Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo zastupnici, gospodine državni tajniče. Republika Hrvatska je do konca 1999. godine sa susjednim zemljama Republikom Mađarskom, Slovenijom, Bosnom i Hercegovinom, među državnim ugovorima uredila pitanja vodno gospodarskih odnosa na vodotocima koji čine državnu granicu. To su sa Slovenijom kao što znate rijeka Dragonja, pa Kupa, Sutla i Mura. Sa Mađarskom je to rijeka Drava, a sa Bosnom i Hercegovinom rijeka Sava, Una i naravno svi oni presječeni slivovi rijeka Neretva i druge naše rijeke u Dalmaciji koje su presječene sa državnom granicom. Takvog sporazuma sa Srbijom i Crnom Gorom naravno nije moglo u ono vrijeme biti. Pored toga, Republika Hrvatska je prihvatila i potpisala nekoliko značajnih međunarodnih ugovora i konvencija koji reguliraju pitanje vodno gospodarskih odnosa, pa ću ja navesti samo dvije koje su za ovu temu vrlo značajne, a to je konvencija o zaštiti i održivom razvitku voda u slivu rijeke Dunav koja se naravno i tiče itekako nas i svih voda koje sa područja Republike Hrvatske idu i slijevaju se u Dunav i u međuvremenu je stupila na snagu okvirna direktiva o vodama Europske unije koju smo mi također počeli primjenjivati u razrješavanju zakonodavstva i svih odnosa u vodnom gospodarstvu. Jedno vrlo značajno i osjetljivo pitanje je bilo pitanje riječne plovidbe rijekom Savom bez dogovora sa Srbijom i Crnom Gorom. Naši brodovi iz rijeke Save a i oni brodovi koji su bili bilo oteti i nalazili su se negdje u Srbiji ili su bili na vezu Budimpešti ili Rumunjskoj. Nisu mogli doći ni u svoju matičnu luku i ukazala se potreba da se urede odnosi oko reguliranja plovidbe na rijeci Savi. Dakle, pod pokroviteljstvom Pakta za stabilnost 17. srpnja 2004. godine države Bosna i Hercegovina, Republika Hrvatska, Slovenija i Srbija i Crna Gora zaključile su okvirni Sporazum o slivu rijeke Save. Hrvatski sabor ga je ratificirao i on je stupio na snagu 29. prosinca 2004. godine. Tim sporazumom uređeno je pravni status rijeke Save kao međunarodne rijeke što je za nas vrlo bitno. Dakle više nije pitanje odnosa Republike Hrvatske, Srbije i Crne Gore ili Bosne i Hercegovine već je to postala međunarodna rijeka i primjenjuju se sve one odredbe međunarodnih ugovora o kojima sam evo malo prije tu govorio. Zatim je uređena uspostava međunarodnog režima nad rijekom Savom. Pravni status njenog plovnog puta u okviru pan europskog koridora i integralnog upravljanja vodama sliva rijeke Save. Tim sporazumom osnovana je Međunarodna komisija za sliv Save, a države potpisnice su se dogovorile i sporazumjele da će Međunarodna komisija za sliv rijeke Save imati sjedište u Zagrebu gdje će djelovati i stalno tajništvo te međunarodne organizacije. Međunarodna komisija za sliv Save u svojim nadležnostima objedinjava donošenje značajnih odluka i pitanja, a to je na prvom mjestu plovidba rijekom Savom i drugo integralno upravljanje vodama sliva koje obuhvaća održavanje plovnog puta, zaštitu od poplava, korištenje voda u gospodarske svrhe, energetske svrhe, vodo opskrbu, ribolov, šport, rekreaciju, navodnjavanje, ali isto tako obuhvaća i zaštitu voda od onečišćenja rijeke Save jer sve su države preuzele obaveze da će poštivati međunarodne standarde kako Slovenija kada nama putem rijeke Save i drugih rijeka na graničnom prijelazu prepušta vodu isto tako i mi smo preuzeli obaveze da će te vode pod određenom kvalitetom biti, nastaviti svoj prirodni tok dalje. Ta Međunarodna komisija za sliv Save po odredbama članka 19. stavak 2. okvirnog sporazuma o slivu Save ovlaštena je sklopiti ugovor o sjedištu komisije sa državom u kojoj je sjedište. Ugovor između Republike Hrvatske i Međunarodne komisije sklopljen je 2. studenog 2005. godine u Zagrebu i naravno njime su riješene uobičajene stvari koje se takvim ugovorom i rješavaju oko statusa tajništva i Međunarodne komisije u Zagrebu. Po mojoj ocjeni donošenje ovoga zakona veoma je značajan doprinos daljnjem razvoju međunarodne suradnje u regiji u području upravljanja vodama. Stoga klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovog zakona.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, predstavnici Vlade, dame i gospodo. Pred nama je znači Zakon o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i međunarodne komisije za sliv rijeke Save o središtu komisije. Klub SDP-a u potpunosti ga prihvaća. Ovo je ustvari logičan nastavak aktivnosti na reguliranju plovidbe gospodarskog korištenja te zaštite od štetnog djelovanja i onečišćenja ove naše najduže rijeke, što je započeto krajem 2002. godine donošenjem Okvirnog sporazuma o slivu rijeke Save. Da ponovim, tada su pod pokroviteljstvom Pakta o stabilnosti za Jugoistočnu Europu zainteresirane države Hrvatska, Slovenija, Bosna i Hercegovina, te Srbija i Crna Gora osnovale Savsku komisiju. Uspostavom komisije predviđena je znači regulacija plovidbe identično Konvenciji o režimu plovidbe Dunavom što znači da će plovidba biti slobodna za trgovačka plovila svih država. Također Komisija predviđa održivo upravljanje vodama što podrazumijeva i osiguravanje vode u dovoljnoj količini i odgovarajuće kvalitete za očuvanje, zaštitu i unapređenje vodnog eko sustava uključujući i eko sustave prirodnih jezera i močvara. Ali isto tako i djelovanje na zaštiti od štetnog djelovanja voda, to su poplave, erozije, led i sl. Znači od rada ove Komisije interes ima i hrvatsko gospodarstvo, ali i stanovnici Hrvatske koji žive uz obalu ove rijeke. Posebno ako znamo da se raspadom bivše jugoslavenske zajednice i ratovima na ovim prostorima u Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini plovidba kao i svrsishodno korištenje Save bilo zanemareno. Stoga i raduju aktivnosti u zadnje vrijeme vezane uz riječnu plovidbu, kako Savom tako i Dunavom. Jer pored Jadranskog mora Republika Hrvatska ima i svoje rijeke koje treba iskoristiti. Tako recimo prošle godine u prosincu u Sisku kod Galdova otvoren je novi riječni navod za brodove na kojem će se obavljati i tehnički nadzor i remont brodova unutarnje plovidbe i graditi novi plovni objekti, što je za pozdraviti, ukoliko bude jasno izrealizirano. Ujedno ministar prometa Kalmeta izjavljuje da se razmišlja i o pripremnim radnjama za prokop kanala Dunav-Sava u dužini 60 kilometara koji bi spojio ove dvije naše rijeke. Ideja koja je proizašla još iz doba Habsburškog carstva, a i ministar obnove Radić o tome je govorio '97. godine. To je bilo 5. prosinca. 18. siječnja 2006. godine, znači mjesec i pol dana kasnije, puštajući u rad rasvjetu u luci Vukovar u vrijednosti 500 tisuća kuna, u luci Vukovar koja ima najveće potencijale i koju treba dalje razvijati razmišljanje o početku rada na kanalu Dunav-Sava već je preraslo u najavu početka gradnje kanala. Rečeno je od strane ministra da je u pripremi izrada dokumentacije i studija, a vrijednost projekta procijenjena je na oko 4 i pol milijarde kuna. 4 i pol milijarde novca kojeg nema, što nije moje mišljenje već to potvrđuje zajednička izjava u Brčkom od 13. prosinca 2005. godine koju su potpisali nadležni ministri Hrvatske, Bosne i Hercegovine i Srbije. U toj izjavi potvrđena je nužnost uključivanja u svoje razvojne strategije i plovidbe rijekom Savom kao jednog od prioriteta tih država. Predviđeno je također da ove tri zemlje zajednički nastupaju prema međunarodnim organizacijama u svrhu promoviranja ciljeva Okvirnog sporazuma o slivu rijeke Save. A onda idemo na najinteresantnije. Dio izjave je i poziv Europskoj uniji donatorima i drugim financijskim institucijama da daju financijsku potporu obnovi i razvoju plovidbe Savom. Znači, zatražena je financijska pomoć za uređenje plovnog puta Savom od Siska nizvodno. Treba znati da donatori ne mogu riješiti niti jedan problem. Vidjeli smo to na primjeru obnove Vukovara kojeg je obnovila, tj. obnavlja hrvatska država. Ostali mogu pripomoći, ali ne mogu riješiti generalno problem. A jedini tko je zainteresiran za punu plovidbu Savom to je Hrvatska i Bosna i Hercegovina. Ako znamo u kakvoj je gospodarskom stanju Bosna i Hercegovina, znači težište napora na svemu što je zapisano u statutu i Sporazumu o slivu rijeke Save bit će vjerojatno na Hrvatskoj. A ovom izjavom član Vlade priznaje da novca, ne za izgradnju kanala, već ni za uređenje korita Save nema. Treba ga tek prikupiti. Smatramo mi u klubu SDP-a da treba biti odgovoran prema građanima Republike Hrvatske i ne obećavati nešto za što se zna da se neće moći napraviti. osim eventualnog polaganja kamena temeljca. Znači osiguranje plovnosti Save ima veliki gospodarski značaj za Republiku Hrvatsku, ali toj zadaći trebamo pristupiti odgovorno jer u protivnom nećemo znati iskoristiti potencijale ni Save, ni Drave, ni Dunava, a onda i od ove komisije i toga da je njezino sjedište u Zagrebu također neće biti velike koristi. Ali o tome ćemo zasigurno još govoriti. U svakom slučaju, da se vratim na ovaj prijedlog Zakona o sjedištu komisije, klub SDP-a će podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče, uvaženi zastupnik Pančić u svom izlaganju iznio je nekoliko netočnih navoda. Ja ću ispraviti samo jedan i pokušat ću dva, koliko mi vrijeme dozvoli. Prvo, da u Republici Hrvatskoj nema novaca za održavanje plovnog puta na rijeci Savi. Pa dovoljno je pročitati državni proračun i stavku na kojoj su osigurana sredstva za izvršavanje toga ozbiljnog i odgovornog posla koji se uredno radi i po rijeci Savi plove brodovi. Drugo, izgradnja kanala, pa nema Republika Hrvatska 4,5 milijarde sada na jednom mjestu gdje treba samo ovako pružiti ruku i uzeti te pare. Nije imala ni Njemačka kada je radila kanal Dunav-Raina-Sava, radila ga je 80 godina, a ni mi ne namjeravamo taj kanal koji će riješiti pitanje sudbine plovidbe rijekom … napraviti za jednu godinu. Vjerojatno će se raditi desetak godina i jednom sukcesivnom suradnjom ja sam uvjeren da će Vlada Republike Hrvatske osigurati izvore za izgradnju tog objekta.
Klub HNS-a, poštovani zastupnik Jakša Marasović. Izvolite.
Cijenjeni gospodine predsjedniče, kolege i kolegice, gospodine državni tajniče, gospodine Kuprešak neznam koja vam je sada funkcija. Ja moram kazati mi ćemo isto podržati ovaj zakon i ako je išta dobro u ovom zakonu je to što je Hrvatska dobila sjedište ove komisije, a o komisijama i o mom iskustvu s komisijama ona su otprilike ko' cherchilova znate, ako nećete ništa da se napravi onda ostavite komisiji. To vam je otprilike šta mislim o komisijama. Kako nešto malo znamo o ovome, znate nije bilo niti lako formirati ovu komisiju jer vi ste imali nama susjednu državu Bosnu i Hercegovinu koja ima dva, tri entiteta, dvije federacije i to nije išlo nikako, a mi zapravo graničimo, dobrim dijelom graničimo s Bosnom i Hercegovinom preko rijeke Save i jasno da ta tu se odnosi nisu dali tek tako jednostavno radi njihovih unutarnjih problema uspostaviti uz sve naše inicijative jel'. S treće strane imate opet Srbiju u koju Sava ulazi i ako pogledate te dvije države koji su članovi ove komisije, da nije Slovenija ulaza već bi vjerojatno proglasili ovu komisiju nekim onim savezom za zapadni Balkan i bila bi problematična. Sreća Božja što je u ovoj Komisiji Slovenija pa to nitko ne može reći jel'. I ta Slovenija, nismo ni s njima imali baš najbolje odnose. Ja i ne znam šta se događalo sada obzirom na ovu njihovu inicijativu da grade četiri hidroelektrane na rijeci Savi, a ima s njima problema i na rijeci Muri, isto grade hidroelektranu. Ne znam kakvi su naši odnosi s njima i kakve smo mi uvjete davali za to, ali ni to ne bi mogli graditi bez da se ova komisija ne usuglasi s time i bez da ne dobiju u najmanju ruku suglasnost Hrvatske države, odnosno oni koji se brinu o hrvatskim vodotocima, dakle u ovom slučaju Ministarstva poljoprivrede i vodnog gospodarstva. Ja ne očekujem neke velike efekte od ove komisije, jer kažem to su tromi sustavi, rad se svodi na formu, ali eto ako obzirom da mi imamo sjedište vjerojatno da će Zagreb biti sjedište, vjerojatno našim inicijativama možemo ubrzati i popraviti rad te komisije koja nam je zapravo vrlo bitna znate. Ove priče o plovnosti Save, plovnosti do Broda, do Siska nekad do Zagreba, to su vam priče bez pokrića, do Broda još kako-tako, do Siska samo povremeno za vrijeme velikih voda, do Zagreba nikako bez obzira šta mi mislili o tome, jasno da se sve to može urediti raznim vodnim građevinama i da sve to imamo, ali onda to jako jako puno košta. Mi na žalost imamo situaciju da do danas u ovih 15-16 godina hrvatske demokracije da nismo održavali, dovoljno dobro nismo održavali ni objekte zaštite od poplava, dakle obranu od poplava, jer nije bilo novaca u proračunu Hrvatskih voda, bez obzira koji su izvori bili. Moguće da će od ove godine biti dovoljno. Ja tvrdim da taj novac koji je do sada osiguravan i ono što ja znam nešto prije 2000. to je bilo na pola od onoga što je trebalo. Pola od onoga što je trebalo. Nije to problem na Savi, to je problem i na drugim rijekama, ali imate još jedan problem, to je vađenje šljunka na Savi. To je ja bih kazao potpuno van kontrole i tu se događa svašta. I ako mi zabranimo taj i ako uvedemo nekakav red, a Bosna ne uvede red, onda imate isto problem. Jer uvijek je problem jer Bosna je, granica ide maticom rijeke i šta god vi napravili, dakle ako vi vadite na jednoj strani a oni ne vade, onda vam se obrušava s njihove strane. Ako oni vade onda se obrušava na njihovu stranu, sa vaše strane. Tu je dodatni problem što taj šljunak nije svugdje iskoristiv, on je samo na određen mjestima u Savi iskoristiv za građevinske radove za tampon, za beton i za ostalo, a na mnogim mjestima nije iskoristiv jer je pun ostalog glinenog materijala i on nije zapravo iskoristiv u građevinske svrhe. Tu bi bilo dobro, evo kažem mi ćemo podržati ovaj zakon u sjedištu ove komisije u Zagrebu, nadamo se i inicijativama sa hrvatske strane i nadamo se eto rješenjima svih ovih problema koje je iluzorno govoriti sada o njima ovdje u Saboru, oni koji se bave s time znaju koliko su to veliki problemi. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Vladimir Štengl. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Okvirnim sporazumom o slivu rijeke Save koji su sklopili Bosna i Hercegovina, Republike Hrvatska, Republike Slovenija i Srbija i Crna Gora ustanovljena je Međunarodna komisija za sliv rijeke Save ili skraćeno Savska komisija. Isto tako stranke potpisnice okvirnog sporazuma dogovorili su da sjedište Savske komisije i njezina tajništva bude u Zagrebu. Predloženim Zakonom ovaj Visoki dom potvrđuje ugovor između Vlade Republike Hrvatske i Međunarodne komisije za sliv rijeke Save o sjedištu komisije. Neupitno je da je takav način rješavanja problema i pitanja u slivovima pojedinih rijeka, dakle putem međunarodnih komisija, da nije nepoznanica što nam bliski primjer za rijeku Dunav zorno potvrđuje. Dvije međunarodne organizacija, svaka u svom domenu, skrbe o slivu Dunava. Dunavska komisija sa sjedištem u Budimpešti i Međunarodna komisija za zaštitu rijeke Dunav u Beču. Dakle, iskustva baš nisu Churchillovska, uvaženi kolega Marasović. Ali nije sad tu. Uređenje sliva rijeke Save je itekako značajno za Republiku Hrvatsku u svakom pogledu, ali je isto tako značajno i za ostale potpisnice okvirnog sporazuma bez obzira jesu li u gornjem, srednjem ili donjem toku rijeke. I konačno, Sava je pritoka Dunava te obveze uređenja postoje i po tom osnovu. Često puta nismo ni svjesni koliko i do kojih sitnih detalja seže utjecaj jedne takove rijeke, na koji se način taj utjecaj sve manifestira. Primjer koji ću iznijeti može se nekome činiti kao nevjerojatan ili iz sfere vjerovali ili ne. Ali on je samo mali dio mozaika tih utjecaja. Izvori vode uz obalu Dunava na potezu Lesne Zaravni oko Vukovara pod utjecajem su vodnog režima rijeke Save ili kao su to stari znali reći Savske vode. Teško je nabrojati sve pogodnosti, što sve znači Sava za njeno porječje. Eksploatacija šljunka i pijeska, stalno zanavljanje ne malih rezervi pitke vode, prvenstveno na području Zagreba. Plovni put do pred prag Zagreba, mogućnosti navodnjavanja, vodni režim istočno slavonskih i srijemskih hrastovih šuma. Ornitološki rezervati, naravno uz sav oprez prema ptičjoj gripi. Zone rekreacija uz priobalne gradove, sportovi na vodi, ribolov sportski i gospodarski pa i perspektiva projektiranog višenamjenskog kanala Dunav – Sava. A neki tvrde, i to s pravom, da i hidro-energetski potencijal nije zanemariv na potezu od, kad je Hrvatska u pitanju, na potezu od slovenske granice pa negdje do visine Gradiške. Mogućnosti dakle ogromne, ali i zahtjevne. Jer samo za primjer što vrijedi da Republika Hrvatska sve riješi idealno, a susjedna Bosna i Hercegovina recimo tako tako ili ne daj Bože nikako. Tu prvenstveno mislim na sliv rijeke Bosne koja je uz Savu godinama donosila izuzetno mnogo otpada. Možda je sreća u nesreći što je sada taj središnjo-bosanski industrijski bazen u kolapsu, gotovo da ne radi pa onda nema ni tih zagađenja. Naravno da nije rješenje pojedinačno nego je potrebito zajedničkim radom na tome djelovati. Primjer Dunava, kažem, to ponovno i najbolje potvrđuje. Zato za Republiku Hrvatsku nije nevažno pitanje sjedišta Savske komisije kao i tajništva iste i možemo samo pozdraviti da će ono biti u Zagrebu. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Međunarodne komisije za sliv rijeke Save o sjedištu komisije. Dajem na glasovanje Prijedlog zakona. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 100 glasova za jednoglasno donijeta, donijet predloženi zakon.
Hvala. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo zastupnici. Dopustite mi, evo, da vas ukratko upoznam sa Prijedlogom zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna Protokola o zaštiti mora od onečišćenja sa kopna. Kao što je već poznato Vlada RH je 1993. godine donijela odluku o tome da se prihvaća Barcelonska konvencija i isto tako ovaj Protokol o zaštiti mora. Isto tako je 1996. godine u Sirakuzi je ovaj Protokol preimenovan u … [[Govornik se ne razumije.]] , odnosno u samom nazivu su dodani i onečišćenje od djelatnosti sa kopna. Također mi dopustite da kažem da je cilj ovog Protokola da svi oni koji se nalaze uz more imaju informacije ukoliko eventualno dođe do nekakvog onečišćenja sa kopna. Znači da svi mi dobijemo informacije o tome kakvo je to onečišćenje, vrsta i mogući utjecaj na okoliš. Isto tako potvrđivanjem ovoga Zakona naša država ima mogućnosti da dobije kompletne informacije od svih drugih država koje se nalaze normalno uz more, o svim aktivnostima koji se vode na zaštiti mora. Također mi dopustite da kažem da su novčani izvori za provedbu ovoga Protokola osigurani iz naknade za zaštitu voda, a isto tako i kompletne aktivnosti koje će se odvijati prema ovome Protokolu su usklađenje sa Državnim planom za zaštitu voda. Hvala.
Hvala. Odbor za pomorstvo, promet i veze? Prostorno uređenje i zaštitu okoliša? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovana zastupnica Mirjana Brnadić. Izvolite.
Hvala lijepo, poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Protokol o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja s kopna Konvencije za zaštitu od 1980. godine u Ateni stupio je na snagu 17. lipnja 83. godine i potvrđen od bivše države i od Vlade Republike Hrvatske 93. godine. Protokol je izmijenjen i dopunjen 7. ožujka 96. godine u Sirakuzi i preimenovan u Protokol o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja iz izvora i djelatnosti na kopnu tzv. LBS program, protokol. Cilj ovog Protokola je poticanje suradnje stranaka za zaštitu Sredozemnog mora te zaštita okoliša mora, obale i otoka kroz smanjenje, suzbijanje i uklanjanje ispuštanja opasnih i štetnih tvari iz izvora i djelatnosti na kopnu. Obaveza stranaka je poduzimanje potrebnih štetnih tvari iz izvora i djelatnosti, mjere i aktivnosti u svrhu ispunjenja navedenih ciljeva dajući prednost postepenom ukidanju unošenja tvari koje su toksične, postojane i sklone biološkom akumuliranju. Protokol također osigurava međusobno izvješćivanje stranaka o poduzetim mjerama, postignutim rezultatima i mogućim poteškoćama u primjeni protokola kao i izvješćivanje o ispuštanjima koja potječu iz točkastih i raspršenih izvora iz djelatnosti na kopnu na području ugovornih stranaka, a koja mogu izravno i neizravno utjecati na područje Sredozemnog mora. Također ovim protokolom otvara se suradnja u promicanju dostignuća i razmjeni iskustva u zaštiti morskog okoliša između ugovornih stranaka i mogućnost dobivanja financijskih potpora za pripremu i izradu programa mjera i unapređenja tehnologije pročišćavanja otpadnih voda. Izmjene i dopune protokola u odnosu na protokol iz 1980. godine sastoje se u izmjeni naziva protokola, izmjeni i dopuni nekih članaka s detaljnim objašnjenjima kao i u nadopuni s novim dodacima, a to je popis opasnih i toksičnih tvari i najbolje moguće tehnike pročišćavanja. Praćenje stanja onečišćavanja s kopna provodi nadležno Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva i Hrvatske vode putem monitoringa na vodotocima koji utječu u more na pojedinim točkastim izvorima ispuštanja, komunalnih sustava odvodnje i izravnog ispuštanja iz pojedinih industrijskih izvora kroz institut vodopravnih dozvola i dozvolbenih naloga. Nacionalnim akcijskim planom izrađenim 2005. godine utvrđena su ispuštanja i onečišćavanja iz komunalnih i industrijskih izvora, mjere za smanjivanje onečišćavanja, broj i veličina uređaja za pročišćavanje otpadnih voda, izvori financiranja i rokovi provedbe. Na Jadranskom slivu priključeno je 41% stanovništva na sustav javne odvodnje, od čega je 21% sustava sa uređajem za pročišćavanje otpadnih voda s čime ne možemo biti zadovoljni poglavito zbog naše turističke orijentacije. Što se tiče kakvoće obalnog mora na morskim plažama ona je bila zadovoljavajuća, ispitivana je na 90% plaža, na najvećem broju plaža koje nisu zadovoljile bakteriološke kriterije, utvrđeno je da su to plaže u području gdje nisu izgrađeni sustavi odvodnje i uređaji za pročišćavanje otpadnih voda. Na području ulijevanja većih rijeka kao što je Krka, Jadro, Cetina i Neretva pritjecanje hranjivih tvari i odnos dušika i fosfora je povoljan tako da eutrofikacija mora ne bi trebala predstavljati problem. Najveći dio problema unosa hranjivih tvari u more dolazi u području većih gradova, na ušću rijeke Krke i u Kaštelanskom zaljevu. Prema osnovnim kemijskim i biološkim pokazateljima za ocjenu kakvoće površinskih voda koje dospijevaju u more one se svrstavaju u prvu ili drugu kategoriju, a iznimno prema mikrobiološkim pokazateljima i četvrtu kategoriju što je posljedica neodgovarajućeg pročišćavanja otpadnih voda iz komunalnih izvora. Sukladno opredjeljenju Republike Hrvatske za očuvanje vlastitih prirodnih resursa i prema navedenim pokazateljima pritiska mi u klubu HDZ-a držimo da je potvrđivanje izmjena i dopuna protokola o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja s kopna, od interesa za našu državu. Hvala.
Hvala. Klub SDP-a, poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Još jednom gospodine predsjedniče, već ste mi, gospodine državni tajniče, dame i gospodo. Znači kao jedna od potpisnica Barcelonske konvencije Hrvatska se obvezala na provođenje aktivnosti u cilju učinkovite zaštite Jadrana od svih vrsta zagađenja i degradacije našeg mora kao i sustavnog, kao sastavnog dijela Mediterana. Bez da se pogriješi može se reći da se upravo hrvatska obala Jadrana sa brojnim otocima po prirodnim ljepotama može mjeriti sa bilo kojom svjetskom, prirodnom znamenitošću. Također treba istaći i činjenicu da su ratna razaranja bitno oslabila gospodarske potencijale naše zemlje. Iz tih činjenica proizilaze danas i težnja za očuvanjem prirodnih ljepota i istovremeno težnja za gospodarskim rastom. To je karakteristika hrvatske današnjice. Mudra državna politika to mora znati pomiriti jer naš interes mora biti i očuvanje prirodnog okoliša, ali isto tako i osiguravanje razvoja. Na strateškoj razini, nazovimo je tako, Republika Hrvatska je preuzela spremnost da radi na zaštiti Jadrana, a time i Sredozemlja, da unos onečišćenja urbanog, industrijskog i ostalog smanji kako je to predviđeno i ovim Protokolom. Upravo na osnovi globalnog i strategijskog akcijskog plana treba donijeti i naš nacionalni akcijski plan gdje će biti obrađeni svi aspekti problematike, smanjivanja onečišćenja okoliša na priobalnom području Hrvatske na razini kako je to i zahtijevano smjernicama i ciljevima strategijskog akcijskog plana. Ali gdje će biti problem? Opis stanja, mjere koje treba provesti za taj dio nacionalni akcijski plan nema primjedbi, međutim što je rak rana većine naših takvih planova, a to je implementacija, provođenje. Bojimo se da to ostane samo uvezani snop papira ne kojem će se slijegati prašina, a mi ćemo od slučaja do slučaja, od županije do županije rješavati iskrsle probleme tipa sanacije postojećih odlagališta otpada, realizacije projekata odvodnje i pročišćavanje otpadnih voda. Treba napomenuti da manje do 12% svih prikupljenih otpadnih voda se pročišćava. Do 2015. godine predviđeno je tako saniranje postojećih deponija na jadranskoj obali, a do 2025. izgradnja sustava pročišćivača otpadnih voda za populacijski koeficijent 2 tisuće do 15 tisuća osoba, međutim već sada može se reći da bez dodatnog razvoja gospodarskih potencijala i bez dodatne financijske potpore rokovi će se teško moći ispoštovati. Naravno ne smije se zaboraviti i na industrijska onečišćenja, najveća su vezana uz proizvodnju i razvoj energetike i kemijske industrije. Interesantno je za primijetiti da u jednome dokumentu iz 2005. godine pod nazivom "ekonomski instrumenti u zaštiti mora od onečišćenja s kopna" gdje se govoreći o potencijalnom radioaktivnom otpadu i šljake, termoelektrane "Plomin" koja je ranije koristila ugljen iz raše te odlagalištu šljake i pepela u Kaštelanskom zaljevu navodi da do sada nije uspostavljen sistematski monitoring pa tako nema niti praćenja utjecaj na okoliš i more. Znači, nemamo u potpunosti ni pravu sliku stanja postojećega problema. Ako ovdje pridodamo i ostala onečišćenja uslijed turističke i stambene izgradnje na priobalju a posebice u vidu razvoja i gradnje marina, djelovanju transportnih luka i slično vidimo da će posla u provedbi i Barcelonske konvencije odnosno ovoga protokola kao i NAP-a biti na pretek. Ali bit će najbolje na primjerima pokazati kako to u Hrvatskoj zaštita okoliša i Jadrana funkcionira i koliko je ovo pitanje uopće u prioritetu hrvatske vlasti i da li se pri donošenju odluka vodi više računa o privatnom interesu krupnog kapitala ili se vodi računa o temeljnim državnim interesima. Uzmimo primjer prvi Družbu Adriu. Taj projekat je pao na prvoj stepenici nespremnosti da se profesionalno napravi studija utjecaja na okoliš i da se propišu sve mjere u zaštiti Jadrana, među ostalim tankeri s dvostrukom oplatom, njihova stalna kontrola, zabrana ispuštanja balastnih voda i slično. A zašto? Pa jednostavno zato što krupni kapital želi proći što jeftinije pa ga onda i ne interesiraju posebne mjere zaštite okoliša što je možda za razumjeti ali i država mora voditi računa o svome interesu. Ili primjer drugi, LNG terminal. Složit ćemo se da je terminal potreban. Hrvatska bi time dobila novi, sigurniji, dopremni pravac opskrbe ovim energentom. I taj terminal se treba graditi zbog potreba hrvatskog gospodarstva i potreba hrvatskih građana a ne terminal koji će služiti interesima van Hrvatske kako je to ova Vlada zamislila. Posebno je neprihvatljivo kada aktualni premijer kaže da će se on graditi u jednome mjestu bez obzira što javnost i ekolozi budu rekli. Terminal se može graditi jednostavno tamo gdje to zakoni hrvatski i gdje stavovi struke budu rekli da će se graditi a ne tamo gdje krupni kapital ili određene političke strukture žele. Tako bi u uređenoj državi trebalo biti. Znači, terminal da ali za potrebe hrvatskog gospodarstva čime bi riješili i ekološki neprihvatljivi rad termoelektrane Plomin za potrebe hrvatskih kućanstava uz maksimalno osiguranje pitanja sigurnosti građana i okoliša. A kakav je odnos prema zaštiti zdravlja ljudi, Vlade najbolje pokazuje i primjer dozvole Vlada Salonita iz Vranjica gdje je dozvoljena prerada azbesta tvari koja je kancerogena, gdje radnici rade bez zaštitnih sredstava, proizvode proizvode koji se ne smiju plasirati na domaće tržište i tržište Europske unije. Truju se radnici, truju se građani koji žive tamo, zagađuje se okoliš. A zašto? Zbog interesa tajkuna. Jednostavno. Kako kaže zadnja informacija iako je zatraženo nadležna inspekcija nije otišla u tvornicu jer joj je izgleda zabranjeno da tamo ode, jer bi tvornicu morala zatvoriti i pokrenuti postupak protiv onih koji su joj dozvolili rad. A čini mi se da danas najavljujemo strategiju o borbi protiv korupcije. Riješimo taj problem, prijeđimo na nove tehnologije, osigurajmo da radnici rade ne ugrožavajući vlastiti život a onima koji su oboljeli jasno treba isplatiti naknade. Ovakvih primjera nažalost našlo bi se mnoštvo, od odgovorne politike na državnoj ali i na lokalnoj razini zavisi hoćemo li prekinuti takvu praksu i koje interese ćemo štititi. Kada govorimo zaštiti Jadrana od zagađenja treba uzeti u obzir još jedan element a to je činjenica da najveći zagađivač Jadranskog mora je naš susjed Italija. Naše gospodarstvo tj. zastarjele u velikoj mjeri tehnologije koliko god činile štete ne mogu se mjeriti sa industrijom našega susjeda. Tu je na primjer rijeka Po kojoj gravitira jedno od najviše industrijaliziranih ne talijanskih već europskih središta a tu su i ostali veliki gradovi i industrije diljem talijanske strane Jadrana. Zbog toga u interesu je Republike Hrvatske inzistiranje na uključivanju svih obalnih jadranskih država za preuzimanje odgovornosti za zaštitu Jadrana i jadranske obale. Jadransko-jonska inicijativa jedna je od mogućih rješenja na ovaj problem. Treba nastaviti na projektima monitoringa voda, primjene planova vezanih za reagiranje u hitnim situacijama, u slučajevima onečišćenja mora i slično. Jer, bez zajedničkog djelovanja teško da se mogu ispuniti zadaće predviđene u ciljevima ovoga protokola. Svijest o potrebi koordiniranog djelovanja na zaštiti sredozemlja svakim danom je veća i to Hrvatska treba iskoristiti da bi bolje zaštitila i naš dio mora i obale. Iako je kakvoća Jadranskog mora u usporedbi s drugim dijelovima mediterana još uvijek relativno dobro očuvana moramo biti svjesni da takvo stanje se neće dugo održati ukoliko ne poduzmemo sve potrebne mjere. Jedno od temeljnih nacionalnih interesa Republike Hrvatske zasigurno je time očuvanje Jadrana. Prihvaćanje ovoga protokola podsticaj je da na taj interes ne zaboravimo i da nastavimo bez obzira na kronični nedostatak financijskih sredstava sa provođenjem zaštitnih mjera i da stalnom edukacijom građana podižemo svijest o nužnosti primjerene zaštite ovoga našega mora jer sve što činimo činimo radi zdravlja nas, naše djece i budućih generacija. Stoga, Klub SDP-a prihvaća ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora! Kolega Pančić je naveo niz netočnih navoda ali dozvolite mi da ispravim samo jedan, a to je sljedeće. Citiram, "Akcijski plan je hrpa papira koja će ostati u ladici i nikad se neće realizirati.". Pa gospodine Pančiću, znate li vi da je Republika Hrvatska 1990. godine poslije proglašenja samostalnosti u Jadransko more ispuštala otpadne vode a da je na sustave priključenja bilo priključeno samo 12% stanovništva. Danas je to 41 ili 42%. Drugo, pored ovog plana postoji i državni plan zaštite voda koji se realizira. Ovoga trenutka se gradi u našim jedinicama lokalne samouprave radi zaštite Jadranskog mora preko četrdeset odvodnih sustava, otpadnih voda i uređaja za pročišćavanje, a da ne govorimo u Splitu gdje je izgrađen ogromni sustav.
Hvala lijepa. Drugi ispravak poštovana zastupnica Mirjana Brnadić.
Hvala lijepa. Ma kolega Pančić je u svom izlaganju pobrkao kruške i jabuke i iznio niz netočnih navoda, a jedan navod ja zaista moram ispraviti i radi javnosti. Ovakvo sitno podmetanje gospodina Pančića da je doktor Sanader izjavio da će plinski terminal se locirati u nekom, na nekoj lokaciji bez obzira što javnost ili ekolozi rekli. Pa to je zaista notorna neistina i zaista jedno ružno podmetanje jer to doktor Sanader nikada nije izjavio. To ne može nitko pametan izjaviti, a on pogotovo. On je kazao upravo suprotno. Upravo suprotno. On je kazao da će se terminal locirati tamo gdje struka kaže da je najpotrebnije, gdje gospodarstvo kaže da je najpotrebnije, a struka poglavito. Hvala.
Treći ispravak poštovani zastupnik Niko Rebić.
Zahvaljujem. Pa zapravo na tragu ovog što govori gospođa Brnadić, a govoreći o azbestu i salonitu kolega Pančić se malo zaigrao kad je ustvrdio da su tajkuni ti koji su uspostavili i održavaju takvu proizvodnju kojom se truju stanovnici i radnici. To naprosto nije točno. Tu proizvodnju su uspostavili samoupravljači i komunisti davno prije i ovoj Vladi se ne može podmetati, ova Vlada traži način kako će tu proizvodnju konačno ugasiti da se može normalno živjeti u ovoj državi.
Poštovani zastupnik Marijan Mlinarić. Četvrti ispravak.
Evo upravo na istu ovu temu. Azvestoza je bolest koju se već zna desetljećima. I prijašnja Vlada je imala prilike zatvoriti tu tvornicu jer je znala da je azbest opasan po zdravlje i da je čak i kancerogen. To nije učinila. A sada kada radnici traže da bi završili, da bi potrošili taj materijal koji im je ne, i da dobiju još nekoliko plaća prije nego se nađe za njih definitivno rješenje sad se podmeće da je to pitanje tajkuna.
Poštovani zastupnik Ante Markov u ime Kluba HSS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske seljačke stranke će podržati Prijedlog zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna Protokola o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja s kopna. Kada u naravi nastaje i kada dolazi do organizirane, institucionalizirane brige o Mediteranu? Da li je to Barcelonska konvencija od 1976. ili je to prije? Da li je od Atenskog protokola počinje osmišljeniji nastup svih zemalja Mediterana na koji način zaštititi Mediteran i sačuvati ga za budućnost. Naravno postoji čitav niz datuma od Europske zajednice koja je u više navrata donosila i direktive i smjernice o zaštiti Mediterana ali i ostalih dijelova, dijelova mora. Postoji više zaključaka mediteranskih zemalja o načinima na koje treba štititi Mediteran no općenito se smatra da je upravo Atenski protokol o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja s kopna jedan od najvažnijih dokumenata koji je naprosto umrežio sve zemlje Mediterana i koji je ujednačio sustave zaštite ali i na jedan način po prvi puta obuhvatio i stupnjevao gospodarsko djelovanje na Mediteranu. To je ustvari najvažnija karika i najvažniji lanac koji se pokrenuo u smislu ozbiljne brige za Mediteran. Zašto baš spominjem Mediteran? Naime sam Mediteran u prijevodu znači more u središtu kopna. Za one koji to ne znaju. Dozvoljavam kolega da vi znate. Naravno ne spominjem to zbog toga nego upravo to more u središtu kopna govori o ozbiljnosti ugrozbe koja može ugroziti Mediteran. Naravno ako iz Mediterana pokušate se fokusirati na Jadran onda je on približno isto tako ako ne i izloženiji mogućim negativnim utjecajima i negativnim selekcijama ali i ranjiviji, ranjiviji s obzirom na svoj obim. Vrlo interesantno, možda jedno od najinteresantnijih istraživanja koje su na ovom polju napravljena je izvršila Svjetska zaklada za zaštitu prirode. Naime ona je vanjske otoke srednje i južne Dalmacije svrstala u 10 posljednjih rajskih oaza. To je zvanično istraživanje pokazalo. I naravno da je zaštita tih oaza nužna za očuvanje cjelovite regije. Naime na globalnoj razini morska su područja podijeljena u 18 eko regija prvenstveno naravno na osnovu biogeografskih kriterija. I po toj skali Mediteran je upravo uspostavljen kao jedinstvena velika i poluzatvorena eko regija, a područje vanjskih otoka srednje i južne Dalmacije definirano je kao prioritetna zona u toj mediteranskoj ego regiji. Zašto ovo sve skupa govorim? Pa prije svega da se pokuša ustanoviti vrlo bitan, bitna značajka upravo Jadranskog mora, upravo te mikroregije i da se upravo zbog svoje biološke vrijednosti i gotovo netaknute prirode koja je, koja ona jeste da ona upravo predstavlja i kulturnu i prirodnu vrijednost. Naravno jedna od udruga koja se bavi upravo ovom problematikom na prostorima, našim prostorima Udruga za zaštitu okoliša "Sunce" koja je ujedno i partner, koja je ujedno i partner Svjetskoj zakladi za zaštitu prirode je upravo u tijeku je projekat. On se naravno uvijek kontinuirano razvija, a koji je trebao promicati održivi razvoj Jadrana,. Održivi razvoj ovih najvrijednijih eko sustava Jadrana. Što se ustvari, što je bio cilj tih istraživanja posebice Udruge Sunce koja je najznačajnije radila na tome? Naime, ona je ustanovila i ona je praktično pokazala da uz činjenicu da imamo najočuvaniji dio eko sustava u ukupnom mediteranu, da organizirana briga ili institucionalizirani nadzor još uvijek nije na razini one vrijednosti koju on štiti. Prema tome, dobro je da se ovaj Protokol o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja s kopna donese kao jedan kolektivni dokument koji bi trebao poslužiti prilikom izrade i prilikom donošenja čitavog niza zakona koji se donose. Jedan od takvih zakona koji se naravno mora uvijek osloniti na ovaj zakon, odnosno na ovaj protokol je jučer raspravljeni Zakon o otocima ali i čitav niz zakonskih mjera i zakonskih rješenja koji se na ovom polju pokušavaju donijeti. Naime, ključno je pitanje da li je Republika Hrvatska i u kojoj mjeri je ona uspjela prepoznati opasnost koja nastaje za morski okoliš, žive resurse, za čovjekovo zdravlje uslijed onečišćenja koji dolaze sa kopna. Naravno i ne samo sa kopna jer u posljednje vrijeme razvojem turizma, posebno nautičkog turizma stvorila se i jedna dodatna opasnost naravno makar što se tiče zaštite okoliša, a to je činjenica da na Jadranskom moru od onih brodova, brodica, jedrilica koje tijekom sezone borave svega njih 35 ima moguće pristanište. I to je u stvari jedan vrlo ozbiljan problem koji bi trebalo raspraviti na dvije razine. Prva razina je izrada studije o razvoju nautičkog turizma koji bi trebao ocijeniti koji su mogućnosti Jadranskog mora u smislu prihvata plovila, koji su ti limiti. Pojedina područja u okviru Jadrana su posebno zaštićena područja, područja koja naravno ne mogu primiti onoliki broj brodova i brodica koliko ima interesa. Prema tome, mora sustav postojati koji će točno i decidirano pokušati uspostaviti red u tome. U ovom momentu svi oni koji su bili, žive tamo ili plove ili su imali prilike biti mogu sa sigurnošću svjedočiti da u ovom momentu imamo silan pritisak. Ponuda je takva da naprosto ona će zakrčiti more, otoke i obalu. I bez izrade jedne cjelovite studije i strategije razvoja nautičkog turizma koji u posljednje vrijeme nije više specificum, nije nešto što se događa usput, nego je postao masovna pojava. On je u zadnjih 10 godina gospodo postao masovna pojava kao i takozvani sezonski ljetni turizam. Prema tome, Hrvatska na jednoj strani svoje najvrednije resurse izlaže u ovom momentu bespotrebnom rabljenju, a na drugoj strani ne polučujemo one financijske efekte koje bismo mogli učiniti u uvjetima da smo u potpunosti organizirani. Jer, što znači na jedan primjer onih 60% brodova koji ne mogu pristati u luke nautičkog turizma u pristanište ili bilo koju drugu luku. Oni pristaju gdje? Sidre se gdje stignu. Često i protivno struci u pomorstvu. Svojim sidrenjem onečišćavaju podmorje, svojim sidrenjem naravno odlažući otpad koji imaju na svojim brodovima odlažu ga tamo gdje stignu, ne plaćaju nikome za taj svoj, to svoje sidrenje i dobivamo jedne prirodne uvale koje kada pogledate podmorje njihovo ako zaronite dolje vidite da tamo imate eko katastrofu, da tamo imate u stvari morska smetlišta koja kada se probudite u jutro i gledate plavetnilo mora vi ne vidite. Ali oni su dole. Oni su dole. Upravo ova udruga je na svojim snimcima koji su prikazani negdje u 10 mjesecu pokazala takozvanu ružnu raznolikost Jadrana snimljenu u podmorju. Prema tome, ako gledamo Jadran, ako gledamo ono da li je Hrvatska prepoznala u potpunosti opasnost onda moramo zazvoniti na sva zvona i napraviti na jednoj strani ocjenu stanja danas na Jadranu. Ocjenu i analizu onih gospodarskih aktivnosti koji će biti u skladu sa mogućnostima prirodne, jer ukoliko prijeđemo tu granicu pa i pojačamo eksploataciju prirodnih resursa tada za deset godina to više neće biti proizvod koji će ikoga zanimati. Jer kad dođemo do toga kad se parkira brod i više ne možete vidjeti dno na 4 m tada ćete se nalaziti i u istoj poziciji kao što se nalazi talijanska i francuska obala. Drugim riječima, bit ćete ne interesantni. Prema tome, Hrvatska mora po nama čim prije izraditi strategiju ukupnih potencijala Jadrana, mora napraviti pojedinačne strategije o razvoju nautičkog turizma s time da apsolutno je nužno u toj strategiji pozicionirati brigu za ljude, brigu za ljude koji žive na tim prostorima, koji se nalaze na tim otocima i koji na neki način u suradnji sa prirodom pokušavaju biti dio toga. Upravo zbog toga su vrijedne inicijative koje dolaze sa razno raznih strana, a koji kažu da je Hrvatska u ovom momentu makar što se tiče turizma a on u ovom momentu predstavlja strateško opredjeljenje nalazi na prekretnici. Da li će odabrati trend masovnosti i bezličnosti u turističkoj ponudi ili razviti prepoznatljivi turistički proizvod. Naravno ne mislim da je masovnost loša sama po sebi. Ona je dobra kao brojka, ali sadržaj te masovnosti treba biti prepoznatljivi turistički proizvod. Hrvatska je premala da bi se ali i ne treba biti premala, nego treba samo uočavati tuđa iskustva prije svega španjolsko i grčko u pogledu tzv. Turizma bez identiteta. Upravo taj turizam bez identiteta je u stvari najveća prepreka razvoju, ali i najveća prepreka u ovom Protokolu o zaštiti. Prema tome, Hrvatska još uvijek ima izuzetnu šansu. Ona se rekao sam nalazi na prekretnici, da li će prihvatiti metode masovnosti i bezličnosti ili će se uhvatiti u koštac sa svim onim koji na stručnoj razini, koji na razini ozbiljnih ljudi koji promišljaju o budućnosti žele ustvrditi da Hrvatska ima sve elemente da razvije prepoznatljivi turistički identitet. I da taj identitet ustvari bude pokretačka snaga za razvoj svih turističkih inicijativa, da bude upravo ona pokretačka kojoj će na lijevo strani uvijek biti briga za zaštitu prirode, briga za zaštitu ovih eko vrijednosti, ali i briga za čovjeka koji je najveći garant i najveći sudionik u toj zaštiti. A na drugoj strani upravo na toj i takvoj strateškoj turističkoj inicijativi Hrvatska ima priliku razvijati, pa ja ću kazati svekoliko i ukupno hrvatsko gospodarstvo. Jer danas gotovo ne postoji niti jedna djelatnost u gospodarstvu koja ne može naći svoje tržište na ovakvom turizmu sa hrvatskim identitetom. Jer samo turizam sa hrvatskim identitetom ima pravo i moći će se natjecati, moći će biti pozicioniran u ukupnoj turističkoj ponudi. Samo takav turizam će nekoga zanimati. Samo turizam u kojem će se doživjeti ono što ne možete doživjeti kod svoje kuće. U toj Europi će biti interesantan i on će imati cijenu. Samo turizam koji nema netko drugi, a vi ga imate, imat će cijenu. A nas zanimaju oni koje će doći ovdje i platiti čim više mogu. A da za to dobiju uslugu koja im pripada.
Hvala lijepa. Kluba zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, gospodo zastupnici. Prvo, ono što nevjerojatno to je ova tvrdnja da za sprovedbu ovog zakona neće biti potrebno osigurati dodatna sredstva iz državnog proračuna. Dapače, tvrdi se malo dalje da će se protokol provoditi sredstvima za zaštitu voda koje prikupljaju znači Hrvatske vode. Ja se ovom prilikom međutim nadam da će Vlada razmotriti, kao što je predsjednik Sanader na posljednjoj sjednici, ili na posljednjem aktualnom satu obećao ove predložene naknade za vode koje dovode u pitanje normalnu gospodarsku aktivnost. Jer svatko od vas će se složiti sa mnom da 18 tisuća kuna za vodnu naknadu u prvoj zoni za gradnju kuće od 100 kvadrata je abnormalan iznos. U drugoj zoni to je 12 tisuća kuna. 4 tisuće 500 kuna, ako se ne varam za područje od posebne državne skrbi. I to sve za zgradu od 100 kvadrata. Tko gradi međutim kuću od 100 kvadrata? Nitko, u pravilu od recimo 200 kvadrata. I onda da bi došli do građevinske dozvole za tu kuću od 200 kvadrata vama treba 200 tisuća kuna. Samo da bi dobili papir da bi mogli početi graditi. Za halu veličine hiljadu kvadrata visine recimo 6 do 7 metara treba vam preko 500 tisuća kuna samo za vodnu naknadu. I znači, gospodo to želim reći nemojmo na takav način osiguravati novac recimo za ovaj protokol. Neću citirati ovo što smo već čuli, Protokol o zaštiti Sredozemnog mora, stupio je na snagu, usvojen je '80. godine u Ateni itd., stupio na snagu 17. lipnja '83. Ili na strani 6. gdje nam se doslovce kaže da ugovorne strane ovog protokola u, stranke u daljnjem tekstu, poduzet će sve primjerene mjere za sprječavanje, smanjenje suzbijanja, uklanjanja u najvećoj mogućoj mjeri onečišćavanja područja Sredozemnog mora koje je izazvalo ispuštanjem iz rijeka, obalnih objekata ili izljeva, ili proizlazi iz bilo kojih drugih ili djelatnosti na kopnu, na njihovom području itd., itd, gotov citat. Nažalost, ne na sreću, Hrvatska sa ovim Protokolom, da budem ciničan neće imati problema. Mi smo taj problem vrlo, vrlo uspješno razriješili tamo početkom '90.-ih godina kao da smo se trudili, ne, uskladiti se s ovim protokolom na način što smo eto tih godina ugasili cijelu tešku industriju ili bolje rečeno cijelu industriju uz obalu. U jednom Splitu ugašeno je 20 do 25 tisuća radnih mjesta, u Rijeci 10 do 15, u Puli Boga mi isto jedno 5 tisuća, sigurno. Možda je danas zaposlenost ista kakva je bila '91. …
Kolega Kajin, ovo ne spada u to.
Međutim … Molim?
Ovo ne spada u to.
Kako ne spada?
Ne spada.
Mi moramo gospodine predsjedniče biti iskreni i priznati da eto to se je dogodilo i da naprosto danas od Rijeke do Splita ostali smo bez industrije, ako izuzmemo ova 4 brodogradilišta.
Kolega Kajin, zadnje upozorenje, zadnje upozorenje. Oduzet ću vam riječ.
Ali, evo, ja govorim da nećemo imati problema sa Protokolom, sa onečišćenjem jer su te '90. proživjele 4 brodogradilišta, doduše sa 8 milijardi kuna nepodmirenih obveza, jedno ili dva remontna brodogradilišta, jedno postrojenje INA-e na Omišlju, jedan terminal i to je otprilike to. I to je strava. Ali nitko nažalost o tome ne razmišlja. Dapače, sada kao što kaže gospodin Pančić počelo se razmišljati o daljnjem radu ove tvornice azbesta nedaleko od Splita, ali daj Bože da se riječi gospodina Rebića obistine i da se i to postrojenje naprosto relativno brzo, pod navodnicima "ugasi". To da se ugasi, a da se druga otvore. Onaj tko misli da mi možemo živjeti samo od maslina, turizma i to dva mjeseca, ovaca koje opet nitko ne želi pasti te par ribarica taj je naivac. Znači nama je na neki način potrebna gospodo industrija uz obalu. Potrebne su nam luke, potrebna su nam brodogradilišta, potreban nam je kapital kako bi se to pokrenulo ..
Hvala lijepa. Zaključujem vam vašu raspravu. Upozorio sam vas, držite se teme.
Gospodine predsjedniče ja se držim teme.
Nemate više šta razgovarati. Hvala lijepa.
Ali imam pravo ispred kluba …
Poštovani zastupnik Jakša Marasović u ime kluba HNS-a. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodo predstavnici Vlade Republike Hrvatske. Klub HNS-a će glasat za ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju izmjene i dopune Protokola o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćenja s kopna. Ali ja moram pitati predlagača, da li su sve zemlje koje su orijentirane prema Sredozemnom moru potpisnice ovog sporazuma? Naime, ja nisam našao u ovom tekstu tko sve potpisuje ovaj sporazum, jer to je jedno vrlo zanimljivo pitanje. Naime ja neznam tko od vas zna, ali samo šta Nil donese u Sredozemlje, to sigurno sve zemlje orijentirane na Jadran ne mogu donijeti. Molim? … [[Upadica se ne čuje.]] Samo Nil. E sada o čemu mi govorimo? Usput moram kazati još nešto. Po cijelom hrvatskom dijelu obale Jadrana živi oko milijun i pol ljudi stalno, autohton, dakle sa svim onim što gravitira prema Jadranu, čak ne moraju biti na moru, jer to je bitno, ovdje je bitno onečišćenje s kopna. Znate ovdje je bitno da li Bosna i Hercegovina potpisuje ovaj sporazum i da li će se držati tog sporazuma u smislu onečišćenja Neretva koja svršava u Jadranu, u smislu onečišćenja Trebišnice koja svršava u Jadranu. Evo i Vučić mora znati da i njego Ogulin svršava u Jadranu. Dakle i njegova ona kanalizacija neizgrađena na kraju završi u Jadranu. Dakle ja hoću reći da je bitno tko sve potpisuje ovaj sporazum, bitno je koliko ćemo ga se držati, jer najmanje je zapravo Hrvatska šteti Jadranu, a s time smo, to je jasno iz svih analiza jer hrvatski dio Jadrana je najčišći ne na Mediteranu nego uopće u svijetu i po onome Markovljevu da je to raj na zemlji, dakle to je posve jasno uz sve ovo što i nije bilo kanalizacijskih sustava, što i nije bilo uređaja za pročišćavanje otpadnih voda, danas je ipak napravljeno relativno dosta i ovo što je gospodin Širac reka tih 41% treba povećati u sljedećih 15-tak godina na 90% bar što se tiče kanalizacijskih sustava i izgradnje podmorskih ispusta dovoljno dugih i onda mi nećemo imati problema. Hoćemo li imati baš uređaje za mehaničko to bi bilo dobro, a za kemijsko-biološko sigurno da ne treba, izuzev na određenim lokacijama gdje su posebno osjetljive sredine. Jer ponavljam, milijun i pol ljudi na našem dijelu, a na talijanskom 30 milijuna, to vam je odnos 20 puta. Sada zamislite industriju za koju je Kajin maknut sa ove govornice, koji ima Italija, a zamislite industriju koju ima Hrvatska. Hrvatska zapravo nema industrije koja zagađuje ili vrlo malo ima, vrlo malo, samo što je tu problematično sa Dalmacijacementom i sa Dalmacijavinom više nije problematično jer slabo proizvode i sa Termoelektranom u Plominu, ali mislim da i to nisu neki problemi koji bi bili veliki problemi, to se da vrlo jednostavno riješiti i nije ni to problem. Mi naime, moramo velika sredstva ulagati u zaštitu vodotoka koji idu, koji gravitiraju prema Jadranu, koji se ulijevaju u Jadran i tu će biti potrebno od Istre pa do dolje do Konavala ulagati dosta velika sredstva, jer samim tim zaštitom tih rijeka i potoka štitimo zapravo Jadransko more. I htio sam još nešto reći. Ja se sada moram vratiti na onu strategiju koju smo donosili ovdje prije nekoliko dana i na onaj novac koji je predviđen s tom strategijom čini mi se od 3,15 ili 3,25 milijardi u roku od 25 od 35 godina, eura. Dakle ako već i ovakav protokol prihvaćamo, moramo biti svjesni da će taj novac biti premalen, da će ulaganja u tih stotine naselja turističkih na Jadranu biti nužna i to velika ulaganja u izgradnju kanalizacijskih sustava jer za ilustraciju ću vam reći. Grad Vela Luka koja sam po sebi ima 5 tisuća ljudi, a naraste ljeti na 30 tisuća ljudi, nema uopće kanalizaciju. Dakle ono što ima ide direktno u more, u svoje vrijeme u Splitu na rivi. I tu će biti nužna velika ulaganja i jasno da ona neće moći biti niti vlastita, dakle vlastita iz komunalnih sustava niti Hrvatskih voda nego da će morati biti još dodatna sredstva koja možemo dobiti iz predpristupnih fondova. Na žalost čini mi se da nismo spremni konkurirati za te predpristupne fondove, jer da nemamo dovoljno dobro razrađenu dokumentaciju da bi konkurirali za to, pa mi se čini da od svih ovih novaca što su predviđeni da ih dobijemo, da ćemo dobiti samo za ove velike projekte kao što su dobili Karlovac sada i željeznica u Slavoniji, a da će ovi mnogi manji projekti ostati bez tih novaca. To nije dobro. Tu bi morale proraditi i ne samo lokalna samouprava i oni koji su zaduženi u njoj za to, nego i Hrvatske vode i ministarstvo im pomoći da dođu što prije do te dokumentacije, ako ne mogu već ove godine konkurirati da bi mogli sljedeće godine konkurirati. Dodatni problem, ogroman problem za sustav odvodnje otpadnih voda na Jadranu je što vam to raste u odnosu zima/ljeto od 1:2 recimo u većim gradovima, u većim mjestima do 1:20 u malim, manjim mjestima. Jer ta tri mjeseca, 3-4 mjeseca kada vam dođu turisti onda vam po 20 puta više bude nego autohtonog domaćeg stanovništva i to je tehnički i tehnološki problem kako isprojektirati i izgraditi te sustave. To je jedan još problem koji, kojega se mora biti svjestan, za kojega se danas zapravo, na kojem se danas vrlo malo radi jer mi zapravo i ovo što radimo u Hrvatskoj rješavamo veća naselja, veće gradove. Tako da je, evo, recimo Zadar bi mogao u ovoj godini početi izgradnju uređaja za pročišćavanje i podmorskog ispusta. Dakle, i još ima puno, puno onih gradova koji nisu ni blizu toga da to riješi. Međutim ne mogu a da ne spomenem opet taj problem. Dakle, mi moramo znat ovdje red veličine. Šta to Hrvatska utječe na Jadran, a kakav je utjecaj na Sredozemlje, u odnosu na druge zemlje? I zbog toga, bez obzira što ovaj Protokol evo ćemo biti za njega, mislim da ne smijemo past pod utjecaj, pogotovo Italije koja je velika zemlja a koja od nas traži i uvjetuje štošta, a oni znamo kako se ponašaju i znamo što znači rijeka Po za kompletan Jadran, da ne kažem za sjeverni Jadran. Veći je uzročnik zagađenja Jadrana rijeka Po nego cijela Hrvatska. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ante Markov.
Kolega Jakša je vjerojatno nehotice kazao da najmanje Hrvatska onečišćuje Jadran. Naravno da to nije točno. Valjda ipak naši ljudi koji žive, naši turisti koji dolaze, naši gradovi koji se nalaze uz Jadransku obalu i na otocima su primarno zaslužni da je more čisto, odnosno zaslužni da je more nečisto. Naravno da utjecaj ima i susjedna Italija, ali primarno mislim da sve razloge onečišćenja ili lošijeg stanja mora i podmorja moramo potražiti kod sebe, a onda tek tražiti od drugih da se i ponašaju. Prema tome, naše postupanje i naša odgovornost prema Jadranskom moru može poslužiti kao ozbiljan razlog da to očekujemo i od naših susjeda. Ali bez nas samih naravno da sliku pozitivniju nećemo moći stvoriti niti će Jadransko more izgledati čistije.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Poštovani gospodine Marasoviću, nisam maknut sa govornice nego sam istjeran od govornice i na temelju jedne paušalne, nestatutarne, arogantne i bahate odluke predsjedavajućeg …
Hvala lijepa, oduzimam vam riječ. Izvolite sjesti. Izričem vam opomenu.
Dobro.
Gospodine Kajin, prema članku 210. Poslovnika kada se govornik udalji od teme predsjedatelj će ga opomenuti. Dužan ga je opomenuti da se drži dnevnog reda. Ja sam se te svoje opomene i držao i te svoje dužnosti da vas opomenem i držao. Ponovo sam vas upozorio, ponovo sam vas upozorio drugi puta. I tada sam vam u skladu sa člankom Poslovnika 210. stavak 3. oduzeo riječ. Prema tome, ja sam se dužan bio držati Poslovnika i toga sam se Poslovnika i držao i držat ću se. … [[Upadica se ne razumije.]] Opomenu sam vam dao zbog uvredljivoga ponašanja i govora sada. I po ovoj točci dnevnoga reda u skladu sa Poslovnikom više nećete dobiti riječ i nećete govoriti. Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovana gospodo iz nadležnog ministarstva. Ovaj Protokol je nastavak Barcelonske konvencije koju su potpisale zemlje Sredozemlja radi zaštite Sredozemnog mora. On naravno ima niz protokola od kojih je jedan ovaj, a ostali su oni koji se tiču mahom zagađenja sa brodova, odnosno zagađenja ispuštanjem ulja. Jedan od tih protokola smo također nedavno ovdje ratificirali i to je dobro, da Hrvatska pokazuje svoju skrb za svoj Jadran. Međutim ovdje u ovom Zakonu o potvrđivanju ovog Protokola nama u klubu jedna od stvari nije posve jasna. Radi čega je naime ovaj Protokol u Saboru dužno braniti Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva dok nigdje ne vidimo predstavnika Ministarstva mora. Meni se čini ako je riječ o provedbi Barcelonske konvencije koja se bazira na zaštiti Sredozemnog mora, da bi onda i protokole trebalo po nadležnosti dodijeliti u prvom redu Ministarstvu mora, a ne Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva. Ali to je stvar nesretne podjele nadležnosti. Što se tiče ostalih dijelova ovog Zakona, odnosno ovog Protokola ključno napomenuti je to da Protokol pokriva zagađenja sa kopna koja nastaju. S jedne strane od stanovanja, a s druge strane od industrijske, odnosno gospodarske djelatnosti sa kopna. Naravno nitko u Hrvatskoj ne poziva na ponovnu reindustrijalizaciju teškom industrijom koja bi ispuštala u Jadran opet nekakve otpadne vode krcate teških metala kao što je to bilo u Kaštelanskom zaljevu nekada, odnosno na smještaj proizvodnje sa minir-klorid monomerima ili drugim otpadnim tvarima koje se mogu prostirati na more i kroz otpadne vode i kroz aero-soli. Međutim, naravno da nas to dovodi do pitanja kakvu industriju uopće i kakvo gospodarstvo na Jadranu možemo imati. Posve je jasno da Hrvatska s te strane djeluje vrlo odgovorno i da će djelovati vrlo odgovorno. Mi imamo najveću površinu Jadranskog mora, Hrvatska ima najveću dužinu morske obale i naravno da je Hrvatska jako zainteresirana da ovaj Protokol usvoji. Ali se postavlja pitanje članka 10. ovog Protokola, a to je odnosa sa susjedima. Naime, mi smo i po ovom Protokolu zapravo potpuno nemoćni ako to zagađenje dođe iz našeg susjedstva. Dakle, nije riječ samo o zagađenju kroz dolinu Neretve koju je ovdje spomenuo kolega iz HNS-a. Problem je i zagađenje iz rijeke Po koje ne treba podcjenjivati. Mi smo ga podcjenjivali zato što je opće uvriježeno mišljenje da morske struje u Jadranu idu sa istočne obale od juga prema sjeveru, a sa zapadne obale od sjevera prema jugu pa se onda u teoriji to sve skupa spušta niz talijansku obalu Jadrana. To je u principu tako, međutim simulacije koje su radile kolege na institutu "Ruđer Bošković" pokazuju da spoj juga i plime se zapravo čini nešto posve suprotno, a to je da se kompletno strujanje otpadnih tvari iz rijeke Po može preseliti na zapadnu obalu Istre i u Kvarnerski zaljev. Što u toj situaciji učiniti? Ništa ako i Italija ne ratificira ovakav Protokol, jer mi možemo djelovati glede međunarodnih sporazuma i protokola prema zemlji koja krši taj protokol, onda i samo onda ako je i ona potpisnica i zato mi ovdje gospodo iz Ministarstva poljoprivrede nedostaje popis zemalja koje su do sada ratificirale protokol, da znamo što nam je činiti. Također koliko se sjećam u protokolu koji regulira zagađenje mora ispuštanjem ulja, mislim na tankere naravno, je predviđen i fond, naravno taj fond se puni od svih zemalja koje su potpisnice, ali volio bih vidjeti kako ovdje izgleda regulativa u vezi fonda i šteta je da u uvodnom izlaganju predstavnik ministarstva nije i to pobliže objasnio. Dakle, dođe li do zagađenja iz našeg susjedstva bilo radi sliva Neretve, bilo radi sliva rijeke Po, odnosno radi nekakvog industrijskog postrojenja u nama susjednim zemljama na koji način ćemo reagirati, na koji način ćemo potraživati štetu, kako ćemo voditi sporove? Ovdje se spominje samo da se dotične stranke obvezuju da će započeti sa konzultacijama kako bi pronašle zadovoljavajuće rješenje. To je vrlo … [[Govornik se ne razumije.]] formulacija koja zapravo ne daje dovoljnu snagu Hrvatskoj da napravi pritisak na susjede da prekinu sa tom aktivnošću, da se sjete da se to sve skupa izliva u zajedničko more, u Jadran koji je plitko, zatvoreno more sa vrlo sporim izmjenama morske vode, 10 godina treba voditi da se izmjeni u Jadranu i bez takvog mehanizma pritiska na susjede mi zapravo ne možemo napraviti ništa. Mi ćemo se ponašati potpuno korektno, što je posve jasno jer volimo svoj Jadran, ali je veliko pitanje gospodo iz ministarstva na koji način napraviti pritisak na neodgovorno gospodarstvo u Italiji ili u BiH ako nastave sa dosadašnjim potezima? Nitko ne kaže da će izlivanje one nafte u Neretvi biti zadnje, ovdje nas čeka nešto još strašnije s jedne ili druge obale Jadrana, ali mi zapravo uz ovaj Protokol nemamo nikakvih mehanizama za to spriječiti. Također dobro je da se i ovdje u Saboru konačno počelo govoriti o jednoj notornoj činjenici, a to je da turizam zagađuje Jadran. On se u Hrvatskoj često puta predstavlja kao slamka spasa za našu obalu i otoke, naravno da mnogi od njega ljeti lijepo zarađuju i to je dobro, ali se moramo početi ponašati odgovorno i prema posljedicama, ne samo prema krutom otpadu, nego i prema otpadnim vodama, a zemlja koja potpiše i ratificira ovakav Protokol naravno mora početi voditi računa i o ostalim posljedicama turizma, dakle o otpadnim vodama i o svoj odgovornosti za zagađenje Jadrana. Dakle, nije samo riječi o industriji kad se govori o zagađenju Jadrana nego i o turizmu. Stvaranje apartmanskih naselja, čitavog niza kompleksa na našim otocima koji se planiraju u prostornim planovima i koje ministarstvo blagoslivlja su zapravo potencijalne točke velikog zagađenja. Jedno je kada se radi o … [[Govornik se ne razumije.]] gradnji otočana ili stanovnika naše obale, a drugo je kad se radi o megalomanskim kompleksima koji se planiraju recimo na istočnoj obali Hvara, odnosno koji se planiraju drugdje na Jadranu ili u Šolti ili na Braču. Mi ćemo se malo pomalo pretvoriti u kopiju Španjolske, ali ja bih onda molio da oni koji to rade vode računa da je u međuvremenu Hrvatska potpisnica ovog Protokola i da ispadamo smiješni u međunarodnim krugovima. Da s jedne strane prihvaćamo Protokol koji štiti naš Jadran od neodgovornog ponašanja u razvoju gospodarstva, a s druge strane žmirimo na turizam praveći se kao da on ne zagađuje Jadran. Dakle, počnimo voditi računa o tome kakvi su dobici i kakvi su gubici kod pojedinih gospodarskih poteza. Ovaj Protokol nas podsjeća baš na to. Klub HSP-a će naravno podržati ovaj Protokol, ali ljubazno molimo predstavnike ministarstva da nas informiraju. Prvo, koje su zemlje još na Sredozemlju i posebno na Jadranskom moru potpisale i ratificirale ovaj Protokol i drugo koji je mehanizam naknade šteta za zagađenje iz susjedstva. Hvala.
Hvala. 11 sati i 4 minute isteklo je vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta po ovoj točci dnevnog reda. Klub zastupnika HSU-a, poštovani zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Hrvatska stranka umirovljenika će podržati ovaj Prijedlog zakona sa iznimnim zadovoljstvom obzirom da je očuvanje prirode čistog okoliša i organiziranog i aktivnog društva u svim segmentima u temeljima našeg političkog djelovanja. Jedino što nas smeta u ovoj priči jest da previše ističemo da nas na ovu brigu obvezuju konvencije kao da nije starija od svih konvencija ona narodna da čistiti treba uvijek od svog dvorišta, kao da nije naša dominantna obaveza ostaviti životni okoliš ispravnim i zdravim onima koji dolaze. Dakle, onima od kojih smo sve ovo dobro oko nas posudili. Prema onima od kojih smo to naslijedili nemamo više obaveza, ali prema onima koji dolaze imamo. Zar nije naša Hrvatska jedno veliko dvorište, zar nismo obvezni to veliko dvorište korektno održati čistim i ispravnim? Ovim Prijedlogom zakona ustanovljava se hvalevrijedan monitoring i evidencija zagađivača mora, sa kopna, sa svih aspekata i to je dominantna obaveza Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva, ali to je samo lakši dio posla. Ono što mi u Hrvatskoj stranci umirovljenika cijenimo težim dijelom ukupne obveze je izrada planova djelovanja i programa i mjera za suzbijanja onečišćavanja mora s kopna, ali i ono što u ovom Prijedlogu ne piše, a to je sanacija posljedica dosadašnjeg onečišćenja mora ili bolje reći cjelokupnog morskog okoliša. Pri tome ciljamo na dvije kategorije krutog otpada koje ću posebno istaknuti, ne bih ulazio u sve ono što je prethodno govorio kolega Tadić što u potpunosti mi u HSU podržavamo sa pozicije pravne ispravnosti i stručnosti ciljao bih na dvije kategorije onečišćenja mora odnosno morskog okoliša. To su dvije kategorije krutog otpada koji u morski okoliš dospijevaju vodotocima, zrakom i morskim prometom. Konkretno, to su PVC vrećice koje trajno onečišćuju morsku vodu, morsko dno jer su praktički nerazgradljive i more nema sustav samoobrane od tih "nametnika" da ih izbaci, da se sam očisti od njih jer one ili plutaju na vodi, ili pod vodom, ili leže na morskom dnu i to prvenstveno užasno ružno izgleda a da ne govorim o osjećaju nas domicilnih kao i stranaca koji plivajući u moru u ljetnim mjesecima nalete na PVC vrećicu. Vi ne znate da li vas je opalila meduza, na što ste to naletjeli. To je jedan grozan osjećaj. Naravno da se ovo kao i sustavno čišćenje morske obale a morska obala jest dio morskog okoliša od krutog biorazgradljivog i nerazgradljivog otpada ne rješava ovim prijedlogom zakona. No, stanje koje imamo u tom okolišu, koje samo djelom sada opisujemo nas obavezuje na akciju. Aktivnosti koje su nedavno uvedene i kojih smo svjedoci i još su u tijeku sa ambalažom pet gdje smo praktički očistili puno našeg okoliša od te ambalaže dokazuju da je moguće djelovati ako se zaista i hoće. Naravno da je tu presudan voljni moment odnosno kako je ovdje u ovoj sabornici uobičajeno reći ako postoji politička volja. Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva i Ministarstvo zaštite okoliša moraju koordinirano osmisliti programe mjera i aktivnosti sanacije okoliša i to smatramo prvim prioritetom, i to treba učiniti sa jedinicama lokalne i područne odnosno regionalne samouprave. Sredstva za to se jednostavno mogu ali i moraju naći a oprostite nezaposlenih građana u Hrvatskoj ima i previše. A povremena zaposlenost u funkciji povratka prirodi svakako je dobro došla i bolja je od ove totalne nezaposlenosti. Svaki posao je časan, a pogotovo je časan onaj u kojem ostavljamo prirodu našim nasljednicima u ispravnom stanju. Isto tako, ova dva ministarstva moraju osmisliti po našem mišljenju u Hrvatskoj stranci umirovljenika program redukcije upotrebe odnosno emisije i upotrebe PVC vrećica. Naš osobni komoditet i potreba za reklamiranjem dugoročno ne može biti ispred zaštite prirode, u ovom slučaju mora a i šire. Zahvaljujem.
Hvala. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Marko Širac. Izvolite!
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolege i kolegice zastupnici, gospodine državni tajniče! U svojoj raspravi a potaknut nekim raspravama kolega zastupnika želja mi je da naglasim da je Jadransko more samo jedan dio Sredozemnog mora, da je ono zapravo malo more koje ima specifični režim tečenja. Voda da se izmijeni u Jadranskom moru treba da prođe deset godina a dugo je trebamo da se razuvjerimo da utjecaj zagađenja koja dolaze iz nama susjedne države Italije nemaju utjecaj u Hrvatskoj istraživanja koja su tu napomenuta, provedena na institutu "Ruđer Bošković" a financirani su upravo iz sredstava Hrvatskih voda su dokazala da postoji i tzv. poprečno strujanje u Jadranskom moru gdje zagađenja stvarno mogu doći pa čak i u Kvarner. Što želim s time reći? Da je naše Jadransko more jedan specifični ekološki prostor s kojim se treba vrlo oprezno i pažljivo gospodariti ali ga svakako treba i koristiti jer to je za građane Hrvatske i za Hrvatsku državu jedan od najvećih gospodarskih potencijala koji naravno uključuje i razvoj gospodarstva, između ostalog i turizma i svega onoga što takve jedne pogodnosti kao što su morski putevi, morska voda i sve ono što pruža za organizaciju života i gospodarstva pruža Jadransko more. Mi smo odmah po osamostaljenju Republike Hrvatske preuzeli Barcelonsku konvenciju upravo cijeneći da ne trebamo mi provoditi aktivnosti zaštite Jadranskog mora radi Grčke ili nekoga drugoga nego radi nas, naših građana i naših nacionalnih interesa da svoj prostor i svoja bogatstva održimo što duže možemo u prirodnom i netaknutom stanju. Naravno, treba more koristiti te prostore ali smo se isto u svom gospodarskom razvitku opredijelili na održivi razvitak, znači samo toliko koliko je potrebno za nas a da očuvamo to sve za generacije koje će doći iza nas. E sada, konkretno oko tog protokola i rasprave koja se danas vodi tu. Pa najveća većina kolega ne shvaća da protokol, IV. Protokol Barcelonske konvencije obuhvaća rješavanje problematike zaštite Jadranskog mora od zagađenja sa kopna. Kad bi teritorijalno ja sad bio u prilici da prikažem na jednoj karti šta to znači a to znači da se ta nadležnost tog protokola proteže do granice sliva rijeke Neretve. To znači duboko u Bosnu i duboko u kontinentalni dio Republike Hrvatske s kojim mi kao država preuzimamo obaveze da ćemo rješavati određena pitanja zaštite, znači moramo rješavati pitanje zaštite voda i u rijekama da bi zaštitili naše more. I ja opet napominjem, radi nas a ne radi nekog drugog. Ali nam taj protokol pruža mogućnosti obzirom da u realizaciji njega kroz tzv. Mediteranski akcijski program učestvuje i Europska unije da učestvuju i Ujedinjeni narodi, da smo mi kroz realizaciju tog protokola digli nekoliko milijuna, možemo čak reći nekoliko desetaka milijuna donacija za rješavanje naših problema pročišćavanja i izgradnje odvodnih sustava a doći ćemo sigurno u situaciju da možemo koristiti međunarodno pravo protiv onih koji ugrožavaju naše ekološki prostor odnosno naš nacionalni prostor. Što se tiče nadležnosti i to treba reći. Ne može biti za to nadležno Ministarstvo mora. Ono je prema ustrojstvu naših ministarstava i državnih upravnih organizacija dužno sa Ministarstvom poljoprivrede i šumarstva i vodnog gospodarstva itekako surađivati, ali ono je dužno prvenstveno voditi brigu o onom trećem protokolu Barcelonske konvencije koji se odnosi na zagađenje sa brodova odnosno ulja i tako dalje. Postoji još jedan protokol koji je u Ministarstvu zaštite okoliša. A to je zagađenje zraka. Nama ogromna zagađenja dolaze iz južne Francuske i Italije vjetrovima koji sa te strane u određenom dobu godina dolaze i zrakom donose zagađenja. Pa pogledajte samo naše šume u Gorskom kotaru. One nisu nastradale od onoga što mi u Hrvatskoj radimo ili proizvodimo nekakve, nekakva zagađenja ili ispuštamo u zrak. To vam je ono što vam ispušta kemijska industrija u srednjoj i južnoj Francuskoj i u južnoj Italiji. Dakle oni vode brigu svako ministarstvo za svoje, a kroz Vladu Republike Hrvatske svi trebamo i kroz ovaj Sabor naš kao naše najveće zakonodavno tijelo stvarati uvjete za realizaciju ovih programa. Ja sad neću, ne bi, ne bi se upustio šta se sve ovoga trenutka radi. To je, to će biti jednom sigurno prilike da uz neke druge točke iznesemo, ali mislim da se radi o zaštiti nacionalnih interesa Republike Hrvatske koji nam se omogućava kroz ovaj protokol i da ga trebamo prihvatiti. Gospodine predsjedniče ja ću to podržati. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. U svojoj, u svojoj raspravi jednim bi se dijelom osvrnuo na dosadašnje rasprave kolega i nisam koristio replike ili ispravke netočnih navoda kako ne bih zapravo prekidao raspravu. Dakle ovdje smo čuli dileme potpisati ili ne potpisati protokol s obzirom na to da je netko drugi potpisao ili nije. Mi možemo postaviti dakako i takvu dilemu međutim u svakom slučaju ako želimo naše more, Jadransko more, hrvatsko more čistim morem onda ne možemo tražiti da drugi poštivaju neka pravila ako sami ih ne poštivamo. Prema tome tu apsolutno dileme nema. Također jedan zastupnik se ovdje zalagao za doslovno industrijalizaciju Hrvatske što je posve suprotno od zahtjeva odnosno najavljenog projekta i njegovog predsjednika stranke u okviru regionalne inicijative Alpe-Adria kako želi sačuvati autohtono stara naselja dakle izvorne, izvorno onako kakvi oni jesu. Prema tome ni tu mi nije apsolutno jasna nakana. S druge strane bilo je i pitanje zašto predstavnici ovdje poljoprivrede, a ovaj protokol, ovaj protokol se upravo zove protokol o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja s kopna. Prema tome dakle prvenstveno je zadaća na vama koji se bavite tom problematikom. Prema tome nema opravdanja takvom pitanju. Dame i gospodo dakle još iz 1992. skupom iz Ria koji se bavio zaštitom dakle zaštitom cijele zemlje ali i zaštitom mora traženo je da se predvidi i spriječi daljnje narušavanje morskog okoliša te smanji opasnost od dugotrajnih i nepopravljivih utjecaja na mora i oceane. Traženo je da se uključi u zaštitu mora sveukupune razvojne programe zaštite okoliša te društvene i gospodarske programe. Zatim da se primjeni princip onečišćavać plaća i da se upotrijebe gospodarske poticajne mjere kako bi se smanjilo onečišćenje mora. Traženo je da se poboljšaju životni standardi stanovnika na obalama pogotovo u zemljama u razvoju kako bi pridonosili zaštiti obalnog i morskog okoliša. Zatim traži se obustavljanje ili smanjivanje ispusta sintetičkih kemikalija u morski eko sustav koji dospijevaju u morske organizme i tamo se nakupljaju u velikim količinama. Također traženo je smanjivanje i nadziranje ispusta otrovnih otpada te uspostavljanje sigurnih odlagališta tih otpada na kopnu umjesto da se odlažu u morske eko sustave. Dušik i fosfor pospješuju brzi rast morskih biljaka. Stoga se određuje strogo nadziranje njihovih ispusta u morski eko sustav. Poticanje takvih tehnika obrade tla kojima se smanjuje erozija zemlje i njeno prenošenje putem rijeka u morske eko sustave. I na koncu zabrana korištenja štetnih pesticida i umjetnih gnojiva a smanjenje korištenja manje opasnih te uporaba prirodnih metoda za nadziranje štetnika. Zašto je ova posljednja zapravo odredba vrlo važna? Ja ovdje u ruci držim jedan članak koga su objavile naše znanstvenice dakle u Hrvatskoj, u Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo gdje su uspoređivali razinu pesticida tj. kloriranih ugljikovodika u mesu i ribi. I vrlo je važan podatak da zapravo kad su analizirali meso i do deset puta manja je razina u mesu domaće proizvodnje tih otrovnih tvari nego u uvoznom mesu. Međutim nažalost kada je u pitanju riba to nije slučaj. Zašto? Jadransko more je zatvoreno more, toplo more i mi ne lovimo ribu u nekom tuđem moru nego svome. Prema tome posve je neopravdano postavljati pitanje ako netko drugi nije zašto bismo mi zapravo donosili ovaj protokol odnosno zaštitili? Mi sebe trebamo štititi prije svega zbog samih sebe, a onda i zbog, a onda i zbog svih drugih i cijele zemlje. Ako sve druge nacije, velike nacije dakle i veliki zagađivači ne prihvate ovaj protokol i slične, ako se ogluše na ove pozive iz Ria onda bih im ipak pročitao što ih slijedi odnosno što nas slijedi i s tim bih završio. Kaže: "Kad bi oceani umrli kao što hoće ako i nadalje budemo onečišćavali kontinentalne platoe kanalizacijskim, industrijskim otpadom, ako ne zaustavimo onečišćenje naftom koja prekriva površine i prijeći oxigenaciju, ako oceani umru nestat će neviđeni kaos i užas na zemlji. Oceani održavaju ravnotežu između razina soli i plinovi o kojima ovise naši životi, a kada oceani umru sadržaj ugljik dioksida u atmosferi će rasti i rasti dok ne oblikuje omotač oko Zemlje. Iz toga će se razviti učinak staklenika, toplina koja se diže sa zemlje bit će uhvaćena i priklještena pod stratosferom i temperatura zraka i mora će porasti. Otapanje polarnog leda u oceane podići će razinu mora za 30 metara u par godina i tako potopiti mnoge velike gradove na našoj zemlji. Na našem planetu. Ako oceani umru čovjek će umrijeti unutar 50-tak godina gladujući na visokim planinama bez hrane i kisika." Tako kaže John Gordon a mi smo ovdje za kulturu života, a ne za kulturu smrti. Stoga moja podrška i naša podrška ovom protokolu. Hvala lijepa.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Jakša Marasović.
Onda ovo zadnje ne bih htio niti odgovoriti ništa, jer te katastrofe koje, kako se zove taj gospodin John Gordon to je glupo uopće razgovarati o tome. Ali, što je doktor spominjao pesticide pa i dušik, mi na žalost nemamo ni pesticida ni proizvodnje na Jadranu. Vi znate, svi znate da jedinu proizvodnju koju imamo sad na Jadranu je Neretva i to se može svesti na mandarine sve. Sve drugo je ništa ili malo, a što se ribe tiče, pa oko 80% ulovljene ribe u Hrvatskoj ode u Italiju. Dakle, oni jedu našu ribu i vjerujte mi da je puno bolje plaćaju nego svoju, puno bolje nego svoju vlastitu koju isto love u Jadranu. I moram kazati da zdravije hrane od te ribe koja se lovi na Jadranu nema. Usput još moram nešto reći. Mi imamo struju koja ide uz, dakle od Otranskih vrata uz našu obalu i sve, dakle to je dosta jaka struja. Recimo u Korčulanskom kanalu može turbine vrtiti. Te snage je, dakle kao rijeka i sve što ima na našoj obali nosi u Italiju. Dakle, i Bog nam je bio pri ruci. A da ne kažem o tome da sve bakterije nakon dvije ure u moru u Jadranu su mrtve. Kemikalija kad nema Jugovinila više ih nema. Nema, a sve drugo budite bez brige da je to tako mala koncentracija da sve što dođe u Jadransko more nema problema.
Mir. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ja se zahvaljujem kolegi Jakši na ovoj jednoj vrlo lijepoj i slikovitoj replici odnosno odgovoru. Međutim, ne slažem se s vama u dijelu kako je naše more posve čisto, posve zaštićeno od onečišćenja itd. Dakle, mi živimo u globalnom svijetu generalno, tako i naše more, globalno more. Dakle, on ima kontakt sa svim morima ovog svijeta i nije naša sreća što naše onečišćenje odlazi u Italiju ili ne znam gdje kao što nije niti naša sreća da nečije drugo onečišćenje dolazi ovdje i stoga dakle podupirem ponovno ovaj protokol s ciljem da zapravo onečišćenja bude manje, a više zdravlja, više života i u našem i u svakom drugom moru. Hvala lijepa.
Poštovana zastupnica Jagoda Martić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, uvaženi predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Znamo svi da je Republika Hrvatska između ostalog i mediteranska zemlja i kao takva usmjerena je na razvoj pomorskog gospodarstva, turizma i opredijeljena je za zaštitu i očuvanje okoliša, mora, obale i otoka kao jedne od svojih pa ja bih rekla najvećih vrednota. Republika Hrvatska je potpisnica Barcelonske konvencije o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćenja usvojene 1976., a 1995. godine konvencija je izmijenja i dopunjena i preimenovana u Konvenciju o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja. Protokol o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćenja s kopna usvojen je 17. svibnja 1980. u Ateni, a stupio je na snagu 1983. godine. Izmijenjen je i dopunjen 7. ožujka 1996. i tada je preimenovan u Protokol o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćenja iz izvora i djelatnosti na kopnu. Zemlje potpisnice ovog protokola, a među njima i Republika Hrvatska prepoznale su opasnost koja nastaje za morski okoliš, žive resurse i čovjekovo zdravlje uslijed onečišćavanja iz izvora i djelatnosti na kopnu, te ozbiljne probleme koji nastaju iz istih razloga u obalnim vodama i ušćima rijeka Jadranskog mora. Prioritetni cilj je zaštita okoliša, a da bi se taj cilj i ostvario prvenstveno bi trebalo smanjiti, suzbiti i ukloniti ispuštanje opasnih i štetnih tvari u okoliš, tvari koje su toksične, postojane i sklone biološkoj akumulaciji. Ovim izmjenama i dopunama Protokola iz 1996. mijenja se i dopunjuje Protokol iz 1980. u svrhu jačanja suradnje između stranaka, suradnja na promicanju i razmjeni znanja i iskustava u zaštiti okoliša mora, obale i otoka, a sve u cilju korištenja najboljih raspoloživih tehnika i najboljih postupaka za zaštitu Sredozemnog mora. Ugovorne stranke Protokola obvezuju se na poduzimanje potrebnih mjera i aktivnosti u cilju uklanjanja onečišćenja koja potječu iz izvora i djelatnosti na kopnu. Ovim Protokolom se ugovorne stranke obvezuju da pojedinačno ili putem bilateralne ili multilateralne suradnje poduzimaju potrebne mjere za uklanjanje onečišćenja koja potječu iz izvora na kopnu i da postepeno ukidaju unos tvari koje su toksične, postojane i sklone biološkoj akumulaciji. Svi znamo što Jadran znači za Republiku Hrvatsku. Isto tako znamo koliko je to područje osjetljivo i ranjivo i kako čovjek svojom nebrigom i nepažnjom može ugroziti taj izuzetno osjetljiv prostor. Jer, kao što se kaže i u tekstu ovih izmjena i dopuna Protokola o zaštiti Sredozemnog mora, kaže se raste pritisak na okoliš koji proizlazi iz čovjekovih djelatnosti na području Sredozemnog mora posebno na području industrijalizacije i urbanizacije kao i sezonsko povećanje broja obalnog stanovništva uslijed turizma. Znamo vrlo dobro koliko je naša obala danas izložena nekontroliranoj izgradnji, a komunalna infrastruktura najčešće ne prati tako ubrzanu izgradnju pa sjetimo se kada smo raspravljali i o Strategiji upravljanja vodama u više navrata su sudionici rasprave ukazivali na problem komunalne infrastrukture. Na taj način u more ili rijeke koje se ulijevaju u more ispuštamo nepročišćene ili nedovoljno pročišćene otpadne vode što predstavlja opasnost za morski okoliš, žive resurse i čovjekovo zdravlje. Međutim, smatram da je daleko veći problem i opasnost po okoliš predstavlja otpad iz industrije. Zbog toga je intencija ovog Protokola da se prelazi na tehnologije čiste proizvodnje, da se postepeno ukida unošenje tvari koje su toksične, postojane u okolišu ili sklone bioakumulaciji. Jednom riječju intencija je prijelazne tehnologije koje ne štete okolišu. Sve je to jako dobro napisano i zamišljeno, ali poznavajući našu hrvatsku stvarnost pomalo sam skeptična glede primjene tih odredbi u praksi. Naime, Hrvatska danas donosi dobre zakone, potpisuje različite konvencije, protokole, a s druge strane činjenica je da je Republika Hrvatska rekorder u neprovođenju ili izvrgavanju tih istih zakona i odredbi koje donosimo. Pa kad već govorimo o čistim tehnologijama i o postepenom ukidanju ono što je na toksičnih tvari, sjetimo se, ponovno bih nas podsjetila na slučaj "Salonita" o kojem smo ovdje čuli različita mišljenja, zavisno da li dolazi s lijeve ili desne strane ove sabornice. Međutim, činjenice je da je odlukom Vlade Republike Hrvatske tvornica "Salonit" u Vranjicu kraj Splita dozvoljeno joj je da upotrebljava ponovno azbest i to je činjenica i to je nažalost naša stvarnost. Stranke potpisnice ovog Protokola obvezuju da će izrađivati i primjenjivati nacionalne i regionalne planove djelovanja i programe koji će zadržavat, sadržavati mjere i rokove za primjenu istih. Nadalje, ispuštanje iz toksičnih izvora i oslobađanje, … [[Govornik se ne razumije.]] izvora i oslobađanje u vodu ili zrak koji dospijeva i može utjecati na područje Sredozemnog mora strogo podliježe autorizaciji ili propisu od strane nadležnih tijela stranaka. U tu svrhu stranke će utvrditi sustav kontrole koji će provoditi nadležna tijela kako bi procijenila sukladnost sa autorizacijom i propisima. Kako bi se ti ciljevi ostvarili nužna je provedba sustavne kontrole količine tvari, znači sustavni monitoring koji se ispuštaju kontrola njihove koncentracije u otpadnim vodama i načine njihovog ispuštanja. A bi se uspješno i kvalitetno radilo potrebno je naravno opremljenost nadležnih institucija koje ove kontrole vrše i u pogledu kadrova, a naročito u pogledu opreme. I sada bih se ponovo osvrnula na hrvatsku stvarnost. U Dodatku 1. u odlomku c u kategoriji tvari koje će služiti kao smjernici u izradi planova djelovanja programa i mjera u točki 3 navode se organokositreni spojevi i tvari koje mogu stvarati takve spojeve u morskom okolišu. Među te spojeve spada i tributil kositar, spoj koji e nalazi kao aktivna tvar u protuobraštajnim bojama, znači u onim bojama s kojima premazujemo dno jahti, brodova, brodica itd. kako se ne bi nakupljale alge i druge izrasline. Taj spoje se isto tako nalazi i u nekim pesticidima i smatra se da je tributil kositar najtoksičniji spoj koji se čovjekovom aktivnošću unosi u more. Zbog toga su mnoge zemlje Europe i svijeta potpuno ili djelomično zabranile upotrebu tributil, odnosno protuobraštajnih boja koje se kao aktivnu komponentu sadrže tributil kositar. Hrvatska ne samo da nema legislativu koja bi ovo područje regulirala, već nema ni pokazatelju na temelju kojih bi se donio zaključak kakvo je stanje po pitanju tributil kositra u našem Jadranu. Niti jedna studija nije rađena po ovom pitanju kako bi se utvrdilo nulto stanje zbog toga što laboratoriji koji bi trebali vršitiove analize nisu adekvatno opremljeni. Zavod za javno zdravstvo Splitsko-dalmatinske županije, u suradnji sa Oceanografskim institutom u Splitu krenuo je u realizaciju takvog jednog projekta prije nekoliko godina, ali aparatura koja nam je bila na raspolaganju bila je neadekvatna i nije se mogla postići potrebna osjetljivost. A nabavka aparata koji bi služio za ovakvu jednu vrstu analize bila je naravno preskupa u postojećim hrvatskim uvjetima. Ovaj primjer sam samo rekla jer sam željela na neki način potkrijepiti moju tvrdnju da ako želimo zaista sustavno promatrati i pratiti što se dešava u našem moru kako bi se i ove mjere koje su u ovom Protokolu navedene mogle uspješno realizirati i provoditi moramo ulagati i u opremu i u kadrove nadležnih institucija, jer samo tako ćemo imati dobre rezultate i zato se ne slažem sa konstatacijom u uvodnom dijelu gdje se kaže da neće biti, da provedba ovog Protokola neće zahtijevati dodatna financijska sredstva. I na samom kraju željela bih naglasiti da apsolutno podupirem donošenje ovog zakona i želim vjerovati da će Republika Hrvatska imati dovoljno pameti i političke volje da sve navedene mjere sustavno provodi i primjenjuje u praksi. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Ivica Pančić.
Vidite kolegice, dobro da ste primijetili da na zakonskoj, odnosnoj ovoj strateškoj ravni Hrvatska se u potpunosti opredjeljuje za zaštitu Jadrana, jadranske obale. To je i ova rasprava povodom ove točke danas u Saboru pokazala da velike razlike između HDZ-a, SDP-a, HSS-a, HNS-a, HSP-a i drugih klubova skoro da i nema. Možda se intencije ovdje u pojedinim pitanjima samo malo razlikuju. Ali problem je u provedbi. Vi ste spomenuli ovaj primjer "Salonita". Možemo o njemu govoriti, možemo govoriti o družbi "Adriji" jučer, o njoj se daleko više govorilo od strane pojedinih stranaka. A sada kada se i gore stvari pokušavaju provesti danas na Jadranu, pokušava se o tome šutjeti. "Salonit", trećina Vlade je bila uključena u davanje dozvole ovome nastavku rada ove tvornice koja uopće i nije trebala biti izgrađena za vrijeme komunizma, tako da ne bude uopće zabune. Tada je napravljena jedna suluda odluka da se ona gradi. Ali danas mijenjati Pravilnik o zabrani otrova dopuštajući da se oni, da se ti proizvodi proizvode, da se nema gdje plasirati jer je zabrana prodaje u Hrvatskoj i u Europskoj uniji na snazi, mislim da graniči sa čistom glupošću. I slažem se sa kolegicom Brnadić kada kaže da nitko pametan ne može reći da se terminal treba graditi u Omišlju, bez obzira što javnost o tome kaže. Ali upravo je to rekao premijer Sanaderm, možemo to iščitati i u novinama. Tako da je meni drago što je i premijer nakon te svoje nesretne izjave …
Hvala. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Jagoda Martić.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Pančić, apsolutno se slažem s vama da je ovo zapravo tema na kojoj nema političkih razlika između jedne ili druge strane sabornice. Tu smo svi suglasni, jer vrlo dobro znamo što naš Jadran znači, znamo koliko imamo na kraju krajeva dužnost i obavezu da ga zaštitimo. Ali upravo ono što sam i u svojoj raspravi u nekoliko navrata istaknula, na neki način sam izrazila bojazan ili strah kako će to u praksi izgledati, jer se često u Hrvatskoj susrećemo sa izvrgavanjem dobrih odluka i zakonskih odredbi. Pa tako sam evo kada već govorite, spominjete tvornicu "Sanolit" koja je na neki način friški primjer i o kojoj se može, taj slučaj se može tumačiti različito kao što tu i vidimo. Lijeva strana govori jedno, a desna strana govori drugo, ali na žalost je činjenica bez obzira koji su razlozi, a čuli smo da su navodno razlozi da se ta sirovina potroši i zbog toga je Vlada donijela odluku o nastavku proizvodnje, a znamo vrlo dobro koliko je salont toksičan, koliko je opasan, koliko se teško razgrađuje u okolišu i mislim da je sanaciju od te sirovine koja je navodno ostala, trebalo riješiti na drugačiji način, a ne ponovo aktivirat proizvodnju u ovoj tvornici. Hvala.
Poštovani zastupnik Anton Pruško.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodo iz ministarstva i da usput kažem da mi je jasno zašto iz Ministarstva vodnog gospodarstva iako je predmet, odnosno … zaštite more. Kolegice i kolege zastupnici dakako da kao zastupnik i kao pomorac pozdravljam donošenje po hitnom postupku Zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna Protokola o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja s kopna i da ću glasati za donošenje ovog zakona. Kako se ovdje radi zapravo o potvrđivanju međunarodnog ugovora, po principu uzmi ili ostavi, važnije od nemogućnosti intervenciji u tekst protokola po meni, važnije od toga je cilj koji se potpisivanjem ovog protokola želi postići i što je zapravo cilj tog protokola, a cilj je svakako i dakako zaštita mora od Sredozemnog mora kojeg je dio Jadran i to jedan zatvoreni morski bazen. Istina Bog dobro ventiliran i sa dobrom izmjenom, relativnom dobrom izmjenom morskih voda iako se radi o zatvorenom morskom bazenu, ali je cilj i na vrijeme se, nadam se na vrijeme uvidjela nužnost zaštite mora upravo od izvora sa kopna i da se spriječi što je moguće u većoj mjeri unašanje toksičkih i teško razgradivih stvari u morski ambijent i to dakako valja pozdraviti i očekivati da će se ostati ne samo na deklarativnoj nego na provedbenoj razini. Isto tako Republika Hrvatska što posebno valja istaći je članica MAP-a, koji je donesen 75. godine, a to je plan djelovanja na Mediteranu kao dio programa Ujedinjenih naroda i znam iz osobnog iskustva da naša zemlja daje puni doprinos u suradnji u okviru MAP-a. More dakako je recipijent velikih, ali ne neograničenih mogućnosti i zato je njegova zaštita, ali svih onih koji obitavaju na obalama pojedinog područja vrlo važna i slažem se sa kolegom Tončijem Tadićem koji je u ime kluba HSP-a govorio da je potrebno znati i zemlje koje su potpisnice ovog protokola i da se vidi da li se zaista sustavno štiti Jadran kao veliko bogatstvo i to je ono o čemu sam ja stalno pokušavati govoriti. Da nema parcijalne zaštite, zaštita mora biti integralna, uništavat se može samo parcijalno i mislim da pored zagađenja koja dolaze s brodova, a koji su ja se usudim kao pomorac reći da su zahvaljujući djelovanju IMO-a, međunarodne pomorske organizacije zahvaljujući i djelovanju i Hrvatske unutar IMO-a doneseni tako visoki standardi, uvedene tako rigorozne kontrole, uvedeni tako rigorozni propisi i što je najvažnije jedinstvena primjena da val zagađenja sa brodova još uvijek dakako kruži, imamo i dalje u upotrebi podstandardne brodove i podstandardne brodare, međutim svakim danom sve to manje. Vi na brodu točno znadete, imate knjigu ulja, imate knjigu fekalija, imate knjigu smeća, imate knjigu zauljanih voda i vi morate imati materijalne dokaze kamo su te otpadne tvari završile sa tog broda. Vi morate imati potvrdu onoga tko ih je primio na daljnje zbrinjavanje. Prema tome još uvijek i dalje postoje dakako zagađenje. Međutim moram upozoriti ono o čemu sam govorio o integralnoj zaštiti. I u ovom trenutku u Trašćanski zaljev uplovljava oko 40 milijuna tona tekućih opasnih tvari. U ovom trenutku se u Tršćanski zaljev izliva negdje oko 10 milijuna tona otpadnih balast, ne otpadnih nego balastnih voda. I moramo, prema tome moramo jedinstveno djelovati i to je odgovor i na neke projekte koji se nekad pokušavaju progurati ili pak jedna opcija je za, a druga je protiv. Isto tako IMO je donošenjem ASM koda, znači jednog novog poglavlja IX. u međunarodnoj SOLAS konvenciji, točno identificirao problem koji je kada je u pitanju zagađenje s brodova, isključujući sve više, sve to više podstandardne brodove i podstandardne brodare iz pomorskog biznisa, a mi smo u Hrvatskoj bili 90-tih svjedoci, ja ne bih sada htio govoriti konkretno o tim primjerima ali navest ću primjer broda "Tomislavgrad" i radi toga je Klub zastupnika SDP-a među ostalim kod rasprave o Zakonu o obalnom linijskom prometu, puhao i na hladno jer smo svjedoci što se sve u Hrvatskoj u ovim godinama tranzicije događalo. I sada kada je konkretno u pitanju zagađenje sa kopna, sjećam se kada smo pred nekoliko mjeseci u ovoj sabornici donosili Strategiju gospodarenja otpadom. U izvješću ministarstva rečeno je, a ja to znam iz osobnog iskustva, 59% otpadnog materijala od rušenja objekata završavalo je gdje, u priobalju u more i to je činjenica. Što se dešava sa dotokom ispusta sa kopna? Počnimo najprije od sebe. Recimo za Istarsku županiju ja vjerujem da je … [[Zbog predsjedničkog zvonca, govornik se ne razumije.]] uvidjelo opasnosti koje se dešavaju zbog zagađenja mora sa kopna i u smislu prerade otpadnih voda i njihovo deponiranje u more, tako da je većina istarskih gradova i općina uložila znatna sredstva upravo u zbrinjavanju tih otpadnih voda i njihovo deponiranje u more. Na žalost moram biti iskren pa reći da to nije slučaj za grad Pulu, da imate u luci Pula oko 38 direktnih ispusta kanalizacionih u more i da je Pulska luka koja je duga oko 3 nautičke milje jedna velika septička jama. I to je ključni problem koji tišti Grad Pulu i vidite, sama pojava je živaca. Kad smo bili djeca na neki način bunili smo se, stalno smo se vadili na ježinca. Danas još uvijek ih ima, srećom, u Hrvatskoj što je dokaz da je more još uvijek relativno čisto, međutim ne do kraja. U Pulskoj luci ježinca više nema. I nešto što je zapravo vrlo značajno je to, ta zajednička briga o zaštiti i djelovanje unutar svih zemalja koje u ovom konkretnom slučaju žive na Jadranu. Recimo, zagađenje sa područja rijeke Po. Pa to je stravično zagađenje. Vidite što se dešava povremeno, pogotovo pred nastupajuću sezonu kad dođe malo do povećanja temperature mora, cvjetanje mora, sluz i sve ono što se dešava. Prema tome, intencija ovog Protokola je i da se zemlje međusobno izvještaju i obavještavaju jedna drugu o mjerama koje poduzimaju da bi se na neki način postavila i zajednička kontrola. I još na kraju da kažem nešto, imam pravo na svoje mišljenje. Pomno sam slušao raspravu kolege Ante Markova u ime Kluba HSS-a. Stvar je procjene, kad je govorio o nautičkom turizmu, o jahtama, itd. Pođimo od podatka da je u prošloj 2005. godini u svim lučkim kapetanijama i ispostavama u Republici Hrvatskoj izdano negdje oko 54 tisuća dozvola stranim plovilima za plovidbu i boravak u obalnom moru Republike Hrvatske. Tu su uključene i oni gliseri i male brodice, sve što je preko 3 metra, od čega je svega negdje oko 30-ak posto onih pravih jahti koje bi, sam ja identificirao kao problem u raspravi kolege Markova. Koje borave u pojedinim divljim sidrištima, itd. Međutim, ja vas uvjeravam da nije problem u njima. Problem je u nama, u našoj neorganiziranosti i u našem sustavu koji ne zna iskoristiti ono što je pozitivno u tome. I problem je dakle u nama i bojim se da ne bude problem i u provođenju ovog Protokola za kojega ću dakako glasati prilikom usvajanja. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Željko Kurtov.
Poštovani predsjedniče, ma ja bi kolegi, u biti u većini njegove diskusije se slažem. Međutim, htio bi naglasiti koliko je potrebno da ovo potpišemo i da podržimo da Hrvatska bude čak i jedan od vodećih u regiji koji će voditi brigu o zaštiti Sredozemnog mora. Jer u slučaju, ne daj Bože, da rijeka Po krene sa strujama uz Jadransku obalu, to bi bila katastrofa. Budući da obala uz Italiju, ona nema otoka, nema se gdje zadržavati ta onečišćenja koja se dešavaju. Kod nas kad bi zapelo na našem otočju mislim da bi bila katastrofa flore i faune, a ne ježinaca. Ja mislim da ne bi bilo ni ribe, ako bi bila, bila bi drogirana. Prema tome, ovu raspravu njegovu u potpunosti podržavam međutim mislim da Hrvatska treba ići korak dalje, da Hrvatska treba biti vodeća u regiji po pitanju zaštite tako da u slučaju da se i struja mora okrene da Jadran bude zaštićen. Znači, da ne ovisimo samo o prirodi, o Bogu, nego da bude i ljudski faktor tu najglavniji, najvažniji. Da bi on u biti bio posljednja ona prepreka za onečišćenje mora. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Anton Peruško.
Pa zapravo zahvaljujem kolegi Kurtovu. Zaista u svemu se zapravo i slažemo, a pogotovo se slažemo u ocjeni što sam ja već i rekao, da je Jadran potrebno štititi integralno. A dakako da Republike Hrvatska sa preko 6 i po tisuća kilometara obalnog ruba sa svim ovim prirodnim datostima koje ima zaslužuje da dobije i mora se sama izboriti za vodeću propoziciju u zaštiti. A što se tiče rijeke Po, da, negativni su učinci i ja sam svjedok jer je tamo plitko more, na sjeveru Jadrana uz Istru. Imaju očiti negativni efekti, međutim ja se nadam da priroda se ipak toliko neće okrenuti i da će stalni, bez obzira na povremene promjene u tijekovima morskih struja, do promjene stalnih struja neće doći. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Marijan Bekavac. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je danas na dnevnom redu Prijedlog zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna Protokola o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćenja s kopna. Protokol o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja s kopna treći je protokol Konvencije o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja usvojene 1976. godine u Barceloni te izmijenjena i dopunjena isto tako u Barceloni 1995. godine. Te preimenovana je u Konvenciju o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja koje je potvrdio ovaj Visoki dom 27. studenog 1998. godine. U svrhu zaštite i praćenja stanja morskog okoliša Sredozemlja kao i sveobuhvatno planiranje razvoja i upravljanja pomorskim dobrom potaknuta je suradnja Vlada država Sredozemlja i Europske unije, odobravanjem plana djelovanja u Sredozemlju koji je dio programa Ujedinjenih naroda o zaštiti okoliša. Barcelonska konvencija i Protokol o zaštiti Sredozemlja osobito su važni za Republiku Hrvatsku koja kao mediteranska država provodi zaštitu okoliša, mora, obala i otoka koja se ostvaruje kao dio ukupne regionalne strategije zaštite Sredozemlja. Republika Hrvatske je prepoznala opasnost koja nastaje za morski okoliš, biljni i životinjski svijet i čovjekovo zdravlje uslijed onečišćavanja djelatnosti na kopnu, te ozbiljne probleme koji proizlaze prvenstveno od nepročišćenog i nedovoljno pročišćenog ispuštanja iz kućanstava i industrije. Ne treba ovdje posebno elaborirati važnost čistog Sredozemlja i čistog Jadranskog mora. Svakako ovaj Protokol treba podržati jer bez zaštite ne samo Hrvatske već i ostalih zemalja Mediterana uključenih kroz ovaj Protokol nema čistog Sredozemnog mora ni našeg Jadrana. Cilj ovog Protokola je, dakle, poticanje suradnje na zajedničkom projektu za zaštitu Sredozemnog mora te zaštite okoliša, mora, obale, otoka kroz smanjenja, suzbijanje i uklanjanje ispuštanja opasnih i štetnih tvari. Ovdje ću navesti primjer Kaštelanskog zaljeva koji je prije 2. svjetskog rata bio poznata turistička destinacija, a kojega je nerazumna socijalistička ekonomija devastirala kemijskom i teškom industrijom. Projektom Eko Kaštelanski zaljev u kojega se ulažu ogromna sredstva konačno će se riješiti ovaj problem i nadam se da će tada Kaštelanska rivijera biti uz bok najvećih turističkih destinacija na Jadranu. Nažalost, nikada nećemo moći vratiti ono stanje koje je u ekološkom smislu bilo nekada, ali barem možemo zaustaviti zagađenje i popraviti što se popraviti da. Ovo mora biti opomena onima koji danas zagovaraju nekakve nerazumne projekte koji predstavljaju potencijalnu ekološku opasnost za naš Jadran poput projekta "Družba Adria" i sličnim. Poštovane kolegice i kolege, turizam, ribarstvo, marikultura, ljepota življenja na nađem moru nema alternativu. To trebamo i moramo ljubomorno čuvati jer je to najvrjednije što Hrvatska ima. Provedba ovog Zakona neće zahtijevati dodatna financijska sredstva iz državnog proračuna Republike Hrvatske. Financiranje aktivnosti navedenih u izmjenama i dopunama Protokola provodit će se sredstvima od naknada zaštitu voda koju prikupljaju Hrvatske vode, a provedba aktivnosti prema ovom Zakonu u skladu je sa državnim planom za zaštitu voda. I na kraju smatram da je Protokol o zaštiti Sredozemnog mora onečišćenja s kopna velik doprinos čistom Sredozemnom i Jadranskom moru te ga pozdravljam i podržavam.
Hvala. Poštovani zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvaženi predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Ja ću svoje izlaganje bitno drugačije intonirati nego što je ovdje do sad bilo rečeno. Naime, ja ću se baviti više samim Protokolom, a manje sa Jadranom i primjerima zagađenja Jadrana. Naime, kolegice i kolege, intervencija reci. Naime gledajte u ovom Saboru ja mislim da u ove dvije godine nismo odbili ni jedan međunarodni sporazum, ni jedan međunarodni protokol, sve smo ih prihvatili. Dakle to nije sporno. Ni ovaj Protokol nije sporan. Sporno je međutim što nakon toga, to je sporno. Naime, ja sam zahvalan gospodinu Šeksu koji me prije otprilike godinu i pol dana nazvao i zamolio da odem u Kiodžu na jedan sastanak, ne znam da li se predsjedniče sjećate toga, jer se tamo raspravljalo upravo o ovako jednoj materiji i ja sam otišao, pripremio se, izlagao i prenijet ću iskustva sa toga skupa da vidite u biti zbog čega sam se javio i koja je svrha moje intervencije. Naime, gospodin Peruško je rekao da mi ovdje ne možemo puno učiniti, možemo prihvatiti ili ne prihvatiti Protokol, ne možemo intervenirati. To nije baš tako. Naime ja ovdje želim reći gdje smo onda kada se intervenira na tekst, a uvjeravam vas svaki međunarodni sporazum, svaki protokol se svakih nekoliko godina ažurira, mijenja, dopunjuje. To je problem hrvatske politike kada se raspravlja o programima, o planovima tada nas najčešće nema ili ako smo tamo tada šutimo, ne interveniramo na taj tekst, ne branimo interese Hrvatske onako kako trebamo, ali žestoko ih trebamo braniti. To se dogodilo i u Kiodži i na mnogim drugim mjestima. Gledajte, dakle ja bih jako volio kada bi uz ovaj Protokol koji ćemo prihvatiti mi donijeli 20-tak zaključaka, taj, taj, taj i taj s kojim će budući član Vlade, predstavnik našeg Odbora ili bilo tko drugi otići na mediteranski akcijski plan na sljedeći sastanak i jasno braniti stavove ovog Parlamenta i ove države u okviru kojeg mu zadamo. To se na žalost gotovo nikad ne događa. Što se dogodilo naime u Kiodži kolegice i kolege? Dakle, tamo je bila nešto malo šira tema zagađenja Jadrana, ali i ribolov i još nekoliko podtema. Skup je trajao dva dana. Prvoga dana su Talijani, njihovi parlamentarci, njihove udruge iznosile bezbroj primjera zagađenja Jadrana, ali primjera kakvih? Isključivo sa istočne obale Jadrana. Kaštelanski zaljev, Omišalj, uzgajalište tuna, sve ono na što su željeli jasno usmjeriti pažnju medija, a da se ne bi raspravljalo o njihovim grijesima u ovoj priči. Ja sam ih pažljivo pratio prvi dan i onda sam se javio na početku drugoga dana i rekao sam da svakako za sve one podatke koje smo čuli prethodnog dana, a u svezi sa … [[Govornik se ne razumije.]] riba u proteklih 20, 30 godina. Za to sigurno ne možemo kriviti albansku ribarsku flotu. Za one kisele koje uništavaju šume u Sloveniji i našem Gorskom kotaru ne možemo kriviti i ne trebamo kriviti crnogorsku industriju. Bio sam ironičan i zločest. Za zagađenje Jadrana otpadnim vodama možemo donekle teretiti naše gradove, ali mi smo dobar dio posla oko pročišćavanja tih voda odradili, moramo početi razmišljati i o nekim drugim izvorima zagađenja. Vrlo me je žestoko branio i uz mene stao državni tajnik zaštite okoliša Slovenije, vrlo korektno i tada se sve okrenulo u sasvim drugom pravcu. Kolegice i kolege u mediteranskom akcijskom planu mi smo dobili recimo taj podatak jedan od modeliteta da se smanji i zagađenje Jadrana je da svi koji smo na Jadranu smanjimo u određenom broju godina zagađenje Jadrana za 50%. Kolegice i kolege šta to znači? Ako je štetna koncentracija nečega 20, a u ovom trenutku i Talijani vrše zagađenje za 200 oni će smanjiti svoje zagađenje sa 200 na 100. Još uvijek su 5 puta iznad granice koja oštećuje jasno i šteti Jadranu. Albanci će sa 8 jedinica smanjiti morati na 4, Hrvati sa 12 na 6. Zar je to logika smanjenja zaštite, odnosno zagađenje Jadrana? To nije dobra logika. To jeste prihvaćeno, ali gdje su bili moji predstavnici moje zemlje kada se o tome raspravljalo? Zašto nije bilo podvarijanti? Zašto nije bilo nekih olakšica? Mi znamo da će jedan od ključnih momenata u pregovorima s Europskom unijom biti upravo ekologija i ispunjavanje ekoloških standarda gdje ćemo sigurno tražiti maksimalno produženje rokova, a kada se raspravlja o protokolima, kada se raspravlja o ovakvim okvirima onda nas nema nigdje. Prema tome, moja poruka jasni zaključci, šaljemo kompetentne ljude, šaljemo ljude koji znaju strane jezike i koji istinski i aktivno braniti. Hvala lijepo.
Hvala. Klub IDS-a, poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac.
Poštovani gospodine predsjedniče, evo javila sam se za riječ jer ste vi oduzeli riječ predsjedniku kluba IDS-a na vama svojstven način tumačeći naravno Poslovnik Hrvatskog sabora onako kako to vama odgovara.
Ne možemo to komentirati jer se o odluci predsjedavajućega ne komentira niti se može raspravljati, tako piše u Poslovniku. Ja sam u skladu s Poslovnikom postupio, a vi izvolite s Poslovnikom u skladu nastaviti i svoju 5-minutnu raspravu.
Evo iznosim u ime kluba IDS-a kratko i jasno stav u pogledu točke ovog dnevnog reda, a to je da je najveći doprinos u izglasavanju ovog protokola zapravo uništenje cjelokupne industrije uz jadransku obalu izvršeno već od početka devedesetih godina na ovamo od strane HDZ-ovih Vlada. Da bi bila cinična mogla bih reći manje radnih mjesta ali više čistoga Jadrana. Što se tiče Kluba IDS-a mi smo već dvije godine za redom tražili da se u Ministarstvu zaštite okoliša unese stavka da se izradi projekt zaštite Jadranskoga mora od potopljenih brodova, aviona ali naravno naši amandmani su na tu temu bili odbijeni. Ne slažemo se da za provođenje ovog protokola nije potrebno dodatnih sredstava jer mi moramo biti spremni prilagoditi svoj život kako bi idućim generacijama sačuvali prostor barem jednako lijep biološki i kulturno raznolik kao što su nama ostavili naši preci. Brojke nam ne govore o tome. O ugroženosti okoliša i održivom razvoju govori se na razini Ujedinjenih naroda već tridesetak godina, a gotovo isto toliko i na razini mediterana. Unatoč tome degradacija okoliša i siromaštvo nikad nisu imali tako alarmantne razmjere kao danas. Mala poboljšanja nisu bila dostatna a za velike poteze nije bilo političke volje. No, nama je Jadran jedino more i ako mu sudbinu prepustimo uspješnosti političkih pregovora na globalnoj razini ključne odluke mogu doći prekasno. Smijemo li se sa stajališta rizika za našu djecu mirno čekati ishode pregovora i dopustiti da se sadašnji trendovi nastave? Nadajući se ipak da do toga neće doći da se dogodi nepopravljiva devastacija Jadrana, jer brojke upravo govore o pogoršanjima pa je malo vjerojatno da će se naše zatvoreno more već sedam puta zagađenije od mediteranskog prosjeka ostati onakvim kakvim ga želimo i pamtimo. Bez obzira na to što su alarmantni podaci smatram da trebamo upregnuti sve snage i zaštiti naš Jadran. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna Protokola o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja s kopna. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Jednoglasno sa 110 glasova za donijet predloženi Zakon.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva, kolegice i kolege! Kada sam ovdje na posljednjem aktualnom satu slušao ministra gospodarstva kada je na osnovu očito naručenih pitanja prema mišljenju medija odgovarao kako je stanje u gospodarstvu ispalo je kako za obrtnike zapravo teče med i mlijeko. Međutim, da li je stanje takvo u tom sektoru to vjerojatno najbolje znaju oni koji svaki dan i zarađuju svoj kruh svagdašnji i to u Hrvatskoj kao što nam je poznato već desecima godina. Međutim, kakvo je stanje djelomično se možemo uvjeriti ako posjetimo Internet stranice Ministarstva gospodarstva i pogledamo projekte koji uglavnom trebaju donijeti poticajne mjere za obrtnike da li su otvoreni u ovoj godini i da li se može kandidirati za neki oblik potpore ili poticaja. Ne, na današnji dan se na stranici interneta kaže da su projekti za prošlu godinu gotovi a za ovu godinu će se vjerojatno tijekom godine raspisati. To znači očito pošto je prvo tromjesečje pri kraju neki oblik potpore će se moći dobiti do polovice ove godine ili eventualno krajem godine a ti obrtnici o kojima su nam često puna usta i ovdje u Saboru bi trebali raditi svoj plan za ovu godinu. Mi u Klubu HSS-a smatramo da hrvatski obrtnici trebaju biti podržani upravo onoliko koliko to i zaslužuju i zbog toga smo uputili nekoliko prijedloga akata u saborsku proceduru. Između ostalog, uputili smo i po hitnom postupku izmjene Uredbe o vodnom doprinosu jer smatramo da Vlada ne bi trebala donašati uredbe sa težinom jačom od zakona, da ne bi smjela dodatno poskupjeti kvadrat stana i proizvodnog pogona. I dogodilo se da su obustavili svi izgradnju na rok od trideset dana jer čekaju prema prijedlogu premijera hoće li se nakon tog testnog roka od trideset dana povući uredba. Ja ne znam što zapravo imamo testirati trideset dana osim jedan loš prijedlog gdje smo zaustavili dobro stanje u tom sektoru. Također bih htjeli da kroz izmjene Poslovnika Sabora hrvatski obrtnici uđu u odbore, htjeli bi da uđu u odbore na primjer za gospodarstvo. Smiješno je reći da njih nema u odborima pa čak ni u tom najvažnijem za njih i od dvadeset i pet raznih tijela koja imamo ovdje u Saboru hrvatski obrtnici su samo u jednom tijelu. Htjeli bi također da promijenimo Zakon o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara i da spomeničku rentu skinemo sa visokih deset kuna po jednom kvadratnom metru na tri puta manji iznos i htjeli bi osloboditi one koji posluju na područjima od posebne državne skrbi na planinskim područjima od tog novog i nepotrebnog nameta. Htjeli bi mijenjati Zakon o prijevozu u cestovnom prometu da omogućimo oni koji imaju vozila starija od osamnaest godina da mogu ih upotrebljavati za linijski prijevoz a i oni koji imaju vozila nešto starija od deset godina da također mogu voziti osobe u prijevozu. Htjeli bi kroz izmjene Zakona o porodnom dopusti izjednačiti prava majki obrtnica i prava majki koje rade u trgovačkim društvima i koje rade u ustanovama. Potpuno je neobjašnjivo da ta prava nemaju majke obrtnice i majke koje rade u trgovačkim društvima. Htjeli bi da se ta prava izjednače i nema nikakvih razloga da to tako ne bude. Htjeli bi da majke obrtnice i konzumiraju porodni dopust do tri godine jer tu imamo jednu odredbu da one to mogu konzumirati ali istovremeno ne mogu zatvoriti obrt ili staviti obrt u mirovanje odnosno ne mogu konzumirati u razdoblju od te tri godine zdravstveno osiguranje, zdravstvenu zaštitu te pravo na mirovinsko i invalidsko osiguranje. Evo, ovo su tek neki od problema koje sam htio ovdje i pobrojiti. Za uvod da naglasim koliko je i važno da mijenjamo Zakon o porezu na dobit koji je ovdje danas došao pred nas. Međutim Zakon o porezu na dobit koji je ovdje danas došao pred nas međutim želim također reći da smo mi njega uputili 6. prosinca u hitnu proceduru. Evo koliko nam je trebalo da bi raspravljali o zakonu koji je neobično važan za obrtnike. U tom zakonu se kaže da obrtnik odnosno fizička osoba koja ostvaruje dohodak ako preskoči jedan od zakonom navedenih kriterija mora mijenjati sustav. Priječi iz Zakona iz poreza na dohodak na dobit. Međutim ti kriteriji su izuzetno niski. Obrtnik ako ima prihode veće od 2 milijuna kuna u jednoj godini moa prijeći u drugi zakon. Ako je ostvario dohodak veći od 400 tisuća kuna u jednoj godini također mora prijeći iz Zakona o porezu na dohodak u Zakon o porezu na dobit. Ako ima dugotrajnu imovinu koja košta više ili vrijedi više od 2 milijuna kuna također mora prijeći u jedan drugačiji i složeniji sustav. I ako zapošljava više od 15 radnika u jednoj godini i to također mora napraviti. Slikovito to možemo iz samo jednog segmenta pojasniti koji se zove građevinarstvo kako to izgleda za obrtnike. Ako kupi jedan rovokopač ili kamion srednje vrijednosti kada dobije neki posao to se relacije oko 300 tisuća EUR-a ili automatski preskače vrijednost imovine od 2 milijuna kuna i mora prijeći u drugi sustav. Ako taj isti obrtnik gradi kuću u Zagrebu veličine 153 metra kvadratna uz cijenu koju znamo kakova je oko 1800 EUR-a on mora prijeći u kategoriju dobitaša. Da li će ikad više uspjeti ugovoriti ovakovu gradnju to je problem obrtnika. Međutim on se više ne može vratiti u sustav koji je za njega povoljniji i mora ostati u sustavu za dobit. Istovremeno zakonodavac ili nadležno ministarstvo one pravilnike i uredbe koje bi trebalo donijeti ne donaša. Ja ću podsjetiti nekoliko puta sam to već ovdje rekao u Saboru pravilnik o paušalnom oporezivanju obrtnika na osnovu zakona Ministarstvo je trebalo donijeti prije više od tri godine. Toga pravilnika nema niti danas, ali nema nikakvog opravdanja da remenare, užare, brice na nekom otoku ili na brdsko-planinskom području koji tamo šišaju ljude i bilo bi zapravo potrebno još nagraditi to što rade, a ne ih tjerati da vode knjige da ih ne oporezujemo paušalno. Ali eto zakon se ne poštuje i tog pravilnika nemamo 3 godine. Znači mi bi htjeli kroz izmjene zakona da povećamo kriterije za prelazak takozvanih obrtnika dohodaša u dobitaše. Na taj način bi se znatno smanjio broj obrtnika ako povećamo kriterije koje bi morali prijeći u sustavu oporezivanja poreza na dobit. Ovaj zakon se predlaže iz razloga što za obrtnike oporezivanje po dobiti nameće znatno skuplji način vođenja knjiga; tzv. dvojno knjigovodstvo. Mali obrtnik nema znanja da sam vodi te knjige. Dakle to su mu nametnuti povećani izdaci za koje nema ekonomskog opravdanja jer oni ni na koji način ne pridonose povećanju primitaka. To se posebno odnosi i na neke djelatnosti kao trgovina i graditeljstvo jer to su djelatnosti u kojima se ostvaruje velik promet ali i troškovi a ostvareni dohodak u ukupnim primicima je zapravo nizak. Isto tako predlaže se odgoda primjene ove odredbe kako bi obrtnici na koje se ona odnosi mogli prilagoditi svoje poslovanje u primjerenom roku. Znači oni koji preskoče kriterije pa će opet morati prijeći u Zakon o porezu na dobit da im se stavi neko vrijeme duže za prilagodbu. Prihvaćanjem ovog Zakona mi bi rasteretili male poduzetnike i omogućili bi im da posluju dohodovnije, a ja mislim da je to u konačnosti interes kako njima za opstanak tako i državi za kvalitetnije ubiranje poreza. Ja sam potpuno siguran da će ovo donijeti i kvalitetnije ubiranje poreza. Posebno bi htjeli zapravo ukazati na broj obrtnika koji bi prema procjeni područnih obrtničkih komora i konačno prema podacima poreznih uprava na osnovi važećeg zakona bio obavezan prijeći iz sustava dohotka u sustav dobiti. Njihov broj je 4 tisuće 766. Možemo zaokružiti na 5 tisuća ljudi koje tjeramo potpuno nepotrebno da promijene sustav. Njima dajemo velika ograničenja. Dajemo im i velike troškove. Konačno knjigovođu treba i plaćati. Za dvojni sustav knjigovođa mjesečno košta najmanje tisuću kuna ukoliko prati obrtnika, a u sustavu poreza na dohodak obrtnik može knjige voditi sam ili za knjigovodstvo vođenje plaća svega 100-tinjak, 200 kuna. Mi smatramo da bi se ova odredba zakona trebala primjenjivati od 1. siječnja 2000. godine i to na način da se mijenjaju uvjeti po kojima obrtnik koji je ostvario dohodak od obrta ali i jednako tako i sa obrtom iz … [[Govornik se ne razumije.]] djelatnosti postaje porezni obveznik poreza na dobit. Uvjeti se mijenjaju na način da se povisuje granica za prelazak i to se povisuje sa dva milijuna na 4 milijuna kuna ukupnog prihoda. Mi smatramo da je to primjeren podatak, 4 milijuna kuna i nije "Bog zna kakav" veliki prihod i to je granica koja je u ovom momentu dobro postavljena. Odnosno htjeli bi da povećamo kriterij vrijednosti dugotrajne imovine sa 2 milijuna kuna na 4 milijuna kuna i htjeli bi da povećamo broj zaposlenih sa 15 na 25 radnika i završno bi htjeli da povećamo kriterij ostvarenog dohotka sa 400 tisuća kuna na 500 tisuća kuna ostvarenog dohotka u jednoj godini. Na taj način omogućilo bi se malim obrtnicima da prema vlastitoj poslovnoj odluci o ostanu u sustavu plaćanja dohotka odnosno da prijeđu u sustav dobiti. Mnogim malim obrtnicima troškovi vođenja dvostrukog knjigovodstva su u nesrazmjeru sa ostvarenim dohotkom te dodatno opterećuju njihovo poslovanje. Ističem završno zapravo da se radi o 5 tisuća ljudi koji nestrpljivo čekaju da mi raspravu provedemo u Saboru očito već nekoliko mjeseci i ja vas uvjeravam da očekuju upravo da donesemo izmjene zakona na ovaj način. Da postavimo letvicu nešto više od odredbi koje jesu ovdje u članku 2. i da im omogućimo da normalno rade. Ja bih samo podsjetio i na još jedan važan detalj koji je razlikuje tzv. dohodaše od onih koji su dobitaši. Dohodaši kada fakturiraju plaćaju porez, a to je jedino u obrtništvu plaćaju PDV u momentu naplate fakture. Ovdje kada pređu u dobitaše porez se plaća standardno kao i za trgovačkim društvima u momentu nastanka fakture. Ovakva promjena u relativno kratkom roku naravno da će uzrokovati i potrebe za većim obrtnim kapitalom kako bi se ta prilagodba obavila jer zakonodavac kaže da je za to potrebno napraviti prijelazno razdoblje koje je na žalost prekratko. Tako da početkom godine obrtnik već mora unijeti sve račune koji se odnose na poslovanje i jednokratno zapravo obračunati, a i platiti PDV i naravno sve fakture dalje na taj način fakturirati. To se događa i u ovo vrijeme kada baš likvidnost nije u Hrvatskoj najkvalitetnija. Pratimo podatke da se u FINA-i to povećava i sve ove promjene koje su predložene idu u smislu da malo olakšamo život obrtnicima. Ja vas uvjeravam da oni to i zaslužuju. Hrvatskih obrtnika, prema podacima Obrtnog registra ima 106637 i oni zapošljavaju 149912 radnika. Znači, 250000 ljudi radi u tome sektoru i on zaslužuje posebnu pažnju. Također zaslužuje da omogućimo im u ovom postupku priključivanja Europskoj uniji da kao naj osjetljivijem sektoru damo jednu posebnu podršku. Poznato je da će oni najviše biti izloženi konkurenciji. Njima prijeti ne samo opasnost od stagnacije, nego njima prijeti opasnost i od gašenja djelatnosti i gubitka radnih mjesta kao što se to dogodilo u nekim zemljama koje su taj isti proces i prošle. Podatke znamo i vjerojatno ne bi bilo dobro da se to dogodi obrtnicima i u Hrvatskoj, a dogodit će se naravno ukoliko im kroz ovaj set zakona i još neki koji bi se trebali pojaviti ne pomognemo. Zbog toga je upravo neophodno odmah raditi na stvaranju poticajnog zakonodavnog okvira i mjera koje će omogućiti daljnji razvoj ovog sektora. Kao jedan od malih koraka je upravo upućivanje u proceduru i Prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Zakona o porezu na dobit. Ja se nadam da sve ovo o čemu sam govorio da je dovoljan argumenat kako bi mi ovako izmjene zakona i prihvatili jer naravno obrtnici to od nas i očekuju. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Velimir Pleša.
Hvala lijepa. Pa u nizu netočnih navoda želio bih ispraviti jedan koji je nekoliko puta ponovio poštovani kolega Pecek kad veli hrvatski obrtnici očekuju od nas ovakvu izmjenu zakona. To jednostavno nije točno budući da su oni takvu izmjenu zakona očekivali u ono vrijeme kada je on bio ministar poduzetništva.
Drugi. Poštovani zastupnik Vlado Jelkovac.
Gospodine predsjedniče, kolega Pecek je rekao dakle da su kriteriji za prelazak iz sustava oporezivanja iz poreza na dohodak porez na dobit izuzetno niski. To naprosto nije točno, jer prihod ukupni od 2 milijuna kuna, kapital preko 2 milijuna kuna, broj zaposlenih 15 i dohodak 400000 kuna u prethodnom razdoblju su pokazatelj da se radi o značajnom poduzetniku poglavito ako to kompariramo sa obvezom vlasnika trgovačkih društava koji su i sa samo temeljnim kapitalom od 20000 kuna i sa puno manjim prometom i poslovnom aktivnošću dužni voditi poslovne knjige po sustavu dvojnog knjigovodstva.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Odbor za zakonodavstvo, financije i državni proračun. Predsjednik Odbora za financije i državni proračun poštovani zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo stava odbora oko ove teme. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravio je na 47. sjednici održanoj 8. veljače 2006. Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dobit kojemu je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavio Klub zastupnika HSS-a aktom od 6. prosinca 2005. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora temeljem svoje nadležnosti iz članka 65. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravio je predmetno zakon kao matično radno tijelo i uvodno je predstavnik predlagatelja istakao da sa ovim Prijedlogom zakona predlaže povećanje kriterija za prelazak iz sustava oporezivanja poreza na dohodak, sustava oporezivanja poreza na dobit i to povisuje se granica s 2 milijuna kuna na 4 milijuna kuna ukupnog primitka, odnosno 2 milijuna kuna na 4 milijuna kuna vrijednosti dugotrajne imovine, odnosno 15 na 25 zaposlenih radnika odnosno 400000 kuna na 500000 kuna osobnog dohotka. Navedeni prijedlog oslobodio bi male obrtnike od znatno skupljeg vođenja dvojnog knjigovodstva koje im nameće oporezivanje u sustavu poreza na dobit. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravio je i o pisanom mišljenju hrvatske Vlade koja je u Hrvatskom saboru predlaže da ne prihvati Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dobit koji je predložio Klub zastupnika HSS-a. U raspravi na odboru iznijeto je i mišljenje da će se više pomoći malim obrtnicima od predloženih izmjena predmetnog zakona ukoliko se u okviru važećeg Zakona o porezu na dohodak pod zakonskim aktom propiše uvođenje paušalnog oporezivanja za male obrtnike. Naime, na taj način država bi ubrala više poreza, a malim obrtnicima bilo bi olakšano poslovanje. U raspravi na odboru prevladalo je mišljenje kojim je podržano stajalište Vlade RH u kojem je istaknuto da ne treba mijenjati vrijednosti za prelazak iz sustava oporezivanja poreza na dohodak u sustav oporezivanja poreza na dobit propisane važećim zakonom. Naime, radi se o gospodarski značajnim poduzetnicima kojima treba točno i pregledno obračunati rezultate poslovanja kako bi se izbjegle moguće zlouporabe u prikazivanju realne porezne osnovice. Pored toga radi se o vrijednostima koje daleko premašuju uvjete za osnivanje trgovačkog društva koje automatski zahtijeva utvrđivanje porezne osnovice na temelju dvojnog knjigovodstva. Nakon provedene rasprave za predmetni prijedlog zakona glasovala su dva člana odbora, dok je 6 članova bilo protiv. Stoga, Odbor za financije, državni proračun Hrvatskog sabora je odlučio predložiti slijedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dobit koji je predložio Klub zastupnika HSS-a.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HSS-a poštovani zastupnik Ante Markov.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Ministarstva financija, kolegice i kolege. Dozvolite mi u ime klub kluba HSS-a najprije nekoliko uvodnih riječi o poreznom sustavu Republike Hrvatske, kakav je, što mu nedostaje i da li je u potpunosti usklađen sa potrebama, prije svega građana onda naravno i državnog proračuna. Prije svega moram reći da je naš sustav definitivno opterećen nekim slabostima. Prije svega i glavna slabost našeg poreznog sustav je da on nije ravnomjerno raspoređen. Ali ni sama struktura poreznih prihoda ponešto odstupa od onih u suvremenim zemljama. Najveći dio poreznih i poreznog tereta nažalost kod nas je svaljen na teret siromašnijih slojeva ovoga društva koje podnose najveći teret i najveće opterećenje. Ono što nije dobro u strukturi poreznog prihoda je naravno činjenica da najveći dio poreznog prihoda otpada na PDV i trošarine. Naravno, to nije dobro, ali to je činjenica. Činjenica koja govori i još jednu stvar, a to je da je glavni eho prikupljanja poreznih prihoda usmjeren na izvozne komponente. Što naravno nije dobro i što odmah na neki način generira jednu glavnu opasnost po Hrvatsku, a to je da je učešće internog hrvatskog gospodarstva relativno malo, ako gledamo i u okviru tih poreznih prihoda. Naravno u posljednjih nekoliko godina, mislim od 2004. bilo je nekoliko novela, izmjena poreza na dobit, poreza na dohodak, ali sustav je još uvijek iznimno komplicira, nedovoljno transparentan i jasan. A naravno, svaki porezni sustav svih zemalja mora biti jednostavan, jasan i razumljiv, kako za građanina koji je porezni obveznik da bi se znao vladati i ponašati, pa i plaćati porez, tako i za državu koja je dužna prikupljati taj porez jer ta kompliciranost i nju dovodi u neugodnu situaciju. Da li bi trebalo preispitati, sasvim načelno govorim, o neoporezivom dijelu dohotka? Da li treba modificirati razrede i stope? Naravnom da. Da li bi trebalo u osnovice uključiti i neke druge prihode, recimo prihode od kamata koje danas nisu uključene. Naravno da, jer je on na tragu izjednačavanja da svi jednako plaćamo porez. Naravno, prihode od kamata imaju samo oni koji imaju novaca. Oni koji nemaju oni nemaju prihode od kamata nego plaćaju kamate na svoje kredite. Naravno da sve ovo govori da u Hrvatskoj mi svi skupa moramo pripremiti veliku poreznu reformu koja treba naš porezni sustav ujednačiti, prilagoditi ga potrebama društva, socijalno iznovelirati i uključiti čim širi broj u poreznu obveznu strukturu. Naravno u kontekstu, da se vratim ovaj prijedlog zakona koji je klub HSS-a podnio, on je vrlo razumljiv. Zato ću ga ja pokušati jednim vrlo jednostavnim i razumljivim jezikom prezentirati. Naime, činjenica je da je obrtništvo najžilaviji dio strukture hrvatskog gospodarstva. U gotovo najlošijim okolnostima, u ratnim okolnostima, u okolnostima kad gotovo nisu "bili poželjni", pod navodnike, kad su bili gotovo prozivani da su recidivi, tada su obrtnici i upravo oni, kako se to voli kazati u javnosti, žive od svog rada pokazali da su unatoč nepovoljnom tretmanu i lošem odnosu ne samo uspjeli preživjeti nego u svim strategijama suvremene projekcije hrvatskog gospodarstva obrtništvo, malo poduzetništvo se ubraja u sam vrh onih od koji se nešto očekuje. Sa pravom, da, sa pravom jer iskustva nekih zemalja, prije svega Italije, ne konkretno na polju obrtništva, ali na polju zadrugarstva govori upravo da takve strukture u složenim tržišnim okolnostima, u uvjetima u kojima nemamo do kraja razrađene sve tržišne mehanizme, u uvjetima kada globalizacija opasno zauzima pozicije i na najmanjim i na najneinteresantnijim predjelima svake zemlje, pa tako i Hrvatske. U uvjetima kad globalizacija svojim institucijama naprosto pokriva prostor ukupnog tržišta. Upravo ova struktura, ovaj segment obrtništva, malog poduzetništva ili zadrugarstva daje i polučuje najznačajnije rezultate. Koji su preduvjeti da se obrtništvo u Hrvatskoj može dostatno razviti, da može dostići onu strukturu vlastite proizvodnje i broja radnih mjesta i ukupnog prihoda koji očekujemo? Pa prije svega moramo promijeniti ulogu i mjesto obrtništvu i sličnim zanimanjima. Ovo je jedan od zakonskih prijedloga koji je nužan, neophodan i bez kojega će obrtnici doći u vrlo tešku poziciju. Naime, voditi dvojno knjigovodstvo gospodo o jednoj obitelj koja i nije verzirana da bi se bavila vođenjem dvojnog knjigovodstva nije samo teret financijski gospodo, nego ponekad i nepremostivo operativni problem. Zašto? Pa zato što vi ne možete naprosto naći nekoga tko će vam voditi to dvojno knjigovodstvo jer nemate dovoljno sredstava, a posljednje vrijeme uslijed velike globalizacije oni koji znaju oni ionako rade za velike. A veliki uvijek na kraju jedu maloga. A obrtništvo je, ako nešto jest sinonim hrvatskog gospodarskog identiteta, a njega u posljednje vrijeme uvijek i svugdje spominjemo onda je obrtništvo upravo sinonim, posljednja barikada na kojoj se brani hrvatski gospodarski identitet. I zanatstvo i naša tradicija i sve ono što sa puno suza u očima spominjemo kada govorimo o nekim nacionalnim vrijednostima nestat će gospodo ako mu ne pomognemo. Nestat će ako ne razumijemo malog obrtnika koji ima svoju obitelj i susjeda koji upošljava 5, 6 ili 10 ljudi ako ga natjeramo da radi limita koji je propisan temeljem postojećeg zakona, on mora početi voditi dvojno knjigovodstvo jer mora prijeći iz dohodaša u dobitaša. Zašto? Postavlja se jedno ključno po nama i temeljno pitanje. Da li nam Ministarstvo financija može kazati jasno i nedvosmisleno u pogledu poreznih prihoda što se to događa prelaskom, odnosno što bi se dogodilo da ovaj cenzus podignemo i da on ostane u onoj poziciji u kojoj je i bio? Ništa. Osim što ga razdvajamo, osim što ga opterećujemo, osim što ga dovodimo do nervnog sloma jer nezna kako riješiti tu pustu papirologiju, a u smislu izdvajanja, znači one količine novaca koje on ima platiti državi ništa se ne bi dogodilo. I sada ako je to tako, a zašto to radimo. Zašto naprosto ne priznamo da nema nikakve potrebe i da ćemo štoviše novaca skupiti ako prihvatimo jednostavni način obračuna da on ostane u okviru dohotka, da ćemo više novaca skupiti a da ćemo na drugoj strani dati podstreka svima ostalima koji će se moći baviti upravo obrtom. Ali naravno, neće ovo sve riješiti probleme u obrtu, ali će dati dobar putokaz kako i na koji način se mogu i moraju muke onih koji rade sa vlastitim rukama onih iza kojih ne stoje veliki konglomerati, oni koji bez obzira što su banke u Hrvatskoj stabilne, dobre i jake moraju ispred njih čekati kao prosjaci, onih za koje nitko nema telefonom nazvati da ih netko primi, onih koji se u jutro dignu i moraju voditi računa o tome da li ću tog dana imati novaca da plate svoje obaveze, jer oni svoje obveze moraju platiti, njima se najbrže sjeda na račun, njih najmanje dobavljači čekaju, njih najmanje država tolerira. Prema tome govorim o ljudima koji pokušavaju u ovom i ovakvom globalnom svijetu opstati i preživjeti, a počesto su nositelji onih zanata, počesto su nositelji onih aktivnosti koji naprosto izumiru. Koji naprosto izumiru da bi se onda u nekom drugom obliku vratili da bi opet te iste alate imali ili te iste proizvode mogli uživati, ali više ne nose naziv "hrvatski", više se ne mogu kupovati u takvom obliku i oni naprosto i nisu to. Sve osim ozbiljne zemlje, sve zemlje koje drže do sebe i do svog dostojanstva upravo se zalažu i bore za ove strukture naših građana. Jer ove strukture naših građana su tu bile, tu će ostati i oni su svjedoci i oni su najjača poluga upravo gospodo za Europu u koju idemo, Europu koje se ne smijemo bojati, Europe koja se niti nas boji ali bogme ni mi njih. Ali da bi se mogli suprotstaviti s nečim, tamo se ne ratuje oružjem, tamo se ratuje znanjem, ali se ratuje i tradicijom, ratuje se i poštivanjem vlastitih obilježja, ratuje se i poštivanjem vlastite tradicije u zanatstvu, obrtništvu i svugdje. Ako na toj razini, ako na tome ne izgradimo vlastitu svijest i vlastitu samosvijest da moramo da ova Vlada upravo će pokazati da drži do ovakvih bitnih stvari bez obzira što oporbeni klub predlaže ovaj zakon, ova Vlada bi trebala apsolutno danas pokazati iskorak koji se od ove Vlade očekuje, a od ove Vlade se očekuje da ono što je dobro da kaže da to je dobro makar je predloženo od drugog kluba, mi ćemo to podržati ili što se tiče kluba HSS-a možete dati isti ovakav zakon i isto ovakvo obrazloženje, možete naprosto promijeniti odnose koje obrtnici traže i kazati gospodo mi ćemo to promijeniti. Mi ćemo isto tako biti zadovoljni jer ćemo svi skupa učiniti ono što se od nas očekuje, a to je da primjerom koji ovaj Parlament mora davati pokažemo našim građanima da osim toga što kao stranke imamo razlike, da osim toga što smo podijeljeni na poziciju i opoziciju imamo razumijevanja i imamo ukupnu vlastitu odgovornost za najvažniji segment a to je gospodarstvo, a to je razvoj obrtništva, to je razvoj onih djelatnosti na kojima suvremena Hrvatska će počivati jednako gospodo kao i ona Hrvatska koja se borila sa obrtništvom u drugim okolnostima i u drugom sustavu. Prema tome mislim da bi bilo dobro upravo radi nas samih, ali i radi primjera Europskoj uniji da ćemo znati reagirati na sve one pozicije koje nisu u skladu sa našim hrvatskim interesima. Ako takve primjere budemo davali kao Parlament i oni budu odraz naše snage i htjenja da se uzdignemo nekada iz usko političkih klupa i razgovaramo ozbiljno, odgovorno i razgovaramo u interesu građana Republike Hrvatske, onda ćemo moći kroz pregovore doći i do izuzetaka, istih onih do kojih je došla Malta, Poljska i druge zemlje. Onda ćemo imati snagu da kažemo naše nekretnine će biti u sustavu izuzeća kao one na Malti. Naše poljoprivredno zemljište neće ići u prodaju i privatizaciju nego će biti zaštićeno institutom izuzeća kao u Poljskoj, onda ćemo stvoriti ona olakšanja koja hrvatsko gospodarstvo treba da bi se moglo gospodo ravnopravno takmičiti na europskoj utakmici. Europska utakmica sada može ići, ali na njoj će igrati trećeligaši iz Hrvatske i prvoligaši iz Europske unije. Mi želimo i ovim zakonom dati podstreka onima kojima podstrek najviše treba, a to su hrvatski obrtnici. Prema tome pozivam vas svih skupa da podržite ovaj prijedlog zakona.
Hvala. Ispravci netočnih navoda, poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega zastupnik Markov je u svojoj raspravi naveo kako su obrtnici teško opterećeni izdacima za vođenje dvojnog knjigovodstva šta je apsolutno netočno, jer je prethodnik ovdje objasnio da ukupni troškovi vođenja dvojnog knjigovodstva mjesečno iznose tisuću kuna, a ta gospoda o kojima se ovdje razgovara, a čine samo 3,5% broja obrtnika u Republici Hrvatskoj. Dakle gospodine Markov vi vodite računa o 3,5% obrtnika, a sve one ostale ste zanemarili.
Drugi ispravak Vlado Jelkovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče ispravljam navod gospodina Markova gdje je rekao da je dvojno knjigovodstvo nepremostiv operativni problem za obrtnike. Ovako, kad se vama i meni pokvari auto onda mi imamo nepremostiv operativni problem, ali taj problem rješava automehaničar. Isto tako kad se automehaničaru pojavi nepremostiv operativni problem vođenja poslovnih knjiga onda angažira knjigovođu ili knjigovodstveni servis.
I poštovana zastupnica Nevenka Majdenić, ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi zastupnik Markov je rekao da je dvojno knjigovodstvo teret za male poduzetnike. To nije točno jer mali obrtnici, dakle, oni koji se bave sitnim obrtima, dakle, popravcima, manjim uslugama ili manjom proizvodnjom i dalje će koristiti jednostavnu evidenciju. Dakle, dvojno knjigovodstvo će primjenjivati samo oni koji su, dakle, u prethodnom poreznom razdoblju ostvarili ukupni primitak preko 2 milijuna kuna dohoda, 400 tisuća, koji imaju dugotrajnu imovinu veću od 2 milijuna kuna i, dakle, zapošljavaju više od 15 radnika. Mislim da nije dobro plašiti naše obrtnike dvojnim knjigovodstvom. Naprotiv, troškovi dvojnog knjigovodstva su zanemarivi u odnosu na prednosti koje nudi dvojno knjigovodstvo. Dakle, obrtnik u svakom trenutku ima pregled svojih prihoda, svojih faktura, ima dakle stanje svoje imovine i to mu omogućava da vodi jedno kvalitetnije poslovanje u smislu i svog razvoja. Hvala lijepa.
Hvala. Predlagatelj, poštovani zastupnik Željko Pecek, izvolite.
Hvala lijepa. Ja bi htio da čim prije riješimo ovu dilemu jer očito da kolegica Majdenić koja ima plaću 15 tisuća kuna ne razumije šta znači tisuću kuna. Gospođo Majdenić, tisuću kuna je za obrtnika novac do neba svaki mjesec kada mora plaćati samo knjigovodstvene usluge, plus sve ove druge namete koji su pred njim. A vi to morate shvatiti, da 99% obrtnika se bori da preživi iz mjeseca na mjesec, a da eventualno njih 1% ima mercedes ili neki slični automobil. Takvo je stanje u obrtništvu i ja ne bi htio da mi ovdje govorimo politički, da ovdje govorimo politikantski nego bi htio da govorimo o stanju kakovo je. Žao mi je jer nema ovdje gospodina Pleše, on je obrtnik. Da li je konzultirao svoju obrtničku komoru o izmjenama ovog Zakona? Pa naravno da Obrtnička komora je prihvatila ovakve izmjene Zakona i traži od nas da mi to usvojimo ovdje u Saboru jer je prepoznala potrebe obrtnika. Međutim, nemojte govoriti politički. Odite zajedno sa mnom, gospođo Majdenić, ja ću vas odvesti kod tih obrtnika koji ne znaju voditi knjige jer nisu obučeni za računovodstvo nego da proizvode. Ja ću zajedno sa vama ih pitati što za njih znači tisuću kuna. Vama ne znači ništa, njima je to novac, njima je to novac do neba, ja vas u to uvjeravam.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče, kolega Pecek je opet naveo kao i njegov prethodni kolega kako je tisuću kuna ogromni novac. Slažem se, to nije točan navod, ali slažem se da je to veliki novac za one 142 tisuće obrtnika. Međutim, za ovih 4 tisuće 776 koji prave promet veći od 2 milijuna kuna i ostvaruju dohodak veći od 400 tisuća kuna, molim vas, to je 0,05 promila. A to je ništa, toliko ta gospoda potroše u birtiji na špricere.
Drugi ispravak, poštovana zastupnica Nevenka Majdenić.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodin Pecek je rekao da ja govorim politički. E to ne govorim politički o stanju u poduzetništvu jer podaci koji su iznijeti u ovom Prijedlogu zakona kažu ovo. Predlagač kaže da 4 tisuće 766 obrtnika mora po postojećem Zakona prijeći u sustav oporezivanja prema dobiti. I to mislim da je to zbilja lijep podatak jer to znači da su oni ostvarili dohodak veći od 400 tisuća kuna ili neki drugi onaj kriterij. Prema tome, oni su postali značajni gospodarstvenici i to je pozitivno u našem poduzetništvu. Ne može se o tome govoriti da je loša klima u poduzetništvu. Osim toga, i dalje smatram da je dvojno, nisam rekla da je, nisam uopće spomenula tisuću kuna. Ja sam rekla da je trošak koji se plaća za dvojno knjigovodstvo da je zanemariv u odnosu na prednosti koje taj sustav nudi. I pri tome stojim. Ja sam ekonomistica i to mogu i dokazati. Hvala lijepo.
Klub HNS-a, poštovani zastupnik Antun Kapraljević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Klub HNS-a u svakom slučaju će podržati ovaj Prijedlog HSS-a, Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dobit iz jednostavnog razloga što gledamo na ovo obrtništvo onako kako mi u pravilu gledamo samo kad se slikamo na televiziji ili kad nam dolaze turisti i kad pričamo o tome samo deklarativno kako bi obrtništvo trebalo zaštititi pa pričamo o starim zanatima, pa pokazujemo to turistima na razno raznim manifestacijama. I hvalimo se kako mi to imamo i kako se brinemo o tome. Međutim kad se sjetimo i onog našeg izvješća kojeg smo imali prije par tjedana ili mjesec dana, izvješće HAMAG-a, kad smo vidjeli koliko je agencija koja se treba brinuti za pomoć malim poduzetnicima, koliko je ustvari dala garancija, onda vidimo da je okruženje u kojem ti obrtnici rade jako loše. I ova priča oko toga da li on treba imati dvojno knjigovodstvo ili ne treba imati dvojno knjigovodstvo i priča o tome da li on treba biti obrtnik ili voditi knjigovodstvo kao trgovačko društvo i da li se registrirao kao obrtnik ili kao trgovačko društvo, on samim tim što je ušao u obrt, on se odredio na koji način želi voditi knjige i na koji način želi poslovati. Mi ga ovim limitima ubacujemo u nešto daleko prije nego što bi to trebalo. Propisali smo taj ukupni primitak veći od 2 milijuna kuna. Ostvareni dohodak od 400 tisuća kuna, vrijednost dugotrajne imovine na 2 milijuna kuna i 15 radnika. Ja se pitam zašto takvi limiti, zašto ne i ovi drugi limiti? Zašto ne bi tih 3 tisuće po jednoj računici ili tisuću 200 po drugoj računici obrtnika moglo zadržati svoj status i zašto bi morali imati dodatne troškove da bi vodili dvojno knjigovodstvo? Obrtnici su samim tim što su ušli u obrtnike izabrali na koji način žele raditi. Da su htjeli biti trgovačka društva onda bi dali 20 tisuća kuna i poslovali na taj način i ne bi išli u obrtništvo. Deklarativno se zalažemo za spašavanje obrtništva, a kad je u pitanju nekakva pomoć pa i u ovako malo broju ljudi koji su ovim Zakonom obuhvaćeni od onih 106 tisuća obrtnika koliko ima u Hrvatskoj mi tad to ne dopuštamo, iako ako je to tako i ako vidimo u kojem okruženju obrtnici rade ja bih volio kad bi Vlada izašla sa nadopunom ovog Prijedloga zakona i kad bi to riješili recimo kao što smo riješili jučer po pitanju športa kad je država preuzela sve one gubitke športskih klubova pa da isto tako obrtnicima sad preuzmemo sve te gubitke koje su eventualno oni napravili pa da te gubitke onda pretvorimo u udjele i onda sve to prevalimo na lokalnu samoupravu i da lokalna samouprava pa evo na taj način spasimo kako spašavamo 400, … [[Govornik se ne razumije.]] sportskih djelatnika ili bogatih sportskih djelatnika, pa pokušajmo tako evo država nek' intervenira u ovaj Prijedlog zakona i nek' spasi na isti način kako spašava sportske tajkune, nek' tako spasi i ove male obrtnike. Klub HNS-a u svakom slučaju će podržati ovaj Prijedlog zakona.
Hvala. Klub HDZ-a, poštovani zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Ja u ime kluba HDZ-a želim vrlo kratko uz nekoliko argumenata jasno kazati razloge zašto ne podržavamo ovaj Prijedlog. Nema potreba ulaziti u povijest obrtništva i prikazati njihovo stanje u prethodnim desetljećima osim konstatacije da je već sada i do sada donešenim zakonima znatno unaprijeđeno stanje na ovom području. Prijedlog koji se predlaže ovdje isto tako nema potrebe ponavljati gotovo pa se u prosjeku radi o dvostrukom povećanju granica koje su potrebne da bi se iz dohodaša prešlo u dobitaše. Isto tako obrazlagat što su jedni drugi to može služiti za naša prepucavanja, ali nikako kao pomoć u rješavanju ovog problema. Razlozi koji se navode ovdje uglavnom se evo i kroz diskusije uglavnom ističu u problemu vođenja knjigovodstva. Izgleda da u ovoj državi najmanje se plaća znanje, pa tako bi mogli i ovdje konstatirati. Ono što je potrebno platiti, što je potrebno u skladu s postojećim zakonima voditi valja se tako i uskladiti, nitko nikome ne brani da i na drugi način organizira, ali sadašnje stanje vođenja knjigovodstva nije zapreka u razvoju obrtništva. Kada bismo komentirali isto tako razloge o broju možda onih koji bi na ovaj način, jer ne možemo sve podvesti pod nekoliko ili stotina ili ako hoćete i tisuća onih koji jedva preživljavaju pa ukupno obrtništvo, došli do potpuno krivog zaključka. Ovdje se predlaže da ovo moguće prihvaćanjem ovako izmjena samo dva, tri razloga, odnosno dva, tri argumenta. Kada bismo prihvatili to od podatka koji sam dobio od Obrtničke komore zadnji put u raspravi, pa molim ukoliko ima nekih odstupanja oko nekih 106 tisuća čuli smo 600 i nešto još uglavnom oko 106 tisuća obrtnika kada bismo primijenili ove kriterije koji sada predlažu svega oko tisuću bi prešlo u onu drugu granicu. Prema tome, za koga zapravo onda u masi donosimo takav propis. Isto tako da bismo daleko takvim senzusom daleko premašili osnivački ulog, onda isto postavljamo kontra pitanja koji je zapravo razlog i za koju skupinu ljudi to onda, odnosno obrtnika to činimo? Razlozi za donošenje ovoga isto tako vidimo u moguće, odnosno obrazlaža se u mogućem poboljšanju statusa i ovakvom bih rekao djelomičnom promjenom zakonodavstva. Mi u klubu HDZ-a smatramo da je to nepotrebno pogotovo iz dva sljedeća razloga. Prvi što je donošenjem proračuna za ovu godinu već utvrđeni uvjeti poslovanja, a i porezni propisi. Isto tako mi smo ovdje prihvatili i projekciju za 2007. i 2008. godinu kao i smjernice makroekonomske i fiskalne politike i svako zadiranje u pojedinačnim, detaljnim zahvatima u ovom dijelu bi bilo parcijalno i ne bi dalo rezultate koje bismo željeli ostvariti. Međutim, mi apsolutno iz kluba HDZ-a i Vlada već vrši određene pripreme, smatramo da je potrebno ući u poreznu reformu i ta porezna reforma ne može se provesti pojedinim parcijalnim zahvatima. Ta porezna reforma mora osim ovima dati i mogućnost i iste ili slične uvjete bržeg i boljeg poslovanja i uvjeta na tržištu u hrvatskoj državi. Na kraju mogu samo konstatirati da u našem društvu, vjerojatno najizdašnije prihode o porezima i doprinosima plaćaju samo zaposlenici iz radnog odnosa, a svi drugi izgleda da su socijalni slučajevi što se mi iz kluba HDZ-a ne možemo složiti. Prema tome, mi ovakav parcijalni prijedlog ne možemo prihvatiti. Hvala lijepa.
Hvala. Sad idemo na pojedinačnu raspravu, poštovani zastupnik Nenad Stazić. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Vlado Jelkovac. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Kolege predlagatelji ovog Zakona naravno okviru obrazloženja samog prijedloga koji jedan uži segment iskoristili su, što je naravno pravo i potaknuli niz pitanja vezane za sustav funkcioniranja obrtništva i naravno da je to jedna od tema koja zaslužuje i cjelokupnu raspravu i cjelokupno rješenje i, odnosno eventualno poboljšanje statusa obrtnika. No ja ću se kratko zadržati na ovom konkretnom Prijedlogu Zakona o izmjenama Zakona o porezu na dobit koji je sada uređen tim zakonom. Prema postojećem zakonu sva trgovačka društva i poduzetnici i fizičke osobe koje ostvaraju dohodak od obrta i s obrtom izjednačenih djelatnosti, ako ispunjavaju jedan od zakonom propisanih uvjeta dužni su dakle primjenjivati sustav oporezivanja na dobit. Ti uvjeti sada su iako je već ovdje rečeno nekoliko puta, ja ću ih ponoviti, treba ispuniti jedan od tih uvjeta, dakle ukupni primici tijekom prethodnog obračunskog razdoblja 2 milijuna kuna, ostvareni dohodak u prethodnom razdoblju veći od 400 tisuća kuna, ako je dugotrajna imovina isto tako u vrijednosti većoj od 2 milijuna kuna ili ako prosječno u prethodnom razdoblju zapošljava 15, odnosno više od 15 djelatnika tada je dužan dakle primjenjivati sustav oporezivanja na dobit i dužan je voditi tzv. dvojno knjigovodstvo. Ovim se Zakonom predlaže povećanje tih kriterija i to dakle povećanje primitaka sa 2 na 4 milijuna kuna ukupne vrijednosti kapitala sa 2 na 4 milijuna kuna, broj zaposlenih da bude veći od 25 milijuna kuna i ukupno ostvareni dohodak u prethodnom razdoblju ako je veći od 500 tisuća kuna, s tim da bi porezni obveznik za prelazak u sustav oporezivanja primjenom sustava poreza na dobit trebao ispuniti barem dva od ovih kriterija. O ovom prijedlogu raspravljala je odnosno svoje mišljenje dala je i Vlada. Raspravljao je i matični odbor, to je Odbor za proračun i financije i kao što je u ime kluba uvaženi kolega Prtenjača rekao ja se priklanjam onima koji su mišljenja da sada ne treba mijenjati ovaj zakon i to iz dva temeljna razloga. Prvo je razlog a već sam to spomenuo u jednom svom ispravku navoda što se radi po meni o značajnim poduzetnicima koji imaju i značajni ekonomski potencijal i koji ostvaruju i značajne poslovne efekte, i poglavito uspoređujući ponovit ću to još jednom sa trgovačkim društvima. Treba znati da je trgovačko društvo dakle osniva se sa minimalno 20 tisuća kuna temeljnog kapitala i bez obzira na poslovnu aktivnost koju vlasnik odnosno to trgovačko društvo ima ne mora to biti ni 2 milijuna kuna, neka bude i 100 tisuća kuna tijekom jednog obračunskog razdoblja. On je dužan voditi poslovne knjige, dužan je primjenjivati sustav dvojnog knjigovodstva i pripadati u onu kategoriju obveznika poreza na dobit. I slijedeći razlog zbog kojeg mislim da ga također ne treba mijenjati je taj što su ovi cenzusi čini mi se primjereni za naše uvjete. Radi se o gospodarski značajnim poduzetnicima i sasvim sigurno je to razlog i obaveza da oni točnim i preglednim obračunima svog rezultata poslovanja utvrđuju i poreznu osnovicu. A svi oni sitni obrtnici, sitni poduzetnici koje mi tako često volimo spominjati kao što su oni što se bave sitnim popravcima, malim uslugama ili manjom proizvodnjom i po postojećem zakonu svoje poslovne knjige mogu voditi primjenom tzv. jednostavnog knjigovodstva. Ustvari, tu se radi o sustavu knjigovodstva koje se temelji na načelu blagajne što znači da je trošak samo ono što je plaćeno a primitak samo ono što je tijekom obračunskog razdoblja naplaćeno a takav sustav, složit ćemo se, ipak ne osigurava utvrđivanje realnog poslovnog rezultata a time i porezne osnovice što je svakako potrebno za jedno normalno funkcioniranje i sustav jedne uređene države. Dakle, zaključujem time što ću još jednom reći da mislim da postojeći sustav oporezivanja i omogućivanja manjim obrtnicima, dakle onima koji ispunjavaju ove uvjete da su manje od 2 milijuna kuna ukupnog prometa tijekom godine, manji dohodak od 400 tisuća kuna do 15 zaposlenih da oni i dalje mogu ostati u sustavu jednostavnog knjigovodstva i da je to nešto što je primjereno za naše uvjete. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Marko Širac. Izvolite!
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolege i kolegice zastupnici, uvaženi državni tajniče! Evo, već je u nekoliko rasprava istaknuti su kriteriji koji su zakonom utvrđeni da bi obrtnici bili u sustavu oporezivanja ili po dohotku ili po dobiti. Kolege iz Kluba HSS-a predlažu sada da se ti kriteriji 100% povećaju u korist obrtnika koji obavljaju djelatnost pa recimo da oni, da im se taj kriterij povisi sa 2 milijuna na 4 milijuna što se tiče ukupnog prihoda ili da se povisi također granica sa 2 milijuna na 4 milijuna vrijednosti dugotrajne imovine odnosno kriterij sa 15 na 20 zaposlenih radnika, ili ostvarenog dohotka sa 400 tisuća kuna na 500 tisuća kuna. Ja moram istaći da se za istinu radi samo prema podacima koje je naveo predlagatelj o 4 tisuće 766 obrtnika koji su u sustavu oporezivanja po dohotku da 102 tisuće obrtnika u Republici Hrvatskoj nisu u tom sustavu. Jedino obrazloženje koje se ovdje navodi da je to, evo veliki su troškovi knjigovodstva a i u dosadašnjim raspravama izašlo je na vidjelo da su zapravo ti troškovi vođenja dvojnog knjigovodstva u odnosu na ostvareni dohodak i na ostvareni promet zapravo mjere u promilima a ne u postocima ili u nekakvim velikim iznosima. Kolega Markov nas je pozvao da vodimo računa o socijalnom stanju tih ljudi. Ja se apsolutno slažem da vodimo računa o socijalnom stanju one 102 tisuće naših hrvatskih obrtnika koji časno rade i izvršavaju svoje obveze. Međutim, očito naše kolege nisu pokazale socijalnu osjetljivost prema njima nego samo prema ovih 4 tisuće 776 od kojih bi ne znam samo 450 ostalo još i dalje u ovom sustavu a svi oni drugi bi njih 4 tisuće i 300 prešli u lakši sustav, u sustav oporezivanja. Ja mislim da su kolege još jednu stvar zaboravili. Oslobađanjem te grupe ljudi koji nemaju po meni po nikakvim kriterijima osnov za oslobađanje od takvih obaveza bar tisuću knjigovođa u Hrvatskoj bi ostalo bez posla, ili bi oni koji se bave kroz neku organiziranu instituciju tim knjigovodstvenim radom oni bi ostali bez prometa, radi toga evo da bi ovakvim po meni krupnim obrtnicima. Ovo su u sferi gospodarstva, obrtničkog gospodarstva krupni gospodarstvenici. Oni nisu krupni gospodarstvenici prema onima koji imaju trgovačka društva. Po mojoj ocjeni za istinu se ne mogu ovi kriteriji prihvatiti, a ovakva rasprava koju vodimo u 3. mjesecu ove godine kad je donijet državni proračun, kad se uz ovaj Prijedlog zakona ama baš nikakva financijska računica nije izvela i pokazala nama drugim zastupnicima šta to znači financijski za državni proračun. Od kud ćemo mi u državni proračuna osigurati sredstva umjesto ovih poreza koji ovi ljudi koji, ja vjerujem da časno obavljaju svoj posao i izvršavaju svoje obveze, više neće morati te obaveze. Od kud ćemo mi to, kome se predlaže u državnom proračunu da uskratimo? Je li to na porodičnim naknadama ili dragovoljcima Domovinskog rata ili nekome drugome? Školstvu, zdravstvu, itd. Prema tome, gospodine predsjedniče, ovaj Prijedlog ne udovoljava osnovne kriterije da bi mogao ja kao zastupnik u Hrvatskom saboru predlagati da ga se usvoji. Dapače, ja smatram da ga se, da ne treba usvojiti i neću ga ni podržati.
Hvala. Poštovana zastupnica Nevenka Majdenić.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Ustvari ne znam što je vodilo predlagača ovih izmjena i dopuna Zakona o porezu na dobit, ali mislim da su prilikom njegove izrade zanemarene neke bitne odredbe postojećih zakonskih odredbi i pojmova. Zakon o obrtu jasno i precizno definira pojam obrta kao samostalno i trajno obavljanje dopuštene gospodarske djelatnosti fizičkih osoba sa svrhom ostvarivanja dobiti. Obrtnik u svoje ime i za svoj račun obavlja gospodarsku djelatnost, a može se koristiti i radom drugih osoba. Članak 162. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima kaže da je najmanji iznos temeljnog kapitala od 200 tisuća kuna potreban za osnivanje trgovačkog društva, dakle, dioničkog društva ili društva s ograničenom odgovornošću. U članku 2. stavak 4. Zakona o porezu na dobit stoji da je obveznik poreza na dobit fizička osoba koja ostvaruje dohodak od obrta i s obrtom izjednačene djelatnosti ako ispunjava jedan od 4 navedena uvjeta koje su i predmet ovog Prijedloga izmjena Zakona. Navela sam samo 3 zakona koja su vezana i čije odredbe reguliraju ovu problematiku. Sigurno je međutim da se prilikom predlaganja izmjena i dopuna bilo kojeg Zakona mora uzeti u obzir ukupna zakonska regulativa tog područja jer se samo tako mogu sagledati učinci tih zakonskih promjena na ukupno gospodarstvo, smjernice njegova razvoja i društva u cjelini. Kad sam govorila o definiciji pojma "obrtnik" prema Zakonu o obrtu naglasila sam da on svojim sredstvima i za račun obavlja gospodarsku djelatnost, ali normalno je da svaki obrtnik želi razvijati i unaprjeđivati svoju firmu. Pohvalno je da se on jača, ekonomski i tržišno i da u jednom trenutku prijeđe granicu dohodaša, kako kažu naši predlagači. Po meni bi bilo normalno da on tada pređe u jedan viši organizacijski oblik, u bilo koji oblik trgovačkog društva nego da se zakonski pomiče granica kako bi dulje mogao ostati dohodaš. Jer kao već poduzetnik on ima daleko veće mogućnosti udruživanja, a samim tim i ekonomičnijeg korištenja sredstava, tržište tehničke, nove tehnologije i novih proizvoda. Čisto i transparentno knjigovodstvo danas je i preduvjet dobivanja i bankovnih kredita. Obrtnik koji ostvari ukupni primitak veći od 2 milijuna kuna ili ako je ostvario dohodak veći od 400 tisuća kuna ili ako ima dugoročnu imovinu u vrijednosti veću od 2 milijuna kuna ili prosječno zapošljava više od 15 radnika nije mali obrtnik. On je gospodarski značajan poduzetnik što je i razlog za točan i pregledan rezultat poslovanja, evidenciju poslovanja. I nije dobro da fizička osoba s milijunskim vrijednosnim kapitalom i poslovnim rezultatom vodi jednostavne knjige i ne utvrđuje realnu poreznu osnovicu. Jednostavno knjigovodstvo koje se temelji na načelu blagajne, što znači plaćeni trošak, naplaćeno primitak ne osigurava utvrđivanje realnog poslovnog rezultata, a time i porezne osnovice. Njihove proizvodne kalkulacije temelje se na uračunatim svim troškovima, a ne samo na plaćenim što znači da oni za svoje potrebe imaju drukčije obračune nego su porezne potrebe. Mora se također reći da dugotrajna imovina od preko 2 milijuna kuna, a koja se sastoji od zgrada, strojeva, uređaja, obrtnik ne može kontrolirati i pratiti bez točne i ažurne knjigovodstvene evidencije. Ista je situacija i sa troškovima, kupcima, dobavljačima, radnicima, plaćama, porezima i doprinosima. A samo na temelju istinite knjigovodstvene dokumentacije mogu se donositi pravilne i pravovaljane odluke. Po meni je to vrlo važno. Podatak predlagača, što sam već i rekla, da 4 tisuće 766 obrtnika mora po postojećem Zakonu prijeći u sustav oporezivanja prema dobiti je zbilja lijep, ohrabrujući podatak jer to znači da su oni ostvarili dohodak, dakle, veći od 400 tisuća kuna ili neku drugu onu karakteristiku. Dakle, ukupni primitak i slično. Da su prešli, dakle, obrtnika i da postaju značajni gospodarstvenici. Isto tako i prezentiran podatak u materijalu da je u 2005. godini oko 2 tisuće i 200 obrtnika više nego 2004. godine prešlo zakonski prag dohodaša govori o pozitivnom trendu u našem gospodarstvu. Prijedlog izmjena i dopuna Zakona sigurno nije ograničavajući faktor i teret obrtnicima nego sustavna mjera jačanja i razvoja poduzetništva. Zbog toga ja podržavam Prijedlog Vlade da se ove izmjene Zakona ne prihvate i ponovo želim naglasiti da će se, dakle, da će i dalje, da će mali obrtnici, treba im reći da se ne stvara jedna nezgodna, jedna neugodna klima, da će i dalje voditi jednostavno knjigovodstvo, a ne dvojno knjigovodstvo. Prema tome, smatram da naše poduzetnike, naše obrtnike treba educirati i u knjigovodstvenom smislu i to će im sigurno pomoći da ostvare jedan bolji, bolji dohodovniji rezultat. Hvala lijepa.
Hvala. Kolega Pecek, ima još jedan zastupnik koji se prijavio. Da li želite prije ili? … [[Upadica se ne razumije.]] Da, izvolite, u ime predlagatelja poštovani zastupnik Željko Pecek.
Ma naime na ovo se naprosto mora reagirati jer ja slušam pozorno što govore moje kolege zastupnici. Mene čudi da za gospodina Širca 4 tisuće i 700 ljudi, sudbina obrtničkih i njihovih obitelji zaposlenih ne znači ništa. 4 tisuće i 700 sudbina je u pitanju. I nemojmo im dijeliti lekcije, nemojmo im govoriti što je za njih najbolje. Oni znaju što je za njih najbolje, gospođo Majdenić. Oni znaju. To je prijedlog Hrvatske obrtničke komore kojoj je stanje izambizirala i koja to stanje želi promijeniti i evo mi u klubu HSS-a im na neki način pomažemo, ali nemojte govoriti kolege da je to teret za državni proračun. Kolega Širac neutralno je to za državni proračun i isti su prihodi i isti su rashodi, isti je dohodak, isti je porez na taj dohodak, jedino se drugačije vode knjige. Ja sam rekao najjeftiniji način vođenja knjiga je tisuću kuna, najjeftiniji, ali košta i par tisuća kuna. Ovakove knjige mogu i vode obrtnici sami i njihova djeca i to je ta prednost i neće biti nikakve razlike ovih 90 i nešto tisuća obrtnika će voditi knjige jednostavnije, a mi predlažemo iz ovih 4 tisuće i 700 da ih također vode jednostavno jer nisu veliki. To što vi mislite da čovjek ima jedan rovokopač da mora voditi i dvojno knjigovodstvo ja vas uvjeravam da niste u pravu. To je više od 2 milijuna kuna. Ja vas uvjeravam niste u pravu, jer ja taj sektor poznajem i bilo bi dobro da ovdje u Saboru razgovaramo drugačije i znate što će se događati? Događat će se knjigovodstvene greške jer ljudi ne znaju voditi dvojni sustav i znate što iza toga? Kazne. Znate tko najviše plaća kazni? Upravo taj sektor. I znate što se događa u Hrvatskoj? Pa nestaje srednji građanski sloj, nestaje, nestaje i ovaj obrtnički sloj. Jel' vi znate kolika je penzija ljudi koji idu nakon 30 godina staža poslije '99. godine u penziju? Tisuću i 100 kuna, ali vama tisuću kuna odvojiti za vođenje knjiga je ništa. Ma to je, ja vas uvjeravam novac za njih do neba. Nije baš ni prosječna plaća u Hrvatskoj najveća. Ja vas molim, ovo nije prijedlog HSS-a koji smo mi politički predložili zato da se tučemo sa HDZ-om, ovo je prijedlog Hrvatske obrtničke komore. Hrvatska obrtnička komora ima argumenata zbog kojih to traži i valjda je cilj da dođemo do 150 tisuća obrtnika. Ja vas uvjeravam ako ovaj Zakon ne promijenimo, ako ne promijenimo sve one zakone o kojima sam ja govorio, ako majka obrtnica ne bude mogla koristiti mirovinsko osiguranje kad bude sa djetetom do 3 godine što smo napravili? Ali gledajte jedino ako je takvo stanje znači ona ne može staviti obrt u mirovanje i ako ostane sa djetetom do 3 godine nema ista primanja kao majka radnica, pa vjerojatno ćete naći argumente da budete protiv tog prijedloga. Ja sam ili kad govorimo o kamionima starijima od18 godina svagdje u Europi ti kamioni voze. U Hrvatskoj obrtnik ne može voziti kamion stariji od 18 godina, ne može ni otvoriti obrt ako ima takav kamion. Pa dajte mijenjajmo to stanje. Ja apeliram na vas, nemojmo se prepucavati, mene ne zanima svađa sa vama jer ja imam argumente za sve to. I konačno, razgovarao sam sa obrtnicima i sa Komorom i to je njihov prijedlog, to nije prijedlog HSS-a.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče. Kolega Pecek je naveo da ja ne uvažam ovih 4 tisuće 776 obrtnika što naravno nije točno. Ja itekako uvažavam tu kategoriju naših ljudi, smatram da su to časni i pošteni ljudi koji obavljaju svoj posao, ali smatram da i ta grupa ljudi treba na drugi način izvršavati svoje obaveze prema državi u kojoj žive i u kojoj privređuju.
Poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Ja ću se javiti da bi podržao motive koji stoje iza ovog Zakona iako sam sklon stavovima da sam prijedlog zakona samo segmentarno dodiruje problem obrtništva koji izumire u Hrvatskoj. Ono što je dosta tužno za ovaj Visoki dom kad se raspravlja doista o oprostu dugova sportskim klubovima koji iznosi 700 milijuna kuna ili milijardu i pol milijuna kuna onda se javi 35 zastupnika, tu se uzavru strasti, dolazi do praktički neke vrste i stranačkoga rata, a svi mi smo svjedoci, dovoljno je prošetati bilo kojim središtem grada od Županje do Pazina da je obrtništvo i to obrtništvo i zanatskoga tipa i klasičnoga obrtničkog tipa potpuno ugroženo. Ugroženost obrtništva je kao kronične degenerativne bolesti, ona ima mnoštvo uzroka od politike najamnina i procesa restitucija u gradovima do činjenice da dosadašnje Vlade i prije 2000. godine i poslije 2000. godine nisu iskoristile ništa što su mogle iskoristiti da se u Hrvatskoj osnaži proces razvoja obrtničkih štednih zadruga za koje se mogao dobiti ogromni potencijal u okviru zapadnih bankovnih asocijacija. Tu je već spominjano, mislim da je gospodin Širac govorio o problemima mirovinskog invalidskog osiguranja doista ja sam slučajno jutros bio kod jednoga obrtnika umjetničkog zlatara, možda najboljega u Hrvatskoj, zato neću spominjati imena, kazat ću samo lokacije iz Velike gorice. Bio sam kod čovjeka koji proizvodi, slučajno se to dogodilo baš jutros, auspuhe od nikla i kod dva autoelektričara koji su prognani, jedan iz Dervente, jedan iz Visokoga i u tom smislu ja mislim da bi bilo dobro da se ovaj Zakon iskoristi kao neka vrsta poticaja da saborska većina posveti jednu ozbiljniju raspravu o obrtništvu. Naime događa se jedan paradoks da se prije nekoliko dana u Hrvatskoj održava kao dan poduzetnika i na čelu hrvatskih poduzetnika je čovjek koji se bavi uvozom higijenskih pripravaka i naravno on postavlja s visine uvjete i predsjedniku države i predsjedniku Vlade i predsjedniku Sabora, kome god hoćete, govori o tome što bi trebala država napraviti, praktički pokazuje da je on i njegova svita, ta tajkunska svita koja se obogatila između ostalog i na uništavanju sitnoga i krupnoga obrta u Hrvatskoj jer njega ugrožavaju strani prodajni lanci, … [[Govornik se ne razumije.]] , Kinezi, crno tržište, sve to i svi ti ljudi su sve sitniji i nevidljiviji i ako netko u njihovo ime ne digne glas onda će obrtništvo koje je predstavljalo zapravo začetke moderne industrijske proizvodnje Hrvatske i općenito moderne kulture u Hrvatskoj nestati i u tom smislu ja bih očekivao i da HDZ kad kaže da je protiv ovoga Zakona silno pohvali motivaciju ovoga Zakona i da se složi da HSS-ovci to predlažu iz iskrenih nekakvih ljudskih uvjerenja. Oni shvaćaju da se nešto oko njih događa što nije dobro. Ptičja gripa će uništiti male proizvođače ovih peradi i ne znam čega, sad ste potjerali sa ovim dugim cijevima seljake u zatvorene prostore, više ni pure, ni race, ni patke, ni kokoši ne mogu biti na otvorenom, nešto slično se danas događa sa hrvatskim obrtništvom, i time ću završiti. Mislim da ovaj zakon nije idealan ali svatko tko kaže da je svega 4 tisuće ljudi u pitanju pa to je neki idiot. Šta to znači 4 tisuće ljudi. Puta 4, to je 20 tisuća ljudi koji egzistencijalno od toga zavise. Kad se kaže jedan čovjek, jedan čovjek je za Amerikance dovoljan da se uđe u rat. Prema tome, mi se ne smijemo više služiti mentalnim sklopom ranog komunizma. Kad je nešto ispod tisuću onda je to malo. Jedan čovjek, jedan obrtnik ako mu se može nabolje promijeniti sudbina i da bude zametak nečega pozitivnog to treba podržati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Gospodine Letica, ja vam izričem opomenu zbog uvredljivoga izraza prema zastupniku kojeg ste nazvali idiotom. Vi ste zastupnika nazvali idiotom vrlo precizno i jasno, niste mu samo naveli ime i prezime. [[Upadica se ne čuje.]] Ja sam koncentriran. I dobit ćete još jednu opomenu uz punu koncentraciju, pa ćete voditi računa o tome da zastupnike ne imenujete idiotima. Replika poštovani zastupnik Pankretić.
Hvala lijepa. S obzirom da je gospodin uvaženi zastupnik Letica govorio zadnji moja replika će se odnositi više da kažem nekoliko rečenica vezanih uz ovu temu koja mislim da nije eksplicitno navedena ni u raspravama u ovom dijelu a odnosi se direktno na poljoprivredne proizvođače fizičke osobe koji su obveznici PDV-a. Mi smo danas u jednoj situaciji u kojoj želimo da naš poljoprivredni proizvođač bude u sustavu, da ga vodimo na određeni način i da ga objektivno pripremamo za ono što se zove budućnost, Europska unija i sve ono. Da bi bio tako pripremljen ja sam uvjeren a mislim da se slaže i državni tajnik i svi mi ovdje da njegov ukupni prihod mora biti ne samo ovih 2 milijuna i nešto, ne samo ovih 4 nego i više od toga s obzirom da znamo u kojoj smo situaciji konkurencije a naročito na pragu ove prilagodbe Europskoj uniji. Nažalost, sa ovim ograničenjem koje imamo do sada ako gledamo na taj način naši će i dalje nažalost poljoprivrednici ostati usitnjeni, neće se moći širiti ali će morati prijeći u onu drugu skupinu. Prelazak njihov u tu drugu skupinu izaziva ogroman problem. Ja vas uvjeravam, oni su jedva izašli na kraj sa vođenjem dokumentacije kako obveznici fizičke osobe, obveznici PDV-a da bi kad ih sada prebacimo ovaj dvojni dio i ovo što ih obavezuje se sve one ja bih rekao i neke prednosti koje su mogli u tom dijelu imati past će u vodu. Mislim da će im to još više otežati ono što bi se svi trebali mi zajedno truditi da im olakšamo a to olakšanje bi trebalo biti da oni budu konkurentniji, da se mogu nositi evo sa onim izazovom koji je pred njima i da mogu na kraju i preživjeti. Zato mislim da bi se trebalo dobrano razmisliti o ovom našem prijedlogu, ne ga ocjenjivati ja bih rekao na onaj način kao što čuli ovdje od kolega da on ne pogoduje. Ako pogoduje na bilo koji način olakšava i jednom obrtniku i jednoj fizičkoj osobi u poljoprivredi, obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu koji je obveznik PDV-a trebalo bi u svakom slučaju … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Slaven Letica.
Samo bih kazao. Ja sam govorio načelno o idiotizmu onih koji 4 tisuće ljudi smatraju beznačajnom brojkom a vi ste predsjedniče nešto previše nervozni, nema za to razloga, i to dosta dugo primjećujem. A što se tiče stavova kolege Pankretića u cjelini ih podržavam. Prema tome, danas se nešto treba napraviti sustavno u odnosu na 98% hrvatskog stanovništva pa i u odnosu na obrtnike.
Kolegica Letica, slušala je cijela javnost a ja vrlo pažljivo kada ste rekli kakav idiot bi one 4 tisuće i nešto koji bi prihvaćao da se odnosi na izuzeće 4 tisuće i nešto obrtnika, idiot. [[Upadica se ne čuje.]] Isteklo je vrijeme za pojedinačnu raspravu. Završni osvrt u ime predlagatelja poštovani zastupnik Ante Markov. Izvolite!
Uvaženi gospodine predsjedniče, gospodo iz ministarstva, kolegice i kolege! Evo, ja ću pokušati u nešto mirnijem tonu da ne bi učinili ono što nadam se nitko od nas ne želi učiniti a inače uvijek završni ton treba biti uperen prema afirmativnom pristupu. I ja ću tako pokušati kazati. Mi smo ove izmjene i dopune zakona, mi smo ih danas donijeli ovdje i ne tražimo podršku zbog HSS-a. HSS naprosto da tako kažem ne treba ovakve izmjene i dopune. Mi smo naprosto već duže vremena sa Hrvatskom obrtničkom komorom, sa obrtnicima gotovo unatrag godinu i pol dana razgovaramo s njima, na neki način surađujemo i ovo je samo jedan u niz čitavih zakonskih prijedloga s kojima je HSS izašao da bi popravio ono što se treba popraviti u smislu ukupnog stanja u obrtništvu. Napomenuo bih da je upravo HSS inicirao i donio Zakon o malom gospodarstvu gdje je prvi puta nađen pravni okvir za obrtništvo, za malo poduzetništvo u Republici Hrvatskoj, da su pokrenuti programi, da su pokrenute čitave linije kreditiranja. Naravno, ja ovo shvaćam i kao apel. Ovo je apel preko HSS-a obrtnika da se promijeni stanje a ovo je jedan mali segment koji može pospješiti ako baš hoćemo onih 4 tisuće 766 obrtnika da mogu kvalitetnije privređivati, da država ne bude zakinuta. Nije prijedlog HSS-a da knjigovodstvo koje se vodi a nije dvojno bude knjigovodstvo koje će zakidati državu nego je prijedlog da se uredi jednostavan odnos između poslodavca, između obrtnika i države. Prijedlog je da se oni izjednače jer se radi o djelatnostima poput trgovine, poput graditeljstva u kojima imate uistinu visoke iznose ali imate i visoke troškove tih iznosa. Prema tome, radi se o specifičnim vrstama u kojima je naravno prihod počesto na osnovu jednog posla takvi da prođete onaj cenzus ali to ne znači da ste uspješni, to ne znači da nemate problema sa vođenjem knjigovodstva, to ne znači da vam svaka kuna ne nedostaje. Ali upravo ako jest ovo svojevrsni apel onda taj apel treba ispravno shvaćati. Zbog čega odbijati ovakav prijedlog. Idemo vidjeti što se događa ako odbijemo ovaj prijedlog. Događa se jedna silno negativna poruka hrvatskoj javnosti i obrtnicima i naravno da se ona u očima građana Republike Hrvatske, u očima obrtnika vrlo jasno fokusira na način, e da se radi o interesu stranih tvrtki, da se radi o interesu globalnog kapitala, da se radi o tvrtkama koje su došle u Hrvatskoj onda bi sigurno i Vlada i vladajuća pozicija drukčije se očitovali. Prema tome, ne možemo slati poruke građanima koje imaju za njih, sa njihova aspekta gledanja negativnu konotaciju. Ako se može ustanoviti, ako Ministarstvo financija može vrlo jasno i precizno ustanoviti što bi se dogodilo da se donese ovakve izmjene i dopune da li bi državni proračun bio oštećen? Da li bi došlo do pada punjenja državnog proračuna, a što bi na drugoj strani obrtnici ovih 4 tisuće dobili? Da li bi to povrijedilo drugu strukturu hrvatskih obrtnika? Ne bi. Da li bimo s time mogli reći ne idemo, nismo išli u cjelovitu reformu. Ali znate što? Ovi naši građani se već koliko imaju godina, tko ima 60 on se 60 godina uvjerava sutra će ti biti bolje. Tako je i meni otac govorio da su njemu govorili. On je išao u mirovinu i ima vjerujem jako malu mirovinu. Ali stalno govoru sutra će ti biti bolje, a nikako dočekati to sutra. Prema tome, bolje je i djelomična reforma koja će biti na ispravnom putu da pokuša riješiti životni problem. Pa ja se slažem, manjeg dijela obrtnika, ali pokušava ga riješiti i riješit će ga. A ukupni segment obrtništva i odnosa našeg prema obrtništvu mora biti na razini određenog senzibiliteta. Mora. Jer mi ne možemo drukčije naše obrtnike postaviti da budu ravni sa jakim korporacijama, sa onim izvani koji će doći neupitno jer se ne mogu nositi. Mi moramo biti senzibilni, mi moramo na ovom prostoru stvarati prednosti za naše domaće proizvođače. Obrtnici su i pioniri hrvatskog gospodarstva, ali vjerujte, ako oni ne postanu nositelji hrvatskog gospodarstva tada će Hrvatska doživjeti teške dane. Hrvatsko obrtništvo i malo gospodarstvo mora postati okosnica. Naravno, ona to ne može postati bez brige i vrlo važne uloge države. Fiskalna politika u tom dijelu ima vrlo važnu ulogu. Fiskalna politika u tom dijelu mora polučiti one pozicije i dati odgovor na ona pitanja koja su vrlo jednostavna. Kako da ravnomjerno svi plaćamo porez, kako da se porezna kasa puni redovno, a da ona ne bude na uštrp najsiromašnijih nego da bude uloga ravnopravno i ravnomjerno podijeljena. Prema tome, ovaj Prijedlog zakona treba shvatiti i kao apel, ali ga treba shvatiti i kao jedan u nizu zakonskih rješenja kojima će HSS u idućim danima, mjesecima izaći i kojima će pokušati popraviti i stvoriti bolju poziciju hrvatskog obrtništva nego što je ona to danas.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, netočan navod kolege da je to za ove obrtnike, odnosno poduzetnike životni problem. Ma nije točno da je životni problem. Ako netko ima 15 zaposlenih, ako netko ima vrijednost, ne znam, stroja 2 milijuna kuna njemu to ne može biti životni problem. Dobro znam obrtnike sa bagerima od 2 milijuna kuna od kojih nitko ne želi raditi za općinu zato jer sve mora ići preko papira. Točno je da obrtnici ne vole papire, točno je da će im to zakomplicirati život. Da im zapravo kompliciraju život vođenje papira, ali da je životni problem to definitivno nije točno. A vi kad govorite, vi cijelo vaše izlaganje temeljite na malim siromašnim obrtnicima na koje se to uopće ne odnosi.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak u 15 sati, glasovanje o raspravljenim prijedlozima, a osobito o Prijedlogu zakona o obalnom linijskom prijevozu. Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dobit, predlagatelj zakona je Klub zastupnika HSS-a. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Ne prihvaća se prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dobit koji je predložio Klub zastupnika HSS-a zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tijela. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? 67 za zaključak, 3 suzdržana i 7 protiv. Zaključak je usvojen s predloženom većinom.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za izbor i imenovanje i upravne poslove Hrvatskoga sabora je na 40. sjednici održanoj 9. ožujka 2006. godine jednoglasno utvrdio prijedlog odluke o razrješenju i izboru člana Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora. Prvo, razrješuje se član Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora Zvonimir Sabati i drugo, za člana Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora bira se Miroslav Čačija.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog ove odluke. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 77 glasova za donijeta predložena odluka. Drugo.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora na 40. sjednici održanoj 9. ožujka 2006. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o razrješenju i izboru člana Odbora za pravosuđe Hrvatskog sabora. Prvo, razrješuje se član Odbora za pravosuđe Hrvatskog sabora Željko Ledinski. I drugo, za člana Odbora za pravosuđe Hrvatskog sabora bira se Miroslav Čačija.
Molim rezultat? Rasprava. Rezultat? Rezultat? Glasovati. Rezultat, 77 glasova za. Idemo dalje. Izvolite.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora na 40. sjednici održanoj 9. ožujka 2006. jednoglasno je utvrdio Prijedlog odluke o izboru člana Odbora za vanjsku politiku Hrvatskog sabora. Za člana Odbora za vanjsku politiku Hrvatskog sabora bira se Zvonimir Sabati.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 77 glasova za usvojena predložena odluka. Idemo dalje. Izvolite.
Hvala. Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskoga sabora na 40. sjednici održanoj 9. ožujka 2006. godine jednoglasno je utvrdio Prijedlog odluke o izboru člana Odbora za prostorno uređenje i zaštitu okoliša Hrvatskog sabora. Za člana Odbora za prostorno uređenje i zaštitu okoliša Hrvatskog sabora bira se Željko Ledinski.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Molim uključimo se. Idemo glasovati. Rezultat? Sa 77 glasova za donijeta. Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 40. sjednici održanoj 9. ožujka 2006. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o razrješenju i imenovanju člana Državnog povjerenstva za procjenu šteta od elementarnih nepogoda. Prvo, razrješuje se član Državnog povjerenstva za procjenu šteta od elementarnih nepogoda Ivan Drmić. I drugo, za člana Državnog povjerenstva za procjenu šteta od elementarnih nepogoda imenuje se Tomislav Tomić.
Možemo glasovati. Nema više kvoruma. Tako što je gospodin zastupnik Jozo Radoš ovog trenutka otišao i to je taj manjak kvoruma. Hvala lijepa, predsjednice. Dalje ćemo nastaviti. Prekidam, nastavlja se sjednica u srijedu sa Prijedlogom zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dobit po jedinicama i dopunama Zakona o financiranju jedinica lokalne … Mir malo, molim vas. Predlažem da se o ova dva zakona provede objedinjena rasprava. Suglasni? Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit, Kluba zastupnica HNS-a i Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave. To se odnosi na istu materiju. Suglasni? Dobro, hvala lijepa. I dalje idemo dnevnim redom kako je u redoslijedu utvrđen. Hvala lijepa. Ovaj puta će to biti kao i uvijek što je … [[Ne razumije se.]] pravni savjet. Izbor i imenovanja, tri odluke od prošli puta, poštovana predsjednica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege Odbor za izbor i imenovanja i upravne poslove Hrvatskoga sabora na 40. sjednici održanoj 9. ožujka 2006. godine jednoglasno je utvrdio prijedlog odluke o razrješenju i imenovanju člana Državnog povjerenstva za procjenu štete od elementarnih nepogoda. Prvo, razrješuje se član Državnog povjerenstva za procjenu šteta od elementarnih nepogoda Ivan Drmić i drugo, za člana Državnog povjerenstva za procjenu šteta od elementarnih nepogoda imenuje se Tomislav Tomić.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 85 glasova za, 2 suzdržana i 5 protiv usvojena predložena odluka. Idemo dalje.
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 40. sjednici održanoj 9. ožujka 2006. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o razrješenju i imenovanju člana Državnog povjerenstva za procjenu šteta od elementarnih nepogoda. Prvo, razrješuje se član Državnog povjerenstva za procjenu štete od elementarnih nepogoda, Ljubo Jurčić. I drugo, za člana Državnog povjerenstva za procjenu šteta od elementarnih nepogoda imenuje se Dragica Zgrebec.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Glasovati. Rezultat? Sa 90 glasova za, 3 suzdržana i 1 protiv donesena predložena Odluka. Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 40. sjednici održanoj 9. ožujka 2006. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o imenovanju člana Državnog povjerenstva za procjenu šteta od elementarnih nepogoda. Za člana Državnog povjerenstva za procjenu šteta od elementarnih nepogoda imenuje se Vladimir Kurečić umjesto Vladimira Pleška.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Hvala. Rezultat? Ne, možemo glasovati prije rezultata, da. Rezultat? Sa 86 glasova za, 2 suzdržana donesena predložena Odluka. Izbori, imenovanja i razrješenja, predsjednica Odbora gospođa Nevenka Majdenić, molim da izložite nekoliko prijedloga. Nemojte još se razilaziti, za nekoliko minuta ćemo biti. … [[Upadica se ne razumije.]] Šta je gladan? Izvolite predsjednice.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskoga sabora na 41. sjednici održanoj 23. ožujka 2006. godine jednoglasno je utvrdio Prijedlog odluke o izboru člana Odbora za poljoprivredu i šumarstvo Hrvatskoga sabora. Za člana Odbora za poljoprivredu i šumarstvo Hrvatskoga sabora bira se Željko Kurtov.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Molim, uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 90 glasa za i 3 suzdržana zastupnik Željko Kurtov izabran je za člana Odbora za poljoprivredu. Dalje, izvolite!
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskoga sabora na 41. sjednici održanoj 23. ožujka 2006. godine jednoglasno je utvrdio Prijedlog odluke o izboru člana Odbora za ratne veterane Hrvatskoga sabora. Za člana Odbora za ratne veterane Hrvatskoga sabora bira se Željko Kurtov.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Molim glasovati. Rezultat? Sa 87 glasova za i 4 suzdržana usvojen je prijedlog odbora. Kolega ne možete glasovati kad stojite. Još ima jedna odluka. Izvolite predsjednice!
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskoga sabora na 41. sjednici održanoj 23. ožujka 2006. godine utvrdio je Prijedlog odluke o imenovanju člana Upravnog odbora Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost. Za člana Upravnog odbora Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost imenuje se Marko Širac.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Molim glasovati. Rezultat? Sa 76 glasova za i 4 suzdržana i 5 protiv donesena je predložena odluka. Mi smo glasovanje završili. Nastavak sjednice u srijedu. Počet ćemo sa temom Prijedlog nacionalne strategije suzbijanja korupcije 2006. do 2008. godine.