Tere päevast, lugupeetud Riigikogu! Tere päevast, austatud peaminister ja teised valitsusliikmed! Alustame tänast infotundi. Palun teeme kohaloleku kontrolli! Kohalolijaks registreerus 43 Riigikogu liiget, puudub 58. Tänases infotunnis osalevad järgmised valitsusliikmed: peaminister Andrus Ansip, põllumajandusminister Helir-Valdor Seeder, rahandusminister Jürgen Ligi. Et täna on meil registreeritud neli küsimust, siis saan kiirete näppude voorus neist igaühe puhul lubada esitada kolm kohapeal registreeritud küsimust.
Esimene on kolleeg Mailis Repsi küsimus peaminister Andrus Ansipile. Palun!
Lugupeetud peaminister! Kõrgharidusreformi puhul on väga palju räägitud vajaduspõhisest õppetoetusest, samas on teemaderingist üsna kõrvale jäänud edukalt õppivate üliõpilaste tunnustamine ja toetamine. Kui püüda analüüsida kooskõlastusel olevat Vabariigi Valitsuse määrust, siis näeme, et seletuskirjas on öeldud, et 2014. aasta kevadsemestril hakkab 100 eriti võimekat tudengit saama tulemusstipendiumi 320 eurot kuus. Mida te valitsuskabineti juhina isiklikult arvate, kas ainult need 100 üliõpilast on tunnustust väärt? Ning kuidas te kavatsete ülikoolide ja erialade kaupa need 100 tudengit välja valida?
Alustuseks olgu öeldud, et vajaduspõhise õppetoetuse rakendamisega suureneb õppetoetuste maht kahekordseks. Seega tudengid saavad summa summarum kaks korda rohkem toetusi, kui nad endise süsteemi järgi said. Need toetused on vajaduspõhised ja peavad tagama noortele inimestele ligipääsu haridusele. Lisaks sellele on Haridus- ja Teadusministeeriumil ning valitsusel tervikuna kavas juurutada tulemusstipendiumid. Need on need, mille kohta te küsisite. Kui suur nende maht täpselt saab olema, näitab aeg. Kavas on juurutada ka erialastipendiumid, mida makstakse nendele üliõpilastele, kes õpivad riigi poolt enim soovitud erialadel, näiteks õpetajaks. Eesmärk on maksta erialastipendiumi ca 10%-le tudengitest. Tulemusstipendiume tuleb käsitada eelkõige kui kõige silmapaistvamate tudengite tunnustamist õpitulemuste alusel. Need stipendiumid peaksid suunama noorte inimeste erialavalikuid. Kõige laialdasem kasutusala on aga vajaduspõhisel stipendiumil ja minu meelest praegu see rakendub päris hästi. Kordan veel kord: vajaduspõhiste õppetoetuste maht ületab kahekordselt vana süsteemi järgi makstud toetuste mahu.
Palun, kolleeg Mailis Reps, esimene täpsustav küsimus!
Hea minister! Tõepoolest tuleb nentida, et eriti andekate noorte igasugune tunnustamine on väga õigustatud. Jääb aga arusaamatuks, kuidas täpselt see üsnagi kitsas ring saab välja valitud. Aga kui te juba mainisite vajaduspõhist toetust, siis tuletame koos meelde: kui me siin Riigikogu ja valitsuse koostöös kõrgharidusreformi välja töötasime, siis pakuti välja hinnang, et vajaduspõhist õppetoetust hakkab Eestis saama umbes 5200 tudengit. Ka kõige optimistlikuma pilguga eelarve lugemine ei näita, et neid saajaid oleks rohkem kui 2300. Millest tuleneb selline suur vahe?
Vajaduspõhist õppetoetust tuleb üliõpilasel taotleda. Kui taotlejate arv on prognoositust väiksem, siis võib põhjusi olla mitu. Üks põhjus ehk on, et taotlemiseks pole alust olnud, aga on ka võimalik, et ei ole piisavalt vajaduspõhise õppetoetuse taotlemise võimalusi teadvustatud, ei ole neid piisavalt reklaamitud. Minu hinnangul küll on paljudel kõrgkoolidel – kõiki ma ei ole jõudnud kontrollida – koduleheküljel üksikasjalikud juhised, kuidas tuleb aplikeeruda selle toetuse saamiseks. Siiski on olemas võimalus, et paljud tudengid, kellel on õigus vajaduspõhist õppetoetust saada, pole seda taotlenud. Järelikult tuleb tudengeid paremini teavitada ja ma tean, et mitmes Eesti ülikoolis see protsess praegu käib. Kindel on see, et seadusandja, st austatud Riigikogu on vajaduspõhiste toetuste maksmiseks raha ette näinud: lisaks varasemale 8,8 miljonile eurole on eraldatud 3,3 miljonit eurot. Nii et rahapuuduse taga vajaduspõhiste toetuste laialdasem väljamaksmine küll ei seisa.
Palun, kolleeg Mailis Reps, teine täpsustav küsimus!
Hea peaminister! Tulen oma teise täpsustava küsimusega kõrghariduse juurest üldhariduse juurde, täpsemalt üldhariduskoolis toimuva juurde. Kui me vaatame järgmise aasta eelarvet, siis on selge, et õpetajate palkade tõusuks ei ole lubatud mahus raha ette nähtud. Minister Aaviksoo on välja hõiganud 12%-lise palgatõusu, aga eelarves on raha veidi rohkem kui 5%-liseks tõusuks. Selgituseks ütles minister meile eelmisel nädalal, et ülejäänud osa garanteerimiseks tehakse ümbertõstmisi ja rakendatakse uut rahastamismudelit. Kas teil valitsuskabinetis on olnud arutusel, kas uue rahastamismudeli korral või järgmise aasta eelarves nähakse ette pisutki vahendeid tugiteenusteks, s.o logopeedidele, eripedagoogidele, koolipsühholoogidele ja erivajadustega laste õpetajatele?
Printsiibis, jah, nähakse ette summad ka tugiteenuste osutamiseks. Kui suur nende maht saab täpselt olema, täpsustub arutelude käigus. Praegu me teame, et Eestis kulub tugiteenustele võrreldes õpetajate palkadega märgatavalt rohkem raha kui näiteks meie naaberriigis Soomes. Õpetajate miinimumpalk on praegu 715 eurot kuus ja see alammäär tõuseb uue eelarve järgi 800 euroni kuus. Olgu öeldud, et ühe õpetajakoha finantseerimine järgmise aasta eelarvest suureneb koguni 20%.
Jätkame kohapeal registreeritud küsimusega. Nagu ma ütlesin, neid saab esitada kolm. Kolleeg Heimar Lenk, palun!
Lugupeetud peaminister! Eelmises infotunnis ma küsisin teie käest Valga ja Põlva riigigümnaasiumi ehitamise rahastamise kohta ja te vastasite, et see rahastamine tuleb. Nimetasite ka mõned aastaarvud. Olen Valga linnas valijatega kohtunud ning on selgunud, et teie vastus hämmastas kohalikke elanikke. Isegi osa poliitikuid on rahvaga kohtumistel välja öelnud, et peaks lepingust haridusministeeriumiga loobuma, kuna pole konkreetselt välja öeldud, millal Valga riigigümnaasiumi jaoks raha saab. Palun, kas oskate natuke konkreetsemalt öelda, mis aastal võiks Valga linn riigigümnaasiumi jaoks raha saada?
Mul on muidugi ülimalt hea meel, et te minu mälu nii heaks peate. Aga kui ma teaksin kõiki riigieelarve ridasid kuupäevaliselt ja summaliselt peast, siis võiksin pretendeerida male maailmameistri tiitlile või mingile muule väga kõrgele tiitlile. Paraku nii head mälu mul ei ole ja ma kindlasti ei taha hakata seadusandjale umbes mingisuguseid rahastamissummasid ja ajagraafikuid välja pakkuma. Kui teil on tõsine huvi anda oma valijatele ammendav ja konkreetne vastus, siis tuleks eraldi pöörduda kas haridus- ja teadusministri või minu poole, ning te saate vastuse, mis sisaldab täpseid kuupäevi ja täpseid rahasummasid.
Palun, kolleeg Marika Tuus-Laul!
Austatud härra peaminister! Veel kord üliõpilastest. Eesti Üliõpilaste Liit on seisukohal, et tulemusstipendiumi maksmine võiks olla laialdasem. Nende hinnangul võiks see stipendium olla umbes 100 eurot kuus. Kui me teeme arvutuse, siis näeme, et sellisel juhul saaks seda toetust 320 edukat õppurit. Miks valitsus on seisukohal, et toetada tuleks vaid väheseid absoluutseid tippe, kes saavad õpingute finantseerimiseks mitmesuguseid stipendiume ka erasektorilt?
Ma ei usu, et mina olen kõige õigem inimene ütlema, kas stipendium peab olema 320 eurot ja selle saajaid peab olema 100 või peab saajaid olema 320 ja iga stipendiumi suurus 100 eurot. Küllap on asjatundjad koos üliõpilastega seda teemat tõsiselt käsitlenud ja sealt on see konkreetne otsus tulnud. Riigieelarve seisukohast ei ole vahet, raha kulub ühepalju. See on puhtalt tippude tunnustamise küsimus, kui mitut ja kui suure summaga toetada. Selles küsimuses ma ennast väga heaks spetsialistiks ei pea, seega jätaksin oma arvamuse andmata.
Palun, kolleeg Priit Toobal!
Lugupeetud peaminister! Käimas on valimiste nädal ja ma tahaksin valijaid harida. Mu küsimus puudutab inimestele antud lubadusi. Tallinna linnapea kandidaat Valdo Randpere, kes kuulub teie erakonda, on öelnud, et tema vist jätaks tasuta ühistranspordi Tallinnas alles. Teie olete öelnud, et kui Reformierakond hakkab linna juhtima, siis see kindlasti kaotatakse ära. Randpere on öelnud ka, et ta kahekordistaks pensionilisa, mida Keskerakond on Tallinnas pensionäridele maksnud. Teie kõrval istuv rahandusminister on öelnud, et see ei ole väga hea mõte. Kuidas ikkagi tegelikult on? Missugused on teie erakonna seisukohad nendes kahes küsimuses Tallinna linna juhtimises? Ma arvan, et valijaid harida on väga tähtis ja seegi küsimus peaks hariduspoliitika alla käima.
Vabandust, me räägime siiski hariduspoliitikast! Tuleb aru saada, millest hakkas peale teie kolleeg Mailis Reps – see on hariduspoliitika, mitte valijate harimine. Valijate harimine on ilmselt meie kõigi töö, aga ma arvan, et hariduspoliitika on ikkagi teine asi. Ent kui lugupeetud peaminister soovib vastata, siis palun!
Kui austatud Riigikogu liige minu käest küsib, küllap ma siis ikka vastan.
Palun!
Tasuta ühistranspordiga on lugu selline, et maailmas on täheldatud seda, et teenuste üle, mis on tasuta, tarbijate kontroll kaob ja enamasti teenuste kvaliteet käib küllalt kiiresti alla. Seda võib juba praegu täheldada ka Tallinna ühistranspordis. Tarbijate nõudlikkus peaaegu puudub, sest kui sa ei maksa, kui see on justkui tasuta, siis ei saa ju ka nõuda, ehkki sisuliselt on rahvas kõik need tasuta teenused kinni maksnud. Tavaliselt need teenused lihtsalt hääbuvad. Ma olen siin juba korduvalt meenutanud Thbilisi peaaegu tasuta ühistransporti, mis viis lõpuks selleni, et polnud tänavaid, kus omnibussidel sõita, ja polnud neid busse ka, millega nendel tänavatel sõita. Aga selle eest oli kõik tasuta! Seal oli peaaegu tasuta elekter ka, kuni lõpuks oli Thbilisi linnas elektrit vaid kolm tundi ööpäevas. Minu ja Valdo Randpere lähenemise erinevus seisneb ainult aja määratlemises. Ma ei ole öelnud, et kui Reformierakond valimised võidab, siis tasuta ühistransport kaob kohe. Kui mina oleksin Tallinna linnapeaks kandideerinud – minu meelest on küll mõte, millega Postimees manipuleerib, absurdne –, siis mina kaotaksin selle küll ära. Ma ei laseks sellel agoonial kaua kesta ja kahjul väga suureks minna. Aga Valdo Randpere arvab, et las asi jõuab loomulikus protsessis oma loomuliku lõpuni ja küllap ükskord inimesed tunnevad ära, et tasuta asju pole olemas. Me praegu oleme jah selles tasuta riigi propageerimise faasis, kus pakutakse tasuta ühistransporti, tahetakse toiduaineid tasuta jagada, keegi jagab tasuta laptop"e, siis iPade, triikraudu – mida iganes, kõike tasuta. See pole võimalik!
Suur tänu, härra peaminister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Läheme nüüd edasi Helmen Küti küsimusega rahandusminister Jürgen Ligile. Palun!
Austatud rahandusminister! 1. aprillist 2014 tõuseb pension 5,8%, see on ka 2014. aasta riigieelarvesse sisse kirjutatud. Masu ajal pension ei tõusnud, aga ka ei langenud. Teatud järgnenud aastad ei saanud pension tõusta mitte arvestusliku koefitsiendi järgi, vaid tõusis vähem. Palun öelge, kas 2014. aasta pensionitõus 5,8% on täpselt koefitsiendijärgne või on see vähem, kui oleks andnud arvestus!
See on ikka koefitsiendijärgne tõus ja tegelikult te selle teema oma küsimusega ammendasite. Kui teil aga on veel kahtlusi, siis just nimelt see oskusteave – ma ei saa seda küll iga valdkonna kohta öelda – on teie fraktsioonis olemas.
Palun, kolleeg Helmen Kütt, esimene täpsustav küsimus!
Austatud rahandusminister! Tegemist on siiski infotunniga ja see oskusteave, mis on fraktsioonis olemas, ei puutu täna saalis esitatavatesse küsimustesse. Aga ma küsin ühel teisel teemal. Asi puudutab eile Eesti Päevalehes avaldatut. Olev Kool, kes on töötanud Eestis üle 20 aasta, saab selle töötamise eest pensioni 250 eurot. Üle 20 aasta Soomes töötamist annab talle ka pensioni, mille pealt ta maksab sinna tulumaksu. Nüüd sai ta meie maksuametilt kirja, kus antakse teada, et ta peaks makse nagu topelt maksma. Ta peaks proportsiooniprintsiibi kohaselt maksma siin 456 eurot pensioni pealt, mille ta on Soomes teeninud. Eesti pension tal nagu maksuvaba polegi. Kas te natuke kommenteeriksite seda?
Aitäh! Ma saabusin ausalt öeldes täna öösel lennukiga Eestisse ega ole kursis kõigega, mis Eesti ajakirjandus on vahepeal kirjutanud. Seda lugu ma silmanurgast nägin ja kehitasin õlgu. Ma ei saa täpselt aru, mida taotletakse. See on väga lihtne maksutehniline põhimõte, et maksukoormust proportsionaalselt jagatakse. Kus siin probleem on ja mis on ettepanek, on raske hinnata. Üldiselt ei ole põhjust eeldada, et me riigieelarvest kulutame rohkem neile, kelle pension on tänu Soome maksumaksjale kõrgem. Ma võin proovida selle leheartikliga veel tegelda, aga praegu mul rohkem öelda ei ole.
Palun, kolleeg Helmen Kütt, teine täpsustav küsimus!
Täpsustav küsimus puudutab sedasama teemat. Eesti Maksumaksjate Liidu juhatuse liige, õigusteaduse doktor Lasse Lehis on seda kommenteerinud. Ta nendib, et pensioni ei tohiks proportsioonipõhimõtte alusel maksustada. Kui lugeda sama kommentaari, siis Eesti pensioni osa ei ole võimalik Soomes maksustatavast tulust maha arvutada ja sellepärast puudub piirangul mõte. Ja märkusena veel nii palju, et meie fraktsioonisisese teabe järgi pension oleks pidanud Eestis järgmine aasta tõusma siiski 0,3% rohkem.
Veel kord: te küsite niimoodi käigu pealt kellegi poolt öeldu kohta. Mul on raske kommenteerida, mida arvab Lasse Lehis. Tal on väga mõistlikke seisukohti, aga on ka selliseid, mis ei ole suunatud mitte maksusüsteemi tugevdamisele, vaid maksude vältimisele. See on tema roll maksumaksjate liidu juhtivtegelasena ja nii ta seda on tõlgendanud. Mina olen hoopis teisel positsioonil. Minu arust peab riik kuskilt raha saama ja maksuvabastused küll seda raha ja üldist heaolu ei tekita. Te olete kindlasti selle poliitilise suuna esindaja, kes leiab, et riigil peaks olema raha, et nõrgemaid toetada. Ja kui üks inimene saab Soome pensioni, nagu ma aru saan, siis ma ei arva, et ta kõige haavatavam on ja et tema maksusid peaks teiste arvel kuidagi vähendama.
Läheme nüüd kohapeal registreeritud küsimuste juurde. Palun, kolleeg Marika Tuus-Laul!
Austatud rahandusminister! Eestis on pension viimased viis või kuus aastat olnud väiksem, kui selle arvutamise koefitsiendi järgi pidanuks olema. Aga minu küsimus puudutab hoopis koalitsiooni suhtumist pensionipoliitikasse, seda, mil määral see teil ühine on. Küsimus on ajendatud seisukohast, mis on ära toodud 9. oktoobri uudistes. Isamaa ja Res Publica Liidu Riigikogu fraktsiooni liige Priit Sibul on otse välja öelnud, et Eesti pensionisüsteem ei ole jätkusuutlik ja inimestel ei tohiks jääda muljet iga-aastasest pensionitõusust. Nüüd kuulake järgmist lauset: "Kurvaks teevad uudised 5,8%-sest pensionitõusust ja veel hullem, kui kohalik omavalitsus sinna midagi lubab lisada." See on ikka päris kummaline seisukoht! Milline koalitsiooni seisukoht ikkagi on?
Ma nüüd selle pika jutu peale unustasin alguse ära. Sissejuhatuses oli teil mingisugune väga kummaline sisuline väide, ma püüan meenutada, tahaks ju kommenteerida. Aga see, kuhu te jõudsite – mis ma oskan vastata? Ma ei ole Priit Sibul.
Palun, kolleeg Tarmo Tamm!
Lugupeetud rahandusminister! Nagu me teame, on meie riigi pensionid ääretult väikesed ja rahval raske toime tulla. Paljud omavalitsused on otsustanud inimestele pensionilisa maksta. Näitena võib tuua Tallinna linna, Põlva linna ja on veel teisi omavalitsusi. Tallinna linnapea kandidaat Valdo Randpere on lubanud suurendada Tallinnas pensionilisa kahekordseks. Kuidas teie kui rahandusminister sellist sammu kommenteerite? Kas te kiidate selle heaks?
Mulle nüüd tuletati meelde, mida enne teie kolleeg ütles. Ma pean ka seda kommenteerima. Ei vasta tõele, et pensioni on viis aastat makstud vähem, kui koefitsient ette näinuks. Aastail 2010 ja 2011 maksti rohkem ning sotsiaalkomisjoni pikaaegse liikmena te peaksite sellega kursis olema. Mis puutub Valdo Randpere sõnadesse, siis ma tahaks näha must valgel, mille kohta te küsite. Iseenesest ma tean, et ta on tuletanud Keskerakonnale meelde nelja aasta tagust lubadust kahekordistada pensionilisa, mida Tallinn maksab, ja mänginud seal ka mingite selliste võrdlustega. Ma justkui mäletan seda. Ka ütles ta, et kaotaks ära mupo, Tallinna TV ja kogu selle propagandaaparaadi, selle arvel oleks tõesti mõistlikum kas või kahekordistada pensionilisa linnas. Mis mul selle väite vastu on? Sellise jama likvideerimine on hädavajalik nagunii ja kui raha jääb üle, siis saab seda eri kohtades kasutada. See raha on ju sel juhul üle.
Palun nüüd viimane kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Jaak Allik!
Lugupeetud härra minister! Teie debatist Helmen Kütiga jäi üks küsimus küll õhku: kas see 5,8% pensionitõusu on täpselt see, mis seadusest peaks tulenema, või oli õigus Helmen Kütil, kes ütles, et seaduse järgi peaks tõus olema 0,3% suurem? Äkki te täpsustate?
Seadusest tuleneb 5,8%. See sõltub ju tollest 2010. ja 2011. aasta indeksi miinimumist, mis oli 1 ning mis tähendas lisakulu ja mida siis amortiseeritakse. Ju te ikkagi teate seda. Ma arvan, et see igiliikuri nõudmine minult on natuke ülekohtune. Kuskil on ikkagi reaalsed arvud ja ka pensioniseadus oma kompensatsioonimehhanismiga.
Suur tänu, härra minister! Lõpetame selle küsimuse käsitlemise.
Palun, järgmine küsimus on kolleeg Kadri Simsonilt rahandusminister Jürgen Ligile!
Lugupeetud rahandusminister! Selle aasta alguses pidasid neli parlamendis esindatud erakonda tulist vaidlust selle üle, kes esimesena tuli idee peale, et järgmisest aastast peaks suurendama tulumaksuvaba miinimumi. Teie olite üks valjuhäälseimaid debatis kaasalööjaid ja väitsite, et see olite teie, kes esimesena ütles, et tulumaksuvaba miinimumi, mis kuus aastat on külmutatud olnud, tuleks järgmisest aastast suurendada. Palun tuletage meelde, millistele argumentidele toetudes te olite veendunud, et järgmine aasta on õige aasta suurendada tulumaksuvaba miinimum üle 144 euro kuus!
Teie küsimuses peitub vale. Ma ei ole andnud järgmise aasta tulumaksuvaba miinimumi kohta mingit lubadust, nagu te järjekindlalt väidate. Küll aga vastasin ühes intervjuus, kus mult küsiti astmelise tulumaksu kohta, et tegelikult on küsimus pigem väikestes palkades ja väikeste palkade maksukoormuses. Kahjuks sõna-sõnalt mul seda teksti ees ei ole, aga ma viitasin ühele ettepanekule, mis ei mahtunud koalitsioonilepingusse ja mille elluviimiseks mõeldud raha on kulutatud muuks. Ning minu arvates pole seda raha kulutatud halvemal otstarbel. Meie valimisprogrammis see oli, aga kahjuks ei jõudnud see koalitsioonileppesse. Mulle ei meeldi üldiselt koalitsioonilepingule viidata. Asja sisu on ju selles, et nelja aasta rahaline plaan ongi nelja aasta rahaline plaan. Kogu aeg tehakse selle plaani järgi väga suuri kulutusi ja midagi vägisi kõrvalt juurutada ei pruugi õnnestuda. Maksuvaba miinimumi suurendamine on äärmiselt kallis meetod. Mis puutub sellesse, kes esimesena idee välja käis, siis tänavu olin tõepoolest mina see, aga ma ei ole loomulikult selle abinõu leiutaja, kuigi ma olen olnud osaline paljudes varasemates suurendamistes.
Palun, kolleeg Kadri Simson, esimene täpsustav küsimus!
Lugupeetud rahandusminister! Te mainisite, et maksuvaba miinimumi suurendamine aitaks vähendada väiksepalgaliste inimeste maksukoormust. Seda ei ole juba kuus aastat tehtud, selle asemel on tõstetud tarbimismakse, mis paneb väikest palka teenivatele inimestele lisakoormuse. Poliitika on valikute küsimus ja valitsus on läinud seda teed, et vähendame tulumaksumäära ning suurendame nõnda ebavõrdsust ühiskonnas veelgi. Keskerakonna fraktsioon on välja pakkunud, et kui teie arvates riik on 2015. aastal nii jõukas, et saab väiksemat tulumaksu võttes inimestele raha kätte jätta, siis peaks tulumaksumäära vähendamise asemel suurendama tulumaksuvaba miinimumi – sellest võidaksid kõik töötavad inimesed ühepalju. Miks te sellist ettepanekut ei toeta?
Mis puutub tulumaksumäära järgmisel aastal, siis see on seadusega määratud nagu paljud teisedki kulud. Te tahate siin nii väga Keskerakonna rolli rõhutada, aga mina ikkagi tuletan meelde, mis oli teie valimislubaduse hind. See oli poolteist miljardit eurot ehk kaugelt suurem, isegi üle kahe korra suurem kui sotside lubatu. On selge, et kui me oleksime hakanud neid lubadusi täitma, siis oleks pidanud kogu riigi kärpimise teel ümber ehitama. Nii ta on. Eraldi võttes oli meie programm riigile jõukohane, koalitsioonilepingus tehakse alati mingeid kompromisse ja nende sisuga te olete ka kursis.
Palun, kolleeg Kadri Simson, teine täpsustav küsimus!
Lugupeetud rahandusminister! Kui te oleksite tulumaksuvaba miinimumi koha pealt õiglane, siis te ütleksite, et see, kes tahab Eestist Kreekat teha, on IRL – ta ju lubas suurendada tulumaksuvaba miinimumi igas kuus 500 eurot. Kreekas teadupärast on tulumaksuvaba miinimum aastas 5000 eurot, meil siin Eestis ainult 144 eurot kuus. Keskerakond on oma vägagi tagasihoidliku sammuga teinud ettepaneku, kuidas väikese palgaga inimesed liigsest maksukoormusest vabastada. Te ütlesite, et see peab olema seaduses kirjas. Mis aastast te siis näete ette tulumaksuvaba miinimumi suurendamist ja millal te selle eelnõu üle annate, et see seaduses kirjas oleks?
Eks ma siis ütlen, kui see võimalus on tekkinud. Poleemika mitmesuguste kulude teemal käib ju kogu aeg. Teen väikese viite ajaloole. Suhteliselt piinlik on kogu aeg kuulata juttu mingisugusest ühelt poolt murtud lubadusest. Põhimõtteliselt ei ole koalitsioonilepingus seda lubatud, seal on paljusid muid asju lubatud. Teiseks, Kreekat tehti meil tegelikult aastal 2003. Mina ütlen, et see oli koalitsiooni viga. Teie sinna koalitsiooni ei kuulunud, aga seal nähti ette mõne aastaga pöörane maksuvaba miinimumi tõus, vist nelja aastaga 1000 eurolt 3000 eurole. Selle vilju me nüüd sööme. Põhimõtteliselt on tulumaksuvaba miinimumi osatähtsus üldises tulus praegu 2003. aasta eelsel tasemel. Ma ei söanda praegu täpset aastat öelda. See osatähtsus kasvas ebaproportsionaalselt kiiresti, see ei osutunud jõukohaseks ja tuli peatada. Kordan: selle vilju me praegu sööme. Tuleb olla targem ja mitte Kreekat teha. Mis puutub Kreeka maksusüsteemi, siis seda küll reformitakse, aga ma mingil juhul ei soovita seda eeskujuks tuua.
Nüüd siis kohapeal registreeritud küsimused. Palun, Marika Tuus-Laul!
Hea härra Ligi! Tegelikult andis peaminister teile valeinformatsiooni. Võin öelda, et näiteks sel aastal, kui pensioni suurendati 5%, oleks seda indeksi järgi saanud tõsta 6,3%, ning ühel aastal oli see päris külmutatud. Ometi on valitsus seda alati kommenteerinud sõnadega: "Aga kriisi ajal me ju pensioni ei vähendanud!" Aga see selleks. Minu küsimus puudutab puuetega inimeste muresid. Eile ma kohtusin nende inimestega ja selgus, et proteeside ja muude abivahendite soetamise toetust antakse järgmiseks aastaks üle 500 000 euro vähem kui tänavu. Järgmiseks aastaks on ette nähtud 5 297 000 eurot, aastal 2013 oli see summa 5 839 000 eurot. Ka kolmel eelmisel aastal on seda raha olnud rohkem. Miks seda maha tõmmatakse?
Ma usun, et te kohtute Priit Kutseriga tihti. Aga kui te tahate rääkida mingitest konkreetsetest eelarve ridadest, siis hoiatage ette, ma kontrollin need arvud enne ära. Mul ju eelarvet ees ei ole. Keegi ei ole kärpinud puuetega inimeste toetusi. Aga vastan ka Kadri Simsoni küsimuse teisele poolele. Väikesepalgaliste inimeste heaolu tõusu võti ei ole mitte maksude kaotamises. Vastupidi, nemad on maksude säilimise korral pigem võitjad, sest maksu võetakse teistelt rohkem kui neilt. Kõik see, mida me oleme teinud maksusüsteemiga, on olnud suunatud palgatõusudele. Majanduskasvusõbralik süsteem maksustab pigem tarbimist kui tulusid. See tähendab investeeringuid, töökohti, sh kõrgepalgalisi töökohti. Kui majanduses on kõrgepalgalised töökohad, kui nende hulk suureneb, siis tõusevad ka madalad palgad. Te püüate meeleheitlikult raha ümber jagada ja muuta maksusüsteemi täpselt vastassuunas sellele, mida riikidele soovitab tungivalt Euroopa Komisjon.
Palun, kolleeg Aivar Sõerd!
Austatud minister! Mul on küsimus maksupoliitika kohta. Tänases Postimehes kirjeldab endine Tallinna Linnavolikogu aseesimees Tarmo Lausing, et ühes omavalitsuses on ettevõtjad olnud sunnitud selleks, et saada omavalitsusest luba mingiteks toiminguteks, tegema annetusi või andma võlgu, mis pärast maha tõmmatakse, või sõlmima fiktiivseid reklaamilepinguid ehk sisuliselt tegema kohustuslikke makseid selleks, et saada omavalitsuselt mingit teenust. Millal me hakkame selliseid kohustusliku iseloomuga makseid arvestama maksukoormuse sisse? Kui me sellised maksed arvestame maksukoormusse, siis on meie maksukoormus mõnes kohalikus omavalitsuses palju suurem kui ametlik 33%.
Aitäh! Meie vahest ikka seda ei tee, aga kui võim riigis vahetub, siis tõenäoliselt sellised asjad seadustatakse. Selline on praktika. Ma ei välista seda.
Palun viimane kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Mailis Reps!
Lugupeetud rahandusminister! Kõigepealt tahan täpsustada, et tõepoolest, kui võrrelda tänavust eelarvet ja tulevase aasta eelarve projekti, siis on proteeside, ortopeediliste ja muude abivahendite soetamise toetus puuetega inimestele vähenenud 500 000 eurot. Aga minu küsimus on maksupoliitika kohta. Kui 2015. aastal nii koalitsioonileppest kui ka kunagi koalitsiooni jõul vastuvõetud seadusest tulenevalt meil tulumaksumäär jälle väheneb, kas see on ka kuidagi seotud huvikoolide toetamisega? Kas me võime loota, et kui 2015. aastal nii palju raha üle jääb, siis jätkub seda ka koalitsioonileppe täitmiseks ja huvihariduse toetamiseks?
Ma ei sõnastaks niimoodi, et raha jääb üle. Paraku on nõnda, et eelarve kipub endiselt olema pigem puudujäägis või vähemalt surve all kui ülejäägis. Huvialategevuse raha aga on eelarves omavalitsuste real olemas. See on omavalitsuste funktsioon ja omavalitsused minu andmetel päris edukalt seda täidavad. Seda arvab ka Praxis, kes on hiljuti teinud ühe küsitluse ja leidnud, et huvitegevus on peredel väga mitmendajärguline mure. Laste huvihariduseks raha leidmine ei ole perede arvates probleem, pigem on probleem, et füüsiliselt pole võimalik huviringis käia. See on see väikeste kohtade mure. Inimesed soovivad ka, et huviharidus oleks paremini fokuseeritud ühiskonna dünaamilise arenguga seotud valdkondadele, näiteks oli nende konkreetne ettepanek, et raha võiks suunata tehnikahuvi tekitamisele. Ei maksa kurta huvihariduse vähese toetamise üle olukorras, kus tegelikult näiteks muusikaga tegelemine või muu isetegevuslik või käsitöönduslik tegevus on üsna piisavalt rahastatud. Küsimus on hoopis, kas jätkub entusiaste, kes neid ringe veavad. Sellist väga süsteemivälist rahastamist üldiselt ei peaks hajusalt laiendama, me ikkagi võiksime sõnastada eesmärgid ja valupunkte täpselt hinnata.
Suur tänu, härra minister! Lõpetame selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on kolleeg Inara Luigaselt, seegi on rahandusminister Jürgen Ligile. Palun!
Lugupeetud rahandusminister! Tavaelus juhtub sageli nii, et inimesed püüavad Maksu- ja Tolliametit tüssata ja makse mitte maksta. Nüüd on juhtunud selline skandaalne asi, et Maksu- ja Tolliamet on terve aasta piiril maksu nõudnud isikutelt, kellelt ei oleks tohtinud. Eile küsisin justiitsministrilt, kuidas on Eesti riigis võimalik, et on olemas nn aktsiisiseadus – sellel on pikem nimetus, aga lühendatult nimetame seda aktsiisiseaduseks –, mille järgi reisija võib Venemaalt kütust tuua üks kord päevas, aga Maksu- ja Tolliamet selgitab, et neile on antud suusõnaline muu sisuga korraldus. Kes on andnud korralduse, ei tea, must valgel ei saa seda kuskilt lugeda, ometi on selle alusel maksustatud inimesi, kes on Venemaalt koos kütusega üle piiri tulnud. Selgitage, palun, kuidas saab Maksu- ja Tolliamet seadust mitte täita ja maksustada isikuid, keda ei tohi maksustada!
Ma tegelikult ei saanud aru, mida te väidate. Kui ma midagi nendest teie algatustest aru saan, siis mul on imelik tunne, lausa piinlik, et teie Riigikogu mandaat õigustab teie silmis sellist kampaanialikku tegevust maksuameti vastu. Te tegutsete selle nimel, et eestlased viiksid oma raha Venemaale, et sealt toodaks meile maksuvaba kaupa ja seal ehitataks bensiinijaamu, et suretada välja piiriäärne kaubandus Eesti pool. Venemaal äri aga õitseks. Soomes on muide täpselt vastupidi. Soome piiriäärsed ettevõtjad elavad väga hästi, sest nad keskenduvad Vene turistide teenindamisele, mitte raha viimisele Venemaale ja sealt aktsiisivaba kauba toomisele. Mõelge natuke, kas see on ikkagi väärikas poliitiline aktiviteet – kõik need süüdistused ebaseaduslikkuses, kõik need epiteedid, mida te siin saalis, meedias, rahvakoosolekul esitate! Maksuamet ei ole Eesti rahva vaenlane, ta on Eesti rahva teener olnud. Olge teie ka!
Palun, kolleeg Inara Luigas, esimene täpsustav küsimus!
Austatud rahandusminister! Ma püüan teile veel kord selgitada. On olemas seadus, mida tuleb täita, ja seadust tuleb täita ka Maksu- ja Tolliametil. Ma küsisin eile justiitsministrilt, kas Maksu- ja Tolliamet peab ka piiril täitma seadust või peab ta täitma suusõnalisi korraldusi. Kõnealusel juhul täidab Maksu- ja Tolliamet piiril suusõnalisi korraldusi. Kes need on andnud, keegi ei tea, kust need tulevad, keegi ei tea. Maksu- ja tolliametnikud ei suuda seda selgitada. Seadust rikkudes maksustatakse isikuid ja võetakse neilt raha. Selgitage, palun, milliste suusõnaliste korralduste alusel Maksu- ja Tolliamet niiviisi käitub!
Ma ütlen veel kord, et ma ei oska kommenteerida kuulujutte. Te olete neid rääkinud juba tükk aega. Kui teil on konkreetne etteheide konkreetse juhtumi kohta, siis saab seda analüüsida. Mu palve on fikseerida sellised juhtumid faktiliselt, mitte lihtsalt retooriliselt. Maksuamet täidab seadust, on minu seisukoht. Ma olen rääkinud sel teemal ka õiguskantsleriga, keda te olete siin kogu aeg tsiteerinud kui maksuameti paljastajat. See ei vasta tõele, mida te väidate. Kordan: maksuamet täidab seadust. Seda, et juhtimise protsessis on ka mingisugused suulised instruktsioonid, ei saa kuidagi välistada. Aga et maksuamet seejuures seadust rikub, selle ma välistan.
Palun, kolleeg Inara Luigas, teine täpsustav küsimus!
Lugupeetud minister! Ma tahangi juhtida teie tähelepanu sellele, et ka Eesti riigis võib juhtuda nii, et Maksu- ja Tolliamet rikub seadust. Maksu- ja Tolliamet peab täitma seadust. Seadus ütleb, et reisija võib tuua kütust Eesti riiki maksuvabalt mitte rohkem kui üks kord päevas. Maksu- ja Tolliamet aga maksustab ka kõiki neid, kes tulevad Eestisse teist või kolmandat korda kuu jooksul. Kas te oleksite nii hea, minister, ja vaataksite üle, mis teie haldusalas toimub? Ehk prooviksite välja selgitada, milliste suusõnaliste korralduste peale maksuamet nii tegutseb. Osaliselt on Maksu- ja Tolliamet raha inimestele tagastanud. Lisaküsimusena võiksingi küsida, kuidas saavad inimesed tagasi kõik need maksusummad, mis on neilt ebaseaduslikult sisse kasseeritud.
Ma püüan alati olla hea minister, teie aga püüdke olla nii tubli rahvasaadik, et suudate oma väiteid ikkagi tõestada. Maksuamet täidab seadust ja seaduses on mitu pügalat, mis käsitlevad piiriülest aktsiisikaupadega liikumist. Seadus ütleb, et Eesti Vabariigis kehtib alkoholi-, tubaka- ja kütuseaktsiis. Need, kes tarbivad siin alkoholi, tubakat ja kütust, peavad maksma aktsiisimaksu, ja ainult erandkorras tullakse piiri ületamisel inimestele vastu. Tullakse vastu praktilistel põhjustel, mitte selle nimel, et nad saaksid odavat, kahjulike kõrvalmõjudega kaupa üle piiri vedada, nii nagu see aastaid oli, kui piiripunktid olid üle rahvastatud. See tappis meie majandust. Narvas on see probleem muuseas praegugi. Seal te ei käi. Teie valimispiirkond on Kagu-Eestis, seal te olete populaarne, eks ole, aga Narvas see probleem püsib. Me ei saa seda protsessi lõdvendada. Ei saa olla eesmärk lasta kas omatarbeks või müügiks ringlusse aktsiisivaba kaupa. See ei ole Eesti riigi poliitika ja ei tohiks panna piiriäärseid inimesi sellest majanduslikust huvist sõltuma.
Nüüd üks kohapeal registreeritud küsimus. Palun, kolleeg Kalvi Kõva!
Hea minister! Olen teiega täielikult päri, et me peame Venemaa turistide pealt teenima. Rõõm on näha Võru kaubanduskeskuste juures juba väga palju Vene numbrimärgiga autosid. Aga kui me vaatame meie naaberriike, siis Soome seaduse järgi tohib Venemaalt tulla ja ületada piiri kaks korda kuu jooksul, nii et ei pea maksma lisamaksu, Leedus ja Lätis neli korda kuu jooksul, aga meie valitsuse eelnõus on selleks ette nähtud üks kord kuu jooksul. Kuidas te seda põhjendate? Ma arvan, et luba tulla meile üks kord kuus ei anna erilist võimalust Venemaa turistide pealt teenida.
Selle sätte otsene mõju eelarvele on pluss 5 miljonit eurot. Pluss 5 miljonit! Eelarves on selle vastu ka kulud ette nähtud ja te ju kritiseerite reeglina seda, et eelarvesse on neid kulusid liiga vähe kirjutatud. Seega asja üks külg on rahaline, teine aga see, millist ettevõtlust me piiri ääres tahame. Kas tõesti on nii, nagu sealt valitud rahvasaadikud kinnisilmi kinnitavad, et kui saaks muudkui piiri taha sõita ja täispaagiga tagasi tulla ning ka suitsupakid ja viinapudelid üle veetud, siis on elu hea? See ei ole piiriäärse hea elu võti. Mis aga puutub turismi, siis tänu sellele, et me oleme oma aktsiisipoliitikaga Kagu-Eestis piirijärjekorrad peaaegu likvideerinud, on Venemaa turistide arv tõepoolest tunduvalt kasvanud – suurusjärgus 30%. See on tegelik ettevõtlus, sellega luuakse heaolu piiri ääres.
Lõpetan ka selle küsimuse käsitlemise.
Head kolleegid, meil on veel veidi aega. Kui keegi soovib ministritele veel küsimuse esitada, siis näpud kiirelt tööle! Palun, Inara Luigas! Ja palun öelge, kelle käest te soovite küsida!
Minu viimane küsimus on rahandusministrile. Austatud minister, te ütlete, et piirijärjekorrad on likvideeritud ja sellega on tagatud turistide vool Eesti riiki. Ma väga pooldan, et turistid tõesti tuleks ja jätaks siia suurema hulga raha, aga praeguse seadusmuudatusega te ju soovite ka riiki saabuvate turistide õigusi piirata. Nii teete neilegi karuteene. Kõiki neid reegleid peab hakkama täitma ka turist ja see eeldab väga palju sekeldusi. Nimelt, turist saab autoga, mille kütusepaak on täis, tulla Eestisse ainult üks kord kuus. Juba järgmine kord peab ta täitma deklaratsiooni ja kui ta ei ole kütust kirjalikult deklareerinud, siis peab ta välja kannatama selle, et maksu- ja tolliametnik pumpab tema auto paagist kütuse välja, mõõdab täpselt ära ning maksustab selle koguse. Kas te tõesti arvate, et me niimoodi turistide voogu suurendame?
Te dramatiseerite asjade seisu ja loote mingeid utoopilisi kirjeldusi olukorrast piiril. Turistide arv Kagu- ja Kirde-Eestis on tublisti kasvanud tänu sellele, et me oleme võtnud aktsiisikaubad parema kontrolli alla ja kehtestanud teatud regulatsioonid. See on üks asi, pole siin midagi vaielda. Mis puutub paagis oleva kütuse mõõtmisse, siis seda ei tehta massiliselt. Pealegi saab seda teha palju lihtsamalt, ei pea paagist kütust välja pumpama. No mis ma teen? Kui teie poliitiline käekäik sõltub ainult selle teema korrutamisest, siis soovin edu! Arvan siiski, et Riigikogu liikme vaade peab olema avaram. Te peate nägema kohaliku ettevõtluse probleeme. Te peate nägema seda, et selline edasi-tagasi sõelumine aktsiisivõidu nimel ja ülejäänud maksumaksjate arvel ei sobi inimväärikusega kokku. Seadus näeb ette, et Eesti kodanikud maksavad teatud kaupade tarbimisel aktsiisi. Ainult erandkorras, mugavuse mõttes lubatakse kõrvalekaldumisi. Tegelikult te teate seda.
Palun, kolleeg Viktor Vassiljev!
Mul on küsimus Andrus Ansipile. Härra peaminister! Kunagi te ütlesite välja loosungi, et Eesti peaks jõudma viie rikkaima Euroopa riigi hulka. Neid sõnu tsiteeritakse siiamaani ka siin saalis. Minagi tahaksin väga elada koos teiega riigis, mis kuulub viie kõige rikkama hulka. Paraku elu näitab midagi muud. Me võistleme praegu selles liigas, kus on Eesti, Läti, Leedu, Bulgaaria ja Albaania – viis riiki. Muidugi tahaks jõuda kaugemale. Eesti rahvas on kannatlik ja inimesed usuvad paljusid asju. Juba 2000 aastat usutakse surnust ülestõusmist ja taevariiki. Kas te ütleksite otsesõnu välja, kas see loosung või loits või lubadus kehtib ka praegu või on see päevakorralt maha võetud? Millal me ikkagi võiksime jõuda sinna, kuhu te meid olete tahtnud viia? Millal see aeg võiks saabuda?
Ma usun, et Eesti rahvas ei võta seda eesmärki päevakorralt maha. See eesmärk on väärt selle poole püüdlemist. Võrdluses 1995. aastaga on Euroopa Liidu majandustest kõige kiiremini kasvanud Eesti majandus. See on fakt. Te nimetasite meie lõunanaabreid Lätit ja Leedut kuidagi halvustavas kontekstis. Mina asetaksin nad kiiduväärsesse konteksti. Praegu, mil Euroopa majandus mitte ei kasva, vaid kahaneb, mil ajad on ebakindlad, on kõige kiirem majanduskasv just nimelt Lätis ja Leedus, aga ka Ühendkuningriigis ja Eestis. Oma kasvu kiiruselt on Eesti ka praegu, mil me ise oma majanduskasvuga üleüldse rahul ei ole, Euroopas viie esimese hulgas. Kui riiki juhitakse ka edaspidi, lähtudes talupojamõistusest, mitte populistlikest päevapoliitilistest kaalutlustest, siis meil on väga suured võimalused ükskord jõukaimate hulka jõuda. Ei olnud ka soomlastele see garanteeritud, aga visa tööga nad selleni jõudsid. Sama võib öelda ka norralaste kohta. Veel 1960. aastatel oli tegemist suhteliselt vaese riigiga, praegu kuulub Norra maailma rikkaimate hulka. Kui me ei sea endale kõrgeid eesmärke, siis vaevalt me nendeni jõuame. Kui me iga päev sugereerime endale, et oleme väeti ja kehvake ja saamatu riik, kes seisab kuristiku äärel, siis ühel päeval me end sealt kuristiku põhjast ka leiame. Ma pigem eelistan seada kõrgeid eesmärke.
Palun, kolleeg Mailis Reps!
Lugupeetud peaminister! Kui vaadata järgmist ja ka ülejärgmist aastat, siis hariduse tuleviku võtmeküsimus on, milline saab olema koolivõrk, aga kindlasti veelgi enam, milline saab olema õpetajate ja õpilaste arvu suhe. Te olete seda ka valitsuses arutanud. On ilmunud hulk artikleid haridusteemadel ning peale teie on ka haridusminister ja valitsuse teised liikmed mitmes intervjuus välja toonud mure, et õpilaste arv on väga palju vähenenud, õpetajate arv aga mitte. Milline see suhe teie arvates peaks olema? Kui õpilaste arv on vähenenud kaks korda, kas siis õpetajate arv peaks lähiaastatel sama kiiresti vähenema?
Teadupärast Eesti on aastaid kulutanud haridusele protsendina sisemajanduse kogutoodangust sama palju kui Euroopa Liidu kõige haridusesõbralikumad riigid. Eesti kulutused haridusele protsendina sisemajanduse kogutoodangust on võrreldavad Küprose, Rootsi ja Taani kulutustega. Jälle tuleb öelda: hariduskulutuste osatähtsuselt oleme viie esimese hulgas Euroopa Liidus. Paraku ei ole need suured kulutused toonud kaasa õpetajate rahulolu. Täiesti põhjendatult ei ole õpetajad rahul oma pisikeste palkadega. Küsimus on maksumaksja raha kasutamise efektiivsuses. Meil on seatud normid, mitu õpilast peab mingis vanuseastmes ühes klassis olema, neid norme tuleks järgida. Sel juhul oleks õpetajate palgad mõnedel puhkudel vähemalt kolmandiku jagu suuremad, teistel puhkudel veelgi enam. Koolivõrk peab olema selline, et see tagaks õpilasele põhikooli koduläheduse, samas gümnaasiumiaste ei nõua niivõrd seda, et kool oleks kodu lähedal, seal on kõige olulisem hariduse kvaliteet. Kodu läheduse printsiibi järgimine ei suuda head kvaliteeti alati garanteerida, sest väikeses gümnaasiumis ei ole võimalik kõikide ainete andmiseks palgata kõige paremaid erialaõpetajaid, suures gümnaasiumis on see võimalik. Me näeme Eesti kõige paremate gümnaasiumide praktikast, et nii see tõesti on.
Palun, kolleeg Peep Aru!
Vaatan, et põllumajandusminister istub nii mahajäetuna üksinda nurgas ja keegi temalt midagi ei küsi. Ma parandan selle vea. Hea minister, kuidas areneb igati kiiduväärt ettevõtmine, nimelt Maaelu Edendamise Sihtasutuse üleviimine Viljandisse?
Aitäh küsimuse eest! Ma tundsingi ennast siin peibutuspardina. Maaelu Edendamise Sihtasutuse viimine Viljandisse edeneb plaanipäraselt. Praegu käivad ettevalmistustööd, sh hoone ettevalmistamine, samuti läbirääkimised töötajatega, kas nad on valmis oma tööd ka uues asukohas tegema. Kogu asutuse füüsiline üleviimine Viljandisse peaks teoks saama järgmise aasta augustis. Ma praegu ei näe küll mingeid takistusi, et see kava ei realiseeru. Ma väga loodan, et see nii ka läheb.
Palun ilmselt viimane küsimus, kolleeg Kajar Lember!
Ka mul oli mõte põllumajandusministri käest küsida. Mõni aeg tagasi te rääkisite siin saalis maaelu arengukava raames natuke ka turismist. Kuna me täna hakkame turismi arengukava kinnitama, siis ma küsin teie käest järgmist. Teie sõnum oli, et turism ei ole kuigi prioriteetne valdkond, Eesti inimest see rikkaks ei tee. Äkki te natuke kommenteerite seda laiemalt, miks te turismi kohta nii ütlesite?
Te ei ole minu mõttest päris täpselt aru saanud. Järgmisel perioodil me kavatseme maaelu arengukava raames turismi toetamisel teha teatud muudatusi. Sel perioodil, aastail 2007–2013, toetati ka maaelu mitmekesistamist ehk siis muud ettevõtlust, mis ei ole põllumajandusega seotud. Umbes pool kogu selle meetme mahust läks turismi toetamiseks ja sellest omakorda 90% uute voodikohtade loomiseks. Järgmisel perioodil ei ole uute voodikohtade loomine enam abikõlblik. Me arvame, et peaks rohkem keskenduma tegevustele, mis tänu nendele voodikohtadele võimalikud on ja mis võimaldavad luua lisandväärtust. Mõtlen mitmesuguste konverentside korraldamist, matkaradu, seiklusparke – mida iganes. Põhirõhk peab minema tegevusele, mitte voodikohtadele. Minu arvates voodikohtasid on maapiirkondades enam-vähem piisavalt ja me peaksime keskenduma tegevustele, mis võimaldavad luua suuremat lisandväärtust. Külastasin hiljuti Albu valda. Kujutate ette – väike, mõnesaja elanikuga vald, aga seal on 300 voodikohta turistidele. 300 voodikohta! Nii et voodikohtade puudust ei ole, keskenduda tuleb tegevusele. Seda ma püüdsingi väljendada.
Suur tänu! Head kolleegid, meie infotunni aeg on läbi. Suur tänu, kolleegid, küsimuste eest! Suur tänu, peaminister ja ministrid, vastamise eest! Infotund on lõppenud.
Tere päevast, lugupeetud Riigikogu liikmed! Alustame Riigikogu täiskogu VI istungjärgu viienda töönädala kolmapäevast istungit. Kolleegid, nüüd on võimalik üle anda eelnõusid ja arupärimisi. Palun, kolleeg Rainer Vakra!
Riigikogu 2013. aasta 12. märtsi otsusega VEB Fondi koondatud nõuete menetlemise ja rahuldamise asjaolude väljaselgitamiseks moodustatud Riigikogu uurimiskomisjon on pidanud 19 istungit ning kuulanud ära 26 inimest. Selle käigus oleme saanud kuulda uusi viiteid nende asjaoludega seotud isikutele ja dokumentidele. Komisjon soovib täiendavaks isikute ärakuulamiseks ja dokumentide kontrollimiseks lisaaega. Komisjon praegu kehtiva tähtaja jooksul täiendavaid kuulamisi ja dokumentide analüüsi teha ei jõua, sest komisjoni töögraafik on pingeline ja algselt kavandatud kuulamisi ei ole võimalik ära jätta. Esialgse kava kohaselt tuli komisjonil esitada lõpparuanne 2. detsembriks 2013. Samaaegselt komisjoni tööga viib VEB Fondi kohta auditi läbi Riigikontroll, kes on plaaninud selle lõpule viia 2014. aasta märtsiks. Selleks, et komisjon saaks auditi tulemusi oma töös kasutada, soovib komisjon ühtlustada oma ajakava Riigikontrolli auditi ajakavaga. Sellest tulenevalt esitame Riigikogu otsuse eelnõu, mille sisu on pikendada VEB Fondi komisjoni töö tähtaega 2014. aasta 7. aprillini. Aitäh!
Aitäh! Olen juhatuse nimel vastu võtnud ühe otsuse eelnõu. Kui see vastab Riigikogu kodu- ja töökorra seadusele, otsustab juhatus selle menetluse kolme tööpäeva jooksul. Head kolleegid, annan edasi teated. Riigikogu juhatus on võtnud menetlusse järgmised eelnõud ja määranud neile juhtivkomisjonid: esiteks, Vabariigi Valitsuse s.a 14. oktoobril algatatud majandustegevuse seadustiku üldosa seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – majanduskomisjon; teiseks, Vabariigi Valitsuse s.a 14. oktoobril algatatud võlaõigusseaduse ja tarbijakaitseseaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – majanduskomisjon; kolmandaks, Vabariigi Valitsuse s.a 14. oktoobril algatatud käibemaksuseaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – rahanduskomisjon; neljandaks, Vabariigi Valitsuse s.a 14. oktoobril algatatud maksukorralduse seaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – rahanduskomisjon; viiendaks, Vabariigi Valitsuse s.a 14. oktoobril algatatud liiklusseaduse ja väärteomenetluse seadustiku muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – majanduskomisjon; kuuendaks, Vabariigi Valitsuse s.a 14. oktoobril algatatud välismaalasele rahvusvahelise kaitse andmise seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – põhiseaduskomisjon; seitsmendaks, Riigikogu majanduskomisjoni s.a 15. oktoobril esitatud Riigikogu otsuse "Eesti Arengufondi nõukogu liikme nimetamine" eelnõu, juhtivkomisjon – majanduskomisjon. Head kolleegid, nüüd on aeg teha kohaloleku kontroll. Kohalolijaks registreerus 82 Riigikogu liiget, puudub 19. Läheme tänase päevakorra juurde.
Päevakorra esimene punkt on Vabariigi Valitsuse algatatud Eesti Vabariigi ja Mehhiko Ühendriikide vahelise tulumaksudega topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise tõkestamise lepingu ja selle juurde kuuluva protokolli ratifitseerimise seaduse eelnõu 466 teine lugemine. Ma palun ettekandjaks kõnepulti rahanduskomisjoni liikme kolleeg Peeter Laursoni!
Lugupeetud Riigikogu esimees! Head kolleegid! Rahanduskomisjon arutas Eesti Vabariigi ja Mehhiko Ühendriikide vahelise tulumaksudega topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise tõkestamise lepingu ja selle juurde kuuluva protokolli ratifitseerimise seaduse eelnõu 466 oma 8. oktoobri istungil. Tähtajaks muudatusettepanekuid ei laekunud. Komisjon langetas järgmised konsensuslikud otsused: võtta eelnõu päevakorda kolmapäeval, 16. oktoobril, teine lugemine lõpetada ning panna eelnõu lõpphääletusele. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Peeter Laurson! Teile on ka küsimus. Palun, kolleeg Imre Sooäär!
Austatud ettekandja! Niisuguseid topeltmaksustamise vältimise lepinguid oleme siin Riigikogus vastu võtnud üksjagu. [[Suminsaalis.]] Praegu küll paistab, et Riigikogu ei kuule, mida sa siin puldis räägid. Minu küsimus on, kas neid n-ö standardlepinguid koostatakse copy-paste põhimõttel või on neis ka riigipõhiseid punkte. Kas see eelnõu erineb millegi poolest teistest topeltmaksustamise vältimise lepingutest, mis me oleme siin ratifitseerinud?
Üldiselt on need tõepoolest suhteliselt sarnased, kuid selle eelnõu puhul juhin tähelepanu, et kinnisvarana käsitatakse Mehhikos näiteks ka eluskarja põllumajanduses ja metsanduses kasutatavaid seadmeid. Igas riigis kehtivad teatud väga spetsiifilised erinevused, Mehhiko puhul on sellised.
Palun, kolleeg Mart Nutt!
Austatud ettekandja! Väga palju Euroopa Liidu majandusalasest tegevusest on delegeeritud Euroopa Liidu tasandil Euroopa Komisjoni pädevusse. Topeltmaksustamist käsitlevate lepingutega ei ole seda siiamaani tehtud. Aga kas selles vallas on kavas tekitada olukord, kus Euroopa Liidu nimel sõlmib topeltmaksustamise vältimise lepinguid kolmandate riikidega Euroopa Komisjon ja sel juhul kehtiksid need kõikides liikmesriikides samamoodi?
Seda komisjon ei arutanud.
Palun, kolleeg Rannar Vassiljev!
Kas te oskate öelda, milliseid ettevõtteid see leping kõige rohkem võiks tulevikus mõjutada? Mis valdkonna ettevõtetel Eestis on kõige tihedamad kaubandussuhted Mehhikoga?
Rahanduskomisjonis tuli see küsimus jutuks, aga sellist statistikat kahjuks ei ole Eesti Pangast ega kuskilt mujalt kätte saadud. Väga palju neid ettevõtteid kindlasti ei ole, aga see seadus on tarvilik juhuks, kui peaks mõni ettevõte leiduma.
Palun, Rannar Vassiljev, teine küsimus!
Kuidas teile tundub, kas tulevikus, kui meil selliseid lepinguid veel siia Riigikokku tuleb – ja suure tõenäosusega seda juhtub –, võiks asjaomane statistika olemas olla?
Võiks küll.
Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu, kolleeg Peeter Laurson! Kas kolleegid soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Kuna muudatusettepanekuid ei ole, siis võime minna lõpphääletuse juurde. Head kolleegid, panen lõpphääletusele Eesti Vabariigi ja Mehhiko Ühendriikide vahelise tulumaksudega topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise tõkestamise lepingu ja selle juurde kuuluva protokolli ratifitseerimise seaduse eelnõu 466. Palun hääletada! Poolt hääletas 69 Riigikogu liiget, vastu või erapooletu ei olnud keegi. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Alustame Vabariigi Valitsuse algatatud alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse muutmise seaduse eelnõu 449 teist lugemist. Palun ettekandjaks kõnepulti rahanduskomisjoni liikme kolleeg Inara Luigase!
Austatud istungi juhataja! Lugupeetud kolleegid! Teen väikese ülevaate selle seaduseelnõu käsitlemisest komisjonis. Kõigepealt, mis on eelnõu sisu? Eelnõuga täpsustatakse liiduvälisest riigist reisija toodud aktsiisikauba aktsiisivabastuse reegleid, et lühendada piiriületuse järjekordi, takistada ebaseaduslikku kauplemist liiduvälisest riigist toodud aktsiisikaubaga ning tagada Euroopa Liidu Nõukogu direktiivi 2007/74/EÜ artikli 6 otstarbekohane rakendamine. Sellega seoses määratakse kindlaks aktsiisikauba toomise juhuslikkus, mis sisustatakse aktsiisikauba toomise sageduse kaudu. Eelnõu kohaselt loetakse aktsiisivaba koguse piires aktsiisikauba toomine mittejuhuslikuks, kui alkoholi ja kütust tuuakse Eestisse pärast esmakordset saabumist kalendrikuu jooksul ning tubakatooteid pärast teistkordset Eestisse saabumist kalendrikuu jooksul. Samuti sätestatakse maksuhalduri kaalutlusõigus aktsiisivabastuse kohaldamiseks pärast esma- või teistkordset Eestisse saabumist. Lisaks sellele muudetakse eelnõuga teises liikmesriigis asuvate õhusõidukite ja laevade aktsiisikaubaga varustamise korda vastavalt Euroopa Komisjoni määrusele ning tehakse muid redaktsioonilisi täpsustusi õigusselguse huvides. Rahanduskomisjon arutas seda eelnõu teise lugemise ettevalmistamisel kaks korda: 8. ja 14. oktoobril. Sisuliselt arutati muudatusettepanekuid. Neid esitati 11, üks muudatusettepanek võeti hiljem tagasi. Komisjon tegi eelnõus konsensusega ühe muudatuse jõustumissättes. Selle kohaselt jõustub seadus s.a 1. detsembril, mitte 1. oktoobril, nagu algul pakutud, ja seoses sellega võttis Eesti Keskerakonna fraktsioon tagasi oma muudatusettepaneku, mis pani ette, et seadus jõustub 1. novembril. Menetlusse jäänud muudatusettepanekuid – neid on loetelus kümme – komisjon ei toetanud. Kõik need head ettepanekud hääletati välja. Komisjon jäi eelnõus algataja pakutud lahenduste juurde piirijärjekordade lühendamisel ja liiduvälisest riigist toodud aktsiisikaupadega ebaseadusliku kauplemise takistamisel, et maksulaekumisi suurendada. Mõni sõna ka nende muudatusettepanekute kohta, mille üle toimus sisuline arutelu. Muudatusettepaneku nr 1 esitasid Kagu-Eesti saadikurühma ja Setomaa toetusrühma liikmed Urmas Klaas, Meelis Mälberg, Ülo Tulik, Peeter Laurson, Tarmo Tamm, Priit Sibul, Toomas Tõniste, Juku-Kalle Raid, Ester Tuiksoo, Kalvi Kõva, Rein Randver ja Inara Luigas. Ettepanek nägi ette, et enda tarbeks võib riiki sisenedes Venemaalt tuua standardses kütusepaagis kütust maksuvabalt kaks korda kuu jooksul. See ettepanek kahjuks toetust ei leidnud. Teine muudatusettepanek tuli siinkõnelejalt, aga räägin siiski natukene veel, mille üle arutleti esimest muudatusettepanekut käsitledes. Küsiti, millise analüüsi tulemusel jõuti eelnõus pakutud kütusepiirangute juurde. Rahandusministeeriumi esindaja selgitas, et üritati hinnata stsenaariumi, mis saab, kui lubada üks, kaks või kolm korda kuus kütust aktsiisivabalt Eestisse tuua. Kuidas seda kogust hinnati, on kirjas ka seletuskirjas. Rahandusministeeriumi esindaja selgitas, et piiriületuse eesmärk ei pea olema mitte kütuse toomine. Piiri saab ületada ükskõik kui palju kordi, piiratakse aga just aktsiisivaba kütuse toomist. Juhuslikkuse üle otsustamiseks antakse Maksu- ja Tolliametile kaalutlusõigus. Rahandusministeeriumi esindajad toonitasid, et mida rohkem kordi kuus võib maksuvabalt piiri ületada, seda enam piiriületuste arv kasvab ja vähenevad maksulaekumised. Piiriülese kütuseveo piiramine võimaldab Venemaa turistidel piiri ületada lühemate järjekordadega. Samas oli komisjonis juttu sellestki, et ka Venemaa turistid peavad nüüd hakkama kütusekoguseid deklareerima. Ja nagu infotunniski juttu oli, nad peavad leppima sellega, et Maksu- ja Tolliametil on õigus kütusepaagist kütus välja pumbata ja üle mõõta. Pärast antakse see siis omanikule tagasi. Vaieldi muidugi ka selle üle, kas selline regulatsioon vähendab piiriületust. On ju olemas piiriületuse järjekorra elektrooniline süsteem. Uuriti, miks Eesti siiski jääb ühe korra juurde kuus, kuigi Läti ja Leedu on otsustanud teisiti: Leedus on lubatud kütuse sissetoomine neli korda kuus ja ka Lätis mitte rohkem kui üks kord nädalas. Rahanduskomisjoni liikmed avaldasid arvamust, et nad saavad küll aru, et muidugi loodab Rahandusministeerium oma regulatsiooni korral riigile rohkem tulusid saada, kuid kindlasti toob see Venemaa turistidele asjaajamist ja muid sekeldusi juurde. Küsiti veel, mida tähendab üks kord piiriületust täis kütusepaagiga – kas see kehtib sõiduki kohta või reisija kohta. Seaduses on kirjas, et piiriületus on reisijapõhine. Kui aga inimene käib jalgsi üle piiri mitu korda kuus, siis autoga piiri ületamise korral loetakse see ikkagi esmakordseks. Küsiti ka, kuidas suhtutakse asjasse, kui abikaasadel on kahe peale üks auto. Rahandusministeeriumi esindajad selgitasid, et mõlemal abikaasal on õigus tuua üle piiri kuus üks kord aktsiisivaba kütust. Viienda muudatusettepaneku arutamisel küsiti, kuidas saab deklareerida täpset kütusekogust. Selle seaduse jõustumisel tuleb reisijal nimelt kütusekogus kirjalikult deklareerida. Rahandusministeeriumi esindaja selgitas, et see ei ole mitte kohustuslik. Igal reisijal on õigus kütus deklareerida, kui ta ei soovi sekeldusi, kui ta Venemaalt ehk siis kolmandast riigist Eestisse saabub ja tal on kütust paagis rohkem kui Eesti riigist lahkumisel. Toonitati, et kui inimene ei oska hinnata, kui palju kütust paagis on, siis on tal alati õigus pöörduda maksu- ja tolliametniku poole, kes mõõdab autos oleva kütusekoguse liitrise täpsusega. Sellesama muudatusettepaneku puhul küsiti ka, et kui piir ületatakse eri piiripunktides, kuidas siis osatakse arvata, kas reisija on juba varem piiri ületanud või mitte. Rahandusministeeriumi ametnikud selgitasid, et on olemas ühtne jälgimissüsteem, kõik piiriületajad on ühes registris kirjas. Veel oli arutelu, miks koheldakse Eesti ja Venemaa numbrimärkidega autosid piiril erinevalt. Kinnitati, et Maksu- ja Tolliametile on selline vahetegemine lubamatu ning kindlasti hakatakse riski hindamisel ja kontrollimisel tegema ühetaolisi valikuid. Samuti arutleti selle üle, kas on õigus mitte lubada juhuveobussidel Venemaalt ostetud kütusega parkimiskohta sõita. Praeguse eelnõu seadusena jõustumise korral võivad juhuvedusid tegevad bussid selle kütusega ainult veo sihtkohta sõita. Ja ongi kõik. Aitäh!
Kas te ütleksite ka komisjoni otsused?
Komisjoni otsus on teha ettepanek teine lugemine lõpetada. Poolt hääletas 6, vastu 5, erapooletuid ei olnud.
Suur tänu, kolleeg Inara Luigas! Nüüd on küsimuste aeg. Palun, kolleeg Jaak Allik!
Lugupeetud ettekandja! Ma tahan täpsustada eelnõu § 1 punkti 22, kus on öeldud, et seaduse § 27 täiendatakse lõigetega 7 ja 8 järgmises sõnastuses. Lõige 8 on sõnastatud järgmiselt: "Liiduvälisest riigist Eestisse õhusõiduki, rongi või laevaga saabuvate reisijate puhul ei sõltu aktsiisivabastuse kohaldamine alkoholile ja tubakatoodetele piiriületuste sagedusest." Kas seda tuleb mõista nii, et kui inimene saabub Eestisse laeva, rongi või lennukiga, siis pole tähtis, mitu korda ta sel kuul on piiri ületanud? Ja kui see on nii, siis ma tahaks teada, miks ei ole siia lisatud rahvusvahelisi autobusse?
Te olete õigesti aru saanud: kui reisija saabub liiduvälisest riigist Eestisse õhusõiduki, rongi või laevaga, siis piiriületuse sagedust ei määratleta. Inimesed võivad lennuki, rongi või laevaga meile kas või iga päev tulla ja tuua kaasa vastava koguse aktsiisikaupa.
Palun, kolleeg Rein Randver!
Austatud ettekandja! Tõenäoliselt on see väga tundlik seaduseelnõu. Te mainisite, et algul oli 11 muudatusettepanekut ja kümmet siis arutati. Ma tahan küsida komisjonis toimunu kohta. Te ütlesite, et head ettepanekud jäid arvestamata. Kas selle taga oli algataja surve või oli mingi muu põhjus, miks neid ettepanekuid ei arvestatud? Ning kas komisjonis oli ka laiemat sisulist arutelu? Kas piiriületusele, piiriäärsete elanike liikumisele ja muudele teemadele pühendati tähelepanu?
Selle seaduseelnõu üle toimus väga sisuline arutelu. Komisjoni liikmed kohtusid nii Maksu- ja Tolliameti kui ka Rahandusministeeriumi esindajatega. Piiriületuse teemal on palju vaieldud ka siin saalis, on kohtutud piiriäärsete elanikega. On toodud palju näiteid, kuidas on see valdkond reguleeritud teistes liikmesriikides. Ma toonitan veel kord, et Leedus on lubatud kütust aktsiisivabalt üle piiri tuua üks kord nädalas, aga mitte rohkem kui viis korda kuus. Lätis on kriteeriumiks "mitte rohkem kui üks kord seitsme päeva jooksul". Soome riik ei reguleeri üldse kordade arvu, vaid jälgib, et kütust, mis tuuakse kolmandast riigist, ei toodaks eesmärgiga seda müüa. Rahandusministeerium arvab, et üle piiri reisimise põhieesmärk ei tohi olla sealt aktsiisikaupa hankida. Loomulikult muretsetakse selle üle, et Eesti riigis ikkagi maksuraha laekuks. Ka siinkõneleja ei ole nii loll, nagu Jürgen Ligi täna viitas, väites, et ma püüan ainult Kagu-Eestis hääli koguda. Nagu me kõik, muretsen ka mina selle pärast, et Eesti riigis laekuks maksuraha ja riigieelarve saaks täidetud. Samas me peaksime silmas pidama ka seda, et elu Kagu-Eestis ja mujal piiril ei ole elu Tallinnas ning neid väikesi soodustusi, mida on lubanud Euroopa Liit oma direktiividega, oma määrustega, võiks Eesti riik siiski ka võimaldada. See lihtsustaks märksa Kagu-Eesti elanike toimetulekut. Ja kõik see raha, mis hoitakse kokku sealtpoolt piiri kütuse ostmisega – seda ei viida kuhugi mujale. See viiakse toidupoodi, see viiakse esmatarbekaupade poodi – ükskõik kuhu. See kasutatakse ära siin Eesti riigis ja maksudena jõuab see nii või teisiti riigieelarvesse.
Palun, kolleeg Tarmo Tamm!
Lugupeetud ettekandja! Minu küsimus on võrdse kohtlemise kohta. Nagu te oma ettekandes mainisite, Soomes ei ole üldse kõnealune piiriületuste arv piiratud, Lätis ja Leedus on see neli-viis korda kuus, Eestis aga vaid üks kord kuus. Mille poolest Eesti inimene erineb soomlasest, lätlasest ja leedulasest?
Kindlasti ta erineb selle poolest, et ta räägib eesti keelt. Erineb ka selle poolest, et tal on niisugune valitsus. Selle üle on mul muidugi südamest kahju. Aga kõik ei ole veel halvasti lõppenud. Kui Vabariigi Valitsus arvab, et seda seaduseelnõu saab Eesti kodanike jaoks paremaks muuta, siis see võimalus tal on. Kutsun ka kõiki Riigikogu liikmeid üles teatud muudatusettepanekuid toetama!
Palun, kolleeg Jaak Allik, teine küsimus!
Lugupeetud ettekandja! Tänan teid selgituse eest, aga te jätsite vastamata minu küsimuse teisele poolele. Kas te selgitaksite, miks sellesse punkti, kus on kirjas rong, laev või õhusõiduk, ei ole lisatud rahvusvahelist reisibussi? Mis vahe seal on?
Ma ei oskagi seda kommenteerida. Rahvusvaheliste reisibusside kohta on eraldi normatiivid. Mis puutub juhuveobussidesse, siis Rahandusministeerium väidab, et bussis on teinekord ainult kaks-kolm inimest ja neid sõidutatakse üle piiri ainult ühe eesmärgiga: tuua kütust. Need bussid ei tohi tuua rohkem kütust, kui on vaja veose sihtkohani sõitmiseks. Rahvusvaheliste busside kohta kehtivad teised direktiivid ja reeglid.
Palun, kolleeg Kalvi Kõva!
Hea komisjonipoolne ettekandja! Minu küsimus on tolli- ja maksuametniku kaalutlusõiguse kohta. Kuna üks muudatusettepanek käsitles just seda, siis loodetavasti te komisjonis seda teemat arutasite. On teada, et Venemaalt on hakatud tulema Kagu-Eesti haiglatesse sünnitama. Ja kui laps on sündimas, siis on emal enne seda vaja arsti juures käia hea mitu korda, kindlasti vähemalt kord kuus. Kas see, kui Pihkva oblasti pere otsustab, et nende laps sünnib Võru haiglas, ei võiks minna erijuhu alla? Ka pereisal tuleb ju last vaatama ja koju tooma sõita ning vahest peab ema või laps hiljem veel kontrollis käima.
Sellest oli komisjonis põgusalt juttu. Üldjuhul on piiriületaja reisija ja reisijapõhiselt maksustatakse ka kütus. Aga kui näiteks noor pere Pihkvast sõidab vaatama haiglat, kus naine tahab lapse sünnitada, siis on selge, et piiri ületatakse korduvalt. Ma kujutan ette kõiki neid sekeldusi, mis piiriületusega kaasnevad. Kui esimest korda Võru haiglasse sõidetakse, siis ületatakse piir täispaagiga, neil on aktsiisivabastus. Eestist lahkudes peavad nad oma kütusejäägi deklareerima. Teist korda, näiteks sünnitama sõites, võib neil olla paagis kütust täpselt sama palju, kui enne liitreid kirja sai. Kui näidik näitab natukene üle ning maksu- ja tolliametnikul tekib kahtlus, et paagis võib olla viis liitrit üle, siis palutakse kogu see pere autost välja, pumbatakse kütusepaak tühjaks, kütus mõõdetakse ära ja antakse peale seda, kui vajaduse korral on aktsiisimaks tasutud, kütus perele tagasi. Mingisuguseid erisusi ei ole sätestatud, on vaid maksu- ja tolliametnike kaalutlusõigus, kui tegu on teist korda piiri ületamisega. Kõigil järgmistel kordadel, kui kütusekogus ei ole kirjalikult deklareeritud, läheb kütus maksustamisele.
Palun, kolleeg Tarmo Tamm, teine küsimus!
Lugupeetud ettekandja! Lätis võib üle piiri tuua aktsiisivaba kaupa neli korda kuus. Kui eestlane käib Venemaal läbi Läti piiripunkti, kas temale laieneb ka see õigus?
Praeguste andmete kohaselt on nii, et kui Eesti kodanik ületab Vene-Läti piiri, siis tallegi laieneb see õigus. Ta võib käia niimoodi üle piiri neli korda kuus.
Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu, kolleeg Inara Luigas! Kas kolleegid soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Läheme muudatusettepanekute läbivaatamise juurde. Seaduseelnõu kohta esitati 11 muudatusettepanekut, alustame nende läbivaatamist. Muudatusettepanek nr 1 on kolleegide Urmas Klaasi, Meelis Mälbergi, Ülo Tuliku, Peeter Laursoni, Tarmo Tamme, Priit Sibula, Toomas Tõniste, Juku-Kalle Raidi, Ester Tuiksoo, Kalvi Kõva, Rein Randveri ja Inara Luigase esitatud. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun, kolleeg Eiki Nestor!
Palun seda muudatusettepanekut hääletada! Enne hääletust palun kümme minutit vaheaega, et rahvasaadikud saaks omavahel veel asja arutada!
Suur tänu! Palun siis vastav paber või bumaaga siia! Vaheaeg kümme minutit.
Lugupeetud kolleegid, Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni võetud vaheaeg on lõppenud ja me võime minna hääletuse juurde. Panen hääletusele muudatusettepaneku nr 1, mille on esitanud kolleegid Urmas Klaas, Meelis Mälberg, Ülo Tulik, Peeter Laurson, Tarmo Tamm, Priit Sibul, Toomas Tõniste, Juku-Kalle Raid, Ester Tuiksoo, Kalvi Kõva, Rein Randver ja Inara Luigas ning mille juhtivkomisjon on jätnud arvestamata. Palun hääletada! Palun, kolleeg Eiki Nestor!
Mul on protseduuriline küsimus: kuhu on kadunud rahvasaadikud Klaas, Mälberg, Tulik, Laurson, Sibul, Tõniste ja Raid?
Ma lugesin kõik ette. [[Naersaalis.]]
Aga kuhu nad kadunud on?
Kuhu nad kadunud on, see ei ole minu probleem! Kolleegid, palun tähelepanu! Lugupeetud Riigikogu, panen hääletusele muudatusettepaneku nr 1, mille on esitanud Urmas Klaas, Meelis Mälberg, Ülo Tulik, Peeter Laurson, Tarmo Tamm, Priit Sibul, Toomas Tõniste, Juku-Kalle Raid, Ester Tuiksoo, Kalvi Kõva, Rein Randver ja Inara Luigas. Juhtivkomisjon on jätnud selle ettepaneku arvestamata. Palun hääletada! Ettepaneku poolt on 26 Riigikogu liiget, vastu 36, erapooletuid ei ole. Ettepanek toetust ei leidnud. Muudatusettepanek nr 2 on kolleeg Inara Luigase esitatud, juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun, kolleeg Eiki Nestor!
Palun seda muudatusettepanekut hääletada!
Hästi! Lugupeetud Riigikogu, panen hääletusele muudatusettepaneku nr 2, mis on kolleeg Inara Luigase esitatud ja mille juhtivkomisjon on jätnud arvestamata. Palun hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 16 Riigikogu liiget, vastu oli 43, erapooletuid ei olnud. Ettepanek ei leidnud toetust. Muudatusettepanek nr 3 on Eesti Keskerakonna fraktsiooni esitatud, juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun, kolleeg Kadri Simson!
Palun kolmandat muudatusettepanekut hääletada!
Head kolleegid, panen hääletusele kolmanda muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Keskerakonna fraktsioon ja mille juhtivkomisjon on jätnud arvestamata. Palun hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 24 Riigikogu liiget, vastu oli 43, erapooletuid ei olnud. Ettepanek toetust ei leidnud. Muudatusettepanek nr 4 on Eesti Keskerakonna fraktsiooni esitatud, juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun, kolleeg Kadri Simson!
Palun neljandat muudatusettepanekut hääletada!
Hästi! Lugupeetud Riigikogu, panen hääletusele muudatusettepaneku nr 4, mis on Eesti Keskerakonna fraktsiooni esitatud. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 23 Riigikogu liiget, vastu oli 44, erapooletuid ei olnud. Ettepanek toetust ei leidnud. Muudatusettepaneku nr 5 on esitanud kolleeg Inara Luigas, juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun, kolleeg Eiki Nestor!
Palun seda muudatusettepanekut hääletada!
Palun! Lugupeetud kolleegid, panen hääletusele muudatusettepaneku nr 5, mille on esitanud kolleeg Inara Luigas ja mille juhtivkomisjon on jätnud arvestamata. Palun hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 24 Riigikogu liiget, vastu 42, erapooletuid ei olnud. Ettepanek toetust ei leidnud. Muudatusettepanek nr 6 on Eesti Keskerakonna fraktsiooni esitatud, juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Muudatusettepanek nr 7 on samuti Eesti Keskerakonna fraktsiooni esitatud, juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Muudatusettepanek nr 8 on kolleeg Inara Luigase esitatud, juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun, kolleeg Eiki Nestor!
Palun seda muudatusettepanekut hääletada!
Palun! Lugupeetud Riigikogu, panen hääletusele muudatusettepaneku nr 8, mis on kolleeg Inara Luigase esitatud ja mille juhtivkomisjon on jätnud arvestamata. Palun hääletada! Poolt hääletas 23 Riigikogu liiget, vastu 39, erapooletuid ei olnud. Ettepanek ei leidnud toetust. Muudatusettepanek nr 9 on kolleeg Inara Luigase esitatud, juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun, kolleeg Eiki Nestor!
Palun seda muudatusettepanekut hääletada!
Palun! Hea Riigikogu, panen hääletusele muudatusettepaneku nr 9, mis on kolleeg Inara Luigase esitatud. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 24 Riigikogu liiget, vastu 42, erapooletuid ei olnud. Ettepanek toetust ei leidnud. Muudatusettepanek nr 10 on Eesti Keskerakonna fraktsiooni esitatud, juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Ja viimane muudatusettepanek, nr 11 on rahanduskomisjoni esitatud ning juhtivkomisjon on seda arvestanud täielikult. Head kolleegid, me oleme läbi vaadanud kõik muudatusettepanekud. Seaduseelnõu 449 teine lugemine on lõppenud.
Meie järgmine päevakorrapunkt on taimekaitseseaduse muutmise seaduse eelnõu 473 teine lugemine. Ma palun ettekandeks kõnetooli maaelukomisjoni liikme kolleeg Priit Sibula!
Austatud koosoleku juhataja! Head kolleegid! Eelnõu 473 on maaelukomisjonis enne teist lugemist arutusel olnud kahel korral: 7. oktoobril, kui lisaks komisjoni liikmetele oli kohal ka Põllumajandusministeeriumi taimetervise osakonna taimekaitse büroo juhataja osakonnajuhataja ülesannetes Evelin Hillep, ja 14. oktoobril. 7. oktoobril me arutasime ka muudatusettepanekut, mis seisnes selles, et Eesti Maaviljeluse Instituudi välja antud koolitustunnistused jäävad kehtima ka pärast taimekaitseseaduse muutmist. Veel tehti normitehnilisi parandusi, mis tulenevad normitehnika eeskirjast. Komisjon langetas konsensusliku otsuse teine lugemine lõpetada. Esmaspäeval, 14. oktoobril tegime ettepaneku, et eelnõu võiks kolmandal lugemisel suures saalis olla 23. oktoobril. Aitäh!
Suur tänu! Teile on ka küsimus. Palun, kolleeg Inara Luigas!
Lugupeetud ettekandja, ma tänan väga sisuka ettekande eest! Mul on üks küsimus. Me siin mõni minut tagasi arutasime üht väga olulist teemat. Kas sa jäid lihtsalt hiljaks või kus sa olid?
Komisjon ei tegelenud vähimalgi määral küsimusega, kus ma kavatsen olla, kui saalis tuleb arutusele eelnõu 449. Ma annan oma liikumistest aru mitte siin saalis, vaid oma valijatele.
Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu, kolleeg Priit Sibul! Kas kolleegid soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Seaduseelnõu muutmiseks on üks ettepanek, mille on esitanud maaelukomisjon ja mis on täielikult arvestatud. Seaduseelnõu 473 teine lugemine on lõppenud.
Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Eesti riikliku turismiarengukava 2014–2020 kinnitamine" eelnõu 461 esimene lugemine. Kõnepulti on juba tulema hakanud majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Parts. Palun!
Lugupeetud Riigikogu esimees! Austatud Riigikogu liikmed! Nagu öeldi, esitab valitsus Riigikogule heakskiitmiseks turismiarengukava aastateks 2014–2020. See kava on põhiliselt keskendunud riigi tegevustele turismi arendamisel järgmisel seitsmel aastal. Me oleme seda kava koostanud väga laiapõhjaliselt, kaasates mitmeid turismiettevõtjaid ja nende aktiivi ühendavaid organisatsioone, omavalitsusi ja ministeeriume. Seetõttu julgeme taotleda sellele eelnõule Riigikogu toetust. Püüan oma ettekandes natuke avada selle strateegia sisu, mis käsitleb olukorda ja hindab tulevikuperspektiive. Alustuseks juhin tähelepanu, et me oleme kakskümmend aastat võtnud turismivaldkonda ja selle positiivset arengut üsna loomuliku ja garanteerituna. Kõik me reisime, kes rohkem, kes vähem, nii Eestis kui ka välismaal. Turismisektori arvuliste näitajate põhjal võib öelda, et see on väga oluline ja arenev sektor. Me hindame, et turismisektor koos oma kaudsete mõjudega annab 6,3% Eesti SKT-st, turismiteenuste eksport moodustab 29% teenuste ekspordist. Eesti Panga andmetel sai Eesti välisturismist tänavu esimesel poolaastal 617 miljonit eurot tulu, kasv aasta jooksul oli tervelt 7%. Turismisektoris on tuhandeid töökohti, väga paljudes Eesti piirkondades on turism piirkonna arengut silmas pidades tihtipeale kõige tõsisema potentsiaaliga majandusharu. Turist, kes tuleb Eestisse kas äriasjus või puhkusele või ka paariks tunniks laevalt maale astub, puutub kokku väga paljude ettevõtlusliikide ja -vormidega. Ta käib ekskursioonil ja muuseumis, ööbib hotellis, sööb restoranis, ostab suveniire, liigub Eestis mitme omavalitsuse piires jne. Kõik need kontaktid mõjutavad tema arvamust meie riigist ning kõigi nende kontaktide korral jätab ta Eestisse raha ja elavdab meie majandust. Seetõttu, et turismisektoris on palju ja väga erinevaid osapooli, tulebki üritada turismi ühiselt koordineerida. Ma kasutasin sõna "üritama", sest arvestades, kui suur osakaal on siin erainitsiatiivil ja inimeste loovusel, oleks asjatu kavandada turismi arengut ülevalt alla. Eesti turism nagu kogu Eesti majandus on kahekümne aasta jooksul teinud läbi märkimisväärse arengu. Väliskülalised, kes on eri põhjustel leidnud tee Eestisse, on tavaliselt siin väga positiivselt üllatunud. Selleks et neid siia rohkem jõuaks, tuleb tegelda arengukava esimese märksõnaga. Nimelt on üks strateegiline suund edaspidigi Eesti tuntuse suurendamine. Me jätkame Eesti turundamist nii lähematel kui ka kaugematel turgudel. Seejuures muutub senisest olulisemaks Eesti kui mitmesuguste nišiturismi võimalustega riigi tutvustamine, olgu selleks nišiturismiks loodus-, konverentsi-, toiduturism vms. Teine märksõna on ühendused. Kindlasti on esiteks oluline, kuidas turist Eestisse saab, ja teiseks, kuidas ta saab juba siin olles mugavalt ringi liikuda. Me liigume jõuliselt edasi Rail Balticuga ja me tahame muuta atraktiivsemaks rongiühendusi meie idanaabriga. Tallinna Lennujaam jätkab uute võimaluste otsimist, et lennuühendusi mitmekesistada. Loodetavasti on meie kohalikust turust lähtuv lennuettevõte kõige sügavamast august väljas ja suudab pakkuda uusi ühendusi. Uued elektri- ja diiselrongid peaksid andma võimaluse mugavamalt ja kiiremini Eestis reisida ning see peaks aitama kaasa turismi arengule Tallinnast väljaspool. Jätkub Eesti teede areng, mille me näeme ette Eesti transpordi arengukavas. Me arendame teevõrgustikku Tallinna–Tartu, Tallinna–Pärnu ja Tallinna–Narva suunal. Meie kõige suurem ja konkreetsem ülesanne ühenduste arendamisel on meie peamiste rahvusvaheliste väravate (Tallinna Lennujaam, Tallinna Vanasadam) parem ühendamine ülejäänud transpordivõrguga. See puudutab kindlasti meie pealinna arenguplaane: ühistranspordiliinide parem ühitatavus, trammiliini pikendamine lennujaamani, mugavad ümberistumisvõimalused Ülemistel, Vanasadama piirkonna terviklik väljaarendamine koostöös erasektoriga. Loomulikult peab turistil olema põhjust Tallinnast välja minna. Piirkondlike tugiteenuste arendamisele ja koostööle selles vallas on turismiarengukavas pühendatud eraldi peatükk. Kolmas oluline märksõna on koostöö: koostöö erasektori ja riigi vahel, erasektori ja omavalitsuse vahel, omavalitsuse ja riigi vahel, ettevõtjate vahel. Me ärgitame arengukavas toodud tegevustega ettevõtjaid vaatama oma igapäevasest tegevusväljast kaugemale, mitte nägema naabris ainult konkurenti, vaid ka koostööpartnerit. Samuti tahame näha riigi ja omavalitsuste koostöö olulist parandamist, seda ennekõike Tallinnas. Riik on mereääre arendamisse Lennusadama ümbruses andnud suure arengutõuke. Me loodame, et Tallinn tuleb välja algatustega, millega Tallinna kui põhjamaa merelinna järgmistel aastatel edasi arendatakse. Me oleme valmis sellesse panustama. Neljandaks on oluline tajuda turisti vajadusi ja soove. See algab juba iga üksiku ettevõtte tasandilt. Turismitalu peremees või perenaine peab vaatama oma ettevõtmist kliendi pilguga, ta ei tohiks osutada ainult neid teenuseid, mida tal endal kõige mugavam pakkuda on. Riigi tasandil näeme kolme peamist nišši, kus turismivaldkonnas on nõudlus ilmselgelt olemas. Esiteks pakume arengukavas välja rahvusvahelisi üritusi võimaldava messi- ja konverentsikeskuse rajamise koostöös erasektoriga. Me oleme teinud väliseksperte kaasates uuringu, mille esialgsetest tulemustest selgub, et vajadus sellise keskuse järele on olemas. Praegu tehakse tasuvusanalüüsi. Keskuse ehitamise ja selle äri eduka korraldamise eri variandid on tulevikus arutelu koht. Teine suurem investeering on rahvusvaheliselt atraktiivsed pereturismiteenused. Loodame, et me veel sel aastal suudame langetada positiivse otsuse Lottemaa kohta, kuid peame vajalikuks kaasa töötada, et tekiksid pereturismikeskused ka Tallinna ümbruses. Kolmanda suurema vajadusena investeeringute mõttes näeme väikesadamate võrgustiku arendamist, et me saaksime oma väärilise osa Läänemere mereturismi tulust. Kindlasti nõuab see kõik raha. Me oleme praegu esitanud turismi arengukava rahaliseks mahuks 123 miljonit eurot. Juhin tähelepanu, et see on ligikaudne arv, mis hõlmab põhiliselt mitmesuguste turismiprogrammide rahastamist. Ka turismiga kaudsemalt seotud investeeringud ja tegevused on valitsusel loomulikult kavas, me ei kavatse lõpetada ühtegi olemasolevat töötavat meedet. Summa on väiksem kui Euroopa Liidu eelmisel või praegu veel kestval perioodil, kuid me leiame, et ka meie turism on välja kasvanud sellest faasist, kus kõikvõimalikke tegevusi tuli n-ö laustoetada. Riigi ja avalike vahenditega tuleb sekkuda seal, kus on turutõrge, kus ilma selleta jääb tegemata midagi olulist, mis aitaks meie turismil oma eesmärke saavutada. Aastatel 2007–2013 oleme suunanud turismi arendamisse umbes 170 miljonit eurot. Kokku oleme toetanud 70 turismiobjekti ja mitmesuguseid turismitooteid Eesti eri piirkondades. Me kõik teame Lennusadamat, Eesti Meremuuseumi, Tallinna Teletorni, Teaduskeskust AHHAA Tartus. Need kõik on ennast turismiinvesteeringuna juba õigustanud, saanud populaarseks välisturistide ja eestlaste hulgas. Osaliselt kindlasti tänu sellele toetusele, aga ennekõike tänu Eesti inimeste pühendunud tegutsemisele turismivaldkonnas on Eestis käivate turistide arv igal aastal kasvanud, see on praegu suurem kui kunagi varem. Me näeme, et iga kvartali statistika toob uue rekordi. Muidugi tuleb küsida, kas me saame olla kindlad, et turistide arvu kasv on meile tagatud igavesti. Loomulikult on õige vastus, et ei saa. Me peame väga tugevalt pingutama, et areng jätkuks. Me oleme välja pakkunud eesmärgid aastaks 2020. Me näeme Eestit ka edaspidi atraktiivse ja konkurentsivõimelise turismisihtkohana. Kui 2012. aastal eksporditi Eestis turismiteenuseid 1,2 miljardi euro eest, siis arengukava näeb ette, et 2020. aastaks jõutakse 1,6 miljardi euroni. Välisturistide arv peab kasvama kolmandiku võrra ehk ligi 5 miljonini ning siseturism veerandi võrra ehk siseturiste peaks olema 2,1 miljonit. Arengukava esimene strateegiline põhisuund on Eesti kui reisisihi tuntuse suurendamine (eelarve 20 miljonit eurot). Meie eesmärk on suurendada sihtturgude tarbijate ja reisikorraldajate teadlikkust turismivõimalustest Eestis ning kasvatada nõudlust Eesti turismitoodete järele. Arengukavas pöörame eraldi tähelepanu konverentsi- ja äriturismi turustamisele ning määrame kindlaks prioriteetsed turud. Me keskendume Soome, Venemaa, Läti, Rootsi, Norra, Saksamaa ja Suurbritannia turule, kuid ka kaugematele sihtturgudele (Hiina, Jaapan, USA). Oleme arengukavas koostöös ettevõtjate ja turuanalüütikutega kindlaks määranud nende sihtturgude põhilised fookusgrupid ja tegevused, mille jaoks riik raha annab. Loomulikult jätkame Eesti kui reisisihi tuntuse suurendamist siseturismi silmas pidades. Teine strateegiline suund on turismiinfo ja turismitoodete arendus (rahaline maht 13 miljonit eurot). Kõige olulisem, mida ma tahan siin saalis mainida, on innovatiivsete ja kasutajasõbralike elektrooniliste lahenduste ning mobiilirakenduste loomine, nende turustamine ja pidev värskendamine. Samuti näeme ette, et tegeldakse temaatiliste koostöövõrgustike arendamisega ja korraldatakse uuringuid Eestis viibivate turistide seas, aga ka sihtturgudel. Kolmas suund on rahvusvaheliselt huvipakkuvate turismiatraktsioonide arendamine (rahaline maht 50 miljonit eurot). Eesmärk on laiendada Eestis turistidele huvipakkuvate atraktsioonide valikut, just nimelt selliste atraktsioonide valikut, mis tekitavad turistide seas senisest suuremat huvi Eestisse tulemise vastu. Me eelistame tooteid ja teenuseid, mille nõudlus ei ole piiratud ainult suvise tipphooajaga. Et ületada hooajalisuse lõksu, toetame selliste turismiatraktsioonide rajamist, mis motiveerivad Eestisse reisima ja siin pikemalt peatuma ning aitavad kasvatada nõudlust sellisel ajal, kui üldine nõudlus ei ole väga suur. Nagu eespool märgitud, on peamised märksõnad siin multifunktsionaalne konverentsi- ja messikeskus, rahvusvaheliselt huvipakkuv pereturismikeskus ning väikesadamate võrgustiku väljaarendamine. Neljas strateegiline suund on rahvusvaheliste sündmuste korraldamises osalemine (eelarve maht 7,5 miljonit eurot). Eesti tuntuse kasvatamiseks tahame näha suuremat panust suursündmustesse, näiteks kultuuri- ja spordisündmustesse, aga ka rahvusvahelistesse konverentsidesse, mis aitavad kaasa välisturistide arvu kasvule, turismi hooajalisuse vähendamisele ning loomulikult Eesti tuntuse suurendamisele konverentsi- ja kultuuriturismi sihtriigina. Viies strateegiline suund on piirkondlike turismitoodete arendamine (eelarve maht 25 miljonit eurot). Eesmärk on siduda piirkondades olemasolevad tooted ja teenused üheks tervikuks. Me tahame siin näha omavalitsuste ja maakondade, aga seal, kus see on vajalik ja loogiline, ka laiemate regioonide ühist tegutsemist, et suurendada Eesti atraktiivsust turistide hulgas. Nende ja paljude muude tegevuste tulemusel tahame kasvatada Eesti turismisektori rahvusvahelist konkurentsivõimet, suurendada Eesti tuntust reisisihtkohana, kasvatada välisturistide arvu Eestis ja suurendada turismiteenuste eksporditulu kolmandiku võrra, 1,6 miljardi euroni. Samuti soovime suurendada töökohtade lisandväärtust turismisektoris. Veel kord ütlen, et see arengukava on raamistik, mis keskendub põhiliselt riigi panusele otseselt turismi arengusse Eestis. Arengukava ühe lisana on ära toodud puutumused teiste valdkondadega. Paljusid küsimusi, mis otseselt või kaudselt turismi mõjutavad, ei ole arengukavas käsitletud. Kõigi järgmiste strateegiate arutamisel peame turismiaspekti kindlasti silmas pidama. Nagu öeldud, see kava on ühistöö. Ma loodan, et enamikus küsimustes on tänast tarkust ja kogemust kasutades saavutatud konsensuslik arusaam järgmiseks seitsmeks aastaks. On selge, et seitse aastat on Eesti arengus hästi pikk aeg. Kindlasti ei ole mõtet taotleda seda, et iga sõna selles arengukavas oleks kivisse raiutud. Me peame säilitama endale võimaluse olla paindlik ja reageerida välistingimuste muutumisele. Me ei tohi maha magada uusi võimalusi ja peame arendama loovat koostööd eraettevõtjatega Eestis ja väljaspool Eestit, selleks et meie atraktiivsus kasvaks. Ma väga loodan, et Riigikogu arutelu on viljakas. Kindlasti on kõik teie ideed, aga miks mitte ka kriitika teretulnud. Me püüame oma tegevuses seda kõike arvestada. Aitäh!
Aitäh, austatud minister! Teile on küsimusi. Imre Sooäär, palun!
Kolm minutit juurde.
Tegijate tunnustuseks tuleb öelda, et turismiarengukava on paremini paika loksunud kui näiteks maaelu arengukava uueks Euroopa Liidu eelarveperioodiks. Maaelu arengukavas on suuremad käärid ja ilmselt tuleb seal veel tasakaalu otsida. Aga turismisektori esindajate kinnitusel peegeldab vähemalt täna siin käsitletav arengukava redaktsioon tunduvalt paremini sektori huvisid ja vajadusi, kui seda tegid eelmised variandid. Juurde tuleb uusi meetmeid, mis paremini arvestavad kiiresti muutuva maailmaga, ja suur rõhk on Eesti tuntuse suurendamisel, millest minister pikemalt rääkis. Küll aga ei saa nõustuda üldiste tendentsidega turismi väärtustamisel riigis. Toon ühe piinliku näite. Alles mõni nädal tagasi toimus siinsamas Riigikogu saalis maaelu arengukava arutelu, kus põllumajandusminister tegi täiesti uskumatu avalduse, mis tekitas küsimusi ja hämmingut kogu turismisektoris. Tuletan meelde minister Seederi esinemist siinsamas kõnepuldis, kui ta ütles järgmised sõnad: "... turism Eestit rikkaks ei tee. [---] Maaturism on üks kõige madalama palgatasemega valdkondi. See ei anna väga kõrget lisandväärtust ja teaduspõhist tööd on seal suhteliselt vähe. Nii et majutus, toitlustamine, koristamine ja teenindus, hotellindus ei ole see valdkond, mis meid jõukaks teeb." Eesti turismi ja kohaliku toidu toetusrühm Riigikogus ei nõustu mingil juhul põllumajandusministri avaldusega ja tahab teha kõik, et selline eksiarvamus ei kinnistuks. See avaldus tähendab nende kümnete tuhandete inimeste töö mitteväärtustamist, kes töötavad meie majandusele nii olulises sektoris. Turism on ülimalt oluline maaelu edendamise ja mitmekesistamise mootor. Selle valdkonnaga tegeleb ka maaelu arengukava ja sealgi tuleks kindlasti maaturismile rohkem rõhku panna, sest turismi positiivne mõju Eesti arengule on väljaspool igasugust kahtlust. Väga raske on hinnata, kui suur osa kogu maailma majandusest on turismiga seotud, eri hinnangutel 6–16%. Otseste turismiteenustega seonduvad väga paljud lisateenused, aga loomulikult ka kaubandus ja kultuuriüritused ning riigi kui turismi sihtkoha üldine tuntuse suurenemine, millest omakorda võidab kogu riigi eksport. Olen veendunud, et kui kõik Eesti hotellid, Tallinna reisisadam ja lennujaam sulgeda, siis kukuks meie majandus kolinal. Turismivaldkonda teenindavad avalikud rajatised, matka- ja puhkerajad, pargid. Turismist saadavast tulust elatuvad kohalikud kauplused, spaad, vallad, muuseumid, külastuskeskused, mis kõik pakuvad väärt teenuseid ka kohalikele ehk Eesti elanikele. Tulles tagasi arengukava juurde, tahan märkida veel ühte asja. Viimasel kohtumisel arengukava koostajate ja sektori esindajatega siin Riigikogus selgus, et on mõningaid probleeme arengukava rakendamisega. Nimelt peaks uus arengukava, nagu ma enne ütlesin, rakenduma juba paari kuu pärast, 2014. aasta algusest, ometi pole arengukava koostajad suutnud pakkuda selget plaani, kuidas peaksid turismiettevõtted tegutsema üleminekuajal, kui praeguse arengukava kehtimise aeg on lõppenud, aga uue arengukava meetmed veel rakendunud pole. Rakendamine võtab loomulikult aega, aga töö ei tohi seisma jääda. Eriti puudutab see turundust ja koostööd. Eelarved tehakse pikka aega ette. Meie tegeleme siin praegu riigieelarvega, aga paljudel sektori ettevõtetel ja ühendustel on järgmise aasta plaanid-eelarved juba tehtud. Ometi ei ole ministeeriumi esindajad suutnud pakkuda konkreetseid lahendusi üleminekuajaks. Investeeringud saavad oodata, aga mitte igapäevane turundustöö. Meil ongi palve värskele turismiministrile, kui ta veel kuskil siin majas on, et püütaks üleminekuajaks kiiresti lahendused leida. Rakendamisega seotud õigusaktid, alammeetmed ja määrused vajaksid veidi taganttorkimist, et nad ajale jalgu ei jääks. 2014. aasta jõuab üsna ruttu kätte. Ma loodan, et minister võtab seda siit saalist tulevat signaali tõsiselt ning uue arengukava rakendamine läheb tõrgeteta ja lahendused leitakse kiiresti. Reformierakonna fraktsiooni nimel teen ettepaneku uut turismiarengukava toetada. Aitäh!
Aitäh! Hea küsimus. Ma kasutan seda küsimust selleks, et selgitada suuremate investeeringute mõtestatust. Me oleme arengukavasse pannud kirja investeeringud, mida on vaja mingi tugeva turutõrke likvideerimiseks või selleks, et julgustada erasektorit investeerima otseselt turismiobjektidesse. See arengukava ei nimeta, aga loomulikult ka ei välista kultuuri- ega spordiinvesteeringuid, mis ühel või teisel moel, kaudselt või otsesemalt annavad kindlasti panuse turismi. Ma tean, et kultuuriministril on plaanis mitmed muuseumiarendused, investeeringud muinsustesse. See spordiinvesteering, millest te räägite, on olnud meil arutelu teemaks. Aga me ei garanteeri, et investeeringuraha suunatakse ujula rajamiseks. Kui me räägime investeeringute rahaallikana Euroopa vahenditest, siis tuleb meeles pidada, et meil on siin kogemus ühe muuseumiga. On terve pikk ja keeruline metoodika, millal saab rääkida turismiinvesteeringutest ning kultuuri- või mingit muud laadi investeeringutest. Ka siin sõltub lahendus sellest, mida on Euroopa rahaga võimalik teha, siis saab täpsemalt vastata. See ei tähenda aga seda, et valitsusel ei või olla muid investeeringuobjekte kultuuri- või spordivaldkonnas.
Neeme Suur, palun!
Aitäh, härra juhataja! Lugupeetud minister! Arengukava räägib nii mõneski kohas terviseturismist, aga ainult paaris kohas raviturismist kui terviseturismi ühest all-liigist. Kas raviturismi on tagasihoidlikult käsitletud näiteks selle tõttu, et Sotsiaalministeeriumi investeeringud või üldse tervishoiusektoris planeeritavad investeeringud ei arvesta raviturismi võimalustega? Või nad siiski arvestavad nendega? Kas raviturismile ei oleks pidanud arengukavas rohkem tähelepanu pöörama?
Aitäh! Mina saan aru nii, et ravi tulemus on tervis. Ma ei vastandaks neid kaht, mängides terminoloogilist mängu, et on terviseturism, mille üks osa võib olla mingit laadi ravi. Kuhu sa selle joone tõmbad? Ma arvan, et see on üks selline, ma julgen nii öelda, alles üsna algusfaasis olev turismivõimalus, aga miks mitte ka ekspordivõimalus. Need asjad langevad mõneti kokku. Paljud ettevõtted, väiksemad, aga ka suuremad meditsiiniasutused on koondunud vastavasse sihtasutusse. Nad on juba praegu meie koostööpartnerid. Ma arvan, et mitmed programmid, mida me kavandame nende strateegiliste suundade all, peaksid toetama nende ettevõtete professionaalset tegevust. Ma mingil juhul ei vastandaks siin tervist ja ravi, aga eks see sõltub sellest, kuidas me seda vaatame. Kuid kindlasti on siin potentsiaali ja me tahame koostööd jätkata.
Kadri Simson, palun!
Aitäh! Lugupeetud minister! Ma näen, et arengukavas on seatud mitmesuguseid sihte. Üks neist näeb ette, et Eesti peaks seitsme aastaga ehk aastaks 2020 konverentsiturismi sihtmaade edetabelis märkimisväärselt tõusma. Ma soovin teada, kuidas see saavutatakse. Kas see arengukava näeb ette ka n-ö kongresside palee või mingi suure konverentsikeskuse ehitamise?
Jah, on lühike vastus. Ma oma ettekandes sellest rääkisin, aga teie mõtted olid iseenesestmõistetavalt kuskil mujal. Messi- ja konverentsikeskus, mis rajatakse koostöös erasektoriga, on meie arvates hästi vajalik. Keskne küsimus ei ole isegi mitte see investeering, sest me praeguste teadmiste põhjal arvame, et mitte riik ei pea siin olema investor, vaid me peaksime aitama turul ületada investeeringutõrget. Keskne küsimus on sellise partneri leidmine, kes suudab 365 päeva aastas täita selle keskuse tegevusega. Selleks on mitmesuguseid võimalusi. Loomulikult peaksime hoiduma sellise messi- või konverentsikeskuse arendamisest, mida peaks täiendavalt toetama. Nagu öeldud, see on keskne küsimus. Me oleme lõpetamas ühte tasuvusuuringut koos briti konsultantidega, kellel on erilaadne kogemus maailma eri paikadest, ja selle uuringu põhjalt peame edasi liikuma. Kindlasti on õigustatud küsimus, mis saab olemasolevatest sarnastest objektidest. Mul majandusministrina ei ole õnnestunud kuue aasta jooksul aru saada, mida Tallinn kavatseb teha linnahalliga, see lihtsalt ei ole õnnestunud. Kui teil on rohkem infot, siis te võib-olla aitate mind. Terve ministeerium on püüdnud välja selgitada, mis plaan linnahalliga on. Võib-olla oleks võimalik neid kahte asja kuidagi ühendada? Aga kui me räägime messi- ja konverentsikeskusest, siis me teame, et Pirital on see tegevus tõenäoliselt lõppemas, seal on linn vist kehtestanud hoopis teistsugused planeeringud. Tekib väga suur auk ja kuidagi peab selle täitma. Mudeleid on mitmesuguseid. Me oleme vaadanud, mida on rakendatud Põhjamaades või elanike arvu poolest natuke suuremates Saksamaa liidumaades. Konverentsiturismi puhul on oluline ka ürituste toetamise meede, mida me tahame paremini sihitada. Kolmandaks on oluline konverentsibüroo, mille me oleme asutanud ja kus on mitmeid osapooli. Selle tegevust tuleb edasi viia. Ma arvan, et meil on reaalsed kogemused, kuidas neid asju paremini ajada, oma maad ja riiki tutvustada. Me oleme osa võrgustikest. Ma arvan, et siin on selgelt kasvupotentsiaali.
Rein Aidma, palun!
Aitäh, eesistuja! Lugupeetud minister! Arengukava lugedes on hea meel tõdeda, et Ida-Virumaa, mis on küll tööstuspiirkond, on siin ikkagi ka turismi poolest esile toodud. Hea meelega oleksin näinud aga seda, et oleks mainitud näiteks sporditurismi võimalusi Kiviõlis ja praeguses Maidla vallas Aidu karjääris. Kuid ma küsin teilt hoopis ida- ja läänesuunalise liikumise ühe põhjapoolse sõlmpunkti kohta, sest te olete ju majandusminister. Mis seisus on Narva silla võimalik arenguprojekt? Millal saaksid kaubaveod hakata toimuma üle uue silla ja turistid võiksid liikuda siis üle praeguse silla?
Aitäh! Mis puudutab piiriületusi, siis me oleme algatanud ametkondadevahelise töörühma, mis peaks nii lähemas kui ka kaugemas perspektiivis vaatama, millised kontseptuaalsed arendusvajadused idapiiril on. Loomulikult on siin kõige suurem küsimus piiriületus Narvas, aga ma siiski ei unustaks ka lõunapoolseid piiriületuspunkte. Kui me mõtleme viis kuni kümme aastat ette, siis on selge, et kaubavahetus idanaabriga ja inimeste liikumine üle piiri kasvavad. Paljuski on see meie huvides. Järelikult peame hakkama mõtlema väljaspool raame ja vaatama neid küsimusi kontseptuaalselt. Narva piiripunktis on vaja luua teistsugune logistiline skeem. Muidugi saame seda teha ainult koostöös idanaabriga. Võin täna öelda, et Venemaa Föderatsiooni mitmed ministeeriumid on selle teema uuesti päevakorda tõstnud ning seda on arutanud Eesti ja Venemaa transpordikoostöö komitee. Ametkondadel on kästud taas kord lähteülesanne üle vaadata. Ma olen sellest rääkinud kohtumisel Leningradi oblasti kuberneriga, kes on pidanud vajalikuks seda probleemi lahendada. Küsimus ei ole, nagu te isegi aru saate, ainult sillas, vaid mõlemal poolel on vaja muuta logistilist lahendust. Siin võib tulla erilaadseid takistusi, mis ei ole seotud poliitilise tahte olemasolu või selle puudumisega. Täna võin öelda, et need küsimused on uuesti täiesti konkreetselt kõne all. Me töötame selle ülesande kallal. Ma arvan, et oluline on saada paika lähteülesanne, mingisugune eskiis, millega Maanteeamet saaks reaalselt tööle hakata. Kui me selleni jõuame (me arutame siin ju ka transpordi arengukava), siis see projekt kindlasti ei jää ei Eesti riigi käes olevate vahenditeta ega ka Euroopa Komisjoni rahata, sest see koht on ju ka Euroopa tasemel logistika või transpordi pudelikael. Selle jaoks me leiaksime seitsme aasta jooksul raha koostöös Euroopa Komisjoni ja Venemaa Föderatsiooniga, kui meil oleks reaalne tehniline lahendus. See oleks kindlasti mõistlik. Loomulikult ei ole küsimus ainult Narva linna siseses sillas, vaid me tahame näha mõistlikke piiri-, tolli- ja muid kontrolliprotseduure, paremat reisijate teenindamist ja paljusid muid asju. Need pudelikaelad, mis aeg-ajalt tekivad, häirivad. Me oleme siin kõvasti edasi liikunud. Meil on praegu käsil projekt, mis peaks parandama bussireisijate teenindamist, meil on rakendatud elektrooniline piirijärjekorra süsteem. Kõik need asjad on tehtud, aga pikaajalist toimivat lahendust ikkagi veel ei ole. See nõuab investeeringuid infrastruktuuri.
Urve Palo, palun!
Neid sihtturgude puhul väljaöeldud prioriteetseid kasvuvõimalusi tuleb vaadata selle pilguga, kus on ühe investeeritud euro abil võimalik rohkem teenida. Kindlasti oleks lubamatu jätta arvestusest välja need võimalused, mida pakub meie maaturism idariigist saabuvatele turistidele. Aga kui me raha loeme ning tahame saavutada suuremat tootlikkust ja eksporti, siis peame paratamatult iga investeeritud euro puhul kalkuleerima, kus on suurem kasvupotentsiaal.
Kajar Lember, palun!
Suur aitäh, eesistuja! Lugupeetud minister! Me arutame tõesti väga olulise valdkonna arengukava. Nagu te ütlesite, turism annab 6% või isegi natuke enam Eesti SKT-st. See arengukava iseenesest ei ole ju paha, mõtteid on palju. Aga minu mure on selles, kas me ikkagi näeme selle realiseerumist, mis paberi peale on pandud. Asjad ju iseenesest ei toimu, peavad olema inimesed, kes selle kõige eest vastutavad, hoiavad kätt pulsil, et kõik saaks tehtud. Kui ma vaatan teie ministeeriumi struktuuri, siis ma ei leia sealt ühtegi ametnikku, kes selle valdkonna eest vastutaks. Meil on Põllumajandusministeerium ja PRIA, kuigi põllumajandusest tuleb ainult 3% SKT-st. Samal ajal ei näe ma ametnikke, kes vastutaksid turismivaldkonna arengu eest. Kuidas te garanteerite, et see arengukava ka tööle hakkab?
Ma vastan sellele lakooniliselt, et võib-olla see infoallikas, mida te vaatasite, oli lihtsalt liiga lakooniline. Majandusministeeriumis vastutab turismivaldkonna eest siseturu asekantsler Merike Saks. Meie ministeeriumis töötavad ka poolteise või kahe kohaga, kui nii võib öelda, eksperdid, kes tegelevad turismialase tegevuse koordineerimisega, üksikute projektidega jne. Mitmed olulised ja riigi seisukohast strateegilised küsimused, mis puudutavad turismi, on iseenesestmõistetavalt ka teiste inimeste lahendada. Kui me räägime transpordist, siis sellega tegelevad transpordiinimesed. Kui me räägime investeeringute siia meelitamisest või mingitest reaalsetest projektidest, siis EAS-is, mis on eraõiguslik sihtasutus, on olemas turismiarenduskeskus. Nad teavad, kui palju nad vajavad tööjõudu täiskohaga, lepingu alusel, projektipõhiselt jne. Meil on loodud mitmeid sihtasutusi selleks, et parandada koostööd eraettevõtlusega. Ma mainisin Eesti Konverentsibürood. Tervishoiuturismi kohta juba siin saalis küsiti, aga samamoodi lööb riik ühel või teisel moel kaasa maakondlikes turismiarenduskeskustes. Meil on olemas regioonipõhised sihtasutused, kus on rakendatud palju tööjõudu. Uskuge mind, kui te saate kunagi valitsusse, siis te saate aru, et selline mõte, mis aeg-ajalt täiesti intelligentsete inimeste suust kõlab, et ametnikel on ukse peal silt "Muudab Eesti rahva rikkamaks", on fantastiline. See on hästi levinud mõttelaad ja see avaldub eri kujul. Ma julgen öelda, et ministeeriumis on turismiga tegelevaid inimesi piisavalt. Muidugi, kui te teete riigieelarves muudatuse ja käsite majandusministeeriumisse tööle võtta sada inimest, kes peavad turismiga tegelema hakkama, siis eks mul tuleb midagi selleks teha, kui Riigikogust selline käsk tuleb. Aga praegu ma kinnitan, et valitsusaparaadis turismiga tegelemiseks inimtööjõudu tegelikult piisab. Siin on kõlanud idee, et on vaja turismiministrit. Turismiminister on teie ees.
Head ametikaaslased, võtan juhataja vaheaja kolm minutit. Istung jätkub kell 15.45.
Vaheaeg on lõppenud. Läheme küsimustega edasi. Jaan Õunapuu, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Austatud minister! Selge, et turismivaldkond on väga oluline. Selle dokumendi ettevalmistamisega on palju vaeva nähtud, selles ma ei kahtle. Kui te oma sissejuhatavas ettekandes kohaliku omavalitsuse teemal rääkisite, siis tõite Tallinna näite, mis paraku ei olnud positiivne. Teadaolevalt on Eesti kohalikud omavalitsused oma haldusvõimekuselt väga erinevad ja turismivaldkonnaga nad ühegi seaduse alusel tegelema ei pea. Eelmisel nädalal püüdsid sotsiaaldemokraadid panna kohalikule omavalitsusele kohustust seista ettevõtluskeskkonna arendamise eest, aga kahjuks hääletati see koalitsiooni häältega välja. Mis te arvate, kas kohalikele omavalitsustele ei võiks seadusega panna vastutust turismi soodustavate tingimuste loomise eest?
Ma olen ausalt öeldes alati aru saanud nii, et omavalitsuse eksistentsi mõte on seista oma piirkonna arengu eest, mitte täita mingisuguseid seaduses loetletud funktsioone. Minu arvates on see, kui omavalitsus ettevõtluse, sh turismi arendamise nimel töötab ja selle eest vastutab, täiesti mõistlik. Samas ei ole meil mõtet sellest aru saada nii, et omavalitsus peaks muutuma tohutuks äriliseks ettevõtteks või turismiettevõtteks. Mind hämmastab, et me 2013. aastal ikka veel seda küsimust tõstatame. Minu arust on ettevõtluse soodustamine omavalitsuse lähtepositsioon. Kui ta ei tegele ettevõtluse soodustamisega, turismi soodustamisega muu hulgas, siis mis mõtet tal üldse on?
Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Enne jäi meil pooleli jutt Peipsi teemal. Sa küsisid, kas tammist peaks alla sõitma purjekate või jahtidega. Selle jaoks on lüüs. Tegelikult oleks isegi ühe lüüsiga võimalik see ühendus ära teha, aga parem oleks muidugi teha seda kahe lüüsiga. Kas turismi rahastades on võimalik kuskilt leida raha ka selle jaoks, et Läänemeri Peipsiga ühendada? See ühendustee võiks turismi arenemise kaudu tervelt neljale maakonnale anda väga suure arengutõuke. Praegu asub Eesti kümnest vaesemast omavalitsusest seitse just sealsamas Peipsi kaldal.
Kui mingi tehniline projekt oleks olemas, siis võiks seda edasi arutada. Selle lüüsi küsimuses on olnud väga palju algatusi, aga see eeldab ikkagi reaalselt teostatavat projekti koos majandusliku tasuvuse analüüsiga. Ma arvan, et ideaalis võiksid seda teha eraettevõtjad ja riik võiks natuke aidata. Aga ma julgen öelda, et praegu sellist projekti ei ole. Ministeeriumis on korduvalt seda küsimust arutatud, aga see kõik on praegu hästi abstraktsel tasandil. Me ei tea, kas see on üldse tehniliselt teostatav. Nõudlusest ma praegu ei räägikski. Ma arvan, et katsume selle ideega edasi töötada. Ma kindlasti ei taha öelda, et me peaksime selle välistama. Tegeleme sellega, vaatame, mis seis on.
Neeme Suur, palun!
Aitäh, härra juhataja! Lugupeetud minister! Pöördun ühenduste teema juurde tagasi. Te rääkisite väikesadamate võrgustiku edendamisest, mis on ka arengukavas ühe suunana ära toodud. Väikesadamate ja üldse sadamate töö sõltub palju sellest, milline on neile ligipääs merelt ja maalt. Kuidas on turismiarengukava lingitud transpordi arengukavaga ehk kas veeteed ja maateed võimaldavad juurdepääsu väikesadamate võrgustikule?
Kindlasti on siin seos olemas. Julgen öelda, et alati saab sinna, kuhu midagi tekib, ka toetava infrastruktuuri rajada. Te peate praegu ilmselt silmas häid juurdepääse. Eesti ei ole nii suur, et me ei suudaks neid küsimusi lahendada.
Aitäh! Kõigepealt, "suur" on suhteline. Mina vist sellist sõna ei kasutanud, sest see võib ära ehmatada. Ma tõin selle pereturismikeskuse märksõna välja ikkagi selle analüüsi tulemusel, mis näitas, et me ei ole praegu atraktiivsed, aga potentsiaalne nõudlus on olemas ennekõike pereturismis, nii Eesti-siseselt kui ka väljastpoolt Eestit, ma arvan. Pereturismikeskusi on erinevaid, aga üks ettevõtmine, mille võiks pereturismi alla paigutada, on praegu Pärnumaale kavandatav Lottemaa, mille me tahame veel kehtiva turismiarengukava raames ära teha. Turismiettevõtjatel on ühine arusaam, et kõige rohkem kasutamata võimalusi on just Tallinna ümbruses. See on paratamatu. Praegu meil sellist pereturismimagnetit ei ole. Ideaalis sünniks see erainvesteeringuna. Arengukavas toodud markeering tähendab, et riik peaks just EAS-i tegevuse kaudu asuma turu võimalike investeerimishuviliste osalistega professionaalsetesse kõnelustesse, et teha kindlaks, mis siis probleem on. Mis see pereturismikeskus täpselt olla võiks? Ärge seda minu käest küsige! Ma võin teile oma kogemusi jagada, sest me kõik oleme Euroopas ja mujal maailmas üht-teist näinud. Need kogemused on ju erilaadsed. Muidugi peab see kõik kuidagi seostuma eesti kultuuriga ja meie arusaamadega. Mingisugust viiemeetrist Ülemiste vanakest ei tahaks enam näha. Küllap see keskus on seotud veeturismiga või on see mingi mängumaa, aga ta peab olema atraktiivne ka väljaspool Eestit.
Aitäh! Hea minister! Mitu korda on siin räägitud ja ka teie oma ettekandes mainisite, et uuel finantseerimisperioodil võiks Eestisse rajada ühe suure ja turiste siia meelitava pereturismikeskuse. Olles sellega ühelt poolt väga nõus, tahan siiski teada teie arusaama, mis asi see täpselt olema peaks. Teiseks, miks te arvate, et see just nimelt Tallinna ümbruses peaks olema?
Aitäh, hea istungi juhataja! Hea uus turismiminister! Kas ma tohin teie poole nii pöörduda? Me räägime siin sellest, kuidas äkitselt hakkab suurenema turistide vool Eestisse. Aga turisti tuleb teatavasti ennekõike visuaalselt mõjutada, ta tahab näha, mitte niivõrd kuulda, kuhu ta peaks järgmiseks minema. Terves maailmas ja eriti Euroopas on viimased viis aastat käinud võidujooks selle peale, kuidas tuua oma riiki teiste riikide võttegruppe ja intensiivistada võttepaikade müümist. See toimub tegelikult juba koos filmide müümisega, seda tehakse filmi- ja turismimessidel. Teatavasti on siin tõesti väga suur konkurents riikide ja linnade vahel. Kas te olete mõelnud, kuidas meil seda arendada võiks?
Olen. Mind huvitab, kuhu see projekt, mida me praegu rahastame, välja jõuab. Üldiselt saab asjadega edasi minna siis, kui on selge, mis on olnud ühe või teise projekti tulemused. Küllap küsija teab, millest ma räägin. On olemas mitmesuguseid projekte, kus proovitakse seda turgu, kontrollitakse selle hüpoteesi paikapidavust, mille te esitasite, pannakse proovile meie võime siin märgiliselt oma turuosa suurendada ja tehakse paljusid muid asju. Võib ju muidugi küsida, kas selline tegevus on mingisugune selline nišiturism, millele me peaksime arengukavas pühendama eraldi peatüki. Te räägite filmindusega seotud tegevuste soodustamisest. Ma arvan, et loovat turundust tuleb igal juhul jätkata. Mitte mingisugune ebamäärane Eesti tutvustamine kusagil, vaid ikkagi Eesti loovam tuntuks tegemine turismi aspektist on väga tõsine ülesanne. Minu käest on tihti küsitud, miks me ei näita ennast CNN-is või kus kõik veel. See on suhteliselt mõjutu tegevus. Loovtegevuse see suund, millele te viitasite, võib olla ka riigi loova turunduse üks väga huvitavaid võimalusi, ma ei välista seda. Ma arvan, et sellega tuleb töötada ja selliseid ideid ma kindlasti toetan. Ma tahan öelda ka midagi positiivset. Kui on olemas erksaid inimesi, mõttekaaslasi, kes millestki innustuvad ja tahavad teha uusi asju, siis me tahame nendesse investeerida, aga me ei taha neid ära rikkuda mingi riigi tohutu rahalaevaga. Mul on selliseid kogemusi, kus suure raha tõttu on suurepärased meeskonnad ja ideed lörri läinud, kui nad on lihtsalt rahaga üle uputatud. Seda ei tahaks teha. Aga ma kinnitan, et ma olen valmis nende initsiatiivgruppidega kindlasti koostööd tegema.
Siim Kabrits, palun!
Aitäh, hea istungi juhataja! Lugupeetud turismiminister! Äsja on Riigikantselei tarkade otsuste fondi tellimusel valminud väga hea uuring "Estonia – The Business Paradise: kuidas ühendada jõud, et muuta Eesti rahvusvahelise äritegemise keskuseks – talendikate inimeste, tasuvate töökohtade ja väärtust loovate välisinvesteeringute sihtriigiks?". Kas selle uuringu tulemusi ja nendel põhinevaid poliitikasoovitusi on ka turismiarengukava koostamisel arvestatud?
Lühike vastus on kindlasti jaatav. Vist proua Palol oli kahtlus, et me teeme küll ilusaid sõnu, aga ellu neid ei vii. See ei ole ju esimene arengukava, mis on siia saali jõudnud. Mina olen kogu aeg arengukavu koostanud sellise teadmisega, et me viime need ka ellu. Selles uuringus, millele te viitasite, käsitletakse ühe teemana, ütleme, realismi ja ambitsiooni mõistlikku tasakaalu. Ükskõik mis valdkonna strateegiat me siin ei aruta, me tihtipeale näeme, et on raisatud väga palju energiat, luues mingisuguseid muinasjutulisi, täiesti ebareaalseid arusaamu Eesti Vabariigist ja tema võimalustest tulevikus. See on minu arust kurjast. Me peame hakkama neid inimesi kuidagiviisi korrale kutsuma. Samas võidakse mulle ette heita, et me ei ole võib-olla küllalt ambitsioonikad. Ma ei usu, et turismiarengukava on väheambitsioonikas. Kui me vaatame arve ja kui ma saaksin teile enam-vähem tutvustada ka neid arvutuskäike, kuidas need arvud on saadud, siis on selge, et see on päris ambitsioonikas asi. Ma arvan, et Eesti turisminduses on eriti ambitsioonikas ikkagi küsimus töötajate loodavast lisandväärtusest. Me kõik teame, et meie tootlikkus kasvab, inimeste palgakasvuootus kasvab samuti. Turismisektoris on paratamatult väga palju hooajalisust, väga palju on ka nn odavaid töökohti. See kõlab pahaendeliselt, aga odavad töökohad peavad muutuma kallimaks, järelikult peavad need muutuma ka tootlikumaks. Niipalju sellest uuringust. Muuseas, kohati on see uuring võtnud ideid isegi arengukavast.
Tarmo Tamm, palun!
Aitäh, juhataja! Lugupeetud minister! Kas te kinnitate seda või lükkate ümber kuulduse, et uut konverentsikeskust hakatakse ehitama selle raha eest, mis võetakse ära maakondlikelt turismiinfokeskustelt?
Tiina Lokk-Tramberg, palun!
Täielik jama! Seal ei ole sellist raha, et üldse oleks võimalik selle messi- ja konverentsikeskuse ehitamist arutama hakata. Kindlasti mitte.
Hea juhataja! Hea minister! Austatud kolleegid! Kuna kodukord toetusrühmadele eraldi kõnevõimalust ei paku, siis esinen ma siin küll Reformierakonna fraktsiooni esindajana, aga Eesti turismi ja kohaliku toidu toetusrühma juhina peegeldan ma ka selle ühenduse arvamusi arengukava kohta. Nimetatud toetusrühm on teatavasti Riigikogus üks arvukamaid, sellesse kuulub veerand Riigikogu koosseisust. Ka tänane aktiivne arutelu siin saalis näitab, kui oluline see teema on. Toetusrühm on uue turismiarengukava väljatöötamisel aktiivselt kaastööd teinud. Seda on arutatud mitmel kohtumisel majandusministeeriumi, EAS-i ning turismisektori esindajate ja sotsiaalpartneritega ehk kõige olulisemate turismivaldkonna esindusorganisatsioonidega. Riiklik turismiarengukava aastateks 2014–2020 on töö käigus järjest paremaks ja konkreetsemaks muutunud. Arvesse on võetud paljusid ettepanekuid, mis on tulnud sotsiaalpartneritelt ja siin Riigikogus peetud mõttekodadest. Ma väga loodan, et see ei jää kivisse raiutud dokumendiks, nagu ka minister täna lubas. Maailm aastal 2020, kui selle arengukava kehtimise aeg peaks lõppema, on hoopis midagi muud kui see maailm, mis meid praegu ümbritseb. Eriti puudutab see kindlasti turismivaldkonda. Igasuguste arengukavade tegemisel tekib alati see paradoks, et kirikut keset küla on raske ehitada ehk väga raske on leida tasakaalupunkti näiteks linna ja maa vahel, suurte ja väikeste ettevõtete vahel, keskuse ja perifeeria vahel. Alati tundub kellelegi, et tema pealt tõmmatakse tekki ära või mingile aspektile on liiga vähe tähelepanu pööratud. Palun kaheksa minutit!
Tarmo Tamm.
Imre Sooäär, palun!
Aitäh! Hea ettekandja! Paraku ei võimalda kodu- ja töökorra seadus meil selles arengukavas mingeid muudatusi teha, me saame selle ainult kas heaks kiita või tagasi lükata. Nagu ka majanduskomisjonis on räägitud, on Riigikogul olnud vähe võimalusi selle arengukava koostamisel kaasa rääkida. Küll on seda väga aktiivselt teinud Riigikogu ühendused. Küsimus on praegu just uue arengukava rakendamises. On selgunud mõned probleemid. Kava peab juba kahe kuu pärast rakenduma, aga järgmise aasta esimese poolaastaga seoses on suur ebaselgus, uued meetmed veel ei rakendu. Kas ministril oleks võimalik asi tugevalt kätte võtta, et leida üleminekuvõimalusi, kui praeguse arengukava kehtivus lõpeb, aga uus veel ei rakendu?
Aitäh! Kui see küsimus puudutas valitsuse käes olevaid rahalisi ressursse, siis ma usun, et hädavajalikeks tegevusteks peaks meil raha jätkuma. Kindlasti vajavad uued investeeringud või ka uued algatused paremat ettevalmistust, aga ma ei näe siin mingisugust rahalist auku. Meie huvi on laiem, see ei puuduta ainult turismi. Me tahame olla raha n-ö turuletoomisel väga aktiivsed. Me loodame, et suudame püsida graafikus, mille me oleme Euroopa Komisjoniga kokku leppinud. See tähendab, et võib-olla isegi see, kui me näiteks 2014. aasta riigieelarves ei ole vahendeid ette näinud, ei takista nende arengukavade kiiremat rakendamist. Eeldus on see, et me suudame Euroopa Komisjoniga need kõnelused lõpetada. Euroopa Komisjon jagab meie strateegilisi eesmärke, sh turismi osas. Ma usun, et see, et reaalsed rahalised võimalused avanevad juba järgmisel aastal, on täiesti teostatav.
Siim Kabrits, palun!
Aitäh! Lugupeetud minister! Turism kuulub auto- ja naftatööstuse kõrval maailma kolme tähtsaima majandusharu hulka. Eile mainis justiitsminister, et Eestis tegeleb õigusloomega 150 ametnikku. Kui ma vaatan Statistikaameti kodulehte, siis näen, et seal töötab 400 ametnikku. Kas te oskate öelda, kui palju on riigisektoris ametnikke, kes koordineerivad Eesti turismipoliitikat?
Kindlasti suurusjärgu võrra vähem, kui on riigiaparaadis nende valdkondade esindajaid, keda te nimetasite, aga ma usun, et neid on piisavalt. Turismivaldkonnas on olulised ikkagi tuhanded aktiivsed ja pühendunud inimesed. Nemad teevad turismis rohkem ilma kui ametnike armee.
Rein Randver, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Austatud minister, tänan ülevaate ja selle töö eest! Te mainisite ühendusi. Ma kaldun arvama, et paljudele lõunaeestlastele ei ole Tallinn sõlmpunkt, kust oma reise alustatakse. See on hoopis Riia. Me teame, et lennuühendusega Tartust Riia suunas praegu eriti ei tegelda, prioriteet on rongiühendus. Milline on Tartu–Valga–Riia ja Riia–Valga–Tartu liini perspektiiv turistide liikumisega seoses? Kas seal on perspektiivi või piirdub kõik Rail Balticu projektiga?
Kui küsimus puudutas seda, kas rongiga saab Tartust Riiga, siis saab küll, ka praegu saab. Ainult Valgas tuleb ühest rongist välja ja teise rongi sisse astuda, nimelt Läti rongi. Me oleme põhjalikult analüüsinud, kas Tallinna–Riia või, kui soovite, ka Tartu–Riia reisirongiühendus oleks majanduslikult tasuv. Kui toetust ei maksta, siis ei ole praegu ilmselt ettevõtet, kes selle rongiühenduse käima paneks. Kõige keerulisem küsimus kulubaasi seisukohast on infrastruktuuritasud lõuna pool. Me teame, et lõunanaabritel on reisirongide infrastruktuuritasude poliitika raudteel natuke teistsugune kui meil ja need kulud kasvavad seal üsna suureks. Samas oleme avatud Eesti erarongioperaatoritele. Me teame, et nad on väga pretensioonikad. Miks nad ei võiks ka midagi sisulist ära teha?
Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Kui turismiarengukava lugeda, siis tundub, et kogu see kava on mõeldud ainult Tallinna ja Harjumaa jaoks, kaugemale ei ole võimalik kuidagi sõita. Eestis aga on olemas Peipsi, mis on Euroopas suuruselt neljas järv ja üks kalarikkamaid järvi. Kui arengukavas räägitakse väikesadamatest, siis on juttu küll mereäärest, aga me ei näe kuskil seda, et Eesti ühte vaesemasse piirkonda ehk Peipsi äärde võiks riik ehitada väikesadamaid ja ühendada kuidagi Läänemere Peipsi järvega, et turistid saaksid oma jahtidega Peipsile jõuda.
Aitäh! Kui me räägime väikesadamate programmist, siis majandusministeerium ei ole siin välistanud ka Peipsi järve väikesadamaid. Kui me aga vaatame turismi ja seda, kui väike on tegelikult Eestis mereturismi osa, arvestades turu kogumahtu, siis on selge, et võimalused ongi kindlasti peidus seal. Arengukava võtab võimaluse korral kindlasti arvesse majanduslikku ja ärilist lähenemist. Seda esiteks. Teiseks, kuidas sa sealt Narva kosest alla saad? Ellu tahaks ka nagu jääda. Meie koalitsioonipartneril oli omal ajal idee, mis läks sisse valitsusliidu leppesse, et Pärnust luuakse siseveekogude kaudu veetee Peipsile. See oli Reformierakonna visioon. Me töötasime selle küsimuse läbi. Selleks et mitte väike laevake, vaid natuke suurem purjejaht mööda seda veeteed liikuma pääseks (kui muidugi tuult on, aga võib ka mootori taha panna), on vaja investeeringuid umbes 300 miljonit pluss veel mõni miljon eurot. Ma ei räägi keskkonnamõjudest ega muudest üsna keerulistest asjadest. Kui me vaatame nõudlust sellise veetee järele, siis see on, olgem ausad, olematu. See on väga kallis investeering ja tõenäoliselt on seda raha mõistlikum kuskil mujal kulutada. Samas olen nõus, et Peipsi-äärsed alad on suure turismipotentsiaaliga. Kindlasti ei ole ma nõus sellega, mida on arengukava kohta arvatud, justkui kohaliku turismi võimalused oleksid sealt kõrvale jäetud. Sellega ei taha ma kuidagi nõustuda. Kui ma vaatan tehtud investeeringuid, siis näen, et väljaspool Tallinna tehtud investeeringute osakaal on ikkagi märkimisväärne. Ma arvan, et nende piirkondade põhiküsimus on see, kuidas suuta ühise jõuna tegutseda ja olla atraktiivsem ning ise otsida oma võimalusi nii Eestis kui ka mujal. See puudutab Saaremaad ja ka muud Eestit kuni Peipsi-äärse piirkonnani välja. Me tahame sellist kohalikku ühistegevust igapidi toetada. Meil on professionaalse ühistegevuse, mitte sadade miljonite eurode defitsiit.
Arto Aas, palun!
Aitäh! Arengukava üks peamisi eesmärke on arendada rahvusvaheliselt huvipakkuvaid turismiatraktsioone ja toetada rahvusvaheliste sündmuste korraldamist Eestis. Arengukava leheküljel 19 räägitakse konkreetselt sporditurismi arengust, lubatakse toetada sellise turismitaristu rajamist. Eestis on üks spordiala, millel on hästi lai harrastajate ring ja samal ajal on ka tippspordis meie tulemused sel alal maailmatasemel. See on ujumine. Paraku puudub Eestis võistlusujula, kus oleks võimalik rahvusvahelisi võistlusi arvestataval tasemel läbi viia. Kas selle arengukava põhjal on ujumiskogukonnal lootust, et majandusministeeriumilt saadakse toetust ühe korraliku võistlusujula rajamiseks ja hiljem vähemalt ühe või mitme rahvusvahelise võistluse siin korraldamiseks?
Aitäh, härra juhataja! Lugupeetud minister! Nähakse ette Vene turistide arvu suurt kasvu: kaheksa aastaga peaks Vene turistide arv kasvama 119%. Arvatakse, et need turistid peaksid hakkama eelkõige käima linnades ja sealseid turismitooteid tarbima. Miks see nii on? Kagu-Eesti võiks ka nende turistide abil võita. Miks ei ole näiteks Tartu–Pihkva laevaliin või Värska kui tervisekeskus leidnud selles arengukavas kajastamist? Turistid võiksid oma raha jätta ka Kagu-Eestisse.
Aitäh, hea juhataja! Austatud minister! Üks oluline märksõna, mille ka teie oma esinemise lõpus välja tõite, on innovatsioon. Võib-olla on need väljatöötatud mudelid, kuidas Eesti saaks turismi sihtkohana maailmas tuntust võita, oma aja ära elanud. Võib-olla see traditsiooniline messidel käimine on oma aja ära elanud ja tuleb leida innovatiivseid lahendusi, kuidas me ennast maksma saaksime panna. Maailm muutub nii kiiresti. Tahan tunnustada EAS-i viimaste algatuste eest. Selle asemel, et sama raha eest kleepida Londoni metroo täis kleepse "Welcome to Estonia" või osta CNN-i reklaami, sidusid nad Eesti nime ühe Briti ja maailma kõige suurema popstaariga, mis tõi meile sadu miljoneid kontakte maailmas. Ka kolleeg Tiina Lokk tõi selliseid näiteid. Rahvusvaheliste ürituste Eestisse toomine, olgu selleks Eurovision või Euroopa Filmiakadeemia auhinnagala, toob meile tuntust. Kas te olete nõus, et sellised asjad peaksid jätkuma?
Rohkemgi kui nõus. Võime pikalt sellel teemal edasi arutada, aga, tõepoolest, loovus ja just nimelt sellised pikaajalise mõjuga üritusi ja sündmusi esilekutsuvad ideed on väga teretulnud. See ei ole poliitiline küsimus, aga kindlasti on siin vaja poliitilist julgust. Ma arvan, et ka Riigikogu liikmetel tuleb ideede esitamisel julge olla. Aga väga oluline on, et me suudame otsuseid teha professionaalselt. Seesama teie viidatud investeering Eesti tuntuse suurendamiseks on saanud ka väga palju kriitikat. Mis seal salata, mingid argumendid on mõistetavad, aga me peame andma meie professionaalsele turismiarenduskeskusele võimaluse selliseid otsuseid langetada. Seal on aeg-ajalt ka riske. Kui me oleme väga riskikartlik rahvas, siis saame elus küll tõenäoliselt hakkama, aga kõigega läheb natuke rohkem aega.
Tiina Lokk-Tramberg, palun!
Aitäh, hea istungi juhataja! Austatud minister! Mul on üks täpsustav küsimus. Otse loomulikult ei arva ma, et BBC tekitaks meil turistide voolu, nii nagu ma ei arva ka, et muuseumide arvu kasvatamine turistide arvu enneolematult suurendaks, kui need ei ole just Louvre"i või Ermitaaži tasemel. Aga kas te olete kursis Wallenbergide efektiga Rootsi turisminduse arendamisel?
Te surusite mind selle küsimusega nurka. Ma olen küll kursis Wallenbergide mitme äriga, aga nende efekti turismile oleks päris huvitav tudeerida. Päris ausalt!
Helmen Kütt, palun!
Lugupeetud minister! Sellise suure arengukava elluviimisel on kindlasti hästi oluline roll regionaalsetel ja maakondlikel keskustel. Kas te oskate öelda, kui jätkusuutlikud ja elujõulised need keskused on ning kas see võrgustik toimib?
Lühidalt vastates ütlen, et siin on palju arenguruumi. Need keskused on suuremas osas maakonnapõhised. Meil on aga olemas ka laiemad, regioonipõhised keskused. Minule ja majandusministeeriumis turismivaldkonnaga tegelevatele inimestele tundub, et sellistel koondumistel, kus keskuses osalevad lisaks riigile omavalitsused ja tihtipeale ka ettevõtjad, on mõtet siis, kui sellel piirkonnal on loomulik ühine turismipotentsiaal. Kui ma ei eksi, siis üks regionaalne sihtasutus haarab enda alla näiteks Järvamaa ja Ida-Virumaa. Ma võin olla muidugi selles mõttes vähese fantaasiaga inimene, aga mul on väga keeruline seda ette kujutada. Kui me mõtleme, et selliste keskuste põhifunktsioon on ikkagi aidata mitmesuguseid turismiteenuseid paremini pakkuda, parandada kvaliteeti ja teha tööd sihtturgudega, siis on neid kahte maakonda üsna keeruline kokku viia. Küllap on Ida-Virumaal täiesti omaette võimalused ja Järvamaa võimalused on hoopis teistsugused. Kui nad on koos, siis on oht, et tekib teatud müra. Ma arvan, et selliste müra tekitavate, pooleldi avaliku raha toel tegutsevate organisatsioonide seas tuleb aeg-ajalt harvendustööd teha.
Austatud minister, ma tänan teid! Rohkem küsimusi ei ole. Ma palun Riigikogu kõnetooli majanduskomisjoni liikme Kalev Lillo! Ajaloo ja selguse huvides teen stenogrammi täienduse. Siin keskustelus kasutati ametinimetust "turismiminister". See kindlasti kattub ametinimetusega "majandus- ja kommunikatsiooniminister". Palun, Kalev Lillo!
Härra eesistuja! Tahan tänada ministrit põhjaliku ja tasakaalustatud ülevaate eest ning samuti arutelu eest! Majanduskomisjonil on Eesti riikliku turismiarengukavaga 2014–2020 kokkupuudet olnud kahel korral. Esimest korda tutvustasid ministeeriumi ametnikud meile seda kava selle aasta mais, kui ma ei eksi, siis 21. mail. Toimus lühike arutelu, mille järel palus majanduskomisjon fraktsioonidelt märkusi ja ettepanekuid arengukava kohta. Üleskutsele reageeris üks fraktsioon, nimelt Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, kes oma märkused edastas. Valdavalt neid ka arvestati. Otsuse eelnõu 461 arutelu toimus majanduskomisjonis 8. oktoobril, kui see eelnõu oli juba ametlikult Riigikogule esitatud. Arutelu oli põhjalik. Keskenduti mõnele küsimusele, millest võib välja tuua ka siin täna arutatud konverentsikeskuse ja pereturismikeskuste rajamise teema. Räägiti ka vormilistest küsimustest, mis tänagi siin saalis kõlasid. Tunti muret sellepärast, et Riigikogus ei ole võimalik seda dokumenti enam parandada, meil on ainult võimalik see kas vastu võtta või tagasi lükata. Aga nagu ma alguses ütlesin, tegelikult võimalus arengukava koostamises kaasa rääkida siiski oli, nimelt kevadel. Neid, kes seda võimalust kasutasid, võeti kuulda. Puudutasime ka eesmärkide ja meetmete teemat. Tunti huvi, kas on reaalne arengukavas toodud Tallinna Lennujaama arendamise visioon, mis näeb ette, et Tallinn muutub Euroopa ja Aasia vahelises lennuliikluses ümberistumiskohaks. Saime vastuse, et sellist kava ei tohi kindlasti nurka visata, sellega tuleb tegelda, sest kui ei tegele, siis ei juhtu kunagi mitte midagi. See ongi lühike ülevaade sellest, mis komisjonis toimus. Komisjon võttis ühehäälselt vastu otsuse suunata eelnõu tänase istungi päevakorda ning teha ettepanek esimene lugemine lõpetada ja määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 23. oktoober 2013 kell 17. Aitäh!
Hea ettekandja, ma tänan teid! Küsimusi ei ole. Avan läbirääkimised. Palun Riigikogu kõnetooli Eesti Reformierakonna fraktsiooni esindaja Imre Sooääre!
Kolm minutit.
Aitäh! Ma palun Riigikogu kõnetooli Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni esindaja Kajar Lemberi!
Tegelikult on konkreetsete meetmete ja rakenduste kontekstis veel kõvasti udu õhus ja valitsus peaks palju kõvema häälega rääkima selle sektori tegevusplaanidest. Tunda on, et valitsus ei taha endale selget vastutust võtta ning loodetakse vaid Euroopa rahale, kuid ettevõtjad ja potentsiaalsed turistid tahavad juba praegu konkreetseid vastuseid, mis on võimalik ja mis mitte. Muu hulgas tehti kava kohta mitmeid konkreetseid ettepanekuid, et saada selgust, milline on näiteks tulevaste transpordiühenduste võimalikkus. Lisaks saartele on need ühendused ka näiteks Tartumaa ja kogu Lõuna-Eesti turismisektorile eluliselt olulised. Kuid neid ettepanekuid ei arvestatud, väites, et see ei ole justkui selle kava teema, kuigi tegelikult need teemad haakuvad. Vähemalt suurte üleriigiliste objektide ning transpordiühenduste kontekstis võiksid selles kavas olla teatud suunised paigas. Kui meile nüüd ei ole riiklike tervikprojektide tegevused juba suuresti selged, siis on kahtlane, et need plaanid lähiaastatel reaalsuseks saavad. Teemat kokku võttes ütlen, et kindlasti on parem lahja plaan kui plaanita tegutsemine. Täna on vähemalt üks samm astutud ja uus turismisektori arengukava on varsti olemas. On vaja kiiresti tegutsema hakata, et kaunist kirjatükist saaksid elluviidud projektid. Selleks soovin jõudu meile kõigile, aga eelkõige ministrile! Aitäh!
Aitäh! Rohkem kõnesoove ei ole, sulgen läbirääkimised. Juhtivkomisjoni ettepanek on, et eelnõu 461 esimene lugemine tuleks lõpetada. Määran eelnõu 461 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 23. oktoobri kell 17. Esimene lugemine on lõpetatud ja neljanda päevakorrapunkti käsitlemine samuti.
Head kolleegid! Turism täidab olulist ja üha kasvavat rolli Eesti üldises majandusarengus. Uskuge või mitte, aga ka SDE mõistab, et lisaks muudele olulistele teguritele saab riik jõukamaks majanduskasvu abil, ja peab seetõttu seda arengukava väga tähtsaks. Viimaste andmete kohaselt annab turism juba üle 6% Eesti SKT-st. Lisaks on veel niisama suur osa hõivatuid, kes saavad tööd tänu turismile. Kokku võttes ei olegi seda nii vähe. See on valdkond, mis vajab selgelt riigi tuge ning seetõttu on kindlasti hea, et see kava on täna siin kinnitamisel. Kava deklareeritud eesmärk on tagada Eesti konkurentsivõime ja rahvusvaheline atraktiivsus turismimaana. Hinnata saab kava tulemuslikkust selle kaudu, kui palju kasvab teenuste eksport ja turistide Eestis ööbimiste arv. Lisaks on aga väga palju nüansse, mis puudutavad otseselt piirkondade arengut, sh tööhõivet. Ka väga paljudes Eesti maapiirkondades elavate inimeste toimetulek on selle valdkonnaga seotud. Me peame ennast tihti suuremaks turismimaaks, kui me tegelikult oleme. Kui vaadata turistide ööbimiste arvu elaniku kohta, siis oleme Euroopas alles kümnendal kohal. Arvestades meie väikest rahvaarvu ja seda, et inimese kohta on Eestis suhteliselt palju maad, on siin arenguruumi ikka päris kõvasti. Ilma selgete prioriteetide seadmiseta ja tegevusteta, et see ettevõtluskeskkond areneks, ei tõuse me selles pingereas kindlasti ettepoole. Eesti kui reisisihi tuntust on vaja suurendada naaberriikides, aga ka kaugemal. Arengukavas on need tegevused, mis näevad ette tutvustada Eestit uutele sihtrühmadele, ilusasti üles loetud. Selle koha pealt on ära tehtud, ma arvan, päris hea töö. Kindlasti on aga vaja riigi tuge, et Eesti turismiettevõtted leiaksid uuenduslikke viise uute turismitoodete ja -teenuste arendamiseks ning olemasolevate kvaliteedi parandamiseks. Avalikul sektoril on eelkõige vaja olla eestvedaja turismiinfo liikumisel riigist välja ja ka värske info sissetoomisel, sest tõhusalt toimiv turismiinfosüsteem on oluline eelkõige väike- ja keskmise suurusega ettevõtetele, kus sellega ise tegelda ei jõuta. Ma olen väga nõus sellega, et turismivaldkonna konkurentsivõime suurendamiseks piirkondades on vaja riiklikul tasandil soodustada ja toetada piirkondlike turismitoodete arendamist ning tekitada nende objektide vahele sünergiat. Regionaalarengu seisukohast aitab turism otseselt piirkondade erinevusi vähendada, olles juba nüüd üks olulisemaid majandustegevusi maapiirkonnas. On oluline, et Eestit suudetaks vaadata kui tervikut, aga samas ei unustataks piirkondade eripära. Tuleb arvestada, et turistide arvu kasvuga suureneb ka avaliku sektori koormus. Ühelt poolt võib küll loota, et selle kasvu tõttu saab ka avalik sektor kohapeal tulu, kuid selleks kasvuks tuleb valmis olla. Kui mõni ettevõte suudab avalikust sektorist ees käia, siis tuleb operatiivselt tegutseda. Kindlasti on väga oluline regionaalne võrgustik, mis juba olemas on. See ei tohi jääda kaotajaks ka uue eelarveperioodi jooksul, pigem on vaja sellesse panustada. Minister viitas mõnele võib-olla mitte kõige paremini toimivale struktuurile. Neid tuleks kindlasti edasi arendada, mitte kuidagi kokku tõmmata, sest koostöö on turismisektoris võtmesõna. Kuigi riigi turismipoliitika peamiseks elluviijaks on kujunenud EAS, on selle kava eduka elluviimise eeldus asjaomaste asutuste ja turismiasjaliste pidev koostöö. See ei teki iseenesest, elu on seda väga selgelt näidanud. Siin oleks avalikul sektoril vaja olla vedur, et koostöö toimiks. Tunnustan omalt poolt Riigikogu Eesti turismi ja kohaliku toidu toetusrühma, kes arengukavaga tõsiselt tegeles ja sõna sekka ütles. Positiivsena toon välja veel selle, et üsna usinalt tegeldi huvirühmade kaasamisega, kuid kindlasti oli ka mitmeid mõistlikke ettepanekuid, mis jäid kahjuks arengukavast välja. Erakonnana on SDE esitanud oma seisukohad, mis puudutasid suuresti loodus- ja mereturismi arengu olulisust, turismi kohta käivate andmete kogumist ja kasutamist, toitlustusasutuste kvaliteedi hindamist. Neid osaliselt arvestati, kuid piltlikult öeldes liiga pehmelt. Me oleksime kindlasti tahtnud oma ettepanekuid arengukavasse rohkem sisse saada. Ma palun lisaaega!
Head ametikaaslased! Riigikogu juhatusele on saabunud Stenbocki majast kiri. Valitsus soovib, et tänase viienda päevakorrapunkti arutelul, Vabariigi Valitsuse algatatud tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmise seaduse eelnõu 495 esimesel lugemisel, teeks valitsuse ettekande majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Parts. Palun Riigikogu kõnetooli Juhan Partsi!
Lugupeetud Riigikogu juhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Valitsus esitab tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmise seaduse eelnõu. Eelnõu põhisisu on psühhiaatrilise sundravi rahastamise korralduse muutus. Kui seni on psühhiaatrilist sundravi rahastanud Justiitsministeerium, siis eelnõu kohaselt läheks see kohustus üle Sotsiaalministeeriumile, kellele läheksid üle ka eelarvevahendid, mis on mõeldud nii psühhiaatrilise sundravi otseste kulude kui ka administratiivsete kulude katmiseks ministeeriumi tasandil. Eelnõu on kavandatud seadusena jõustuma 1. jaanuaril 2014. Aitäh!
Aitäh, austatud minister! Teile on küsimusi. Helmen Kütt, palun!
Tänan, hea juhataja! Austatud minister! Teil on täna hea päev. Te ise ütlesite, et olete turismiminister, ja nüüd on teil võimalus proovida ka justiitsministri tööd. Ma kardan küll, et te mu küsimusele vastata ei oska, sellele oskaks vastata justiitsminister. Aga ma ikkagi küsin. Võib-olla Reet Roos hiljem vastab sellele küsimusele. Komisjonis oli juttu, et lisaks kohustusele läheb Sotsiaalministeeriumile üle ka raha, ja raha on nüüd koguni rohkem, kui seda oli kasutada Justiitsministeeriumil. Aga eelnõu seletuskirjas on öeldud, et see seadus ei too riigieelarvele kaasa lisakulutusi. Mille arvel Sotsiaalministeeriumisse siis lisaraha tuleb? Kuid ma parem esitan selle küsimuse kirjalikult, sest ma kardan, et te ei oska sellele vastata.
Aitäh! Ei ole põhjust karta. Otseselt lisaraha sellele, mis on Justiitsministeeriumi eelarves praegu ette nähtud psühhiaatrilise sundravi rakendamise kuludeks, ei tule. Võib-olla 2014. aastal näeb eelarve lihtsalt ette rohkem raha, sest mingid kulud ju kasvavad. Tegemist on ühe konkreetse asutusega, Jämejala haiglaga, te teate seda. Kuigi psühhiaatriline sundravi on iseenesest seotud karistusmenetlusega, ei ole see otseselt karistus, vaid seda asendav mõjutusvahend. Sisu poole pealt vaadates on see muudatus minu arvates mõistlik, sest selles osas on kindlasti professionaalsem Sotsiaalministeerium. Seadusest tulenev pädevus selle asja täpsemaks reguleerimiseks on sotsiaalministril ja on mõistlik, et seda ka rahastaks tema ministeerium. Rahanumbrid sõltuvad aga kindlasti eelarvest.
Viktor Vassiljev, palun!
Aitäh! Härra minister! Tähendab, sundravi läheb Justiitsministeeriumi haldusalast Sotsiaalministeeriumi haldusalasse. Sotsiaalministeerium tegeleb ikkagi rohkem inimeste abistamise ja raviga, ent praegu on tegemist teatud määral repressiivsete meetmetega. Kuidas läheb üle vastutus nende meetmete rakendamise eest ja ka sellekohane kompetents? Teatud tegevusnüansside osas on kompetents alati ikka Justiitsministeeriumi käes olnud.
Aitäh! Ma päriselt ei nõustu teie põhimõttelise hoiakuga. Sundravi ei ole tegelikult karistus, kõlab võib-olla veidralt, aga see on meditsiiniteenus. Ka nimetus ütleb, et teenuse eesmärk on ikkagi ravida seda kurjategijat, kellel on psühhiaatrilised puuded, mille tõttu ta ei ole kriminaalkorras vastutav. Loodetavasti on selge, et siin on õiguskaitseasutustel ja raviteenuse osutajal vaja teha koostööd. Ka Jämejala haiglaga sõlmitud lepingu võtab üle Sotsiaalministeerium. Järelevalves, mis puudutab karistusmenetlust, jääb ikkagi pädevaks prokuratuur. Mis aga puudutab tervishoiuteenust, siis siin on kõik reguleeritud täpselt nii nagu muudegi tervishoiuteenuste puhul.
Austatud minister, ma tänan teid! Rohkem küsimusi ei ole. Palun ettekandeks Riigikogu kõnetooli sotsiaalkomisjoni liikme Reet Roosi!
Lugupeetud eesistuja! Head kolleegid! Sotsiaalkomisjon arutas tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmise seaduse eelnõu komisjoni istungil 7. oktoobril. Osalesid Justiitsministeeriumi kriminaalpoliitika osakonna karistusõiguse ja menetluse talituse nõunik Anne Kruusement ning Sotsiaalministeeriumi tervishoiuosakonna peaspetsialist Ingrid Ots-Vaik ja õigusosakonna õigusnõunik Teet Torgo. Esmalt andis Justiitsministeeriumi karistusõiguse ja menetluse talituse nõunik Anne Kruusement eelnõust ülevaate. Seejärel kinnitasid Sotsiaalministeeriumi esindajad, et eelnõu on esitatud ministeeriumide kokkuleppel. Küsimusi oli meil ka. Esmalt uuris komisjoni esimees Margus Tsahkna, kas rahasumma jääb samaks. Me saime teada, et psühhiaatriliseks sundraviks ettenähtud summale tuleb lisaks lausa 280 400 eurot. Ilmselt tuleneb see ministeeriumisisesest raha ümberjagamisest. Ma arvan nii, aga kindel see ei ole, sest järgmise aasta eelarve alles tuleb arutelule. Me kontrollime seda. Yana Toom küsis, kas Sotsiaalministeeriumile suruti see ülevõtmine peale. Sotsiaalministeeriumi esindajad kinnitasid nagu ühest suust, et see toimus ministeeriumide kokkuleppel ja kõik on eelnõuga väga rahul. Maret Maripuu küsis, kas sundravile minekuks on järjekordi. Me saime teada, et järjekordi pole. Kohus ei pea panema patsiente järjekorda ja teenus on kõigile tagatud. Komisjon otsustas konsensusega, et eelnõu arutelu võetakse täna päevakorda. Komisjon tegi ettepaneku esimene lugemine lõpetada ja määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks Riigikogu kodu- ja töökorra seaduses ettenähtud kümme tööpäeva, s.o 30. oktoober 2013 kell 17.15. Aitäh!
Hea ettekandja, ma tänan teid ettekande eest! Küsimusi ei ole. Palun fraktsioonide esindajatel osaleda läbirääkimistes, kui seda soovi on! Soovi ei ole, läbirääkimisi ei avata. Juhtivkomisjoni ettepanek on, et eelnõu 495 esimene lugemine tuleks lõpetada. Määran eelnõu 495 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 30. oktoobri kell 17.15. Esimene lugemine on lõpetatud ja viienda päevakorrapunkti käsitlemine samuti. Head ametikaaslased, tänane istung on lõppenud. Istungi lõpp kell 16.31.