Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Dvadesetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 100 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Proverite svoje kartice, molim vas, svako neka proveri svoju karticu, pošto na ekranu piše prisutno ovoliko, a kada ste ubacili kartice znatno manje. Izvolite, donesite privremene kartice, onaj ko smatra da nije u sistemu. Ko smatra da mu kartica nije ispravna, molim vas neka mi se javi sada odmah, inače moram da dam pauzu. Ko? (Milojević Milosav: Meni nije ispravna.) Dobro, sačekaćemo onda minut, dva. Ali, molim vas da u ovoj maloj pauzi proverite i ostali, da li su vam ispravne kartice. Ubacite ih, na primer. Pozivam vas da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice da bi mogli konačno da utvrdimo koliko ima poslanika u sali. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da imamo 124 narodna poslanika, te da nemamo uslova za početak današnje sednice. (Katarina Rakić: Nije doneta zamenska kartica.) Onda bi bilo 125, prema tome ne znam koliko kartica treba da sačekam još posle 35 minuta. Tako da molim šefove poslaničkih grupa da mi kažu koliko je vremena potrebno da bi počeli sa radom. Pošto nemam odgovor, molim … (Marijan Rističević: Onda prebrojavanje.) Ne, neću prebrojavati nikom, hvala na sugestiji. Znači, nemamo prisutnu većinu od ukupnog broja svih narodnih poslanika, s toga ne postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obzirom na to, a u skladu sa članom 88. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, prekidam rad Narodne skupštine dok se ne obezbedi kvorum, odnosno do 11.00 sati.
Dame i gospodo narodni poslanici, radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Molim sve narodne poslanike da provere svoje kartice i da li im rade jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 126 poslanika te da imamo uslove da nastavimo rad i sednicu Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje narodni poslanik prof. dr Žarko Obradović. Saglasno članu 86. stav 2. i članu 87. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da je ova sednica sazvana u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine i izuzetno za ponedeljak, dakle mimo dana utvrđenih u članu 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri Predloge akata iz dnevnog reda utvrđenog po zahtevu Vlade. Dostavljeni su vam zapisnici Šeste, Sedme i Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje Zapisnika sa navedenih sednica. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Zapisnik Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini, održane 20, 21, 22, 25, 26, 27 i 28. novembra u 2019. godini. Zaključujem glasanje: za 126, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala tri od ukupnog prisutnih 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Stavljam na glasanje Zapisnik Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini, održane 28. i 29. novembra i 2, 3, 4, 5. i 6. decembra u 2019. godini. Zaključujem glasanje: za 126, protiv – niko, uzdržanih – nema od ukupnog prisutnih 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Stavljam na glasanje Zapisnik Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini, održane 9, 10, 11, 12. i 13. decembra u 2019. godini. Zaključujem glasanje: za 126, protiv – niko, uzdržanih – nema od ukupnog prisutnih 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv sednice Dvadesetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu, koja je sazvana na zahtev Vlade, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Republike Srbije, članu 48. stav 3. Zakona o Narodnoj skupštini i članu 249. Poslovnika Narodne skupštine, dostavljen vam je zahtev za održavanje vanrednog zasedanja Narodne skupštine, sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Za sednicu Dvadesetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu, određen je sledeći: D e v n i r e d: 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji, koji je podnela Vlada; 2. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, koji je podnela Vlada; 3. Predlog zakona o hidrografskoj delatnosti, koji je podnela Vlada; 4. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju, koji je podnela Vlada; 4. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju, koji je podnela Vlada; 5. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu putnika u drumskom saobraćaju, koji je podnela narodni poslanik Katarina Rakić; 6. Predlog zakona o izmeni Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti, koji je podnela Vlada; 7. Predlog zakona o posebnim postupcima radi realizacije projekata izgradnje i rekonstrukcije linijskih infrastrukturnih objekata od posebnog značaja za Republiku Srbiju, koji je podnela Vlada; 8. Predlog zakona o Registru prostornih jedinica i Adresnom registru, koji je podnela Vlada; 9. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o pretvaranju prava korišćenja u pravo svojine na građevinskom zemljištu uz naknadu, koji je podnela Vlada; 10. Predlog odluke o oduzimanju svojstva dobra u opštoj upotrebi delu železničke infrastrukture, koji je podnela Vlada; 11. Predlog odluke o oduzimanju svojstva dobra u opštoj upotrebi delu železničke infrastrukture, koji je podnela Vlada; 12. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o vazdušnom saobraćaju između Vlade Republike Srbije i Vlade Islamske Republike Iran, koji je podnela Vlada; 13. Predlog zakona o potvrđivanju Aneksa 1 Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Turske o saradnji u oblasti infrastrukturnih projekata, koji je podnela Vlada; 14. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala, koji je podnela Vlada; 15. Predlog zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2021. godine, koji je podnela Vlada; 16. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Projekat za konkurentnu poljoprivredu) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, koji je podnela Vlada; 17. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Dodatno finansiranje za Projekat unapređenje zemljišne administracije u Srbiji) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, koji je podnela Vlada; 18. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o kreditu između Republike Srbije (kao Korisnika kredita) i T.C. Ziraat Bankasi A.Ş. i Denizbank A.Ş. (kao Davalaca kredita), koji je podnela Vlada; 19. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji (Nabavka voznih sredstava za Srbija Voz) između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, koji je podnela Vlada i 20. Predlog zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma o zajmu LD 2009 (2019) između Banke za razvoj Saveta Evrope i Republike Srbije za projektni zajam za izgradnju nove Univerzitetske dečje klinike, Tiršova 2 u Beogradu, koji je podnela Vlada. Narodni poslanik dr Aleksandar Martinović, na osnovu člana 92. stav 2. člana 157. stav 2, član 170. i član 192. Poslovnika Narodne skupštine predložio, je da se obavi zajednički načelni jedinstveni pretres o tačkama 1. do 13. Da li narodni poslanik dr Aleksandar Martinović želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 126, protiv – niko, uzdržanih – nema od 126. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Prelazimo na zajednički načelni jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka od 1. do 13. dnevnog reda. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: prof. dr Zorana Mihajlović, potpredsednik Vlade i ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture; Aleksandra Damnjanović i Miodrag Poledica, državni sekretari, Jovanka Atanacković, magistar Đorđe Milić i Zoran Ilić, pomoćnici ministra, Veljko Kovačević, Lazar Radaković i Saša Stojanović, vršioci dužnosti pomoćnika ministra, Mirjana Čizmarov, direktor Direktorata civilnog vazduhoplovstva Republike Srbije i Vinka Milanović, savetnik potpredsednika Vlade i ministra građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture. Gospođo potpredsednice Vlade, dobro došli u parlament. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika, u skladu sa članom 96. stav 4. Poslovnika. Saglasno članu 157. stav 2, članu 170. i članu 192. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres o tačkama između 1. i 13. Da li predlagač, odnosno predstavnik predlagača žele reč? Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite, potpredsednice Vlade.
Hvala. Dobar dan, poštovani predsedavajući, drage poslanice i poslanici, hvala prvo što ste prihvatili da danas razgovaramo o 13 tačaka, odnosno predloga zakona koje je Vlada Republike Srbije usvajala na svojim redovnim zasedanjima, odnosno na svojim redovnim sednicama. Ja ću vrlo kratko o svakom od tih zakona reći nekoliko rečenica, ali verujem da ćemo u načelnoj raspravi, kao i u raspravi po amandmanima moći da možda i unapredimo ove predloge zakona. Dakle, ispred vas je Predlog zakona o posebnim postupcima radi realizacije projekata izgradnje i rekonstrukcije linijskih infrastrukturnih objekata od posebnog značaja za Republiku Srbiju. Mi smo zaključno sa 2019. godinom završili, pustili u saobraćaj 350 kilometara autoputeva, preko 300 kilometra pruga rekonstruisali, otvorili treći međunarodni aerodrom. Dakle, imamo dosta iskustva u onome što se zove realizacija važnih infrastrukturnih projekata od posebnog značaja za Republiku Srbiju. Iz tog razloga, svesni puno problema koje smo imali upravo u rešavanju problema, odnosno pitanja imovine, ovo je jedan zakon koji treba da pomogne i da omogući u stvari da budemo mnogo brži i efikasniji kao država u realizaciji infrastrukturnih projekata koji su od posebnog značaja za Republiku Srbiju. To znači da sve ono što počinjemo našim novim investicionim planom „Srbija 2025“ želimo zaista da bude najbrže i najefikasnije urađeno i izgrađeno. U tom smislu je ovaj zakon koji je ispred vas. Dakle, želimo da mnogo efikasnije rešavamo imovinsko-pravna pitanja, smanjuju se određene procedure. Ni jednog trenutka, naravno, ne na štetu prava korisnika eksproprijacije i verujem da iz Predloga zakona ovog nacrta zakona to ste mogli da vidite. Želim takođe da kažem da verujemo da ovaj predlog, odnosno ovaj nacrt zakona može da nam pomogne da mnogo efikasnije koristimo budžetska sredstva, da mnogo efikasnije koristimo kreditna sredstva, može, takođe, odnosno treba da nam omogući da ne dođemo u situaciju da treba da kasnimo u realizaciji određenih infrastrukturnih projekata i takođe, u tom smislu, da sami izvođači na velikim infrastrukturnim projektima prosto nemaju mogućnost da nam izdaju tzv. klejmove, odnosno penale, zbog toga što možda investitor nije uradio ono što u određenim ugovorima stoji. Takođe ću vam reći da, na primer, u ovim novim projektima koje planiramo da radimo, a to je početak ove godine, 2019. godine, infrastrukturnih projekata, dakle, autoputeva, brzih saobraćajnica, brze pruge, ulaganja u aerodrome, vodni saobraćaj, mi očekujemo da samo ako govorimo o imovinsko-pravnim odnosima rešavamo pitanja oko 50.000 parcela samo na onim deonicama koje se tiču izgradnje autoputeva. Dakle, to je jedan ozbiljan, veliki posao i zato je ovaj zakon ovde ispred vas, da pokušamo da budemo u tom smislu mnogo brži. Drugi Predlog zakona jeste o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji. Pored onoga što mi zaista radimo u svim zakonima, to je da se prilagođavamo evropskim normama, evropskom zakonodavstvu, na kraju krajeva, sve što smo uradili kroz Zakon o planiranju i izgradnji dao je rezultate. Srbija je danas deveta na svetu u izdavanju građevinskih dozvola. Srbija danas ima negde za preko 300% više gradilišta nego što je imala pre pet godina. Dakle, dobro smo radili Zakon o planiranju i izgradnji. Sada želimo, da kada unapredimo određene norme iz zakona, i posebno se unutar ovog predloga zakona, bavimo pitanjem licenci, izdavanja licenci kako inženjerima, arhitektama i prostornim planerima. Ono što smo uradili su dve važne stvari. Jedna da smo smanjili broj procedura, administrativnih procedura da se dođe do licence, ali sa druge strane smo obavezali sve one inženjere koji dobijaju svoje licence da moraju da imaju kontinuirano obrazovanje, da moraju kao i sve druge struke da se svakodnevno praktično obrazuju u svojim oblastima. Treći zakon koji je ispred vas je čini mi se jedan, kao i svi drugi na kraju krajeva, veoma važan za građane i građanke Srbije, to je Predlog zakona o registru prostornih jedinica i adresnom registru. Jedan podatak je zaista poražavajući za sve nas, tri miliona ljudi u Srbiji još uvek nemaju brojeve svojih ulica, niti nazive svojih ulica. Od ta tri miliona, 2,2 miliona praktično nema ni naziv ulice, ni broj, a tri miliona u najvećem delu nemaju broj ulice, da ne govorimo da su u međuvremenu jedinice lokalnih samouprava pravile neke svoje interne evidencije da bi mogle uopšte da komuniciraju sa ljudima, što je napravilo još više problema. Vlada Srbije je iz mnogih dokumenata i uredbi koje je imala smatrala da treba da imamo jedan ozbiljan zakon, jer kao što imamo Centralni registar stanovništva, kao što imamo registar privrednih subjekata, kao što imamo registar nepokretnosti, moramo da imamo i adresni registar i to je negde suština ovog predloga zakona. Zatim, tu je Predlog zakona o izmenama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Vi znate da smo mi u tom velikom projektu. Prvi stanovi će već biti negde krajem februara, početkom marta u Vranju. Počinjemo izgradnju blizu osam hiljada stanova i raspisujemo tendere do kraja aprila. Jedina izmena u ovom predlogu zakona jeste povećanje spratnosti, dakle sa šest na osam spratova predlažemo da se uradi ovim zakonom Zatim, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o pretvaranju prava korišćenja u pravo svojine na građevinskom zemljištu uz naknadu. Vi znate da smo ovde pred vama branili zakon 2015. godine ja mislim, sa željom da zaista rešimo konačno ta pitanja. Ispostavilo se da to nije dovoljno efikasno i da je osnovni problem bio u bankarskoj garanciji koja se davala za ogroman broj godina. U tom smislu, jedna od glavnih izmena ovog zakona, a u cilju da završimo što pre te poslove jeste da će bankarska garancija biti u roku od pet godina sa svim onim stvarima koje su neophodne da budu, da obezbede sigurnost. Dakle, niko se ne oslobađa plaćanja, nigde se ne prave nikakvi ustupci, nego jednostavno gledamo kako da kroz ovaj zakon rešimo konačno pitanje da nemamo godinama iste probleme. Do sada, inače, je naplaćeno kroz ovaj zakon oko 800 miliona dinara. Jedan deo naravno ide Fondu za restituciju, jedan deo ide u državni budžet, a jedan deo ide u budžete lokalnih samouprava tamo gde se to zemljište nalazi. Zatim, tu je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu putnika u drumskom saobraćaju. Činjenica jeste da smo mi otvorili 350 kilometara autoputeva, samo u 2019. godini 120 kilometara puteva, da je neophodno bilo uskladiti redove vožnji. U tom smislu smo, između ostalog, promenili ovaj zakon, ali smo učinili takođe da smanjimo mnoge, ono što smo mi imali utisak i videli, mnoge administrativne procedure i postupke, da ih svedemo na najmanji mogući broj kako bi obezbedili da građani Srbije imaju zaista najkvalitetniju i najbolju uslugu u ovoj oblasti. Takođe, ispred vas su dva zakona iz oblasti iz vodnog saobraćaja, to je Zakon o plovidbi, odnosno izmene i dopune Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama i Predlog zakona o hidrografskoj delatnosti. Želim da kažem da mi do sada nismo imali zakon o hidrografskoj delatnosti, iako sve zemlje oko nas to imaju, to je jako važno za bezbednost plovidbe i jako važno za kvalitet tehničke dokumentacije, to je ono što smo zaista mogli u prethodnom periodu da vidimo da nedostaje našem sistemu. Što se tiče zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, velike razlike, tektonske razlike su napravljene upravo u vodnom saobraćaju prethodnih nekoliko godina. Mi danas govorimo o ulaganju, o projektima koji su vredni u vodnom saobraćaju zajedno sa ulaganjima u luke blizu pola milijarde evra, dakle, oko 500 miliona evra, da bismo zaista imali to na najbolji, najefikasniji i najracionalniji način vođeno, zato su ovde dati određeni predlozi. Dakle, jedan deo nadležnosti se sa Agencije za upravljanje lukama prenosi na resorno ministarstvo, odnosno na Ministarstvo saobraćaja, ali još jedna novina je napravljena u Predlogu ovog zakona a to je, dakle, da smo odredili minimalni nivo rentabilnosti lučkih usluga. Nekad davno nije se o tome mnogo ni razmišljalo, a mi smo i te kako vodili računa o tome i šta je lučko područje i šta je lučka infrastruktura, ali isto tako i minimalni nivo rentabilnosti. O tome verujem da će biti dosta pitanja i dosta razgovora. Zatim, ispred vas je i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju, pre svega, dalje usklađivanje sa evropskim zakonodavstvom. Mi jesmo, negde, kada pogledamo sve oblasti transporta, negde najbliži evropskim standardima upravo u vazdušnom saobraćaju. Postojale su određene oblasti vezane za obezbeđivanje vazduhoplovstva, koje su takođe morale da se u tom smislu urade. Tu je i vazdušni sporazum sa Republikom Iran, takođe i Aneks 1 Sporazuma između Srbije, odnosno Vlade Republike Srbije i Turske Vlade u oblasti infrastrukture. Mi sa Turskom imamo dobru saradnju u oblasti infrastrutkture. Na kraju krajeva, to su zemlje sa kojima radimo na važnim deonicama autoputeva i tu su dva predloga odluka o oduzimanju svojstva dobra u opštoj upotrebi u delu železničke infrastrukture. Odmah da kažem, u pitanju je železnička infrastruktura koja čak i ne postoji na nekih 400km, a vodi se u knjigama „Železnice“ i naravno, za nju se plaćaju određene naknade koje su neophodne. Mi danas hoćemo da se železnica dalje razvija i u tom smislu jesu odluke koje su donete već pre nekoliko godinama u železničkim preduzećima, potvrđene na Vladi Republike Srbije, da ono što se ne koristi, za šta ne postoji interes ni jedinica lokalnih samouprava, to se prosto gasi, zato što tu saobraćaja nema godinama, a ulažemo i pravimo osnovne koridore, kao što znate i brzu prugu, ali i dole od Beograda, Niša, Preševa, kao i Barske pruge i regionalne pruge. Trudila sam se da budem kratka, zato što verujem da ćemo razgovarati u toku ove rasprave u načelu. Želim nam svima uspešnu raspravu i nadam se da ćemo imati još dobre, bolje zakone nakon ove rasprave. Zahvaljujem.
Hvala gospođo Mihajlović. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Marija Jevđić se javila, izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko, na današnjem dnevnom redu imamo nekoliko zakona koje je predložilo vaše Ministarstvo, gospođo Mihajlović. Poslanička grupa JS u danu za glasanje podržaće predložene izmene zakona. Predloženi Zakon o planiranju i izgradnji, je još jedan korak, kao što ste rekli, što boljem usklađivanju domaćeg zakonodavstva sa propisima EU, kao i definisanju normi koje će omogućiti da Srbija zauzme što bolje mesto na „Duing biznis listi“ Svetske banke i zbog naših građana želim da podsetim da je Srbija jedina zemlja sa zapadnog Balkana koja je napredovala na „Duing biznis listi“ i trenutno smo na 44. mestu, a kada pogledamo 2012. godinu, bili smo čak na 92. mestu. Mislim da se najznačajnije izmene ovog zakona odnose na profesionalnu kvalifikaciju, odnosno na izdavanje licenci inženjerima, arhitektama i prostornim planerima i maksimalno uključenje struke, koje nažalost u prethodnom periodu je bilo nedovoljno zastupljeno i zbog toga su se javljali razni problemi, kao što je probijanje rokova i planova. Struktura mora da bude ravnopravni partner i nadam se da će posle usvajanja ovog predloženog zakona o planiranju i izgradnji, stvoriti se uslovi da se izdavanje licenci prenese Inženjerskoj komori Srbije, da će Komora dobiti svoje poslove nazad i time se poboljšati položaj strukture. Kada već govorimo o Inženjerskoj komori Srbije, želim da kažem da je prvi put od postojanja IKS, na tom čelu izabrana jedna žena, čime smo pokazali da smo kao društvo sazreli za rodnu ravnopravnost, u svim segmentima društva. Očekuje nas veliki broj infrastrukturnih projekata i tu mora struka da se maksimalno uključi, jer je isti cilj i struke i države, a to je realizacija svih planiranih projekata u roku, a sve u cilju poboljšanja životnog standarda građana Srbije. Inače, krajem decembra, predsednik Vučić je predstavio program Srbija 2025. godine, kojim je planirano 14 milijardi evra da bude uloženo u infrastrukturu i razvojne projekte. Prošle godine je pokrenuta izgradnja četiri autoputa i planirana su još dva nova autoputa. Ali, za mene kao poslanicu JS koja dolazi iz Raške oblasti, odnosno iz Kraljeva, najvažniji je početak izgradnje Moravskog koridora i želim da iskoristim priliku da vam se gospođo ministarka, u ime građana sela Sirče, Oplanić i Popović, zahvalim što je prvobitni projekat izmenjen i planiran je most preko reke Morave, a ja sam u načelnoj raspravi, kada smo u Skupštini razmatrali poseban Zakon o Moravskom koridoru, ukazala na njihovu bojaznost da taj most bude ukinut i da se time onemogući da obrađuju svoje njive koje su sa druge strane reke. Ministarstvo je to prepoznalo, vi ste u načelnoj raspravi to i obećali, most je planiran, ali sam vam ja pre nekih mesec dana postavila pitanje, uputila pitanje vašem ministarstvu koje se odnosi na izgradnju nadvožnjaka koji bi bio u produžetku mosta i time bi se očuvala povezanost pomenutih sela sa samim gradom, ali i sa industrijskom zonom „Magnohrom“ u kojoj radi veliki broj meštana. Naravno, ako je izgradnja nadvožnjaka moguća, ne narušavajući projekat, a sa druge strane da se pomogne i olakša život naših građana koji su odlučili da ostanu na selu i svojim radom ožive i očuvaju srpska sela. Nadam se da ću uskoro dobiti odgovor. Još jednom želim da ukažem na veliku važnost Moravskog koridora, ne samo kao važne saobraćajnice, već što će se njegovom izgradnjom urediti korito Zapadne Morave, koje je poslednjih godina, da ne kažem decenijama unazad, nanelo ogromne štete ovom kraju prilikom izlivanja. Imali smo velike poplave i prošle godine i pre tri godine, tako da znamo svi kolike su štete bile nanete tom delu Srbije. Na dnevnom redu imamo i Predlog zakona o vazdušnom saobraćaju, kojim se uređuje ova oblast sa evropskim propisima i vi ste istakli u vašem izlaganju, da smo tu negde blizu evropskih propisa i da se puno radilo na njihovom usklađivanju sa evropskim propisima. Kada govorimo o vazdušnom saobraćaju, želim da pomenem otvaranje aerodroma „Morava“ i da vam se zahvalim na tome i vama i predsedniku Aleksandru Vučiću, što ste prepoznali važnost tog aerodroma, ne samo za raški kraj, nego i za zlatiborski i za moravski i to će upotpuniti sliku, zajedno sa Moravskim koridorom, za brži i veći ekonomski privredni razvoj tog dela Srbije. Uz pomoć države, verujem da će se u kratkom roku i postići dobro poslovanje pomenutog aerodroma, kao što je u prošloj godini, na primer, već u prvom kvartalu Aerodrom „Nikola Tesla“ opslužio više od milion putnika i broj poletanja i sletanja je porastao sa za 3,57%, a uzastopno 33 meseca aerodrom je beležio rast prometa. Zalaganje države da vojni aerodrom „Ponikve“ pretvori u civilni, govori o spremnosti da se Srbija regionalno razvija i da se stvore što bolji poslovni ambijent za dolazak novih investitora. Sam Predlog zakona preciznije uređuje i pitanje iz oblasti vazdušne bezbednosti. Srbija je prvi put 2018. godine predsedavala stalnom komisijom Eurokontrola, a to je evropska organizacija koja je zadužena za bezbednost vazdušne plovidbe. To je ujedno i potvrda da kao država stalno radimo na unapređenju vazdušnog saobraćaja. Na današnjoj raspravi imamo i Predlog izmene Zakona o posebnim uslovima za izgradnju stanova za pripadnike snaga bezbednosti i to je, kao što ste rekli, izmena samo jednog člana. To je član 14. kojim se povećava spratnost objekata koji se grade sa šest na osam spratova. Za JS ova izmena je opravdana, s obzirom da imamo podatak da čak 18.000 pripadnika snaga bezbednosti nema adekvatno rešeno stambeno pitanje i kao socijalno odgovorno društvo treba da prepoznamo i vrednujemo sve one koji su svoj život posvetili služenju zemlje i čuvanju njene bezbednosti. Upravo je Projektom izgradnja stanova za pripadnike svih struktura bezbednosti jedan od pokazatelja da Srbija vodi računa o njima. Imali smo na primer projekat u Nišu koji je od 2011. godine čekao na realizaciju, a odnosio se na izgradnju kompleksa stambenih jedinica za pripadnike Vojske Srbije i konačno je u septembru ta realizacija otpočela. Tu će biti izgrađeno više od 20.000 kvadrata stambenog prostora. Takođe, stanovi se grade i u Kraljevu, Vranju, Kragujevcu, Novom Sadu. Ono što je jako bitno je da će najmanje 80%, prilikom izgradnje tih stambenih objekata biti uključeni domaći proizvodi, što je svakako dobra poruka za naše domaće proizvođače proizvoda za gradnju zgrada. Predlog zakona o posebnim postupcima radi realizacije infrastrukturnih objekata od posebnog značaja ima za cilj bržu realizaciju velikih infrastrukturnih projekata. Vaše ministarstvo gospođo Mihajlović za 2020. godinu je planiralo realizaciju projekata iz novog investicionog ciklusa vrednog oko pet milijardi dolara. Počinje gradnja četiri auto-puta. Radovi na Fruškogorskom koridoru i svedoci smo da zbog određenih procedura može da se izgubi na vremenu i upravu je predloženi zakon proistekao iz dosadašnjeg iskustva, gde zbog nedefinisanih odredbi dolazilo do kašnjenja u realizaciji najvažnijih projekata u zemlji. Zakonom su precizirane procedure koje su u praksi pravile nedoumice. Inače Nacrt zakona je bio u javnoj proceduri i nije bilo primedbi institucije ili pojedinih stručnjaka. Verujem da neće biti zloupotrebe pri procedurama javnih nabavki i eksproprijacije. Za tako nešto postoji kaznena politika, inspekcija, kao i nezavisno telo koje mora da kontroliše realizaciju projekata. Imamo i predlog dve odluke koje se odnose na oduzimanje svojstva, dobara u opštoj upotrebi, železničke infrastrukture i tim predlogom se ukida oko 400 km pruga na kojima se duže vreme ne odvija saobraćaj. Srbija radi na modernizaciji železničkog saobraćaja. Kupljeno je 48 novih vozova koji saobraćaju po Srbiji. Otvorena je nova železnička stanica na Prokupu, završen je Žeželjev most, rekonstrukcija pruge na Koridoru 10 iznosi oko dve milijarde evra, a od posebnog značaja svakako biće početak izgradnje brze pruge Beograd-Budimpešta. Ulaganjem u modernizaciju železnice premašile su čak četiri milijarde evra. Razvoj železnice prati razvoj Srbije ili razvoj Srbije prati razvoj železnice. Razvijena železnica, pogotovo teretna znači i razvijena privreda. Ja imam jednu malu sugestiju koja se odnosi na podmlađivanje osoblja, posebno izvršnog. Treba primati mlade kadrove i zadržavati ih ovde, posebno mašinovođe. Verujem da država ima način da to i uradi, pogotovo kada vidimo koliko se u poslednje vreme ulaže u samu železnicu i železničku infrastrukturu. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Srbije i Turske o saradnji u oblasti infrastrukture proizilazi iz dobrih bilateralnih odnosa ove dve zemlje. Kada pogledamo 2011. godinu kada su turske investicije u Srbiji iznosile milion dolara, a 2018. godine dostigle čak 200 miliona dolara, vidi se da saradnja ide uzlaznom linijom i da treba raditi na projektima koji će iskoristiti kapacitete obe države. ` Osnovni projekat je infrastrukturno povezivanje na Balkanu, a Srbija akcenat stavlja na podizanje infrastrukture u Raškoj oblasti i u saradnji sa Turskom radi se deonica Novi Pazar-Sjenica koja košta oko 24 miliona evra. Treba istaći posetu predsednika Turske Redžepa Erdogana u oktobru 2019. godine, kada je i održan visok savet za saradnju Srbije i Turske i potpisano je čak devet sporazuma. Učešće predsednika Vučića na svečanom otvaranju Turskog toga u Istambulu je pokazatelj ogromnog poštovanja prema Srbiji, a izgradnja samog Turskog toga je od veliko značaja ne samo što se tiče obezbeđenja snabdevanja gasom, već je to i velika investicija i mnogo znači za razvoj Srbije i povećavanje radnih mesta. Uvažavanje naše zemlje zbog vođenja odgovorne spoljne politike na čelu sa predsednikom Vučićem i ministrom Dačićem je vidljiva i Srbija je postala jak faktor ne samo u regionu, već i u Evropi. Poslanička grupa Jedinstvene Srbije podržaće predložene zakone koji su na dnevnom redu ove sednice. Jedinstvena Srbija će uvek podržavati zakone kojima se Srbija gradi, modernizuje, ojačava infrastruktura, sve u cilju podizanja kvaliteta naših građana, kao i ugledu Srbije u svetu. Hvala.
Hvala, gospođo Jevđić. Reč ima ministarka dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Zahvaljujem jedinstvenoj Srbiji što će podržati predloge ovih 13 zakona. Takođe sa posebnim osvrtom na nove projekte koje od ove godine započinjemo, odnosno pet milijardi evra će biti novi projekti koje Vlada Republike Srbije započinje od ove 2019. godine. Naravno pored Moravskog koridora koji ste vi pomenuli. Nije to samo Moravski koridor, to je Fruškogorski koridor, zatim obeležili smo već početak radova na Ruma-Šabac-Loznica jedan deo auto-puta, drugi deo brze saobraćajnice. Takođe smo već otpočeli radove na deonici Sremska Rača-Kuzmin. Dakle, naša veza sa BiH. Radi se već deonica Preljina-Požega na Koridoru Miloš Veliki. Počinjemo ove godine i Valjevo-Iverak. Hoćemo da spojimo i Valjevo sa auto-putem. Radi se dokumentacija za deonicu ka Boljarima, odnosno granice sa Crnom Gorom. Verujem da ćemo ove godine početi radove i na deonici Niš-Pločnik, odnosno Niš-Merdare-Priština u trećem kvartalu ove godine. Sve su to novi auto-putevi. Radi se ove godine projektno-tehnička dokumentacija za novi auto-put Vožd Karađorđe. Očekivanja su da tek sledeće godine, dakle 2021. godine možemo očekivati radove. Dakle, to su ogromni, kapitalni projekti koje ova Vlada započinje i upravo ovi zakoni kao što ste i sami rekli mogu da pomognu da budemo brži i efikasniji. Pomenuli ste samo u jednom trenutku vezano za Moravski koridor i vaše poslaničko pitanje. Iz tehničkih razloga ovog puta to nije moguće uraditi, imati nadvožnjak. To bi dalje značilo neke druge probleme u tom tehničkom smislu. Mislim da smo vam odgovorili na to pitanje. Vezano za stanove za snage bezbednosti, procena je da blizu 19.000 ljudi nema obezbeđeno stambeno pitanje, a rade u policiji Vojsci ili u BIA. To je zaista jedna od mogućnosti, dakle, ovaj projekat jeste prava mogućnost da izađemo u susret tim ljudima i da dobiju kvalitetne stanove, jer to nisu socijalni stanovi, dakle, to su stanovi po svim evropskim standardima i tako konačno reše svoje pitanje. Hvala vam još jedanput na svemu što ste izneli kao vaše viđenje ovih predloga zakona.
Hvala, potpredsednice Vlade. Saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam narodne poslanike da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima Slavica Živković. Izvolite, gospođo Živković.
Zahvaljujem. Poštovana ministarka, poštovani gosti iz Ministarstva građevinarstva, poštovane kolege narodni poslanici, pred nama se danas nalaze izuzetno važni zakoni za Republiku Srbiju, zakoni koji dodatno definišu i usklađuju srpsko građevinarstvo sa svetskim standardima, i naravno da će u narednom periodu doprineti privrednoj aktivnosti koja u ovom delu industrije samo nastavlja tendenciju rasta. Ja ću samo navesti neke primere i neke podatke koji su važni za rast u opšte građevinske aktivnosti za prethodni period. U novembru mesecu 2019. godine, izdato je 1930 građevinskih dozvola, što je za 15,5% više u odnosu na novembar mesec 2018. godine. Posmatrano prema vrsti građevina 78% je izdato za zgrade, dok je 22% izdato za ostale građevine. Ono što je vrlo bitno, mislilo se po pokazateljima da je 2018. godina rekordna, kada govorimo o privrednoj aktivnosti u građevinarstvu, međutim, pokazatelje koje imamo još uvek dosad na mesečnom nivou, jer još nisu gotovi statistički podaci za celu 2019. godinu, ali taj trend je otprilike na mesečnom nivou, oko 15% do 20% i sigurno će, kada budu obrađeni kompletni podaci za 2019. godinu, prethodna godina biti rekordna kada govorimo o građevinskoj aktivnosti u Republici Srbiji. Razvoj građevinarstva u svakoj zemlji zahteva i praćenje određenih normi koje se propisuju različitim direktivama, kao i uvođenje novih standarda koje zahtevaju i stalne izmene zakona koje definišu oblast građevinarstva. S toga i Zakon o planiranju i izgradnji često trpi izmene, jer mi kao zemlja moramo naše zakonodavstvo usklađivati sa određenim normama. Ovde konkretno govorimo o Direktivi o priznavanju stručnih kvalifikacija jer ovaj profesionalni naziv daje licu ovlašćenja za obavljanje regulisanih profesija. Smatramo da je to izuzetno važno za srpsko građevinarstvo jer će na ovakav način stručnjaci moći da obavljaju svoje regulisane profesije i ne zadovoljavaju svoje osnovne stručne sposobnosti koje proizilaze iz same definicije regulisane profesije, polaganje stručnog ispita koji je do sada radila Inženjerska komora i verovatno će raditi u narednom periodu koji se obavlja na jednom zaista najvišem nivou, jer su članovi komisije najimanentniji stručnjaci, kako iz reda nauke sa fakulteta, tako i stručnjaci iz prakse koji iza sebe imaju izuzetno referente poslove. Od 2018. godine, tačnije od oktobra meseca, posao izdavanja licenci je preuzelo Ministarstvo građevinarstva na sebe i naravno, polaganje stručnog ispita je samo jedan od uslova koje je građevinski inženjer morao da ispuni da bi dobio licencu i da bi obnavljao. Ono što ovaj zakon uvodi kao novinu, jeste obaveza permanentnog usavršavanja za sve licencirane inženjere svih struka u građevinarstvu i da će po ovome što se vidi u zakonu u narednom periodu biti donet niz podzakonskih akata koji će dodatno definisati program permanentnog usavršavanja za građevinske inženjere, za arhitekte, urbaniste i, naravno, prostorne planere. Svi će oni imati naziv - licencirani arhitekta, prostorni planer i da ne nabrajam dalje. Ono što je takođe vrlo bitno da će program permanentnog usavršavanja sprovoditi organizacije koje budu akreditovane da vrše ovakvu edukaciju. Ja verujem da će Ministarstvo građevinarstva, kao što je i u prethodnom periodu, u svoje komisije prilikom izrade podzakonskih akata uvrstiti ljude kako iz struke, tako i iz nauke, koji će zajednički učestvovati na izradi ovog podzakonskog akta koji će apsolutno biti u interesu obrazovanja stručnog kadra u građevinarstvu. Želim da navedem samo jedan dobar primer pozitivne prakse koji smo imali u Ministarstvu građevinarstva, kada govorimo o zakonu o građevinskim proizvodima i kada govorimo o izradi podzakonskih akata, gde je Ministarstvo građevinarstva insistiralo na uključenosti privrede u izradi podzakonskih akata, jer je to pokazalo zaista da se na takav način donose akti koji naiđu odmah na potpunu primenu. Pored stručnih ljudi iz građevinarstva, u komisije su bili uključeni i stručnjaci iz proizvodnje, konkretno direktori proizvodnje u određenim fabrikama, gde su, naravno na osnovu mišljenja koje se iz privrede i te kako uvažavalo, u Ministarstvu došli do konkretnih rešenja i u predviđenom roku su izrađeni svi podzakonski akti koji su stupili na snagu krajem prethodne godine, što je u privredi u izveštajima za prethodnu godinu okarakterisano kao jedna izuzetno dobra saradnja Ministarstva i privrede, koje donosi podzakonska akta potpuno u saradnji sa domaćom privredom, istog trenutka, ne odstupajući uopšte od evropskih normi i svega onoga što moramo ispoštovati kao država, ali, s druge strane, u saradnji sa domaćom privredom i raditi u interesu svoje zemlje i privrede uopšte. Kada govorimo o programu permanentnog usavršavanja, ja želim da navedem jedan problem koji je primećen u praksi. Savez građevinskih inženjera Srbije u svom sastavu ima 10 strukovnih organizacija koje imaju između 50 i 60 godina dugu tradiciju i uopšte programom rada Saveza građevinskih inženjera i strukovnih organizacija Statutom su predviđeni i programi pružanja stručne pomoći, permanentnog usavršavanja i naravno, organizovanja struke u cilju praćenja svih evropskih i svetskih trendova. Savez organizuje određene skupove, da li na dve ili tri godine i na taj način zaista se pomaže stručnoj javnosti i privredi da se određena i svetska dostignuća i dostignuća u okviru naše zemlje primene na najbolji mogući način. Nije potrebno slati u svet naše stručnjake da bi se dodatno edukovali, jer mi svet dovodimo kod nas. Uvodničari su obično najeminentniji stručnjaci koji dolaze po pozivu iz zemalja koje su već primenile određene standarde koji se kod nas, naravno, budu u primeni. Ali, ono što je primećeno kao problem jeste odsustvo mladih inženjera iz privrede na takvim skupovima. Složićete se sa mnom, ne možemo mi jednog privrednika nikako naterati da on mladog inženjera pošalje na edukaciju i da radi na njegovom permanentnom usavršavanju. Mi smo se kao organizacija bavili tim problemom. Imate stav privrede gde privrednik kaže, mahom su to sad privatna građevinska preduzeća - zašto bi on ulagao u mladog inženjera i bio bez njega tri dana i platio mu kotizaciju od 100 evra za određeni skup, ako on sutra nema nikakvu garanciju? On dođe jednog dana i kaže mu da više ne želi tu da radi, da želi da ode u inostranstvo, da se tamo bavi svojim poslom i da se tamo usavršava. S druge strane, imate stav inženjera koji kažu da ne žele na takav način da rade u privredi jer nemaju mogućnost da se dodatno usavršavaju, ako njega njegov gazda ne želi da pusti ili ne želi da mu dozvoli ili da plati za njega određenu edukaciju. On smatra da ne može biti konkurentan u narednom periodu i da svoje znanje ne može usavršavati i, naravno, ne može adekvatno obavljati svoj posao u toku svog čitavog radnog veka. Šta je preporuka? S obzirom da će Ministarstvo građevinarstva u narednom periodu raditi programe permanentnog usavršavanja, preporuka je da Ministarstvo građevinarstva kroz programe možda javnog poziva ili konkursa obezbedi sredstva za sufinansiranje određenih programa permanentnog usavršavanja za mlade inženjere iz privrede. Mislim da je to na fakultetima i institutima dosta dobro regulisano poslednjim izmenama i dopunama Zakona o nauci, jer su za njih već opredeljena sredstva za dopunsko usavršavanje, ali privreda taj problem nema rešen. Mislim da će ovo značajno doprineti baš ovom problemu koji je do sada evidentiran u praksi. Za nas iz Socijaldemokratske partije obrazovanje je izuzetno važno, pogotovo obrazovanje mladog kadra i podrška mladim ljudima. Mislim da država treba da pokaže da su ti mladi inženjeri koji rade u privredi njoj potrebni i da je ovo jedna od mera koja može poslužiti zaista da i oni promene mišljenje za ostanak u našoj zemlji, ali isto tako i njihovim gazdama možda da njihovo razmišljanje malo izmeni u tom pravcu. Ono što je još jedan od problema, a što se negde definiše zaključcima sa određenih stručnih skupova u građevinarstvu koji su održani u protekle dve-tri godine, jeste jedan veliki problem - značaj nabavke nove terenske opreme, ali i nedostatak savremene laboratorijske opreme za ispitivanja. Saglasno odgovarajućim standardima u oblasti, evo, geotehnike, jer je to najveći problem kada govorimo o infrastrukturnim objektima, svedoci smo nečega što je jako opasno i što je u poslednjih nekoliko godina počelo značajno da remeti naš život. Mislili smo da su prirodne katastrofe nemoguće, međutim, one se ipak dešavaju. I sve ono što se dešava u prirodi, naravno, značajno utiče na mehaniku tla i utiče na određene probleme i određene možda velike štete koje smo imali u prethodnom periodu, a koje su okarakterisane kao nedostatak dobro odrađenog ispitivanja ili možda nekih preventivnih mera za sanaciju nastalih šteta. Smatra se da se u prethodnom periodu uvode neki novi standardi i neka nova istraživanja. Šta je novina? Što se uvodi savremeni pristup u napretku istraživanja u oblasti prevencije i kontrole geoloških hazarda. U tom smislu, potrebno je svestrano proučavanje uticaja klimatskih promena na stanje infrastrukturnih objekata, uz planiranje preventivnih mera u cilju ublažavanja posledica. Mišljenja smo da Ministarstvo građevinarstva treba da nađe način da pomogne u nabavci adekvatne opreme. Na koji način, da li u saradnji sa nekim drugim ministarstvom, da li iz sredstava budžeta, ali, s obzirom da smo u velikom investicionom ciklusu i da je izgrađeno jako puto i puteva i svega, evo, i danas imamo zakone koji definišu izgradnju novih saobraćajnica i u naredne dve godine će biti izgrađeno zaista mnogo puteva, mi moramo imati neki plan preventivnih mera, jer ovo što se dešava sa prirodom značajno utiče na probleme koje možda u ovom trenutku sa postojećim načinom ispitivanja i oprema ne možemo predvideti. Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture je u svom planu rada i budžetom za 2020. godinu, 2021. i 2022. godinu planiralo otpočinjanje realizacije projekata iz novog investicionog ciklusa, čija vrednost je procenjena na oko pet milijardi evra ulaganja u infrastrukturne objekte. Svi ovi objekti predstavljaju linijske infrastrukturne objekte, koji se grade u dužinama od nekoliko desetina kilometara na različitim parcelama. Naravno, kao što ste i sami rekli u prethodnom izlaganju, to zahteva posebne uslove. Iz toga se pred nama danas i nalazi Predlog zakona o posebnim postupcima radi realizacije projekata izgradnje i rekonstrukcije linijskih infrastrukturnih objekata od posebnog značaja za Republiku Srbiju. Dakle, SDPS kao partner u Vladi Republike Srbije smatra da su projekti koji su planirani u ovom investicionom ciklusu izuzetno važni za Republiku Srbiju i da će imati pozitivne efekte koji će se ogledati kroz vremenske uštede, snižavanje troškova transporta, poboljšanje pristupačnosti svih delova Republike Srbije. Ali, ono što je vrlo bitno, da će izgradnja ovakvih infrastrukturnih objekata usloviti gradnju infrastrukturnih objekata pored puta, tako mi u građevinarstvu kažemo, turističkih, privrednih, samim tim što će se obezbediti bolja pristupačnost svih mesta u Republici Srbiji, a smatramo da je to izuzetno važno uopšte za privrednu aktivnost u Republici Srbiji. Govorimo danas i o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. I ovo je izuzetno važan projekat za Republiku Srbiju. Na takav način se podstiče proizvodnja građevinskog materijala u Srbiji. Mislim na osnovni građevinski materijal koji nije predmet izvoza, što je od izuzetnog značaja za proizvođače u Srbiji, jer za fabrike je uvek profitabilnije da prodaju u svojoj zemlji, nego izvoziti tako težak materijal koji transportom samo gubi na vrednosti. Zahvaljujući ovom investicionom ciklusu, mi imamo porast prodaje građevinskog materijala u našoj zemlji i možemo se pohvali da imamo stabilnu proizvodnju građevinskog materijala u Srbiji i naravno da to fabrikama omogućava dodatna sredstva da prošire svoje kapacitete i za uposlenost nove radne snage, što se u proteklih nekoliko godina i radilo i ima za plan u naredne dve godine. Kada govorimo o ovom zakonu, ne mogu, a da ne pomenem član 38. koji se odnosi na izbor strateškog partnera, jer se sada predviđa da će kao strateški partner moći da se smatra i konzorcijum, kao i svako povezano lice, odnosno lica strateškog partnera. Ono što je meni važno jeste prilika za domaću građevinsku operativu da se udruži i da može biti konkurentna na tenderima koji se raspisuju za strateškog partnera. Do sada su postojale zamerke na uslove koji se propisuju za izbor strateškog partnera. Verujem da će u narednom periodu ovaj član zakona omogućiti veće učešće domaće građevinske operative. Značajno je da se u ovom investicionom ciklusu obezbede uslovi domaćoj građevinskoj operativi, da obezbedi reference, jer je to od presudnog značaja za svaki naredni posao. Ukoliko izvođač nema reference na poslovima u zemlji iz koje dolaze, a koji su finansirani iz budžeta Republike Srbije, teško da može biti konkurentan bilo gde u svetu. Mi kao država moramo misliti i o strategiji razvoja građevinarstva u narednom periodu i u tom pravcu i jeste moja nada da će se u narednom periodu naći način za domaću građevinsku operativu da se organizuje i da se pojavi kao ozbiljan partner u izvođenju ovih vrlo važnih infrastrukturnih projekata koji su predviđeni u naredne tri godine. Zbog svega navedenog, poslanici SDPS u danu za glasanje će podržati zakon koji se nalaze na dnevnom redu današnjeg zasedanja.
Hvala, koleginice Živković. Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala što ćete podržati predloge i nacrte zakona. Samo ću odgovoriti na nekoliko pitanja koja ste ovde postavili vezano za permanentno usavršavanje. Praksa, odnosno iskustvo koje imamo iz prethodnih godina jasno su nam pokazali da je tu bilo dosta problema, i to je jedan od razloga zašto se to danas nalazi i u izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji. Daću nekoliko samo primera. Kada smo krenuli uopšte u projektovanje, na primer, brze pruge od Beograda do Budimpešte, pa onih prvih deonica Beograd – Stara Pazova, Stara Pazova – Novi Sad, pa tako dalje, imali smo situaciju da naše projektantske kuće sa licenciranim, dakle, projektantima nisu bile u mogućnosti da projektuju brzu prugu od 200 kilometara na sat zato što se naši projektanti nisu gotovo nikada sreli sa takvom vrstom projekata. Onda smo nalazili načine, pa smo pravili sporazume sa kineskim kompanijama, njihovim projektantskim kućama, oni su dolazili ovde, obučavali naše inženjere, ali to svakako nije sistemski rešena stvar. Imali smo situacije, takođe, da se npr. članovi Revizione komisije nisu nikada upoznali sa nekim standardima, po nekim drugim projektima, koji postoje već svuda u svetu, a kod nas su, na primer, prvi put primenjeni itd. Sve su to bili razlozi. Mnogo je primera i sve su to bili razlozi zbog čega insistiramo da zbog tehnologija koje se stalno menjaju i usavršavaju moramo svi da se usavršavamo. U tom smislu inženjeri koji dobijaju, na kraju krajeva, i svoje licence. Te licence će se sada, između ostalog, proveravati na tri godine, a ne na pet godina kako je to ranije bilo. Dodatno, na to, mi smo, između ostalog, promenili i uslove ko to sve može da bude član Revizione komisije Ministarstva saobraćaja, građevinarstva i infrastrukture. To ne mogu da budu ljudi koji nisu, recimo, bili na projektima i radili na projektima godinama ili koji nisu izveli, a sve su profesori, doktori, itd, koji nisu, recimo, izdavali radove iz tih oblasti, nego ljudi koji zaista mogu da kada pogledaju dokumentaciju da znaju o čemu se radi, da mogu jasno da kažu da li postoje problemi, šta tu treba popraviti, itd. Dakle, permanentno usavršavanje je za nas ovde veoma važno u zakonu. Možda smo to trebali i ranije da uradimo, ali zaista mislim da nikada nije kasno. Pomenuli ste mlade inženjere. Ministarstvo ima Sporazum i sa Inženjerskom komorom Srbije, ali bez obzira na to mi ćemo na svim velikim projektima, takvu smo Odluku i doneli unutar Ministarstva, dakle, svi veliki kapitalni projekti imaće u svojim radnim grupama za praćenje, ali i u svim timovima kod investitora, to su, dakle, da li su u pitanju Koridori, da li su u pitanju „Putevi“, da li Ministarstvo, da li „Železnica“, Građevinska direkcija Srbije imaće obavezu, dakle, da angažuju mlade inženjere. Mladi inženjer ne može dobiti dozvolu, odnosno licencu ukoliko nema to iskustvo koje se od njega traži. To bi bio začaran krug kada se time ne bi bavili. Znači, doneli smo odluku i oni će biti u to uključeni. Još jedna stvar, pomenuli ste domaću građevinsku operativu. Mi smo, mislim, početkom decembra prošle godine napravili i Vlada Srbije je formirala radnu grupu zajedno sa Privrednom komorom Srbije, kao i gotovo svim vodećim kompanijama iz raznih oblasti u oblasti građevinarstva sa osnovnim ciljem kako da poboljšamo uslove u građevinarstvu, kako da pomognemo tim građevinskim kompanijama koje, pored toga što nemaju dovoljno opreme… Dakle, to je jedan od načina gde mislimo da sa Ministarstvom finansija možemo naći zajednički jezik, a to je, dakle, da država subvencioniše nabavku opreme, ali, s druge strane, kako da pomognemo onom drugom delu, dakle, kada ne mogu da ispostave određene bankarske garancije, kada finansijski ne mogu, praktično, da se pojave na nekim projektima, pored onog, naravno, trećeg dela, njihovog zajedničkog udruživanja u konzorcijume. Tako da hvala na komentarima. Mislim da negde mislimo i o tome.
Hvala, gospođo Mihajlović. Reč ima Stefana Miladinović. Izvolite.
Poštovana ministarka, poštovani saradnici iz ministarstva, pred nama je 13 predloga različitih akata na dnevnom redu i, kao ovlašćena predstavnica poslaničke grupe SPS, reći ću vam da ćemo, kao poslanička grupa, podržati sve predloge akata. U ovom prvom delu rasprave ja ću se osvrnuti na nekoliko predloga zakona i dve odluke koje se tiču železničke infrastrukture, dok će moje kolege, naravno, u nastavku rasprave diskutovati o ostalim predlozima koji su na dnevnom redu. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekata izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti usvojili smo još u maju 2018. godine i tada istakli značaj i odgovornost koju pripadnici snaga bezbednosti obavljaju, odnosno imaju u samom sistemu bezbednosti i značaj za bezbednost čitave države, kao i lica koja su u ranijim ratnim dejstvima dala značajni doprinos bezbednosti i da oni zaslužuju veću pažnju naše države, a uzimajući u obzir i to, a i sami ste pomenuli, da najveći broj nerešenih stambenih pitanja jesu pitanja zaposlenih u državnim organima, upravo među pripadnicima snaga bezbednosti, što je negde oko 19.000. Značaj, odgovornost posla koje pripadnici snaga bezbednosti obavljaju u pogledu bezbednosti čitave države, složićemo se, da je nemerljiv. Politika nacionalne bezbednosti sprovodi se i kroz različite mere i aktivnosti koje država preduzima radi postizanja ciljeva, a ovaj projekat realizacijom nesumnjivo doprinosi jačanju poverenja u državu, upravo oni koji su u prvom prstenu sistema bezbednosti. Izmenama i dopunama zakona 2019. godine proširili smo taj krug lica koja mogu ostvariti mogućnost na kupovinu stana pod povoljnijim uslovima, a to smo proširili na lica, odnosno borce, članove domaćinstava palih boraca, ratne vojne invalide i mirnodopske vojne invalide. Nekoliko puta u ovom domu, pa i tada, ukazali smo na potrebu da se proširi krug lica na zaposlene u zdravstvu, u prosveti, naučnoj zajednici. Današnje izmene i dopune zakona jesu tehničke prirode i tiču se povećanja spratnosti objekata koji se grade, ali su dobra prilika da se neke naše ideje ovde i čuju. Migratorna kretanja nije moguće zaustaviti, ali se države kroz različite nacionalne strategije bore da ljude, kao bazični resurs, obrazuju, stimulišu i zadrže, ali i da stvore uslove života atraktivnim i za život stranaca. Aktuelnosti klimatskih promena i zagađenja, kao i tendencije u savremenoj građevini moraju biti vodilja u izgradnji, a tu je uloga države, složićemo se, najvažnija. Smatram da upravo kroz ove projekte možemo i moramo da postavljamo standarde u izgradnje. Da li je to za državu skuplje? Da, jeste, u pogledu troškova same izgradnje, ali je dugoročno višestruka ušteda. Ovaj projekat i slični projekti od nacionalnog značaja mogu da nam daju šansu da postavimo neke nove uslove, uposlimo ne samo domaću građevinsku industriju, već i naučno-tehnološku zajednicu, naše institute, tehnološke parkove, motivišući ih da svoje tehnološke inovacije koriste i primene. Srbiji su potrebne nove ideje, neki novi modeli stanovanja, odnosno drugačije životne navike, neke od navika koje se danas promovišu u svetu mi smo imali pre nekih ratnih i tragičnih vremena i ovo je jedna od prilika da im se vratimo, ali i da nastavimo da menjamo svest i težimo jednom uređenom i humanom društvu. Zamislite nacionalni projekat izgradnje kompleksa za naučne radnike, npr. kompleksa u kome uz pomoć države naučnici imaju i svoj radni prostor, imaju stambene jedinice u kojima su ugrađeni neki njihovi patenti. Mislim da bi to bilo nešto o čemu treba da se razmišlja. Potrebna su nam, kao što sam rekla, humanija naselja, prilagođena savremenom svetu, savremenom načinu razmišljanja i država kao najveći investitor može da bude strateg i primer u ovoj oblasti. Pred nama su danas i predlozi dve odluke o oduzimanju svojstva dobra u opštoj upotrebi dela železničke infrastrukture, ukupne dužine 1.030 kilometara. U donošenju ovih odluka i sličnih jeste u nadležnosti Republike Srbije, jer Zakon o železnici propisuje da Narodna skupština donosi strategiju razvoja železnice, ali donosi odluke o opštoj upotrebi železnice, odnosno železničke infrastrukture. Ukupna dužina pruga na teritoriji Republike Srbije, uključujući pruge teritorije KiM je 285, 881 kilometar, odnosno 3.724 kilometra. Železnička mreža, kao i svaka druga infrastrukturna mreža zahteva održavanje, a to svakako podrazumeva i njeno korišćenje. Jasno je da pojedini delovi mreže, bez obzira na ekonomsku isplativost moraju postojati. Tiču se nekih nacionalnih, regionalnih ili lokalnih interesa pojedinih oblasti, ali moramo biti svesni da ukoliko želimo kvalitetnu i bezbednu interoperabilnu železnicu, u nju moramo da ulažemo. Iako železnički saobraćaj ima brojne ekonomske i ekološke prednosti u odnosu na druge vidove saobraćaja, veću efikasnost masovnog prevoza i putnika i robe, moramo biti i racionalni. Kada su u pitanju izdvajanja iz budžeta za infrastrukturne projekte, složićemo se da nema puno mesta o sentimentalnosti. Ipak, postoje neke železničke linije ili lokacije čije bi očuvanje moglo imati i turistički i istorijski značaj, samim tim i ekonomski, kao što je „Plavi voz“ o čemu će nešto kasnije govoriti moj kolega Joška Broz. Racionalizacija same železnica o kojoj danas raspravljamo, koja podrazumeva, kao što sam rekla ukidanje železničke pruge u dužni od 1.000 kilometara, rezultat jeste razgovora sa jedinicama lokalnih samouprava na čijoj teritoriji se ove pruge nalaze. Još od šezdesetih i sedamdesetih godina prošlog veka, je na određenim prugama železnički saobraćaj obustavljen i izvršena demontaža pruga zbog potpune tehničke nepouzdanosti, odnosno nebezbednosti i nepostojanja ekonomskog interesa ulaganja u njihovo održavanje. Od predloženih pruga veliki broj železničkih koloseka je demontiran duži niz godina i na brojnim prugama saobraćaj obustavljen decenijama unazad. Zarad javnosti, navela bih neke od primera, to je pruga Bečej–Vrbas, dužine od 37,5 kilometara, čiji putnički saobraćaj obustavljen 1978. godine, Žabalj–Bečej, 1978. godine, Zrenjanin-Žitište dužine 15 kilometara, ova pruga je zatvorena za saobraćaj 1969. godine, Jasenovo sa granicom Rumunije 1966. godine, Mladenovac–Lajkovac npr. pruga uzanog koloseka dužine 75 kilometara, zatvorena je za saobraćaj 1982. godine i demontirana. Da li treba da se ponosimo ovim? Naravno da ne. Ali, realnost nas tera da postojeću mrežu racionalizujemo i kako bi rekli, prepakujemo ulaganja, a zemljište koje je u upotrebi, železnici ustupimo za druge sadržaje i izvršimo neki vid prenamene. Ove dve odluke kojima se oduzimaju svojstva dobra u opštoj upotrebi, dela železničke infrastrukture sa spiskom objekata i katastarskih parcela po katastarskim opštinama nije rezultat hira već razgovora, razmatranja i procena lokalnih regionalnih interesa, odnosno stanja na terenu. Infrastruktura „Železnice Srbije“ u saradnji sa ministarstvom je tokom prethodnih godina, koliko smo shvatili, obavila niz konsultacija i razgovora. Shvaćeno je da zapravo racionalizacija mora da se izvrši. Samo za troškove poreza npr. naknade za građevinsko zemljište, komunalne takse i naknade za zaštitu i unapređenje životne sredine i drugo javno preduzeće infrastrukture železnice, uštedeće na godišnjem nivou oko 30 miliona. Moramo da budemo realni kada su u pitanju interesi lokalnih samouprava. Na osnovu ovih odluka mreža će se smanjiti. Proces ukidanja linija i vraćanja zemljišta državi daće se na raspolaganje, kao što sam rekla, za druge sadržaje. Po donošenju ovih odluka, predviđeno je da se ovom novinom i uštedom novčanih izdataka raspolaže na način razvoja drugih infrastrukturnih projekata i tu bi iznela kao primer, mislim pozitivan, da pojedine linije, odnosno pojedini pravci će biti iskorišćeni za izgradnju zelene biciklističke staze, kao što su pruge Beočin–Petrovaradin, odnosno pruga Sombor–Bački Breg, lokalne samouprave mogu u skladu, naravno sa svojim potrebama da imaju i drugačije zajedničke infrastrukturne projekte, što bi trebalo da bude i suština ovih odluka. Osvrnula bih se i na Predlog zakona o posebnim postupcima radi realizacije projekata izgradnje i rekonstrukcije linijskih infrastrukturnih objekata od posebnog značaja za Republiku Srbiju. Na osnovu dosadašnjih iskustava u realizaciji svih ovih projekata, dolazilo je do kočenja, odnosno usporavanja početka realizacije pre uopšte izdavanja potrebnih dozvola. Kašnjenja su imala za posledicu ne samo kašnjenje radova, već i ekonomske posledice, kao što su plaćanje naknada odnosno penali za neiskorišćena sredstva iz kredita. S obzirom da je Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture u planu, kao što ste i rekli, imate otpočinjanje realizacija novih infrastrukturnih projekata u vrednosti od pet milijardi evra ulaganja. Procena je da za početak izgradnje i rekonstrukcije potrebno doneti ovaj zakon, kako bi se omogućila brža i jednostavnija realizacija projekta. To su projekti od značaja za Republiku Srbiju i to u putnu i železničku infrastrukturu, uz izgradnju novih državnih puteva. Planirana je rekonstrukcija i rehabilitacija javnih puteva u dužini od 5.000 kilometara radi poboljšanja postojeće putne mreže, kao i rekonstrukcija i rehabilitacija javne železničke infrastrukture, radi poboljšanja kvaliteta iste. Dakle, ovim zakonom vrši se određivanje projekata izgradnje i rekonstrukcije linijskih infrastrukturnih objekata koji su od posebnog značaja za Republiku Srbiju, uređuje se utvrđivanje javnog interesa za potpunu i nepotpunu eksproprijaciju, privremeno zauzimanje nepokretnosti za izgradnju i rekonstrukciju tih linijskih infrastrukturnih objekata. Vrši se određivanje korisnika eksproprijacije, posebni postupak, finansijska sredstva za samu realizaciju. Zapravo predlogom ovog zakona propisano je i ko može biti stranka u upravnom postupku eksproprijacije, postupanje nadležnog organa nakon dobijanja predloga za eksproprijaciju. Propisan je i postupak po žalbi zbog ćutanja administracije u postupku eksproprijacije, kao i mogućnost pokretanja upravnog spora po donetom rešenju o žalbi iz ovog člana. Propisano je i da se po pravosnažnosti rešenja o eksproprijaciji stiču uslovi za pokretanje postupka za sporazumno određivanje naknade za nepokretnost, u skladu sa odredbama zakona kojim se uređuje eksproprijacija, kao i organ koji vrši procenu tržišne vrednosti ovog zemljišta. Zapravo, ovaj zakon za cilj ima uvođenje preciznijih procedura, zaštitu svih strana u procesu i efikasnije i jednostavnije postupke pri realizaciji svih infrastrukturnih projekata od nacionalnog značaja u budućnosti. Kao što sam rekla, mi ćemo podržati sve ove predloge koji su danas na dnevnom redu, a o jednom potpuno novom aktu, a to je Zakon o hidrografskoj delatnosti, kao izmene i dopune Zakona o vazdušnom saobraćaju, o plovidbi, lukama na unutrašnjem vodama, govoriću nešto kasnije moje kolege. Hvala.
Hvala, gospođo Miladinović. Reč ima Vjerica Radeta. Izvolite, gospođo Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, današnji dnevni red je apsolutna propast i krah onoga što radi Zorana Mihajlović na mestu potpredsednika Vlade i ministra građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, a bagami i ozbiljan poraz Vlade Republike Srbije koja dozvoljava da još uvek Zorana Mihajlović sa recitacijom koju ima, bude ministar u ovoj Vladi. Mi danas imamo na dnevnom redu, na primer zakone, ovaj koji se odnosi na planiranje i izgradnju, menja se 14 put. Otkad je Zorana na vlasti, ovo je osma izmena. Da li neko normalan može da misli da ovakav zakon može imati ikakvu svrhu i da ovakav zakon može išta da znači. Plovidba i luke menjaju osam puta. Vazdušni saobraćaj šest puta. Prevoz u drumskom saobraćaju pet puta. Izgradnja za stanove za pripadnike službi bezbednosti za godinu i po dana tri puta. Ovo je zaista neverovatno, a posebno je problem što su posledice donošenja ovakvih zakona katastrofalne za sve ljude koji žive u Srbiji, a da ne kažem ovaj Zakon o posebnim postupcima radi realizacije projekata izgradnje i rekonstrukcije linijskih infrastrukturnih objekata, opet leks specijalis. Ovo je neverovatno i nije prvi put da mi, od Zorane Mihajlović, dobijamo, a vi to prihvatate i glasate za to, leks specijalis, kroz koji se, na jedan potpuno ne zakonit način tretira eksproprijacija zemljišta, kao da nemamo zakon o eksproprijaciji, a imamo. Ali, jednostavno Zorana Mihajlović, zapravo kroz ove zakone pokazuje svoju pravu ulogu u Vladi. Ovo što ona radi je, klasična špijunaža, jer ako neko donese, ne znam koliko puta promeni Zakon o legalizaciji, sada ga zove, valjda Zakon o ozakonjenju i kaže da će do 2023. godine, sve morati da se legalizuje, a sve što se ne legalizuje biće porušeno, a ništa nije urađeno, zakon je takav da ne može, gotovo ništa da se legalizuje i ništa se ne legalizuje. Dakle, svesno je išla na to da što je moguće više objekata bude porušeno i naravno da onda, kada dođe do rušenja, da se onda sa lokalnim funkcionerima, koji uzimaju pare i koji će uzimati, i koji sada uzimaju pare, tali kao što je to inače navikla. Zorana je, dakle, blokirala legalizaciju objekata, kao što je blokirala rad katastra, pa smo onda imali skoro godinu dana da katastar u Srbiji uopšte nije funkcionisao. Kada su u pitanju ove eksproprijacije, koje su na dnevnom redu, jednom i od ovih zakona, a već su bili u dnevnom redu, onog leks specijalisa, onaj deo autoputa Preljina – Pojate, mi smo tada rekli šta će se desiti, kao posledica tako lošeg zakona, ali naravno niste nas slušali i posledice imamo sada na delu. Strašne se stvari dešavaju na trasi, tog auto-puta. Menja se namena zemljišta građevinskog u poljoprivredno, da bi ljudi dobili manje novca, niko živi ne zna kuda mu tačno prolazi ta trasa, mnogi ljudi nisu saglasni sa cenom koja se nudi za eksproprijaciju, ali im se na silu ulazi u njihove parcele, nije rešen problem onog dela Moravskog toka, zbog onih parcela koje su nestale, zbog krađe šljunka i peska, iz Morave. Dakle, nije urađeno ništa, a poseban problem su zgrade. Recimo, na ovom delu koji nije baš na ovom auto-putu, ali je recimo objekti na putu za Batočinu. Nemate odgovor na pitanje, šta će da rade i kako će da žive u svojim kućama, ljudi kojima taj put za Batočinu, prolazi 80 centimetara daleko od kuće, a te kuće nećete da rušite, već ih ostavljate da neko živi, faktički na auto-putu, a čak su im i ulazi od tih njihovih porodičnih kuća, okrenuti ka putu i onda o svom trošku moraju da okreću ulaz na drugu stranu itd. Ali, opet kako mogu tu da žive? To vas, naravno ne interesuje. Vi zakone, ja sam radila isključivo pravničke poslove, više od 20 godina, kao diplomirani pravnik i nemam pojma koliko sam zakona pročitala i primenjivala. Na funkciji narodnog poslanika sam pročitala stotine ili hiljade, valjda zakona, ali ovakve tekstove zakona, kakvi su ovi vaši, inače kakvi su predlozi zakona koje ovde, Zorana Mihajlović predstavlja, ja mislim da niko živi nije video. Tu nemate pravnu normu, to je opisivanje, to je ćaskanje kroz pravnu normu, to je ako ne bude ovako, biće onako. Nemate jasnu, preciznu i konciznu pravnu normu da znate šta je tačno propisano i šta ćete sutra da primenjujete i mene, zaista čudi da kolege pravnici i koji podržavaju Vladu, ne reaguju kod Vlade da se ne donose ovako loši zakoni i formalno loši. Suštinski loši, što je još gore, ali formalno loši, formalno ne liče na zakonski tekst. Zorana Mihajlović se i malo pre, inače ima običaj da se hvali sa 350 kilometara auto- puta itd. Znate, dobro je napisao naš kolega, Vladimir Đukanović, u jednom svojoj kolumni, ne znam čime se ona to hvali, jer da se nije Vučić lično zauzeo, tih auto-puteva i koridora, svakako ne bi bilo. Ali, evo ja odajem i odajmo priznanje Zorani Mihajlović, njen doprinos je ovaj put Preljina – Pojate, ali to košta državu Srbiju ukradenih 300 miliona evra, za posao koji je dala „Behtelu“. Da li Zorana Mihajlović ima odgovor, kako se desilo ovo što je ovih dana aktuelno, kako se desilo da se opljačkaju građani na naplatnim rampama, da im se umesto 300 dinara, uzima 1800 dinara, na delu auto-puta itd? Kako je moguće kod tako savršenog mozga da se dešavaju ovakve stvari, koji su ozbiljan problem? Na stranu to što ste povećali cenu putarina, kada ste otvorili koridore, nego još i ovo. Zakon o planiranju i izgradnji, izuzetno je važno da se kaže donosi se iz jednog jedinog razloga, donosi se da bi se mogle postavljati male hidroelektrane uz građevinsku dozvolu bez planske dokumentacije. To je ta caka, koja se krije u ovom zakonu a naravno, nije to ništa čudno. Treba da se podsetimo da su male hidroelektrane počele da se grade i da se planira njihova gradnja upravo u vreme kada je Zorana Mihajlović bila ministar za energetiku. Ovo je kasnije samo nastavak i sada, građani Srbije treba da znaju da su džabe branili svoje reke od ovih investitora za male hidroelektrane, sad će ti ljudi dolaziti sa građevinskim dozvolama, jer će ih moći dobijati, onaj ko da više, i moći će , naravno bez ikakve planske dokumentacije da dobije takve dozvole. Da se razumemo, pre svega, radi javnosti, mi u SRS, nemamo ništa protiv gradnje mini hidroelektrana, i svih tih mogućnosti korišćenja obnovljivih resursa, ali mi mislimo da to treba i te kako planski da se gradi, da nijedna mini hidroelektrana ne sme da ugrozi nijednu porodicu, nijedan deo nekog naseljenog mesta, nijedno naseljeno mesto, nijedan deo opštine, jer postoje delovi reka na kojima to može da se radi, ali to mora da se radi planski i to mora da se radi, ne ovako kako će sada ovaj zakon da uradi, na osnovu zakona da se uradi, da će se te dozvole dobijati tamo gde nekome padne na pamet. A znate li zbog čega to rade? Ovi Zoranini kompanjoni, koji su ovo započeli dok je ona bila ministar energetike, njima se ne isplati da grade mini – hidroelektrane, daleko od naseljenog mesta, jer treba provesti infrastrukturu, a to košta, a ovako, lepo unište jedini izvor, jedinu vodu u nekom selu ili nekom delu neke opštine, i baš ih briga, prikače ih sve na infrastrukturne objekte, a to što ljudi više neće imati trunke čiste vode, na teritoriji te opštine, to svakako nije briga ni Zoranu ni ove njene kompanjone. Ovih dana se aktuelizovala priča o Zorani Mihajlović, o svemu onome što smo govorili mi godinama unazad o njoj, kada je ona ovde iznosila da mi imamo nešto protiv nje i da mi srpski radikali ne bismo imali šta da pričamo, zamislite, Zorane Mihajlović, ali sve ono što smo mi govorili, dakle, ispostavilo se da je apsolutno tačno. Pitamo Zoranu Mihajlović, pitamo pre svega Anu Brnabić, pitamo sve vas, drage kolege, koji ćete glasati za Zoranine predloge, šta je i kakav je odgovor Zorane Mihajlović na optužbe Miroljuba Jeftića, direktora infrastrukture Železnica, koji je u prvom javljanju kod tužioca rekao da je tačno da je dobijao mito u vezi sa eksproprijacijom, naravno opet eksproprijacija, jer se uglavnom sve radi uz mito i na trasi brze pruge i da je deo tih para davao Zorani Mihajlović, odnosno, njenom, kako se to kaže, partneru. Dakle, nemojte samo da čujemo odgovor: „On je posle tu izjavu povukao ili nije povukao“, jer mi ne prihvatamo odgovor na „majke mi“, nego tražimo da se ovo apsolutno utvrdi, da se apsolutno sve ispita i da vidimo koliko je to Zorana Mihajlović uzela para preko tog Miroljuba Jevtića. A sada vidimo, takođe, da umesto njega hoće opet da postavi neke svoje ljude na njegovo mesto. Zoranine tašne tri u vrednosti od 10 hiljada dolara, broš od 5.000 evra, privezak od 3.000 evra, to je nešto što je postala urbana legenda i svi živi o tome pričaju, jedino mi nemamo odgovor na pitanje – kako je moguće da neko može toliko novca da troši na takve stvari? Nismo zaboravili ni krađu sa kartice Ministarstva, kada je Zorana Mihajlović u inostranstvu potrošila negde oko milion i po dinara sa kartice Ministarstva na svoje privatne troškove, na kupovinu kozmetike, donjeg veša. Deo tih para je odmah vratila, a 2015. godine je vratila dug od 895.951 dinar koliko je bila ukrala. E, sada je naravno pitanje – da li bi ona taj dug vratila … (Predsedavajući: Nemojte tako koleginice Radeta, tu terminologiju, nema smisla.) Molim vas, nemojte me prekidati. Baš sam lepo … (Predsedavajući: Moram, moram.) Ne, ne, ne morate i ne smete. Ne smete i ne morate. (Predsedavajući: Moram kada takve reči koristite.) Samo malo, ako neko sa kartice Ministarstva potroši za privatne poslove, za privatne potrepštine, milion i po dinara, kako se to zove? Kako se to zove, ako nije krađa? Kako se to zove? Šta pozajmila, pa vratila je kada su je otkrili. A, evo mi pitamo – da li bi vratila da je nisu otkrili? To je ono što je odgovor na to pitanje. Naravno, Zorana Mihajlović je jedini član Vlade koji sebi može da priušti svaki dan i frizera i da joj svaki dan dolazi kozmetičar u kuću, stilista i još kaže na jednoj televiziji, hvali se žena da stilista specijalno za nju dizajnira neku suknju, da ta suknja nije za prodaju za druge mušterije, ako neko ipak insistira na takvoj suknji onda je ona mnogo skuplja, nego što su ostale suknje, jer Bože to je stil Zorane Mihajlović. Da ne mislite gospođo Mihajlović da mi samo govorimo nešto protiv vas, ja moram da vam kažem da mi je pre neki dan bilo tako toplo oko srca kada sam pročitala kako ste vi svoje prstiće utoplili u rukavice od 30.000 dinara, od malih jagnjića, od njihovog krzna. Pogledajte moje rukavice koje su mnogo lepe koje su kupljene na tezgi na Zemunskoj pijaci, za 300 dinara i verujte, tople, čuvaju prste. I sada kažu zlonamerni – kako nije sramota Zoranu Mihajlović da nosi rukavice od 30.000 dinara, kao da je 30.000 dinara neke pare, jel tako? Pa, to je samo jedan minimalac. Zoranine rukavice, u novcu mesečno na ime, mesečnog grada i na ime minimalca, danas u Srbiji prima 350.000 ljudi. To je zaista nešto što je neverovatno, nešto što ne dolikuje nekoga ko je na funkciji ministra u državi Srbiji u kojoj se na tom mestu nikako ne može zaraditi toliki novac. Zorana Mihajlović kaže da ne prima platu u Vladi. Možda i ne prima, ali mi pitamo – gde prima i koja je to plata u Srbiji od koje može ovako luksuzno neko da se ponaša? Takva plata u Srbiji ne postoji, ima Jorgovanka, valjda, i niko više. Sve to dovodu u sumnju, sve ovo što Zorana Mihajlović radi i sve to samo potvrđuje našu sumnju kada čujemo kako se uzimaju pare za legalizaciju, za eksproprijaciju, evo za eksproprijaciju imamo Miroljuba Jeftića, ne znamo koliko je tačno Zorana uzela preko njega, ali je čovek potvrdio da jeste, pa tek koliko se para uzima za te mini hidro elektrane, mi samo čekamo, a pretpostavljamo da će to pre izbora, svakako da se desi, da bude uhapšena nekolicina lokalnih funkcionera koji besomučno uzimaju pare za legalizaciju, zna se u Srbiji gde to tačno, i čekamo kada oni budu uhapšeni da vidimo šta će oni reći, koliko su oni novca delili sa Zoranom Mihajlović, jer ona je napravila takav zakon da može da se legalizuje samo ono za šta ona, zapravo, da signal. Generalno, legalizacija je u Srbiji nemoguća, apsolutno nemoguća i sada će, za dve, dve i po godine, ljudi doći u situaciju da strahuju da će po ovom Zoraninom zakonu objekti da im se ruše i onda naravno, šta im ostaje, nego da jadni skupljaju, da vide da daju pare. Moram da se vratim na rukavice ove od 30.000 dinara, da ne zaboravim, ministar Šarčević, kolega Zorane Mihajlović je rekao da svako može da troši svoje pare kako mu padne na pamet, i naravno, nije to sporno samo kad su u pitanju tačno one pare koje se zarade radom i još je rekao – bolje da kupuje rukavice nego da troši u kafani. Očigledno da gospodin Šarčević ne prati dobro sednice Vlade Republike Srbije, jer da prati morao bi da vidi kako Zorana Mihajlović za ručkove, takođe, vladinom karticom u ekskluzivnim restoranima, sa svojim poslovnim partnerima troši između 150.000 i 200.000 dinara za samo jedan ručak. A to što je slavila svoju slavu sa Skotom, to je onaj što je zaslužan za krađu 300 miliona evra, za „Behtel“, to je tek nešto što, ne zato što ona ne zna šta je krsna slava, pa je slavi u hotelu, to je njen problem, nego zato što se opet postavlja pitanje kako se to može potrošiti, odakle se mogu potrošiti tolike pare kojima se ona razmeće. Ovo ponašanje i ove skupocene stvari koje svakodnevno gledamo, pre svega, evo i u medijima kod Zorane Mihajlović, što sebi može da priušti samo neki član ili članovi porodice tajkuna ili lopova. Koliko znamo Zorana nije tajkun. Hvala.
Hvala. Reč ima Prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala lepo na svim vašim komentarima. Standardno su radikalski. Hvala što ste moje ime pomenuli za sad, ako sam dobro izbrojala 37 puta moje ime i prezime. Da, nije dovoljno, treba više. Žao mi je što je vama tema Zorana Mihajlović, a što vam tema nisu zakoni, jer ovo nisu Zoranini zakoni, ovo su zakoni koje je usvojila Vlada Republike Srbije, kao što sam rekla, na svojim redovnim sednicama i svaki od ovih zakona znači, u stvari, bržu i bolju realizaciju svih puteva, tako da samo nekoliko stvari koje ste pomenuli da ipak odgovorimo. Prvo, Vlada Srbije je ta koja je pokrenula pitanje legalizacije objekata i svega onoga što se dvadeset godina ili više od dvadeset godina gradilo bez ikakvih dozvola. Činjenica je da jedinice lokalnih samouprava i gradova su nadležne da sprovedu proces legalizacije, činjenica je da to ne ide tako jednostavno, ali svakako ide mnogo više nego što je to išlo nekada pre kada je cenjena poslanica bila takođe u vlasti. Što se tiče svake stvari koje ste pomenuli, uglavnom, baratate, nažalost neistinama, da budem nežna, da ne kažem neku drugu reč i ta lažna briga za građane je više zaista neverovatna kod vas. Kada, recimo, pominjete parcele, pa probleme na određenim deonicama, prvo, namena zemljišta se utvrđuje planskim aktom, bilo, jeste i biće, tako da to što ste izjavili nije tačno. Takođe, kad pominjete male hidroelektrane, odmah da bude jasno, mi smo dodali, da ne bude zabune, da ne bi bilo da se opet i podbunjuju ljudi da su u pitanju male hidroelektrane, ne, odnosi se na samo na biomasu, dakle, na poljoprivredni, otpad da se može koristiti u proizvodnji energije u poljoprivrednim gazdinstvima i biće još jednim amandmanom dodatno to napisano, da ne bilo bilo kakve vrste zabune. Moram da priznam da sve drugo što ste govorili nema nikakve veze gotovo ni sa jednim zakonom. Saglasna sam sa vama u tome da postoje institucije koje sve treba da ispitaju. Reći ću vam da sve što ste izgovorili vezano za železnicu i moje ime, u ovome što ste izgovorili, je apsolutna neistina i laž. Čak nisu ni pomenuti moje ime, niti ime bilo koga iz moje porodice, ali se slažem sa vama da postoje nadležni organi koji su dužni da daju svima odgovore i zaista mislim da ćemo te odgovore i dobiti. Što se tiče mog rada i toga šta je urađeno prethodnih nekoliko godina, to vide građani Srbije. Da, jeste pušteno 350 kilometara autoputeva. Da, jeste rekonstruisano preko 350 kilometara pruga. A o tome šta sam ja uradila govori moj predsednik, a ne ni jedan drugi poslanik, pa makar to bio i Vladimir Đukanović. I ja sam ponosna na ono što moj predsednik kaže za moj rad i o meni i o verovanju u mene i moj rad, i za mene je to broj jedan, a onda iza toga, naravno, i građani, koji vide šta smo sve uradili. Meni je žao što nema konkretnih stvari za koje bih mogla da vam odgovorim. Ali, ako kažete da svi zakoni koje je Vlada Republike Srbije predložila, a mene ovlastila da ih danas predstavljam ovde i branim u parlamentu, ništa ne valjaju, jer iz amandmana koje ste predložili uglavnom ste pisali „briše se“. To su nekada radili DS i sve njihove razne partije koje su izašle iz DS. Oni nikada ni za jedan amandman nisu dali konkretno svoje mišljenje, nego su napisali „briše se“. Naravno, mi smo vam odgovorili najbolje što smo mogli, ali sve vaše kritike padaju u vodu na osnovu onoga što sa druge strane postoje rezultati. Ti rezultati u Zakonu o planiranju i izgradnji, koje vi pominjete koliko puta se menja, ili bilo koji zakon koji se menja, svaki zakon treba da se usavršava i treba da se menja za dobrobit upravo i privrede i društva. Zakon o planiranju i izgradnji daje svoje rezultate. Srbija je danas deveta u svetu po izdavanju građevinskih dozvola. U vreme kada ste vi bili u bilo kakvoj vrsti vlasti, dakle, mi smo bili 184. U vreme kada ste vi bili, imali smo 500 gradilišta, sada ih imamo 55.000. Dakle, moglo bi mnogo toga. Znači, svi rezultati su proizašli upravo iz zakona koje je ovaj saziv parlamenta, i hvala mu, usvajao, a Vlada Republike Srbije te zakone predlagala. Zakone ne piše Zorana, pišu stručni ljudi. Zakoni prolaze mnoge odbore u Vladi Republike Srbije, dakle, od zakonodavnog do svakog drugog. Ako bilo koji zakon nije dobar, postoje takođe mogućnosti da se ti zakoni promene u smislu ako vi smatrate da je nešto protivustavno, itd, isto postoji način kako se to radi. Ali, te paušalne ocene, a onda priča - jako brinemo o građanima i evo kuća će biti na putu, što naravno nije tačno, dakle, to su stvari koje onako pitko zvuče, kada ih sad neko sluša, ali kad se pogledaju papiri, kad se pogleda sve šta je urađeno, onda boga mi, to nije tačno. Dakle, da, uradili smo sve ovo što smo uradili do kraja 2019. godine i iskreno se nadam da će ovi dobri poslanici, prosto, ljudi koji razumeju šta mi radimo, pomoći da se ovi zakoni usvoje i da nakon toga možemo da realizujemo i gradimo sve one druge puteve koje sam ja možda pre 15-ak minuta takođe pomenula, odnosno nabrojala. Hvala.
Hvala, gospođo Mihajlović. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta, pravo na repliku. Izvolite.
Logoreičnost Zorane Mihajlović nikako ne može nadomestiti argumente kojih zapravo nema. Kaže - glasaće za ovo poslanici koji nešto razumeju. Znači, ona misli da ja ne razumem i da mi ne razumemo. Nema veze, kako bi moglo nekoga da dotakne nešto što kaže moralna Zorana Mihajlović. Ali, problem i jeste u tome što Zorana Mihajlović ovde kaže da ovo nisu njeni zakoni, nego zakoni Vlade Republike Srbije. To jeste problem. Zato sam i rekla da su ovi predlozi poraz Vlade Republike Srbije koja drži Zoranu, Ane Brnabić, pre svega, koja drži Zoranu i dalje na mestu ministra. Kaže Zorana Mihajlović da njeno ime, niti bilo koga od članova njene porodice, nije pomenuto u slučaju Miroljuba Jeftića i ovoj aferi, odnosno kriminalnim radnjama vezano za eksproprijaciju za brzu prugu za železnicu. E, sad, ja kao diplomirani pravnik pitam Zoranu Mihajlović kako ona zna šta jeste ili nije pomenuto u toku ispitivanja tužioca dok je ispitivao ovog Miroljuba Jeftića? Da li to znači da je ona dobila tu informaciju i da je upravo zato što taj Jeftić jeste rekao da je delio s njom pare, odnosno njoj je davao više, da li se zbog toga pojavila informacija da će taj Jeftić možda da se nagodi sa tužilaštvom? Sad ste upravo malopre rekli nešto što govori o tome da ste se umešali u ovaj krivični postupak, što nikako, apsolutno nikako niko na ovom svetu ne bi smeo. Što se tiče toga kako se radilo dok smo mi srpski radikali bili u vlasti, da li se radilo bolje ili lošije, preporučujem, pitajte Aleksandra Vučića, ministra u tadašnjoj Vladi, najmlađi ministar informisanja. I to mu je najbolji deo karijere.
Pravo na repliku, komentar, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Vidim da se vi mešate u istrage. Ja se nikad ne mešam. Ja znam tačno šta ja mogu, a šta ne mogu, ali advokat okrivljenog, optuženog, kako se to već kaže, je to javno izjavio. Druga stvar, ponavljam još jedanput, nadležne institucije treba da nam daju svima odgovore. Ja sam za mnoge stvari uvek tražila i pisala i nadležnim institucijama da za svaku stvar se daju odgovori, jer ja nisam bilo ko, nego sam član Vlade i ne želim nikome da pravim nikakve probleme. Ali, samo još jedna stvar, da, urađeno je zaista mnogo i to što je urađeno jeste rezultat i politike Aleksandra Vučića i Vlade Republike Srbije. Ponavljam još jedanput, mi svi možemo da budemo ponosni na ono što je urađeno do kraja 2019. godine i ovo što smo najavili za 2020. godinu, u svim oblastima, pa i u oblasti infrastrukture. Sigurno će biti pitanja dalje drugih, pa ću odgovarati, ali samo sam želela ovde da odgovorim bar kratko.
Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta, pravo na repliku. Izvolite.
I Aleksandar Vučić i Vlada Republike Srbije svakako treba da budu ponosni na izgrađene koridore. I mi srpski radikali nikada nismo rekli ništa loše što se tiče gradnje koridora. Naprotiv, rekli smo uvek da je to dobro, ali da nije dobro da autoputevi imaju dve godine garantni rok. Nije dobro da se dva puta u Grdeličkoj klisuri ruši onaj potporni zid. Nije dobro da se dva dana od otvaranja pojave pukotine na putu. Nije dobro da se „Behtel“ angažuje za 300 miliona evra više nego što bi to uradila kineska firma. To je nešto što nije dobro i to je nešto što mi zameramo i to je nešto što, pokazalo je vreme, sve može da ide vama na dušu. Vi lično možete jedino da se ponosite tim tašnama od 1.300 do 4.500 dolara po komadu. Možete da se ponosite brošem od 5.000 evra, priveskom od 3.000 evra, rukavicama koje koštaju koliki je jedan minimalac. Evo, predlažemo članovima Vlade Republike Srbije da više ne govore, lepše će da zvuči, da ne govore – evo, mi smo povećali minimalac i sad je minimalac 30.022 dinara. Istina, 7.000 dinara manje nego što je najniža potrošačka korpa. Nego, preporučujemo da sada, da bi ljudima lepše zvučalo, da kažu - ljudi, što se bunite, pa sada je minimalac malo manji nego što koštaju Zoranine rukavice. Hvala.
Pravo na repliku, komentar dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Vi uporno nećete da pričate o zakonima. Razumem da je vama jednostavnije da tako izlećete sa svojom pričom i baš simpatično to zvuči, tamo neko vaš to sluša i baš ste super. Ne znam čemu i kako je moguće da vas toliko inspirišem da iz sebe iznesete ono najnegativnije što, po meni, žena može da iznese, ako tako mogu da se izrazim. Zaista, govorite neistine. Pogotovo govorite neistine, recimo, i o tom Moravskom koridoru. Dakle, nikakva kineska kompanija nije ponudila niti postoji bilo kakav sporazum, ugovor ili šta god to bilo, na iznose o kojima vi pričate, ali opet, to super zvuči – američki ambasador i Zorana Mihajlović ukrali 300 miliona i onda se to tako vrti itd. Znači, prvo to nije istina. Da ne kažem, to je laž. Drugo, ako vi želite da pričamo o mom ormanu, nije problem, samo nije ovo mesto. Danas imamo 13 predloga zakona koji treba da nam pomognu da mi zaista učinimo sve što možemo u novom investicionom ciklusu koji je zaista pokretač privrede i sve ono za šta se svi verovatno zalažemo i što svi želimo a to je, dakle, da se u ovoj zemlji živi mnogo bolje i kvalitetnije nego što je to bilo ili nego što to jeste. Poseban zakon koji ste pomenuli, zašto opet poseban zakon, izvinjavam se, rekli ste, to je bilo i u nekom prvom, možda, obraćanju? Mi imamo poseban zakon i za Južni Tok, niste protiv toga. Imamo i za „Beograd na vodi“, nisam čula da ste protiv toga. Dakle, imamo i za, između ostalog, i Moravski koridor. Prolazili smo… U pravu ste takođe kada govorite da imamo Zakon o eksproprijaciji, potpuno se slažem sa vama, ali jednostavno taj zakon se još uvek nije promenio. Mi mislimo da on treba da se uskladi sa svim onim što mi danas živimo i da je to jedan od razloga zašto želimo da ubrzamo, dakle, rešavanje pitanja, imovinskih pitanja na svim ovim novim autoputevima. Ponavljam, to je najmanje 50 hiljada parcela, vi to odlično znate, sami kažete da ste pravnik, ja sam dr ekonomskih nauka. Baš zbog toga donosimo ovakve zakone. Prema tome, još jedanput molim da se vratimo na temu. Mi smo videli vaše amandmane. Nisam mogla da zaključim iz amandmana šta vam tačno ne odgovora u zakonima i šta su zaista vaši konkretni predlozi kao vaše partije ili kao vas, nekoga ko jeste toliko toga uradio u svojoj pravnoj struci, zato što svuda piše – briše se. Hajde sada da budemo konkretni, šta to sve u zakonima treba, po vama, promeniti da bi ti zakoni pomogli da građani i građanke Srbije dobiju što pre svoje puteve i svoje pruge ili još nekoliko aerodroma koje planiramo takođe da napravimo?
Hvala. Pravo na repliku ima Vjerica Radeta. Izvolite.
Evo, sad je Zorana Mihajlović izrekla laž. Najpre, kroz svoju raspravu je jasno stavila do znanja da sam govorila i o predlozima zakona. Drugo, govorićemo više o predlozima zakona kada budemo govorili o amandmanima. Laž je da kroz naše amandmane ne može da se vidi. Kroz obrazloženje tog amandmana, gde brišemo, tražimo brisanje svih članova ovog prvog zakona. Ako ne znate dr ekonomskih nauka, pitajte pravnike oko sebe, jer to jeste posao pravnika, kako se izražava odnos prema zakonu za koji poslanici misle da ne treba da postoji u pravnom sistemu. Tako što se predlaže brisanje svakog člana pojedinačno. Zašto to radimo? Evo, neka čuju ljudi koji gledaju ovu Skupštinu, pa ne može biti dobar zakon koji danas pokušavate 14. put da promenite. Četrnaesta izmena zakona i vi očekujete da mi sad našim amandmanima nešto uređujemo. Ne, taj osnovni zakon ne može da se popravi i zato smo predložili to što vi niste razumeli, ali to je vaš problem što vi ne razumete. Kažete da ste vi naša inspiracija i da je ne znam šta negativno izašlo iz mene. Zašto bi negativno izašlo iz mene to što je Zorana Mihajlović u dilu sa Miroljubom Jeftićem koji je krao pare za eksproprijaciju? Jel to moj problem ili vaš? Nema ništa pozitivnije nego da narodni poslanik javnosti kaže sva saznanja o svakom članu Vlade i naravno da pozove nadležne organe da konačno stave u razmatranje sve ovo o čemu mi pričamo već godinama i nije moja sramota i ništa moje negativno nije zato što su moje rukavice plaćene 300 dinara, a rukavice Zorane Mihajlović 30.000 dinara. Ja mislim da ta negativnost pripada njoj.
Pravo na repliku ima Zorana Mihajlović. Izvolite.
Opet ništa o zakonima, ali samo još jedanput, upravo zbog građana i građanki koje ovo gledaju, da se prosto objasni to pravno veliko umeće predstavnika partije koja se sada javljala, a to je da za svaki amandman koji postoji u zakonu, koji je Vlada Republike Srbije usvojila i došao pred parlament i pred poslanike i poslanice, dakle, ni jedan jedini argument ne postoji u predlogu nijednog amandmana. Jedino što se sa tako velikim pravnim umećem nalazi u amandmanima ove političke partije jesu dve reči ili reč i rečca „briše se“. Mi smo, naravno, kao odgovorna Vlada i kao odgovorno Ministarstvo pripremili odgovore na svaki amandman, vrlo detaljne, smatrajući da to možda može da pomogne da u nekim sledećim predlozima zakona od ove partije dođu konkretni predlozi. Samo toliko.
Hvala. Po kom osnovu, gospođo Radeta? [[Vjerica Radeta: Molim? Po osnovu replike.]] Ništa vas nije uvredila. (Vjerica Radeta dobacuje.) Nema više, mi možemo ovako do sutra ujutro. (Vjerica Radeta dobacuje.) Ne, naravno, nije problem, sve je u redu. Daću vam ja, ali ne slažete se, svi to vidimo, znamo, nema teških reči, problema, hvala Bogu, tako da… Hajde, izvolite, ali ja bih da ovo privedemo kraju. Izvolite.
Ne znam čemu žurba. Istina je da jutros niste imali kvorum, pa ste kasnili sat vremena zato što su neki poslanici očigledno bojkotovali Zoranu Mihajlović, pa ih je bilo 129, a 126 glasalo za predloge zakona koje ona ovde predstavlja. Sad ne ide da nama uskraćujete da govorimo da biste to nadomestili. Zaista, mi smo ovde došli pripremljeni. To što Zorana Mihajlović ne razume… Lepo sam joj rekla da konsultuje pravnike, a ona je, kaže, doktor nauka. Očigledno taj doktorat sa „Megatrenda“ ima neke posebne ovako oznake i posebne karakteristike, kao što je onaj profesor na „Megatrendu“, nije važno. Kaže, tri puta, a vi joj niste skrenuli pažnju, poslanik iz ove partije. Ja sam narodni poslani, i svi mi, SRS i ministar sa ovakvim potcenjivanjem ne sme da kaže „ove partije“. Ona ima problem sa partijom, jer je ona bila u G17, pa je u okviru DOS-a učestvovala u paljenju ove Skupštine, nosila je Labusu torbu i mi je se, kao narodni poslanici, sećamo, fizički bi je bilo teško prepoznati, jer tada nije imala para za sve ovo što sad na sebi radi, što je njen problem, i sada je trenutno kod naprednjaka. Pitanje je dana kada će obelodaniti ovo što planira. To valjda cela Srbija zna i ona ima problem da izgovori ime svoje stranke, ali joj ne dozvoljavamo da nas nazivamo poslanicima one stranke. Može da nas mrzi, može da nas ne znam šta, može meni u inat da joj sutra neko kupi, pokloni broš od osam hiljada evra, ako ima neki sa kim se utalila, ali da na taj način govori sa narodnim poslanicima, to joj nećemo dozvoliti, ukoliko želite da normalno nastavimo rad. Ovom što je vreme, zaista sedi već sat vremena i nismo navikli da ovoliko poslanika sedi sat vremena slobodno, koristi vreme i izađi kao i do sada.
Hvala. Gospođa Mihajlović vas nije uvredila, niti je uvredila partiju. Daću vam pravo na repliku, ali suština je to da vi sve vreme… Znači, ne govori se, ona govori o amandmanu, govori o zakonu, a vi o nekim ličnim stvarima. (Vjerica Radeta dobacuje.) Niko to nije rekao, nego samo da se vratimo na zakon i amandman. Samo pokušavam da imamo normalnu sednicu. Gospođo Mihajlović, izvolite.
Evo, ja ću da pomognem da sednica bude što kvalitetnija i bolja. Samo ću ovde reagovati na jednu grešku, možda je ona slučajno izrečena, ne znam, a to je da ja imam doktorat sa Megatrend univerziteta. Diplomirala sam, magistrirala sam i doktorirala na Beogradskom univerzitetu Ekonomskom fakultetu. Tu sam dobila zvanje docenta na Ekonomskom fakultetu, a te godine kada sam ja doktorirala, u toj godini sam bila i najmlađi doktor nauka i nakon toga izdala četiri knjige, itd, itd. To se odnosi na moja zvanja. Takođe, trenutno imam upisano u svojoj radnoj knjižici 27 godina radnog iskustva sa sve pečatima itd. Da se zna, moj doktorat nije sa Megatrenda. Da, ja jesam zaposlena na Univerzitetu Megatreng i zbog toga ne primam svoju platu u Vladi Republike Srbije. Samo toliko. Dalje ćemo o zakonima.
Hvala, gospođo Mihajlović. Imamo povredu Poslovnika, Ljupka Mihajlovska. Izvolite.
Predsedavajući, povređen je član 106. stav 1. Govornik može da govori samo o tački dnevnog reda. Molim vas da koristite sve mehanizme Poslovnika i preduzmete određene mere kako građani i građanke ne bi ovde slušali seksističke uvrede, bukvalno verbalno nasilje, rodno nasilje. To je zaista neprimereno, ma od koga da dolazi, ma kome da je upućeno. Zaista, vređanje nekoga na osnovu ličnog svojstva je i zakonom zabranjeno. Molim vas da iskoristite mehanizme koje Poslovnik poznaje i sankcionišete ovakav način obraćanja bilo kome u sali. Hvala.
Hvala, gospođo Mihajlovska. Smatram da nisam povredio Poslovnik. Moja namera je bila da pustim kakvu takvu raspravu, s obzirom da smo započeli sednicu ne ulazeći puno u to kakav je model ljudi koji i kolega koji govore i kakva im je strategija danas. Smatram da nisam povredio Poslovnik iako nisam sada u prilici, ja bih se javio isto to da reklamiram, ali pokušavam da nastavimo rad normalno. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne.) Nastavljamo dalje sa radom. Reč ima Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, čisto da vas obavestim da kvorum daju svi poslanici. Obaveza narodnih poslanika po Poslovniku, jel tako gospodine predsedavajući, da kada uđe u salu da u baci karticu u poslaničku jedinicu. Jel tako gospodine Martinoviću? Ako predsedavajući vidi da to određena grupa poslanika nije učinila onda se kvorum može utvrditi prebrojavanjem. Kada imate prava imate i obaveze. Obaveze su da ubacite karticu kada uđete, izvadite karticu kada izađete. Ako to ne učinite onda kada kažete da neko nije imao kvorum. Pa nije Skupština privatna svojina Aleksandra Vučića niti Aleksandra Martinovića, niti moja, niti vaša. Skupština pripada svima nama. Svi mi smo u obavezi da obezbedimo kvorum. Zato što kvorum nije obezbeđen, zato što svi poslanici nisu hteli da ubace karticu, jel to nije obaveza vladajuće većina, to ne piše u Poslovniku, mi smo izgubili sat vremena, a mogli smo plodotvorno da radimo. Hoću na početku da kažem da izgrađeni auto-put, izgrađenu prugu, izgrađeni klinički centar, izgrađene objekte može svako da kritikuje, ali očigledno da ne može svako da ih sagradi. Dakle, san mnogih generacija, kojoj pripadam ja, je bio, posebno mi koji smo imali parče auto-puta između Beograda i Novog Sada, da možemo da putujemo do Makedonije i do Bugarske auto-putevima. To je bio san koji je trajao, san koji smo podržavali bez obzira koja vlada je to obećavala. Svako je mogao da obeća auto-put, ali samo ova vladajuća većina je podržala Vladu koja je to uspela da sagradi. Drugi ili nisu hteli ili nisu smeli ili su pravili puteve od njive do njive ili im je smetao čuveni hrast, uglavnom nisu uspeli da sagrade taj put. San mnogih Beograđana, Čačana, Užičana, san mnogih turista koji putuju na Zlatibor, san mnogih turista koji putuju u Crnu Goru, san mnogih turista koji putuju u Republiku Srpsku je bio da se izgradi auto-put do Čačka, da se produži do Požege, a daće Bog da se produži do bratske Crne Gore, koja će ponovo, verovatno biti druga srpska država. Biće suverena, nezavisna, ali koliko vidim po emocijama koje se ispoljavaju u Crnoj Gori verujem da će to biti srpska država ponovo, bratska srpska država, što ja želim, a žele mnogi Srbi u Srbiji, žele i mnogi Srbi i u Crnoj Gori. To što milogorci ne žele to je već njihov problem. Dame i gospodo narodni poslanici, tih 320 km auto-puta je spaslo mnoge živote. Više je izginulo ljudi na Ibarskoj magistrali do Čačka nego što je izginulo za vreme NATO agresije na nađu zemlju. Spasili smo izgradnjom mnoge živote u budućnosti, a da to ne treba niko da nam oda priznanje, ali to treba pribeležiti u uspeh da nećemo gubiti stanovništvo, nećemo imati povređene na tom delu auto-puta, nećemo imati ekonomske štete i štete po firme u kojima zaposleni rade, koji se povrede, ne daj bože na toj deonici Ibarske magistrale, koja sada više nije toliko opasna, koja služi samo za mesni saobraćaj. Izgradnjom puta Miloš Veliki ostvario san mnogih turista sa Zlatibora, mnogih turista za Crnu Goru, ostvario se mnogi san Crnogoraca, turista koji ne pripadaju, nisu državljani Srbije ni Crne Gore. Taj uspeh je nemerljiv. Bez obzira koliko košta, jedan život nema cenu, gubili smo na desetine, na desetine života. Pored toga, ja svakako želim da podržim izgradnju sve infrastrukture koja je obećana u narednih pet godina. Dakle, zakone moramo menjati i prilagođavati. Skupština postoji da bi donosila i menjala zakone. Zakoni su živa stvar, menjaju se okolnosti u društvu, menjaju se okolnosti u izgradnji, menjaju se tehnologije, menjaju se uslovi, mnogo toga se promeni i mi kao narodni poslanici ne služimo samo da primamo platu i bojkotujemo Narodnu skupštinu, nego služimo ovde da komentarišemo, usvajamo, donosimo zakone, predlažemo zakone, predlažemo druga akta, usvajamo ta akta, a sve u cilju izgrađivanja Republike Srbije. Posebno želim da podržim buduće napore na izgradnji infrastrukture, novih auto-puteva, vodovoda, kanalizacije, stanova za organe i ljude koji rade u organima bezbednosti. Pre svega, zato što će to podići naš BDP, podići će proizvodnju građevinskog materijala, šljunka, peska, armature, cigle, blokova, crepa itd. To će podići naš BDP. Projekcija da će BDP rasti od dve milijarde pa naviše u narednim godinama daje nam na pravo da svake godine u izgradnju uložimo tri milijarde. Ako održimo dug na 50% BDP i ako svake godine proizvedemo nove dve milijarde mi imamo pravo da se zadužimo jednu milijardu, a da pri tome ne pređemo tih 50% javnog duga za koji verujem da ćemo postići i da ćemo taj javni dug spram BDP održavati. Ako to pomnožimo sa pet godina, ukoliko ova vlast dobije poverenje na sledećim izborima realno je očekivati tri puta pet je 15 milijardi. To je ono što je obećano. Kroz taj razvoj građevinske industrije, kroz usluge verovatno je realna priča da ćemo dostići plate od 900 evra. Zamislite da smo mi od ovih nesrećnika zatekli 2013. godine platu od 510 evra i da smo je prosečno podigli za 50%, koliko smo je podigli sa 328 na 510 evra. To je povećanje od 50%. Sada zamislite da smo zatekli platu od 510 evra i da smo je podigli za tih 50%, verovatno bi i podigli, to bi značilo da bi u ovom trenutku plata bila između 750 i 800 evra. To što one nisu sada 800 evra, nije krivica ove vlasti i ove vladajuće većine, to je krivica bivših koji su ostavili mizerne plate. Uništili su industriju. Njima nije bilo bitno izgrađivanje puteva, železnice, itd. Jer, kad su uništili privredu, verovatno su mislili da više i nemaju šta da proizvode, nemaju šta da izvoze, verovatno im nisu trebale ni pruge, ni plovni putevi, ni plovila, verovatno im nisu trebali ni kamioni, ni auto-putevi, njima nije trebalo ništa. Svi auto-putevi su vodili u njihove džepove i to im je jedino bilo važno, da pare deponuju na Kukova i druga belosvetska ostrva, Sejšele, Maldive. Ja se baš ne razumem u tako elitna letovališta, ali znam ove koji bojkotuju sve osim plate u Narodnoj skupštini, da oni i te kako pljačkanjem države Srbije imaju uslova da provedu određeni broj meseci u tim letovalištima, da grickaju rakove na Maldivima, na jahtama, itd. Dame i gospodo narodni poslanici, ja mislim da njima nisu trebali putevi, šinobusi, autobusi, ni za prevoz radne snage. Oni su izvršili lustraciju radnika iz privrede i fabrika. Ostali smo bez prerađivačke industrije i naš bruto-domaći proizvod se svodio na to da živimo zaduženo, uzmemo neki novac spolja od donatorske podrške, kredita, itd, i onda to u trgovini nešto malo trgujemo i onda kažemo - ostvarili smo BDP iz trgovine, gde smo za strane pare kupovali stranu robu. I umesto industrijskog prstena oko velikih gradova, samo su nikli trgovački centri, šoping molovi itd, gde smo stvarno za taj strani novac kupovali stranu robu. Njima izvoz nije trebao, prevoz radnika koje su lišili, lustrirali ih iz fabrika, lišili plata, lišili dostojanstva, njima ništa nije bilo bitno i radnici nisu putovali na posao, tako da njima nisu trebali ni auto-putevi, ni železnice, ni pruge, ni autobusi, ni šinobusi, jer su lustracijom radnika ostavili puteve bez robe, bez prevoza robe, bez putnika. Svi ti auto-putevi su, ponavljam, vodili u Đilasove džepove. Zamislite koliko je tu traka trebalo da bude da bi se slilo u njegove džepove i na njegove račune 619 miliona evra? Dame i gospodo narodni poslanici, ja ću ovaj govor završiti sa izrekom - važnije je državu izgrađivati nego njome vladati, a to upravo radi ova vlast i vladajuća većina. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Rističe-viću. Koleginice Radeta, želite povredu Poslovnika? (Da) Izvolite.
Ja sam se po Poslovniku javila u momentu kada je kolega Rističević već počeo, odnosno htela sam da repliciram i nije mi jasno zbog čega mi kolega Marinković nije dozvolio da repliciram? Evo, sada ću na osnovu člana 104. da zahvalim koleginici Mihajlovski, koja je dobro primetila da je Zorana Mihajlović mene kao narodnog poslanika vređala, da je govorila da ja ništa ne razumem, da ja ne znam, da ja ne znam da pišem amandmane, da sam tamo neki poslanik, tamo neki pravnik, itd. I lepo je od nje što je pokušala da zaštiti kolegu poslanika. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? (Ne) Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik, odnosno ovlašćena predstavnica Stranke moderne Srbije, narodni poslanik Ljupka Mihajlovska. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. Dame i gospodo, građanke i građani, poštovane gošće i gosti, ja ću se danas prevashodno osvrnuti na predlog izmena i dopuna Zakona o planiranju i izgradnji i delom Zakona o prevozu putnika u drumskom saobraćaju. Podržavam svakako to što se Zakon o planiranju i izgradnji usaglašava sa određenim EU direktivama, međutim, jedan veliki deo kojim se ove predložene izmene i dopune zakona ne bave, a koji tišti oko 10% populacije u Srbiji, jeste problem pristupačnosti koja se zasniva na principima univerzalnog dizajna. Dakle, šta to znači? To znači da kada se projektuju određeni objekti ili se vrši njihova adaptacija i renoviranje, potrebno je uzeti u obzir standarde, kako bi oni bili dostupni za korišćenje svim korisnicima odnosno svim stanovnicima Srbije. Kada je nešto pristupačno osobama sa invaliditetom, to ne znači da je samo njima pristupačno, već da to olakšava kretanje, ovde govorimo o kretanju. Naravno, postoje i drugi oblici pristupačnosti, ja ću se zadržati sada na kretanju, jer se Pravilnik bavi kretanjem. On to olakšava i kretanje pre svega starijih osoba, kao i majki koje guraju decu u kolicima i svih onih građana koji se u određenom trenutku nalaze u situaciji da se otežano kreću. Pretpostavljam da, ministarka, znate da je Vlada Republike Srbije na inicijativu predsednice Vlade formirala radnu grupu za usaglašavanje i unapređenje mera za pristupačnost za osobe sa invaliditetom. Verujem da znate, jer je u radnoj grupi i članica iz vašeg ministarstva. Mi smo pre neki dan imali ozbiljan konsultativni proces sa brojnim zainteresovanim stranama i negde su zaključci na nivou svih aktera koji su učestvovali i ključna dva zaključka su da se zapravo sprovodi nedovoljna revizija pristupačnosti i da nema praktično dobre kontrole primene pravilnika i zakona, a samim tim izostaju i sankcije. Takođe, druga stvar koja je problematična je da su ministarstva međusobno nedovoljno usklađena i ne vidi svako ministarstvo svoju ulogu u procesu obezbeđenja pristupačnosti. Dakle, pitanje pristupačnosti nije samo vaš resor. Jednako koliko je neophodno da objekat, primera radi, zdravstvene zaštite bude pristupačan, neophodno je isto tako da budu i objekti kulture, sportski sadržaji i sve ono što koriste svi građani, a tiče se pružanja usluga. Ono što se na terenu uočilo kao slabost jeste da brojni objekti, nije definisan njihov status, jednostavno, ni pravno-imovinski odnosi nisu definisani, brojni objekti su neuknjiženi ili nelegalni i postoje komplikovane i dugotrajne procedure za dobijanje građevinskih dozvola i rešenja. Međutim, tu moram da pohvalim da je prošle godine donet Pravilnik po kom se po olakšanom postupku dobijaju rešenja za adaptaciju zgrada ukoliko je neophodno izvršiti pristupačnost, ali u praksi je problem što je nedovoljno definisano šta podrazumeva uklanjanje barijera za osobe sa invaliditetom, te bi negde predlog bio da, a u skladu sa ovim što uvodite odnosno usaglašavate zanimanja, možda razmislite o britanskom modelu, da u nekom narednom periodu se uvede i zanimanje - revizor za pristupačnost. Ja sam vama još 2008. godine postavila pitanje da li postoje sankcije i nadzor i vi ste meni odgovorili da - u postupku vršenja nadzora nad izgradnjom objekata za koje je izdata građevinska dozvola pre donetih izmena zakona za nesmetano kretanje i pristup osobama sa invaliditetom, itd, kaže - ukoliko se uoči propust ili nepravilnost, inspekcijski nadzor pokreće i preduzimanje mere, ali do sada nikada nije uočen propust. Znate kako, to iskreno otprilike izgleda kao da ja kažem - meni u jelovniku ne fali kavijar, jer ga nikad nisam ni jela i ne znam kakvog je ukusa. Jednostavno, ljudi su nedovoljno stručni da procene da li projekat ispunjava sve nivoe pristupačnosti. Nije ovde samo reč o liftovima, o rampama, ovde je reč i o audio-vizuelnim obeležjima i oznakama na Brajevom pismu za slepa lica. Dakle, zaista se slabo o tome vodi računa i pri tom, ljudi su u velikoj zabludi, pogotovo privatan sektor, jer oni misle da se na njih to ne odnosi. Pa smo, recimo, imali situacije sa banjama koje su privatizovane, da oni uopšte ne vide svoju ulogu u tome da kada su adaptirali objekte, treba da vode računa o primeni tog pravilnika. Takođe, jedna od ideja bi bila, o kojoj možete da razmislite, da se u okviru ovih elaborata koji su potrebni prilikom izdavanja građevinske dozvole, a to su elaborat o geotehničkim uslovima izgradnje, elaborat zaštite od požara, elaborat energetske efikasnosti i studija o proceni uticaja na životnu sredinu, razmisli da u to uđe i obavezno elaborat o pristupačnosti ili studija o pristupačnosti, sad već terminološki ne mogu da uđem u to šta podrazumeva jedno a šta drugo, ali, svakako bi trebalo o tome razmisliti. Ono što je zaista ključno jeste veća kontrola i nadzor i primena mera sankcije. Jer, znate, pitanje pristupačnosti, kao što sam već rekla na početku, nije samo pitanje jednog resora, kao što pitanje osoba sa invaliditetom nije samo pitanje resora socijalne zaštite. To je prvenstveno političko pitanje. Ja bih volela danas da čujem od vas da ste vi pre svega politički i strateški rešeni da se bavite tim pitanjima na ovom nivou, a to je, između ostalog, i civilizacijsko pitanje. Tako da, u tom smislu, to su neke sugestije. Kada je reč o saobraćaju, tu takođe imamo mnogo izazova. Iako imamo neke pristupačne autobuse, stajališta su nepristupačna, da ne govorim o barijerama u stavovima ljudi koji pružaju uslugu saobraćaja, a, recimo, imate sad situaciju da privatni prevoznik, da ih ne imenujem, obezbeđuje određeni broj vozila. Ako su oni našli interes da to rade, ja mislim da je interes i države da javni prevoz bude pristupačan, posebno što veliki deo sredstava, recimo lokalnih budžeta, po mom mišljenju se baca u bunar. Konkretno, grad Beograd izdvaja oko 70 miliona dinara za specijalizovani prevoz za osobe sa invaliditetom na godišnjem nivou, a to je svega 10 kombija koji mesečno uspeju da pokriju kapacitet potreba za 100 ljudi. Mislim da sredstva treba usmeriti ka tome da što širi broj korisnika može da koristi usluge i da vodimo računa i da prilikom nabavke autobusa i prilikom planiranja i, ne znam, i u nekoj budućnosti metroa i železničkih i autobuskih stanica vodimo računa i o stajalištima, naravno da ne govorim o zvučnim signalima za slepe, semaforima, itd. Dakle, što se tiče ovih izmena koje su danas u Skupštini, ja mogu da kažem da Stranka moderne Srbije sve što ima veze sa pristupanjem Srbije EU i evropskim integracijama, uvek podržava, jer mi smatramo da je zaista pristupanje Srbije EU jedini i pravi i ispravan put da mi rešimo brojne nedaće koje u našoj zemlji imamo. Naravno, nije dobro da nam je to jedini motiv, ali da smo bili, da smo umeli, znali i hteli da to uradimo sami, mi bismo do sada to već uradili. Smatramo da je pristupanje EU najbolji mehanizam za to. Eto, toliko. Kao što sam rekla, zamolila bih samo da vas čujem, da pošaljete jednu jasnu političku poruku da će to biti na agendi ove ili neke možda druge naredne Vlade, ako vi budete u njoj. Hvala vam.
Zahvaljujem, koleginice Mihajlovski. Reč ima potpredsednica Vlade i ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala na ovome što ste govorili o pristupačnosti. Postoje, zaista, kao što ste sami rekli, neke stvari gde možda nije Ministarstvo saobraćaja nadležno, ali jesu druga i hoćemo kroz radnu grupu posebno obratiti pažnju na primenu. Ne mislim da imamo problem u propisima, dakle, propisi postoje, ali postoji očito i potreba da bude mnogo jača veza između inspekcija i jedinica lokalnih samouprava i, naravno, nekim državnim inspekcijama. Naravno, to nije samo pitanje, dakle, to je pitanje ne samo za invalide, nego i za mlade, stare, itd. Ima dosta tema o kojima mi razgovaramo unutar radne grupe i zaista ćemo pokušati da sve ovo što rekli, da nađemo način kako bi ta primena bila bolja. Razumem da imate interes da se pojavi još revizora, ako sam dobro čula. To je sada stvar, zajednička, radne grupe, ali ja zaista mislim, kao u još nekim zakonima, da mi često imamo problem primene i to je sada stvar koordinacije u Vladi. Nadam se da ćemo biti na mnogo boljem nivou nešto što smo sada, vezano za ovaj slučaj.
Zahvaljujem. Da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Reč ima ovlašćena predstavnica poslaničke grupe SNS, narodni poslanik Katarina Rakić. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem, gospodin predsedavajući. Poštovana gospođo Mihajlović, dame i gospodo narodni poslanici, kao što smo već imali priliku da čujemo, danas se pred nama nalazi set od 13, što predloga zakona, što predloga akata koje je potrebno da danas ovde i usvojimo, odnosno da danas o njima govorimo. Čuli smo danas dosta zamena teza i moram priznati da su neke čak i bile interesantne ili ne, ali svakako mogu da kažem da one zapravo uopšte ne stoje. Pre svega, ne mogu da shvatim da neko može da kritikuje to što mi ovde donosimo zakone, to što mi radimo na izmenama i dopunama zakona, jer pre svega smatram da je to zaista prvenstveno i ono što mi uvek treba da radimo, a to je naš posao kao narodnih poslanika. Ono što je najgore što može da se desi jeste da budu na snazi zakoni koji su loši, da se takvi zakoni primenjuju, jer za građane je najgore da postoje zakoni koji su neprimenjivi, a ono što takođe smatram da bi bilo loše, a što se dešavalo nekada bivšim režimima, jeste da tako loše zakone Ustavni sud obara. Po meni, zaista smatram da je to jako loše i pored mnogih pohvala koje ću danas izneti, nešto na šta bih htela posebno da skrenem pažnju, jeste napredak koji je ova Vlada i koje su ove vlade u zadnjih osam i po godina, odnosno skoro osam godina napravile, a to je napredak u zakonodavnom sistemu. Smatram da je dobro i da je novo nešto što se nikada do sada nije radilo, a to je praćenje efekata donetih zakona. Znači, zaista smatram, to niko do sada nije radio. Ova Vlada, ovo Ministarstvo to radi, prati se efekat donetog zakona i ukoliko ne dođe do očekivanih efekata ili ukoliko se u praksi pokažu neka bolja rešenja, odmah se donose novi zakoni, odnosno odmah se ide na javna slušanja, na javne predloge, pozivaju se građani, poziva se privreda da da svoje sugestije i često se te sugestije uvažavaju, a pored toga, često se na inicijativu građana i na inicijativu privrede, zakoni menjaju. Ja ovo podržavam i smatram da pored toga, što ova Vlada je donela mnogo propisa i mnogo zakona uskladila sa zakonima EU, što svakako jeste naša obaveza, ako želimo da pristupimo EU, a svakako je to put kojim idemo, tako da zaista smatram i još jednom pohvaljujem ovakav rad, a smatram da smo i mi ovde narodni poslanici zaista zaslužni za to, i žao mi je što sam upravo od narodnih poslanika čula kritiku na ovu temu. Prvi zakon koji se danas nalazi na dnevnom redu jesu izmene i dopune Zakona o planiranju i izgradnji, čuli smo da je ovo već osmi put da se taj zakon menja i ja sam zaista srećna zbog toga, jer ovaj zakon svakom svojom izmenom, daje sve bolji i bolji efekat. Ova rešenja koja su danas predložena, svakako se tiču nekakvih predloga koja će ga dovesti u još bolje stanje. Neke od izmena koje se tiču predloga ovog zakona, tiču se i usklađivanja sa propisima EU. Ono što je interesantno ovde da se kaže jeste da je ovim izmenama predviđeno da te izmene stupe na snagu tek kada Srbija bude pristupila EU. Smatram da je nešto ovako zaista dobro. Želim da vas podsetim na to da je 1. januara 2016. godine stupila na snagu objedinjena procedura, to je takođe jedna od dobrih izmena koja se u praksi pokazala. Prema zvaničnim podacima Zavoda za statistiku, kada je od 2012. godine stupila na snagu i elektronska dozvola, ja ću vam sada pročitati kakvi su rezultati i uz sve te izmene zakona, to je upravo nešto što je zvanično i pokazano. Dakle, 2012. godine izdato je 7.402 građevinske dozvole, 2013. godine 7.519 građevinskih dozvola, 2014. godine 7.668 građevinskih dozvola, 2015. godine 10.483 građevinske dozvole, a nakon toga imali smo objedinjenu proceduru 2016. godine i to je onda izgledalo ovako, taj broj dozvola naglo se povećao. Znači, 2016. godine imali smo 12.671 građevinsku dozvolu, 2017. godine 18.477 građevinskih dozvola, 2018. godine 19.484 građevinske dozvole i 2019. godine 21.779 građevinskih dozvola izdatih, što je tri puta više nego 2012, 2013, 2014. godine zajedno. Sada neko može da kritikuje što mi stalno radimo na izmenama i dopunama zakona i što stalno menjamo, a evo rezultati govore da je to zaista dobro. Ja vas još jednom pozivam da tako nešto i dalje nastavite da radite. Inače, oktobar mesec prošle godine, 2019. godine bio je apsolutni rekorder po broju izdatih građevinskih dozvola, samo u oktobru mesecu 2019. godine izdato je čak 2.410 građevinskih dozvola. Takođe, kada sve ovo saberemo, imamo podatak da je od trenutka kada je uvedene objedinjena procedura, a to je 1.1.2016. godine do 31.12.2019. godine, izdato 72.411 građevinskih dozvola. Kada pogledamo ovako dobar rezultat u samo tri godine, onda nam je jasno da se u Srbiji danas nalazi 53.642 otvorena gradilišta. Znači, ponavljam još jednom, danas se u Srbiji nalazi 53.642 gradilišta po osnovi građevinskih dozvola koje su izdate, hajde da kažem slobodno, u prethodne tri godine. Možete da zamislite na tih skoro 54.000 gradilišta, možete da zamislite, da bar na svakom radi 10 radnika, a ja verujem da radi i više, da ti radnici koriste nekakav građevinski materijal. Znači, na 54.000 mesta neki ljudi dovoze građevinski materijal. Taj građevinski materijal isto neki ljudi moraju da naprave, da stvore. Opet, s druge strane, ljudi kupuju taj građevinski materijal, na to se plaća porez, taj porez ide u budžet Republike Srbije. Kasnije, izgradiće se nekakvi stanovi, zgrade, fabrike, neko će raditi u tim fabrikama, neko će kupovati te stanove, opremati. Možete da zamislite čitav taj ciklus šta se sve dogodi, a pokretač, možemo slobodno da se vratimo na početak, jeste ta građevinska dozvola. Mogu to slobodno da kažem tako, upravo zato što sam zaista sigurna da niko od ovih ljudi koji su tražili ovu građevinsku dozvolu, nije uzeo i stavio u fioku. Prosto, smatram da ona zaista tome i ne služi. Sve ovo što sam sada rekla, možemo samo da zamislimo, pošto zaista smatram da je u praksi to i mnogo više, da je tih 10 radnika zaista mnogo više i da je zaista mnogo ljudi na mnogo mesta u Srbiji zaposleno. Međutim, ono što mogu precizno da kažem jeste da je Srbija denas deveta na Duing biznis listi Svetske banke. Samo 2015. godine, bili smo na 188 poziciji, znači za samo četiri godine mi smo preskočili dobrim reformama 177 pozicija i to je nešto što zvanično mogu da kažem i to nešto što je, ponavljam, zvanični podatak. Kada govorim o planiranju i izgradnji ne mogu, a da se ne osvrnem na legalizaciju i još jednom samo da potvrdim koliko je dobro da stalno menjamo zakone, da ih prilagođavamo i da donosimo na osnovu prakse bolje zakone. Verujem da se svi sećamo Zakona o planiranju i izgradnji iz 2009. godine, taj čuveni zakon koji je u svojim odredbama u prvom delu predvideo da nelegalni objekat može da se legalizuje. Tačno je propisao način na koji se taj objekat može legalizovati. Kasnije, u istom tom zakonu imamo odredbe koje kažu da je izgradnja objekta bez građevinske dozvole krivično delo i da se takav objekat mora srušiti, a s druge strane, onaj ko je taj objekat napravio, da mora krivično odgovarati. Kada to pogledam, evo pozvaću i vas da se složite sa mnom, mogu da sumnjam u dve stvari. Da neko ko je doneo ovaj zakon da mu je to možda promaklo, u šta čisto sumnjam jer nikad jedan čovek ne donosi zakon, pa ukoliko mu je to promaklo, onda mogu da tumačim da ako sam ja nelegalno ogradila objekat onda ću ja da požurim da pre inspekcije legalizujem svoj objekat, jer u suprotnom ako inspekcija prvo stigne, onda će mi ona srušiti objekat. To je prvi način kako bih mogla da tumačim. Drugi način je da je tim Zakonom o planiranju i izgradnji 2009. godine, datome nekome pravo da odlučuje o tome da li će nekog rušiti ili će nekom legalizovati objekat. Naravno, oba ova slučaja koja pominjem su sporna i naravno, da je ovakav jedan zakon Ustavni sud oborio i to je opet priča da bolje menjamo sami zakone i da prilagođavamo, nego da radimo po lošim zakonima i čekamo da ih Ustavni sud sruši. Međutim, kada se setim da je u to vreme na vlasti u Beogradu bio Dragan Đilas, onda mi čak i nije čudna primena ovakvog jednog zakona. Smatram da je možda njemu i odgovaralo da pod plašt legalnog u ovakvom jednom zakonu stavi sve ono što je neregularno i nelegalno radio, a svakako najveći spomenik njegove politike može biti onaj naš čuveni, odnosno njegovo čudo od mosta. Čudo kažem samo u finansijskom smislu, sve ostalo zaista ne može biti nimalo čudno. Jedan most koji nema niti kilometar, ima 964 metra, koštao je 400 miliona evra građene Beograda i građane Srbije, znači praktično kao polovinu Moravskog koridora. Međutim, njegovo remek delo, nažalost, građani Beograda i dan danas plaćaju. Samo mogu da pretpostavim da sve što je on ulagao u most nije plaćao svoje obaveze. Svoje obaveze koje i dan danas dolaze na naplatu građana Beograda i građana Srbije, razne presude danas dolaze na naplatu i budžet grada opterećen je lično od dugova koje je ostavio Dragan Đilas. Evo, ja pozivam Gorana Vesića da preciznije govori o tome zato što je to ogroman novac i građani Beograda bi morali da znaju tačno o kojoj se svoti novca i za koje ugovore radi, jer mi i dan danas plaćamo čuvena remek dela Dragana Đilasa. Da se vratim na zakon. Što se tiče raznih zakona koji su doneti po osnovu legalizacije, legalizovano je u Srbiji oko 150.000 objekata, a Zakon o ozakonjenju koji je kasnije stupio na snagu, za samo četiri godine izdato je 258.233 rešenja o ozakonjenju. Po meni lično, svaki rezultat u ovoj oblasti ne može da bude dobar, jer smatram da nelegalna gradnja nikad ne može da bude nešto što je dobro i smatram da je loše, ali to mi imamo kao nešto što je ostalo nasleđeno nama iz bivšeg režima. Praktično, mi se ovde bavimo posledicom, a ne uzrokom i o takvom slučaju, kad vi radite naopako, kad ne radite uz plan i uz građevinsku dozvolu ne može rezultat ni biti tako efikasan kakav treba da bude, iako na papiru to zaista piše drugačije. Što se tiče o Zakona o pripajanju prava korišćenja građevinskog zemljišta u pravo svojine uz naknadu ovo je, takođe, jedan od dela zakona koji je u čuvenom Zakonu o planiranju i izgradnji 2009. godine oboren. Tada se po prvi put pojavljivala konverzija. Međutim, konverzija koja je tada pominjana, to niti je ko razumeo, niti je ko po njoj mogao da ostvari nikakvo pravo, niti se pak po njoj i radilo. I naravno da je Ustavni sud i te odredbe 2013. godine oborio. Ove Vlada je 2015. godine, donela prvi zakon koji je dao efekte. Taj zakon je prvi put objedinio i napravio program kako će se raditi po planu konverzije. Međutim, predlagač danas smatra da postoje određene izmene koje će svakako još bolje unaprediti ovu oblast, tako da su danas te izmene pred nama, a tiču se garancije koja je potrebna da građani obezbede kod banaka, kao i to da su jasnije precizirali krug lica na koje se sam zakon i odnosi. Dalje, imamo Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju. Verujem da danas kada u Srbiji kažete vazdušni saobraćaj svi odmah pomislimo na „Er Srbiju“. „Er Srbija“ zaista predstavlja jedan od prvih projekata na kojima je Aleksandar Vučić pokazao da je zaista jedan ozbiljan političar i da ima volju i snagu da od jednog preduzeća koje je bilo na ivici propasti napravi preduzeće koje predstavlja lidera u regionu u oblasti vazdušnog saobraćaja. U prilog tome govori to da je samo u prethodnoj godini „Er Srbija“ prevezla 2,8, miliona putnika. Ponavljam, pre toga imali smo „Jat ervejz“ koji je bio na ivici bankrotstva i to samo 2012. godine. Kao što sam rekla „Et Srbija“ danas predstavlja lidera u regionu u oblasti vazdušnog saobraćaja. Evo, recimo, ja ga mogu porediti sa hrvatskom i sa crnogorskom avio-kompanijom. Recimo, „Er Srbija“ leti na dva puta više destinacija od „Kroacija erlajnsa“ i na četiri puta više destinacija od „Montenegro erlajnsa“. „Er Srbija“ ima flotu od 22 aviona, dok „Kroacija erlajns“ ima 12, a „Montenegro erlajns“ ima pet aviona u svojoj floti. Inače, „Er Srbija“ leti direktno na 61 destinaciju i preko 100 destinacija uz Kod – šer sporazume. Samo tokom 2019. godine „Er Srbija“ je otvorila deset novih letova ka direktnim destinacijama sa Aerodroma iz Beograda i čak 12 novih destinacija sa aerodroma u Nišu. Takođe, ono što već svi znamo, a nije zgoreg da ponovim, obnovljen je direktan let Beograd – Njujork, posle 30 godina. Naravno da dobar rezultat pokazuju i finansijski rezultati. Kao što sam već rekla, „Er Srbija“ je od 2013. godine, kada je imala gubitak od 73. miliona, 2018. godina završila sa dobitkom od 13,8 miliona evra. Što se tiče aerodroma u Srbiji, i tu imamo velikog napretka, naravno, 17. decembra 2019. godine poleteo je prvi avion „Er Srbije“ sa aerodroma „Morava“ kod Kraljeva. Aerodrom „Morava“ kod Kraljeva predstavlja treći međunarodni aerodrom u Srbiji, pored aerodroma „Nikola Tesla“ u Beogradu i pored aerodroma u Nišu. Ono što želim, takođe, da kažem, aerodrom „Nikola Tesla“ je za prethodnu godinu, takođe, pokazao dobar rezultat, pokazao je rast putnika za 9% i to iznosi, prošle godine 6.158.980 putnika, a ja verujem da se svi sećamo, evo. ja lično mogu da kažem, sećam se 2012. godine, kada sam sletela iz Frankfurta, gde je sve vrvelo od ljudi, od putnika i aviona, na beogradski aerodrom, možda je bilo dvadesetak ljudi, tada je aerodrom bio avetinjski prazan, a danas, posle samo osam godina, imamo situaciju da naš aerodrom beleži prevoz putnika od šest miliona. Što se tiče samih izmena i dopuna zakona koji se danas nalazi pred nama, imamo dosta odredaba koje se tiču usaglašavanja sa propisima EU. Međutim, imamo i predloge da se značajno unapredi pitanje bezbednosti, obezbeđivanja i ekološke održivosti. Sve ovo što govorim zaista ide u prilog tome da kažem to da zaista Aleksandar Vučić vodi Srbiju u dobrom pravcu, da je Srbija danas, zaista na dobrom putu. Kada to kažem, mogu da kažem to i u bukvalnom smislu. Srbija se danas nalazi na dobrim putevima. Na tim dobrim putevima, kada to kažem, mislim na auto-puteve, na čak 350 kilometara izgrađenih auto-puteva, a samo u 2019. godini izgrađeno je 130 kilometara auto-puta na Koridoru 10 i na Koridoru 11. Posle 30 godina otvorena je, puštena je u rad čitava dužina Koridora 10, od granice sa Mađarskom do granice sa Bugarskom i Severnom Makedonijom. Ja se iskreno nadam da nikada u Srbiji nećemo imati situaciju da se putevi grade po 30 i 40 godina. Završetkom i puštanjem ovih puteva u rad, broj saobraćaja, odnosno broj automobila se povećao za duplo, od 37 miliona, koje smo nekada imali, sada imamo rast, i sada prelazi 57 miliona vozila, što možemo slobodno da kažemo da se tranzit preko Republike Srbije vratio i drago nam je zbog toga, jer imamo puteve koje vode kroz Srbiju i sa njene istočne i sa njene zapadne strane. Ono što jeste projekat koji je pred nama i koji je potreban Srbiji, jeste Moravski koridor i to je ono na čemu se radi, put koji će povezati Srbiju, koji će povezati Srbiju u samom njenom sedištu. Taj put je neophodan, a takav put se upravo gradi, i evo, kažem, nije do sada to bila prilika, imaćemo put koji se paralelno, uz sam put, gradi i čitava infrastruktura. Put će biti digitalizovan, a pored toga uradiće se i utvrđenje same Zapadne Morave, tako da ćemo moći da kažemo, a ja već sada mogu da kažem, u Srbiji zaista više ništa neće biti daleko. Ja sam pokušala, nemam više ni puno vremena, da se samo osvrnem na neke rezultate onoga što je Ministarstvo građevinarstva, na čelu sa ministarkom Zoranom Mihajlović, uradilo u prethodnom periodu. Naravno, Srbija postaje zemlja nade. Srbija postaje zemlja budućnosti, u kojoj naša deca žele da ostanu, a taj put zaista pravi Aleksandar Vučić. Putevi zaista ne mogu biti jeftini putevi. Dobri putevi se ne prave da traju tri, četiri, pet godina. Dobri putevi se prave da uđu u istoriju. A, ja sam sigurna u to da politički put, koji gradi Aleksandar Vučić, svakako će krupnim slovima biti ispisan u istoriji, zato što je od Srbije stvorio bolje mesto za život. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Rakić. Reč ima potpredsednica Vlade Republike Srbije, ministar građevinarstva, saobraćaja, infrastrukture, prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala vam na svemu što ste rekli. Srbija jeste na dobrom putu, ne samo u infrastrukturi, nego i politički i to se zaista može videti svaki dan. Na kraju krajeva, i danas se vode razgovori i po jednom od pitanja koja jesu teška za sve nas, a to je normalizacija odnosa između Beograda i Prištine. I drago mi je da se priča i o železničkoj vezi, kao što imamo avio vezu i da će se pričati takođe i o izgradnji auto-puteva. Ono što mislim da bi bilo važno, zbog građana Srbije koji ovo gledaju, jeste koji su to novi praktično infrastrukturni projekti u oblasti izgradnje, pre svega puteva, koje smo mi počeli da finansiramo i koje počinjemo da finansiramo u ovoj i narednim godinama. Svi, naravno, znaju i za Preljina–Požega, za Moravski koridor, Sremska Rača–Kuzmin i auto-put Ruma–Šabac i Niš–Merdare itd. Ali, ono što mislim da možda ljudi ne znaju, a mislim da je važno da se kaže, ja ću sada nabrojati projekte koji ćemo finansirati iz različitih izvora finansiranja. Dakle, pored puta Požega–Duga poljana, odnosno Boljare, duga 107 kilometara. Radi se dokumentacija ove godine i mi očekujemo potpisivanje određenog komercijalnog ugovora. Zatim, rekonstrukcija državnog puta drugog reda, Novi Pazar – Tutin, 20 kilometara, rekonstrukcija pet hiljada kilometara magistralnih i lokalnih puteva. To je, inače, prvi put da se praktično država vrlo jasno opredeljuje da jednim projektom uloži gotovo blizu milijardu evra i da rekonstruišemo, pre svega, lokalne puteve, zato što je bilo i vidi se i ima puno problema upravo u jedinicama lokalnih samouprava koje su vezane za samu izgradnju ili za rehabilitaciju lokalnih puteva. Zatim, ove godine očekujemo da u martu mesecu započnemo radove na povezivanju Valjeva sa auto-putem „Miloš Veliki“, dakle, to je deonica Valjevo-Iverak, 17 kilometara. Zatim, brza saobraćajnica Slepčević, granični prelaz Badovinci, dakle, Pavlovića most, dužina 15 kilometara, zatim, izgradnja brze saobraćajnice Požarevac-Veliko Gradište-Golubac, dužina je 70 kilometara. Dakle, radi se projektno-tehnička dokumentacija u toku ove godine. Zatim, izgradnja državnog puta prvog A reda od Kragujevca do veze sa državnim putem A u Mrčajevcima. To je tzv. Šumadijski koridor, o kojem smo pričali. Dužina je 35 kilometara. Izgradnja brze saobraćajnice prvog reda Sombor-Kula-Vrbas-Srbobran-Bečej-Kikinda, dužina je 132 kilometra. Takođe se radi projektno-tehnička dokumentacija. Obilaznica oko Kragujevca, 23 kilometra. U izradi je dokumentacija. Izgradnja obilaznice oko Loznice, dužine 15 kilometara. Zatim, brza saobraćajnica Golubac-Donji Milanovac-Brza Palanka i Kladovo-Negotin. Dužina ove deonice je 146 kilometara, kao i brza saobraćajnica Paraćin-Zaječar-Negotin, dužine 140 kilometara. Brza saobraćajnica Kraljevo-Ušće-Raška-Novi Pazar, 125 kilometara i brza saobraćajnica granični prelaz sa Mađarskom Bački breg-Sombor-Kula-Vrbas-Srbobran-Bečej-Kikinda, granični prelaz sa Rumunijom, 175 kilometra. To su sve deonice koje počinju praktično da se rade, bilo da su na nivou projektno-tehničke dokumentacije, bilo da je negde priprema već pred komercijalnim ugovorom, koji praktično počinju 2020. godine da se rade. Hvala vam na svemu što ste izrekli.
Zahvaljujem. Prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč u zajedničkom načelnom i jedinstvenom pretresu o predlozima akata iz tačaka od 1. do 13. dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Jahja Fehratović. Izvolite.
Zahvaljujem. Zaista raduje ovoliki broj projekata i ulaganja u infrastrukturu, jer jeste to jedan od uslova razvoja i opstanka stanovništva na celokupnoj teritoriji, a posebno i ova odlučnost državnih organa da i ove rubne delove na neki način uvrste u svoje planove i programe i da počne sa izgradnjom i rehabilitacijom puteva koji su vezani za lokalne zajednice. Međutim, ono što želim da pitam, a tiče se upravo spominjanog, rekonstrukcije puta Novi Pazar-Tutin, čini mi se u oktobru 2018. godine potpisan je sporazum sa „Tašjapijem“. Tada je ministarka kazala da će se idejno rešenje i regulacioni plan i sva tehnička dokumentacija biti gotova za 10 meseci, pa smo imali najave da će izgradnja puta početi u junu prošle godine, pa onda u septembru prošle godine, pa u oktobru prošle godine. Doduše, imali smo neku vrstu performansa na tom putu, izgradnje tog puta, prilikom dolaska predsednika Erdogana, kada je onaj potporni zid na neki način urađen, ali to ništa ne znači za celokupan taj put. Ja znam da još uvek nije završena, prema mojim informacijama, sva dokumentacija. Želim da pitam ministarku da li je to zbog toga što još uvek opština Tutin nije odradila svoj deo posla, tj. izradu plana detaljne regulacije za deo puta koji se nalazi u opštini Tutin i da li je tu celokupan zastoj sistema? Jer, znam da je grad Novi Pazar to već odradio i da onaj deo deonice tog puta na potezu koji se nalazi na teritoriji Novog Pazara jeste urađen i obuhvaćen planom detaljne regulacije. Međutim, građani tih sredina, posebno frekvencija između Novog Pazara i Tutina je zaista velika, i dalje su ugroženi u saobraćaju i dalje je to jedan od najgorih puteva u državi Srbiji. S obzirom da je krajnji rok za izradu tog puta negde 2021. godina, a s obzirom da se ovoliko kasni sa dokumentacijom, da li će u tom roku uopšte uspeti da se uradi sve ono što je planirano iz razloga što postoje vrlo zahtevne deonice tog puta i ko će snositi na kraju posledice za to što se kasni? Ako je to rezultat nerada lokalnih vlasti u Tutinu, valjda bi oni trebali snositi posledice zbog toga. To je jedan međunarodni projekat u kome učestvuju dve države i vrlo je neumesno kada sa pozicije Vlade, da li je to ministar, da li je to premijer, nekoliko puta najavljuje da će početi radovi, da će krenuti radovi. Međutim, prolazi mesec za mesecom, ali konkretno nema nikakvih radova na tom putu. Naravno, prema mojim informacijama, to je zbog toga što lokalne vlasti u Tutinu nisu dorasle ovome poslu, nisu od 2017. godine uopšte radile na planu detaljne regulacije, kao što je vrlo zabrinjavajuće i što se sve ono zemljište koje se nalazi u vlasti lokalne samouprave, po vrlo sumnjivim okolnostima, prodaje i daju se građevinske dozvole za izgradnju različitih stambenih, poslovnih objekata bez ikakvih kontrola, bez ikakvih mera opreza. Došli smo u poziciju, recimo, da taj jedan grad u državi Srbiji već skoro i da nema teritoriju za neko ozbiljno ulaganje, za neke ozbiljne infrastrukturne projekte, a koje bi bile u vlasništvu samog grada. Želim da nam konačno kažete realnost, šta je, kada će krenuti sa izradom ovog puta i ko je zapravo krivac zbog ovolikog kašnjenja, jer su radnici turske firme „Tašjapi“ već neko vreme stacionirani u Novom Pazaru i oni onako provode vreme bez ikakvih radnih obaveza. Mi iz tog kredita plaćamo dnevnice za njihov boravak u našoj državi, a nemamo nikakve koristi. To je nešto što se dešava već šest ili sedam meseci, kako sam ja upoznat. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Fehratoviću. Reč ima potpredsednica Vlade, ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
U pravu ste. Naravno da je značaj ovog puta veoma veliki. Podsetiću samo i vas, a i sve one koji ovo gledaju, to je da je sporazum između Republike Srbije i Turske napravljen 2009. godine. Dakle, od 2009. godine niko se baš nije bavio ovim putem, osim što je to stajalo u sporazumu do 2015. godine, kada smo obnovili mnogo toga što smo dogovarali, pre svega naš predsednik sa predsednikom Turske i pripremljena je dokumentacija. Radovi jesu počeli sa tim što ste vi sada prethodno izjavili, ali su se čekale dve jedinice lokalne samouprave da usvoje svoje PDR-ove. Novi Pazar je usvojio PDR, ali Tutin nije i mi očekujemo da to bude do kraja januara. Kako god to bilo, svakako da sada ne mogu radovi da se izvode zato što nije građevinska sezona i mi očekujemo, dakle, da se s početka građevinske sezone radovi nastave na ovom putu i mi ćemo to svakako vrlo brzo i završiti. Hvala.
Zahvaljujem, potpredsednici Vlade Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite.
Blagodarim, gospodine potpredsedniče. Na početku bih želeo da čestitam Savindan svima koji slave tu slavu, a i školsku slavu Sveti Sava svima u obrazovnim institucijama, gde se obeležava. Zakon o planiranju i izgradnji, do izmena iz 2019. godine, podzemne linije infrastrukturne objekte je video kao javnu svojinu, javno dobro koje je iznad privatne svojine, i to je ispravno kada se radi o javnoj svojini, odnosno dobrima o opštoj upotrebi, kao što su vodovod, kanalizacija, električna energija itd. Međutim, stavljanjem privatnih cevovoda za mini hidrocentrale u kategoriju podzemnih linija infrastrukturnih objekata, kao javnog dobra od opšteg značaja, jednu privatnu svojinu, u ovom slučaju investitora mini hidroelektrana, izmene i dopune ovog zakona bez javne rasprave, stavljaju u povlašćeni položaj u odnosu na drugu privatnu svojinu vlasnika zemljišta, što mislim da je suprotno Ustavu. Iskoristio bih priliku da potpredsednici Vlade i resorno nadležnoj ministarki postavim još jedno pitanje, a to je – kako se moglo desiti da je prodat PKB od blizu 17 hiljada hektara najuređenijeg i najkvalitetnijeg zemljišta u ovom području po bagatelnoj ceni od 4.600 evra po hektaru, a da nisu izuzete površine za buduću trasu puta koji treba da poveže Beograd i Zrenjanin, pa se sada traži alternativni prolaz? Voleo bih da, budući da je u javnosti dosta prisutno to pitanje, potpredsednica Vlade i resorna ministarka odgovori na to pitanje. Takođe, u Srbiji ne postoji dijalog o suštinskim temama od interesa za dobrobit njenih građana, poput GMO, a o čemu sam u ovoj Skupštini govorio gotovo na svim sednicama od 2017. godine pa nadalje, zatim o mini hidroelektranama, o zagađenju životne sredine i svim drugim problemima koji tište građane. Mediji, umesto da podstiču dijalog ovog tima, ga obeshrabruju i guše. Možda najbolji primer onoga o čemu govorim jeste činjenica da novi film našeg režisera Borisa Malagurskog „Težina lanaca 3. deo“, koji se upravo bavi ovim temama i koji će doživeti srpsku premijeru u nedelju, u Domu Sindikata, bivšem, pa nakon toga i u gradovima širom Srbije, nijedan javni medij nije do sada objavio. Film je inače privukao pažnju svetske publike. Prikazan je u gradovima širom SAD, Kanade, Nemačke, Austrije, Švajcarske i drugih država, ali u Srbiji je, čini se, sve drugo prioritet, i to baš sada u danima kada je naša država u svetskom vrhu po zagađenosti vazduha. Umesto da sistem pokrene dijalog o ovim temama, sistem ga ignoriše. Iskoristio bih ovu priliku da pozovem sve televizije sa nacionalnom frekvencijom i sve štampane medije da prekrše, pod znakom navoda, zavet ćutanja o filmu „Težina lanaca 3. deo“ i temama koje autor Malagurski obrađuje, te da konačno počnu da rade svoj posao, služe svojoj svrsi – da budu u službi javnosti. Nadam se da će mi se kolege narodni poslanici pridružiti u tom pozivu, jer je to jedini put ka demokratizaciji društva i promeni sistema koji zanemaruje životno značajne inicijative i probleme građana. Inače, u tom filmu, svi oni koji ga budu gledali, imaće priliku da čuju stavove Noama Čomskog, najvećeg živog filozofa u drugoj polovini prošlog i u ovom veku, zatim Katrin Jakobsdoutir, premijerke Islanda, zatim Manfreda Mora, nemačkog profesora međunarodnog prava, Domenika Leđera, osnivača italijanske vojne opservatorije. Žao mi je što među stranim učesnicima nema i javne tužiteljke iz Rumunije, iako je bila gost u Srbiji. Od domaćih stručnjaka čućemo stavove prof. dr Danice Grujičić, poslanika zaštite životne Jovana Memedovića, ekonomiste Nebojše Katića i brojnih drugih stručnjaka iz naše zemlje, uključujući i moju malenkost. Hvala.
Zahvaljujem, profesore Ševarliću. S obzirom da ste postavili određena pitanja, koja se tiču, naravno, direktno potpredsednice i resora koji vodi ministar Zorana Mihajlović, ali ona svakako nema obavezu da vam odgovori na onaj jedan deo pitanja koji se ne tiču konkretno teme o kojoj danas govorimo i ja moram zarad ostalih narodnih poslanika, rekli ste, vrlo jasno, da u Skupštini ne postoji dijalog o važnim temama. U Skupštini se vodi demokratska rasprava i demokratsko sučeljavanje mišljenja, argumentovana demokratska rasprava. Subjektivan je stav da li je neki zakon po vašem mišljenju važniji ili ne, ali svaki zakonski predlog o kojem vodimo raspravu ima određenu važnost i značaj i uvek kolega Ševarliću možete sa terena politikanstva preći na teren argumentovane demokratske rasprave, što niste učinili danas u jednom delu svoje rasprave. Reč ima potpredsednica Vlade, ministar prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Zbog vas i zbog javnosti, prvo, ovi zakoni su svi prošli javnu raspravu. Kada već pominjete Zakon o planiranju i izgradnji, da ne bi bilo nikakve zabune, ni sada ne pišu male hidroelektrane, ali mi smo predložili amandman u kojem će tačno da se precizira da su u pitanju samo elektrane na biomasu u funkciji poljoprivrednih gazdinstava. Druga stvar, koju ste pitali za autoput Beograd-Zrenjanin, Zrenjanin-Novi Sad, prvobitno je bilo planirano da to bude brza saobraćajnica. U tom smislu je mogla da prođe i kroz naseljene predele, zato što prosto, njena širina nije tolika kao što su potrebe autoputa i iz tog razloga ne traži se neka nova linija, nego se jednostavno traži najefikasniji i najbolja ruta za tu deonicu i već smo mi naravno to i predložili i to će biti u javnosti vrlo brzo. Pravi se prostorni plan područja posebne namene i nema nikakvih zakulisnih radnji ili ne znam nečeg drugog. Ovu su važne stvari za građane Srbije. Nama je u interesu da dobiju što više autoputeva, a mi kao budžet smo dovoljno jaki da možemo sve to da podržimo. Hvala.
Zahvaljujem, potpredsednice Vlade. Kolega Ševarliću, želite repliku? Izvolite.
Najpre da repliciram predsedavajućem, odnosno gospodinu potpredsedniku Narodne skupštine.
Ne možete kolega meni da replicirate, jer ne možete voditi sa mnom dijalog. Ja vodim sednicu i poštujem Poslovnik i molim i vas da to činite. Izvolite.
Pa, onda ako ne mogu da repliciram, neka građani zaključe šta to znači. Hvala.
Ne želite, zahvaljujem kolega Ševarliću. Reč ima narodni poslanik Bojan Torbica. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, cenjena potpredsednice Vlade sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, iako predložene izmene Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti nisu obimni i odnose u suštini na povećanje maksimalne spratnosti objekta. Smatram da je pre svega zbog građana neophodno reći koju reč o samom zakonu kao i pitanjima koja se tako rešavaju. Pomenutim zakonom se ne samo obezbeđuje krov nad glavom pripadnicima snaga bezbednosti, koje nemaju rešeno stambeno pitanje, već rešavanje ovog pitanja je od velike važnosti za samo jačanje celokupnog sistema nacionalne bezbednosti. Imajući u vidu značaj i odgovornost posla koje pripadnici snaga bezbednosti obavljaju i njihov značaj za bezbednost čitave države, kao i pre svega ljudsku i moralnu obavezu prema svima koji su tokom ratnih dejstava 90-ih godina prošlog veka dali značajan doprinos odbrani suvereniteta, nezavisnost i teritorijalne celokupnosti države, a polazeći od toga da najveći broj nerešenih stambenih potreba zaposlenih u državnim organima upravo među pripadnicima snaga bezbednosti moram da konstatujem da je sramno po državu Srbiju, pre svega po one koji su od 2000. godine do 2012. godine, činili republičku i u velikoj meri lokalnu vlast one koje danas poput Dragana Đilasa obećavaju kule i gradove kako bi se vratili na vlast, što ti ljudi nemaju trajno rešeno stambeno pitanje. Kako su mogli da imaju rešeno stambeno pitanje, kada je cilj Dragana Đilasa bio da se obogati i postane bogatiji čak i od samog grada, čiji je bio gradonačelnik, a ne da rešava probleme, kako građana Beograda, tako i svih ostalih građana. Aktuelna republička Vlada je posle više od decenije tokom koje su snage bezbednosti, a pre svega Vojska Srbije, degradirane i ponižavane maksimalno odgovorno pristupila sistemskom rešavanju svih problema, kako samih snaga bezbednosti, tako i njenih pripadnika. Poslednjih godina Vlada je stavila akcenat na značajno opremanje i naoružavanja snaga bezbednosti, u skladu sa potrebama povećanja njihove borbene gotovosti, a simi tim i stepena bezbednosti države i građana, kao i poboljšavanje uslova rada njenih pripadnika, poboljšanje njihovog socijalnog statusa, kroz povećanje zarada, a evo, kao što vidimo i kroz rešavanje stambenog pitanja. Samo odluka da država otpočne sa gradnjom stanova za pripadnike snaga bezbednosti upravo je doneta na osnovu brojnih potreba pripadnika tih snaga. Sagledavši sve realne potrebe, Vlada Republike Srbije je donela odluku da prvo otpočne sa izgradnjom stanova u Vranju, Nišu, Kraljevu, Kragujevcu, Novom Sadu i u Sremskoj Mitrovici. U prvoj fazi projekta planirano je da se izgradi ukupno 7.965 stanova na oko 590.000 metara kvadratnih bruto površine u sedam gradova, a to na početku realizacije, odnosno u prvoj fazi iznosi 1530 stanova, od čega je već otpočeto sa izgradnjom 792 stana, dok je u prvoj B fazi planirano da se izgradi još oko 6.500 stanova, što stvarno predstavlja značajan pomak u odnosu na situaciju na pre od deceniju ili čak više. Tako se u ovom trenutku u Vranju privodi kraju izgradnja 186, dok radovi na izgradnji 190 stanova traju u Nišu i u Kraljevu, gde se gradi 200 stanova, u Kragujevcu 216 stanova, u Novom Sadu 548 stanova, u Sremskoj Mitrovici 190 stanova, s tim što je trenutna realizacija posla u Vranju oko 80%, a na ostalim projektima oko 25%. Ono što je bitno i jeste činjenica, da je država obezbedila lokalnim samouprava novac za infrastrukturu, kao i što je bitno to da se zgrade nalaze na dobrim lokacijama, sa uređenom infrastrukturom, obdaništima, školama i svim onim što je potrebno da postoji kao sadržaj, kako bi budući stanari mogli da zadovolje životne potrebe i naravno, kao što je izuzetno bitna činjenica da je sam kvalitet gradnje u skladu sa najvišim evropskim standardima. Hvala.
Zahvaljujem kolega Torbica. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se predsedavajući. Uvažena ministarko, sa saradnicima, obzirom da je ovlašćeni predstavnik, odnosno predstavnica poslaničke grupe SPS istakla stav vezano za podršku kompletnom setu zakona o kojem danas raspravljamo, mogu samo da iznesem potpuno istovetan stav. S tim, što moram da iznesem određene digresije, kao i uvek do sada, kada su u pitanju određene odredbe zakona, pa očekujem da kao i uvek do sada ih pa žljivo saslušate kako bi pokušali da unapredimo kvalitet ovog zakona, jer je to osnovni cilj poslaničke grupe, jer tako poslanička grupa SPS jedino i deluje. Konkretno, u gotovo kompletnom tekstu zakona imamo procesne odredbe koje se vezuju, a možemo reći delimično materijalno pravne koje se vezuju za stručno osposobljavanje lica koja izrađuju odgovarajuća planska dokumenta, tehnička rešenja ili tehnička dokumenta i taj se uslov otprilike odnosi i na izvođača radova koji takođe mora da bude sa potrebnim stručnim referencama. U svakom slučaju, to je dobro. Dobro je što ćemo imati sertifikovana lica koja će imati stručne kvalifikacije i kao takvi učestovati u donošenju odgovarajućih akata, planskih dokumenata ili konkretno , učestvovati u postupku izvođenja građevinskih radova, odnosno izgradnji objekata. Šta je sporno? Sporno je zbog toga što rešenja o ispunjenosti uslova tim licima koja pretenduju da budu licencirane arhitekte, inženjeri itd. ta rešenja postaju, kako vi u Predlogu zakona normirate, konačna danom dostavljanja. Dostavljanjem stranci, ona stiču konačnost. Šta to znači? To znači da posle toga, ta rešenja mogu jedino da se pobijaju tužbom u upravnom sporu, pred Upravnim sudom. To ne bi bilo toliko sporno, da nije sporno u stručnim krugovima, naravno, stručno pravničkim krugovima, šta je sa načelom dvostepenosti? Šta je sa pravom žalbe koja je inače kao pravni lek, definisana Zakonom o upravnom postupku? Ovde naravno, ako bi se i prihvatio ovakav jedan dobronameran predlog, dobronamerna sugestija, bi se postavilo pitanje - ko bi odlučivao po toj žalbi? Koji je to drugostepeni organ, da li bi to podrazumevalo jednu vrstu delikatnijeg načina ustrojstva organa i tela, kada je u pitanju oblast građevinarstva? Da li bi o tome odlučivala Vlada ili bi o tome odlučivala komisija Vlade ili neki drugi organ koji bi bio ustrojen? U svakom slučaju, uvažena ministarko, postavlja se pitanje da stranka koja nema pravo na žalbu, a može da vodi upravni spor, dolazi u sledeću situaciju pa ćemo onda definisati to pitanje na jedan malo precizniji način. Koja je to situacija? To je situacija da se pred Upravnim sudom sporovi vode po najmanje tri godine. Da budemo tu potpuno realni, iskreni i otvoreni, ne vidim vašu odgovornost u tome što su upravni sudovi opterećeni toliko velikim brojem predmeta da moraju da se suočavaju sa postupcima koji traju tri godine i više. Kažem, ne vidim vašu odgovornost u tome, ali isto tako vidim neku vrstu vaše opservacije koja podrazumeva i oprez, ako upućujete stranku na upravni spor, koliko će taj upravni spor da traje i koliko vremena će stranka da provede u jednom besomučnom trajanju upravnog spora dok ne dođe do konačnog rešenja, odnosno do rešenja protiv koga se u nekom redovnom postupku više ne može postupati po odgovarajućim pravnim lekovima. Dakle, dovodimo stranke u situaciju da čekaju da njihova upravna tužba koja bi bila podneta sada, bude rešena 2023, 2024, 2025. Mislim da u tom pravcu moramo preduzeti nešto što podrazumeva zaštitu interesa stranke što obezbeđuje dodatni kapacitet ne samo pravne zaštite, već i pravne sigurnosti. Dalje, ono što se čini kao dobro rešenje jeste rešenje koje ste predložili u članu 13. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji, odnosni se na odredbu člana 45. postojećeg zakona, a propisuje se obaveza lokalne samouprave da dostavi sve podatke iz lokalnog informacionog sistema, kao i raspoložive podatke o investicionim lokacijama službi za Katastar nepokretnosti radi unošenja u evidenciju, odnosno uknjiženje. Uvažena ministarko, konačno dolazimo do situacije da disciplinujemo lokalne samouprave bez obzira ko to bio, da li to bile opštine ili gradovi, koje više decenija, ponoviću, više decenija nisu preduzele ama baš ništa da izvrše uknjiženje imovine koja je nesporno imovina tih lokalnih samouprava u službi za Katastar nepokretnosti. Šta to znači? To znači da ni građani Srbije, pa ni mi narodni poslanici nismo uopšte sigurni kada je u pitanju javna evidencija, a naročito javna evidencija Katastra. Ako grad, odnosno opština nisu uknjiženi na katastarskim parcelama koje nesporno pripadaju gradu ili opštini i upravljaju njima, onda je to ozbiljna odgovornost lokalnih samouprava. Upravo ovom normom ste očigledno prepoznali problem i pokušali da ga rešite, što mi socijalisti, odnosno naša poslanička grupa u svakom slučaju podržava. Ono što takođe može da se primeti kao dobro rešenje u zakonu jeste osiguranje za štetu koja se čini trećim licima u slučaju bilo kakvih grešaka ili propusta koji počine ona lica koja dobijaju odgovarajuće sertifikate i licence o kojima sam malopre govorio. Na kraju, uvažena ministarko, moram da vam skrenem pažnju na jedan deo zakona za koji mi se čini da može da dovede do povrede načela zabrane diskriminacije. Zašto ovo govorim? Postoji situacija koja je poslednjim zakonom, dakle ovim koga trenutno menjamo, Zakonom o planiranju i izgradnji predviđena tako da građani koji se priključuju na infrastrukturne sadržaje kao što su voda, kanalizacija i ostali infrastrukturni priključci, mogu učiniti samo ukoliko su njihovi objekti ozakonjeni. Dakle, ukoliko su oni vlasnici ozakonjenih objekata. Takav status nemaju vlasnici objekata koji nisu ozakonjeni, a nalaze se u postupku legalizacije. Znači, postupak legalizacije po odredbama starog zakona pitanje koga unazad je pokrenut, ali ta lica ne mogu da izvrše priključenje po odredbama ovog zakona. Problem je što dolazimo u situaciju da postupci legalizacije traju po 10, 15, 20, 30 godina. Pa, jeste, uvažena ministarko, nije to preterivanje. Uzmite samo Zlatiborski okrug iz koga ja dolazim i onda ćete videti da ta činjenica koju ja iznosim ipak ne može da se dovede u sumnju. Ali, dobro, vaša skepsa u tom pravcu, naravno ja mogu da je prihvatim, može da se proveri da li je osnovana ili nije. Ono što mi se čini bitnim, to je poslednje što ću reći, bitno je da vi sagledate ovu situaciju na jedan analitičan način kako bi utvrdili da li ove pojave zaista dovode do nejednakosti građana i da se vratimo starom rešenju koje mi se čini daleko pravičnije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolega Jovanoviću. Reč ima potpredsednica Vlade Republike Srbije, ministar prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala na komentarima, dilemama i pitanjima. Vezano za velike licence, mislim da je to vrlo ozbiljna oblast, mi smo čak pre nekoliko meseci uradili i vanredni pregled velikih licenci, zato što mi u Srbiji danas, radeći projekte i završavajući projekte, teške finansijski i nekoliko milijardi evra, zaista moramo da imamo jako ozbiljne kompanije koje zaista moraju da ispune sve svoje uslove, da bi mogli uopšte da obavljaju takve delatnosti. Vi ste tu u pravu, mi smo tu bili dosta rigorozni, nismo skloni tome da menjamo i da krenemo sa žalbama drugim stepenom itd. Volela bih, napravićemo analizu pa ćemo da vidimo da li to eventualno može da bude efikasnije, ali mi se čini da je to oblast u kojoj moramo ostati dosta rigorozni kako želimo zaista da imamo kvalitet. Što se ovog drugog dela tiče oko objekata koji su legalizovani ili nisu, mi smatramo da je to jedan od načina da prosto nateramo te stranke i subjekte da se legalizuju što je moguće pre. Vi pominjete Zlatiborski okrug, mi smo se dosta tim Zlatiborskim okrugom bavili. Tu postoje određeni objekti nažalost, koje nisam sigurna da ikad mogu da se legalizuju. To je sada pitanje za neke druge institucije. Mi smo se i obraćali nekim institucijama oko toga, ali ono što ispunjava sve uslove, može da se legalizuje i taj proces ne može da traje deset godina. Da li ćemo mi na taj način da, kako vi kažete, dovedemo do povrede načela zabrane diskriminacije. Mi mislimo da ne, zato što nisam videla koji argumenti to pokazuju. Ali, ono što jeste naš interes, naš interes je zaista da učinimo da svi oni koji mogu da se legalizuju, stvarno završe taj proces i sa svih strana smo ih nekako ograničili da ne mogu nigde da pronađu onaj prostor da se ne ozakone. Zato to stoji na taj način i u ovom zakonu. Ali, da vidimo vaše amandmane, ako ih ima, pa da još jedanput to pogledamo. Hvala.
Kolega Jovanoviću, želite repliku? Izvolite.
Vrlo kratko, uvaženi predsedavajući, jer neću više replicirati, ovo je sad samo jedna vrsta razmene mišljenja za koju smatram da može da doprinese boljem. Uvažena ministarko, kada samo govorio o toj dvostepenosti, govorio sam čisto pravničkom terminologijom. Ako bi je preveli na neki malo uprošćeniji rečnik, to podrazumeva sledeće. Ja vas razumem, vi hoćete da postignete veći stepen efikasnosti i to je potpuno razumljivo. Ja sam samo govorio o zaštiti stranke, o jednoj vrsti apsolutno nepotrebnog, poprilično dugog vođenja postupka koji može da bude kraći. Zato očekujem od vas jednu vrstu analize predstojećeg perioda, koji podrazumeva da sagledate situaciju i u jednoj i u drugoj opciji, da li će ova dvostepenost na koju ja plediram i stojim iza svoje poslaničke grupe, doprineti da se efikasnije reši upravo tako, nego pred upravnim sudom? Upravni sud već 15 godina, ali pouzdano tvrdim, 15 godina ima opterećenje ogromnim brojem predmeta koje ne može da reši kao rešenje priliva koje podrazumeva efikasno sudovanje, nego se vode postupci, kako sam malopre rekao, vrlo odgovorno tri ili više godina. To je problem koji mora negde da se reši. Nije vaš, to je problem pravosudnog sistema, ali istovremeno moramo mi da ga sagledamo, jer ako ga mi ne sagledamo, onda trpe građani. Što se tiče drugog pitanja koje sam postavio, postavio sam ga vrlo razložno. Rekao sam – načelo zabrane diskriminacije podrazumeva i jednakost, jednakost građana pred zakonom. Svi smo jednaki, to je nesporno, kada je u pitanju forma, kada je u pitanju praksa i kada je u pitanju nešto što je faktičko stanje, tada nisam siguran. Ja sam malopre ukazao na probleme u postupcima legalizacije koje ste vi popravljali, kao resorni ministar, donošenjem više izmena i dopuna zakona. Da li smo uspeli u tome u celini? Mislim da nismo i da na tome treba još mnogo da radimo, a ako vi mislite da jesmo, možemo o tome da diskutujemo, ali nekom drugom prilikom. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Muamer Zukorlić. Nije prisutan. Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, sada određuje pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom nastavljamo u 15,25 časova. Zahvaljujem.
Dame i gospodo narodni poslanici nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Milija Miletić.
Zahvaljujem se predsedavajući. Uvažena potpredsednice Vlade, uvaženi predstavnici ministarstva i kabineta, drage kolege poslanici, građani Srbije, ja sam Milija Miletić i dolazim iz Svrljiga. To je najlepša opština u Srbiji, koja se nalazi pored grada Niša. To je najlepši grad u Srbiji. Inače sam izabran sa liste SNS – Aleksandar Vučić i Skupštini predstavlja Ujedinjenu seljačku stranku čiji sam i predsednik. Ja ću kao i do sada govoriti o svim onim aktuelnim stvarima i problemima koji se tiču zakona koji su na dnevnom redu, koji se tiču jugoistoka Srbije. Mogu da kažem velike pohvale za sve one projekte koji su završeni, koji se završavaju, a to je putna infrastruktura, železnička infrastruktura, dogradnja aerodroma u Nišu. To su sve pozitivne stvari. To je sve urađeno za dobrobit svih nas koji živimo na jugoistoku Srbije. Velika stvar za sve nas jeste konkretno rad na završetku železničke pruge od Niša preko Svrljiga, Knjaževca, Zaječara, dole prema Prahovu, prema Boru. Mogu da izvestim sve vas da se pruga radi punim intenzitetom, da je sada u delu gde je Svrljig taj deo pruge je završen. Bilo bi dobro da se u tom delu gde je pruga završena da se od Svrljiga prema Nišu pusti železnički saobraćaj, odnosno da imamo mogućnost da tu funkcioniše železnica da bi se prevezli betonski pragovi iz firme koja radi u Svrljigu betonske pragove, a to je DIV Svrljig. Inače, meni je potreba da kažem i voleo bih da železnice i ljudi koji rade u tom delu vezano za pružne prelaze da se u narednom periodu kada pruga bude stavljena u funkciju i kada se odradi pruga i da dođe projektovana brzina vozova, da možemo da imamo pružne prelaze koji su obezbeđeni ne samo obeležjima nego konkretno pružnim rampama, da tu ljudi ne dolaze u situaciju da ginu, zato što je kod nas imalo niz slučajeva gde su cele porodice poginule na tom delu pruge. Još jedna stvar o kojoj bi govorio jeste konkretno i završetak Malčanske petlje gde je sve završeno, gde je opština Svrljig kao i grad Niš dobila mogućnost da kroz finansiranje iz budžeta da bude besplatan prelaz za sve naše građane koji žele da idu preko auto-puta. Bilo bi dobro i moje pitanje da li će imati mogućnosti da u narednom periodu tokom ove godine, sada februara, marta, aprila meseca da se uđe u postupak rešavanja i da se rekonstruiše deo puta od Malčanske petlje, a ujedno i taj deo puta da može da se osvetli zato što je neosvetljen i da se uradi deo puta od Malčanske petlje do Knjaževačke ulice. To je vrlo bitno za sve nas i još jedan prelaz, to je od dela Mačvanske petlje prema selu Prosek. To je isto još jedna zaobilaznica da bismo mogli lakše da funkcionišemo, da bismo mogli mi koji dolazimo iz istočne Srbije, a želimo da dođemo do Niša, Niš nam je centar, da možemo da ne pravimo velike gužve nego da idemo tim zaobilaznim putem. Hvala još jednom. Ja ću kao poslanik Ujedinjene seljačke stranke glasati za set ovih predloga zakona zato što je to neophodno. Još jednom mogu da kažem pohvalno da ministarstvo koje vodite, da ministarstvo radi svojim punim intenzitetom i tako treba da se nastavi. Hvala.
Hvala kolega Miletiću. Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović.
Kada se gradio Koridor 10, onda je jedan deo iz kredita od IBRD ostao neiskorišćen, napravljen je ugovor sa određenim jedinicama lokalne samouprave oko toga, pa što se tiče ove petlje, tokom ove godine će biti, napravićemo ugovor za ovu Malčansku petlju, a mi ćemo videti u narednih desetak dana sa investitorom. Investitor su Koridori Srbije, da li postoji mogućnost vezano i za taj put, ali za petlju, ugovor ide jako brzo i Koridori Srbije će ga potpisati.
Reč ima Milija Miletić, pravo na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem se uvažena profesorka. Hvala vam još jednom. Mi smo više puta govorili o ovom problemu koji je stvarno problem grada Niša i svih nas koji živimo u tom delu Srbije, to će biti velika stvar da taj put rekonstruišemo, i to je stvarno odlična informacija za sve nas, a tu informaciju podelićemo i sa svim našim građanima da to znaju, jer to važi za sve nas. Za ove pružne prelaze, pošto nisam čuo, to će biti isto veliki problem, jer u narednom periodu kada dođu te projektovane brzine, ti vozovi koji idu mnogo brže, to je vrlo bitno, da ne bude samo obeleženo znakom, nego tu mora da postoji mogućnost da gde su najfrekventniji putevi koji se povezuju sa tom prugom, da tu može da se stavi neka rampa, na neki način da to bude sigurnije, jer je život naših ljudi u prvom planu. Imali smo niz situacija baš u Nišu gde je došlo do neželjenih stvari, gde se autobus, ali o tome nećemo govoriti, to je bilo pa prošlo i da se nikada više ne desi. Što se tiče ostalih stvari, ovo što govorimo za ovaj deo puta od Malčanske petlje prema Proseku, to je jedna saobraćajnica. Postoji, već je urađen projekat, uradio ga je Zavod za urbanizam grada Niša, dakle, on postoji i treba samo da se uradi eksproprijacija. Mislim da sam u razgovoru sa gradonačelnikom Niša, gospodinom Bulatovićem, i sa načelnicom okruga, već bio dobio informacije da i grad Niš već priprema određene stvari i da će to da bude uz podršku Koridora Srbije ili Puteva Srbije da bude jednim delom pomognuto finansijski i da će taj deo puta da bude urađen. Još jednom, mislim da se stvarno radi kako treba, da niški aerodrom treba da nastavi da se gradi, da se dograđuje, jer se pokazalo da je država Srbija stvarno pravi domaćin. Niški aerodrom je sada pokazao ono pravo svoje svetlo, veliki broj putnika, sa tendencijom da bude još veći broj putnika. Pošto ste vi, profesorka, i predavač na fakultetu, ja mogu da svim građanima Srbije današnjeg dana čestitam Svetog Savu, sa željom da svi u narednom periodu budemo na isti način pametni i da budemo pametniji i da radimo u interesu naše zemlje Srbije, u prvom planu da razvijamo jugoistok Srbije, a i celu Srbiju. Hvala još jednom i srećna slava, dragi moji Srbi, Sveti Sava.
Hvala, kolega Miletiću. Reč ima Vesna Ivković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko sa saradnicima, danas ću govoriti o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, kako je i najavila moja uvažena koleginica, Stefana Miladinović, i ovlašćena poslanica poslaničke grupe. Unutrašnji plovni putevi, reke i jezera predstavljaju prirodno bogatstvo naše zemlje. Postoje i oni nastali delom ljudskih ruku, kanali, prateći objekti. Svi zajedno imaju višestruki značaj, jer su deo saobraćajne i transportne infrastrukture, kao i deo turističke ponude, a mogu biti i značajan faktor podizanja nivoa zaposlenosti putem aktiviranja određenih investicionih projekata. Stvaranjem efikasnog, održivog, standardizovanog i ekološki prihvatljivog sistema unutrašnjih plovnih puteva, koristi će imati i stanovništvo i privreda u domaćim i međunarodnim okvirima. Vlada i Ministarstvo građevine, saobraćaja, infrastrukture, shvatili su važnost ove grane saobraćaja i 2015. godine usvojena je Strategija razvoja vodnog saobraćaja za period do 2025. godine. Posebno mesto u razvoju vodnog saobraćaja ima Dunav, naša najveća međunarodna reka, koja protiče kroz Srbiju dužinom od 588 kilometara i uvek je predstavljala značajan tok uz koju su nastale i najstarije evropske civilizacije. Ministarstvo građevine, saobraćaja i infrastrukture ima dva nova projekta na reci Dunav, koji će Srbiju do 2021. godine vratiti među tri vodeće zemlje Podunavlja i napraviti je liderom po pitanju vodnog transporta i roba i putnika, što je Srbija krajem 80-ih i bila. Tada smo na Dunavu imali Belu flotu. Ovaj plan je veoma ambiciozan i vraća u život naš vodni saobraćaj koji je, svi znamo, posle 2000. godine, usled loših privatizacija, zamro. Činjenica da vodni transport čini oko 10% ukupnog transporta u Srbiji u odnosu na 15% koliko je to u EU, jasno pokazuje da nismo iskoristili preduslove, prirodne resurse koje imamo, zahvaljujući odličnom geografskom položaju, a pre svega 588 kilometara dugom toku Dunava kroz Srbiju. Rečne luke kao glavna čvorišta u transportnoj mreži zemlje u kojima se povezuju vodni i kopneni putevi trebalo bi da budu jedan od najvažnijih faktora razvoja privrede ne samo Srbije, već i celog regiona. Vratiću se zbog njihove strateške važnosti na ona dva pomenuta projekta Ministarstva. Jedan od tih projekata je izgradnja nove luke u Beogradu, kod Pupinovog mosta, koja bi trebalo da bude jedna od glavnih luka na Dunavu, a drugi, za Smederevce mnogo važniji, jeste projekat izgradnje novog terminala za rasute i generalne terete Luke Smederevo. Resorno ministarstvo je do danas već sprovelo postupak izrade kompletne tehničke dokumentacije za izgradnju terminala, uspešno sprovelo finansijsko-tehničke pregovore sa Evropskom investicionom bankom o finansiranju projekta, te će se predloženim izmenama i dopunama ovog zakona omogućiti da se nastavi realizacija poslednje faze ovog strateški važnog projekta, kako za moj rodni grad Smederevo, tako i za Republiku Srbiju u zadatim rokovima. Usvajanjem ovog Predloga zakona omogućiće se ubrzana realizacija ne samo ovog, već i ostalih planiranih kapitalnih projekata, ulaganja u izgradnji luka u Srbiji. Kada je reč o Luci Smederevo, koja se nalazi u industrijskoj zoni u Smederevu, osnovni cilj je da novi terminal omogući pretovar raznih vrsta tzv. rasutog i generalnog tereta, koji generiše privreda koja se nalazi u zaleđu te luke, kako Podunavski, tako i Braničevski i Južnobanatski okrug. Ovo proširenje Luke Smederevo i izgradnja novog terminala zadovoljiće sve veće potrebe proizvodnje za rudnim sirovinama, naročito Železare Smederevo, jer sadašnja struktura luke ne može odgovoriti na sve zahteve koje industrija nameće. Radovi obuhvataju sanaciju postojećeg lučnog područja i pristaništa, kao i izgradnju novog dela luke, izgradnju pristupnih saobraćajnica i pripadajuće infrastrukture. Naime, izgradnjom nove transportne pruge u Smederevu, koja je u završnoj fazi izgradnje, povezuje se luka sa industrijskom zonom i železničkim Koridorom 10, što sve zajedno čini jedan veoma važan strateški značaj za taj deo Srbije. I ne samo to. Za Smederevce je od velikog značaja izmeštanje pruge u Smederevu iz centra grada ispred tvrđave, što će omogućiti da Smederevska tvrđava, jedna od najvećih tvrđava u 15. veku, bude stavljena pod zaštitu UNESKA. Na taj način Smederevo neće biti samo grad gvožđa i grožđa, misli se na industriju i vinogradarstvo, već i grad turizma. Između ostalog, Smederevo se uz ostale gradove na obali Dunava nalazi u projektu "Probudi Dunav". Ovim projektom koji je pokrenula 2017. godine Agencija za upravljanje lukama u saradnji sa razvojnim programom UN, promoviše se prirodno i kulturno nasleđe ovih gradova, kao i ogroman potencijal koji se otvara razvojem vodnog saobraćaja i turizma, a turistički pristan u Smederevu spremno čeka turiste. Nova luka, transportna pruga i uređenje prateće infrastrukture omogućiće da ovaj deo Srbije, a posebno grad Smederevo, nekadašnja srpska prestonica, bude veoma važno čvorište kada je reč o ovoj vrsti teretnog saobraćaja, kao i veoma važna i poželjna turistička destinacija na mapi Srbije, a za građane Smedereva jedan bolji i kvalitetniji život. Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama podići će se nivo kvaliteta usluga koje se pružaju od strane lučkih operatera, kao ukupna konkurentnost lučkog sistema Republike Srbije. Cilj predloženih izmena i dopuna Zakona je da izjednači pravni položaj i nadležnosti organa i organizacija koji su Zakonom o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama uspostavljeni u odnosu na realizaciju kapitalnih projekata ulaganja u izgradnju lučke infrastrukture, projektovanje, izgradnja i održavanje lučke infrastrukture, kao i dodela lučke koncesije za izgradnju lučke suprastrukture. Zakonskim odredbama Ministarstvo je investitor na kapitalnim projektima ulaganja u izgradnju lučke infrastrukture, ali javila se potreba za izjednačavanje položaja i nadležnosti Ministarstva kada je u pitanju sprovođenje postupaka dodele lučkih koncesija, koja je postojećim zakonskim rešenjem u nadležnosti Agencije za upravljanje lukama. Postojeći administrativni kapaciteti agencije predstavljaju ograničavajući faktor za brzo preuzimanje mera potrebnih za realizaciju radnji koje prethode vođenju postupaka dodele lučke koncesije, kao i samo sprovođenje postupaka dodele koncesije. Agencija do danas nije sprovela nijedan postupak dodele iste. Postojećim zakonom nema propisanog kriterijuma, te je postojala mogućnost za arbitražno odlučivanje nadležnih organa i organizacija, kao u proširivanju lučkog područja, tako i u dodeli lučke koncesije. Predlogom zakona uvodi se minimalni nivo rentabilnosti lučkih usluga, kao kriterijum koji će se koristiti prilikom ekonomsko – financijskog i tehničkog opravdanja zahteva za proširenje lučkog područja, kao i za dodelu koncesije i to u onim slučajevima kada se predlaže pružanje iste vrste lučkih usluga vezanih za istu vrstu tereta od strane više lučkih operatera unutar jedne luke. Ministarstvo može ograničiti broj lučkih operatera koji mogu da pružaju određenu lučku uslugu u jednoj luci u skladu sa odredbama ovog zakona ako nema raspoloživog lučkog zemljišta u sastavu lučkog područja na kome se može obavljati lučka usluga pod uslovom da je lučko zemljište neophodno za pružanju iste. Nepostojanje ograničenja može da utiče na bezbedan rad i zaštitu životne sredine u okviru lučkog područja. Predlogom zakona se preciziraju pojedini aspekti ugovora o obavljanju lučke delatnosti u smislu preciziranja da se ugovori o zakupu, odnosno zasnivanju prava službenosti građana pripremaju kao posebni aneksi koji su sastavni deo Ugovora o obavljanju lučke delatnosti. Predlogom zakona se predlaže i ukidanje dozvole za ukrcavanje kao posebnog dokumenta za ukrcavanje stranih državljana kao članova posade domaćih brodova. Kao član posade na brodu može da se ukrca samo lice koje ima brodarsku knjižicu. Brodarska knjižica je isprava kojom se dokazuje osposobljenost za vršenje poslova na brodu člana posade, zdravstveno stanje, svojstvo u kome je član posade ukrcan na brod, kao i trajanje zaposlenja na brodu. Stranom državljaninu se izdaje brodarska knjižica ako su ispunjeni uslovi uređeni podzakonskim aktom koji propisuje nadležni ministar. Institut za dozvolu za ukrcavanje je ukinut u državama članicama EU, kao i u dunavskim pribrežnim državama, te je Srbija ostala jedina država koja zahteva posebnu vrstu dokumenata za strane državljane koji žele da rade na domaćim brodovima. Predlogom zakona Vlada, na predlog nadležnog ministarstva, utvrđuje lučko područje za svaku luku, odnosno pristanište u skladu sa strategijom i dokumentima prostornog i urbanističkog planiranja i planskim dokumentima koji se odnose na upravljanje vodama. Predloženim izmenama naknade za korišćenje luka i pristaništa biće uređene kojim se uređuju naknade za korišćenje javnih dobara, osim naknade za operativnu upotrebu luke, odnosno pristaništa kao dobra u opštoj upotrebi koja je uređena ovim zakonom. S obzirom da su predložene izmene i dopune ovog zakona suštinski poboljšale postojeći zakon, kao i doprinele većoj pravnoj sigurnosti investitora i da će nesumnjivo imati efekat na bolji život građana Smedereva, grada čiji sam ja predstavnik u ovom visokom domu, u danu za glasanje glasaću za ovaj zakon, kao poslanička grupa SPS. Eeč, dve o Predlogu zakona o hidrografskoj delatnosti. Hidrografija se bavi merenjem i opisom fizičkih karakteristika reka i jezera, kao i predviđanjem njihovih promena tokom vremena, pre svega u cilju bezbedne plovidbe i podrške svim ostalim plovidbenim aktivnostima, uključujući i ekonomski razvoj, bezbednost, naučna istraživanja i zaštitu životne sredine. Predlog zakona o hidrografskoj delatnosti ima za cilj da se uredi pravni okvir za obavljanje hidrografske delatnosti. Do danas hidrografska delatnost nije bila uređena posebnom zakonskom regulativom, već su hidrografski i topografski premeri na unutrašnjim vodnim putevima prikupljanjem podataka iz hidrografije, kartografije, plovidbe, geologije rečnog dna, izrada, izdavanje i održavanje plovidbenih karata i publikacija, bili regulisani drugim propisima. I za ovaj zakon ćemo u danu za glasanje glasati, za isti. Hvala.
Hvala, gospođo Ivković, Reč ima narodna poslanica Olivera Pešić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvažena potpredsednice Vlade sa saradnicima, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, danas na dnevnom redu imamo mnogo važnih zakona, a ja sam se danas opredelila da govorim o Predlogu zakona o posebnim postupcima radi realizacije projekata izgradnje i rekonstrukcije linijskih infrastrukturnih objekata od posebnog značaja za Republiku Srbiju. Građani Srbije su svedoci da je od 2012. do 2019. godine u Srbiji izgrađeno 350 kilometara autoputeva i to su rezultati koje niko ne može da ospori. Posle 30 godina Koridor 10 je završen kompletno, od Mađarske granice do granice sa Bugarskom i do granice sa Severnom Makedonijom. Mi smo u 2019. godini imali otvaranje istočnog kraka Koridora 10, a nešto pre toga, u maju mesecu završen je i južni krak Koridora 10, koji za nas koji živimo na jugu Srbije ima veliki značaj, zato što on za građane juga Srbije znači opstanak, znači bolji život, nove fabrike i nova radna mesta. Takođe, u 2019. godini, na kraju 2019. godine imali smo završeno 120 kilometara autoputa na „Milošu Velikom“, a završena i obilaznica oko Subotice, tzv. „Ipsilon krak“ koji povezuje granični prelaz Kelebija sa autoputem Horgoš – Novi Sad. Što se tiče železničke infrastrukture, od 2015. do 2019. godine rekonstruisano je 560 kilometara pruga, a u toku su radovi na još 380 kilometara. Na našim prugama danas imamo 48 novih vozova, takođe je kupljeno i 16 lokomotiva za teretne vozove, a koliko već sutra, mi ćemo na dnevnom redu imati predlog zakona kojim ćemo omogućiti kupovinu još 18 najsavremenijih vozova koji će saobraćati na našoj železnici. Činjenica je da se prilikom izgradnje puteva i pruga mnogo vremena gubi na rešavanje imovinskih odnosa, pre samog izdavanja potrebnih dozvala i to je najčešće razlog zbog čega radovi uglavnom kasne. Izrada projekata parcelacije i preparcelacije, komplikovane procedure u katastru, kao i proces eksproprijacije su predugački, obzirom da se putevi i pruge grade i na više hiljada katastarskih parcela. U 2021. i 2022. godini će se u uložiti pet milijardi evra u infrastrukturne projekte i to su projekti koji su od značaja za Republiku Srbiju. Ja ću pobrojati samo neke od njih, mada smo danas imali više puta prilike da to čujemo i od samog predstavnika predlagača. Dakle, to su autoput E-763, deonica Preljina – Požega i Požega – Boljari, zatim, imamo izgradnju Moravskog koridora, deonica Pojate – Preljina. Takođe, očekuje nas izgradnja autoputa Beograd – Sarajevo, izgradnja Fruškogorskog koridora, deonica Novi Sad – Ruma, izgradnja autoputa Niš – Merdare, novoplanirani put Vožd Karađorđe, koji će povezati Šumadiju sa istočnom Srbijom, a takođe, očekuje nas i rekonstrukcija i rehabilitacija javnih puteva u Srbiji u dužini od 5.000 kilometara. Što se tiče železničkog saobraćaja, očekuje nas izgradnja brze pruge Beograd – Budimpešta, zatim rekonstrukcija pruge Niš – Dimitrovgrad i rekonstrukcija pruge Niš – Brestovac. Takođe, od velikih i značajnih projekata očekuje nas i izgradnja metroa. To su sve projekti, putevi pruge koji se grade na nekoliko desetina kilometara i na nekoliko hiljada katastarskih parcela i zato je neophodno da danas usvojimo jedan ovakav zakon koji će omogućiti da se proces izgradnje i rekonstrukcije ubrza. Predmet zakona su postupci za utvrđivanje javnog interesa i postupci eksproprijacije, odnosno skraćivanje rokova koji su propisani Zakonom o eksproprijaciji. Za sve projekte koje sam malopre navela i o kojima sam govorila, obezbeđena su sredstva u budžetu Republike Srbije i obezbeđene su garancije za kredite, obzirom da se finansiranje ovako velikih projekata uvek vrši iz budžeta Republike Srbije, odnosno kreditnim zaduživanjem. Zato je važno da mi unapred možemo da predvidimo te rokove za koje će se ovako veliki infrastrukturni projekti završiti iz prostog razloga da ne bismo gubili novac na nepovučena sredstva, odnosno na tzv. penale. Što se brže grade putevi i pruge u Srbiji, Srbija će se brže razvijati, to je činjenica, da bez dobrih saobraćajnih veza nećemo imati i nemamo ni nove fabrike ni nova radna mesta. Na kraju, samo, što se tiče vašeg ulaganja za jug Srbije i konkretno ulaganje vašeg ministarstva za jug Srbije, koji je godinama bio zaboravljen i konkretno za grad Leskovac, mi smo u prethodnom periodu imali rehabilitaciju puta na deonici Niš-Leskovac u dužini od 8,2 kilometra, deonica kod poljoprivredne škole i deonica na Niškoj ulici, koje predstavljaju i sam ulaz u grad Leskovac, koje su jako značajne za naš grad. Takođe, trenutno se izvode radovi na relaciji Vlasotince-Leskovac. Nakon 70 godina se uklanja kocka i građani Leskovca će nakon 70 godina iz pravca Vlasotinca konačno imati sređen i drugi prilaz gradu. U narednom periodu očekuje nas rekonstrukcija Bulevara Nikole Pašića, odnosno tzv. obilaznice oko Leskovca, koja je za nas možda i najznačajniji prilaz gradu, a i rasteretiće samo gradsko jezgro, tako da se ja iskreno nadam da ćemo što pre krenuti sa radovima. Zahvaljujem na pažnji.
Reč ima Danijela Stojadinović. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana ministarka sa saradnicima, danas ću govoriti o Predlogu zakona o izmeni Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Donoseći ovaj zakon pre dve godine pokazali smo koliko je ovo značajno pitanje, uopšte pitanje stambenog obezbeđivanja pripadnika snaga bezbednosti i za obavljanje njihovih dužnosti, koje je u direktnoj vezi sa nacionalnom i opštom bezbednošću države, kao i sa bezbednošću građana. Tada smo podržali zakon, kao i njegove izmene kojima su pripadnicima snaga bezbednosti priključeni i borci, ratni i mirnodopski invalidi i njihove porodice. Omogućavanje ovim kategorijama da pod povoljnijim uslovima i na brži način dođu do rešenja stambenog pitanja smatramo jednim od dobrih opredeljenja Vlade. Iskoristila bih ovu priliku da pokrenem inicijativu o kojoj su više puta govorile moje kolege i ja u više navrata da se pod istim uslovima omogući rešavanje stambenog pitanja i drugim kategorijama zaposlenih, a koji su značajni za ukupan društveni razvoj i napredak našeg društva. Ovde mislim, pre svega, na zdravstvene radnike, na lekare koji brinu o zdravlju stanovništva, a nažalost sve više mladih lekara i medicinskih sestara odlazi u inostranstvo, tako da bi jedan od najvažnijih faktora, koji bi uticao na to da ostanu u Srbiji, svakako bilo rešenje stambenog pitanja, ali pod uslovima koji ovim mladim ljudima odgovaraju i na koji oni mogu da odgovore. Takođe, značajna kategorija jesu prosvetni radnici koji čine najveći deo javnog sektora, od kojih značajan broj nema rešeno stambeno pitanje, niti može razmišljati o rešavanju ovog pitanja po tržišnim uslovima. Prosvetni radnici vaspitavaju i uče našu decu i treba da budu stimulisani i na ovaj način. Tu su i kulturni radnici koji gotovo da nemaju nikakve šanse da reše svoje stambeno pitanje. Ipak ovom prilikom bih posebno želela da istaknem mlade ljude, mlade stručnjake iz svih oblasti i mlade bračne parove koji su se opredelili da formiraju porodicu. Znamo da se mladi sve teže odlučuju za brak i porodicu, a dva su glavna razloga, a to su posao i stan. Ne treba rešavanje stambenog pitanja mladih parova posmatrati drugačije, nego kao aktivnu meru populacione politike koja će, sigurna sam, stimulativno uticati na populacionu politiku i povećanje prirodnog priraštaja. Pri tom znamo da se u ovoj kategoriji nalaze mladi stručnjaci iz svih oblasti, ali ne treba zanemariti ni mlade iz drugih deficitarnih zanimanja. Podržavam izmene ovog zakona koji se odnose na tehničke elemente realizacije projekta stambene gradnje za bezbednosne snage, ali molim Vladu da sagleda mogućnost za obuhvat i drugih kategorija o kojima sam govorila. Iskoristila bih ovu priliku na nešto što nije možda tako poznato, ne znam koliko ste upoznati. Postoji jedna kategorija ljudi pripadnika policije koji su stanove dobili 2003. godine sa samo odlukom kao korisnici tih stanova, čije stambeno pitanje do danas nije rešeno. Znači, oni su u nerešenom statusu i možda ne bi bilo loše da se ovo pitanje pokrene ili da se da mogućnost ovim ljudima da te stanove otkupe i da se, naravno, od tog novca, tih sredstava prave neke nove stambene jedinice za neke nove pripadnike bezbednosnih snaga. Takođe, povećanje obuhvata ovim projektom, istovremeno i doprinos razvoju građevinske industrije i svih pratećih proizvodnih delatnosti, korist će imati celo društvo. Pri tom, kao i ostale kolege, smatram da treba uposliti, pre svega, domaće građevinarstvo i građevinsku industriju i voditi računa da se projekti realizuju na kvalitetan način uz korišćenje svih kriterijuma gradnje koji podrazumevaju i energetsku efikasnost. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Samo jedna mala dopuna vezano za stanove za snage bezbednosti. Upravo je predsednik Vučić inicirao da se ovaj projekat svakako proširi i na zdravstvene radnike, profesore. Ima još zainteresovanih, tako da Vlada u tom smislu razgovara o takvoj jednoj mogućnosti. Verujemo da ćemo doći do pozitivnog rešenja. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Matić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. S obzirom da imamo dosta zakona na dnevnom redu i svi su slične materije, fokusiraću se na dva. To je Zakon o planiranju i izgradnji i mislim da ovde imaju tri ključne izmene. Nisam čuo, čini mi se, da je u raspravi bilo reči o njima, i to se odnosi na članove 6, 7, 8, 12, 13, 14. i 19. Plan detaljne regulacije praktično nije mogao ni da se donosi zato što su ga kočili planovi višeg reda. Prostorni plan, urbanistički plan itd. Ovog puta se omogućava da se plan detaljne regulacije, čak i sa parcelacijom može doneti samo na osnovu odluke nadležnog organa u lokalnoj samoupravi. To je jedna novina, jedna dobra novina, jedno ubrzanje. To se do sada radilo mesecima, čak i godine su prolazile. Sa ovim smo mi otkočili mnogo toga, otkočili smo život. Dalje, u članu 19. predviđene su ispravke granica susednih parcela, obrazovanih građevinskih parcela itd, što je do sada, u tehničkom smislu, otežavalo realizaciju toga papirološki. Mislim da je to jako smetalo onima koji to koriste, iako su oni to koristili na terenu, nisu mogli to da realizuju u nadležnim državnim organima, prvenstveno u Republičkom geodetskom zavodu, odnosno u službi za katastar nepokretnosti. Ovog puta se samo na osnovu geodetskog elaborata to može raditi, i to je veliki, veliki pomak, pogotovo za te ljude koji se nalaze u toj situaciji, a i za stručne ljude koji sprovode taj posao. Nešto što je, čini mi se, najbitnije od svega, a to je član 12. To je Registar investicionih lokacija. To do sada nismo imali na jednom mestu. Ovog puta Zakonom o planiranju i izgradnji planira se da to bude sistem nacionalne infrastrukture geoprostornih podataka. Znači, na jednom mestu će se naći sve lokacije u ovoj Srbije gde investitori mogu imati uvid, zainteresovani, lakše se opredeljivati za lokacije koje njima odgovaraju. To će odgovarati Srbiji i sredina i opštinama i gradovima za zapošljavanje i jedan ukupan napredak. Što se tiče Zakona o Registru prostornih jedinica i Adresnom registru, to je novi zakon. Mi ga do sada nismo imali. Do sada je ova materija bila regulisana u tri zakona i jednim podzakonskim aktom. Ovog puta materija Registra prostornih jedinica i Adresnog registra se definišu jednim zakonom, što je jako dobro i do sada je bilo više onih koji su sprovodili ove zakone, a sada postoji samo jedan državni organ, odnosno Republički geodetski zavod sa svojim jedinicama za sprovođenje ovog zakona. Novim Zakonom o Registru prostornih jedinica i Adresnom registru precizno je, kažem, definisano šta će raditi Republički geodetski zavod preko svojih jedinica u opštinama i gradovima. Ovde bih samo podsetio građane, mada to u članu 8. zakona piše, na vrste prostornih jedinica i posebno bih naglasio jednu. Prostorne jedinice su: Republika Srbija, autonomna pokrajina, upravni okrug, jedinica lokalne samouprave, gradska opština, katastarski srez, katastarska opština, naseljeno mesto, mesna zajednica, statistički krug, popisni krug i, novo, područje biračkog mesta. To do sada nije bilo kao definicija, nije se nalazilo nigde. Kao takvo, prvi put se pojavljuje područje biračkog mesta, što znači da će u okviru prostornih jedinica i područje biračkog mesta biti predviđeno, tako da će to olakšati svima onima koji su zainteresovani da vide taj prostor gde je biračko mesto, pogotovo gde oni glasaju, da vide granice i, jednostavno, biće dostupno svim građanima da to vide. Ovaj zakon je pisan razumljivim jezikom i jasna je njegova primena i realizacija. Popis stanovništva, domaćinstava i stanova 2021. godine će biti naslonjen na Zakon o Registru prostornih jedinica i Adresnom registru. Ako je on dobar, kao bazni zakon, onda će nam i popis biti kvalitetniji i bolji. U najvećoj meri ove zakone će sprovoditi Republički geodetski zavod sa svojim jedinicama u lokalnim samoupravama. Ovo je i povećavanje obima poslova Republičkog geodetskog zavoda, a samim tim treba razmisliti povećanju broja radnih mesta, kvalitetnih radnika, tehničke opremljenosti, uslovima rada i materijalnim primanjima u Republičkom geodetskom zavodu. Svedoci smo ogromnog značaja Republičkog geodetskog zavoda, za građane i funkcionisanje sistema naše države. Pa, iz tih razloga zaslužuje punu podršku svih nas. Moderna i napredna država nije moguća bez modernog i naprednog Republičkog geodetskog zavoda, sa svojim katastrima. Želim još jedan detalj da kažem i da iskoristim priliku, oko jednog infrastrukturnog objekta, koji ne iziskuje velika sredstva, ali mislim da je jako bitan za moju opštinu, opštinu Koceljeva. Opština Koceljeva se nalazi praktično na udaljenosti po tridesetak kilometara od postojećih auto-puteva, ili budućih auto-puteva. Postojeći auto-put „Miloš Veliki“ je na tridesetak kilometara od Koceljeve. Budući auto-put do Šapca je na tridesetak kilometara, put do Iverka, odnosno do Valjeva je na tridesetak kilometara od Koceljeve. Što se tiče puta Koceljeva – Šabac, Koceljeva – Valjevo, put je izvanredan, državni put, odličan, tako da ćemo imati jako dobru vezu sa ta dva auto-puta. Međutim, put od Koceljeve do „Miloša Velikog“, traži rekonstrukciju. To je nekih ukupno dvadesetak kilometara. Nešto je tamo rekonstruisano, možda je to i samo petnaestak kilometara i ako bi našli načina i mogućnosti da se izvrši rekonstrukcija tog državnog puta, mislim da bi se opština Koceljeva našla u jako povoljnom položaju, jer i naši auto-putevi služe svojoj svrsi, ukoliko imaju dobre pristupne puteve. Ja bih molio ministarku da to ima u vidu. Na kraju, ja ću da se pridružim čestitkama građanima, da čestitam današnju slavu Svetog Savu, a posebno školama. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala, kolega Matiću. Sada reč ima Josip Broz. Izvolite, gospodine Broz.
Poštovani predsedavajući, poštovana gospođo ministar sa saradnicima, u okviru današnje rasprave o grupi zakona iz oblasti infrastrukture, ja ću se osvrnuti na Predlog odluke o oduzimanju svojstva dobra i opšte upotrebe dela železničke infrastrukture. U pitanju je odluka kojom će se definitivno promeniti namena katastarskih parcela na kojima su do sada 22 pruge, koje se više decenija ne koriste. Normalno, pruge su građane u vreme stare Jugoslavije, čak je i fabrika vagona napravljena, jer veliki giganti su jedino železničkim saobraćajem mogli da transportuju svoje proizvode. Danas je to smanjeno, nema više, republike su posebne i normalno je da to zemljište treba iskoristiti da bi se privelo drugim namenama i da bi se koristilo za nešto potrebnije, nego što su u ovom trenutku bivše pruge. Da podsetimo da je Srbija prvu prugu dobila još u 19. veku, tačnije 1884. godine, kada je puštena u saobraćaj pruga Beograd – Niš. U toku 20. veka u Srbiji je izgrađeno preko 3.700 kilometara pruga. Srbija je bila i veliko železničko čvorište Evrope i međunarodnim vozom. Unutrašnji železnički saobraćaj je bio izuzetno razvijen, redovnim železničkim saobraćajem, bili su povezani veliki centri, ali i manja naselja. Normalno je da se sada te potrebe više nisu takve i da treba to zemljište iskoristiti i da se privede nekoj drugoj nameni. Sve ovo što se događa je nastalo nekim uništavanjem velikih giganata i onih koji su koristili sve ove pruge. Van upotrebe je više od hiljadu kilometara železničkih pruga u Srbiji. Istakao bih da je železnički saobraćaj manji zagađivač životne sredine, naročito na elektrificiranim prugama, ali je nekako opšti trend da se okrećemo drumskom saobraćaju. Jedan broj pruga, normalno je da se modernizuje i to je dobra stvar i trebamo privesti sve pruge koje su isplative nekoj nameni, da mogu da se iskoriste. Skrenuo bih pažnju na deo odluke koji se odnosi na lokaciju Topčider i Titov „plavi voz“, koji je svojevremeno bio najmodernije opremljen voz u Evropi. Veliko interesovanje u zadnje vreme je oko turističkih angažovanja, međutim, sve manje i manje se to organizuje. Ne znam iz kojih razloga, ali znam da je na primer za 29. novembar za odlazak u Užice bilo preko 600 interesenata, a voz može da primi oko 100 građana. Iz tih razloga smatram da bi se i lokacija, na kojoj je „plavi voz“ bio sa svim pratećim objektima, mogla reafirmisati, preurediti i biti opet mesto sa koga „plavi voz“ može da krene put Užičke republike ili na neku drugu destinaciju. Podsećam da je i predsednik države, nedavno izjavio da ima nameru da nekoga od ovih rukovodioca iz nesvrstanih zemalja primi u „plavom vozu“ i to je jedna dobra reklama, a mislim da bi se to jednom dobrom organizacijom i međurepubličkim nekim dogovorima, moglo rešiti, a ne samo da dolaze za 25. maj, 4. maj, a veliko je interesovanje iz svih republika, znači to bi se moglo iskoristiti i u turističke svrhe. Hvala.
Hvala kolega Broz. Reč ima Muamer Bačevac.
Uvažene koleginice narodne poslanice, uvažene kolege narodni poslanici, uvažena ministarko sa vašim kabinetom, divno su stari Rimljani u samo dve latinske reči podcrtali značaj puteva za tada jednu imperiju, boga i za danas, današnje vreme i današnje države i rekli samo „via vita“ – putevi su život. Na taj način zaista su naglasili značaj puteva kojima se povezuju ljudi, robe, inicijative i koji su jedina šansa napretka i razvoja jedne države. Ova koalicija naša, vladajuća, koja je dala dve vlade je zaista puno uradila na infrastrukturi i vi ste danas rekli 350 km autoputeva je rezultat ove dve vlade. Samo u 2019. godini imamo 120 km autoputa i to je prvi i najbolji pokazatelj ne samo rasta infrastrukture države Srbije, već i dobrog vođenja Republike Srbije od strane ove koalicije. Drugi pokazatelj dobrog rada ove Vlade, a Boga mi i vašeg ministarstva jeste i to što je Republika Srbija deveta po brzini izdavanja građevinskih dozvola u svetu gospodo, što je veliki rezultat vašeg ministarstva, pre svega vas lično. Mislim da i treća stvar koju ću da naglasim i koju sama čuo malopre ovde pokazuje dobru orijentaciju ove Vlade, a to je da sam čuo da ove zakone zovu Zoranini zakoni, to je dobra stvar i znak da ste ipak svojom harizmom i reći ću ono što ova Vlada kompletno podržava, pa i mi poslanici Rasima Ljajića SDPS, a to je podržavanje ženskog preduzetništva i podržavanje i promovisanje ženskog lideršipa, a vi ste sa svojom harizmom zaista na tom polju učinili mnogo toga dobro i to pohvaljujem. Gospodo, pred nama je zaista značajan zakon o posebnim postupcima radi realizacije projekta izgradnje i rekonstrukcije linijskih infrastrukturnih objekata od posebnog značaja. Čuli smo da je vaše Ministarstvo planiralo zaista ogromnu svotu u tom razvojnom projektu koji je i sam predsednik države u ovoj agendi - moderna Srbija 2020. – 2025. godine, prikazao i to zaista naša koalicija podržava maksimalno, a to je ulaganje pet milijardi evra u infrastrukturne projekte što je, reći ću, prekretnica i čini mi se što će zaista od Srbija da napravi jednu infrastrukturno, a i u drugom pogledu jednu modernu evropsku zemlju, koja se može podičiti svojom infrastrukturom, a to je preduslov i za budući industrijski razvoj. Čini mi se da ovim što danas radimo, a to je ubrzavanje procedura i premošćavanjem ovih uskih grla koje će ovi zakoni odraditi, uspećemo da rešimo glavni problem, a to je problem eksproprijacije u procesu planske pripreme i ubrzavanja samog otpočinjanja radova na tim kapitalnim deonicama. Zaista, opet ću naglasiti, ne na račun vlasništva koje imaju pojedinci, naravno zadržaće se načelo određivanja tržišne vrednosti za eksproprisane nepokretnosti što je civilizacijska tekovina Evrope. Čini mi se da su upravo imovinsko pravni odnosi, odnosno eksproprijacija zemljišta bili problemi i usko grlo u rešavanju i početku izgradnje kapitalnih puteva, i vi ste danas rekli da se procenjujemo oko 50 hiljada parcela je predmet eksproprijacije u ovim velikim kapitalnim investicijama i brojnim putevima i autoputevima koje smo naveli da će se započeti ili su već započeti. Za mene lično, obzirom da dolazim iz Sandžaka, odnosno iz Novog Pazara, najpogođeniji put jeste i najznačajniji put u jugozapadnoj Srbiji, a to je deonica Novi Pazar–Sjenica. Ona je zaista u očajnom stanju i izuzetno je teško njim voziti, izuzetno je i rizično, i moram da naglasim da je to ne samo veza ove države i nije samo veza između Novog Pazara i Sjenice, već je to izuzetno značajan put kojim se vezuje jugozapadna Srbija sa ostalim delom Srbije, sa užičkim krajem, ali se i vezuje Republika Srbija u tom delu sa Republikom Bosnom i Hercegovinom i kompletan transport i roba, i ljudi, i usluga u tom polju. Trenutno se u gradskim upravama Novog Pazara i Sjenice završavaju izmene prostornih planova za rešenja koja su komplementarna sa novim projektom, rekonstrukciji ovog puta, koji je završila firma angažovana od strane „Puteva Srbije“ , „Utiber“ i prema mojim informacijama koje sam dobio od glavnog gradskog arhitekte Novog Pazara, sva projektna dokumentacija biće gotova krajem ovog meseca. Ovim novim projektom koji je 16 miliona jeftiniji od prethodnog rešenja, izbegava se veliki broj krivina i čuvena serpentina „Postrmac“ gde su bila česta zaglavljivanja kamiona, ali i dosta smrtonosnih saobraćajnih nesreća zbog poledice. Mi u SDP-u stoga podržavamo ovaj zakon i očekujemo da ćemo njime ubrzati proces eksproprijacije i otkup zemljišta na trasi ovog puta što je sledeći korak u realizaciji izgradnje puta Novi Pazar–Sjenica. Takođe, ovde pominjani put Novi Pazar–Tutin i rekonstrukcija, i zaista mi je drago što će nova sezona započeti, što će započeti gradnja ove deonice u novoj sezoni građevinskoj. Grad Novi Pazar je odradio sve ono što je bilo neophodno. Vi ste nekoliko puta sa našim ministrom Rasimom Ljajićem zaista najavljivali početak i drago mi je što ćemo vrlo brzo ući u početak ovog projekta. Naravno, zamolio bih vas dodatno da zaista izvršite i vi dodatne napore da započne realizacija ovog projekta koji je od životnog značaja za građane Novog Pazara i Tutina, i Pešterske visoravni. To je praktično jedina veza Tutina sa ostalim delovima ove države. Pred nama je Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Turske i Vlade Srbije, odnosno Predlog zakona kojim se potvrđuje ugovor o kreditu sklopljenim između Srbije i turskih banaka „Ziraat“ i „Denizbank“ radi izgradnje infrastrukturnih projekata u Sandžaku i u Vojvodini. Željno se iščekuje početak rekonstrukcije državnog puta Novi Pazar- Tutin. To je investicija vredna 24 miliona i njom će se revitalizovati 20 kilometara u saradnji sa turskom kompanijom „Tašjapi“. Saradnja između naše zemlje i Turske je izuzetna. Turska ulaganja u Republiku Srbiju su veća iz dana u dan i rastu i jako raduje što su Bošnjaci bili i biće most dobre i sve bolje saradnje između ove dve države. Početak izgradnje ovih puteva armiraće dobre odnose između dve države i nadamo se inicirati nova ulaganje Turske u našu državu, inicirati i prva ulaganja Turske u Sandžak koji do sada je bio zaista mesto koje, obzirom da nije imalo dobru vezu sa ostalim delovima Srbije, zapostavljen na tom polju. U svakom slučaju, imaćete jaku podršku za vaše zakone od socijaldemokrata Rasima Ljajića.
Hvala. Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala na svemu što ste rekli, što ćete podržati ove zakone Vlade Republike Srbije. Dužna sam jedan odgovor i vama, a i Koceljevi, a to je da Vlada Republike Srbije ove godine u novom investicionom planu započinje jedan novi projekat, a to je pet hiljada rekonstrukcije, pet hiljada kilometara puteva, najviše lokalnih, ali i onih državnih. Prema tome, Koceljeva-Ub se takođe radi dokumentacija 21 kilometar, Novi Pazar-Sjenica 55 i Novi Pazar-Ribariće 24. dakle, to je u tom programu pet hiljada kilometara puteva. Znači, ove godine dokumentacija sa nadom da ako sve bude u redu, sledeće godine mogu početi i radovi.
Hvala, gospođo Mihajlović. Sad reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Gospodine Šaroviću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici i gospođo Mihajlović, slušajući ove hvalospeve prethodno predstavnika vladajuće koalicije, neko ko vas ne poznaje zaista bi pomislio da vi radite možda nešto dobro za Srbiju. Međutim, ima nas koji vas i poznajemo i koji smo na žalost prinuđeni kroz duži vremenski period da pratimo vaš rad, i hvala Bogu, sećamo se brojnih vaših obećanja neispunjenih i brojnih izjava koje su se pokazale kao netačne. Slobodno mogu da kažem da je čitav vaš taj politički rad praćen aferama, praćen raznim skandalima i netransparentnim radnjama. Međutim, vi kao da se ne obazirete na to i kao da otvoreno i građanima i javnosti Srbije poručujete da vaš opstanak na funkciji na kojoj se nalazite i uopšte na brojnim funkcijama na kojima ste se nalazili kroz više različitih režima, zapravo i ne zavisi od vašeg učinka, nego zavisi od nekih drugih, rekao bih pre svega, stranih faktora. Vi ste doveli danas mnogo saradnika, neki od njih su izgladneli, pa evo jedu ovde u skupštinskoj sali, što je, rekao bih, ozbiljan skandal. Ali, nema ko da ih opomene i da ih uputi kako treba da se ponašaju. Međutim, niste doveli vašeg bliskog saradnika, Miroljuba Jeftića, koji je do skoro bio direktor infrastrukture „Železnica Srbije“. To je, zarad građana Srbije, vaš blizak saradnik, čovek koga ste vi imenovali na nekoliko važnih i odgovornih funkcija, koji je nedavno uhapšen zbog primanja mita upravo u vezi eksproprijacije o kojoj i danas govorimo, i koji je rekao istražnim organima da je manji deo tih sredstava koje je dobijao zadržavao, da je veći davao vama i kako reče on, vašem mužu Vladimiru Atanackoviću. Vas naravno, ako ni bilo koja druga afera u koju ste bili umešani, to nije ponukalo da date možda ostavku, da pokažete šta znači moralna odgovornost, jer sve i da nije tačno to što je rekao i da nije delio taj novac sa vama, pa vas bi valjda moralo bar malo da bude sramota što ste vi tog čoveka odabrali i postavili na funkciju na kojoj se ponašao kako se ponašao. Međutim, vi naravno, očigledno, nikakvu odgovornost ne osećate i to što rekoste u prethodnom delu rasprave kako se mi iz SRS bavimo vama, valjda što ste nam nešto posebno zanimljivi, verujte da vi kao ličnost nama apsolutno niste zanimljivi i da niste na žalost, potpredsednik Vlade Republike Srbije i ministar u više uzastopnih saziva, niko na vas ne bi nikada ni obratio pažnju. Veoma je bitno pitanje kako vi živite i od čega živite? Građanima treba reći da po vašoj prijavi vi ne primate platu ni u Vladi Republike Srbije, ni na Ekonomskom fakultetu, ni u Fondu za razvoj Srbije, vi iz državnog budžeta iz nekog razloga odbijate da primite nadoknadu za svoj rad. Maločas rekoste ponosno kako ste zaposleni na Mega trendu i kako tamo primate platu i od toga živite. Po mom mišljenju i to bi bio dovoljan razlog da podnesete ostavku. Da li ste vi gospođo Mihajlović ponosni na to što godinama radite na Univerzitetu Megatrend i što ste učestvovali i izgradnji jednog takvog kredibilnog univerziteta. Ako je Univerzitet Megatrend za vas kredibilan, za nas iz SRS je to možda i najveća sramota koja se pojavila na tom prosvetnom nebu Srbije. Sramota je da neko ko je u Vladi Republike Srbije izabere da novac prima od takvog univerziteta gde se štancuju lažne diplome, a da ga praktično bude sramota da za svoj rad primi nadoknadu od građana Republike Srbije. Da li je tog Miroljuba Jevtića vama preporučilo to što je uništio čuveni Institut „Kirilo Savić“, doveo do bankrota, oterao u stečaj, u likvidaciju, zaposlene je ostavio na ulici, odnosno na birou, da ga vi izaberete za svog savetnika, pa potom postavite za direktora infrastrukture Železnica Srbije. Da li treba gospođo Mihajlović da vas podsetim, na vaša obećanje koje ste krajem 2015. godine dali građanima Srbije, to je naravno bilo predizborno obećanje, mi smo upozoravali građane, vi ste tvrdili da nije, kada ste rekli da od milion i po nelegalnih objekata u Srbiji čak 95% može da bude legalizovano i da će novim zakonom, koji je tada bio pred Skupštinom, ti objekti bili legalizovani u roku od najviše godinu dana. I, to bi značilo da je nekih, preko milion i 400 hiljada objekata u Srbiji nelegalnih, trebalo biti legalizovano. Ne za godinu dana, već za četiri godine koliko to traje. Legalizovano je možda negde oko 15% od tog broja koji ste vi obećali. Dakle, lista tih obećanja koja ste vi davali građanima Srbije, kao što ste govorili da je 12 miliona vozila više prošlo autoputevima Srbije, kao što ste govorili da ima 200 kilometara novog autoputa, u stvari je bilo u tom trenutku oko 120, vi otvarate uvek iznova iste autoputeve, odnosno deonicu po deonicu, i onda zbrajate sve ono po nekoliko puta. Vi dugujete građanima objašnjenje kako živite, od čega živite i kako je moguće da ministar u Vladi Republike Srbije tako luksuzno živi, a da se istovremeno gnuša od toga da primi nadoknadu za svoj rad od građana Srbije. Vi ste to dužni, kao javni funkcioner, i zanimljivo je i to pitanje, evo, da to ne zaboravim, pošto i vi ste živeli godinama u nelegalizovanom stanu, da čujemo da li ste ga konačno legalizovali. Za taj stan ste tvrdili da ste ga kupili 1998. godine od novca koji ste do tada zaradili. Vi, dakle, za 28 godina života, znači, uključujući studiranje i sve, vi ste uspeli da steknete dovoljno novca da kupite stan od 140 kvadrata. Znači, za nekoliko godina. Zanimljivo bi bilo da vidimo koliko ste podneli poreskih prijava za porez na dohodak građana u tom periodu za tih nekoliko godina.
Vratite se na temu, kolega Šaroviću.
Tema je upravo kredibilitet Zorane Mihajlović.
Pa nije tema stan ministarke Zorane, stvarno nema smisla.
I naša je teza da je to osoba kojoj ne može da se veruje.
Samo vi pričajte o temi.
…i da ona nema kredibilitet moralni da zastupa ni jedan jedni zakon pred Narodnom skupštinom i to je potpuno legitimna teza. Dakle, kredibilitet ministra se u svakom trenutku može dovesti u pitanje. Ministar u svakom trenutku može biti pozvan na odgovornost i to je normalno što je za vas skandal i što je za vas iznenađujuće. Ministar je ovde da odgovara Narodnoj skupštini, da odgovara nama koji smo nosioci suvereniteta građana Srbije i nismo svi u ovoj Skupštini da bi bili servilni prema ministrima, kao što ste to vi iz vladajuće koalicije.
Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović.
Dobro, ko o čemu, radikali o Zorani. To je u redu. imate potpuno pravo da postavljate pitanja o mom kredibilitetu, a za to postoje opet institucije od Agencije za borbu protiv korupcije i svih onih koji su dužni da prikupe svu dokumentaciju, koji tu dokumentaciju imaju i svakog trenutka mogu da vam daju na uvid, čak i one delove dokumentacije koji nisu stavljeni na sajt, jer prosto je takav zakon, ne samo ja, nego kompletna moja porodica, dakle, od moje majke, prethodno pokojnog oca, da, vi se sada smejete, ali ste postavili ozbiljna pitanja, pa na ozbiljna pitanja ja vam vrlo ozbiljno i odgovorno odgovaram. Dakle, imate apsolutno sve i svakog trenutka, baš zato što ja jesam u političkom životu Srbije, u Vladi Republike Srbije, imate puno pravo i da pitate i da tražite i da dobijete odgovore. Ono što nije u redu, nije u redu da se služite lažima i poluistinama i da donosite mišljenja pre nego što imate ispred sebe bilo kakvu dokumentaciju. Prema tome, sve što je Zorana Mihajlović radila ili njena porodica, radi i radiće je javno i uvek će biti javno. Ja nikada ništa u životu nisam krila. Što se tiče zakona, pominjali ste zakon koji nije danas na dnevnog redu, a to je Zakon o ozakonjenju, a i vezano za moj stan, ja živim od 1999. godine, taj stan se radio, dugi niz godina, on još uvek nema svoju upotrebnu dozvolu, kada se dograđivala zgrada tada je data građevinska dozvola, a ja danas kao ministar građevinarstva još uvek nemam upotrebnu dozvolu, jer mislim da čak nije ni u redu da ja kao ministar građevinarstva sada ulazim u tu priču oko legalizacije mog stana. Kada to više ne budem bila, onda ću nastaviti sa onim što se zove proces legalizacije ili ozakonjenje mog stana. Dakle, možemo i treba da pričamo uvek o svakom ministru, ali baš svakom ministru, ali posebno mi se dopada kada radikali uvek pričaju samo o meni, a ja sam tu da položim sve račune uvek. Ali, danas takođe pričamo o zakonima. Ja na žalost, od vas nisam čula ni jedan argument za bilo koji zakon koji sam ja danas ovde dobila pravo od Vlade Republike Srbije da ih branim. Ono što definitivno ne može da se izbriše, dakle, papir nekada može da trpi svašta i ljudi mogu da izgovaraju svašta, ali ono što ne možete da izbrišete, to je ono što je golim okom vidljivo, a to jeste puštenih 350 kilometara puteva, to jeste preko 300 kilometara pruga koje su rekonstruisane, to jeste treći međunarodni aerodrom koji je pušten, to jesu projekti u vodnom saobraćaju. To prosto ne možete da izbrišete. Sve drugo podložno je raznim raspravama, poluraspravama, time da se misli da ljudi koji se nalaze na određenim funkcijama, a klamacijom je dozvoljeno govoriti svakako o njima, sve je u redu, sve prihvatam, sva dokumentacija je dostupna, kada god radikali to budu tražili, mogu ja lično da tražim od agencije da vam da sve papire, ako je to već do sada agencija nije dala. -
Hvala, gospođo Mihajlović. Slažem se da se stvarno vratimo na temu i da raspravljamo o predlozima zakona koji su danas na dnevnom redu, da izbegnemo… Ne da izbegnemo bilo šta, nego da jednostavno budemo kulturni i pristojni, da govorimo o zakonima i govorimo o onome što je danas na dnevnom redu. Zavirivati jedni drugima, koliko sam ja danas čuo, u ormare, u kuće, u stanove ja to nigde nisam video, verujte mi, samo ovde kod nas. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Pravo na repliku.
Gospodine Marinkoviću, bili ste dužni da upozorite ministra Zoranu Mihajlović da je dužna pristojno da se ponaša. Ona je rekla kako se ja služim lažima i poluistinama i evo, da čujem jednu jedinu laž koju sam izrekao. Ja vas, gospođo Mihajlović, nijednom svojom rečju nisam uvredio. Postavio sam principijelna pitanja koja su potpuno normalna, potpuno legitimna i od interesa za građane Republike Srbije. Ako je ovde neko nepristojan, onda ste to vi, jer ne znate kako treba da se ponašate u Narodnoj skupštini Republike Srbije. To je ono što je suština. Druga stvar, niste odgovorili na pitanja koja sam vam postavio. Koja ću vam pitanja postaviti to biram ja, ne birate vi, ne bira predsedavajući. Da li je vas, gospođo Mihajlović, sramota da primate platu od Univerziteta „Megatrend“, „Džon Nezbit“ ili kako god se on sad navodno zove? Da li vas je sramota da učestvujete u toj lakrdiji i da li je sramota vaše kolege iz Vlade Republike Srbije da sa njima sedi neko ko daje legitimitet nečemu što možda ni bi ni trebalo nazvati Univerzitetom? Dajete legitimitet čoveku koji prodaje univerzitet ljudima za koje nije siguran da postoje, izmišljenim likovima i fotografijama koje su za nekoliko dolara kupljene preko interneta? Da li vam je palo na pamet makar u tom trenutku, ako nije ranije, a morali ste ranije upoznati i vlasnika i osnivača tog Univerziteta i to je možda najbolji pokazatelj koliko vi kvalitetno procenjujete ljude i možda je to najbolji pokazatelj zašto ste upravo ovog Miroljuba Jeftića, koji je takođe profesor na privatnom univerzitetu, on je doduše na „Braći Karić“ magistrirao, doktorirao i tamo je profesor? Možda je to i bio osnov, možda ste se na nekom seminaru upoznali, pa ga prepoznali kao kvalitetnog saradnika, ali nažalost on je došao tu da opljačka građane Srbije.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Ovde ćemo, predsedavajući, morati da spustimo cenzus na 1% ako prethodni govornik nastavi da se uporno javlja ili možda da uvedemo onaj prirodni prag, jeste da nije u pitanju nacionalna manjina, ali ipak je u pitanju politička manjina, ali dobro, o tome neka brine predsednik njegove stranke. Dame i gospodo narodni poslanici, zanimljivo je da kada u ovakvoj raspravi o brojnim predlozima zakona koji su na dnevnom redu ne čujemo baš nijednu suštinsku kritiku na sam predlog zakona ili neku ozbiljnu zamerku, već slušamo isključivo zamerke koje se odnose na lik i delo nekog ministra, u ovom slučaju gospođe Mihajlović. I to, između ostalog, govori o tome da su ovo dobri predlozi zakona i da sadrže brojne benefite za našu privredu, za našu građevinsku industriju, ali i benefite za građane Srbije. O tome govore najbolje dosadašnji rezultati na ovom polju i kada je reč o permanentnom rastu broja izdatih građevinskih dozvola, o čemu ste i vi, ministre govorili i o broju aktuelnih gradilišta u Srbiji, a čuli smo već podatke o tome. Dakle, u periodu od 1.1.2016. godine do 31.12.2019. godine izdato je 72.371 građevinska dozvola. Kada je reč o broju aktivnih gradilišta trenutno ima, opet kako smo i čuli od vas, gospođo ministre, 53.642, što je povećanje od 319% u odnosu na isti period, a kada smo imali 12.800 gradilišta. Dakle, ove cifre su neumoljive u tom smislu. Ovi rezultati su neumoljivi i nesporni, što je najvažnije ako znamo da građevinarstvo predstavlja privredni zamajac, odnosno da pokreće ostale grane prirede naše zemlje i da utiče na rast BDP-a, i na smanjenje nezaposlenosti i sve ostalo, onda je jasno koliko je važno za našu zemlju, kao što je važno istaći i rezultate u putnoj i saobraćajnoj infrastrukturi. Rezultati su evidentni i o tome je govorila ovlašćena predstavnica naše stranke, gospođa Katarina Rakić, dakle, preko 350 kilometara autoputeva pušteno u saobraćaj, od toga samo u 2019. godini 130 kilometara, preko 300 kilometara pruga je rekonstruisano do sada, otvoren je treći međunarodni aerodrom i još mnogo toga, o čemu su pričale kolege. Kao što rekoh, ti rezultati su evidentni i nesporni, e sad, to može nekome da se ne sviđa, ali i dalje niko nije pokušao da ospori ove podatke. Može nekome da se ne sviđa ministar, može nekome da se ne sviđa neki drugi član Vlade, može nekome da se ne sviđa predsednik Republike, neko od nas narodnih poslanika, to je sve okej, ali to ne umanjuje važnost i vrednost onoga o čemu sam malo pre govorio. Dakle, to je sasvim druga stvar i nije ni vreme ni mesto da raspravljamo o tim stvarima ovde. S druge strane, predsedavajući, kada je reč o onom drugom delu opozicije koja već punih godinu dana ne dolazi na sednice Narodne skupštine i ako uredno primaju platu za to, dakle u pitanju je ona Đilasova opozicija iz Saveza za Srbiju koja bojkotuje parlament, koja bojkotuje sve osim plata iz skupštinskog restorana, tu zabrinjava, predsedavajući, jedna, kako bih rekao, nekrofilska politika koja se vodi od strane tog Saveza za Srbiju, a ona se ogleda, u meni, neobjašnjivoj potrebi da koriste baš svaku tragediju, baš svaku nesreću koja se desi, baš svaku elementarnu nepogodu da za to okrivi vlast u Srbiji i to smo videli pre neki dan kada su iskoristili pre neki dan kada su iskoristili to što se jedan čovek ubio ovde ispred zgrade Narodne skupštine, pa su odmah požurili da pošto–poto, što brže optuže vlast, režim, Vučića i to na krajnje jedan bizaran i morbidan način. Dakle, odmah su njihovi botovi pokušali da za to okrive vlast u Srbiji, da za to okrive stanje u Srbiji i pazite koliko je to morbidno, dakle, odmah su na društvenim mrežama, „Tviteru“ i ostalim pokušali da okrive državu za to što se čovek ubio, posle se ispostavilo iz sasvim drugih razloga. Jedan od tih titula glasi: „Jadan čovek, nemam reči! Ovo se do sada nikada nije dogodilo! Jasno je čovek poslao poruku režimu.“ Dakle, ovo je jedan od njihovih tvitova na društvenoj mreži „Tviter“. Pa, jedan drugi kaže: „Poruka je toliko jasna da vrišti.“ Jedan kaže: „Od bojkota do slobode.“ Pazite, ovo su oni povezali sa bojkotom i sa slobodom. Mnogo puta su u prošlosti reagovali na sličan način na ove i ovakve događaje i ja nekad stvarno pomislim da oni jedva čekaju da se u Srbiji desi neka nesreća, neka ljudska tragedija, neka elementarna nepogoda, kao da se prosto raduju tome, kao da priželjkuju to da bi se onda radovali, seirili i optuživali vlast za takve primere. Dakle, to sve govori o njihovom licemerju, ali govori o tome da oni apsolutno nemaju nikakvu ideju, nikakvu političku ideju, nikakav politički program i nikakvu politiku. Iz tog razloga želim da podržim sve ove predloge zakona koji su na dnevnom redu. Poslanička grupa Srpske napredne stranke će glasati u danu za glasanje za iste. Zahvaljujem.
Hvala, kolega Markoviću. Kolega Šaroviću, želite repliku? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, zanimljivo je kako oni koji kritikuju druge da ne govore o dnevnom redu pričaju sve i svašta i to svaki put, apsolutno stvari koje nemaju veze sa dnevnim redom. Ovde kada bi postojala neka selekcija i kada bi bili izbačeni govori koji su skinuti sa Gugla, oni koji su prepisani iz obrazloženja zakona i ono što su naučili napamet kao vrapčići verujte da ne bi ovde bilo dva čoveka u vladajućoj koaliciji koja bi mogla da progovore i da dobiju reč. Dakle, vi niste u stanju da govorite konkretno o bilo kom zakonu i zbog toga ste od Narodne skupštine Republike Srbije napravili ono što ste napravili. Nikada nije bilo gore stanje. Nikada nekvalitetnije rasprave nisu vođene o zakonima. Obesmislili ste i podnošenje amandmana, obesmislili ste i uništili sve što ste mogli da obesmislite i uništite. Molim vas, gospodine predsedavajući, da upozorite ministra da ostavi mobilni telefon i da ne priča sa vama dok narodni poslanici diskutuju. To je nepristojnost. (Predsedavajući: Šta vama to smeta?) Šta meni smeta? Pa, neka izađe napolje. Smeta mi to što nije izašla napolje da telefonira, kao što je red. E to mi smeta. Smeta mi što jedu u sali, smeta mi što se ne bave zakonima, smeta mi što telefoniraju i što ćakulaju sa vama. Smeta mi, jer je to nepristojno. Ali je mnogo ozbiljnije pitanje, gospodine Marinkoviću, a zašto to vama ne smeta? Zašto je to vama postalo normalno? To je ono što je osnovno pitanje. Šta se uradili od Narodne skupštine Republike Srbije?
Hvala. Pravo na repliku, Aleksandar Marković. Izvolite.
Predsedavajući, prethodni govornik kaže da ja nisam govorio o zakonu, a u njegovom izlaganju, koje je trajalo skoro deset minuta, apsolutno ni jednom, dakle, ni jednom nije izgovorio reč zakon. Ne pričam o zakonima koji su na dnevnom redu, nego uopšte reč zakon nije izgovorio ni jednom za deset minuta. S druge strane, prethodni govornik ovde ispoljava jednu nervozu za koju ja, iskren da budem, imam razumevanja. U pitanju je nervoza koja je rezultat istraživanja javnog mnjenja. Rezultati istraživanja javnog mnjenja, kako da vam kažem, stranku iz koje dolazi prethodni govornik stavljaju u grupu stranaka koje su tu negde ispod cenzusa ovog aktuelnog cenzusa od 5%, pa se nadamo da posle smanjenja na 3% da će to biti u redu. S druge strane, izražavam bojazan da ni ovo smanjenje od 1% o kojem sam govorio neće uroditi plodom, ako se prethodni govornik uporno bude javljao i pojavljivao u javnosti. Moja iskrena preporuka toj stranci je da se prethodni govornik što manje pojavljuje u javnosti, da što manje nastupa, da što manje govori u Narodnoj skupštini, jer predsedavajući, onda ni 1% neće biti dovoljan, odnosno neće moći da im pomogne da budu parlamentarna stranka. Zahvaljujem.
Hvala, kolega Markoviću. Nemanja Šarović ima pravo na repliku. Izvolite.
Gospodine Markoviću, vi ste malo stvari pomešali. Srpska radikalna stranka je stranka u kojoj sam ja, a to je stranka iz koje vi dolazite. Vi ste taj koji je prodao veru za večeru, vi ste taj koji je prekršio zakletvu datu pred Bogom i koji misli da je zakletva konzerva paštete pa da ima rok trajanja. Druga stvar, gospodine Markoviću, nema potrebe vi da brinete ni o meni, brinite vi malo o građanima Srbije. I ako već govorite o nečemu, hajde da vidimo kada ćete konačno pokazati krivične prijave. Podsetiću građane da ste tvrdili da su na Vračaru, na opštini gde živite, žuti lopovi ukrali stotine miliona evra i da ste vi zbog toga podneli krivične prijave. Ja sam tražio da pokažete makar jednu, vi to niste u stanju, zato što ste ili lagali ili štitite žute lopove. Evo, osam godina od kako je SNS na vlasti, pričate o lopovluku, o stotinama miliona evra, o milijardama, ali nema krivičnih prijava. Štitite žute lopove. Neke ste primili u svoje redove, neke ste izabrali za ministre, neke postavili za veoma bitne funkcije po Srbiji, svega ima, jedino nema odgovornosti. I to je suština vaše vladavine. Vi jedino znate da se bavite drugima. Srbija uopšte nije srećna zemlja. Daleko smo od onoga stepena razvoja o kome vi pričate. Mladi svakodnevno odlaze iz Srbije. Mi smo zemlja sa puno problema. Umesto da pokušate da nađete neke nacionalne interese oko kojih ćete okupiti većinu građana Srbije, vi se bavite samo lovom na veštice, vi optužujete opoziciju da ne valja, da ima ovoliko ili onoliko procenata, pa ćete spustiti cenzus, ali vam ne pada na pamet da nešto u društvu promenite.
Hvala. Pravo na repliku ima Aleksandar Marković. Izvolite.
Pa, predsedavajući, o žutim lopovima priča neko ko je godinama sarađivao sa Draganom Đilasom, najtransparentnije moguće sarađivao sa Draganom Đilasom i to dok je Dragan Đilas bio gradonačelnik, u tom mandatu, kada je Dragan Đilas uništavao grad Beograd, zaduživao grad Beograd. Bio je na platnom spisku Dragana Đilasa. Uveo SRS, protiv volje i bez saglasnosti predsednika SRS, koji tada nije bio u Srbiji, uveo u vlast Dragana Đilasa u Skupštini Grada Beograda. A, zbog čega? Ako se pitate zbog čega, zbog para, zbog nadzornih odbora, zbog upravnih odbora u javnim preduzećima, ustanovama čiji je osnivač grad Beograd itd. Sada ovde nama priča čovek o žutim lopovima, koji je i danas u koaliciji sa žutim lopovom Markom Bastaćem na opštini Stari grad. Ja mislim da sam postao dosadan već sa pitanjem šta još treba da se uradi, šta treba da se desi da vi konačno izađete iz vlasti u kojoj sedite sa Markom Bastaćem u opštini Stari grad? S druge strane, spominjala se neka zakletva. Istine radi, samo i zbog građana moram da kažem, nikada nikakvu zakletvu nisam dao u tom smislu o kome je gospodin Šarović pričao, a pogotovo ne bih dao nikakvu zakletvu kojom bih tolerisao lažno prijavljivanje iz beogradske opštine Stari grad u grad Vranje zbog putnih troškova. Znate, poslanik se prijavi na neku adresu, fiktivna prijava, a onda naplaćuje dnevnice, a najgore od svega je to što je za to vreme bio odbornik u Skupštini opštine Stari grad. To je krajnje jedan nemoralan pristup. Siguran sam da niko od časnih ljudi ne bi potpisao, niti dao takvu zakletvu. Zahvaljujem.
Hvala. Pravo na repliku ima Nemanja Šarović. Izvolite.
Frojd je rekao da je prvi znak ljudske gluposti potpuno odsustvo stida. I to je nešto što se u Narodnoj skupštini Republike Srbije često može prepoznati. Mnogi ovde misle da mogu da vređaju i da mogu da govore bez ikakvog pokrića. (Veroljub Arsić: Prvi ti.) Ko to dobacuje? (Veroljub Arsić: Ja ti kažem!) Hajde ustani. Digni ruku ti što dobacuješ. (Veroljub Arsić: Lopužo jedna!) Hajde ustani. (Predsedavajući: Molim vas, kolega Arsiću, da pustimo kolegu Šarovića da kaže šta ima.) Evo, da ponovim. Prvi znak ljudske gluposti je potpuno odsustvo stida. Ja vidim da su se u ovoj izjavi mnogi prepoznali. Mnogi su se tu prepoznali, boli ih, zato dobacuju, zato skaču, i to su upravo oni lažni eksperti i ljudi sa kupljenim fakultetskim diplomama o kojima sam ja u prethodnom periodu govorio. Gospodine Aleksandre Markoviću, vi ste maločas rekli da sam ja bio na platnom spisku Dragana Đilasa. Ja, gospodine Markoviću, tvrdim da ste vi lažov. Hajde da vidimo ko je od nas dvojice u pravu, pa onaj za koga se utvrdi da je lagao, da on snosi odgovornost. Ja od toga ne bežim. Dragan Đilas je u tom mandatu o kome ste vi govorili iz gradske kase, iz gradskog budžeta, dao milion evra za dnevni list "Pravda", što je bilo vaše stranačko glasilo, od novembra 2008. godine pa nadalje. Nikada do tog trenutka, dok vi i slični vama niste napustili, vi ste, doduše, mnogo kasnije, kad vas je devojka naterala, napustili Srpsku radikalnu stranku, nikada do tog trenutka ni dinara nisu dobili. Mi smo bili najžešća moguća opozicija Draganu Đilasu. Dve godine nije smeo da uđe u Skupštinu grada od nas i nikada duže nisu trajale sednice Skupštine grada.
Hvala, kolega Šaroviću. Zamolio bih narodne poslanike da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem. Izvolite, kolega Markoviću.
Jako kratko, predsedavajući. Opet se spominje neka moja devojka, kako je mene devojka, ako sam dobro razumeo, naterala na nešto. Očigledno da je nekoga nečiji momak naterao na nešto drugo, možda na saradnju sa Draganom Đilasom. Ali, predsedavajući, kada god prethodni govornik ustane i priča to što priča, ja shvatim da je Sigmund Frojd bio u pravu.
Hvala. Kolega Šaroviću, hoćemo sad u ovom tonu da završimo krug replika, molim vas? (Nemanja Šarović: Raspravljamo u istom tonu.) Bez svađe, nije vas uvredio. Hvala vam najlepše. Nemam osnova da vam dam repliku. Znate da bih vam dao uvek mogućnost da govorite, ali sad stvarno nemam osnove. Ja vas apsolutno nisam prepoznao u njegovom govoru. Reč ima Branimir Jovanović. Izvolite.
Hvala. Poštovana potpredsednice Vlade, koleginice i kolege, mi smo pre nešto više od godinu i po dana usvojili Zakon o posebnim uslovima za realizaciju Projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti i od tada pa do danas dva puta smo raspravljali o izmenama i dopunama tog zakona i oba puta smatram da je bilo opravdano. Prvi put smo izmenama i dopunama Zakona pre nekoliko meseci omogućili borcima odnosno porodicama palih boraca i vojnim invalidima da mogu da konkurišu za ovu vrstu stanova. Takođe, tada smo precizirali i određene prioritete. Ove izmene koje se sada nalaze na dnevnom redu omogućavaju projektovanje i iznalaženje tehnički najoptimalnijeg rešenja, u skladu sa lokacijom i važećom planskom dokumentacijom. Na ovaj način, otkloniće se ograničenja u tehničkim i tehnološkim rešenjima koja su bila na terenu, odnosno na koja se moglo naići u praksi. Izgradnja ovih stambenih kompleksa ima mnogo značaja. Pre svega, pripadnici snaga bezbednosti će na najlakši mogući način doći do krova nad glavom, ali, izgradnja ovih stanova imaće i pozitivne efekte na celokupnu privredu. Pre svega, to će biti dodatni vetar u leđa građevinskoj industriji, jer će biti uposlena domaća naša građevinska operativa. Korist će imati i naši proizvođači građevinskog materijala a, na kraju krajeva, korist će imati i lokalne samouprave, na čijim teritorijama se grade ovi stanovi, jer će ubirati prihode od poreza na imovinu. Na dnevnom redu su izmene i dopune Zakona o vazdušnom saobraćaju. Cilj ovih izmena i dopuna jeste da se unapredi bezbednost u ovoj oblasti. I u ovoj oblasti je postignut određeni napredak u prethodnom periodu i ja kao poslanik iz Kraljeva moram da istaknem i da pohvalim rad Ministarstva, jer je počeo da radi Aerodrom Morava na teritoriji Kraljeva i Čačka i nadam se da će u budućem periodu ovaj aerodrom biti ne samo u funkciji prevoza putnika, već i u funkciji prevoza robe. Za razvoj ovog regiona značajno je i što je počela izgradnja Moravskog koridora, koji će upotpuniti mrežu auto-puteva u centralnoj Srbiji, jer će spojiti Koridor 10 i Koridor 11 i u tom kontekstu je važno da usvojimo Predlog zakona o posebnim postupcima radi realizacije projekata izgradnje i rekonstrukcije infrastrukturnih objekata od posebnog značaja za Republiku Srbiju. Usvajanjem ovog Predloga zakona mi ćemo ubrzati rešavanje imovinsko-pravnih odnosa i na taj način ćemo omogućiti da se započeti projekti, odnosno izgradnja saobraćajne infrastrukture, završi što pre, odnosno u datim rokovima. Zbog svega toga, Socijaldemokratska partija Srbije podržaće predložene izmene i dopune zakona. Hvala.
Hvala, kolega Jovanoviću. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić. Gospodine Periću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, današnji dan je mogao biti idealan dan za početak rekonstrukcije Vlade Republike Srbije. Gospođo ministar, vi ste mogli da primetite prilikom vašeg dolaska u Narodnu skupštinu da iako je bilo tu možda više i od 130 narodnih poslanika, kartica nije bilo, te stoga i to ukazuje kakva je situacija. Ovo nije prvi put. Ovo je drugi put da se dešava u poslednje vreme, kako vi ovde dolazite, a vi iz ministarstva, evo, gospođa Damjanović, ona je tu bila i za vreme Olivera Dulića, vi bi možda mogli da nađete, valjda ste profesionalci… Da vam samo kažem, gospođo Mihajlović, vi kao Zorana Mihajlović niste predmet našeg interesovanja. Mi se ovde borimo da sačuvamo ogromna sredstva koja prolaze kroz vaše ministarstvo i, naravno, najveći deo su kreditna sredstva. Neko to mora da vrati. Mi vodimo računa i o tome. Kada mi kažemo da ste vi neosnovano potrošili više od 300 miliona za Moravski koridor, moramo da kažemo, da, vi kažete i neki infrastrukturni radovi koji nisu bili predviđeni u prvoj fazi. Da li imate u vidu da imate saznanje, u to sam potpuno siguran, da je jedan od nosilaca vlasničkih, a i upravljačkih prava u tom „Behtelu“ Vilijam Voker? Znate li ko je on bio? Znate, američki diplomata i špijun CIA koji je podržavao šiptarske teroriste i zajedno sa drugima finansirao i izazvao veštački sukob protiv srpske vojske i policije. Da je to tako, da je on ugledan građanin, govori činjenica je 2008. godine proglašen za počasnog građanina Albanije, a da je 2009. godine iz tzv. države Kosovo dobio najviša odlikovanja za neke posebne zasluge, pa sve i da je ta firma bila najpovoljnija, vi ste to morali imati u vidu i niste smeli doneti u opšte takvu odluku. Ni jedan ministar do sada, od kako je višestranačje u Srbije, nije predložio toliko posebnih ili leks specijalis zakona kao što ste vi. Vi zapravo na taj način želite da se oslobodite odgovornosti od sutrašnjeg dana, kada neko bude došao da proveri, da vidi o čemu se tu radi. Ima još jedna stvar. To kako se vi oblačite, gde odlazite, gde trošite novac, to mene savršeno ne zanima, ali ste… Naravno, javnost zanima, ali ne bih tu trošio mnogo vremena. Vi ste nekorektni i prema predsedniku države i prema predsedniku vaše stranke. Vi njemu na neki drugi način šaljete poruke i signale da ste apsolutno nezadovoljni njegovom političkom pripadnošću, njegovom karijerom i svim onim što je on radio u nekom ranijem periodu. Pitanje je da on nije postao predsednik države, a pre toga predsednik Vlade, vi nikad ne bi bili član te stranke, za razliku od nekih kolega kojima je to možda prva stranka, druga, nije ni važno i koji su tu došli iz ubeđenja. Mi srpski radikali smo potpuno sigurni da vi u ovoj stranci niste iz ubeđenja. Mi upravo govorimo o onim autoputevima, o putevima, o rekonstrukciji pruga o kojima ste i vi rekli, 350 kilometara autoputeva, 300 kilometara izgrađenih železnica, rekli ste koji smo na svetu po izdavanju tih građevinskih dozvola i ujedno ste priznali. To nije dobro. Možda ste delimično u pravu, eto, da vi nećete da rešite sad jedan problem zato što ste resorni ministar, ali vi ne smete da držite za taoce milione građana Srbije. Oni nisu ministri građevinarstva, infrastrukture i saobraćaja, nego ste vi i oni žele da reše taj problem, ali im vi to ne dozvoljavate. Vi niste za to da se to uradi. Dalje, mi se brinemo što vi u ovom zakonu o planiranju i izgradnji u potpuno, ne mogu da kažem ravnopravan, nego čak povoljniji položaj stavljate strana fizička lica u odnosu na naše školovane i stručne ljude kod davanja ovih licenci. Šta će se nama desiti? Desiće nam se da će ti pojedinci, fizička lica doći i steći ovde pravo i dobiti te licence, a onda će angažovati naše stručnjake za izvođenje određenih radova, gde će naknada koju oni budu mogli da zarade biti višestruko manja nego što bi bila kada bi taj posao dobili direktno građani Republike Srbije. Dalje, mi smo vam govorili kada je bio zakon o rešavanju stambenih potreba za lica koja su pripadnici snaga bezbednosti, mi smo pričali da taj krug treba da se proširi, odnosno treba razmišljati i o drugim građanima Srbije da se ti stambeni problemi rešavaju, a vi to otprilike ciljno idete po grupama. Da li vam je poznato da veliki broj pripadnika snaga bezbednosti nije u situaciji da otkupljuje, nego plaća zakup u nekim stanovima koje su dobili na privremeno korišćenje, pa je određen broj pripadnika Policijske uprave u Šapcu sa različitim mestima u Mačvanskom okrugu još 2012. godine dobio takve stanove, ne može da iz otkupi. Da li će njihov problem biti rešavan u okviru problema ovih ostalih? Ovde se postavlja jedno pitanje, da vi na ovaj način ne narušite strukturu, kvalifikacionu strukturu u Srbiji, da svi sad odjednom, zbog toga što će imati povoljniji tretman prilikom rešavanja stambenog pitanja ne krenu u neka zanimanja koja to omogućavaju u ovom momentu. Ako baš imate najbolju nameru, vi to morate jednog dana da primetite, pa na vreme da se i tu stane, odnosno da se taj broj ograniči. Optimalno je nešto čemu treba da težimo. Nije uvek moguće, nije uvek jednostavno, ali tome vi treba da težite i tako na taj način da rešite. Ovde su određene kolege govorile kako su putevi u Srbiji odlični. Ima ih, ali ima i onih loših, gde vi izgleda da ste zaboravili, a vi dolazite, baš dolazite, jel, iz jedne stranke koja je govorila – stručnost ispred politike i ravnomeran regionalan razvoj. Kao građanin Srbije, ja nešto ne primećujem da je to baš tako. Kolega Veran Matić je rekao kakva je povezanost opštine Koceljeva sa Valjevom i sa Šapcem i to je tačno, ali kakva je situacija, kakav je put od Koceljeve do Osečine, a dalje od Osečine do Ljubovije, na primer? Ili, kakav je put, nema ovde kolege Mladena Lukića, on dobro zna da jedan deo između opštine Bajina Bašta i Kosjerić, znači, to je veza između dva opštinska mesta, i dan danas je makadam put. Nema ni bilo kakvog asfalta. Dalje, hoćete li vi, možda, usporavati projekat izgradnje tunela kroz Kadinjaču i hoćete li ubrzavati projekat i ideju da se izgradi tunel kroz Proslog, kako bi izgradnja mosta Bratoljub za čije ne stavljanje u funkciju lično smatram da ste vi možda najviše odgovorni? Savet ministara Bosne i Hercegovine, gospođo Mihajlović, takođe, ali vi ste morali da imate u vidu tu činjenicu i šest ili možda 6,5 miliona kojih je uloženo u izgradnju mosta Bratoljub, ni danas nije dobio svoju primenu. Vi ste to znali, da ne postoji saglasnost, ne postoje odobrena sredstva u tom momentu i možda je trebalo tu sačekati, odnosno biti agresivniji prilikom dozvole koju je trebalo da da Savet ministara Bosne i Hercegovine. Ovo su pitanja koja nas mnogo više zanimaju od toga šta vi nosite na sebi, koliko vrede vaše rukavice, gde vi slavite slavu i ostalo. To javnost zanima, ali za nas kao ozbiljne ljude koji se bavimo ovim poslom na najozbiljniji mogući način manje je bitno. Hvala.
Hvala, kolega Periću. Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Prvo želim da vam se zahvalim, zato što ste vi prvi predstavnik vaše političke partije koji je zaista pričao o zakonima. Hvala vam na tome. (Milorad Mirčić: Jel si normalna bre?) Dakle, prvi put danas zaista pričamo o zakonima. Žao mi je što neki drugi dobacuju razne stvari, počev od toga da li sam normalna, pa da čuju građani Srbije kako to izgleda.
Molim vas, ja molim narodne poslanike, izvinite molim vas. Ja molim narodne poslanike da ne dobacuju ministarki, Što se vređate? Šta vam je? Nemojte to da radite.
Dakle, imate predstavnike političkih partija koji direktno članu Vladu govori – jesi li ti normalna, itd., a ja se samo zahvaljujem još jednom zato što ste pričali o zakonima koji danas jesu ispred svih nas ovde u parlamentu i o kojima zaista želim da razgovaram. Takođe, postavili ste, da krenemo negde od kraja, što se tiče mosta Bratoljub, on je urađen, dakle planiran i završen pre dve godine. Sa srpske strane je urađeno sve, čak je i finansiran sam most, upravo zbog naših ljudi, dakle, koji žive i sa jedne i sa druge strane, da tako kažem, Drine. Ono što jeste bio problem koji se sada, koliko sam ja informisana, rešava jeste novac Upravi za kapitalne ili kako se već zovu, indirektno oporezivanje, pardon, Bosne i Hercegovine, jer oni svoj deo zajedničkog graničnog prelaza nisu rešili, jer navodno nisu imali dovoljno novca. Međutim, ta stvar je, po najnovijim informacijama, rešena i mi očekujemo da ove godine, nadamo se, dakle, ono što su njihove obaveze, da do leta bude gotovo i da mi imamo jedan zajednički granični prelaz, što će, takođe, da bude dobro i da ubrza prosto protok i ljudi, a naravno i robe. Takođe, pomenuli ste i, naravno, rekli nešto oko puteva u Srbiji. Ne znam, jedino da se svi kao Vlada izvinemo što nismo uspeli za ovih nekoliko godina da asfaltiramo i uredimo sve puteve u Srbiji, ali to je jednostavno, to je jedina stvar u oblasti građevinarstva koja ide mnogo sporije od onoga što bi smelo da ide i mi moramo stvarno da nađemo način šta je to što koči gradove i opštine da zaista sprovedu samu legalizaciju. Ako smo sve rešili, stvarno se nadam da ćemo i to rešiti. Ne bih sada, baš zato, iz poštovanja što ste govorili o zakonu, neću da vam odgovorim na još par stvari koje ste pominjali, ali možda samo na kraju, nemojte da se sekirate oko mog odnosa sa predsednikom, to je ipak moj i predsednikov odnos, a vi ne brinite o tome. Hvala
Hvala. Pravo na repliku, Sreto Perić. Izvolite.
Nije lepo gospođo Mihajlović što vređate poslanike SRS. Meni nije poznato da moj ijedan kolega, bilo kad nije govorio o zakonima. Uvek govore o zakonima. Možda je moja diskusija najskromnija u odnosu na sve njihove diskusije. Ne znam da li smo se razumeli. Mene takođe zanima odakle vama toliko novac, kada ste toliko zaradili? Most je završen pre dve i po godine. Pre dve i po godine je završen, nije pre dve godine. Dva puta je otvaran, čak i u izbornoj predsedničkoj kampanji jednom i na kraju, kada je kampanja bila završena 20. oktobra 2017. godine po drugi put. Mi želimo samo da propratimo kao odgovorni ljudi zato što ćemo to vraćati mi, zato što će to vraćati deca mnogih ljudi u Srbiji, sve ove kredite. Želimo samo da znamo kuda ide taj novac i da bi to sve bilo transparentno, to je ono što nas zanima.
Hvala kolega Periću. Po Poslovniku, Milorad Mirčić. Izvolite.
Reklamiram povredu člana 107. Poslovnika o radu Narodne skupštine. Vas, gospodine Marinkoviću, upozoravam da skrenete pažnju članovima izvršne vlasti da se s poštovanjem odnose prema parlamentu i članovima parlamenta. Možemo mi poslanici na ovakav ili onakav način da komentarišemo ponašanje pojedinih članova Vlade, možemo u tim komentarima da se služimo ponekad i sa rečima koje nisu prikladne, ali zato je uloga članova izvršne vlasti da trpe, da odgovaraju na pitanja koja su vezana za struku, za konkretno predloge Vlade, a ne da komentarišu SRS i to iz obraćanja u obraćanje, stalno naglašava kako SRS ne radi dobro, kako u SRS poslanici se ponašaju nekulturno. Srpska radikalna stranka postoji 30 godina u kontinuitetu, izložena očima javnosti, kritikama, ne menjamo svoje stavove, ne menjamo svoj program, nismo od danas do sutra. Ponosni smo na one koji su ostali, izdržali sva iskušenja, ne stidimo se ni onih koji su u jednom trenutku poklekli, ali ne dozvoljavamo onima koji su menjali više partija nego što sam ja čarapa u životu promenio, da nama drže prediku. Vi treba prvo da budete konstantni i stalni u jednoj političkoj opciji, da kažete – ovo je moja politička ideja, ovoj ideji pripadam, programski sam opredeljen na taj način, a ne da od vlasti do vlasti samo menjate, pa hvalite pojedince. Nekad vam je bio Miroljub Labus, pa onda Tomislav Nikolić, odnosno Mlađan Dinkić, pa Tomislav Nikolić, što bi rekli – sve moj do mojega.
Hvala. Smatram da nisam povredio Poslovnik i u obrazloženju ću citirati uvaženu koleginicu Vjericu Radetu - u politici ako mislite da zadajete udarce, budite spremni i da ih primate. Prema tome, smatram da nisam povredio Poslovnik. Tako da, nalazimo se ovde u areni, u parlamentu, nemojte da se ljutite toliko. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u Danu za glasanje?
U skladu sa odredbama Poslovnika, ne želim da se izjašnjava Skupština.
Hvala, kolega Mirčiću. Zorana Mihajlović, imate pravo na repliku.
Da odgovorim kolegi.
Ima pravo prethodni govornik, zato sam dao vama pošto ste imali prednost, zato što ste tražili povredu Poslovnika, a ona ima mogućnost da replicira prethodnom govorniku koji je govorio, a to je Sreto Perić, dakle na njegovu repliku. Izvolite.
Samo da odgovorim da nikada niti Aleksandar Vučić, niti Vlada Republike Srbije nisu išli i otvarali dva puta neki most, kao što su to, naravno, radili neki pre Aleksandra Vučića. Dakle, kada govorimo o Bratoljubu, onda kada se most spojio, otišli smo da obiđemo, a kada je most bio potpuno završen, dakle onda je bilo otvaranje mosta sa tadašnjim predsednikom Srbije, Tomislavom Nikolićem, zatim gospodinom Dodikom, predstavnicima BiH i premijerom, tada, Aleksandrom Vučićem. Zaista, nikada nismo se bavili tim stvarima zato što mislim da je to tek bilo ružno u prethodnom periodu, jer smo gledali neke ministre koji su otvarali po pet pute razne mostove i na kraju ništa iza sebe nisu ostavili. Hvala.
Hvala. Reč ima Sreto Perić. Izvolite.
Gospođo Mihajlović, to su mogli da budu samo ministri, vaše kolege iz prethodnih vaših stranaka, pa i budući, ja to sad ne mogu da procenjujem, ne bavim se tom vrstom posla. Vi ste bili dva puta i to se uglavnom nekako poklapalo, uglavnom se to nekako poklapalo sa nekim izbornim aktivnostima. To je ono što vi radite, što ste hteli da poentirate, a mislim da vas je posle pomalo, ako imate imalo griže svesti, bilo vas je verovatno sramota. Vi ste znači pre dve i po godine bili na otvaranju tog mosta. Taj most je lepo urađen, završen, ali on danas služi, danas, ne kažemo da će tako ostati, želimo da ne ostane tako, on danas služi samo onako kao jedna uspomena ili očekivanje nečeg što će biti u budućnosti. Ali, evo, vi imate priliku, ako toga bude još, ako Aleksandar Vučić bude i dalje verovao u vas, a otprilike vi ćete njemu doći glave, imate priliku da to popravite odobrenjem, izgradnjom i tako što ćete raditi na tome da se počne sa izradom projekte dokumentacije najpre, a kasnije i sa izgradnjom tunela kroz … To ne govorimo zbog mesta odakle bi taj tunel krenuo i zbog mesta u kojem bi bio izlaz, nego govorimo zbog najkraće veze između velikog dela Republike Srpske, pa i BiH i centralne Srbije. Ozbiljna i odgovorna vlada i ozbiljni i odgovorni ministri bi trebali tako da se ponašaju i da tako rade.
Hvala, kolega Periću. Pravo na repliku, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Samo da ne bude zabune između Srbije i BiH napravljen je međudržavni sporazum. Ono što su bile obaveze Republike Srbije, Republika Srbija je uradila u dan i završila taj most. Ono što su bile obaveze po međunarodnom državnom sporazumu BiH, nažalost BiH nije ispoštovala u roku u kojem je trebala, ali ono što je važno za građane, za sve nas, jeste da u odnosu na sve ono što mi sada imamo kao informacije, mi ćemo na leto konačno imati taj most. Kada ste takođe govorili, možda je to slučajno bila greška, rekli ste – u mojim prethodnim strankama. Radi javnosti, ja sam bila samo u jednoj stranci pre SNS, ta stranka se zove G17+, do 2004. godine. Nakon toga sam bila nezavisna potpuno i 2010. godine sam ušla u SNS. Dakle, ja nisam bila, kako reče vaš kolega, i menjala stranke više nego on čarapa, nego dve, tako da verujem da se češće menjaju čarape nego dva puta. Dakle, samo u dve stranke i ovo je stranka u kojoj se ja nalazim već punih devet godina, SNS. Znači, nije više bilo od te dve.
Hvala. Sreto Perić ima pravo na repliku. Kolega Mirčić se javio, ali ima pravo Sreto Perić. Nije vas pomenula ministarka. Izvolite.
Gospođo Mihajlović, vi imate dobru mogućnost za prepoznavanje ko će biti sledeći na vlasti. Tačno je da ste vi verovatno od početka osnivanja SNS u njoj, ali vi rekoste malopre, vi ste rekli, da ste bili član G17+, to je stranka koja je do sada u istoriji višstranačja u Srbiji imala najmanji procenat podrške građana Srbije, a imala je najozbiljnije finansijske institucije, odnosno raspolagala je budžetom Republike Srbije. Poštovane kolege, poslanici i SNS, i drugih stranaka, to što se i dan danas plaća cena i danak, to je rezultat stranke G17+. Otkud vi tamo da se nađete tad u toj stranci? Bila je jedna, onda se sad nalazi u SNS, kaže, a bila je u DS – ja neću, ne želim da budem u stranci skupih automobila, džipova i slično. Dok je bila DS to, ona je bila tu. Dobila je vrlo značajne pozicije u SNS i verovatno troši novac bez ozbiljne kontrole i zato je njoj zanimljiva SNS. Nije reč o vama, nego o jednoj koleginici koja izgledom malo i podseća na vas, zato je ona sada tamo, a već sutra će biti ko zna u kojoj stranci, ako ne bude u zatvoru naravno.
Hvala. Imao je gospodin Perić, ja bi vam rado dao stvarno mogućnost da govorite, ali nije vas niko pomenuo, nije vas ministarka pomenula. Vi ste tražili povredu Poslovnika, stvarno nemam opciju. (Milorad Mirčić: Samo da razjasnimo neke stvari.) Biće vremena kasnije, molim vas. Reč ima Jelena Žarić Kovačević.
Hvala vam, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvažena gospođo Mihajlović sa saradnicima, predstavnicima ministarstva, kada na dnevnom redu imamo predloge iz Ministarstva građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, mi dobijemo priliku da govorimo o rezultatima koji su vidljivi, o rezultatima koji se mere kilometrima. Na samom početku želim da vama i vašem timu čestitam na požrtvovanosti, na istrajnosti u nameri da gradite našu zemlju i time u mnogome popravite životni standard građana sa jedne strane, ali pre svega da sprovedete u delo sve projekte koje je Aleksandar Vučić najavio. Vi ste realizacijom konkretnih projekata pokazali da Srbija može da prati najmodernije zemlje u korak i da može da se razvija na bolji način, jer ti projekti sa jedne strane podrazumevaju mnogo radne snage, ali sa druge strane podrazumevaju na stotine miliona evra investicije, a što, složićete se, ne bi bilo moguće bez finansijske stabilnosti našeg budžeta. Dakle, moramo da uzmemo u obzir projekte koji su završeni, ali i one projekte koji su započeti i naravno one projekte koji su tek u planu. Predsednik Aleksandar Vučić je govorio o novom investicionom ciklusu i možemo pomenuti auto-puteve čija je izgradnja započeta, kao što su Moravski koridor, kao što su auto-putevi Ruma – Šabac – Loznica, Preljina – Požega i Sremska Rača – Kuzmin, ali tu su i planirani projekti, o kojima sam ja nedavno govorila, o auto-putu Niš – Merdere i o njegovom velikom značaju, ne samo za Nišavski okrug, već i šire. Imamo Toplički okrug, imamo Pirotski okrug, kroz koji prolazi auto-put koji će povezivati oko pola miliona ljudi, a osim toga biće deo transportne mreže i direktno, ili indirektno će uticati na razvoj privrede i trgovine. Ulaganje u infrastrukturu nikako nije pogrešno, jer se ulaže u bolje povezivanje i bolje poslovanje, a sve to građanima donose samo benefite. Izvoz iz Srbije je važan faktor razvoja ekonomije i važan faktor za otvaranje novih radnih mesta. U 2009. godini izvoz robe iz Srbije je iznosio 5,9 milijardi evra, a u 2018. godini izvoz je iznosio 16,2 milijarde evra i na tome treba da nastavimo da radimo, a novi auto-putevi i lakše povezivanje će nam to omogućiti. Od 2012. godine, kada je SNS preuzela vlast, pa do 2019. godine, izgrađeno je 350 kilometara auto-puteva, a broj vozila je sa 37 miliona u 2014. godini, povećan na 57 miliona u 2019. godini. Osim, auto-puteva urađeno je još mnogo velikih infrastrukturnih projekata. U tom smislu, važno je usvojiti izmene, koje će omogućiti bržu realizaciju velikih infrastrukturnih projekata, u okviru novog investicionog ciklusa, a osim svega ostalog te izmene su takođe danas pred nama. Vlada Srbije je 2020. godinu odredila godinom u kojoj će početi, dakle novi investicioni ciklus, vrednosti oko pet milijardi evra i efikasnije administrativne procedure doprineće da se u najkraćem roku izgrade novi putevi, pruge, luke, bolja komunalna infrastruktura itd. Ja sam sada iznela samo deo onoga što je urađeno i deo onoga što je Vlada planirala u oblasti saobraćaja, građevinarstva i infrastrukture i na osnovu toga, mogu da kažem, da je potpuno jasno zašto se pripadnici Saveza za Srbiju, nerviraju i zašto sve ovo, o čemu mi govorimo, a to su rezultati Aleksandra Vučića i rezultati Vlade Srbije, zašto to kod njih budi mržnju, jer ako hoćemo da budemo realni, oni koji su bili na vlasti do 2012. godine, a mnogi od njih su sada deo tog Saveza za Srbiju, takve rezultate nisu imali i nisu imali prilike da o takvim rezultatima govore. Ta mržnja prema svemu, što je u Srbiji dobro, i što je naravno rezultat rada, Aleksandra Vučića i Vlade Srbije, je zapravo proizvod njihove nesposobnosti i želje da se, pre svega bave sobom i sopstvenim interesima, a ne građanima. Nikakav politički program nemaju da ponude građanima. Jedno vreme su, sećamo se, čak imali i šator u parku preko puta predsedništva, pa i taj šator sada više ne postoji, i to su zatvorili. Oni, naravno šire destrukciju na sve strane, maltretirali su ljudi u RTS-u, maltretiraju ljude na ulici. Mi gradimo, a onda imamo Bastaća koji ide i vodi borbu sa saobraćajnim znakovima, ruši te znakove. Imamo Boška Obradovića koji, kao narodni poslanik, lupa zastavom Srbije o prozore i vrata Narodne skupštine. Parlamentarni dijalog njima ne znači ništa, oni su želeli paralelni parlament, ali osim laži, afera, vređanja, sa mikrofona u holu Narodne skupštine, mi ništa drugo nismo mogli da čujemo. Kada mi neko kaže, vrlo često, da govorim jedne iste stvari o njima, ja postavim pitanje, a šta drugo o njima da kažem, osim ovoga što sam do sada navela. Oni nisu pokazali ni trunku interesovanja da Srbiji bude bolje, osim interesovanja koje su pokazali za građane, a to je da njima manipulišu, svakodnevno im plasirajući laži i afere. Prema tome, moja želja jeste da nastavimo da radimo i da gradimo našu zemlju, oni neka izađu na izbore, pa ćemo videti da li će moći da dobiju i ta 3%, a o tome ćemo imati prilike da pričamo i na nekoj od narednih sednica. Naravno, poslanička grupa SNS će podržati ove predloge, koji su pred nama, jer sasvim je logično, želimo da budemo deo plana koji podrazumeva da Srbija bude moderna, razvijena i uređena zemlja. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Predrag Jelenković. Izvolite, kolega.
Uvažena potpredsednice sa saradnicima, koleginice i kolege, kada su u pitanju izmene i dopune Zakona o vazdušnom saobraćaju, moj utisak je i utisak mnogih Nišlija da je 2019. godina, da će biti upisana u istoriju centralne i zapadne Srbije, kada je u pitanju civilno vazduhoplovstvo. Ove godine je država izdvojila 645 miliona za ove aerodrome, odnosno za sve aerodrome i tako svakako neće biti dovoljno, ako ovako dobra misija i vizija razvoja našeg civilnog vazduhoplovstva, odnosno civilnog avio saobraćaja, nastavi u tom trendu. Što se tiče onog što se radilo pre toga, decenijama kao što su kolege pre mene rekle, decenijama pre ovoga uopšte nije ni ulagano u razvoj infrastrukture, a to je bio preduslova da dođu mnoge kompanije i da lete, pre svega iz Niša. Danas se iz Niša može leteti, na duplo više destinacija, nakon dolaska Er Srbije, pre preuzimanja aerodroma od strane države, iz Niša se sada upravlja svim aerodromima u Srbiji, osim Beogradskog i Niški aerodrom je u 2019. godini došao do cifre od 422 hiljade putnika, a 2018. godine je imao 351 hiljadu, što znači da je trend neminovan. Na nekoj od prethodnih sednica sam govorio o tome da će doći do potpisivanja ugovora sa SMATS-om i konačno je i potpisan ugovor sa SMATS-om, kada je u pitanju zakup zemljišta za izgradnju tornja na aerodromu. Svi su pričali pre toga, ali ovaj menadžment trenutno u aerodromima Srbije je u pravo uspeo da ostvari ono i da realizuje što je neophodno za Niški aerodrom. Kao što rekoh, ovo je pravi put razvoja avio-saobraćaja, svaka vam čast, i hvala na podršci i našem regionu u Južnoj Srbiji, i tako i treba nastaviti sa tom jasnom vizijom razvoja i drugih aerodroma u Srbiji. U danu za glasanje SDPS podržaće set predloga zakona. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Hvala gospodine potpredsedniče. Evo danas, imamo na dnevnom redu 20 zakona. Zakone obrazlaže i ekspoze podnosi potpredsednik Vlade Republike Srbije, i ministar resorni, Zorana Mihajlović. Kakvi su zakoni, takav i ekspoze. Da li je dame i gospodo narodni poslanici, iz stručne javnosti, moguće da dođe ministar pred narodne poslanike i da podnese ekspoze, za 20 zakona, za 10 minuta, a za svaki zakon 30 sekundi. E takav ekspoze za ovih skoro 20 godina, od kako sam poslanik nisam zapamtio, niti je to bilo moguće. Dame i gospodo, ovde se mnogo hvalimo, kako je Srbija na 9. mestu po broju izdatih građevinskih dozvola. Gde je dokaz? Ko je to izmislio? Možda je ispred Bangladeša, ili Južnoafričke republike, za naselje „Siti“ gde živi 2 miliona crnaca. E možda tamo nisu izdate građevinske dozvole. Postavljam pitanje – gde je to objavljen? Gde je o tome dokaz? Ne govorite gospođo ministre, koliko ima nerešenih predmeta. Nemojte se smejati. Ja sam ozbiljan čovek i u godinama. Vi se podsmevate narodnim poslanicima, što je neprimereno. To je odraz nevaspitanja. Milim vas, što ne kažete koliko ima nerešenih predmeta? Kako je moguće da pričate jednu priču, a danas je objavljeno da 17.000 domaćinstava čeka rešavanje problema legalizacije, iako nije legalizacija danas na dnevnom redu? Eto, 17.000 na Zvezdari imate, imate 35.000 nerešenih problema za kanalizaciju na Kaluđerici, Mirijevu, Paliluli, kome vi pričate molim vas i koga ubeđujete? Nemojte. Izlazite korektno sa tačnim podacima pred narodne poslanike. Ovo je parlament u kome ministri moraju da vode računa kako se odnose prema narodnim poslanicima. Ima veoma dobrih i časnih ministara u ovoj Vladi koji dođu i ne podsmevaju se narodnim poslanicima, ne nazivaju ih onakvim i ovakvim. Vi kada dođete pred parlament morate imati u vidu da je vas parlament, gospođo birao. Kada je u pitanju vaš resor, niste vi krivi. Kriva je Vlada i kriva je država koja je vama skoncentrisala 40% finansijske vlasti u resorima kojima vi rukovodite. Šta radi vaše Ministarstvo? Ministarstvo za železnicu? Železnica je nekada imala ministra železnica, imala je Srbija ministra saobraćaja, Ministarstvo građevinarstva, imate sada Ministarstvo za infrastrukturu i sve je pod vašom vlašću. I nije ni čudo, još samo što niste komandant Ratnog vazduhoplovstva i PVO, ili što niste komandant Ratne mornarice, iako nemamo more. Nema more ni Mađarska, a ima mornaricu. Još samo fali to da vam neko da u vlast i onda ćete vi biti lepa dama nasmejana, raspolažete sredstvima ove države i poreskih obveznika. Vi se hvalite i kažete - mi smo završili puteve, toliko stotina kilometara železnice, toliko kilometara auto-puta, regionalnih puteva. Slušajte, molim vas, niste to vi, gospođo Mihajlović, gradili, to grade građani Srbije i poreski obveznici, a vi ste samo činovnik tamo koji treba da vodi računa kako se troše državna sredstva, to je broj jedan i ko vrši nadzor. Gde vam je nadzor nad izgradnjom puteva? Kolika je, pre svega, kvadratura hiljada kvadratnih auto-puteva, kolike je debljine asfalt, sastav materijala? Govorili ste o tome da put prema Ljigu od Obrenovca nije bio kvalitetan. Niko nije odgovarao. Ko je odgovarao? Da li ste imali službu nadzora? Što je došlo do obrušavanja podzida na Koridoru 11? Da li je neko odgovarao? Niko. Kolika je materijalna šteta? Velika. Ko će tu štetu da nadoknadi? Hoćete li vi? Ne možete vi tako da radite. Vama nije tako dozvoljeno. Vi izmeštate Ministarstvo na jug. E, sada izmestite Ministarstvo u Murtenicu, opština Nova Varoš, gde niste dali ni žutu banku, takoreći za lokalne i regionalne puteve. Da li ste, gospođo ministre, bili u selu Negbina? Radi se o strateškom putu između Zlatiborskog i Raškog okruga. Da li ste možda prošli kroz Negvinu, Đeniće, Gojgiće, Drndareviće, Popoviće, da li ste prošli do Jasenova, da vidite kako ti građani žive? Svi žele da im omladina ostane u tim selima, a imaju mogućnosti da se bave poljoprivredom. Napravite im za ona 4,5 kilometara, što je ostalo samo da se postavi asfalt, biciklističku stazu, biće zadovoljni. Gospođo ministre, šta ste uradili sa „Beovozom“? Što ste kaznili oko 15.000 Pančevaca koji ne mogu da dolaze u Beograd, a đaci i studenti i radnici dolaze iz Pančeva na posao u Beogradu i na školovanje? Rusija je dala za rekonstrukciju te pruge 42 miliona evra. Kako je moguće da vi kaznite građane Pančeva da taj „Beovoz“ ide samo do Ovče? Išao je za vreme socijalista i radikala upravo do Pančeva i do predgrađa Vojlovice. Šta ste tu uradili? Niste ništa. Kaznili ste Pančevce i građane Pančeva koji imaju pravo da traže od vas kao ministra da se to pitanje reši. Šta ste uradili kao ministar što se u Vojvodini razbijaju putevi i pravi tolika šteta? Šta ste uradili da zaustavite bugarske, turske i druge šlepere koji prolaze, dolaze do Smedereva, kreću preko Kovina, Pančeva, Kovačice, Zrenjanina, Kikinde do Subotice, a ne plaćaju putarinu? Desetine miliona štete je što se napravi šteta na putevima, a šteta je još veća što nisu uplatili, što tu nešto ne preduzmete? Šta ste uradili, gospođo Mihajlović u vezi građevinske mafije na Zlatiboru? Šta ste tamo uradili? Od kako ste vi ministar tamo je ne Zlatibor, nego je postao divlji zapad. Izvolite gospođo, vidite koliko je zgrada napravljeno u sred centra gde nije smelo da se dira ono parče zemljišta prirode gde dolaze desetine i desetine hiljada građana. Idite, videćete da su na jezeru postavljeni temelji višespratnice, a na zgadi piše „Alibi“. Ko mu je dao alibi da on može na sred jezera i na temeljima jezera da gradi? Kažete da je to u pitanju rešavanje izdavanja građevinskih dozvola i legalizacija na nivou lokala. Pa, gospođo, da li ste vi ministar građevina? Šta ste vi uradili, da li vršite nadzor ili ga ne vršite? Šta ste uradili? Šta vam radi lokalna samouprava? Što ne reši tolike nerešene predmete? Ti predmeti zaslužuju vašu kontrolu. Ko vrši nadzor? Drugo, gospođo ministre, kako je moguće da se glavni kapitalni projekti u ovoj državi grade bez konkursa? Znate zašto? Zato što tu može svako da se ugradi. Da li je tačno da su Kinezi bili zainteresovani za izgradnju Moravskog koridora? Da li je tačno da su tražili 500 miliona evra? Da li je tačno da je američka kompanija dobila po ugovoru da obavi te poslove za 800 miliona evra? Za 300 miliona evra što je više država platila, 8.527 stanova moglo je za organe bezbednosti da se napravi, površine 70 kvadrata po ceni 500 evra po jednom kvadratu.
Zahvaljujem. Reč ima ministar, gospođa Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala vam na svim pitanjima koje ste postavili. Da krenemo od Nove Varoši u ovom istom projektu od 5.000 kilometara puteva koji će se rekonstruisati. Nalazi se nekoliko puteva koji su upravo vezani za oblast Nove Varoši, pa možemo tačno da vidimo posle koji su to putevi. Ja ne umem da izgovorim sva imena, priznajem. Druga stvar, pitali ste – a, gde smo mi to deveti u svetu? Pa, deveti u svetu smo na međunarodnoj listi kako se obavljaju poslovi u svakoj zemlji, dakle, Duing biznis listi, koju pravi Svetska banka, a ona rangira 186 ili 187 zemalja sveta. Srbija se nalazi na devetom mestu, a bila je druga od pozadi. Dakle, bila u tom trenutku 184. 2013. godine. Ono što ste pitali sa magistralne puteve i putarinu, potpuno ste u pravu. Već nekoliko meseci „Putevi Srbije“ prave analize. Upravo pokušavamo da nađemo način i da svakako se uvede plaćanje naknada za korišćenje magistralnih puteva baš zbog toga što oni obilaze sada autoputeve, dakle, pričamo o teškom teretnom saobraćaju i na taj način suštinski idu preko magistralnih puteva i na taj način uništavaju magistralne puteve. Prema tome, to će sigurno biti uvedeno u nekom narednom periodu. Da, pitali ste me za Zlatibor. Ministarstvo saobraćaja, građevinarstva i infrastrukture je podnelo krivičnu prijavu Tužilaštvu za organizovani kriminal protiv pet ili šest ljudi upravo zbog kriminalne gradnje na Zlatiboru i to smo uradili pre, ja mislim, pre tri godine, sa svim dokazima i sa svim papirima. Ja i dalje verujem u naše nadležne organe i da ćemo u tom smislu dobiti određene informacije. U pravu ste, divlja gradnja na Zlatiboru nije od juče i nije od pre četiri godine, nego traje malo duže i to zaista izgleda jako ružno, pre svega za onako lepu planinu. To je maksimum koji je ministarstvo moglo da uradi. Izašlo se sa svim inspekcijama, uradilo se sve skupa, i naravno, ogroman broj krivičnih prijava pojedinačno za sve one koji su gradili na mestima gde nisu smeli da grade na Zlatiboru. Hvala.
Pravo na repliku, narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite.
Gospođo Mihajlović, ne dobih odgovor vezan za Beovoz. To je broj jedan. Drugo, ne rekoste ništa da li je tačno da smo mi deveta zemlja po izdatim građevinskim dozvolama? Možete da nam kažete sada, tu su uvaženi narodni poslanici, koliko je podneto zahteva za izdavanje građevinskih dozvola u periodu od 2000. godine do današnjeg dana, pa onda nam recite od toga rešeno je toliko, nerešeno toliko, e, onda možemo da se merimo da li smo na devetom ili smo iza Bangladeša. Drugo, vi ste rekli vezano za Novu Varoš, rekli ste da imate navodno u planu da se rešavaju lokalni putevi na teritoriji opštine Nova Varoš. Znate, bilo bi jako korisno da vi ovim selima koje sam nabrojao, a ima ih Bela Reka, Donja Bela Reka, zatim Ljubiš, Jasenovo, Ojkovica, Kućuni, Negbina, Đenići, tamo ima dosta mladih koji žele da ostanu. Njima treba puta malo, a to neće za ona 4,5 kilometra. Ja vas pitam – da li će vlast moći da učestvuje, obzirom da imate i ustavne obaveze u odnosu na regionalni razvoj? Član 194. Ustava obavezuje i Vlada je obavezna da vodi o regionalnoj situaciji i razvoju. Hoćete li nešto učiniti za Negbinu do Jasenova, ostalo je još samo 4,5 kilometra, a vojska je taj deo dobrim delom radila prethodno?
Reč ima narodni poslanik Radoslav Cokić. Izvolite, kolega.
Poštovani predsedavajući, poštovana potpredsednice Vlade gospođo Mihajlović, verovatno će da vam bude lakše da slušate nas koji želimo da hvalimo i da pozitivno govorimo o vašem radu, o rezultatima koje ste pokazali u onome što ste sami rekli koliko je autoputeva izgrađeno, koliko je pruga rekonstruisano, koliko je popravljena infrastruktura u ovoj zemlji. Ja ću da vam kažem da mi, kao poslanici koji podržavaju ovu Vladu i vas kao ministra u Vladi, podržavamo i set zakona koji je danas na dnevnom redu, a koji ima za cilj da omogući još brži razvoj ove zemlje, još bržu realizaciju projekta u infrastrukturi, jer sam se i sam, radeći na lokalu, suočavao sa problemima imovinsko-pravnih odnosa, kad je više bilo momenata kad nešto ne može da se uradi, nego kad može, pa sam se i nedavno, pre ovog mandata, u Smederevu suočio sa izgradnjom zone i da nije bilo gospodina Vučića da to preseče i pomogne, nikada to ne bi bilo završeno, a sada u Smederevu imamo još toliko radnih mesta koliko daje i „Železara“. Znači, potrebno je da imamo sistemski uređene zakone, da to ne zavisi ni od predsednika, ni od ministara, već da to Skupština donese, sa predlogom stručnih ljudi i da mi to primenjujemo i znamo pravila. Impozantno je ono što je urađeno. Ja o tome ne treba da govorim. Rezultati su potpuno jasni i merljivi. Dolazim iz opštine Smederevska Palanka i prenosim vam ogromnu zahvalnost tog naroda koji je u vremenu od 2008. do 2016. godine potpuno opustošen i svi ste svedoci ovde šta je zatečeno. Od 2016. i 2017. godine potpuno se promenila slika. Svi dugovi su, da kažem, anulirani, rešeni su problemi koji su tamo postojali. Izgrađeno je mnogo u oblasti putne infrastrukture. Napomenuću samo ljude iz šumadijskog sela Kusadak, gde je put prošao kroz celo selo, 12,5 kilometara. Oni kažu kao da su iz sna izašli i videli, nisu verovali. Ne bi verovali nijednom obećanju. Ljude iz mesne zajednice Cerovac, gde ste i vi bili, gde je asfaltirano maltene celo selo. Još mnogo stvari se radi u opštini Smederevska Palanka, ali ono što ja želim da vas molim i ne bih to govorio ovde u ovoj Skupštini, zapravo, koleginica moja Nataša Jovanović i ja smo pre godinu dana tražili prijem kod direktora „Puteva Srbije“, pismenim putem. Nismo dobili nikakav odgovor. Radi se o putu Palanka-Mladenovac. On nije planiran ovim velikim projektima koji nas sada očekuju, ali ono što ja hoću da vam kažem jeste da je od kad je Mladenovac spojen sa izlazom na autoput, kod Malog Požarevca, to je najkraći i najbrži put do Beograda. Ovo što je urađeno za Veliku Planu, izvanredno je, mi to poštujemo i to je naš izlaz na jug. To je najbliži izlaz na autoput koji imamo 13 kilometara. Međutim, naš cilj je da idemo ka Beogradu. I sva sela u opštini Smederevska Palanka žele da idu ka Beogradu. Mladenovac je jesenas negde oko sedam kilometara tog puta rehabilitovao. Nije to na onom nivou kako je urađeno za Veliku Planu, ali je jako dobro. Ja molim vas i „Puteve Srbije“ da taj put, koji je dužine 25 kilometara, pogledaju. Možda je polovina potrebna da se rehabilituje i ništa drugo nama ne treba. A, ako pogledate, gospođo, Koridor 10, pogledajte kartu kako on ide. On ide kod Malog Požarevca, nekada, skreće prema Smederevu, vraća se u Veliku Planu, zaobilazi Mladenovac i Smederevsku Palanku. A ovaj put je pravac, prirodni pravac, koji povezuje dva grada i nama omogućava, i ne samo nama, nego i mnogi Planjani koji ne žele da plate putarinu hoće da idu ovim putem i mnogo drugih registracija, iz Paraćina. Kažem vam da ljudi u vremenu kad nema toliko posla u Smederevskoj Palanci, kao što je to nekada bilo kada je „Goša“ radila punim kapacitetom, pronalaze uposlenje, mali broj, slobodan sam da kažem, u inostranstvu, a veliki broj u Beogradu. I to je dobro. Oni ujutru od šest do devet odlaze u Beograd, zavisi kad ko radi i od 15.00 do 19.00 časova se vraćaju u mesta Smederevske Palanke, tamo žive. Znači, ja vas molim da to pogledate. To nije velika investicija u odnosu na sve ono što smo u ovoj zemlji uradili, a mene raduje svaki kilometar koji je urađen. Još nešto, molim vas, renovirali ste prugu od Mladenovca do Velike Plane, kroz Smederevsku Palanku. Odlična je, 120 kilometara vozovi jure, uglavnom teretni, nema toliko putničkih, što mi je žao. Tu možda može što šta da se popravlja, ali ono što doživljavam često na putnom prelazu, koji sam prinuđen da pređem dva puta dnevno, kolega je pomenuo, jeste da on radi kao sumanut, odnosno da nekad radi treptač, nekad naiđe voz i ne radi ništa. Jutros sam naišao, pola sata sam čekao, nema voza, spuštena rampa. Dajte to, molim vas, da nam to ne stavlja mrlju na one kvalitetne projekte koji su radili, potpuno rekonstruisanu prugu. Zahvaljujem se na svemu što ste uradili. Zahvaljujem se i na onome što se planira da se uradi u mojoj opštini, u širem regionu. Cenim ono što radimo da bi se povezali sa susednim zemljama. To je od izuzetnog značaja. Imate podršku. Za razliku od onih koji vas kritikuju, mi cenimo rad i gledamo rezultate tog rada. Hvala vam veliko.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milan Ljubić. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani predsedavajući. Uvažena ministarko sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture je u svom planu rada i budžetu za 2020. godinu planiralo otpočinjanje realizacije projekta iz novog investicionog ciklusa vrednih oko pet milijardi evra u infrastrukturne projekte, a efikasnije administrativne procedure doprineće da se u najkraćem mogućem roku izgrade planirani putevi, pruge, vazdušne i vodne luke. Tako će se omogućiti brža i efikasnija realizacija projekta od značaja za Republike Srbiju, od procesa pribavljanja zemljišta do izdavanja neophodnih dozvola. Svi ovi projekti predstavljaju linijske infrastrukturne objekte. To su projekti od značaja za Republiku Srbiju u putnoj infrastrukturi: izgradnja Moravskog koridora, izgradnja Fruškogorskog koridora, novo planirani put „Vožd Karađorđe“ koji će povezati Šumadiju sa istokom Srbije, te izgradnju brzih saobraćajnica, u železničkoj imamo izgradnju brze pruge Beograd – Budimpešta, kao i rekonstrukciju pruge Niš – Dimitrovgrad. Svi projekti planirani u novom investicionom ciklusu imaće pozitivne efekte tako da će se kroz Srbiju putovati brže, lakše, bezbednije. Uz to, imaćemo i niže cene transporta i poboljšanje pristupačnosti svim delovima Republike Srbije. Ovakvim povezivanjem imaćemo povećanu potražnju za tranzitnim saobraćajem kroz našu zemlju, što će za rezultat imati uvećanje prihoda u budžetu Republike Srbije sada, ali i za buduće generacije. Radimo i gradimo za budućnost naše dece. Propisi koji su od značaja za Predlog zakona su propisi koji uređuju oblast eksproprijacije, zatim oblast planiranja, projektovanja i izgradnje javnih nabavki i carinski propisi. Predložene izmene se odnose uglavnom na skraćivanje rokova izgradnje i efikasne realizacije infrastrukturnih projekata. Bivša vlast mogla je i imala je priliku da nešto uradi. Oni to nisu uradili, jer njih to nije ni interesovalo. Oni su se samo brinuli za svoje džepove. Posao političara je da život ljudi bude bolji. U narednom periodu država će moći da funkcioniše još bolje. Investicije će učiniti svoje. Ukoliko nema investicija i projekata nema ni rasta novca BDP i tehnologija. U narednom periodu do 2025. godine država će uložiti devet milijardi evra u infrastrukturu. To je prednost i to je razvojna šansa Srbije. Mi to i činimo. Ovo je važan iskorak koji omogućava napredak. Ova ulaganja i gradnja će masovno 36/2 TĐ/IĆ zaposliti građevinsku industriju, što će podići BDP, kao i razvoj turističkih potencijala, bolje punjenje budžeta i omogućiti privredni rast i razvoj Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Studenka Stojanović. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvažena ministarko Mihajlović, navikli smo da kada su u ovoj sali ljudi iz Ministarstva građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture to obavezno označava neke nove projekte i zaista je toliko toga realizovano u prethodnom periodu da smo se brzo i lako navikli na to da se Srbija razvija, da se gradi, da napreduje. Skoro da smo zaboravili da smo decenijama pre dolaska SNS na vlast imali užasnu sliku i kada je u pitanju infrastruktura i kada je u pitanju građevinarstvo, a i svi ostali važni segmenti u državi. Ne kaže se uzalud da se čovek lako navikne na dobro. Ono što je dobro za istočnu Srbiju, u ovom materijalu koji je ovde pred nama, je sasvim izvestan projekat izgradnje brze saobraćajnice Paraćin – Zaječar, sa krakom prema Boru, za koji je dokumentacija u pripremi. Vi ćete me, gospođo Mihajlović, dopuniti ukoliko se razgovaralo i o načinu finansiranja ovog projekta ili ako imate neke dodatne informacije. Sledeća stavka koja je vrlo važna za Bor jeste autoput „Vožd Karađorđe“, čiji će jedan krak ići ka Svilajncu, Despotovcu, pa sve do Bora. Dužina ovog autoputa biće između 220 i 270 kilometara u zavisnosti od toga da li će biti povezan sa koridorima 10 i 11. Svima je poznato da su ovakvi projekti zamajac privredi i da uz dobru infrastrukturu možemo očekivati privredni razvoj, a istočna Srbija, odnosno grad Bor, već očekuje velike investicije kineskog partnera koji će u proširenje proizvodnih kapaciteta rudnika uložiti 800 miliona dolara, ali uložiće i u razvoj novog rudnika bakra i zlata. To svakako znači upošljavanje velikog broja radnika, znači višestruko uvećanje prihoda za gradski budžet i znači ekonomski pomak tog dela Srbije koji je ranijim vlastima služio isključivo za pljačkanje, za prodavanje fabrika koje su odmah nakon toga zatvarane i za otpuštanje desetina hiljada radnika. Treća velika investicija koja je jako značajna je brza saobraćajnica Kladovo – Negotin, dužine 146 kilometara. Taj deo Srbije je predivan i ljudi nisu mogli da dolaze često zbog jako loših puteva koji nisu rađeni decenijama unazad. Sada će se omogućiti takva infrastrukturna povezanost koja će biti podsticaj kako za turiste, tako i za privredu, odnosno za mala i srednja preduzeća. To znači novi način planiranja budućnosti građana istočne Srbije, smanjenja odliva stanovništva i nove mogućnosti za razvoj. Dakle, mi možemo samo da zahvalimo vama i da zahvalimo Aleksandru Vučiću što brine o realnim potrebama građana istočne Srbije, a ove ljude iz Saveza za Srbiju možemo samo da pitamo da li im još uvek nije jasno zašto mu zahvaljujemo svakoga dana. Hvala i vama.
Reč ima narodni poslanik Marko Zeljug. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana ministarka, Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o pretvaranja prava korišćenja u prava svojine Vlada Republike Srbije planira dodatno uređenja dela zakona koji se odnosi na građevinsko zemljište i da korisništvo omogući pretvaranje u pravo svojine kod građana koji su zemljište pribavili u korišćenje od autonomne pokrajine, jedinice lokalne samouprave ili od Republike Srbije. Pored direktnih efekata koje ovaj zakon obezbeđuje, koji se odnosi na mogućnost pretvaranja prava korišćenja u pravo svojine, uz plaćanje naknade koja se određuje na osnovu jedinice lokalne samouprave, odnosno organ jedinice lokalne samouprave nadležan za imovinsko-pravne odnose, u skladu sa aktom o utvrđivanju prosečne cene kvadratnog metra građevinskog zemljišta po zonama za utvrđivanje poreza na imovinu. Ovim zakonom se na indirektan način omogućava lakši postupak ozakonjenja objekata izgrađenih bez građevinske dozvole, kao i pribavljanje građevinskih dozvola na zemljištu na kojem nije izgrađen jedan objekat. Sve ove mere rezultiraju povećanjem prihoda u budžet Republike Srbije i AP ili jedinice lokalne samouprave. Od 2015. godine na osnovu naknade za konverziju građevinskog zemljišta prihodovano je oko 800 miliona dinara koji se dalje koriste za unapređenje i izgradnju infrastrukture potrebne građanima Republike Srbije. Građani Srbije treba da znaju da se punjenje budžeta Direkcije za izgradnju vrši na osnovu izdavanja građevinskih dozvola, promene namene zemljišta, davanja u zakup ili konverzije zemljišta, a da se ova sredstva vraćaju u sredinu iz koje su prikupljena za finansiranje izgradnje vodovodne mreže, kanalizacione mreže, trotoara, puteva i sve ostale potrebne infrastrukture potrebne za lagodniji život. Zakon je takođe uzeo u obzir i sredstva koja su građani tj. korisnici zemljišta već uplatili na ime zakupa nad predmetnom parcelom. Cena konverzije biće umanjena za iznos koji je već uplaćen uz donošenje izveštaja od veštaka ekonomske struke i pretvaranje iznosa koji je nekada bio uplaćen u današnji realan iznos. Dodatna pogodnost kojom Vlada Republike Srbije i SNS žele da dodatno stimulišu građane koji vrše proces konverzije jeste umanjenje konačnog iznosa za 30% u odnosu na ukupan iznos potreban za plaćanje konverzije. Dodatni razlog zbog kog sam rešio da diskusiju usmerim na ovaj zakon ogleda se u činjenici da veliki broj građana sa teritorije gradske opštine Surčin sa koje i ja dolazim imaju problem sa upisom prava svojine i ozakonjenja objekata iz razloga što ih pravo korišćenja nad građevinskim zemljištem onemogućava. Srpska napredna stranka kao odgovorna stranka prema svim građanima donoseći ovaj zakon otvara mogućnost da građani koji poseduju zemljište u korisničkom statusu izvrše pretvaranje u pravo svojine i sva ostala prava, ali i obaveze koje proističu iz prava svojine nad zemljištem. Izneo bih jedan konkretan primeri koji se odnosi na parcelu 1285, konkretno katastarska opština Bečmen na teritoriji gradske opštine Surčin. Ta parcela je svojevremeno od Poljoprivrednog kombinata „Budućnost“ Dobanovci ustupljena tada gradskoj opštini Zemun, koja je dalje na osnovu zaključka izvršnog veća, to je u stvari danas veća gradske opštine dodeljena aktom na raspolaganje trećim licima, kojih ima više. Na konkretnoj parceli je doneto oko 300 odluka o dodeli dela parcele i na dobrom delu su izgrađeni objekti bez građevinske dozvole. Danas, zbog promene vlasničke strukture u tom kombinatu upisa novog vlasnika koji je nakon privatizacije upisao pravo svojine nije moguće izvršiti parcelaciju niti upis prava svojine na konkretnom predmetnom zemljištu. Ovakav slučaj nije prisutan samo u Bečmenu. Imamo slučaj na teritoriji gradske opštine Surčina, gradska opština Zemun, na teritoriji Beograda, kao i Stara Pazova na kojima su postojali kombinati sa kojima su lokalne samouprave izvršile slične transakcije i građani iz tog razloga danas ne mogu da ostvare pravo da izvrše parcelaciju i ozakonjenje objekata koji na tim parcelama postoje. Ovi slučajevi su prisutni, kao što sam rekao i na teritoriji drugih opština, ali moja molba jeste da ovakav problem građana može da se reši konvalidacijom ugovora, uz zajedničke napore kako jedinice lokalne samouprave i gradskih opština, tako i resornog ministarstva koje medijacijom između jedinica lokalne samouprave opština i nosioca svojine u cilju rešava problema ovih ljudi, koji su jedinu imovinu i krov nad glavom stekli na ovu zemljištu, a koje ne mogu steći pravo zbog propusta koji su prethodni režim napravili i koje danas treba da ispravi Vlada Republike Srbije i SNS. Ja bih svoje kolege narodne poslanike pozvao da u danu za glasanje podržimo sve predloge zakona koji se danas nalaze na dnevnom redu, što ću učiniti i ja. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nevenka Kostadinova.
Zahvaljujem predsedavajući, poštovana ministarka Mihalović, uvažene kolege narodni poslanici. Danas na dnevnom redu imamo jako važne zakone iz oblasti građevinarstva, dakle iz resora Ministarstva građevine u čijoj nadležnosti su infrastrukturni projekti koji su od životne važnosti za našu zemlju. Prvo želim da pozdravim ministarku Mihajlović kako u svoje ime, tako i u ime građana opštine Bosilegrad, jer je ona jedna od retkih visokih funkcionera koja je posetila jednu opštinu kakva je naša i da čuje sa kakvim problemima se njeni stanovnici suočavaju. Takođe, želim da iznesem sve pohvale na rad Ministarstva građevine, na čijem čelu je jedna žena koja se muški nosi sa veliki problemima i izazovima. Zahvaljujući radu Ministarstva građevine, politici Vlade Republike Srbije i upornosti predsednika Aleksandra Vučića, jug Srbije je dobio auto-put na koji je čekao skoro 40 godina, koji su prethodno mnogi gradili, ali niko nije uspeo da ga izgradi, sve dok se ovo ministarstvo i ova Vlada nisu uhvatili u koštac sa svim problemima i posao priveli kraju. Tako je sada i mojoj opštini Bosilegrad, mada ona nije direktno na ruti auto-puta, bliži su joj i Niš i Beograd, do kojih se sada stiže i lakše i brže. Napominjem da je tokom izgradnje auto-puta propušteno postavljanje putokaza na mestima gde se skreće sa auto-puta za Bosilegrad, ali je na inicijativu građana pokrenut zahtev nadležnim institucijama koji je rešen pozitivno i pitanje je dana kada će putokazi biti postavljeni. Sada, nakon sretanja sa auto-puta, na putu za Bosilegrad imamo deonicu preko Vlasinske regije u dužini od 70 km i to je jedan od najvećih problema na putu do naše opštine Bosilegrad. Imajući u vidu objektivne okolnosti, analize i mogućnosti, ja ću vam ukratko izneti predlog inicijative za pokretanje projekta Koridor Vlasina koji bi rešio mnoge probleme i podigao ceo region tog dela Srbije. Projekat Koridor Vlasina je infrastrukturni projekat izgradnje saobraćajnice koji će povezati dve države, Republiku Srbiju i Republiku Bugarsku, odnosno Koridor A1, Koridor 10Jug u Republici Srbiji i Koridor A3, Koridor Struma u Republici Bugarskoj najkraćim rastojanjem. Početak Koridora Vlasina je na Koridoru A1, dakle, Koridor 10Jug kod mesta zvanog Ramađe, gde je predviđena buduća petlja koja je u fazi projektovanja. Dalje, trasa Koridora Vlasina ide prema gradu Surdulici i prolazi pored grada obilaznicom. Od grada Surdulice, trasa vodi prema Vlasinskoj visoravni, koja ima veliki uspon pa je predviđena treća saobraćajna traka za teška teretna vozila i otežane uslove u zimskom periodu. Predviđen je tunel za prolaz preko Vlasinske visoravni za skraćenje ukupnu trase saobraćajnice Koridora Vlasina i očuvanja životne sredine na Vlasinskom jezeru. Dalje, trasa Koridora Vlasina ide prema gradu Bosilegradu na postojećoj trasi postojećeg puta i preko Lisinskog jezera prelaza armiranim betonskim mostom. Trasa Koridora Vlasina ide preko grada Bosilegrada, obilaznicom i ide ka graničnom prelazu Ribarci, Republika Srbija, odnosno graničnom prelazu Oltomanci na strani Republike Bugarske, od graničnog prelaza Oltomanci na strani Republike Bugarske, trasa Koridora zadržava postojeću trasu, postojećeg puta do grada Ćustendil koji obilazi izgrađenom obilaznicom i ide prema Koridoru A1, Koridor Struma, od mesta Boboševo, gde postoji izgrađena Petlja. Dužina ovako prezentovane trase između Koridora A1 u Republici Srbiji i Koridora A3 u Republici Bugarskoj je 120 km, što predstavlja najkraći put između ova dva koridora. Povezuje tri opštine u Republici Srbiji - opštinu Vladičin han, Surdulicu i Bosilegrad i tri opštine u Republici Bugarskoj - Ćustendil, Dupnica i Blagoevgrad. Koridor Vlasina bi u potpunosti otvorio ovo područje za nesmetan prolaz ljudi, robe i kapitala, ne samo između Republike Srbije i Republike Bugarske, nego i ostalih država u regionu i država zapadne Evrope i Bliskog Istoka, imajući u vidu činjenicu da je ova trasa Koridora Vlasina bila na Rimskom putu, a decenijama je bila zapostavljana u prethodnom periodu. Želimo da ovo područje konačno doživi prosperitet, jer poseduje ogromne resurse i potencijal u prirodnim bogatstvima i životnoj sredini. Želimo da rimska poslovica "via vita" - put je život, zaživi i na ovom prostoru, za dobrobit svih građana na ovom području. Imajući u vidu ubrzanu migraciju sa tog područja, izgradnjom ove saobraćajnice stvorile bi se šanse za život i rad ljudi i sa srpske i sa bugarske strane, jer granicu ne čuva ni vojska, ni policija, toliko dobro koliko je čuvaju ljudi koji žive sa jedne i sa druge strane granice. Realizacija projekta Koridor Vlasina je realan, imajući u vidu činjenicu da su svi projekti iz oblasti saobraćajne infrastrukture Ministarstva građevine, saobraćaja i infrastrukture koje vodi uvažena ministarka Zorana Mihajlović realizovani po utvrđenoj dinamici i po najvišim standardima za kvalitet. U danu za glasanje, ja ću podržati sve zakone koje imamo danas na dnevnom redu. Zahvaljujem.
Reč ima ministar, gospođa Zorana Mihajlović.
Poštovana Nevenka, hvala na predlogu za Vlasina koridor, budući da je sada vreme kada se menja prostorni plan Republike Srbije, a on bi morao to i predvideti, molim da nam uputite sve ovo što ste sada rekli kroz jednu inicijativu, što pre, kako bismo videli sada dok menjamo prostorni plan kako ćemo to uvrstiti u prostorni plan. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Stanislava Janošević.
Hvala, predsedavajući. Poštovana ministarko, kolege poslanici, uvaženi sugrađani, negde na samom kraju dana neophodno je da se osvrnem na tok današnje sednice koji je u nekoliko navrata iskakao iz okvira tema koje su predviđene dnevnim redom. Istinski ne poznajem nijedan dobar razlog zašto bi pojedinci konstantno napadali neke od predstavnika Vlade, predsedništva i, naravno, poslanika vladajuće koalicije. Možda time ti stendap komičari smatraju da rade na svom marketingu i na taj način se i utrkuju kako bi bili što brutalniji. Međutim, negde u poslednje vreme to se više ne odnosi samo na salve uvreda, napada, lažnih izmišljotina, već se prelazi na pozivanje na ubistvo. Neverovatno je da u nedostatku političkih ideja Savez za Srbiju je konstantno obojen svojim sopstvenim kompleksima. Da li je normalno da neko kada nema političku ideju, a u savezu je, savez podrazumeva zajednicu nekoliko aktera, oni bi trebali da imaju ista mišljenja, isti pravac delovanja, a oni to apsolutno nemaju. Takav savez postoji u Srbiji. Ali, oni ne mogu da se dogovore oko jedne osnovne stvari - hoće li bojkotovati ili neće bojkotovati izbore. Međutim, milostinja od 3% cenzusa im deluje primamljivo. I onda, kada završe taj jedan krug rasprava, onda se reinkarniraju neki prepušteni zaboravu sociolozi koji opet pozivaju na ubistvo predsednika države. Da li je to normalno? Molim vas, mi u sali imamo nekoliko dobrih doktora, u stvari više dobrih doktora, koji mogu da uspostave dijagnozu toj gospodi. Ja predlažem da mi organizujemo jednu humanu akciju, kako bi se svim činiocima i svim slučajevima Saveza za Srbiju utvrdila dijagnoza, kako bi ljudi znali jesu li bolesni, pa da bolest ne uzme maha. Obzirom da smo već na isteku radnog dana, ne bih želela da propustimo vreme, kako bismo govorili o pozitivnim stvarima, jer upravo ono što oni žele jeste da mi ne govorimo o realizaciji svih naših projekata i moram vam reći da sve ono što smo usvajali u prethodnom periodu, sve o čemu je Vlada govorila, šta su sprovodile lokalne samouprave, jeste rezultiralo tome da mi danas imamo auto-put "Miloš Veliki", da imamo "Ipsilon krak" od Subotice, da imamo Koridor 10, da će se raditi Moravski koridor i, naravno, ono što je negde blizu srcu i što je bitno za vitalnost Vojvodine, srednji Banat, jeste auto-put Beograd-Zrenjanin-Novi Sad. Taj auto-put će imati 12 petlji, tri mosta i jedan nadvožnjak. To je projekat u vrednosti od 600 miliona evra. Neko nije mogao ni da zamisli da može da obezbedi ta sredstva. Ma, nisu ni želeli, niti da razmišljaju, nisu mogli a nisu ni znali šta da isplaniraju i kako da obnove Srbiju. Moji Zrenjaninci ovo pozdravljaju. Veoma nam je to bitno, ne samo za fizička lica već i za preduzetnike, kako bi na što efikasniji način mogli da distribuiraju svoje proizvode na tržištu. Ono što vam moram reći, vi ste bili na početku radova obilaznice oko samog grada, juče je bila radna nedelja u Zrenjaninu i konstrukcija mosta se postavljala, tako da je to jedan veliki projekat koji znači da se sam saobraćaj izmesti iz centra grada. To je projekat koji finansira Vlada Republike Srbije u iznosu od 350 miliona dinara bez PDV-a. Zaista mi je drago što će Zrenjanin biti vidljiv. Mi želimo da bude industrijski centar, kao što je nekad bio i ono što nam je primarno jeste da ljudi jedni druge ne pitaju - gde radiš i da li radiš, nego - za koliku platu, koliko dugo, želiš li da menjaš radno mesto? A mi smo blizu takvoj situaciji. Hvala vam na svemu što ste učinili svojim aktivnostima u Vladi Republike Srbije, hvala vam što nismo zapostavljeni i ovo je definitivno veliki broj razloga zašto ću ja podržati predloge zakona koji su na dnevnom redu. Hvala još jednom.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovana potpredsednice Vlade sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, na kraju ovog napornog dana i puno govornika pre mene, teško je ne ponavljati se. Međutim, želim da kažem da mi je veliko zadovoljstvo da mogu danas da govorim o ovim zakonima i ovoj temi, jer ima puno toga šta da se kaže. Vlada Republike Srbije je kao jedan od svojih prioriteta postavila uspostavljanje kvalitetnog i efikasnog železničkog sistema, koji će predstavljati jedan od glavnih oslonaca povećanih privrednih aktivnosti i daljeg razvoja Republike Srbije. Još 60-ih i 70-ih godina 20. veka je izvršena demontaža pruga, kao nepouzdanih i nebezbednih, kao i neisplativih. Zato su pred nama dve odluke - o oduzimanju dobara u opštoj upotrebi dela železničke infrastrukture, ukupne dužine 1.030,7 km. Trenutna ukupna dužina pruga na teritoriji Srbije, uključujući i KiM je 3.724 km. Važno je da pomenemo i podsetimo građane Srbije šta je urađeno od kada je SNS na vlasti, od 2013. do 2018. godine. Završeni su projekti rekonstrukcije, obnove, izgradnje pruga, 561 km, izgradnje stanica vrednosti 530,5 miliona evra, u okviru kojih je povećana brzina na remontovanim deonicama sa 30 do 50 km na čas, na 80 do 120 km na čas. Isporučeno je 10 višesistemskih lokomotiva, dok se isporuka još 16 višesistemskih lokomotiva očekuje do kraja ovog meseca. Izvršena je, takođe, rekonstrukcija 12 tunela, vrednosti 3,9 miliona evra. Takođe, uređeni su putni prelazi, čija je ukupna vrednost jedan zarez jedan i po milion evra. Modernizacija putnih prelaza, koja je počela 2018. godine, u međuvremenu su na 22 putna prelaza stavljene rampe; na 44 putna prelaza je postavljen video nadzor, 35 je postavljeno osvetljenje, na 12 putnih prelaza vibro-trake, a na pet putnih prelaza postavljeni solarni markeri na putu. Među ovim prelazima nalaze se i automatizovani prelazi u opštini Mladenovac, i to u naselju Drapšin, naselju Bataševo i selu Rabrovac. Ovde je ranije bilo saobraćajnih nezgoda sa smrtnim ishodom. Od kada su urađene rampe, nije bilo nikakvih nesreća u saobraćaju i sugrađani koji žive u delovima grada i svakodnevno prelaze prugu se osećaju zadovoljnije, sigurnije, za svoju decu i sebe. Rekonstruisano je, uređeno oko 100 staničnih zgrada u vrednosti od 2,3 miliona evra. Među ovim staničnim zgradama je i stanična zgrada železnice u Mladenovcu, koja je bila totalno ruinirana, a sada je ukras grada. Pogotovo je važnost ovoga, jer je ovo najstarija zgrada u gradu. Građani izuzetno pozitivno reaguju na ovu promenu. Takođe, proradio je i „Beo voz“, a u narednom periodu se nadamo da će biti omogućeno da se iz stanice Mladenovac stigne do stanice Vukov spomenik. To za sada nije slučaj, nego samo do stanice Prokop, što je komplikovano za putnike i produžava put do posla ili do fakulteta. Takođe, preveliki je broj stanica, ukupno devet, od Mladenovca do Beograda i ne dozvoljava razvijanje brzine voza na već rekonstruisanoj pruzi na ovom delu. Nikako ne sme da dužina putovanja zbog usputnih stanica bude duža, nego što je to autobuski saobraćaj, jer jedino tako postižemo efekat uvođenja ove linije. Kada „Beovoz“ bude proradio u punoj deonici, nadam se da će se uskladiti i povećati broj polazaka kako bude rastao broj putnika železnicom. Srbija se ubrzano menja i to zahvaljujući rekordnom rastu BDP-a u prošloj godini i najvećem iznosu investicija u regionu i zahvalj ujući suficitu u državnoj kasi. Radi se i gradi, ne samo železnička infrastrukture, nego i klinički centri, bolnice, škole, stanovi. Prokomentarisala bih nešto i o Predlogu zakona o izmeni Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti, koja ima za cilj da se poveća maksimalna spratnost objekata koji se grade u okviru ovog projekta sa šest na osam spratova. Ove godine raspisuje se tender za još 8.000 stanova za pripadnike bezbednosti. Gradnja je pokazatelj da država ceni svoje pripadnike snaga bezbednosti, pripadnike Ministarstva odbrane, MUP-a, Ministarstva pravde, zatim za izvršenje krivičnih sankcija i vodi računa, ne samo o njima i njihovim životnim i radnim uslovima, već i o porodicama. Već smo doneli odluku kojom se vrši promena zakona, koji podrazumeva mogućnost kupovine stana pod povoljnijim uslovima za borce, članove domaćinstva i invalide. Ovo su zaista veliki projekti koji upošljavaju domaću privredu i ujedno obezbeđuju egzistenciju ljudima koji su vrlo važni za zemlju. Ovim i pokazujemo da država Srbija uspostavlja sistem koji se brine o pripadnicima snaga bezbednosti, od njihovog školovanja, zaposlenja, lečenja. Ima puno toga još da se kaže, međutim, ja sam izdvojila samo ova dva zakona o kojima mislim da se možda po najmanje pričalo. Inače, u Danu za glasanje, naravno, podržaću sve predložene zakone. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vera Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, ministarko sa saradnicima, kolege poslanici, građani Srbije, ja ću danas govoriti o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji. Zakon o planiranju i izgradnji uređuje uslove i način uređenja prostora, uređivanje i korišćenje građevinskog zemljišta i izgradnju objekata, kao i vršenje nadzora nad primenom odredaba ovog zakona i inspekcijski nadzor i druga pitanja od značaja za uređenje prostora, uređivanje i korišćenje građevinskog zemljišta i za izgradnju objekata. Srbija je postala gradilište, na čitavoj svojoj teritoriji. Od 184 mesta Srbija je danas deveta po izdavanju građevinskih dozvola. Godine 2012. u čitavoj Srbiji bilo je ukupno 500 gradilišta, danas ih ima 55.000. Do danas je urađeno 350 kilometara autoputa i rekonstruisano je oko 350 kilometara železničkih pruga. U 2020. godini počinje izgradnja četiri nova autoputa sa novih 500 kilometara, nastavljaju se radovi na završetku Koridora 11, a do kraja godine počinje i izgradnja puta mira prema BiH, puta od Rume do Šapca, izgradnja Moravskog koridora koji ima veliku važnost u tome što će se ovoga puta pronaći rešenje toka Morave koja je u prethodnim godinama plavila plodno zemljište i nanosila štetu samim građanima. S obzirom da živim u Resniku, a to je opština Rakovica, svakodnevno dolazeći u Skupštinu prolazim pored izgradnje obilaznice koja žila kucavica u povezivanju autoputa E-70 sa Koridorom 10. Zahvaljujući stabilnim finansijama i budžetu, Vlada Srbije na čelu sa Ministarstvom građevine i našim predsednikom Aleksandrom Vučićem, koji je toliko energije uložio u taj rad, ja mogu da vam kažem da obilaznica svakodnevno napreduje i ne znam tačno dinamiku, ali samo vidim da se svakodnevno radi, ima radnika i subotom i nedeljom i vidi se kako napreduju radovi. Donošenjem izmena i dopuna Zakona o planiranju i izgradnji, bili bi rešeni problemi koji su se pojavili u praksi, a koji se odnose na izdavanje ličnih licenci i omogućavanja rada strancima. Ovim zakonom, smanjuje se broj procedura za dolazak do licence. Ovim zakonom se redefinišu određene norme, a sve u cilju daljeg poboljšanja i unapređenja i građevinarstva u Republici Srbiji, daljeg napredovanja na listi Svetske banke o uslovima poslovanja. Predlog ide i u pravcu nacionalnog zakonodavstva, tj. propisima koji treba da budu usklađeni sa EU. Predložena rešenja će imati neposredan efekat na investitore, privredna društva, preduzetnike, fizička lica, arhitekte, odgovorne i prostorne planere, odgovorne izvođače radova, na državne organe Republike Srbije i državne organe AP. Usklađivanjem ovog Predloga sa propisima EU, izbeći će se problemi u nesmetanom prometu robe i usluga, a koji su neki od osnovnih postulata EU. Imajući u vidu iskustva zemalja regiona, pokazalo se da je kvalitetna pravna i institucionalna uređenost sistema, planiranje i izgradnja, da predstavlja jedno od strateških opredeljenja, planiranja i izgradnje objekata i ključnih pretpostavki razvoja građevinarstva jedne zemlje i zaštite interesa njenih građana. Pozivam svoje kolege da u Danu za glasanje prihvatimo predložene zakone. Hvala.
Pošto na listi poslaničkih grupa nema više prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Drugarice i drugovi, dame i gospodo, gospođo ministre sa saradnicima, potrudiću se da budem kraći od onoga što sam nameravao da kažem u ovom vremenu koje je preostalo našoj poslaničkoj grupi, odnosno, vremenu ovlašćenog predstavnika grupe. Nekako za sve četiri godine smo skupa ovde u parlamentu pratili završetak Koridora, autoputa Miloš Veliki, na deonici koja prelazi preko teritorije gradske opštine Obrenovac, razgovarali, dogovarali se, pratili izvođenje tih radova, i jednostavno moram da kažem da koordinacija sa Ministarstvom, ali i dobrim radom lokalne samouprave u pripremi svog tog posla je omogućila da ono što je ugovoreno bude i ispoštovano. Naravno da od toga koliko svi poštujemo date termine poštujemo garancije koje dajemo i pisanim i usmenim putem građanima Srbije, a u ovoj situaciji građanima Obrenovca su značile mnogo. Naime, sami ste bili svedok, verovatno i u drugim sredinama je to tako, šta se sve moralo istrpeti od strane građana Obrenovca, odnosno njegovog dela u Piromanu, Velikom Polju, Belom Polju i Mislođinu, dok su korišćeni pristupni putevi kroz ta sela na izgradnji autoputa. Ono što je važno, važno je bilo da ono što ste vi izgovorili ovde u Skupštini, a što je prethodno i lokalna samouprava obezbeđujući uslove za tako nešto, jer je snimila pozicije i stanje puteva lokalnih, pre nego što je počela izgradnja autoputa, da ispoštujemo ono o čemu smo razgovarali i ovde u parlamentu, a to je da pre avgusta meseca kada je puštena deonica od Obrenovca do Preljine, praktično u celom tom potezu budu ovi svi putevi sanirani, popravljeni u celosti, onako kako je i rečeno. Naravno da je to mnogo značilo kao garancija da će i auto-put biti završen i pušten u rad do Svetog Nikole, do praktično 18. decembra, dana pred Svetog Nikolu i to je olakšalo na neki način da trpimo i onaj deo zagušenja koji je nastavo na tom delu Koridora. Zaista, svaki dinar koji je potrošen je kontrolisan, nadziran i to je jako, jako dobro i ostao je jedan segment koji nismo rekli do kraja kada ćemo završiti, vezivali smo za dovršetak auto-puta do Surčina, a to je praktično, sada već nužna rekonstrukcija puta od Obrenovca do Uba, koji je, takođe poprilično korišćen za izvođenje radova na samom Koridoru auto-puta. Ono što je dobro u ovom trenutku jeste da se jedna inicijativa lokalne samouprave prihvatila od strane Ministarstva, a to je da se putarina na deonici od Obrenovca ka Beogradu, ne naplaćuje ne samo zbog građana Obrenovca već iz tog razloga što je smanjila interes onih koji voze teške kamione da silaze sa auto-puta i koriste puteve koji su i ovako preopterećeni. Očigledno 2010. godine, kada je rađena priprema za rekonstrukciju, ona je 2011. godine ponovo rekonstruisana, koja očigledno nije bila dobro urađena, nas dovede situaciju da sada ponovo moramo da razmišljamo o tome da taj put bilo krajnje vreme da uđe u obzira i kaže se kada može da bude rekonstruisan. Činjenica je da 2018. godine, nakon moje molbe i zaista izuzetno brze intervencije i kako to kažu vanredne inspekcije i nadzora ministarstva urađena određena sanacija tog puta, ali ono što moram da kažem, na čemu se generalno radi kada su svi ovi zakoni u pitanju i da ukažem da se na tome još mora poraditi, a to je pitanje nadzora. Mislim da je prilikom te sanacije nadzor zakazao i ukoliko bi se danas izašlo na teren i pogledalo kako je to što je sanirano 2018. godine, danas izgleda, posle nepunih dve godine, zaključilo bi se da je tu neko otprilike ponovo žmurio i čekao da ne dođe neki trenutak da se kompletan put rekonstruiše. Mislim da je to ono što nije dobro i mislim da na tome zaista treba nastaviti dalje da se radi. Sve ono što je rađeno izmenama mnogih zakona za ove četiri godine, kada je u pitanju licenciranje i nadzor itd. je zaista nešto što daje rezultate, ali ovaj deo, čini mi se, da je na ovom mestu, kada je u pitanju nadzor, zakazao i da ta sredstva koja su tada uložena u sanaciju, bar po meni nisu dala očekivane rezultate. Iz tog razloga ja vas praktično sada u ime građana i Obrenovca, i Uba i celog tog poteza pitam i jednostavno nadam se da imate bar približan odgovor kada bi mogli da očekujemo da će se to što je bilo sanirati? U svakom slučaju razmišljanja o traženju načina da se destimuliše korišćenje regionalnih puteva, pogotovo tamo gde ima auto-puta od onih, kako mi to kažemo, preopterećenih kadica koje i uništavaju putnu mrežu, ali ugrožavaju bezbednost saobraćaja se odvija auto-putevima. To mislim da je zaista još jedna stvar koja zavređuje ozbiljnu pažnju, zavređuje dodatnu uloženu energiju i da je to nešto što treba u najkraćem mogućem roku rešavati, jer time ćemo dosta toga rešiti. Naravno, ne treba posebno isticati da će poslanički klub Pokret socijalista narodne seljačke stranke, Ujedinjene seljačke stranke u danu za glasanje podržati sve ove predložene izmene. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto se više niko ne javlja za reč, saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka od Prve do Trinaeste tačke dnevnog reda. Sa ovim bismo završili. Sa radom nastavljamo sutra u 10.00 sati. [[Sednica je prekinuta u 18.40 sati.]]