mali novac za jednu tako veliku stvar koja će i građanima da omogući bolji prijem programa, ali će i da poveća prihode emitera i provajdera. Prema tome, ja mislim da je to potpuno pogrešna stvar u dva koraka - prvo, zato što to ne treba da finansira država i drugo, zato što za to ne treba da se uzima ovako nepovoljan kredit. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Živkoviću. Reč ima ministar dr Rasim Ljajić. Izvolite.
Svugda na svetu država je imala obavezu da stvori osnov za proces digitalizacije, da razvije infrastrukturu, a, na kraju krajeva, ovo je i međunarodna obaveza koju Srbija mora da ispuni do juna meseca. Ono što jeste vaša primedba, odnosi se na činjenicu da će država od toga prihodovati ne samo kroz digitalnu dividendu, već što će emisiona tehnika sada naplaćivati, nadam se da će zaista naplaćivati a ne formalno, kao što sada imamo situaciju da mnogi emiteri duguju emisionoj tehnici, već će sada biti u obavezi da plaćaju uslugu koju državno javno preduzeće pruža emiterima. Prema tome, ovo je zaista investicija u dva smera. Prvo, što će se osloboditi taj deo spektra koji će se sada prodati mobilnim operaterima, rekao sam već, mi očekujemo minimalno 70 a maksimalno 100 miliona evra, i drugo, što će emisiona tehnika naplaćivati sada emiterima i oni će biti obavezni da plaćaju usluge koje im emisiona tehnika pruža.
Zahvaljujem. Po kom osnovu, gospodine Živkoviću? (Zoran Živković, s mesta: Samo objašnjenje, nije me ministar dobro shvatio. Nije vas dobro shvatio? U redu.
Ja ne sumnjam u obavezu države da uredi ovu oblast. Moje neslaganje je vezano za finansiranje toga. Naravno da država treba da obezbedi zakonsku osnovu i naravno da treba da organizuje ceo taj posao. Ali, finansiranje je moglo da bude od tih emitera, koji su i dan-danas dužni, pa da im se naplati to što su dužni i da se s njima napravi ugovor o avansnom plaćanju za unapred. I to je moglo da se reši, jer 24 miliona nije novac koji je prevelik za ovu državu, a posebno ne za ljude koji se hvale da su medijski kraljevi imperija. Prema tome, ja poštujem vašu želju da država to uredi i to je dobro, ali mislim da je izvor finansiranja na pogrešnoj strani.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Srđan Dragojević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministri, poslanici i poslanice, ova Konvencija potpisana u Strazburu 2001. godine predstavlja važan dokument u kome se izražava briga za čuvanje i zaštitu audiovizuelnog nasleđa Evrope. Pokretne slike, prvo film, pa onda od druge polovine 20. veka i televizija, obeležile su čitavo stoleće i predstavljaju možda najvažniju, a svakako dominantnu umetnost veka koji je iza nas, a kroz nove oblike beleženja i prenošenja obeležavaju i ove prve decenije 21. stoleća. Izlišno je reći da se pomoću njih beleži i čuva duh epohe, istorija, vrednosti, kulturni i drugi obrasci, a pre svega jezik. Ova konvencija o audio-vizuelnom nasleđu tretira u najširem obliku i ovo je za nas relativno nova oblast, sa kojom tek treba da se saživimo, kao što je to i termin – audiovizuelna delatnost koji, možda ste primetili, u poslednje vreme izaziva određene nedoumice. Zbog toga i ne mora da čudi obrazloženje koje nam predlagač nudi i koje kaže: „S obzirom da u okviru svojih programskih aktivnosti Jugoslovenska kinoteka sprovodi mere tehničke zaštite filmske građe, sredstva za potrebe restauracije filmova i njihovo čuvanje obezbeđuju se u budžetu Republike Srbije svake godine. Prema tome, za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva iz budžeta Republike Srbije.“ To bi bilo neosporno i tačno kada bi ova Konvencija podrazumevala zaštitu samo kinematografskog materijala sačuvanog na filmskoj traci, restauraciju i digitalizaciju najvažnijih filmova, naše i svetske istorije, a što već godinama radi „Kinoteka“, na čelu sa gospodinom Zelenovićem. Bilo bi tačno kada bi se ovde mislilo i na „Filmske novosti“ koje su poslednjih godina započele proces popisivanja i digitalizacije hiljade sati žurnala „Filmskih novosti“, pod rukovodstvom gospodina Tomčića, a ti žurnali su dve decenije bili u velikoj opasnosti od propadanja. Ali, „Kinoteka“ i „Filmske novosti“ su samo važni segmenti svega onoga što podrazumeva audiovizuelno nasleđe u svoj svojoj složenosti. Ovo su važni, ali samo manji deo audiovizuelnog nasleđa. Moram da skrenem pažnju na to. Jer, kako Konvencija jasno kaže, reč je o materijalu pokretnih slika, bilo kojem skupu pokretnih slika zabeležnih bilo kojim sredstvom i na bilo kom mediju. Dakle, ovde nije reč samo o filmovima i filmskim žurnalima, u pitanju je bilo koja televizijska forma, serija, reportaža, putopis, tv spot, muzička emisija, u višedecenijskoj istoriji „TV Beograda“, sada „Radio-televizije Srbije“. Reč je o dvodecenijskoj istoriji privatnih tv emitera, i nacionalnih i regionalnih i lokalnih. Ovde je reč o restauraciji, arhiviranju, digitalizaciji i dostupnosti stručnoj i široj javnosti svih pokretnih slika koje čine našu istoriju i kulturu 20. veka. Ovde su u ovom materijalu o kome mi sada pričamo, koje ova Konvencija podrazumeva, i „Neven“ i „Poletarac“ i „Siroti mali hrčki“ i „Dvogled“ i „Petkom u 22“, snimci „Beogradskog proleća“, snimci BITEF-a, serije „Kamiondžije“, snimci Beogradske filharmonije, ali i mnogo više od toga. Da bi razumeli složenost ovog sporazuma, navešću primer institucije koja ove zadatke obavlja u Francuskoj. Reč je o „INI“, francuskom nacionalnom institutu za zaštitu audiovizuelnog materijala. Ovaj institut već sada poseduje 750 hiljada sati arhiviranog i digitalizovanog programa. Ovaj institut poseduje sve snimke programa svih francuskih televizija od njihovog osnivanja, digitalizovane i pohranjene. Ali, dok mi sada diskutujemo, ovaj institut snima sve programe i nacionalnih i regionalnih tv stanica u Francuskoj. Sadašnja pokoljenja imaju ogromnu arhivu čitave audiovizuelne kulturne baštine, a buduće generacije daleko od ove sadašnje imaće jasnu predstavu o svojim precima, našim savremenicima. Upravo na ovoj neraskidivoj vezi između prošlosti, sadašnjosti i budućnosti zasniva se suština Konvencije o zaštiti audiovizulenog nasleđa, koja predstavlja zaštitu kulture, istorije i identiteta jednog naroda. Možemo reći – dobro, Francuzi su bogati, pedantni, izuzetno vole sebe, vole svoj jezik, svoju kulturu. Mi smo, priznaćete, od njih dosta različiti, a posebno po tome da primerom ne dokazujemo da volimo svoju kulturu i svoj jezik. Pre više od dve godine gospodin Simjanović, naš čuveni kompozitor, je sa grupom filmskih i televizijskih stvaralaca, da vežbamo možda i nove pojmove, audiovizuelnih stvaralaca pokrenu u Ministarstvu kulture inicijativu o formiranju medioteke. Medioteka bi bila nešto nalik na spomenuti francuski nacionalni institut za zaštitu audiovizuelnog nasleđa. Nažalost, posle kraćeg vremena ova inicijativa je obustavljena. Projekat medioteke nalazi se u Ministarstvu kulture, a ja bih, a verujem i svi kulturni i naučni radnici, bio zahvalan da se ona obnovi, jer ogromno kulturno blago koje poseduje Radio-televizija Beograd, Radio-televizija Srbije tek čeka da bude arhivirano i digitalizovano, ono što je preostalo posle zločinačkog bombardovanja 1999. godine. Sveopšta privatizacija regionalnih medija, koja nam predstoji, dovešće u opasnost da sav sačuvani materijal koji su ove TV stanice decenijama snimale bude odbačen i uništen. Medioteka bi sadržala važan dokument o životu u našoj zemlji, tokom prethodne dve decenije koji zaslužuje da bude sačuvan za buduća pokoljenja, sa svim pozitivnim i negativnim aspektima iz kojih bi buduća pokoljenja mogla da izvuku neke pouke. To je suština ove konvencije koju sada razmatramo. Nije u pitanju samo Kinoteka, nije u pitanju samo digitalizacija filma na filmskoj traci, već je to vrlo široka oblast koja podrazumeva sve nosače slika, snimljene, kako na filmskoj, tako i na video traci, koji ima daleko više nego što poseduju samo Kinoteka i Filmske novosti. Digitalno organizovani materijal omogućava neverovatne mogućnosti u naučno istraživačke i obrazovne struke. Mi se tek susrećemo sa digitalnom tehnologijom i još uvek nam nisu neke prednosti digitalizacije jasne. Selektovanjem jednog imena ili pojma, postaće dostupno u veoma kratkom vremenu, sve što je o istorijskom pojmu ili osobi ikada zabeleženo, putem videa. Na kraju, navešću jedan upotrebljiv primer koji svedoči o našem pristupu zaštiti audio vizuelnog nasleđa. Pre tri i više decenija, Djuk Elington je imao koncert u Beogradu koji je snimala Televizija Beograd. Nakon završetka turneje, pitali su Djuka Elingtona koji mu je koncert bio najbolji tokom turneje, a on je rekao onaj beogradski. Sve svetske televizije su se utrkivale ko će da kupi snimak koncerta Djuka Elingtona u Beogradu, a na žalost, od Televizije Beograd su dobili odgovor da su im trebale trake za druge emisije i da je koncert izbrisan. Upravo je to primer kako se mi ponašamo prema našem nasleđu i kako ova Konvencija može da nas pobudi na to da čuvamo sve što je ikada snimljeno, zabeleženo, što je vredno, što će ostati neka banka podataka za buduće generacije. Ne bih ulazio u problematiku kako bi se ovo finansiralo, jer verujem da u Ministarstvu kulture ima jako puno pametnih i vrednih ljudi, stručnih, koji bi bili zainteresovani da malo šire pogledaju na stvari, da urade nešto kao što je Francuski nacionalni institut za čuvanje audio vizuelnog materijala, pošto je to suština te Konvencije. Moglo bi se predložiti da se izdvaja određena suma novca od Ratela i RRA, da bi se podhranjivao i digitalizovao sav vizuelni materijal koji je na raspolaganju. U svakom slučaju, ovo je izuzetno važna Konvencija, skreće pažnju na izuzetno važne stvari i u danu za glasanje, SPS će punim srcem podržati ovaj sporazum. Hvala vam.
Reč ima ministar Ivan Tasovac.
Ja se zahvaljujem poslaniku Dragojeviću što je otvorio, zapravo kakve su sve perspektive dalje koje nas čekaju i koje su predviđene, zato što upravo u ovom trenutku, u prvom koraku mi se bavimo kinematografijom. Međutim, u članu 3. je predviđeno da posle toga protokolom koji će se uraditi, će se proširiti čitava priča i na medije, a iskoristiću i ovu priliku, pošto ne toliko često može da se govori na temu kulture u parlamentu, da kažem digitalizacija generalno jeste jedan od prioriteta Ministarstva kulture i to u svim oblastima i tiče se apsolutno kompletnog pokretnog i nepokretnog kulturnog nasleđa, kao i jezika. U tom smislu, Srbija je pristupila kao osnivač zajedno sa Francuskom i dobro je što ste njih pomenuli, jer oni su dobar primer Nemačkoj i drugim zemljama, a u „DARIJU“, to je u ovom trenutku krovna evropska organizacija koja se bavi izradom digitalne infrastrukture vezano za jezik. Pred nama je ogroman put da jednostavno uhvatimo korak u digitalizaciji sa najboljim primerima evropske prakse, ali mislim da smo nekoliko malih koraka već učinili u tom smislu. Sama činjenica da od 2001. godine nije bio usvojen ovakav dokument, gde se usvaja upravo danas, mislim da može da nam da potpuni optimizam za ono što nam sledi. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine Arsiću, poštovani ministri i poštovani gosti, iz jednog ili više ministarstava, gospodin Zoran Živković je već saopštio stav Nove stranke o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu koji se tiče hitne sanacije od poplava, potom na Predlog zakona o potvrđivanju ugovora o garanciji koji se tiče prelaska sa analognog na digitalni signal i takođe je gospodin Živković saopštio koji je naš stav o Predlogu zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o zaštiti audio vizuelnog nasleđa. Moja je namera da ovde saopštim jedno svoje viđenje i o Predlogu zakona, o potvrđivanju Sporazuma o saradnji između Republike Srbije i Svete Stolice, u oblasti visokog obrazovanja. Poštovani gospodine Arsiću, u ovom dopisu iz Vlade piše da je za predstavnika Vlade u Narodnoj skupštini povodom rasprave o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji između Republike Srbije i Svete Stolice u oblasti visokog obrazovanja, određen gospodin Srđan Verbić. Gospodin Srđan Verbić nije u ovoj sali, poštovani gospodine Arsiću. Ja imam jedan komentar na taj tekst Predloga zakona i ne znam sada kako da vodimo dijalog u ovoj Skupštini kada gospodina Verbića ovde nema i molim vas da vi predložite, kako da izađemo iz ove situacije, ili možda gospodin Tasovac može da nastupa umesto gospodina Verbića, a ako gospodin Tasovac ne bude zainteresovan, pošto smo imali raspravu na odboru povodom slobode medija, video sam tada da gospodin Tasovac nije bio zainteresovan za neki dijalog, možda će onda gospodin Ljajić umesto obojice, a možda ni gospodin Ljajić neće, pa šta onda da radimo gospodine Arsiću? Molim vas da mi se ovo ne računa, jer nema gospodina Verbića, da imam svojih pet minuta.
Gospodine Pavićeviću, samo vi trošite vaše vreme, gospodin ministar je trenutno izašao iz sale, preneće mu njegovi saradnici sve što vi budete diskutovali, odgovoriće u nekoj od svojih diskusija, budite uvereni u to.
Gospodine Arsiću, molim vas da mi vratite vreme, jer ovo se ticalo procedure. Kao što znate, nama je ovde svaki sekund važan i ja sam sada ovde na jedno pitanje koje se tiče procedure, potrošio dva minuta. Mogu li da se odjavim i ponovo da se prijavim?
Gospodine Pavićeviću, ja sam se čudio, ako vam je vreme tako skupo, zašto ste toliko vremena potrošili na ovaj proceduralni deo. Uzećemo u obzir i to. Nastavite, ali molim vas da se ponovo prijavite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministri i gosti, poštovani gospodine Arsiću, Nova stranka će da glasa za ovaj Zakon o potvrđivanju Sporazuma o saradnji između Republike Srbije i Svete Stolice u oblasti visokog obrazovanja i veoma mi je žao što ministar Verbić nije sada tu pošto imam jedno veoma konkretno pitanje za ministra prosvete u Vladi Srbije, gospodina Verbića. Samo malo da pojasnim čega se tiče moje pitanje. U ovom Zakonu o potvrđivanju Sporazuma piše u samom Sporazumu u članu 5. poštovana gospodo sledeće – saglasno pozitivnim propisima Konvencije o priznavanju kvalifikacija iz oblasti visokog obrazovanja u evropskoj regiji, sačinjene u Lisabonu 11. aprila 1997. godine i zalaganju vezano za Bolonjski proces, koje su prihvatile i potpisale obe strane, dve strane će nastojati da usklade pitanja, pazite sada ovaj važan deo, uzajamnog priznavanja zvanja i javnih isprava o stečenom visokom obrazovanju. Ovo pitanje će se urediti posebnim protokolom. Poštovana gospodo, ja sada sam tu, razmišljajući o sadržini ovog Sporazuma zamislio jednu situaciju. Zamislimo sada da se desi da ministar unutrašnjih poslova u Vladi Srbije, gospodin Nebojša Stefanović, podnese npr. zahtev za priznavanje svoje diplome doktora nauka, a moja je pretpostavka da bi u Svetoj Stolici sigurno bila i na osnovu ovog Sporazuma, kada stupi na snagu nakon što ga mi ovde usvojimo, sigurno bi se obezbedili uslovi da se formira jedna komisija koja bi sada razmatrala tu zamišljenu situaciju, da sada ministar unutrašnjih poslova želi da nostrifikuje svoju diplomu doktora nauka i to se obezbeđuje ovim. Pazite, u članu 6. Sporazuma piše sledeće – u slučaju da dođe do različitog mišljenja u vezi tumačenja ili primene ovog sporazuma, dve strane će se konsultovati diplomatskim putem i nastojati da dođu do rešenja prijateljskim pregovorima. Ja odmah zamišljam da nastaje različito mišljenje i tumačenje, jer u Svetoj stolici, uz poštovanje ovoga što je potpisano u Lisabonu 1997. godine i u skladu sa Bolonjskim procesom, šta se nužno nameće kao pitanje u vezi nostrifikacije jedne diplome doktora nauka? Postavlja se pitanje, da li je ta diploma stečena u skladu sa principom akademske čestitosti? Poštovani gospodine Arsiću, ministre Ljajiću, ministre Tasovac, još uvek nema ministra Verbića, dakle, da li je ta diploma stečena u skladu sa principom akademske čestitosti? Ministar Verbić bi u toj zamišljenoj situaciji morao da odgovori da u našem Zakonu o visokom obrazovanju uprkos tome što su poslanici Nove stranke predložili dopunu Zakona o visokom obrazovanju kojim se predviđa uvođenje principa akademske čestitosti u naš sistem visokog obrazovanja, ministar Verbić bi morao da kao odgovor pošalje jedan stav da u našem sistemu visokog obrazovanja u Zakonu o visokom obrazovanju akademske čestitosti nema. Onda bi ta komisija u ovoj zamišljenoj situaciji koja razmatra zahtev ministra unutrašnjih poslova Nebojše Stefanovića za priznavanje diploma doktore nauka moralo da evidentira da u Srbiji u Zakonu o visokom obrazovanju ne postoji princip akademske čestitosti i samim tim da postoji osnovana sumnja da su delovi te doktorske disertacije, gospodine Arsiću, plagirani, u toj situaciji, molim vas…
Gospodine Pavićeviću, ja moram da vas prekinem. Ako tako nastavite, vi ćete dovesti u pitanje i vašu doktorsku diplomu.
Ne, sada ću da objasnim, nisam završio.
Nemojte da mi objašnjavate.
Nisam završio gospodine Arsiću, jer ljudi u komisiji, u zamišljenoj situaciji, ja sledim članove sporazuma poštovani gospodine Arsiću, oni saznaju iz našeg Odbora za prosvetu Skupštine Srbije, da Komisija za ocenu doktorske disertacije gospodine Stefanovića nije bila kvalifikovana, da sudi o njegovoj doktorskoj disertaciji. Šta jedino može da zaključi?
To su vaši lični stavovi. Apsolutno lični.
Ne, gospodine Arsiću, odbor i sporazum…
Nije mi poznata ta odluka Odbora.
Gospodine, molim vas oduzimate mi vreme, ja čitam član 5. Sporazuma, član 6. Sporazuma, jer ta komisija koja bi sudila o zahtevu ministra Stefanovića bi sigurno došla u neprijatnu situaciju do člana 6. gde kaže – da mora da se dođe do rešenja prijateljskim pregovorima. Kako to da se pregovara gospodine Arsiću?
Dva minuta gospodine Pavićeviću. Zahvaljujem. Po Poslovniku ima prvenstvo dr Aleksandar Martinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da ste gospodine predsedavajući morali da skrenete pažnju gospodinu Pavićeviću da govornik može da govori samo o tački dnevnog reda. On je svojih pet ili sedam minuta iskoristio da bi kao po vreći peska udarao po ministru unutrašnjih poslova dr Nebojši Stefanoviću, a pri tome obmanjujući građane Republike Srbije i čudi me da ga na to niste upozorili da je komisija na fakultetu na kome je Nebojša Stefanović stekao zvanje doktora nauka, utvrdila da je njegov doktorat autentičan. I za informaciju gospodinu Pavićeviću, predsednik te komisije, gospodine Pavićeviću, nije bio nijedan profesor sa Megatrend univerziteta, nego sa Ekonomskog fakulteta u Subotici…
Samo vas molim gospodine Martinoviću, nemojte direktno da se obraćate.
Molim?
Samo nemojte direktno obraćanje, ništa više.
Vi samo malo obratite pažnju o tome šta govore narodni poslanici. Ako su tema dnevnog reda unutrašnji poslovi, šta mislite šta bi bilo kada bi ja sada ustao i tema dnevnog reda je sporazum sa Svetom stolicom i pričam kako su unutrašnji poslovi bili organizovani kada je predsednik stranke kojoj pripada gospodin Pavićević bio, na primer, savezni ministar unutrašnjih poslova? Šta mislite, šta bi bilo kada bi ja sada rekao – 5. oktobra 2000. godine su preuzeli vlast, tako što su iskoristili Legiju i jedinice za specijalne operacije, pa je 2000. godine Legija bio nacionalni heroj, zato što je pomogao da DOS preuzme vlast, a onda je 2003. godine postao zločinac i najveći kriminalac na svetu? Šta mislite u šta bi se onda pretvorila rasprava u ovoj Narodnoj skupštini? Dakle, ja poštujem pravo svakog narodnog poslanika da o tački dnevnog reda govori u svom stilu, ali ovo apsolutno nije bila tema dnevnog reda. Ja vas molim da uzmete u obzir i dostojanstvo Narodne skupštine ali i dostojanstvo svih članova Vlade Republike Srbije, jer se ovde iznose netačne informacije i aludira se već nekoliko meseci o tome da je navodno doktorat…
Vreme gospodine Martinoviću.
…Nebojše Stefanovića falsifikovan iako se utvrdilo, dakle, faktografski se utvrdilo od strane komisije kojom je predsedavao profesor sa Ekonomskog fakulteta u Subotici, da doktorat Nebojše Stefanovića je apsolutno urađen lege artis i u skladu sa Zakonom o visokom obrazovanju.
Zahvaljujem kolega Martinoviću. Pošto niste reklamirali član Poslovnika… (Aleksandar Martinović, s mesta: Član 106.) Član 106, hteo sam upravo da vam kažem da ovo smatram jednom replikom jer ono što ste vi tražili od mene da reagujem kao predsedavajući. ja ne mogu sa ove pozicije, to morate vi kao poslanici. Potpuno se slažem da svi mi treba da čuvamo dostojanstvo Narodne skupštine, kako i predsedavajući, tako i narodni poslanici. Ja sam nekoliko puta pokušao da skrenem pažnju gospodinu Pavićeviću, ali on je nastavio kao jedan profesor univerziteta, tako da mene njegova diskusija po malo i čudi. Reč ima, po Poslovniku, dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući gospodine Arsiću, poštovani ministri Tasovac i Ljajić, ministra Verbića još uvek nema nažalost, poštovani gosti iz ministarstva, povređen je član 108. Poslovnika naše Narodne skupštine. U stavu 1. lepo piše o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine. Gospodine Arsiću, dve su tačke u okviru ove povrede Poslovnika sada. Najpre, gospodin Martinović se javio po povredi Poslovnika, može da koristi dva minuta. Vi ste mu dozvolili da govori dva minuta i 50 sekundi, a kada ja, na primer, gospodine Arsiću dođem do mog petog minuta, prvi naredni sekund meni znači isključenje mikrofona. Poštovani gospodine Arsiću, to znači da vi vodite ovu sednicu tako da se ne starate o redu na sednici. Druga tačka, gospodine Arsiću, gospodin Martinović je vama zamerio da ja nisam govorio o tački dnevnog reda, a i vi ste mi to rekli. Poštovana gospodo, ja sam upravo govorio o tački dnevnog reda i time, gospodine Arsiću, doprineo tome da postoji red na sednici Narodne skupštine. Pozvao sam se, poštovana gospodo, na član 5. Sporazuma o kojem ovde razgovaramo, koji se tiče priznavanja, zvanja javnih isprava o stečenom visokom obrazovanju. Pozvao sam se, gospodine Arsiću, do člana 6. koji se tiče rešenja prijateljskim pregovorima u koliko dođe do nerazumevanja, a do nerazumevanja bi sigurno moglo da dođe, ja sam to naveo kao primer, kada bi gospodin Stefanović ministar unutrašnjih poslova podneo zahtev za priznavanje svoje diplome doktora nauka. Ja verujem, gospodine Arsiću, samo da dovršim ako može po Poslovniku, da kada bi taj zahtev bio upućen, da bi se tamo sigurno krstili povodom uslova pod kojim je gospodin Stefanović stekao to zvanje u našem obrazovnom sistemu, gospodine Arsiću. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine. Pošto je bilo reklamacija Poslovnika molim vas da mi dozvolite. Pošto smatram da kada je upitanju nostrifikacija diploma između Republike Srbije i Svete stolice, smatram da je to jedan ozbiljan sporazum koji verovatno ne bi bio ni potpisan da je tačno sve ovo što ste rekli, ne što ste čitali, nego kako ste naše visokoškolske ustanove, na koji nivo stavili. Znači, pošto smatram da je Sveta stolica ozbiljna institucija, smatram da su problemu pristupili jako ozbiljno i zato su i potpisali ovaj sporazum sa nama. Da ima tih problema o kojima pričate, ovaj sporazum danas ne bi bio pred nama, ne bi ga jednostavni ni potpisali. Što se tiče za vreme. Prekinuo sam gospodina Martinovića kao što sam i vas prekinuo. Vama sam dodao dva minuta. Dva minuta vratio sam vas na početak, gospodina Martinovića sam produžio nekih tridesetak sekundi. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ali proceduralno je ministar…) Svejedno, za proceduru u vezi ministra dovoljno je 10-15 sekundi, a vi ste pričali dva i nešto minuta u vezi toga, pa smo vratili vreme na početak. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Ne povreda Poslovnika. Vi ste rekli da povredu Poslovnika Martinovića shvatate replikom, pa po tom osnovu, pošto sam ja pomenut u njegovoj replici, ja tražim repliku, tako da ne bude zabune, a vezano je za 5. oktobar. Saveznog ministra unutrašnjih poslova…
Po kom svojstvu vi govorite?
Zato što je pomenuo saveznog ministra unutrašnjih poslova. Ja sam jedini živ bivši savezni ministar unutrašnjih poslova
Da li je ovo po Poslovniku ili replika?
Replika.
U redu, replika. Izvolite.
Da li ste vi rekli da je njegovo javljanje bila replika? Dakle, 5. oktobar je jedan veliki dan u srpskoj istoriji. Petog oktobra se desila velika oktobarska, narodna, građanska, srpska revolucija, koja je donela mogućnost Srbiji da normalno živi u 21. veku. Da podsetim poslanika koji je govorio o tome da je SRS, čiji je on tada bio član, podržala i rezultate izbora koji su prethodili 5. oktobra i sama događanja 5. oktobra. To treba da se setite, bez obzira na napore da gurnete u tamu vašu prošlost. Nemojte da se stidite toga. Svako ima neki deo svoje prošlosti koji bi da zaboravi, ali istorija je istorija. Nikakva pomoć nije bila potrebna narodu da tada izabere svoju budućnost i ta odluka građana Srbije od 5. oktobra je dovela do toga da danas imamo bar privid demokratije u ovoj državi. Još jedna stvar, predsedavajući, Sveta stolica nije institucija, to je država. Ovo je međudržavni sporazum. Hvala.
Zahvaljujem. Pravo na repliku narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući, iako ne razumem pravo na repliku na povredu Poslovnika, koju ste omogućili gospodinu Živkoviću, ali dobro, to je vaša procena. Replika koju sam tražio je na izlaganje gospodina Pavićevića i na to stalno imputiranje akademske, ali i političke čestitosti. Devastiramo vrednost akademske i političke čestitosti ukoliko poziv na tu čestitost dolazi od čoveka koji se mesecima ovde u Narodnoj skupštini predstavlja kao profesor, a utvrdili smo da nije profesor i prihvatao je tu titulu iako je nema. Teško je kada neko u ovoj Narodnoj skupštini želi da uvede akademsku i političku čestitost, a usput nas je slagao da postoji notar u Srbiji koji je zaradio 160 hiljada evra, ili 180, ne sećam se više, ali nismo dobili od gospodina akademski čestitog, profesora koji to nije, ni ime ni prezime tog notara. Treća stvar, ja sam vrlo zadovoljan i zahvalan što su ove klupe ovako uske i što su nagnute, jer pretpostavljam da bi kolega profesor, kojito nije, shodno akademskoj čestitosti, govorio u joga položaju, sedeći, kao što je sedeo predavajući i družeći se sa svojim studentima, što možete videti na Jutjubu i možete videti na raznoraznim snimcima. Sada zamislite nekoga ko u joga položaju sa ove govornice vam se obraća, predstavljajući se kao profesor i tražeći uvođenje akademske i političke čestitosti, a uzgred je nema, jer da ima, govorio bi istinu, a ne obmanjivao i javnost i nas ovde kolege narodne poslanike, govoreći o nečemu što nije, od brata premijera, od notara, pa raznih drugih stvari i salvi mržnje koje su upućene prema Vladi i prema ostalim kolegama narodnim poslanicima.
Narodni poslanik Borislav Stefanović, po Poslovniku. Izvolite.
Dakle, čl. 106 i 107,… Samo hoću da ukažem na jednu stvar koja mi je jako zasmetala. Dakle, ne može nijedan narodni poslanik u Skupštini, a naročito iz većine, da reklamira Poslovnik, naravno, posle to koristeći za repliku, što je postalo tradicionalno, da kaže da se ovde narušava ugled i dostojanstvo Vlade Srbije. Ja vas molim kao predsedavajućeg i svakog ko sedne na vašu stolicu, da ne dozvoli takvu vrstu zloupotrebe Poslovnika i da ovde bilo koji poslanik, a naročito iz većine, se poziva na dostojanstvo i ugled Vlade Srbije. Gospodo, budite državni sekretari pa branite dostojanstvo Vlade. Mi ćemo da ga narušavamo, jer ona to ne zaslužuje. Hvala.
Gospodine Stefanoviću, u ovom visokom domu ne može da se narušava ugled ni Vlade Srbije, ni Narodne skupštine. Da li želite da se Skupština izjasni? (Borislav Stefanović, s mesta: Ne.) Hvala. Reč ima dr Aleksandar Martinović, pravo na repliku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ništa ja nisam zaboravio i vrlo dobro pamtim šta je bilo 2000. godine. Tada su bili savezni izbori i bili su lokalni izbori, 24. septembra 2000. godine. Ono što mene sada zanima jeste kakve veze imaju savezni izbori i lokalni izbori koji su održani na celoj teritoriji Republike Srbije sa činjenicom da su aktivisti DOS-a upali u Radio Televiziju Srbiju, u republičku instituciju, ne saveznu, ne lokalnu, i zapalili je. Ono što je takođe činjenica to je da ste se u noći 5. oktobra slikali, ljubili i grlili sa Miloradom Ulemekom Legijom, sa pripadnicima Zemunskog klana. Nisam se ja, nije se ni Zoran Babić, nije se ni Veroljub Arsić, ni Igor Beči, ni Aleksandar Vučić, ni Tomislav Nikolić, niko se od nas nije kupao ni na bazenu u Šilerovoj, niti su nam poklanjani rasni konji iz ergele u Surčinu. Dakle, sve ste to radili vi. Vama su Surčinci bili dobri sve negde do kraja 2002. početka 2003. godine. E onda ste se setili da su ti prvoborci 5. oktobra narko dileri, kriminalci, ratni zločinci, ubice i tako dalje, ali pune dve godine su vam bili veoma dobri. Pune dve godine su bili vaši saveznici samo zato što su 5. oktobra svom tadašnjem političkom gospodaru Slobodanu Miloševiću okrenuli leđa i prešli na vašu stranu. To svi znaju. Na kraju krajeva, ako ne verujete meni, ima ona knjiga „Igra senki“, valjda ste je čitali, koja faktografski govori šta se dešavalo tih oktobarskih dana 2000. godine.
Zahvaljujem, gospodine Martinoviću. Imam prijavljene… (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Nemate mogućnost, gospodine Živkoviću, niste pomenuti. (Zoran Živković, s mesta: Pet puta je pomenuo.) Vaše ime i prezime ja nisam čuo, gospodine Živkoviću. (Vladimir Pavićević, s mesta: Povreda Poslovnika.) Gospodine Pavićeviću, dopustite… (Vladimir Pavićević, s mesta: Dopustite po Poslovniku.) Možete da uveseljavate narodne poslanike, nije problem. Dopustite da kao predsedavajući nešto kažem. Znači, imam prijavljenog dr Vladimira Pavićevića. Takođe imam prijavljenog gospodina Živkovića. Gospodine Živkoviću, nemate mogućnost. Gospodine Pavićeviću, vi ćete dobiti sada reč po Poslovniku. Ako prekršite Poslovnik, ako izazovete repliku, dobiće sa druge strane neko ko je ovlašćen i s time zatvaramo krug replika, dobija reč ministar, šta god bude rečeno. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine Bečiću, poštovani ministre Ljajiću i Tasovac, jer ministra Verbića još uvek nema i poštovani gosti iz ministarstava, povređen je Poslovnik u članu 103. kojim se reguliše pitanje javljanja za povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine. Povredili ste ovaj član kada ste gospodinu Babiću dozvolili da jedan termin, koji ne može da se veže za delovanje ni u ovoj Narodnoj skupštini, upotrebi da bi opisao moje delovanje u ovoj Narodnoj skupštini, a gospodin Babić je rekao da se ja služim lažima. Nikada, gospodine Bečiću, da prenesete to gospodinu Babiću. Radi istine da kažem, tačno je da ja nekada nastavu na fakultetu držim i u prirodi, kada je lepo vreme i kada se sa studenkinjama i studentima dogovorim da idemo u prirodu da držimo nastavu, poštovani gospodine Bečiću. Tačno je, istina je, gospodine Bečiću da smo mi poslanici Nove stranke ovde predložili Zakon o dopunama zakona… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Pavićeviću… (Vladimir Pavićević, s mesta: Molim vas da mi ne isključujete mikrofon. Imam dva minuta da obrazložim…) … Osim ako ne zloupotrebljavate… To ste već izgovorili, obrazložili ste. Ja imam dovoljno argumenata sa vaše strane da vam kažem da nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? (Vladimir Pavićević, s mesta: Ne možete da me prekinete u prvom minutu…) Mogu ako zloupotrebljavate Poslovnik. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ja imam pravo da u dva minuta obrazložim…) Ali, nemate pravo da govorite o bilo čemu, o replici, da replicirate gospodinu Babiću. Izričem opomenu, gospodine Pavićeviću, zato što je oduzeta reč, a vi nastavljate da govorite. (Vladimir Pavićević, s mesta: Onda je dostojanstvo Skupštine ovde uniženo do kraja.) Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Gospodine Babiću, da li ste se javili? (Zoran Babić, s mesta: Dovoljno je.) Dovoljno je, gospodine Babiću. Reč ima ministar u Vladi Ivan Tasovac. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Jako mi je drago da nam je Sporazum o saradnji između Republike Srbije i Svete stolice u oblasti visokog obrazovanja omogućio da saznamo kako je moguće držati predavanja u prirodi, ma u kom položaju. Ali, zaista smatram da nije korektno u ovom trenutku prozivati ministra Verbića za njegovo neprisustvo u sali, koji je sve vreme bio ovde prisutan dok se vi niste pojavili u dvorani. Da ne biste ostali bez konkretnog odgovora na pitanje, a pitanje je bilo – da li smo mi predstavnici tri ili jednog ministarstva? Da, mi smo predstavnici tri ministarstva. Možda vas je zbunilo to što imamo i Ministarstvo kulture i informisanja, što je Ministarstvo nauke, obrazovanja, mogu posle sve da vam pojasnim, da ne bih trošio vreme, kako se zove koje ministarstvo. Još jednom kažem, u ostalom, vi možete kroz poslaničko pitanje, dobićete odgovor ministra Verbića, koji je izašao bukvalno par minuta pre nego što ste vi ušli.
Zahvaljujem. (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.) Gospodin Tasovac je odgovorio na vaša pitanja. (Vladimir Pavićević, s mesta: Nije me dobro razumeo.) Nisam bio tu da znam da li vas je dobro razumeo i šta ste vi tada govorili, tako da nemam mogućnost da vam dam repliku. Reč ima narodni poslanik Gordana Topić.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministri i kolege narodni poslanici, u okviru zajedničkog jedinstvenog pretresa govoriću o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji Republike Srbije i Svete stolice u oblasti visokog obrazovanja, koji je potpisan 27. juna ove 2014. godine u Beogradu. Sporazum je nastao na inicijativu vatikanske strane, a u želji da dve strane podstiču, uspešno ostvare i sprovode bilateralnu saradnju u oblasti visokog obrazovanja. Preduslov za stvaranje ovog sporazuma su, pored dobre volje dve strane, međusobnog poštovanja i uvažavanja, i Konvencija o priznavanju kvalifikacija iz oblasti visokog obrazovanja u evropskoj regiji iz 1997. godine, vezano za bolonjski proces, kao i pozitivna i konstruktivna uloga koju religija uživa u svakom društvu. Konkretno, sporazum će realizovati razvoj saradnje u oblasti visokog obrazovanja za crkvene potrebe, kao i za druge predmete na nivou visokog obrazovanja. Omogućiće se i neposredni kontakti između referentnih institucija visokih obrazovanja, kao i zaključivanje posebnih ugovora o saradnji u oblasti visokog obrazovanja. Pored navedenog, reguliše se usklađivanje pitanja javnih priznavanja zvanja i uzajamno priznavanje zvanja javnih isprava o stečenom visokom obrazovanju. Istakla bih da ovo pitanje do sada nije bilo regulisano i da će se na ovaj način unaprediti naši međusobni odnosi u oblasti obrazovanja. U praksi, ovo pitanje se u najvećoj meri se odnosi na Teološko-katehitski institut u Subotici, koji do sada nije imao akreditaciju, ni pravo da izdaje diplome koje se priznaju u Srbiji. Na taj način će studenti imati pravo da nastave postdiplomske studije i na drugim fakultetima, a istovremeno, sadašnji institut će dobiti viši akademski nivo i statut fakulteta. U okviru obraćanja, podsetila bih da je 8. septembra ove 2014. godine potpisan i Protokol o saradnji između Narodne bibilioteke Srbije i Vatikanske biblioteke, koji predviđa razmenu publikacija, zvanja i stručnjaka iz oblasti prikupljanja, čuvanja, obrade i zaštite bibliotečke građe. Pored činjenice da sporazum predstavlja važan korak u bilateralnim odnosima dve zemlje, koji stvara okvir za dalju saradnju, ukazala bih kao narodna poslanica na važnost uvažavanja, poštovanja, poznavanja tuđe religije i običaja, kojim i sami zaslužujemo da našu religiju i drugi cene i poštuju, a to je vrlo česta izreka u našem narodu, koja kaže – koliko poštuješ, toliko ćeš i biti poštovan. Sve ovo mogu potvrditi iz ličnog iskustva, jer dolazim iz okoline Pančeva, tačnije Banatskog Novog Sela, u kojem je 30% stanovnika rumunske nacionalnosti, a lepota toga je što mi kao zajednica dva naroda sarađujemo, uvažavamo se i poštujemo i međusobno smo dobro upoznati sa kulturom i običajima, kao i jezikom i pismom. Zbog svega navedenog, poslanička grupa SPS u danu za glasanje će podržati ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljuje. Reč ima narodni poslanik Jelisaveta Pribojac.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovani ministri, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je danas objedinjeni pretres četiri predloga zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, a tiče se hitne sanacije od poplava, Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, a tiče se Projekta prelaska sa analognog na digitalni sistem, Evropske konvencije o zaštiti audio-vizuelnog nasleđa i Sporazuma o saradnji između Republike Srbije i Svete stolice u oblasti visokog obrazovanja. Osvrnuću se na 1. tačku ovog objedinjenog pretresa, koji se odnosi na Sporazuma o zajmu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, a tiče se hitne sanacije projekta od poplava, naravno, ne umanjujući time značaj ostalim sporazumima, ugovorima i konvencijama. Sporazum o zajmu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj je veoma važan zbog činjenice da je Međunarodna banka za obnovu i razvoj spremna da odobri zajam u iznosu od 227 miliona 480 hiljada evra za sprovođenje Projekta hitne sanacije od poplava u Republici Srbiji, što je izuzetno značajno za Srbiju, koja inače za tu svrhu nema sopstvenih sredstava. Nakon poplava iz maja meseca ove godine, Vlada Republike Srbije nastoji da obezbedi finansijska sredstva po najpovoljnijim uslovima. Vlada je u saradnji sa Evropskom komisijom, sa UN, sa Svetskom bankom, koje su pružile ne samo finansijsku, već i stručnu pomoć u procenjivanju, utvrdila da je šteta koja je nastala u majskim poplavama 1,7 milijardi evra, od čega 885 miliona evra čine uništena materijalna dobra u 24 opštine koje su poplavljene. Neću detaljno da govorim o tome koliko su velike i teške posledice nastale od poplava u energetici, rudarstvu, poljoprivredi, infrastrukturu, jer svi to znamo, svima je to jasno. S obzirom da dolazim iz Kraljeva, pomenula bih samo da je Grad Kraljevo, koji pokriva teritoriju od 1.530 km2, na čijoj teritoriji je oko 4.300 hektara bilo poplavljeno oranica, preko 300 kuća je bilo oštećeno, a bujice su odnele na stotine kilometara puteva i preko 30 mostova, inače imao poplave, ne samo u maju, već i pre toga, u vreme uskršnjih praznika, u aprilu mesecu, jer Kraljevo ima tri reke, Zapadnu Moravu, Ibar i Ribnicu koje često znaju da nabujaju, da podignu nivo podzemnih voda što dovodi ne samo do poplava, već i ugrožava pijaću vodu iz okolnih bunara. Šteta koja je procenjena na nivou Republike Srbije u Sektoru energetike i rudarstva je 488 miliona evra, u poljoprivredi 228, infrastrukturi 24 miliona evra. Cilj ovog zajma nije samo brz oporavak od prirodnih nepogoda, već i sprečavanje daljih, negativnih posledica od poplava, kako u energetici, tako i u poljoprivredi a naročito u unapređenju infrastrukture za zaštitu od poplava. Uslovi predviđeni Ugovorom o zajmu su veoma povoljni, u smislu da je period trajanja zajma 30 godina, da je grejs period devet godina i da je veoma niska kamatna stopa, što praktično znači da će Srbija početi sa otplaćivanjem zajma tek od 1. novembra 2023. godine. Osećam potrebu, ali i moralnu obavezu, prema građanima Kraljeva, posebno prema onima sa poplavljenih područja, da izrazim svoje verovanje da će se i Grad Kraljevo naći na listi opština i gradova u kojima će se sanirati posledice poplava i da će u nekom budućem vremenu posebna pažnja biti posvećena onoj trećoj komponenti iz projekta, a koja se odnosi na rekonstrukciju prioritetne infrastrukture za zaštitu od poplava. Složićete se da je preventiva uvek i u svemu najvažnija. Naš narod bi rekao – bolje sprečiti nego lečiti. Naglasiću i to da je Kraljevo jedan od retkih gradova u Srbiji, ako ne i jedini, koga nisu zadesile samo prirodne nepogode, zemljotres i poplave, već je to grad koji je podneo najveći teret tzv. tranzicije, počev od 90-tih godina pa na dalje. Zašto ovo govorim? Iz prostog razloga, što je 20 godina unazad u Srbiji, pa i u Kraljevu, vođena pogrešna politika u ekonomskom, privrednom pa i svakom drugom smislu, što je dovelo do toga da je Kraljevo toliko osiromašilo da bez pomoći države i ovakvih zajmova ne može da reši problem svojih sugrađana u poplavljenimpodručjima. Mnogo je razloga zbog kojih treba ove sporazume prihvatiti i usvojiti i SNS će u Danu za glasanje to i učiniti. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ivana Dinić, a neka se pripremi narodni poslanik Nebojša Tatomir. Izvolite, gospođice Dinić.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, predstavnici ministarstava, kolege narodni poslanici i poslanice, učešćem u raspravi o Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji između RS i Evropske banke za obnovu i razvoj, poslanička grupa SPS daje snažnu podršku radu Vlade RS sa intencijom da se konačno finalizira ono što je već duže vreme u fokusu javnosti i pažnje, a to je digitalizacija zemaljske televizije. Celokupna naša diskusija danas treba da pošalje jasnu poruku svim građanima RS, a to je da je u interesu svih nas ovakav predlog zakona i da je njegovo usvajanje neophodnost i neminovnost. Sa druge strane, politička poruka građanima jeste činjenica da evropska zajednica očekuje od RS usvajanje ovakvog Predloga zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji, tim pre, jer je neophodno definisati i jasno izraziti stav po pitanju onoga na šta ovaj predlog zakona ukazuje, a to je ozbiljnost u pristupu finansijske analize sredstava koji su neophodni za završetak procesa digitalizacije, odnosno prelaska sa analognog na digitalno emitovanje signala, kao i detaljan način realizacije ovog projekta i rok u kome je predviđen završetak digitalizacije zemaljske televizije. Vlada RS na čelu sa premijerom Ivicom Dačićem, kao i Vlada u sadašnjem sazivu na čelu sa premijerom Aleksandrom Vučićem, načinila je jasne pomake koji se ogledaju u podizanju rejtinga i ugleda naše zemlje u međunarodnoj zajednici. Sa stanovišta struke bitno je istaći da je vrlo nedvosmisleno i jasno da je ovaj predviđeni prelazak sa analognog na digitalno emitovanje radio-televizijskih programa izuzetno bolje i kvalitetnije rešenje od postojećeg rešenja u RS. Zbog toga će poslanici SPS definitivno podržati potvrđivanje ovog Ugovora o garanciji, jer je činjenica da bi digitalizacijom radio-difuzije omogućili, ne samo višestruko bolji kvalitet slike i zvuka, već i mnogo veći broj radio-televizijskih programa, sadržaj koji je prilagođen nacionalnim manjinama, funkcionalnost koja je prilagođena osobama sa invaliditetom. Ono što je vrlo bitno jeste oslobađanje analognog dela spektra koji bi se mogao koristiti u neke nove svrhe, npr. mogao bi se ustupiti mobilnim operaterima. Definitivno nije najznačajnije poboljšanje kvaliteta slike i zvuka, već postoji finansijski benefit ustupanja ovog analognog dela spektra, jer bi na taj način mogli obezbediti značajan prihod u budžet RS. Već dugi niz godina, možda i decenija, postoji pitanje kako razviti ruralna područja u RS? Na ovaj način, oslobađanjem jednog korisnog dela spektra frekvencija, uspeli bi da obezbedimo dobru pokrivenost internetom u udaljenim područjima u RS, podigli bi stepen informisanosti na viši nivo, stvorili bi bolje uslove za ravnomerno razvijanje, što dalje implicira dosta bolje uslove za poslovanje, a i za postizanje boljeg investicionog okruženja u ovim područjima. Sve ovo su razlozi zbog kojih je potvrđivanje ovog ugovora dosta značajno, kako bi već namenjenim novčanim sredstvima dovršili ovaj započet proces digitalizacije zemaljske televizije, odnosno prelazak sa analognog na digitalno emitovanje signala. Na ovaj način bi omogućili dostupnost svih prednosti o kojima smo govorili po pitanju ovog načina emitovanja signala i radio-televizijskih programa. Međutim, kada govorimo o digitalizaciji, ono što zapravo predstavlja i jeste najveća briga svih građana RS jeste koliko će to njih koštati. Prilikom rasprave o Predlogu zakona o elektronskim komunikacijama, a i danas više puta smo izrekli da je za prijem digitalnog signala neophodan set-top boks uređaj. Ovaj uređaj bi morali nabaviti samo oni korisnici koji televizijski signal dobijaju preko antena, i to pod uslovom da ne govorimo o socijalno ugroženom stanovništvu, jer su za nabavku ovih uređaja za njih predviđena određena finansijska sredstva iz budžeta RS. Što se tiče korisnika IP-TV, korisnici IP-TV i kablovske televizije od strane svojih provajdera imaju obezbeđenu opremu za prijem digitalnog signala, tako da kada je u pitanju zabrinutost građana oko troškova samog prijema digitalnog signala, najbitnije je da znaju da su ovi troškovi svedeni na minimum i na samu neophodnost, u smislu da je sve ovo u interesu svih građana RS. Radi dostizanja veće funkcionalnosti i tehnološkog napretka naše države, koji će definitivno omogućiti ova digitalizacija emitovanja signala, svi poslanici SPS će u Danu za glasanje podržati i glasati za usvajanje ovakvog predloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem gospođice Dinić. Reč ima narodni poslanik Nebojša Tatomir, a neka se pripremi Irena Aleksić. Izvolite, gospodine Tatomir.
Poštovani predsedavajući, ministre, drage kolege i koleginice, danas imamo na dnevnom redu Predlog zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o zaštiti audio-vizuelnog nasleđa, kao i potvrđivanje Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, odnosno u pitanju je projekat prelaska sa analognog na digitalni sistem. Evropska konvencija o zaštiti audio-vizuelnog nasleđa je potpisana još 2001. godine u Strazburu. Ovde se prevashodno radi o zakonu koji predstavlja usklađivanje našeg zakonodavstva sa evropskim, što je opet vrlo bitno zbog mogućnosti pristupanja i korišćenja evropskih fondova koji su određeni u te svrhe. Naravno da je u Srbiji do sada već puno toga urađeno na zaštiti i arhiviranju audio- vizuelnih dela, što se najbolje vidi kroz rad čuvene Jugoslovenske kinoteke, koja ima zavidan broj sačuvanih i arhiviranih filmskih dela, kao i kroz rad Radio-televizije Srbije, odnosno njenog odeljenja za arhivu, koje je jedan od najbogatijih u regionu i ima u svojim fondovima nekoliko stotina hiljada audio-vizuelnih zapisa najrazličitije sadržine. Televizijska i filmska dela, uprkos usporavanju u ranojfazi razvoja ovih medija, danas su priznata kao umetničke tvorevine i smatraju se podjednako važnim kao i dela drugih umetnosti. Samim tim oni postaju deo nematerijalnog kulturnog nasleđa. Takođe se smatra da su oni deo evropskog i svetskog nasleđa, pa samim tim je potrebno da i države preduzmu sve mere kako bi se osiguralo očuvanje ovih dela. Ono što je bitno je da ova konvencija podstiče i unapređuje i dobrovoljno deponovanje materijala, pokretnih slika i da nikako neće uticati na odredbe iz međunarodnih ugovora koje se odnose na zaštitu autorskih i srodnih prava. Ovom konvencijom se određuje da će se u ugovorima sa nosiocima prava navoditi i uslovi pod kojima materijal pokretnih slika može biti dostupan javnosti, kao i prava i obaveze u pogledu deponovanog materijala. Cilj ove konvencije jeste da osigura zaštitu evropskog audio-vizuelnog nasleđa kao nematerijalnog kulturnog nasleđa iz svih zemalja članica, kao i njenog uvažavanja kao oblika umetnosti i zapisa o našoj istoriji i putem njenog prikupljanja, očuvanja i dostupnosti za kulturne, naučne i istraživačke svrhe, što i jeste u javnom interesu. Pred nama je i potvrđivanje Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj po pitanju projekta o prelasku sa analognog na digitalni signal. Naravno da ovaj proces treba završiti do kraja, što će omogućiti i ovaj ugovor. Inače, prelazak sa analognog na digitalni radio-difuzni sistem omogućiće građanima Srbije nove servise i brži pristup tehnologijama. Pri tom, jedna od važnih stvari u tom procesu je objasniti građanima da digitalizacija nije luksuz, već potreba. Pored toga, digitalizacija će omogućiti građanima bolji kvalitet zvuka i slike, raznovrsniji sadržaj, više radio i televizijskih programa, nove usluge za osobe sa invaliditetom i za starije osobe, unapređenje dodatih usluga. Ovaj proces je neophodno izvršiti i radi tehnološkog napretka i razvoja Republike Srbije, kao i usklađivanja sa zemljama u regionu i EU. Pružaocima usluga digitalizacija će dati mogućnost prilagođavanja sadržaja prema potrebama različitih ciljnih grupa, interaktivnost, kao i mogućnost pružanja usluga na zahtev i niže troškove emitovanja, dok će državi omogućiti efikasnije korišćenje radio-frekvencijskog spektra, upotrebu oslobođenog dela spektra za nove usluge, promociju razvoja, tehnologije i nova radna mesta, unapređenje konkurencije i više mogućnosti za unapređenje stvaralaštva i očuvanja kulturnog identiteta. Naravno da ćemo zbog svega ovoga glasati u Danu za glasanje za ove predloge. S obzirom da smo više puta pomenuli Francusku kao dobar primer za očuvanje svog kulturnog identiteta i jezika, mislim da bi trebalo da se kao država ugledamo na francuski sistem. Francuska država se vrlo brine o očuvanju svog jezika, kulturnog identiteta i medija. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Irena Aleksić, a neka se pripremi narodni poslanik Aleksandar Peranović. Izvolite gospođice Aleksić. Nije tu. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Peranović, a neka se pripremi narodna poslanica Ljiljana Malušić.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministri, kolege poslanici, ja ću u okviru današnje objedinjene rasprave govoriti o dva predloga zakona, a to su Ugovor o garanciji – prelazak sa analognog na digitalni sistem i drugi je Zajam o hitnoj sanaciji od poplava. Kada govorimo o digitalizaciji u Republici Srbiji mogu na početku da kažem da je to nešto što je jedan veliki korak napred. Kako reče ministar Tasovac, napravili smo dosta malih, ali ovo je jedan izuzetan korak jer Srbija mora da se priključi zemljama EU i mora da se priključi zemljama u regionu i digitalizacija na ovakav način predstavlja zaista nešto što nije moranje, to je nešto što je korak za sve nas. U okviru ovog ugovora biće obuhvaćena sanacija 54 objekta i biće izgrađena dva antenska sistema u Somboru i Kikindi. Kroz ovakav projekat pokrivenost digitalnim sistem u Republici Srbiji biće pokriveno 95% našeg stanovništva Republike Srbije. Uslovi koje smo dobili i ovaj ugovor o garanciji od 24 miliona i grejs period od dve godine je nešto što je izuzetno povoljno i nešto što Republika Srbija i ova Vlada čini, a to su koraci napred da se približimo EU i svim zemljama savremenog sistema i savremenog sveta. Ovakav projekat obuhvataće i nabavku opreme, određenih dobara, radova i usluga. Zašto sam ovo istakao i rečeno je jasno ovde i precizirano da rok za završetak svega ovoga jeste jun 2015. godine. To je nešto što je odgovornost, nešto što je zaista ozbiljno prema građanima Srbije i prema svim faktorima naše zemlje. Drugo zakonsko rešenje o kom želim da govorim jeste nešto što nikome nije danas popularno pričati, zajam za hitnu sanaciju od poplava. Našu Republiku cele ove 2014. godine prate elementarne nepogode. Da krenemo od najvećih majskih koje su pogodile Republiku Srbiju i sve ovo što nas prati zadnjih dana i zadnja tri, četiri meseca u Braničevskom okrugu, u Tekiji, ono što se desilo pre tri do četiri dana u Majdanpeku. To je nešto što niko nije ni priželjkivao, ni očekivao, a Republika mora sa tim da se suoči. Štete od poplava su oko 1,7 milijardi evra. To iznosi oko 2,7% bruto društvenog prihoda. Republika Srbija ovakvim rešenjem zajma će da premosti i da reši sve te probleme koji su nastali od poplava, ali ovakav zajam nama jasno govori i pokazuje odgovornost da imamo jasne pozicije gde će taj novac biti usvojen. Pod broj jedan, biće usmeren na elektromrežu. Mi znamo da je izuzetno pogođen energo sistem, znamo da nam je ugrožen rudarski basen „Kolubara“, „Veliki Crljani“ i „Tamnava“, odnosno „Zapadno Polje“. Znamo da je tamo ogledalo vodene površine oko 15 kvadratnih kilometara, dubine oko 14 metara. Za to je potrebna sanacija da bismo mi dobili mogućnost da se eksploatiše odatle ugalj. Sektor poljoprivrede je nešto što i moj kraj odakle dolazim, Mačvanski okrug, i drugi okruzi su izuzetno pogođeni. Moram istaći da je pogođeno 80.000 hektara obradive površine poplavama ili 30.000 malih ili srednjih poljoprivrednih gazdinstava. Način na koji će se sve to obnoviti i ovakvi zajmovi su način da se što pre to prevaziđe, iako su neka predviđanja da će obnova trajati oko pet godina i onaj smanjeni prihod od ove godine u poljoprivrednoj proizvodnji od 5,6% se mora nadoknaditi, ali neće biti tako brzo i neće biti to tako jednostavno. Šta je bitno istaći ovde? Bitno je istaći da slivovi pored reka ili obale pored kanala će takođe biti obuhvaćene ovim zajmom i nešto što Vlada Republike Srbije razmišlja, jeste rezerva. Ne znam da li je javnost upoznata, ali juče je takođe izbegnuta jedna katastrofa u Mesnoj zajednici Prnjavor, u opštini Šabac, u priobalju reke Drine, popularno nazvana Alanovića navoz, gde je brzom intervencijom pripadnika firme „Save voda“ i upotrebom te teške mehanizacije zaštićeno to područje i taj poljoprivredni kraj. Takođe, mora se razmišljati u narednom periodu o izradi obaloutvrda i nasipa. Tačno je da to niko nije mogao da predvidi, ali mi smo se suočili sa jednim propustom od 12 godina, gde niko nije razmišljao da li će doći, ne daj Bože, do poplava, a znamo da je Vlada Republike Srbije u ovoj godini izdvojila ogromna sredstva da pomogne poljoprivrednim proizvođačima, da pomogne svim porodicima koje su bile ugrožene, a neke prethodne, pre tri, četiri ili pet godina, nisu marile za tim i ostavljale su naše sugrađane, da kažem, na cedilu. Verujem da će svi projekti koji su pred nama biti uređeni na jedan najbolji način i da ćemo što pre pravazići sve probleme koji su pred nama, a s druge strane uhvatiti korak sa modernim svetom i zemljama u regionu. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Ljiljana Malušić, a neka se pripremi narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovana gospodo ministri, poštovane kolege poslanici, danas ću govoriti o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu, projekat hitne sanacije od poplava, između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Ustavni osnov za donošenje ovog zakona sadržan je u članu 99. stav 1. tačka 4. Ustava Republike Srbije, kojom je propisano da Narodna skupština potvrđuje međunarodne ugovore kada je zakonom predviđena obaveza njihovog potvrđivanja. Ovaj Sporazum je potpisan u Vašingtonu 9. oktobra 2014. godine i ovim Sporazumom je Republika Srbija dobila 227.480.000 evra. Ovaj Sporazum je prihvaćen od strane Vlade Republike Srbije 14. septembra i šta treba reći? Nažalost, poplave koje su se desile maja meseca 2014. godine donele su potpunu katastrofu Republici Srbiji. Najveći procenat ili najveća šteta je upravo učinjena energetici, zatim rudarstvu, poljoprivredi i infrastrukturi. Energetika sa rudarstvom je pretrpela štetu od 488.000.000 evra, poljoprivreda oko 228.000.000 evra. Onda će nam biti jasno koja je količina vode i koliko štete je pretrpela Republika Srbija, što bi značilo otprilike 2,7% BDP štete, a gubitaka 2% BDP. Od 10. juna do 10. jula 2014. godine Republika Srbija je po najvišim međunarodnim standardima i metodologijom koja se upravo sprovodi u EU, kako i u UN, i Međunarodna banka je učestvovala u tome, došla do cifre da je ukupna šteta 1,7 milijardi evra. Katastrofalna šteta koju ćemo teško preboleti, iako smo dobili kredit. Taj kredit je mali, ali hvala svim ljudima dobre volje, pre svega ljudima koji žive u ovoj Srbiji, koji su momentalno reagovali, zatim drugim državama, Emiratima, Italiji, Japanu i ostalim državama, da ne nabrajam, ali bih se setila tužnih momenata svih gradova, a bilo ih je 49 u Srbiji, koji su bili pod opsadom vode. Nažalost, bilo je i ljudskih žrtava. Iz ovoga se polako, zahvaljujući Međunarodnoj banci i mnogim fondovima, evropskim i stranim, izvlačimo. Moram da napomenem, da se ne bi zaboravilo, oblasti pogođene poplavama, bilo je 49 opština, od toga najugroženije Aleksinac, Bajina Bašta, Bogatić, Čačak, Ćuprija, Despotovac, Doljevac, Gornji Milanovac, Grocka, Jagodina, Knić, Koceljeva, Kosjerić, Kragujevac, Kraljevo, Krupanj, Kruševac, Lajkovac, Lazarevac, Ljig, Ljubovija, Loznica, Lučani, Mali Zvornik, Mionica, Mladenovac, Obrenovac, Osečina, Paraćin, Petrovac na Mlavi, Požarevac, Požega, Rača, Rakovica, Ražanj, Rekovac, Šabac, Šid, Smederevska Palanka, Sremska Mitrovica, Svilajnac, Trstenik, Ub, Užice, Valjevo, Varvarin, Velika Plana, Vladimirci i Zaječar, od severa do juga Srbije, kompletnih 49n opština, strašno. Danas je dan kada možemo da uputimo apel ljudima dobre volje iz čitavog sveta, nama je taj novac neophodan. Mi jesmo dobili kredit od Međunarodne banke i taj kredit na 30 godina, sve je to fantastično, međutim, neće nam biti dovoljno, jer on pokriva otprilike samo poljoprivredu. Zajam je dobijen na 30 godina, grejs period je devet godina, kamatna stopa je šestomesečni euribor plus varijabilna marža, koja trenutno iznosi 0,80%. Pristupna naknada koja se plaća banci iznosi 0,25% od iznosa zajma, naknada na ne povučena sredstva 0,25%. Od 2023. godine kreće da se plaća kamata, svakog 1. maja i 1. novembra. Vraćamo po vrlo pristojnim kamatama, ali ovo nije dovoljno. Ono što bih napomenula i što boli je da je dve trećine elektroprivrede i rudarstva pretrpelo ogromnu štetu, naročito „Kolubara“ sa svoja dva kopa, „Tamnava“ i „Veliki Crljani“, s tim što je „Tamnava“, odnosno „Zapadno Polje“, nastao je čitav krater dužine 15 kilometara i dubine 14 metara. Samo za ovu sanaciju neophodna nam je ogromna količina para. Nadam se da ćemo i za to imati, videćemo šta ćemo uraditi. Sektor poljoprivrede je takođe katastrofalno prošao u poplavama, 80.000 gazdinstava je bilo poplavljeno, a 30.000 malih i srednjih gazdinstava je potpuno uništeno. Za sanaciju poljoprivrede i gubitaka treba nam 228.000.000 evra. Banka je odobrila novac i to ide kroz projekte, četiri projekta su u pitanju. Prvi se odnosi na energetiku i rudarstvo, drugi na poljoprivredu i treći na infrastrukturu, koja je takođe katastrofalno prošla, od bedema preko svega ostalog. Ne bih nabrajala, koje kolege su već rekle koliko para treba za sanaciju. Trebaće nam godine, ali je bitno da smo dobili sredstva i da se sa sanacijom krenulo odmah. Ovaj zakon ću sigurno podržati i, ne samo da ću podržati, nego ću glasati za njega. Još jednom, svi ljudi dobre volje neka učestvuju u sanaciji svih mogućih programa, ima nas dosta, pa Bože moj, ovo je Srbija, uvek smo imali sluha za ovakve stvari. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Gospođa Batić nije u sali. Takođe, ni gospodin Ćirić nije u sali. Reč ima gospodin Marijan Rističević. Izvolite, gospodine Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja ću prvo o audiovizuelnom nasleđu. Dakle, već sam kao nasleđe ministru pravde svojevremeno pokazao, a ovo ima veze sa jednom neistinom koja je danas izneta, ministru pravde dostavio ove fotografije, na kojima se kao audiovizuelno nasleđe vidi nekoliko funkcionera od 2000. do 2003. godine. Radi se o republičkom ministru unutrašnjih poslova i potpredsedniku Vlade. Snimak je sa zabave u Kuli u čast jedinica za specijalne operacije, odnosno zabava ljudima koji su osumnjičeni i osuđeni za ubistvo premijera Zorana Đinđića. Na drugoj fotografiji kao audiovizuelno nasleđe imate bivšeg saveznog ministra unutrašnjih poslova, koji je nasledio pokojnog premijera, na kome se vidi njegova fotografija sa te zabave sa republičkim ministrom koji je posle ubistva opetpostao u Vladi mog prijatelja poljoprivrednika ministar unutrašnjih poslova, bez obzira što mu je premijer ubijen. Ovde takođe kao nasleđe vidim i sledeću fotografiju - bivši savezni ministar i moj kolega poljoprivrednik, bivši premijer, na zabavi u Kuli sa maloletnicima tancuje uz pesmu Bajage, koji učestvuje na tom koncertu u korist JSO, a pesma se zove „Moji su drugovi žestoki momci“. Dakle, toliko o neistini koja je danas izneta, jer audiovizuelno nasleđe jasno govori da je jedna neistina ovde izrečena…
Molim vas, gospodine Rističeviću, morate se vratiti na temu.
Pa, u temi sam. Šta je audiovizuelno nasleđe, ako ovo nije? Poštovaću vas, još samo vrlo kratko. Ovo je fotografija njegovog potpredsednika Vlade, kako su ga oni zvali - gospodin Legija. Ja sam dao ministru pravde da se proveri i ako treba ponovo ću dati da se proveri da li je ovo audiovizuelno nasleđe…
Molim vas, samo još to povežite sa kulturom.
Molim?
Kakve to veze ima sa kulturom?
Ja mislim da je na dnevnom redu Zakon o audiovizuelnom nasleđu, sporazum. Jeste ili nije?
Jeste.
Pa, i ovo je nažalost deo tog nasleđa. Jeste ružno, ali je nasleđe. Ružno nasleđe audiovizuelno. Znači, ako je pesma „Moji su drugovi žestoki momci“…
Nisam siguran da je to kulturno nasleđe, ali dobro, izvolite.
Jeste nekulturno, jeste ružno, ali spada u nasleđe. Uglavnom, neću se sporiti sa vama, gospodine predsedavajući, ja ću preći na ovo što je bitnije, što se tiče poljoprivrede i poplava. Velika voda može da bude velika nevolja. Velika voda može da bude i velika korist. Oni koji su vladali pre nas to nisu znali. Zato je ono što je trebalo da bude velika korist i ono što smo trebali mi da koristimo koristilo nas. To je postala velika šteta. Kad je velika voda u pitanju, ukoliko sredite tokove reka i slivova, ukoliko sredite akumulaciju za odlaganje vode kad je ima previše, onda tu vodu koju odložite možete posle da koristite u svrhe poljoprivrede. Velika voda ne mora poljoprivredi da nanese veliku štetu. Velika voda može da bude i blagodet za poljoprivredne useve, pa i za vinograde ukoliko je sušna godina. Može kap po kap sistem, tako da velika voda može da doprinese i većem rodu grožđa, može da poboljša i više sorti vina. Za razliku od mog kolege poljoprivrednika, ja ću pokušati da kažem da je ovaj zajam veoma bitan i što se tiče rudarstva i što se tiče poljoprivrede. Šteta u poljoprivredi je 228 miliona. Trideset i nešto hiljada gazdinstava će se teško oporaviti u narednih pet do 10 godina od šteta koje im je nanela voda. Ta šteta se možda nije mogla izbeći, možda se nije mogla preduprediti, ali mislim da je ranijom pameću, nekim trudom, znanjem i znojem ta šteta svakako mogla biti manja. Stoga, apelujem na Vladu da se uči na tuđim greškama, a ne na svojim i da pokušamo sa ovim novcem i sa drugim novcem, ne samo da saniramo štetu koja je bila 1,7 milijardi u poljoprivredi i 228 miliona, u rudarstvu i energetici 500 miliona, što može da bude veliki problem za snabdevanje električnom energijom, ne samo stanovništva, već i privrede, da se ubuduće vodi računa i ako treba da se povuče neki grandiozan zajam da se slivovi reka, kanalske mreže itd. urede na način da sve bude dvofunkcionalno, kada imamo višak vode da ga povučemo u neke akumulacije i odložimo, a kada imamo velike i ekstremne suše da iz tih akumulacija snabdevamo naša poljoprivredna polja i da tako uvećavamo prihod, a ne da nam poplava nanosi štetu. Bez obzira što nisam specijalista za rudarstvo, s obzirom da sam više puta sa kineskom delegacijom posećivao Kolubaru, moram takođe, bez obzira što se to ne tiče ni ministra kulture ni ministra trgovine, da kažem da je ova šteta koja se odnosi na rudarstvo značajna. Takođe, moram i da ih podsetim na projekat koji je veoma interesantan, a radi se o Kolubari A, gde je projekat urađen da se iskoristi ugalj koji se do sada nije koristio, koji je niskokaloričan, da se iskoristi komunalni otpad i da se na Kolubari A napravi uz pomoć fluidnog kotla nova termoelektrana koja će proizvoditi toplotnu energiju i 300 megavati struje, tim pre što mi imamo manjak električne energije. Ukoliko bi sada, daj bože, uspostavili privredni sistem i ukoliko bi razvili naglo ekonomiju, mi bi morali da uvozimo značajnu količinu električne energije. Taj projekat sam takođe dostavio nadležnim ministarstvima. Dakle, za njega postoji interesovanje investitora koji to mogu da urade, da zbrinemo preko 180 miliona tona niskokaloričnog uglja koji termoelektrane ne mogu da koriste i koji sada predstavlja otpad, da na takav način pokušamo da nadoknadimo štetu koja nas je zadesila, da napravimo od Termoelektrane Kolubara, koja gotovo nije u funkciji, koja treba da prestane sa radom 2020. godine, novi potencijal u proizvodnji električne energije i time snabdemo našu privredu, pre svega prerađivačku industriju, dovoljnom količinom električne energije i to od uglja i komunalnog otpada koji se i ovako i onako mora na neki način zbrinuti. Dakle, treba jednim udarcem da ubijemo dve muve i da električnu energiju koju dobijemo koristimo da ovu štetu koja je od 1,7 milijardi što pre nadoknadimo, da vodu koristimo u funkciji razvoja poljoprivrede, da seljaci proizvedu što više primarnih poljoprivrednih kultura, da razvijemo stočarstvo, da razvijemo prerađivačku industriju, jer imamo 30 do 40 hiljada tovišta prazna i klanična industrija nam radi sa 30 do 40% kapaciteta. Koristim ovu priliku, zato što je ministar trgovine prisutan jer je ujedno i ministar telekomunikacija, da mu kažem da obrati pažnju jer se moramo na neki način braniti od preteranog uvoza mesa, mleka, sireva itd. u narednom periodu. S tim u vezi, ja uvek nudim podršku, ne samo mene, već i Odbora za poljoprivredu, da na određeni način pokušamo da sem ove štete u poljoprivredi ne pretrpimo štetu zbog damping uvoza koji se ovih dana dešava, jer smo samo po damping cenama ove godine uvezli negde preko 350.000 svinja do današnjeg dana. Dakle, želim da kažem da ne samo ovim zajmom uredimo neke bedeme, a nadoknadimo neku štetu u rudarstvu i energetici, već da s onim o čemu sam govorio unapredimo proizvodnju električne energije, da unapredimo poljoprivrednu proizvodnju i ako treba da povučemo još neki zajam, da konačno sredimo naše kanalske mreže, vodotokove i slivove, da ono što je bila velika nevolja postane velika korist za poljoprivredu i da bude velika korist za prerađivačku industriju.Jer, bez obzira što sam predsednik Odbora za poljoprivredu i poljoprivrednik, poljoprivreda bez prerađivačke industrije neće moći da funkcioniše. Nama je poplava trebala da doprinese da se okupimo oko jedne nevolje i da pokušamo svi zajedno, dok smo bili složni, da rešimo neka pitanja i da sve što seljaci proizvedu, da prerađivačka industrija i radnici prerade i na takav način dignemo ekonomsku moć ove zemlje, jer samo ukoliko dignemo ekonomiju ove zemlje, Srbija će biti ponovo mala zemlja sa velikim narodom. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica mr Aleksandra Jerkov.
Hvala, gospodine predsedavajući. Pre nego što počnem da govorim, molim jedno pojašnjenje. Vidim da je već izvesno vreme pravilo da ako na početku govornik kaže da podržava predlog zakona, onda može da priča apsolutno šta želi. Samo bih pitala da li se to onda odnosi i na opozicione poslanike. Ako je – da, ja ću reći da podržavam, da bih mogla da govorim.
Vrlo ste duhoviti, ali to pravilo ne postoji u Narodnoj skupštini.
Ovo je vrlo ozbiljna stvar. Ne pitam da bih bila duhovita, nego pitam zbog toga što, recimo, narodnom poslaniku Zoranu Živkoviću nije bilo dozvoljeno da govori o uzroku štete od poplava, a gospodin Rističević je malo pre govorio, samo što sam ja zapisala…
Gospođice Jerkov, vi ste se javili po dnevnom redu, a ne na repliku povodom gospodina Živkovića. Pripadate sasvim drugoj poslaničkoj grupi. Ali, da, u pravu ste, gospodin Živković je bio na vašoj listi.
Ja ću pokušati da govorim, verovatno neuspešno, ali vi procenite za šta držite da je relevantno za diskusiju ili ne.
Izvinjavam se, gospodine Stefanoviću, nisam odmah video vezu između gospođice Jerkov i gospodina Živkovića, ali sam se onda setio da je gospodin Živković bio na vašoj listi. Izvolite, možete da branite gospodina Živkovića.
Ako vi možete u slobodnom vremenu da razgovarate, ne u vremenu poslaničke grupe naše. Ja bih govorila o jednom od ovih zakona koji se nalaze danas pred nama, a to je Projekat hitne sanacije od poplava i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu, kada je u pitanju hitna sanacija od poplava. Radi se o jednom zajmu za koji mislim da, prvo, niko neće osporiti ovde da je neophodan. Šteta koju je Srbija pretrpela u majskim poplavama je neverovatno velikih razmera. Zajam koji uzimamo je pod povoljnim uslovima, a vidimo da je dat pod mnogo povoljnijim uslovima od onih zajmova koji su netačno predstavljeni i neistinito predstavljeni da su najpovoljniji u istoriji Srbije, a radi se o zajmovima koje je Srbija uzimala od Ujedinjenih Arapskih Emirata i da nema onih drugih sedam milijardi evra za koje je Vlada Republike Srbije u vreme kada je u njoj bila SNS zadužila građane Republike Srbije, verovatno ovo danas ne bi ni bila tema. Ovo danas ne bi ni bila tema da smo mi ikada u ovoj Skupštini imali priliku da razgovaramo o tome da li se šteta koja je nastala u majskim poplavama mogla sprečiti. Mi smo umesto sednice koju je tražila DS, a SNS nije želela da dozvoli, dobili sednicu na kojoj je predsednik Vlade držao beskrajne monologe i odgovarajući na pitanja koja mu niko nije postavljao. Kao što je možda vama poznato, a predsednici Skupštine je i te kako poznato, DS je zatražila da se u ovoj Skupštini održi sednica sa posebnom temom, od posebnog značaja i da na nju ne budu pozvani političari, nego da budu pozvani direktori vodoprivrednih preduzeća u čijoj su nadležnosti zaštita od poplava, ljudi koji su vodili krizne štabove, ljudi koji su učestvovali u tom lancu komunikacije i umesto toga, mi smo dobili sednicu koja je bila u onom redovnom terminu četvrtkom, kada se postavljaju poslanička pitanja na koju nije došao niko od ljudi koji bi zaista mogli da nam kažu da li su se majske poplave mogle sprečiti, da li se šteta mogla umanjiti, nego smo umesto toga imali Aleksandra Vučića koji je celo pitanje sprečavanje štete koja je nastala u poplavama, doživljavao kroz onu rečenicu koju je uputio na onoj sednici Vlade – tišina tamo. Baš zato što je odbranu od poplava vodio nestručan čovek koji je taj posao doživeo tako da na sednici Vlade ućutkuje ministre, načelnike policije, Vojske, Sektora za vanredne situacije, koji je davao naređenja direktorima vodoprivrednih preduzeća, koji se bavio poslom, koji apsolutno ne razume i za koji apsolutno nije stručan, mi imamo situaciju da je ta šteta očigledno mnogo veća nego što je trebalo da bude. Da je ta šteta mogla da bude sprečena, vidi se na primeru kako je to radila AP Vojvodina, gde su za razliku od Vlade Republike Srbije slušani ljudi koji zaista o tome nešto i znaju i gde su glavnu reč u odbrani od poplava vodili ljudi iz „Vode- Vojvodine“, vodili ljudi koji se 20, 30 godina bave vodoprivredom, a evakuaciju su vršili ljudi koji su za to osposobljeni, koji se ne ljute na ljude i ne zameraju ljudima što se u situaciji kada im voda plavi kuću, ne ponašaju baš izuzetno racionalno i ne postupaju na način na koji to nestručni premijer od njih zahteva i tu se videlo da je šteta koja je nastala u majskim poplavama mogla biti sprečena. Drago mi je da je sada došla predsednica, ona je meni na moje pitanje zbog čega nije sazvala sednicu koju je tražila DS, iako je po Poslovniku bila u obavezi to da učini, odgovorila da se nisu stekli uslovi da se takva sednica održi, drugim rečima, ona je odgovorila da se nisu stekli uslovi da se Poslovnik ispoštuje. Ako je cilj da DS svaki mesec podnosi zahtev za takvom jednom sednicom, mi to možemo učiniti, ali ja mislim da bismo mi na taj način prvo obesmislili ovu Skupštinu, a drugo, mislim da bismo ljude koji su zaista pretrpeli neverovatne štete u poplavama, dodatno uvredili, ponizili, kao da nije dovoljno što neki od njih u Obrenovcu još uvek nemaju kuće, a od onih kuća koje su spektakularno najavljivane da će biti do početka zime, očigledno da nema ništa. Kada razgovaramo o ovom zajmu, jer mi danas pozajmljujemo jako puno para, mi pozajmljujemo 227 miliona evra, mi moramo govoriti o tome da li postoji nečija odgovornost zato što je šteta tolika kolika je i da li je to na bilo koji način moglo biti sprečeno. Predsednice, mi ćemo, ukoliko želite, obnoviti svoj zahtev da napravite sednicu na kojoj će doći ljudi koji znaju o čemu govore i koji će umeti da nam kažu da li je u tom lancu komunikacije tih dana u maju bilo nekakvih propusta, a ne da dođe premijer koji će da nam drži političke govore. To, izvinite, ljudi iz Obrenovca ne žele da slušaju. Oni žele da čuju da li je u „Vodama Srbije“, da li je u „Beograd-vodama“ bilo nekih propusta, da li je Hidrometeorološki zavod upozorio na vreme, da li su ljudi reagovali na vreme, da li je sve učinjeno što je moglo biti učinjeno i da li je evakuacija išla dovoljno brzo, da li se ta voda mogla zaustaviti? Sve su to stvari na koje ti ljudi moraju imati odgovore. Mi umesto da im damo odgovor na to, mi danas donosimo Predlog zakona o zajmu, kažem, za koji niko ne spori da je neophodan, ali i te kako zahtevamo da se utvrdi odgovornost za takvu i toliku štetu i pre svega, što je najvažnije, za ljudske žrtve koje su tih dana u Obrenovcu nastale. To se isto sada dešava i u Majdanpeku. Mi prosto ne znamo šta je čija odgovornost. Da li ima propusta EMS-a, da li ima propusta ministarstva i kako je moguće da jedna ledena kiša izazove takav kolaps zbog koga ljudi pet dana nemaju ni hrane, ni struje, ni vode, ni grejanje? To su sve stvari o kojima mi ovde, pokušavajući da štitimo nekoga, izbegavamo da govorimo, a to su stvari koje su obaveza nas koji smo ovde birani u Skupštinu Republike Srbije, da o njima govorimo. Niko do nas ovde nije došao da sedi i da pritiska dugme broj 4 kada vi, predsednice, pritisnete zvonce, pa ga upozorite da treba da glasa za neki predlog, nego smo valjda ovde došli da radimo. Valjda smo ovde došli da o nekim stvarima govorimo, a ne samo da danas ili u danu za glasanje podržimo Predlog zakona kojim ćemo se zadužiti za 225 miliona evra i da ne kažemo čija je to odgovornost i da ne kažemo i ne postavimo pitanje da li se ta šteta mogla umanjiti, da li se ta šteta mogla sprečiti. Poslanici DS imaju više odgovornosti i više osećaja obaveze prema građanima od toga da glasaju – za, kada vi pritisnete zvonce i zbog toga mi osećamo da je naša dužnost da postavljamo sva ova pitanja u ovoj Skupštini kada danas razgovaramo o ovome. Verujem da ne osećaju svi poslanici tu potrebu, ali onda oni koji ne žele da razgovaraju o odgovornosti za štetu koja je nastala, zbog koje mi danas uzimamo zajam, treba da se zapitaju zbog čega su se uopšte kandidovali za narodne poslanike i zbog čega uopšte i sede u ovoj Skupštini. Hvala.
Hvala. Reč ima Zoran Babić. Izvolite.
Zarad istine, zvonce je uvedeno za one poslanike u osmom sazivu kada je gospođica Jerkov bila zamenik šefa poslaničke grupe DS, tako da na to zvonce, a evo potvrdiće i gospođa Đukić-Dejanović, su okupljane da ne kažem šta se okuplja na zvonce u mom kraju. Ono što je izrečeno i što ću probati da u ova nepuna dva minuta kažem, mnogo licemerja, mnogo neistine, mnogo politikanstva. Podsetiću i vas …
Poslaniče, imate vi mnogo više vremena, vi ste i na listi, imate vremena.
Ovo je replika, posle ću govoriti. Poslanička grupa DS je tražila odbor za kontrolu trošenja sredstava namenjenih poplavama. Onda kada je SNS ustala i na pruženu ruku rekla – da, hoćemo i mi, ali dajte da uvedemo anketni odbor i da napravimo anketni odbor koji će se baviti ne samo trošenjem sredstava namenjenih poplavama u 2014. godini, već svim onim trošenjem sredstava i za Kraljevo i za Jašu Tomić i za Mionicu i za sve one nesreće koje su se dešavale u Srbiji i gde i kako je odlazio novac, a ja znam da je gradonačelnik Kraljeva sa liste, gospođice Jerkov, završio u pritvoru baš zbog takvog trošenja. Tražili ste sednicu Skupštine na kojoj bi se razgovaralo o potezima Vlade u periodu poplava. Dobili ste sednicu Skupštine, došli su ministri, ali onda vam je smetalo što je to bilo četvrtkom. Izvinite molim vas gospođice Jerkov, zašto nije bilo utorkom, ali je bilo četvrtkom, evo smeta i to. Zasmetalo je, optuživali ste i gospodina Aleksandra Vučića za sve i svašta u našem društvu, ne samo u periodu poplava, nego čak i kad neko prospe kafu u tacnu, a onda kada je došao ovde premijer Vlade da odgovori na sva ta pitanjarekli ste – zašto je došao premijer, dajte neke direktore tamo, dajte nekoga drugog, nemojte njega zato što niste imali repliku ni na jedan odgovor. S druge strane, ono što je najviše zasmetalo, ta stručnost pokrajinskog štaba za vanredne situacije, ko je stručnost gospodina Gorana Ješića koji je 1993. godine upisao fakultet, koji je 1995. godine položio prvi ispit i koji je na jedvite jade 2005. godine završio fakultet, 12 godina, da li je to stručnost kojom se ophodio u poplavama, a vodi je štab?
Reč ima Aleksandra Jerkov.
Najpre da se izvinim gospodinu Babiću što je gospodin Ješić studirao, što nije kao Nebojša Stefanović jedno jutro poranio pa doktorirao, prosto to vidim da je zamerka nečija. Kada govorite o stručnosti pokrajinskog kriznog štaba, upravo u tome se mi ne razumemo. Tamo nije Goran Ješić donosio odluke i nije vikao – tišina tamo ljudima koji su sedeli, nego i ljudi iz Voda Vojvodine koji se 30 godina bave odbranom od poplava, koji znaju šta rade, oni su donosili odluke, a da ne pričam o predsedniku opštine Šid iz vaše stranke, koji nije hteo da sarađuje sa pokrajinskim kriznim štabom zato što neće sa lopovima, pa je organizovao građane da buše i seku džakove koje su postavljale Vode Vojvodine. To se dešavalo u poplavama. Zato nismo hteli Gospodina Vučića, ni sednicu koju smo tražili nismo ni tražili da bude gospodin Vučić jer on o tim stvarima nema pojma, o tome se radi. Ne treba o odbrani od poplava da govore političari, nego ljudi koji se bave vodoprivredom. Oni treba da nam kažu da li je bilo propusta, da li se to moglo sprečiti, da li su „Srbijavode“ bile upozorene na vreme, da li su preduzele sve stvari, to su gospodine Babiću stvari o kojima ni vi ni ja ni gospodin Vučić ne znamo. To su stvari o kojima mi treba da razgovaramo sa ljudima koji su stručni. Mi smo hteli sednicu sa temom od posebnog značaja, ne poslanička pitanja Vlade. Mi nikoga od ministara nismo predvideli da dođe na tu sednicu na kojoj smo mi želeli da razgovaramo za odgovornost koja je nastala zbog štete, a o tome što vi mislite da gospodin Vučić ima odgovore na sva pitanja u ovoj zemlji i u tome što ne prihvatate da postoje stvari o kojima on ništa ne zna, kao što su evakuacija, odbrana od poplava, postavljanje džakova, to je očigledno razlika između vas i nas.
Replika Zoran Babić.
Kada sve to izrečeno za predsednika Vlade Aleksandra Vučića, ko je vodio pokrajinski štab i ko je bio komandant pokrajinskog štaba za elementarne nepogode, neko stručan? Ko? Goran Ješić? Za vreme 12 godina tako studioznog studiranja, jedna desetka. Bruka. On tako stručan nije vodio, on je samo bio tamo i samo je primao neku platu i samo je primao neku nadoknadu. Ako je vodio neko drugi, tako stručan, zašto je sedeo tu uopšte, zašto nije prepustio priliku drugome? Zašto ga je uostalom Bojan Pajtić i smenio? Zašto nije više tako stručan i tako agilan i tako kvalitetan? Zašto više nije na poslu kojim se bavi? Vi ste navikli da stvarate atmosferu u našem društvu u kojem je pikado u vašoj ruci, meta je Aleksandar Vučić, ali ne kao slika, nego i lično, a da se niko ne brani. Znate, nema pravo da dođe predsednik Vlade u Narodnu skupštinu Republike Srbije zato što DS i gospođaJerkov su hteli da razgovaraju sa nekim drugim. Hteli su da razgovaraju sa direktorima javnih preduzeća. Da li ste hteli da razgovarate sa kamiondžijama? Uostalom, gospodin Puzović, ja sam ga zatekao u Šapcu u paklu lokalne samouprave koja je držala ruke u džepovima i rekla – ma nije to ništa, iako je Sava nailazila 90 cm veća, viši nivo Save je nailazio nego istorijski maksimum. Držali su ruke u džepovima, rekli su – zašto ste došli i gospodinu Puzoviću su rekli – zašto ste došli? Možda niste hteli da razgovarate ni sa gospodinom Puzovićem, možda ste vi hteli da razgovarate sa nekim referentom ili kafe kuvaricom u Direkciji za vode, s kojim pravom kažete da premijer Vlade ne treba i ne sme da dođe u Narodnu skupštinu zato što ne umete da razgovarate na osnovu činjenica, već samo na osnovu uvreda?
Hvala. Replika Borislav Stefanović. Izvolite.
Samo da pojasnimo, mislim da je vreme da se vratimo na spisak govornika, čini mi se.
Onda vi niste na spisku.
Nisam, nego replika, samo kažem.
Izvolite.
Niko nije protiv da premijer dođe u republičku Skupštinu i da razgovara sa poslanicima, odgovara na pitanja. Niko nije protiv toga da se to radi četvrtkom, utorkom ili subotom, mi smo samo tražili posebnu sednicu, kako se to kolokvijalno naziva. To nam nije omogućeno, hteli smo na sednici da pričamo sa ljudima koji su stručni za tu oblast, to nam nije omogućeno. Mislim da nije korektno, bez bilo kakve gorčine u mom nastupu danas, da se iznose stvari o tome koliko je ko studirao, kada recimo imamo situaciju u Majdanpeku gde smo zaista, svi se slažemo, gde je jako teška situacija, da li je tako, i da nam trebaju svi stručni ljudi, oni ljudi koji su bili, popravljali dalekovod su za mene heroji. Zaista, iako im je vaša Vlada smanjila plate za 10'%, ali nema veze. Direktor EMS, gospodin Petrović je diplomirao u tridesetdevetoj godini i šta sada? Da li je on manji heroj zbog toga? Gospodin Petrović iz EMS, što? Koliko on ima desetki, gospodine Babiću? Nije to korektno. Što to radite? Mislim da toništa ne govori, zaista. Nemojte te stvari iz ličnog života nekog, kada niko ovde gospodina Vučića lično ne napada, niti bilo koga drugog. Zašto to radite? Nepotrebno. Ako tražimo sednicu da se utvrdi nesumnjivo ko je odgovoran za propuste koje ste i sami malopre naveli, evo, hajde to da utvrdimo. Šta je tu problem? Da pričamo o zemljotresu? Hajde i o zemljotresu. Nismo mi bežali od anketnog odbora o tome, Bože sačuvaj, pogotovo što je gospodin Marković radio na Zakonu o otklanjanju posledica poplava, taj isti koji je opravljao Kraljevo. Znate i sami da je to tačno. Nemojte, budite konzistentni, zaista. Hvala.
Hvala vam, poslaniče. Narodni poslanik Zoran Babić, pravona repliku. Izvolite.
Da bi se stručno razgovaralo, moraju da postoje dve stručne strane. Ukoliko mi pokažete stručnog za evakuacije, stručnog za poplave, stručnog za sprečavanje poplava, stručnog za bedeme u Demokratskoj stranci, odnosno u vašem poslaničkom klubu, onda mogu da prihvatim da sa druge strane sede stručni ljudi iz javnih preduzeća, ali ako će neko ko na taj način gleda, politički, donekle i amaterski, a da sa druge strane očekujete struku ili ne znam ni ja šta, onda je to stvarno iluzorno. S druge strane, premijer Vlade Aleksandar Vučić dolaskom ovde, poštovanjem Narodne skupštine, poštovanjem narodnih poslanika je pokazao odgovornost, odgovornost za sve što se dešava iz domena Vlade Republike Srbije. Gospodine Stefanoviću, ja ću vam, uz apel da se vratimo, naravno, na temu dnevnog reda, pokazati desetke gospodina Nikole Petrovića. Evo su desetke gospodina Nikole Petrovića. Evo su, gospođo Karavidić, desetke gospodina Nikole Petrovića, evo su na pedeset metara visine, na mrazu, na ledu, rizikujući svoje živote. Evo su desetke. Pogledajte gde su desetke gospodina Nikole Petrovića i heroja koji se nalaze, i tu ste upravu, i rizikuju svoj život da bi ljudi u Majdanpeku dobili posao. Pogledajte kakvi su uslovi. Da li je ovo prva kišica, gospođo Jerkov? Ovo nije prva kišica, ovo su sibirski uslovi i led koji je okovao dalekovode. Dvanaest stubova dalekovoda je palo. Dvanaest stubova dalekovoda je palo i vi ste očekivali da se odreaguje u jednoj sekundi, ovako, naručujući iz tople sale Narodne skupštine šta treba uraditi. Pa, pogledajte koliko stabala je bilo porušeno na ulice, odnosno na puteve da se dođe do tih dalekovoda. Zašto ne kažete o tome? Ovo su desetke gospodina Nikole Petrovića.
Zahvaljujem. Vraćamo se na dnevni red. Poslednji govornik na listi je Zoran Babić. Da li želite da koristite vreme? (Da) (Branka Karavidić, s mesta: Replika.) Poslanice Karavidić, da iskoristimo vreme malo da kontrolišem sednicu. Više pričamo o obrazovanju nego što pričamo o zajmu. Izvolite, poslaniče, iskoristite vaše vreme, vi ste na listi, poslednji govornik sa liste.
Zahvaljujem se. Gospođo predsednice, gospodo ministri, ja se izvinjavam koleginici Branki Karavidić. Nisam mislio, pominjanjem imena, ništa uvredljivo, ali sam hteo da odgovorim na poslaničko pitanje koje nije bilo upućeno meni, ni Srpskoj naprednoj stranci, bilo je upućeno „Elektromreži Srbije“. Dobiće gospođa Karavidić ove fotografije. Dobiće sve ono šta je „Elektromreža Srbije“, zajedno sa direktorom „Elektromreže Srbije“, gospodinom Petrovićem i sa svim herojima, a u ovom trenutku i danas i juče i u danima koji su bili iza nas, „Elektromreža Srbije“ i svi ljudi tamo jesu heroji Srbije. Pomenuo sam zbog toga da se ne bavimo politikom i da pokazujemo kako treba i šta treba iz tople sale Narodne skupštine, već sa lica mesta, možda skuvajući čaj tim ljudima, možda im doneti da im olakšaju uslovi, a ne da kada su na 20, 30, 50 metara visine, kada rizikuju svoje živote,im se govori – zašto niste to uradili pre, zašto to niste uradili bolje, zašto to niste predvideli da će pasti ledena kiša i da će bukvalno polomiti 12 dalekovoda? Danas raspravljamo o Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji za Projekat prelazak sa analognog na digitalni signal, Predlog zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o zaštiti audio-vizuelnog nasleđa i zakon o potvrđivanju Sporazuma o saradnji između Republike Srbije i Svete stolice u oblasti visokog obrazovanja. Naravno da će poslanička grupa SNS podržati ova tri zakona, ali i zakon o potvrđivanju Sporazuma o zajmu, Projekat hitne sanacije od poplava između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Srpska napredna stranka će podržati ovaj predlog zakona najviše zbog jednog transparentnog procesa, transparentnog postupka u kojem se nalazi i kako funkcioniše Vlada Republike Srbije. Dame i gospodo narodni poslanici, prvi put u istoriji Srbije, a mnogo nedaća i nevolja nas je zateklo, verovatno da će nas od prirode nešto sačekati i u budućnosti i siguran sam da ćemo raditi ozbiljno i odgovorno da ta šteta u budućnosti bude što manja, međutim ono što se prvi put u istoriji Srbije radi to je da lista svih intervencija i lista svih korisnika državne pomoći, sa vrstom i iznosom pomoći se objavljuje na zvaničnoj internet prezentaciji Kancelariji. Nemamo čega da se stidimo, nemamo šta da krijemo. Vrlo transparentno i pred građanima Republike Srbije i pred međunarodnom zajednicom, koja nam je mnogo pomogla, i u budućnosti očekujemo dalju pomoć, želimo da pokažemo na koji način se ta sredstva troše. Prvi put u istoriji, a bilo je nedaća i u prošlosti, primena otvorenog postupka javnih nabavki za otklanjanje posledica elementarnih nepogoda. Zato što nismo želeli bruke koje su se desile recimo u gradu Kraljevu, gde se jedan temelj fakturisao po tri puta, pa je bila različita širina, pa različita dužina, zbog toga i takvog nenamenskog trošenja mnogi ljudi u bivšoj Kindričevoj ulici u Kraljevu i dan danas ne mogu da se vrate u svoje zgrade, u svoje objekte i nemaju krov nad glavom. Prvi put u istoriji Srbije informacije o svim javnim nabavkama koje se sprovode u skladu sa Zakonom o otklanjanju posledica poplava se objavljuju na zvaničnoj internet prezentaciji Kancelarije. Prvi put u istoriji spisak svih pojedinačnih donatora, fizičkih i pravnih lica, javno je dostupan na zvaničnoj internet prezentaciji Vlade Republike Srbije. Prvi put u istoriji Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, sredstva koja se prikupljaju, a prikupljena su sa svih svetskih meridijana, od svih ljudi dobre volje, od svih prijatelja Srbije i u Srbiji, ali i van granica naše države slivala su se i slivaju se na jedno mesto, a to je Kancelarija za obnovu i sa jednog mesta, a to je Kancelarija za obnovu, se i troše i prosleđuju uz jedan otvoren i transparentan proces. Šta je do sada uređeno? Podatke koje imam su podaci koji su stari nedelju dana. Do pre nedelju dana isplaćena je materijalna pomoć i zbog toga ću glasati za ovaj zakon, zato što znamo da će se ova sredstva utrošiti na transparentan način i da će otići onima kojima je ta pomoć neophodna. Isplaćena je materijalna pomoć za ukupno 16.306 domaćinstava širom Srbije u ukupnoj vrednosti od 3,89 milijardi dinara. Materijalnu pomoć u novcu za izgradnju nove kuće umesto izgradnje kuće gde izgradnja kuće nije moguća je dobilo 78 porodica u ukupnoj vrednosti od 176.768.000 dinara. Iz donacija je obezbeđena izgradnja 227 kuća koje su već donirane ili će biti donirane krajnjim korisnicima po sistemu ključ u ruke. U toku je gradnja 224 kuće za sve porodice kojima su opštine izdale rešenje za zidanje novih kuća. Zašto ne reći ko su donatori tih kuća? Zašto ne reći ko su ti ljudi dobre volje koji su pomogli da nijedna porodica u Srbiji, zatečene nepogodama i u aprilu i u maju, ali i u septembru, ne ostane na ulici, ne ostane bez krova nad glavom. Stotridesetdve kuće su iz donacija EU u 29 opština, 129 kuća izgradnja je pri kraju i u naredne dve nedelje se očekuje i useljenje. Tridesetpet novih kuća su iz donacija Ujedinjenih Arapskih Emirata, naših prijatelja, koje neki u ovoj sali, ali i u političkom životu tako žarko žele da oteraju iz Srbije, ali sam siguran da posle projekta i Etihada, posle projekta „Beograda na vodi“, posle ovako dobrih dela koje čine, vekovno prijateljstvo između Srbije i Ujedinjenih Arapskih Emirata će biti čvršće i stabilnije. Dvadeset i pet novih kuća je donacija Kuvajta, u Obrenovcu su tih 25 kuća i izgradnja je pri kraju. Jedanaest novih kuća je donacija „Pazova za najugroženije“ u Bajinoj Bašti. Deset novih kuća iz donacije „Blic fondacije“ i Televizije Prva u Obrenovcu. Sedam novih kuća je iz donacije Francuske u Obrenovcu. Sedam novih kuća je iz donacije „Dragice Nikolić“, izgradnja je pri kraju, itd. Međutim, nije pomoć samo sa te strane i nije pomoć samo na taj način. Više od 15 hiljada domaćinstava, znači, bezmalo svih koji su dobili i državnu pomoć i kojima su izdata rešenja, će pored direktne pomoći države dobiti pomoć u novcu i materijalu ili radovima na obnovi kuća iz donacija EU, Austrije, SAD, Švajcarske, a preko organizacije Crveni krst Srbije,Karitas, Mercy , Adra i drugi. Samo posredstvom Crvenog krsta 15 hiljada domaćinstava je dobilo direktnu donaciju od 210 evra po samoj kući. Zašto da ne istaknemo i pojedinačne stvari? Srpska napredna stranka je pre nekoliko nedelja sa ponosom, onoliko koliko smo mogli da prikupimo, onoliko koliko smo mogli u skladu sa Zakonom o Agenciji za borbu protiv korupcije i u skladu sa Zakonom o finanisranju političkih aktivnosti, prikupili smo sredstva u iznosu od 100 hiljada evra od naših plata koje su, takođe smanjene, kao što su smanjene plate i monterima, i odneli smo bele tehnike u svaku kuću u Tekiji, da li su to frižideri, da li su to šporeti, da li su to mašine, šta god, uglavnom ljudima, ma koliko se neko krstio, za razliku od tih koji se krste, koji su stavljali ruku u svoj džep, stavljajući novac, mi smo ruku stavili u džep da bi izvukli novac i dali onima koji su bili najugroženiji u ovim poplavama. Nisu samo kuće problem, nisu samo krovovi nad glavom problem. Veliki problem je napravljen u toku poplava i poljoprivredi. U saradnji sa Ministarstvom poljoprivrede, kancelarija je organizovala podelu semena za presejavanje za blizu 16 hiljada hektara, u vlasništvu blizu 10 hiljada malih poljoprivrednih gazdinstava. Istim gazdinstvima je pružena i pomoć u gorivu, vredna približno 48 miliona dinara ili negde oko 320 tona goriva. U toku je realizacija programa pomoći za kupovinu đubriva, u kojem će biti uloženo približno 76 miliona dinara. U saradnji sa Svetskom bankom je obezbeđeno finansiranje programa subvencija za poljoprivrednike u 49 poplavljenih opština. Program je u vrednosti od 35 miliona američkih dolara. Osim poljoprivrede, i energetika je pretrpela velike štete, veliki su problemi u elektroenergetskom sistemu u proizvodnji struje, sa kojima se bori Vlada Republike Srbije i nadležno ministarstvo. U saradnji sa Svetskom bankom obezbeđeno je finansiranje projekta ispupavanja vode iz kolubarskog površinskog kopa uglja Tamnava-Zapadno polje. Za ovu svrhu je obezbeđeno 30 miliona dolara, samo za ispumpavanje vode sa kopa uglja Tamnava-Zapadno polje. Ispumpavanje je tu toku i do ovog trenutka, dame i gospodo narodni poslanici, i oni stručni koji mogu da govore o poplavama, samo sa tog Zapadnog polja Tamnave ispumpano je preko 180 miliona kubika vode. Ispumpana je voda i obnovljena eksploatacija uglja iz kolubarskog površinskog kopa Veliki Crljeni. Ovo je ono što radi Vlada Republike Srbije, ne samo debata, ne samo priča, već direktna pomoć koja dolazi do najugroženijih građana Republike Srbije, do najugroženijih u elektro-energetskom sistemu, dolazi do najugroženijih poljoprivrednika, do svih onih ljudi koji su u ovim poplavama izgubili mnogo, a neki, Boga mi, i sve. Pokrenut je i postupak apliciranja za kredit Japana. U saradnji sa Vladom Japana je postignut dogovor da Srbija aplicira za kredit u ukupnom iznosu od 65 miliona evra umesto inicijalnih 40. Celokupan iznos će biti namenjen obnovi u sektoru energetike, a pre svega obnovi oštećene i uništene opreme za eksploataciju uglja. Lokalna infrastruktura i mnogo bih morao da govorim, ne verujem da bih imao toliko vremena, da govorim o svim stvarima koje je Vlada Republike Srbije uradila ne samo u trenutku kada su nas poplave zadesile, koje niko nije želeo ni hteo, ali i u onim mesecima koji su bili posle poplava, na transparetnom postupku prikupljanja novca, na transparentnom postupku trošenja tog novca, nije malo. Ukupna šteta procenjena je na preko 1,7 milijardi evra. Ukupna sredstva do sada, bespovratna i krediti, su u iznosu od 520 miliona evra. Mnogo toga nam još uvek treba. Ne verujem da ćemo to mnogo dobiti i dostići nekim jalovim raspravama, naročito sa onim stručnima za poplave, sa studijama od po 12 godina. Ne znamo kako će i kada će sledeće biti. Zahvalan sam ljudima u Majdanpeku na strpljivosti, na svim onim mukama koje su pretrpeli i istrpeli u proteklim danima, koje takođe niko nije želeo. Ali, još više bih se zahvalio odgovornosti, blagovremenoj reakciji, momentalnoj reakciji ljudi iz EMS, prvenstveno gospodinu Nikoli Petroviću, ali i svim onim ljudima koji su, ne pitajući ni za dan, ni za noć, ni za visinu, ni za led, ni za sneg, ni za drveće koje je popadalo po putu, da bi došli do dalekovoda, naporno radili danima i noćima, ne bi li ljudima u Majdanpeku u najkraćem roku obezbedili uslove za život. Evo su ti ljudi, evo su i uslovi sa kojima su se susretali. Nemojte da okrećete glavu na drugu stranu. To su građani Srbije, zaposleni, da, onima kojima je kao i nama, kao i ljudima u Vladi, kao i ljudima u ostalim javnim preduzećima, smanjena plata zbog neodgovorne politike koju ste vodili u prošlosti, zbog pojedene budućnosti u prošlosti. Pogledajte te ljude i nemojte se pitati, nemojte držati štopericu u rukama i govoriti – zašto ne brže, zašto ne bolje?Pogledajte uslove u kojima su bili, pogledajte sneg i led. Pogledajte srušene dalekovode, 12 srušenih dalekovoda. Zar mislite da je to kutija šibica koja se donosi samo na lokaciju? Pogledajte led koji je bio na žicama. Zar mislite da je to kutija šibica koja se donosi na lokaciju negde i, evo, završen je posao? Pa, što niste ranije, sedeli ste tu? Isti gospodin Nikola Petrović je juče sa svojim ljudima bio sve vreme na terenu, pomažući, onoliko koliko može, koliko ume, koliko zna, pomažući tim ljudima. Došao je u Beograd tek u onom trenutku kada je struja u Majdanpek došla. Pogledajte jedan od 12 dalekovoda koji su pali. To su dalekovodi visine 12, 15, 18 metara. Pogledajte led koji je bio na žicama. Nije to prva kiša koja je pala. Ne može ovo kiša da uradi sa 10 santimetara u prečniku leda koji se stvarao na žicama. Pogledajte kako to izgleda. Pogledajte jedan od tih 12 dalekovoda kako je prelomljen. Može li to za minut? Može li to sa štopericom u rukama koju ste držali ovde u Narodnoj skupštini? Poštujte ljude koji odgovorno rade svoj posao, koji su odgovorni i predsedniku Vlade i građanima Republike Srbije i građanima Majdanpeka. Poštujte ove ljude, pogledajte gde su stajali. Ovo je na 18 metara dalekovod. Na 18 metara po hladnoći, po magli, sa zemlje se nisu videli, ali su radili odgovorno svoj posao dok je neko ovde u ovoj sali brojao trenutke da li je moglo bolje. Odavde iz tople sale, moglo je, na licu mesta budite sledeći put. Ja vam se zahvaljujem.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pitam da li želi reč neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Jako mi je drago što je kolega Babić danas okrenuo glavu u pravom pravcu. Juče dok je bila tema postavljanje poslaničkih pitanja i moje pitanje se odnosilo na situaciju u Majdanpeku, cela poslanička grupa SNS je bila...
Poslanice niste dobili pravo…
Molim vas, ako ste njemu dozvolili…
… ali moram da reagujem. Molim vas, budite parlamentarni, sačekajte da nešto kažem.
Naravno.
Da li hoćete? Molim vas, vi ste tražili vreme po članu 96. i da govorite o temi. Razumem da vi sada hoćete da provučete repliku od juče. Molim vas, govorite o temi.
Da li je prethodnik govorio o temi?
Jeste, apsolutno.
O temi?
Dakle, o potrebi uzimanja…
O istoj temi ću govoriti i ja, naravno.
Dobro, može. Nisam navikla u glas, nisam tako vaspitana. Izvolite, recite šta imate, ali o temi, o dnevnom redu.
O temi, o zajmu?
Ako hoćete, o visokom obrazovanju, o Sporazumu sa Svetom stolicom. Ja znam šta je dnevni red.
Da, znam i ja šta je dnevni red. Vrlo je interesantno što se na ovaj način reaguje danas. Danas su blagovremeno pribavile fotografije. Juče ta tema nije bila interesantna i vrlo je interesantno to što neko iz sasvim drugog kraja Srbije priča meni koja sam iz Majdanpeka…
Znači, nećete da govorite o temi, već hoćete da replicirate. Tražite repliku.
Ja sam se prijavila za repliku.
Hajde posle sedam meseci da znamo šta ćemo da radimo.
Gospođo predsedavajuća, vi moje prijavljivanje niste registrovali.
Kako nisam registrovala?
Ja sam se prijavila odmah dok je kolega Babić govorio.
Nemate pravo na repliku. Zahvaljujem što ste otkrili vašu nameru.
Hvala lepo.
Ne znam po čemu vi imate pravo na repliku?
Ponovio je nekoliko puta moje ime i prezime.
Nema ko nije čuo. Još imamo i stenograme da sam pročitala – ko traži pravo po članu 96. Poslovnika. Ko nema Poslovnik, molim ga da dođe u kancelariju, imam višak Poslovnika. Vi ste se javili po članu 96, a sada tražite repliku. Molim sve da pročitaju član 96. Zahvaljujem, zaista samo po članu 96, za repliku se niste javili.
Javila sam se za repliku, ali sam znala da je neću dobiti, kao što i juče nisam mogla da izgovorim ono što sam imala nameru da kažem.
Poslanice, nemojte tako. Danas su svi dobili repliku.
Evo, ja tražim repliku.
Ne možete sada da tražite repliku. Nismo u školi.
Ovo je zaista neverovatno.
Vi ste svi ozbiljni i zreli ljudi za koje su glasali građani Srbije.
Naravno da su glasali građani Srbije.
Ja vas poštujem.
I ja vas isto i tražim repliku.
Htela bih da izbegnem da budemo na pijaci. Volela bih da budemo malo iznad toga. Ponovo vas pitam, po osnovu po kom ste dobili reč da diskutujete o temi?
Ne, nego tražim repliku.
Ne želite. Da li je tako? Ne možete repliku sada da tražite, jer ste dobili po članu 96.
Znala sam.
Niste, ali ne znate proceduru i meni je jako žao. Moja uloga nije edukativna. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, po članu 96? Hoćete li, molim vas, unapred da mi kažete da ne bi imali ovakve nemile scene? (Borislav Stefanović, s mesta: Da.) Zahvaljujem.
Hvala, gospođo predsednice. Uvaženi ministre Ljajiću, kolege narodni poslanici, imamo ovde nekoliko sporazuma koji su jako važni za Republiku Srbiju. Nije sporno ništa u tome, mislim da su se sve kolege u tome složile, da se novac uzme po vrlo povoljnim uslovima da se saniraju posledice poplava, pre svega u energetskom sektoru, infrastrukturi i poljoprivredi. To je dobra stvar. Demokratska stranka to podržava. Međutim, ovde sada smo imali nekoliko stvari koje su bile jedna navala demagogije koju smo slušali ovde. Zaista sam očekivao, gospodine Babiću, da uz te fotografije, koje su opšte poznate, naročito ljudima koji žive tamo, ne vidim ništa sporno, niko neće da umanji na bilo koji način napore ljudi iz „Elektromreže Srbije“ da saniraju posledice nevremena, hajde tako da ga nazovem, teškog nevremena, nije bila kišica, ali vi ste ovde došli u Skupštinu sa fotografijama da dokažete – šta?
Uvaženi poslaniče, vi se obraćete direktno Zoranu Babiću, što znači da želite repliku. Ne znam što je teško da kažete da hoćete repliku.
Molim vas, izvinite. On je sve vreme gledao u mene, pa se nisam osećao prozvanim. Evo, gledaću u vas.
Nije gledao u vas, nego u poslanicu Jerkov, jer se obraćao njoj. Nije u vas gledao, to garantujem.
Dobro, to me ne čudi.
Znam kome se obraćao, jer znam ko je ranije govorio o posledicama poplava.
Vratite mi vreme.
Daću vam sve vreme sveta. Ne brinite ništa, ali obraćajte se meni i, molim vas, vi ste tražili član 96.
Dakle, gospođo predsednice, gospodin uvaženi Babić, osim fotografija, mislim da je trebao da donese uzorke leda, da mi ovde proverimo da li je to baš taj led koji je pao…
Znači, toga nema u sporazumima.
Nema u sporazumu, ali nema ni dalekovoda. Razumete? Pa smo slušali i gledali fotografije, pa ste, niste bili u sali, gledali Dušana Mihajlovića sa Legijom na fotografiji, pa smo slušali o kulturi vezano za poljoprivredu. Molim vas, čekajte. Molim vas, razumem vaš stepen tolerantnosti, koji je ogroman, ali ga primenite malo i na opoziciju, neće biti loše.
Evo, primenjujem na vama.
Dakle, molim vas, gospodin Babić, uvaženi kolega, mister demagogije lično nije doneo uzorke leda lično, jer mi moramo da utvrdimo da li je to taj zlokobni led koji je u stvari bio namenjen premijeru Vučiću, ali je pao na Antića. To moramo da vidimo. Druga stvar,…
Sada ćemo da napravimo pauzu.
Zašto?
Zato što ovo nema smisla.
Zašto? Pustite da pričam o sporazumima.
Ja ima drugi dnevni red od onoga o čemu govore poslanici. Izgleda da sam ja u zabludi.
Onda mi ukažite da se vratim na dnevni red.
Dnevni red: Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu, projekat hitne sanacije od poplava, između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj…
Kažite mi da se vratim na dnevni red.
Druga tačka, Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji, projekat prelazak sa analognog na digitalni signal, između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj…
Dobro, recite mi da se vratim na dnevni red.
Treća tačka, Predlog zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o zaštiti audio-vizuelnog nasleđa i, četvrta tačka, Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji između Republike Srbije i Svete stolice u oblasti visokog obrazovanja. Završili smo listu govornika, moramo da razjasnimo, ne zbog nas, znam da se vi svi poigravate sa dnevnim redom, nije to problem, i prešli smo na član 96. da onaj ko nije govorio o tačkama dnevnog reda iskoristi svoje pravo i onda repliciramo. Dakle, molim vas, vi tražite repliku i imate vaše dve minute, dobićete dve minute, repliciraćete poslaniku koji je spomenuo vas ili političku stranku ili nekog…
Ovo sada već traje…
Vratićemo vreme. To je dozvoljeno vama i prethodnoj poslanici, ali vi nećete, verovatno zbog vremena, da to ne bi bilo dve minute.
Da prekratimo, sve ste u pravu. Da li je to u redu? Mogu li da nastavim? Sve ste u pravu.
Ne možete da nastavite po replici.
Gospođo predsednice, kao ovlašćeni predstavnik, jednako, kao bilo koji ovlašćeni predstavnik u ovoj sali, imam pravo da kažem sve što želim vezano za temu, uključujući uzročno-posledične veze, uključujući logičke strukture vezane za temu, uključujući sporazum sa Svetom stolicom…
Ne slažem se sa vama, ali molim vas nekoliko sekundi. Zamoliću, iako nisam imala nameru…
Niste me čuli šta želim da kažem.
Bićete jako zadovoljni. Pošto ja vas ne razumem i vi ne razumete mene kao predsedavajućeg, da sednicu nastavi da vodi gospodin Igor Bečić, pošto se ja ne slažem sa ovakvim načinom rasprave i tokom. Molim potpredsednika gospodina Igora Bečića da on vodi i omogući poslanicima da razgovaraju o čemu god hoće u vremenu koje im je preostalo, a ja se lično ne slažem sa tim. Izvolite. Zahvaljujem vam. Samo da mu dam kratka uputstva za dalje.
Pošto sam sada ušao u salu, imamo prijavljene gospodina Zorana Babića i gospodina Borislava Stefanovića. Po kom osnovu gospodine Stefanoviću? (Borislav Stefanović, s mesta: Četiri minuta sam govorio kada je predsednica odlučila da izađe.) Gospodine Stefanoviću, ja sam sada ušao u salu i imam u sistemu prijavljenog gospodina Zorana Babića i gospodina Borislava Stefanovića [[Borislav Stefanović, s mesta: Ne dajete repliku. Imam još 18 minuta kao ovlašćeni predstavnik.]] Gospodine Stefanoviću… (Dragan Šutanovac dobacije sa mesta.) Gospodine Šutanovac, molim vas, vi imate običaj da dobacujete, da pretite iz klupe, da uznemiravate predsedavajućeg, da budete advokat, da sve to radite. Ja bih vas zamolio, pri kraju smo današnje rasprave, da to ne radite. (Dragan Šutanovac, s mesta: Kome sam ja pretio?) Gospodine Stefanoviću, ja vas pitam - po kom osnovu želite sada da govorite? (Borislav Stefanović, s mesta: Ja sam ovlašćeni predstavnik i dobio sam reč. Govorio sam dva minuta.) Znači, imate još 18 minuta gospodine Stefanoviću. (Dragan Šutanovac dobacije sa mesta.) Gospodine Šutanovac, dopustite da čujem šta želi gospodin Stefanović. Gospodine Stefanoviću, želite da iskoristite kao ovlašćeni predstavnik poslaničke, kao predsednik poslaničke grupe još vaših 18 minuta, da govorite o dnevnom redu. (Borislav Stefanović, s mesta: Da.) Izvolite gospodine Stefanoviću.
Ja se još jednom zahvaljujem vama i predsednici Skupštine. Jako mi je žao što nije razumela, ali sada vidim da ste vi razumeli. Dakle, zajam Međunarodne banke za obnovu i razvoj…
Nisam razumeo, gospodine Stefanoviću, šta se rekli, a sada vidite da ja….
Vidim da ste razumeli. Hoćete li me pustiti da govorim danas? Ili ne čujete ili ne razumete? Ja sam ubeđen da vi razumete.
Moram da čujem ono što govorite da bih mogao da se trudim da poštujete Poslovnik. Izvolite gospodine Stefanoviću.
Dakle, zajam Međunarodne banke za obnovu i razvoj koji je u iznosu od 227.000.000 evra je dat pod povoljnim uslovima. On će biti iskorišćen za saniranje posledica katastrofalnih poplava u maju. Mi to podržavamo. Mislimo da je i kamata dobra. Dakle, dovoljno niska da ovo bude zaista prihvatljiva. Ono što, u svakom slučaju, želimo da čujemo, želimo pre svega da čujemo ko će da bude odgovoran za propuste u tim poplavama? Ko su ljudi koji nisu uradili svoj posao do kraja? Po našem mišljenju postoji vrlo izražena sumnja da su to i direktori „Srbijavoda“ i direktor „Beogradvoda“ i ljudi, kao što su gospodin Čučković, predsednik opštine Obrenovac, i gospodin Siniša Mali koji je pozvao ljude da ostanu kući kada se proboj nasipa itd. itd, o tome smo dosta govorili, niko živ, ni gospodin Puzović koji je rekao da je Bog kriv za tu situaciju, i sada naravno nas najviše zanima šta konkretno, može ministar da odgovori, šta konkretno će biti urađeno sa 227.000.000? Zašto? Zato što mi znamo da je 180.000.000 kubika vode ispumpano iz jednog od kopova i to je zaista ogroman posao koji je urađen. Mi želimo da znamo koliko je još ostalo da se uradi tačno, koja firma, po kojoj proceduri će dobiti ovaj posao? Da li je tačno da ovaj posao sada ima …
Gospodine Stefanoviću, ovo nije dan za poslanička pitanja.
Ja stvarno ne razumem…
Ja bih vas molio da se vratite na dnevni red. Ovo nije dan…
Gospodine Bečiću, ja da kineski pričam vi biste mene prekinuli.
Gospodine Stefanoviću, danas je petak, znači nije četvrtak i nije deset časova…
Da li vi razumete da ja imam pravo u mom izlaganju da govorim u upitnoj formi?
Ja vas opet molim da obrazložite Predlog zakona, a ne da postavljate pitanja.
Kako možete do te mere da kršite Poslovnik? Ljudima ne dozvoljavate. Vi tražite da ja pričam u kategoričkoj formi…
Ka vas molim da se vratite na dnevni red.
…isključivo? Znate li šta to znači? Ovo je neverovatno. Znači vi branite sada opoziciji u upitnoj formi da se izražava?
Ja ne želim da vam izreknem opomenu, ali ću to morati da uradim.
Zašto? Nema razloga.
Ja vas molim da se vratite na dnevni red. Danas je petak. Nije dan za postavljanje poslaničkih pitanja. To će biti u utorak i to možete da uradite. Izvolite, obrazložite Predlog zakona.
Gospodine Bečiću, ispred vas sedi ministar u Vladi koji je ovde gost, koji nije direktno nadležan za ove stvari nego za jednu drugu temu u okviru tačke dnevnog reda.
Gospodine Stefanoviću, vi ste narodni poslanik, šef poslaničke grupe, znate dobro Poslovnik, u to sam uveren. Znate da u svakom momentu Predlog zakona može da brani i da obrazlaže bilo koji član Vlade, tako da nemojte da pričamo o onome što…
Dobro. Molim vas, znači da bi se vi i ja razumeli do kraja, ja neću da polemišem s vama. Želim najzad da iskoristim ovih 17 minuta. Ne dozvoljavate mi to.
U skladu sa Poslovnikom.
Ja tražim da vi meni objasnite kako će ministar, u ovom slučaju ministar Ljajić da brani nešto a da ga ja ne pitam. Ajde, recite mi sad. Slušam vas.
Gospodine Stefanoviću, imate Predlog zakona, nemojte da, predsednica je pročitala dnevni red, da ga ne čitam ponovo. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pročitajte ponovo.) Gospodine Šutanovac, ja volim da sa vama na ovakav način, ali mislim da nije primereno prema ostalim poslanicima. Gospodine Šutanovac, iako se niste javili za reč može da vam se izrekne opomena zbog onoga što konstantno radite u Narodnoj skupštini. Dobacujete sa mesta, uznemiravate druge poslanike. Meni možete. Ja sam vam već ranije rekao da možete u svakom trenutku da meni kao predsedavajućem dobacujete, ali nemojte da uznemiravate druge narodne poslanike koji žele da čuju ono što želi gospodin Stefanović da kaže. (Dragan Šutanovac, s mesta:Pustite ga da govori.) Izvolite gospodine Stefanoviću.
Hvala. Mi imamo jasan Zakon o sporazumu o zajmu koji u svojoj suštini ima nekoliko delova - recimo podrška energetskom sektoru. Mi sumnjamo i zaista imamo veliku sumnju u iskrenost u podršku energetskom sektoru imajući u vidu način na koji je naša Vlada postupala u nekim od kriznih situacija, recimo u Majdanpeku. Tu se postavlja pitanje i nekompetentnost i stručnosti tih ljudi koji zaista, ne u smislu da neko može da otkloni za dan, dva ovako katastrofalnu situaciju, ali se sada postavlja pitanje - kako da uporedimo dalekovode koji su slavodobitno najavljivani letos da su postavljeni u tom delu istočne Srbije, to je letos u njihovom skupo štampanom časopisu EMS-a i danas ovo što se desilo? Dakle, ili oni dalekovodi što su letos reklamirani na naslovnoj strani njihovog časopisa preduzeća nisu bili kvalitetni, kako je pisalo, ili je taj led, gospodine Babiću, čiji uzorak niste doneli, zaista bio takav da ih sruši sve od reda? Dakle, moguće je i postavlja se pitanje, da li su bili kvalitetno urađeni i ko je bio nabavljač elemenata za dalekovode, čija firma i da li direktor EMS-a, gospodin Petrović možda poznaje te ljude? To je pitanje. Kao što je moje pitanje – da li će ova sredstva od 227.000.000 koja mi treba kao Skupština da odobrimo, a što ja ne smem da pitam, biti suštinski iskorišćena za dodatno ispumpavanje vode iz jednog od kopova u „Kolubari“ i da li će taj posao, a ja to ne smem da pitam, dobiti „Južna bačka“ firma? I ko je „Južna bačka“? Kako je moguće da oni dobijaju odjednom sve te poslove, a nikad se time ranije nisu bavili? To su pitanja, gospodine Ljajiću. Znam da vi to ne znate. Žao mi je što nema ljudi koji na to mogu da odgovore.
Gospodine Stefanoviću, ja vam opet kažem da nije dan za poslanička pitanja, meni žao što vi uvek čitate u zadnje vreme govore koje vam dostave i onda se ne… Proverite možda koja su to preduzeća, šta rade, blatite ljude bespotrebno.
Ne blatim, nego pitam.
Ja sam slučajno iz Vojvodine i vrlo dobro znam za to preduzeće, koje je renomirano preduzeće, koje se bavi tim poslovima.
Dobro, ja pitam, u redu.
Gospodine Stefanoviću, vratite se na dnevni red.
Gospodine Bečiću, ja poštujem vašu nameru zaista. Vi pokušavate na adekvatan način da vodite sednicu.
Samo pokušavate da napadate ljude koji nemaju mogućnost da se brane.
Kako sam ih to napao?
Napadate gospodina Petrovića, čije preduzeće u herojskim naporima u neadekvatnim uslovima pokušavaju da vrate energetski sistem Srbije u stanje koje treba da građani imaju.
Gospodine Bečiću, vi ne razumete. Ja ne razumem zašto tako reagujete.
Ja vas molim vas molim da se vratite na dnevni red. (Dragan Šutanovac dobacuje sa mesta.) Gospodine Šutanovac, mislim da to nije vaša oblast. Nemojte da dobacujete.
Samnom razgovarajte. Pustite Šutanovca. Znači, ja vas pitam.
Dobacuje gospodin Šutanovac. Moram da reagujem na njegovo dobacivanje.
Je li tako gospodine Petrović? Vidim da klimate glavom. (Dušan Petrović s mesta: Ne znam o čemu se radi.) Nije to, gospodine Bečiću, suština. Vi ne razumete možda, možda, ponavljam, možda ne razumete suštinu parlamentarnog sistema. Poslanik ima pravo da postavlja pitanje o svakome.
Da, ali i u danu za postavljanje poslaničkih pitanja.
Ma nije tačno. Kako vi to tumačite parlamentarnu demokratiju? Ovo nije viđeno do sada.
Potpuno po Poslovniku, vaše pravo i mogućnost i mene kao predsedavajućeg, da vas ograničim da govorite o dnevnom redu. Vi ne želite da govorite o dnevnom redu. Prolazi vam vreme, gospodine Stefanoviću.
Nemojte, molim vas. Ja mislim da je lakše da nas izbacite iz Skupštine. Lakše je da nas izbacite. Nije tačno. Šta je na dnevnom redu, recite bez čitanja?
Vrlo dobro znate šta je na dnevnom redu, ne želim, malo pre ste dobili od strane predsednice tačno koje su tačke dnevnog reda.
Pa pustite nas da iznesemo stav DS, molim vas.
Izvolite. Po dnevnom redu.
Da li vi razumete da jedini korak dalje od ovoga je da izbacite opoziciju iz Skupštine? Jel vi to ne razumete gospodine Bečiću? Pitam vas lično kao čoveka.
Ja ne želim, gospodine Stefanoviću, nikoga da izbacujem, želim samo da poštujem Poslovnik i da vi govorite o dnevnom redu. Ništa više i ništa manje od toga.
Dobro. Jel vi shvatate šta znači kada predstavniku građana Srbije, za razliku od tog heroja koji je biran, kažete – nemaš ti pravo da pitaš za njega? Znate vi šta znači to?
Imate pravo da pitate sve što je u interesu građana Republike Srbije, ali ne želim da ljude koji herojskim naporima žele da ponovo povrate energetski sistem u oblastima koje su pogođene elementarnom nepogodom i ti ljudi koji se na visokim…
Pa, malo pre ste rekli da nemam pravo. Čekajte, pa kako mislite to? Pa, ko dira heroje? Pa, njima, herojima ste smanjili plate gospodine Bečiću. Pa, plate ste im smanjili. Pa, ko njih dira?
Pa evo vi. Vašim govorom blatite to preduzeće, blatite te ljude i ostalo.
Pa, kako njih diram? Pa, nije Petrović na dalekovodu gore. Bože. Pokušaću da se vratim na, ako mi dozvolite, da se vratim na, kako kažete, govore koje neko drugi piše. To je neistina. Pazite, to kad kaže neko iz SNS ljudi u Srbiji umru od smeha, pošto vi znate da ovde čitaju sastave. Kako možete to nas da optužujete? Mi postavljamo u upitnoj formi, a ovo je prvi put u bilo kojoj parlamentarnoj demokratiji da se ograničava narodnom predstavniku da govori u upitnoj formi. Ako ne govorim u upitnoj formi, imate pravo da kažete da blatim nekog, onda ste u pravu. Znači, ako ne govorim u upitnoj formi, onda sigurno blatim, evo, ja vam kažem, ali to ja neću da uradim. Pitam - zašto to preduzeće? Pitam - da li će ponovo to preduzeće? Zašto? Jer građani hoće da znaju na šta će otići 227 miliona evra, zato što žele da znaju. Kao što smo u Skupštini razgovarali, gde su otišla sredstva sa broja 1003? Nemamo i dalje odgovor. Zato što kad uvaženi kolega Babić malo pre nabraja, nabroji sve donatore u Obrenovcu, samo ne nabroji „Deltu“. A što ne „Deltu“? Jel vi razumete da su više ti donatori, ma šta ja mislio o njima, o nekima od njih, recimo o „Delti“, ništa pozitivno, ali su ti ljudi više kuća napravili nego Vlada. Pa jeste, to je rekao Marko Blagojević, koji pomera, čovek u vašem trendu, samo onako kalendarski kada će šta da se uradi. I sve kasnije i kasnije i kasnije. Naše pravo iobaveza je da pitamo gde su sredstva konkretno. To je, ljudi, obaveza među građanima Srbije. Ako nam to oduzmete na bilo koji način, to je početak kraja Srbije, jer onda više neće biti ova Republika Srbija, ovo će biti nešto drugo. Dozvolite mi da dignem, u ime Demokratske stranke, glas protiv toga i najoštriji protest, protiv pokušaja da to uradite. Morate da izdržite 20 minuta. Nije 20 minuta Bog zna šta naspram minutaže koju ima većina, ali to ne znači da mi imamo manje pravo. Ako imamo manje pravo, onda svi imamo ozbiljan problem. Svi. Dakle, moje pitanje je bilo pitanje ministru koji sedi tu, on ima pravo da dobije pitanje i ja imam pravo da dobijem odgovor, jel tako ministre Ljajiću? Tu ništa sporno nije, nema uvrede na račun ljudi koji su nadljudskim naporima osposobljavali mrežu u Istočnoj Srbiji, molim vas. Niko njih nije na bilo koji negativan način spomenuo u ovoj sali. Niko, naprotiv. Konstatujem da je ova Vlada tim ljudima smanjila platu 10%. Jel to istina? Jeste. Jel to loše? Pa, loše, užasno. Kakva je to poruka? Pričam o direktoru, e, to nije u redu. Što pričaš o direktoru? Pa, njemu je povećana plata.
Gospodine Stefanoviću…
Evo, sad opet nešto nije u redu.
Sad vam opet kažem, znači, sve vreme pričate meni, ja nemam zadovoljstvo da sedim ovde u toploj sali dok ljudi tamo bore se da osposobe ljudima mogućnost dostojnu čoveka i ja ne želim da na ovakav način sa vama repliciram. Molim vas, ovog trenutka ili ćete se vratiti na dnevni red ili ću dati pauzu, pa, odlučite kako želite.
Znači, kad spomenem Petrovića, vi reagujete. Dobro, slažem se, to je demagogija. Pa izađite i sami. Nemojte molim vas, dati pauzu.
Ja ću dati pauzu, ako ne pređete na dnevni red, ja ću istog trenutka dati pauzu.
Ja vas molim da ne dajete pauzu.
Ja vas molim da se vratite na dnevni red.
Da, ja baš zapeo da pitam pitanje, bolje ovako. U pravu ste, ne znam uopšte šta mi je.
Ja ne želim da ovde sedim u toploj sali, kao vi, i da blatim te ljude tamo koji se u neljudskim naporima bore da osposobe energetski sistem.
Dakle, mi želimo da čujemo od Vlade, od ministra sada gde će ova sredstva konkretno otići? Koliko deo ovih sredstava će biti iskorišćen na kopovima? Koliko konkretno od ovih sredstava i za koje projekte će otići za uništena poljoprivredna gazdinstva? Dakle, to su stvari koje mi želimo da čujemo. Inače, apsolutno podržavamo to. Takođe, tražimo da se utvrdi odgovornost za poplave, da se utvrdi gde su sredstva, koja su građani do sada odvajali, otišla. To je pravo građana Srbije, to tražimo da nam kažete. Tražimo da nam se pojasni, nije tu resorni ministar obrazovanja, da nam se pojasni sporazum sa Svetom stolicom u domenu visokog obrazovanja, jer taj sporazum, u suštini, treba da odgovori na nekoliko pitanja koja nisu samo pitanja akademske čestitosti, dakle, neću o tome sada da pričam, zaista, nego Vatikan kao jedna, da kažem, neko je ovde rekao malo pre, ozbiljna institucija, iz SNS. Nije to institucija, ali Sveta stolica ima i te kako puno iskustva u nečemu što se zovu indulgencije i ima iskustva u nečemu što se zove paks plagijata iliti plagijatorski mir. Možda je tu saradnja u domenu visokog obrazovanja. Možda je saradnja u smislu davanja nou haoa ili saznanja o tome kako da se otkupe grehovi, tj. indulgencija u domenu visokog obrazovanja. Evo, recimo, ja bih to hteo da čujem. Da li je primenjiv otkup grehova aposteriori u okviru paks, dakle mira, plagijatorum? Paks plagijatorum omogućava indulgenciju grehova u domenu visokog obrazovanja. To vam je isto kao kada uvaženi Srđan Dragojević, uvaženi kolega poslanik, danas priča o kulturi, pravim link, gospodine predsedavajući, pa ne kaže da su nam izbacili iz nacrta i balet i klasičnu muziku, a uveli cirkus. To je istina. To ministar Ljajić zna i verovatno mu nije pravo i nadam se da će pokušati ministra Tasovca da ubedi da se ne desi. Pa, onda priča o tome kako je bio Dju Helington, a, razumete, priča ljudima koji misle – gde je tu Era Ojdanić, gde je tu konekcija. Tako ja pričam o paks plagijatorum i indulgenciji, pa sad, znate, nešto bi mi rekli, ali ne znam da li su sigurni šta sam rekao, ali je meni lakša situacija jer se ne svađam sa vama predsedavajući zato što sada, evo vidite, normalno me pustite da kažem sve što imam. Vidite, treba samo biti kreativan i treba biti neopterećen svađom, jer svađa ništa dobro nije donela. Samo vrlo precizno postavljena pitanja, a ne demagogija. Dakle, molim vas, dodatna pojašnjenja, molim vas, ministre, ako znate, naravno.U vašem domenu zaista ne sporim da se vi trudite, ali nam recite, bar deo ovih para od 227 miliona evra gde će primarno otići? Da li je to za dodatno isušivanje kopa, što mislim da je jako važno, da li je to deo konkretno za spašavanje poljoprivrednog poseda, da li je to možda za neke vodoutvrde? Mislim da bi bilo korektno da dobijemo određenu, bar minimalnu specifikaciju. Ništa više. I eventualno, saznanja ministra Ljajića, ako ih ima o tome…
Vreme, gospodine Stefanoviću.
Kako vreme?
Pa rečeno mi je 17 minuta, isteklo je 17 minuta.
Pa, čekajte, bar šest sam ćutao i čekao da vas saslušam. Pa, budite korektni. Imate saradnika.
Dobili ste tri minuta više, pa imate ovde…
A mislite već sam iskoristio tri minuta?
Sve ste iskoristili gospodine Stefanoviću.
Dobro, samo da završim rečenicu. Gospodine Ljajiću, ako možete odgovorite gde su otišle pare koje su do sada skupljene za sanaciju poplava, naročito 1003, i kada će građani Srbije to da čuju? Hvala.
Zahvaljujem gospodine Stefanoviću. Za reč se, gospodine ministre, moramo prvo po Poslovniku, javio gospodin Đukanović, po Poslovniku.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Reklamiram i 106. i 107. i 109, posebno 109, jer ste bili dužni da oduzmete reč i da izreknete opomenu malopređašnjem govorniku. Takav maliciozan način, posebno uvredljiv prema Svetoj stolici i prema svim možda Rimokatolicima, na kraju krajeva, u ovoj zemlji je zaista nešto što je skandalozno. Ako baš hoćemo iskreno, pa bar Sveta stolica nije priznala nezavisnost Kosova, a neko ko je diplomata i ko nam se tako predstavlja morao je da ima malo više diplomatskog takta. Naravno, da ne pričamo o tome na koji maliciozan način se neko izražavao o ljudima koji su, baš kao što ste vi malopre rekli, trenutno heroji i koji pokušavaju da spasu Majdanpek i sve ono što nam je ostalo u nasleđu od njih koji su nam napravili ovakav haos u državi i zato danas imamo ovolike probleme u kompletnoj našoj infrastrukturi. Zaista ste bili dužni da mu oduzmete reč, da ne slušamo onakve gluposti i, naravno, da mu izreknete opomenu. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Đukanoviću. Sam izraz lica i osmeh dok je govorio neke rečenice govori građanima Srbije više nego što bih ja mogao da govorim. Mislim na osmeh gospodina Stefanovića. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne) Hvala. Po Poslovniku, reč ima gospodin Srđan Kružević. Izvolite.
Uvaženi predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, zahvaljujem mom prethodniku što je ostavio broj 108, pošto smo izređali i 106, 107. i 109. Vas, gospodine predsedniče, želim da upozorim da već dugo vremena ovde u Skupštini ne pričamo o temi dnevnog reda danas. Ako mi dozvolite, iskoristio bih priliku da skrenem pažnju narodnim poslanicima, ne aludirajući ni na jednog pojedinačno, da bi možda bilo vreme da u Srbiji prestanemo da dajemo najoštrije kritike kada je nekome u Srbiji potrebna motivacija da se stvari dovedu u red. Možda ovo zvuči onako u globalu jako, ali ja aludiram upravo na istočnu Srbiju i na onaj deo o kojem smo slušali i juče i danas. Naime, akopričamo da država nije u stanju da uradi neke stvari, direktno pominjemo montere koji su zaposleni u „Elektromreži Srbije“, ja iz iskustva koje imam u elektroenergetskom sistemu mogu da vam kažem da su to jedni od najboljih montera u Evropi. Prisustvo i gospodina Petrovića i kompletnog menadžmenta EPS-a mora u ovoj situaciji da bude za svaku hvalu, iz prostog razloga što davati motivaciju tim ljudima na terenu u ovom momentu može samo da bude pohvalno. Oni koji to ne razumeju, molim da takve stvari ne komentarišu. Definitivno, ukoliko postoje bilo kakvi problemi i neke nejasnoće, vi treba da upozorite na to da se takva pitanja postavljaju u danu za pitanja Vladi Republike Srbije, a nikako jednom ministru koji čak nije ni resoran u toj oblasti, a posebno ne predsedniku Skupštine. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Kruževiću. Možda sam malo i prekoračio mogućnost kao predsedavajući, ali ne mogu dozvoliti, kada znam i kada vidim da gospodin Petrović zajedno sa svojim monterima, da gospodin Antić kao ministar čak rizikuje svoj život po drugi put za kratko vreme i, zbog situacije u kojoj se nalaze putem elementarnih nepogoda neki delovi Srbije, ima pretnju za svoj život, da se onda pojedini poslanici na takav način izražavaju o tim herojima koji u ovom trenutku rade za građane Srbije. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne) Hvala. Da li se još neko javlja po Poslovniku? Gospodine Stefanoviću, nemate mogućnost. (Borislav Stefanović, s mesta: Javljam se po Poslovniku.) Kada je prekršen Poslovnik? (Borislav Stefanović, s mesta: Više puta.) Morate da se javite odmah po učinjenoj povredi Poslovnika. Da li sam u ovom trenutku prekršio Poslovnik? (Borislav Stefanović, s mesta: Da.) Izvolite, gospodine Stefanoviću.
Član 27 – vođenje Skupštine, i član 107. Zašto? Zato što je nekoliko puta rečeno, a nažalost vi ste potvrdili, da je bilo ko uvredio herojske montere koji rade na visokim visinama i po teškim uslovima. Prvo, to nije istina, to niko nije rekao. Druga stvar, ozbiljna optužba da sam ja uvredio Vatikan, koji nije priznao Kosovo, iako su Emirati priznali među prvima, ali ajde. Nisam ja uvredio Vatikan, molim vas. Prvo, kolega Đukanović toliko zna latinski i zna šta sam rekao. Naprotiv, izneo sam njihovu nemerljivu doprinos svetskoj mudrosti i kulturi… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Stefanoviću, upravo sebe demantujete. Kažete i rekli ste da je neposredno povređen Poslovnik, a javljate se na onaj govor ili na ono izlaganje koje je imao gospodin Đukanović pre gospodina Kruževića. (Borislav Stefanović, s mesta: Vi ste ga prekršili jer ste rekli – ne mogu da slušam kako pričate…) Ja vam i sada kažem da ne mogu da dozvolim da, dok ljudi koji su herojski već danima na visini i neljudskim naporima rizikujući svoj život rade za građane Srbije, mi sedimo u toploj sali i na negativan način i negativnim konotacijama pominjemo te ljude. Dozvolite da imam pravo da iznesem svoje mišljenje. Reč ima ministar u Vladi, dr Rasim Ljajić. Izvinite, gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik Kružević.
Molim vas da mi pomognete, pošto nisam za ovo kratko vreme uspeo da nađem član gde nisam dobro shvaćen. Nisam pomenuo apsolutno nikakve montere, niti izricao njihovo herojstvo koje zaista ne može da se pobije u ovom momentu, ali vas molim da jednostavno preskočimo ovaj deo rasprave i uopšte da pominjemo stvari koje se dešavaju u realnim uslovima, kada je moglo biti vanredno stanje u pojedinačnim opštinama, da ne razmišljaju ljudi koji su na 30, 40, 50 metara visine o tome da li mi u Skupštini raspravljamo da li oni rade dobro ili ne rade dobro. Najmanji vetar može da obori dalekovod. Najmanji vetar može da izazove katastrofu koja može da dovede do gubljenja ljudskih života. Molim vas da me konačno shvatite u onome šta pričam. Molim da se o ovome ne priča, prvo zato što nije tema, a drugo zato što u ovom momentu nije vreme za to. Hvala Bogu, imamo sednica, pa ćemo pričati o tim stvarima. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Kruževiću. Pokušavam čitavo vreme i molim poslanike opozicije upravo to što vi govorite. Još jednom lično kao čovek, kao predsedavajući molim da u ovom trenutku na takav način ne govorimo o ljudima koji se herojski bore da vrate energetski sistem Srbije u funkciju. Reč ima dr Rasim Ljajić, ministar u Vladi. Izvolite.
Govoriću o onome o čemu znam, a znam ne zato što mi je ovo struka ili resor, već zato što sam se spremao za ovu sednicu. Znači, 227.480.000 evra ili 300 miliona dolara su usaglašeni kao zajam sa Svetskom bankom po sporazumu i ovaj projekat ima, to ste čuli više puta u današnjoj raspravi, četiri komponente. Svaka od tih komponenti je usaglašena i svaki dinar, odnosno dolar ovog sporazuma je namenjen za određenu stavku iz ovog ugovora. Dakle, od te četiri komponente najveći deo sredstava ide za sektor koji je najviše pogođen i koji je pretrpeo najveću štetu. To je nekih 488 miliona evra štete energetskog i rudarskog sektora. Stoga je i za ovaj sektor izdvojeno 157,1 milijarda evra. Od toga je pomoć za uvoz struke od 119,8 miliona evra, da bi se sprečila energetska kriza u predstojećoj zimi. Za obnovi distributivne mreže i nabavku opreme za tu mrežu potrebno je izdvojiti 14,3 miliona evra. Dakle, opet je usaglašeno sa Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj. Takođe, za ispumpavanje vode iz Tamnave, ono o čemu ste pitali, predviđeno je 23 miliona evra. Drugi sektor, poljoprivreda – 53, 1 milion evra, opet drugi sektor koji je pretrpeo najveću štetu od 228 miliona evra. To su sredstva koja su namenjena poljoprivrednicima, odnosno podsticajima za poljoprivrednike. Treći sektor, unapređenje infrastrukture za zaštitu od poplava – 16,7 miliona i to dve stavke. Iz ovog dela za nabavku robe, usluga i rada u cilju rekonstrukcije prioritetne infrastrukturne mreže jedna – 14,5 miliona evra, a 2,2 miliona evra će se finansirati tehnička pomoć za unapređenje kapaciteta za zaštitu od poplava. Četvrti sektor, rezerva za slučaj novih elementarnih nepogoda – nema predviđenih sredstava, ali je ostavljena mogućnost u skladu sa ovim sporazumom, opet u dogovoru sa Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj, da se traži relokacija sredstava za ovu komponentu ukoliko bude bilo potrebno, a verujemo da neće. Prema tome, svaki dinar od ovih 227.480.000 evra je predviđen po ovim stavkama kako su ovde i date i kako je u Sporazumu naznačeno. Na kraju krajeva, Međunarodna banka za obnovu i razvoj vrši kontrolu i nadzor nad utroškom ovih sredstava i realizaciju čitavog ovog kredita.
Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić. (Branka Karavidić, s mesta: Replika na izlaganje gospodina Babića.) Gospođo Karavidić, ja vas molim i imali ste ponudu od predsednice parlamenta da vam podeli još jednom Poslovnik o radu. Ja vas molim da tu ponudu prihvatite. Gospodine Babiću, vi ste prijavljeni? Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Probaću da dam odgovore na tri pitanja, ali i da postavim dva. Slažem se da je ovo Skupština…
U skladu sa dnevnim redom.
Naravno, u skladu sa dnevnim redom. (Dragan Šutanovac, s mesta: Nije četvrtak danas.)
Gospodine Šutanovac, molim vas nemojte. Vi imate naviku, možda još dalje žalite za vašom funkcijom ministra vojnog i mislite da možete na ovakav način da sa predsedavajućim i sa poslanicima, da iz klupe komunicirate. Molim vas da se prijavite za reč i onda možete da govorite.
Nemojte, navikli smo to iz Mirijeva, koreni vuku. Da li je ovo mesna zajednica Mirijevo, pa se ovako komunicira, gospodine predsedavajući? Ako je Mirijevo, novo, staro, u redu, možda to vuku koreni, ja nisam navikao da na taj način razgovaram, ali ću saslušati.
Izvolite gospodine Babiću, a zamolio sam gospodina Šutanovca da ne dobacuje.
Neverovatno je kada se svako izlaganje i sve ono što sam malopre rekao šta je urađeno i šta je Vlada Republike Srbije uz pomoć prijatelja sa svih strana sveta i iz Evropske unije, iz Emirata, iz Kuvajta, iz Francuske, gde god smo mogli da pružimo ruku, gde god smo naišli na dobrodošlicu, gde imamo prijateljske odnose, gde god se daju odgovori, to se smatra demagogijom. Da li je posao narodnog poslanika da, naročito narodnog poslanika SNS da dođe u parlament i da ćuti ili samo da okrećemo jedan pa drugi obraz? Mislim da nije. Kao što nije ni demagogija ispričati ono što je urađeno sa zadacima šta je neophodno uraditi u budućnosti. Ja vam se zahvaljujem gospodine Ljajiću što ste nam dali odgovore na postavljena pitanja. Ostala je samo jedna stvar koju bih želeo da istaknem. Sve ono što je malopre postavljeno kao pitanje i kao zabrinutost, piše u Predlogu zakona, u obrazloženju Predloga zakona pišu i komponente i gde će se utrošiti do svakog dinara, do svakog euro centa, zato što ova Vlada Republike Srbije upućuje u skupštinsku proceduru jasne predloge zakona. Ne krijemo ništa. Zašto se neko zabrinuo nad postupcima i kako će biti sprovedeni postupci javnih nabavki? Rekao sam da prvi put i ponoviću, i optužite me da je demagogija, ali je istina, da je prvi put u istoriji Srbije lista svih intervencija, lista svih korisnika državne pomoći sa vrstom, iznosom pomoći se objavljuje na zvaničnoj internet prezentaciji Kancelarije, prvi put u istoriji Srbije, a kamo sreće da je tako bilo u Kraljevu, ne bi sada pravosuđe imalo posla. Primena otvorenog postupka javnih nabavki na otklanjanje posledica elementarnih nepogoda. Prvi put informacija o svim javnim nabavkama i o onima koje su do sada urađene i one koje će biti u budućnosti urađene se sprovode u skladu sa Zakonom o otklanjanju posledica od poplava i objavljuju se na zvaničnoj internet prezentaciji. Onda kada tako nešto saopštite u Narodnoj skupštini, to je demagogija. Ne, nemojte o tome da se govori. Demagogija je i pružena ruka i dajte da napravimo onda anketni odbor, anketni odbor koji će se baviti trošenjem ovih sredstava, ali i trošenjem sredstava u „Jaši Tomiću“, trošenju sredstava u Mionici, u Kraljevu, ali i trošenju sredstava koja su bila upućena u bivšim prethodnim budžetima na bedeme, a završila za plate. Gde je ta odgovornost? Lako je sada ovde gospodina Puzovića razapeti na krst. Zašto je novac koji su prethodne vlade i to je lepo gospodin Vučić kao predsednik Vlade rekao – ne želim da razmišljam u pravcu da je taj novac neko odneo kući, ali time što je potrošeno u plate, što je potrošeno u automobile, što je potrošeno na nepravilan način, a ne u bedeme, čija je to odgovornost? Hajde malo da se taj odbor bavi i time. Hajde malo da vidimo gde su trošena ta sredstva, a namenjena su izgradnji bedema i odbrani od poplava. Da li je to demagogija ili odgovornost? Mislim da je to odgovornost, ali nećemo dobiti odgovor. Ili će odgovor biti, ne, potreban nam je neki drugi anketni odbor, da se bavi time šta su radile sekretarice u „Srbijavodama“ u tom trenutku. Neverovatna je i sledeća stvar, i mi se dobar deo dana danas bavimo jednom kompanijom, jednim javnim preduzećem i u tom javnom preduzeću i u toj kompaniji „Elektromreže Srbije“, target je jedan čovek koji uspešno vodi „Elektromrežu Srbije“. Ta uspešnost ima i iznos i ta uspešnost je u stvari razlog za napad na „Elektromreže Srbije“ i na rezultate koje su oni postigli su cifra od milijardu i 570 miliona dinara dobiti, koliko je „Elektromreža Srbije“ sa ovakvim rukovodstvom, sa herojima od gospodina Nikole Petrovića, pa do montera ili od montera pa do gospodina Nikole Petrovića, ostvarili u 2013. godini. Poštovani građani Republike Srbije, taj novac nije utrošen ni za kakve trinaeste plate, ni za kakve olimpijade, vraćen je u budžet Republike Srbije, vraćen je građanima Republike Srbije. Javna preduzeća su i osnovana da prave profit građanima Republike Srbije. Ono o čemu ćemo razgovarati ovde, a to je da će ovaj iznos od milijardu i 570 miliona dinara čiste dobiti, vraćene u budžet i vraćene građanima Republike Srbije, od tog istog EMS-a, od tih istih ljudi na čelu sa gospodinom Petrovićem, a vidite kako se sada ne isključuje mikrofon, će ove godine, a raspravljaćemo o tome već u februaru naredne godine, doći do iznosa od tri milijarde dinara dobiti. Zašto je sve što je uspešno u našem društvu target? Zašto je sve što je dobro u našem društvu je meta, zašto sve što dobro krene moramo da saplićemo zbog sitnih političkih, politikantskih poena? Naravno da imam i pitanje, pretpostavljam da mi je i vreme pri kraju. Pitajte gospodine predsedavajući, te nove advokate „Delte“ i gospodina Miškovića, mnogo ih je promenio u zadnjih godinu i po i dve dana, da li znaju da su advokati u štrajku, da mi neće zameriti možda iz Advokatske komore Vojvodine, zbog ove odbrane Miškovića i „Delte“ u parlamentu Republike Srbije, ali i na svakom drugom mestu. Ali i kada smo kod pominjanja nekih firmi, postoji akcija, ali na tu akciju se uvek odgovori reakcijom, pominjana je kompanija južnobačka, da li je učestvovala ili nije učestvovala, u svakom slučaju EMS je ostvario rezultate vredne pažnje i vredne davanja etikete heroja svih zaposlenih u „Elektromreži Srbije“. Kada smo kod tih pitanja, zašto oni koji se pitaju, šta je to južnobačka, a ja znam samo za geografsku južnobačku, da li znaju šta je i ko je Vilobfarm LTD iz Linosola ili Pejtn medikal, ili gospodin Bzik, i kako je to moguće da malo snabdevate lekovima državu, a malo zidate posle toga u popodnevnim satima zidate sa istim tim ministrom zgrade po Beogradu. Hajde malo da pričamo i o tome.
Zahvaljujem se. Vreme je isteklo. Pošto smo listu iscrpeli, a predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio pravo iz člana 96. Poslovnika, da li još neko želi reč? (Ne.) Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka 2, 3. i 4. i 5. dnevnog reda. Prelazimo na zajednički jedinstveni pretres o Predlogu odluke o pravilima sprovođenja javnog konkursa za izbor kandidata članova programskog saveta javne medijske ustanove „Radio televizije Srbije“, Predlogu odluke o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, Predlogu odluke o izboru člana Saveta guvernera Narodne banke Republike Srbije, Predlogu odluke o izmenama i Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres o predlozima odluka po tačkama 6, 7, 8. i 9. dnevnog reda, pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da vreme po članu 192, shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč po redosledu narodnih poslanika, član 96. stav 4. Poslovnika. Saglasno članu 192. stav 3, shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres o Predlogu odluke o pravima sprovođenja javnog konkursa za izbor kandidata članova Programskog saveta Javne medijske ustanove „Radio televizija Srbije“, o Predlogu odluke o izmenama i dopunama odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, Predlogu odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Da li predlagač, odnosno predstavnici predlagača žele reč? (Ne) Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Da li predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne) Obaveštavam vas da su saglasno članu 96. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa nije podneo niko prijave za reč. Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih, pre zaključivanja zajedničkog jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika Narodne skupštine? (Ne) Zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima odluka po tačkama 6-9. dnevnog reda. Zahvaljujem. Nastavljamo sa radom u ponedeljak u 10,00 časova. Izvinjavam se, ja ovde nisam imao kod mene 10. tačku dnevnog reda, tako da prelazim na Predlog odluke o razrešenju člana Nacionalnog prosvetnog saveta, to je 10. tačka dnevnog reda. Pre otvaranja jedinstvenog pretresa, podsećam vas da prema članu 193, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o predlogu odluke. Da li predstavnik predlagača, narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov želi reč? (Ne) Pošto nemamo listu govornika i prijavljenih za reč, pre zaključivanja jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne) Na osnovu člana 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Zahvaljujem. Nastavak je u ponedeljak u 10,00 časova.