22. Návrh poslanců Patrika Nachera, Jaroslava Faltýnka, Martina Kolovratníka, Zbyňka Stanjury a dalších na vydání zákona, kterým se mění zákon č. 223/2016 Sb., o prodejní době v maloobchodě a velkoobchodě /sněmovní tisk 200/ - prvé čtení podle § 90 odst. 2 Předkladatelé navrhují, abychom postupovali podle § 90 odst. 2. S přednostním právem předseda klubu sociální demokracie kolega Chvojka. Pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážený pane místopředsedo, vážené kolegyně, vážení kolegové, hezké odpoledne vám přeji. Chtěl bych vám dát na zřetel, že tímto vetujeme, nebo tímto vetuji já jménem dvou poslaneckých klubů ČSSD a KSČM projednávání tohoto tisku v devadesátce. Děkuji.
Dobře, děkuji. Budeme tedy postupovat podle § 90 odst. 5 a 6. A já tedy zopakuji, že máme před sebou tisk číslo 200. Pan předseda Michálek se hlásí s přednostním právem. Prosím, pane předsedo. Já bych potom už rád zahájil normální jednání. Prosím.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Jenom jsem chtěl doplnit, že jménem klubu Pirátů, KDU a TOP 09 se připojujeme k tomu vetu návrhu projednání v devadesátce. Díky.
Dobře, děkuji. Máme tedy dvakrát veto na projednávání ve zkráceném jednání. Takže § 90 odst. 2 nemůžeme použít. A opakuji tedy, že stanovisko vlády k tisku 200 bylo doručeno jako sněmovní tisk 200/1. Nyní požádám, aby pan poslanec Patrik Nacher jako zástupce navrhovatelů přišel ke stolku zpravodajů, a paní poslankyni Helenu Langšádlovou jako zpravodajku pro prvé čtení také požádám, aby zaujala své místo u stolku zpravodajů. Požádám sněmovnu zároveň o klid, aby pan kolega Nacher mohl přednést své úvodní slovo k tomuto tisku. Tak, pane poslanče, máte slovo.
Dámy a pánové, vážená vládo, dovoluji si předložit sněmovní tisk číslo 200 - novela zákona o prodejní době, resp. novela zákona. Původně jsem tedy myslel, že tady budu obhajovat i tu pozici, proč jsme navrhli a jaký to má důvod, že se to má projednávat na základě § 90. Tak teď je to úplně zbytečné, ale ten důvod tady i přesto řeknu. Není to tedy časové hledisko, ale kolegové, je to pro to, že ten návrh má vyjmout z působnosti toho zákona, který při těch sedmi svátcích vlastně uzavírá vyjmenované obchody, maloobchody a velkoobchody, ty velkoobchody. A ten důvod, proč jsme navrhovali, aby to bylo ve zkráceném řízení, je proto, aby tady nebyl apetit ten zákon, když už bude otevřen, rozšiřovat jak tím směrem, aby vlastně ty svátky byly zrušeny en bloc, tak naopak tím, že by naopak byly rozšířeny. To znamená, že tam šlo čistě o ty velkoobchody. A proč ty velkoobchody? Jeden z důvodů, proč se říkalo, že má být o svátcích zavřeno, bylo to, že mají být rodiny se svými ratolestmi a nevěnovat se nakupování. Tak zaprvé si nemyslím vůbec, že stát má do tohohle ingerovat, ale evidentně tady není vůle v Poslanecké sněmovně to úplně celé z toho vyhodit. Nicméně u velkoobchodů to neplatí. Tam zásadně chodí nakupovat jiní podnikatelé nebo živnostníci, tak jak vyplývá z popisu, co je velkoobchod, z živnostenského zákona. To znamená, že tento důvod padá. Druhý nejčastější důvod byl ochrana zaměstnanců. Tak tady bych zase zvolil kontext, který zde máme, a to jest, my dneska tady žijeme v době, kdy tady máme méně než frikční nezaměstnanost. To je přirozená nezaměstnanost, která je nejnižší v Evropě. Myslím si, že žádný zaměstnavatel si nedovolí v dnešní době, kdy těžko sežene zaměstnance, kvalitní zaměstnance, nutit nebo vydírat, že když nepůjdou o svátcích do práce, tak že je vyhodí. Naopak. Já jsem dostal celou řadu mailů. Všichni zaměstnanci si to umí dohodnout s tím nadřízeným sami. Oni k tomu nepotřebují někoho, kdo to bude vyřizovat za ně. Někteří dokonce psali, že si rádi přivydělají. Někteří lidé jsou sami třeba o Vánocích, takže nechtějí být sami doma, chtějí být tam. Prostě ty životní osudy jsou košaté. A já si nemyslím, že prostě politici a stát by měli tady ingerovat a říkat, kdo má kdy chodit do práce a kdy ne. Ale v zásadě tady jde o základní logiku. My jsme přece, a nevím, jak to vzniklo tady v tom minulém období - tak se zvolila ta hranice prodejní plochy 200 metrů čtverečných. Proč 200 metrů? Proč ne třeba 250, 300 atd.? Rozumím tomu tak, že jsou to nějaké menší provozovny, kde zřejmě prodávají i rodinní příslušníci. A právě tyto malé provozovny musejí také někde nakupovat. A většinou to stahují z těch velkoobchodů. Gastronomická zařízení, restaurace atd. - ti všichni se zásobují z těch velkoobchodů. Jinými slovy ten návrh je vlastně prostý. On z toho zákona o prodejní době vlastně škrtá to slovo velkoobchod. Maloobchodu se to vůbec nedotkne. Jde o to, aby se ti, kteří mají právo mít otevřeno, měli odkud zásobovat. Přijde mi to celkem logické. A jenom mě mrzí, že poslanecké kluby, čtyři dokonce, využily práva veta. Tolik úvodní slovo a děkuju za pozornost.
Děkuji panu poslanci Nacherovi a požádám paní zpravodajku pro prvé čtení, poslankyni Helenu Langšádlovou, o její zpravodajskou zprávu. Ještě než vám dám slovo, paní kolegyně, opět žádám sněmovnu o klid. Pokud vedete jinou diskusi, než je téma prodejní doby v maloobchodě, prosím v předsálí. Prosím, paní poslankyně.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Vážené dámy, vážení pánové, ano, od 1. října roku 2016 tady máme úpravu prodejní doby v maloobchodech a velkoobchodech a zákazu prodejní doby ve vyjmenované svátky a omezení prodejní doby na Štědrý den. Toto je realita. Kolega tady již řekl, čeho se týká předmětná úprava, kterou v tuto chvíli projednáváme. Jedná se o velkoobchody. Ale musím přiznat, že od samého počátku projednávání tohoto zákona mám pocit, že logika se v něm hledá opravdu jen velmi těžko. [[(17.00 hodin)]] To, co bylo výsledkem naší právní úpravy, znamená, že v některé dny, jako například 8. 5., máme zavřené velké obchody, 1. 5. nikoliv, a takto bych mohla pokračovat. Já jsem sama za sebe přesvědčená, že úprava, která tady byla přijata, je velmi nešťastná, je chybná, logiku tam nevidím. V tuto chvíli to nemůže napravit ani tato novela, kterou projednáváme, to znamená vyjmutí velkoobchodů ze zákona. Jsem přesvědčena o tom, že možná to bude pro mnohé z nás jenom příležitost pro to, abychom iniciovali zrušení zákona jako takového, byť samozřejmě musím ocenit předkladatele, že mají nějakou dobrou vůli korigovat některé dopady. Děkuji.
Děkuji paní zpravodajce. Přeji pěkné odpoledne. Otevírám obecnou rozpravu. S přednostním právem jsou do obecné rozpravy přihlášeni pan předseda Kalousek a pan předseda Stanjura. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Dámy a pánové, pokud hledáme v tomto návrhu nějakou logiku, tak se dopouštíme toho, že hledáme logiku v celkově nelogickém ustanovení. Poslanecký klub TOP 09 se připojil k vetu, aby bylo možné podávat pozměňovací návrhy, a nebude hlasovat pro zamítnutí tohoto návrhu v prvním čtení, pokud by ho někdo navrhl, z jednoho jediného důvodu, abychom v rámci druhého čtení mohli předložit pozměňovací návrh na zrušení celého zákona o omezení prodejní doby v některých státních svátcích. Shodou okolností jsme dnes předložili návrh novely zákona, který by toto ustanovení zrušil. Ale pokud by se podařilo učinit tak pozměňovacím návrhem v rámci druhého čtení tohoto zákona, bylo by to mnohem rychlejší a my bychom byli mnohem raději. Dámy a pánové, v České republice v roce 2018 máme čtrnáct státních svátků mezi dny, ke kterým je vázáno pracovní volno. A při sedmi z nich z těch čtrnácti platí zákaz prodeje na ploše větší než 200 metrů. Sedmi ze čtrnácti. Ani předkladatelé tohoto návrhu, ani jeho obhájci nedokážou vysvětlit, proč 17. listopadu může být otevřeno a 28. října ne. Proč musí být zavřeno na svatého Václava, ale na svatého Cyrila a Metoděje může být otevřeno? Jak vidíte, tento zákon zakládá nejenom nerovnost mezi podnikateli, ale dokonce nerovnost mezi svatými. [[Veselost v sále.]] Aniž by mi to někdo někdy dokázal vysvětlit. [[S úsměvem.]] Ta nerovnost mezi podnikateli je samozřejmě také daná těmi 200 metry, které si prostě někdo vycucal z prstu. Když mám 195 metrů, tak můžu otevřít, a při 210 už otevřít nesmím, ačkoliv jsem si nikdy nikde nepřečetl přikázání světiti budeš den sváteční nad 200 metrů prodejní plochy. Pak bych to ještě chápal, že by to bylo někde postulováno, ale v tomhle případě to nechápu. Zkrátka se to nepovedlo. Omezuje to podnikatele naprosto zbytečně. Otravuje to úplně všechny lidi, dělá to zmatek. Tak si přiznejme, že se to nepovedlo, zrušme to. Ano, já se přiznám, já patřím k těm, kteří nechodí nakupovat o státních svátcích, prostě je prožívám jinak. Ale nevidím jediný důvod, proč bych to měl všem ostatním nařizovat. To je náš motiv, to je náš přístup k tomuto návrhu. Budeme k němu přistupovat jedině z toho úhlu, že to chceme zrušit celé. Děkuji za pozornost.
S faktickou poznámkou bude reagovat pan poslanec Sklenák. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Pan předseda Kalousek říká, že on tráví svátky jinak. Ale právě pokud chce zrušit tuto právní úpravu, tak těm, kteří pracují v obchodech, to znemožní, aby svátky trávili tak jako on jinak. Ale já jsem se přihlásil ještě před těmito jeho slovy, abych se zastal předkladatelů z minulého volebního období, protože ty otázky, které jsou zde opakovaně vznášeny, proč 200 metrů a proč jen některé svátky, tady byly opakovaně vysvětlovány. 200 metrů je prostě hranice, která byla inspirována, tuším, francouzskou úpravou, jestli si to dobře vzpomínám. A samozřejmě mohla by to být jiná výměra, ale pokud se chtělo dospět k nějakému kompromisu a nějaké úpravě, která měla dostatečnou podporu, tak byla zvolena právě tato inspirace. A stejně tak je to s tím výčtem státních svátků. A tehdy se pan senátor Bublan snažil jednat právě i s provozovateli a zaměstnavateli a najít takový model, který umožní lidem alespoň částečně státní svátky trávit tak jako pan předseda Kalousek a současně se snažil akceptovat státní svátky, kdy ti, kteří provozují obchody, zejména prosazovali, že by chtěli mít otevřeno. Takže já třeba bych určitě byl raději, kdyby nebylo zavřeno ve všech státních svátcích, ale tehdy to byl jakýsi kompromis. Bylo to hledání takové úpravy, která našla většinovou podporu jak v Poslanecké sněmovně, tak v Senátu.
Děkuji. Následuje faktická poznámka paní poslankyně Matušovské. Máte slovo, paní poslankyně.
Děkuji, pane předsedající. Já bych ještě doplnila pana kolegu Sklenáka a vlastně bych chtěla reagovat na pana Kalouska prostřednictvím předsedajícího. I on mohl rozhodnout, že to budou všechny svátky, že to nebude jen těch sedm vybraných, protože ten pozměňovací návrh tady byl. Bylo tady: žádné svátky, sedm svátků a všecky svátky. Poslanecká sněmovna rozhodla, že to bude pouze těch sedm svátků, co navrhl Senát. Takže i on mohl tenkrát rozhodnout se svým poslaneckým klubem o tom, kolik svátků vlastně v zákoně bude. Děkuji.
Děkuji. V rozpravě s přednostním právem nyní vystoupí pan předseda Stanjura. Máte slovo.
Děkuji za slovo. Jsem jeden z těch poslanců, kteří tento návrh podepsali. Možná nemá logiku, ale byl pokusem o nějaký politický kompromis. Zatvrzelí vychovatelé našich občanů, kteří vědí lépe než oni, co mají dělat, tuto šanci propásli a já jim chci poděkovat. A věřím, že na konci projednávání tohoto tisku bude zrušení zákona jako celku. Tomu rozumím, této výhradě. Byl to opravdu pokus o nějaký politický kompromis. Pan poslanec Nacher tady minule nebyl, pan poslanec Sklenák to chtěl vysvětlit, ale bylo to komické vysvětlení těch 200 metrů. Byl tady pan senátor Bublan z ČSSD, a když jsem mu položil otázku, proč 200 a ne 250, pak jsem se ptal, ať odhadne, kolik metrů čtverečních je tato jednací síň, jestli máme představu, jak velký obchod to je, nebo není, je větší než 200 metrů čtverečních, abyste věděli, že o žádných supervelkých plochách nemluvíme, tak opravdu s klidem gentlemana říkal: já jsem navrhl 200, protože ve Francii mají 200. Toto je kvalifikovaná analýza, nevím, jestli tam byla RIA, a nevím co všechno, dopady, ale prostě ve Francii mají 200, tak máme taky 200. Nevím, co ještě z Francie bychom mohli takhle slepě převzít, já bych to moc nedoporučoval. K výhradě, a opakované, že zaměstnanci nemusí do práce. To je pravda, ale pokud jste zaměstnán v obchodě, který má 199, 198 nebo jenom 20 metrů čtverečních a majitel se rozhodne, že otevře, nemusí mít otevřeno, a to je to, za co my plédujeme, ať si rozhodne majitel, jestli se mu vyplatí otevřít, zda najde zaměstnance, kteří tam chtějí přijít, zda je zaplatí - ano, nebo ne, tak to má být. Ale tady kolegové, kteří bohužel tvořili většinu v minulém volebním období, chtějí vychovávat. [[(17.10 hodin)]] Nevím, jestli jste si všimli, mnozí z nás na státní svátky chodíme do práce. Chodíme na ty pietní akty, já tam chodím rád připomínat si významné události našich dějin. Máte pocit, že v loňském roce tam bylo víc občanů? Že místo těch návštěv supermarketů, hypermarketů přišli na ten pietní akt 28. října třeba? Možná se pletu, ale ze svých zkušeností odpovídám: není tomu tak. Je to divné, přestože jste jim to doporučovali, tak ti lidé to nedělají. Mohli byste se zamyslet nad svým doporučením, když to nikdo neposlouchá. Máme plno profesí v nepřetržitém provozu, a pokud já mám informace od obchodníků, tak velmi často je to na dobrovolné bázi těch zaměstnanců. Jak říkal pan poslanec Nacher, někteří to chtějí, protože tam jsou lepší peníze atd. Ale tady většina Poslanecké sněmovny v minulém volebním období a bohužel i v tomto volebním období, protože systémový logický návrh na zrušení zákona jako celku už tady byl, my jsme předpokládali, že projde, protože v minulém volebním období odpůrci měli menšinu; čistě matematicky, kdyby si všichni zachovali svůj názor, tak ti, kteří chtěli navrhnout zrušení toho zákona, mají většinu v tomto volebním období. Bohužel někteří pružně změnili názor, ale mám pocit, že jste si to do koaliční smlouvy nedali, nedali jste si to do koaliční smlouvy, to je dobře, nemáte tu výmluvu, nemusíte sociálním demokratům platit, tak to pojďme zrušit. Odmítli nějaký kompromis, který je logický ve smyslu velkoobchodů, tak když ho nechtějí, chtějí mít všechno, tak navrhuji, nenechejme jim nic!
Děkuji. V rozpravě dále vystoupí pan poslanec Mihola, připraví se pan poslanec Munzar. Máte slovo, pane poslanče.
Děkuji. Vážený pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové, stejně jako předchozí bod se mi zdá, že i tento je takový evergreen. Nejenom že jsme se mu hodně věnovali v rámci minulého volebního období, opakovaně vlastně jsme byli nuceni se mu věnovat, tak teď ho máme v poměrně krátké době tady na scéně také znovu. A to já jsem si myslel trošku idealisticky, že vlastně hnutí ANO k tomu předchozímu návrhu ODS přistoupilo tehdy docela racionálně s argumentem, že ještě od toho zavedení regulace, omezení prodejní doby ve velkoobchodě a maloobchodě neuplynulo tolik času, abychom dělali zase nějaké převratné změny. I když je to tedy, zdá se, typicky české stále něco měnit a probouzet vášně. Víte, tady když se někdo jakoby cítí dotčen, že někdo chce něco regulovat nebo omezovat, když odhlédnu od toho, že mám tady takovou mapu [[ukazuje]], ale to asi všichni do daleka nevidíte, prostě Evropy, která jasně ukazuje, že regulace je něčím normálním, něčím většinovým, ne něčím výjimečným. Výjimeční jsme spíš my s tím bezbřehým otevíráním. Nevím, co nás k tomu tak úplně vede. Možná by si ti, co jsou neustále dotčeni nějakou regulací, tak mohli říkat: Kdo si vůbec dovolil zavést nějaký státní svátek? Proč já mám být konfrontován se státním svátkem? Ať si to každý slaví sám - Vánocemi počínaje přes svatého Václava. Co když někdo nemá rád svatého Václava? A on má prostě den volna, státní svátek svatého Václava! Ostatně jsme slyšeli i od vysokého státního představitele ke svatému Václavovi takové neadekvátní a nesprávné, ale velmi kritické až hrubé připomínky, když se ten svátek před lety řešil. Takže mě mrzí, že možná málo vnímáme také to, co si myslí - občané si určitě nemyslí, že tohle je stěžejní návrh, stěžejní zákon. Většinou, když byly na to téma ankety, pokud jste se někdo na to podívali, tak odpovídaly - já jsem viděl minimálně tři ankety v horizontu posledních 10 let, možná jich bylo ještě víc, nevím všechno, tak tam většinou odpovídali, většina, a nebyly to desítky respondentů, ale stovky nebo tisíce, že to nevadí, ale co vadí, je ten chaos, který tady zmínil pan předseda klubu TOP 09 Kalousek. To vadí i mně, ale správně mu to řekla i paní poslankyně Matušovská. Možnost odstranit ten chaos byla ještě v minulém volebním období. To vím přesně, protože jsem předkládal tehdy ten návrh, který by se týkal všech 14 státních svátků. Prosím vás, máme 14 státních svátků ve 13 dnech, abychom tady neměli pocit, že tady řešíme každý týden nebo bůhví kolik dní. Čtrnáct státních svátků ve třinácti dnech a v tuhle chvíli je aktuální verze, která se týká pouze osmi státních svátků. A my se často dovoláváme našich kořenů, kultury, historie, pak žehráme na to, že nikdo nic neví o tom, když jsou nějaké ankety, proč si co připomínáme, tak si říkáme, kdo za to vlastně může? Samozřejmě že je to hlavně úkol učitelů, ale také politiků, aby upozorňovali, že státní svátky mají nějaký svůj význam, že to není den úplně jako každý jiný. Já jsem dalek, že bych někomu chtěl říkat, co má ten den dělat, ale hlásím se k tomu a zastávám se, prodavačky mají své rodiny většinou, naprostá většina určitě, své děti, ony také si chtějí užít volno nebo sváteční chvíli s rodinou, ať už jakýmkoliv způsobem. A nelze to prosím vás srovnávat s tím, že musí být v pohotovosti hasiči anebo nezbytné složky infrastruktury, ale jak víme, tak i vlaky jezdí méně, lékaři neordinují ve státní svátek, pouze pohotovost, a obchody jsou skutečně z toho výčtu asi tak nejméně důležité. A víte, ty země, ke kterým máme přece kulturně, historicky, ekonomicky nejblíže, Rakousko, Německo, tak tam to není nějaký přežitek! A mají těch regulací daleko, daleko víc. Tam se to týká třeba i jiných dní. Vždyť tam všichni jezdíte a znáte to ostatně, nikdo se nad tím nepohoršuje, nebouří, přijímají to jako normální záležitost. A ty země nejsou méně tržní, nejsou méně kapitalistické. Já se trošku divím kolegům z ODS a z TOP 09, že třeba více nediskutují tyhle záležitosti se svými partnerskými organizacemi a stranami. Já opakovaně při návštěvě v těch zemích to s nimi právě také mimo jiné řeším, nebo ty jejich pohnuty k tomu. Možná je to někdy víc o dobré vůli a diskuzi. Sám bych se přimlouval za to, aby byl odstraněn ten chaos, na který lidé nejvíce žehrají. Proč, ano, to je i mně málo srozumitelné, proč na Velký pátek, který jsme tady v minulém volebním období schválili jako státní svátek, je otevřeno a na Velikonoční pondělí zavřeno? Na to, skutečně, se dost blbě odpovídá. Ale zase chápu, že je teď nějaký status quo, než třeba proběhne další diskuze nebo nějaké další výzkumy. A určitě bych, když si s tím dáme práci, s nějakým výzkumem, i hlasu občanů naslouchal. V tuhle chvíli si myslím, že opravdu toto opatření nevadí, a argumenty, které - já jsem ráno o tom mluvil v Českém rozhlase s paní kolegyní Vrecionovou a ta tam říkala argument: protože v Rakousku nebo v Bavorsku jsou lidé více věřící atd. Ale vy, co jezdíte do zahraničí, tak víte, že v Německu a v Rakousku je v kostele možná méně lidí než v ČR nebo než na Moravě určitě. Takže tady tyhle argumenty vůbec neplatí, ale oni se tam opravdu k tradici a k tomu, Němci mnohokrát na to téma řekli: my to můžeme zrušit, obešli bychom se bez tohoto opatření, ale my stojíme o to, aby bylo poznat, že sváteční den prostě není úplně stejný jako všední pracovní den. Takže končím slovy, že jsou dny, kdy ekonomika a nakupování nemusí být až na prvním místě, a dovoluji si dát návrh k zamítnutí tohoto předloženého návrhu. Děkuji za pozornost.
Ano, děkuji. S faktickou poznámkou bude reagovat pan poslanec Kasal. Máte slovo.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Omlouvám se, neodpustím si otázku, nebo budu reagovat na svého předřečníka. Mluvil o tom, že porovnáváme tady jiné státy a i jiné zdravotnictví. Já bych vám to, pane kolego, řekl takhle. Pokud bychom to měli porovnávat, tak v zahraničí, tam, kde jste hovořil, se za pohotovost výrazně platí a tam opravdu na tu pohotovost chodí méně lidí, prakticky se neoperuje, kdežto v ČR na tu pohotovost se chodí jako ve všední den. To je jedna věc. Operuje se prakticky nepřetržitě. A i ti lékaři, kteří tam jsou, aby to zajistili, tak mají potom nárok na to, aby si něco koupili, což jako není úplně tak běžné. A když se to sejde, když se podíváte zrovna na kalendář a měli byste i třeba nějaké neděle a měli byste svátky, tak se dostanete k tomu, že budete třeba čtyři nebo pět dnů kontinuálně mít všechny obchody zavřené. Chce to trošku s rozumem.
S další faktickou poznámkou vystoupí pan poslanec Nacher. Máte slovo.
Děkuji. Já bych poprosil kolegy, abychom už přestali argumentovat to, jak to funguje v Německu, v Rakousku nebo někde. To vždycky když už dojdou argumenty, tak vždycky tohleto vytáhneme. Já jsem tady čerstvý, tak si vzpomenu na jeden příklad - s protikuřákem. Tady všichni argumentovali Rakouskem, že je v Rakousku zakázáno kouření. Když to v Rakousku zase upustili, tak už to Rakousko jako příklad nebylo. Ať jsem si vyjel cokoliv... Ty dvě minuty. Podíl nájemních bydlení, nájemního bydlení versus soukromého. U nás je dvakrát víc lidí ve vlastním než třeba v Německu. Tak co, budeme se přizpůsobovat Německu? Tak teď všem řekneme: všichni to prodejte a bydlete v nájemním. To prostě... všude to vychází z nějaké jiné historické zkušenosti. Pojďme být trochu suverénní, pojďme se bavit, jak to bude fungovat u nás. Máme také jinou zkušenost, co se dělo před rokem 1989. Tak prosím přestaňme argumentovat, že to je v Německu nebo v Rakousku, kde jsou na to možná zvyklí, a pojďme nepřebírat kdejakou blbost.
Děkuji. V rozpravě nyní vystoupí pan poslanec Munzar. Po něm pan poslanec Skopeček.
Děkuji, pane předsedající. Vážené dámy, vážení pánové, vážená vládo, dovolte mi, abych také vystoupil k tomuto návrhu, kterého jsem také vlastně spolupředkladatelem, protože jsem tento návrh podepsal. Tato situace, ve které se nacházíme, ukazuje ve své nahotě absurditu samotného zákazu prodeje v obchodech nad 200 metrů ve vybraných svátcích. Na pana kolegu Miholu prostřednictvím pana předsedajícího. Já mám také rád státní svátky. Ne proto, že je volno, ale proto, že nám připomínají milníky naší historie a tradici. Ale rozhodně je nepovažuji za důvod, abych někomu něco zakazoval a přikazoval. Já jsem tento návrh podepsal, protože si myslím, že nemáme zakazovat právě obchodníkům, kdy prodávat, kde prodávat, a zákazníkům, kdy a kde nakupovat. To by mělo být jejich svobodné rozhodnutí, do kterého stát nemá co mluvit. Zákaz se zavedl údajně ve jménu ochrany zaměstnanců. Ale mně to spíše připadá, že se zavedl ve jménu sociálního inženýrství a neutuchající touhy mluvit lidem do jejich životů. A dnes se vymýšlejí výjimky. Jedním z logických argumentů tohoto návrhu, který dnes projednáváme, je, aby nevázlo zásobování např. do gastronomických provozů, které potřebují čerstvé potraviny. Aby nás tam mohli obsloužit zaměstnanci těch podniků, kam šíření dobra zákazy otevírací doby ještě nedoputovalo. Jiné zákazy a příkazy už tam bohužel jsou. Dnes tuto výjimku mají obchody, jejichž prodejní plocha nepřesahuje 200 metrů čtverečních, nebo např. čerpací stanice, prodejny na železničních stanicích, autobusových nádražích, letištích nebo prodejny ve zdravotnických zařízeních. Teď se k nim přidají, pokud tento návrh projde, velkoobchody. Velké obchody nad 200 metrů čtverečních mají smůlu. Obchodníci v zavřených obchodních centrech mají bohužel také smůlu. Ukazuje to, jak každá podobná regulace ze strany moci zákonodárné, ze strany státu, křiví trh. Celkový zákaz prodeje ukazuje tedy na jasnou nerovnost. Ten, kdo má 190 metrů čtverečních, může prodávat. Ten, kdo má obchod, který má více než 200 metrů čtverečních, prodávat nemůže. Ač se mi výjimky nelíbí, tak tuto výjimku podpořím, protože každý prvek, který zmírní tento nesmyslný zákaz prodeje, je v pořádku a je dobře. A myslím si také, že bychom celkově měli zrušit omezení pracovní doby. Mimochodem byla to ODS, která v lednu na začátku tohoto roku s tímto návrhem přišla. Bohužel tehdy byl tento návrh odmítnut, ale já doufám, že podobný návrh nyní projde. Děkuji za pozornost. A těšíme se, že si budeme moct o svátcích dělat, co uznáme za vhodné a co budeme chtít. Děkuji.
Děkuji. Nyní vystoupí pan poslanec Skopeček. Posledním přihlášeným do rozpravy je pan poslanec Bláha. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Dobrý podvečer. Děkuji za slovo. Já bych také chtěl vyjádřit podporu předloženému návrhu z jednoduchého prostého důvodu, protože se jím zvýší svoboda a podnikání a svoboda v naší zemi obecně. Ta byla výrazně snížena, omezena pro mě nesmyslnou regulací prodejní doby, která byla schválena, a i přes několik pozměňovacích návrhů se v té uplynulé Sněmovně nepodařilo najít většinu, abychom vrátili lidem jejich vlastní svobodu rozhodovat se o tom, co budou o svátcích dělat. To omezení svobody je na několika stranách té směnné transakce. Na jedné straně tím omezujeme podnikatelům možnost nakládat se svým vlastním majetkem, do kterého investovali, ze kterého platí daně. Stát na ně naopak ukládá daňovou povinnost a řadu dalších administrativních nákladů a byrokracie, ale neumožňuje jim na to vydělávat v době, kdy oni sami uznají za vhodné. Snižuje se i svoboda zaměstnancům, protože zaměstnanci neprodávají nesvobodně o státních svátcích. Každý zaměstnavatel uzavře svobodně pracovní smlouvu a dozajista při tom uzavírání pracovní smlouvy se ptá, jakou bude mít pracovní dobu, jestli se v tom zaměstnání dělají přesčasy, jestli se pracuje o svátcích. Zvlášť v dnešní době, kdy je ta situace na trhu práce opravdu napjatá a kdy zaměstnavatelé těžko shánějí jakoukoliv práci a zaměstnanec má velmi svobodu v tom vybrat si svého zaměstnavatele, tak je úplně absurdní argument, že nutíme maminky od dětí pracovat v noci v obchodech. Jenom pro ilustraci. Když se zeptáte, tak v noci, když se doplňují sklady a regály, o svátcích, většinou se o tyto hodiny v práci prali studenti a rádi přenechávali těm zaměstnankyním možnost zůstat se svými dětmi doma, protože jednoduše a prostě za to dostávali více peněz, protože zaměstnavatel ohodnocoval práci o státních svátcích vyšší odměnou. Takže tuto možnost zaměstnancům vydělávat více bere regulace prodejní doby také. Koneckonců to snížení svobody nebo omezení svobody je i na straně spotřebitelů, protože spotřebitel, pokud se rozhodne, že bude trávit státní svátek nákupem, tak k tomu má nějaké důvody. Je to pro něj nejlépe možný strávený čas. Užitek z toho má největší, jinak by zvolil jinou formu trávení volného času. Protože tím, že nezakážeme prodávat o svátcích, mu neomezujeme nějakým způsobem jinou cestu, jak trávit volný čas. Může jít do toho obchodu, ale i nemusí. Na tom ta regulace vůbec nemá žádný vliv. Takže já se velmi přimlouvám, abychom tuto novelu podpořili. Souhlasím s tím, že ten velkoobchod je jenom jeden aspekt obchodní sítě. Já budu velmi rád, když se nám povede prostřednictvím pozměňujících návrhů prosadit to, aby se ta regulace zamezila a zrušila úplně. Nicméně i malý kousek k větší svobodě podnikání a k větší svobodě lidí a méně paternalismu a méně vodění lidí za ručičku státu, i to je drobný pozitivní posun a já ho podpořím. Děkuji pěkně.
Děkuji. V obecné rozpravě posledním přihlášeným je pan poslanec Bláha, který nyní vystoupí. Prosím, pane poslanče.
Dobrý den, dámy a pánové. Já do tohoto hodím trošku vidle ještě z druhé strany. Jsem podnikatel, který podniká třicet let právě v tom obchodě. Jsem podnikatel, který zaváděl svátky. To znamená, že práci ve svátek a v neděli, protože dřív nebylo normální, že se ve svátek pracovalo, ani v neděli. A ty argumenty, které tady teď zazněly, že si můžeme svobodně vybrat, tak to opravdu tak není. Já mám svých dvanáct provozoven a před dvěma roky jsem se rozhodl, že ve svátek a ani v neděli, nebudu pracovat, a přesto některé jsem nemohl zavřít. Nemohl jsem je zavřít z důvodu toho, že prostě pokud jsem v obchodním řetězci, tak na to nemám právo. Nemám na to nárok, protože si to nedomluvím s tím, který mi pronajímá ty prostory. Není možno si vybrat. Tím pádem si nemůžou vybrat ani moji zaměstnanci, protože jestliže u mě pracují, tak musí do té práce přijít. A věřte tomu, že pro ně musí napéct ten pekař a pro ně musí napéct ten cukrář. A všechno to připravit. A pekař přes noc a cukrář ráno ve dvě do práce, proto, abyste vy měli v ten svátek čerstvé výrobky na stole. A ta prodavačka o další tři hodiny před otevírací dobou, aby to všechno vybalila. To všechno je úděl těch, kteří vás obsluhují a nemůžou si opravdu svobodně vybrat. [[(17.30 hodin)]] A dneska ten stav - a proto jsem zavřel většinu svých provozoven - je takový, že lidé ve svátek nechtějí pracovat. Opravdu nechtějí. Kdo chce pracovat, jsou možná studenti, ale i ti, kteří mají ve svátek jiný plán, tak do práce nejdou a obtížně se zaměstnanec shání do práce. A formulace, že ten člověk si přijde na lepší peníze, je opravdu zkreslená, protože ve všední den, pokud je svátek a zaměstnanec nejde do práce, tak dostane svátek normálně zaplacený. A v okamžiku, kdy u toho jde do práce, tak dostane zaplacenou jenom mzdu navíc, takže dostane zaplacený ten svátek jako ten, který do práce nejde, a k tomu mzdu za to, že byl v práci. Já vám jenom přečtu věci, které jsem si tady napsal v poznámkách, a chtěl bych vás poprosit, abyste se nad nimi zamysleli. Není to, že vám chci něco vnucovat, něco vám nařizovat. Vůbec ne. Proč jsme vymýšleli svátky? Z jakého důvodu jsou vymyšlené? Proto, abychom ho měli jenom v názvu, jako že to je svátek, nebo je to svátek pro všechny? Jaký je význam slova svátek? Pokud to slovo má význam strávit dny trošku jinak, tak ztrácí význam chodit do práce. Svátek není přece svátek pro politickou, vyšší a úřednickou třídu. Svátek je svátkem všech. To znamená, že by prostě všichni měli mít stejný nárok na to trávit úplně stejně svátek. Tady někdo říkal, že konečně se budeme moci rozhodnout, jak budeme trávit svátek. Ale ti lidé, kteří musí do práce, se svobodně rozhodnout nemohou. Může se tak rozhodnout úředník, ale zrovna tak bychom mohli namítnout, že lidé nejsou schopni chodit ve všední den na úřady, tak zaveďme ve svátek úřední den, ať mohou lidé jít na úřady. Zaveďme to. Dejme úředníky na svá místa a lidi vám poděkují, že mohou ve svátek jít na úřady. Jsem zvědav, co na to úředníci a jiní budou říkat. Za mě to je diskriminace všech, kteří pracují. Jednoznačně diskriminace všech, kteří musí do práce. Je to diskriminace i podnikatelů, protože v okamžiku, kdy já jako podnikatel musím mít otevřeno, i když nechci mít otevřeno, protože mě k tomu zavazuje smlouva a já nemám možnost jinou smlouvu podepsat, tak jsem diskriminován oproti těm, kteří jsou prostě doma, v klidu si leží na kavalci a rozhodnou se: jdu si k Bláhovi nakoupit. Nelze si zvolit, jak jsem říkal, chci, nebo nechci. Podmínky určují majitelé obchodních domů, určují je majitelé řetězců a často i konkurence, protože v okamžiku, kdy řeknete zavřu, pokud má konkurence otevřeno, tak tím pádem nahrávám té konkurenci, aby příště lidé šli rovnou k tomu, kdo má otevřeno. Takže v tomhle případě je to nařízení opravdu namístě, protože v ten okamžik to platí pro všechny stejně. Pořád voláme po tom, jak se chceme někam přiblížit, vzhlížíme, pořád to slyším, podívejte se, jak to funguje jinde, a v tomhle případě se nám to nehodí. Nejvíce trpí obory čerstvých potravin, a to mi věřte, protože obory čerstvých potravin musí vstávat brzy ráno, aby vás odbavily. Musí být ale i pozdě večer, často jsou tam i přes noc. Přesto jdou ještě navíc ve svátek. Většina lidí, kteří pracují na úřadech, my v Poslanecké sněmovně a jiní pracují od do, mají práci od 7 do 15 a jsou vysmátí. Prodavačky, prodavači, pekaři, cukráři, výrobci masa a jiní mají prostě smůlu. Je to neekonomické počínání za každou cenu. Já jsem zavřel všechny své podniky z jednoho prostého důvodu, protože o to přestal být zájem. A věřte tomu, že jsem byl první, který držel prvních deset let Štědrý den jako prodejní. Já jsem byl ten, který rozvážel zboží i ve svátek po Vánocích. Byl jsem ten, který rozvážel za zaměstnance zboží, aby oni nemuseli do práce. V dnešní době ekonomika vypadá asi následovně. Třicet procent normálního běžného dne. Třicet procent. V ten okamžik, když zaplatíte dotyčnému pracovníkovi, jste v minusu. Má cenu dělat věci, které jsou v minusu? Já bych chtěl jenom ještě připomenout - zrovna tak se tváří neděle. Takže pokud bychom zrušili pracovní neděle, tak bychom možná vyřešili pracovní stav na našem trhu, protože ty lidi, kteří v neděli nepůjdou do práce, můžeme použít a budeme mít více pracovních sil ve všední den, protože lidé, kteří jdou v neděli a v sobotu, tak prostě nejdou ve všední den, nebo minimálně aspoň dva dny v týdnu nejdou do práce. Podporujeme tím majitele nadnárodních řetězců, dovozce a majitele nákupních center. Nepodporujeme naše malé a střední. Běžte se podívat dnes na vesnice a na malá města, jestli nějaký soukromý podnikatel má otevřeno. Spočítáte je na prstech jedné ruky, to mi věřte. V některých malých městech do 3 tisíc obyvatel jsou opravdu jenom ti naši sousedé z ostatních států. Nechci přímo říkat, že to jsou jenom Vietnamci nebo Číňané, ale prostě ti ostatní. Nejsou to normální, běžní podnikatelé. Běžní podnikatelé mají ve svátek zavřeno. Zkuste si to projet a zjistíte, jaký je stav. To, co se dnes navrhuje, jsou nerovné podmínky v rámci podnikání, protože my dovolíme Makru, aby mělo otevřeno, a běžte se dnes podívat, kdo nakupuje v Makru. Jsou to většinou podnikatelé, kteří mají Makro kartu, ale jdou si tam ve svátek nakoupit svoje vlastní potřeby. Ti, kteří mají otevřeno, nemají čas jít nakupovat do Makra nebo do velkoobchodů, z jednoho prostého důvodu, protože zajišťují prodej ve svém obchodě, protože nemají nikoho, kdo by tam byl. V dnešní době to dopadá tak, že v neděli často v restauracích pracují provozní, kteří nemají koho tam dát. Ve svátek jsou tam majitelé, protože nemají koho tam dát. Tak to dneska dopadá. A nemají možnost říci ne, nebudu mít otevřeno. Tam, kde to mají, tak hromadně zavírají. Jak jsem říkal, poslanec si řekne ano, já do práce ve svátek nemusím, ale ten pracovník si to říci opravdu nemůže. Prosazujeme pouze zájmové skupiny, to znamená, že prosazujeme zájmy těch velko- a nadnárodních řetězců. To je asi všechno, co jsem vám chtěl říci. Až budete posuzovat tu misku vah, myslete opravdu na to, že slovo svátek, a svátek byl zaveden proto, abychom ho společně oslavili v jiném duchu než pracovním. Děkuji za pozornost.
Děkuji, pane poslanče. Rozprava bude nyní pokračovat dál. Nejprve jsou zde dvě faktické poznámky - pan poslanec Beitl a pan poslanec Skopeček s nimi vystoupí. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážené dámy, vážení pánové, kolega Bláha prostřednictvím pana předsedajícího mi tady trošku otevřel oči. Já jsem - a možná ještě jsem zapojen - 25 let pracoval v průmyslu hotelnictví a gastronomie a teď jsem zjistil, že vlastně tenhle průmysl je ten, na který v této republice všechno dopadá, protože všichni, co mají svátek, jdou do restaurací a hotelů a náš personál to tam musí odrážet. Naštěstí se nám podařilo vymyslet systém krátkého a dlouhého týdne, to znamená, že naši lidé chodí do práce jeden týden tři dny a druhý týden čtyři dny, takže fond pracovní doby se vyčerpává rovnoměrně, jak je to podle zákona. Ještě řeknu, budete se divit, ale oni ti, co mají volno, se ještě na ty svátky hlásí, protože si prostě v ty dny, když restaurace a hotely jsou plné, více vydělají. To je vše, děkuji.
Děkuji. Faktická poznámka pana poslance Skopečka. Prosím, máte slovo.
Děkuji. V tom vystoupení zazněla spousta věcí, na které by se dalo reagovat, ale mě opravdu zaujala jedna věc výrazně, která mi také otevřela oči. Já jsem si doposud myslel, že konkurence podnikání pomáhá, že je to motor české ekonomiky, že když konkuruje jeden podnikatel druhému a nutí ho nabízet spotřebitelům lepší služby, lepší otevírací dobu, levnější produkty, tak jsem si myslel, že to je pro tu zemi lépe. Ale dneska jsem se dozvěděl od jednoho z podnikatelů, že vlastně konkurence našemu podnikání škodí, že škodí jednotlivým podnikatelům, a asi se dá očekávat, že vedle regulace otevírací doby tu od pana kolegy poslance budeme mít brzy návrh, který bude zakazovat konkurenci nejdříve v pekařství, později v dalších oborech. Protože jak on k tomu přijde, že podniká, a vedle něj podniká ve stejném oboru někdo jiný, kdo si dovolí mít delší otevírací dobu? Vždyť to je přece tak nespravedlivé vůči tomuto podnikateli, že to přece v sociálně citlivé společnosti nemůžeme dopustit, abychom měli tolik podnikatelů, kteří si navzájem budou konkurovat. Takže já očekávám debatu nad tímto zákonem, kdy určíme na každé město jednoho pekaře, jednoho prodavače potravin, jednoho řezníka. Bude to určitě ku prospěchu této země i jejího ekonomického růstu. Nicméně s jednou věcí bych s panem kolegou souhlasil, a to když říkal, že když přijede do vesnice, že tam potkává zavřené obchody. To já potkávám také. Ale ty nejsou zavřené jenom o státních svátcích, ty jsou zavřené poté, co jste jim připravili elektronickou evidenci tržeb. To skutečně musela celá řada malých podnikatelů a malých hospůdek v malých vesnicích zavřít. Kdybyste jim tu elektronickou evidenci, kontrolní hlášení, zákazy kouření, konec automatů v hospůdkách v těch vesnicích v minulém volebním období nezavedli, tak kdybyste přijeli na ty vesnice [[upozornění na čas]], tak byste tu hospodu našel otevřenou i v neděli a možná i ve státní svátek. Děkuji.
Děkuji. Prosím Poslaneckou sněmovnu o klid, abychom slyšeli navzájem argumenty a názory, které zde zaznívají. Pokračují faktické poznámky. Nyní vystoupí pan poslanec Bláha, po něm pan předseda Kalousek. Máte slovo, pane poslanče.
Mohli bychom se bavit o konkurenci, kdyby byly stejné podmínky. Jestliže je neumíme nastavit, tak v ten okamžik se o konkurenci nemůžeme bavit. Dneska většina lidí, kteří pracují v sobotu, v neděli, ale hlavně ve svátek, tak to jsou lidi, kteří nejsou přiznáni, že pracují. Pracují načerno. A my s tím bohužel neumíme nic udělat. A věřte tomu, že to tak z velké části je. Většina podnikatelů, která si dneska dovolí mít otevřeno ve svátek, protože jinak je to neekonomické. Jestliže máte 30 % tržby, tak nemůžete obstát, tak prostě je to jenom proto, že ti lidé nepřiznávají to, že pracují, a neodvádí se za ně sociální a zdravotní. Co se týče zavřených obchodů na malých vesnicích, tak to je úplně z jiného prostého důvodu. Vyhnali jsme si práci z vesnice tím, že jsme sem umožnili dovoz podnákladových výrobků. Tím jsme zamezili tomu, že na vesnicích se dneska nepěstují prasata, nechovají krávy, nedělá zelenina atd. Vyhnali jsme práci z vesnice ven a z toho důvodu tam nefungují obchody, protože je to logické. Jestliže jedu za prací do města a vrátím se večer v pět, tak do obchodu už na vesnici nepůjdu. A pokud se vrátím večer v pět, tak jsem tak hotový, že už nepůjdu ani do té hospody. Takže to je jenom náznak toho, jak to je, ale to byste o tom něco museli vědět. Museli byste jít do té práce a pracovat těma rukama a možná, že pak byste usoudili úplně jinak. Věřte tomu. Já se na vás nezlobím. Já se vám to snažím jenom vysvětlit, že ta situace je úplně trošku jiná. Děkuji.
Bude následovat faktická poznámka pana předsedy Kalouska, po něm vystoupí s faktickými poznámkami pan předseda Stanjura, pan poslanec Nacher, pan poslanec Skopeček. Máte slovo, pane předsedo.
Děkuji. Pan poslanec Bláha nás pravděpodobně všechny donutil k zamyšlení, ale prosím. Já se tedy budu snažit akceptovat jeho logiku, ale pak buďme důslední. Pak si tedy řekněme, proč jenom v obchodech. Tak to zaveďme všude, kde nejde o urgentní medicínu nebo nezbytnou dopravu, pak ve druhém čtení načtěme, že o státních svátcích zakázáno mít otevřené kostely nad 200 metrů čtverečních. Vždyť ten chudák farář na toho sv. Václava chce mít přece taky volno. A to je většinou den, kdy musí pracovat od rána do večera a nemůže si vybrat. On si nemůže vybrat! Ale když mu to uzákoníme, že do té práce nemusí, tak potom ano. Potom to bude v duchu logiky pana poslance Bláhy. Souhlas.
Děkuji. Pan předseda Stanjura s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Víc toho řeknu pak v řádném vystoupení, ale opravdu si nevím rady se slovními obraty typu "úplně trošku". Je to úplně trošku jinak. Tak je to úplně jinak, nebo trošku jinak? To fakt nevím. Ale já myslím, že jsme si neporozuměli, na základě porozumět textu. Pan poslanec Bláha tady vystupuje jako bychom někomu zákonem nařizovali, aby otevřel. A my nenařizujeme, aby otevřel. My jsme proti tomu, aby ten stát zakazoval. To jsou úplně dva jiné světy. Když budeme mluvit o té podnikatelské rovnosti, tak první máte křičet: Žádná zelená nafta! Žádné dotace! Máte tu stát jako první s námi a říkat: Tohle je nerovnost podnikatelského prostředí! To jsem od vás nikdy neslyšel, pane poslanče prostřednictvím pana předsedajícího. Takže fakt jsme si nerozuměli, tak já vám to zkusím vysvětlit. Klidně, trošku. Ne, radši vám to vysvětlím úplně. Ten zákon, který dneska platí, zakazuje jedné skupině podnikatelů, aby podnikali o státních svátcích, a je to vybrané na činnost a současně na velikost provozovny. Takže jsou dvě omezení. Nakupovat nemůžu a na pivo můžu podle našich zákonodárců, kteří byli pro ten zákon. To znamená, hospodský do práce může v sobotu, v neděli, ve svátek, ale obchodník resp. zaměstnanec obchodu nad 200 metrů. A nevím, nedá mi to, řečnická otázka. Když podepisujete smlouvu, pane poslanče prostřednictvím pana předsedajícího, víte, co podepisujete? Vy jste si vlastně stěžoval sám na sebe. Já za to nemůžu, že jste podepsal blbou smlouvu a teď jste neschopný zavřít, když chcete. Tak tu smlouvu vypovězte. Jste svobodný člověk!
Děkuji. Faktická poznámka pana poslance Nachera. Po něm pan poslanec Skopeček, po něm pan poslanec Pikal s faktickými poznámkami. Máte slovo.
On to řekl kolega Stanjura, ale já to zrekapituluji, aby bylo úplně jasné, o čem se tady bavíme. Dneska je to tak, že musí být zavřeno. A my tady nenavrhujeme, že musí být otevřeno, ale že smí být otevřeno. Jestli vnímáme ty rozdíly. Abychom věděli, o čem se tady vlastně bavíme, a nerozčilovali se nad něčím, co není obsahem. Ale původně tam byl skutečně velkoobchod. Tím, co se tady teď odehrálo, se vlastně bavíme o zákonu jako o celku. Já jsem navrhoval kompromis, bohužel to spadne do té debaty, jestli vůbec celý ten zákon má smysl. A toho jsem se chtěl vyvarovat. Tak se nad tím zamyslete, kolegové.
Děkuji. Pan poslanec Skopeček a jeho faktická poznámka. Prosím, pane poslanče.
Vaším prostřednictvím zareaguji na pana poslance Bláhu, který tu stížnost na konkurenci rozvinul na podnákladové ceny. Mně je jasné, že byste to dotáhl i do té míry, že by byla nejenom regulovaná otevírací doba, nejenom určený počet živnostníků a podnikatelů na jeden obvod, ale že by i ten stát určoval ceny v obchodech. Jenom vám chci říct, že to už je centrální plánování, a v té lavici byste se měl posunout ještě trošku víc doleva.
Děkuji. Pan místopředseda Sněmovny Vojtěch Pikal s faktickou poznámkou, po něm pan poslanec Bláha s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já jsem se nechtěl vrhat do této debaty, ale když už se diskuse pohybuje k tomu, že se budou zavírat i hospody ve státní svátky, tak bych chtěl poprosit, aby se to nedělalo, protože takové vánoční pivo, kdy my po tom štědrovečerním rozbalení dárků se s přáteli, kteří se sjedou ze všech koutů republiky zpátky do rodné Olomouce, sejdeme na to pivo, to je jako obrovské svěcení toho svátku, takže bych byl prosil, abychom se nevrhali tímto způsobem. Já bych se zkusil vrátit k meritu věci. Tak jsem za ty, kteří by prosili, aby vznikla nějaká shoda, jestli všechny státní svátky bude zavřeno někde, nebo žádný státní svátek, ať v tom není ten zmatek, který je teď. Kdyby tohle bylo výsledkem té diskuse, tak bych byl šťastný, ať už to dopadne na jednu, nebo na druhou stranu. Děkuji.
Děkuji. Pan poslanec Bláha stáhl svou faktickou poznámku. Nyní budeme pokračovat vystoupením těch, kteří se přihlásili do rozpravy. Pořadí bude následující. Pan poslanec Ferjenčík, po něm pan poslanec Benda, po něm pan předseda Stanjura. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, dovolím si tlumočit stanovisko poslaneckého klubu Pirátů. My jsme vetovali zrychlení projednávání, protože si myslíme, že je potřeba využít příležitost, že Sněmovna má vůli se tímhle problémem zabývat a udělat to důkladněji. Kolegové už tady zmiňovali tu nesmírnou nepřehlednost současného stavu. Člověk teď reálně neví, který svátek bude otevřeno a kdy nebude, což je naprosto nepraktické. Ani ty svátky, tak jak jsou vybrané, nejsou vybrané nějak srozumitelně. Třeba že by byly křesťanské svátky, kdy se nenakupuje, nebo něco takového. Prostě to byl zase kompromis, který ale nemá žádnou vnitřní logiku, takže je to naprosto matoucí. To je jeden aspekt toho problému. [[Silný hluk v sále.]] Druhý aspekt je samozřejmě zlepšení podmínek zaměstnancům. To byl, předpokládám, jeden z hlavních motivů toho zákona, když vznikal. A to zlepšení podmínek zaměstnanců především velkých řetězců. Piráti obecně nemají rádi zákazy. Radši mají měkčí opatření. Například povinné zvýšení mezd ve svátky. Bohužel na co narážíme v tomto konkrétním případě, že celá řada pracovníků v těch supermarketech jsou vlastně agenturní pseudoživnostníci, na které se potom nevztahuje ten bonus pro svátek. Takže se nedaří vynutit to podle nás lepší pravidlo, kdy by člověk, co jde ve svátek do práce, dostal třeba dvojnásobek nebo trojnásobek a byl tímto způsobem odškodněn -
Já se omlouvám, pane poslanče. Opět poprosím kolegyně a kolegy, tentokrát především v levé části jednacího sálu, o klid a o to, abyste měl prostor přednést svoje argumenty. Prosím pokračujte.
Děkuji, pane předsedající. Takže místo toho, aby se nám skutečně dařilo vynutit ten záměr, aby svátky a práce v nich byla lépe honorovaná, tak se to často nedaří skrz nějaké kličky. Stejně tak ten záměr, aby ti pracovníci nemuseli do práce, se často nedaří naplnit kvůli tomu, že například zaměstnavatel udělá velkou inventarizaci a další kroky. Takže není vůbec naplněný cíl toho zákona. Takže část lidí třeba přijde o příplatek, nebo část lidí stejně nemůže trávit ten svátek s rodinou a akorát třeba přesouvá zboží a dělá další věci. Je dokonce možné, že část zaměstnavatelů a těch velkých řetězců zákon podporovala z tohoto důvodu. Že jim vlastně vznikají nějaké dny, kdy si můžou zařídit inventuru a nemusí se strachovat, že jim konkurence přebere zákazníky. Což může mít samozřejmě nějakou logiku, ale zase to zhoršuje komfort lidí obecně. Takže si myslím, že Sněmovna by měla ten zákon projednat podrobně, zabývat se především tím problémem přehlednosti pro lidi, vymahatelnosti zlepšených podmínek zaměstnanců, a v případě, že se nám podaří najít nějaký kompromis, který řeší ty problémy, které jsem zmínil, tak bychom to mohli nějak komplexně upravit ideálně tak, aby tam byla shoda zprava i zleva a nezabývali jsme se tím každé dva roky, jako se to děje teď. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Předseda vlády Andrej Babiš se omlouvá z dalšího jednání Poslanecké sněmovny z pracovních důvodů. Nyní bude s faktickou poznámkou reagovat pan poslanec Bláha. Máte slovo, pane poslanče.
Vážení kolegové, kolegyně, já jsem tady už opravdu naposled. Před chvílí jsem stáhnul faktickou, protože jsem zapomněl téma. Já bych vám chtěl jenom říct, že... [[Poznámky z pravé strany sálu na adresu řečníka.]] Každý nemá na to, aby byl okamžitě řečník, můžete se tomu smát. Ano, budeme se navzájem posmívat, vždyť to je hezký. To je v pohodě. To je ta demokracie, která tady mezi námi je. Já bych vás chtěl jenom poprosit, opravdu, jestli se chcete o tom problému víc dozvědět, jsem ochoten s vámi o tom mluvit. A já se na vás nezlobím, že nejste orientovaní v tomto segmentu. Nezlobím se na vás za to a jsem připraven vám tyto otázky zodpovědět. Ale tady to přece nebudeme rozebírat. A co se týče podnákladových cen, je to opravdu jinak. Umožnili jsme sem dovoz, například v letošním roce, masa už zabitých prasat, napůlených, za 25 korun kilo. Díky tomu všichni naši zemědělci, kteří chovají prasata, měsíčně prodělávají miliony. Tak jim běžte říct, že vám o to vůbec nejde, že to je ta tržní ekonomika. Když v ostatních státech mají národní dotace. Běžte jim to říct, že přišli o miliony. Jak se k tomu mají postavit? Že si celý roky piplají ten chov od toho nejmenšího, aby měli návratnost, vychovají si ta malá selátka a jdou dál a dál. Tak běžte za nimi, co vám na to řeknou. Jeďte za nimi, že nechcete řešit podnákladové ceny a dovoz podnákladových přebytkových výrobků do České republiky. Děkuji.
Následovat budou faktické poznámky pana předsedy Stanjury a pánů poslanců Skopečka a Klause. Pane předsedo, máte slovo.
Tak první poznámka k řečníkovi. Pět let je vaše hnutí ve vládě. Vystupuji jako opoziční řečník. Vy jste měli ministra zemědělství, ne? Po volbách. Tam se ptejte, co s tím udělal. Ale když poslouchám pana poslance Bláhu, jako bych slyšel některé západoevropské politiky, francouzské, německé, nizozemské. O dumpingu z východu, jak máme dumpingové mzdy, jak je nefér, aby české výrobky byly umisťovány na jejich trh. Nikdy jste to neslyšel? Já jsem to slyšel. Zeptejte se dopravců, jak aplikují minimální mzdu ve své zemi na naše zaměstnance. To je cesta do pekel. To je cesta cel, obchodních bariér, zvyšování cen, snižování konkurence. Možná se vám to líbí. Měl byste pak sedět o čtyři lavice vlevo - z mého pohledu. To by tam programově sedělo. Protože odpovídat na celní obchodní bariéru tím, že dám ještě větší celní nebo obchodní bariéru, není v zájmu České republiky. Jsme exportně orientovaná ekonomika a podle toho máme postupovat. A pokud máme 80 nebo 81 % vývozu naší produkce, nebo našeho exportu do zemí Evropské unie, tak nenahrávejme těm hlasům, které chtějí právě z těchto důvodů stavět nové obchodní bariéry pro umístnění zboží a služeb poskytovaných z České republiky. Jako bych to slyšel. To jsou ty debaty o jednotných sociálních dávkách. O tom jste už také mohl slyšet, pane poslanče Bláho prostřednictvím pana předsedajícího. To jsou velmi nebezpečné věci a my bychom se k tomu neměli přidávat a naopak se snažit o odbourávání obchodních bariér. To je v zájmu České republiky, to je v zájmu našich podnikatelů a to je taky v zájmu zaměstnanců našich podnikatelů.
Faktická poznámka pana poslance Skopečka. Po něm s faktickou poznámkou pan poslanec Klaus. Máte slovo.
Pan poslanec se tam na nás obrátil a zeptal se, jestli se nám zdá férové, že je sem dováženo to levné maso. Já bych mu odpověděl otázkou. Zdá se vám férové, že vyvážíme ty levné škodovky do Německa a konkurujeme tak těm drahým Audi a Porsche? Jak je to férové vůči těm zaměstnancům v automobilce Audi, Porsche, že si dovolujeme dovážet levné škodovky do Německa? Jak k tomu přijdou ti zaměstnavatelé? Jak jim mají konkurovat? Jak mají přesvědčit ty německé spotřebitele, aby nekupovali české škodovky, ale koupili si německé dražší Audi? Takže to je tak asi zhruba ten argument. Myslím, že řada z nás volný trh a volný mezinárodní obchod podporujeme. Vy evidentně ne. Co se týče toho levného masa, tak bych vám doporučil se zaměřit na podstatu toho problému. Máte ministerstva, jste ve vládě, jezdíte na jednání evropských rad. Ten problém tkví v socialistické zemědělské politice Evropské unie, která tvoří nadprodukci, dotuje. Tam jsou ty problémy s nízkými cenami masa. Pokud tohle zrušíme a nastavíme i volný obchod bez dotací, bez regulací, jako je tomu v jiných segmentech ekonomiky, tak přestane být i problém s tím levným dotovaným masem.
Následuje faktická poznámka pana poslance Klause. Po něm vystoupí s faktickými poznámkami v tomto pořadí páni poslanci Juříček, Bláha a Holík. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Jsem rád, že debata získala trošku takový rozměr kulturní vložky, protože jsem už byl maličko takovej unavenej, jak jsem tam seděl. Tak bych chtěl taky jenom říct, že se na pana poslance Bláhu nezlobím. A ještě bych možná rád požádal, když projednáváme bod, který se týká otevírací doby obchodů, jestli by to šlo, ale netrvám na tom, že bychom z toho vynechali ta prasátka a další nějaké ty věci, které s tím nesouvisí, a třeba se skutečně bavili o tom, že bychom ty lidi nechali, ať si otevřou, kdy chtějí, a nemuseli jsme tu debatu ohýbat jinam. Ale možná že už to vydržím až do těch sedmi v tomhle stylu. Tak děkuju.
Faktická poznámka pana poslance Juříčka. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Dámy a pánové, já musím říci, že s kolegou Jirkou Bláhou, prostřednictvím předsedajícího, obsahově nesouhlasím, ale musím říci, že nesouhlasím ani s tou formou, jak se do něho pouštíte. Myslím na ty invektivy, které na něj používáte. Je to poctivý člověk a je to poctivý podnikatel a měli bychom si ho vážit. Děkuji. Doufám, že ubereme plyn všichni. Díky.
Děkuji. Nyní vystoupí pan poslanec Bláha. Pan poslanec Holík stáhl svou faktickou poznámku, takže bude následovat faktická poznámka pana předsedy Stanjury. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Opravdu už naposled. Máme jednotný evropský trh a jednotná evropská pravidla a národní dotace, takže v tom si jsme trošku nejednotní. To, že jsme tady měli myšlenku, a tu měla jedna nejmenovaná strana, trh vše vyřeší, tak to už jsme všichni zažili. Trh nevyřešil vůbec nic. To, že srovnáváte škodovku s Audi, je velice hezké. My na škodovce máme obrovský zisk, zrovna tak jako obrovský zisk má Audi a jiní výrobci automobilů. A v tom je ten rozdíl, v těch prasátkách, protože ani v té cizině neumí to prase vyrobit za těch 25 korun, ale jenom díky tomu, že mají jiné skryté národní dotace a hlavně si chrání svůj trh, to znamená, že vyrábějí, mají tu zemědělskou výrobu, aby měli rozvinuté ty vesnice, na kterých jsou ti lidé zaměstnáni, aby tam mohly fungovat hospůdky a obchody, to je ten záměr. My jsme to ještě pořád nepochopili. My si sem všechno pustíme a zničíme si ty vesničky a díky tomu tam nemáme život. Takže tak to je úplně jednoduché. Opravdu, nehledejte v tom žádné složitosti, každý si chrání svůj trh a ty ostatní státy kolem nás to umí, a proto nám sem vozí svoje přebytkové věci, které nejsou schopny už na svém trhu udat, a my je samozřejmě s velkou náručí přijímáme a ničíme ty svoje malé nebo i střední nebo i velké, kteří se snaží to pro nás dělat a za chvíli nebudou, no tak pak jednoho dne dojde k tomu, že právě z toho Německa přijde: Chceš maso? No tak bude za sto. Ahoj. Na shledanou. Takhle jsem myslel, jako že ahoj nám řeknou ty ostatní státy.
Budeme pokračovat ve faktických poznámkách. Nyní pan předseda Stanjura, po něm pan poslanec Munzar. Pan předsedo, máte slovo.
Já bych se chtěl obrátit s konkrétním dotazem na svého kolegu pana poslance Juříčka, že když někdo říká, že se nechováme korektně ke kolegovi, ať je adresný. Já nesouhlasím a ostře argumentuji proti argumentům pana poslance Bláhy. Nemluvil jsem ani o tom, jestli je poctivý podnikatel, to do politické debaty prostě nepatří a takové argumenty nepoužívám. Já s tím nesouhlasím, protože jeho vystoupení nejsou konzistentní. Poslední příklad před chvílí, a s tím nesouhlasím, tak on nejdřív řekne: platí jednotná pravidla pro všechny stejně, a pak řekne: ti ostatní je porušují a dělají si to jinak. Tak buď platí věta jedna, nebo druhá. Nemohou platit obě dvě. A pokud skuhrá a stěžuje si na počínání české vlády v národních dotacích, tak mu opět připomínám, že jeho hnutí už je pět let ve vládě. Tak proč se vždycky dívá na nás, když říká "vy to chcete a tam nejsou"? O těch národních dotacích nerozhoduje Sněmovna a ne opozice, ale rozhoduje o nich vláda a vládní většina. Tak já tomu vůbec nerozumím. A já si zase vyhrazuji právo, pane poslanče Juříčku prostřednictvím pana místopředsedy, že budu ostře nesouhlasit s názory, aniž bych se někoho osobně dotkl. Pokud se mi to stane, samozřejmě to se stát může, tak se pak omluvím, není to mým stylem, ale dneska se to určitě nestalo. Nesouhlasím s těmi názory. A ukazuje se, že i poctivý podnikatel, úspěšný podnikatel může být výrazně levicový. To tak je, já to nijak nezpochybňuji, ale s jeho levicovými názory prostě ostře nesouhlasím, ta přirovnání kulhají, nejsou rozumná, a jak jsem říkal na začátku ve svém prvním vystoupení, opravdu si nerozumíme. Já bych argumenty pana poslance Bláhy chápal, kdyby byl návrh zákona, že někdo musí otevřít, ale to by bylo stejně špatně, jako že musí zavřít. Tak se mu to snažím vysvětlit, že to, čeho on se obává, tak to prostě není, a pokud on špatně uzavřel smlouvu, tak to není zodpovědnost zákonodárců. To tak prostě je.
Pan poslanec Munzar s faktickou poznámkou, po něm pan poslanec Válek. Prosím, máte slovo.
Ještě jednou dobrý den, dámy a pánové. Já bych chtěl také zareagovat na pana kolegu Bláhu prostřednictvím pana předsedajícího. Ten volný trh, který tady, pane kolego, kritizujete, tak ten vám právě umožnil, že můžete mít, tuším, že jste řekl 12 provozoven, bez toho volného trhu byste je neměl. Ale právě to, co jste řekl, že tady se omezuje konkurenceschopnost, že tady jsou nerovné podmínky, to nezpůsobuje trh, to způsobují státní regulace. A tím se vracím k tomu tématu, které tady máme na stole, omezení otvírací doby. Tím, že tady v minulém období předchozí Sněmovna rozhodla, že jsou omezeni pouze někteří obchodníci, ti nad 200 metrů, tak to je přece omezení konkurence, to jsou nerovné podmínky a každý podobný zásah státu do volného prostředí, do svobodného trhu nám vytváří nerovnosti. Takže spíše hledejte problém v těch různých zákazech, nařízeních, příkazech, dotacích, subvencích, regulacích než ve svobodném trhu. Děkuji.
Děkuji. Pan poslanec Válek a jeho faktická poznámka. Prosím, máte slovo.
Já bych, dámy a pánové, také velmi, jak už tady zaznělo předtím, ocenil, kdybychom se vrátili k tématu té pracovní doby, a prostřednictvím pana předsedajícího si jenom dovolím drobnou poznámku jako člen zemědělského výboru, abych potěšil předsedu zemědělského výboru, že sleduji, co tady padá. Prasata se fakt nevyrábějí, ale chovají se, takže to bych chtěl jako člen zemědělského výboru zdůraznit, a tím také dokladuji, že opravdu bedlivě sleduji všechny připomínky a debatu.
Skončil blok faktických poznámek a nyní je v obecné rozpravě přihlášen pan poslanec Benda, po něm pan předseda Stanjura. Máte slovo, pane poslanče.
Vážený pane předsedající, vážený pane navrhovateli, paní zpravodajko, páni ministři a ministryně, dámy a pánové, já jsem se přihlásil asi před hodinou a chtěl jsem mít poměrně krátké vystoupení, ale protože nezneužívám faktických poznámek, tak mezitím toho proběhlo opravdu, ale opravdu hodně. Možná lehce zareaguji alespoň v několika glosách na to, co proběhlo. Za prvé k panu poslanci Bláhovi, a teď s ním nepovedu spor prostřednictvím pana předsedajícího o to, jak drahá jsou prasata, jestli jsou u nás moc drahá, nebo moc levná. Ale věta, která zazněla zde na půdě Sněmovny, jsem diskriminován podepsanou smlouvou, se mi zdá opravdu lehce pikantní. Můžu být diskriminován ledasčím, například státem, a mnohdy jsem diskriminován státem v řadě věcí, ale těžko můžu být diskriminován smlouvou, kterou jsem podepsal, respektive pak si můžu nadávat jenom sám sobě. Jinak těžko najít někoho, kdo mě diskriminuje. Druhá poznámka k panu poslanci Ferjenčíkovi, který se zlobil, že zákon nemá žádnou vnitřní logiku. Tak to nemá skoro žádný z levicových zákonů schválených tady v posledních čtyřech letech. Všechno to byly takové podivné kompromisy velkopodnikatelů a socialistů, které přesně skončily v tom, že mezi nimi není žádné protnutí. Pan poslanec Juříček říkal, ať nejsme zlí na pana poslance Bláhu, protože je to přece poctivý člověk a poctivý podnikatel. Já to naprosto respektuji, ale myslím, že na půdu Poslanecké sněmovny to nepatří. Tady dokonce diskutuji i s nepoctivými lidmi a s nepoctivými podnikateli a myslím, že sem patří věcná argumentace, nikoliv to, jaká daná osoba je, a že se toho udrželi podle mého názoru všichni řečníci, kteří opravdu vedli polemiku s tím, co bylo řečeno, ne s tím, kdo to řekl. [[(18.10 hodin)]] A proč jsem se vlastně původně přihlásil? On to částečně nadnesl pan kolega Ferjenčík, když mluvil o těch inventurních dnech. Já mám zkušenost jinou, nejsem žádný podnikatel, jenom s těmi lidmi mluvím. Když jste schválili před těmi třemi lety tenhle slavný zákon, tak přišel kamarád, který má poměrně velkou stěhovací firmu, a říká mi: Myslíte, že jste něco vyřešili? Samozřejmě že v těch volných dnech tam nejdou ti prodavači, ale jdou tam moji stěhováci, protože ty velkoobchody si vymyslí, že zrovna buď udělají inventury, nebo že zrovna přeorganizují..." Jestli si opravdu myslíte, že těmito státními zásahy něčemu pomůžeme - nepomůžeme vůbec nikomu. Akorát tam ta prodavačka nepůjde prodávat, ale přerovnávat regály. A když tam náhodou nepůjde prodavačka, tak tam půjde někdo jiný stěhovat. To je jediný výsledek. A jediný, kdo je na tom ve výsledku bit, je spotřebitel. A to se obávám, že toho pořád část této Sněmovny chce vychovávat. Toho špatného spotřebitele, který si dovoluje ve státní svátek jet nakoupit. Já některé svátky taky ctím, velmi, některé méně, na některé bych si nedovolil chodit nakupovat a přišlo by mi to trapné, na některé je mi to úplně jedno a úplně v klidu nakoupit půjdu. Ale pak teda zakažte každou zábavu na ten státní svátek. Proč mají být otevřené hospody, kina, všechno další? Jestli někoho baví chodit nakupovat, tak ho fakt nevychovávejte. A zaměstnance neochráníte, protože tam půjdou jiní zaměstnanci dělat jiné činnosti. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Pan předseda Stanjura v rozpravě. Máte slovo.
Já jsem se přihlásil hned po Markovi před hodinou, ale na rozdíl od něj jsem disciplinovaný nebyl a do faktických připomínek jsem se zapojil. Tak já se ještě jednou vrátím k podstatě věci. Zopakuji: ten návrh byl pokusem o politický kompromis, byl odmítnut. My tu příležitost, já doufám, že se domluvíme s ostatními předkladateli, neměli jsme šanci se ještě poradit, využijeme k tomu, abychom navrhli zrušení toho zákona jako celku. Protože to je logické řešení. Pokud někdo volá po systémovém a logickém řešení. Abychom jenom nekritizovali pana poslance Bláhu, tak v některých aspektech bych s ním souhlasil. Přece ten podnikatel ví moc dobře, zda je pro něho ekonomicky výhodné otevřít, nebo ne. A takhle to má být. A bez ohledu na zákon, pokud si podnikatelé vyhodnotí, že pro ně je ekonomicky nevýhodné mít ve státní svátek v pondělí odpoledne, v úterý dopoledne nebo v sobotu zavřeno, tak si prostě zavře. Protože on to ví mnohem lépe než my. Abychom mu z úrovně státu říkali, kdy má být otevřeno a kdy má být zavřeno. Argument s těmi zaměstnanci taky není pravdivý, zejména v době, kdy je v zásadě nulová nezaměstnanost. Pokud to číslo nespletu, minulý měsíc to bylo 310 tisíc, teď to myslím bylo ještě vyšší číslo, 314 tisíc volných pracovních míst je k dispozici. Pokud někomu nevyhovuje současná pracovní pozice, má bezesporu dobrou šanci najít jinou práci a je velmi pravděpodobné, že získá i lepší odměnu. Takže v okamžiku, kdy je nulová nezaměstnanost, kdy zaměstnavatelé zoufale hledají pracovní sílu, říkat, že někoho chráníme, že chudák má špatné pracovní podmínky - no samozřejmě může mít individuálně, to já nevylučuji. Ale teď je pravý čas, pokud někdo takový existuje, aby si našel jinou práci. Samozřejmě problém je s kvalifikací. Ti, kteří mají nejmenší kvalifikaci, mají nejmenší šanci na pracovním trhu, ale to je normální, je to logické a taky to odpovídá nasazení předtím, než někdo vstoupí na pracovní trh. Zda na sobě pracoval, zda nějakou kvalifikaci získal. A čím vyšší kvalifikace, tím větší šance. Já už jsem se tady pokusil upozornit na absurdnost těch 200 m2. Žádná analýza tomu nepředcházela. Jenom pan končící senátor - vím, že končí v Senátu, že neobhajuje, tehdy byl ještě myslím poslanec, když byl první pokus, pak byl senátor - prostě řekl: Bylo to ve Francii, tak jsem to okopíroval. A že ten systém je nepřehledný pro všechny, to si myslím, že je pravda. Že máme svobodu rozhodování, je myslím taky pravda. Tak zkusme aspoň občas ubrat nějakou regulaci. Já jsem to dneska říkal v jiném bodě. Když se zeptáte svých kolegů, četl jsem, že 127 poslanců kandiduje v komunálních volbách, to je ústavní většina, já mezi ně nepatřím, ale dovedu si odhadnout, že v mnoha těch programech se mluví o tom, jak zjednodušíme život lidem, podnikatelům, jak omezíme byrokracii. Zatím jsem neslyšel nikoho, kdo by měl ve volebním programu, i když se to pak reálně dělá, zejména naši kolegové z levice to milují, že zavedeme víc regulací, zvýšíme byrokracii - to v těch kampaních neslyšíte. Slyšíte pravý opak. Tak tady je zase šance nějakou nesmyslnou regulaci zrušit bez náhrady. Tu šanci nám dali ti, kteří dali to veto. Protože jak už tady říkal můj kolega pan poslanec Munzar, my už jsme se jednou pokusili, ten zákon neprošel a nebudeme opakovat, dělají to zase naši kolegové z levice. Neprojde jim zákon a hned oznámí: A my to příští týden podáme znovu! My jsme se snažili najít nějaký kompromis, ten jsme taky spolupodepsali. Ale když jste nám dali tu šanci, tak se vás opět pokusíme trpělivou argumentací ve výborech a na plénu přesvědčit, že máme pravdu, že ta regulace je zbytečná. A život ukáže, kde to je ekonomicky výhodné a kde ne. A debata o malých vesnicích nemá žádný smysl v tomto bodě. Já žiju na vesnici, která má 1 800 obyvatel. Jestli je to hodně, nebo málo, to nechám na vás. Ale u nás žádný hypermarket nad 200 metrů není. Takže problém tohoto zákona se vůbec nedotýká života na malých obcích. To nemá s tou problematikou vůbec nic společného. Ale rád tu debatu povedu, protože jestli mě něco opravdu baví, v uvozovkách, to znamená nebaví, ten pohled z města na vesnice. To si fakt myslíte, že my všichni chceme být zemědělci na té vesnici? Že my nevíme, jaká je to dřina? Že ty sedlácké rody vlastně končí, protože ty mladší generace vidí, jak je to riskantní, náročné? Když už mluvíme o živočišné výrobě, tak jenom řečnická otázka, nebudu jmenovat nikoho z poslanců: Copak tam se nemusí pracovat každý den, v živočišné výrobě? Nebo přesvědčíte ta chovaná zvířata, že je státní svátek, že nebude nic ten den? Bavme se o tom problému, který je na stole! Máme teď větší možnosti, než jsem si myslel ještě před hodinou a čtvrt, kdy jsem byl připraven hlasovat pro návrh zákona v prvém čtení. A využijme tu šanci a zrušme tuto nesmyslnou regulaci. Protože lidi nevychováme. Pokud se naši občané rozhodnout, že v neděli a ve státní svátek nebudou nakupovat, mají na to svaté právo, tak podnikatelé zavřou! Protože provedou ekonomickou úvahu, zjistí, že se jim to nevyplatí, a problém je vyřešen. Pokud naopak po dosažení zisku zjistí, že je to pro ně výhodné, tak nechme to na nich. A to je celé! O tom je celý spor mezi těmi z nás, kteří zastávají myšlenku volného obchodu a svobodu rozhodování ať už podnikatele, zaměstnance, nebo občana spotřebitele, a těmi, kteří mají tendenci všechno regulovat, předepisovat, vychovávat. Já patřím do té první skupiny a aspoň v tomhle návrhu zákona bychom mohli najít většinu. Děkuji.
Děkuji. Žádnou další přihlášku do rozpravy jsem neobdržel, nikoho také nevidím, že by se hlásil, takže končím obecnou rozpravu. Je zájem o závěrečné slovo? Tak paní zpravodajka má zájem o závěrečné slovo. Prosím, paní zpravodajko.
Pane místopředsedo, já jsem jenom chtěla zopakovat, že veto k projednání podle § 90 vzneslo pět poslaneckých klubů a pan poslanec Mihola navrhl zamítnutí v prvém čtení, byť vím, že tohle není [[nesrozumitelné]].
Děkuji paní zpravodajce, je to skutečně tak. V obecné rozpravě zazněl návrh pana poslance Miholy na zamítnutí předloženého návrhu. To je věc, se kterou se nyní vyrovnáme hlasováním. Já jsem přivolal poslance z předsálí a za malou chvíli zahájím hlasování o zamítnutí předloženého návrhu. Myslím, že můžeme přistoupit k hlasování. Je zde žádost o odhlášení, které samozřejmě vyhovím. Jste všichni odhlášeni? Prosím, přihlaste se znovu svými kartami. Nyní jsme připraveni k hlasování. Pardon, paní poslankyni nejde se přihlásit. To znamená, že vás ještě jednou odhlásím a pokusíme se to napravit tímto způsobem. Prosím, abyste se znovu přihlásili svými hlasovacími kartami. Tak paní poslankyně, je nyní všechno v pořádku? Ano. [[(18.20 hodin)]] Tak nyní je Poslanecká sněmovna připravena hlasovat o zamítnutí předloženého návrhu. Já zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 30, přihlášeno 163 poslanců, pro 32, proti 111. Návrh byl zamítnut a my budeme pokračovat v projednávání. Budeme pokračovat tím, že přikážeme tento návrh výborům k projednání. Nejprve rozhodneme o garančním výboru. Je zde návrh organizačního výboru, aby návrh jako garanční výbor projednal hospodářský výbor. Navrhuje prosím někdo jiný výbor jako garanční? Není tomu tak. Budeme hlasovat o přikázání hospodářskému výboru jako výboru garančnímu. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 31, přihlášeno 164 poslanců, pro 162, proti 2. Konstatuji, že návrh byl přikázán hospodářskému výboru jako garančnímu výboru. Organizační výbor nenavrhl přikázat tento návrh jinému výboru. Má někdo takový návrh? Ano, paní poslankyně Valachová. Prosím, máte slovo.
Vážený pane předsedající, já si dovoluji navrhnout přikázání výboru pro sociální politiku.
Ano. Je zde, prosím, ještě nějaký jiný návrh na přikázání výboru k projednání? Není. Budeme tedy hlasovat o tom, abychom tento návrh přikázali k projednání výboru pro sociální politiku. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 32, přihlášeno 165 poslanců, pro 57, proti 95. Návrh nebyl přijat. Konstatuji tedy, že návrh byl přikázán k projednání pouze hospodářskému výboru jako výboru garančnímu. Děkuji panu zástupci navrhovatelů a paní zpravodajce a končím první čtení tohoto zákona. Nyní přistoupíme k projednání bodu