Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 126 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 86. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutno najmanje 126 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno je da je u sali prisutan 131 narodni poslanik, odnosno da je prisutno više od 126 narodnih poslanika, tako da postoje uslovi za odlučivanje. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje narodni poslanikVelimir Ilić. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda, prelazimo na odlučivanje. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O MEĐUNARODNOJ PRAVNOJ POMOĆI U KRIVIČNIM STVARIMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o međunarodnoj pravnoj pomoći u krivičnim stvarima, u načelu. Za 140, nije glasalo 17, od 157 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani narodnih poslanika Vladana Batića na član 39. i Milice Radović na član 91. Predloga zakona. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, uzdržan jedan, nije glasalo 30, od 158 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo poslanik Milan Avramović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 126, uzdržan jedan, nije glasao 31, od 159 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo poslanik Slobodan Vuković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, uzdržan jedan, nije glasalo 36, od 160 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo poslanik Milan Škrbić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 126, uzdržan jedan, nije glasalo 34, od 162 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 35, od 162 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 125, nije glasalo 36, od 162 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo poslanik Momčilo Duvnjak. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 128, nije glasalo 34, od 162 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 125, nije glasalo 36, od 162 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo poslanik Nikola Žutić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 35, od 162 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo poslanik Ljubiša Petković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 37, od 163 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 19, protiv 126, nije glasao 21, od 166 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, uzdržan jedan, nije glasao 41, od 168 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podnela poslanik Marina Toman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 128, nije glasalo 38, od 166 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podneo poslanik Vladan Jeremić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, nije glasalo 42, od 166 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo poslanik Dragan Aćimović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 39, od 166 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 128, nije glasalo 36, od 165 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 38, od 165 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo Milovan Radovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 125, nije glasalo 39, od 165 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podnela poslanik Nataša Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 128, uzdržan jedan, nije glasalo 35, od 164 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 127, nije glasalo 35, od 163 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podneo poslanik Sulejman Spaho. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 127, nije glasalo 35, od 163 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman je podneo poslanik Slađan Mijaljević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, nije glasalo 37, od 161 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo poslanik Nikola Savić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 36, od 161 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman je podneo poslanik Ognjen Mihajlović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 35, od 161 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podneo poslanik Jadranko Vuković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nisu glasala 32, od 159 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nisu glasala 32, od 159 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Miroslav Petković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 19, protiv 123, nije glasalo 19, od 161 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, nije glasalo 38, od 162 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 117, nisu glasala 44, od 161 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman je podneo poslanik Jovan Damjanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 120, nije glasalo 39, od 159 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman je podnela poslanik Dušanka Plećević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 122, nije glasalo 37, od 159 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman je podneo poslanik Branimir Đokić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 125, nisu glasala 33, od 159 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 121, nije glasalo 38, od 159 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nisu glasala 32, od 157 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 30. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Batić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasao 31, od 157 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 30. amandman je podnela poslanik Marina Raguš. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nisu glasala 34, od 157 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 31. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, uzdržan jedan, nije glasao 31, od 158 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandman je podnela poslanik Vesna Marić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nisu glasala 32, od 158 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 33. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 125, nisu glasala 32, od 158 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman je podnela poslanik Radica Jocić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nisu glasala 32, od 158 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nisu glasala 33, od 156 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman je podneo poslanik Vlada Milojković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 121, nije glasalo 36, od 157 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 37. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 29, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman je podneo poslanik Goran Mihajlović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 29, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 39. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 27, od 154 narodna poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 40. amandman je podneo poslanik Bojan Mladenović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, nije glasalo 30, od 154 narodna poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 41. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, uzdržan jedan, nije glasalo 29, od 154 poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 42. amandman je podneo poslanik Paja Momčilov. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 28, od 154 narodna poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 43. amandman je podneo poslanik Ljubomir Kragović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, , nije glasalo 30, od 154 narodna poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 44. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 29, od 154 narodna poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 45. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 29, od 154 narodna poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 46. amandman je podneo Vitomir Plužarević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 122, nije glasalo 32, od 154 narodna poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 47. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 122, nije glasalo 32, od 155 poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 48. amandman je podneo poslanik Zoran Popović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 30, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 49. amandman je podneo Tomislav Ljubenović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 122, nije glasalo 33, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 50. amandman je podneo poslanik Dobrislav Prelić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 31, od 156 narodnih poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 51. amandman je podnela poslanik Vesna Marić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 119, nije glasalo 36, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 52. amandman je podneo poslanik Filip Stojanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 30, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 53. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 30, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 54. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 28, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 55. amandman je podnela poslanik Lidija Vukićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, nije glasalo 30, od 154 narodna poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 56. amandman je podneo poslanik Milan Škrbić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 29, od 154 narodna poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 57. amandman je podneo poslanik Branimir Đokić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 27, od 154 narodna poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 58. amandman je podneo poslanik Vlada Milojković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 28, od 154 narodna poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 59. amandman je podneo poslanik Milan Avramović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 29, od 154 narodna poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 60. amandman je podneo poslanik Ljubiša Petković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 28, od 153 narodna poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 61. amandman je podneo poslanik Milan Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, nije glasalo 29, od 153 narodna poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 62. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 128, nije glasalo 25, od 153 narodna poslanika. Narodna skupštinanije prihvatila ovaj amandman. Na član 63. amandman je podneo poslanik Jadranko Vuković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 27, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 64. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 27, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 65. amandman je podneo poslanik Dragan Aćimović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 26, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 65. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za četiri, protiv 124, nije glasalo 27, od 155 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 66. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 121, nisu glasala 34, od155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 67. amandman je podnela poslanik Nataša Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 29, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 68. amandman je podneo poslanik Slađan Mijaljević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 116, nije glasalo 39, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 69. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 122, nisu glasala 33, od155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 70. amandman je podneo poslanik Filip Stojanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 122, nisu glasala 32, od 154 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 71. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 119, nije glasalo 35, od 154 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 72. amandman je podneo poslanik Nikola Savić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 122, nisu glasala 32, od 154 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 73. amandman je podneo poslanik Ljubomir Kragović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 122, nisu glasala 32, od 154 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 74. amandman je podneo poslanik Marko Milenković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nije glasalo 30, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 75. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 122, nije glasao 31, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 76. amandman je podneo poslanik Goran Mihajlović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 121, nisu glasala 32, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 77. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 121, nije glasao 31, od 152 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 78. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 121, nije glasao 31, od 152 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 79. amandman je podneo poslanik Slobodan Vuković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 122, nije glasao 31, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 80. amandman je podnela poslanik Marina Raguš. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 120, nijeglasao 31, od151 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 81. amandman je podneo poslanik Momčilo Duvnjak. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 36, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 81. amandman je podneo poslanik Ognjen Mihajlović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nije glasalo 28, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 83. amandman je podneo poslanik Jovan Damjanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 26, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 84. amandman je podneo poslanik Paja Momčilov. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 28, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 85. amandman je podnela poslanik Lidija Vukićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 121, nisu glasala 32, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 86. amandman je podneo Milovan Radovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 28, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 87. amandman je podneo poslanik Vladan Jeremić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, nije glasalo 29, od 153 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 88. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 28, od 153 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 89. amandman je podneo Milovan Radovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nije glasalo 29, od 152 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 90. amandman je podnela Gordana Pop-Lazić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 26, od 152 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 91. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić.Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 27, od 152 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 92. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nije glasalo 29, od 152 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 93. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 122, nije glasalo 30, od 152 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 94. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 25, od 152 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 95. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Paunović-Milosavljević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, nije glasalo 28, od 152 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 96. amandman je podneo poslanik Sulejman Spaho. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 121, uzdržan jedan, nije glasalo 30, od 152 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 97. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 27, od 152 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 98. amandman je podneo Vitomir Plužarević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, nije glasalo 28, od 152 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 99. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 122, nije glasalo 30, od 152 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 100. amandman je podneo poslanik Bojan Mladenović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nije glasalo 28, od 151 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 101. amandman je podneo poslanik Dobrislav Prelić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 121, nije glasao 31, od 153 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 102. amandman je podnela poslanica Marina Toman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, nije glasalo 29, od 153 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 103. amandman je podnela Dušanka Plećević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 122, nije glasao 31, od 153 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 104. amandman je podnela poslanica Radica Jocić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nije glasalo 30, od 153 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o međunarodnoj pravnoj pomoći u krivičnim stvarima, u celini. Za 132, nije glasao 21, od 153 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o međunarodnoj pravnoj pomoći u krivičnim stvarima. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O SPREČAVANjU PRANjA NOVCA I FINANSIRANjA TERORIZMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma, u načelu. Za 131, nije glasalo 20, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani narodnih poslanika: Slobodana Maraša na član 11. i Gordana Pop-Lazić na član 23. Predloga zakona. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 24, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo poslanik Ljubomir Kragović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 25, od 150 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podnela poslanik Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 126, nije glasalo 22, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo poslanik Jadranko Vuković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 27, od 152 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 128, nije glasalo 24, od 152 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo poslanik Filip Stojanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 25, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo poslanik Slobodan Maraš. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za četiri, protiv 127, nije glasalo 20, od 151 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podneo poslanik Slobodan Maraš. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 126, nije glasalo 20, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podneo poslanik Slobodan Maraš. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 124, nije glasalo 20, od 149 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo poslanik Slobodan Maraš. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 126, nije glasalo 17, od 148 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo poslanik Slobodan Maraš. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 122, nije glasalo 22, od 149 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podneo poslanik Slobodan Maraš. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 126, nije glasalo 17, od 148 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman je podneo poslanik Slobodan Maraš. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 8, protiv 125, nije glasalo 16, od 149 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo poslanik Ljubiša Petković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 25, od 150 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman je podneo poslanik Slobodan Maraš. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 125, nije glasalo 20, od 150 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Glava III i članovi 46, 47, 48. i 49. Narodni poslanik Jovan Palalić podneo je amandman, sa ispravkom, kojim predlaže da se glava III – Radnje i mere koje preduzimaju advokati, i članovi 46, 47, 48. i 49. brišu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 12, protiv 120, nije glasalo 20, od 152 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 50. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 12, protiv 124, nije glasalo 14, od 150 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 51. amandman je podnela poslanik Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 13, protiv 123, nije glasalo 15, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 52. amandman je podneo poslanik Miroslav Petković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 13, protiv 125, nije glasalo 13, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 79. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 26, od 152 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 81. amandman je podneo poslanik Miroslav Petković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 14, protiv 125, nije glasalo 14, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 91. amandman je podnela poslanik Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 15, protiv 126, nije glasalo 13, od 154 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 95. amandman je podneo poslanik Mićo Rogović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 125, nije glasalo 28, od 154 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma, u celini. Za 134, uzdržan jedan, nije glasalo 18, od 153 poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU KONVENCIJE O VISOKOTEHNOLOŠKOM KRIMINALU Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu zakona, a pre prelaska na odlučivanje podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o visokotehnološkom kriminalu, u načelu. Za 148, nije glasalo pet, od 153 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o visokotehnološkom kriminalu, u načelu. Pošto na Predlog ovog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o visokotehnološkom kriminalu, u celini. Za 147, nije glasalo 6, od 153 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o visokotehnološkom kriminalu. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU KONVENCIJE SAVETA EVROPE O PRANjU, TRAŽENjU, ZAPLENI I ODUZIMANjU PRIHODA STEČENIH KRIMINALOM I O FINANSIRANjU TERORIZMA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu zakona, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije Saveta Evrope o pranju, traženju, zapleni i oduzimanju prihoda stečenih kriminalom i o finansiranju terorizma, u načelu. Za 146, nije glasalo 6, od 152 narodna poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto na Predlog ovog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije Saveta Evrope o pranju, traženju, zapleni i oduzimanju prihoda stečenih kriminalom i o finansiranju terorizma, u celini. Za 145, nije glasalo 8, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije Saveta Evrope o pranju, traženju, zapleni i oduzimanju prihoda stečenih kriminalom i o finansiranju terorizma. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU DODATNOG PROTOKOLA UZ KONVENCIJU O VISOKOTEHNOLOŠKOM KRIMINALU KOJI SE ODNOSI NA INKRIMINACIJU DELA RASISTIČKE I KSENOFOBIČNE PRIRODE IZVRŠENIH PREKO RAČUNARSKIH SISTEMA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu zakona, a pre prelaska na odlučivanje podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Dodatnog protokola uz Konvenciju o visokotehnološkom kriminalu koji se odnosi na inkriminaciju dela rasističke i ksenofobične prirode izvršenih preko računarskih sistema, u načelu. Za 145, nije glasalo 7, od 152 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto na Predlog ovog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Dodatnog protokola uz Konvenciju o visokotehnološkom kriminalu koji se odnosi na inkriminaciju dela rasističke i ksenofobične prirode izvršenih preko računarskih sistema, u celini. Za 140, nije glasalo 12, od 152 narodna poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o potvrđivanju Dodatnog protokola uz Konvenciju o visokotehnološkom kriminalu koji se odnosi na inkriminaciju dela rasističke i ksenofobične prirode izvršenih preko računarskih sistema. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU KONVENCIJE SAVETA EVROPE O BORBI PROTIV TRGOVINE LjUDIMA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu zakona, a pre prelaska na odlučivanje podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije Saveta Evrope o borbi protiv trgovine ljudima, u načelu. Za 147, nije glasalo pet, od 152 narodna poslanika. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto na Predlog ovog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije Saveta Evrope o borbi protiv trgovine ljudima, u celini. Za 142, nije glasalo 10, od 152 narodna poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije Saveta Evrope o borbi protiv trgovine ljudima. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU KONVENCIJE SAVETA EVROPE O SPREČAVANjU TERORIZMA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu zakona, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije Saveta Evrope o sprečavanju terorizma, u načelu. Za 147, nije glasalo pet, od 152 narodna poslanika. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto na Predlog ovog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije Saveta Evrope o sprečavanju terorizma, u celini. Za 146, nije glasalo 6, od 152 poslanika. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije Saveta Evrope o sprečavanju terorizma. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU PROTOKOLA O IZMENAMA EVROPSKE KONVENCIJE O SUZBIJANjU TERORIZMA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu zakona, a pre prelaska na odlučivanje podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Protokola o izmenama Evropske konvencije o suzbijanju terorizma, u načelu. Za 145, nije glasalo 6, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto na Predlog ovog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo glasanju o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Protokola o izmenama Evropske konvencije o suzbijanju terorizma, u celini. Za 145, nije glasalo 6, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona o potvrđivanju Protokola o izmenama Evropske konvencije o suzbijanju terorizma. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I KRALjEVINE DANSKE O OLAKŠANOJ PROCEDURI ZA IZDAVANjE VIZA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu zakona, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6. Ustava Republike, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Kraljevine Danske o olakšanoj proceduri za izdavanje viza, u načelu. Molim narodne poslanike da se izjasne. Za 141, nije glasalo 10, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto na Predlog ovog zakona nije bilo amandmana, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Kraljevine Danske o olakšanoj proceduri za izdavanje viza, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasne. Za 144, nije glasalo 7, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Kraljevine Danske o olakšanoj proceduri za izdavanje viza. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda: –PREDLOG ZAKONA O MATIČNIM KNjIGAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres o Predlogu zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o matičnim knjigama, u načelu. Molim narodne poslanike da se izjasne. Za 131, nije glasalo 20, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani koje su podneli narodni poslanici Laslo Varga, Balint Pastor, Elvira Kovač i Arpad Fremond na član 17, Radiša Ilić na član 19, Nikola Žutić na član 23 i Vlatko Ratković da se posle člana 94. doda novi član 95. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podneo poslanik Milan Avramović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za tri, protiv 122, nije glasalo 24, od 149 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Mićo Rogović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 121, nije glasalo 28, od 149 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nije glasalo 26, od 149 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podneo poslanik Sulejman Spaho. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 23, od 149 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo Milan Dimitrijević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 13, protiv 125, nije glasalo 11, od 149 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za dva, protiv 121, nije glasalo 26, od 149 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, nije glasalo 24, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podneo poslanik Nikola Savić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 22, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandman je podneo Milovan Radovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nije glasalo 26, od 149 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podneo Tomislav Ljubenović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, nije glasalo 25, od 149 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nije glasalo 27, od 150 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman je podneo poslanik Marko Milenković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nije glasalo 27, od150 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Predlog da se u delu II – Zajedničke odredbe, posle tačke 5. doda tačka 6. i član 37. Narodni poslanik Milan Dimitrijević podneo je amandman, sa ispravkom, kojim predlaže da se u delu II – Zajedničke odredbe, posle tačke 5. doda tačka 6. i član 37. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 14, protiv 126, nije glasalo 10, od 150 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Predlog da se posle člana 42. doda novi član 42a. Narodni poslanik Dušan Marić podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 42. doda novi član 42a. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nije glasalo 26, od 149 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 44. amandman je podneo poslanik Milan Škrbić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 23, od 149 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 44. amandman je podnela poslanik Aleksandra Ilić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 13, protiv 120, nije glasalo 16, od 149 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 47. amandman je podneo poslanik Paja Momčilov. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, uzdržan jedan, nisu glasala 22, od 149 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 56. amandman je podneo poslanik Vladan Jeremić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 23, od 149 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 58. amandman je podneo poslanik Bojan Mladenović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nisu glasala 22, od 149 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 67. amandman je podneo poslanik Mićo Rogović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nisu glasala 22, od 149 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 66. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 24, od 150 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 71. amandman je podneo poslanik Slađan Mijaljević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nije glasalo 27, od 150 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 72. amandman je podneo Milan Dimitrijević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 13, protiv 121, nije glasalo 16, od 150 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 89. amandman je podneo poslanik Mićo Rogović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nisu glasala 24, od 150 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 90. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nisu glasala 24, od 150 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 91. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, nije glasalo 26, od 150 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o matičnim knjigama, u celini. Za 132, nije glasalo 18, od 150 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o matičnim knjigama. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O EKSPROPRIJACIJI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o eksproprijaciji, u načelu. Za 127, protiv 15, uzdržan jedan, nije glasalo pet, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predloga zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela Milica Vojić-Marković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 13, protiv 125, nije glasalo 10, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 122, , nije glasalo 26, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 13, protiv 124, nije glasalo 11, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nisu glasala 22, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Radović i Miloš Aligrudić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 13, protiv 125, nije glasalo 10, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo poslanik Milan Dimitrijević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 12, protiv 119, nije glasalo 16, od 147 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo poslanik Zoran Popović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nisu glasala 22, od 147 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo poslanik Đura Mučenski. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za četiri, protiv 127, uzdržan jedan, nije glasalo 16, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 13, protiv 118, nije glasalo 17, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 120, nije glasalo 27, od 147 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela poslanik Radica Jocić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 121, nije glasalo 26, od 147 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo poslanik Goran Mihajlović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasao 21, od 146 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo poslanik Ljubomir Kragović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasao 21, od 146 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo poslanik Milan Avramović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nisu glasala 24, od 147 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 121, nije glasalo 26, od 147 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić i Jovan Palalić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 13, protiv 125, nije glasalo 10, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo poslanik Aleksandar Pejčić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 12, protiv 123, nije glasalo 13, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 13, protiv 127, nije glasalo 8, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman je podneo poslanik Dragan Šormaz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 13, protiv 120, nije glasalo 15, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 13, protiv 121, nije glasalo 14, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o eksproprijaciji, u celini. Za 128, protiv 16, nisu glasala četiri, od 148 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o eksproprijaciji. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PORESKOM POSTUPKU I PORESKOJ ADMINISTRACIJI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, u načelu. Za 128, nije glasalo 19, od 147 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani Vlade na član 4. za dodavanje novog člana 4a, na članove 24, 27. i 29. i za dodavanje novog člana 29a. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. U toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Odbor za finansije nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 126, protiv jedan, nije glasalo 18, od 145 poslanika. Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. U toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Odbor za finansije nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 123, protiv jedan, nije glasalo 19, od 143 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 126, nije glasalo 14, od 141 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. U toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Odbor za finansije nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 126, nije glasalo 15, od 141 narodnog poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podnela poslanik Marina Toman. U toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Odbor za finansije nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 126, nije glasalo 15, od 141 narodnog poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podneo Tomislav Ljubenović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 14, od 141 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. U toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Odbor za finansije nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 126, protiv jedan, nije glasalo 14, od 141 poslanika. Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podneo poslanik Marko Milenković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 12, od 139 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podnela poslanik Nataša Jovanović. U toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Odbor za finansije nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 124, nije glasalo 15, od 139 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, uzdržan jedan, nije glasalo 12, od 139 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 13, od 140 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, u celini. Za 127, uzdržan jedan, nije glasalo 13, od 141 poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZBORU ČLANOVA ZDRAVSTVENOG SAVETA SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, pre nego što pređemo na odlučivanje podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije Narodna skupština bira članove Zdravstvenog saveta Srbije većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru članova Zdravstvenog saveta Srbije. Za 128, nije glasalo 13, od 141 narodnog poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog odluke o izboru članova Zdravstvenog saveta Srbije. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda: – PREDLOZI ODLUKA O PRESTANKU FUNKCIJE I O IZBORU ČLANA SAVETA DRŽAVNE REVIZORSKE INSTITUCIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o predlozima odluka, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da Narodna skupština, prema članu 19. stav 1. Zakona o Državnoj revizorskoj instituciji, članove Saveta bira i razrešava većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku funkcije članu Saveta Državne revizorske institucije, broj 118-2183/08. Za 128, nije glasalo 14, od 142 narodna poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog odluke o prestanku funkcije članu Saveta Državne revizorske institucije, broj 118-2183/08. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru člana Saveta Državne revizorske institucije, broj 02-142/09. Za 127, nije glasalo 15, od 142 narodna poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog odluke o izboru člana Saveta Državne revizorske institucije, broj 02-142/09. Pošto je Narodna skupština usvojila Predlog odluke i, na taj način, izabrala gospođu Danku Aksentijević za člana Saveta Državne revizorske institucije, dozvolite mi da, u vaše i svoje ime, čestitam gospođi Danki Aksentijević na izboru i poželim joj uspeh u radu. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O RAZREŠENjU SUDIJSKE DUŽNOSTI Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o razrešenju sudijske dužnosti, broj 118-3626/08. Za 127, nije glasalo 15, od 142 narodna poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog odluke o razrešenju sudijske dužnosti, broj 118-3626/08. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O PRESTANKU SUDIJSKE DUŽNOSTI Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti, broj 118-3627/08. Za 128, nije glasalo 14, od 142 narodna poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti, broj 118-3627/08. Prelazimo na 17. tačku dnevnog reda: – LISTA KANDIDATA ZA IZBOR ČLANOVA ODBORA AGENCIJE ZA BORBU PROTIV KORUPCIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre nego što pređemo na odlučivanje, podsećam vas na odredbe Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije koje se odnose na izbor članova Odbora Agencije. Prema članu 8. Zakona, za člana Odbora Agencije može da bude izabrano lice koje ispunjava opšte uslove za rad u državnim organima, ima završen fakultet, najmanje devet godina radnog iskustva i nije osuđivano za krivično delo koje ga čini nedostojnim za vršenje funkcije člana Odbora Agencije i koje ne može da bude član političke stranke. Prema članu 9. Zakona, Odbor Agencije ima devet članova koje bira Narodna skupština, na predlog: Administrativnog odbora Narodne skupštine, predsednika Republike, Vlade, Vrhovnog kasacionog suda, Državne revizorske institucije, Zaštitnika građana i Poverenika za informacije od javnog značaja, putem zajedničkog dogovora, Socijalno-ekonomskog saveta, Advokatske komore Srbije, Udruženja novinara u Republici Srbiji, putem zajedničkog dogovora. Prema članu 109. Zakona, mandat člana Odbora Agencije traje četiri godine, a isto lice može da bude izabrano za člana Odbora Agencije najviše dva puta. Podsećam vas da je Odbor za pravosuđe i upravu, na sednici 29. decembra 2008. godine, prilikom razmatranja predloga kandidata za izbor članova Odbora Agencije za borbu protiv korupcije, konstatovao da su ovlašćeni predlagači, utvrđeni članom 9. Zakona, predložili po jednog kandidata, osim Vrhovnog suda Srbije koji je predložio dva kandidata, da predloženi kandidati za članove odbora Agencije ispunjavaju uslove propisane članom 8. Zakona. U skladu sa navedenim, Odbor za pravosuđe i upravu je sačinio listu kandidata za članove odbora Agencije za borbu protiv korupcije i dostavio je Narodnoj skupštini, radi izbora članova Odbora. Pre nego što pređemo na glasanje, podsećam vas da se o svakom kandidatu glasa posebno, pri čemu ukazujem da se od dva predložena kandidata Vrhovnog suda Srbije bira samo jedan. Takođe vas podsećam, da prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika odlučuje o izboru članova Odbora Agencije. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje predlog Administrativnog odbora Narodne skupštine da se za člana odbora Agencije za borbu protiv korupcije izabere dr Zoran Stojiljković, docent Fakulteta političkih nauka Univerziteta u Beogradu. Za 128, nije glasalo 15, od 143 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala dr Zorana Stojiljkovića, docenta Fakulteta političkih nauka Univerziteta u Beogradu, za člana odbora Agencije. Stavljam na glasanje predlog predsednika Republike da se za člana odbora Agencije za borbu protiv korupcije izabere Sonja Liht, predsednica Beogradskog fonda za političku izuzetnost. Za 125, nije glasalo 18, od 143 narodna poslanika. Narodna skupština nije izabrala Sonju Liht, predsednicu Beogradskog fonda za političku izuzetnost, za člana odbora Agencije. Imamo predlog da se ponovi glasanje. Glasanje ponavljamo, ja odlučujem. Stavljam na glasanje predlog predsednika Republike da se za člana odbora Agencije za borbu protiv korupcije izabere Sonja Liht, predsednica Beogradskog fonda za političku izuzetnost. Za 127, nije glasalo 12, od 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je većinom glasova Sonja Liht izabrana za člana odbora Agencije za borbu protiv korupcije. Stavljam na glasanje predlog Vlade da se za člana odbora Agencije za borbu protiv korupcije izabere dr Tanja Miščević, docent Fakulteta političkih nauka Univerziteta u Beogradu. Za 128, nije glasalo 5, od prisutna 133 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala dr Tanju Miščević, docenta Fakulteta političkih nauka Univerziteta u Beogradu, za člana odbora Agencije. Kao što sam napomenula, Vrhovni sud Srbije predložio je dva kandidata za izbor člana odbora Agencije za borbu protiv korupcije, od kojih Narodna skupština bira jednog. Podsećam vas da su kandidati: Mileva Gajinov, sudija Vrhovnog suda Srbije u penziji i Jelisaveta Vasilić, advokat i član Saveta za borbu protiv korupcije. Stavljam na glasanje predlog Vrhovnog suda Srbije da se za člana odbora Agencije za borbu protiv korupcije izabere Mileva Gajinov, sudija Vrhovnog suda Srbije u penziji. Za 128, nije glasalo 5, od 133 narodna poslanika. Stavljam na glasanje predlog Vrhovnog suda Srbije da se za člana odbora Agencije za borbu protiv korupcije izabere Jelisaveta Vasilić, advokat i član Saveta za borbu protiv korupcije. Za tri, uzdržanih 12, nije glasalo 118, od 133 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština za člana odbora Agencije za borbu protiv korupcije, na predlog Vrhovnog suda Srbije, izabrala Milevu Gajinov. Stavljam na glasanje predlog Državne revizorske institucije da se za člana odbora Agencije za borbu protiv korupcije izabere dr Evica Petrović, profesor Ekonomskog fakulteta Univerziteta u Nišu. Za 129, nije glasalo 5, od 134 narodna poslanika. Narodna skupština je izabrala dr Evicu Petrović, profesora Ekonomskog fakulteta Univerziteta u Nišu, za člana odbora Agencije. Stavljam na glasanje zajednički predlog Zaštitnika građana i Poverenika za informacije od javnog značaja da se za člana odbora Agencije za borbu protiv korupcije izabere dr Branko Lubarda, profesor Pravnogfakulteta Univerziteta u Beogradu. Za 129, nije glasalo pet, od 134 narodna poslanika. Narodna skupština je izabrala dr Branka Lubardu, profesora Pravnogfakulteta Univerziteta u Beogradu, za člana odbora Agencije. Stavljam na glasanje predlog Socijalno-ekonomskog saveta da se za člana odbora Agencije za borbu protiv korupcije izabere dr Čedomir Čupić, profesorFakulteta političkih nauka Univerziteta u Beogradu. Za 128, nije glasalo 6, od 134 narodna poslanika. Narodna skupština je izabrala dr Čedomira Čupića, profesora Fakulteta političkih nauka Univerziteta u Beogradu, za člana odbora Agencije. Stavljam na glasanje predlog Advokatske komore Srbije da se za člana odbora Agencije za borbu protiv korupcije izabere dr Slobodan Beljanski, advokat. Za 129, nije glasalo pet, od 134 narodna poslanika. Narodna skupština je izabrala dr Slobodana Beljanskog, advokata,za člana odbora Agencije. Stavljam na glasanje predlog Udruženja novinara u Republici Srbiji, odnosno zajednički predlog Nezavisnog udruženja novinara Srbije i Nezavisnog društva novinara Vojvodine da se za člana odbora Agencije za borbu protiv korupcije izabere Zlatko Minić, novinar. Za 128, nije glasalo 6, od 134 narodna poslanika. Narodna skupština je izabrala Zlatka Minića, novinara,za člana odbora Agencije. Dozvolite da, u vaše i svoje ime, čestitam na izboru članovima odbora Agencije i poželim da uspešno rade. Prelazimo na 18. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O RAZREŠENjU AKADEMIKA MIHAILA ĐURIĆA FUNKCIJE ČLANA NACIONALNOG PROSVETNOG SAVETA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o predlogu odluke, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da Narodna skupština, saglasno članu 105. stav 2. tačka 15) Ustava Republike Srbije, većinom glasova svih narodnih poslanika razrešava članove Nacionalnog prosvetnog saveta. Stavljam na glasanje Predlog odluke o razrešenju člana Nacionalnog prosvetnog saveta, broj 118-429/09. Za 128, nije glasalo 6, od 134 narodna poslanika. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o razrešenju akademika Mihaila Đurića funkcije člana Nacionalnog prosvetnog saveta, broj 118-429/09. Prelazimo na 19. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O RAZREŠENjU PROF. DR ALEKSANDRA LIPKOVSKOG FUNKCIJE ČLANA NACIONALNOG PROSVETNOG SAVETA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o predlogu odluke, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da Narodna skupština, saglasno članu 105. stav 2. tačka 15) Ustava Republike Srbije, većinom glasova svih narodnih poslanika razrešava članove Nacionalnog prosvetnog saveta. Stavljam na glasanje Predlog odluke o razrešenju člana Nacionalnog prosvetnog saveta, broj 118-430/09. Za 128, nije glasalo 6, od 134 narodnih poslanika. Narodna skupština je većinom glasova usvojila Predlog odluke o razrešenju prof. dr Aleksandra Lipkovskog funkcije člana Nacionalnog prosvetnog saveta, broj 118-430/09. Prelazimo na 20. tačku dnevnog reda: – IZBOR ČLANOVA NACIONALNOG PROSVETNOG SAVETA SA ZBIRNE LISTE KANDIDATA Primili ste Zbirnu listu kandidata za izbor članova Nacionalnog prosvetnog saveta, koju je sačinio i Narodnoj skupštini dostavio Odbor za prosvetu. Narodna skupština će danas birati 21 člana Saveta na vreme od šest godina, i to iz reda onih zakonom propisanih struktura kojima su pripadali članovi Saveta kojima je istekao mandat od tri godine i sa lista koje su dostavili ovlašćeni podnosioci. Takođe, pošto Narodna skupština, prilikom prvog izbora člana Saveta nije izabrala jednog člana Saveta na vreme od šest godina iz reda akademika – redovnih profesora univerziteta, danas ćemo birati jednog člana Saveta iz reda navedene strukture, na vreme do 23. maja 2011. godine, a sa liste koju je podnela Srpska akademija nauka i umetnosti. Pošto je Narodna skupština upravo razrešila dva člana Saveta pre isteka mandata, a koji su prilikom prvog izbora izabrani na vreme od šest godina, danas ćemo birati i dva člana Saveta na vreme do isteka mandata razrešenih članova, odnosno do 23. maja 2011. godine, i to iz reda i sa lista onih propisanih struktura kojima su pripadali razrešeni članovi Saveta. Takođe, podsećam vas, saglasno članu 11. stav 5. Zakona o osnovama sistema obrazovanja i vaspitanja, svaka lista kandidata sadrži veći broj kandidata od broja članova koji se biraju, tako da svaki narodni poslanik glasa za najviše onoliko kandidata koliko se članova Saveta bira iz reda propisane strukture. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor jednog člana Saveta iz reda akademika – redovnih profesora univerziteta na vreme od šest godina, sa liste kandidata koju je podnela Srpska akademija nauka i umetnosti. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz reda akademika – redovnih profesora su: akademik Milosav Marjanović, dr Predrag Piper i dr Nikola Tucić. Pošto se od tri predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobije većinu glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere akademik Milosav Marjanović. Za jedan, protiv jedan, uzdržanih 85, nije glasalo 42, od 129 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere dr Predrag Piper. Za 6, uzdržanih 38, nije glasalo 85, od 129 poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere dr Nikola Tucić. Za 126, nije glasalo dvoje, od 128 narodnih poslanika. Nije trebalo da se eventualno poslanici izjašnjavaju više puta, odnosno za dva kandidata, ali svejedno, evidentno je da mogu. Narodna skupština je, polazeći od broja dobijenih glasova, za članove Saveta iz reda akademika – redovnih profesora univerziteta izabrala na vreme od šest godina dr Nikolu Tucića. Pošto Narodna skupština prilikom prvog izbora članova Saveta iz reda akademika – redovnih profesora univerziteta, nije izabrala jednog člana Saveta na vreme od šest godina, potrebno je da Narodna skupština od preostala dva kandidata sa liste kandidata koju je podnela Srpska akademija nauka i umetnosti, izabere jednog člana Saveta iz reda akademika – redovnih profesora univerziteta na vreme do 23. maja 2011. godine. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz reda akademika – redovnih profesora univerziteta su: akademik Milosav Marjanović i dr Predrag Piper. Pošto se od dva predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobije većinu glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere akademik Milosav Marjanović. Uzdržanih 25, nije glasalo 102, od 127 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere dr Predrag Piper. Za 127, nije glasao jedan, od 128 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, polazeći od broja dobijenih glasova, za člana Saveta iz reda akademika – redovnih profesora univerziteta izabrala na vreme do 23. maja 2011. godine drPredraga Pipera. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor jednog člana Saveta iz reda članova Matice srpske – redovnih profesora univerziteta na vreme od šest godina, sa liste kandidata koji je podnela Matica srpska. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz reda članova Matice srpske – redovnih profesora univerziteta: prof. dr Branislav S. Đurđev i prof. dr Mato Pižurica. Pošto se od dva predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobije većinu glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Branislav S. Đurđev. Za 127, nije glasao jedan, od 128 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Mato Pižurica. Za jedan, protiv dvoje, uzdržanih 23, nije glasalo 100, od 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, polazeći od broja dobijenih glasova, za člana Saveta iz reda članova Matice srpske – redovnih profesora univerziteta izabrala na vreme od šest godina prof. dr Branislava S. Đurđeva. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor tri člana Saveta iz reda nastavnika Univerziteta u Beogradu na vreme od šest godina, sa liste kandidata koju je podneo Univerzitet u Beogradu. Kandidati za izbor tri člana Saveta iz reda nastavnika Univerziteta u Beogradu su: prof. dr Petar Bunjak, prof. dr Đorđe Dugošija, prof. dr Ljubomir Kocić, prof. dr Nebojša Lažetić, dr Ljuba Mandić, prof. dr Šćepan Miljanić, dr Ana Pešikan i prof. dr Desanka Radunović. Pošto se od osam predloženih kandidata biraju tri, napominjem da svaki poslanik može da glasa najviše za tri kandidata. Za članove Saveta izabrani su kandidati koji dobiju većinu glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Petar Bunjak. Za troje, uzdržanih 6, nije glasalo 117, od 126 poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Đorđe Dugošija. Uzdržanih dvoje, nije glasalo 124, od 126 poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Ljubomir Kocić. Za 126, nije glasalo dvoje, od 128 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Nebojša Lažetić. Za troje, uzdržanih 6, nije glasalo 120, od 129 poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izaberedr Ljuba Mandić. Nije glasalo 128, od 128 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Šćepan Miljanić. Nije glasalo 128, od 128 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere dr Ana Pešikan. Za 129, od 129 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Desanka Radunović. Za 129, od 129 narodnih poslanika. Narodna skupština je, polazeći od broja dobijenih glasova, za članove Saveta iz reda nastavnika Univerziteta u Beogradu izabrala na vreme od šest godina dr Ljubomira Kocića, dr Anu Pešikan i prof. dr Desanku Radunović. Pošto je Narodna skupština razrešila prof. dr Aleksandra Lipkovskog funkcije člana Nacionalnog prosvetnog saveta iz reda nastavnika Univerziteta u Beogradu, pre isteka mandata, potrebno je da Narodna skupština od preostalih pet kandidata sa liste koju je podneo Univerzitet u Beogradu, izabere jednog člana Saveta iz reda nastavnika Univerziteta u Beogradu na vreme do 23. maja 2011. godine. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz reda nastavnika Univerziteta u Beogradu su: prof. dr Petar Bunjak, prof. dr Đorđe Dugošija, prof. dr Nebojša Lažetić, dr Ljuba Mandić i prof. dr Šćepan Miljanić. Pošto se od pet predloženih kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobije većinu glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere gospodin Petar Bunjak. Za 129, od 129 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Đorđe Dugošija. Za jedan, uzdržan jedan, nije glasalo 127, od 129 poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere Nebojša Lažetić. Za dvoje, nije glasalo 127, od 129 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere dr Ljuba Mandić. Za dvoje, nije glasalo 127, od 129 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Šćepan Miljanić. Nije glasalo 129, od 129 narodnih poslanika. Narodna skupština je, polazeći od broja dobijenih glasova, za člana Saveta iz reda nastavnika Univerziteta u Beogradu izabrala na vreme do 23. maja 2011. godine gospodina Petra Bunjaka. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor jednog člana Saveta iz reda nastavnika Univerziteta u Nišu na vreme od šest godina, sa liste kandidata koju je podneo Univerzitet u Nišu. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz reda nastavnika Univerziteta u Nišu su: prof. dr Slobodan Antić i prof. dr Radoslav Bubanj. Pošto se od dva predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobije većinu glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Slobodan Antić. Za 129, od 129 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Radoslav Bubanj. Nije glasalo 129, od 129 narodnih poslanika. Narodna skupština je, polazeći od broja dobijenih glasova, za člana Saveta iz reda nastavnika Univerziteta u Nišu izabrala na vreme od šest godina gospodina prof. dr Slobodana Antića. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor jednog člana Saveta iz reda nastavnika Univerziteta u Kragujevcu na vreme od šest godina, sa liste kandidata koju je podneo Univerzitet u Kragujevcu. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz reda nastavnika Univerziteta u Kragujevcu su: - prof. dr Milomir Gašić i - prof. dr Krstivoje Špijunović. Pošto se od dva predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobije većinu glasova svih narodnih poslanika. 1. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Milomir Gašić. Za 129, od 129 narodnih poslanika. 2. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Krstivoje Špijunović. Nije glasalo 128, od 128 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, polazeći od broja dobijenih glasova, za člana Saveta iz reda nastavnika Univerziteta u Kragujevcu izabrala na vreme od šest godina prof. dr Milomira Gašića. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor jednog člana Saveta iz Zajednice vaspitača predškolskih ustanova na vreme od šest godina, sa liste kandidata koju je podneo Savez udruženja vaspitača Srbije. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz Zajednice vaspitača predškolskih ustanova su: - Marina Arizanović i - Ranka Marinković. Pošto se od dva predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobije većinu glasova svih narodnih poslanika. 1. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere Marina Arizanović. Za 129, od 129 narodnih poslanika. 2. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere Ranka Marinković. Nije glasalo 129, od 129 narodnih poslanika. Narodna skupština je, polazeći od broja dobijenih glasova, za člana Saveta iz Zajednice vaspitača predškolskih ustanova izabrala na vreme od šest godina Marinu Arizanović. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor jednog člana Saveta iz Saveza učitelja Srbije na vreme od šest godina, sa liste kandidata koju je podneo Savez učitelja Srbije. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz Saveza učitelja Srbije su: - Mirjana Ilić, - Staniša Kostadinović i - Nataša Nikolić-Gajić. Pošto se od tri predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobije većinu glasova svih narodnih poslanika. 1. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere Mirjana Ilić. Za 128, nije glasao jedan, od 129 narodnih poslanika. 2. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere Staniša Kostadinović. Za jedan, nije glasalo 128, od 129 narodnih poslanika. 3. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere Nataša Nikolić-Gajić. Nije glasalo 129, od 129 narodnih poslanika. Narodna skupština je, polazeći od broja dobijenih glasova, za člana Saveta iz Saveza učitelja Srbije izabrala na vreme od šest godina gospođu Mirjanu Ilić. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor jednog člana Saveta iz Saveza društava istoričara Srbije na vreme od šest godina, sa liste kandidata koju je podnelo Društvo istoričara Srbije "Stojan Novaković". Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz Saveza društava istoričara Srbije su: - mr Dragomir Bondžić i - dr Momčilo Pavlović. Pošto se od dva predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobije većinu glasova svih narodnih poslanika. 1. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere mr Dragomir Bondžić. Nije glasalo 128, od 128 narodnih poslanika. 2. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere dr Momčilo Pavlović. Za 127, nije glasalo dvoje, od 129 narodnih poslanika. Narodna skupština je, polazeći od broja dobijenih glasova, za člana Saveta iz Saveza društava istoričara Srbije izabrala na vreme od šest godina dr Momčila Pavlovića. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor jednog člana Saveta iz Srpskog geografskog društva na vreme od šest godina, sa liste kandidata koju je podnelo Srpsko geografsko društvo. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz Srpskog geografskog društvasu: - prof. dr Milan Bursać, - prof. dr Stevan Stanković i - Zoran Tošić. Pošto se od tri predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobije većinu glasova svih narodnih poslanika. 1. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Milan Bursać. Nije glasalo 127, od 127 narodnih poslanika. 2. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Stevan Stanković. Za 128, od 128 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere Zoran Tošić. Molim vas, ponavljamo glasanje. Zaista, ovo nije u redu. Počeću da izričem mere zbog toga što ne poštujete Poslovnik. Upozoravam vas, zaista ću do kraja ovog glasanja, izgleda, izreći nekoliko mera. Nije glasalo 126, od 126 narodnih poslanika. Narodna skupština, polazeći od broja dobijenih glasova, za člana Saveta iz Srpskog geografskog društva izabrala je na vreme od šest godina prof. dr Stevana Stankovića. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor jednog člana Saveta iz Društva fizičara Srbije na vreme od šest godina, sa liste kandidata koju je podnelo Društvo fizičara Srbije. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz Društva fizičara Srbije su: prof. dr Ivan Aničin i dr Imre Gut. Pošto se od dva predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobija većinu glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Ivan Aničin. Kolege, moraćemo da ponovimo glasanje. Molim vas, koncentrišite se, inače ću dati pauzu. Ako ne možete da održite pažnju, daću pauzu. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Ivan Aničin. Nije glasalo 128, od 128 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere dr Imre Gut. Za 129, od 129 narodnih poslanika. Narodna skupština, polazeći od broja dobijenih glasova, za člana Saveta iz Društva fizičara Srbije izabrala je na vreme od šest godina dr Imra Guta. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor jednog člana Saveta iz Srpskog hemijskog društva na vreme od šest godina, sa liste kandidata koju je podnelo Srpsko hemijsko društvo. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz Srpskog hemijskog društva su: prof. dr Slavko Kevrešan, prof. dr Sofija Sovilj i prof. dr Dragica Trivić. Pošto se od tri predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobija većinu glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Slavko Kevrešan. Nije glasalo 128, od 128 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Sofija Sovilj. Nije glasalo 128, od 128 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Dragica Trivić. Za 127, nije glasao jedan, od 128 narodnih poslanika. Narodna skupština, polazeći od broja dobijenih glasova, za člana Saveta iz Srpskog hemijskog društva izabrala je na vreme od šest godina prof. dr Dragicu Trivić. Pošto je Narodna skupština razrešila akademika Mihajla Đurića funkcije člana Nacionalnog prosvetnog saveta, iz Srpskog filozofskog društva, potrebno je da Narodna skupština izabere jednog člana Saveta iz reda Srpskog filozofskog društva na vreme do 23. maja 2011. godine, a sa liste koju je podnelo Srpsko filozofsko društvo. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz Srpskog filozofskog društva su: Rade Kalik i prof. dr Mile Savić. Pošto se od dva predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobije većinu glasova narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere Rade Kalik. Za 127, nisu glasala dva, od 129 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Mile Savić. Uzdržan jedan, nije glasalo 128, od 129 narodnih poslanika. Narodna skupština, polazeći od broja dobijenih glasova, za člana Saveta iz Srpskog filozofskog društva izabrala je na vreme do 23. maja 2011. godine Radeta Kalika. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor jednog člana Saveta iz Društva likovnih pedagoga Srbije na vreme od šest godina, sa liste kandidata koju je podnelo Društvo likovnih pedagoga Srbije. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz Društva likovnih pedagoga Srbije su: dr Zdravko Milinković i Branislav Todorkov.Pošto se od dva predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobije većinu glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere dr Zdravko Milinković. Za 127, nisu glasala dva, od 129 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere Branislav Todorkov. Nije glasalo 128, od 128 narodnih poslanika. Narodna skupština, polazeći od broja dobijenih glasova, za člana Saveta iz Društva likovnih pedagoga Srbije izabrala je na vreme od šest godina dr Zdravka Milinkovića. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor jednog člana Saveta iz Saveza pedagoga za fizičku kulturu na vreme od šest godina, sa liste kandidata koju je podnelo Društvo pedagoga fizičke kulture Srbije. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz Saveza pedagoga za fizičku kulturu su: prof. dr Jaroslava Radojević i Zoran Sretenović. Pošto se od dva predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobije većinu glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Jaroslava Radojević. Nije glasalo 127, od 127 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Saveta izabere Zoran Sretenović. Za 49, protiv 52, uzdržanih 11, nije glasalo 16, od 128 narodnih poslanika. Narodna skupština nije izabrala nijednog kandidata od predloženih. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor jednog člana Saveta iz Društva psihologa Srbije na vreme od šest godina, sa liste kandidata koju je podnelo Društvo psihologa Srbije. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz Društva psihologa Srbije su: prof. dr Bora Kuzmanović i prof. dr Aleksandar Milojević. Pošto se od dva predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobije većinu glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Bora Kuzmanović. Za 128, nije glasao jedan, od 129 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Aleksandar Milojević. Nije glasalo 129, od 129 narodnih poslanika. Narodna skupština je, polazeći od broja dobijenih glasova, za člana Saveta iz Društva psihologa Srbije izabrala na vreme od šest godina prof. dr Boru Kuzmanovića. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor tri člana Saveta iz redova predstavnika zajednica srednjih stručnih škola na vreme od šest godina. Kandidati za izbor tri člana Saveta iz redova predstavnika zajednica srednjih stručnih škola su: Milan Vukobrat, na predlog zajednice elektrotehničkih škola Srbije, mr Ljiljana Denić-Milenković, na predlog zajednice srednjih stručnih škola za područje rada hemije, nemetali i grafičarstvo i područje rada geologija, rudarstvo i metalurgija, Bogdanka Đorđević, na predlog udruženja medicinskih škola Srbije, Darinka Karović, na predlog udruženja medicinskih škola Srbije, Mila Lacković, na predlog zajednice muzičkih i baletskih škola Srbije, Stanko Matić, na predlog zajednice tekstilnih i kožarskih škola Srbije, prof. Nebojša Ognjenović, na predlog zajednice srednjih škola, područje rada šumarstvo i obrada drveta, mr Radmila Rakin-Martinović, na predlog zajednice muzičkih i baletskih škola Srbije, Rada Rakočević, na predlog zajednice direktora i nastavnika škola za specijalnu edukaciju i rehabilitaciju, Bojan Ristić, na predlog zajednice srednjih mašinskih škola Srbije, Mirjana Ćirić, na predlog udruženja predstavnika srednjih škola za područje rada poljoprivrede, proizvodnja i prerada hrane i Edita Šoš, na predlog udruženja medicinskih škola Srbije. Pošto se od dvanaest predloženih kandidata biraju tri, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa najviše za tri kandidata. Za članove Saveta izabrani su kandidati koji dobijaju većinu glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Saveta izabere Milan Vukobrat. Nije glasalo 127, od 127 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Saveta izabere mr Ljiljana Denić-Milenković. Nije glasalo 127, od 127 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Saveta izabere Bogdanka Đorđević. Nije glasalo 126, od 126 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Saveta izabere Darinka Karović. Nije glasalo 127, od 127 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Saveta izabere Mila Lacković. Nije glasalo 128, od 128 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Saveta izabere Stanko Matić. Za 127, nisu glasala 2, od 129 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Saveta izabere prof. Nebojša Ognjenović. Nije glasalo 129, od 129 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Saveta izabere Radmila Rakin-Martinović. Nije glasalo 128, od 128 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Saveta izabere Rada Rakočević. Nije glasalo 128, od 128 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Saveta izabere Bojan Ristić. Protiv jedan, nije glasalo 127, od 128 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Saveta izabere Mirjana Ćirić. Za 127, nije glasao jedan, od 128 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Saveta izabere Edita Šoš. Za 128, nije glasao jedan, od 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, polazeći od broja dobijenih glasova za članove Saveta iz reda predstavnika zajednica srednjih stručnih škola izabrala na vreme od šest godina: Stanka Matića, Mirjanu Ćirić i Editu Šoš. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor jednog člana Saveta iz reda reprezentativnih sindikata, na vreme od šest godina. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz reda reprezentativnih sindikata su: Dragan Matijević, na predlog Unije sindikata prosvetnih radnika Srbije i Branislav Pavlović, na predlog Sindikata obrazovanja Srbije. Pošto se od dva predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobije većinu glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere Dragan Matijević. Nije glasalo 129, od 129 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere Branislav Pavlović. Za 128, nije glasao jedan, od 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, polazeći od broja dobijenih glasova, za člana Saveta iz reda reprezentativnih sindikata izabrala na vreme od šest godina Branislava Pavlovića. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor jednog člana Saveta iz reda Udruženja poslodavaca na vreme od šest godina. Kandidati za izbor jednog člana Saveta iz reda Udruženja poslodavaca su: Dragutin Zagorac i Dragomir Petković, na predlog Udruženih poslodavaca Srbije, prof. dr Dušan M. Ristić i Živojin Stanković, na predlog Unije poslodavaca Srbije. Pošto se od četiri predložena kandidata bira jedan, napominjem da svaki narodni poslanik može da glasa samo za jednog kandidata. Za člana Saveta izabran je kandidat koji dobije većinu glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere Dragutin Zagorac. Nije glasalo 129, od 129 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere Dragomir Petković. Nije glasalo 128, od 128 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere prof. dr Dušan M. Ristić. Za 126, od 126 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta izabere Živojin Stanković. Nije glasalo 127, od 127 narodnih poslanika. Narodna skupština je, polazeći od broja dobijenih glasova, za člana Saveta iz reda Udruženja poslodavaca izabrala na vreme od šest godina prof. dr Dušana M. Ristića. Pošto smo završili glasanje i izabrali članove Nacionalnog prosvetnog saveta, dozvolite mi da im, u vaše i u svoje ime, čestitam na izboru i poželim uspešan rad. Prelazimo na 21. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O RAZREŠENjU DR ALEKSANDRA JOVANOVIĆA FUNKCIJE PREDSEDNIKA NACIONALNOG PROSVETNOG SAVETA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu zakona, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da Narodna skupština, saglasno članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, većinom glasova svih narodnih poslanika razrešava predsednika Nacionalnog prosvetnog saveta. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o razrešenju predsednika Nacionalnog prosvetnog saveta, broj 118-428/09. Za 127, nije glasao jedan, od 128 narodnih poslanika. Narodna skupština je, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke o razrešenju dr Aleksandra Jovanovića funkcije predsednika Nacionalnog prosvetnog saveta, broj 118-428/09. Prelazimo na odlučivanje o POVREDAMA POSLOVNIKA. Iskoristila bih priliku da odložim sednicu koju sam zakazala za 13 časova, očigledno je potrebno da prvo završimo glasanje u danu za glasanje, za 15 časova. Molim vas, onda po završetku ovog glasanja, odlučivanja o povredama Poslovnika, daćemo pauzu od najviše pet do deset minuta. Moramo obavestiti i one poslanike koji nisu u sali, da nam se priključe. Znači, molim poslanike koji nisu u sali, verovatno prate sednicu, nakon završetka izjašnjavanja o povredama Poslovnika i pauze od pet minuta, počinjemo sa radom. Pošto je u toku sednice ukazano na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 100. st. 6. i 10. Poslovnika, prema kojoj, ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, Narodna skupština će se, bez pretresa, o tome izjasniti u danu za glasanje. Saglasno navedenoj odredbi Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Dragan Todorović, na sednici 5. marta 2009. godine, u 10 časova i 47 minuta ukazao je na povredu čl. 235, 204. i 205. Poslovnika. Molim da se Narodna skupština izjasni da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 114, nije glasalo 12, od 126 narodnih poslanika. Narodna skupština je odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Miloš Aligrudić, na sednici 5. marta 2009. godine, u 11 časova i 40 minuta ukazao je na povredu člana 100. stav 1. i člana 142. Poslovnika. Molim da se Narodna skupština izjasni da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 123, nije glasalo pet, od 128 narodnih poslanika. Narodna skupština je odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Nataša Jovanović, na sednici 5. marta 2009. godine, u 11 časova i 43 minuta ukazala je na povredu člana 100. stav 3. Poslovnika. Molim da se Narodna skupština izjasni da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 124, nije glasalo troje, od 127 narodnih poslanika. Narodna skupština je odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Nataša Jovanović, na sednici 5. marta 2009. godine, u 11 časova i 49 minuta ukazala je na povredu člana 104. Poslovnika. Molim da se Narodna skupština izjasni da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 117, nije glasalo 10, od 127 narodnih poslanika. Narodna skupština je odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, na sednici 5. marta 2009. godine, u 11 časova i 52 minuta ukazala je na povredu člana 106. Poslovnika. Molim da se Narodna skupština izjasni da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 122, nije glasalo 6, od 128 narodnih poslanika. Narodna skupština je odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, na sednici 5. marta 2009. godine, u 11 časova i 58 minuta ukazala je da je predsednik Narodne skupštine povredila Poslovnik zato što je njoj kao zameniku predsednikaposlaničke grupe izrekla opomenu iako je predsednik poslaničke grupe bio prisutan sednici. Molim da se Narodna skupština izjasni da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 124, nisu glasala četiri, od 128 narodnih poslanika. Narodna skupština je odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, na sednici 10. marta 2009. godine, u 16 časova i 45 minuta ukazala je na povredu člana 87. Poslovnika. Molim da se Narodna skupština izjasni da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 124, nisu glasala četiri, od 128 narodnih poslanika. Narodna skupština je odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Miloš Aligrudić, na sednici 11. marta 2009. godine, u 12 časova i 51 minut ukazao je na povredu čl. 27. i 143. Poslovnika. Molim da se Narodna skupština izjasni da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 124, nisu glasala četiri, od 128 narodnih poslanika. Narodna skupština je odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Zoran Krasić, na sednici 11. marta 2009. godine, u 16 časova i 35 minuta ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika. Molim da se Narodna skupština izjasni da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 114, nije glasalo 13, od 127 narodnih poslanika. Narodna skupština je odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Zoran Krasić, na sednici 12. marta 2009. godine, u 16 časova i 2 minuta ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika. Molim da se Narodna skupština izjasni da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 119, nije glasalo 8, od 127 narodnih poslanika. Narodna skupština je odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik mr Aleksandar Martinović, na sednici 12. marta 2009. godine, u 18 časova i 42 minuta ukazao je na povredu 104. Poslovnika. Molim da se Narodna skupština izjasni da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 124, nisu glasala četiri, od 128 narodnih poslanika. Narodna skupština je odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Tomislav Nikolić, na sednici 13. marta 2009. godine u 11 časova i 5 minuta ukazao je na povredu člana 100. stav 1. Poslovnika. Molim da se Narodna skupština izjasni da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 124, nisu glasala četiri, od 128 narodnih poslanika. Narodna skupština je odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 99. Poslovnika, zaključujem Prvu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Nastavljamo, odnosno počinjemo sednicu koja je bila zakazana u 13,00 časova za pet minuta. (Sednica je završena u 13,20 časova.)
REPUBLIKA SRBIJA NARODNA SKUPŠTINA STENOGRAFSKE BELEŠKE DRUGA SEDNICA PRVOG REDOVNOG ZASEDANjA 18. mart 2009. godine (Prvi dan rada) (Sednica je počela u 13.30 časova. Predsedava Slavica Đukić-Dejanović, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo, otvaram Drugu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Na osnovu službene evidencije, konstatujem da sednici prisustvuje 229 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 86. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom usvajanja zapisnika i utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutno najmanje 126 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 128 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od 126 narodnih poslanika, te postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 86. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje narodni poslanik Velimir Ilić. Saglasno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvala da sednici prisustvuje Aniko Muškinja - Hajnrih, državni sekretar u Ministarstvu za ljudska i manjinska prava. Saglasno članu 84. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala za sredu, 18. mart 2009. godine, dakle u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 84. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri Predlog zakona iz predloženog dnevnog reda. Dostavljen vam je zapisnik o radu Narodne skupštine Republike Srbije u Danu za odgovaranje na poslanička pitanja u vezi sa aktuelnom temom, 26. februara 2009. godine. Pošto današnjoj sednici prisustvuje više od 126 narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika. Obaveštavam vas da je proverom u službi za poslove Administrativnog odbora utvrđeno da tom odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na zapisnik. Stavljam na glasanje zapisnik o radu Narodne skupštine Republike Srbije u Danu na odgovaranja na poslanička pitanja u vezi sa aktuelnom temom, 26. februara 2009. godine. Za 125, protiv dva, nije glasalo 19, od 146 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila zapisnik o radu Narodne skupštine Republike Srbije u Danu za odgovore na poslanička pitanja u vezi sa aktuelnom temom, 26. februara 2009. godine. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 90. stav 5. i članu 92. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku i o predlogu za spajanje rasprave. Narodni poslanik dr Vladan Batić predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o povraćaju imovine i obeštećenju, koji je podneo Narodnoj skupštini 5. marta 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za jedan, protiv 119, nije glasalo 27, od 147 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o spoljnim poslovima, koji je podnela Narodnoj skupštini 6. marta 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Protiv 129, nije glasalo 18, od 147 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe DSS - Vojislav Koštunica predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o Narodnoj skupštini Republike Srbije, koji su podneli Narodnoj skupštini 6. marta 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Protiv 127, nije glasalo 20, od 147 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Odbor za pravosuđe i upravu predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti, koji je podneo Narodnoj skupštini 6. marta 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Protiv 128, nije glasalo 20, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Odbor za pravosuđe i upravu predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o razrešenju sudijske dužnosti, koji je podneo Narodnoj skupštini 6. marta 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Protiv 127, nije glasao 21, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Odbor za pravosuđe i upravu predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o prestanku dužnosti javnog tužioca, koji je podneo Narodnoj skupštini 6. marta 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za jedan, protiv 126, nije glasao 21, od 148 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Odbor za pravosuđe i upravu predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o prestanku dužnosti zamenika javnog tužioca, koji je podneo Narodnoj skupštini 6. marta 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za jedan, protiv 126, nije glasao 21, od 148 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o zabrani diskriminacije, koji je podnela Narodnoj skupštini 13. marta 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 122, nije glasalo 13, od 135 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog carinskog zakona, koji je podnela Narodnoj skupštini 16. marta 2009. godine. Protiv 125, nije glasalo 11, od 136 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju finansijskog ugovora između Republike Srbije i Evropske investicione banke, "Zajam za opštinsku i regionalnu infrastrukturu", koji je podnela Narodnoj skupštini 16. marta 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Protiv 126, nije glasalo pet, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju finansijskog ugovora između Republike Srbije i Evropske investicione banke za projekat klinički centri/B, koji je podnela Narodnoj skupštini 16. marta 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Protiv 125, nije glasalo osam, od 133 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Nada Kolundžija predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o izboru predsednika Nacionalnog prosvetnog saveta, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. marta 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 128, nije glasalo pet, od 133 narodna poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Nada Kolundžija predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o izboru predsednika Saveta Narodne banke Srbije, koji je Narodnoj skupštini podneo Odbor za finansije 5. marta 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 128, nije glasalo pet, od 133 narodna poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Predlog za spajanje rasprave. Narodni poslanik Nada Kolundžija, na osnovu člana 90. stav 3. i člana 142. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predlaže da se obavi zajednički jedinstven pretres o Predlogu odluke o izboru predsednika Nacionalnog prosvetnog saveta i Predlogu odluke o izboru predsednika Saveta Narodne banke Srbije. Da li narodni poslanik Nada Kolundžija želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 126, nije glasalo sedam, od 133 narodna poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku i o predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 92. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Za 125, protiv tri, nije glasalo sedam, od 135 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini, u celini. Molim službu da pripremi prečišćen tekst dnevnog reda i da ga uruči svim narodnim poslanicima. D n e v n i r e d: 1. Predlog zakona o zabrani diskriminacije, koji je podnela Vlada; 2. Predlog odluke o izboru predsednika Nacionalnog prosvetnog saveta, koji je podnela narodna poslanica Nada Kolundžija; 3. Predlog odluke o izboru predsednika Saveta Narodne banke Srbije, koji je podneo Odbor za finansije. Prelazimo na rad prema utvrđenom dnevnom redu. Najpre se, po Poslovniku, javio gospodin Čedomir Jovanović.
Gospođo predsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se u skladu sa članom 141. Poslovnika o radu Skupštine Srbije. Potrebno mi je obrazloženje za neodržavanje sednica nadležnih skupštinskih odbora, koji bi po našem mišljenju morali da budu uključeni u ovakvoj izuzetnoj raspravi, kao što je rasprava o antidiskriminacionom zakonu. Za nas je po svemu današnji skupštinski dan poseban i razumemo da je moguće započeti sednicu i otvoriti raspravu bez pribavljenih mišljenja skupštinskih odbora, ali ne vidimo nijedan razlog zbog čega se tako nešto čini i zbog čega se skupštinskim odborima uskraćuje pravo da i oni svojom podrškom ojačaju pozicije predlagača, i oni koji zakon podržavaju, i učine ovu raspravu konkretnijom i efikasnijom. Pogotovo imajući u vidu činjenicu da su sednice čitavog niza skupštinskih odbora bile zakazane, a da zbog produženog glasanja one nisu održane. Možemo, naravno, da se upustimo u raspravu i bez pribavljenih mišljenja odbora, ali ste onda dužni gospođo predsednice da nam kažete da će se tako nešto desiti, jer se u suprotnom čitav niz poslanica i poslanika može naći na sednicama odbora u trenutku u kojem se vodi rasprava. Ne bi bilo prvi put da zaseda nadležni odbor, a da rasprava u parlamentu traje. Međutim, problem je sa istinom koja nam govori da čitav niz odbora treba da se izjasni o ovom zakonu: Odbor za ravnopravnost polova, Odbor za međunacionalne odnose, Odbor za evropske integracije i Zakonodavni odbor, Odbor za pravosuđe. Ili će te sednice odbora biti održane, ili one neće biti održane i mi ćemo se upustiti u ovu raspravu, ali ono što je za nas neprihvatljivo jeste da se paralelno odvijaju rasprave na dve strane: i pred nadležnim odborima i ovde u plenumu. Samo nam dajte obrazloženje.
Zahvaljujem. Trebalo je da neki odbori budu održani, ali iz razloga o kojima ste i vi govorili nisu održani odbori, pa vas sada obaveštavam u vezi sa informacijama kojima raspolažem. Zakonodavni odbor održaće sednicu u 14.00 časova u Plavom salonu, Odbor za pravosuđe i upravu u 14.30, Odbor za evropske integracije u 14.00 časova i to je ono što je do mene stiglo. Molim predsednike odbora da me obaveste, eventualno, o terminima u kojima planiraju da zakažu i održe sednice odbora. Gospođa Aleksandra Janković, izvolite.
Pozivam se na član 94. Verujem da jedan veliki deo ove skupštine, naročito ovu vladajuću većinu, uopšte na zanima rasprava o zakonu o zabrani diskriminacije, ali mislim da je važno čuti nešto što je u skladu sa Poslovnikom. Naime, ukupno vreme za raspravu u načelu za poslaničke grupe iznosi pet sati. Budući da se radi o zakonu na čije donošenje smo čekali pet godina, o zakonu za koga je izostala prava javna rasprava i vodila se uglavnom ovih dana neka vrsta referendumske rasprave da li je biti gej okej, pri čemu su zanemarene sve ostale kategorije koje su pomenute zakonom o zabrani diskriminacije, predlažem, kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe NS, da vreme predviđeno za raspravu bude duplirano. Kada smo tolike zakone usvajali na brzinu, mislim da zakon, koji je veoma temeljan i koji je zapravo osnova današnjeg zasedanja, treba da usvojimo tako što omogućimo građanima da bar u ovoj skupštini vide javno raspravu koja nije svedena na dva minuta po amandmanu.
Zahvaljujem na predlogu. Da bi se o ovom vašem predlogu izjasnila Skupština, treba da bude 126 poslanika prisutno. Pitam da li žele da se registruju svi koji su u sali da bi mogla da stavim taj predlog. Međutim, prvo vi po Poslovniku. Izvolite, gospodine Todoroviću. Pretpostavljam da ćete biti konstruktivni. Izvolite.
Gospodine Mićunoviću, pošto ste predložili burni aplauz, pretpostavljam da ćete vi prvi krenuti. Znam da ne bi trebalo sada da se javim po istom članu po kome se javila gospođa Janković, ali sam pustio gospođu Janković da predloži ono što sam i ja hteo da kažem, da se duplira vreme rasprave, s obzirom na situaciju vezanu za ovaj zakon koji je u proceduri. Ujedno, da vam skrenem pažnju da vi niste u stanju da radite posao na uobičajen način u skladu sa Poslovnikom kada ste sami. Kršite Poslovnik i očigledno je to iz ovog stenograma koji smo dobili, u vreme dok je ova crveno-žuta koalicija bila sama u sali niste bili u stanju da glasate na način kako je to predviđeno Poslovnikom. Mi ćemo i pismeno, gospođo Dejanović, da uputimo zahtev, u skladu sa Poslovnikom, da nam odgovorite na osnovu kog člana Poslovnika ste ponovili glasanje. Koliko znam, neko je trebalo da izrazi sumnju, da traži ponovno glasanje, vi to niste uradili. Ovde kaže: "glasanje ponavljamo, ja odlučujem". Ovo je stvarno neverovatno. Čujem gospođu Čomićku da dobacuje: "Tako je". Za gospođu Čomićku smo već utvrdili da ima ista prava kao i papa, da je nepogrešiva, ali još nismo utvrdili za gospođu Dejanović. Prema tome, nemojte da se čudite, u jednom momentu jedna žena je bila papa, zato je stolica na kojoj se bira papa specijalne izrade. Verovatno ćete vi morati da vodite računa i kada budete birali potpredsednike Skupštine, da budete sigurni ko je među njima onaj koji je nepogrešiv. Hvala vam veliko.
Gospodine Todoroviću, u vođenju sednice mi je pomagala gospođa Čomić, koja je ukazala na neispravnost glasanja i tražila da se ponovi glasanje. Molim vas, bilo je ovde preko 128 poslanika, čuli ste da je gospođa Čomić ukazala na neispravnost u elektronskom sistemu i tražila da se ponovi glasanje, i ja sam se na to odlučila. Gospođica Jovanović, po Poslovniku. Izvolite, na objašnjenje imate pravo još minut.
Ovo je neverovatna neistina, ovo je prosto neverovatno šta vi radite. Evo: "Zaključujem glasanje i saopštavam: za 125, protiv i uzdržanih nije bilo, nije glasalo 18, od prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Sonju Liht, predsednicu Beogradskog fonda za političku izuzetnost, za člana odbora Agencije. Imamo predlog da se ponovi glasanje. Glasanje ponavljamo, ja odlučujem." Ko je taj ko je rekao? Gde je u stenogramu? Zašto obmanjujete poslanike? Zašto obmanjujete građane Srbije? Na šta ovo liči? Šta će vam onda Skupština? Zašto uopšte glasate? Završite to. Ne moramo ni da dolazimo u Skupštinu. Ovo je bezočna prevara. Nemojte to da radite. Kada vam se ukaže na malverzacije koje činite, vi umesto da postupite i da pokušate da ispravite, vi činite nove. Ovo stvarno nema smisla. Ovo se na neki način ponavlja kao tamo negde 95, 96. godine, to će vam reći ovi vaši koalicioni partneri, gospođo Đukić, vi se sećate tog vremena. Stalno ih upozoravam da morate da vodite računa, imam još 30 sekundi, o tome da ćete doći u istu poziciju, nećete biti više ni na petom spratu, nego tamo gde pripadate, van parlamenta Skupštine Republike Srbije.
Htela bih samo da vam kažem da, strogo poslovnički, vi imate pravo neposredno po učinjenoj povredi Poslovnika da reklamirate povredu Poslovnika. Prema tome, molim vas, ako niste zadovoljni mojim odgovorom, Skupština se u danu za glasanje o tome može izjasniti. Da li to želite? (Ne.) Bilo je ovde 128, 129 poslanika koji su mogli i da čuju i konstatovali smo zajednički, odnosno gospođa Čomić i gospođa Kolundžija, ali gospođa Čomić je ukazala na to da treba ponoviti glasanje i na kraju, možete videti listing koji je registrovao neispravnost u samom glasanju. Gospođica Jovanović, po Poslovniku. Nataša, gospodin Aligrudić ima prednost. Gospodin Aligrudić, kao šef poslaničke grupe.
Ukazujem na povredu člana 27, koji utvrđuje kako treba da se ponaša predsednik Narodne skupštine. To kako se vi sada ponašate svakako je suprotno Poslovniku Narodne skupštine. Naravno da se na povredu može ukazati odmah nakon što je povreda učinjena. Problem je u tome što vi, suprotno Poslovniku, onemogućavate narodne poslanike da ukažu na povredu u trenutku kada je učinjena ili neposredno po učinjenoj povredi, to je ono što vi radite. Zatim, kada vam narodni poslanici na sednici ukažu na tu povredu, u čemu se ona sastojala, onda u svojim obrazloženjima koja dajete govorite stvari koje nisu istina. Naime, u toku dana za glasanje, ovo je sada obrazloženje onoga zbog čega smatram da ste sada učinili povredu, dakle, u toku dana za glasanje, po vašem proizvoljnom tumačenju, nije moguće ukazati na bilo kakvu povredu Poslovnika, samim tim nije moguće ni ukazati ili iskazati sumnju u regularnost glasanja. Vi ste danas u toku glasanja učinili nekoliko povreda i nekoliko glasanja je bilo neregularno. To ste ispravljali tek na kraju glasanja, to smo videli na monitorima. Zbog takvog vašeg ponašanja smo mi izašli iz sale tada. Danas, u ovom trenutku, činite povredu na taj način što ne primenjujete odredbu člana 27. Poslovnika na korektan način. Dakle, vi ne možete narodnim poslanicima u rukovođenju sednicom iznositi neistine i govoriti o tome da je neko formalno zatražio da se Skupština izjasni ili da se utvrdi neregularnost glasanja, toga nije bilo. To ste vi sami učinili u nekoliko navrata, kada ste videli da je nekoliko poslanika vladajuće koalicije glasalo dva i više puta o različitim predlozima za kadrovska rešenja, iako se to ne može učiniti. Da je neko tražio neregularnost glasanja u slučaju glasanja za Sonju Liht, to nije bilo tačno. Zaboravljate da neki nisu bili u sali, a da su drugi bili u sali. Mi koji smo bili u sali to nismo videli. Dakle, ovo nije traženje povrede Poslovnika za to što je bilo na današnjoj sednici, tražim povredu Poslovnika za ovo kako se vi sada ponašate. Smatram da kršite član 27.
Nema kršenja člana 27. elektronski je konstatovano da je bilo neispravno glasanje, o čemu je gospođa Čomić i usmeno rekla onda. Dakle, nema nikakvih neistina, ali ako gospodin Aligrudić nije zadovoljan, u danu za glasanje će se Skupština izjasniti o povredni Poslovnika. Najpre gospodin Čedomir Jovanović.
Gospođo predsedavajuća javio sam se u skladu sa članom 27, tj. reklamirajući povredu Poslovnika člana 27. prosto, prosto uz svo poštovanje koje imamo prema vama kao predsednici parlamenta, mi ne vidimo kakvu to vrstu obaveze imate prema neodgovornoj vladajućoj većini da sada otvoreno ugrožavate i svoj lični dignitet, i funkciju predsednice Parlamenta, braneći nešto što je neodbranjivo? Mi smatramo da vladajuću većinu obavezuje činjenica da ona vrši vlast u ovoj zemlji i da je, glasajući i donoseći odluku o izboru članova Saveta za borbu protiv korupcije, bila dužna da poštuje zakon. Mi smo reagovali momentalno, dakle u trenutku kršenja Poslovnika, jer je očigledno da nije 126 poslanika glasalo za kandidate, odnosno za kandidatkinju gospođu Sonju Liht, tražili smo od sekretarijata i stenogram, i priložićemo vama i video zapis samog glasanja. Prekršena je procedura Poslovnika i mi mislimo da vi niste toliko dužni prema vladajućoj većini da sada činite nešto protiv čega, uveren sam intimno, odnosno sa čim se intimno ne slažete. Prekršen je poslovnik o radu. Niko nije ukazao na povredu procedure glasanja. Nije tačno da nije funkcionisao elektronski sistem – tačno je da nisu pojedini poslanici glasali. Zna se koja je poslanička grupa tek naknadno, nakon intervencije, u ponovljenom glasanju ubacila svoje kartice i to su činjenice. Prosto, mi smatramo da ste dužni da kao predsednica parlamenta vodite računa o dignitetu Skupštine i na to vas obavezuje član 27.
Zahvaljujem. Javio se za reč gospodin Zoran Nikolić. Izvinite najpre ima reč narodna poslanica Nataša Jovanović.
Gospođo Đukić-Dejanović, javljam se u skladu sa članom 122. i 123. Naime, mi se sada nalazimo u procesu odlučivanja o jednom predlogu, odnosno bila su praktično dva istovetno predloga – gospođe Janković i predsednika naše poslaničke grupe gospodina Dragana Todorovića. Vi ste u skladu sa Poslovnikom obavestili narodne poslanike, podsetili ih da mi možemo o tome bez pretresa da odlučimo u situaciji kada je najmanje 126 poslanika u sali. Podsetiću vas, narodne poslanike, građane, da je gospodin Todorović, kao i gospođa Janković, zbog velike uznemirenosti građana Srbije, zbog činjenice da je ovaj zakon izazvao veliku buru u javnosti, zbog toga što mi kao pripadnici SRS, bez obzira na naše versko i nacionalno opredeljenje, najveći broj je nas koji pripadamo SPC, ali u našim redovima ima i pripadnika drugih tradicionalnih verskih zajednica, želimo da ukažemo građanima Srbije – na svu destruktivnost zakona o zabrani diskriminacije. Najnormalnije je gospodin Todorović, sa namerom da dobijemo na vremenu, da sve te nedoumice razjasnimo u načelnoj diskusiji, predložio kao i gospođa Janković – da se duplira vreme. U trenutku kada ste vi to pročitali, odnosno kada je koleginica Janković, a zatim gospodin Todorović to predložio, poslanici DS su kao opareni krenuli, na mig Nade Kolundžije, da izvade svoje kartice, zato što su se dosetili – aha, nema 126 poslanika u sali, pa nećemo moći da odlučujemo o tom predlogu. Zato tražim da opomenete poslanike DS koji sede u sali, a čije kartice nisu na mestu ili nešto nije u redu sa elektronskim sistemom za glasanje, sa našim identifikacionim karticama. U svakom slučaju, neka javnost Srbije zna da u ovom trenutku ima 126 poslanika u sali, ali demokrate ne žele da učestvuju u onome što je naš legalni način da građanima Srbije objasnimo da ovaj zakon nije dobar. Prema tome, gospodine Mićunoviću, pošto ste vi valjda politički i svaki drugi autoritet, ako već jeste, da kažete vašim kolegama da se u parlamentu vodi ozbiljna diskusija. (Predsednik: Vreme.) Da je potrebno da imamo pet sati, evo završavam, kako bismo ovo raspravili.
Ima reč gospodin Zoran Nikolić. Izvolite.
Poštovani građani Srbije, poštovani narodni poslanici, nema sumnje, gospođo predsednice, da ste vi prekršili Poslovnik. Pozvaću se na član 98. stav 2 – da predsednik Narodne skupštine može odrediti pauzu u radu sednice Narodne skupštine da bi se izvršile potrebne konsultacije ili pribavilo mišljenje. Dakle, vi ste mogli da date pauzu kada nije izabrana gospođa Sonja Liht za mesto u Agenciji za borbu..., ajde ne mogu sad da pronađem a nije ni tako ni bitno, ali je definitivno ono što se dogodilo, da skupštinska većina nije imala potreban broj glasova da gospođa Sonja Liht bude izabrana, to je činjenica. Niko ovde nije dao primedbu. Jednostavno toga nema u stenografskim beleškama. Jasno je da niste imali pravo da to ponovite. Vi ste, što više, rekli da vi odlučujete da se ponavlja. To ste rekli ovde javno i to su građani mogli da čuju i to stoji u stenografskim beleškama. Dakle, ono što je nesporno, da je u ovom momentu bačena sumnja na izbor i gospođe Sonje Liht i mnogih članova Nacionalnog prosvetnog saveta, jer ste glasali u neskladu sa Poslovnikom. Dakle, dodaću još samo nekoliko činjenica. Glasali ste po 34 sekundi, to može da se proveri. Da li je to po Poslovniku? Gledao sam TV prenos, jer smo posle onog skandala koji ste ovde dogodio izašli iz sale, glasali ste po četiri puta za određena imenovanja. Ako vi i dalje mislite zaista i tvrdite da je to po Poslovniku, onda zaista mi imamo različite kriterijume. Vi ste uradili još jednu stvar. Kada je došlo, verovatno, do podele u skupštinskoj većini ili skupštinska većina nije shvatila kako treba da bira članove Nacionalnog prosvetnog saveta, vi ste izrekli još jednu stvar, odnosno rekli ste poslanicima skupštinske većine, molim vas glasajte ispravno, jer ću biti primorana da vas kažnjavam. Pazite, pravo glasa narodnog poslanika je Ustavom zaštićeno. Vi ste se time stavili iznad Ustava. U komunističko vreme je moglo tako da se radi, ali ne može u demokratskom društvu. Problem je što su demokrate prešle preko toga i što su vam dozvolili da bez ikakve reakcije, od strane njih vam dozvole da se tako ponašate u Skupštini. Dakle, odgovornost je na DS, jer ste vi urušili integritet i dostojanstvo ove skupštine.
Gospodine Nikoliću, ispravnost je podrazumevala sledeće. Pošto je bilo više kandidata, nisu poslanici mogli, ako je dva kandidata u pitanju da se izjasne za oba, a ako je bilo devetoro kandidata, a troje se biralo, mogli su da se izjasne samo za troje, a ne za četvoro. To – glasajte ispravno – bilo je jedno informisanje poslanika u proceduri, koja je bila malo specifična, kada je u pitanju Nacionalni prosvetni savet. Ispravnost se odnosila, dakle, na informaciju o tome – da svaki poslanik može glasati samo za onoliko poslanika koliko se i bira, jer ih je i bilo više. Naravno, da mi nije palo na pamet da instruiram poslanike kako će glasati. Prema tome, upozoravam vas da sam o ovome već dala objašnjenje i da na ovu temu danas više ne možemo razgovarati. Reč je tražio gospodin Vladan Batić.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, član 27. Predlažem vam da odložite početak sednice dok se ne završe sednice nadležnih odbora jer je to neki elementarni red, pa onda kad budu ovde ponovo svi poslanici da se odluči da li će rasprava u načelu o zakonu protiv diskriminacije, koji je izazvao velike polemike u javnosti, trajati dvostruko duže, što bi bio nekakav elementarni red. Druga moja primedba, gospođo predsednice, istina je samo jedna: ili nije bilo predloga da se ponovo glasa ili su stenografske beleške falsifikat. Znamo da nisu falsifikat jer se unosi sve što je rečeno. Prema tome, nije istina da je na onaj način koji ste vi objasnili izabran član Saveta za borbu protiv korupcije. Objasnite, ili su stenografske beleške falsifikat, a onda to povlači razne vidove odgovornosti. Naravno kao poslanik Demohrišćanske stranke Srbije, da izrazim svoju rezignaciju što se na dnevnom redu nije našao Predlog zakona o restituciji. Ne može se tako u Evropu.
Da bi se o predlozima poslanika izjasnila Skupština, a prva grupa predloga se odnosi na dupliranje vremena, a druga grupa na početak sednice, treba da nas bude 126. Molim da utvrdimo kvorum. U skladu sa članom 94. poslednji stav - predsednik, odnosno predstavnik poslaničke grupe pre otvaranja pretresa ima pravo da predloži duže vreme rasprave za poslaničke grupe od vremena utvrđenog u stavu 1. ovog člana. O tom predlogu Narodna skupština odlučuje bez pretresa, pod uslovom da sednici prisustvuje najmanje 126 narodnih poslanika. Konstatujem da nema 126 registrovanih poslanika, prema tome nismo u stanju da odlučujemo o dupliranju vremena. Reč ima gospodin Šormaz. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, mislim da je sada bukvalno ceo član 104. kompletno, otkako ste započeli ovaj deo sednice, povređen i to sva tri stava. Dostojanstvo Narodne skupštine je apsolutno ugroženo. Sad sam i u dilemi da li je kada je predloženo da se... Ovo je čak i diskriminacija narodnih poslanika, naročito onih koji su dali određeni predlog, poput poslanice Aleksandre Janković. Kad je dala predlog u sali je bilo više od 126. Umesto da se glasa po njenom predlogu, krenulo se dalje u neku raspravu i došli smo u situaciju da sada poslanici DS sede, ne ubacuju kartice, a znaju drugima da drže predavanje i da pričaju o opstrukciji Narodne skupštine. Jeste tačno, nemojte da me terate da kažem ime. Konstantinoviću, ne dobacujte, vi ste pisali Poslovnik, kršite ga sada, a nemojte da vam kažem ime najuvaženijeg poslanika koji nije ubacio karticu. (Predsednik: Gospodine Šormaz, nemojte se personalno obraćati poslanicima za govornicom.) Onda se vi obratite. (Predsednik: Obratiću se ako treba, ali nemojte vi, molim vas.) Oduzimate mi vreme, da obrazložim povredu Poslovnika. Sve ovo što ste rekli malopre, takođe obrazlaganje, vi ste ih kao upozoravali, oni nisu znali kako da glasaju, pa ste ih vi zbog toga upozoravali. Kakvi su to poslanici? Ako ne znaju kako da glasaju, neka idu sa Čankom da seckaju jabuke u "Velikom bratu".
Rad prema dnevnom redu. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O ZABRANI DISKRIMINACIJE (načela) Gospodo poslanici, pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 94. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničkih grupa. Ukupno vreme rasprave je na sledeći način distribuirano: Poslanička grupa Za evropsku Srbiju - jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; poslanička grupa SRS - jedan sat, osam minuta i 24 sekunde; poslanička grupa G17 plus - 28 minuta i 48 sekundi; poslanička grupa DSS - Vojislav Koštunica - 25 minuta 12 sekundi; poslanička grupa "Napred Srbijo" - 25 minuta i 12 sekundi; poslanička grupa SPS - JS - 18 minuta; poslanička grupa LDP - 14 minuta i 24 sekundi; poslanička grupa Nova Srbija - 10 minuta i 48 sekundi;Poslanička grupa manjina - osam minuta i 24 sekunde i poslanička grupa PUPS - šest minuta. Saglasno članu 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanik Vladan Batić, koji nije član nijedne poslaničke grupe, ima pravo da govori do pet minuta. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu učinile, da podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Daću reč još gospodinu Čedomiru Jovanoviću koji se najpre javio i određujem pauzu od sat vremena, u skladu i sa nekim sugestijama i sa potrebom da odbori privredu posao kraju. Izvolite. Nećete? Ima konstruktivnih predloga, kao što je to učinio gospodin Batić i ja ih uvažavam. Dajem pauzu.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad u popodnevnom delu. Prepodnevni deo završen je obaveštenjem da poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, podnesu prijave za reč, a sa redosledom narodnih poslanika. Obaveštavam vas da će po svim tačkama dnevnog reda poslaničke grupe predstavljati sledeći narodni poslanici: Aleksandra Janković poslaničku grupu NS, Božidar Delić poslaničku grupu Napred Srbijo, Aleksandar Martinović poslaničku grupu SRS. Saglasno članu 142. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres. Da li predstavnici predlagača Rasim Ljajić, ministar rada i socijalne politike, i Svetozar Čiplić, ministar za ljudska i manjinska prava, žele reč? Reč ima gospodin Svetozar Čiplić, ministar za ljudska i manjinska prava.
Poštovano predsedništvo, uvažene poslanice i poslanici, ustavni osnov za donošenje ovog zakona jesu član 1. Ustava Republike Srbije, koji proklamuje ravnopravnost građana i time zabranjuje diskriminaciju, posebno član 21. Ustava Republike Srbije, koji izričito diskriminaciju zabranjuje i propisuje pravnu jednakost i jednakopravnost, kao i član 76. Ustava, koji posebno zabranjuje diskriminaciju nacionalnih manjina. Koji su razlozi za donošenje ovog zakona? Osnovni razlog su pravne obaveze i politički razlozi Srbije da poštuje međunarodne standarde i obaveze koje je Republika Srbija preuzela ratifikacijom međunarodnih ugovora, koja se dešavala i u ovom parlamentu, zatim ispunjenje standarda za stabilizaciju i pridruživanje EU i harmonizacija srpskog zakonodavstva sa pravnim tekovinama EU. Napokon, jedan od razloga je, a spada u pravnu kategoriju razloga, i nepostojanje integralnog sistema zaštite od diskriminacije u našem pravnom sistemu, koji je pretpostavka za efikasnu i funkcionalnu borbu protiv diskriminacije. Dokumenti UN koje je potpisala Republika Srbija, a iz kojih proizlazi obaveza donošenja ovakvog zakona, jesu sledeći: Povelja UN, član 55 tačka c, Univerzalna deklaracija o ljudskim pravima, član 1. i 2, Pakt o građanskim i političkim pravima iz 1966. godine, član 20. stav 2. i član 26, Pakt o ekonomskim, socijalnim i kulturnim pravima iz 1966. godine, član 5, Međunarodna konvencija o ukidanju svih oblika rasne diskriminacije, takođe i Konvencija o ukidanju svih oblika diskriminacije žena, Konvencija o pravima deteta, Konvencija o pravima osoba sa invaliditetom, Konvencija protiv mučenja i drugih svirepih, nečovečnih ili ponižavajućih kazni i postupaka. Dokumenti Saveta Evrope iz kojih proizlazi obaveza Republike Srbije da donese zakon o zabrani diskriminacije su sledeći. Naime, naša države je članica Saveta Evrope postala 3. aprila 2003. godine. Tada smo potpisali Evropsku konvenciju za zaštitu ljudskih prava i ostalih sloboda. Konvencija je ratifikovana krajem 2003. godine, a stupila je na snagu 3. marta 2004. godine. Član 14. ove konvencije zabranjuje odnosno propisuje zabranu diskriminacije i zahteva sistemsko propisivanje zabrane diskriminacije. Posebno telo Saveta Evrope, čija smo država ugovornica, ima Evropsku komisiju za borbu protiv rasizma i netolerancije. Njen osnovni zadatak je da se bavi pitanjima vezanim za postojanje zabrane diskriminacije. Ovo telo u svom izveštaju za Srbiju 2007. godine, u tački 22, preporučilo je donošenje okvirnog zakona, dakle krovnog, okvirnog ili sistemskog zakona, kojim bi se uredila zabrana diskriminacije. Republika Srbija ratifikovala je i Evropsku konvenciju o sprečavanju mučenja i nečovečnih ili ponižavajućih kazni ili postupaka, a potom i Evropsku povelju o regionalnim ili manjinskim jezicima. U svima njima se države ugovornice, a Srbija to jeste, obavezuju da će na efikasan način zabraniti bilo kakvu diskriminaciju. Jedna od navedenih obaveza koju je Republika Srbija preuzela je i obaveza ispunjavanja standarda za stabilizaciju i pridruživanje EU i harmonizacija našeg zakonodavstva sa pravnim tekovinama EU. U okviru procesa stabilizacije i pridruživanja EU, zaštita protiv diskriminacije predstavlja jednu od osnovnih obaveza Republike Srbije. Jedan od dokumenata koji Republiku Srbiju obavezuje u ovom procesu je dokument evropskog partnerstva, koji predviđa da je neophodno usvojiti sveobuhvatan zakon protiv diskriminacije i obezbediti odgovarajuću institucionalnu podršku žrtvama diskriminacije. U izveštaju Evropske komisije za 2008. godinu navedeno je da Ustav Republike Srbije zabranjuje svaki oblik diskriminacije, ali da okvirni zakon koji je bio obaveza Republike Srbije još nije usvojen. Nacionalni program integracije Srbije u EU u svojim kratkoročnim prioritetima, kao jedan od instrumenata koji imaju prioritet, navodi usvajanje sveobuhvatnog zakonodavstva protiv diskriminacije. Problemi koje je ovaj zakon trebalo da reši su sledeći. U pravnom poretku Republike Srbije, pre svega u zakonodavnog poretku, postoji veliki broj propisa kojima se nesistematično i parcijalno reguliše zaštita od diskriminacije. Tako su regulisane ili samo pojedine oblasti društvenog života koje se štite od diskriminacije, ili su zaštićene samo pojedine grupe, ali ne sve. U usvojenim zakonima u poslednjim nekoliko godina prisutne su odredbe o zabrani diskriminacije, ali koje su po svom pravnom karakteru često deklarativne, a što se tiče svog pravnog dejstva one su potpuno izolovane u pravnom sistemu u kojem su smeštene. Nabrojaću vam samo neke od zakona koji delimično govore o zabrani diskriminacije - Zakon o zdravstvenoj zaštiti iz 2005. godine, Zakon o visokom obrazovanju iz 2005. godine, Zakon o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti iz 2003. godine, Zakon o javnom informisanju iz 2003. godine, Zakon o radio-difuziji iz 2002. godine, Zakon o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja iz 2004. godine i npr. Zakon o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama. Dosadašnji zakonodavni poredak jasno ukazuje na to da ne postoji opšti antidiskriminacioni normativni i institucionalni okvir koji bi na jedinstven način uredio pitanja zabrane diskriminacije i afirmativne akcije u Republici Srbiji. Ciljevi koji žele da se postignu ovim zakonima su sledeći: da se utvrdi opšta, jedinstvena definicija pojma diskriminacije i afirmativne akcije; da se utvrdi diskriminacija prema određenim kategorijama lica i određenim slučajevima; da se predvide posebni oblici zaštite od diskriminacije; da se predvidi poseban organ koji bi koordinirao akcije u vezi sa zabranom diskriminacije i koji bi imao različite mogućnosti da se spreči diskriminacija koju vrše organi, organizacije ili fizička lica; da se predvidi poseban građanski postupak za zaštitu od diskriminacije, da se utvrdi prekršajna odgovornost i predvide, normiraju prekršaji za diskriminatorsko ponašanje. Usvajanjem ovog zakona, koji je po svojoj pravnoj prirodi opšti, sistemski zakon, i to je veoma bitno, nije onemogućeno da u budućnosti budu doneti posebni zakoni koji će pružati posebnu zakonsku zaštitu određenim kategorijama ranjivih grupa. Ovaj predlog zakona izradila je grupa domaćih stručnjaka iz Vladinog sektora, civilnog sektora i akademskog sektora. Rad na zakonu su organizovali: Ministarstvo rada i socijalne politike, kao i Ministarstvo za ljudska i manjinska prava. Radu na ovom zakonu pomogli su: Program UN za razvoj i delegacija Evropske komisije u Beogradu. Radna verzija ovog zakona bila je predmet konsultacija sa sindikatima, predstavnicima manjina, domaćim stručnjacima, akademskom javnošću koja nije bila uključena u samo pisanje, a formalna javna rasprava je održana u periodu novembar-decembar 2008. godine u Novom Sadu, u Kragujevcu, u Nišu i u Beogradu. S obzirom na zaštitu koju ovaj zakon normira, da ranjive grupe kojima se ovim zakonom pruža zaštita od diskriminacija, Republika Srbija postaće deo onih evropskih država koje pružaju sistemsku i obuhvatnu zakonsku zaštitu svim svojim građanima. Pružajući ovakvu zaštitu građanima, pre svega građanima posebne starosne dobi, deci, ženama, nacionalnim manjinama, osobama sa invaliditetom, sindikalnim aktivistima i drugima na koje se ovaj zakon odnosi, ovaj zakon će, svakako, Srbiji služiti na čast i pred njenim građanima i pred licem Evrope. Zbog toga, očekujući kvalitetnu i valjanu, konstruktivnu debatu, očekujem da će za ovaj zakon glasati svi poslanici, bez obzira iz koje političke stranke potiču. Hvala vam.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li narodni poslanici Radica Jocić, Momir Marković i Slađan Mijaljević, kojisu izdvojili mišljenje na sednici Odbora za evropske integracije, žele reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slađan Mijaljević.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege, na Odboru za evropske integracije sam izdvojio mišljenje povodom zakona o diskriminaciji, naročito zbog člana 18, u kome se govori o diskriminaciji, odnosno zabrani verske diskriminacije. U ovom zakonu, na koji smo podneli 436 amandmana, a to govori kakvo je naše mišljenje i stav o tom zakonu, najbolje bi ga bilo ponovo povući, doraditi i preraditi, pa ga vratiti u skupštinsku proceduru. Međutim, nastavljamo da radimo na njemu. Povukao sam mišljenje zbog toga što se daje u nekim slučajevima jako velika sloboda određenim grupama i pojedincima za njihovo veroispovedanje. Kontradiktoran je sa zakonima o tradicionalnim crkvama i verskim zajednicama, jer omogućava da svaki član neke formalne ili neformalne grupe, da svaki član pojedinačno ispoljava svoje uverenje. Dobijali smo objašnjenja kada je 2006. godine donošen Zakon o crkvama i verskim zajednicama, od ministara, zamenika ministara, da taj zakon nije toliko obavezujući, pa ako neka verska organizacija hoće da se registruje, odnosno da se upiše u registar, može, a ako ne želi da se upiše i ne mora. Opet imamo pojedince koji imaju apsolutnu slobodu da iznose svoja verska opredeljenja. Drugi zakoni, Zakon o obrazovanju, Zakon o zdravlju, Krivični zakon, ne tretiraju u potpunosti problematiku koja je poznata u Evropi i u svetu, a koju sprovode organizacije sektnog tipa, koje sprovode određenu totalitarnost i destrukciju, koje ljude dovode do delimičnog, pa čak i trajno izmenjenog stanja svesti, dovode do vrlo ozbiljno poremećaja u ponašanju i dovode do toga da svaki čovek može kupiti određenu knjigu u nekoj knjižari, pročitati par rečenica tamo i početi da veruje u nešto što tamo piše. On ne veroispoveda samo u svojoj kući ili sam sa sobom to što je tamo pročitao, već počinje svojim misionarskim radom ili svojom misionarskom delatnošću ili čak nemisionarskim radom da to sprovodi i nad nekim drugim ljudima. Onda smo imali, u proteklih 20-30 godina, u zemlji Srbiji veliki broj ljudi koji su postali, neki su nažalost život izgubili, žrtve sekti. Kažem, da li to rade formalne ili neformalne grupe, da li to rade pojedinci, sprovode određeno svoje učenje protiv nekih ljudi, rezultati su vrlo ozbiljni i vrlo poražavajući. Kasnije ću, kada budem govorio u načelnoj raspravi, kada budem imao više vremena, o tome govoriti, ali kažem, izdvojio sam mišljenje zbog toga što je dato upravo mnogo široko i s te strane što drugim zakonima nečija sloboda ili nečije delovanje nije ograničeno. Imali smo dosta slučajeva, imamo i dalje, gde određene organizacije sektnog tipa, vršeći svoju misiju, navode ljude da promene ponašanje, da promene svoju ishranu, da promene način lečenja, uzimanje terapije i tome slično. Imamo određene sektne organizacije, tipa Jehovinih svedoka ili nekih drugih, koje nisu dobile i ne mogu dobiti ili neće biti upisane u registar verskih zajednica, jer čak ni Ministarstvo vera neće i ne može ih upisati zbog određenih vrlo ozbiljnih i, da kažem, destruktivnih i totalitarnih njihovih ispovedanja, ponašanja, metoda i tehnika koje sprovode nad drugim ljudima. Kažem, s jedne strane ih ne upisuju, a sa druge strane, opet, taj zakon nije toliko ni obavezujući. Imamo dva slučaja gde se pokušavaju te organizacije i ta učenja uvesti i dobiti neku zakonsku formu u državi Srbiji. Jedan je bio Zakon o nevladinim organizacijama. Govorili smo o tome. Tamo je bio čuveni član 2. stav 2, gde je gospodin ministar Milan Marković stavio da mogu kroz taj zakon da se registruju i crkve i verske zajednice, a ovaj zakon, takođe, ne ograničava nečiju slobodu, a mora je ograničiti, jer svojim veroispovedanjem ne smete narušavati slobodu drugog čoveka.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković, koji je izdvojio mišljenje na sednici Odbora za evropske integracije. Vreme na raspolaganju je pet minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, SRS nije protiv donošenja zakona protiv diskriminacije. To smo dokazali tako što su, koliko sam informisan, poslanici SRS uložili 436 amandmana, sa željom da tekst zakona poboljšamo, da tekst zakona upodobimo srpskom narodu, srpskom mentalitetu, srpskoj misli i srpskim shvatanjima i tradicije i svega ostalog. Bojim se da je ovaj zakon, pogotovo u nekim članovima, prvo toliko forsiran da ćemo doći u situaciju da zbog nekakvih odredbi pojedinih članova ovog zakona glasamo, ukoliko se amandmani poslanika SRS ne usvoje, protiv zakona i tako dozvolite sebi da sa prljavom vodom prospete i dete iz korita. Član 18. koji kaže: "Diskriminacija postoji ako se postupa protivno načelu slobodnog ispoljavanja vere ili uverenja, odnosno ako se licu ili grupi lica uskraćuje pravo na sticanje, održavanje, izražavanje i primenu vere ili uverenja, kao i pravo da privatno ili javno iznese ili postupi shodno svojim uverenjima". Dame i gospodo narodni poslanici, Zakonom o crkvama i verskim zajednicama sedam tradicionih crkava i verskih zajednica, izjednačili ste, iako su poslanici SRS onoliko amandmana podneli i na taj predlog zakona, dokazujući vam neispravnost vaših stavova i shvatanja, izjednačili ste sa svim sektama, čak i vrlo rigidnim sektama koje se pojavljuju u Srbiji i žive unazad deset godina. Ne može se ovih sedam tradicionalnih verskih crkava i zajednica izjednačiti sa recimo Jehovinim svedocima, koji u svom nastupu kod učlanjenja u tu versku zajednicu dovode one koji su prethodno da kažem obrlatili da priđu takvoj zajednici, jer se takvoj zajednici zdravim razumom ne može prići, zabranjuju, dame i gospodo, imam jedan upitnik, zabranjuju im da primaju ili da daju krv, čak i kada život tih ljudi bude doveden u pitanje i kada su oni, recimo, u nesvesnom stanju i ne mogu sami odlučivati. U ovom upitniku su oni ovlastili punomoćnike, dakle dva člana te verske sekte, jer ne mogu to smatrati verskom zajednicom, nego naprotiv verske sekte, opunomoćili su dva člana da oni u njihovo ime ne dozvole, da se, recimo, bolesniku koji je u komi i kome bi primanje krvi spasilo život, da se spasi. Ovako ste verske sekte izjednačili sa crkvama i verskim zajednicama. Posebno je simptomatičan i član 21, ali o tome ćemo više kroz amandmane. Svaki od poslanika SRS ima po tri-četiri amandmana. Ukoliko amandmane SRS budete usvojili, sigurno će ovaj zakon biti i kvalitetan, i primenljiv, i ako je to put u Evropu i ako je to uslov za put u Evropu, onda će nas sigurno u Evropu dovesti. Dame i gospodo narodni poslanici, činjenica je da se mnogi zakoni iz Evrope prepisuju, prevode, nakaradno čak prevode, pa se onda desi da rečenica u nekom članu zakona uopšte ne odgovara ni tom članu, ni temi zakona koji se predlaže narodnim poslanicima. Činjenica je da ste mnogo požurili, a činjenica je isto tako da ljudi iz EU, a i neki vaši koji su odlazili u EU i vraćali se, i puna su im usta Evrope i EU, govore da mi u EU nećemo bar od 2014. godine, kako rekoše optimisti, do 2027, kako rekoše pesimisti, ili malo dalje, kako rekoše oni koji vide šta se u EU dešava. Bojim se, dame i gospodo narodni poslanici, da ćemo doći u situaciju, dok nas ova vlada dovede do Evrope, EU će se raspasti ... (Predsedavajuća: Pet minuta.) ... tamo neće biti nikog i sami ćemo biti tamo. Izvinjavam se, gospođo Čomić, za ovih osam sekundi, kada budem govorio o amandmanima, odbijte mi to.
Obaveštavam Narodnu skupštinu, na osnovu člana 85. stav 5. poslovnika o radu, da ćemo danas raditi posle 18.00 časova, a po tački koja u tom trenutku bude na dnevnom redu. Da li narodna poslanica Radica Jocić, koja je izdvojila mišljenje, želi reč? Ne. Da li narodna poslanica Zlata Đerić, koja je izdvojila mišljenje na sednici Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja želi reč? Da. Reč ima narodna poslanica Zlata Đerić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovani predstavnici Vlade, poštovana javnosti Srbije, zakon koji je pred nama izazvao je ovih dana veoma burne polemike u javnosti. Vlada je napravila specifičan manevar kada ga je u poslednjem trenutku, dan pred samo zasedanje, povukla iz procedure i onda su se, naravno, tenzije u javnosti Srbije posebno podigle i posebno se usmerila rasprava na jednu vrstu diskriminacije. Tu su se ukrstila koplja, tu se posebno skrenula pažnja i na tradicionalne verske zajednice. Mislim da je taj manevar pomalo imao zadatak upravo to da pomalo okrene javnost protiv verskih zajednica. To nije nikako dobro. Svi koji su imali bilo kakvu frustraciju u odnosu na svoj teizam ili ateizam našli su za shodno da, u okviru rasprave o zakonu o diskriminaciji, iznesu neke svoje stavove. Neću posebno elaborirati sve ono što će kasnije kolege govoriti o tom zakonu. Taj zakon je, pre svega, izostavio jednu vrlo brojnu populaciju i vrlo diskriminisanu, a to su civilne žrtve rata. Očekujem da će Ministarstvo imati razumevanja za amandman koji smo podneli, jer smo sve amandmane mi iz Nove Srbije podneli vrlo konstruktivno, sa željom da doprinesemo boljem i kvalitetnijem zakonskom rešenju, poštujući zahtev da ovaj zakon bude usvojen u prvom kvartalu ove godine, da je to neki od uslova EU, očekujući da zaista posle njega napokon vidimo tu famoznu belu šengen listu, sa kojom sami ne znamo šta ćemo raditi, s obzirom na dolazeću krizu. Pošto Vladi uglavnom ništa ne uspeva, nadam se da joj neće ni kriza uspeti. Međutim, vrlo kratko ću se osvrnuti na onu diskriminaciju oko koje se posebno mnogo ovih dana govori. Ne želeći da bilo koga povredim, ne želeći bilo kakav politikantski odnos prema tome, niti bilo koju vrstu političkih bodova, ono što jeste istina i ono što mi ne smemo zaboraviti, mi donosimo ovde neke ljudske zakone, ali postoje zakoni prirode koje ne možemo da osporimo i koji su iznad svih nas. Priroda je tu definitivno i jasno rekla, postoje situacije u kojima istopolno partnerstvo ne daje potomstvo, nema života posle toga. Da se time rukovodio ljudski rod mnogo ranije, mi danas ne bismo bili ovde, jednostavno bismo nestali. To je ono što moramo poštovati i ne smemo se rugati prirodi. Hvala.
Pre nego što nastavimo rad, obaveštavam Narodnu skupštinu da tok rasprave prate i sednici prisustvuju članovi Koalicije za borbu protiv diskriminacije, od kojih su neki učestvovali u izradi Nacrta zakona. Po prijavljenom spisku, pozdravljam u ime svih nas, narodnih poslanika, gospodu Sašu Gajina, Borisa Milićevića, Gorana Miletića, Dragana Popovića i gospođe Mariju Vujinović, Emiliju Spasojević i Draganu Vučković. Nastavljamo rad. Narodna poslanica Aleksandra Janković želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Poštovana potpredsednice, poštovane kolege narodni poslanici, pozivam se na član 104. ovog poslovnika, kojim je predviđeno poštovanje dostojanstva Skupštine. Moram da ukažem na osobu koja je povredila dostojanstvo ovog doma, narodnih predstavnika jedne velike grupe građana. Osoba koja je to uradila stoji pred vama i to sam ja. Možda jeste neuobičajeno da čovek sam sebe prijavi za povredu nečijeg dostojanstva, ali osećam i moralnu, i profesionalnu i ljudsku obavezu da se javno izvinim svim građanima i kolegama koje je moje izlaganje od 6. marta sa ove iste govornice povredilo. Naime, u svojoj diskusiji za skupštinskom govornicom sam govoreći o neadekvatnom funkcionisanju Vlade upotrebila termin “autistična Vlada“. Drugim rečima, iako bez loše namere i netrpeljivosti ipak sam autizam spomenula u negativnom kontekstu i to u političke svrhe. Nije opravdanje ni to što nisam jedina koja je termin – autizam, u žaru političke debate, stavila u negativan kontekst. U atmosferi donošenja zakona o zabrani diskriminacije, zaista osećam potrebu da se izvinim svima, čije je dostojanstvo bilo ili čak moglo biti povređeno ovom nesrećnom sintagmom, iako kao psiholog i psihoterapeut dobro znam kakav je poremećaj u pitanju, sa koliko muke i problema se suočavaju i osobe sa autizmom, i njihovi roditelji i porodice. Nehotice sam upotrebila ovaj atribut da opišem negativne aspekte funkcionisanja Vlade. Nismo savršeni, zaista svi grešimo, pogotovo zato što živimo u atmosferi povišenih tonova kojem često više odgovara ova gladijatorska arena nego parlament koji bi mirno polemisao. Ako ovo moje izvinjenje svim građanima, kolegama, posebno (Predsedavajuća: Dva minuta, zahvaljujem.) Udruženju za pomoć osobama, samo da završim rečenicu, ako je moguće, osobama sa autizmom bude podsticaj da budemo tolerantniji, onda će se izvoditi nešto dobro iz ovog lošeg gesta koji sam učinila. Od vas, gospođo potpredsednice, tražim da, ako je moguće, pošto sam već uputila izvinjenje predsednici upravnog odbora Udruženja osoba sa autizmom, da dozvolite da se podeli jedna brošura koja je namenjena svim poslanicima, to je brošura Republičkog udruženja Srbije za pomoć osobama sa autizmom, koja govori o kakvom je poremećaju reč i da niko više ne dođe u situaciju da autizam spomene u negativnom kontekstu. Imam li vašu dozvolu da to skupštinske službe podele?
Materijal dostavite sekretaru Narodne skupštine i on će da odlučuje o daljoj sudbini materijala. Nema povrede Poslovnika o kojoj ste vi govorili, ali ste sad prekršili Poslovnik jer ste dobili reč i govorili na osnovu člana 100, a o povredi Poslovnika koja nije nastala neposredno na današnjoj sednici. Molim vas da ne zloupotrebljavamo pravo koje nam član 100. stav 1. daje da dobijemo reč. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa, žele reč? Predsednici, odnosno predstavnici su se već prijavili. Prvi prijavljeni predsednik poslaničke grupe je narodni poslanik Miloš Aligrudić, predsednik poslaničke grupe DSS.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, nažalost, i ovaj zakon, kao i mnogi prethodni, dokaz je da Vlada Republike Srbije nije u stanju da Narodnoj skupštini Republike Srbije dostavi dobar predlog zakona. Pred nama, nažalost, imamo loš predlog zakona. Pogotovo je nažalost zbog toga što je ovaj predlog zakona iz oblasti ljudskih prava i što ovaj predlog zakona treba da bude zakonska razrada osnovnih, bazičnih ustavnih normi koje regulišu pitanje zaštite ljudskih prava. S druge strane, ovaj zakon, što razumem, predstavlja jednu potrebu da se što pre realizuje u procesu evropskih integracija, kao jedan od preduslova, s obzirom da je ogromna većina zemalja članica EU, pa i drugih zemalja članica Saveta Evrope, usvojila sličan tekst zakona sa sličnim sadržajem, mada postoje i one zemlje koje su pitanje diskriminacije regulisale u posebnim zakonima iz različitih oblasti i to se može i na taj način učiniti. Ovaj zakon koji ste predložili je prvo loše pravnički napisan. Formulacije koje su upotrebljene u ovom zakonu, počev od pojmovnika na samom početku, pa kroz ceo tekst propisan do kraja, nekoherentne su. Isti pojmovi se objašnjavaju različitim izrazima. Daću vam samo jedan primer za to i vezaću ga za ono što se u javnosti čuje proteklih dana u nekoj usiljenoj javnoj debati o ovom zakonu, jer je na pravi način nije ni bilo organizovano od strane Vlade Republike Srbije, a to je recimo izraz "seksualna opredeljenost" ili "seksualna orijentacija". Zakonodavac kada je pisao tekst morao je da se opredeli za jedan od ova dva termina i trebalo je, ako se već odlučio da ih uvede u zakon, da ih onda konsekventno primeni, a ne da u jednom delu teksta imamo seksualnu opredeljenost, a u drugom delu teksta seksualnu orijentaciju. Ne mislim da je u pitanju samo formalna greška. Reč je o površnom pristupu onih koji su ovaj zakon pisali. Reč je o tome, a molio bih ministra da me sluša, jer bi to bilo korektno, radi se o izlaganju u ime jedne poslaničke grupe i mislim da bi primedbe koje se ovde čuju mogle da nađu neki odgovor među svima nama, a teško da će ga naći ukoliko se ne slušamo. Osim nekoherentnosti u tekstu, postoji jedan suštinski problem sa ovim predlogom zakona. On bi trebalo da bude krovni zakon u ovoj oblasti, tako sam ga razumeo čitajući ovaj tekst, a trebalo je da pojedini instituti u ovom zakonu ili pojedini oblici diskriminacije budu bliže određeni, zato što je procena onoga ko je predložio ovaj tekst zakona bila da se ti pojavni oblici, tako kako su opisani, moraju posebno zaštititi. Ono u čemu se nije uspelo u ovom predlogu zakona jeste to da pojedini oblici diskriminacije kako su opisani, pored opšte zabrane diskriminacije koja je data u drugom poglavlju, ti posebni oblici su se zadržali u dobrom delu na nivou političkom pamfleta, a ne ozbiljne zabrane, jer ozbiljne zabrane u krovnom zakonu, kada je već reč o razradi ustavnih načela, moraju imati ozbiljne sankcije. Ako pogledate tekst ovog zakona, videćete da za pojedine zabrane ili način na koji je zabrana opisana zakon ne sadrži odgovarajuću sankciju za radnju koja bi predstavljala povredu te zabrane. Daću vam vrlo prost primer. Reč je, recimo, o zabrani postupanja u skladu sa predrasudama, običajima i drugim društvenim obrascima ponašanja zasnovanih na ideji podređenosti ili nadređenosti polova, odnosno stereotipnih uloga polova. Kako smo došli do tog zaključka? Iako zabrana postoji u članu 20, u normama ovog zakona koje određuju kaznu za prekršaj, one su tako napisane, jezik kojim su napisane kaznene odredbe je takav da ne upućuju na normu koja definiše zabranu, recimo u članu 20. i nekim drugim članovima zakona, nego na precizniji način određuju radnju prekršaja. Tako se u kaznenim odredbama ova prekršajna radnja definiše, ostaje bez kaznene odredbe. Ne ulazeći u to kakvu bi formulaciju želeli ili kakvu bi zabranu smatrali da je dobro da ovaj zakon sadrži, ovo pokazuje jednu nekonzistentnost u tekstu, jedno lutanje, i da se objasniti samo na jedan mogući način, a to je da predlagač zakona nije otišao dalje od političkog pamfleta u ovom tekstu. Ovaj tekst zakona zasnovan je na jednom predlogu koji je jedna nevladina organizacija uradila pre nekoliko godina, reč je o Centru za unapređenje pravnih studija, reč je o nevladinoj organizaciji u čiju dobru nameru, prilikom pisanja takvih predloga i nacrta zakona, ne treba sumnjati. Problem je, međutim, u tome, kad taj tekst predlaže državni organ drugom državnom organu, Vlada Republike Srbije Narodnoj skupštini, ona mora imati nešto veći stepen odgovornosti kod načina pisanja ovakvih tekstova, tim pre što se radi o sektoru ljudskih prava. Sad idemo na ono što može biti ključno u ovom predlogu zakona, a u vezi je sa ovim što sam maločas govorio. To je da kada norme koje regulišu ljudska prava napišete nejasno, neprecizno, sa nejasno utvrđenim standardima, kada je reč o izrazima i terminima koji se upotrebljavaju, kada ih ni u pojmovniku niste dovoljno dobro odredili i kada se zbog nepreciznih termina, nejasnoća, dovede u pitanje moguća primena sutra tog zakona ili moguća različita tumačenja, onda imate loš zakon. Nijedna pravna oblast to ne trpi, a oblast ljudskih prava to trpi najmanje. To se tu ne sme uraditi. Znam da bi opravdanje za izostanak pojedinih objašnjenja ili razjašnjenja kroz sam tekst zakona moglo da se nađe u članu 3. ovog zakona, koji u stavu 3. kaže sledeće - zabranjeno je vršenje prava utvrđenih ovim zakonom protivno cilju u kome su priznata ili sa namerom da se uskrate, povrede ili ograniče prava i slobode drugih zajamčene Ustavom i međunarodnim ugovorima. Problem je što postoji korpus ljudskih prava koji se ne štiti samo ovim zakonom i ne štiti se samo i neposredno Ustavom, nego postoje i drugi propisi, odnosno zakoni u ovoj državi, kojim se pojedina ljudska prava štite. Ona su svakako zajamčena Ustavom, ali zaštita ljudskih prava i korpus proširenja te zaštite koji je po Ustavu moguć poznaju i drugi propisi u našoj državi. Teško je napraviti krovni zakon, da bi ova rečenica bila dovoljna da se protumači, npr. ono što stoji u članu 21, da seksualna orijentacija je privatna stvar i niko ne može biti pozvan da se javno izjasni o svojoj seksualnoj orijentaciji, pa nadalje u stavu 2. stoji - svako ima pravo na slobodu izražavanja svoje seksualne orijentacije, a diskriminatorsko postupanju radi izražavanja seksualne orijentacije je zabranjeno. Zatim postoji adekvatna kazna. Šta je diskriminatorsko ponašanje u ovom pogledu? Šta je kod člana 20, kada je reč o postupanju u skladu sa predrasudama, običajima i drugim društvenim obrascima koje je zasnovano na ideji podređenosti i nadređenosti polova, šta je tu predmet zaštite, odnosno na koji način će, prema odredbama koje uređuju postupak, onaj koji se oseti povređenim, dakle potencijalni tužilac zaštiti svoje prave u odnosu na one koji ga uznemiravaju ili koji ga diskriminišu, koji izvrše radnju diskriminacije, a da se pri tom oni koji pokušavaju, takođe da žive slobodno izražavaju svoje stavove, govore i misle slobodno, da se ne nađu pod udarom ovog zakona? Da li je norma jasno i precizno odredila šta je zapravo ovde radnja izvršenja? Ne. To ovaj zakon nije učinio. Tako da se vrlo ozbiljno u javnosti, u stručnim krugovima, moglo postaviti pitanje - da li bi u slučaju ove zabrane, koju sam pročitao, neko ko izađe na televiziju ili na nekom javnom skupu, izrazi svoje lično uverenje, ne ispred crkve, nego kao vernik, na šta ima pravo, da je Bog stvorio ženu od Adamovog rebra, da li bi on došao pod udar ovog zakona, ili bi postupao suprotno zabrani člana 20? Mislim da se ostavlja sumnja da bi mogao. Ako nije tačno, ako odredba člana 3. stav 3. koja je opšta norma pokriva takvu situaciju i obezbeđuje svakome da slobodno misli, izražava svoje stavove i kaže šta god hoće, zašto ste onda uveli u članu 18. ekskluziju, koja se doduše ne odnosi na član 18, reč je zapravo o zabrani verske diskriminacije, pa ste onda u stavu 2. rekli da se ne smatra diskriminacijom postupanje sveštenika, odnosno verskih službenika koji u skladu sa verskom doktrinom, uverenjem ili ciljevima crkve i verske zajednice upisanih itd, kojima se uređuje sloboda veroispovesti itd. Zašto ste onda to uradili? Zašto ste to ekskludirali? Zato što bi bilo neophodno to uraditi. Zato što ako se to ne upiše, onda bi se postavilo pitanje praktične primene tog zakona i postavilo bi se osnovno pitanje - da li crkva, bez obzira što pokriva njenu delatnost jedan drugi zakon u ovoj državi, da li ta crkva dolazi pod udar onih normi po principu "leks posterios i leks specijalis" u odnosu na ranije donet zakon o delovanju crkava i verskih zajednica? To je otvoreno pitanje. Možemo o tome diskutovati, ali se ne donosi zakon o eksproprijaciji ovde, ne donosi se zakon o merama štednje ili nečemu drugom, nego se donosi zakon iz oblasti ljudskih prava. Prema tome, proizvoljnosti u ovom pogledu nisu dopuštene. Sada možemo da idemo i na sadržaj normi koje su ovde date. Imamo situaciju da se predlagač opredelio ko je sve subjekt zaštite, odnosno kakvi oblici diskriminacije mogu postojati i kroz te oblike diskriminacije se ukazuje i na one subjekte koji zapravo imaju pravo na zaštitu po ovom zakonu od diskriminacije. Broj tih subjekata i broj tih slučajeva je određen, naravno, ne na osnovu Ustava ove države, ne na osnovu nekog konkretnog međunarodnog dokumenta, nego na osnovu osećaja predlagača zakona, šta je u konkretnoj situaciji u političkom smislu za državu oportuno. Da li sve ono što je ovde napisano jeste oportuno ili nije, to ćemo videti. Ako, recimo, zakon kaže da je pravo na seksualno opredeljenje zaštićeno normama ovog zakona, kao mogući predmet zaštite ili subjekti koji se tako osećaju na određen način jesu subjekti ove zaštite, postavlja se razložno pitanje - zbog čega onda sem opštim normama lica obolela od HIV infekcije nisu poseban predmet zaštite u ovom zakonu. Nebrojeno puta i u nebrojeno slučajeva smo imali prilike da vidimo da su ta lica izložena veoma teškoj diskriminaciji u sredinama u kojima borave, pogotovo deca zaražena HIV virusom, od strane roditelja zaraženih HIV virusom, u osnovnim školama i drugim institucijama? Postavljam pitanje krajnje logično, ako se opredeljujemo da jednu kategoriju lica štitimo, zato što mislimo da je to u trendu ili "in", zašto onda drugu kategoriju lica koja se po tim karakteristikama bitno izdvajaju od svih drugih obolelih ili invalida u Srbiji, zašto njih posebnom normom ne štitimo? To je krajnje logično pitanje. Ko određuje tu meru? To je ono što se mi u ovom slučaju pitamo i što ne nalazimo kao odgovor u samom tekstu Predloga zakona. Zato mislimo da je ovaj zakon loš. On ne reguliše ovu materiju na adekvatan način. Izaziva sporenje i probleme. Da bi videli do kraja koliko može biti loša pojedina odredba ovog zakona, uputiću vas na odredbu člana 45. ovog zakona, koji govori o tome da ako je sud utvrdio da je izvršena radnja neposredne diskriminacije ili je među strankama to nesporno, tuženi se ne može osloboditi odgovornosti dokazivanjem da nije kriv. Kako može, to je jedna potpuno logička smicalica, sud da utvrdi da je neko izvršio radnju opisanu kao radnja diskriminacije, a da u logičkom smislu tuženi ne može dokazivati da nije kriv? To pretpostavlja da se dokazni postupak već sproveo. Ako se dokazni postupak već sproveo, onda znači da je tuženi u tom postupku dokazivao da nije kriv. Ako je dokazni postupak okončan, onda je organ koji postupa ili sud doneo odluku. Ako je doneo odluku, tuženi protiv koga je odluka doneta ima pravo žalbe. Dakle, ovu odredbu uopšte ne razumem. Moguće je da je ne razumem, ali verovatno ne razumete ni vi koji ste pisali, a ako nerazumljiva odredba traži dodatna objašnjenja među ljudima koji su po vokaciji pravnici, verujte mi da je niste dobro napisali. Kako će onda tu odredbu u praksi primenjivati sudovi? Morali biste sa vašim objašnjenjem sa kojim biste izašli ovde i rekli meni da obilazite svakog od postupajućih sudija i da im objašnjavate šta je pesnik hteo da kaže. Ono što ovde može izazvati problem, ako je teret dokazivanja na tuženom, a kao predmet zaštite, recimo, imate pitanje seksualnog opredeljenja, onda možete zamisliti situaciju u kojoj neko traži posao, kaže svom budućem nesuđenom poslodavcu da je homoseksualne orijentacije, uz sve priložene dokumente koji su traženi za taj posao i dokaze da je kvalifikovan, ne uđe u uži izbor ili uđe u uži izbor i ne bude primljen, onda bi on mogao, koristeći ovu odredbu zakona, da tuži svog nesuđenog poslodavca i da kaže da je bio diskriminisan po ovom osnovu. Pa ako učini verovatnim da je diskriminacije bilo, onda jednostavno tuženi mora dokazivati, jer samo tako čitam ovu odredbu, da diskriminacije nije bilo. To je šikana kakve ravnoj nema. Znam da su sudovi pretrpani različitim privatnim tužbama po različitim osnovama i da se postupci pred sudom vode neki put zbog besmislenih stvari, ali prosto za ovakvu vrstu izuzetka mora da postoji dobro opravdanje. U ovom slučaju ovaj zakon nije ni krivični zakon, ne predviđa ni krivične sankcije. Stepen ugroženosti ljudskih prava i sloboda na koju se reaguje ovim zakonom reaguje se iz praktičnih razloga, a ne reaguje se zbog toga da sankcija sama po sebi kao takva promeni bitno određene stvari. Ovde je naime reč o prekršaju. Nije mi jasno zbog čega ovakva odredba? Zbog čega se ovde narušava nešto što je pravilo u pravnom sistemu? Jednostavno, ovaj zakon, način na koji ste ga pisali i neusklađenost odredbi međusobno, i neprilagođenost termina, nejasnost termina i pojmova utvrđenih ovim zakonom, kao što je, recimo, pojam rodnog identiteta, koji ste iz jedne odredbe zakona, kada ste ga vratili na Vladu izbacili, ali ste rodni identitet zadržali u drugom članu ovog zakona, ostaju nejasne. I ostaje nejasno šta sve izrazi i pojmovi koji su upotrebljeni u ovom zakonu znače. Neki od njih su preuzeti iz pojedinih međunarodnih ugovora, ali krajnje nekritički, kao što je pojam aparthejda. Kakav aparthejd u Srbiji? Mi moramo da vodimo računa kada pišemo propise da oni budu prilagođeni zemlji u kojoj su propisi primenljivi. Ne možete pisati propis tako da se tumači da će zaštita jednog prava biti eventualno na uštrb prava drugih, pogotovo ako su u pitanju prava većine, a da to pišete tako da niko ne može biti bezbedan i siguran samo na osnovu tumačenja člana 3. stava 3. ovog predloga zakona. To jednostavno ne ide. Ovaj zakon smo probali da popravimo nekim amandmanima. Zamolio bih vas da te amandmane pažljivo pogledate, oni će doći do vas u toku dana, predati su pre početka rasprave. Mi smo tim amandmanima, rukovodeći se vašom logikom kreiranja člana 18, pokušali da određene stvari u ovom zakonu pojasnimo. Pokušali smo da kažemo da predmet zaštite može biti osoba koja ima određena lična svojstva ili kako sebe doživljava o diskriminaciji, da to nije sporno, ali da to može, i time se završava sadržaj ovog zakona. Ovaj zakon ne može da ima za svoj cilj da stimuliše određena ponašanja. Ako nismo rekli da određene druge kategorije lica koja imaju zaštitu treba i mogu, i stimulisani su ovim zakonom da slobodno izražavaju svoje stavove, zašto to kažemo samo za jednu kategoriju lica, kada je reč o onima koji imaju posebnu seksualnu opredeljenost? Zašto je to potrebno? Za tako nešto nema razloga. Zabrana je sasvim dovoljna, zabrana diskriminacije sama po sebi je sasvim dovoljna, nema potrebe za afirmacijom takvog stava, jer kroz afirmaciju takvog stava može da se dođe do zaključka da takve osobe pripadaju sektoru ponašanja koje se može označiti normalnim. To nije ono što mi možemo da tvrdimo. To jednostavno nije normalno ponašanje. Homoseksualnost je oblik devijantnog ponašanja, ali to ne znači da osobe (Predsedavajuća: Dvadeset minuta.) završavam upravo, samo da završim misao, dakle, nisu osobe koje treba diskriminisati po bilo kom osnovu. To je suštinska i ključna razlika. Ako pišemo zakon kako ste ga vi napisali, slični pojmovi dobijaju sasvim drugačije značenje i prerastaju u nešto sasvim drugo u odnosu na prost zakon o zabrani diskriminacije, kao važnoj stvari za zaštitu ljudskih prava.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović, predstavnik poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, na početku hoću da kažem da je SRS i ideološki i programski protiv bilo kakve diskriminacije. To je dokazao naš predsednik dr Vojislav Šešelj i pre uvođenja višepartijskog sistema, kada je bio jedan od prvih jugoslovenskih intelektualaca koji je još osamdesetih godina, u vreme Hamdije Pozderca i Branka Mikulića, imao hrabrosti da traži uvođenje višepartijskog demokratskog sistema i poštovanje ljudskih prava i sloboda. Da je bio dosledan na tom putu borbe svedoči činjenica da kada je uhapšen 1984. godine, svetske organizacije koje se bave zaštitom ljudskih prava i sloboda Amnesty international i ostali ustali su u odbranu ljudskih prava dr Vojislava Šešelja. Naravno, on to dokazuje i danas kada mu se krše ljudska prava u Haškom tribunalu i kada on na svom primeru promoviše borbu za ljudska prava i slobode i to u jednoj vrlo osetljivoj materiji kakav je krivični postupak. Nije sporno da je SRS protiv bilo kog vida i oblika diskriminacije. Kakav je ovaj predlog zakona o zabrani diskriminacije? Gospodine ministre, ovaj predlog zakona je protivustavan, on je pravnički besmislen i nepraktičan, neće moći da se sprovede u praksi i ovaj predlog zakona u velikoj meri vređa tradicionalna moralna shvatanja ne samo srpskog naroda, nego građana Srbije, pripadnika tradicionalnih crkava i verskih zajednica. Da krenemo redom. Da ste hteli, gospodine ministre, vi i vaša Vlada da se iskreno borite protiv diskriminacije, protiv pojavnih oblika diskriminacije, onda ste te najekstremnije oblike diskriminacije raznih kategorija građana Srbije trebalo da propišete kao krivična dela, da predvidite adekvatnu krivičnu sankciju i da se pitanjem diskriminacije, kao krivičnim delom, bavi nadležni sud u krivičnom postupku. Dakle, krivično-pravna zaštita je najbolje rešenje za zaštitu srpskog društva od diskriminacije. Ovo što ste vi predvideli ne da neće smanjiti diskriminaciju u Srbiji, nego će je podstaći. Biće daleko više primera diskriminacije sada kada usvojite ovaj zakon, ako ga usvojite ovako kao što ste ga vi predložili, nego što je to bilo do sada. Ono što mi je zaista zapalo za oči, kada sam samo letimično prvi put pogledao Predlog zakona, jeste član 13. Vi ste, gospodine ministre, pravnik, i to dobar pravnik, pravnik ste teoretičar, sada pogledajte šta ste napisali u članu 13. Predloga zakona, teški oblici diskriminacije. U tački 4. člana 13. kažete ovako - teški oblici diskriminacije su ropstvo, trgovina ljudima, aparthejd, genocid i etničko čišćenje. Gospodine ministre, ajde da krenemo od aparthejda. Znate, kao što znam i ja i kao što znaju svi narodni poslanici, aparthejd je politika rasne segregacije crnačke većine od strane belaca kao manjine u Južnoafričkoj Republici. Aparthejd ni teorijski ne može da se desi u Srbiji, niti smo Južnoafrička Republika, niti su belci u manjini, a crnci u većini. Znači, aparthejd, kao pojavni vid diskriminacije, koji je bio karakterističan za Južnoafričku Republiku, ne može nikako, ni teorijski, ni praktično, da se desi u Republici Srbiji, a i u Južnoafričkoj Republici je ukinut početkom devedesetih godina, kada je Nelson Mandela postao predsednik Južnoafričke Republike i kada je sa politikom aparthejda konačno prekinuto. Vi genocid proglašavate teškim oblikom diskriminacije. Genocid? Genocid je, ministre, krivično delo, jedno od najtežih krivičnih dela. Vi ćete ga ovim zakonom sankcionisati, znate kako, hajde da stvar svedemo na apsurd. Izvrši se genocid, pobije se 100.000 ljudi, zato što želi da se očisti jedan deo teritorije Republike Srbije. Šta onda? Onda neko ko eventualno preživi taj genocid može da se obrati tom vašem povereniku za zaštitu ravnopravnosti, pa da poverenik za zaštitu ravnopravnosti uputi opomenu onome ko je izvršio genocid - sad si izvršio i nemoj nikad više, a ako ne postupiš po mojoj opomeni, tu ću opomenu javno da objavim. To je sve što može da se uradi po ovom zakonu. Vi ste potpuno, gospodine ministre, obesmislili pojam krivičnih dela, vi ste sveli na apsurd pojam genocida. Genocid je krivično delo propisano međunarodnim konvencijama i Krivičnim zakonikom Republike Srbije i ne može nikako drugačije da se tretira, ni kao diskriminacija, ni kao prekršaj, ni kao privredni prestup, ni kao građanski delikt, to je krivično delo, to je već uređeno Krivičnim zakonikom Republike Srbije. Diskriminacija je, to bar tako doživljavam, kada recimo ja ili neko od pripadnika muške populacije uputi neku težu reč ženama, pa je uvredi zato što je ona žena. Vi to sada poistovećujete i dovodite u isti rang sa genocidom. Genocid podrazumeva ubijanje velikog broja ljudi zato što nam se ne sviđa njihova nacionalna, verska, rasna pripadnost itd. Genocid veze blage nema sa diskriminacijom. Takođe, etničko čišćenje; zamislite, etničko čišćenje i diskriminacija, i vi sada u isti rang stavljate etničko čišćenje i recimo kada neko nekoga opsuje ili popreko pogleda, ili neće da mu ustupi mesto u autobusu. To nema veze jedno sa drugim. Sada dolazimo, naravno, zbog nedostatka vremena, kao ovlašćeni predstavnik ne mogu da obratim pažnju baš na sve detalje, ali pokušaću na one koji su posebno karakteristični. U javnosti je, gospodine ministre, veliku prašinu izazvao član 18. i član 21. Predloga zakona. Posle oštre reakcije SPC, Nadbiskupije beogradske Katoličke crkve i Islamske zajednice u Srbiji vi ste malo modifikovali ovaj član 18, pa ste onda u stavu 2. člana 18. kazali ovako: "Ne smatra se diskriminacijom postupanje sveštenika, odnosno verskih službenika, koje je u skladu sa verskom doktrinom, uverenjima i ciljevima crkava i verskih zajednica upisanih u registar verskih zajednica, u skladu sa posebnim zakonom kojim se uređuje sloboda veroispovesti i status crkava i verskih zajednica". Mislim, gospodine ministre, verujem da vi to znate, ali iz nekog razloga tu koncepciju niste hteli da sprovedete kroz Predlog zakona. Kada se kaže "crkva", nadam se da oni koji su hrišćani razumeju o čemu govorim, onda se ne misli samo na sveštenstvo. Misli se na one koji veruju, koji ispovedaju jedan pogled na svet, a to su i sveštenici, kao i obični vernici - svi smo mi crkva. Novinari kažu "Srpska pravoslavna crkva i vernici", kao da vernici nisu Srpska pravoslavna crkva. Jesu, nema crkve bez vernika. Vi ste ovde na neki način izuzeli sveštenike i verske službenike od odredbi ovog zakona. Ako on kaže nešto što se kosi sa ovim zakonom neće mu se desiti ništa zato što je sveštenik. Sada zamislite, gospodine ministre, pitam vas, recimo neki običan vernik koji nije sveštenik, nije bitno da li je vernik pravoslavne ili katoličke konfesije, citira apostola Pavla, jednu njegovu poslanicu i kaže: "Muž je glava ženi, kao što je Hristos glava Crkvi". Sada neko potpuno izvuče taj citat iz Svetog pisma, iz konteksta i kaže - aha, evo ga, ovaj je citirao tamo nekog pravoslavnog fundamentalistu, on diskriminiše žene. Da li će to značiti da će taj koji to uradi biti sankcionisan po odredbama ovog zakona? Čovek nije sveštenik, ali je čovek vernik, čita Sveto pismo i citira, recimo, jednu odredbu koja se izvuče iz konteksta i onda se to prikaže - evo ga, krši zakon o zabrani diskriminacije. U članu 19, gospodine ministre, diskriminacija u oblasti obrazovanja i stručnog osposobljavanja - svako ima pravo na predškolsko, osnovno i srednje obrazovanje i stručno osposobljavanje pod jednakim uslovima, u skladu sa zakonom. Ovde vam fali jedan važan segment našeg obrazovnog sistema, to je visoko obrazovanje. Zašto vi visoko obrazovanje izuzimate iz ovog zakona? Zašto čovek ne bi imao pravo da ne bude diskriminisan i u oblasti visokog obrazovanja? Vi najbolje znate, kao što i ja znam, koliki je stepen diskriminacije baš u oblasti visokog obrazovanja i kakav haos je napravljen u našem obrazovnom sistemu sa pojavom raznih privatnih, poluprivatnih fakulteta, na kojima se nastava izvodi daleko od bilo kakvih akademskih standarda, gde su školarine astronomske itd. Dakle, "visoko obrazovanje" i te kako je trebalo da stavite u Predlog ovog zakona. Sada dolazimo na ovaj famozni član 21, što se tiče seksualne orijentacije. Član 21, gospodine ministre, protivrečan je sam sebi. Vi u članu 21, odnosno Vlada Srbije, kao predlagač ovog zakona, skače sama sebi u usta - evo kako. Vi kažete: "Seksualna orijentacija je privatna stvar i niko ne može biti pozvan da se javno izjasni o svojoj seksualnoj orijentaciji". Već sledeća rečenica kaže: "Svako ima pravo na slobodu izražavanja svoje seksualne orijentacije, a diskriminatorsko postupanje zbog izražavanja seksualne orijentacije je zabranjeno". Gospodine ministre, vi ovde otvarate jednu veliku i vrlo opasnu Pandorinu kutiju. Ovih dana je u srpskoj javnosti vođena jedna vrlo žučna polemika o jednom vidu seksualne orijentacije, a to je - homoseksualizam. Kazaću nešto i na tu temu, ali hoću da vas podsetim, a nadam se da i vi to znate. Homoseksualizam nije jedini vid patologije kada je reč o seksualnoj orijentaciji. Seksualna orijentacije je, gospodine ministre, i pedofilija. Seksualna orijentacije je i nekrofilija. Seksualna orijentacije je i sodomija. U svakom civilizovanom ljudskom društvu, ne samo od cara Dušana, hiljadama godina pre pojave Isusa Hrista, ljudi su osudili ovakve pojave. Shvatili su da to nije normalno, shvatili su da su takve pojave duboko suprotne ljudskoj prirodi. Naravno, i homoseksualizam spada u ovu kategoriju. Da li homoseksualci imaju pravo da se leče - SRS smatra da imaju? Imaju li pravo da se zaposle - imaju? Imaju li pravo da javno kažu da su homoseksualci - ne treba da imaju to pravo? Zašto bi vi potencirali nečiju, uopšte, seksualnost? Zašto bi neko javno ispoljavao svoju seksualnu orijentaciju, ako ste rekli da je to privatna stvar? Ako je privatna stvar, vekovima je pitanje nečije seksualne orijentacije bilo privatna stvar, zašto zadirete u ljudsku intimu? Zašto bi neko uopšte imao potrebu da javno kaže - ja sam homoseksualac? Šta će biti, gospodine ministre, a to uopšte nije nemoguće da se desi, nadam se da čitate novine ovih dana, jeste li ste čuli za onog austrijskog monstruma - koji je 3.000 puta silovao rođenu ćerku? Šta će biti ako ulicama Beograda krenu kolone pedofila, kolone nekrofila, kolone sodomista, i kažu - to je naša seksualna orijentacija, ne možete nam ništa? Šta će država, tim povodom, gospodine ministre, da uradi? Samo da vas podsetim, da ste vi ovih dana, ne mislim vi lično, ali jedan deo Vlade Srbije i neke nevladine organizacije, krenuli u pravu kampanju, vrlo prljavu, vrlo smišljenu kampanju protiv SPC i protiv drugih tradicionalnih crkava i verskih zajednica zato što su se pobunili protiv toga - da se homoseksualizam i drugi patološki vidovi seksualne orijentacije prikazuju kao nešto što je normalno. Onda su neki ministri u Vladi Srbije i pojedini pametnjakovići iz nevladinih organizacija, inače dame i gospodo narodni poslanici, to su sve sami bivši komunisti i boljševici, kursisti Brozovih škola u Kumrovcu, evo javio se jedan od njih, prepoznao se, kojima niste smeli da pominjete demokratiju, višepartijski sistem, politički pluralizam itd, jer su odmah citirali Josipa Broza, Kardelja, Marksa i Engelsa itd, odjedanput, preko noći, oni su postali najveći zagovornici ljudskih prava i sloboda. Dobro, to je njihov problem. Ovde se, gospodine ministre, dakle radi o jednoj vrlo prljavoj kampanji koja se vodi protiv tradicionalnih crkava i verskih zajednica. Podsećam da su pojedine vaše kolege rekle - šta ima Crkva, šta ima verske zajednice da se mešaju u proces donošenja zakona, Crkva je odvojena od države. To je tačno, po Ustavu je to tako, ali gospodine ministre, religija nije odvojena od naroda. Postoje neka religijska, neka moralna shvatanja - 100 puta vi da donesete neki zakon, ne možete da promenite jedan moralni kodeks koji postoji u jednom narodu, on je vekovima stvaran. Samo da vas podsetim, gospodine ministre. Žao mi je, zaboravio sam da ponesem Sveto pismo, pa da ga citiram na autentičan način, ali evo pokušaću to, kao laik, svojim rečima. Treća knjiga Mojsijeva, koja je obavezujuća i za hrišćanstvo i za judaizam, a u suštini je prihvata islam, koji se poziva na postulate i hrišćanstva i judeizma, jer je nastao iz njih, dakle u Trećoj knjizi Mojsijevoj, gospodine ministre, imate jednu rečenicu, jedan stih koji kaže ovako: "Sa muškarcem ne lezi kao sa ženom, gadno je". Odmah ispod toga je stih: "Nemoj obležati živinče". Sveto pismo je pisano arhaičnim jezikom i možda je malo tvrdo za uši modernog čoveka, ali saopštava neke velike istine. To je 1.000 i nešto godina pre pojave Isusa Hrista, pre pojave hrišćanske crkve, stari Jevreji su shvatili - da je homoseksualizam nešto što nije normalno, nešto što je suprotno ljudskoj prirodi. To, dakle, prihvataju i Jevreji, i hrišćani i muslimani. Ako su te tri velike zajednice vernika, koje su inače suprotstavljene po mnogim drugim pitanjima, složne po ovom pitanju, zar vam to ne govori da je to nešto suštinsko, nešto dubinski što izvire iz ljudske prirode. Hvala. Samo da vas podsetim, gospodine ministre, ovo kad se kaže "nemoj obležati živinče", to je zabrana sodomije, jednog patološkog vida seksualne orijentacije gde se seksualni čin obavlja sa životinjom. To je zavranjeno u Svetom pismu, kao i homoseksualizam, kao i nekrofilija. Čitajte Mojsijeve knjige pa ćete videti vrlo stroge zabrane u pogledu seksualne orijentacije. Vi to ne možete, gospodine ministre, da promenite preko noći. Možete vi da donesete zakon, možete da kažete da su homoseksualizam, pedofilija, nekrofilija normalni oblici ljudskog ponašanja, ali nisu. Ima kod američkog psihologa Eriha Froma jedna sjajna sintagma koja kaže - patologija normalnosti. U modernom društvu postoji trend da se nešto što je nenormalno, suštinski nenormalno, prikaže kao normalno. To je ta patologija normalnosti. Na toj patologiji normalnosti počiva ovaj predlog zakona. Neko je hteo da u srpskom narodu, ali i kod drugih građana Srbije koji pripadaju tradicionalnim crkvama i verskim zajednicama, potpuno razbije njihov moralni sklop, da se više ne zna šta je normalno, šta nije normalno, šta je dozvoljeno, šta nije dozvoljeno, čega čovek treba da se stidi, a čime treba da se ponosi. Neko hoće da uništi moralni sklop ovog naroda. Kada se to desi, onda je gotovo s nama. Onda više ne pomaže ni država, ni vojska, ni policija. Kad u jednom narodu ubijete moralnu svest, taj narod je mrtav. O tome se radi. Samo da vas podsetim, gospodine ministre, pošto je o tome bilo mnogo reči u javnosti, po klasifikaciji Svetske zdravstvene organizacije bolesti i poremećaja, a ta klasifikacija je na snazi do 2012. godine, homoseksualizam je poremećaj. Svetski stručnjaci u oblasti zdravstva i medicine su homoseksualizam definisali kao poremećaj. On više nije bolest u klasičnom smislu, ali jeste nešto što nije normalno. Zašto vi ljudima, koje uopšte ne mrzim i kojima ne želim ništa loše, ali koji su očigledno suštinski drugačiji od drugih ljudi, zašto im dajete pravo da javno ispoljavaju tu svoju seksualnu orijentaciju? Oni na taj način iritiraju ove druge građane. Možete vi sto puta da donesete ovaj zakon, najveći broj građana Srbije osetiće se iritiranim ako kroz ulice Beograda, Novog Sada, Kragujevca, Niša itd. krenu kolone homoseksualaca, sodomista, nekrofila, pedofila itd. Prosto, ljudi to ne doživljavaju kao normalno i doći će do incidenata. Vi umesto da te incidente sprečite, vi ih podstičete - svako ima pravo. Šta ako sutra neko bude iskopao neki leš sa beogradskog Novog groblja i rekao - imam seksualnu orijentaciju takvu da hoću da vodim ljubav sa mrtvom osobom? Šta ćete vi da uradite? Vi ga štitite ovim zakonom. Vodite računa, gospodine ministre, Srbiju godinama, decenijama drma bela kuga. Nama su ogromni delovi Srbije pusti, nemamo dece. Vi umesto da podstičete da se rađaju deca u Srbiji, vi podstičete takav vid seksualne orijentacije koji je biološki necelishodan. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem, narodni poslaniče. Reč ima poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe LDP.
Gospođo potpredsednice, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, mislim da zapravo parlament nikada nije bio u situaciji da diskutujući o jednom zakonu i posredno kroz tu diskusiju o drugima tako puno govori o sebi. Ono što je za nas kao ljude ispred naših političkih programa i poslaničkih klubova postavljeno ne može nikakva predrasuda, zlonamerna interpretacija zakona, potreba da se poentira na neznanju ili na zloupotrebljenoj tradiciji gurnuti u drugi plan, to je zapravo nešto što su pre kritičara ovog zakona u prošlosti pokušali mnogi da urade, pa u tome nisu uspeli. Davno je usvojena Povelja UN o ljudskim pravima. Ta povelja nije definisala ljudska prava i građanske slobode, ona je posle vekova ignorisanja, suprotstavljanja i sankcionisanja građanske slobode i ljudskog prava na tu slobodu i na ta prava pristala i priznala ih. Danas parlament Srbije nikome ne daje pravo, danas je pred nas postavljeno pitanje da li smo mi u stanju da priznamo ono što su mnogi priznali pre nas. Hteli kritičari ovog zakona da se sa tim pomire ili ne, kao ljudska bića rođenjem smo postali slobodni, jednaki i ravnopravni. Mi smo slobodni, jednaki i ravnopravni kao ljudska bića zbog toga što nam je to dato rođenjem ili kao vernici, možda zbog toga što nam je to Bog dao, ali nijedna politika do danas, koliko god bila represivna i uporna, nije uspela tu slobodu da zgazi. Možemo mi da se razlikujemo, i razlikujemo se, i potrošili bi sate u navođenju tih razlika, ali mislim da smo dužni da makar tokom rasprave o ovom tako važnom zakonu, mnogo važnijem zbog toga što zadire u deo života koji je unakažen, imamo razumevanja za činjenicu da kao većina mi govorimo o sebi kada uskraćujemo pravo onima koji su od nas drugačiji. O čemu govori ovaj zakon? Ovaj zakon govori o diskriminaciji dece. Danas je objavljen podatak da je 60% dece u Srbiji na izvestan način diskriminisano. Svako peto dete u Srbiji je žrtva nasilja, svako četvrto dete u Srbiji je žrtva psihičke torture. Ovaj zakon afirmiše prava te dece. Siguran sam da u ovoj skupštini nema poslaničke grupe koja se protivi ovakvom zakonskom rešenju. Ovaj zakon govori o diskriminaciji na osnovu starosne dobi i ona je tako prisutna među nama. Siguran sam da u svakom poslaničkom klubu postoji razumevanje za hiljade građana i građanki ove zemlje koji su žrtve tranzicije u kojoj se suočavaju sa činjenicom da su prestari da nešto nauče, a da još uvek žive i imaju životne potrebe koje više nisu u stanju da zadovolje zbog toga što su, recimo, poslovi za koje su obučeni postali deo prošlosti. Ovaj zakon govori o diskriminaciji nacionalnih manjina. Postoje manjine u srpskoj državi, ali je i naš narod manjina u nekim drugim državama. Glasajući za Ustav, mi smo dali za pravo nacionalnim zajednicama da se koriste, recimo, slobodno svojim jezikom, ali ne postoji zakon koji omogućava primenu te ustavne slobode. Ako Bošnjaci ne mogu da govore svojim jezikom u Srbiji ili Mađari ne mogu da govore svojim jezikom u Srbiji, ili Rusini, ili Slovaci, kako će onda moći da govore pripadnici našeg naroda svojim jezikom u nekoj drugoj sredini? Razumevanjem za prava nacionalnih manjina u Srbiji, mi otvaramo mogućnost za razumevanje nacionalnih prava srpskog naroda u drugim zemljama. Diskriminacija zbog političke ili sindikalne pripadnosti, da li ima jednog poslanika u Skupštini koji se makar u trenutku svog života nije osetio politički diskriminisanim? Pola veka smo bili taoci totalitarne ideologije jedne stranke. Pokazivanjem razumevanja za ovaj zakon mi ispravljamo nepravdu čiji smo i sami bili žrtve, nepravdu koju smo pobedili uz puno napora i doprinosa na specifičan način svake od partija koje se danas nalaze ovde u Skupštini Srbije. Naravno, i Vojislava Šešelja, koji se tome suprotstavljao 80-ih godina, i Vojislav Koštunica, koji se tome suprotstavljao i bio žrtva političke diskriminacije od svojih političkih stavova, i prof. Mićunović, i gospođa Pešić. Dug je spisak onih među nama koji su bili žrtva diskriminacije. Diskriminacija osoba sa invaliditetom, i zakon je donet kojim se tako nešto sankcioniše i kojim se tako nešto sprečava, ali je dug red onih koji u ovom trenutku pred sudom traži svoju pravdu jer nisu bili u stanju da se sa njom suoče i sretnu u životu. Diskriminacija s obzirom na zdravstveno stanje, hiljade građana i građanki ove zemlje je danas diskriminisano zbog toga što je neko procenio da nisu zdravstveno sposobni da urade posao koji bi možda bili u stanju da urade, zbog toga što je nekoprocenio da zdravstveno ugrožavaju sredinu, pa nema mesta za njih u toj sredini. Godine 97. u Beogradu je u prvi razred ušlo čitavo jedno odeljenje dece roditelja koji su HIV pozitivni. Ta deca se školuju na posebno organizovanoj nastavi. Ta deca nikoga ne ugrožavaju svojim zdravstvenim stanjem, ali su ta deca žrtva užasnih predrasuda i o tome treba da razmišljamo, jer ona ničim nisu kriva za bolest koja je snašla njihove roditelje i koja ih opterećuje. Ako govorimo o diskriminaciji na osnovu pola, ona je tako izražena i ispoljena u našem društvu. Pa, naš Odbor za ravnopravnost polova je reagovao na jedan takav primer ovde u Skupštini. Diskriminacija i zabrana verske diskriminacije. Kako su gažena naša verska prava 50 godina? U crkve se ulazilo čizmom. Paljene su, rušene, sveštenici uništavani. Crkva mora imati razumevanja za zakon koji tako nešto u budućnosti onemogućava. Seksualna orijentacija. Odakle nam pravo da ignorišemo činjenicu da oko nas žive drugačiji ljudi? To što su oni drugačiji od nas ničim njih ne čini manje vrednim, oni su samo drugačiji i imaju pravo na slobodan život, baš kao što to pravo pripada i nama samima. Ako im to pravo oduzmemo i mi ćemo postati taoci društva u kome nema slobode. Zato je ovo više nego bilo koji drugi zakon, zakon u čijoj suštini je poštovanje slobode. Ne možemo da razgovaramo o ovom zakonu ignorišući činjenicu da je te slobode bilo tako malo u prošlosti u našem društvu i da ima tako malo danas. Sve je bilo prihvatljivo u Srbiji, osim poštovanja života. Milioni ljudskih života su u temeljima ove naše nesrećne zemlje, a mi danas ne znamo gde su njene granice, ne znamo šta ćemo sa njom, tumaramo opterećeni međusobnim nesporazumima i na takav način grešimo. Ovaj zakon nam pruža priliku ne da se pomirimo, nego da stvorimo pretpostavke da uprkos tome što smo drugačiji, što različito gledamo na život pred sobom, što u tom životu imamo dijametralno suprotne stavove, mi živimo, ne ugrožavajući svojim životom druge oko nas. Nije bilo potrebno tako kompromitujuće i pogrešno interpretiranje samog zakona. Naravno da ovaj zakon ne može ignorisati našu stvarnost. A kakva je ona? U našoj stvarnosti se pokazuje razumevanje za genocid, ne sankcioniše se razumevanje za aparthejd. Naša stvarnost pokazuje puno tolerancije prema svakom od ovih pobrojanih oblika diskriminacije da smo dužni da zakonski stvorimo pretpostavke koje će tako neodgovorno i štetno ponašanje sankcionisati i time onemogućiti. Niko ne misli da će u Srbiji u budućnosti biti moguće stvaranje getoa. Niko ne misli da se krivično delo genocida može sankcionisati izjavom poverenika za ravnopravnost, ali je veoma važno, i to je naša obaveza, transformisanje ovog društva kako bi naša deca živela u zemlji u kojoj će jasne stavove o ključnim vrednostima Srbije formirati ne na osnovu ličnog iskustva, nego na osnovu jasnog sistema vrednosti. Počeli smo da poštujemo ljudske živote tek kada smo na svojim primerima shvatili šta znači izgubiti život. Počeli smo da razumemo svoju crkvu tek kada smo je izgubili. Ne pokazujemo danas razumevanje za one koji bi slobodno da vole, ali još uvek ne postavljamo pitanje zašto je ovo zemlja u kojoj se nekažnjeno može glorifikovati neko ko drugome oduzme život. Ako ljubav nikoga ne ugrožava, a pojedince čini srećnim, zašto je to tako teško prihvatiti i dopustiti. Ne možemo preći preko velikih slabosti same Vlade. Nije ovaj zakon potreban Srbiji od juče. Najmanje je važno to što smo ga mi, preuzimajući zakon od koalicije nevladinih organizacija koja ga je napisala parlamentu, predložili pre 17 meseci. I kada bi znali da će biti usvojen za 17 meseci bilo bi dobro i bili bi sigurni zbog toga. Problem je što naša vlast ne razume da je od usvajanja ovog zakona mnogo važnija njegova primena i poštovanje. Mislim da je loše, gospodine ministre, što ste 11 minuta dosta neubedljivo govorili o ovom zakonu, što se to pretvorilo u jednu birokratsku raspravu, a tako je puno života koji pokazuje potrebu za ovim zakonom. Ne treba Srbiji ovaj zakon da bi stavili još jednu recku u agendu obaveza koja nam stoje na putu u vizne liberalizacije. Zalutaćemo u toj Evropi, tumaraćemo kroz nju ako u Evropu odemo sa vrednostima koje su karakteristične za našu zajednicu danas. Evropske vrednosti se stvaraju i poštuju, i mnogo je manje važna činjenica da li ćemo biti članovi EU od činjenice da li ćemo prihvatiti pravila života koji su tu EU činili najsrećnijim prostorom današnjeg sveta. To je naša zajednička obaveza. Naravno da ćemo kao poslanici pomoći, LDP će glasati za ovaj zakon, ali očekujemo od vas da pronađete izlaz iz čitavog niza nedoumica i problema koji opterećuju ovu raspravu, od onih za koje ste direktno odgovorni, a to je jedan haotičan poslovnik, koji ne dopušta raspravu o svim amandmanima koji se nalaze u skupštinskoj proceduri, a mislimo da je jako važno usvojiti antidiskriminacioni zakon na jedan pošten način, a ne kroz diskriminaciju onih koji možda i zloupotrebljavaju svoje poslaničko pravo. Na to moramo zajedno pronaći odgovor i očekujem da nam predsednica parlamenta u konsultacijama ponudi rešenje koje će omogućiti svakom poslaniku koji je podneo amandman da svoj amandman obrazloži, s obzirom da tako nešto nije moguće na osnovu ovog poslovnika koji ste usvojili. Iz toga moramo zajedno izaći, ispoljavanjem kompromisa i spremnosti da se makar i produži vreme za raspravu, ali i ostavi prostor svakom kritičaru da iznese svoju kritiku, a nama prilika da na tu kritiku odgovorimo. Ono što mislimo da je u ovom trenutku potrebno popraviti u samom zakonu smo izneli u našim amandmanima. Smatramo da nije u potpunosti na kvalitetan način rešeno pitanje diskriminacije u obrazovnom sistemu. Dobro je što ovaj zakon onemogućava diskriminaciju pojedinaca, ali mislimo da nedostaje još jedan član kojim bi se uskratila mogućnost diskriminacije institucija i napisali smo taj amandman. Napisali smo još jedan amandman, za koji smo uvereni da je krajnje dobronameran i da pokazuje i ispoljava našu veliku pažnju i razumevanjeza crkvu. U tom amandmanu mi tražimo od države da bude nepristrasna prema verskim zajednicama, jer je nepristrasnost najjasniji dokaz da verske zajednice neće biti zloupotrebljene, kao što su toliko puta zloupotrebljavane. Ne kažem da su svi kritičari ovog zakona stali iza crkve zbog toga što nemaju sami snage da stanu ispred crkve, ali mislim da velika većina kritičara ovog zakona zapravo zloupotrebljava stavove verskih zajednica, koje treba poštovati, jer oni proizilaze iz milenijumskih uverenja, ali se sa njima ne traba miriti, jer su isti ti stavovi u prošlosti bili jednako nepokolebljivi, a danas su tragično pogrešni. Ljudi su završili na lomačama boreći se u ime ideje i naučne slobode. Nisu završili na lomačama u 20. veku afirmišući ljudska prava, ali sam uveren da crkveni verodostojnici greše kada, braneći pravo na sopstvenu autentičnost, oni ne pronalaze put za zaštitu, osim onog puta kojim će nekome drugom to pravo uskratiti. Imamo razumevanja za intervenciju Vlade koja je pojasnila član 18, garantujući pravo sveštenstvu na slobodno propovedanje, iako je jasno da oni kojima se obraćamo ovim zakonom zapravo nikada nisu nikoga ugrožavali, jer su uvek u ovom društvu bili žrtve. Mi moramo pomoći jedni drugima. Tačno je da je naše društvo moralno uništeno, a ono je uništeno i politički, i ekonomski, i kulturno, i da imamo 400 procenata, a ne 40, 20, 15, pet ili dva, kao političari ne možemo dati odgovore na sva ta pitanja, jer suština života u Srbiji nije svedena samo na politiku. Zato su nam potrebne i verske zajednice, da one propagiraju poštovanje ljudskog života, zato nam je potrebna berza, da se na berzi definišu pravci našeg ekonomskog razvoja, a ne u jalovim političkim raspravama, bez obzira na nadmorsku visinu na kojoj se oni vode. Ali nam je potrebna i politika koja će se povući iz svakog segmenta javnog života u kojem je, u međuvremenu, postala prepreka i uzrok nesporazuma i međusobnog nerazumevanja. Ako među nama, uprkos brojnim razlikama, nije izgubljena mogućnost međusobnog dogovora, hajde da pokažemo sposobnost da se dogovaramo i oko tema koje se ne tiču lično nas, već, recimo, dela našeg društva koje od spremnosti na naše međusobno razumevanje i te kako zavisi. Ako je većina postojala za Ustav, onda razumite one slobode koje ste definisali Ustavom kao slobode čiju primenu omogućava ovaj zakon o diskriminaciji. Ako je većina u ovom parlamentu zainteresovana za budućnost ove zemlje, a jeste, onda shvatite da budućnost ove zemlje ne može biti bolja ukoliko se ka njoj budemo kretali u smeru suprotnom od onoga kojim se kreće savremena civilizacija. Mnogo je manje važno od činjenice da je ovo kriterijum za ulazak u EU istina koje naše društvo opisuje kao napaćeno, a naše građanke i građane kao obespravljene, bez obzira da li su stari, da li su deca, bez obzira da li su vernici ili ne, da li su pripadnici sindikata ili neke stranke, na svakom koraku ćete se suočiti sa nepravdom i ovim zakonom se mi toj nepravdi konačno suprotstavljamo, stvarajući preduslove da generacije, koje će jednog dana analizirati ovo što mi danas radimo, to učine u srećnijoj Srbiji, bez podela koje nas danas uništavaju.
Reč ima ovlašćena predstavnica NS gospođa Aleksandra Janković.
Prva teza nas iz NS je da je zakon o diskriminaciji neophodan, jer je neosporno da se stepen demokratičnosti jednog društva može meriti samo odnosom prema ugroženim manjinama, odnosno onim delovima populacije koji nisu obuhvaćeni tzv. normalnom krivom. Da je Srbija demokratska orijentacija jasno je pokazao Ustav iz 2006. godine, iz čijeg člana 21. su i preuzete osnove za sačinjavanje ovog zakona o zabrani diskriminacije. Naš Ustav utvrđuje da su pred zakonom svi jednaki, da svako ima pravo na jednaku zakonsku zaštitu, bez diskriminacije, da je zabranjena svaka diskriminacija, neposredna ili posredna, po bilo kom osnovu, a naročito na osnovu rase, pola, nacionalne pripadnosti, društvenog porekla, rođenja, veroispovesti, političkog ili drugog uverenja, imovnog stanja, kulture, jezika, starosti i psihičkog ili fizičkog invaliditeta. To znači da Srbija, kao država, i njeni građani nisu ni do sada, bar što se tiče Ustava i Zakona o informisanju, donetog 2003. godine, koji predviđa instituciju govora mržnje, bili opredeljeni za, već jasno protiv diskriminacije. Problem stoga nije u nalaženju savršenog zakonskog rešenja, već njegovog doslednog sprovođenja u praksi, uz tendenciju da se razvije jedan viši nivo svesti, tolerancije ili prihvatanja različitosti. S obzirom na našu slobodarsku tradiciju, na duh gostoljublja i poštovanju univerzalnih vrednosti, poput istine, vere, nade i ljubavi, Srbija je predstavljala kolevku evropske civilizacije i njenih vrednosti, te nam nije bilo strano ili neprihvatljivo donošenje zakona koji su usklađeni sa međunarodnim standardima. I to ne zato što nas na to obavezuju potpisani međunarodni ugovori i konvencije, već zato što imamo ljudsku, nacionalnu i moralnu obavezu kao naslednici dva svetitelja, osnivača ove države, Svetog Save i Svetog Simeona mirotočivog. Srbija je svoje demokratsko opredeljenje o zabrani svake diskriminacije dobila samom činjenicom da je jedina država u svetu čiji su osnivači sveti ljudi. Druga teza NS jeste, zapravo, zašto se ovaj zakon o zabrani diskriminacije donosi na brzinu i bez adekvatne javne rasprave. Upravo zbog jasnog opredeljenja protiv svake diskriminacije ostaje nejasno zašto je donet na brzinu, skoro uz neku vrstu prinude i diskriminatorski stav predlagača prema svima onima koji ispolje kritičke tonove. Naime, najčešći argument tzv. koalicije protiv diskriminacije, čiju osnovu čine švedski Helsinški komitet za ljudska prava, Gej-strejt alijansa, Labris, organizacija za lezbijska ljudska prava, Fond za humanitarno pravo, Fond za otvoreno društvo, Lambda, Centar za promociju i unapređenje LGBT prava i kvir kulture i drugo, jeste da ova koalicija postoji već pet godina i da je još u martu 2005. godine Komesarijat UN za ljudska prava bio zabrinut zbog odlaganja donošenja zakona protiv diskriminacije. Pitam se samo da li je taj isti komesarijat UN jednu jedinu reč progovorio na temu diskriminacije Srba na KiM, naročito posle proglašenja lažne države Kosovo, pri čemu svi znamo da su našim sunarodnicima u južnoj srpskoj pokrajini ugrožena sva prava, počev od prava na život i slobodno kretanje. Još je nejasnije zašto se toliko žuri sa donošenjem ovog zakona, kada institucija čije je uvođenje predviđeno ovim predlogom, institucija poverenika za zaštitu ravnopravnosti, može da počne sa radom tek krajem 2010. godine, zbog opštepoznate racionalizacije zvane svetska ekonomska kriza. Treće pitanje je zašto se zakon o zabrani diskriminacije sveo samo na pitanje diskriminacije tzv. LGBT populacije? Ako nam je zaista cilj da napravimo zakon koji ukida svaki oblik diskriminacije, onda je veoma upadljivo što predlagači ovog zakona, uz nabrojane nevladine organizacije, zapravo čine diskriminatorski akt u odnosu na sve druge ugrožene predstavnike populacije, time što problem diskriminacije isključivo svode na diskriminaciju LGBT osoba. Za neupućene, ovo LGBT je skraćenica za lezbo, gej, biseksualne i transeksualne osobe. Dakle, o čemu se ovde radi, o nekoj vrsti referenduma i pritiska na javno mnjenje od strane veoma moćnog gej lobija ili o stvarnim nastojanjima da se zaštite svi koji su ugroženi? Zašto tako moćnu medijsku kampanju nisu imali drugiove koalicije protiv diskriminacije, poput centra "Živeti uspravno", Društva za zaštitu unapređenja mentalnog zdravlja dece i omladine, Inicijative za prava osoba za invaliditetom ili Društva za osobe sa posebnim potrebama. U situaciji kada svakog dana postoje agresivni ispadi među decom i to u nižim razredima osnovne škole, zlostavljanja žena i dece u porodici, na poslu, diskriminacija na osnovu uzrasta, pa za mnoge poslodavce idealan profil, čini radnica koja ima 35 godina, samohrana majka sa jednim detetom koja će bukvalno morati da grebe na poslu da bi izdržavala dete, a za koga, naravno, sudskim putem nikako da naplati alimentaciju, u uslovima drastičnog šikaniranja osoba sa invaliditetom i posebnim potrebama, u uslovima kada mesečno 10 hiljada ljudi ostaje bez posla, a kao da ga je do sada i imalo, mi smo sveli svoju pažnju na to da se izjasnimo da li je gej ok. Kampanja koja je u medijima i široj javnosti postoji od kada je ovaj zakon bez ikakvih prethodnih konsultacija sa predstavnicima tradicionalnih verskih zajednica i 19 nevladinih organizacija koji čine srpsku nevladinu mrežu ili bilo koje druge grupacije koja bi imala neko kritičko mišljenje u odnosu na ovaj LGBT lobi, ta kampanja je toliko ostrašćena i pristrasna da čak i kod onih koji nisu imali animozitet prema homoseksualcima, sada stvara opravdan otpor i potrebu da dokažu kako ih heteroseksualci imaju svoja prava. Da stvar bude paradoksalnija, ovakav tretman od strane LGBT lobija nije ništa drugo do diskriminacija svih onih koji tom lobiju ne pripadaju, čak i ako se izjašnjavaju kao homoseksualci. Imala sam priliku da ovih dana razgovaram sa nekolicinom mladin ljudi, koji su mi rekli da jesu gej, ali da nikako ne mogu da dozvole da ih javno predstavljaju ovi eksponenti gej populacije, a sa čijim stavovima se ne slažu. Mladić, po zanimanju novinar koji će sutra javno da se oglasi preko novina, me je do slovce pitao, odakle im pravo da govore u moje ime, nisu oni politička stranka niti sam dao glas da oni budu moji delegati, to što sam gej nema veze sa njima, jer kao Hrišćanin nosim svoj krst i ne dozvoljavam da mi vređaju crkvu kao jedino mesto gde se zaista osećam prihvaćenim i da me niko ne maltretira. Naravno da su ovi mladi ljudi u pravu. Uz čije to ovlašćenje i ogromnu finansijsku podršku koja je bila neophodna za ovakvu medijsku kampanju se ovi aktivisti gej lobija predstavljaju kao legitimni predstavnici gej populacije. Koliko je njih stvarno briga za sve ostale koji su diskriminisani, koliko su para dali nekim drugim diskriminisanim grupacijama da oni eventualno pokriju medijsku kampanju. Nemam ništa protiv da pripadnici LGBT populacije informišu javnost o svojim potrebama, problemima sa kojima se suočavaju, slučajevima diskriminacije, sve dotle dok mi koji takođe zastupamo LGBT populaciju imamo pravo na svoj stav. LGBT u našem slučaju znači legitimni građanski branioci tradicije. Nije reč ni o kakvom konzervativizmu niti o robovanju mrtvim normama, već o naporu da se restituišu ili očuvaju vrednosti u cilju života i prava svakog čoveka da se slobodno razvija. "Sve mi je dozvoljeno, ali nije mi sve na korist, sve mi je dozvoljeno, ali ne dam da išta ovlada mnome", čak i vi gospodine Mićunoviću prepoznajete, to je drevni psihoterapeut Sveti Apostol Pavle rekao. Svakom ljudskom biću je dato pravo da se slobodno razvija, pri čemu je oblast ljudske slobode jedino područje u kojoj se i sam Gospod Bog ne meša. Dati smo za savršenstvo, za napredovanje do božanskog rasta, predviđeni da svakog dana u svakom pogledu treniramo ljubav na bližnjima, ma kako oni različiti od nas bili, ali tako da svojom slobodom ne ugrožavamo slobodu drugih ljudi. U tom smislu niko od nas ne osporava nijednom čoveku pravo na privatnost seksualne orijentacije, niti dozvoljava mogućnost da se osoba prinudi da prizna koje je orijentacije. Privatni život, intima, individualne sklonosti jesu deo lične slobode i podjednako bi bilo neadekvatno da svako od heteroseksualaca javno izražava svoju seksualnu orijentaciju pa da iznosi, recimo, detalje iz bračne postelje, probleme u seksualnom funkcionisanju, maštarije sopstvene ili svoje partnerke. Nismo mi stvarno svi skloni debelom egzibicionizmu, pa da svoj život i intimu jednostavno prenesemo u "Velikog brata" npr. Ono protiv čega jesmo i na šta su ukazali predstavnicitradicionalnih verskih zajednica u Srbiji, koji su imali više nego jedinstven stav, jeste da ne može od privatne sklonosti da se napravi nova društvena vrednost. Ako bismo se vodili idejom da imamo prava da izražavamo svoje sklonosti, bolje rečeno strasti, onda bismo zapali u stanje anarhije. Jedni bi bili bludnici, pa bi heftali sve što stignu, drugi bi pili i drogirali se do izbezumljenja, oni agresivniji bi verovatno funkcionisali po principu pukne živac i otkači se ruka. Da ne spominjem mogućnost da svoju seksualnu orijentaciju, kako je već rekao gospodin Martinović, ako ne postoje univerzalne norme, izraze i pedofili, i zoofili, i nekrofili, sve pod uslovom, naravno, da imaju dovoljno jak lobi koji brzo nalazi … (Dragan Todorović: Nema prenosa.) … znači, u ovom trenutku je prekinut prenos. Jeste ili nije? (Dragan Todorović: Jeste, prekinut je i biće prekinut pola sata. Više nema smisla šta se radi u Skupštini.)
Izvinjavam se, prenos će biti prekinut 20 minuta zbog dnevnika TV Vojvodine, sada sam seo i sada sam to video, tako da je to ta priča. Izvolite, gospođo Janković, nastavite.)
Čekajte, sada je ozbiljan problem da li su u stvari diskriminisana moja prava kao narodnog poslanika da govorim javnosti Srbije ako je prekinut prenos. Govorim vama ovde prisutnim, od kojih polovinu to uopšte ne zanima, a naročito ovu ovde većinu koja je odlučila da izglasa gej brakove i sve ostalo. Zaista me zanima da li ćete vi odrediti pauzu za to vreme. Ako je prekinut prenos, zašto ne bi bilo i pauze. Niste nam dozvolili da produžimo vreme koje je predviđeno za raspravu o ovom problemu, a sada nam ne dozvoljavate ni u okviru tog skraćenog vremena. (Predsedavajući: Obavestio sam vas…) Kako ćete sada da rešite taj problem, vi me diskriminišete, ali stvarno (Predsedavajući: Ne pada mi napamet da vas diskriminišem…) kažem vam, vi sada treba da na sudu da dokažete da to nije tačno… (Predsedavajući: Vaše izlaganje će biti u odloženom prenosu prezentirano u celosti i ako bude trebalo od početka do kraja. Izvolite.) U redu, na vašu reč, oduzmite ovih sada minut-dva koliko je bilo u ovoj raspravi. Hvala. (Predsedavajući: Naravno, izvolite.) Dakle, ako bismo se svi vodili idejom da imamo prava da izražavamo svoje sklonosti, nastao bi kompletan haos i, naravno, zaista bi ulicama krenuli pedofili, nekrofili, zoofili, ko god šta voli. U sve to, ako imaju dovoljno para, našli bi oni i dokaze da je sve to genetski uslovljeno. Moje pitanje za predstavnike gej lobija, koji tvrde da se homoseksualac ne postaje, nego se homoseksualac kao takav rađa, jeste kako to da neki ljudi u poznijim godinama izmene orijentaciju, pa eto postanu homoseksualci kada za to nisu imali genetsku predispoziciju. Drugo, šta to znači? Tu smo na ivici predestinacije. Ako mi zaista nikakvu mogućnost nemamo da izmenimo ono što je genotip, ono kako smo došli na svet, onda smo zapravo potpuno nemoćni da išta učinimo od sopstvenog života. Kakvog smisla onda ima ljudski život, vaspitanje, obrazovanje, socijalizacija? U tom slučaju, ako je to tačno, ako je zaista sve unapred određeno, onda ne treba da zakonski gonimo ni silovatelje, ni nasilnike, ni ubice, alkoholičare ili narkomane koji su izvršili krivična dela, jer šta će ljudi, taj poriv je bio jednostavno jači od njih. Uz dužno poštovanje svim gej manjinama, mi kao većina, jer se 95% građana Srbije na popisu izjasnilo kao vernici, imamo prava da budu zaštićena i naša sloboda vere, savesti i delovanja, odnosno poštovanje univerzalnih vrednosti prirodnih zakona. Pokažite mi koje je to društvo u istoriji bilo zasnovano na homoseksualizmu kao univerzalnoj vrednosti. Kako to da superliberalne zakone o gej pravima imaju samo četiri evropske zemlje: Norveška, Švedska, Holandija i Španija. Nema ih čak ni u SAD, samo u tri države. Dok čitavi paketi zakona kasne, sve su to navodno zakoni koji nas stavljaju na belu šengen listu, ispada da je ovaj zakon uslov svih uslova da Srbija uđe u EU. Kako to da, recimo, Grčka smatra, grčka vojska, homoseksualizam mentalnim poremećajem, a tzv. transrodne osobe ne mogu biti regrutovane? Policija u Grčkoj ima pravo da od gejeva zahteva testiranje na seksualno prenosive bolesti. Da li je Grčka član EU? Jeste. Možda je motiv za donošenje ovog zakona u ovom obliku i bez ozbiljne kritičke rasprave, uz omalovažavanje tradicionih verskih zajednica i već poslovično obrušavanje na Srpsku pravoslavnu crkvu, rezultat nečijeg nastojanja da se kao podobni dodvorimo EU, koja nam uz Mladića sada traži da ozvaničimo i ljubav između mladića. U prilog tome, nažalost, govori izjava vaša, gospodine ministre za ljudska i manjinska prava u Vladi Srbije, jer ste prilikom dodele nagrade za borbu protiv diskriminacije, 22. januara rekli - antidiskriminacioni zakon podrazumeva da ćemo, ne samo u odnosu na druge zemlje u regionu, biti evropksije. Divno, evropskiji i od zemalja u regionu, i od same Evrope. Inače, od svih država koje su nastale iz bivšeg SFRJ, jedino je Hrvatska donela ovaj antidiskriminacioni zakon, pri čemu je i tamo bilo ozbiljnih kritičkih tonova tradicionih verskih zajednica. Ako se utrkujemo sa Hrvatskom i hoćemo da bude evropskiji od Hrvata, neka nam se to otvoreno kaže. Ako se iznesu rezultati istraživanja koje je pokazalo da 62,4% građana Srbije misli da je homoseksualizam poremećaj, 35,4% kaže da nisu ugrožena prava homoseksualaca, 68,9% ne bi dozvolilo homoseksualne skupove, a 80,5% sklapanje gej brakova, onda je to "diskriminacija, nazadnost, primitivizam i neinformisanost". Informacije radi, moram da objasnim građanima Srbije, ne bi li izbegli tužbe u slučaju da ova vladajuća većina usvoji zakon, da postoji kategorija pola i kategorija roda koje se ne poklapaju, jer je rodna uloga samo rezultat društvenog koda. Tako pol najčešće predstavlja ono između nogu, a rod ono što je između ušiju. Izvor - sajt Kvir, Beograd, organizacija. Dalje, kako bi se izbegla pežorativna tumačenja seksualne orijentacije, postoji nova tendencija, a to je da se osobe ne definišu kao muško i žensko, već na osnovu pola, odnosno na osnovu roda, poželjnog partnera ili partnerke. Postoje tri kategorije: androfilici - oni koji vole muško, ginekofilici - oni koji vole žensko i ambifilici - osoba koja voli oba. Nisam žena, ja sam androfilik, kao i većina gejeva, a većinu vas koji ste se do sada predstavljali i izjašnjavali kao muškarci, molim za malo tolerancije i naučite da ste vi ginekofilici, kao i lezbejke. To je iz onog vica, kad muškarac kaže - nemam ništa protiv ljubavi prema ženama, u tom smislu sam i ja lezbejka. Seksualna orijentacija, koja je uvedena kao zvaničan termin, predstavlja trajno emotivno, romantično, seksualno ili platonsko stanje privlačnosti prema drugoj osobi, pri čemu postoje sledeći modaliteti seksualne orijentacije: biseksualnost, heteroseksualnost, homoseksualnost, panseksualnost i aseksualnost. To znači, ako se usvoji član 21. ovog predloga zakona, moći ću da presavijem tabak pa da tužim nekog, jer me je diskriminisao na osnovu aseksualnosti. Da ne pričam o tome da će debelo da plaćaju oni koji pričaju viceve o plavušama. Naravno, ni tu nije kraj. U okviru seksualne orijentacije za koju je predviđeno da se javno izražava, postoji transrodnost koja obuhvata transfertizam, transseksualne osobe koje imaju želju da promene pol, zatim nešto što se zove kroz-dreser, a definisano je kao osoba koja nosi odeću suprotnog pola u cilju zavođenja, zabave, postizanja političkih ciljeva. Nisam izmislila. Pogledajte na zvaničnom sajtu organizacije Lambda. Kako bi to izgledalo da neko od poslanika, koji su po polu muškarci, jednostavno odluči da više neće da krije svoje sklonosti ka oblačenje u žensku odeću i dođe ovde u Skupštinu u štiklicama i helankama. Ili da namenski u kampanji obilazi svoje birače istopolne ili ove suprotnog pola, tako što se oblači u odeću koja je dovoljno zavodljiva, jer ima pravo da na taj način stekne političke poene? Ima i dalje. Da li bi Srbija zaista lakše ušla u EU i postala deo globalnog sela kada bi njen predsednik, ministar inostranih poslova ili premijer odlučili da postanu transrodni? Ako tranziciju definišemo po Lambdi, kao period prelaska iz jednog pola u drugi, onda bi za Srbiju u tranziciji mogli da uvedemo unikatni naziv "trans Srbija" iliti "Srbija u transu", a njene građane i građanke krstimo u trans žene i trans muškarce. Ako ste mislili da je to sve, nije. Postoji u okviru seksualne orijentacije nešto što odgovara političkom principu nesvrstanosti, a to su androgene osobe, koje se ne priklanjaju ni ženskom ni muškom. Šta mi trenutno u Srbiji imamo? Strah u svim oblicima. Strah od budućnosti, od toga šta nam naredne godine donose, jer nas stalno upozoravaju da se kriza još nije ni zahuktala. Strah od gubitka posla ili nekretnina, jer su mnogi uzeli na kredit, a kako rate skaču, verovatno će izgubiti i nekretninu i pare koje su uložili. Naravno, tu je strah od bolesti, jer kako stvari stoje, koliko para, toliko lečenja, pa se događa da se pacijenti oporave uprkos terapiji. No, onaj najveći, veoma univerzalan i nezavisan od socio-kulturnih i ekonomskih okolnosti, jeste strah za budućnost svog potomstva, kako u smislu fizičkog, tako i u smislu duhovnog i duševnog zdravlja. Gotovo da nema roditelja koji nije ... (Predsednik: Vreme.) ... proživljavao besane noći, čekajući da mu se dete vrati iz noćnog provoda, moleći Boga da delovi vršnjačke grupe ne učine uticaj koji je veći od onog koje je ponelo u porodici, pa da se vine putem alkohola, droga, probanja raznih novotarija, sekti, pa i različitih seksualnih orijentacija.
Zahvaljujem. Gospodin Todorović je reklamirao Poslovnik.
Što bi rekao naš narod, sačuvaj me bože, šta nas sve očekuje slušajući ovo izlaganje koje ukazuje na sve probleme sa kojima se suočavaju naša država i naši građani. Hteo bih da ukažem na povredu Poslovnika, član 1, gospođo predsedavajuća, i da vas opomenem da prekinete brutalno da kršite Poslovnik. Neverovatno je čime se sve služite, pokušavajući na svaki mogući način da ostvarite vašu vlast ili sve ciljeve koje ste sebi postavili. Malo vam je što sa privatnim obezbeđenjem, koje se lažno predstavlja kao policija, upadate u SO Zemun, nego se tim istim metodama služite i ovde u Skupštini. Ne mogu da vas shvatim, gospođo predsedavajuća, zašto dopis koji ste dobili niste pročitali poslanicima Skupštine Republike Srbije. Verovatno ste ga dobili još jutros. Imali bi vremena da se zapitamo - kako to odjednom Televizija Beograd na Drugom programu prikazuje dnevnik TV Vojvodine, kada je on od uvek bio na Prvom programu. Vi ne obaveštavate o tome poslanike, računajući APP - ako prođe, prođe. To govori o vašoj sklonosti i nameri. Opet Gordana Čomić šapuće. Mislim da vi, gospođo Čomić, potcenjujete gospođu Đukić-Dejanović, a i zamenika sekretara ili drugog sekretara, time što vi upozoravate gospođu Đukić kako bi trebalo da mi odgovori. Gospođo Dejanović, trudite se da Skupštinu vodite u skladu sa Poslovnikom. Sve ovo što radite, polako ali sigurno će vam se vratiti kao bumerang i siguran sam da ćete imati mnogo većih problema s nama neto što (Predsednik: Vreme.) ste do sada imali, jer ovakva brutalnost i rešenost da kršite i zloupotrebljavate vaše mesto prelazi granice koje mogu da se tolerišu.
Gospodo narodni poslanici, obaveštenje RTS-a da od 17.00 do 17.25 časova neće biti direktnog prenosa nikako ne ugrožava našu mogućnost da radimo. Taj deo koji ne bude bio u direktnom prenosu biće u odloženom tokom večeri. Dakle, to je nešto što je apsolutno prihvatljivo. Sve ovo što se događa u sali u tih 25 minuta biće emitovano tokom ove iste večeri. Nemojte sa mesta sa mnom razgovarati. Ako niste zadovoljni odgovorom, imate pravo da se u danu za glasanje Skupština izjasni o tome da li sam povredila Poslovnik time što vas nisam informisala. Gospodin Martinović, po Poslovniku. Koji član? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Đukić-Dejanović, prekršili ste član 104. Poslovnika, povredili ste dostojanstvo Narodne skupštine. U 17.20, tek posle intervencije gospodina Dragana Todorovića, „post festum“, obaveštavate nas da je RTS prekinula direktan prenos i to rasprave o Predlogu zakona koji je izazvao pravu buru u srpskoj javnosti. Ovo nije bilo koji zakon. Ovo je zakon protiv koga su zajednički ustali SPC, Rimokatolička crkva, Islamska zajednica, brojne političke stranke, javne ličnosti, patriotske nevladine organizacije itd. Dakle, radi se o izuzetno važnom zakonu. O zakonu koji ako se usvoji, gospođo Đukić-Dejanović, ko zna u kakav moralni, društveni, politički, sociološki, biološki sunovrat može da odvede Srbiju. Krajnje je kukavički, krajnje je neviteški, krajnje je nekorektno prema poslanicima koji ovde sede i prema građanima Srbije da vi tek posle intervencije šefa poslaničke grupe SRS, 20 minuta nakon što je prekinut prenos, čitate nam saopštenje RTS. Zašto to niste uradili pet minuta pre 17.00 časova? Ljudi sede kraj malih ekrana i prate šta se dešava u Skupštini. Pitaju se šta će biti sa njihovom decom ako se usvoji ovaj suludi zakon? Šta će biti sa srpskom nacijom i vi prekidate takav jedan prenos. To je diverzija protiv Narodne skupštine, protiv srpskog naroda, ali i protiv većine građana Srbije, čije su verske zajednice ustale protiv pojedinih rešenja ovog predloga zakona, koji je zaista sraman i dramatičan.
Ako ocenjujete da je dostojanstvo Skupštine narušeno time što niste bili informisani da će biti odloženog prenosa uvremenjeno, a niste zadovoljni informacijama koje sam do sada iznela i želite da se u danu za glasanje Skupština izjasni, evo činim u vaše i svoje ime taj predlog. Gospodin Todorović, kao šef poslaničke grupe, pa onda gospodin Srđan Spasojević.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Slavice Đukić-Dejanović, prekršili ste član 88. Njegov drugi stav kaže – istovremeno predsednik Narodne skupštine daje potrebna objašnjenja u vezi sa radom na sednici i drugim pitanjima. Kao što ste prekršili i član 98, koji u drugom stavu kaže – predsednik Narodne skupštine može odrediti pauzu u radu sednice Narodne skupštine da bi se izvršile potrebne konsultacije ili pribavilo neko mišljenje. Imali ste mogućnost za to, gospođo Dejanović, pre nego što sam vas upozorio da je prekinut prenos. A vi ste to znali i ovde se radi o tome da ste vi znali, da ste vi svesno pokušali da obmanete poslanike Skupštine Republike Srbije. Sa moje leve strane poslanici DS kažu – nismo znali i čude se zašto je prekinut prenos i zašto se prenosi TV Dnevnik Vojvodine na Drugom kanalu. Prosto ne mogu da se otmem utisku da se stvarno nešto ozbiljno dešava u našem društvu i u našoj državi. Naoko imate sada izuzetno lagodnu poziciju, većina koja nije ugrožena, imate i rezervne varijante, ali činite poteze koji pokazuju da ste vi u položaju očajnika. Izgleda da mnoge stvari dolaze u pitanje. Sigurno je jedna od tih stvari prazan budžet. Sigurno da treba da se suočite sa ogromnim nezadovoljstvom i socijalnim buntom građana Srbije i zbog toga u najvećoj meri pokušavate na svaki mogući način da na silu sebi pribavite mnogo više i ovlašćenja i prava nego što ih imate. Molio bih da se u danu za glasanje izjasnite po pitanju kršenja Poslovnika od vaše strane.
Zahvaljujem, gospodine Todoroviću. Gospodin Srđan Spasojević, takođe, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, poštovani predsedavajući, da li se slučajno ili već više puta u ovoj Narodnoj skupštini kada govore poslanici NS dešavaju ovakve stvari da se prekida prenos. Imali smo situaciju kada je naš predsednik stranke, Velimir Ilić, govorio, takođe se ovo desilo. Više puta se dešavalo upravo kada poslanici NS govore i zaista želimo da verujemo da je to slučajnost. Imali ste priliku da slušate briljantno izlaganje Aleksandre Janković, koja je klinički psiholog, koja je upozorila građane Srbije na štetnost zakona koji je pred nama i vrlo je nekorektno da se to njeno izlaganje u odloženom prenosu, gospođo predsednice, izlaže i da se pokaže. Nije to isto. Nije isto živi prenos i odloženi prenos, kada se Skupština završi. Gospođo predsednice, vi ste u pet minuta do pet mogli da uđete u ovu salu i da po članu 98. odredite pauzu. Takođe, mogli ste da upozorite da se napravi kompromis, pošto ima prijavljenih iz vladajuće koalicije, da neko govori, pošto je ionako svejedno, vi ćete podržati ovaj zakon. Ali, nikako se nije smelo desiti da predstavnik opozicije kada ovde govori, i to vrlo stručno lice, napravite ovakav izuzetak. U toku izlaganja Aleksandre Janković ušli ste u salu. Aleksandra Janković upravo zbog svega ovoga morala je da završi svoju diskusiju do kraja, jer je prekidana i ometana, jer je gospodin Dragan Todorović vrlo korektno ovde rekao da je prenos prekinut. Još jedanput vas upozoravamo da ćemo izuzetno burno reagovati ukoliko se još jedanput ponovi da ne budemo obavešteni, a da se neko od poslanika NS bude našao za govornicom.
Zahvaljujem. Gospodin Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na član 2, koji kaže – Narodnu skupštinu predstavlja predsednik Narodne skupštine. Što se tiče SRS, gospođo Đukić, mi ne prihvatamo da predstavljate i deo Skupštine koju čini SRS. Jednostavno ne možemo da prihvatimo predsednika Skupštine koji obmanjuje, jer ste rekli da će prenos biti odložen, a sada je počeo direktan prenos, ali bez govora gospođe Janković…
Gospodine Todoroviću, ne govorite o direktnoj povredi Poslovnika. O tome smo već razgovarali i dobili ste obaveštenje da će izlaganje gospođe Janković…
Nije tačno. Obmanuli ste građane Srbije.
Biće u odloženom prenosu.
Kada će biti? Posle 24.00? Kada?
Gospodine Todoroviću, upozoravam vas da nemate više reč. Znači, nisam vam oduzela reč, nego govorite o istim sadržajima o kojima ste već pričali. O tome ne možete govoriti u skladu sa Poslovnikom. Ne možete više o tome govoriti. Zahvaljujem. Gospodin Markićević.
Gospođo predsednice, pozivam se na član 27. Čini mi se da sam prethodnih meseci vas, kao jednu pre svega korektnu osobu, upozoravao da se ovde dešavaju vrlo čudne stvari kada vi ne predsedavate. Mislim da ste vi ovde predsedavali da ne biste ovakvu svinjariju dozvolili. Ovo je prvo nekorektno prema jednoj ženi koja se spremala danima... (Predsednik: Gospodine Markićeviću, molim vas, koristite prikladne termine za parlament.) Ovo je prvo nekorektno prema jednoj ženi koja je stručna, koja je u temi i koja se pripremala danima za ovu diskusiju. Da li neko ovim hoće da zaštiti nazoviministra za manjinska i ljudska prava, koji je sinoć pokazao u jednoj emisiji kakav je ministar za ljudska prava, koji je diskusijom Aleksandre Janković već unapred izgubio službenim rezultatom 3:0? Molim vas da me demantujete i da dozvolite gospođi Aleksandri Janković da bude ravnopravna sa svim šefovima, odnosno ovlašćenim predstavnicima poslaničkih grupa u ovoj diskusiji u ovako važnom zakonu za građane Srbije i dozvolite joj da ponovo govori za ovom govornicom u direktnom prenosu. Hvala lepo.
Gospodine Markićeviću, može biti da me niste razumeli, još jednom želim da vam pojasnim. Sve što je gospođa Janković rekla biće u vrlo gledanom terminu iza 20 časova, dakle, u pristojno vreme, a mi smo dalje uključeni u direktni prenos. Prema tome, ono što je snimano u vreme od 17.00 do 17.25 časova biće u odloženom prenosu, u gledanom terminu iza 20 časova na televiziji. Rekla sam, molim vas, već drugi put. Zbog toga što dobacujete sa mesta, izričem vam opomenu, gospodine Todoroviću. Gospođica Nataša Jovanović ima reč.
Gospođo predsedniče, dame i gospodo poslanici, moram da razrešim ovu dilemu, najpre zbog moje odgovornosti i savesti. Naime, gospođa Đukić-Dejanović, predsednik Narodne skupštine, jutros me je obavestila da u vremenu od 17.00 do 17.25 časova po dopisu RTS-a, zbog emitovanja "Dnevnika RTV", neće biti direktnog prenosa. Mi smo sada shvatili i ustanovili da je "Dnevnik" bio na Drugom programu, da se emituje sednica Skupštine, a na Prvom je bila repriza reprize serije "Moj rođak sa sela". Moram da vam kažem, gospođo predsedniče, da je prekršen član 31, jer ste vi očigledno osobi koja nije bila u stanju da rukovodi sednicom Skupštine poverili da vodi sednicu u popodnevnom delu, a to je Gordana Čomić. (Predsednik: Molim vas, gospođice poslanik, koristite kvalifikacije za kolege poslanike na način koji to zaslužuje poslanik i ovaj dom.) To je istina. Znate šta, vi ste došli u situaciju da je sada, zbog toga što predsedavajuća u tom trenutku, Gordana Čomić, nije pročitala obaveštenje RTS-a, dovedena cela Skupština i javnost u ovu situaciju. To je bila njena obaveza. Naknadno se našao u nebranom grožđu Nikola Novaković kada je video, on nije morao da prati tok sednice, ne znam ni da li je bio sve vreme od 15.10 do trenutka dok nije preuzeo zasedanje. Ni gospođa Judita Popović nije obaveštena, kao potpredsednik Skupštine, o tom dopisu RTS-a, sada mi je rekla. Dakle, vi mene jeste obavestili, ali ste mi jutros rekli, gospođo Đukić-Dejanović, da ćete u tom periodu, od 17.00 do 17.25 časova, napraviti pauzu zato što neće biti direktnog prenosa. To je cela istina, pa neka prosude i poslanici i građani Srbije kome će da veruju, meni ili vama i Gordani Čomić?
Gospođa Janković, izvolite.
Član 104. Drugi put danas povreda dostojanstva Skupštine. Zaista, ovo što se sada dogodilo izvanredan je primer diskriminacije. O kojem vi zakonu protiv diskriminacije govorite kada se ovo događa u Skupštini? Niste znali? Vaša je obaveza da znate, a moja obaveza je da se za sednicu ove skupštine pripremam mesecima, da izražavam stavove građana, koji se sada javljaju i pitaju da li je moguće da se ovo slučajno događa, drugi put kada je u pitanju Nova Srbija? Znate, nemam nikakve ambicije da se poredim sa predsednikom "Nove Srbije", koji je daleko ispred mene, ali ono što je činjenica je da se to dogodilo već jednom kada je on, kao predsednik poslaničke grupe, nastupio za govornicom. Tada je došlo do izvinjenja RTS-a. Sada RTS nema za šta da se izvinjava, vi treba da se izvinite. Ono što sada očekujem od vas, kao predsednice Skupštine, ako ste već ostavili nekompetentnim osobama da vode sednicu i ako je mene morao da obavesti predsednik poslaničke grupe druge opozicione stranke, SRS, onda stvarno od vas očekujem, prvo, javno izvinjenje. U ovo sam uložila prilično rada, svojih profesionalnih znanja i nekakvog ljudskog opredeljenja. To da ću ići u vremenu kada je nekakav fudbal predviđen, to me zaista ni najmanje ne zadovoljava. Meni neće biti teško da zbog građana Srbije ponovim sve ono što sam rekla ili da prepričam, kako god bilo, ali mislim da je to moje elementarno pravo i da je to nešto što zaslužujem.
Koleginice Janković, zaista vam se izvinjavam ako sam bilo kojim činjenjem ili nečinjenjem doprinela zabludama. Ali, zaista, mi smo u obavezi da parlament radi i kada nema direktnog prenosa, kao što sam u obavezi, odnosno svi smo mi u obavezi, da se staramo o tome da sednice budu javne. Javnost ne znači i direktni prenos i obećavam da ćete u vrlo gledanom terminu, da će vaš ekspoze kompletan biti dostupan javnosti, javnost će moći da ga prati na Drugom programu. Prema tome, odmah kada sam čula da negodujete zbog odloženog prenosa, interesovala sam se u kom terminu će biti to što ste vi govorili. Ocenjujem da ste zaista uložili svoj kompletan angažman i stručno znanje i izvinjavam se. Za reč se javila gospođa Pop-Lazić, povreda Poslovnika.
Evo, gospođo predsedavajuća, poštovane kolege narodni poslanici, malo da pomognem, ako je uopšte moguće pomoći i da se pozovem na član 85. koji govori o tome od koliko sati do koliko sati mi radimo. Gospođo predsednice, pitala sam gospođu Čomić u vreme dok ste vi bili odsutni - do koliko ćemo mi to večeras raditi, do osam, do deset, do dvanaest časova? Rekla je- ne znam, to zavisi od vas. Vi ste sada dali jedno obećanje gospođi Aleksandri, rekavši joj da će biti u odloženom prenosu, a to znači, kada sve prođe, pa, hajde na kraju, biće i Aleksandra Janković. Pazite, vi ste pokazali da ne razumete kako funkcioniše ova skupština. Dakle, mi procenjujemo kada će ko da se javi za reč, da li će da govore šefovi ili će da prepuste prvo govornicima po redosledu prijavljivanja, pa će oni u nekom momentu da se jave iz različitih razloga. Vi to morate da poštujete. Ne možete vi nas da tumbate, ajde sad napravite neki miks, pa ćemo da gledamo to kako ste vi zamislili da Skupština izgleda. Tako ne bi imalo smisla. Na taj način nas zaista i povređujete, ne da vređate samo Poslovnik, nego pokazujete da ne poznajete smisaoi način funkcionisanja ovog parlamenta. Zato vas molim, barem budite precizni kada određujete do koliko ćemo da radimo. Procenjujete da ne možemo večeras da završimo ovaj zakon u načelu, znači, nastavićemo sutra, recite osam, recite deset, recite dvanaest. Ovo je krajnje nekorektno što ste, i mislim da nije slučajno, što ste uradili prema poslaniku Nove Srbije. Imali ste nameru da se njen govor očigledno ne čuje, upravo zbog onolike medijske kampanje koja je ovih dana bila i na državnoj televiziji i na B 92. Kada biste toliko prostora davali nekim drugim grupama, i nekim drugim ljudima koji zaista imaju šta da kažu blago bi nama bilo.
Zahvaljujem. Naravno da imate pravo na sopstvenu interpretaciju koja ne odgovara istini. Radićemo do 20 časova. Gospodin Tomislav Nikolić ima reč. Izvolite. Molim poslaničku grupu SRS, šefa i zamenika šefa poslaničke grupe, da omoguće da se gospodin Nikolić, kao i svi drugi poslanici, čuje. Molim vas da obezbedite da poslanici SRS ne ometaju govornika. Izvolite, gospodine Nikoliću.
Gospođo Đukić-Dejanović, da ste jutros svim predsednicima poslaničkih grupa rekli da neće biti prenosa u određeno vreme, da to niste rekli samo određenim privilegovanim potpredsednicima ili nediskriminisanim, ne bismo imali ovaj problem. Međutim, vi birate kojim potpredsednicima ćete reći šta će biti u toku dana, kojima nećete. Da ste rekli gospodinu Deliću, sigurno da bismo našli načina da obavestimo sve poslanike, ne samo svoje poslaničke grupe, nego i drugih. Sigurno da gospođa Janković ne bi govorila u terminu u kome nema prenosa. Pokušao sam otuda da dobacim da bi trebalo napraviti pauzu kada smo saznali da nema prenosa, ali nije bilo dobre volje za to. Sada da kažem nešto i o ovom predlogu zakona. Kao čovek koji je veoma često diskriminisan, pa i u ovoj skupštini, po različitim osnovama, imam veoma mnogo razumevanja za ljude koji se osećaju diskriminisanima i nije im lako. Najlakše je u hordi, u grupi, u gomili iskazivati nekakvu hrabrost i snagu, iza koje ne stoji ništa pametno, ali stoji grupa, stoji masa, stoji nagon da masa savlada pojedinca. U ovoj božjoj bašti ima svega i svačega, šarenog cveća. Naravno, pripadam SPC, a verovatno bih govorio isto da pripadam i bilo kojoj priznatoj religiji danas koja ima svoj moral - moral koji propoveda, moral koga se i ja pridržavam u meri u kojoj je to danas, u 21. veku, moguće. Ovo društvo, po Ustavu Srbije, ima moral demokratskog društva. Imao sam skoro raspravu sa nekim braniocima teze - da ne postoji univerzalni moral, da je o moralu teško razgovarati. Evo, upozoravam vas da smo mi Ustavom predvideli nekakav moral demokratskog društva i da se nikada nismo opredelili - a, šta je to u stvari? Dakle, u vezi morala sklon sam tome da i dalje prihvatam moral tradicionalnih crkava, da mu se povinujem, da ne očekujem da mu se svi povinuju, niti da namećem svoja shvatanja onima koji takvom moralu ne bi da se povinuju. Ovaj zakon dobro služi vama koji vodite ovu državu da okrenete pažnju sa ekonomske krize, sa gubitka radnih mesta, sa veoma izraženog mita, korupcije i kriminala, sa haotičnog stanja u društvu, na određenu populaciju koja ovom raspravom u narodu postaje još manje popularna. Jer izgleda da cela Srbija mora da se bavi nekim ljudima, za koje neki kažu da nisu normalni, a drugi kažu da je sve od Boga dato, i dobro i zlo, i da čovek rođenjem ne može da utiče ni na to gde mu je kolevka, ni u kojoj je veri rođen, ni da li je antropološki, anatomski, psihološki potpuno normalan ili nije. Sada da podsetim one koji tvrde da je ovo diskriminatorsko društvo. Tu je prednjačio gospodin Jovanović. Delimično je u pravu i da su njegova shvatanja diskriminacije u vreme kada je bio na vlasti bila potpuno izopačena. U vreme kada ste vi kao DOS došli na vlast - pretučen je Dragoljub Milanović samo zato što je bio direktor televizije, odan Slobodanu Miloševiću. Ošišana je jedna devojčica u osnovnoj školi, samo zato što je bila ćerka potpredsednika Vlade. Oko 60.000 ljudi je smenjeno sa rukovodećih funkcija, zato što su bili pripadnici starog režima. Ako je ovaj zakon katarza za vas iz DOS-a, ako predstavlja pročišćenje, ako predstavlja znak da vi više nikada nikoga nećete diskriminisati ni po kom osnovu, a ne samo po onim osnovima po kojima to od vas traži EU, mislim da će svako dete u Srbiji živeti nešto malo srećnije nego do sada. Veoma je lepo govoriti o tome - da treba zabraniti diskriminaciju. Uvek hodate jednom veoma tankom, veoma oštrom ivicom. Može li onaj kome obezbeđujete zaštitu, da na izvestan način diskriminiše one koji mu pružaju potpunu zaštitu? Tu imate nekoliko članova u kojima sam osetio želju da vam to kažem, da vas na to upozorim i da vam kažem da se s njima ne slažem kao čovek. Naravno, neće preteća kazna da me uči tome da ne treba drugoga da diskriminišem. Vaspitan sam da druge ljude ne ugrožavam, a priznajem da mi se ponekad desi da odgovorim mimo svog vaspitanja, kada oni koji mene uopšte ne cene, preteraju, prevrše meru. Dakle, vi u jednom članu za ljude koji pripadaju drugačijoj seksualnoj orijentaciji od većine građana Srbije predviđate pravo - da javno izražavaju svoje seksualne sklonosti. Izvinite, molim vas, to nije trebalo da predvidite. Čak niste ni rekli - da je to zabranjeno pred decom, pred maloletnim licima. Čak niste rekli da je to bar zabranjeno u školi, u obdaništima. Niste ih uopšte ograničili u izražavanju svojih seksualnih sklonosti. Da li biste voleli, gospodine Čipliću, želim vama da imate dece i izvinite ne znam da li ste oženjeni ili niste, ali da li biste voleli da, šetajući za ruku svoje dete ili svoje unuče, sretnete nekoga ko javno izražava svoje seksualne sklonosti, pa bilo da su, po vama, normalne ili da po vama tu nešto nije u redu? Šta ćete da radite? Donosite zakon kojim će mahati ta osoba. Nisam za to da se zabranjuju skupovi na kojima ljudi izražavaju svoje sklonosti. Ponavljam, ponovo je to neka hrabrost u grupi, ali sam za to da ne dozvolimo brakove homoseksualaca, zato što Evropska konvencija o ljudskim i osnovnim pravima predviđa - da muškarac i žena, kada postanu dovoljno zreli, sklope bračnu zajednicu, u skladu sa zakonom kojim se ta oblast u državi reguliše. Dakle, nisam primetio da ste bilo kakva ograničenja predvideli za one koje štitite. Ograničenja vam služe isključivo za one od kojih biste da ih zaštitite. Po kom sam sve osnovu diskriminisan od strane tzv. evropske zajednice ili zapadne civilizacije? Po onom osnovnom - da sam Srbin. Dovoljno je da ste Srbin da budete diskriminisani - kada vam se država raspada, da nemate pravo na svoju državu, na državu svog naroda, nego na parčiće koje će neko dovoljno jak i moćan da vam ostavi, pa da vas ubeđuje da je to vaše; diskriminisan zato što, kada vam država u kojoj živite ... Molim da pojedinim poslanicima kažete da svoje naslednike izvedu iz sale, da ne skviče ovde u klupama. (Predsednik: Zvono.) Dakle, kad vam upale kuću, kad vas proteraju sa ognjišta da se više nikad tu ne vratite samo zato što ste Srbin, da više nikad ne vidite ni porodično groblje, ni crkvu u kojoj ste se krstili i venčali. Mnogo je diskriminacije u odnosu na Srbe i zato mi Srbi umemo da štitimo one koje bi neko da diskriminiše. U ovim diskusijama nas koji delimično konzervativno shvatamo život, ljubav, seks, nećete naći prigovore na zabranu diskriminacije pripadnika drugih naroda, manjina, penzionera, starih, dece, invalida. Naravno, ko bi to zamerio, ali ćete naći poneku zamerku zato što niste definisali do kraja šta to znači nekoga sačuvati od diskriminacije. Da li ste time diskriminisali nekog drugog? Dakle, ovaj zakon je, rekli ste, nastao kao posledica problema. Ne, mislim da ovaj zakon počinje da stvara neke probleme. Ne možete uopšte da me ubedite da je Srbija zemlja koju je neko trebalo da natera da zakonom zabrani diskriminaciju, niti ste nam čak ovde naveli primere koji su vas naveli na to da nam ovakav zakon predložite, ali može ovaj zakon da izazove probleme. Država kad ima problema odlučuje na koji će način protiv njih da se bori. U starom Rimu postojao je problem bele kuge. Iz starog Rima potiče i jedna ideja od pre desetak godina među nekim strankama koje su sad na vlasti da se oporezuju neženje. Tobože, ne žene se, pa nema dece, pa država zapada u stanje u kome je mortalitet veći od nataliteta. Naravno da se ne zalažem za to, ali zalaganjem za ovakve odnose između ljudi različitog pola između kojih ne može da bude poroda vi samo još dodatno podstičete belu kugu koja hara Srbijom. Nije vam palo na pamet da rešavate problem bele kuge, ali moramo da rešimo problem zašto petnaestak huligana maltretiraju ljude koji izražavaju svoje seksualne sklonosti, pa Srbija dolazi na loš glas, umesto da tih 15 huligana izdvojite i blokirate, kao pre neki dan kad su potpuno slobodno pripadnici nekakve gej populacije prošetali glavnim ulicama Beograda i nije im dlaka sa glave falila, ali je policije bilo više nego njih. Neka bude i 10 puta više policije, neka ih zaštiti potpuno da ne dođemo na loš glas zato što i takve ljude diskriminišemo. Ponavljam, neki od vas, verovatno većina, imali su sreće da se rode i da za sebe misle da su normalni. Neki nisu imali tu sreću. Normalnost je njihovo stanje. Potpuno su ubeđeni da su normalni i u to ne ulazim, samo država mora da zna šta u tom slučaju treba da radi. Veoma loše ste reagovali na napade na tradicionalne crkve i verske zajednice. Sad su oni krivi što iznose svoj stav. Svi drugi mogu da iznesu stav, ali kako sme crkva. Otkud crkvi pravo da kaže šta misli o tom zakonu? Otkud crkvi pravo da vam piše? Nego šta nego da treba da vam piše. Vi koji ste napadali crkvu zbog tog ponašanja niste bili u pravu. Crkva je deo mnogih od nas, možda ne svih nas, ali svako je sebe negde pronašao, neko u nekoj nevladinoj organizaciji drugog tipa, neko u crkvi i mnogo ga interesuje šta kaže onaj kome on potpuno pripada. Pogledajte poslaničke grupe. Da li ste ikada čuli člana poslaničke grupe da govori mimo stava svog predsednika? Niste. Da li ste čuli člana političke stranke da govori suprotstavljeno članu predsednika stranke? Niste. Zašto onda da mi, ljudi pripadnici nekoj od tradicionalnih crkava, izbegavamo da govorimo ono što govore naši predstavnici? Zašto ovde u ovoj skupštini je pežorativno govoreno o srpskim vladikama, veoma pežorativno, optuživani za najgore moguće, mada to sad po vama možda i nije prestup. Znate, ako optužite vladiku da je nešto počinio, vi to govorite pežorativno, a u zakonu predviđate da svi drugi ljudi to za šta optužujete nekog vladiku mogu da čine. Razmislite malo da li je ljudsko pravo univerzalno ili selektivno, i da li ga primenjujete samo na one ljude koje biste da zaštitite ili svi ljudi zaslužuju zaštitu. U ovoj našoj Srbiji svi ljudi zaslužuju zaštitu i nema tog ko je ne zaslužuje. Njegova pripadnost narodu, veri, rasi, polu, polovima nebitna je pred onima koji umeju da cene ljude, jer ta božija bašta rađa šareno cveće i ima mesta za sve nas. Jeste da naša učenja govore drugačije od nekih, ali kao što ne mrzim one koji govore drugačije od mene, ne dam da mi smetaju oni koji misle da govorim drugačije od njih. Samo je stvar u tome hoćete li da saslušate ili nećete. Postoje ovde u ovoj sali neki koji ne smeju da saslušaju drugačije mišljenje, boje se da bi ih noću probudila savest, da bi se suočili sa onim što stvarno jesu i sa onim što stvarno misle. Mnogo je bolje pustiti mozak niz otavu, pa da neko drugi misli za tebe. Mnogo je bolje, kažu, da 60 ljudi isto misli, ali kad 60 ljudi isto misli, može se desiti da nijedan od njih ne misli. Dakle, što se tiče Srpske napredne stranke, poslaničke grupe Napred Srbijo, mi smo se upustili u popravku zakona. Veoma jasno smo izneli svoj stav kroz amandmane, zamerili vam novu službu sa četrdesetak zaposlenih, iako imate ombudsmana koji bi to isto tako, čak i po evropskim konvencijama, mogao da radi, zamerili vam novo trošenje novca, zamerili neka rešenja oko kojih bi stvarno trebalo da se zamislite i da ih malo uredite, omogućili vam da zakon popravite. Sad vam kažem, zakon popravljen u samo dva ili tri člana biće apsolutno dobar da za njega glasa i poslanička grupa Napred Srbijo, ali ako ostane u tekstu u kome ste nam ga najpre jednom, pa drugi put predali, mi za taj zakon nećemo da glasamo. Namera vam je dobra, ne samo EU, namera o tome da se otvoreno govori o diskriminaciji i da se ona otvoreno zabrani je sasvim dobra. Ima i nekih rešenja ovde koja, čini mi se, bacaju pod noge Ustav, zato što Ustav sam kaže da postoje neka prava koja se direktno primenjuju, a vi ovde kažete - ovo pravo mora da bude ostvareno u skladu sa Ustavom i međunarodnim ugovorima. I međunarodne ugovore i neka prava koja se direktno primenjuju iz Ustava, za njih Ustav ne traži zakon. Nije trebalo da ovim zakonom kažete da će biti kažnjen onaj ko ne poštuje Ustav. Proverite taj član, mislim da je 18, odnosno treći član, poslednji stav. Dakle, zakon može da bude delimično popravljen. Ne znam kakav je vaš odnos sa crkvama. Ako ne želite da pravite suparnike u nevladinim organizacijama, izbegnite da to bude i sa crkvama. Nemojte da ih odbacujete. Jeste država sekularna, ali i njihov prigovor je bio da vi njih svojatate, da hoćete zakonom da opredelite njihovu doktrinu, njihovo učenje, njihovo shvatanje morala, njihovu propoved, njihove kanone. Ako ste rešili da se ne mešate, da odvojite crkvu od države, onda dozvolite crkvi da izvrši izvesnu diskriminaciju po vama, a mislim da radi svoj posao, da teče svojim tokom, ko se u to uključi, uključi, ko se ne uključi, ima zakon koji može da se brani. Ponavljam, uz izvesne izmene dva veoma bitna člana, glasaćemo za ovaj zakon. (Topkom ovog govora poslanici SRS lupali o klupe.)
Zahvaljujem, gospodine Nikoliću. Poslanicima SRS upućujem upozorenje zato što onomatopejskim porukama i lupanjem nogama narušavaju dostojanstvo Skupštine. Pošto očigledno ne mogu da identifikujem ko to radi, a to i te kako narušava dostojanstvo Skupštine, u sledećoj prilici prisutni će dobiti opomene. Svi bez izuzetka. Reč ima gospođa Suzana Grubješić.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Poštovani narodni poslanici, poštovani predstavnici Vlade, pošto je ministar upravo izašao, iako u Srbiji postoji veliki broj propisa kojima se parcijalno reguliše zabrana diskriminacije ili zaštita od diskriminacije, i to tako što su regulisane pojedine oblasti ili zaštićene pojedine ranjive grupe, potrebno je doneti jedan opšti krovni zakon, čiji je cilj da se svi bez izuzetka tretiraju jednako. Bez ovakvog zakona politika protiv diskriminacije ostala bi neformalna i neobavezujuća. Nažalost, u Srbiji ima diskriminacije, ima je u raznim oblastima, prema raznim društvenim grupama i zato ovaj opšti antidiskriminacioni zakon treba da obezbedi sistemsku garanciju za sprečavanje diskriminacije, dok se ne donesu svi drugi zakoni za posebne oblasti i posebne kategorije lica. Ovaj zakon ima svoje uporište i polaznu tačku u Ustavu Republike Srbije, koji u članu 21. zabranjuje diskriminaciju i utvrđuje da su pred Ustavom i zakonom svi jednaki, da svako ima pravo na jednaku zakonsku zaštitu, bez diskriminacije, da je zabranjena svaka diskriminacija, neposredna ili posredna, po bilo kom osnovu, a naročito po osnovu rase, pola, nacionalne pripadnosti, društvenog porekla, rođenja, veroispovesti, političkog ili drugog uverenja, imovnog stanja, kulture, jezika, starosti, psihičkog ili fizičkog invaliditeta. Donošenjem ovog zakona Narodna skupština Republike Srbije završava svoj deo posla iz mape puta, odnosno vizne liberalizacije, ali ta činjenica ne bi trebalo da bude jedini razlog zbog koga ćemo glasati za ovaj zakon. Osnovni razlog treba da bude pokušaj da se pobedi strah, nesigurnost, predrasude i neznanje. Toga smo se naslušali u poslednjih desetak dana, otkad je zakon ekspresno povučen sa dnevnog reda, a zarad dodatnih usaglašavanja sa tradicionalnim verskim zajednicama. Straha je bilo sa obe strane, i straha crkve od zakona i države od crkve. Predrasuda i neznanja takođe, ali najviše u izjavama raznih političara. To me navodi na sumnju da pojedinci, koji su se ovih desetak dana isticali posebno u svojim izjavama, nisu ni pogledali ovaj zakon, jer da jesu videli bi da se ni na jednom mestu ne pominju tzv. istopolni brakovi, jer je ta oblast urađena i uređena Ustavom i Zakonom o braku i porodičnim odnosima, koji kažu da je brak zajednica muškarca i žene i da je to jedina moguća bračna zajednica. Znači, niko nikome ne dozvoljava da stupa u brak sa osobom istog pola, niti je crkva obavezna da takvu vezu blagosilja. Mi poslanici nismo imali prilike da vidimo tih pet strana primedbi na tekst zakona koji su Vladi dostavile tradicionalne crkve i verske zajednice, ali se na internet stranici SPC može pročitati dokument pod nazivom: Koncentrisani predlog tradicionalnih crkava i verskih zajednica za izmenu Predloga zakona o zabrani diskriminacije. Želim da ukažem na jednu nepreciznost ili netačnost primedbe koja je data u ovom tekstu. Kaže se sledeće - U članu 21. brisati reči: "svako ima pravo na slobodu izražavanja svoje seksualne orijentacije". Obrazloženje je sledeće - sloboda izražavanja seksualne orijentacije nije garancija jednakosti. Ta sloboda nije nikome garantovana, ona u pravnom poretku Srbije ne postoji, niti postoji u međunarodnim ugovorima, niti u pravnim porecima SAD, Nemačke, Francuske i Hrvatske. Ne želim da verujem da se u slučaju Srbije radi o namernom prećutkivanju činjenice da pravo na slobodu izražavanja seksualne orijentacije postoji u Zakonu o radiodifuziji i Zakonu o javnom informisanju, Zakonu o radu, Zakonu o visokom obrazovanju i nekolicini drugih zakona i propisa. Od mnogih zemalja u kojima postoji isti ili sličan zakon o zabrani diskriminacije, pomenuću najpre Hrvatsku, jer je i ona pomenuta u ovom koncentrisanom predlogu tradicionalnih crkava i verskih zajednica. Činjenice su sledeće. Hrvatski sabor je 9. jula 2008. godine glasovima 117 poslanika ili zastupnika, kako oni kažu, usvojio Zakon o suzbijanju diskriminacije, oko koga su se sukobile HDZ i Katolička crkva. Član 1. ovog hrvatskog zakona glasi: "Ovim se zakonom osigurava zaštita i promicanje jednakosti kao najviše vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske, stvaraju se pretpostavke za ostvarivanje jednakih mogućnosti i uređuje zaštita od diskriminacije na osnovu rase ili etničke pripadnosti, ili boje kože, pola, jezika, vjere, političkog ili drugog uvjerenja, nacionalnog ili socijalnog podrijetla, imovnog stanja, članstva u sindikatu, obrazovanja, bračnog ili obiteljskog statusa, dobi, zdravstvenog stanja, invaliditeta, genetskog nasljeđa, rodnog identiteta, izražavanja ili spolne orijentacije". Zbog uvođenja u zakon termina "rodni identitet i spolna orijentacija", zajedničkom izjavom samo dan pre donošenja zakona reagovale su verske zajednice - Katolička crkva, SPC, Islamska verska zajednica, Evangelistička crkva, Reformirane kršćanske kalvinske crkve i Savez baptističkih crkava. Svaka sličnost je slučajna, moram da kažem. Vladajući HDZ ipak nije popustio pod zahtevima da se iz zakona izbace odredbe o ravnopravnosti na osnovu pola, seksualne orijentacije i rodnog identiteta, a pod pritiskom Vlade i HDZ-ov poslanički klub povukao je takav amandman. S druge strane, usvojeni su Vladini amandmani koji jamče svakoj verskoj zajednici slobodno zastupanje svoje doktrine, što znači da crkva ne može da bude optužena za diskriminaciju zato što na primer ističe da je brak zajednica samo muškarca i žene. Takva odredba je uneta i u član 18. ovog našeg predloga zakona, koji je izmenjen nakon zahteva tradicionalnih crkava. Što se tiče drugih zemalja iz neposrednog okruženja, situaciju je sledeća. U BiH zakon protiv diskriminacije podržan je od strane Komisije za prava oba doma parlamenta, za ljudska prava oba doma parlamenta i u toku ove godine očekuje se usvajanje. Sadrži odredbu o slobodi izražavanja seksualne orijentacije. U Bugarskoj je takav zakon stupio na snagu 2004. godine sa istom odredbom. U Albaniji se očekuje donošenje zakona u toku godine, u toku je javna rasprava. Ovaj predlog zakona takođe sadrži ovakvu odredbu. U Mađarskoj je Zakon o jednakom tretmanu i promociji jednakih mogućnosti donet 2003. godine, kojim se zabranjuje diskriminacija na osnovu seksualne orijentacije u svim oblastima. U Rumuniji je Zakon protiv diskriminacije usvojen još 2000. godine i ocenjen je kao jedan od najboljih u Evropi. Slovenija je donela veliki broj različitih zakona posle 998. godine, a novi zakon iz 2006. godine omogućava istopolnim parovima registrovano partnerstvo. U Makedoniji se trenutno vodi rasprava o zakonu protiv diskriminacije, koji sadrži slobodu seksualne orijentacije. U ovom malopre pomenutom koncentrisanom predlogu tradicionalnih crkava pominju se Nemačka i Francuska. U Francuskoj je slobodna seksualna orijentacija navedena u posebnim zakonima, na primer u Zakonu o radu, koji diskriminaciju po ovom osnovu zabranjuje. Pakt o građanskoj solidarnosti iz 1999. godine omogućuje ista prava heteroseksualnim i istopolnim parovima. U Nemačkoj zakon protiv diskriminacije postoji od 2006. godine na federalnom nivou, a Nemačka je prva počela da prepoznaje termin "rodni identitet" i da insistira da se taj termin nađe u osnivačkim aktima EU. Moguće je registrovano partnerstvo za osobe istog pola, ali ne i brak. Na kraju, moram da pomenem da je i Skupština južne srpske pokrajine KiM donela Zakon o zabrani diskriminacije još 2004. godine. Od svih evropskih zemalja, jedino Ukrajina, Rusija, Turska i Kipar nemaju ovakve opšte zakone protiv diskriminacije. Kada je počela rasprava o zakonu o zabrani diskirminacije, a naročito od momenta kada je taj zakon povučen sa dnevnog reda Skupštine, počelo je dosta da se govori o mestu tradicionalnih crkava i ostalih verskih zajednica u društvu. Čujemo glasove da je crkve previše i da je na delu klerikalizacija društva, a s druge strane mnogi misle da je crkva i dalje skrajnuta od glavnih društvenih zbivanja i da u Srbiji još imamo na delu ostatke komunističke netrpeljivosti, kako prema crkvi, tako i prema ostalim religijskim zajednicama. Ustav Republike Srbije, da se svi podsetimo, u svom članu 11. definiše Republiku Srbiju kao svetovnu državu u kojoj su crkve i verske zajednice odvojene od države i u kojoj se nijedna religija ne može uspostaviti kao državna ili obavezna. Prema rečniku Matice srpske i Matice hrvatske, pod klerikalizmom se podrazumeva "politička struja koja teži za gospodstvom crkve i sveštenstva u političkom i kulturnom životu". U parlamentarnoj demokratiji jedini način na koji bi crkva mogla da izvrši klerikalizaciju jeste uz podršku političkih stranaka koje su naklonjene takvim težnjama crkve. Za klerikalizaciju u jednom demokratskom društvu potrebno je da se ispune bar tri uslova. Prvo, da broj tzv. institucionalnih vernika znatno prelazi polovinu stanovništva, da postoji istorijska tradicija jakog klerikalnog duha i da crkva, kao ustanova, poseduje dovoljno ekonomske i političke moći da se nametne državi kao jednak ili stariji partner. Znamo svi da bez gorljivih vernika nema ni klerikalizacije i, bez obzira na činjenicu da se preko 90% stanovništva Srbije, a neka istraživanja kažu i preko 96%, izjašnjavaju kao vernici, ipak samo 10% pripada tzv. institucionalnim vernicima, tj. onima koji prihvataju ne samo veru u Boga, već i crkvu kao ustanovu. U dvovekovnoj modernoj istoriji Srbije, oduvek je država vladala nad crkvom, a ne crkva nad državom. Jedino u periodu od 1937. do 1941. crkva je, da budem preciznija, SPC je pokazala snagu da parira državi. Zbog toga, kada je u pitanju Srbija, ne postoje nikakvi tragovi klerikalizma u prošlosti na koji bi mogle da se pozovu snage koje bi danas želele da sprovode klerikalizaciju u Srbiji. SPC nikad nije bila ni poseban ekonomski faktor u Srbiji. Nakon Drugog svetskog rata, ona je postala samo tolerisana organizacija i to tek onda kada je svedena na margine. Možda je zanimljivo svedočanstvo o tome koliko savremeni Srbi drže do klerikalnih sadržaja u politici i podatak o tome koliko je jedna crkvena stranka osvojila na parlamentarnim izborima. Mnogi se sećaju da je na prvim izborima za Narodnu skupštinu Republike Srbije, decembra 1990. godine, učestvovala Srpska svetosavska stranka, koja je imala nesumnjivo klerikalna obeležja, ali koja je postigla zanemarljiv izborni rezultat, osvojivši 9.169 glasova ili 0,18%. Iz svega ovoga se može zaključiti da crkva ni ekonomski ni politički ne može da ugrozi državu, ali ako je to tako, zašto se onda državni zvaničnici i stranke utrkuju da pokažu da su u dobrim odnosima sa SPC? Većina građana Srbije, njih preko četiri petine, deklarativno pripada SPC, koja je istovremeno i ustanova sa najvišim ugledom među građanima Srbije, kako pokazuje više uzastopnih istraživanja javnog mnjenja. Budući da, prema istim istraživanjima, samo oko 0,5% građana se deklarišu kao ateisti, sledi zaključak da nijedna stranka ne rizikuje gotovo ništa ako iskaže svoje poštovanje prema SPC, a sa druge strane može da računa na to da će joj veza sa SPC popraviti imidž u biračkom telu. Zašto sam sve ovo ispričala? Probala sam da racionalno odgovorim na pitanje da li se crkva zaista toliko mešala u državne poslove i pre, a pogotovo sada oko donošenja ovog zakona. Niko ne može da uskrati ni crkvi, ni SPC ni drugim tradicionalnim crkvama i verskim zajednicama da iskažu svoj stav i mišljenje, ali taj stav i mišljenje ne mora da bude obavezujući za donosioce odluka, kao što smo imali prilike da vidimo u vezi zakona o zabrani diskriminacije. Primedbe se mogu razumeti i uvažiti, ali se sve ne moraju usvojiti. Usvojene su samo neke. Međutim, najgore bi bilo od svega da evidentnu homofobiju, koja dolazi iz tih redova, zamenimo klerofobijom, a upravo iz tog razloga nam je potrebno donošenje baš ovakvog zakona o zabrani diskriminacije. Poslanička grupa G17 plus glasaće za ovaj zakon. Hvala vam.
Gospođa Raguš, po Poslovniku. Izvolite.
Dame i gospodo, gospođo Đukić-Dejanović, javljam se na osnovu člana 104, obzirom da je poslaničkoj grupi SRS vašim upozorenjem zaista narušeno dostojanstvo i to je naše ubeđenje. Onako kako smo mi vas razumeli, vi najavljujete kolektivnu kaznu svim prisutnim poslanicima SRS u slučaju da ne možete da zavedete red dok traje sednica Skupštine. Sada vas molim, kako bi predupredili bilo kakvu drugu akciju i stvarali dalje incidentne situacije u toku redovnog ili bilo kojeg drugog zasedanja Skupštine Srbije, da mi samo ukažete koji član Poslovnika Narodne skupštine govori o kolektivnom kažnjavanju poslaničke grupe. Nadam se da mi to nećete uračunati u vreme. Mi ovde govorimo o održavanju reda na sednici, a pre toga, između ostalog, kaže se, recimo u članu 102. "Niko ne sme prići govornici dok mu predsednik Narodne skupštine to ne dozvoli". Stav 2. "Niko ne može da govori na sednici Narodne skupštine pre nego što zatraži i dobije reč od predsednika Narodne skupštine". Član 103. kaže: "Govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu"."Niko ne može prekidati govornika, niti ga opominjati, osim predsednika Narodne skupštine, u slučajevima predviđenim ovim poslovnikom". Stav 3. člana 103. "Za vreme govora narodnih poslanika ili drugih učesnika u pretresu, nije dozvoljeno dobacivanje, odnosno ometanje govornika na drugi način, kao i svaki drugi postupak koji ugrožava slobodu govora". Član 104. "Narodni poslanici dužni su da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine, dužni su da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem. Nije dozvoljeno korišćenje uvredljivih izraza, kao ni iznošenje činjenica i ocena koje se odnose na privatni život drugih lica". O održavanju reda na sednici, u članu105. kaže se da se stara predsednik Narodne skupštine... (Predsednik: Morate završiti, gospođo Raguš.) ...a opomena se nedvosmisleno izriče poslaniku za koga ste vi lično utvrdili, koristeći ona sredstva koja su vam na raspolaganju... [[isključen mikrofon]]
Zahvaljujem. Hoćete da napustite govornicu, obzirom da je isteklo vreme. Molim vas, moraćete da poštujete Poslovnik. Upozoravam vas da poštujete Poslovnik i da završite svoje izlaganje u okviru od dva minuta. Citiranje ulazi u to vreme. Vi ste upravo pročitali članove zbog kojih sam se obratila poslanicima SRS. Član 106. kaže da se opomena izriče narodnom poslaniku, stav 4, ako prekida govornika u izlaganju ili dobacuje, odnosno ometa govornika ili na drugi način ugrožava slobodu govora. Dakle, poslanici SRS ... (Petar Jojić, sa mesta: Ko je to uradio?) Izričem vam upozorenje, upozorenje što dobacujete sa mesta. (Petar Jojić, sa mesta: Morate utvrditi činjenice.) Izričem vam opomenu, gospodine Jojiću. Gospođo Raguš, dakle, odgovaram vam na vaše pitanje, na osnovu čega, na osnovu člana 106. stav 4, obzirom da prekidate govornike u izlaganju, dobacujete im, odnosno ometate ih i ugrožavate slobodu govora na taj način. Naravno da će izricanje kazne biti ne kolektivno nego individualno i odnosiće se na vas koji ste tu prisutni. Povreda Poslovnika, izvolite, gospođo Raguš.
Hvala, gospođo Đukić-Dejanović, moj osnov za javljanje je član 104. Zaista je moje dostojanstvo ovde ...
Ne možete dva puta po istom članu, već ste taj član reklamirali i nemate reč gospođo Raguš. Zahvaljujem. Gospodin Avramović, izvolite.
Gospođo Đukić-Dejanović, morate shvatiti činjenicu da jedan član ima više stavova i da se ne možete pozivati na naslov člana nego na stavove koji su različiti. Dakle, kada se desi povreda nekog člana, navodi se odredba iz stava, što nije precizirano ovim nedefinisanim, nakaradnim Poslovnikom koji ste usvojili. Sada vam ukazujem na povredu člana 100. Dakle, ukoliko smatra da povreda nije učinjena, predsednik Narodne skupštine, odnosno predsedavajući je dužan da da objašnjenje. Vi gospođici Raguš niste dali objašnjenje ni odgovor na njenu povredu Poslovnika koju je reklamirala. Time ste najgrublje prekršili ovaj poslovnik za koji ste vi glasali. Mi vas upozoravamo svaki dan, redovno, da naučite ovaj poslovnik već jednom, ovako nakaradnog, kakav je – takav je, kada ga mi kao opozicija poštujemo, morate ga poštovati i vi kao predsedavajući. Dakle, vama član 100. govori da morate dati odgovor svakom narodnom poslaniku koji se pozvao na povredu ovog poslovnika. Vi to niste uradili i tražim u danu za glasanje da se Skupština o tome jasno izjasni. Hvala.
U danu za glasanje će se Skupština izjasniti. Inače sam poslaniku, gospođi Raguš, odgovorila da zapravo razlog za to što sam upozorila i rekla da ću izreći opomenu je ometanje govornika, dakle, član 106. stav 4. Gospođa Nada Kolundžija ima reč. Izvolite.
Poštovana predsednice, uvaženo predsedništvo, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je zakon za koji možemo slobodno da kažemo da je jedan od najvažnijih zakona o kojem Srbija raspravlja u poslednjih nekoliko godina. On nije važan samo zbog toga što je on ustavna razrada osnovnih ustavnih načela i prava, nije važan ni samo zbog toga što proističe kao obaveza Srbije na osnovu njenog članstva u međunarodnim organizacijama i institucijama, on nije važan ni samo zbog toga što proističe kao obaveza Srbije na osnovu usvojenih međunarodnih konvencija i drugih međunarodnih akata, i nije važan samo zbog toga, iako jeste važan zbog toga, što to jeste uslov da Srbija ispuni sve zakonske uslove da ostvari pretpostavku vizne liberalizacije i stavljanja Srbije na belu šengen listu. Ono zbog čega je ovaj zakon najvažniji jeste što se Srbija kao društvo određuje prema nekim suštinskim važnim pitanjima. Rasprava i bura koju je ovaj zakon izazvao pokazuje da je to tačno. Pokazala se sva duboka podeljenost srpskog društva i nekih njegovih delova oko nekih važnih pitanja koja se tiču savremenog društva, kakvo Srbija želi da postane i, verujem duboko, jeste na putu da postane. Ovde se postavlja jedno ključno pitanje, da li je ono na čemu se temelje pravila ponašanja nešto što proističe iz opštih pojmova nacije, države, nekakvog grupnog identiteta itd, ili mi gradimo društvo koje počiva na pojedincu i njegovim pravima koja su neprikosnovena. Po našem dubokom uverenju, Srbija treba da bude društvo koje će sve svoje odnose graditi na neprikosnovenom pravu svakog pojedinca, svakog njegovog člana da bude jednak i da ne bude diskriminisan ni na koji način. Upravo tu dolazimo do onoga što pokazuje do koje mere je srpsko društvo, s jedne strane, podeljeno između konzervativizma, između potrebe da zadrži ono što je staro, između potrebe da se suprotstavi nekim modelima koji podrazumevaju da, bez obzira na različitosti i nijanse, svi moramo biti jednaki pred zakonom i pred uslovima koje ovo društvo treba da nam pruži. Naravno, mi se sada ovde suočavamo sa mnogim predrasudama koje ovo društvo neguje kao vrlo često sakriveno iza opštih moralnih normi, kao nečega što je pitanje tradicije, kao što je pitanje nacionalnog identiteta. Iza tih opštih odredbi, na koje svi ponekad imamo nelagodu da im se suprotstavimo, najbolje i najlakše sakriti potrebu da se neko diskriminiše. Iako ovaj zakon govori o mnogim grupama koje se ovim zakonom štite od svakog oblika diskriminacije, ispostavilo se da su ključnu polemiku ovde izazvala dva, tako da kažem, pitanja kojih se ovaj zakon dotiče, jer kao da smo izgleda na neki način prihvatili da zakonom žena sada ne sme da se tuče, da je ravnopravna, da ne sme dete da se zlostavlja, da ne sme da se osoba sa invaliditetom tretira kao božija kazna koja se skriva u nekakvim zabitim špajzovima i sobama, nego je ljudsko biće koje ima pravo da živi kao i svi drugi. Zato sada pokazujemo ono što je duboko u našem društvu najveći otpor koji se kasnije manifestuje i u drugim oblastima. Naravno, dolazimo do onog što je najčešće, kao da se ovaj zakon tiče samo tog pitanja i najčešće je predmet osporavanja ne samo zakona, već na neki način i otkloni opasnost od njegovog donošenja. Dakle, svi oni oblici diskriminacije koji se tretiraju ovim zakonom, jeste nešto prema čemu postoji otpor u ovom društvu i potreba da se zakonom to ne otkloni. Sada se traže najbolji izgovori zbog čega ovaj zakon ne bi trebalo da bude usvojen. Želim da kažem da je činjenica da je podneto 400 i nešto amandmana na zakon koji ima 58 članova pokazuje ne da je želja da se taj zakon popravi, nego da je to namera da se taj zakon ne donese, odnosno da je to suštinsko suprotstavljanje ideji da se na jedan opšti način definiše društvo koje će reći, ne, nije dozvoljen nijedan oblik diskriminacije ni prema jednoj grupi, bila ona većina, bila manjina. Dakle, danas težište rasprave se svelo na dva pitanja. Jedno od tih pitanja je pitanje seksualne orijentacije, kao arsenal za oružje u borbi protiv potrebe društva ili bar dela tog društva, koji se jasno izjašnjava za donošenje ovog zakona, da se osobe drugačije seksualne orijentacije ne smeju diskriminisati po tom osnovu i samo se o tome radi. Činjenicom da se zabranjuje njihova diskriminacija ne dovodi se nijedna druga grupa u diskriminisan položaj i u tom smislu sva argumentacija je izgovor koji pokušava da, tretirajući to na različite načine, o čemu možemo da govorimo kao o neznanju, predrasudama, nekakvim inhibicijama raznoraznim, o tome se govori na način koji pokušava da unese strah u društvo u odnosu na te osobe. Pošto same te osobe ne predstavljaju nikakvu opasnost po društvo, i to je svima jasno, jer sva njihova prava idu do granica istih takvih prava drugih ljudi i ničim ne ugrožavaju prava onih koji su drugačiji, ali se sada pokušava nametnuti jedna teza u kojoj će se zabranom diskriminacije takvih osoba zapravo u društvu stvoriti atmosfera da oni predstavljaju opasnost za većinu. To zapravo pokazuje dubinu konzervativizma društva, dubinu nerazumevanja društva - šta znači građansko društvo u kome je čovek, građanin i nosilac suvereniteta, gde počivaju njegova elementarna, ljudska i građanska prava. Očigledno da se mi suštinski po tome razlikujemo i bez obzira, da ste podneli i 5.000 amandmana, nijedan taj amandman ne odgovara onom zahtevu zbog koga ovaj zakon jeste važan za nas, zbog koga ovaj zakon mislimo da treba usvojiti, manje-više u neizmenjenom obliku, ako postoje nekakva moguća poboljšanja samog teksta, ali ne promene suštine i ne promene onih kategorija prema kojima se ovaj zakon primenjuje u cilju zaštite od diskriminacije. Dakle, ne postoji mogućnost da u ovom trenutku srpsko društvo postigne saglasnost oko tih ključnih pitanja i mislim da se po tome srpsko društvo ne razlikuje od drugih društava, jer rasprave u drugim državama pokazuju da su takođe strahovi koji su vezani za obrasce iz prošlosti i za modele budućnosti ka kojima se teži, da je to uvek sukob iz koga se ide korak napred, iza koga ostaju oni koji smatraju da je društvo time ušlo u dekadenciju, ušlo u ne znam kakve devijacije itd. Ako bismo tako razmišljali, onda sam potpuno sigurna da je za mnoge bila devijacija davanje prava ženama da glasaju, da je za mnoge bila devijacija kada su prvi put rekli ljudi sa invaliditetima - mi hoćemo da se vidimo u ovom društvu, hoćemo da živimo kao i svi drugi - jer su postojali mnogi koji su smatrali da su oni nekakva izvitoperena priroda, da ne zaslužuju da budu jednaki kao i svaki drugi. Isti takvi otpori su postojali kada je neko rekao - imam pravo da kažem kojoj veri pripadam i niko me ne može naterati da menjam tu veru, jer je to takođe bila jeres i takođe je bilo osuđivano itd. Istorija civilizacije, istorija ljudskog roda jeste permanentna borba za proširivanje prostora ljudskih i građanskih prava i, ne želeći dalje da koristim ovo vreme, dajući sebi za pravo da se javim ukoliko osetim za potrebu i kasnije, neću iskoristiti svo svoje vreme, želim da kažem, kada je Srbija u pitanju, ovo je jedan od najznačajnijih civilizacijskih koraka koje ona pravi. Ovo je korak koji, nažalost, mnoge ostavlja iza, ne razumevajući nas, ne shvatajući do koje mere to jeste pobeda ljudskih prava. Hvala vam.
Zahvaljujem. Replika? Nije bilo uvredljivih... nije bilo ničeg uvredljivog. Gospodine Čipliću, izvolite. Molim vas da mi se ne obraćate sa mesta. Izvolite.
Gospođo predsedniče, povredili ste član 104. Vi vodite sednicu. Uvažavam vaše nastojanje da se u ovom parlamentu odvija rasprava i da se donose zakoni, ali molim vas, obratite pažnju da se donose dobri zakoni. S druge strane, prethodni govornik je govorio o amandmanima koje je SRS uložila, da je to stotine amandmana i da ti amandmani nisu po volji vladajuće koalicije. To ne može biti prigovor, niti biti mana naša kao poslanika SRS, što se zalažemo za to da se spreči donošenje jednog zakona koji će biti štetan po nacionalne vrednosti, i istorijske, i moralne vrednosti Srbije i njenih naroda. Ovo nije, gospođo Kolundžija, najbolji zakon. Ovo je najlošiji zakon otkako sam u Skupštini Srbije. Zašto je najlošiji? Zato, gospođo Kolundžija, ima prioriteta nad prioritetima. Valjda postoji sistemski zakon, Zakonik o krivičnom postupku, Zakon o izvršnom postupku, Zakon o parničnom postupku. Nemam vremena sada, nećete mi verovatno, gospođo predsedniče, dozvoliti, ali kad kažete u vašem predlogu zakona da će se primenjivati odredbe shodno Zakonu o parničnom postupku, a one su u suprotnosti sa Zakonom o parničnom postupku i u suprotnosti sa Ustavom Republike Srbije, valjda imamo pravo (Predsednik: Vreme.) kao narodni predstavnici da izađemo i ukažemo [[(Predsednik: Vreme.) na određene... (Isključen mikrofon.)]]
Zahvaljujem. Molim vas, gospođa Kolundžija je komentarisala zakon i amandmane, nijednom rečju poslaničku grupu, pa se prema tome nije mogla ni uvredljivo odnositi prema poslanicima bilo koje poslaničke grupe. Zbog toga ocenjujem da nema osnova za repliku. Gospođo Kolundžija, izvolite, javili ste se za repliku. Vi ste gospođu Kolundžiju pomenuli.
Vi ste samo potvrdili ono što sam govorila i u tome zaista nije bilo ničega uvredljivog. Potpuno je jasno i javnosti Srbije je očigledno da postoje suštinske razlike u razumevanju kakvo to društvo mi želimo da gradimo i tu opet nema ničeg uvredljivog, niti sam bilo šta uvredljivo rekla. Dakle, mi se razlikujemo po načinu na koji mislimo da Srbija treba da se uređuje. Ako je to za vas uvredljivo... Ko kaže da ste vi u pravu kada vi osporavate zakon? Ako vi možete da kažete da je zakon loš, a ne skačem na to, jer je to vaše pravo da kažete i uopšte neću da reagujem i da skočim i da kažem - vi ste povredili nas koji mislimo da je taj zakon dobar. Potpuno niste u pravu. Ničim vas nisam uvredila. Samo govorim o tome, i vi ste to potvrdili, da se mi suštinski razlikujemo u tome kako razumemo društvo i na osnovu toga zaista nemate pravo na povrede Poslovnika.
Gospođa Pop-Lazić, po Poslovniku.
Dozvolićete, gospođo predsedavajuća, jasno je da član 101. stav 3. daje vama za pravo da odlučite da li neko ima pravo na repliku ili nema, ali shvatam da ste vi osoba širokih shvatanja koja zna, pogotovo imajući u vidu šta ste po profesiji, da je to subjektivan osećaj. Na osnovu onoga što je gospođa Kolundžija rekla, tvrdeći još uz to, što nam je spočitavala da smo veliki broj amandmana podneli, ne samo mi, nego i drugi poslanici i poslaničke grupe, to što oni neće da negoduju to je njihovo pravo, ali mislim da ne treba da oćutim i dodala je na to da mi ne pratimo trendove i da smo mi kao retrogradne snage. Smatram da smo imali pravo po Poslovniku da ponesemo koliko hoćemo amandmana, to ne može niko da nam ospori, a podsetila bih vas, gospođo Kolundžija, na broj amandmana koji ste podneli svojevremeno u onoj vladi pre 98. godine na Zakon o lokalnoj samoupravi. Bilo ih je 1500, pa vam niko ništa nije spočitavao. Prema tome, ne možete da vi spočitavate nekome koliko će amandmana na jedan zakon da podnese u negativnom kontekstu. Mi kao osporavamo nešto ili ne želimo da se nešto radi u parlamentu. Naše je pravo da vi ne donesete nijedan zakon, pogotovo ne ovakav koji je potpuno nebitan u ovom trenutku, obzirom da smo mi politička stranka koja je glasala za ovaj Ustav i pozivala birače da glasaju za Ustav, koji se jasno opredelio po pitanju zabrane diskriminacije po svim osnovama. Nemojte da zamenjujete teze. Nemojte da ovaj zakon da svodite na član 21, koji govori o zabrani diskriminacije vezano za seksualnu orijentaciju. Ovaj zakon je veoma širok. [[Isključen mikrofon.]]
Izvinite, prošlo je dva minuta. Gospodin Markićević, pa gospodin Nikolić. Najpre šefovi poslaničkih grupa ili njihovi zamenici.
Poštovana predsednice, reklamiram povredu Poslovnika, član 101. stav 2 - ukoliko se uvredljivi odnose na poslaničku grupu, i tako redom da ne trošim vreme, znam da možete da kažete, to vam Poslovnik dozvoljava, da, Poslovnik nije povređen. Ali, zaista je povređen diskusijom gospođe Kolundžije. Spočitavati poslanicima koji su podneli amandmane, a po prilici to se uvek dešava, kažem pošteno, bio sam i pozicija, sada sam opozicija, spočitavati poslanicima da oni podnose amandmane zbog toga da se ne donese zakon. Koji zakon od kada postoji ova skupština nije donet zbog broja amandmana? Pogotovo spočitavati poslanicima Nove Srbije, koji su zadovoljni, gospodine Mićunoviću, brojem amandmana koje je Vlada prihvatila. To samo govori da smo mi podneli amandmane u skladu sa zakonom i svojim uverenjima, a otprilike da smo za neke amandmaneubedili resorne ministre da ih prihvate. Prema tome, nije rečeno koja poslanička grupa, ali Nova Srbija je podnela nekoliko amandmana na ovaj zakon. Možda je spremna i da prihvati ovaj zakon, ako se ti amandmani usvoje. Razmišljamo o tome, gospodo iz vladajuće koalicije. Sa ovog mesta govoriti da je neko unapred podneo amandmane da se ovaj zakon ne usvoji stvarno nije primereno. Možete da donesete kakvu god hoćete odluku, ali stvarno je povređene član 101. stav 2. Hvala.
Zahvaljujem, ali zaista mislim da nema povrede Poslovnika i praktično ste govorili po drugi put na istu temu, tako da vas upozoravam da na ovu temu više danas ne možemo govoriti. Gospodin Nikolić, izvolite.
Gospođo Đukić-Dejanović, sada sam dužan da upozorim da ste vi povredili Poslovnik, zato što niste reagovali na jedan deo diskusije gospođe Kolundžija, koja je povredila član 104. stav 1, kada je jedan proces koji sobom neminovno nosi donošenje ovog zakona, proces priznavanja razlika, proces zaustavljanja diskriminacije određenih ljudi koji se od nas razlikuju, poistovetila sa procesom u kome su žene dobile građanska prava, pravo glasa, poistovetila sa procesom u kome su invalidi postali ravnopravni deo ovog društva. Mislim da je time počinjena svojevrsna uvreda za sve žene koje su se konačno, posle vekova borbe, izborile da budu ravnopravne sa muškarcima i svojevremena uvreda invalida koji su konačno, u skladu sa svojim mogućnostima i sposobnostima, postali ravnopravni članovi ovog društva. Dakle, uz sva naša nastojanja da nikoga ne diskriminišemo ponavljam da ovaj zakon nosi sa sobom opasnost da mi ono što ne želimo da diskriminišemo u stvari podignemo na nekakav nivo na kome će to početi ljudima da smeta. Zato vas molim, ako je to stav vladajuće većine, da vi taj stav delimično modifikujete, a opet u skladu sa amandmanima koji su podneti na ovaj predlog zakona, tako da to postane prihvatljivo za sve. Za mene nije prihvatljivo da je ovo toliko istorijski korak, kao što je bio korak kada su žene dobile pravo glasa. (Tokom ovog govora narodni poslanici SRS lupali o klupe.)
Poslanik je slobodan da svoje misli iskazuje. Gospođa Kolundžija je to jednostavno kazala na način kako je rekla, iznela je svoje stavove. Nema nikakvog vređanja bilo koje grupe, bilo kog pojedinca, bilo koje subpopulacije, bar to nisam našla. Za slučaj da ocenjujete da je toga bilo, imate mogućnost da se u danu za glasanje izjasnimo i o tom pitanju. Gospođa Raguš, izvolite.
Gospođo predsednik, zaista ću se truditi da budem što konciznija u obrazlaganju ovoga, ali javnost u Srbiji treba da vidi očigledne primere diskriminacije jedne poslaničke grupe ovde u skupštinskoj sali. Moj osnov za javljanje je član 100. i član 101. Evo o čemu se radi. Ono što smo mi želeli da čujemo kao vaše obrazloženje zato što određene odredbe ovog poslovnika nisu najjasnije, kako bi predupredili određene konflikte ili incidentne situacije, vi to niste dali, meni ste oduzeli reč, sa objašnjenjem sa kojim apsolutno nisam zadovoljna, niti objašnjenjem na moje pitanje. Dakle, kako možete da kaznite sve prisutne zato što ne možete vi sami da uvedete red u Narodnu skupštinu, a da prethodno ne utvrdite pojedinačno ko krši red tokom zasedanja sednice? To je bila moja dilema i to je bilo moje pitanje. Znam da nemate osnov za izricanje opomena u ovom poslovniku. Takođe, niste imali osnov da meni oduzmete reč na osnovu člana 100, koji kaže da narodni poslanik ne može da ukaže na povredu na koju je već ukazano, ali se ovde ne govori o članu na koji se poziva narodni poslanik. Mi ćemo kao poslanička grupa, gospođo Đukić-Dejanović, s obzirom da vidimo razvoj klime u srpskom društvu i javnost u Srbiji ovo mora da vidi, uputiti podnesak, koristiti svoja institucionalna prava, Odboru za rodnu ravnopravnost, jer sam lično kao žena i kao osoba koja se redovno trudi da pažljivo i koncentrisano prati i učestvuje u radu Narodne skupštine, uvređena time što biste vi mene kaznili za nešto što ne radim. To je najplasičniji primer diskriminacije, uterivanje straha u kosti i samovolje režima.
Hoćete li završiti?
Završavam. Izvinjavam se zbog prekoračenja.
Nisam vam izrekla opomenu, već upozorenje i zamolila vas da napustite govornicu, jer ste govorili dva i po minuta, a ne dva minuta, koliko Poslovnik predviđa. Kršili ste Poslovnik. Upozorila sam vas i nakon toga je sledila sankcija tj. mera koju nisam izrekla, samo sam vas upozorila. Takođe, molim poslanike SRS da ne ometaju govornike dok govore i da na taj način ne ruše dostojanstvo Skupštine, inače ću biti prinuđena, ne koristeći, naravno, instrumente istrage, jer predsedavajući to i ne može da čini, koristeći ono što mi je na raspolaganju, a to su mere iz Poslovnika, da izričem mere poslanicima koji su dužni da vode računa o redu, svi, uključujući i poslanike SRS. Zahvaljujem. Gospodin Petar Jojić, povreda Poslovnika takođe.
Gospođo predsedavajuća, javljam se po osnovu člana 101. jer sam bio pogrešno protumačen. Naime, govornik koji je pre mene tada govorio, govorio je i potvrđivao činjenice koje ne stoje, a tu su poslanici iz svih stranaka, pa i iz koalicije mogu potvrditi. Gospođa Nada Kolundžija je saopštila javnosti da sam upravo govorio ono da sam sve potvrdio što je ona govorila. To je besmisleno. Ima stenogram u kome sam rekao da ovaj zakon nije dobar zakon. Drugo, ovim zakonom koji se predlaže ne rešava se ništa. S druge strane, i sam predlagač zakona konstatuje u obrazloženju da postoji deset zakona koji su regulisali odredbe o diskriminaciji. (Predsednik: Gospodine Jojiću, ne govorite o povredi Poslovnika.) Jeste, ali evo samo nekoliko napomena koje se odnose na ovo. (Predsednik: Ne možete govoriti te sadržaje koje govorite. Ako imate primedbu, odnosno ako ste konstatovali povredu Poslovnika, obrazložite to da bih mogla to da shvatim. Izvolite.) Obrazložiću ako vi dozvolite. Je l' mogu? Dakle, gospođa Nada Kolundžija je izjavila. (Predsednik: Gospođa Kolundžija nije mogla da povredi Poslovnik, samo sam ja mogla da ga povredim.) Molim vas, ona je mene pogrešno protumačila. Moram to da obrazložim, da branim svoj stav.
Molim vas, to nije osnov za povredu Poslovnika. Nemate reč, gospodine Jojiću. Zahvaljujem. Gospodin ministar Čiplić želi da nam se obrati. Izvolite, gospodine ministre.
Poštovana predsednice, poštovani poslanici, poštovane poslanice, nakon razgovora i debate koju su predstavnici ili predsednici poslaničkih klubova u svom prvom izlaganju i obraćanju dali kao komentar na ovaj predlog zakona, smatram neophodnim da dam nekoliko razjašnjenja, jer lično vidim da, možda će to vama zvučati čudno, ne postoje toliko velike i nepremostive razlike. Evo o čemu se radi. Kada je stavljeno kao primedba da nije bila valjana javna rasprava, onda u svakom slučaju javna rasprava koja je, kako sam i u uvodnom izlaganju rekao, vođena u formalnom smislu od novembra do decembra prošle godine, mesec dana, nije bila jedina prilika i jedina mogućnost da se o sadržini ovog zakona svako ko je zainteresovan izjasni. Pre ovoga, kao što i sami znate i kao što su poneki poslanici rekli, već šest godina je bila rasprava, bila je svojevrsna izrada i rad na zakonu o zabrani diskriminacije. Bez obzira na činjenicu što je i praktično u decembru javna rasprava formalno završena, Vlada Republike Srbije, smatrajući to kao sve ono što je do sada bilo, uračunavajući i one rasprave u prethodnim sazivima Vlade i prethodnim sastavima parlamenta, Vlada Republike Srbije je pre desetak dana odlučila, zato što su crkve i tradicionalne verske zajednice to zahtevale, da ovaj predlog zakona povuče na kratko vreme, ne bi li uočili šta to može biti problem u ovom zakonu sa aspekta crkava i verskih zajednica, za koje smo ovde čuli i sami znamo da preko 85 -90% građana ove države se smatraju pripadnicima određenih crkava. Ono što je, i tu mislim da možemo da nađemo zajednički jezik, za sve poslanike, odnosno poslaničke grupe koje su izražavale stavove kroz reči svojih predstavnika i predsednika poslaničkihklubova, je da, kao što i sami znate, od pre deset dana i juče bila i potvrđena informacija koju ste mogli da uočite, poslednji put razgovarano, završni razgovor, sa predstavnicima crkava. Član 18, ovakav kakav je ovde, formulisan je upravo na zahtev svih pet crkava. Formulisan je tako da on, s jedne strane, pruža imunitet sveštenicima i sveštenim licima, koju inače imaju i po matičnom zakonu, sistemskom zakonu, a sa druge strane, to je onaj stav koji je otvarao nedoumice, obezbeđuje da pripadnicima tih crkava i tradicionalnih verskih zajednica takođe pruža imunitet. Dakle, javno, van crkve, izgovarajući učenja svoje crkve, oni ne podležu odredbama ovog zakona, odnosno to se ne smatra diskriminacijom. U tom smislu nema dileme da je ovaj član 18. formulisan na kompromisan način i da u svakom slučaju on izražava kompromis i dobru volju s jedne strane Vlade i sa druge strane crkve i verskih zajednica. Kao što ostali deo zakona izražava kompromis, pre svega sa evropskim pravilima i sa ustavno-pravnim poretkom, s jedne strane, i sa pomalo mentalitetom, sa druge strane, koji u Srbiji još vlada. Ovaj zakon, i to je jako bitno da se uoči, ne uvodi neka nova prava. Ovaj zakon ne uvodi prava koja već ne postoje upravo po Ustavu. Ovaj zakon samo kao specifičan i poseban vid zaštite koji nije jedini stavlja ova prava. Ono što je veoma bitno reći, u članu 21. ne stoji skoro ništa od onoga što se ovde primetilo. Znate, znanje obavezuje. Kada nešto znate, pa prećutite, onda to nije u redu. Najveći broj onoga što je izrečeno za ovom govornicom kao vrsta "seksualne orijentacije" zabranjeno je Krivičnim zakonom. Znači, ne postoji nikakva opasnost od onih strahova koji su ovde izrečeni. Naprosto, to su krivična dela. S druge strane, protivurečnost koja je uočena u članu 21. s jedne strane reč je o privatnojstvari i privatnom pravu, a sa druge strane ima pravo da ga javno ispoljava, a da zbog toga ne trpi diskriminaciju. Svako pravo ima dve strane. Jedna je privatna, da ga privatno uživa, a druga je zbog tog prava koje mu pripada, da kada javno kaže da je korisnik tog prava, da uživa to pravo, da ne bude diskriminisan. Nema nikakve protivurečnosti. Svako pravo ima dve strane. Nemojte zaboraviti, član 21. se odnosi, govorimo rečnikom koji se najčešće upotrebljava i prepoznaje, kako na homoseksualne osobe tako i na heteroseksualne osobe. U ovom članu naprosto ne mogu se prepoznati niti videti toliko normi, više se prepoznaju fobije ili strahovi, ali ovaj član, ponavljam, ne uspostavlja nijedno pravo koje do sada ne postoji već po Ustavu. Bitan je odgovor, svakako, pošto je važna i primedba, zašto je ovaj zakon bio potreban. Govorim o pravnoj obavezi Srbije, pre svega prema svojim građanima. U uvodnom izlaganju naveo sam vam nekoliko, čini mi se možda i preko 10, pravnih akata, međunarodnih konvencija, međunarodno-pravnih akata UN i Saveta Evrope koje je država Srbija potpisala da li u vreme SFRJ ili danas. To je standard na koji smo se obavezali da ćemo pružiti svojim građanima. Nije sporno da imamo nekoliko zakona koji govore o zabrani diskriminacije, ali, kao što sam i rekao, ti zakoni, odnosno te diskriminacije su parcijalne, izgubljene su u sistemu u kome se propisuju. To je praksa i to je problem mnogih država koje takve zakone imaju, pa su kao i mi, odnosno mi kao i oni sada jedan opšti zakon, neko kaže krovni, neko kaže sistemski, propisali. Ono što je bitno, naravno neću se sada javljati jedini put. Smatram da u dobroj debati i dobroj razmeni argumentacije, ako ima mesta i ako ima potrebe, možemo popraviti zakon. Za kraj ovog izlaganja samo bih vam naveo koje su to države koje kroz poseban zakon o zabrani diskriminacije pominju zabranu diskriminacije zbog seksualne orijentacije, odnosno države koje u specijalnim prilikama zabranjuju diskriminaciju zbog seksualne orijentacije, a to su: Austrija, Belgija, Bugarska, Hrvatska, Danska, Finska, Nemačka, Norveška, Irska, Litvanija, Holandija, Rumunija, Slovačka, Španija, Švajcarska, Ujedinjeno kraljevstvo. Specifičan je slučaj Italije, koja nema državni zakon na način na koji mi imamo državni zakon, ali imaju zakone tzv. autonomnih jedinica, autonomnih oblasti koje sve od reda, ako imaju antidiskriminacioni zakon, imaju i zabranu diskriminacije zbog seksualne orijentacije. Dakle, možemo to posmatrati sa dva aspekta. Ovaj zakon država Srbija duguje svojim građanima, da na jedno mesto objedini ono što je po Ustavu obavezna da objedini. Sa druge strane, ali to je da kažemo samo pojavni oblik, to smo obavezni da uradimo i zbog bele šengen liste, što znači opet zbog naših građana. Nekome se ova argumentacija ne mora dopadati, ali ta argumentacija stoji. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine ministre, na korisnim objašnjenjima. Ima reč gospodin Tomić, po Poslovniku. Izvolite, gospodine Tomiću, gde sam povredila Poslovnik?
U članu 104. Pošto je gospodin ministar izostavio neke stvari, odnosno nije bio precizan, mislim svesno i namerno, a to ću dokazati. On je kao učesnik ove rasprave o ovom zakonu jednak sa nama i samim tim podleže članu 104. stav 1. koji govori o povredi dostojanstva Skupštine. Naime, kada je govorio o saopštenju SPC koje su podržale i ostale crkve u Srbiji jedna stvar je vrlo jasna koja tu piše:"Pogrešan pristup ovog teksta predloga očigledan je iz priloženog obrazloženja (znači, govorimo o obrazloženju ovog zakona, koje je možda zanimljivije čitati od samog zakona) u kome se povodom člana 21. kaže da je izražavanje ovih ličnih svojstava, govorim o rodnom identitetu i o homoseksualnim sklonostima, osnovno ljudsko pravo nekog lica.'' To nije osnovno ljudsko pravo. Izađite i kažite gde ste to pročitali i gde je osnovno ljudsko pravo - izražavanje rodnog identiteta i homoseksualne orijentacije? Kada smo kod rodnog identiteta, valja istaći da se u članu 21. taj pojam ne pojavljuje na osnovu raznih intervencija, pa tako i crkve. Međutim, rodni identitet je ostao u članu 13. Poslanička grupa DSS je podnela amandman - da se to briše. Molim vas, vi ste bili prvo dužni, pošto se prvi put u srpskom zakonodavstvu pojavljuje pojam "rodni identitet", da date definiciju rodnog identiteta. To niste uradili u ovom zakonu, šta to znači i šta to može da bude diskriminišuće u odnosu na rodni identitet od strane bilo koga u državi. Vi to niste uradili, novi pojam niste obrazložili, a imamo još dosta toga.
Zahvaljujem. Gospodine Tomiću, gospodin ministar ne može da povredi proceduru time što analizirate njegov sadržaj i nalazite da ima nekih primedbi u odnosu na vaše stavove. Proceduru mogu povrediti ja. Dakle, vaše ukazivanje na povredu Poslovnika ovom prilikom je bilo apsolutno neosnovano - nema povrede Poslovnika. Gospodin Martinović, rekli ste - replika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Čiplić nam je ostao dužan neke vrlo važne odgovore koje smo od njega tražili. Prvo, gospodine Čipliću, niste uspeli da objasnite kako je moguće da po ovom predlogu zakona genocid i etničko čišćenje postaju pojavni oblici diskriminacije, kada je genocid jedno od najtežih krivičnih dela propisano Krivičnim zakonikom. Vi na ovaj način relativizujete pojam krivičnog dela. Vi na ovaj način ublažavate onu težinu koju genocid sobom nosi. Ako bi se ovaj zakon doslovno i bukvalno primenio, može da se desi da neko počini genocid koji može da bude strašnih razmera i da neka slučajno preživela žrtva genocida može jedino da se obrati povereniku za zaštitu od diskriminacije, pa da onda poverenik uputi javnu opomenu onome koji je izvršio genocid - pa to je besmisleno. To je besmisleno, gospodine Čipliću. Besmisleno je da vi u Republici Srbiji kao oblik diskriminacije propisujete aparthejd. Niti su crnci većina u Srbiji, niti belci progone crnce, niti je Srbija Južnoafrička Republika. Očigledno je da ste vi bukvalno prepisivali neke tuđe tekstove i veštački sada pokušavate da ih nakalemite ovde u Republici Srbiji. Što se tiče homoseksualizma i što se tiče seksualnih orijentacija, mislim da bi trebalo da se uvažava jedno elementarno načelo građanske kulture. Zašto ne ostavite pitanje seksualne orijentacije ličnom opredeljenju građana, neka to ostane u sferi privatnosti? Zašto bih morao da javno saopštavam bilo kakvu seksualnu orijentaciju i da slušam kakva je seksualna orijentacija drugih ljudi? To je vekovima bila stvar nečije intime. Zašto država treba da se meša u te najintimnije pore ljudskog života? Ne mrzi SRS homoseksualce, ne tražimo da se oni progone. Ne tražimo da im budu uskraćena bilo koja ljudska prava, ali nemojte homoseksualizam i uopšte nemojte bilo kakvu seksualnu orijentaciju da podižete na nivo društvene norme i društvene vrednosti, jer to ne treba da se radi, gospodine Čipliću. Vi znate kako postupaju Englezi. Zašto malo niste učili od njih? U Engleskoj zakon nastaje tako što se uvažavaju običaji koji vekovima postoje u jednom narodu. Zakon, koga donosi Skupština, ako hoće da bude dobar zakon, on mora da uvažava socijalne zakone, običaje koji postoje u jednoj sredini, moralna shvatanja jednog naroda - Englezi tek tada donose zakon. Zato su im zakoni dugovečni i zato zakoni u Engleskoj traju vekovima.
Zahvaljujem, gospodine Martinoviću. Znate, pustila sam vas tri minuta da govorite. Rekli ste da imate repliku, niti ste obrazložili osnov za repliku, niti ste se ponašali u skladu sa čovekom koji je imao zaista repliku. Vi ste pokušali da održite predavanje gospodinu ministru. To je bilo potpuno nepotrebno i nije nikako u formi replike, ali sam vas pustila da ipak tri minuta govorite, u nadi da ćete do kraja reći koji je to osnov za repliku. Niste ga rekli, prema tome, upozoravam vas jer se ovo može shvatiti kao zloupotreba. Vi ste to iskoristili samo da biste se javili za reč. Gospođa Pop-Lazić.
Zaista, gospođo predsedavajuća, neviđenu diskriminaciju sprovodimo upravo ovde u Narodnoj skupštini. Podsetiću vas na Poslovnik i na član 1, jer vi nas stalno upozoravate na to da se mi javljamo po Poslovniku zbog kršenja procedure. Ne javljamo se zbog toga. U samom članu 1. piše da Poslovnik reguliše način ostvarivanja prava i dužnosti narodnih poslanika. Nama ovaj poslovnik omogućava mnogo štošta. Ne vodimo mi samo računa o tome šta vi radite, pa ste nešto pogrešili, pa sad mi vas opominjemo, ne, nego ste ugrozili, recimo, vi nešto ili neko drugi od narodnih poslanika ono pravo koje nama Poslovnik daje i mi onda negodujemo ili nešto predlažemo, ili tražimo. Dakle, to je smisao Poslovnika. Taj vaš učitelj, gospođa Čomić, to je uvela u parlament - procedura povređena. Kakva procedura, molim vas? Replika je upravo ustanovljena zbog toga da mi možemo da komuniciramo jedni s drugima. Ministar takođe može da se koristi pravom na repliku, može da izađe kad god hoće za govornicu i da kaže, a onda svih 249 poslanika može da mu izađe na repliku jer misli drugačije. To je valjda smisao svega ovoga. To što ste vi sveli parlament na to da mi za dva minuta treba da kažemo nešto što je esencija onoga što sadrži neki zakon ili neki predlog, to pokazuje kako vi vidite značaj svega onoga što mi ovde radimo. Pravo da vam kažem, mislim da je ovaj zakon došao na dnevni red ovog trenutka samo zbog toga što su veliki i nagomilani socijalni i ekonomski problemi, takvi da vi ne smete da se njih dotaknete, pa hajde da se malo mlatimo sa nečim što je već regulisano našim pozitivnim zakonodavstvom.
Zahvaljujem. Nije bilo osnova za repliku. Upozoravam vas da ste se javili po povredi Poslovnika, a zapravo niste rekli ni koji je član. U proceduri ne možete biti meni edukator, to prosto nije predviđeno Poslovnikom. Zaista, zahvaljujem vam se, neke vaše sugestije ću primiti na drugom mestu, ali ne možete na ovoj sednici. Možete, ali ću biti prinuđena da vam izreknem meru. Ne možete razgovarati sa mesta sa mnom. Izričem vam opomenu. Obaveštavam vas da su, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja načelnog pretresa, prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnele poslaničke grupe: SPS, Nova Srbija, LDP, G17, ZES, SRS, Napred Srbijo i DSS. Poslanička grupa manjina se takođe javila i mislim da su oni prvi. Dajem reč po Poslovniku gospođici Nataši Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedniče, povredili ste čl. 96, 105. i 106. i već sad da vam kažem, pošto kasnije samo mogu da komuniciram sa vama tamo a da ne čuje javnost, da tražim da se u danu za glasanje Skupština izjasni da ste to uradili. Naime, vi ste izrekli bez ikakvog osnova gospođi Pop-Lazić opomenu. Ona nije s vama vodila polemiku, nije vam dobacivala, samo je pokušala da vam kaže kao zamenik šefa poslaničke grupe, u ovom trenutku ona je ovlašćena ispred naše poslaničke grupe, da je interpretacija Poslovnika sa vaše strane neprihvatljiva za poslaničku grupu SRS, što je njeno pravo i njena obaveza u ime svih poslanika SRS u trenutku kada ona štiti naša prava i naše interese. Ako je Poslovnik predvideo da predsednik, odnosno zamenik predsednika poslaničke grupe ukazuje predsedavajućem u određenom trenutku na povredu koja je učinjena, izvinite molim vas, vi ste sada potpuno bezrazložno našem zameniku predsednika dali opomenu. Ona rizikuje, dakle, da i sledeći put do kraja sednice kada izađe da zaštiti poslaničku grupu ili da kaže da nešto niste uradili po Poslovniku dobije drugu opomenu, oduzimanje reči. Ne znam stvarno šta vam to znači, gospođo Đukić-Dejanović. Kažete - izrekla sam vam upozorenje. Malopre ste to rekli gospođi Marini Raguš. Ne treba nama nikakvo upozorenje, dajte odmah opomenu, jednu, drugu, isključenje, udaljenje sa sednice, nemojte vi nama uopšte da tetošite ovde ako vi mislite da mi kršimo Poslovnik, pa nas kao mazite i pazite. Nema upozorenja u Poslovniku, opomena jedna, druga, terajte tako redom, pa onda će narod da vidi o čemu se ovde radi. Tu je ministar koji treba da štiti naša prava. Mi smo diskriminisani. Gospodine ministre, u Parlamentarnoj skupštini Saveta Evrope postoji tzv. "gej lobi", to je njihovo pravo, ali moram da vam kažem da i mi nastojimo kao normalni, kao verujući ljudi, da takav lobi ne postoji ovde i... [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem. Gospođice Jovanović, naravno da će se Skupština u danu za glasanje izjasniti o vašem predlogu. Međutim, član 102. kaže da niko ne može da govori na sednici Narodne skupštine pre nego što zatraži i dobije reč od predsednika Narodne skupštine. Gospođa Pop-Lazić je sa mesta govorila i uporno komunicirala sa mnom, iako nije dobila reč, a sa mesta se ne može govoriti. Gospođa Pop-Lazić.
Pošto smo mi ovde svi jednaki, je li tako, nas 250, tako barem Ustav kaže, gospođo predsedavajuća, zbog toga Poslovnik i predviđa da kada vi želite da kao narodni poslanik sa nekim polemišete siđete za ovu govornicu. To vam član 96. omogućava. Onda ne bih bila u situaciji da s vama razgovaram iz klupe. Vi odatle možete šta hoćete, ali ako dođete ovde pa mi se obratite, opet imam pravo da zatražim repliku, za to vreme će vas zamenjivati neko od vaših kolega. Vi to još nikada niste uradili. (Predsednik: Hoćete samo reći koji je član povređen?) Rekla sam vam, član 96. Htela sam da vas samo podsetim nešto, a verujem da znate, šta je bilo načelo francuske buržoaske revolucije. Za njih je osnovno načelo da nema demokratije... (Predsednik: Gospođo Pop-Lazić, samo trenutak.) Gospođo predsednik, pustite me molim vas da ovo moje vreme istekne, pa mi onda recite šta imate. Nemojte da me prekidate dok vam skrećem pažnju kako vi ugrožavate demokratiju. Ako ćemo da se vratimo u vreme francuske buržoaske revolucije, da svi oni koji govore drugačije, ne onako kako vi mislite, da je to demokratija, onda šta smo mi radili ovih 200 godina? Šta je sa 200 godina srpske državnosti i razvoja demokratije uopšte u Evropi? Samo vas na to podsećam. Molim vas, ako govorimo o diskriminaciji, hajde malo da progovorimo o diskriminaciji onih milion ljudi koji danas ne rade u Srbiji.
Gospođo Pop-Lazić, nije povređen član 96. Ovaj član kaže da predsednik, kad predsedava sednicom, ako želi da učestvuje u pretresu, prepušta predsedavanje jednom od potpredsednika Narodne skupštine i govori. Samo sam vam odgovarala na primedbu koju ste učinili vezano za povredu Poslovnika i to je bila moja obaveza da to učinim. Dakle, nisam učestvovala u pretresu. Opet nema povrede Poslovnika i prema tome vas upozoravam da ću morati dalje sankcije da izričem. Gospodine Milane, izvolite. Molim vas, nemojte sa mesta govoriti. Izričem vam drugu opomenu, ne možete govoriti sa mesta. (Gordana Pop-Lazić, sa mesta: Hoćete mene da zaplašite?) Molim vas da sednete na mesto, inače ću izreći sledeću sankciju. Idite na mesto. Uopšte vas ne plašim, samo vam izričem sankcije koje su na redu, pošto ne poštujete Poslovnik. Gospodine Milane, možete da govorite. Izvolite.
Gospođo Đukić-Dejanović, izgleda da su mere svetske ekonomske krize uticale i na vašu svest kada delite opomene. Ako vam je potreban novac pozajmite od Bože Đelića, nemojte nas da reketirate, stvarno nema smisla. Pozivam se na član 27. Sada ću najprostijim primerom da vam ukažem kako kršite Poslovnik i Ustav Republike Srbije. Članom 27. predviđene su vaše nadležnosti. U toku obraćanja šefa poslaničke grupe G17 plus jedan tekst kaže ovako - na kraju moram da pomenem da je i Skupština južne srpske pokrajine Kosovo i Metohija donela zakon o zabrani diskriminacije još 2004. godine. Koji je to zakon? Koja je to skupština? Šta priznajete ovde, gospođo Grubješić, a šta vi tolerišete gospođo predsedavajuća? Da li je ovo kršenje člana 8. Ustava Republike Srbije? Da li radite svoj posao onako kako treba? To je prvo. Druga zamerka se odnosi na član 104, na dostojanstvo. Gospođa Kolundžija je optužila SRS zato što je podnela veliki broj amandmana i samim time je prekršila član 147. koji reguliše obavezu ili dužnost poslanika da u skladu sa dnevnim redom učestvuje u radu predviđenih tačaka koje su na dnevnom redu. Na to niste reagovali i niste izrekli meru opomene, čak niste ni meru upozorenja, koja vam je praksa, izrekli, a ovde sa druge strane izričite opomenu zato što vam je neko sa mesta nešto rekao. Niste ni čuli ni ko, ni šta. Sada vam kažem, gospodine ministre, najbolji primer diskriminacije imate na delu u praksi danas. Dakle, kada budete takve probleme rešili, onda možemo i kvalitetno raspravljati o zakonu. Do tada sve ostalo je nemoguće.
Gospodine poslaniče, predsednik Narodne skupštine dužan je da narodnom poslaniku, koji se ne pridržava odredaba članova 1, 2, 4. i 6, ili na očigledan način zloupotrebljava prava predviđena ovim članom, izreknem mere predviđene članom 105, 106, 107. i 108. ovog poslovnika. Prema tome, ponašam se u skladu sa tim, ovde nema povrede Poslovnika. Vi ste i dalje analizirali sve ono što su govorili ministri i prethodni govornici. Nema povrede procedure. Reč ima narodni poslanik Petar Petrović.
Poštovano predsedništvo, gospodine ministre, dame i gospodo poslanici, pre nego što krenem sa izlaganjem i primedbama na predloženi zakon o zabrani diskriminacije ispred JS, želim da upozorim stručnu službu na jednu grešku koju je napravila, pretpostavljam da nije namerno nego je tehnička greška, jer je na listu gde su prijavljeni govornici za današnju raspravu, pored mog imena stavljeno ''SPS-JS'' i "za". Kažem da je u prijavi za reč bilo napisano i zaokruženo, proverite, protiv, i JS, sa svoja tri poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije, neće podržati ovaj predlog zakona o zabrani diskriminacije ukoliko se ne prihvate amandmani JS kojima želimo da poboljšamo tekst predloženog zakona. Mi iz JS nismo protiv toga da se zabrani diskriminacija po osnovu vere, rase, pola, diskriminacija dece, diskriminacija invalidnih lica, diskriminacija po bilo kom osnovu, ali jesmo, i javno smo to rekli, da se kažnjavaju ljudi i da se to podvodi pod diskriminaciju ukoliko su protiv homoseksualaca ili, kako se to nekada u vreme kada sam bio mlad govorilo, protiv pedera. Naročito smo podneli odnosno apostrofirali u ovom zakonu pet članova ovog zakona, a to su član 13, član 18, član 21, član 35. i član 56. Ovde se govori i govorilo se o ustavnim pravima, ustavnim slobodama građana Republike Srbije, bez obzira na veru, pol, rasu i svaku drugu pripadnost. Mi iz JS smo glasali za ovaj Ustav koji je usvojen i koji je na važnosti, i smatramo da dovoljno reguliše prava slobode i obaveze građana Republike Srbije, ali nigde, bar mi nismo mogli da pročitamo, da govori i o seksualnom opredeljenju odnosno o slobodi seksualnog opredeljenja i kažnjavanja nekih koji su protiv takvog opredeljenja odnosno lica koja izražavaju takvo svoje opredeljenje. Mi iz JS nemamo ništa protiv takvih lica, neka to svoje opredeljenje rade u četiri zida, ali nemoj da truju iovako otrovanu omladinu naše države, nemoj da nešto što svi normalni u ovoj državi smatraju kao nemoral bude sankcionisano i da oni koji su protiv toga budu primorani da plaćaju kaznu. Ako imamo pred sobom stavove verskih zajednica, najvažnijih verskih zajednica u državi Srbiji, a pripadnik sam SPC i ne mogu a da ne stanem iza saopštenja Sinoda SPC, koji je rekao i uputio dopis Vladi Republike Srbije. Taj stav Sinoda SPC su podržale i ostale verske zajednice, kao što je Katolička crkva, Islamska verska zajednica i druge, da ih ne nabrajam. Prema tome, ako je 70-80% građana Republike Srbije, bez obzira na nacionalnu i versku pripadnost, protiv određenih odredbi zakona o zabrani diskriminacije, naročito protiv članova koje sam naveo a koji se odnose na tzv. slobodu seksualnog opredeljenja, pa da li mi kao narodni poslanici treba da idemo za većinom i da smatramo da ono što većina želi u ovoj državi Srbiji, da takve zakone donosimo ili da štitimo manjinu? O tome neka razmisle oni kada dođe vreme za glasanje koje će dugme na ovom stolu da pritisnu. S druge strane, mnogo je bilo govora oko toga zašto se verske zajednice mešaju u državne poslove i u donošenje zakona koje predlaže Vlade Republike Srbije a usvaja Narodna skupština. Pitao bih te i sa ove i sa ove strane zašto sada napadaju prvenstveno SPC? Da li se sećaju da je pre nekoliko godina, kada je narod izašao na ulice, kada je tražio promenu vlasti u državi Srbiji, tada je njegova svetost gospodin Pavle stao na čelo narodne kolone i zajedno sa nezadovoljnim građanima tražio promenu režima u Republici Srbiji? Da li je tada crkva trebalo da bude po strani ili da ide tamo gde želi većina naroda i građana Republike Srbije? Ako je tada crkva stala na stranu građana i sada ako je stala na stranu većine građana Republike Srbije, da ih poslušamo šta kažu crkve u Republici Srbiji? Govoreno je ovde da je bila javna rasprava iz obrazloženja predloga ovoga zakona JS je utvrdila da se javna rasprava vodila uglavnom u Beogradu i u još tri grada. Postavljamo pitanje da li je moguće da u Srbiji građani, koji na neki način su zainteresovani za ovaj zakon, žive samo u Beogradu, Novom Sadu, Nišu i Kragujevcu? Nešto se ne sećam da smo mi iz JS, a sedište JS je u Jagodini, dobili poziv da učestvujemo u nekoj od javnih rasprava koje su se održale u ovim gradovima, a jesmo parlamentarna stranka. To je zamerka, gospodine ministre za sve te koji su vodili tu tzv. javnu raspravu koja je trajala dva meseca. Bojim se da trčimo malo ispred rude, kako mi to kažemo u centralnoj Srbiji, kada donosimo ovakve zakone odnosno neke odredbe u ovakvim zakonima. Bojim se, govorim u ime većinske Srbije, u ime domaćinske Srbije, u ime one Srbije koja poštuje veru i tradiciju, a slogan JS je domaćinski i mi poslanici JS ćemo se i tako ponašati u ovom parlamentu, da smo morali i da li moramo da u zakonu o zabrani diskriminacije unesemo i odredbe o seksualnoj slobodi odnosno o slobodnom seksualnom opredeljenju. Bojim se, kao što sam rekao, da je to prvi korak, mali korak, ali velikog značaja, da će nas sutra naterati, da bismo mogli da dođemo na belu šengen listu i da bismo ušli u EU, da dozvolimo i homoseksualne brakove i da ozakonimo mnogo štošta drugo. Dame i gospodo, da li mi moramo sve to da radimo, a mislim da ne moramo. Bojim se da ćemo morati da menjamo mnoge zakone, na prvom mestu Zakon o braku i porodici, pa ćemo možda kažnjavati nekog državnog činovnika, matičara koji radi u organima uprave, ako sutra odbije, jer se to kosi sa njegovim verskim i moralnim shvatanjima, da venča dva homoseksualca. Ili će morati na kraju, kada završi taj čin, da im pročita ono što se uglavnom čita, onaj dobro poznati tekst Duška Radovića "mazite se, pazite se i budite ljubomorni u ljubavi jedno na drugo"? Da li Srbija ide tim pravcem? Što se JS tiče, mi ćemo dosledno biti protiv takvog opredeljenja. Ono što posebno želim da naglasim, to je da u mnogim zemljama EU, kao što je gospodin ministar rekao, nema ovakvih odredbi u zakonima o zabrani diskriminacije. Kažem, da li mi u Srbiji moramo uvek da budemo preteča u nekim stvarima ili, kad vidimo da u dve ili tri zemlje se nešto usvaja, da brže-bolje i mi to usvojimo. Inače, kada sam govorio, sada ću samo da ponovim, o tome da mi jesmo za to da zaštitimo decu, da nema diskriminacije dece, da nema diskriminacije starih, da nema diskriminacije invalidnih lica, uzmite program JS, uzmite opštine gde JS drži vlast na lokalnom nivou, pa ćete videti kako se to štite deca, kako se štite stari ljudi, kako se štite invalidna lica. Hoću da vam kažem sledeće: u Jagodini svako dete, bez obzira na versku, rasnu i socijalnu potrebu ili socijalni status, ravnopravno je i dobija pomoć od lokalne samouprave. Svako dete to dobija, svako lice koje je starije od 65 godina, bez obzira kojoj veri, rasi ili bilo čemu drugom pripada, ima isti tretman. Sve invalidske organizacije na teritoriji grada Jagodina imaju jednak tretman, iz budžeta grada Jagodine dobijaju sredstva. To je pravi odnos prema tim licima, bez obzira, kao što sam rekao, na versku, rasnu, polnu ili bilo koju drugu pripadnost. Dame i gospodo, gospodine ministre, molio bih vas, u ime tri poslanika JS, da ove sugestije, kao pripadnici većine, a podržali smo do sada i podržaćemo i dalje sve zakone koje Vlada Republike Srbije bude podnela ovom parlamentu, a koji su od značaja da bi Srbija što pre stekla uslove za ulazak u EU, ali nešto što se kosi sa srpskom tradicijom, sa moralom, sa nečim što svaki ozbiljan čovek, da ne kažem nešto drugo, smatra da je protivprirodno, ne možemo i nećemo podržati. Ukoliko prihvatite naših pet amandmana, na čl. 13, 18, 21. u vezi je sa članom 56. i član 35, onda možemo razgovarati o tome da podržimo zakon. U protivnom, još jednom ponavljam, JS sa svoja tri poslanika neće podržati ovakav predlog zakona u načelu.
Reč ima Miroslav Markićević, zamenik šefa poslaničke grupe NS.
Poštovana predsednice, gospodine ministre, kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije, mislim da će donošenje ovog zakona izazvati društvene potrese, svađe i prepirke u našem društvu. Smatrao sam i još uvek smatram da donošenje bilo kog zakona podrazumeva uređenje u određenoj društvenoj oblasti i smatram da građani, bilo da im se sviđaju, bilo da im se ne sviđaju, zakone mora da poštuju. Kada se radi o zakonu o zabrani diskriminacije, ima nekoliko problema. Prvo, 80% građana Srbije je protiv ovog zakona, odnosno nekih odredbi. Odmah da se izjasnim, gospodine ministre, što se tiče NS, NS apriori nije protiv zakona o zabrani diskriminacije. Zašto su samo pojedini članovi zakona, koji se tiču seksualnih manjina, glavni, da kažem tako - narodski, u prethodnih 20 dana, to je za veliku analizu i razmatranje. Mislim da je taj gej lobi, koji je veoma jak u svetu, nažalost i u Srbiji, izgurao na ovakav način donošenje ovog zakona. Zašto tako mislim? Pre svega, usledio je jedan žestok napad na SPC, jer se SPC kritikovala da ima preveliki uticaj na Vladu Republike Srbije, a to sve zbog toga na koji je način ono veče povučen zakon. To bi možda mogli i da prihvatimo i da razmišljamo zašto je jedan zakon na takav način povučen, da bi se nešto doradilo, dogovorilo ili udovoljilo zahtevima verskih zajednica, ali mi zaboravljamo jednu stvar - na koji je način ovaj zakon došao u proceduru u Skupštinu. Jedne noći je došao ovaj zakon. Pre toga, da podsetim sve kolege narodne poslanike i javnost koja gleda ovaj prenos, nadam se da u ovom trenutku gleda ovaj direktan prenos, mislim da je bilo više od 10 tzv. ekoloških zakona. Sve poslaničke grupe su se pripremale za tu sednicu, mislim da je bila i zakazana sednica sa tim dnevnim redom. Predali smo amandmane, a mislim da ne treba, možda nisam ni dovoljno stručan da pričam o važnosti tih zakona, o trovanju vazduha, vode i zemlje, o zdravlju našeg naroda i naše dece. Ispalo je da su ti zakoni u odnosu na ovaj zakon nevažni. Dalje, zašto mislim da se ovde radi o specijalnom zakonu, da se udovolji jednoj manjini, tj. seksualnoj manjini? Iz reakcije resornih ministara, po prilici i vašeg državnog sekretara, koji u jednoj direktnoj emisiji čak kaže da će vaše ministarstvo finansirati gej paradu. Posle je to neko iz vašeg ministarstva demantovao. Dalje, zaključujem da se ovde radi o udovoljavanju samo jednoj društvenoj grupi, koja je manjina i protiv koje NS zaista nema ništa, ne samo protiv te manjine, nego protiv bilo koje manjine, verske, nacionalne, rasne, NS podržava sva prava pojedinaca i grupa, u skladu sa Ustavom i zakonima, alu nama se čini da se ovde jedna grupa favorizuje u odnosu na većinu građana Srbije. Iz ovoga kako ste vi dalii nabrojali zemlje, mislim da ste vi nabrojali zemlje koje su usvojile ovakav zakon, a ne koje nisu, vi niste nabrojali zemlje koje nisu, recimo Grčku, koja mislim da je nama i verski i ljudski možda jedna od najbližih zemalja koje su članice EU. Zašto niste u javnoj raspravi upoznali javnost i građane kako taj zakon rešava neke stvari u društvu u Grčkoj? Grčka je ugledna pravoslavna evropska zemlja. Zašto se mi nismo ugledali na Grčku? Ponavljam, NS, a verujem i većini opozicionih stranaka i poslanika, nije sporan zakon o zabrani diskriminacije, nego pojedine odredbe, a vi lično, vaš državni sekretar i vaše ministarstvo, da narodski kažem, tako temu plasirali zadnjih 20 dana, da su prava seksualnih manjina, slobodno izražavanje seksualnih orijentacija, postalo glavna tema. U stvari o čemu mi ovde ne pričamo? Hoću ovo preostalo vreme, pet-šest minuta, da posvetim tim manjinama i da analiziram kako ste vi reagovali na ugrožena prava tih manjina i da iz toga zaključim kako ćete vi da se ponašate kao resorni ministar i poverenik koga će ova skupština izabrati u narednom periodu. Dakle, gospodine ministre, sa ove govornice sam pre mesec dana pročitao jedno pismo iz grada Bujanovca, koje su potpisali opštinski odbori svih srpskih stranaka, uključujući i LDP, i vi niste reagovali. Četrdeset posto Srba je u Bujanovcu, oni su obrisani sa raznoraznih funkcija, oni ne postoje. Da li ste vi, kao ministar za ljudska prava, reagovali? Niste reagovali. Nema nikakvog traga u bilo kojim medijima i u vašem javnom nastupu, da ste reagovali. Dakle, primer broj 2 zašto sam zabrinut, zašto se ovaj zakon na ovaj način donosi. Ova skupština je prilikom usvajanja rebalansa krajem prošle godine usvojila amandman Nove Srbije, u stvari zajedno smo ministarka finansija i ja pravili taj amandman i to je postao sastavni deo zakona, a radi se o već čuvenih 15 miliona koje je trebalo da bude opredeljeno za jednu manjinu, i manjinu u manjini, radi se o invalidima. Kažu neki statistički podaci da njih ima oko 800 hiljada. Pre svega sam mislio na invalide sportiste. Taj nečijom osornošću, nebrigom, a nemoguće da vi niste čuli jednog opozicionog poslanika koji je sa ove govornice to ponovio nekoliko puta, da je neko ignorisao zakon, budžet, a budžet je najosnovniji zakon, najvažniji zakon koji se donosi u ovoj zemlji. Neko to nije hteo da sprovede. Nudio sam i svim poslanicima ovde vladajuće koalicije da neko od njih podnese, da neko slučajno nešto zato što je iz Nove Srbije i shvatio sam iskrenu nameru. Šta mi je rekla ministarka finansija o ministarki sporta, iz kućnog vaspitanja i poštovanja prema njoj neću da kažem šta je rekla o njoj. Da li ste vi kao resorni ministar reagovali? Da li je to flagrantno kršenje ljudskih prava jedne manjine - invalida? Budžetska stavka se ne sprovodi, neko to ignoriše. Kada biste vi bili malo uverljiviji kod tih pitanja, a nabrojao sam dva primera, kada se radi o pravima Srba u Bujanovcu, kada se radi o pravima invalida, možda bi vam mi malo više verovali kada pričate i o ovom zakonu i neophodnosti donošenja ovog zakona. To što vam mi ne verujemo pola jada, ne veruju vam građani Srbije. Tvrdim vam da će prvi put da bude donesen jedan zakon, kod koga bi se na tajnom glasanju sutra na referendumu izjasnilo 80% građana protiv. Gde je tu demokratija? Dalje, šta imam da vas pitam. Bilo bi pošteno, vi niste bili u špicu kampanje vaše stranke, dakle, vaš slogan je bio Za evropsku Srbiju, zašto vi niste građanima u kampanji rekli za šta ćete vi da se zalažete. Vi ste samo rekli za Evropu, za evropska pravila. Kažem vam da ovakvih odredaba u polovini evropskih zemalja u njihovim zakonima o zabrani diskriminacije ne postoji. Pitam vas kao ministra za ljudska i manjinska prava, da li ste vi gledali u nedelju veče, u 21.00 čas, jednu emisiju u kojoj je učestvovao vaš državni sekretar, gde predstavnik jedne manjina kaže, ovo je samo prvi korak, kada se usvoji ovaj zakon, na osnovu ovog zakona tražićemo da se promene udžbenici našoj deci u osnovnim školama, pa ćemo za neke pojave ili poremećaje, za koje veruje 90% građana Srbije da to jesu, morati da napišemo da je to normalno. Da li ste vi razmišljali o diskriminaciji te dece i šta iz ovog zakona sve može da proistekne. Da li ste razmišljali kada ste pisali ovaj zakon, u odeljku četiri, postupak izbora poverenika, kako se spremaju neki da se pozivaju na ovaj zakon, a to nedvosmisleno, neću da pominjem te organizacije, u direktnim emisijama govore javnosti i građanima Srbije, da li imam pravo da vas pitam zašto vi niste ovde stavili ovaj član 28. kada se radi o povereniku, koje on seksualne orijentacije mora da bude. Ako je neke seksualne orijentacije, a pripadnik iste te orijentacije se pozove i optuži nekog iz druge, onda je on u sukobu interesa. To vam kažem najiskrenije, jer ti ljudi su vrlo ostrašćeni. Dalje, hoću da vam kažem da sam siguran, a sa nekima sam i razgovarao ovih dana, kada biste i u gej populaciji dali na tajno glasanje ovaj zakon, ovako, ove odredbe koje se tiču njih, i oni bi bili protiv. Na referendumu kod njih ovo ne bi prošlo. Šta to hoće da se poruči? Koja poruka Srbiji hoće da se da? Udarili ste nam na čast, na obraz, na moral, na tradiciju, je li to Evropa koju vi nama nudite. Mislim da to nije Evropa. Mnoge evropske zemlje u svojim zakonima su dokazala da svoj moral, svoju tradiciju, čast poštuju tim zakonom. Šta vi hoćete ovim zakonom da pokažete Srbiji. Zato govorim da ovo nije običan zakon o zaštiti manjina. Ko normalan bi bio protiv da se zaštiti bilo koji građanin Srbije? Šta je tu problem? Problem je što vi na ovaj način jedna manjina koja može da prekine bioskopsku predstavu, i to nije kršenje ljudskih prava i nije naišlo na našu osudu, a opravdano je naišlo na vašu osudu kada im nije data konferencija za štampu, a dao bih im da sam bio direktor ... (Predsednik: Gospodine Markićeviću, potrošili ste vreme koje pripada vašoj poslaničkoj grupi.) Žao mi je što sam potrošio vreme, ali verujem da su građani Srbije shvatili šta sam hteo da kažem.
Zahvaljujem. Narodni poslanik, gospođica Elvira Kovač ima reč.
Poštovani gospodine ministre, gospođo predsednice, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poslanici Poslaničkog kluba manjina, a naročito poslanici SVM, prošle nedelje su se više puta oglasili povodom skandaloznog povlačenja iz skupštinske procedure Predloga zakona o zabrani diskriminacije. Smatrali smo tada, kao što to i sada tvrdimo, da to nije trebalo učiniti. Naročito ne kada znamo da je organizovana javna rasprava, da je ona završena i znamo da je Predlog zakona, koji se nalazi pred nama, da je njegov tekst usaglašen sa međunarodnim pravilima, usaglašen je sa standardima Saveta Evrope, UN, EU, a što je mnogo značajno, dobio je ovaj predlog zakona pozitivno mišljenje i od strane Venecijanske komisije Saveta Evrope. Poslanici Poslaničkog kluba manjina će u danu za glasanje podržati Predlog zakona o kojem trenutno govorimo. Najjači razlog zbog koga ćemo glasati za ovaj zakon je to, o čemu smo danas veoma malo pričali, da je on jedan jedini preostali zakon koji nam nedostaje u tom ispunjavanju pravnih, odnosno zakonskih uslova za stavljanje naše zemlje na belu šengen listu. Drugi veoma veliki značajan razlog podržavanja ovog zakona je što se mi zalažemo za jednakost, bez obzira na nacionalnu pripadnost ili etničko poreklo, kulturu, jezik, verska ubeđenja, pol, zdravstveno stanje, invaliditet, starosno doba ili druga lična svojstva. Želela sam da naglasim ovo svojstvo, ako ima reč u ovom zakonu, zato što smatram da javno mnjenje, da svi mi danas previše pažnje posvećujemo samo jednom veoma malom delu zakona. Ovaj zakon je mnogo više od diskriminacije osoba određene seksualne orijentacije i on je zbog toga mnogo značajan. Mene lično, kao ženu, veoma raduje donošenje krovnog zakona o zabrani diskriminacije, baš zbog toga što smo ga godinama dugo, dugo čekali i nadam se da će u bliskoj budućnosti stići u skupštinsku proceduru i određeni zakoni koji regulišu specifične oblasti, pre svega mislim na regulisanje oblasti rodne ravnopravnosti itd. Kao što svi znamo, zaštita od svih oblika diskriminacije predstavlja jednu od osnovnih obaveza naše zemlje u procesu stabilizacije i pridruživanja EU. Još jednom bih želela da naglasim da se ovim predlogom zakona o zabrani diskriminacije zabranjuje svaka povreda, diskriminacija, kao i povreda načela jednakih prava i obaveza viktimizacije, bilo kakav govor mržnje, uznemiravanje i ponižavajuće ponašanje. Smatram da smo danas veoma malo pričali o određenim delovima ovog zakona, pa bih želela ukratko da ih nabrojim. Prvo u zakonu se spominje da svako treba, a što mi svakako podržavamo i smatramo, svako treba da bude zaštićen od svih oblika diskriminacije u oblasti rada i zapošljavanja i svako treba da ima jednaka prava pod jednakim uslovima svih tih prava koja proističu iz rada, radnog odnosa i zapošljavanja. Ovim predlogom zakona će se zabraniti svako neopravdano pravljenje razlike i nejednako postupanje prema učenicima u svim vaspitno-obrazovnim ustanovama. Zapravo će se zabraniti neopravdano pravljenje razlike kad ta decaili ti mladi ljudi budu tražili prijem u te vaspitno obrazovne ustanove, kao što će se zabraniti isključenje istih iz tih ustanova, na osnovu nekih ličnih svojstava. Ono što sam spomenula, rodna diskriminacija je veoma značajna i ona živi, prisutna je u praksi u Srbiji. Ona je vezana za još uvek važeće stereotipe, tradicionalna shvatanja uloga muškaraca i žena. Kao što svi znamo, rodna diskriminacija postoji kada se postupa protivno načelu ravnopravnosti polova u bilo kom aspektu života. Ovim predlogom zakona će se zabraniti fizička i druga vrsta nasilja, omalovažavanje, ucenjivanje, uznemiravanje obzirom na pol, ali i javno zagovaranje i postupanje u skladu sa predrasudama i običajima koji su zasnovani još uvek na ideji podređenosti ženskog pola u našoj zemlji, odnosno baš na tim stereotipnim ulogama polova. Nažalost, kod nas u praksi se javljaju i druge vrste diskriminacija. One su uglavnom u odnosu na starosno doba, uglavnom prema starijim ljudima, bolesnima, koje se nekad ogleda u tome da se ne želi pružiti adekvatno lečenje određenim bolesnim ili starim osobama. Želela bih da spomenem i zakon o zabrani diskriminacije osoba sa invaliditetom, koji je jedan od dobrih primera kako mogu određene oblasti, odnosno određene ranjive grupe, kako može ta oblast da se reši nekim specifičnim zakonima. Još jednom bih želela da naglasim da je ovaj predlog zakona koji se nalazi pred nama obuhvata više grupa. Ono zbog čega mi najviše podržavamo ovaj zakon je što je po njemu zabranjena i diskriminacija nacionalnih manjina i svih pripadnika raznih nacionalnih manjina na osnovu njihove pripadnosti baš toj nacionalnoj manjini, odnosno njihovog etničkog porekla, jezika kojim govore, verskih uverenja itd. Ovaj krovni antidiskriminacioni zakon koji se nalazi pred nama uređuje zabranu te diskriminacije mnogih. Spomenula sam neke manjine, invalide, ali ne samo ranjive grupe, već i sve zaposlene, odnosno one ljude koji traže zaposlenje, koji su pacijenti u nekim bolnicama, odnosno bilo koga ko traži, bilo na nekim javnim mestima, svoj prostor ili pristup. Da zaključim i da još jednom naglasim, zakon o zabrani diskriminacije je jedini preostali zakon čije prihvatanje je značajno za stavljanje naše zemlje na belu šengen listu. To je zakonski, odnosno pravni uslov. Ali, ovaj krovni zakon zabranjuje diskriminaciju u oblastima kao što su obrazovanje, što je mnogo značajno za decu i omladinu, zapošljavanje, ali i pristup raznim javnim objektima, javnim mestima, i njegovo donošenje je jedini način postizanja pune zaštite za sve ugrožene kategorije u društvu. Poslanici Poslaničkog kluba manjina smatraju da se moramo svi zajedno boriti protiv svih mogućih oblika diskriminacije u društvu koje postoji. Moramo zajednički, ne samo žene, već i muškarci, promovisati ravnopravnost polova, solidarnost raznih generacija međusobno, moramo zajedno raditi na zaštiti prava deteta, želim da naglasim da je formirana radna grupa za prava deteta koja ima velike planove, da pomognemo osobama sa invaliditetom i drugim ranjivim grupama. Osnovni cilj SVM je poboljšanje uslova života i rada svih, a posebno najugroženijih kategorija stanovništva, i izgradnja takvog društva u kome će svi građani imati šanse za napredak. Sprovođenjem ovog zakona koji ćemo, nadam se, usvojiti za par dana, omogućićemo ravnopravne uslove za sve građane naše zemlje, što je u skladu sa smernicama savremenog evropskog društva, za šta se svi mi zalažemo. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Završavamo rad za danas. Nastavljamo sutra u 10.00 časova. Zahvaljujem.