Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 137 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da su u sali prisutna 84 narodna poslanika i da, prema tome,postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je javio da će odsustvovati narodni poslanik Svetislav Krstić. Nastavljamo rad. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2004. GODINU(načela-284; pojedinosti) Dajem reč narodnom poslaniku Radojku Obradoviću, a neka se pripremi narodni poslanik Miloš Jevtić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo priču o rebalansu budžeta. U prvih nekoliko diskusija ključno pitanje je bilo da li uopšte postoji potreba za rebalansom ili je to moglo da se uradi na neki drugačiji način. Naravno da poslanici opozicije pokušavaju da naprave lažnu dilemu u Skupštini Srbije i kod svih građana Srbije. Zaboravlja se da je prva tri meseca 2004. godine na snazi bila odluka o privremenom finansiranju. Zaboravlja se da je Vlada formirana početkom marta 2004. godine, a da je po Zakonu o budžetskom sistemu rok za usvajanje budžeta 31. mart i da smo u Skupštini Srbije imali svega 20 dana da pripremimo budžet za 2004. godinu. Zaboravlja se da je u vreme predizborne kampanje krajem 2004. godine, u poslednjem kvartalu 2003. godine, ostvarena jedna stravična ekspanzija javne potrošnje da bi se finansirala predizborna kampanja. Molim gospodina predsedavajućeg da stvori uslove da diskutujem,ako je to moguće. Ako nije neka se onda predsedavajući izjasni. Zaboravlja se da su svi prihodi ostvareni od privatizacije u 2003. godini praktično potrošeni u poslednja tri meseca iste godine i da su obaveze finansiranja predizborne kampanje nametnule da se sve to prenese i na sledeću godinu. Začuđuje da ljudi koji su sedeli u Vladi do pre nekoliko meseci previđaju činjenicu da budžet za jednu godinu ne predstavlja pravu sliku o javnoj potrošnji. Mora se posmatrati bar nekoliko godina unapred i nekoliko godina unazad. Sve one obaveze koje su nametnute 2002. i 2003. godine morale su da budu isfinansirane i u tekućoj godini. Sve je to nametnulo da budžet izgleda tako kako izgleda. Četiri petine ukupnog budžeta su obaveze koje su unapred predviđene, prema raznim fondovima, prema javnim službama i institucijama koje se finansiraju iz budžeta. Svega 20% budžetskih sredstava predviđeno je u tom prostoru koji može da obezbedi određeno finansiranje, određeno investiranje. Sve su to činjenice okojima se ovde nije govorilo, a koje su nametnule da ovaj budžet bude takav kakav jeste i sve su one nametnule da planiranje nije omogućilo da se predvidi šta će se sve desiti u tih nekoliko meseci nakon toga. Ostvarene su promene na prihodnoj i rashodnoj strani i to je nametnulo potrebu za rebalansom. Ova vlada očigledno nema nameru da uredbama ili na neki drugi način, skriveno od očiju javnosti ili od Narodne skupštine, finansira javnu potrošnju i zato danas govorimo o rebalansu budžeta. Na Odboru za finansije u Skupštini Srbije govorili smo i o periodu od usvajanja budžeta do danas, više puta, o izvršenju budžeta i o obavezama Ministarstva finansija i čitave Vlade. Posebnu pažnju treba posvetiti kontrolisanju trošenja budžetskih sredstava. Moram da napomenem da je budžetska inspekcija početkom ove godine imala svega 14 zaposlenih, a čak nije imala ni svog rukovodioca. Služba koja treba da kontroliše trošenje 50% društvenog proizvoda Srbije, nešto oko 10 milijardi evra, ima svega nekoliko zaposlenih. Nije čak imala ni šefa. Mislim da taj broj ljudi kada bi otišao u Fond za zdravstveno osiguranje imao bi posla bar godinu ili dve dana, a ne da kontroliše sve one institucije. Podsetio bih da smo na Odboru za finansije početkom ove godine utvrdili da je u prethodnom periodu izvršena kontrola javnih institucija i lokalne samouprave. U više od 50% tih ustanova otkrivene su zloupotrebe, odnosno neprimenjivanje zakona i uredbi koje su na snazi, a naročito zakona i uredbi koje se odnose na plate. Ono što mi očekujemo to je da se na tom poslu istraje i da se u narednom periodu prvo ojača ta služba, a da se onda sve one zloupotrebe koje su otkrivene saniraju i da se svi koji su odgovorni za to kazne. Ono što očekujemo da se uradi u narednom periodu, a što prethodna Vlada nije uradila, to je da se u okviru Ministarstva finansija ili Vlade Republike Srbije napravi služba koja će analizirati svako novo zaduživanje, dakle, koja će za svako zaduživanje utvrditi procenu uvećanja bruto društvenog proizvoda. Mi to nismo imali, mi to nemamo ni danas. Apsolutno ne poznajemo pozitivne efekte svakog novog zaduživanja. Ukupan dug u ovom trenutku je spoljni dug oko sedam milijardi, unutrašnji dug oko pet milijardi evra. Obaveze u 2005. godini su 750 miliona evra, znatno veće nego što su u ovoj godini, a očekujemo da će budžet koji je pred nama po Zakonu o budžetskom sistemu biti u sledećih nekoliko meseci, očekujemo da će promeniti potpuno strukturu javnih finansija, strukturu trošenja tih državnih para, a sa druge strane, otvoriti prostor za vraćanje svih obaveza koje imamo prema institucijama spolja i unutra. Očekujemo da se ojača budžetska inspekcija, da se ojača struktura koja kontroliše trošenje javnih finansija i da se pri svakom novom zaduživanju posebno povede računa o svim pozitivnim efektima novog zaduživanja. DSS i poslanička grupa podržaće rebalans budžeta zato što je on bolji nego što je bio prethodni budžet, zato što je bolji nego što je bio budžet u 2002. godini i zato što otvara mogućnost da se u 2005. godini napravi budžet koji će biti bolji od ovog.
Reč ima narodni poslanik Miloš Jevtić, a neka se pripremi narodni poslanik Sredoje Mihajlov.
Poštovani poslanici, svakako da, kada razgovaramo o izmenama Zakona o budžetu koji predstavlja osnovni instrument ekonomske politike, moramo kao poslanici respektovati neke osnovne principe tržišne ekonomije, a ne u ovu raspravu uvoditi elemente socijalne demagogije i populizma. Upravo je završni deo ekspozea ministra finansija kao predlagača uveo princip socijalne demagogije, uveo princip populizma, pozivajući poslanike u ovoj skupštini da glasaju za ovaj predlog zakona, navodno, kako bi se obezbedila isplata penzija za naše penzionere, isplata plata u Srbiji. Mi smo još pre nekoliko meseci, tačnije u martu, kada se diskutovalo o Predlogu zakona o budžetu, upozoravali da projekcija budžeta za ovu godinu nije realna, da će ona realno dati mnogo veći budžetski deficit nego što je dozvoljeno u aranžmanu koji naša zemlja ima sa MMF-om. To se pokazalo kao tačno. Budžetski deficit u osmom mesecu ove godine iznosio je 17,6 milijardi dinara, a ako se nastavi u tom tempu, taj deficit će krajem godine definitivno dostići 45 milijardi. Znači, budžetski prihodi od 329, a budžetski rashodi od 374 milijardi. Poznato je da aranžman koji imamo sa MMF-om jednostavno ne dozvoljava budžetski deficit veći od 30 milijardi dinara. Kako predlagač planira da popuni ovaj deficit? Dakle, pre svega prihodima iz privatizacije, to je 5,5 milijardi dinara, nešto iz kredita i donacija 8,9 milijardi, a preostalo je neto domaće finansiranje 18,3 milijardi. Jako je simptomatično da je centralna tačka ovog predloga Zakona o budžetu zapravo smanjenje javnih rashoda, a sa time se počelo u avgustu i to je donelo neke rezultate od 1,2 milijarde uštede u avgustu, ali se postavlja pitanje, zašto Vlada nije krenula sa takvim merama štednje mnogo ranije. Što se tiče samih budžetskih prihoda, jako sam skeptičan, pogotovo kada se radi o prihodima, a trebalo bi da se ostvare po osnovu privatizacije. Projektovani prihodi od privatizacije u budžetu u martu su bili 18 milijardi, a do dana današnjeg realizovano je svega 10%, tačnije 1,7, odnosno to pre svega na osnovu dospelih rata onih privatizacija koje su uspešno završene 2003. godine. Osnovano sumnjamo da će ovaj prihod od 5,5 milijardi dinara biti realizovan, pre svega zbog toga što ovo ministarstvo, koje treba da se bavi privredom i privatizacijom, nema ni svog ministra. Kada je prilikom donošenja Zakona o ministarstvima iz naziva ovog ministarstva izbrisan naziv privatizacija, mislio sam da je razlog, pre svega, terminološke prirode. Nakon nekoliko meseci postalo je jasno da ova vlada privatizaciji ne pridaje nikakav značaj. To se jasno vidi iz činjenice da ovo ministarstvo svog ministra ni dan-danas nema, da ima neku vrstu koordinatora, a da se bivši ministar nalazi na putu Beograd-Cirih, da još uvek nije dobio agreman, jer je mislio da tamo ide na odmor, mislim na Švajcarsku. Što se tiče klime i ambijenta koji je potreban kako bi strani investitori došli na naše tržište i eventualno kupili neko preduzeće, ta klima je katastrofalna, pre svega zato što nijedan pokušaj privatizacije u ovoj godini nije završen bez afere. Mogu da vam pomenem "C market" i "Knjaz Miloš", mislim da sam dovoljno rekao. Što se tiče stranih investicija, ministar je rekao u svom izlaganju da je jedan od osnovnih podsticaja za strane investitore u 2004. godini da pojača investiranje, a pre svega smanjenjem poreza na dobit na 10%, da je to najmanji porez na dobit u Evropi i da je to signal za strane investitore da dođu u Srbiju. Naravno da statistički pokazatelji govore potpuno suprotno od onoga što je ministar finansija rekao. U ovoj godini mi smo imali samo 380 miliona dinara stranih investicija, a od toga preko 70% realizovanih na osnovu aranžmana iz 2002. i 2003. godine. Znači, toliko oko stranih investicija. Potpuno je nerazumljivo da se u ovom predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu, dakle, ne predviđa povećanje prihoda po osnovu carina. Zna se koliko robe u našu zemlju ulazi bez carinjenja, neka po nižim carinskim tarifama, gde se direktno smanjuje prihod od carina. Meni jednostavno dolazi u glavu pitanje da li Vlada priznaje time da ne može da kontroliše šverc i zloupotrebe prilikom carinjenja? Sledeća stavka koju bih pomenuo, a vezana je za ovaj predlog zakona jeste pitanje restrukturiranja javnih preduzeća. To je sve vraćeno nekoliko koraka unazad, pre svega zato što se nisu respektovali tržišni principi, zato što to restrukturiranje nije ni želelo da se sprovede. Znači, danas imamo vraćanje nekoliko decenija unazad, mislim na onaj period planske privrede kada se ne dozvoljava formiranje cena na tržištu. Uprkos tome što imamo istorijski najveću cenu nafte u poslednjih pedeset godina, dakle, NIS-u se ne dozvoljava da koriguje tu cenu. Direktna posledica toga, pored toga što NIS pravi velike gubitke, jeste što građani Srbije veoma često ne mogu da kupe naftu i naftne derivate na pumpama. Nakon 5. oktobra 2000. godine zaista sam mislio da na ulicama Srbije nikada više nećemo videti preprodavce goriva, ali nakon ovakvih mera Vlade zaista nisam siguran. Sledeća stavka koja može zapravo da nastane kao rezultat ovakve projekcije budžeta za 2004. godinu svakako je inflacija, a i sama Narodna banka predviđa je u dvocifrenom iznosu. Jedino sa čime se ne slažem sa guvernerom Narodne banke jeste taj iznos od 12%, jer mislim da je mnogo realnije predviđati da će ta inflacija do kraja godine dostići iznos od 15%, što je jako loše u odnosu na ono što se dešavalo 2003. godine, kada je inflacija na godišnjem nivou bila između 8 i 9%. Poslednja pozicija u budžetu koju želim da prokomentarišem jesu svakako Ministarstvo prosvete, Ministarstvo zdravlja i Ministarstvo lokalne samouprave, koja iz svojih sredstava plaćaju organizacije raznih mitinga i proteste u Beogradu. Znači, postoji zloupotreba službenog položaja, postoje elementi za krivična dela, ali mislim da time treba da se bave nadležni organi, jer prosto ne stoji da Srbija ima problem sa budžetskim deficitom, da ova vlada ne može da obezbedi plate i penzije, a da sa druge strane organizuje proteste po Srbiji. Na kraju ću reći zašto DS neće glasati za ovaj predlog zakona o rebalansu. Znači, on ne dovodi do stabilizacije finansijskih prilika u Srbiji, iza jednog ovakvog rebalansa ne dolazi ništa, iza toga će doći nakon nekoliko meseci potreba da ponovo radimo novi rebalans budžeta. To ne donosi finansijsku stabilnost ni Srbiji ni njenim građanima. Zato je moj predlog Vladi da ovaj zakon, odnosno Predlog zakona povuče. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Sredoje Mihajlov, a neka se pripremi narodni poslanik Gordana Pop-Lazić.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege poslanici, iznenađuje diskusija jedne političke stranke koja neće da podrži rebalans budžeta. Jasno mi je, oni koji su opozicionari, da to ne žele da rade, bez obzira na argumente, ali iznenađuje upravo stav Demokratske stranke da prećutkuje da će ove godine rast biti od 7 do 9%, rast proizvodnje će takođe biti dvocifren. Otplatu duga smo servisirali, koji je napravila prethodna vlada i što se nikada nije desilo, a to je da se smanjuju rashodi, da izvore ne tražimo nove, neće biti novih nameta, novih poreza, nego samo da se smanje troškovi, a sve u cilju da bi smanjili taj deficit o kome se tu priča. Neću pričati dugo, pošto već nekoliko dana raspravljamo o ovome, a ni jedan valjan razlog nisam video da se ne usvoji ovaj rebalans budžeta. Sve su bili politički pamfleti, bile su parole političke i ni jedan razuman razlog nema, ako neko hoće da smanji deficit, da ga treba napadati zbog toga. To mi baš stvarno nije jasno. Druga stvar je da se izvori povećavaju i da je reč o prihodima, da treba da se uvedu novi porezi, takse ili veće carine. Samo još nešto da poručim kolegama iz Demokratske stranke, koji kažu da neće glasati za rebalans budžeta. Navodno, kažu da smo mi njih rušili. Mi ni kada smo rušili nije bio razlog ni budžet, ni zakoni reformski koji su se donosili. Mi smo bili zadovoljni njihovim ponašanjem i oni su pobrkali stvari. Ako imaju nameru da nas sruše, onda treba da nađu nešto da u našem ponašanju nije kako treba. Inače, što se tiče ovog zakonskog dokumenta, on je sasvim logičan i ne vidim ni jedan razlog da oni ne glasaju za to. Takođe, i za gospodu radikale, koliko sam slušao, njihove primedbe su bile najžešće zašto je gospodin Dinkić bio na Radiju B92, a nije bio tog momenta da ga oni vide u sali. To za mene nije razlog da se i oni ne predosmisle, ne podrže ovaj rebalans budžeta, jer ni jedan pravi i valjani argument nisu izneli da ga ne treba podržati. Za njih mi je jasno, jer oni vole da manipulišu, da prodaju maglu u javnosti i da koriste ovu govornicu da bi to uradili. Tako npr. u onoj prethodnoj deklaraciji neće da glasaju za ulazak u evropsku i ekonomsku zajednicu, jer time ćemo mi ući u Partnerstvo za mir. Da vas podsetim, pre četiri i po godine, posle ubistva Ćuruvije, sutradan, a to je bilo za uskrs, u ponedeljak smo mi u Skupštini Jugoslavije glasali za partnerstvo, za savez sa Rusijom i Belorusijom. Sada ti saveznici su u partnerstvu za mir, ali njima ne smeta da to javnosti predstave. A zašto sada te svoje saveznike ne zamolite ili da izađu u našu korist ili da nas prihvate tamo. Vole da manipulišu tim podacima, to meni ne smeta, ali malo zbog javnosti bi dobro bilo da se ipak podsetimo sve šta su nam činili. Njih verovatno ne mogu preobratiti da glasaju, ali mislim da gospoda demokrate, neću vas više zadržavati, pošto bih hteo svi da budemo kratki, pa da završim ovu diskusiju, ni jedan valjan razlog nisam video da demokrate ne glasaju.
Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, a neka se pripremi narodni poslanik Branka Bošnjak.
Dame i gospodo narodni poslanici, pođimo od pretpostavke da je za izradu budžeta u načelu potrebno da se ispoštuju neki osnovni metodološki principi, da se oni pravilno međusobno povežu sa ekonomskim, socijalnim, tržišnim, fiskalnim, finansijskim i brojnim drugim konstantama i varijabilama u odgovarajući metodološki model, da se ovaj uskladi sa celovitom makroekonomskom politikom itd, i da se iznad svega budžet formira tako da bude pre svega efikasan i u službi makroekonomske politike. Onda sama činjenica da se ove godine posle šest meseci ponovo srećemo sa pitanjem budžeta, nedvosmisleno pokazuje da je i njegov tvorac, aktuelni ministar finansija, Mlađan Dinkić, samo amater u pokušaju, a da su građani Srbije taoci međusobnih stranačkih uslovljavanja koalicionih partnera koji podržavaju Vladu. Ovaj rebalans budžeta je, po mišljenju SRS-a, iznuđen, jer su predstavnici MMF-a i ostalih finansijskih organizacija i institucija izneli svoje brojne i oštre primedbe na budžet i uslovili dalju saradnju sa našom zemljom njegovom korekcijom. Naravno, sve ovo se ne bi dogodilo da se imalo malo više sluha za ono što su poslanici SRS-a pre šest meseci na Odboru za finansije kao svoje primedbe iznosili Mlađanu Dinkiću. Ni tada, ni sada po našem mišljenju budžet ne obezbeđuje stabilan rast i skladan razvoj privrednih subjekata, što mu je pre svega trebalo da bude osnovni cilj. Ni tada, ni sada, budžet se ne zasniva na realnim vrednostima, kako u delu budžetskih prihoda, tako ni u delu budžetskih rashoda. Ovo ne samo u pogledu obima, visine i strukture, nego se pre može govoriti o približnim veličinama. Rebalansirani budžet i dalje generiše visoku budžetsku potrošnju, neto domaće zaduživanje, u predlogu budžeta imamo preformulaciju, u stvari neto domaće zaduživanje postaje neto domaće finansiranje. Dakle, da sakrijemo to koliko smo dužni i ružni. Sada imamo jedan drugačiji termin koji je lakše progutati ili iza njega može da se sakrije nešto za običnog slušaoca ili čitača. Rebilansirani iznos je 18,3 milijarde dinara i ovo će sigurno biti odličan posao, ali ne za naš budžet, niti za građane Srbije, nego za poslovne banke, odnosno za poverioce. Iz obrazloženja budžeta, po nama, apsolutno ne stoje navodi koji se tiču odeljka dva, obrazloženja predloga potrebnih sredstava po korisnicima budžeta, i tu se kaže da je u prvih devet meseci došlo do značajnog oporavka privrede. Ministar Dinkić želi da nam sugeriše da ni sami nismo svesni kako nam je u privredi sve dobro i da bolje ne može biti, kako je na delu pravi pravcati privredni procvat. Onda postavljamo pitanje, čemu delegacija MMF-a koja, iza dobro zatvorenih vrata i oskudnih informacija sa tog sastanka, poziva na uzbunu guvernera Narodne banke Srbije zbog prezaduženosti, dvocifrene inflacije, skoro sedam milijardi dolara projektovanog spoljno-trgovinskog deficita do kraja godine. Ovo je nezabeležen deficit u novijoj ekonomskoj istoriji ove zemlje i brojna su druga ozbiljna upozorenja domaćih i stranih privrednika i stručnjaka. Dalje, u obrazloženju ministar kaže da ove godine očekuje rast bruto društvenog proizvoda od 7-9%. Umesto nekog komentara koji bi mogao da se shvati kao zlurad, mislim da bi bilo bolje da ministar i njegovi pomoćnici konsultuju iste one konsultante u raznim projektima Narodne banke Srbije, kao što su Miladin Kovačević, Stojan Stamenković i drugi, koji su na čelu Republičkog zavoda za statistiku, Ekonomskog instituta ili neke druge institucije od poverenja, pre svega, Vladi, čije cifre nisu ni izbliza ovim lepim snovima ministra Dinkića. U obrazloženju stoji da je na rast industrijske proizvodnje značajno uticao i rast efikasnosti u sektorima koji su do sada privatizovani, a u kojima je proizvodnja povećanja za 10%. Šta imamo u tim privatizovanim preduzećima? Imamo štrajkove zbog pokušaja prevare, neispunjenih ugovora, višemesečne ili čak višegodišnje neisplaćene plate, stalna pretnja otkazima radnicima, privatnih armija u obezbeđenju tih preduzeća itd. Ono što najviše vređa, pored elementarne neistine koja se sugeriše kao istina, elementarne iracionalnosti, sugeriše kao logika, u stvari jeste bolna činjenica o kojoj ministar govori kao o velikom uspehu ovog budžeta, ekonomske politike i Vlade Srbije, jeste da je u prvih šest meseci ove godine smanjen broj nezaposlenih lica za 21.000. Tom prilikom niko, naravno, ne pominje, a ni ministar se ne usuđuje da kaže da je zvanično 30% nezaposleno radno-sposobnog stanovništva, a nezvanično i celih 40%, po čemu smo na neslavnom prvom mestu u Evropi. Valjda bi ovakva informacija iz usta ministra Dinkića bila uznemiravanje javnosti ili na njegovom pijedestalu nema mesta za pominjanje tamo nekih milion i po ljudi koji su bez posla. Po našem mišljenju, za Srbiju ovaj rebalans budžeta ima duboke ekonomske i socijalne posledice. Mi kontinuirano od 2000. godine upozoravamo da na horizontu nema ni reformi, niti adekvatne, odnosno realne programske vizije na duži rok. Pre svega, mislim na sistem i politiku stranog zaduživanja, pojedinih finansijskih aranžmana, troškova spoljnog zaduživanja i uslova pristupa finansijskim tržištima, smanjenje spoljnotrgovinskog deficita, oživljavanje proizvodnje, smanjenje nezaposlenosti, uređivanje poljoprivrede, povećanje privrednog rasta, povoljnijeg ekonomsko-socijalnog položaja građana i njihovih porodica. U ovim uslovima, kada sve to nedostaje, vreba ono najgore, a to je inflacija. Suština predloga rebalansa možda čak i nije ispunjavanje zahteva MMF-a i daljeg kreditnog ino-zaduživanja, pretnje usvajanja rebalansa odnosom sa Londonskim klubom, već pre svega pretvaranje Dinkićevog budžeta od tzv, kako ga je predstavljao, socijalnog i razvojnog, u razorni. Već je izvesno da je Srbija krenula ka potpunom ekonomskom slomu i da će, ukoliko se ovako nastavi, do tog sloma i doći. Pokušaj da se ovaj rebalans uslovi povećanjem dotacija penzionom fondu za iznos pola penzije zvuči prilično maliciozno i politikantski, ako imamo u vidu da smo imali umanjenje za 12,7% 2002. godine, a 5,2% smo imali pre dve godine. Dalje, rebalans budžeta ima najveće posledice po vojsku. Pojedinci iz vojske smatraju da će doći do zastoja u neophodnoj modernizaciji vojske, do ugrožavanja rada vojne proizvodnje, smanjenja sredstava koja direktno utiču na borbenu gotovost, do zastoja ili prekida uvoza neophodnih rezervnih delova za opremu. Verovatno će se stati sa daljom izgradnjom onih 500 stanova u Beogradu, Novom Sadu i Nišu. Radovi su u toku, a ovi stanovi su već dodeljeni vojnim licima. Smanjenje sredstava će negativno uticati na životni standard vojnika i starešina i verovatno se neće ostvariti onaj dogovor o povećanju plata za 15%. Smanjenje sredstava za vojsku direktno će uticati na započetu reorganizaciju vojske. Pomenimo da je samo do kraja godine planirana reorganizacija Ministarstva i Generalštaba. Naravno, nameće se pitanje da li je ovo nova strategija vlasti prema vojsci, a po svemu sudeći i jeste, jer iz budžeta se vidi apsolutno sve, dakle, kakva je politika jedne države u svim segmentima društva. SRS će izneti brojne druge argumente zašto neće glasati za ovaj rebalans budžeta. Nezavisno od svih negativnih pokazatelja i tendencija, kao i sumorne budućnosti zasnovane na njima, postojeća vlast, po cenu daljih katastrofalnih učinaka, pokušava da zavarava i obmanjuje javnost, građane, državne, privredne i druge subjekte da je ona bogom dana, jedina uspešna u novijoj istoriji Srbije, da nema uspešnije u poslednjih 200 godina. Naravno, to je ono što pokušava da se provuče kao teza uz obrazloženje ovog rebalansa budžeta, ali ono što svi mi osećamo i što svi građani Srbije osećaju i u svojim kućama i na svojim radnim mestima, i raznorazne izjave koje smo do sada mogli da čujemo u javnosti od odgovornih ljudi iz Vlade, kao što je ona vezana za kupovinu automobila i smanjenje starosti automobila koji smeju da se uvezu na tri godine: "Ko nema para da kupi mlađi auto od tri godine, ne treba ni da vozi auto". Verujte da se to kao virus primilo, pa sada profesori na fakultetima kažu deci: "Ko nema para da kupi knjige, ne treba ni da studira". Dokle će nas sve to dovesti, imaćemo prilike da vidimo. Iskreno se nadamo da će se vrlo brzo zaustaviti ove negativne posledice ovakve ekonomske politike koja se u kontinuitetu vodi već peta godina, zahvaljujući jednoj bolesti koja se zove G17 plus i činjenici da su svi ekonomski tokovi povereni jednoj političkoj partiji koja podržava Vladu, a to znači da sve to vodi ka jednoj anarhiji i nekontrolisanom daljem ponašanju vezano za sve ekonomske tokove u zemlji.
Reč ima narodni poslanik Branka Bošnjak, a neka se pripremi narodni poslanik Gordana Čomić.
Poštovane kolege, predsedavajući, gospodine ministre, želela bih na početku da se osvrnem na izlaganja svojih kolega prethodnika. Parafraziraću svog kolegu, gospodina Vlahovića, kaže – otvaranje afera prethodne vlade oteralo je investitore. Sada se interesujem da li to bivši ministar preporučuje svoju vladu time što je trebalo zataškavati afere, ili favorizuje one koji kriju one koji varaju u odnosu na one koji ukažu na lopove i one koji varaju. Takođe se hvalite umećem da ste budžetski deficit u četvrtom kvartalu prošle godine, koji je iznosio 18 milijardi dinara, pokrili realnim prihodima. Zar nije bilo bolje da ste te realne prihode uložili u neke podsticajne programe, pa da ne spočitavate ovoj vladi kako nema podsticajni budžet i preporučujete se uspešnim modelom, prodajom uspešnih preduzeća. Takođe tražite od ove vlade da transformiše javna preduzeća, ona koja smo nasledili od vas. Sada nešto o predloženim izmenama budžeta. Pred nama je predlog rebalansa budžeta u pravcu smanjenja deficita. Deficit znači nedostatak para u budžetu. Ovaj predlog zakona ide u pravcu da se smanji budžetski deficit. Smanjenje budžetskog deficita sa 45,3 milijarde na 32,7 milijardi znači da će deficit do kraja godine biti na nivou od 2,3% od bruto nacionalnog proizvoda. Prošle godine je budžetski deficit iznosio oko 4% bruto nacionalnog proizvoda. Za ulazak u Evropsku zajednicu je kriterijum da taj deficit iznosi ispod 3%. Ovaj predloženi rebalans nas preporučuje EU. Kako su postignute uštede? Smanjeni su izdaci za državnu zajednicu u iznosu od šest milijardi, ali tako da se stabilnost, sigurnost, bezbednost zemlje ne ugrožava. Smanjuju se subvencije za nefinansijske i finansijske institucije. U poljoprivredi se štedi na dva programa, unapređenje kvaliteta mleka i unapređenje poljoprivrednih gazdinstava, ali tako što ti projekti nisu započeti iz objektivnih razloga. Naravno, niko ne smanjuje davanje za poljoprivredu, nego iz realnih razloga, a očekujemo da poljoprivrednici krenu prema svojoj državi, kao što je država odrešila kesu poljoprivrednicima. Oni bi trebalo da krenu prema tim razvojnih projektima i da angažuju sredstva koja su za njih predviđena. Smanjuju se subvencije za gubitaše. Neki su privatizovani, a za preostale se ide u pravcu traženja strateških partnera. Štedi se na investicijama, u gradnji i održavanju objekata Vlade. Smanjuje se obim kupovine mašina i opreme za ministarstva, nema opravdanijeg načina da se štedi. Koje se stavke u budžetu povećavaju? Davanje za penzije i nezaposlene, naknade za socijalnu zaštitu, otplata prve rate Londonskom klubu. Neka neko nešto kaže protiv ovih stavki. Koje su pozitivne posledice? Ublažava se problem spoljno-trgovinskog deficita, čuva se makroekonomska stabilnost, omogućava se povećanje privrednog rasta, stimulišu se privredne investicije, obzirom da smanjenje javne potrošnje preporučuje našu državu kao povoljnu za investiranje. Omogućava se redovno servisiranje penzija i socijalnih davanja. Koje su posledice neizglasavanja? Raskid ugovora sa Londonskim klubom, mogući gubitak otpisa – 15% Pariskom klubu, od duga pariskih poverilaca. Dovodi se u pitanje trogodišnji aranžman sa MMF-om i ono što se sada očekuje, to je nemogućnost isplate jedne polovine penzija u decembru i čitavog davanja u decembru za socijalni korpus potraživanja. Stranka G17 plus vas poziva da podržite izmene i rebalans budžeta, koji je jedinstven po tome što predlaže smanjenje deficita. Svako ko glasa protiv ovog predloga zakona, zapravo glasa da budžetski deficit ostane 45,3 milijarde, umesto 32,7 milijardi. Pitam vas – ko to od vas bira da nam država bude dužnija. Mislim da bi prvo trebalo da objasne svojim glasačima.
Hvala. Narodni poslanik Aleksandar Vlahović, replika. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, poštovani poslanici, gospodine ministre, prvo da kažem da sam u svom obraćanju Skupštini jasno rekao da će stopa rasta u ovoj godini biti oko 9% i objasnio sam uzroke, odnosno izvore tog rasta. Ni jednog časa nisam rekao da je otvaranje afera oteralo investitore. Naprotiv, rekao sam da je koalicija koja je danas na vlasti došla na vlast zahvaljujući aferaškoj politici, politikantskim, demagoškim, populističkim obećanjima koja kasnije nisu mogla da budu realizovana i između ostalog je zbog toga došlo do dramatičnog pada političkog rejtinga ovih partija. Mislim da to treba da bude za nauk svim političkim partijama, da ne pokušavaju da na izborima obećanjima koja ne mogu da budu ispunjena dođu do većeg broja glasova, nego da izađu sa iskrenom političkom, ekonomskom i jasnom platformom koju nameravaju kasnije da sprovedu. Što se tiče izvora za pokriće prošlogodišnjeg deficita, tačno je, izvori su definisani iz tzv. realnih sredstava i to je bitna razlika između deficita o kome danas raspravljamo i deficita iz 2003. godine, i to je ogromna razlika. Ako nemate realne izvore za pokriće deficita, rizikujete da zemlju gurnete u inflatornu spiralu. O tome smo govorili u martu, kada smo upozoravali da budžet kakav je predložen ne može da opstane, i onda smo rekli da je to pokušaj da se populistička obećanja pretoče u jedan papir i da se narodu ponudi papir za koji ste svi vi znali unapred da neće moći da bude realizovan, jer još u martu MMF je upozoravao da deficit mora da bude na nivou od 30 milijardi. Vi ste to znali, ali ste ipak želeli da izglasate takav budžet, iako je već 20 dana kasnije postignut sporazum sa MMF-om da dođe do smanjenja budžeta. Nije dobro optuživati opoziciju za to što neizglasavanje rebalansa u ovoj godini penzionerima neće biti isplaćena polovina penzije, odgovornost za to nosi isključivo Vlada svojom ekonomskom politikom, kao što nije dobro da se ovde plaši narod rečima da će neizglasavanje rebalansa dovesti do prekida saradnje sa MMF-om. To nije tačno, kao što nije tačno da neizglasavanje rebalansa znači poništavanje onoga što je postignuto sa Londonskim klubom. Ja sam objasnio da za to postoje izvori. Što se tiče potencijalnog ulaganja realnih sredstava za rast, poenta je bila u stvaranju stabilnih institucija, u stvaranju makroekonomskog ambijenta, a kako ste vi radili na stvaranju stabilnih institucija, najbolji vam je primer situacija danas u Agenciji za privatizaciju i pre šest meseci, da li je danas jača, kadrovski opremljenija, sposobnija u odnosu na situaciju pre marta. Naravno da nije. (Predsedavajući: Vreme.) Činjenica da, i pored reformskih zakona koji su pripremljeni u prošloj godini od strane prošle vlade, vi danas nemate institucije koje moraju da operacionalizuju te zakone, pitam se šta je sa Agencijom za licenciranje stečajnih upravitelja, šta je sa Agencijom za registraciju privrednih preduzeća. Od 1. februara imaćemo zakone koje nećemo moći da primenjujemo jer nema institucija. Doneli smo Zakon o sprečavanju konflikta interesa. Šta je sa odborom? Koalicija koja je na vlasti je u startu prekršila taj zakon, jer još uvek nije osnovan odbor koji treba da operacionalizuje Zakon o sprečavanju konflikta interesa. To su sve rezultati. Samo onaj koji želi da iskrivljeno prikaže i ono što sam govorio i što je prethodna vlada uradila, može da nađe opravdanja za ovo što se danas radi u diskusiji sa rebalansom. Hvala.
Po kom osnovu vi tražite reč? (Branka Bošnjak: Član 97, osećam se kao pogrešno protumačena.) Izvolite, ne, traži povredu Poslovnika. Ovo nije replika na repliku. Izvolite.
Mislim da bih mogla ovde nekoliko članova povređenih da pomenem, ali osećam se kao pogrešno protumačeni poslanik, član 97. Zamolila bih da se konsultuju stenografske beleške, a kada je moj prethodni govornik pre neki dan, mislim da je u četvrtak, govorio, zabeležila sam i ovog puta ću da citiram, više neću da parafraziram. Kaže, otvaranje afera prethodne vlade oteralo je investitore. Sada ste me potpuno pogrešno protumačili i izokrenuli svoje sopstvene reči. Takođe, drugi deo mog govora ste izokrenuli i potpuno pogrešno protumačili ili me pogrešno citirali. Rekli ste da se ovde, sa ove govornice, neko plaši time što neće biti više pregovora sa MMF. Sada sebe citiram, rekla sam, dovodi se u pitanje trogodišnji aranžman sa MMF. (Tomislav Nikolić: Po Poslovniku.)
Ne znam, gospodine predsedavajući, zašto tolerišete povrede Poslovnika koje vrše poslanici vladajuće većine. Ako je narodni poslanik izazvao repliku, ne može ponovo da izađe za govornicu i da on replicira onome ko mu je replicirao. Član 97. je pravo na repliku i vi ste, gospođo, zloupotrebili Poslovnik. Ovde ste izašli da ponovo replicirate, a nemate pravo po Poslovniku. To što ste vi pogrešno protumačeni, to je bilo pravo njegovo na repliku, a ne vaše. Ovde, u ovoj skupštini ponovo može vladajuća većina šta god hoće, a poslanici iz opozicije ne mogu ništa. Grubo je povređen Poslovnik. Hajde da se dogovorimo, hajde da repliciramo jedni drugima koliko god imamo volje i energije, ili da poštujemo Poslovnik potpuno. Sami ste ovaj poslovnik promenili, sami ste ukinuli pravo na odgovor na repliku. Rekli ste, poslanik i onaj koji ima repliku, i više nema ništa. Šta to znači? Sada ste se naknadno setili šta je još trebalo da kažete. Naravno, vi ćete to da stavite na glasanje u danu za glasanje, proći će da nije povređen Poslovnik. Kod vas ovde svašta može da se izglasa. Ovde je grubo povređen Poslovnik Narodne skupštine, mnogo grublje nego kada sednica kasni sat i po, mnogo grublje nego kada ministra ovde nema ujutru, mnogo grublje nego kada nema Vlade, a raspravlja se o budžetu. Ovde je poslanik vladajuće većine dobio pravo mimo Poslovnika i to se ne zove demokratija. Ispali ste iz demokratskog bloka. U kom li ste vi sada bloku kada ste ispali iz demokratskog?
Gospodine Nikoliću, član 97. stav 3. dozvoljava predsedavajućem da oceni kada će dati reč. Morate da znate da kada vodim sednice dajem i vama da replicirate, kako biste došli do punog prava da kažete što hoćete. Ako želite mak na konac, onda, zaista, mnogi od vas nisu imali pravo da repliciraju, pa su izlazili više puta. Inače, jeste u pravu ako bi zaista striktno poštovali Poslovnik, zaista bi se to završavalo sa jednom replikom i ništa više. Hvala. Ministar je tražio reč. Izvolite.
Dame i gospodo, želeo bih da razjasnimo neke stvari. Evo, nekoliko puta poslanici DS, evo bivši ministar je sada izašao, govore kako su govorili u martu, upozoravali da neće moći da se ostvari ovaj budžet. Ispada da je greška Vlade ukoliko radi rebalans za neke rashode koji se nisu mogli predvideti u martu. Ispada, kao da prethodna vlada nijedan jedini rebalans budžeta nije radila. Kada bivši ministar privatizacije kaže da je govorio u martu da se mora drugačije budžet napraviti, kao što je on rekao pre nekoliko dana, takođe sam konsultovao stenografske beleške, tada je gospodin Vlahović rekao da se prihodi budžeta neće ostvariti predviđenom dinamikom. Kao što ste videli u ovom rebalansu, prihodi budžeta se uopšte ne menjaju. Mi smo ostvarili prihode baš onako kako smo ih projektovali. Međutim, nismo mogli da predvidimo neke rashode. Nismo mi znali da ćemo uspeti u julu, srećom, da napravimo sporazum sa Londonskim klubom i da nam se otpiše 1,7 milijardi dolara, i da će taj sporazum podrazumevati, kao znak dobre volje, da ove godine platimo 40 miliona dolara do kraja oktobra. Taj rashod mi nismo mogli predvideti i zbog toga radimo danas rebalans budžeta. Znam da je prethodna vlada možda neke rashode izvršavala i bez rebalansa, pa postavljam pitanje, kako je prošle godine u decembru 2,5 milijardi dinara isplaćeno BK kompaniji, a da nije uopšte postojala budžetska stavka, budžet uteran u minus. Radimo rebalans ako ne možemo da predvidimo neke rashode. Znam da tada vlada nije postojala, ali ta isplata nije smela da se dogodi, jer nije postojala budžetska stavka. To što vlada nije postojala nije opravdanje. Kada kažete vezano za neke stvari da ste nas upozoravali, da je MMF upozoravao itd, pa godinu dana nije bio postignut sporazum sa MMF, još od jula prošle godine, konačno ga je ova vlada postigla krajem maja, odnosno u junu ove godine. Zašto vi govorite o tome da mi imamo problem sa MMF, kada mi uredno taj aranžman ostvarujemo i imamo podršku ove najvažnije međunarodne finansijske institucije. Vaša vlada je imala u poslednjoj godini problem sa tom institucijom. Samo da podsetim poslanike, stekao bi se utisak da kada gospodin Vlahović i njegove kolege iz DS govore da prethodna vlada nijedan rebalans nije imala, podsetiću vas, 2002. godine 10. decembra vi ste uradili rebalans budžeta, i to tako što ste te 2002. godine predvideli ukupne prihode od 180,7 milijardi, a ostvarili ste manje. Pa ste rebalansom išli na smanjenje prihoda, upravo ono što ste vi sada upozoravali, da nećemo ostvariti prihode. Vaša vlada nije ostvarila predviđene prihode 2002. godine, pa je morala da ide na rebalans, jer je umesto 180,7 milijardi ostvareno 4 milijarde manje, 176,7. Onda ste taj deficit iz 2002. godine, koji je bio planiran budžetom na 38,8 milijardi, rebalansom koji ste uradili 10. decembra 2002. godine povećali na 40,7 milijardi. Dakle, povećali ste deficit. Tada to vam nije smetalo da povećavate deficit, a sada kada ova vlada smanjuje deficit zbog nekih nepredviđenih rashoda, vi onda imate, naravno, pravo iz političkih razloga da kritikujete, ali nemate stručnih argumenata za to. Takođe, u martu 2003. godine radili ste rebalans, pripremali rebalans 14. oktobra i predali taj nacrt u Skupštinu 2003. godine. Dakle, prošle godine čak dva rebalansa. Jednostavno, samo želim da kažem da treba da govorite istinu i ekonomske činjenice. Hvala.
Izvolite, reč ima gospodin Aligrudić, šef poslaničke grupe DSS.
Gospodine Vlahoviću, vi morate, kao što je rekao ministar maločas, da posežete sa političkim argumentima kada napadate rebalans budžeta, jer ovih drugih nemate. Kada posegnete za političkim argumentima, malo se zanesete, pa odete korak dalje i onda prosto projektujete svoje ponašanje iz 2002. i 2003. godine na ove ljude koji danas sede u Vladi Republike Srbije i koji čine skupštinsku većinu. Tu ste zaboravili jednu stvar. Kako mi rušimo institucije sistema? Pa, vi ste rušili institucije sistema, vi ste odgovorni za zaustavljanje reformi one dve godine. Vi ništa niste uradili, niste napravili ništa za korist ove države za ove prethodne dve godine. Ova skupština donela je preko 40 zakona na predlog ove iste vlade koju vi napadate. Koliko ste vi doneli zakona u 2003. godini? Koliko ste doneli za poslednje dve godine, 2002. i 2203. godine? Koliko puta smo morali da izlazimo i da maltretiramo građane da izlaze na izbore za predsednika Republike, koje ste vi opstruirali. Šta se dešavalo sa Skupštinom Srbije? To je bila jedina Skupština u univerzumu za koju se nije znalo koliko poslanika ima zahvaljujući vama, i vi se usuđujete nekome danas da kažete da ruši institucije sistema i da to povezujete sa pričom o rebalansu budžeta. Taj rebalans budžeta je građanima ove države neophodan da bi mogli da prežive, da bi mogli uravnoteženo da uđemo u pripremu novog budžeta, ali to je vaše političko pravo. Kada koristite to političko pravo morali biste biti obazrivi.
Gospodin Vlahović, replika.
Gospodine predsedavajući, tražim šest minuta. Tri minuta replika zato što sam pomenut od strane gospodina ministra Dinkića i tri minuta zato što sam pogrešno protumačen od strane gospodina Aligrudića.
Izvolite, gospodine Vlahoviću, imate šest minuta.
Prvo da kažem gospodinu Aligrudiću, nisam rekao da ste rušili institucije, ne znam zašto ste se prepoznali. Ja sam samo rekao da su kapaciteti institucija bitno smanjeni, drugačiji, derogirani tamo gde je najvažnije i, između ostalog, zato imate danas raspravu o rebalansu budžeta. Što se tiče malopređašnjeg izlaganja gospodina ministra, rekao sam u martu da će prihodi u budžetu biti manji nego što su planirani i to je tačno. Ako nominalno posmatrate imate iste prihode koje ste planirali u martu, ali ako imate u vidu pretpostavku da je inflacija 4% veća najmanje u odnosu na ono što ste planirali u martu, da će bruto društveni proizvod biti najmanje dvostruko veći u odnosu na ono što ste planirali u martu, vi faktički imate manje prihode, manje javne prihode, jer se osnovica povećala nominalno i realno, a suštinski ostvarujete iste projektovane prihode iz marta. Prema tome, gospodine Dinkiću, bio sam potpuno u pravu kada sam rekao da su projektovani prihodi u martu potpuno nerealni. Što se tiče plaćanja za Londonski klub, da stavimo jednom tačku. Pošto se radi o nepredviđenom trošku, niste ga planirali u martu, mogli ste to plaćanje da obavite iz budžetske rezerve. Taj iznos je 2,4 milijarde i ne razumem zašto smanjujete budžetsku rezervu za više nego što je potrebno za plaćanje duga prema Londonskom klubu. Što se tiče MMF-a, nisam govorio o tome da vi imate problem. O tome je govorio gospodin Labus, potpredsednik Vlade, koji je čak optužio da MMF iz političkih razloga ne želi da pristane na nivo budžetskog deficita koji je planiran. Ako su ga novinari pogrešno citirali, onda ja lažem vas, kao u onoj narodnoj pesmi. Čini mi se da je tačno citirano, iako je prethodila izjava da će razgovori sa MMF-om biti sitnica, da će to brzo da se završi itd. Koliko se brzo završilo svedoči činjenica da razgovori sa MMF-om još uvek traju. Što se tiče rebalansa, da smo mi rebalansom povećali deficit, tačno je da smo imali nekoliko rebalansa od 2001. godine naovamo, i to je uobičajena stvar, ali nije uobičajena stvar da rebalansom idete na smanjenje rashoda, kada imate mehanizam da ne morate da zamarate ni narodne poslanike, ni Skupštinu. Možete prosto smanjenim izvršenjem budžetskih pozicija da dođete do nivoa rashoda koji prihvatate. Mi smo rebalansom povećali deficit, to je tačno, zato što smo imali veće realne izvore za pokriće tog deficita, tačnije zato što smo uspešno radili na onom polju odakle se traže realni izvori, a to su donacije, to su prihodi od privatizacije. Zašto je tako bilo? Zato što smo imali međunarodnu kredibilnost, zato što su donatori verovali u vladu koja je radila od 2000. godine i zato što su prihodi od privatizacije bili rezultat uspešne privatizacione politike. Ako danas kažete – nemamo šta da prodamo, onaj Vlahović je sve prodao prethodno, to nije tačno, sami sebe demantujete. Kažete da ste u avgustu i septembru ostvarili 1.700.000.000 od ukupno ostvarenih prihoda. Da ste tu dinamiku držali od marta imali biste 15.000.000.000 prihoda od privatizacije.
Koji član Poslovnika?
Reklamiram pogrešnu primenu člana 97. Poslovnika Narodne skupštine. Gospodin Vlahović se javio na repliku ministru, a nije imao pravoreplike na moje izlaganje, jer je moja replika bila replika njemu. To je suština ovoga o čemu govorim. A što se tiče gospodina Vlahovića, nismo se mi prepoznali, gospodine Vlahoviću, u vama, nego smo zahvaljujući vašim rečima ponovo prepoznali vas, kao što će vas prepoznati građani Srbije.
Gospodine Vlahoviću, pozvao se na član 97. Niste mogli da dobijete repliku na repliku. To su rekli. Ići ćemo u nedogled da pravimo replike na repliku. Ako vama budem dao reč, javiće se ponovo gospodin Aligrudić. Izvolite, i time će biti kraj.
Gospodine Aligrudiću, kako je narod nas prepoznao mogli ste da vidite u junu kada su bili predsednički izbori, mogli ste da vidite koliko je dobio vaš kandidat, a koliko je dobio kandidat Demokratske stranke, današnji predsednik Srbije. Kako je narod prepoznao našu politiku, a kako je prepoznao vašu politiku mogli ste da vidite na lokalnim izborima, gde je Demokratska stranka osvojila ubedljivo prvo mesto i postala najjača politička partija. Prema tome, nema potrebe da narodu objašnjavate kako smo mi radili, a kako vi radite. Narod vrlo dobro zna.
Povreda člana 100. na koji se poziva gospodin Aligrudić.
Gospodin Vlahović se uvredljivo izrazio o poslaničkoj većini DSS pominjući njihovog predsednika Vojislava Koštunicu. Vi morate znati jednu stvar, gospodine Vlahoviću, da je vaš uspeh u junu bio, između ostalog, zbog toga što se konačno stvorila jedna institucija sistema, za šta se DSS zalagala. To je načelan stav, a i vrlo praktičan. Boris Tadić nikada ne bi pobedio u junu da ga nije podržala Demokratska stranka Srbije.
Gospodine ministre, izvolite.
Želeo bih da razjasnimo konačno zašto moramo da idemo na rebalans budžeta, da bi isplatili ovu tranšu Londonskom klubu, a zašto nismo mogli, kao što gospodin Vlahović kaže, da koristimo tekuću budžetsku rezervu. Prvo, tačno je da smanjujemo ovim rebalansom tekuću budžetsku rezervu za 2,7 milijardi dinara, ali ako sve to upotrebimo za isplatu te tranše Londonskom klubu poverilaca do kraja oktobra, ostavićemo budžet sa nulom, bez tekuće rezerve u poslednja dva meseca. Ja vam ne zameram u tom pogledu, vi niste bili ministar finansija, ali ostaviti budžet sa nulom to je neodgovorno. Znate da uvek mogu da iskrsnu neki vanredni rashodi i taj argument da nije morao da se radi rebalans budžeta nego da se iz tekuće rezerve plati Londonskom klubu ne stoji, jer bi onda budžet imao nultu tekuću budžetsku rezervu. Dva meseca biti bez tekuće budžetske rezerve je neodgovorno prema narodu, jer uvek nešto može da iskoči kao vanredni rashod. Što se tiče prihoda znate i sami da su nam poreski prihodi daleko veći od onoga što je bilo planirano. Rashodi će u toku ove godine biti 307 milijardi, više nego što smo planirali u originalnom budžetu. Mi imamo rast 21% u odnosu na isti period prošle godine. Nama su neporeski prihodi niži nego što su planirani, ali oni osnovni prihodi, koji čine rezultat rada poreske uprave i Ministarstva finansija, znatno su nam veći nego što su u planu budžeta, ali zbog manjih neporeskih prihoda, koji uopšte ne zavise od poreske uprave, mi ćemo ostvariti isto one prihode koje smo planirali. Napominjem da vi niste uspeli da ostvarite prihode 2001. godine onako kako ste planirali, već niže. Drugo, ipak gospodine Vlahoviću, na kraju krajeva, vi ste ekonomista, kako možete da kažete da je povećavanje budžetskog deficita uspeh bilo koga. Rekli ste, uspeh je, imali smo 41 milijardu 2001. godine, 43 milijardi 2003. godine; pa kakav je to uspeh, bez obzira što su bili veći prihodi. Umesto da se štedelo, taj novac je potrošen samo u jednom kvartalu pred izbore, napravljen je deficit od 18 milijardi, mislim na izbore 2003. godine. Ako su bili veći prihodi, nisu bili zbog toga što sada ne znam kako je supersonično radilo vaše Ministarstvo u odnosu na sadašnje, nego ste u 1.400 miliona dolara stranih investicija imali prihod od prodaje tri preduzeća, dve duvanske industrije i "Beopetrola". Ne treba biti mnogo mudar, pa ostvariti toliko prihod na prodaji takvih preduzeća. Jasno je vama da je sada ostalo daleko manje atraktivnih preduzeća da se prodaju i privatizuju. Ove godine strane i direktne investicije biće 890 miliona dolara. Tačno, to je niže nego prošle godine, ali ove godine se ne privatizuje Duvanska industrija iz Niša, Duvanska industrija iz Vranja i ne privatizuje se "Beopetrol". Samo želim, gospodine Vlahoviću, da govorimo ekonomskim rečnikom kada govorimo o rebalansu budžeta, a kada su neke druge teme ovde na dnevnom redu, onda treba da koristite i politički rečnik. Kada se radi o rebalansu budžeta, mi sada smanjujemo deficit, smanjujemo javnu potrošnju, a to može biti dobro samo za ekonomiju. Vama je problem što ne možete vašim biračima da objasnite zašto nećete takav rebalans podržati i zašto dovodite u pitanje aranžman sa Londonskim klubom, isplatu penzija i naknade nezaposlenih. Hvala vam.
Gospodine Vlahoviću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, što se tiče privatizacije DIN-a i DIV-a, koja je urađena u prošloj godini, samo mogu da kažem da je sreća živa što je urađena, inače, u postojećoj strukturi vlasti, pogotovu lokalne vlasti, čini mi se da bi se vratilo ono vreme od pre 1996. godine, 1995. godine, kada se imovina razvlačila šakom i kapom, i privatizacija se nikada ne bi desila. Da li je lako prodati, konsultujte slučaj, možda najveće fabrike cigareta na Balkanu "Bulgar tabak". Oni već deset godina bezuspešno pokušavaju da privatizuju "Bulgar tabak". A to znači da morate imati regulaciju, da morate imati institucije, da morate imati strategiju, pa tek onda ući u privatizaciju. Sve ovo smo imali i zato je privatizacija bila najuspešnija i, između ostalog, ako niste znali, ušla je u jednu od deset najuspešnijih privatizacija koja je ikada obavljena u Evropi. Što se tiče budžetskog deficita, tačno je da sam rekao, imali smo veći budžetski deficit, jer smo imali realne izvore za pokriće budžetskog deficita, ali vi, gospodine Dinkiću, znate da je budžetski deficit, između ostalog element razvojne politike; što veći deficit, vi time imate bolji instrument za podsticanje privrede; dakle, bilo preko povećanja lične potrošnje, ako vam je privreda već restrukturirana, ili pak preko povećanja javnih investicija, ukoliko nemate restrukturiranu privredu. Ako imate manji deficit, onda nema ništa od razvojnog budžeta. Kada biste vi bili do kraja iskreni ovde i rekli, u redu je, probali smo u martu da prevedemo naša populistička obećanja, demagogiju iz predizborne kampanje, nismo uspeli, pogrešno smo procenili, sada se vraćamo od nekakvog razvojnog budžeta na čistu socijalu, na socijalni budžet, i to je to. Onda bismo mi možda znali da cenimo tu iskrenost koju je trebalo ovde da kažete, a ne da nam pod svetlom potpuno drugačijih projekcija, potpuno drugačijih pretpostavki, u rebalansu prikazujete to ponovo kao razvojni dokument koji treba da doprinese stabilnom rastu privrede. Ovo nije razvojni budžet. Ako imate veći deficit, ako imate realna sredstva za pokriće deficita, onda ćete možda podstaći javne investicije. Ako toga nema, ako je deficit mali, onda je tu kraj priče o bilo kakvom razvojnom budžetu. I o tome se radi. To je sve što pokušavamo mi iz DS-a da vas upozorimo, a pri tome nijednog časa, ne koristiće bilo kakvu drugu argumentaciju, sem one stručne ekonomske argumentacije. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić, a neka se pripremi narodni poslanik Snežana Stojanović-Plavšić.
Dame i gospodo, raspravu o rebalansu budžeta počeću neuobičajeno za raspravu u Skupštini o bilo kojoj tački dnevnog reda, koja se ne odnosi na ovde omiljeni sport međusobnih replika ili već kako god, a to je citiranje delova sopstvene diskusije iz marta. Dakle, citat, dakle iz marta, a narodni poslanici dobacuju - kako citiraš sebe, a naglasila sam da je neuobičajeno, ali je neophodno. "Pošto nema dogovora sa MMF-om...." narodni poslanik dobacuje - zasluži da te drugi citiraju, ne brinite, samo sačekajte. Narodni poslanik izlazi iz sale, narodni poslanik je sveži deda, izlazi iz sale. Dakle, u martu je izrečeno: "Pošto nema dogovora sa MMF-om, ja ću vas podsetiti da bi bilo dobro da tog dogovora bude, a ako ga nema, onda ćemo za sto dana u istoj ovoj skupštini imati rebalans ovog budžeta i, čitajući stenograme poslanika, poslaničke grupe DS-a, podsetićemo da smo govorili istinu, a ona je neprijatna, jer budžet jeste predizboran, budžet nije razvojni, predlogom budžeta plate rastu iznad mogućnosti, a kada plate rastu iznad mogućnosti, onda se porast tražnje ne pokriva robom i raste trgovinski deficit. To znaju svi oni koji se u Vladi nešto razumeju i znaju svi kako se to završava. Ako je inflacija predviđena i ako se govori o inflaciji od 7,5 do 8%, i ako imamu izjavu ministra finansija o 9,8%, bilo bi dobro da ova skupština da odgovor građanima Srbije koliku inflaciju mogu zaista da očekuju. Sa žaljenjem moramo konstatovati da nemamo reformski budžet i da nemamo ekipu koja ima hrabrosti da učini ono sa budžetom što se 2004. godine mora učiniti. To je smanjenje javne potrošnje, restrukturiranje javnih preduzeća, sa svim bolnim posledicama koje te dve odluke podrazumevaju kratkoročno, ali sa svim dobrim posledicama koje te dve odluke u duhu budžeta podrazumevaju dugoročno. " Zašto vas zamaram citiranjem? Zato što smo mi svi ovde narodni poslanici koji kontrolišu Vladu Republike Srbije i rad pojedinih ministarstava. Ministar finansija nije obavio zadatak. Dakle, u martu se pojavio sa Predlogom budžeta, kome je davao nadimke o tome da je razvojni, agrarni, da je investicioni, i pokazalo se da nije tačno. Zašto bi Narodna skupština imala poverenja da ovaj ministar ima kredibilitet unutar Vlade, ili da ima kredibilitet u ovoj skupštini. Ovde se ne radi o bilo kakvom događaju. Radi se o tome da su o duhu budžeta koji je usvojen u martu ovde poslanici imali stav, imali informacije koje imaju i sada, rebalans budžeta se radi zbog jednog jedinog jednostavnog razloga, a to je zahtev, dakle, koliko procenata budžeta po međunarodnim institucijama, kao što je MMF, može da bude deficit, i to je ono što smo rekli. Dakle, samo se o tome radi. Ne može 3,7, mora 2,8. Ono što smo tražili u martu jeste, dajte odmah da se dogovorimo o tome da biste mogli da nastavite dogovore sa MMF-om, ništa više i ništa manje. Sada se ponavlja priča da ministar nastavlja argumentaciju koja je populistička, koja nema veze sa onim što se u budžetu dešava i koja ne daje argumentaciju za bilo šta drugo, osim za činjenicu da su poslanici DS-a u martu govorili istinu. Zašto govorim o Skupštini i odgovornosti ministra? Zato što je ministru finansija najteže u jednoj vladi, nema teže pozicije, u bilo kojoj vladi, a pogotovo u vladi zemlje koja se menja. Bilo koja vlada je tu da koncipira politiku i da kaže - budžet će biti pretežno na socijalnu odgovornost, pretežno na investicije, pretežno samo na to da popunimo, kako umemo i znamo, prevelike zahteve, socijalne zahteve stanovništva. A ministar finansija je tu da kaže - Vlada to ne može. Pitanje je da li to može da mu prođe unutar Vlade ili ne. Dakle, ovakvi rebalansi, kada smo svi sve znali u martu, nisu uobičajeni rebalansi, koji idu promenama ekonomskih parametara i koji su planirani i očekivani. Ovakvi rebalansi govore nama iz opozicije dve stvari: prvo, ili ministar ima ogromnih teškoća da Vladi objasni šta se može od te politike koju Vlada ekonomski koncipira, ako je uopšte ima; ili ministar ne zna kako da obavi svoj posao i da ga predloži Skupštini. U oba ova razloga, koji god bio tačan, ako se postavlja kao pitanje, Narodna skupština jednostavno mora na najozbiljniji mogući način da raspravlja o onome što joj se predlaže kao rebalans budžeta. Šta je ponovljeno od onoga što smo kao stranka kazali u martu. Imamo problem u Srbiji da se misli da će se moći išta u bilo kojoj sferi društva, ekonomiji, zdravstvu, vojsci, bezbednosti, kako god hoćete, da se radi, a da ne bude sve jasno istog dana šta ko radi, zašto radi, koliko to košta i ko će to da plati. Imamo tu problem prosto zbog stepena razvoja međusobnih odnosa među institucijama, političkim strankama, šta god hoćete. O iznosu deficita budžeta ministar je trebalo da se dogovori ovde, ako već nije uspeo u Vladi, uvek može. Ponavljam da znam da su ministar finansija, uz ministra vojnog, u zemlji koja se menja dve najteže pozicije koje možete da imate kada je zemlja u tranziciji. Ali, ako ne može ministar da postigne dogovor u Vladi, jer ne može, jer oni kažu - ne zanima me, hoću za moje ministarstvo ovoliko, hoću za moje ministarstvo ovoliko, hoću ovako, a ti ministre pakuj kako znaš i umeš, onda je obaveza ministra da dođe u Skupštinu, da dođe u poslaničke grupe da kaže - ovo branim, ali da napravimo onda u Skupštini ideju o tome kojim amandmanima smo mogli u martu da imamo budžetski deficit ispod 3% i da imamo dogovor sa MMF-om. Te stvari mi ne razumemo i ne umemo da ih koristimo na zajedničku korist. Šta je osnovni razlog, osim toga što morate da imate ispod 3% budžetski deficit? Očigledno smanjeni ili nepostojeći kredibilitet Vlade ili ministra kada je u pitanju MMF. Da toga nema onda bi međunarodne finansijske organizacije dozvolile, kao što se dozvoljava ponekad, neizvršenje budžeta, pod kontrolom da ćemo biti ispod 3% sa budžetskim deficitom. I to je tema o kojoj treba ovde da pričamo. Mislim da zajedno treba da se nađemo na poslu kojim bi se izvukli iz nečega što se meni čini, za kraj da kažem, da je vrlo živo društvo u Srbiji. Nisam pristalica teorije zavere i nikada neću verovati u teoriju zavere, jer verujem da je ljudska volja nešto što upravlja procesima. Ali, u teorije pakosti verujem, u udruživanje radi pakosti i činjenja pakosti verujem, one nisu zakonima sankcionisane nepostojećim moralnim normama, nisu nedopuštene i nažalost imamo jako mnogo postupaka, događaja, čak i ideja koje nastaju samo zato da bi se nečemu ili nekom drugom napakostilo, a ne da bi se napravilo zajedničko dobro. Poslanička grupa DS neće glasati za rebalans budžeta, ne zbog ekonomskih parametara, ne zbog toga što je ministar bio neodgovoran pre šest meseci, ne zbog toga što Vlada nema ekonomsku politiku, nego zato što je ova skupština mesto na kojem bi se takve stvari dogovorili. Dakle, uz ponovno izvinjenje za citiranje naših diskusija iz marta meseca, mi vas molimo da nas ne terate kao opoziciju da ove diskusije citiramo, kada unesete budžet za 2005. godinu. To je već trebalo da se desi. Prvog oktobra 2004. godine budžet za 2005. je morao biti pred narodnim poslanicima Skupštine Srbije. Po Zakonu o budžetskom sistemu 1. aprila, po Zakonu o budžetskom sistemu taj budžet je morao početi biti pravljen. Prosto, u ime uklanjanja svega onoga što čine teorije pakosti, molim da se na dogovoru o budžetu za 2005. godinu ponašamo onako kako treba da se ponaša Skupština koja prati jednu vladu u tranziciji. Dakle, ministar da obiđe poslaničke grupe, i opozicione i vladajuće, i da u dogovoru sa tim poslaničkim grupama nađemo rešenja koja su saglasna i sa protokolima MMF-a i sa realnim eknomskim parametrima u društvu; i najvažnije, sa voljom većine u Skupštini. Ako tako ne bude, mi ćemo uz sav protest poslanika, koji su srećom postali dede, ponovo morati da citiramo diskusije koje smo imali u oktobru 2004. godine u ovoj skupštini.
Reč ima narodni poslanik Snežana Stojanović-Plavšić, a neka se pripremi Igor Mirović; nije tu. Izvinjavam se.
Poštovane koleginice i kolege, poštovani gospodine ministre, u želji da ovu burnu, političku i detaljnu ekonomsku diskusiju malo smirimo, a imajući svakako u vidu da građani Srbije nisu vični ekonomskim raspravama i da je jasno da postoje dva ekonomska koncepta u ovom slučaju, želela bih da kratko rezimiram razloge zbog kojih je potrebno glasati za ovaj rebalans. Pre svega ovo je rebalans koji, bez sumnje, obezbeđuje dalji privredni rast. Privredni rast je činjenica u ovoj zemlji ove godine, a to možemo konstatovati sa velikim zadovoljstvom, bez obzira na neke primedbe koje bi se možda mogle nazvati pakosnim, mada nerado koristim ovu reč, o tome da je do privrednog rasta došlo zbog toga što je padala kiša ili uz pomoć ministra vera, ili takvih nekih elemenata. Dakle, privredni rast postoji, a o tome želim da obavestim još jednom javnost Srbije. Dalje, ovo je rebalans budžeta koji će obezbediti dalju makroekonomsku stabilnost,smanjenje spoljnotrgovinskog i platnog deficita. Ovo je rebalans budžeta kojim se smanjuje javna potrošnja i time se još jednom dodatno otvara prostor za investicije. Ovo je rebalans budžeta koji će omogućiti Srbiji dalje sprovođenje aranžmana sa MMF-om, da svoje dugove vraća i da time još jednom potvrdi da se ponovo našla u društvu normalnih evropskih zemalja i zemalja Ujedinjenih nacija. Da li je moglo da se predvidi da će do rebalansa doći? Nije moglo da se predvidi, zbog toga što nije tačno, neki argumenti ovde jednostavno ne stoje. Jednostavnom računicom došla sam do sledećih cifara. Naime, što se tiče prihoda od privatizacije, koji su kao što znamo do avgusta bili potpuno neostvareni ijednim jedinim dinarom, možda je neka poslanička grupa mogla da predvidi da neće biti ni jednog dinara od privatizacije, ali zaista ova vlada nije smatrala da samim svojim dolaskom treba da menja sve ljude u državnoj administraciji i sve ljude u javnim ustanovama. Imali smo ideju da će ljudi svoj posao raditi i dalje, no, do toga nije došlo. Onog trenutka kada su preduzeti koraci i kada je došlo do promena u toj oblasti došlo je i do porasta privatizacionih prihoda. Oni su do sada ostvareni sa 1,7 milijardi, do kraja godine predviđeno je da bude 5,5 milijardi, a to već u startu čini onaj manjak od 11 milijardi, o kome smo govorili. Londonski klub 2,4 milijarde i, kao što smo imali prilike da od ministra finansija čujemo, dodatnih 4,4 milijarde koje nisu bile prikazane od strane prethodne vlade. Nažalost. Sve ovo već čini nekih 17,8 milijardi, po mojoj gruboj i laičkoj računici, i samim tim stvara deficit koji nije mogao da bude predviđen u startu. Da li je ovo moglo da se pokrije i na drugačiji način? Najverovatnije da je moglo, ali ovde građani Srbije moraju da se suoče sa Vladom koja je spremna da sa njima podeli sve ono što se dešava. Dakle, Ministarstvo finansija je moglo, kao neke prethodne vlade i prethodna ministarstva, da izvrši pokrivanje svega ovoga i na drugačiji način, recimo, zaduživanjem kod NBS, kreditima, nekim donacijama. Jasno je da Srbija ne može zauvek da živi od donacija i jasno je, naravno, da donacija i ima sve manje. Mi se ponosimo time što će bez donacija biti bolje i što će Srbija biti u stanju da sama pokriva svoje troškove. Dalje, mogli smo da povećamo poreze i time investicionu klimu menjamo, i naravno da to nije ideja. Dakle, nije bilo takvih mogućnosti. Ovo je odgovorna Vlada, koja sa svojim građanima želi da podeli sve ono što se dešava. Ovo je Ministarstvo finansija, koje izlazi pred građane Srbije i deli sa njima odgovornost za vršenje javnih funkcija. (Predsedavajući: Molim vas da privedete kraju. Vreme je isteklo.) Zašto je ovaj budžet dobar, što se mene tiče? On je dobar zbog toga što nije ugrožena njegova razvojna komponenta, zbog toga što se smanjuje javna potrošnja. Želela bih da napomenem još dve stvari. Čuli smo primedbe o tome da se dodatno izdvajaju sredstva za nevladine organizacije i da je to nešto što treba kritikovati. Da li neko želi da kritikuje to što se dodatna sredstva izdvajaju za Savez slepih, Savez gluvih i nagluvih, Savez društava za pomoć mentalno nedovoljno razvijenim licima, Savez za cerebralnu i dečiju paralizu itd. Ovo su, dame i gospodo, te nevladine organizacije, kojih se neko tako mnogo boji. Dodatno, što se tiče juga Srbije, želim da naglasim da građani Srbije imaju pred sobom jedan predlog Ministarstva finansija, koji će dodatno, sa 1,7 milijardi, podržati projekte koji se na jugu Srbije sprovode u partnerstvu sa međunarodnim organizacija, pre svega sa CHF i UNDP. To su one investicije koje su sa 80% podržane od međunarodnih organizacija, a 20% je trebalo da izdvoje lokalne samouprave. Nažalost, one to nisu učinile u punoj meri. (Predsedavajući: Molim vas, prekoračili ste vreme minut i po.) Dakle, to su oni projekti pored kojih se lokalne vlasti vrlo rado slikaju i vrlo rado kritikuju Vladu i Ministarstvo finansija. To su projekti ulica, rekonstrukcija dečijih vrtića, škola itd. Dakle, imam konkretno sve te projekte i rado ću ih građanima Srbije prezentovati. Zaista sam imala vrlo kratko vremena i izvinjavam se što sam ga možda prekoračila, ali mislim da je potpuno jasno da građani Srbije treba da podrže ovaj rebalans, a da njihovi predstavnici u ovom visokom domu takođe treba da ih podrže.
Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, a neka se pripremi narodni poslanik Milan Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, dobro što ste se ipak u 12,20 časova pojavili. Te replike i ovaj sukob koji ste imali sa govornice sa gospodinom Vlahovićem, sve ste to u petak uveče mogli da završite na Televiziji "Politika". Istinu ste i tada, a i danas, rekli jedan o drugom. Niste valjali ni onda kada ste bili njihov kadar, kada ste bili guverner NBJ, a onda NBS, DOS na vlasti, sa Vlahovićem na čelu ministarstva koje je izvršilo enormnu pljačku naših preduzeća, kao što ni vi danas niste dobar izbor od strane Vojislava Koštunice, na šta smo ga upozorili onog dana kada je podnosio ekspoze kao mandatar za sastav Vlade u ovoj skupštini. Ako se sećate šta su govorili poslanici SRS i kakva su upozorenja slali Koštunici, uglavnom su se ticala vas lično, počev od moje malenkosti, preko šefa naše poslaničke grupe i svih ostalih. Naše jasno upozorenje je bilo da, pored jedne veoma delikatne situacije u kojoj se država nalazi, zbog neshvatanja šta je nacionalno i državno jedinstvo, a ticalo se, kasnije se i pokazalo da smo bili u pravu kroz događaje u martu mesecu, opstanka naših sunarodnika u južnoj pokrajini. Drugi i ključni aspekt vaše vladavine i lutanja mesecima po bespućima, na čelu sa Koštunicom, sa vamakao jednim od ministara u toj vladi, jeste ekonomski i socijalni položaj naših sugrađana. Zaista ne mogu da prihvatim i da shvatim, kao običan posmatrač, a ne kao poslanik, kako vi možete sa tolikom samouverenošću da nastupate u promociji ovakvog predloga rebalansa budžeta, kada znate da su jedni, pa drugi izbori pokazali da vi nemate nikakvo uporište u narodu i da vam građani ne veruju. Da oni veruju više vama kao Mlađanu Dinkiću, kao ministru finansija, kao nekom vajnom ekspertu za tu oblast, vi biste bolje prošli na izborima i pokazalo bi se da je ta politika koju vi zagovarate nešto što građani prihvataju. Ovako, kako koji mesec pređe, vi se survate sve više i više, a onda potpuno samouvereno predlažete nešto što za nas nije prihvatljivo. Vlahović vam je predložio da isplatu duga izvršite iz tekućih budžetskih rezervi. Da sam u pravu kada kažem da nije valjao ni on, kao ni DS koju sada personifikuje ovde, onda kao neki nezavisni ekspert-ministar, zaista ima osnova za to, jer manir vašeg bivšeg prijatelja i bivšeg ministra finansija Božidara Đelića je bio da, recimo, iz tekućih budžetskih rezervi, najpre 600.000, a zatim 1.300.000 da za finansiranje RTS-a. Šta kaže Vlahović - kada smo mogli mi to da radimo, da prebacujemo, mi smo mu zbog toga zamerali, i njemu i toj vladi, zbog velikog deficita, sa jedne stavke na drugu, zašto i mi ne bismo mogli? Budžet i budžetska politika, fiskalna politika, politika smanjenja javnih troškova, na šta smo mi takođe upozoravali onda kada je Koštunica podnosio ekspoze, pa vi sa predlogom budžeta došli ovde, nisu bili uravnoteženi kod vas. Činjenica da ste vi sada došli u ovakvu situaciju i zapleli se kao pile u kučine, ne daje nam apel da mi treba da vam pomažemo u nečemu što smo oštro kritikovali. Razumem koliko-toliko poslaničku većinu, jer pitanje izglasavanja ovog rebalansa je i pitanje vašeg opstanka. Gospodine ministre, vi ste rekli da ukoliko Skupština ne izglasa ovaj rebalans koji ste predložili vi više nećete biti na tom mestu. Sa druge strane, delikatno pitanje je i pred samim Koštunicom i pred Vladom sa ovakvom fluktuirajućom većinom. Naša upozorenja su bila upućena tada Koštunici zbog toga što ste vi njegov loš izbor i zbog činjenice da mi uopšte ne bismo imali ovaj projekt, ne bi imala Skupština ovaj problem i građani ne bi imali ovaj problem, ne zato što ste vi taj ministar, nego zato što je Vlada trebalo da izgleda sasvim drugačije. Ljute se poslanici DSS, naročito njihov šef poslaničke grupe koji u ovom trenutku nije ovde, kada mu kažemo - da je slušao savete Tomislava Nikolića, da je to radio njegov predsednik i njegova stranka, mnogo bi bolje prošli, a stabilnija bi bila Vlada, Vlada u kojoj bismo mi bili stožer okupljanja onoga što je zaista demokratski blok, a ne vi kvazidemokrate, koja bi znala na mnogo pravičniji način da raspolaže sredstvima građana. Ne bi se ovako poigravala sa njihovom potpuno neizvesnom sudbinom, posle osam meseci lutanja po bespućima sa vama kao ministrom i sa takvom Koštuničinom vladom. Za nas je potpuno neprihvatljivo, gospodine Dinkiću, ovo što se sada dešava, a što vi pokušavate da zavijete u neku formu navodnog privrednog razvoja, politike zapošljavanja. Kako ste ono rekli kada ste nam obrazlagali ovaj rebalans – "izvlačenje privrede iz recesije, nastavljanje pojačane privatizacije...". Zašto je bila usporena sve ovo vreme, zašto od propalog kandidata Maršićanina i njegove ostavke na mesto ministra privrede mi nemamo ministra na tom mestu? Kažete – "...zapošljavanja i budućih investicija". Celog dana, a naročito juče uoči dolaska grupe italijanskih privrednika, vi brujite o tome i dajete podstrek i nadu ljudima koji možda žele da se okrenu nečemu što je naša budućnost - mala i srednja preduzeća, da su italijanski investitori spremni. Ne znam koliko njih u ovom trenutku da dođe i da krenu da finansiraju kroz te direktne strane investicije, to uopšte nije dovoljno, zato što je procenat onih koji su nezaposleni porastao otkako ste vi došli na vlast. Naročito zbog činjenice da su građani poverovali na predsedničkim izborima Borisu Tadiću, koji sada nije predsednik Srbije nego predsednik svoje DS, sa tri radna dana na mestu predsednika Srbije, da će odmah da krenu preduzeća, on će da ih prima, da se suočava sa njihovim nedaćama, otvaraće se nova radna mesta. Nema ništa od toga. Šta je sada vaš najveći problem sa ovolikim deficitom i sa predloženim rebalansom? Vi ste skrojili jedan budžet koji mora da brine o tome koliki je broj poverilaca, a sa druge strane se suočavate, to su rekle i neke kolege, a i vaši poslanici za govornicom, sa nemogućnošću da više dobijate donacije. Ko da vam da donacije kada je proces korupcije sve veći i veći, kada ni ti donatori potencijalni više nemaju poverenja u vaš tzv. demokratski blok, koji se deklarativno izjašnjavaju da su demokrate, a na delu se pokazuje da oni to nisu. Ako se sećate vaših izjava prilikom promocije budžete koje ste dali novinarima prilikom izlaska iz skupštinske sale u martu, osnovna stvar kojom ste se dičili – uz sve one napade koje ste pokušali da amortizujete, da vi niste dobro rešenje, i danas stojimo na stanovištu da niste, da ste kao kadar iz NBJ, odnosno Srbije, a znamo kako ste na to mesto došli, sada preuzeti od strane Koštunice zbog politike ucena i optuživanja – ono čime ste se najviše hvalili bio je iznos planiran za poljoprivredu. Tada ste rekli – tri puta sam povećao u nominalnom iznosu stavke za poljoprivredu, i za sve korisnike i za subvencije u poljoprivredi, a sada su oni prvi na udaru. Da li znate kakve ste probleme imali sa proizvođačima jagodičastog voća, koliko se to dugo dešavalo, koliko je ta agonija trajala, koliko je izgubila naša zemlja zbog činjenice koju je iznela i gospođa Pop-Lazić, da smo u alarmantnoj situaciji jer nam je spoljnotrgovinski deficit sedam milijardi iz Đelićevih vremena, iz bivše DOS-ovske vlasti tri i po milijarde dolara na godišnjem nivou. Sada zbog takve politike enormnog uvoza, zbog dospelih kamata, zbog politike cena koja se vodi, pa i politike kursa dinara, koji ste vi zagovarali sa pozicije dok vas nisu na ovakav način iz Bodruma smenili, nekog fleksibilnijeg pristupa kursu dinara. I danas, za vašu informaciju, kupovni kurs je već 76,2. Kada se sve to ima u vidu i kada se ima u vidu da mi nemamo privatizaciju, a kamoli njen nastavak na način na koji to treba da se radi, kada se ima u vidu da niste imali sluha za predloge nas srpskih radikala, da se uzme u razmatranje postojeći zakon koji je počinio mnogo nepravilnosti, mnoga preduzeća opljačkana, ljudi ostali bez posla, u februaru smo dali u skupštinsku proceduru izmenu i dopunu Zakona o privatizaciji, kada se ima u vidu da vi nemate osećaja za poljoprivrednike, već se samo deklarativno izjašnjavate da ovakvim budžetom oni imaju mnogo veću mogućnost za nabavku mašina i opreme preko poslovnih banaka. Nisu to naše domaće banke, vi ste ih lično upropastili. To su strane banke koje posluju kao domaće i koje naizgled daju poljoprivrednicima mogućnost da po povoljnim kreditima kupe mašine i opremu sa svega 1,5% kamate na godišnjem nivou. Zauzvrat se traži velika hipoteka, negarantovani plasman i činjenica da ste ih ostavili na cedilu. Prema tome, nadamo se i verujemo, zbog takve vaše politike i zbog činjenica da se tu više ništa ni Labus ne pita i da ne može da izaziva nikoga i da govori, a naročito gospodin Nikolić koji predvodi najveću poslaničku grupu u ovoj skupštini, šta treba da radi i koji mu je put. Zbog činjenice da se tako ponaša i vaš bivši koalicioni partner, a sada navodni oštri kritičari Boris Tadić i DS, znamo da 2005. godina mora da bude odlučujuća. Da se građani zaista opredele da suštinski nešto menjaju i da izberu vlast koja neće da luta po bespućima i koja neće da ulazi u ovakve rizične budžetske korekcije, nego će biti spremna i odgovorna da kroz stvaranje mogućnosti da ljudi rade i zarade, a ne da budu socijala, ne da bude toliko gladi i toliko siromaštva, a da privatizacija bude pravičnija i da odgovorni ljudi budu na ministarskim mestima, pre svega na mestu ministra finansija, stvorimo uslove da ova država krene putem oporavka. To nam je zaista potrebno. Puke priče, vaša optuživanja sa Vlahovićem, sa ostalima iz DS, sve što ste jedni o drugima rekli je zaista tačno, niste valjali ni jedni ni drugi, treba da dođe vreme SRS, pokazali su i lokalni izbori da je to tako, verujem da će to biti slučaj 2005. godine. Hvala.
Izvolite, ministar Mlađan Dinkić ima reč.
Ne želim da ulazim u vaše političke ocene, to je vaše pravo. Samo ću reći ono što je vezano za struku, za ekonomiju. Prvo, što se tiče nezaposlenosti, ona je za vreme mandata ove vlade smanjena. Tačno je da je nezaposlenost najveći problem našeg društva, ali je činjenica da je za 21.000 lica manji broj nezaposlenih ove godine nego u prošloj godini, što nije nešto čime bi bili ponosni, jer moramo značajnije da smanjimo nezaposlenost, ali nije tačno ni da je nezaposlenost povećana. Dakle, nezaposlenost je smanjena za 21.000 lica ove godine. Druga netačna stvar koju ste izneli je vezana za donacije. Donacije pristižu i sada u našu zemlju, ali nisu do sada pristizale donacije za budžet. Pristizale su donacije za druge projekte, od ovih donacija koje je pominjala gospođa Plavšić, vezane za projekte međunarodnih organizacija, CHF, UNDP, zdravstvo itd. Što se tiče budžeta, nisu pristigle zato što nije bio rešen status odnosa u državnoj zajednici između Srbije i Crne Gore. Nakon pristupa dvostrukom koloseku, mi ćemo do kraja godine dobiti i tih predviđenih 20-tak miliona evra donacija, jer nismo više predviđali direktno za budžet. Treća stvar koja nije bila tačna u ekonomskom smislu u ovom izlaganju vezano za poljoprivredu, isplaćeno je do sada oko osam milijardi dinara subvencijapoljoprivredi, od čega samo za pšenicu tri milijarde, i to milijardu 700 miliona dinara premije za pšenicu. Vlada je u potpunosti ispunila ono što je obećala poljoprivrednim proizvođačima, plus milijardu i 300 iz robnih rezervi za otkup pšenice, kako bi država imala sigurnost. Dakle, ukupno tri milijarde je dato za pšenicu ove godine, u odnosu na dve milijarde koliko je budžet predviđao. Jednu milijardu smo dali više za pšenicu. Što se tiče subvencija, osam milijardi do sada. Kao što ste videli, ove godine će biti za subvencije isplaćeno 12 milijardi i to je tri puta više nego prošle godine, kao što sam rekao kada sam obrazlagao budžet. Preko toga, sa drugih stavki je isplaćena milijarda i 700 miliona dinara za kratkoročne kredite u poljoprivredi, 28.000 poljoprivrednika je te kredite dobilo, već su realizovani, 500 miliona dinara je isplaćeno dugoročnih kredita do sada, 265 kredita, i još milijarda treba do kraja godine. Želeo sam samo zbog istine da iznesem ove činjenice, a što se tiče političkih ocena, imate pravo na njih.
Da li je tu narodni poslanik Milan Marković? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Zoran Mašić, a neka se pripremi narodni poslanik Milan Stanimirović. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Povreda Poslovnika.) Izvolite, pošto reklamirate Poslovnik, ali morate da znate da zbog odustajanja i zbog neprisustva taj redosled se ... Izvolite.
Ne možete vi, predsedavajući, da menjate poslovnik kad hoćete. Govori po redu – jedan koji podržava predlog i onda za njim onaj koji ne podržava. Vama nije tu jedan poslanik koji podržava predlog, zovete drugog koji podržava predlog, a ne zovete ponovo radikala, za koga znate da će govoriti protiv, i ako treba da se poštuje red, sve dok ne iscrpite one govornike koji su u manjini. Razumem kad ostanu sve sami radikali, imamo najviše vremena, na kraju će govoriti sami radikali. Sve dok imate prijavljene one koji će podržati Predlog zakona, morate njih da prozivate. Gospodin Stanimirović je prijavljen da podržava budžet, morate njega da prozovete umesto gospodina Markovića.
Gospodine Nikoliću, moram vam reći da ne podržava budžet i da niste u pravu, i da su ostali, sem gospodina Stanimirovića, sve poslanici iz SRS, tako da vam se učinilo zbog odustajanja i neprisustva da je neki redosled poremećen. Izvolite, gospodine Mašiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, težište svog izlaganja ću usmeriti na deo sredstava koja su rebalansom budžeta uzeta iz oblasti poljoprivrede. Nisam se javio malopre da repliciram gospodinu ministru, ali nadam se da će me saslušati i da će čuti i prave argumente vezano upravo za rebalans budžeta i zauzimanje sredstava namenjenih za agrar. Moram odmah reći, na početku, da od ukupno 6,1 milijardu dinara, a koliko je gospodin ministar u svom izlaganju u toku obrazlaganja ovog rebalansa izneo, da se uzima iz subvencija nefinansijskih preduzeća iz oblasti poljoprivrede i nauke i uzima se negde blizu tri milijarde dinara. Mislim da je to veliki iznos sredstava i da ova država nije ni proteklih godina značajna sredstva izdvajala za ove oblasti. Fakat, ove godine kada je usvajan budžet, i mi koji smo pripadali opozicionim strankama, i kao predsednik skupštinskog Odbora za poljoprivredu, pozdravio sam inicijativu Ministarstva poljoprivrede i, faktički, odluku Vlade da se agrarni budžet poveća gotovo tri puta u odnosu na prethodne godine. Međutim, tim više je nerazumljivo i shvatljivo da uzimate upravo iz tog agrarnog budžeta, koji je trebalo ove godine napokon da obezbedi pravičnu naknadu poljoprivrednim proizvođačima, da bude dalje stimulus za razvoj poljoprivredne proizvodnje i da bude stimulus za povećanje kvaliteta te poljoprivredne proizvodnje, a što bi omogućilo našu konkurentnost na evropskom i svetskom tržištu u tom domenu. Međutim, kod rebalansa značajan deo sredstava zahvata se odatle, jednostavno, ta sredstva se anuliraju. Gospodine ministre, nije tačna informacija koju ste izneli da se 1,5 milijardi dinara izuzima iz sredstava agrarnog budžeta, koja su bila predviđena za subvencioniranje poljoprivredne proizvodnje. U okviru agrarnog budžeta finansira se Uprava za veterinarstvo, Uprava za zaštitu bilja, Uprava za šume i Republička direkcija za vode. Ukupna umanjenja ovih pozicija koje se finansiraju su 2.475.000.000 dinara. Možete to pogledati i proverite, a sada ću vam i ciframa to izneti. Umanjenje budžeta u poziciji, odnosno ekonomskoj klasifikaciji 451 sa 12.789.586.000 umanjuje se na 11.282.875.000, a to je umanjenje od 1.506.711.000. Sa budžeta Uprave za veterinarstvo uzima se 900 hiljada dinara, a sredstva Uprave za zaštitu bilja umanjuju se za 30 miliona dinara, sredstva Uprave za zaštitu šuma umanjuju se za 36.302.000 dinara, a sredstva Republičke direkcije za vode umanjuju se za 2,9 miliona dinara. Ako se to sabere, to nije 1.506.000.000, nego je to 2.475.022.000 dinara. Šta je sve trebalo da se finansira iz ovih sredstava koja se sada umanjuju? Rečeno je ovde u uvodnom ekspozeu da će se iz agrarnog budžeta primarno umanjiti 900 miliona dinara koje su planirane kao mere poboljšanja kvaliteta mleka i da će se umanjiti za 606.800.000 dinara sa pozicije ili stavke – mera unapređenja produktivnosti gazdinstava. Sada ću se zadržati na toj stavci za koju ste rekli da nije počela da se realizuje, a pre svega, to nije tačno, jer se ta stavka od početka kalendarske godine realizuje, jer njom se finansiraju, odnosno sa ovih 606 miliona predviđeno je finansiranje mera unapređenja u stočarstvu. To su selekcijske mere, selekcije u govedarstvu, u svinjarstvu, ovčarstvu, kozarstvu, konjarstvu, živinarstvu i pčelarstvu. Za te namene bilo je planirano 120.800.000 dinara. Dalje, od ovih 606 miliona, kao mera unapređenja produktivnosti gazdinstava, planirano je regresiranje priplodne stoke. Složićete se da regresiranje, tj. proizvodnja priplodne stoke, onome ko se time bavi, kontinuiran, planski, sukcesivni posao, i ova država je svake godine, iz godine u godinu, finansirala, tj. regresirala priplodnu stoku. Za te namene planirano je bilo 402 miliona dinara od ovih 606 miliona dinara i planirano je bilo da se regresira proizvodnja 34 hiljade priplodnih junica. Opredeljenje ove države i Ministarstva za poljoprivredu je upravno bila govedarska i ovčarska proizvodnja, jer su to resursi koji će omogućiti naše pojavljivanje na svetskom tržištu, sa proizvodima tih životinjskih vrsta. Svi koji proizvode i gaje stoku znaju da je najskuplji deo proizvodnje upravo proizvodnja priplodne stoke i zbog toga je bilo i planirano subvencioniranje. Mislim da nije bilo mesta da se ta pozicija na takav način anulira i da proizvođači i goveda, i priplodnih bikova, i ovaca, i koza, i pčelinjih društava, budu zakinuti pri finansiranju. Dalje, iz ove pozicije planirano je bilo da se finansira podsticanje novih zasada šljiva sa 15 miliona dinara, novih zasada vinograda sa 15 miliona dinara, podsticanje proizvodnje sertifikovanog semena sa 35 miliona dinara. Zatim, podizanje matičnjaka sa osnovnim sadnim materijalom sa nekih osam miliona dinara itd, a na kraju subvencioniranje analize zemljišta i davanje preporuka za primenu odgovarajućih đubriva sa 11,6 miliona. Mislim da je ova mera i te kako važna za ratarske proizvođače. Poljoprivredni proizvođači su zakinuti za ispitivanje kvaliteta zemljišta i davanje sugestija na kom zemljištu koja veštačka đubriva će se najefikasnije koristiti i oni, ako budu želeli raditi, moraju sopstvenim sredstvima to finansirati. Znam da je u Vojvodini i prošle i pretprošle godine ispitano preko 20 hiljada uzoraka zemljišta, što je dalo značajne rezultate i doprinelo da se pospeši ta ratarska proizvodnja. Zato mi je tim neshvatljivije da sada i ova sredstva i ova pozicija na taj način se anuliraju. Na kraju, želim da kažem i nešto o sredstvima koja su planirana bila za poboljšanje kvaliteta mleka. Naši građani, a pogotovo proizvođači mleka, imaju higijenski vrlo lošu proizvodnju mleka. Mi imamo nekvalitetnu proizvodnju. Iz tih razloga, ove godine je planirano da se unapredi higijena proizvodnje, ali i kvalitet mleka. Iz tih razloga je u budžetu planirano 800 miliona dinara, a pre svega za nabavku opreme za mužu krava i ovaca i tih latofrizeva, odnosno malih pokretnih uređaja za rashlađivanje mleka i time značajno smanjenje mikroorganizama ili bakterija nakon muže. Jednostavno, ta sredstva faktički se gase za tu namenu. U ovoj stavci je bilo planirano 100 miliona dinara za uvođenje sistema kvaliteta po međunarodnim standardima i to ISO 9001, ISO 14000, ISO 17025 za unapređenje laboratorijskog rada ili zaštite životne sredine, i ta sredstva faktički se anuliraju. A mi danas u ovoj državi nemamo nijednu poljoprivrednu organizaciju u kojoj je uveden sistem kvaliteta, a to je posao koji iziskuje sredstva. Sasvim bi dobro bilo da je država odvojila pare da pomogne takvim poljoprivrednim preduzećima ili kombinatima koji bi ušli u taj posao. Jednostavno to anulirate time što uskraćujete pravo budžetskim korisnicima na ta sredstva. Svakako neću govoriti koje štetne posledice može imati umanjenje agrarnog budžeta u delu za veterinarske poslove i usluge, znači u oblasti veterinarstva, jer mislim da je tu najviše sredstava zakinuto, negde oko 900 miliona dinara. Do kraja septembra potrošeno je samo 540 miliona dinara, ali fakat najveći obim programa mera se realizuje upravo u ovoj drugoj polovini godine, tako da će doći u ozbiljnu opasnost realizacija programa mera zdravstvene zaštite životinja, ali o tome ću mnogo detaljnije govoriti kada budem obrazlagao svoj amandman, obzirom da sam podneo amandman upravo vezano za umanjenje ove stavke u budžetu. Na kraju želim da obavestim vas poslanike, jer to niko nije primetio, a i našu javnost, pre svega ljude koji se bave naučno-istraživačkim radom, da su sredstva ovim rebalansom umanjena, i to za iznos od 437 miliona dinara. To je ekonomska klasifikacija 420, specijalizovane usluge, iz čega se finansiraju programi osnovnih istraživanja, program za tehnološki razvoj, program transfera znanja i tehnologija, program obezbeđivanja i održavanja opreme i prostora, program međunarodne saradnje, zatim finansira se Matica srpska, astronomska opservatorija i program usavršavanja kadrova. Mislim da je i ovde napravljena greška. Mislim da je bilo slobodnih i drugih pozicija za umanjenje, a ne uzimati sredstva Ministarstva za nauku, jer iovako ona nisu velika, iovako ova država malo izdvaja za nauku, a pogotovo zato što je ovo završna godina istraživanja u oblasti tehnološkog razvoja. Osnovna istraživanja se produžavaju za još jednu godinu. Prema tome, ministre, ako ste imali obavezu i potrebu kao član Vlade ili ministar finansija da pristanete na rebalans budžeta, mislim da je trebalo naći neke druge pozicije da se umanje sredstva, a ne gotovo tri milijarde od šest milijardi i sto miliona od ovih subvencija za nefinansijske organizacije, da se uzme iz poljoprivrede i Ministarstva nauke.
Povreda Poslovnika, izvolite.
Poštovano predsedništvo, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kao zamenik predsednika Odbora za poljoprivredu hteo bih da ukažem na neke stvari gospodinu Mašiću, koje nije razumeo pošto nije bio u prethodnom sazivu Skupštine Srbije. Ovaj budžet od 20 i nešto milijardi, čak i umanjen, mnogo je veći nego 2002. godine – 5,6 milijardi, ili 2003. godine – sedam i nešto milijardi. Šta je kod vas ključna primedba? To je recimo poboljšanje kvaliteta mleka. Mislim da ste zaboravili da je u međuvremenu "Imlek" i većina mlekara u Srbiji privatizovana, i ja sam od početka bio protiv te stavke od 800 i 900 miliona, koja je bila u budžetu, jer "Imlek" je dužan da se bori za kvalitet svog mleka, a ne da organizuje takmičenje za mis lepote. Šta je nama ovde problem? Šta treba Odbor za poljoprivredu da uradi u sledećem periodu? To je cena mleka, da predložimo i ono od subvencija što će doći do seljaka. Recimo, cena mleka je 3,3 dinara po masnoj jedinici od 2001. godine. Mi smo malopre pričali o tome. Cena nije menjana. U međuvremenu su druge mlekare počele da plaćaju mleko po sastavu proteina ili po nekim drugim elementima. To treba da uredimo, da vratimo cenu mleka na onaj nivo koji je dostojan poljoprivrednika i onu vrednost koju treba da zauzima u društvu, zatim da novac iz budžeta stigne do seljaka, jer seljak drži 95% proizvodnje, 95% površina u Srbiji, i to treba da bude naš glavni posao, i da pomognemo prilikom donošenja sledećeg budžeta da te pare idu pravo prema seljaku. Mislim da ovo umanjenje, upravo vaše izlaganje pokazuje, neće pogoditi seljaka već te ljude koji su privatizovali firme, a to njih neće puno pogoditi. Oni imaju monopol na neki način i to moramo rešiti.
Po kom osnovu želite reč? On je govorio o članu 97. koji reguliše repliku.
Dame i gospodo, razumeo sam dobro budžet, iako nisam bio u prošlom sazivu, razumeo sam i rebalans budžeta, da se tu razjasnimo gospodin Rafailović i ja. Isto tako sam rekao za šta su bila planirana sredstva u budžetu, od tih 800 miliona dinara za unapređenje kvaliteta mleka. Ta sredstva su primarno trebalo da se daju poljoprivrednim proizvođačima. Znači proizvođačima mleka kao kreditna sredstva za nabavku opreme i za nabavku tih uređaja za rashlađivanje mleka. Prema tome, to je istina i ako su Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo finansija i Vlada kada su planirali budžet, ako su objektivno mislili da nešto dobro učine za stočare, za stočarske organizacije, za proizvođače mleka, onda je trebalo da budu dosledni. Ako je bila ideja da se napravi politički marketing i da se kaže da je budžet predvideo, za razliku od prethodnih budžeta, sredstva i za ove namene, postignut je i tu određeni politički cilj, ali isto tako građani sada treba da znaju da ti koji su iz političkih razloga predložili da stoji, sada više ne stoji i neće imati mogućnosti da ta sredstva koriste za te namene za koje, nadam se, da bi im dobro došla i da bi sigurno kroz realizaciju nabavke opreme za mužu i tih uređaja za rashlađivanje mleka sigurno se povećao kvalitet mleka.
Reč ima narodni poslanik Milan Stanimirović.
Gospodine predsedavajući, kolege narodni poslanici, raspravljamo o rebalansu budžeta koji, kao što je već više puta sa ove govornice istaknuto, poslanička grupa Demokratske stranke – Boris Tadić neće podržati. Ovde moram da konsultujem stenografske beleške sa sednice na kojoj je usvajan budžet Republike Srbije i zaista sam tada konstatovao da je Srbija zemlja čuda, jer je gospodin Mlađan Dinkić postao ministar finansija zahvaljujući glasovima glavnih junaka njegove knjige "Ekonomija destrukcije". Nisam se ipak nadao da će elementi te ekonomske politike iz "Ekonomije destrukcije" biti upotrebljeni u ekonomskoj politici u Srbiji nakon svega onoga što se događalo posle 2000. godine. Konsultujući ove stenografske beleške moram da utvrdim da mnogi elementi o kojima sam tada govorio važe i danas. Imamo krizu na Kosovu, imamo lošu klimu za investicije, političku nestabilnost, zaustavljenu privatizaciju, dakle, sve ono o čemu smo u martu govorili sada u još izraženijem vidu. Predizborna obećanja, o tome je takođe govoreno, ostala su na nivou jeftine demagogije i populizma koji, kako često volim da istaknem,najskuplje posle nas koštaju. Ta politička platforma budžeta o čijem rebalansu danas govorimo je ostala potpuno nejasna, jer kakva je bila politička platforma, takav je i budžet i takvo je njegovo ostvarenje, zato danas razgovaram o rebalansu budžeta. Što se tiče agrarnog budžeta, već je dosta rečeno, tada sam rekao da se budžet sa budžetom ne može porediti, jer nije poželjno da poredimo ne vaše želje, a naše ostvarenje, nego vaše ostvarenje i ostvarenje budžeta koje su radile prethodne vlade, Vlada dr Zorana Đinđića i Vlada Zorana Živkovića. Promene u ekonomiji idu mnogo sporije nego u politici i zato je vrlo poguban svaki zastoj zbog populizma, zbog demagogije o kojoj smo pričali, jer ima posledice na razvoj naše države i društva. Budžet, kao glavni instrument ekonomske politike, mora da poseduje budžetsku disciplinu, smanjenje deficita, monetarnu stabilnost, smanjivanje inflacije, dakle, da svaki proizvod dobije svoju realnu tržišnu cenu, ali uz nezanemarivanje socijalne komponente, o kojoj je ovde takođe dosta rečeno. Mnogi se ovde pozivaju na ono što se govorilo u martu mesecu, šta je rađeno i govoreno pre tri godine, možda dve godine ili pre godinu dana, ali moram da kažem da generacije koje dolaze neće nas pamtiti po tome šta je ko o kome rekao za ovom govornicom, nego šta je ko učinio za narod i državu. Verujte da će upravo u ekonomiji biti najjasnije neke istorijske distance koliko je mnogo urađeno posle 2000. godine na stabilizaciji ove i ozdravljenju ekonomije ove države. Mi smo uspostavili stabilnost i predvidivost sistema, zaustavili višedecenijski ekonomski sunovrat, stabilnu valutu, sve bolje ekonomske uslove, ne najbolje, alistvorili smo vam sređene javne finansije, što su osnovna pitanja kvaliteta jedne vlasti, u čemu je i sadašnji ministar delom učestvovao, dakle, u radu one Vlade tada kao guverner Narodne banke. Ono što je vodilo prethodne vlade jeste da je najlakše davati nezarađeno i sticati poene na taj način. Stabilnost sistema, koji je bio u restrukturiranju i u promenama javnih finansija, sve je plaćeno samodisciplinom i odricanjem. Imali smo principe ekonomske politike i bili su onako- samo ono što je zarađeno. Ali, nažalost, još uvek se u ovoj državi malo zarađuje i treba trošiti samo na ono što je najpotrebnije, znači, jasno određivati prioritete. Ciljevi naše ekonomske politike bili su da po poreskom sistemu postanemo najpovoljniji u regionu i delom je tu u nastavku te politike i učinjeno na tome da po poreskom sistemu zaista postanemo najpovoljniji u regionu, ali za restrukturiranje javnih preduzeća, kao što su EPS i železnica, jako je malo urađeno, a što se tiče elektroprivrede Srbije neke su stvari vraćene na početak. Ubrzana privatizacija takođe je bio jedan od ciljeva ekonomske politike kao jedan neophodan uslov za ozdravljenje naše privrede, jer svi smo svesni šta se tu dogodilo, da je privatizacija tu i zaustavljena. Reforme se moraju sprovoditi kroz kompropise, ali nismo spremni na trule kompropise, i kada govorimo danas o smanjivanju deficita budžeta, govorimo o smanjenju te manjinske podrške ovoj vladi i stoga je primetna nervoza koja je iskazana za ovom govornicom. Dakle, nema ništa od toga da je ovaj budžet razvojni, za razliku od socijalnog i recesionog, kako se onda govorilo o budžetu prethodne vlade, i zato ćemo glasati protiv ovog rebalansa. U junu je ministar Dinkić rekao da neće biti rebalansa već samo smanjenja rashoda. Ovde se radi o tome da međunarodne finansijske institucije, pre svega MMF, nemaju poverenja u ovu vladu da će smanjiti rashode i potrebna im je potvrda Skupštine da će rashodi, odnosno budžetski deficit zaista biti smanjen. Prihodna strana je ostala ista, ali uprkos tome što je bruto nacionalni proizvod duplo veći nego što je bio planiran. Dakle, mislim na mart. Pokriće deficita planirano je sa 16,4 milijardi od privatizacije, a u predlogu je 5,5 milijardi dinara, dogodilo se sve ono o čemu smo govorili. Katastrofalna ekonomska politika koju su vodili u nekim segmentima, posebno kada se radi o Agenciji za privatizaciju, dakle, politika anti, amateri koji su to radili na jedan zaista neprimeren način, i onda se ne čudimo uopšte što je rezultat u privatizaciji takav kakav jeste. Posebna priča je Ministarstvo privrede, gde ni dan-danas nemamo ministra za privredu, ali postoji u svakom zlu nešto dobro, jer otkada nemamo ministra za privredu, tu su neki bolji rezultati nego dok smo ga imali. Budžet prolazi kroz novu proceduru, predizborna priča o uništenim institucijama sistema, dakle, to ne stoji, a krediti i donacije međunarodnih finansijskih institucija smanjeni su za šest miliona dinara, planirano je 13,2, a sada je 8,2, smanjeno je poverenje, visoki su rizici, udaljeni smo od Evropske unije više nego što smo bili u martu. Država otima viškove likvidnih sredstava od privrede i umesto da se troše tu,troši ih država. Ministarstvo pravde smanjeno je za 300 miliona dinara, a u MUP-u zajedno sa BIA-om smanjeno je na 650+70, odnosno 720 miliona dinara i tako dalje, da ne nabrajam sve. Trista miliona dinaraza osnivanje novih institucija, a ovde je rečeno za ovom govornicom, licenciranje stečajnih upravnika, znači, za njihovo licenciranje, a da li će biti Agencija formirana, kako će se izvršiti edukacija onih koji treba da edukuju stečajne upravnike u budućnosti i da li će 1. februara iduće godine taj zakon o stečaju biti sprovodiv. Poljoprivreda i šumarstvo, tu je i vodoprivreda, 2,2 milijarde, smanjen je agrarni budžet, znači, prazna su obećanja o trostruko većem agrarnom budžetu. Ministarstvo kapitalnih investicija kraće je za 3,5 milijarde dinara, dakle, manje za puteve i investicije, tu je rad, zapošljavanje i socijalna politika, umanjeno je za 170 miliona dinara od ukupno planiranih 800 miliona. Sto miliona naknade za radnike koji su ostali bez posla, to je tri puta manje nego prošle godine, a smanjeno je za 40 miliona. U međuvremenu je došlo do rasta broja nezaposlenih, mada su se čuli neki drugačiji govori, osim u državnom sektoru. Obrazovanje je smanjeno na 1,1 milijardu dinara i to se odnosi na investicije. Zdravstvo je umanjeno za 650 miliona dinara takođe za investicije, kultura za 240 miliona dinara. Državna zajednica, vojska, oni plaćaju ceh, tu je 5,5 milijardi dinara itd. Pričao sam već o EPS-u i železnici, tu ništa nije urađeno, vraćene su stvari unazad, nema sporazuma sa MMF-om. Spoljnotrgovinski deficit je značajno veći nego prošle godine, nikakva saradnja sa međunarodnim institucijama, stala je privatizacija, nema investicija zbog jednog drugačijeg načina vođenja politike. Ovo je posledica katastrofalne politike koja je vođena. Ovaj budžet je zaustavljanje privrednog razvoja i investicija, a rebalans u stvari znači - ne znamo šta ćemo i u stvari nemamo viziju kuda u privrednom smislu, ekonomskom smislu, treba da ide ova država. Rekao sam na početku da promene u ekonomiji idu mnogo sporije nego u politici i zato jako pažljivo treba postupati u makro-ekonomskoj politici. Javne finansije su kao jedan ogromni tanker koji ide po okeanu i ukoliko napravimo nagli potez možemo da ga prevrnemo, brod se počeo ljuljati opasno, potrebno je promeniti i kapetana, kako bi ovaj brod mogao da stabilnije i mirnije nastavi da plovi, upravo onako kao što je nakon promena 2000. godine to bilo, kada smo uspevali da održimo stabilnost sistema uprkos tome što smo radili na restrukturiranju i na promenama ovog sistema, u čemu je takođe učestvovao i sadašnji ministar finansija, a tada kao guverner Narodne banke. Pozivam da se na neki način izvrši promena u ovom društvu, da su nam neophodni i novi izbori, kako bismo mogli da se vratimo na onaj put ekonomskog oporavka i razvoja, da radimo i poteze koji neće biti popularni, ali će biti na dobrobit ovoga naroda i ove države, jer samo tako pridružićemo se evropskoj porodici naroda, gde nam je oduvek kao državi, narodu i naciji bilo i mesto.
Pre nego što odredim pauzu, samo da kažem da je naredni govornik Mita Avramov. Određujem pauzu do 15,00 časova. [[Posle pauze – 16,00]] Dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, molim vas da utvrdimo kvorum. Ubacite vaše identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Utvrdili smo da je u sali prisutno 89 narodnih poslanika. Pošto imamo kvorum, možemo da radimo. Reč ima narodni poslanik Mita Avramov, a neka se pripremi narodni poslanik Paja Momčilov.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao što znate, SRS, kao najveća opoziciona stranka, u martu je govorila da ovaj budžet, koji je usvajan, nije realan. Niko nije slušao poslanike SRS, da bi danas došli upravo na diskusiju SRS koja je govorila o nerealnosti budžeta koji je usvojen i koji sada mora da doživi rebalans. Mnogi govornici su već govorili dosta toga što se tiče samog budžeta, o svemu tome gde su se ukidala sredstva, gde nisu itd. Naš ministar finansija je promašio budžet za 12,7 milijardi, što mislimo da nije tako mala stvar, pošto je on iz grupe eksperata. Mislim da jednom ekspertu ne bi trebalo tako nešto da se desi. No, šta je, tu je. Pokazalo se da li je ministar stvarno stručan za taj deo posla ili ne. Došlo je do naših najbolnijih stvari, do skidanja sredstava za vojsku i za poljoprivredu i veterinarsku zaštitu. Što se tiče same vojske, mi već znamo kakva je situacija u našoj vojsci, znamo u kom pravcu sve to ide i gde to vodi. Pošto ova sadašnja vlast želi u NATO pakt, sigurno da se mora obezvrediti sve u vojsci i sigurno da se mora napraviti da vojska funkcioniše onako kako je to nekada funkcionisalo. Mi svi znamo da smo bili četvrta vojna sila u Evropi, a koja smo sada, ne smem ni da kažem. Sigurno će izaći ministri pa će to reći. Trenutno je najlošija situacija u našoj avijaciji, pošto nemamo nijednog sposobnog aviona koji bi mogao sada da poleti. Nije slučaj samo u avijaciji, to je slučaj u svim vidovima vojske u našoj zemlji. Mi smo već dobili, možda mnogi ovde i ne znaju, instruktore iz Velike Britanije, koji su došli da obučavaju naše oficire, kako i na koji način treba voditi strategiju odbrane zemlje, ali po njihovim merama bezbednosti, a ne po našim. Mislim da se naša vojska dokazala tokom NATO agresije 1999. godine i da smo pokazali, sa to sredstava oruđa i oružja što smo imali, da smo mogli koliko-toliko uspešno da se branimo protiv nevidljivog neprijatelja. Ovo nije bio mali rat, ovo je bio veliki napad 18 zemalja na našu zemlju. Sigurno će doći i do prestrojavanja u vojsci. Mnogi će oficiri otići u penziju, naročito oni koji ne žele da sarađuju sa ovim instruktorima koji su došli iz alijanse NATO pakta. Sigurno da će biti prinuđeni, oni koji su stekli uslove i koji su najbliže penziji, da idu u penziju. Verujte da su to prave patriote i pravi oficiri koji su dali zakletvu da će braniti svoju otadžbinu. Oni koji će sarađivati, znamo ko su. Što se tiče poljoprivrede, i tu je došlo do smanjenja para iz budžeta. Znamo da je poljoprivreda glavni nosilac ove naše zemlje i da je sve palo na teret seljaka svih ovih godina u kojima smo sada. Znamo da je seljak sve na svojim leđima izneo, sve mu je bilo obezvređeno. Kada je trebalo da dođe do finalnog proizvoda i da nešto zaradi, taj finalni proizvod je obezvređen i seljak jedva da ima i dan-danas da preživi. Što se tiče stočnog fonda, tu smo takođe u velikoj krizi. Naime, pojavila se bruceloza, imamo pojavu i svinjske kuge, a imamo i pojavu trihineloze, koja još uvek nije suzbijena. Na kraju, samo da kažem da SRS neće podržati ovaj rebalans budžeta, baš iz tog razloga što smo na vreme ukazivali na njegove nedostatke, a niko nije hteo da nas sluša, verujem da neće to ni sada. U svakom slučaju, srpski radikali ne podržavaju ovaj rebalans budžeta.
Reč ima narodni poslanik Paja Momčilov, a neka se pripremi narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Poštovane koleginice i kolege, kao što znate, srpski radikalni neće glasati za predloženi rebalans budžeta, iz jasnih razloga: zbog ciničnog rušenja osnova državne i ekonomske nezavisnosti naše zemlje. Vi znate gde se kreše, čuli ste. Predsednik naše poslaničke grupe, gospodin Tomislav Nikolić, jasno je rekao da se vašim kresanjem budžeta najviše uzima vojsci, poljoprivredi i nauci. Jasno je da se time direktno podriva i ekonomska samostalnost i naša bezbednost. Svima koji bilo šta znaju o opstanku jedne države i kako to može danas, jasno je da država koja ima hranu, vodu i energente može da opstane. Svi znate da poljoprivreda predstavlja okosnicu i naše privrede, a i ona je nama omogućila da mnoge teške godine ekonomskih sankcija preživimo. Sada direktno krešete ona sredstva koja ste namenili, navodno širokogrudo, našoj poljoprivredi. U isto vreme pričate priču kako nećete da dirate u primanja penzionera, u isto vreme postižete i to da se pokazujete revnosni izvršioci naloga MMF-a i Svetske banke. Time vi hoćete da jednim udarom ulovite više muva. Sada se pitam - ako ovim vašim rebalansom budžeta rušite ekonomsku samostalnost i bezbednost naše zemlje, pričom da štitite interes naših građana, jer ne dirate u te plate; kazali ste da ste vojsci dali 8,5% povećanja, štaznači 8,5% na vojničke plate koje su bedne, a znamo da je inflacija već preskočila tih 8,5%. Sada se samo pitam ko je tu populista i ko je tu demagog. No, ne bih se time bavio. Gospodin Tomislav Nikolić je uložio protest zato što ovde ne prisustvuje čitava Vlada, a mi sada nemamo ni resornog ministra koji treba da brani ovaj dokument. Ovaj dokument, u ovakvoj formi, ovako stilski koncipiran, predstavlja uvredu i sramotu za Narodnu skupštinu Republike Srbije. Ovakva neujednačenost, paginiranje rukom, u današnje vreme, u vreme kompjutera, kad imate jednu mešavinu stilova, nekoherentnost u izlaganju u pojedinim odeljcima, predstavljaju veliku bruku i sramotu. Poneo sam i pokazaću gospodinu ministru, ako je potrebno, da vidi kako izgleda budžet SAD-a. Ali, mi hoćemo u Evropu, vi ste evropejci, pokazaću mu kako izgleda budžet Nemačke, i rebalans, a on neka vidi ovo i neka nastavi i dalje ovako da radi. No, da se manemo mi formalne strane. Sada ću iskoristiti par minuta da se osvrnem na ovaj budžet sa stanovišta jednog običnog lekara. Na strani 35. u Glavi 27 objašnjava se funkcija 760, priča se o rashodima i prihodima. Tu se nameću tri pitanja. Rekao sam da je ovo nejasan, neuređen tekst koji je teško tumačiti. Interesuje me na strani 35. šta to znači – zgrade i građevinski objekti, koji vuku milijardu i nešto dinara. Uopšte nema specifikacije šta sa tim zgradama, jesu li to nove zgrade, da li je to popravka, a razdeo 27 govori o Ministarstvu zdravlja. To mi je nejasno. Drugo, ovde je interesantno pogledati dve stavke –izvori finansiranja van budžeta. Među tim izvorima finansiranja za potrebe Ministarstva zdravlja navodi se – sopstveni prihod, donacija i primanja od inostranih zaduženja. Donacije su jako tanke, 14 miliona dinara, a kad pogledamo treću stavku – primanja od inostranih zaduženja, milijardu i 500 hiljada. Znači, danas poslove Ministarstva zdravlja finansiramo onim što treba da otplaćujemo, kreditima iz inostranstva, donacija više nema. Ove brojke kad se gledaju nisu same po sebi interesantne, ali postoji jedna interesantna stvar, to su izvori finansiranja van budžeta, a potom postoje izdaci iz dodatnih primanja. Kada se uporede izdaci iz dodatnih primanja i ono što treba finansirati, nailazite na razliku od 222.949.000 dinara. Ako to pretvorimo u evre, gde su tri miliona evra? Na 35. strani u ovoj tabeli ovde, fali tri miliona evra. Ovakav materijal dati nama, ovo je skandalozno. Ako je neko u neprincipijelnoj koaliciji i neće ovo da čita, ima zadatak da prihvati, mi srpski radikali nikada to nećemo prihvatiti. Uzmite digitrone, saberite na strani 35. ono što je izdatak iz drugih sredstava finansiranja i ono što je specifikacija, nema tri miliona evra. Sada je jako interesantno videti ovaj aneks koji je dat, on je sastavni deo budžeta – odluka o izmenama finansiranja plana Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje. Jedan galimatijas, gde imate na dvadesetak stranica dato sve i svašta. Imate adresu ustanove, i-mejl imate, gde postoji mreža zdravstvenih ustanova, gde ne postoji. Može i to da bude jedna informacija, nama se to izdvoji i kaže se, to je aneks, gde se kaže kako funkcioniše sistem u Republičkom zavodu. Onda ne bismo imali ništa protiv. Tu se cepa dlaka na tri dela: za šest meseci šta su dobili i potrošili para, za sedam meseci šta su dobili i potrošili para i za osam meseci šta su dobili i potrošili para. Da je trend urađen pa da vidimo šta se događa, kazali bi – pratimo trend. Toga nema, to je samo gomila podataka. Šta je ključno u svemu ovome? Katastrofalno po zdravlje srpskog naroda, i to moram da kažem, a budžet i te kako dira i u zdravstvenu politiku. Kaže ovako: "Prema zdravstvenim ustanovama obaveze se i dalje uredno izmiruju po osnovu plata zaposlenih, pri čemu je isplata pomerena za nedelju dana; preneta ugovorena sredstva za ostale ugovorene namene, energente, lekove, sanitetski materijal, materijal za dijalizu i ostali troškovi takođe se ne izmiruju u visini ugovorenih za ovaj period." Kaže se da je šest milijardi u dubiozi, da nema šest milijardi para. Kako je zamišljeno da se ispliva sa ovim rebalansom budžeta. Zamišljeno je na kriminalan način i to ću vam pročitati – u okviru troškova zdravstvene zaštite menja se struktura učešća troškova primarne i sekundarne zdravstvene zaštite, i to – smanjuje se učešće rashoda za primarnu zdravstvenu zaštitu, a uvećava učešće rashoda za sekundarnu i tercijarnu zaštitu. Šta to znači? U tabeli je prikazano da će od planiranih sredstava biti 66% dato primarnoj zaštiti. Temelj svake dobre medicine i svakog sistema zdravstvene zaštite je primarna zdravstvena zaštita. Ovde se prepolovljuje ono što će se dati primarnoj zdravstvenoj zaštiti. Ovo je vanreformski, vanevropski, skandalozno. Ovo predlažete vi ovim rebalansom i vi ćete svi da dignete ruku za ovo. Na samom kraju, hoću da kažem još nešto. Pošto smo objedinili raspravu i mi raspravljamo i o kreditima koji treba da se donose ... Nije, onda se izvinjavam. Molim da mi sada odbijete tri minuta, pošto postavljam poslaničko pitanje. Koliko je dobijeno donacija i kredita iz inostranstva za zdravstvo, na šta su sredstva utrošena i koliko su strani eksperti uzeli za sebe od tih sredstava? Kad bude rasprava o kreditima, videćemo i tu kako stvar stoji. Biće po onoj narodnoj, "što kuma donela, u cegeru odnela nazad" sa ovim donatorskim sredstvima. Ovde je bilo par interesantnih diskusija upućenih nama radikalima. Govori se o radikalizaciji Srbije, da mi širimo maglu. Ovde dolazi do demokratizacije Srbije. Naime, narodna volja dolazi na svoje. Hoću da kažem da mi danas ne možemo da vidimo, od sredstava koja su data, mnogo sredstava je dato, gde su ta sredstva, ne vidimo gde se troše, a vidimo da samo Ministarstvo troši supstancu tih kredita za svoje aktivnosti. Zbog toga postavljam ovo pitanje i hvala vam na pažnji.
Samo jedno objašnjenje. Poslaničko pitanje je trebalo da postavite na kraju svih tačaka, jer Poslovnik predviđa da ministar usmeno odgovori odmah po postavljanju pitanja. Dao sam vam jedno pravo koje vam nije pripadalo, pa ćete se vi uzdržati i sačekati odgovor. Izvolite, reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović, a neka se pripremi narodni poslanik Momir Marković. Imate još 10 minuta za SRS.
Dame i gospodo, u martu je Vlada Republike Srbije predložila, a ova skupština izglasala budžet Republike Srbije za 2004. godinu. I tada je bilo jasno svima u Srbiji da će taj budžet biti sa deficitom, da neće biti dovoljno sredstava i planiran je taj deficit u iznosu od 45 milijardi dinara. Danas Vlada dolazi pred ovu skupštinu sa predlogom rebalansa budžeta kojim želi da smanji budžetski deficit za nekih 12,5 milijardi dinara, odnosno da uvede određene restrikcije u nekim oblastima. Najveće restrikcije su, ako se pogleda predloženi rebalans, na pozicijama transferi ostalim nivoima vlasti u iznosu od 5,5 milijardi dinara, zatim zgrade i građevinski objekti u iznosu od nepunih pet milijardi dinara i subvencije javnim nefinansijskim preduzećima i organizacijama u iznosu od blizu četiri milijarde dinara. Ako se ovo malo detaljnije pogleda, mada je dosta maglovito prikazano i nejasno, što se tiče ove prve pozicije transfera, misli se na sredstva koja Republika Srbija izdvaja za državnu zajednicu Srbija i Crna Gora. Naime, ovde su najveće restrikcije upravo prema Vojsci Srbije i Crne Gore i tu se vrši najveće umanjenje. Ako uzmemo u obzir u kakvom je stanju Vojska Srbije i Crne Gore i da je propadanje vojske ne od juče već od dolaska DOS-a na vlast 2001. godine, što je evidentno, onda je jasno da će ovo umanjenje budžetskih sredstava namenjenih vojsci još više pogoršati položaj Vojske Srbije i Crne Gore. Sada imamo situaciju da je broj vojnika višestruko umanjen, da su uslovi u kasarnama izuzetno teški i loši, da se vojnici puštaju kućama da bi se okupali i prehranili, a o opremi i da ne govorim. Oprema je zastarela i sredstava za modernizaciju vojske nema niti se planiraju, već i ono što je planirano budžetom se umanjuje. Što se tiče pozicija – zgrade i građevinski objekti, kaže, malo je nejasno ovo napisano i prikazano, ne znamo tačno na šta se misli, ali verovatno se misli i na održavanje zgrada i objekata, i na investicije, odnosno izgradnju novih zgrada i objekata. Tu je umanjenje, takođe, izuzetno veliko, oko pet milijardi dinara. Ovde želim da napomenem da je nekorektno da se sada vrši restrikcija na ovoj poziciji, ako imamo situaciju u Srbiji da je veliki broj objekata u fazi izgradnje, da su radovi u toku, da obaveze prema izvođačima nisu izmirene, treba ih izmiriti, a da se sada sredstva umanjuju. Mislim prvenstveno i na školske objekte kojih u Srbiji ima mnogo, a gde su na velikom broju objekata ti radovi u toku. Što se tiče subvencija, gde je izuzetno veliko umanjenje, želim samo još jednom da naglasim ono što je već rečeno, da su usvojene subvencije u poljoprivredi. Naime, neko od mojih prethodnika je već rekao da su te subvencije u poljoprivrednoj proizvodnji izuzetno niske, da su cene poljoprivrednih proizvoda izuzetno niske i da nisu menjane godinama. Primera radi, cena mleka, a to je već i pomenuto ovde, već četiri godine nije pomerena, i dalje stoji na istom nivou, i dalje je litar mleka oko 10 dinara, što je neprihvatljivo malo, a mislim na otkupnu cenu mleka. Moglo se bar u toj oblasti ostaviti ili ostati na onom nivou koji je predviđen u startu budžetom iz marta, da se subvencije i premije u poljoprivredi ne smanjuju, da se tu ne vrše restrikcije, već da se ostane bar na nivou koji je planiran za ovu godinu. Želeo sam da kažem par reči i o samom karakteru onoga ko je pravio i budžet u martu, a i ovaj rebalans. Naime, ako se pažljivo porede cifre koje su predviđene u martu i ove koje su predviđene rebalansom, jasno je da se radi o laičkom budžetu, da se radi o jednom šarlatanskom pristupu ovom poslu, jer je nemoguće i neshvatljivo, i ne znam da li ministar može da objasni kako je moguće da razlike na pojedinim pozicijama budu tako velike kako je to sada ovde i napravljeno. Pokušaću samo na nekoliko primera da to ilustrujem. Razdeo 5 – Vlada Republike Srbije, pozicija, odnosno funkcija 110, u martu mesecu budžetom je predviđeno 223 miliona dinara, a ovim rebalansom je to svedeno na 129 miliona dinara. Kako je moguće da se nešto toliko promeni da se dva puta manja vrednost predvidi da se utroši do kraja godine od one koja je predviđena u martu. To upućuje na neozbiljnost pristupa ovom poslu. Onaj koji je planirao ovaj budžet u martu nije ozbiljno razmatrao i pristupio tom poslu. Moram da kažem da je gospodin Dinkić od decembra, kada su bili izbori, ili čak ranije, od novembra, kada su ti izbori raspisani, parlamentarni izbori u Srbiji, da je najavljivao sebe kao novog ministra finansija. Gospodin Dinkić je ekspert, a ako je tada već smatrao sebe ministrom finansija, verovatno je trebalo da ima i nacrt novog budžeta za 2004. godinu, da taj budžet bude korektan, da bude primeren situaciji u Srbiji, a ne da sedam meseci posle usvajanja budžeta pristupamo rebalansu na kraju godine, i ne da nam sada priča ovde kako je u martu sve rađeno na brzinu i nije moglo da se predvidi šta će se sve dešavati u toku ove godine.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković, a neka se pripremi narodni poslanik Zoran Antić. Imate još tri minuta.
Stvarno je nemoguće u ova tri minuta reći sve što treba da se kaže i gospodinu Dinkiću, i vezano za budžet. A da ste prihvatili predlog da se vreme produži za duplo, onda bi se moglo puno štošta reći. Zato ću morati drastično da skratim sve ovo o čemu treba da pričam. Završetak izlaganja ministra finansija, gospodina Dinkića, otprilike je izgledao ovako: ko ne glasa za ovaj budžet on je protiv EU, protiv evropskih integracija, protiv ulaska u Evropu, ko ne glasa za ovaj budžet dabogda izgubio poslaničku karticu, pa ne mogao da glasa itd. Gospodine Dinkiću, šta traže kod vas agenti FBI, piše štampa. Nego, da se vratimo mi na ovu temu. Bukvalno ste sa ovim kresanjem budžeta uništili vojsku. Sve vojske se okolo naoružavaju i pripremaju, i priprema se OVK, odnosno Kosovski zaštitni korpus, a priprema se i hrvatska vojska, modernizuje se, a vi dovodite u situaciju našu vojsku da bukvalno otpušta vojnike u petak, da bi u subotu i nedelju deca išla kući da se okupaju i da se najedu, ne bi li izdržala ona četiri dana. Poljoprivredu ste, takođe, osakatili. Uopšte ne biste morali da radite rebalans budžeta da ste malo više računa poveli o uvozu i izvozu nafte i naftnih derivata. Država izdvaja devize za uvoz nafte, naftu uvozi lobi čiji je šef na čelu kabineta direktora NIS-a, mazut i ostali derivati se izvoze po daleko nižim cenama nego što ih plaćaju naši domaći potrošači, pa zato i nema mazuta, jedan mesec se izvozi, a drugi mesec se uvozi, opet uvoznički lobi uz debelu proviziju uvozi. Uvozi naftu i naftne derivate, uvozi garnitura kojoj pripadaju Boško Prosimica, Zoran Nikodinović, Đorđe Ćuković, Boško Vučurović, Dimitrije Vukčević, Željko Popović, Vojin Lazarević i Vuk Hamović. Upravo je to ono gde ste mogli da nakrpite ove pare i da ne morate da radite rebalans. Molim, na kraju, a pošto je već kraj, molim da se više sa ove govornice ne vređa ni dostojanstvo ove skupštine, a ni da se zadire u privatna prava visokih funkcionera Srbije. Naime, nekoliko puta je već odavde sa ove govornice rečeno kohabitacija. U "Vujakliji", na strani 482, prosvetino izdanje iz 1970. godine, kohabitacija znači – stanovanje zajedno, život udvoje, snošaj ili polno opštenje. To što predsednik države i predsednik Vlade rade, to je njihova privatna stvar, ali nemojte sa ove govornice to da pominjete.
Hvala. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih ili, tačnije rečeno, iskoristili su svoje vreme predviđeno za raspravu, pa pre zaključivanja načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 89. Poslovnika. (Ne.) Zaključujem načelni pretres. Saglasno članu 136. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. (Tomislav Nikolić: Po Poslovniku.) Izvolite.
Mislim da je vas, gospodine predsedavajući, neko trebalo da nauči kada se otvara rasprava o amandmanima. Rasprava o amandmanima ne može da bude otvorena pre nego što dobijemo mišljenje Vlade na podnete amandmane. Postoji izuzetak, a to je da se Narodna skupština glasanjem izjasni da li hoće da pređe na raspravu po amandmanima, bez dostavljenog mišljenja Vlade ili nadležnog odbora. Ovako, kako vi pokušavate da vodite ovu sednicu, ne ide. Trebalo je da kažete, Narodna skupština nije dobila mišljenje Vlade na podnete amandmane, pa zbog toga pitam Narodnu skupštinu da li želi da otvori raspravu o amandmanima bez mišljenja Vlade. To je poštovanje dostojanstva Narodne skupštine. Vi ne možete da otvorite raspravu o amandmanima bez nove dodatne odluke Narodne skupštine, zato što vam Narodna skupština ovim svojim poslovnikom ne dozvoljava da otvorite raspravu bez mišljenja Vlade. Postoji izuzetak, ali o njemu mora posebno da se donese odluka.
Gospodine Nikoliću, imate član Poslovnika 159. stav 3: "Ako Vlada u utvrđenom roku ne da mišljenje o predlogu zakona, predlog zakona će se razmatrati i bez mišljenja Vlade". Izvolite.
Sada ste zaista povredili i dostojanstvo mog unuka, koji je star tri dana. Ne traži se ovde mišljenje Vlade o njenom predlogu zakona. Član 135: "Predlog zakona, pre razmatranja u Narodnoj skupštini, razmatraju nadležni odbori i Vlada". Član 135. stav 5. "Ukoliko nadležni odbori i Vlada ne dostave izveštaje, Narodna skupština može odlučiti da se predlog zakona razmatra i bez njih, ili utvrditi novi rok u kome su dužni da to učine". Gospodine predsedavajući, da li ćete pitate Vladu da li će dati mišljenje o podnetim amandmanima ili neće. Vlada može da kaže – ostavite nam rok da vam dostavimo mišljenje; ili može da kaže – hitno je, hitan je postupak, nemamo vremena da damo mišljenje. Onda vi kažete Skupštini - da li prihvatate da idemo bez mišljenja Vlade na podnete amandmane. Ne izigravajte proceduru, ovo je najvažniji zakon u toku godine. Ako na ovom zakonu izigravate proceduru, ako Vlada nije smogla snage da 15 amandmana pregleda, a poslanici su bili u stanju da pregledaju za tri dana zakon kojim se rešava kako će se sve što se u Srbiji sakupi potrošiti, kako će da se sakupi i kako će da se potroši, onda vi zaista ne znate šta je obaveza i šta je pravo Narodne skupštine. Ova narodna skupština je iznad Vlade. Možda vi, gospodo poslanici vladajuće većine, niste iznad Vlade, možda vi imate neki interes da Vlada komanduje ovom Narodnom skupštinom, ali država nema interes da Vlada komanduje Narodnom skupštinom. Ustav ne dozvoljava Vladi da komanduje Narodnom skupštinom i mi poslanici opozicije ne dozvoljavamo da Vlada komanduje ili da na bilo koji način odlučuje šta ćemo mi u Narodnoj skupštini da radimo. Vlada nas je potcenila, nije došla cela Vlada na sednicu Narodne skupštine, došao je ministar koji ovo predlaže i koji će ovo da brani. Održali smo sednicu, imali smo dovoljno snage da napišemo amandmane, a Vlada te amandmane dezavuiše. Za Vladu oni ne postoje. Ponaša se kao da ni jedan amandman nije stigao u Narodnu skupštinu. Kakav je to odnos Vlade prema Narodnoj skupštini? To je odnos onoga koji ima 15% biračkog tela. Nisu kriza novi izbori nego će kriza dovesti do novih izbora i samo generišete tu krizu. Vi je samo dižete na kvadrat, na treći stepen. Ponašate se kao da ste svemoćni. Ponašali su se ovi pre vas, kojih nema danas, ovi šprajcevi što ih nema u Skupštini, ali su uvek imali bar 150, 200 poslanika na sednicama Narodne skupštine. Vi ne možete da skupite 84 poslanika da vodite raspravu, a ponašate se kao da baš sve možete da uradite. Ne igrajte se sa tim. Postoji mogućnost da jošneko vreme vladate ukoliko slušate volju većine. Volja većine je volja građana Srbije. Sve dok ne dođe relevantan zahtev za smenu Vlade morate da izvršavate volju većine. Vaša volja više nije volja većine i vi to znate jako dobro. Dakle, tražimo od Vlade Republike Srbije da se izjasni o amandmanima koje su podneli narodni poslanici, ima ih iz više poslaničkih grupa. Ako to ne želite, mi u raspravi dalje nećemo da odlučujemo, doći ćemo samo da glasamo protiv Predloga zakona o budžetu.
Gospodine Nikoliću, stav 3. člana 159. odnosi se na zakone i amandmane po hitnom postupku. Ako niste zadovoljni mojim odgovorom, u danu za glasanje odlučiće Skupština da li je povređen Poslovnik. Izvolite. Koji član?
Gospodine predsedavajući, ako moram ovde da vam čitam lekcije, hoću, i još uvek sam spreman besplatno to da dajem. Samo vas molim da poštujete moje dostojanstvo i nikada neću ovde izaći pre nego što sam siguran da sam u pravu. Za mene je poraz kada biste mi dokazali da nisam u pravu. Zašto ne pročitate stav 5.člana 159. Odnosi se na isti taj hitan postupak. "O amandmanima se izjašnjavaju predlagač zakona, nadležni odbori i Vlada". Tu nema više nikakve dileme. Onaj ko se izjašnjava mora da se izjasni ili možda bi trebalo ovde napisati da o amandmanima mogu da se izjasne predlagač zakona i Vlada. Onda bih rekao – u pravu ste, mogu, a ne moraju. Ovde kaže – izjašnjavaju se. Nema varijante.
Gospodine Nikoliću, moram još jednom da vam kažem da ovaj stav 3. počinje sa rečju "ako". Znači, stav 5. ne može se primeniti, po mom mišljenju, ako Vlada neće da se izjasni. Znači, taj stav znači da može, a ne mora. Vi drugačije tumačite i, opet vam kažem, u danu za glasanje Skupština će se izjasniti da li je povređen Poslovnik. Izvolite.
Mene sada čudi i sekretar Narodne skupštine, koji je trebalo da vas upozori. Razumem vas da ni vi, ni ja nismo dovoljno stručni za ovo, ali ako vam ovo sekretar govori, onda sekretar vređa dostojanstvo Narodne skupštine. Vi ste u pravu u jednom delu, gospodine predsedavajući. Član 159. stavovi 1, 2. i 3. odnose se na predlog zakona. Stavovi 4. i 5. odnose se na amandmane. Upućujem vas, mi se ovde sporimo oko amandmana, a ne oko predloga zakona. Do stava 3. reguliše se pitanje zakona i davanja mišljenja Vlade na predlog zakona. Stav 4. kaže: "Amandman na predlog zakona koji se razmatra po hitnom postupku može se podnositi najkasnije do početka pretresa predloga zakona". Stav 5. "O amandmanima se izjašnjavaju predlagač zakona, nadležni odbori i Vlada ". Dakle, vi meni čitate ono što se odnosi na predlog zakona, što uopšte ne sporim, a nećete da čitate stav 4. i stav 5. Po stavu 4. mi smo podnosili amandmane, a po stavu 5. Vlada je dužna da da mišljenje o tim podnetim amandmanima. To je toliko prosto, već me je više sramota da vam objašnjavam. (Poslanici Srpske radikalne stranke napuštaju salu).
Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Zakonodavni odbor predlaže Narodnoj skupštini da ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Milomir Minić. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Predrag Marković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 6. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Arsen Đurić i Slavoljub Matić. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, objasnio bih suštinu predloženog amandmana. Radi se o potrebi da ispravimo jednu malu nepravdu koja se našla u ovom predlogu rebalansa budžeta. Naime, Uprava za sport ima nekoliko započetih investicija, mislim na Halu sportova u Kragujevcu, mislim na Halu sportova na Zlatiboru, u opštini Čajetina, mislim na sportske terene u Bečeju, i mislim na jednu vrlo značajnu i bitnu kampanju koja se bavi jednom aktuelnom temom, a radi se o kampanji protiv nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim terenima, i tu nepravdu, koja otprilike vredi, kako bi se ovi poslovi završili, nekih 40 miliona dinara, ovim amandmanom želimo ispraviti. Ministar nije ovde, mi smo ispravkom, takođe sa pozicije budžetskih rezervi predložili da se ovaj amandman uredi i nadam se da će i Republička Vlada i Ministarstvo za finansije uslišiti molbu poslanika DSS-a i omogućiti da ovo dobiju naš Zlatibor, naš Kragujevac, naš Bečej, svi mladi ljudi. Oni na jednoj utakmici mogu načiniti štetu veću od osam miliona, koliko košta kampanja protiv nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim terenima, pa molim pre svega Ministarstvo, a molim i narodne poslanike kada dođe ovaj amandman da svi za njega glasamo. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Milorad Belić povukao je amandman na član 6. koji je podneo 13. oktobra, a 14. oktobra podneo je novi amandman na ovaj član. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo poslanici, podneo sam amandman na član koji se tiče umanjenja sredstava koja su bila opredeljena za otklanjanje posledica nastalih zemljotresom u Kolubarskom okrugu. Naime, proletos mi smo usvojili 500 miliona i to posle predloga od milijardu i po dinara. Činjenica da se prema ovoj sadašnjoj dinamici građani, koji su oštećeni i koji su podneli svoje zahteve, ne mogu podmiriti u narednih šesnaest godina, smatrali smo da je milijarda i po dinara neophodna da bi se ubrzala ta dinamika. Međutim, rebalansom je predviđeno da se i sa tih petsto miliona suma svede na dvesta miliona. Samo ću vas upoznati sa nekim činjenicama, odnosno brojčanim podacima, s obzirom da je Direkcija za obnovu i razvoj Kolubarskog okruga do sada utrošila nekih 170 miliona, koje je dobila iz budžeta u toku ove godine, da je na osnovu ugovorenih radova već opredeljeno nekih sedamdeset miliona, što znači već 240 miliona, i da postoje određena dugovanja prema izvođačima radova, prema EPS-u i još nekim drugim kooperantima. Ukoliko bi se prihvatio ovakav rebalans i ukoliko bi se ova suma svela na 200 miliona, onda bi rad te direkcije bio potpuno paralisan, a nekoliko hiljada zahteva još uvek stoje neregulisani. Ne bih vraćao priču zbog čega je to tako i da li je to bila zloupotreba, da li je bilo pravilnosti ili nepravilnosti u proteklih pet ili šest godina, s obzirom da je zemljotres bio u septembru 1998. godine, ali dolazimo u jednu situaciju da, ukoliko bude paralisan rad ove direkcije, tih nekoliko hiljada građana zaista će biti oštećeni, odnosno da će svoja prava pokušavati da ostvare i sudom. Da bismo nekako premostili ovaj problem, dakle, posle konstituisanja novog Saveta Direkcije, to je bilo krajem juna ove godine, mi smo i resornom ministarstvu i Vladi predložili nekoliko, čini mi se, vrlo ozbiljnih predloga, koji su iz temelja praktično pomerili dosadašnji način rada ove direkcije. Naime, predložili smo da se uvede kategorija, možda je ovo malo interesantno za vas, ali verujte, za tri ili četiri hiljade građana iz Kolubarskog okruga ovo je veoma interesantna tema. Zamolio bih još minut ili dva vaše pažnje, a svoju reč ćete reći kada budemo glasali. Dakle, mi smo predložili da se preko neke od poslovnih banaka uvede i mogućnost kreditiranja oštećenih građana, zatim da se čak uvede kategorija subvencija, odnosno sufinansiranja, pošto imamo veliki broj zahteva od strane građana koji su već ušli u proces rekonstruisanja svojih objekata, da jednostavno i oni žele da ulože deo svojih sredstava. A isto tako smo predložili Vladi, s obzirom da se radi o jednoj službi koja je dosta stručna, koja je opremljena, da u narednom periodu, u stvari, Direkcija preraste u javno komunalno preduzeće. Takođe, nismo isključili mogućnost da se lakše sanacije rešavaju i kroz dodelu građevinskog materijala, kao što je to bilo na početku, ali bez ikakve kontrole, i znamo da se od toga odustalo. Još jednom bih apelovao na sve poslanike da najozbiljnije shvate u kakvoj se situaciji nalaze, pre svega građani Kolubarskog okruga, njih nekoliko hiljada, u kakvoj se situaciji nalazi i sama građevinska direkcija, s obzirom da je već na osnovu ugovorenih obaveza prekoračila ovih dozvoljenih dvesta miliona ili predviđenih dvesta miliona rebalansom i da će, ukoliko se usvoji ovakav predlog, njen rad biti u potpunosti obesmislen, u stvari paralisan. Hvala vam.
Da li još neko želi reč? (Da.)
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege narodni poslanici, možda ova tema i ova pozicija u budžetu izgleda da ima neki lokalni karakter, ali vas molim da zaista najozbiljnije razmislimo o tome da li je moguće na ovakav način rebalansom Zakona o budžetu predvideti drastično smanjenje ove pozicije, kada ona ima socijalni karakter. Zašto socijalni karakter? Pre šest godina je bila 1998. godina i građani, pre svega opštine Mionice, čekaju da konačno saznaju da li mogu da se vrate u svoje kuće i da li mogu da nastave da normalno žive. O tome smo govorili u martu i lično sam podneo amandman ispred poslaničke grupe DS- Boris Tadić da, shodno planu te direkcije za 2004. godinu, ta budžetska pozicija iznosi ne 500 miliona, nego milijardu i petsto miliona. Ministar finansija, koji danas nije prisutan kada se razgovara o amandmanima na Predlog zakona o rebalansu budžeta, uveravao nas je da nije moguće tada izvršiti promenu, ali da će to svakako Ministarstvo finansija imati u vidu i da će naći mogućnosti da obezbedi dodatna sredstva. Ako su dodatna sredstva umesto petsto miliona, kako se sada predlaže, dvesta miliona, onda nešto nije u redu sa matematikom. Dakle, u trenutku kada Direkcija za otklanjanje posledica zemljotresa i za razvoj Kolubarskog okruga ima realizaciju na devet meseci u visini od 180 miliona, a znamo kakva je priroda poslova i troškova, tu ugovarate izvođenje građevinskih radova, avansirate, čekate okončanje situacije i obaveze koje postoje u toj direkciji, u ovom trenutku su blizu 300miliona. Čekaju građevinske dozvole, i ugovore, i odluke opštine Kolubarskog okruga, dakle, mislim na naredne objekte, na izgradnju objekata, i to sve čekaju građani Kolubarskog okruga da se u njih usele i onda dobijete predlog rebalansa na 200 miliona. Kako je moguće to objasniti građanima Kolubarskog okruga, građanima opštine Mionica u kojoj, postoji stenogram o tome iz marta, ima više oštećenih objekata nego što ima domaćinstava. Danas 3000 domaćinstava u opštini Mionica čeka da njihovi objekti budu osposobljeni za normalno življenje. I ovde je ministar finansija rekao da će biti obezbeđena dodatna sredstva. Na Odboru za finansije rekao je takođe svoje mišljenje da su neprihvatljivi amandmani, da nema sredstava, da je predlog rebalansa takav kakav je. Zaista još jednom apelujem na poslanike Narodne skupštine da ovaj amandman prihvate. Podržavam amandman poslanika Berića, koji je predložio da se umesto 200 miliona obezbedi 400 miliona, samo da bi se mogle izvršiti obaveze koje već postoje u toj direkciji. Za sledeću godinu planom, odnosno predlogom zakona o bodžetu planiramo neka pristojnija sredstva, da bismo mogli konačno da rešimo taj problem koji traje šest godina. Ako ovom dinamikom bude išao na 500 miliona, trebalo bi 17 godina da se potpuno otklone posledice zemljotresa, a prosto je nepristojno komentarisati i računati koliko godina sa 200 miliona na godišnjem nivou. Zaista, mislim da je ministar finansija trebalo da bude ovde i da da tumačenje svog obećanja, da još jednom razjasni kako je moguće da je prosto prevideo tu poziciju u budžetu, iako je dao obećanje pred Narodnom skupštinom i poslanicima da će posebno imati u vidu tu poziciju i da će obezbediti dodatna sredstva. Predlog je da ta sredstva budu umanjena na samo 40% onoga što je dato u Zakonu o budžetu koji smo usvojili u martu. Ja vas pozivam zaista da u okviru svojih poslaničkih grupa razgovarate o mogućnosti da se izglasa ovaj amandman, jer sasvim sigurno ova pozicija ima socijalni karakter. Poslanici DS-a - Boris Tadić, poslaničke grupe Demokratska stranka - Boris Tadić podržaće izglasavanje ovog amandmana, jer zaista smatramo da postoji prostor u Predlogu zakona o rebalansu budžeta. Ako su umanjena sredstva Ministarstva za kapitalne investicije, preko koga se finansira ova direkcija, za više od tri milijarde, prosto nije jasno da li je moguće da se baš sa 200 miliona na mukama građana Kolubarskog okruga, posebno mioničke opštine, može uštedeti nešto značajnije, da bi se obezbedilo normalno funkcionisanje svih delova ovog ministarstva. Dakle, nije postojala volja, nije postojalo dovoljno koncentracije i nije postojala pre svega odgovornost za datu reč u ovoj skupštini, da će biti obezbeđena čak dodatna sredstva da bi se rešio ovaj problem u Kolubarskom okrugu. Zaista se, još jednom kažem, pridružujem i podržaću ovaj amandman, i poslanička grupa Demokratske stranke će glasati da ovaj amandman postane sastavni deo Predloga zakona o rebalansu budžeta.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Marković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zakonodavni odbor predlaže Narodnoj skupštini da ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić. Zakonodavni odborpredlaže Narodnoj skupštini da ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Zoran Mašić povukao je amandman na član 6. koji je podneo 13. oktobra, a 14. oktobra podneo je novi amandman na ovaj član. Zakonodavni odbor predlaže Narodnoj skupštini da ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Vitomir Plužarević povukao je amandman na član 6. koji je podneo 13. oktobra, a 14. oktobra podneo je novi amandman na ovaj član. Zakonodavni odbor predlaže Narodnoj skupštini da ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Milorad Krstin. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Milomir Minić. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Miloš Aligrudić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zakonodavni odbor predlaže Narodnoj skupštini da ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zakonodavni odbor predlaže Narodnoj skupštini da ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Zakonodavni odbor predlaže Narodnoj skupštini da ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu i u celini. Pošto smo završili ovu tačku dnevnog reda, prekinućemo današnji rad i nastavak sednice je sutra u 15,00 časova. Samo jedno obaveštenje, koje sam propustio da dam, evo sada ću to učiniti. Sutra, 19. oktobra 2004. godine, na svetski dan borbe protiv siromaštva, u Narodnoj skupštini, u 9,00 časova, o borbi protiv siromaštva govoriće predsednik Skupštine Predrag Marković, onda predsednik Odbora Snežana Stojanović-Plavšić i predstavnik Ujedinjenih nacija za Srbiju i Crnu Goru, kao i zamenik ministra. Ko je zainteresovan može sutra prisustvovati tom predavanju.