Dobro jutro, kolegice i kolege zastupnici. Možemo li početi s radom. Dozvolite da idemo po dnevnom redu. Na dnevnom redu je - Godišnje izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e od 1. svibnja 2010. do 30. travnja 2011., s nadopunom izvješća od 1. svibnja 2011. do 31. prosinca 2011. Izvješće je podnijelo Upravno vijeće HINA-e u skladu sa člankom 14. Zakona o HINA-i. Prijedlog akta primili ste u pretince. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za informiranje, informatizaciju i medije, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća ste primili na sjednici na klupe ovdje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno…, a nema ga. Onda ništa. Znači možemo konstatirat da ne želi. To je bio predstavnik gospodin Damir Boras, predsjednik Upravnog vijeća. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Da. Izvolite, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije, poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Potpredsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za informiranje, informatizaciju i medije razmotrio je na 2. sjednici održanoj 19. travnja 2012. godine Godišnje izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e. U vrijeme rasprave odbor je raspolagao s mišljenjem Vlade Republike Hrvatske na predmetno izvješće. U uvodnom obrazloženju predsjednik Upravnog vijeća HINA-e istaknuo je da je izvješće dopunjeno na zahtjev Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske i odnosi se na rad dva saziva upravnog vijeća. Prethodno upravno vijeće je prihvatilo Strateški plan razvoja HINA-e za razdoblje 2011.-2014. godine, izradilo analizu poslovne uspješnosti informativnih servisa i ustrojbenih jedinica HINA-e kao podlogu za odlučivanje o preustroju i potvrdilo program preustroja HINA-e koji je predložila uprava. Vijeće u sadašnjem sastavu je raspravilo Program rada i financijski okvir djelovanja HINA-e, prihvatilo Program restrukturiranja HINA-e, Prijedlog pravilnika o ustrojstvu i Prijedlog financijskog plana za razdoblje siječanj-ožujak 2012., te prihvatilo Plan rada HINA-e za 2012. Predsjednik vijeća naglasio je da je vijeće radilo u nepotpunom sastavu jer je Hrvatski sabor imenovao 4 od 5 članova i do danas nije imenovan član upravnog vijeća iz reda zaposlenika. U raspravi na odboru rečeno je da HINA već tri godine posluje s gubitkom. Članovi odbora su se složili s mišljenjem Vlade Republike Hrvatske da upravno vijeće nije poduzelo potrebne korake da bi se omogućila reorganizacija i preustroj HINA, racionalizacija poslovanja i zaustavio negativan trend u ukupnom poslovanju, u poslovnom rezultatu te su zatražili odgovornost onih koji su doveli do takvog stanja. Rečeno je i da HINA samo u budućnosti treba odrediti što želi biti i treba pokušati stvoriti tržišni projekt. No izneseno je mišljenje da postoje neke okolnosti na koje se nije moglo utjecati kao što su nenaplaćena potraživanja, dug Vjesnika prema HINA-i, PDV koji HINA plaća 25% dok ostali mediji plaćaju 10%. Zakon o HINA-i koji se nije mijenjao više od desetljeća te je predloženo da odbori u HINA-e održi tematsku sjednicu. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova odlučio predložiti Hrvatskom saboru sljedeće zaključke: "1. Ne prihvaća se Godišnje izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e od 1. svibnja 2010. do 30. travnja 2011., s nadopunom izvješća od 1. svibnja 2011. do 31. prosinca 2011. 2. Obvezuje se Upravno vijeće HINA-e da razriješi ravnateljicu HINA-e i imenuje vršitelja dužnosti ravnatelja."
Hvala lijepa predsjedniku odbora. Pričekajte samo malo da konstatiramo zapisnički. Predstavnika Vlade nemamo. Otvaram raspravu. Idemo sa raspravom po klubovima. Prvi za raspravu prijavio se klub Hrvatskih laburista-Stranke rada, poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite poštovani zastupniče.
Čak i kada Vlada daje mišljenje o radu Upravnog vijeća HINA-e, Izvještajne novinske agencije, u svojemu stavu navodi formalne, a ne suštinske razloge, ovaj put negativnog stava. Kratko i jasno, Upravno vijeće HINA-e nije postupilo sukladno ovlastima i nije omogućilo preustroj te nekad itekako važne institucije. Bilo bi dobro da je tako jednostavan problem. HINA-i ne treba samo reorganizacija i preustroj te financijska konsolidacija, HINA-i treba generalka. Od negdašnje doslovno izvještajne agencije koja je bez konkurencije novih internetskih medija imala daleko lakšu zadaću informiranja javnosti, HINA mora postati želi li opstati moderan, brz, raznovrsniji i višeslojniji medij. Za izvještajne agencije kakve su egzistirale početkom '90.-tih ili prije njih društvo, a onda ni država nema potrebe, iz više razloga. Prvi je taj što se pojavilo mnoštvo bržih, intrigantnijih, prodornijih i meritornijih medija koji su i mnogim novinarima i građanima institucijama brži, ponekad i temeljitiji izvor informacija. Drugi je taj što se HINA zadržala uglavnom na novinarskim ili prije bih rekao agencijskim formama koje pripadaju prošlosti i to onoj ne baš novinarski blistavoj. Kada je to HINA objavila intrigantan i relevantan intervju s relevantnom javnom osobom iz politike, sporta, znanosti, ekonomije ili kulture, intervju koji bi se citirao, intervju koji bi prenosili portali, novine, radio ili televizija. Kada je HINA prva objavila neku od gorućih životnih tema, kada je razotkrila jednu od najznačajnijih afera u Hrvatskoj, kada i koliko puta u ovih recimo zadnjih 5 godina. Treći problem ili razlog zbog kojeg je HINA u krizi dužoj, dubljoj i danas teško rješivoj proizlazi iz prva dva. Manje potreba za HINA-om stvara i financijske probleme, novčane dubioze. Sve je manje zainteresiranih za pretplatu na HINA-inine usluge, ali ne samo zato što je kriza, ne samo zato što postoji bezbroj brzo reagirajućih portala, ne samo zato što je svijet odavno postao globalno selo koje sve svoje djelatnosti temelji upravo na informaciji već prije svega zato što HINA-in servis kaska za vremenom. Zato što je HINA-in servis zastario, nedovoljno brz i prodoran. Dakako brzinu, prodornost, temeljitost i intrigantnost ne treba dovoditi u vezu sa senzacionalizmom. Da biste od nekoga kupovali informaciju, da biste uopće neki portal posjećivali, da bi se netko na tome portalu uopće oglašavao i na taj način omogućavao funkcioniranje medija medij mora odgovarati na mnoga pitanja sve radoznalije publike. HINA posljednjih godina ne koristi prednost koju ima već samim svojim statusom, odnosno pozicijom u društvu i državi. HINA-i su ako je uredništvo spretno i prodorno dostupnije informacije od bilo kojeg drugog servisa ili portala. HINA bi morala, jer je samom pozicijom na izvoru informacija od značaja za društvo, odnosno javnost, prednjačiti na medijskoj sceni i količinom relevantnih informacija i količinom životnih tema i prezentacijom najzanimljivijih javnih osoba iz svih političkih, ekonomskih, znanstvenih i umjetničkih područja. HINA je prije svega u koncepcijskoj, uređivačkoj krizi, a tek onda u financijskoj koja je ponavljam posljedica ove prve sadržajne krize. U izvješću se navodi kako su zahtjevi većine korisnika HINA servisa promijenili te korisnici žele preuzimati i plaćati samo one informativne sadržaje i one formate koji su im potrebni. Pa to je logično. A je li HINA dokučila koji su to sadržaji koje korisnici žele preuzimati? Nije, da jest ne bi bila u tako duboko sadržajnoj koncepcijskoj, a onda i financijskoj krizi. U izvješću se navode i ciljevi preustroja iz kojih se naslućuje da ovom vodstvu HINA-e nedostaje ideja. Ciljevi su općeniti, formalistički. Zvuče kao floskule iza koje se krije veliki upitnik. Što znači treba racionalizirati poslovanje i postići kakvoću proizvodnje. Pa to kažu i u tvornici cipela. Što je za HINA-u racionalizaciju, što je za HINA-u kakvoća? To u izvještaju ne piše, ali piše da treba proširiti tržište. To piše u svim dokumentima za preustroj tvornice čelika, vina, krumpira, maslinovih ulja i turističkih usluga. HINA je od svih njih specifičnija, ali nema u izvješću specifičnih rješenja ili barem naznaka rješenja kako racionalizirati poslovanje, kako postići kakvoću proizvodnje jer i vijesti su naravno proizvod roba i to jako kurentna, i kako proširiti tržište. Preustroj nije pojašnjen, ali zato jest pojašnjen način kako dobiti više javnog novca. Da je u izvješću potrošeno truda i kreativnosti onoliko koliko je potrošeno za kukanje o nedostatku novca, krađi informacija, a kradu tvrdi vijeće i stranke te previsokom porezu na dodanu vrijednost budućnost HINA-e bila bi manje neizvjesna. U potpunosti se slažem da HINA-u treba staviti u ravnopravan položaj s ostalim medijima te joj PDV smanjiti s 25 na 10%. Neupitno je da bi se država trebala služiti HINA-nim, a ne nekim drugim jednako dobrim ili jednako lošim servisima za znatno čak i trostruko više novca. Za krizu koja potresa HINA-u gdje se kreativni dio, dakle novinari, svim silama bore protiv ove uprave kriva je i država koja je kao u slučaju HRT-a digla ruke od problema u javnim medijima. Umjesto da stvore okvire za dobro funkcioniranje servisa koji bi trebali biti na usluzi građanima Hrvatske vlasti su brinule jedino o svojih 5 minuta slave te o veličini svoje slike u novinama ili o duljini priloga u televizijskim te radijskim emisijama. Da, vlast pa i ova zakonodavna se treba petljati u javne medije i to onoliko koliko je potrebno da se stvore okviri za profesionalno neovisno djelovanje bez upliva političkih, ali i svih drugih moćnika. HINA je bez dvojbe potrebna i javnoj sceni i javnosti i društvu i državi, ali drukčija, modernija, prodornija i smislenija HINA čije sadržaje korisnici neće moći zaobilaziti. Jedna od velikih blaga HINA je i arhiva. I negdašnja arhiva Vjesnika koja čami bez mogućnosti da se javnost s njome koristi. Digitalizacija arhive je stala pod izlikom da nema novca, a novca je bilo, slušajte malo kako su se novcima razbacivali moćnici iz HDZ-a, novca je bilo na bacanje. Dakle, HINA je vlastima značila manje od dobrog provoda na malo vitra, od provoda u Veroni ili u Americi. HINA je također bila mjesto za uhljebljivanje podobnih kadrova koji već unaprijed galame kako će ih se smijeniti po političkim nestručnim kriterijima. Izgleda da će otići jednako kako su i došli s tim da će se slušajući kuloare koji su gotovo uvijek na pravome tragu ista praksa možda i nastaviti, a to bi bio kraj za HINA-u koja je, naglašavam, potrebna. Ali HINA koja je u dosluhu s vremenom i potrebama javnosti te pretplatnika. HINA-i trebaju kadrovi koji su je kadri modernizirati, sadržajno oplemeniti i učiniti je poželjnom. Hvala lijepo.
Hvala i vama gospodine zastupniče. Sljedeći za riječ javio se gospodin Goran Beus Richembergh u ime kluba HNS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pred nama su dva dokumenta, odnosno dva izvješća Upravnoga vijeća HINA-e koja obuhvaćaju vrijeme od 1. svibnja 2010. pa do konca 2011. godine. To su dokumenti koji se u mnogome ne razlikuju od izvješća koje smo od Upravnoga vijeća HINA-e dobivali prošlih godina. Ne može se ni razlikovati jer se ne razlikuje niti stanje u HINA-i, a ono je već 4 godine zapravo loše, rekao bih u mnogim segmentima i sve gore. Klub HNS-a i mi zastupnici HNS-a svih ovih 4 godine što na sjednicama Odbora za informiranje, što na plenarnim sjednicama u diskusijama o izvješćima koja su dolazila iz HINA-e isticali smo da su negativni trendovi u funkcioniranju i poslovanju HINA-e nešto što valja zaustaviti i za što još ima šanse. Izricali smo brojne i vrlo oštre kritike. Adresirali smo odgovornost prije svega na upravljačku strukturu, na ravnateljicu HINA-e. Ali nije to bilo samo puko kritizerstvo. U svojim diskusijama i stavovima kluba HNS-a trudili smo se dati i prijedloge, ukazati i na slabe točke upravljačkog modela ali i slabe rezultate takvog upravljanja. Nije nam se odgovorilo proaktivnom politikom upravljačkog mehanizma HINA-e prije svega ravnateljice i uprave nego se uglavnom odgovaralo obranački, podastiranjem dokumenata, izvješća, bilanci iz kojih se valjda trebalo vidjeti kako je zapravo u HINA-i stanje odlično ali eto postoje neki i u samoj HINA-i i izvan nje koji to stanje namjerno prikazuju lošim. Mi se možemo pretvarati i dalje da je HINA sustav koji funkcionira i koji može preživjeti i na ovakav način na koji danas radi, ali to je jedna velika šarena laža. Jer financijski pokazatelj, financijska izvješća pokazuju da HINA jede svoju supstancu. Ona formalno ne posluje s gubitkom zbog toga što gubici iz redovnog godišnjeg poslovanja se već nekoliko godina za redom pokrivaju iz rezerve koju je HINA imala i koju još uvijek ima ali pokazuju jedan trend koji vodi praktički samo destrukciji agencije. I ne samo to, HINA u proteklih nekoliko godina pa onda i u ovome razdoblju na koje se odnose ova izvješća koja su pred nama nije uspjela riješiti čitav niz iznimno važnih problema s kojima je bila suočena ili koji su bili posljedica upravo takvog vođenja HINA-e. i nisu to zanemarivi problemi ali nisu niti problemi koje je bilo nemoguće riješiti i u tome jest problem. Dakle, u HINA-i vladaju narušeni međuljudski odnosi već nekoliko godina, do te mjere da je ravnateljstvo odnosno uprava s jedne strane, a ključni ljudi sustava koji se bavi produkcijom dakle cor biznisom su u konstantnom sukobu. U takvim se okolnostima ne može dobro raditi. ali nije se tu radilo o osobnim animozitetima. Radilo se prije svega o konceptualnim razlikama između onih koji se smatraju proizvođačima informacija, dakle vrhunskim profesionalcima koji rade u HINA-i i same uprave koja proučite li ova dva izvješća zapravo je pobornik jednog vrlo konzervativnog modela koji više nigdje ali doslovno nigdje ne funkcionira kada je riječ o nacionalnim informativnim agencijama. Kolega Vukšić spomenuo je tek jedan detalj, kada govorimo o tome, a to je činjenica da je HINA potpuno nekompetitivna na tržištu i da recimo nikada nismo čuli da itko citira HINA-ine intervjue s ključnim akterima našega društvenog, političkog, sportskog, kulturnog života ali jesmo doživjeli da HINA citira intervjue naših državnih dužnosnika koji su dali … [[Govornik se ne razumije.]] Može li se dozvoliti da HINA bude samo transmisija informacija koje zapravo dolaze iz Hrvatske. Nevjerojatno je da su sve društvene relevantne afere u kojima je Hrvatska s jedne strane politička elita, a s druge strane i njeno podzemlje gdje su bili prokazani za korupciju, za nepotizam, za organizirani kriminal. Gotovo je nevjerojatno da jedan profesionalni informativni servis kakav HINA jest po svojim kapacitetima, sposobnostima ljudi koje ima, po tehnologiji kojom raspolaže dakle da su te sve afere prošle bez ijedne jedine ekskluzivne informacije koje bi plasirala HINA. Kontra argument vodstva HINA-e je da HINA nije tabloidni medij. Pa naravno da nije ni ne smije biti, ali ovdje se radi ne o tabloiziranju novinske agencije nego o tome da ona postane relevantan izvor informacija ali jednako tako i akter koji će u procesu informiranja javnosti u onome što je najvažnija uloga HINA-e, a to je dakle javni servis u informiranju javnosti ona biti proaktivna, istraživačka i na pravom mjestu i na pravo vrijeme. Smije li se uopće agencija nazivati Nacionalnom novinskom informacijskom agencijom ukoliko ona ključne informacije koje plasira preuzima s portala na način da su objavljeni 10 ili 20 sati prije? Činjenica da opada broj pretplatnika na HINA-in servis govori sama za sebe. Znači HINA-ine informacije njeni proizvodi nisu više konkurentni na tržištu. HINA-ine informacije nisu relevantne za oblikovanje javne svijesti, javnog informiranja. Tko je za to kriv? Sigurno nije neto izvan HINA-e. to je produkt određene orijentacije uređivačke koncepcije prije svega. Nadalje, ta neekskluzivnost i slaba citiranost dovela je HINA-ine ljude ljude koje rade u HINA-i u poziciju da se osjećaju nemoćno jer im se ne dozvoljava da rade takve teme. Tehnološka strana ove priče također je prilično konzervativna. HINA nije odgovorila izazovu vremena i dovela se u poziciju odnosno oni koji vode doveli su je u poziciju da joj je 2012. godina vjerojatno ključna godina u kojoj će se odgovoriti na pitanje biti ili ne biti, opstati ili propasti, jer HINA ovako više neće moći funkcionirati. Očito da je potrebno provesti korjenite promjene restrukturiranje, programsko pozicioniranje, drugačiju koncepciju, otvaranje prostora kreativcima, iskorak u nove forme, proaktivna uređivačka politika, korak ispred, a ne iza događanja i tako redom. Činjenica je također da HINA-ino vodstvo nije uspjelo izgraditi i održati komunikaciju s vlastitim osnivačem. I to traje već godinama. I prošla Vlada je praktički zamrzla komunikaciju sa vodstvom HINA-e. Očito nije imala povjerenje niti u ono što ni kako radi i kakvi bi trebali biti rezultati jednog poslovnog sustava takvoga tipa. To je loše. To se odrazilo između ostaloga i na broj pretplatnika iz javnoga sektora. Očito je da ni Vlada ni paravladine službe, javni sektor ne shvaćaju HINA-u kao relevantan izvor informacija na temelju kojih bi donosili ili širili i razvijali svoje politike. Činjenica je također da ova izvješća koliko god se trudila pomalo grotesknim elementima, podacima koji se ovdje navode o broju vijesti, o tipu vijesti. Činjenica je zapravo da su ovo dva izvješća koja svjedoče o nemoći postojećeg vodstva HINA-e da odgovori na izazove vremena, odnosno na izazove jedne situacije koja vlada u Hrvatskoj, koja po društvo jest loša jer ona je atmosfera korupcije, narušavanja autoriteta svih institucija, ugrožavanja autoriteta političkih institucija, gubljenja povjerenja u javno koristan rad. Dakle ono što je za društvo loše za medije je prostor u kojemu afirmiraju svoju sposobnost transmisije vijesti i informacija javnosti. HINA je tu bila zadnja na repu događaja. U tome smislu klub HNS-a podržava mišljenje Vlade, podržava također i stavove Odbora za informiranje, informatizaciju i medije da ovo izvješće nije dobro i da ga ne treba prihvatiti, a osobito prijedlog zaključka koji je poslan Hrvatskom saboru da se upravnom vijeću HINA-e naloži od strane osnivača, a Hrvatski sabor to jest, da razriješi ravnateljicu HINA-e i odmah imenuje vršitelja dužnosti. U tome smislu klub HNS-a podržat će takav prijedlog zaključka i glasovati za njega. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik i potpredsjednik Hrvatskog sabora Nenad Stazić. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče Sabora, kolegice i kolege. Treba li Hrvatskoj HINA i ako treba kakva ta HINA mora biti. Od tog pitanja treba poći jer stvari sa HINA-om ne stoje dobro već dugi niz godina. Bivša Vlada usudio bih se reći o HINA-i nije vodila računa. Godinama smo ovdje u Saboru primali na znanje izvješća o radu HINA-e na prijedlog parlamentarne većine i voljom parlamentarne većine, a godinama se vidjelo da HINA tone sve dublje i dublje. Upozoravali smo s ove govornice kako je potrebno izmijeniti zakone, da se HINA-i pomogne, da ju se ne prepusti vlastitoj sudbini jer se već tada vidjelo da ona klizi u propast. Ništa nije učinjeno, ništa nije učinjeno u tom pravcu. I tako smo dogurali do ovdje dokle smo dogurali. HINA je osnovana '90. godine. Te je godine izmišljen Internet. Kad je HINA počela postojati portala nije bilo, HINA u tom pogledu nije imala nikakvu konkurenciju. I naravno da su se svi korisnici, svi izdavači morali koristiti HINA-om i plaćati njezine usluge, ali nakon što se Internet proširio, što se osnovao čitav niz portala HINA je nastavila poslovati na istoj razini. Ona prodaje vijesti, vijesti danas nekom prodavati, pa vijesti imate koliko god hoćete, besplatno. Na to smo upozoravali da se u tom smislu treba izmijeniti Zakon o HINA-i jer ona ne može poslovati konkurentno u takvim uvjetima jer vi HINA-inu vijest em morate platiti, morate se pretplatiti pa onda morate upisati password pa onda još onu zaporku da biste dobili vijest, a stisnete bilo koji portal evo vijesti vas napadaju. Sve to bivša Vlada nije htjela primijetiti, iako smo na to upozoravali, nego je puštala da HINA tone. Smanjen je porez za vrijeme mandata premijera Sanadera, smanjen je PDV na novine, na 10%, pomoglo se izdavačima. Pomoglo se izdavačima jer su tvrdili da ne mogu s tako visokim PDV-om, s općom stopom PDV-a izdavati novine i kako će se smanjiti onda cijena novina ako se smanji PDV da bi ljudi mogli više čitati novine. PDV je smanjen, nije smanjena cijena novina nego je ona povećana, ali su se zato fotografije Ive Sanadera pojavljivale na naslovnim stranicama i pojavio se čitav niz novinara koji su ga slavili sve do dana dok nije pao, dok nije napustio politiku. HINA jedina danas plaća punu stopu PDV-a, svima drugima je ona smanjena na 10%, HINA plaća 25%. Pa kako HINA može opstat kad se o drugima vodi računa, a o njoj ne. Takvo zanemarivanje dovelo je do ovoga u čemu smo sada. Izvješće za 2010. godinu pokazuje produbljivanje financijske krize. Gubitak je sa 2,9 milijuna porastao na 3,9 milijuna kuna. Sva zvona zvone na uzbunu, ali ponavljam ništa se ne poduzima. Uprava nastoji nešto učiniti u 2011. godini i smanjuje taj gubitak s 3,9 na 1,3 milijuna kuna. Smanjuje ali kako, tako da smanjuje plaće i da smanjuje ulaganja. To što je smanjila plaće dovelo je do sukoba sa sindikatom i sad su narušeni odnosi i sad su uprava i sindikat na sudu. Dakle, ne može se reći da uprava sama nije baš ništa učinila, pokušala je spasiti brod koji tone, ali lošim sredstvima i opet bez pomoći države prepušteni sami sebi. Prihodi s tržišta pali su u 2011. godini na samo 10,7 milijuna kuna što je najniža razina od 2000. godine. A poslovna je politika posve usmjerena na prihode od države. Otkazali su pretplatu najveći izdavači, STYRIA i EPH. Oni koji plaćaju PDV po 10% otkazali su HINA-i suradnju. Objava vijesti u HINA-i kasni u odnosu na portale, ali kome portali odgovaraju za točnost svojih vijesti? Nikome, nikome. HINA odgovara. HINA-ne vijesti moraju biti točne, moraju biti pouzdane, moraju biti provjerene. Zbog ovog nedostatka novca naravno da je pala kvaliteta. Nedostaje ekskluzivnih vijesti, čuli smo to, nedostaje tema, intervjua, a priopćenja i izvješća s novinskih konferencija imaju svi pa je njihova vrijednost mala. Sad jesam pročitao HINA-in izvještaj ili izvještaj na INDEKS-u ili Jutarnjega lista dragom Bogu svejedno. U HINA-in se doduše mogu pouzdati da je točan, da nema materijalne pogreške, kod ovih drugih nisam posve siguran. Ali Bože moj oni za tu točnost ionako nikome ne odgovaraju. Nije iskorišten potencijal Vjesnikove dokumentacije koja predstavlja nacionalno bogatstvo. U taj projekt je uloženo 13 milijuna kuna uglavnom iz državnog proračuna. A ta Vjesnikova dokumentacija eno je u Kerestincu, u lošim uvjetima. Ona će tamo istrunuti, ona će propasti ako se ne digitalizira. Je, ali sad više nema novca da se digitalizira. Novac koji je bio osiguran da se ta arhiva digitalizira je potrošen na plaće, na redovno djelovanje. A ako mi kao država dopustimo da to tamo istrune, da to izjedu miševi i štakori gotovo je. To se više obnoviti ne može. Dok sam bio novinar nikome od nas nije, ni meni ni bilo kojem mom kolegi nije palo na pamet da piše članak o bilo čemu, a da ne ode u Vjesnikovu dokumentaciju. Nikom nije palo na pamet. Danas kolege mladi novinari vjerojatno ni ne znaju da ta dokumentacija postoji i kakvo blago ona skriva. To je dio hrvatske povijesti, važan dio zabilježen u toj dokumentaciji. Prema tome ako se ta dokumentacija ne spasi mislim da ćemo pretrpjeti jednu takvu nacionalnu štetu koja će biti nepopravljiva. To je ireverzibilan proces, gotovo, toga više nema to je tamo unikatno. Sukobi koji postoje unutar HINA-e ja mislim da su nerješivi između uprave i sindikata. Uprava HINA-e predložila je, upravno vijeće usvojilo na sjednici 3. studenog 2011. godine tvrde sindikati nezakonite odluke o restrukturiranju HINA-e i Pravilniku o unutrašnjem ustroju. Upravno vijeće dakle vidimo pokušava nešto učiniti, ono donosi odluke o restrukturiranju, ali sindikat tvrdi da su te odluke nezakonite. Pa zbog kršenja Zakona o radu Radničko vijeće HINA-e podiže tužbu na Općinskom građanskom sudu u Zagrebu radi utvrđivanja ništetnosti takvih odluka upravnog vijeća. U očitovanju na tužbu uprava je dostavila sudu odluku upravnog vijeća od 16. prosinca o suspenziji tih odluka. Sad je nedavno i Radničko vijeće HINA-e podiglo tužbu na istom sudu radi utvrđivanja ništetnosti odluka o prijevozu i odluka o snižavanju koeficijenta plaće koje je na prijedlog uprave usvojilo Upravno vijeće u studenom 2011. godine. Sindikati tvrde, radničko vijeće tvrdi da je tim odlukama prekršen članak 149. Zakona o radu koji definira potrebu savjetovanja s radničkim vijećem prije donošenja odluka vezanih uz materijalni i radni položaj radnika. Koliko će se čekati sudski pravorijek? Pa tko to zna kako to već ide na našim sudovima. Nakon što je poslovodstvo HINA-e po treći puta u 3 godine smanjilo plaće zaposlenicima Sindikat novinara HINA-e bio je prisiljen zatražiti sudsku zaštitu prava zaposlenika. Iako je sindikat u više navrata upozoravao da se pitanja od bitnog interesa za zaposlene moraju rješavati u suradnji sa sindikatom poslovodstvo ih je bespravno reguliralo lako oborivim odlukama na sudu tvrdi radničko vijeće. Kako razriješiti ovaj sukob? Pa očito je potrebno i s jedne novo upravno vijeće. Nemamo ovdje predstavnika upravnog vijeća, nisu se udostojali doći pred Hrvatski sabor kojem podnose izvješće. To je sramotno, to je nedopustivo! To se ne smije događati. Oni nama podnose izvješće i mi to izvješće prihvaćamo, odbijamo ili primamo na znanje, ali je posve neprihvatljivo da nitko od njih ovdje ne dođe. Kad ne bi bilo drugih razloga taj bi bio dovoljan da se ovo izvješće odbije jer se tako prema Hrvatskom saboru ne može odnositi nitko. Ovdje su izabrani predstavnici građana i Upravno vijeće HINA-e ih treba tretirati s poštovanjem. I za ovo nema isprike. Dakle, vjerojatno je potrebno novo upravno vijeće, vjerojatno je potreban novi ravnatelj. I ja tvrdim da bivša ravnateljica, sadašnja ravnateljica ništa s ovakvim odnosnom bivše Vlade prema HINA-i nije mogla učiniti. Ali to ne bi mogao niti bilo koji drugi ravnatelj. Ni bilo kakvo upravno vijeće ne promijeni li država odnos prema HINA-i neće napraviti ništa. Možemo mi izabrati novo upravno vijeće, možemo izabrati novog ravnatelja ili ravnateljicu neće oni napraviti ništa. Oni ne mogu napraviti ništa dok oni moraju prodavati vijesti koje drugi daju besplatno. Znači potrebno je bitno promijeniti Zakon o HINA-i, potreban je ozbiljan angažman Vlade oko toga, potrebna je naša podrška Vladi da se HINA-i pomogne i to je jedini način da ovu agenciju izvučemo iz gliba. Ili da zaključimo Hrvatskoj agencija nije potrebna pa onda nek propadne. Ja osobno mislim da je potrebna, ja osobno mislim da će doći vrijeme kada će se cijeniti točnost informacija, pouzdanost informacija, kada će se ljudima zgaditi žutilo koje je preplavilo medije i kada će tražiti puno više ozbiljnosti u novinarstvu. E onda taj žar HINA-e treba održati živim, jer nanovo stvarati ako se uništi bit će jako teško. Prema tome, evo klub SDP-a prihvaća stajalište Vlade, stajalište Odbora za informiranje, informatizaciju i medije, ali ujedno i poziva Vladu da se ozbiljno pozabavi Zakonom o HINA-i i da na taj način pokušamo pomoći agenciji. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Potpredsjednik … [[Govornik se ne razumije.]] ima ispravak netočnog navoda od strane uvaženog zastupnika gospodina Željka Reinera. Izvolite.
poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi zastupnici. Ja bih pokušao ispraviti nekoliko zapravo krivih navoda. Jedan koji je vrlo važan navod "Dragom Bogu je svejedno da li se podaci skinu s nekog portala ili HINA-e". meni se čini da je upravo ovo zadnje rekao uvaženi zastupnik zapravo točno u suprotnost s time jer nikako nije to svejedno. HINA i slične agencije daju provjerene, sigurne podatke a naravno portali niti su kontrolirani, mogu stavljati bilo šta, nisu niti odgovorni svi znamo probleme sa internetom koji se s time u svezi javljaju. Drugi možda netočni navod koji je opet djelomično ispravljan pred kraj ali nije mi jasno zašto se kontradiktorne tvrdnje govore je da zapravo je pitanje da li HINA treba opstati slijedom toga što ona prodaje informacije a drugi ih dijele. Niti REuters niti Associated Press, niti jedna od takvih agencija nije propala pa ne treba ni HINA. A uprava je kao što smo i čuli sve napravila da se financijski stabilizira. Prema tome, meni se čini da se sve to svodi na to da se treba promijeniti upravno vijeće i ravnateljica HINA-e kao i u mnogih stvarima. Naravno doći će podobni i sve će biti puno bolje. Hvala lijepo.
Hvala vama. Gospođa zastupnica Sunčana Glavak u ime kluba HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ja ću na početku izraziti žaljenje, čuđenje, vrlo je neobično, sjetit će se kolega Stazić mislim da prvi puta doživljavamo ovo da netko potpuno ignorira Hrvatski sabor i da nema nikoga od predstavnika upravnog vijeća, ali dozvolite nema nikoga ni od predstavnika osnivača. Dakle nema nikoga iz resornog iz ministarstva i nema nikoga iz Ministarstva kulture ili iz Vlade ako želite, ali vratit ću se tome malo kasnije. Vratit ću se 10 godina unatrag. Spominjali su to i moji prethodnici, dakle zakonski okvir donijet je prije 10 godina kada je HINA dosta dobro bila pozicionirana kao javni servis, kada je na našem tržištu u to vrijeme postojalo možda dva ili tri portala ili takav način novinskog izvješćivanja. U posljednjih 10 godina jednako tako svjedoci smo i tehnološkog napretka, a podsjetit ću i na to da Vlada odnosno ministarstva izdvajaju silan novac kako bi imali medija monitoring a ne žele to preuzeti primjerice od HINA-e koja jedna tako im je to ponudila kao nešto što bi kao javni servis ona trebala i činiti da to javno dobro o kojem svi govorimo mogu svi koristiti. Dakle, pitam se u što se onda može korisnije utrošiti 17 milijuna kuna govorim bez PDV-a, zašto to ne bi bilo dostupno svim korisnicima čime se slažu i u HINA-i čime se slažu da njihovi predstavnici odnosno članovi uprave koji su to i predlagali, a ne da silna količina novca iz državnog proračuna ide primjerice u privatne tvrtke koje daju ili pružaju takvu uslugu. Kada govorimo o korisnicima vidljivo je iz izvješća da se zapravo broj korisnika i nije toliko smanjivao. Međutim ono što se smanjilo je podmirivanje obvezatnih korisnika. Pa primjerice tako neću sada ovdje za ovom govornicom govoriti tko su privatni korisnici koji ne plaćaju HINA-ine usluge zbog čega je dijelom HINA u onim financijskim problemima ne zbog svog trošenja novaca, nenamjenskog podizanja plaća i slično ali primjerice i Vjesnik koji isto tako nije plaćao obveze ili pitamo se što je sa onima koji kriomice koriste HINA-ine vijesti, a zapravo ih tada preoblikuju i potpisuju kao svoje. Iz ovog izvješća vidljivo je da je HINA pokazala da se i u oskudnim materijalnim uvjetima može raditi dobro i kvalitetno. Najprije nekoliko pokazatelja iz financijskog poslovanja HINA-e. Dakle ukupni prihodi HINA-e za 2011.godinu manji su od ukupnih rashoda za iznos nenaplaćenih potraživanja od oko 30 milijuna kuna. Dakle, to potvrđuje da HINA nije gubitaš u smislu da ne plaća obveze. Moram istaknuti da jednako tako HINA je i medijska kuća koja nije dala otkaz niti jednom zaposleniku i podsjetit ću ono što su rekli moji prethodnici, a o tome sam govorila i na odboru i još jednom apeliram na Vladu da razmisli zašto HINA plaća PDV po punoj stopi dakle sada 25 u doba pisanja ovog izvješća 23%, a svi ostali plaćaju 10% i onda mi govorimo o tome da je ovo krik, vapaj, apel HINA-e da joj se pomogne. Pa onda pomozimo joj. Mi smo ovdje kao zastupnici koji možemo pomoći. Dakle HINA nema dugovanja, nije kreditno zadužena, radnici na vrijeme dobivaju plaće, uplaćuje svoje doprinose, a razlika između planiranih prihoda i rashoda po izvješću posljedica je stanja na medijskom tržištu i zbog toga što se HINA-i nije omogućio preustroj kojeg je uprava predlagala. U teškim tržišnim i medijskim uvjetima trudila se da se HINA pozicionira ili da se zadrži kao javni servis. Tome u prilog govore i pobrojene činjenice što je uprava napravila od preustroja do prijedloga novih alata kojima bi se učvrstio položaj HINA-e kao javnog servisa. Nažalost, da to također piše u izvješću uprava nije imala dovoljno snažnu podršku, a najveći razlog jest ne pružanje podrške od dijela zaposlenika što je dakako njihovo legitimno pravo. Osim toga problem HINA-e neće riješiti jedna osoba. Izostaje reakcija osnivača, vlasnika pa se tako primjerice već nekoliko mjeseci ne raspravlja u nadležnom ministarstvu o ponuđenom modelu preustroja koji je ponuđen još krajem prošle godine prilikom preuzimanja mandata novoj ministrici, pa ni o zastarjelom zakonskom okviru koji bi pružio i druge mogućnosti djelovanja. Unatoč tome iz izvješća je vidljivo da je HINA protivno mišljenju Vlade nema gubitke, a da posve uredno potvrđuje i mišljenje Ministarstva financija koje je priloženo i jednako tako pozitivno mišljenje dalo je i resorno Ministarstvo kulture, ali nakon toga Vlada je sjela, dugo razmišljala i nakon toga ipak odlučila drukčije. Bez obzira što su pozitivna mišljenja Ministarstva financija i Ministarstva kulture, e Vlada misli drukčije pa sada bi svi trebali misliti drukčije. HINA-i je potrebna pomoć, govorimo o tome već nekoliko godina. Inzistira se na tome, međutim inzistiranje na smjeni uprave upućuje samo na jednu činjenicu, a to je politička čistka jer ovdje ne razgovaramo o meritumu stvari, a to je izvješće upravnog vijeća. Ja ću samo podsjetiti da je Hrvatska pod monitoringom EU i da bi bilo loše da medij koji obavlja godinama dobro svoju javnu funkciju uđe u aktualnu političku sferu kadroviranja aktualne vlasti. Nema primjedbi na uređivačku politiku, nitko o tome ne govori. Ne govori nitko o tome da je HINA povukla sredstva iz europskih fondova, da je zadržala postojeći broj korisnika, smanjeni su materijalni troškovi. Ne, govori se samo o tome ne da primjerice upravno vijeće podnese ostavku jer mi raspravljamo o njihovom izvješću već se izričito traži smjena ravnateljice. HINA ne smije biti dovedena u pitanje i ne, agencijske vijesti nisu tabloidno izvješćivanje. Što se tiče dokumentacije Vjesnika koja čini našu kolektivnu memoriju, proces digitalizacije se provodi, no točno je da je on usporen, a svima nam je poznato i zbog čega, dakle zbog smanjenja sredstava. No jednako tako možemo reći da je to i HINA-ina dodana vrijednost i da bi nju trebalo po meni i komercijalizirati. HINA odgovara za točnost i pouzdanost informacija, HINA ne može biti poput nekih drugih da informaciju prenese da ju ne provjeri i da netočnu informaciju ili poluinformaciju čitamo na HINA-inom portalu. Nepoznavanje rada agencijskog novinarstva ili uspoređivanje s primjerice ostalim portalima kada je HINA u pitanju nedopustivo jer na takav način rade sve ostale agencije u svijetu. Ne rade po principu navodno i ne rade po principu rekla-kazala. Točno je kada pogledate HINA-inu vijest da možete biti potpuno sigurni da je ona točno prenesena. Nema osobnih komentara, nema intervencija urednika i nema miješanja politike. Medijski procesi turbulentni su, medijski prostor često izražen šumovima u komunikaciji, a jasnu sliku bez toga, bez takvih šumova očekujemo od relevantnih agencija pa tako i HINA-e. Nije upitno da Hrvatska treba ozbiljnu agenciju no s pomakom na medijskom tržištu što su pomalo sramežljivo počeli i činiti, 20 godina postojanja i profesionalnosti ipak je garancija da kvalitetnih kadrova ima. Meni je žao što ovdje nema nikog kome bismo mogli reći na što liči ovo izvješće zapravo. Pa da ne uvrijedim nekog, ali primjerice i dobrovoljna vatrogasna društva možda bi bolje pobrojala ono što su činila. Očekujemo ipak od ljudi koji sjede i u upravnom vijeću da ovo čine malo kvalitetnije, da jedan pristojniji dokument dođe pred zastupnike. Vratit ću se ponovo Zakonu o HINA-i koji po našem sudu predstavlja niz ograničenja u razvoju nacionalne novinske agencije koja kao javna ustanova treba izvršavati utvrđene zadaće javnog informiranja, ali i djelovati kao poslovni subjekt koji suvremene medijske sadržaje proizvodi vodeći se tržišnim načelima. Zakon je također potrebno prilagoditi i uvjetima punopravnog članstva Hrvatske u Eu utvrđivanjem informativnih servisa i usluga koje nacionalna novinska agencija pruža temeljem posebnog ili isključivog prava. HINA danas ima i jedinstvenu komparativnu prednost u regiji, stekla je lingvističko-računalne sposobnosti automatskog čitanja i razvrstavanja javno dostupnih medijskih sadržaja ili dokumenata na hrvatskom jeziku i jednako tako sposobnost da ih primijeni i na ostale slavenske jezike JI Europe. Ta njezina prednost omogućuje primjenu naprednih komunikacijskih sustava u svakodnevnom agencijskom radu. Ovakva programska rješenja dosad su postojala samo za tzv. velike svjetske jezike. HINA ima uvjete postati mjesto organiziranja znanja iz javnih medija u JI Europi, mjesto regionalnog povezivanja i razmjene javnog znanja. Preustrojem za razvoj HINA sa svojih 156 zaposlenika u idućim godinama treba zauzeti središnje mjesto za pristup objektivnom, činjeničnom, provjerenom, uravnoteženom i cjelovitom informativnom sadržaju na prostorima Hrvatske i šire regije. Mi u klubu HDZ-a smatramo HINA je Hrvatskoj potrebna, HINA je krenula u proces restrukturiranja, ponuđeni su nam neki novi trenuci koje treba razvijati i klub HDZ-a podržat će ovo izvješće i HINA-i treba dati prigodu. Hvala lijepa.
Hvala vama zastupnice. Ispravak netočnog navoda, gospodin potpredsjednik Sabora gospodin Nenad Stazić.
Hvala lijepa. Netočno je da se ne sluša vapaj HINA-e o visini PDV-a. Pa govoreći ovdje u ime SDP-a sam pozvao Vladu da razmotri to pitanje. Ova Vlada koja je tri mjeseca u funkciji sada će prvi puta dobiti našu raspravu, saborsku raspravu o izvješću HINA-e da bi na temelju te rasprave mogla poduzimati mjere. Ali 8 godina ste imali vremena da smanjite PDV HINA-i pa niste učinili ništa, iako smo na to upozoravali. Ništa niste, smanjili ste PDV privatnim izdavačima, ali nacionalnoj ustanovi niste htjeli smanjit PDV.
Hvala. Gospodin Damir Kajin zastupnik, u ime kluba IDS. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo zastupnici. Ja gospodo nikoga ne postavljam, nikoga ne smjenjujem, ali bez obzira na sve shodno podržat ćemo ovo mišljenje Vlade. Problem medija u Hrvatskoj zasigurno nije od danas. Problem medija u Hrvatskoj sigurno je ozbiljan. Nitko nije rekao do sada da HINA svake godine ili prošle godine od Vlade je dobila 17,6 milijuna kuna za 2011. godinu. Vjesnik dobiva nekih 15 milijuna kuna, Hrvatska radiotelevizija kroz televizijsku pretplatu ili bolje rečeno poticaj kako bi to nazvala EU, dobija preko milijardu i 100 milijuna kuna. I samo nuzgredno da spomenem da sa tom HRT-om već tri godine vodim jedan spor zbog izgovorenog za ovom govornicom da se gotovo svaka emisija kod njih može kupiti. I tri godine. I vrijednost spora je prešlo 200 tisuća kuna. Ali dobro, pustimo taj teror, to će se valjda riješiti. No sada što želim kazati. Nije to bitno, taj moj spor. Rekoh HINA godišnje od Hrvatske države dobiva ili iz Hrvatskog proračuna 17,6 milijuna kuna. 2010. bruto plaće u HINA-i bile su 25 tisuća i 500 kuna, neto je to 14 tisuća 428 kuna. 2011. bruto plaća u HINA-i iznosi 23 tisuće 300 kuna, neto 2011. je bila 13 tisuća 343 kune. Volio bih da je i više. Točno je, kao što smo prije čuli, mediji plaćaju taj PDV na te tiskovine po stopi od 10%, HINA plaća ili je plaćala 23%, danas 25%, ali treba isto tako priznati da iz državnog proračuna primaju 17,6 milijuna kuna. Ako je moguće razriješiti problem HINA-e, a neće biti moguće s manjim PDV-om, to treba odmah učiniti. Što je bit? Bit je ovo poslovanje u ovom izvješću Upravnog vijeća HINA-e za 2011. godinu. Pa se ovako kaže da poslovanje HINA-e u drugoj polovici 2011. bilo je citiram: "uglavnom stabilno", bilježe se pozitivni pomaci, nije bitno, negativne učinke za likvidnost ima opće produženje rokova plaćanja, nenaplaćena potraživanja, dospjela dugovanja od ugovornih korisnika HINA-e na dan 31.12.2011. iznosila su gotovo 1,3 milijuna kuna od čega gotovo 1,2 milijuna kuna bilo je utuženo i pod ovrhom dok se u ostalim potraživanjima nastoji postići izvansudski dogovor sa dužnicima itd. Jasno je da tih 1,3 milijuna kuna u ovom trenutku nije ništa dramatično, ali još jedanput ponavljam 17,6 milijuna kuna je prihod iz državnog proračuna, a to je 63% ukupnih prihoda koje na godišnjoj razini ostvaruje HINA. Drugo što želim kazati ja bih isto iskreno volio da i jedan Vjesnik preživi sve ove turbulencije na tržištu, pokrit će se stečaj nad njihovih koliko 90 i nešto zaposlenika. Direktor Vjesnika ne želi pokrenuti stečajni postupak, ali s pravom se mogu upitati ili ja mogu se upitati da li bi možda svi Vladini pod navodnicima "servisi", svi Vladini mediji mogli poslovati nekako pod navodnicima "pod istim krovom". Znači i HRT i Hrvatski radio i HINA i Vjesnik s ciljem da preživi što je moguće više ma ne medijskih kuća nego novinara. Zašto? Jer novinari su zapravo mediji. Ja se slažem da je medijski prostor jedan od najtrusnijih u Hrvatskoj. Mnogi koji će izgubiti posao u novinarstvu teško da ga igdje drugdje zapravo i mogu pronaći. Mislim na ove druge medije. Ako je kruh pomoraca, kako voli narod kazati, sa sedam kora zasigurno ni ovaj novinarski nije sa manje kora. Ali isto tako ni kruh nekih ljudi iz politike koji su dnevno ne samo svakih 4 godine na tržištu isto tako nema ništa manje pod navodnicima "kora". E sad kakva je situacija u HINA-i? Ja ću isto tako kao što se svi pozivamo na neke portale poslužiti se nekima od njih pa ću ovako citirati, "Radničko vijeće HINA-e, Podružnica Sindikata novinara Hrvatske SNH i Ogranak HND-a HINA-i danas su pozvali na ostavku članova uprave i Upravnog vijeća agencije. Iako su problemi u HINA-i brojni direktan povod za akciju novinara bila je sjednica Upravnog vijeća održanog 11. travnja itd." "U pismu upućenom", navodi se, "članovima uprave i Upravnog vijeća agencije resornom ministarstvu, Vladi, Saboru, Uredu predsjednika, predstavnici zaposlenika ističu da su umjesto stavljanja mandata na raspolaganje slijedom negativnog mišljenja Vlade od 5. travnja o Godišnjem izvješću o radu Upravnog vijeća HINA-e od 1. svibnja 2010. članovi krnjeg upravnog vijeća prihvatili više odluka o reorganizaciji kojima se uoči rasprave u Hrvatskom saboru u Godišnjem izvješću HINA-e Vladine ocjene o neaktivnosti i propustima upravnog vijeća nastojalo učiniti neosnovanim". "Nakon što im je Vlada", dalje se kaže, "izrazila nepovjerenje jer nisu pravodobno proveli reorganizaciju i financijsku konsolidaciju, unatoč tome što agencija godinama posluje s gubitkom, a korisnici joj otkazuju suradnju članovi vijeća su 11. travnja prihvatili odluku o restrukturiranju itd." Znači ako imate jedan rat, doslovce tako ću ga nazvati, u toj redakciji što je učiniti ili što je činiti Vladi? Pa ja mislim da bi bilo logično u tom trenutku na neki način promijeniti upravu. Jednako tako sindikati govore, samo malo da nađem, da sindikat, citiram "i zaposlenici novinske agencije HINA upozorili su danas da od novog ravnatelja agencije koji bi trebao biti izabran uskoro očekuju da ih izvede iz najdublje krize u kojoj se agencija našla u 20 godina postojanja." Pa se između ostalog ovdje kaže, citiram "Također podsjećaju da je HINA prošle godine izgubila čitav niz velikih korisnika među kojima su najvažniji novinski izdavači". Tu se misli vjerojatno na taj EPH, ne znam STYRIA itd., "a smanjen joj je i prihod iz državnog proračuna zbog čega je poslovnu godinu završila sa 2,9 milijuna kuna gubitka uz pad prihoda od 6 milijuna kuna." Ove će godine, kažu, znači 2012. pak poslovati s gubitkom od 4,7 milijuna kuna uz daljnji pad prihoda za 3 milijuna kuna. Znači što se tiče financijskih pokazatelja ako se ništa ne učini sigurno da će prihodi 2012. biti manji nego 2011. Ovi u sindikatu računaju sa 4,7 milijuna kuna u odnosu na onih 1,3 milijuna kuna uz daljnji pad prihoda za 3 milijuna kuna. Mi danas u HINA-i imamo negdje oko 150 zaposlenika. Bojim se da će neki od istih ukoliko se želi riješiti ta situacija doći u situaciju da će im netko morati zahvaliti na povjerenju. Konačno, 150 ljudi otprilike radi ako se ne varam tako su mi rekli u redakciji jednog Večernjeg lista, u redakciji jednog Jutarnjeg lista, u redakciji jednog Novog lista. Tu se rade i komentari i intervjui i slažu novine, prate se događaji iz cijele zemlje. Ne kažem da to HINA ne radi, da ne prati događaje, ali zasigurno obim poslova dnevnog slaganja tih novina i ovo što radi HINA je kao dan i noć, a to rade i u Jutarnjem i u Večernjem i u Novom listu sa otprilike isto ljudi koliko ima zaposlenih u jednoj HINA-i. HINA je kao što se svi manje-više slažemo na neki način uvijek bila jedan servis Vladi. To se plaća tih 17,6 milijuna kuna godišnje gdje je plaća oko 14 tisuća kuna, neka je, neka bude veća. Ali jasno neka nitko ne bude servilan ali lojalan. Ja bih rekao ako je riječ o onima koji vodite sustav do Vlade mora se biti. Lojalan neka bude uprava, novinar mora biti slobodan, mora biti neovisan kao što i informacija bi valjda trebala biti jednom riječju nepristrana. Nitko ne treba biti pokoran Vladi, nitko ne treba slušati nikoga, ali isto tako nitko ne treba biti rekoh servilan. Jasno je da te odnose u financijama u jednoj instituciji i među ljudima treba riješiti u cilju opstanka tih 158 ljudi. I nije stvar samo u plaći, ja bih rekao da je stvar u ovom trenutku prije svega u radnom mjestu. Jer evo novinari Vjesnika usuđujem se kazati vrlo rado bi se zamijenili sa novinarima HINA-e ali im ta šansa nije dana. Jutros sam pročitao, mislim da je to bilo negdje u Slobodnoj Dalmaciji da su privatnici 2011. otpustili u RH 67 tisuća ljudi. Znači tu je riječ o maloj trgovini, o zanatstvu, industriji, o ugostiteljstvu. U Zagrebu svaka treća trgovina u najužem centru je danas zatvorena. Kako je tek drugdje? U javnom sektoru nitko nije pogođen osim novinara Vjesnika tom jednom radnom da se tako izrazim neizvjesnošću. I zato mislim da i novinari, zaposlenici u HINA-i moraju biti čvrsto kako ono narod bi rekao nogama na zemlji, jer zbog pojave novih medija može se dogoditi da potrebe za HINA-inim uslugama sutradan budu još daleko manje no što su danas. I to je naprosto budućnost HINA-e. mi se možemo farbati ali ako želimo priznati si istinu onda ćemo tu istinu na takav jedan način iskazati. I kao što će gubitak HINA-e bez otpuštanja ljudi u 2012. neminovno biti veći nego što je bio 2011. Tako će gubitak pod istim okolnostima 2013. biti i veći no što je 2012. S druge strane slažem se da li bi jedna HINA trebala biti neka novina ili da li bi to trebao biti jedan novi portal. Ne bi trebao, ali onda si čovjek stvarno postavlja pitanje da li je potrebno 150 ljudi i o tome će netko uskoro morati povesti računa. Ono što bih ja osobno volio da recimo HINA a izuzetno cijenim i ljude koji rad koje poznajem u nekim županijama za tu instituciju da snažnije pokriva županije. Ja bih volio znati koliko je radnika zaposleno u toj "direkciji u Zagrebu", a koliko u 20 županija. U Istri gdje još uvijek ima na svu sreću nekih događaja zaposlen je sve jedan djelatnik HINA-e. ja osobno smatram da je to naprosto nedostatno. Možda ih je u Zagrebu previše, možda bi ih trebalo biti više na "terenu", jer jedan čovjek sigurno ne može popratiti sve događaje u toj županiji, pa i onda on se snalazi kako, zapravo prateći lokalne portale ili kontaktirajući nekim svojim kontaktima kako bi došao do jedne "provjerene informacije". No, bez obzira na sve HINA-i treba dati šansu. Da li će ju oni iskoristiti, to ćemo vidjeti. Ali ako ima pravo na još jednu šansu HINA čovjek si postavlja pitanje za ovom govornicom da li bi imao pravo na još jednu šansu recimo jedan Vjesnik. Vjesnik koji se eto sada pretvara u portal, znači to je list koji je ugašen sa jednom ne znam 90 ili stogodišnjom tradicijom to nije bitno, ali ga nije ugasila Vlada, već su ga ugasili čitatelji, da ne kažem servilnost njihovih urednika koji su između objektivnosti i servilnosti uvijek bili kako bih rekao naklonjeniji prema onima koji su ih instalirali. Utoliko kao što i kažem, mi ćemo podržati normalno mišljenje Vlade glede ovog Godišnjeg izvješća o radu Upravnog vijeća HINA-e i doista te prilike unutar te redakcije na relaciji uprava-zaposlenici treba što je moguće prije razriješiti, pretpostavljam novim ljudima na čelu HINA-e a zaposlenici moraju shvatiti i u HINA-i da prilike bez obzira što su se plaće korigirale na loše za sada nisu bile onako tragične kako su npr. u jednom Vjesniku.
Hvala lijepa. U 10,40 isteklo je vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta. Nastavljamo raspravu po klubovima. Stavove kluba HDSSB-a približit će nam uvaženi zastupnik Dražen Đurović. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, zastupnice i zastupnici. Pa moram priznati i na vlastito iznenađenje da mi je od dosadašnjih pet rasprava u ime klubova što se tiče argumentacije nekako najbliža bila rasprava Kluba zastupnika SDP-a odnosno gospodina Stazića. I sam sam se time iznenadio. Ali argumentacija dio argumentacije koju je on iznio bez politiziranja je ona argumentacija koju bi ja također stavio naglasak na nju ali i još neke argumente koji mislim da nisu do sada dotaknuti u ovoj raspravi. Dakle, HINA je utemeljena 26. srpnja odnosno Hrvatska izvještajna novinska agencija utemeljena je 26. srpnja 1990. godine. prvu vijest je emitirala 17.8.1990. godine. uspostava HINA-e bila je jedna od prvih političkih odluka demokratske hrvatske vlasti oglasiti zloglasni zloslutni Tanjug u Hrvatskoj, uspostaviti našu hrvatsku novinsku agenciju. I sam se sjećam koliko me je veselila uspostava HINA-e. U više od dva desetljeća postojanja HINA je svakako danas jedna od onih ustanova uspostavljena u Hrvatskoj državi koja je posve opravdala svoje postojanje. Sjećamo se svi važnosti HINA-e u godinama rata kada je Hrvatska bila meta i dezinformacijskog ratovanja. Ovo izvješće Upravnog vijeća HINA-e odnosno ova dva izvješća Upravnog vijeća HINA-e za razdoblje od 1. svibnja 2010. pa do 30. travnja 2011. te drugo izvješće od 1. svibnja 2011. do 31. prosinca 2011. ocjenili bi stručnim, opsežnim i temeljitim. U izvješću su detaljno opisani poslovanje HINA-e agencijske usluge, rad uredništva, servisa i redakcija te daljnji program preustroja. Ovo izvješće obuhvaća i detaljno analitičko-financijsko izvješće. Navedene su i bilješke koje objašnjavaju pojedine stavke, analize računa dobiti i gubitaka, izvješće o bilanci, usporedba ostvarenih prihoda i rashoda u 2010., 2011. godini, pokazatelji učinkovitosti poslovanja te i prikaz strukture prihoda HINA-e od 2000. pa do 2011. Dakle mislim da je to jedno dobro izvješće u kojem je dana jedna cjelovita informacija o radu. Prema pokazateljima efikasnosti poslovanja za 2011. godinu poslovni prihodi pali su u odnosu na 2010. sa 30 na 29 milijuna, rashodi poslovanja su smanjeni za 4 milijuna, sa 34 na 30 milijuna kuna te je ukupan gubitak poslovanja dakle nešto više od milijun kuna u 2011. godini. U strukturi prihoda vidljivo je da od 2001. pa do 2011. godine prihod iz državnog proračuna HINA-e porastao je na godišnjoj razini sa 16,6 na 17,6 milijuna što je praktički porast prihoda na račun državnog proračuna od samo 6%. To je zapravo smanjenje državnog financiranja jer je taj postotak i višestruko manji i od rasta samog proračuna godišnjeg i od stope inflacije za razdoblje od 11 godina. S druge strane prihodi ostvareni na tržištu pali su, kao što su prethodnici rekli sa 16 2008. na 11 milijuna kuna 2011. godine. Također, već duže vrijeme postoji ponuda Vladi, ponuda HINA-e za kupnju usluge medija monitoringa kojom bi Vlada uštedjela godišnje nekoliko milijuna kuna, a prihod od prodaje takvog jednog proizvoda doveo bi HINA-u prema pozitivnom poslovanju. Prethodna vlada nije pokazivala interes za taj proizvod, sadašnja je relativno kratko. Također ova državna izvještajna agencija u uvjetima vrlo oštre konkurencije na tržištu elektronskih i tiskanih medija u posljednjih 11 godina uspjela je održati strukturu prihoda od 60% prihoda iz državnog proračuna i 40% prihoda koje ostvaruje od vanjskih usluga korisnika. I što je vrlo važno za Hrvatsku izvještajnu novinsku agenciju, HINA-i se vjeruje, HINA daje cjelovitu i točnu informaciju. HINA nikad, pa ni u vrijeme rata, nije bila sredstvo medijskog širenja polu ili dezinformacija. Stoga je HINA i prepoznata i u Hrvatskoj i izvan Hrvatske kao jedna ozbiljna servisna agencija. Što opterećuje poslovanje same HINA-e? Pod jedan, pad poslovnih prihoda kao rezultat opće gospodarske krize s kojom se susreće cijelo gospodarstvo pa i mediji. Pod dva, od početka 2009. odlukom Vlade iz državnog proračuna je ukinuta potpora projektu digitalizacije arhivske građe Vjesnika, ali je istodobno Vlada ajmo reći pritisnula HINA-u koja je u stalnom radnom odnosu i nakon ukidanja tog projekta zadržala 14 djelatnika preuzetih iz novinske dokumentacije Vjesnika radi provedbe tog projekta. Preuzimanje tih djelatnika dodatno je opteretilo i poslovanje HINA-e za oko 2 milijuna kuna godišnje. Također, što je već prije spomenuto, za razliku od tiskanih medija koji plaćaju PDV od 10% ili za razliku od HTV-a koji ima pretplatu uz nultu stopu PDV-a, HINA državna, nacionalna izvještajna agencija obveznik je PDV-a i plaća PDV 25%. Pitanje je zašto je tome tako, zašto Vlada Ive Sanadera, kasnije Jadranke Kosor, Vlada HDZ-a nije htjela kada je smanjivala PDV tiskanim medijima Štir i EPH na 10%, nije htjela smanjiti PDV i HINA-i, svojoj državnoj, nacionalnoj izvještajnoj agenciji i da li se u tom slučaju pogodovalo stranom kapitalu, a otežavao položaj nacionalne državne agencije. Što se tiče mjera koje je uprava HINA-e poduzimala zadnjih par godina tijekom recesije, pod jedan ono što čini svaki poslodavac smanjenje broja zaposlenika HINA nije mogla učiniti. Iako ima višak zaposlenika prema izjavama uprave, dakle ne može otpuštat niti mijenjat broj zaposlenika. Smanjili su plaće za oko 18%, imaju spor sa radnicima koji je na sudu. Smanjili su poslovne rashode za 8,3%. U ovom trenutku HINA nema dugova, redovito isplaćuje plaće, nije kreditno zadužena, ima potraživanja u iznosu oko 1,3 milijuna kuna. HINA je bila i ostala kvalitetan servis hrvatskim ustanovama i građanima. Mi u HDSSB-u ostali smo jako negativno prilično iznenađeni izvješćem saborskog Odbora za informatizaciju, mišljenjem i prihvaćenim zaključcima tog odbora. Naime, saborski Odbor za informatizaciju i medije donio je odluku o neprihvaćanju Godišnjeg izvješća o radu Upravnog vijeća HINA-e, to je legitimna odluka odbora. No u zaključku broj 2 nije prihvaćeno izvješće Upravnog vijeća HINA-e, u zaključku broj 2 ne traži se smjena tog Upravnog vijeća HINA-e već se traži od tog Upravnog vijeća HINA-e da razriješi ravnateljicu HINA-e te imenuje vršitelja dužnosti ravnatelja. Podsjetit ću na Zakon o HINA-i iz 2001. godine, u članku 10. i 11. Zakona navodi se da HINA-om upravlja Upravno vijeća, a to Upravno vijeće imenuje i razrješava Hrvatski sabor, upravno vijeće. U člancima 14. i 17. razrađuje se postupak smjene, imenovanja i razrješenja ravnatelja HINA-e kojeg imenuje i razrješava Upravno vijeće. Dakle Hrvatski sabor ili odbori Hrvatskog sabora ne mogu razrješavati ravnatelja HINA-e. Kao što ni ne vidim gdje se nalazi zakonska podloga da odbor Hrvatskog sabora obvezuje Upravno vijeće, pa može zatražit njegovu smjenu, razrješenje, imenovanje novog upravnog vijeća koje može imati ukoliko odluči donijeti odluku o smjeni ravnatelja HINA-e. Dakle ovdje u ovom slučaju politika si uzima za pravo i to u ime Hrvatskog sabora donijeti jedan zaključak koji politika ne bi trebala činiti, dakle da odlučuje o tome da se razrješava ravnatelj HINA-e jer je to ingerencija Upravnog vijeća HINA-e. Još smo više iznenađeni i većinskom odlukom tog odbora s kojom se inače ne slažemo i ne shvaćamo točno eto kakve su, iz kojih točno zakonskih ovlasti proizlazi uopće takva odluka. Posebno nas začuđuje ovdje i određena sinkroniziranost između predstavnika laburista, oporbe i vlasti HNS-a u tom samom odboru. Zašto baš HNS-a? Zato što je HINA, nesretna HINA pod ingerencijom Ministarstva kulture tj. ministrice Zlatar iz lagera HNS-a. S obzirom da se u ovoj vladajućoj koaliciji resori dijele kao kriške od torte i svatko uživa u svojoj krišci neometan od onog drugoga tako ispada da je spletom okolnosti kadroviranja u Vladi HINA ni kriva ni dužna dopala baš u onu HNS-ovu krišku. Pa izgleda da SDP-ovci ne bi htjeli dirati tuđu krišku. Prema našim podacima ovoj odluci Odbora za informatizaciju Sabora prethodili su i institucionalni i izvaninstitucionalni pritisci na neke članove upravnog vijeća i na ravnateljicu HINA-e što najoštrije osuđujemo. Mislim da se i u tome krije odgovor zašto ovdje nema trenutno predstavnika Upravnog vijeća HINA-e. Postoji i glasina o tome da su članovi Upravnog vijeća HINA-e pozivani u neke ministarske kabinete i da je na njih vršen pritisak da se izvrši smjena ravnateljice HINA-e. Godišnje izvješće o radu prema Zakonu o HINA-i Hrvatskom saboru podnosi upravno vijeće pa upravno vijeće i može snositi posljedice prihvaćanja ili neprihvaćanja svoga izvješća. Postupak izbora i opoziva članova Upravnog vijeća HINA-e Zakonom o HINA-i jasno je propisan. I tu je sve jasno. Prema tome saborski Odbor za informatizaciju niti imenuje, niti razrješuje ravnatelja HINA-e, niti može davati obvezu Upravnom vijeću HINA-e da razrješuje ravnatelja HINA-e. Ovakav pokušaj političke smjene sinkroniziran između dijela vlasti i dijela oporbe na neki način udar je na hrvatsku demokraciju, ali i na slobodu medija u RH. I sve se to događa i u kontekstu nekih čudnih događanja i oko HTV-a, odnosno HRT-a. Pokušavaju li to neke interesne skupine provesti tihi udar i na nacionalnu televiziju i na Novinsku izvještajnu agenciju? Postoje li tu možda još neki, ne samo politički već i poslovni interesi u koje se sadašnja Uprava HINA-e ne uklapa baš najbolje? Stoga HDSSB izražava zabrinutost, pozivamo ovdje na strogo i ozbiljno pridržavanje hrvatskih zakona te poštivanje načela slobode medija i političkog neuplitanja u medijske slobode. Upozoravamo i da su medijske slobode bile i ostale predmet trajnog monitoringa Europske komisije nad RH u procesu pristupanja EU. HDSSB podržava Godišnje izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e. Bit ćemo protiv svakog pokušaja izvaninstitucionalnog ili protupravnog političkog arbitriranja u rad Nacionalne izvještajne agencije.
Hvala lijepa. Na ovo izlaganje imamo dva ispravka netočnog navoda. Prvi, uvaženi zastupnik Šime Lučin.
Hvala lijepo. Kao član Odbora za informatizaciju i medije Hrvatskog sabora želim ispraviti netočan navod da je odbor dakle donio odluku i predložio da se smijeni ravnateljica. Mi smo jednostavno to sugerirali upravnom vijeću, odnosno predložili Saboru. I mislim da je neozbiljno dijeliti lekcije što Hrvatski sabor smije, a što ne smije. Mislim da se u Saboru ne smije zapravo insinuirati i pričati tko je koga primio i kad se s kim našao, dakle pričat poluistine. To što su kolege iz kluba HDSSB-a zadovoljni sa stanjem u HINA-i i sa izvješćem u HINA-i ja mislim da su oni jedni od rijetkih. Jer ako pogledate izvješće vidjet ćete da ni radnici ni nitko zapravo nije zadovoljan. I to ne od danas nego već godinama. I mislim da je pravo Hrvatskog sabora po zakonu da sugerira da se u HINA-i sredi situacija.
Hvala lijepa. Drugi ispravak uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh.
Želio bih ispraviti nekoliko netočnih navoda kolege iz HDSSB-a. Loše je kada zastupnik govori iz rakursa iskustva kojega ima sam i isključivo iz perspektive vlastite stranke. Tvrditi da HNS ima nekakav lager krajnje je uvredljivo i netočno jer vladajuća koalicija ne funkcionira po principu lagera nego je to jedna organizacija različitih stranaka koja je postavila svoje programske i političke ciljeve koje ispunjava. A jedna od važnih zadaća Vlade je da spriječi da se javno dobro uništi nego da ga sačuva, oplemeni i unaprijedi a HINA jest javno dobro već samim tim što joj je osnivač Hrvatski sabor posebnim zakonom. Tu dolazimo i do drugog netočnog navoda kolege koji odriče pravo Odboru za informiranje, informatizaciju i medije da na ovakav način ne samo diskutira na svojim sjednicama
Bojim se da nećete imati vremena taj drugi ispravak.
Nego i ovoga predloži Hrvatskome saboru određena rješenja. Nitko ne može matičnome tijelu zapriječiti da dade takve prijedloge. A to što HDSSB ima
Gotovo, gotovo.
Praksu u Slavoniji da ne možete biti čistačica, a kamoli sveučilišni profesor to je drugi par rukava.
Nemojte kolega. Dobro je, završili smo. Time završavamo raspravu po klubovima i prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi na redu je uvaženi zastupnik Josip Kregar.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući, uvažene dame i gospodo. Kada se u nekoj kompaniji desi da prihodi u godinu dana padnu za 12% tada zvoni zvono za uzbunu. Takav pad prihoda u HINA-i se je desio, a uzbune nije bilo, odnosno nisu uspjeli pokušaji smanjivanja takvog trenda. Jer on traje više godina. Štoviše ja ne mogu to zvati uspjehom, nešto manje su smanjeni u sljedećoj 2010. prihodi u odnosu na 2009. Ali postotak od 12% smanjivanja prihoda govori da u financijskom poslovanju nešto nije u redu. Pokušaj da se financijsko poslovanje konsolidira time da se smanje prihodi, odnosno plaće zaposlenicima nije uspjelo. Ja razumijem zaposlenike koji s time nisu sretni, ali bojim se da to nije ni opća orijentacija jedne takve institucije koja na taj način može potvrditi ili osigurati svoju djelatnost. Moje ovakvo pitanje vodi prema drugom, a to je mogu li ja kao zastupnik prihvatiti jedno takvo izvješće? Ne mogu jer ono pokazuje dugogodišnje zanemarivanje te institucije i takve djelatnosti. U tome, neću sada ulaziti što su neki prethodnici radili, koja Vlada je kriva za dugogodišnje zanemarivanje HINA-e? Svakako nije ona koja je tek 100 dana na vlasti. Šta se je moglo sve ispraviti? U godinama naravno puno toga. Ali se desilo suprotno. Recimo Media monitornig jedno od ključnih strateških opredjeljenja HINA-e značio je trošak od 13 milijuna kuna. A prema svemu što u izvješću stoji uspjeha u tom pogledu nije bilo i moji prethodnici su na to upozoravali. Takve stvari i takve okolnosti i činjenica da se radi o financijskim pitanjima koji onemogućavaju da prihvatimo kao zastupnici ovo izvješće i time zapravo onda zapravo blagoslovimo sve što se desilo, nisu političke naravi i nisu utjecajne medije i nisu nametanje kontrole. Ono što pri tome želim podvući govoreći o cijelom pitanju jest i moja podrška, uostalom glasovao sam za dio tih zaključaka, onome što je zaključio Odbor za informiranje. Odbor za informiranje se držao i to striktno svojih ovlaštenja. Nije prihvatio izvješće. Pa naravno to je bi bilo od njega i traženo da o tome odluči. Nadležnom tijelu članak 17. Zakona o HINA-i kaže "da tijelo koje će odlučiti o upravi je upravno vijeće", predsjednica uprave u ovom slučaju može naravno očekivati da će upravno vijeće zatražiti njenu smjenu, pa to je bilo i za očekivati s obzirom na ranije rezultate i s obzirom na izostanak sustavne politike koja bi stabilizirala poslovanje HINA-e. Ja ću završiti sa nečim što je gospodin Stazić predsjedavajući ovdje napomenuo. Ovo nije rasprava samo o izvješću i nije rasprava o ravnateljici, ovo je rasprava o budućnosti HINA-e. I naš ovdje stav o neprihvaćanju izvješća je očita jasno izražena želja Sabora da se takva recimo kukavička politika oklijevanja da se nešto mijenja u poslovanju, ne može nastaviti. Meni je žao što rasprava se onda vodi o tome u kojem mjesecu je došlo do smjene upravnog vijeća, kada je koje ministarstvo dalo pozitivnu ocjenu. Ono što je na nama da odgovorno kažemo da li možemo jedno takvo izvješće prihvatiti uz sve one stvari koje se ovdje u raspravi iznesene. I drugo, jeli naš pokušaj zapravo stabiliziranje i popravljanje odnosa radne atmosfere, a i bogami uspješnosti HINA-e koja je strateški važna za naše društvo. Hvala.
Repliku ističe kolega Dražen Đurović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Mislim meni je malo neugodno u pravnim pitanjima replicirati prof. Kregaru ali evo samo da budemo jasni. Dakle, Upravno vijeće HINA-e odgovara Hrvatskom saboru i Hrvatski sabor može tražiti razrješenje upravnog vijeća. Ali u ovom slučaju odluke odbora o kojem je bilo riječ dakle Odbora za informiranje, informatizaciju i medije, taj odbor uopće nije zatražio smjenu ili razrješenje Upravnog vijeća HINA-e, a izvješće je također Upravnog vijeća HINA-e već je zatražio ostanak očito sadašnjeg upravnog vijeća, dakle zadovoljni smo s tim upravnim vijećem s njegovim izvješćem i od tog upravnog vijeća mi kao političko tijelo zatražujemo da razriješi ravnatelja ustanove HINA-e. Dakle evo ne razumijem na čemu se može temeljiti na ovaj način se može tumačiti jedino kao politički pritisak na medije. Hvala.
Čut ćemo i odgovor na repliku uvaženog zastupnika Josipa Kregara. Izvolite.
Poštovani uvaženi gospodine. Odbor bi prekršio svoje ovlasti da je donio odluku o smjeni ravnateljice. Ali on je donio zahtjev prema onom dijelu koji njemu odgovara da poduzme u skladu sa svojim ovlaštenjima, citirao sam članak 17. stavak 2. točke 3. i 5. Čini mi se Zakona o HINA-i koji jasno nalažu da o tome odlučuje upravno vijeće. Nama ostaje da ako upravno vijeće ne postupi po tome onda da mi odlučimo o njihovom razrješenju, naravno. Ali mislim da bi u ovom slučaju naglasak bio doista na konstruktivnom izlasku iz te institucionalne krize HINA-e. To kažem zbog toga što je odluka odbora bila temeljena na činjenici da se ne može očekivati da će ista uprava imati snage i volje promijeniti ono što već godinama stoji na istom mjestu.
Nastavljamo s raspravom pa pozivam sada uvaženog zastupnika Jasena Mesića da se u 10 minutnoj raspravi obrati Hrvatskom saboru i javnosti. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege. Žao mi je što nisam bio u mogućnosti nazočiti raspravi na matičnom odboru. Pažljivo sam slušao što su kolegice i kolege govorile vezano podsjetit ću uz Izvješće Upravnog odbora HINA-e za proteklu godinu odnosno i dio 2010.godine. Ja moram reći vrlo kratko da je izvješće točno. Dakle ono što u njemu piše je točno. Činjenice su vrlo jasno predočene. S obzirom da za veći dio ovog izvješća sam bio resorni ministar. Zasigurno uvjeravam vas da sam imao barem 5 sastanaka sa Radničkim vijećem, da sam imao barem 5 sastanaka u razmaku od recimo 2, 3 mjeseca sa upravom, da sam imao nekoliko sastanaka sa ravnateljicom da sam imao nekoliko zajedničkih sastanaka i da sam imao nekoliko sastanaka na tu temu sa kolegicama i kolegama iz ondašnje oporbe, sadašnje vladajuće koalicije. Svjesni u 2011. što objektivnih što subjektivnih okolnosti koji otežavaju poslovanje HINA-e koji dovode HINA-u u težak položaj kao što su ovdje neki rekli na tržištu mada ona u pravom smislu riječi ne može i ne može biti i nije na tržištu jer raspolaže i javnim novcem, svjesni da nigdje na svijetu ozbiljne novinske agencije ne dižu prve informacije nego iz uvijek dižu prvo portali, novinske agencije ih preuzimaju i onda u našu zemlju dolaze putem novinske agencije pa vidimo natpis, ne znam sada nikoga posebno ne spominjem, svjesni da i neke novinske agencije imaju u sebi odnosno odjeljenja koji su zaduženi za audiovizualne prikaze vijesti pa zbog toga često onda to možemo vidjeti na televiziji što HINA nema. Svjesni da za medija monitoring, da bi se on od strane HINA-e koristio HINA mora pobijediti na javnom natječaju ukoliko to želi bilo koja državna institucija …, svjesni problema s arhivom u Kerestincu zato smo i pokrenuli postupak izgradnje projekta novog arhivskog spremišta. Još je kompliciranija situacija s ostavštinom kinoteke, još je kompliciranija jer zahtijeva puno kompliciranije …. Dakle svjesni svega toga, u 4. mjesecu ne prihvaćamo prijedlog o restrukturiranju i poboljšanju poslovanja HINA-e jer tvrdimo da Upravno vijeće više nema … na zahtjev Radničkog vijeća kako bi dali pravo Radničkog vijeća. Krećemo u postupak imenovanja novog Upravnog vijeća sa zadatkom da se ove stvari u HINA-i riješe. Tada s obzirom na, kako je točno rečeno, ja bih rekao komplicirane i kompleksne odnose u HINA-i, tražimo provedbu internog natječaja za predstavnika zaposlenika u Upravnom vijeću, provedbu internog natječaja. Baš me zanima dal će to sad bit provedeno. Provedbu internog natječaja di su zaposlenici HINA-e birali koji će biti njihovi predstavnici. To su oni sami proveli i mi prihvatili. Nakon toga kad je formirano novo upravno vijeće, kad je izglasano na ovom Saboru tražili smo da se krene u postupak onih programa na koje i ovaj Sabor na neki način upozoravao svih godina i to se u financijskom poslovanju za 2011. godinu govori. Ja neću ulaziti dalje u … koncentrirat ću se na ovu godinu da bi onda došli što nam je činiti u budućnosti. I kao što vidite, financijski gubici su smanjeni. Isto tako moramo reći da je HINA prije toga preuzela 14 djelatnika Vjesnika vezano uz arhivu, preuzela ih, da državni novac za to nije dodavan jer su jednostavno budžetska sredstva bila smanjivana pa ni sad nisu povećana nego su smanjivana jer se jednostavno budžetski rashodi nastoje skresati. U kojem momentu da država tu intervenira na drugi način, osim da putem upravnog vijeća nastoji prihvatiti programe restrukturiranja, reorganizacije i novih medijskih usluga koje ta novinska agencija, ako se slažemo da nam treba, treba prihvatiti. Ajde recite mi koji to drugi put, šta to drugo pro futuro može biti. Nadam se da je odbor, kažem ispričavam se jer nisam bio prisutan, nadam se da je odbor to uzeo i da je isto tako u zaključcima apelirao da se analiziraju predloženi programi restrukturiranja i reorganizacije HINA-e. Padali su pregovori između uprave i vijeća zaposlenika, konstantno su padali na radničkim pravima. Trajali su pregovori mjesecima, osobno sam sjedio nekoliko puta na tim pregovorima, bili su mučni, teški, a i danas smo mogli čuti da ipak evo plaće s obzirom ako se usporede s nekim drugima u toj novinskoj agenciji i nisu toliko loše. Moram se složit sa svim kolegicama i kolegama koji su izrazili nezadovoljstvo da ovdje nema predstavnika ni upravnog vijeća pa ni nekoga možda zainteresiranoga iz Vlade s obzirom da dajemo preporuku Vladi da se na neki način to izvrši. Nije mi jasno da se neke, potpuno se ne mogu složiti sa nekim kolegama koji su u sklopu rasprave o ovom izvješću govorili da se politika miješala u rad HINA-e. Nikada osobno nisam nazvao niti jednog novinara niti urednika HINA-e, nikada, a mogu posvjedočiti djelatnici da smo niz puta razgovarali upravo u matičnom ministarstvu vezano uz tu problematiku sa željom da to riješimo. Ovdje se spominjalo u raspravama nekoliko mogućih modela kako HINA-u unaprijediti na taj način. Ja, kao što sam rekao, drugog modela osim modela reorganizacije i reorganizacije ne vidim i daljnjeg rezanja troškova, jer se prihod od ostvarenih usluga neće toliko skoro oporaviti što god mi rekli. Možemo promijenit kompletno upravno vijeće, možemo … ravnatelja. A što se tiče članka 17. Zakona o HINA-i on kaže: Ravnatelja HINA-e Upravno vijeće HINA-e može razriješiti prije isteka vremena ako je imenovan ako to sam zatraži, ne postupa po propisima i općim aktima HINA-e, neosnovano odbije izvršiti odluke Upravnog vijeća u okviru njegove nadležnosti, ako nesavjesnim i nepravilnim radom prouzroči HINA-i štetu, ako učestalo zanemaruje i nesavjesno obavlja dužnosti zbog čega…. Ja vas pitam koja od ovih odredbi članka zakona je prekršena. Ako je to tako, ako smo se složili da je Zakon o HINA-i potrebno obnoviti i revitalizirati, otvoriti o njemu mogućem pa zar ne bi bilo logično onda da prvo damo prijedlog izmjene zakona, da istovremeno napravimo tematsku sjednicu odbora pa di ćemo i sami vidjeti … jer vidim da su mnoge kolege govorili šta bi to trebalo, kako bi trebalo. Imamo potencijalne kandidate za novo upravno vijeće. S nekim od izjava se ja i slažem. Zar ne bi to onda bio logični put ako želimo pro futuro stvarno stabilizirati stanje u HINA-i. Ja mislim da je to jedini mogući. Ja stvarno mislim da je to jedini mogući. Zbog toga ponovno tvrdim, gospodine predsjedavajući i kolegice i kolege, da je izvještaj točan. Ako je izvještaj točan zašto ga ne bi prihvatio. Mogu se složiti i sa zaključkom matičnom odbora koji je većinom glasova to tako odlučio, ali smatram da su preporuke trebale ići upravo u ovom smislu jer je to naš posao i to je posao Vlade da damo da to sistemski riješi. Ovako se stvarno ostavlja dojam da se radi … preko koljena. Zahvaljujem lijepo.
Hvala vama uvaženi zastupniče Mesiću. Ne slažu se svi s vama. Evo replikom ustaje vaša kolegica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Ja ću se složiti s kolegom Mesićem.
Oprostite, onda ja ne znam što znači replika. Ispričavam se.
Dakle, točno je kolega Mesiću upućeni ste u meritum stvari s obzirom da ste i sami bili ministar kulture, dakle resorni ministar kada je HINA u pitanju i točno je da mi ponovno dovodimo u pitanje zakone koje bismo trebali provoditi. Mi smo to tijelo koje zakone donosi, a onda ih na kraju ne poštujemo. Ne možemo tumačiti zakone na ovaj ili onaj način, dok je Zakon o HINA-i ovakav kakav jest na snazi mi njega moramo poštovati. Dakle, mi idemo obrnutim redom, odnosno zaključak odbora je na to upućivao. Osobno se nisam s time slagala i drago mi je što ste citirali kakav je put i kako bi to trebalo izgledati. Upozorit ću još na nešto, a to je da svi kolege uglas kažu da HINA-ine informacije su točne, HINA-ine vijesti su točne, a onda vas ja pitam zašto onda tu točnost neki ne bi možda i financijski poduprijeli pa ću reći da je HINA-in ticker jedino plaća HDZ od političkih stranaka. Pogledajte si malo. Dakle samo HDZ ima ticker, HDZ plaća nešto – neću reći da je to neki veliki novac upravo zato ako kažemo da je HINA potrebna, a s druge strane mislimo da su nam možda neki drugi portali ili neka druga sredstva priopćavanja bitnija očito je tako. Tako se i odnosimo prema HINA-i i ponovno protestiram zato jer nema nikoga ovdje iz upravnog vijeća i nikoga iz Vlade. Dakle kolega Mesiću mislim da moramo inzistirati da poštujemo zakonsku proceduru i da svi trebamo podržati ili dati prijedloge ukoliko ih imamo, ali da prestanemo više razgovarati o onome što nije na dnevnom redu, a na dnevnom redu je Izvješće upravnog vijeća za 2011. godinu, a mi kao članovi odbora naravno da možemo suvereno o tome govoriti i na odboru, ovdje nam je predsjednik i očekujemo od njega da jednu takvu tematsku sjednicu i sazove i to ću podržati. Hvala lijepa.
Hvala vama. Rasprava se zadržava unutar istoga kluba zastupnika. Riječ dajem uvaženom zastupniku Miroslavu Tuđmanu.
Poštovani gospodine predsjedavajući, dame i gospodo. Već je rečeno ovdje u raspravi da je zapravo glavna tema treba li nam HINA, odnosno kakva je budućnost HINA-e? I tu smo onda čuli potpuno oprečne stavove, potpuno oprečne konstatacije na temelju istoga izvješća. S jedne strane da financijski HINA nije u minusu, s druge strane da je u minusu. S jedne strane da treba smijeniti ravnateljicu na temelju Izvješća upravnog vijeća koje se prihvaća, a upravno vijeće treba ostati. Naprosto niz ovih kontradikcija koje su dosada rečene da ih sve ne ponavljam. Postavlja se pitanje na temelju zapravo kojih kriterija mi možemo donijeti pravilnu jednu procjenu i ocjenu kako odgovoriti na postavljeno pitanje treba li nam HINA, odnosno koja je budućnost HINA-e. Čini mi se zapravo da treba početi od jedne elementarne stvari koja se događa na zadnjih 20-ak godina sa ovom globalizacijom, sa informatizacijom, sa internetom sve ono što je rečeno, a to je ono što su konstatirale najrazvijenije zemlje, a to je da su osnovni instrumenti nacionalne moći javne diplomacija informacija pa tek onda gospodarstvo i vojska. Prema tome informacija je ono što je ključno, na informaciji se temelji ukupni razvoj, ali to ima za posljedicu da je u svim tim strategijama, nacionalnim strategijama razvoja koje se temelje koje ove razvijene zemlje imaju svoje nacionalne informacijske strategije da je cilj tih strategija osigurati dominaciju punog spektra vlastitih informacija u tuđim javnostima. Drugim riječima informacijski prostor je postao bojišnicom koja je način obračuna sa ciljem da se osigura dominacija vlastitih informacija. Informacija je u tom smislu postala oružje i informacijsko ratovanje je ono što bi trebali biti svjesni. Samo na području Hrvatske u zadnjih 15-ak godina za informacijske operacije ne za medije, neulaganje u strane medije, odnosno vlasništvo je potrošeno procjene su negdje oko 300 milijuna eura. U čemu je sada problem i zašto ovo govorim? Mi čini mi se ne možemo, po mom mišljenju, kvalitetno raspravljati niti o HINA-i niti o sličnim agencijama ako nemamo Nacionalnu informacijsku strategiju. S te strane mislim da se mogu usuglasiti sa postavljenim pitanjem zastupnika, odnosno potpredsjednika Sabora Stazića, ali ne na način da se cijeli taj problem adresira prvenstveno prvo na Vladu nego da prvo se adresira na Sabor, da Sabor donese Nacionalnu informacijsku strategiju, da na temelju toga se onda predloži Vladi da donese adekvatne zakonske dopune ili promjene kako bismo onda i našli odgovor za to da li nam treba HINA ili ne. Argument da minus 12 ili ne znam koliko posto financijskog gubitka HINA-e nije politički argument naprosto ne stoji. Taj argument, odnosno stoji u onom slučaju kakva nam je Nacionalna informacijska strategija. Danas argument, tvrditi ima puno portala pa jasna stvar da ima puno portala, ali pitajte ljude na cesti, pitajte studente što misle o tim portalima ili medijima pa će vam većina njih reći da 9 od 10 informacija smatraju da su dezinformacije i laži. Prema tome nama treba nešto što će biti pouzdano i sigurno i točno i na što se možemo osloniti. E sad, da li se to može samo financirati ili ne to je onda stvar ovih strategija koje želimo i ciljeva koji će biti definirani koje želimo osigurati. Prema tome mislim da su ovo naprosto parcijalne ocjene koje polaze bilo sa financijskog stajališta, bilo sa stajališta da postoji masa tih portala ili drugih medija već je pitanje što će nama biti relevantna točka čvrstih i pouzdanih informacija u jednome umreženom svijetu već je rečeno nisu ključ najrazvijenije zemlje odustale od svojih izvještajnih agencija, oni i dalje egzistiraju. A ono što smo mi odustali jesmo da više nemamo ni mreže novinara po svijetu. Imamo tu i tamo neke pojedince ili iznimke ali to nije pravilo. Prema tome, koju će onda ulogu imati HINA da nas predstavlja prema vam, odnosno na temelju čega ćemo biti samo informirani ovdje u Hrvatskoj. Prema tome, teza da je to konceptualna kriza HINA može biti točna ali ona parcijalna. Parcijalna zato što mi ovdje u Hrvatskom saboru nemamo informacijske strategije, a uz put sam htio reći informacijske sigurnosti ali to je druga tema, prema tome ću o tome drugom prilikom razgovarati. Prema tome, čini mi se da bi se trebali vratiti na ovaj ključni problem i na temelju toga dogovoriti kriterije jer ovu raspravu ćemo inače voditi ponovo za godinu, dvije, tri, pet na isti način osim ako neće biti posljedica ta da ćemo ukinuti HINA-u pa onda ćemo biti dezinformirani kako drugi žele to dok se stvari ne budu postavile na pravi način. Hvala.
Hvala i vama. Pozivam sada uvaženog zastupnika Šimu Lučina da nam se obrati.
Hvala lijepo. Pa ja sam ovaj otprilike bih mogao reći zadovoljan sa diskusijom obzirom da bez obzira na kolege koji su sada diskutirali i kolegice i koji su rekli hoće li ili neće podržati ovo izvješće, ali zapravo iščitavam na neki način da imamo jedan jedinstveni stav a to je da sa HINA-om nešto treba napraviti. Dakle i ja spadam u one koji misle da nam je HINA potrebna ali nam HINA sada u ovakvom obliku i na ovakav način čini mi se ne odgovara. Ne čini mi se nego sam siguran, jer zapravo ona ne ispunjava svoju osnovnu ulogu javnog servisa. Da li ona može ispuniti? Pa ja mislim sa zadaćama i u odnosu na zakon koji postoji da može. Pa ja recimo da sam ravnatelj HINA-e i da radim u HINA-i rađe ne bih prenio nekakvu vijest sa nekog portala nego ja da kao državna agencija prenosim vijesti s portala. Ili recimo, za mene je nedopustivo da državna agencija prenosi nekakve intervjue. Pa zar tamo nema novinara koji mogu doći do vijesti, zar tamo nema novinara koji mogu napraviti … Dakle ako ćete na ovom konkretnom primjeru i konkretnom stanju mislim da HINA ne ispunjava svoju ulogu. Mi se sad susrećemo sa jednim problemom da u HINA-i kada pitate upravu, kada pitate radnike, kada pitate sindikat, kada pitate Društvo novinara u HINA-i nitko nije zadovoljan sa stanjem u HINA-i. Istovremeno iz te iste HINA-e od odgovornih osoba ne dobivamo nikakva a da ne kažem imalo kvalitetna rješenja za restrukturiranje, prijedlog osnivaču zapravo od strane struke, gdje je to mjesto takve jedne novinske agencije u nekakvoj budućnosti. Stoga se priklanjam i podržavam sve one koji misle da se moramo ozbiljno pozabaviti ovom temom, dakle ja naglašavam da mislim da nam taj tip javnog servisa treba ali ga moramo prilagoditi duhu određene slažem se i strategije ali i određenih potreba i po mogućnosti prilagoditi jednim dijelom i tržištu da otvorimo jednu javnu raspravu da otvorimo da počnemo, a to smo imali i čini mi se dogovor da ćemo na tu temu napraviti javnu raspravu da ne razgovaramo toliko o stanju u HINA-i nego da govorimo o budućnosti HINA-e. Možda da pogledamo neke druge primjere, nekih drugih zemalja gdje te novinske agencije imaju nekakvo mjesto i nekakvu ulogu pa čak jednim dijelom dobro zapravo dobro posluju. Ne znam možda se rodi ideja da možda neke javne servise u ovoj zemlji treba spojiti pa da dobijemo nekakvu sinergiju, nekakvu veću snagu, a možda onda tržišno isplativiju situaciju. Dakle, da bi utvrdili sve to skupa moramo ozbiljno razgovarati. Mene je strah recimo kada bi mi danas prihvatili ovo izvješće kako je bilo i godinama unatrag ono što je kolega Tuđman rekao onda do godine dođemo ili ne znam vi ste rekli do godine dođemo i opet ponavljamo istu priču. Moje neprihvaćanje ovog izvješća zapravo ima smisla u tome da nas potakne da idemo razgovarati. I ljudi koji nisu sposobni odgovoriti na nekakve zahtjeve struke, dakle ako vodite nekakav sustav i odgovarate za njegovo poslovanje pa morate imati ozbiljne ideje šta s tim sustavom. Mene brine arhiv recimo koji je tamo. Znam da je na njegovoj digitalizaciji i onome što je bio cilj da se napravi napravljeno jako malo. Znam da se novinari izvan HINA-e žale da ne mogu pristupiti tom arhivu. Možda i o tome trebamo razgovarati. Možda sve to skupa trebamo zaštiti. I zapravo moje nedizanje ruke će značiti da idemo pokušati razgovarati. Evo mislim da bi bilo dobro da počnemo na način da odbor otvori jednu raspravu, a opet s druge strane da pokušamo konzultirati struku i nekakve ideje ili ako hoćete stanja kako je to u nekim drugim europskim zemljama. Hvala lijepo.
Hvala vama. Replika poštovani Miroslav Tuđman.
Hvala. Kolega Lučin je rekao kaže trebamo razgovarati. Uredu, ali je onda krivi zaključak. Zaključak je treba ići u čistke da bi trebalo tražiti idemo umjesto izvješća ili na temelju ovoga izvješća za koji nismo zadovoljni ili vi niste zadovoljni ili netko nije zadovoljan treba tražiti plan budućeg razvoja ili restrukturiranje ili već kako se to već zove da se vidi u kom smjeru bi trebalo ići. E sada, može se krenuti, može se očekivati da će HINA iz svoje perspektive dati jednu projekciju ali ona ima limite naprosto zato što je to pitanje rečeno je već ovdje agencije ili ustanova od nacionalnog interesa. Prema tome, treba Sabor njoj dati okvire unutar kojih će se kretati. Ali nije zaključak onda ići ćemo sada u čistke pa ćemo otpuštati ljude dok ne nađemo one koji će govoriti ono što kako je rečeno u koje imamo povjerenja.
Odgovor na repliku poštovani Šime Lučin.
Hvala lijepo. Ja vam spadam u one ljude koji misle da sve počima i završava s ljudima. Znate ono, imate nekakve zakonitosti pa se kaže da za nekakav dobar projekt morate imati kadar, ideju, novce, plan. Ne, ja kažem ako imate dobrog čovjeka onda vam ovo drugo ništa ne treba jer dobar i kvalitetan čovjek će sve ovo ostalo napraviti. Ako ćemo sad o zahtjevima za razrješenjem i ostavkama, ali možemo razgovarati na takav način, to se baš iz izvješća ne vidi, ali jel vama poznato da HINA gubi tržište, da je HINA izgubila niz korisnika informacija koje su oni prodavali. Recimo to je za mene dovoljno da netko tko gubi tržište ne priprema se, ne organizira se zapravo da zadrži to tržište i da napravi bolji financijski efekt, da snosi odgovornost. Dobro, ne moramo se složit ali ja mislim da jeste to odgovornost ravnatelja, odnosno čovjeka koji brine o poslovanju HINA-e. Hvala lijepa.
Od pojedinačnih rasprava ostaje nam još pažljivo poslušati onu uvažene zastupnice Nade Turine-Đurić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Žao mi je da osim kolega i vas nema koga za pozdravit tko bi danas mogao govoriti o ovom izvješću, odnosno obraniti ovo izvješće ispred institucije koja nam je vrlo važna. Ja mislim da svi smo s ovdje složili da je institucija od javnog interesa i da se prema njoj kao takvoj treba i odnositi. Čuli smo uglavnom rasprave koje negdje idu sve u istom pravcu i sa istim ciljem da bi ovaj Sabor trebao donijeti neke odluke koje će ići u pravcu rješavanja problema, ne samo financijske prirode jer su oni možda i relativno lako rješivi u okviru prijedloga koji su izneseni, a prije svega prijedloga koji se odnosi na smanjenje iznosa PDV-a koji bi trebala plaćati, odnosno koji plaća u ovom trenutku HINA, a druge medijske kuće, odnosno kuće sličnog predznaka koje su na tržištu ne plaćaju što je apsolutno jedan neravnopravan, u najmanju ruku neravnopravan položaj i mislim da će prijedlog Vlade ja se nadam doći vrlo brzo u tom pravcu da se taj problem riješi. Međutim, onaj problem koji ipak po meni je značajniji je pitanje restrukturiranja, odnosno plana rada HINA-e za naredni period. Naime, iz ovog izvješća ja sam žalosna bila čitajući ovo izvješće jer ovo izvješće je na neki način jedna žalopojka kao što i neka od izlaganja kolega koji su bili zaduženi u prethodnom mandatu Vlade za HINA-u, da se ništa nije moglo učiniti, da je to sve išlo jako teško ili nikako. Ali ono što me još više žalosti je to da se u ovom izvješću iščitava i nevoljkost odgovornih, prije svega znači upravnog vijeća, a i ravnateljstva, da se išta makne sa mrtve točke. Ovo naprosto meni miriše ili smrdi, kako god hoćete, na jednu inerciju propadanja. Naprosto se nešto pustilo niz vodu jer se iz raznoraznih razloga ili nije htjelo ili nije moglo. Mislim da je bivša vlast, jer vidim da su kolege neki onako futuristički prozivali HNS iz koje ja dolazim, naime HNS uistinu u ovom trenutku nema nikakve veze sa izvješćima o radu HINA-e iz 2010. i 2011., osim možda za onih 8 dana Vlade koja je formirana 22.12., ali mislim da je to uopće suludo na taj način postavljati. Naime, vidljivo je da je Vlada koja je bila zadužena odnosno nadležno ministarstvo da nešto učini i kolega je ovdje lijepo govorio, bivši ministar i govorio o svojim nastojanjima da riješi taj problem, međutim ipak se iz izvješća iščitava da se nije dovoljno poduzimalo. Da se prije svega znači nije poduzimalo da se agencija kvalitetno ekipira jer očito da međuljudski odnosi i odnosi uprave sa djelatnicima nisu tamo dobri, a isto tako da se i adekvatno onda financira pa da se barem taj dio problema pokuša riješiti ako se već nije uspio riješiti ovaj sadržajni dio. Zašto se nije riješilo, zašto je to bilo tako, mislim da je sada bespredmetno govoriti ali mislim da bi država trebala prepoznati poseban interes da u prostoru informiranja osigura funkcioniranje jedne ovakve neovisne agencije jer je njena dimenzija puno šira od bilo koje druge medijske kuće, od novina, televizije, radija, bili oni javnog ili privatnog vlasništva. Novinari koji rade u HINA-i, odnosno kuća kao što je HINA to je za nas neke koji smo se bavili medijima vrh neovisnog novinarstva. Čast bi svakoga trebala biti raditi u HINA-i. U takvim agencijama rade najkvalitetniji novinari u svijetu, a da ne govorimo kakve osobe i koje osobe vode takve agencije u europskim i šire, znači u zemljama izvan Europe. Ono što bi se nekako nametnulo dok sam čitala u razmišljanju ovo izvješće, da li se možda slabljenjem HINA-e želilo pomoći nekim drugima. Ne bi to bio prvi slučaj u Hrvatskoj da se radilo u tom pravcu. Ja znam da su ovo možda malo i teške riječi, ali se ne mogu otet dojmu da su neke aktivnosti ili bolje rečeno neaktivnosti u HINA-i upravo išle u tom pravcu. Pa evo iz izvješća se vidi da upravno vijeće u jednom trenutku uopće nije funkcioniralo, nije funkcioniralo jer nije bilo u stanju donosit nikakve odluke jer se promišljalo da takvo upravno vijeće ne može donositi odluke ili nekakve prijedloge koje je donosila uprava, odnosno koji su išli na prijedlog struke, a koji su se debatirali u ovom Saboru. Pitam vas, tu su govorili ljudi o portalima, pitam vas tko čita portal HINA-e osim kolega iz HDZ-a, kao što su rekli. Čitamo i mi naravno u HNS-u portal HINA-e, ali ja vas pitam tko od drugih čita portal HINA-e. To bi bilo jedno zanimljivo istraživanje vjerojatno vidjet tko od šireg interesa čita portal HINA-e, osim onih koji su u sustavu znači korisnika na neki način čak i obavezni korisnici ajmo biti onako iskreni jel'. Zašto se tu nešto nije poduzelo? Moglo se poduzeti sigurno nešto da taj portal bude atraktivniji jer mi svi koji se bavimo ovim poslom prvo što ujutro napravimo, većina nas, otvorimo T-portal, otvorimo INDEKS-portal itd. Zašto ne otvaramo HINA-in portal ja sam sigurna da se napravi jedna kvalitetna anketa da bi se došlo do poraznih rezultata o tome koliko se prati HINA, odnosno njen portal. Kad sam već govorila da neke stvari su išle možda i u pravcu da se htjelo da HINA ne bude ono što mi želimo u samom izvješću imate jedan dio gdje kaže da je HINA slala ponude na pozive za javnu nabavu usluga pretpostavljam onih usluga koje se traže, a to su informacije, i nije dobila na tim nekim javnim natječajima i žalila se. Da bi se ispostavilo da su neka ministarstva, odnosno neko ministarstvo naše nije navedeno koje taj posao htjeli, znači istovrsni posao htjeli ugovoriti po višestruko višoj cijeni sa nekom drugom agencijom. Mislim neću prejudicirati neke stvari, ali kod nas se svašta događalo, vjerojatno je moguće da je i FIMI medija bila angažirana da se neka druga agencija angažira kako bi dobila posao. HINA se žalila i dobila je na toj žalbi, ali hoću reći čini se da se je pokušavalo činiti pa čak i od onih koji bi trebali možda čak i isključivo ovakve agencijske usluge koristiti od strane HINA-e da su pokušavali to riješiti na drugi način preko nekog drugog za višestruko veću cijenu. Mi u HNS-u i ja osobno želim vjerovati da će svi naši prijedlozi ubuduće ići u pravcu rješavanja svih ovih problema, da će doći do nas i prijedlog smanjenja PDV-a za HINA-u, ali isto tako i prijedlog potpunog restrukturiranja agencije jer HINA-i znate ne treba milosrđe nijedne stranke ovdje, nijedne institucije u ovoj državi, HINA-i treba kvalitetno restrukturiranje, modernizacija možda i novi zakon, a vrlo vjerojatno novi ravnatelj i upravno vijeće. A što se tiče opaske kolege Mesića vezano za razrješenje ravnateljstva, odnosno ravnateljice, pa ja mislim da je ravnateljica još uvijek zaposlena. A ako je zaposlena ona bi trebala biti na radnom mjestu. A ne znam gdje je danas trebala biti ili gdje je ako nije ovdje. Ili upravno vijeće, svejedno je. Ali mislim da je i ona mogla biti ovdje. Hvala lijepa.
Na ovo izlaganje imamo prijavljene 3 replike. Prvo cijenjeni Jasen Mesić.
Ja bih replicirao cijenjenoj kolegici vezano uz ono što se, ja sam pokušao direktno za 2011. godinu taksativno navesti što se pokušalo napraviti. Ne možete ići u plan restrukturiranja sa upravnim vijećem kojem ističe mandat u mjesec dana jer nema taj legitimitet. Na traženje radničkog vijeća zaposlenika HINA-e profesionalaca koji su tu agenciju stvarali na njihovo traženje, na njihov prijedlog raspisan je javni natječaj za novo upravno vijeće koje bi imalo legitimitet taj plan restrukturiranja prihvatiti znajući da nemate rebalansa i da nemate u budžetu ministarstva dovoljno sredstva da bi mogli nadograđivati gubitke. Prema tome morate ići u nekakvu racionalizaciju. Za korist nikoga drugoga što je kolegica željela ukazati da se možda nama, ne dakle pokušalo se u tom razdoblju napraviti sve što je moglo. Kada je radničko vijeće osporilo petog člana upravnog vijeća na traženje radnika profesionalaca zaposlenika dogovoren svima interni izbor njihovog predstavnika oni ga proveli sami i kad je formirano upravno vijeće da bi se u to moglo krenuti rezultat je smanjenje gubitka. Govorim dakle stvarno o izvještaju. Što se tiče ovog da li je trebalo ovdje, trebalo je biti prije svega upravno vijeće jer je ovo njihovo zaboga izvješće. Inače Ministarstvo kulture koristi usluge Media monitoringa HINA-e.
Druga replika, poštovana zastupnica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice pitanje koliko se prati HINA, pitanje je što HINA sve prati? Pogledajte koliko lokalnih medija može doprijeti ili lokalnih tema doprijeti na nacionalnu razinu ako primjerice ne prati HINA ili ako ne prati HTV? Gotovo nitko. Da ne govorim o područjima kao što je kultura. Otvorite bilo koje dnevne novine, ono što je najviše zakinuto bilo proteklih godina bila je najvjerojatnije kultura. Ali HINA prati i to. Dakle, nemojmo govoriti o tome da HINA-ini novinari rade ovo ili ono ili ovako ili onako. HINA prati sva područja društvenog, političkog, kulturnog, sportskog života; unutarnju, vanjsku politiku, gospodarstvo, stanje na burzama. Dakle sveobuhvatni servis kakav bi trebao i biti. Kada govorimo o korisnicima pa evo samo ću reći informaciju da se, neću nikog reklamirati, ali EPH novim ugovorom vraća u HINA-u. Dakle HINA je nekome potrebna. Potrebna je jer na drukčiji način prati za razliku eto od nekih dnevnih ili tjednih listova prati scenu i događaje u Hrvatskoj. Vi se pitate što HNS ima s izvješćem? Pa zaboga vi naime participirate u vlasti ili se nešto dogodilo o čemu mi nemamo informaciju. I pitate se gdje je ravnateljica? To je potpuno nepoznavanje stvari, dakle ovo izvješće podnosi upravno vijeće i ovdje bi trebao sjediti netko iz upravnog vijeća i kao što je to bilo proteklih godina ponavljam netko iz resornog ministarstva a njih ovdje nema. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Nada Turina-Đurić.
Evo hvala kolegama što su ponovili ono što su već govorili u raspravama. Naime ja nisam rekla da HINA nije potrebna, dapače, ali mislim da se nedovoljno percipira kao potrebna i to je problem. To je problem i to je sasvim vidljivo iz ovog izvješća i nemojmo skrivati, odnosno pokrivat oči pred istinom. Ja sam samo rekla HNS sa ovim izvješćem može imati toliko koliko je osam dana bio u 2011. godini dio ove Vlade.
I posljednja replika, poštovani Stjepan Milinković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa ja kolegice Turina nisam dovoljno medijski stručan i jak i svjesno se možda upuštam u rizik u jednu raspravu sa vama koji ste po tom pitanju daleko moćniji, ali sam čuo više puta danas, a evo i od vas sam čuo, kako je nama HINA važna. Neizmjerno važna, bitna i tako više tih lijepih riječi. Ali onda se izražava žaljenje što će se sa HINA-om dogoditi ili ovo ili ono ili što se dogodilo ili što je tako, pa onda meni to na neki način liči na ono kada netko nekoga iscipelari pa ovaj sada drugi dođe ga tješi i dođe ga po ramenu a dobro si to podnio. Tako mi to na neki način liči. I isto tako sam iščitao iz vaše rasprave isto tako da vi žalite i upozoravate da ranije nije ništa učinjeno ali nisam shvatio, nisam čuo, shvatio vaše rješenje toga problema osim što sam na neki način iščitao ajde sada treba smijeniti tu ravnateljicu ili ovoga ili onoga i na način da se to nekako vidjelo, a riješit ćemo složeno je itd. pa bih volio od vas čuti jedno razmišljanje u tom smislu što učiniti konkretno osim ove smjene. To sam jasno razumio i shvatio naravno uz onu ogradu da nisam dovoljno stručan da ja ovo područje pratim onako kvalitetno kao što vi znate. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, cijenjena Nada Turina-Đurić.
Pa poštovani zastupniče što se tiče cipelarenja, HINA se cipelari zadnjih 4, 5 godina unatoč svim upozorenjima da ju ne bi trebalo cipelariti jel. A tko ju je cipelario valjda vi bolje znate nego ja jer ste bili … Što će biti učinjeno? To će tek dođi na dnevni red. Naime, danas razgovaramo o izvješću. Ja sam danas u mojoj raspravi a i neke kolege drugi u raspravama su naznačili da će se neke sasvim konkretne poteze moći povući vrlo brzo. Što se tiče ravnateljice, gledajte kolegica Glavak je isto rekla ona tu ne bi trebala biti. Čujte ja ne znam tko je pisao to izvješće. Zar mislite da je predsjednik upravnog vijeća pisao izvješće? Nisam sigurna da ravnateljica ovdje ne bi trebala biti barem nazočna.
Ostaje nam čuti još završnu riječ u ime kluba Hrvatskih laburista iznijet će je uvaženi Branko Vukšić.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Sasvim sigurno da se HINA-u ne smije i neće ukinuti. Sasvim sigurno da ne bi netko stekao utisak da HINA nije obavljala svoj posao i da je HINA bila katastrofalna agencija koja ništa nije dala hrvatskome društvu. HINA je to radila puno profesionalnije nego drugi ali nije radila na onoj razini na kojoj bi mogla raditi. kriza koja se događa u HINA-i sasvim sigurno nije izazvana izvana nego izazvana iznutra. Nezadovoljstvo je veliko. Što će biti sa HINA-om? Kako će se riješiti kadrovska pitanja sasvim sigurno da će o tome odlučivati većina. Mene više zabrinjava što se ovdje već nekoliko dana za redom od različitih zastupnika osporava pravo na vlastito mišljenje. Oni koji iznose stavove rekao je prije kolega iz HDSSB-a o HINA-i kandidati su za upravno vijeće. Čak i oni koji nešto znaju o medijima vjerojatno bi trebali šutjeti i govoriti striktno samo o tome što piše u izvješću. Molim vas da mi kažete jednu raspravu ovdje u Saboru koja se striktno držala onoga što je pisalo na nekim izvješćima. Slažem se u potpunosti sa uvaženim kolegom Tuđmanom da Hrvatskoj nedostaje nacionalna informacijska strategija i slažem se da bi Hrvatski sabor trebao donijeti tu strategiju i da bi tada puno lakše bilo znati što treba učiniti sa HINA-om. A HINA-u treba poboljšati. Kada se kaže što će se učiniti sa HINA-om nikome ne pada valjda na pamet da bi tu korisnu agenciju i potrebnu agenciju i društvu i državi ukidao. Gospodin Đurović misli da ono što radi HDSSB i rade neke druge stranke, sklapaju neke mutne komplote. Pitanje je radi li se o komplotu Laburista i HNS-a? to je čak pitanje naivno. Trebalo je pratiti HINA-u i ostale medije pa vidjeli da nije tako, ali neću se valjda zbog toga ispričavati. Pritisak na upravno vijeće je prije rečeno je razlog da nema ovdje predsjednika upravnog vijeća. Da se mene pritiskalo ja bih onda sjedio i sat vremena prije toga. Trebao je predsjednik vijeća doć i reći tko je vršio pritisak na njega i što se događa u HINA-i. Ja sam iz stranke koja ne radi komplote i koji ne zna za izakulisne radnje. Sve što radimo radimo otvoreno, ništa niti u rukavicama niti iza kulisa. Radi li se o političkoj čistki, to ne bih znao reći. I sve ono što smo mi Hrvatski laburisti govorili o HINA-i govorili smo čisto iz uvjerenja i saznanja i iz praćenja rada HINA-e. Gdje piše da opozicija mora misliti suprotno od pozicije? I koji to saborski zastupnici prvo gledaju kako će misliti pozicija i onda na temelju mišljenja pozicije stvaraju svoje antimišljenje? Mislim da onda Sabor nema smisla onda mi saborski zastupnici smo glave koje govore i glave koje ne misle. Odbor je isto tijelo koje daje mišljenje i zaključke. Odbor nije vršio politički pritisak na HINA-u. pa najbolje da se na odboru ne može razgovarati o tome što radi HINA što bi trebala raditi HINA i koja su rješenja. Odbor nije nikog smijenio, odbor je predložio. Ima pravo predložiti pa ima pravo čak i pogriješiti. Ali najveća zabluda je kada se ovdje za ovom govornicom govori da nemamo pravo misliti i govoriti i da nemamo pravo misliti drukčije ili misliti slično ili isto kao neki drugi, samo zato što nisu iz našeg tabora. Upravo su neke diskusije pokazale o tome koliko ne razumiju bit demokracije i koliko ne razumiju funkcioniranje javnog servisa kao što je HINA. Ovdje smo govorili i o struci. Nismo govorili samo o tehničkom izvješću HINA-e. ovdje su kolege koje su se bavile novinarstvom od kolegice Glavak do kolega Stazića i ostali koji su radili ili na javnim medijima ili privatnim medijima ili agencijama, govorili o tome što bi trebalo napraviti da HINA bude bolje, a HINA treba biti bolja i HINA Hrvatskoj treba.
Hvala lijepo. Ovime smo iscrpili listu prijavljenih za raspravu o predmetnom izvješću. Zaključujem raspravu.
I konačno Godišnje izvješće Upravnog vijeća HINA-e od 1. svibnja 2010. do 30. travnja 2011. s nadopunom izvješća od 1. svibnja 2011. do 31. prosinca 2011. Izvješća je podnijelo Upravno vijeće HINA-e sukladno članku 14. Zakona o HINA-i, a rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Ne prihvaća se Godišnje izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e od 1. svibnja 2010. do 30. travnja 2011. s nadopunom izvješća od 1. svibnja 2011. do 31. prosinca 2011." Tko je za ovaj zaključak molim da digne ruku. Tko je protiv? Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je ovaj zaključak prihvaćen većinom glasova, 89 za, 5 protiv i 20 suzdržanih. I sukladno prijedlogu Odbora za informiranje, informatizaciju i medije dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Predlaže se pokrenuti postupak razrješenja Upravnog vijeća HINA-e." Tko je za ovaj zaključak molim da digne ruku. Treba ponoviti? Dakle vidim da treba ponoviti. Dakle, sukladno prijedlogu Odbora za informiranje, informatizaciju i medije dajem na glasovanje zaključak: "Predlaže se pokrenuti postupak razrješenja Upravnog vijeća HINA-e." Tko je za? Protiv? Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je ovaj zaključak prihvaćen većinom glasova, 80 glasova za i 24 suzdržana, nitko nije bio protiv. Ako sam pogriješio ponavljam, dakle 89 je bilo za, 24 suzdržanih i nitko protiv. Hvala na upozorenju.
Idemo naprijed po dnevnom redu. Prelazimo na - Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 25 - Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 26 Potpuno je identičan prijedlog, materija pa sukladno tome predlažem da i raspravljamo objedinjeno o oba prijedloga. Predlažem da krenemo po radnim tijelima. Da li žele uzeti učešće? Nema. Primili ste izvješće Vlade Republike Hrvatske, dostavila je mišljenje. Prelazimo na raspravu po, zapravo predstavnici predlagatelja. U ime kluba HDZ-a tko je? Gospodin Josip Salapić. Poštovani zastupniče, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika, prijedlog Kluba zastupnika HDZ-a. Naime, Zakonom o pravima i dužnostima zastupnika u Hrvatskome saboru saborski zastupnici, suci Ustavnog suda Republike Hrvatske, bivši članovi Vlade Republike Hrvatske te glavni državni revizor izjednačeni su u pravu na mirovinu po prestanku obnašanja dužnosti i to prema Zakonu o mirovinskom osiguranju kao i svi ostali osiguranici mirovinskog sustava. Na ovaj način zakon koji je trenutno na snazi, po njemu predsjednik Republike Hrvatske ostvaruje pravo na mirovinu po znatno povoljnijim uvjetima u odnosu na opći sustav i u odnosu na propisane uvjete za ostvarivanje prava i utvrđivanje visine mirovine. Klub zastupnika HDZ-a predlaže da se zakonom uredi da ovim našim prijedlogom zakona predsjednik Republike Hrvatske postane ravnopravan sa svim ostalim državnim dužnosnicima kao što su saborski zastupnici, suci Ustavnoga suda Republike Hrvatske, bivši članovi Vlade Republike Hrvatske i glavni državni revizor te da predsjednik Republike Hrvatske ostvaruje mirovinu po općim mirovinskim propisima, odnosno po važećim pozitivno pravnim propisima Republike Hrvatske. Iako je na klubovima odnosno na odborima u raspravama istaknuto da je predsjednik Republike Hrvatske institucija i da kao takav predstavlja posebnu podlogu državne vlasti, klub zastupnika HDZ-a je mišljenja da je točno da predsjednik Republike Hrvatske predstavlja instituciju, no u mirovinu ne ide institucija nego fizička osoba, imenom i prezimenom, predsjednik Republike Hrvatske. Ovim našim prijedlogom zakona posebno želimo istaknuti da zakon nismo predložili prema trenutnom aktualnom predsjedniku gospodinu Ivi Josipoviću nego smo zakon predložili iz principijelnih razloga jer smatramo ukoliko je Hrvatski sabor i zastupnici u Hrvatskom saboru predložili zakon koji smo i mi prihvatili da više ne postoje tzv. povlaštene mirovine, smatramo da je i predsjednik Republike Hrvatske prije svega političar, osoba koja je izabrana na izborima, kao i mi saborski zastupnici i ostali dužnosnici koji su ostvarivali prava pod takvim uvjetima za mirovinu. Time dakle nismo prijedlogom zakona željeli niti ugroziti niti ničim prozvati trenutnog aktualnog predsjednika Republike Hrvatske. Po mišljenju Vlade Republike Hrvatske naš prijedlog zakona se odbija kao takav, no u obrazloženju stoji da se priprema novi Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika pa vjerujemo da je Vlada Republike Hrvatske, gotovo smo sigurni, odbila ovaj naš prijedlog zakona iz principijelnih razloga i da ćemo zakon koji ćemo dobiti uskoro u Hrvatski sabor da će upravo izjednačiti predsjednika Republike Hrvatske sa svim ostalim državnim dužnosnicima u Republici Hrvatskoj. Klub zastupnika HDZ-a predlaže Hrvatskome saboru da se usvoji ovaj naš konačni prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama. U ime predlagatelja Kluba zastupnika Hrvatskih laburista poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Predložili smo donošenje ovog zakona pretpostavljam sa istim temeljnim rezonima kao i drugi predlagatelj zbog dva aspekta. Jedan aspekt nam je izuzetno važan, to je aspekt socijalne pravde, društvene pravde i jednakosti pred zakonom. Svi hrvatski građani od najsiromašnijeg i najmanje utjecajnog do predsjednika Republike moraju po svim hrvatskim zakonima imati jednaka prava i jednake obaveze. Svatko obavlja svoj posao, dok obavlja svoj posao ima nekakva druga prava i nekakve druge obaveze, konačno kao i mi ovdje, ali kad iz toga posla iziđe onda mora imati jednaka prava svih drugih hrvatskih građana. Drugi kriterij, jednako važan zapravo, jeste način gledanja na vlast. Sama riječ vlast kod nas se primjenjuje i koristi kao osoba, skupina osoba, političke stranke, institucije koje drže stvari u svojim rukama, vladaju i upravljaju i zbog toga imaju i neka naravno posebna prava. Riječ koja se u svijetu koristi jest public service, eventualno government i u obadva ta dva slučaja označava osobe koje upravljaju, koordiniraju i služe javnosti. Zbog toga što služe ne mogu i ne trebaju imat nekakva drugačija prava kad prestanu služit, nema ama baš nikakvog rezona. Pitanje mirovina po posebnim propisima je jedna od točaka programa Hrvatskih laburista-Stranke rada, o kojoj smo i u predizbornoj kampanji i prije i poslije nje dosta govorili. Uvjereni smo i dalje to mislimo da treba razlučiti što je mirovina, što je uvjetno ću je nazvat opskrbnina. Mirovina je ono što čovjek plaća čitav život da bi pod starost kad više ne može raditi mogao srazmjerno pristojno živjeti što nije slučaj u Hrvatskoj naravno. Opskrbnina je nekakvo pravo koje smo mi ovdje u parlamentu nekom dali zato što smo mislili da je ajde pogođen nečim zato što smo mislili da je posebno dobar, pametan, lijep, zaslužan ili što već je. Te dvije stvari treba razlučiti. Ako nekom dajemo novac, a mirovina jest novac, onda ga ne smijemo dati iz tuđeg džepa. Ne smijemo ga dati iz džepa onih koji uplaćuju mirovinske fondove. Iz nekog drugog fonda kupit pet automobila manje, sagraditi dva kilometra ceste manje i platiti one ljude za koje mislimo da ih trebamo platiti. Potpuno svejedno o kojoj se kategoriji mirovina po kako se to kaže posebnim propisima radi, potpuno svejedno. Nijedna od tih mirovina po posebnim propisima nije ostvarena tako da je u fond plaćano pa ni mirovina predsjednika Republike. I to je jedan od ključnih razloga zašto mislimo da takva mirovina predsjednika Republike ne treba opstati. Sa ostalim državnim dužnosnicima to je napravljeno i napravljeno je dobro. Ne znam zašto se ne bi to moglo napraviti i sa predsjednikom Republike. Predsjednik Republike jest institucija, ali i Sabor je institucija i Vlada je institucija sve su to institucije. Institucije u koje bi hrvatski narod mogao, trebao, htio imati povjerenja. Imat će povjerenja ako se ljudi u tim institucijama ponašaju kao građani ove države. Vlada pomalo nesuvislo odbija prijedlog HDZ-a po jednom članku zakona, čini mi se br. 17., prijedlog HNS-a po članku 1.a nije ali nije ni bitno. Ono što Vlada kaže jeste mi ćemo vrlo brzo napraviti puno bolji, puno pametniji i puno jasniji zakon i to smo već u ovom Parlamentu jako puno puta vidjeli. U redu, vladajući i većina imaju pravo takvo nešto napraviti, ali upravo danas ovom diskusijom želimo to podići na razinu javnosti da ta obaveza postane stvarna obaveza i da mjesec, dva ili tri možemo i mi i mediji i birači pitati ej čekajte, jeste to napravili, što je sad ne'? Obećali ste da ćete napraviti pametnije pa dajte. U obrazloženju Vlade kaže radit će se novi zakon, ima još vremena mandat traje. Istina mandat traje, nemojmo čekati zadnjih mjesec dana jer onda će donošenje tog zakona biti protumačeno aha vidite sad njihov odlazi pa sad mijenjaju zakon. Napravimo to sad dok je aktualni predsjednik u punoj vlasti jel'. Novi zakon će koji će donijeti Vlada naravno biti bolji i pametniji. Opet se potvrđuje, neki dan je netko s ove govornice rekao da se sva pamet skoncentrirala u vlasti. Sva pamet se uvijek skoncentrira u vlasti pa i ovaj put. Dajte ju iskoristite i napravite to. Hvala.
Hvala lijepa. Bio je to predstavnik Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kao predlagatelj. A sada sukladno Poslovniku Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika br. 26. sukladno članku 159. Poslovnika je hitni postupak i objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani na ovaj konačni prijedlog zakona mogu se podnositi do kraja rasprave. To je članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove i Odbor za rad i socijalno partnerstvo. Prijedlog zakona isti zakon br. 25. kluba Hrvatskih laburista je u smislu Poslovnika u prvom čitanju. Raspravu su također proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za rad i socijalno partnerstvo, Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove. Sada prije nego što prijeđemo na daljnje raspravljanje o prijedlozima zakona da li izvjestitelji radnih tijela žele uzeti riječ? Ocjenjujem da ne. Hvala lijepa. Idemo na raspravu po klubovima. Prvi za raspravu u ime kluba SDP-a u Hrvatskom saboru prijavio se poštovani zastupnik Peđa Grbin. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege. Prije nego što kažem par riječi, prije nego što kažem razmišljanja o ovim prijedlozima zakona našeg kluba dopustite mi da vas podsjetim na prijedlog Zakona o obveznim odnosima predlagatelja gospodina Dragutina Lesara, prijedlog Zakona o biomedicinski potpomognutoj oplodnji predlagatelja Kluba zastupnika SDP-a, prijedlog Zakona o radnim i socijalnim sudovima predlagatelja Kluba zastupnika SDP-a i da ne nabrajam dalje. Podsjećam vas na sve ove zakone zato što su to samo dio onih zakona koje je opozicija u prošlom sazivu Sabora predlagala, ali nikada nisu našli svoje mjesto na dnevnom redu, nikada nisu bili u prilici da budu raspravljani pred ovim Domom. A zašto? Zato što su bili prijedlog oporbe, opozicije. Takva praksa mora prestati i ovom raspravom u Saboru pokazujemo da ova oporba barem, pardon ova vlast barem u tom segmentu neće biti onakva kakva je bila prošla. Međutim činjenica da se neki zakon raspravlja u Saboru ne znači da on automatski mora biti i usvojen. O ovim prijedlozima koje danas imamo pred sobom razgovarali smo u predizbornoj kampanji, razgovarali smo nakon toga o njima puno puta i u radnim tijelima ovoga Doma, a razgovarali smo i kada smo razgovarali i o pravima i dužnostima saborskih zastupnika. I svi smo se oko toga više-manje složili. Složili smo se da se radi o jednom načelnom rješenju koje nije loše i koje bi trebalo prihvatiti. Međutim, bojim se da ova dva prijedloga koja danas imamo pred sobom nisu tu zato što se njima želi regulirati prava i dužnosti određenih tijela, u konkretnom slučaju predsjednika Republike. Bojim se da su oni ovdje zato što određeni klubovi zastupnika žele na neki način populistički pokupiti poene pred javnosti. To je njihovo puno pravo. Međutim to ne znači da te prijedloge treba i usvojiti. Naime, mi ovdje populistički u zakonu koji regulira čitav niz važnih pitanja o radu, o obvezama i pravima državnih dužnosnika izdvajamo jedan mali segment i samo o njemu raspravljamo. I to izdvajamo ne bilo koji segment nego segment prava predsjednika Republike. Ovdje smo već nekoliko puta čuli da je predsjednik Republike institucija. On to uistinu jeste. On je izuzetno važna institucija ove države. On je osoba koja izlazi pred građane RH, kaže ja želim biti predsjednik, ja vas želim predstavljati i zastupati. I za razliku od onoga što je poštovani kolega Vuljanić rekao on iako mora imati ista prava kao i svi drugi državljani RH ima daleko veće obveze. Obveze koje je potrebno sustavno regulirati zakonom, a ne samo u ovom jednom malom minimalnom segmentu. I upravo zbog toga smatram da ovi prijedlozi zakona, a tako mišljenje dijelimo iz kluba SDP-a nisu dobri. Smatram da se ta pitanja moraju obuhvatiti cijelim setom izmjena zakona odnosno čak i prijedloga novoga zakona o čemu ću malo kasnije govoriti. Naime, obveza je nas koji smo preuzeli koji smo dobili mandat da vodimo ovu državu da predložimo i te izmjene na jedan sveobuhvatan cjelovit način, da ne reguliramo samo pitanje mirovine predsjednik Republike nego eventualno neka druga prava koja predsjednik ima nakon prestanka mandata. Upravo je o tome govorila Vlada kada nije dala pozitivna mišljenja na ove prijedloge zakona. I upravo zbog tog stava koje je Vlada izrazila u svojem mišljenju Vlada ima obvezu da nam predloži jedan novi zakon i ovdje mislim ne na izmjene i dopune zakona nego mislim na novi zakon. Zato što Zakon o obvezama i pravima državnih dužnosnika je do sada u nekih desetak ili više godina koliko traje doživio preko 20 izmjena. Znači nama je potreban jedan novi zakon koji će vrlo sustavno i detaljno regulirati ovo pitanje. Zbog toga smatram da ovaj prijedlog ne treba usvojiti međutim smatram da Vlada odnosno nadležno ministarstvo koje priprema prijedlog Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika mora uvažiti i ono što je sadržano u prijedlozima zakona Kluba zastupnika SDP-a i Hrvatskih laburista Stranke rada. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje ispred kluba SDP-a Hrvatske imamo prijavljena dva ispravka netočnog navoda. Prva je poštovana zastupnica potpredsjednica Doma poštovana Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa imala bih nekoliko ispravaka netočnih navoda, vjerujem da ću stići ispraviti dva. Prije svega kolega je spomenuo govoreći u ime kluba SDP-a da evo pravi znak milosti vladajućih jest što se sada raspravlja o oporbenim prijedlozima i izmjena zakona, a nije spomenuo činjenicu o kojoj jasno govori dnevni red koji je pred nama. Samo je još jedan prijedlog zakona koji je predložila Vlada i ništa drugo osim izvješća koja su izvađena iz ladice više na dnevnom redu nema. Najavljena sjednica od 4 tjedna mi nemamo gospodine potpredsjedniče o čemu raspravljati i da nema ovih prijedloga zakona opozicije mi zapravo ne bismo imali o čemu razgovarati i ne bismo imali što raditi u Hrvatskome saboru. To su razlozi zašto su ti prijedlozi zakona danas na dnevnom redu. Ispravljam također netočan navod o tome da se radi o populističkim potezima kojima oporba želi pokupiti neke političke poene. Netočno, budući da je sama Vlada najavila izmjene zakona u tom smislu. Dakle ovo je naš pokušaj da pomognemo Vladi da popravi pogreške koje je učinila predlažući zakone prije ovoga koji mi predlažemo. I isto tako Vlada je najavila da će mijenjati zakon u ovome smjeru pa je pitanje zašto to već nije učinila danas. A očekujem da će sutra na sjednici Vlada biti zakonskih prijedloga koje ćemo moći uvrstiti na dnevni red i imati što raditi sljedeća dva tjedna. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Peđa Grbin prijavio je da je netko povrijedio Poslovnik. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala vam gospodine predsjedavajući. Pa uvažena gospođa potpredsjednica je povrijedila Poslovnik Hrvatskog sabora i to u članku 209.jer ovo o čemu je ona govorila pogotovo u prvom dijelu svog izlaganja nije bila ispravka netočnog navoda već je bilo iznošenje vrijednosnog suda o mojem izlaganju. A ja uistinu niti u jednom trenutku nisam govorio da se u ovom slučaju ove rasprave radi o nekakvom aktu milosti. Ne, ovdje se radi o obvezi, obvezi Hrvatskog sabora da raspravi o svim prijedlozima zakona ma od koga oni došli. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Ocjenjujem da nema povrede Poslovnika, da je dobro da u Hrvatskom saboru postoje različita stajališta i različita mišljenja o najbitnijim stvarima pa i o mirovini predsjednika Republike. Sljedeći ispravak netočnog navoda prijavio je poštovani zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Grbin je u svom izlaganju rekao da je Klub zastupnika HDZ-a ovaj prijedlog zakona donio iz populističkih razloga. Pa ja bih kolegu podsjetio pošto ste novi zastupnik u Hrvatskome saboru prije svega netočno ste rekli zakon smo predložili sukladno Poslovniku Hrvatskog sabora, iznijeli smo svoj politički stav i mišljenje. Da vas podsjetimo mi smo prijedlog Zakona u ukidanu tzv. povlaštenih mirovina prihvatili, a dali smo svoj prijedlog da se zbog principijelnih razloga i zbog razloga ravnopravnosti i jednakosti svi pred zakonom i predsjednik Republike Hrvatske uvrstio prijedlog zakona. A vas bih podsjetio da su vaši kolege zastupnici u bivšem sazivu dolazili na sjednice Hrvatskoga sabora vjerojatno iz populističkih razloga svi obučeni u bijele majice kada je bio Zakon o umjetnoj oplodnji, napuštali su sabornicu kada su bili ključni zakoni za Hrvatsku kao što je Zakon o sprečavanju sukoba interesa, kao što je Zakon o ništetnosti pravnih akata prema bivšoj Jugoslaviji i slično. Pa kolega. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Hvala lijepa.
Hvala i vama. Proširili ste temu pa je poštovani zastupnik Peđa Grbin najavio da ste time povrijedili Poslovnik Hrvatskog sabora. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. I uvaženi kolega Salapić je povrijedio članak 209.konkretno stavak 4. Poslovnika Hrvatskog sabora zato što on nije ispravio netočan navod o činjenicama nego je kolega Salapić ispravio moj vrijednosni sud o razlozima zbog čega su oni predložili konkretan prijedlog zakona. Ja mislim da kao zastupnik u ovom Saboru imam pravo na vrijednosne sudove o razlozima vašega postupanja. Time ne činim ne govorim nešto što je netočno, govorim nešto što mislim. A moj dojam zbog čega ste predložili ovaj zakona je upravo da ste ga predložili iz populističkih razloga. Hvala kolega.
Hvala. Mislim da smo u Saboru već inaugurirali praksu za koju se zalažemo da se ozakoni budućim Poslovnikom Hrvatskog sabora. To je dobar poticaj na brzo donošenje Poslovnika, hvala vam lijepa na tome. Idemo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Da, SDP je donio vrijednosni sud da je ovaj prijedlog Hrvatskih laburista zapravo populističko skupljanje poena u javnosti. I mi smo na tom populizmu ušli u Sabor jer ako je populizam upozoravati na nepravde onda jest to populistički zahtjev. Ali to sasvim sigurno nije populizam već je populizam osporavanje zapravo našeg logičnog zahtjeva. Jer Kukuriku koalicija je u predizbornoj kampanji najavljivala da će ispraviti sve nepravde, pa i sam predsjednik države gospodin Ivo Josipović je govorio da će nastupiti nova pravednost. Ja mu vjerujem i mislim da se i on sam ne bori za povlaštenu mirovinu. Sasvim je nelogično zbog čega bi to jedan jedini čovjek u Hrvatskoj imao mirovinu po nekim drugim kriterijima od svih ostalih građana Hrvatske. Kažu zbog toga što je on institucija. Kakve to veze ima ako je ovo društvo pravednosti, ako trebamo svi mi i saborski zastupnici i suci Ustavnoga sudi i članovi Vlade i predsjednik države i svi ostali građani dobivati mirovinu po istim kriterijima. Rečeno je prije da predsjednik ima velike, mnoge i odgovorne dužnosti pa su mu valjda i ta prava veća. Pa ajmo onda određivati mirovine po tome kakve tko ima dužnosti i koliko daje doprinos Hrvatskoj. Samo razradite te kriterije. Zapravo najteže je biti pravedan i najteže je biti pravedan ako si na vlasti. U nas vlast o pravednosti najčešće govori, ali ju rijetko prakticira. Hoće li s vremenom praksa sustići riječ, neće. Neoliberalni kapitalizam koji timari Kukuriku koalicija potiče razlike, potiče nepravednost, dijeli građane na one prvog i građane drugog reda. S vremena na vrijeme dogodi se privid ispravljanja nepravdi. Jedna od najvećih nepravdi su nezaslužene privilegije, a privilegije se u društvima sličnim našim obično ne dobivaju na temelju rada, vrijednosti talenta i marljivoga učinka već funkcijama, pripadnošću, služenjem gospodaru. U trenutnoj eskaliranoj aferi Fimi-medija stičemo dodatna saznanja kakve su se sve privilegije dobivale uz gospodarske skute. Te su privilegije s onu stranu zakona i one će bit nadamo se sankcionirane na način da drznicima koji su haračili naš novac nestane cinično bestidan osmijeh s lica. U ovome prijedlogu izmjena zakona riječ je o ozakonjenim dakle legaliziranim privilegijama koje se dobivaju na račun statusa, a ne recimo rada ili rezultata rada. Prije dva mjeseca ili koji dan više, Hrvatski sabor je ukinuo privilegirane mirovine zastupnika, članova Vlade i ustavnih sudaca. Neke od kolega ukidanje tzv. saborskih mirovina nazvali su demagogijom. Ako je izjednačavanje zastupnika, ministara, predsjednika Vlade i sudaca Ustavnoga suda u stjecanju mirovinu s ostatkom građana demagogija onda ponavljam mi jesmo za tu demagogiju. Poželio bih dapače čim više takve demagogije. No i dalje u Hrvatskoj kada su u pitanju mirovine na djelu je velika nepravda. Oko 170 tisuća umirovljenika još uvijek prima mirovinu ne na temelju prethodno uplaćenih doprinosa u mirovinske fondove već i na temelju raznih dodataka koje su im omogućile vlasti. Smiju li to vlasti činiti? Smiju, dapače, ali ne na način da oštećuju mirovinske fondove, odnosno ostatak neprivilegiranih umirovljenika čije su mirovine manje za dodatke tih 170 tisuća umirovljenika kojima država ima pravo dati dodatke na mirovinu ali iz proračuna, a ne iz mirovinskih fondova. No danas govorimo samo o jednoj privilegiranoj mirovini s ne malim dodatkom, to je mirovina predsjednika Republike Hrvatske. Ne govorim o budućoj mirovini Ive Josipovića, već o budućim mirovinama svih predsjednika Hrvatske. Nema doista niti jednog opravdanog razloga da predsjednik države jedini uživa privilegiranu političku dužnosničku mirovinu, već i on mora dijeliti sudbinu s ostatkom građana Republike Hrvatske. Onoliko koliko je uplatio doprinosa u mirovinske fondove tolika mu mora biti mirovina. Sve ostalo je nova nepravednost. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Što misli Klub zastupnika HDSSB-a o ovim prijedlozima zakona reći će poštovani zastupnik Dražen Đurović. Izvolite poštovani zastupniče.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zastupnice i zastupnici. Klub HDSSB-a podržava ova oba zakonska prijedloga o izmjeni Zakona o obvezama i pravima dužnosnika, državnih dužnosnika i prijedlog Kluba zastupnika HDZ-a i praktički istovjetan prijedlog Kluba zastupnika Hrvatskih laburista. Ne bi željeli politizirat ovu temu niti oko nje jer radi se zapravo o financijski beznačajnoj stvari za hrvatski proračun. Da li će hrvatski građani osjetiti neku pravednost u tome što će hrvatski predsjednik imati malo veću ili malo manju mirovinu i to je prilično dvojbeno, no s obzirom da se išlo, da smo bili svjedoci zapravo provedbe populističkog obećanja SDP-ove vlasti o ukidanju privilegiranih mirovina za saborske zastupnika, suce Ustavnog suda i članove Vlade, a radi se o najvišim institucijama hrvatskog društva i Hrvatske države mi smo suglasni s time da i onda i posljednja preostala institucija, a to je predsjednik države na neki način bude izjednačen u tim pravima iz mirovinskog sustava sa ovi preostalim institucijama, a to su institucije Hrvatskog sabora, Vlade i Ustavnog suda. Također smislena inicijativa o tome da se možda i kroz jedan novi zakonski prijedlog u cijelosti izreguliraju prava bivših predsjednika, odnosno da se u cijelosti odredi okvir i način i status koji će imati bivši predsjednici, odnosno predsjednik po završetku mandata. Prilično sam skeptičan prema tezama koje su iznesene o tome kako mi danas donosimo zakon ne samo za sadašnjeg predsjednika ili danas ili u novom prijedlogu Vlade ne samo za sadašnjeg predsjednika već i za buduće predsjednike. Malo je zakona u ovih 20 godina koji su izdržali i godinu, dvije ili tri, a kamoli koji će izdržati i sadašnjeg i buduće predsjednike. Daj Bože da bude takvih zakona no dosadašnja zakonodavna praksa u RH pokazala je da većina zakonskih rješenja ne izdrži nijedan mandat a kamoli 5, 10 ili 20 godina u budućnosti. Tako da sam prilično uvjeren da li mi prihvaćanjem ili neprihvaćanjem ovog prijedloga ili prijedloga koji će se pojaviti iz Vlade RH čisto sumnjam i da će taj prijedlog kad ga mi usvojimo izdržat više od mandata predsjednika Josipovića, a da će se vrlo brzo onda u vremenu koje dolazi ponovno mijenjati i okviri i zakoni i odnosi i sustav o čemu svjedočimo i posljednjih 20 godina. Jer ako išta je Hrvatska država od svog osnutka do danas pokazala onda je pokazala iznimnu legislativnu nestabilnost i nemogućnost da jedan uspostavljeni okvir u bilo čemu održi kroz jedno duže razdoblje. Upravo zbog toga što si vladajuća struktura uvijek bila izložena i vrlo krhka potiscima raznih interesnih skupina pa su se sva rješenja iz kojeg god ona bila segmenta, a poglavito iz mirovinskog osiguranja, iz sustava mirovinskog osiguranja vrlo često mijenjala onako kako je to u nekim vremenima odgovaralo određenim skupinama. Gospodin Peđa Grbin je ispred Kluba zastupnika SDP-a iznio svoj vrijednosni sud kako je ovaj prijedlog Kluba zastupnika HDZ-a i Kluba zastupnika Hrvatskih laburista o tome da se mirovina predsjednika Republike, odnosno uvjeti za stjecanje te mirovine izjednače s uvjetima za stjecanje mirovine zastupnika, članova Vlade ili članova Ustavnog suda da je to jedan populistički pokušaj skupljanja političkih bodova. Moj je vrijednosni sud, eto pa ću ga sad iznijeti, da je to jedan pokušaj jednog ispravka eto ispravka stanja sa predsjednikom Republike, odnosno stanja da je on ostao jedina institucija koja je izuzeta iz ovog zakonodavnog okvira rješavanja mirovine koji je sada definiran za zastupnike, članove Ustavnog suda i članove Vlade i siguran sam da ni sadašnje rješenje neće opstati kroz duže vrijeme. I ono će se mijenjati. Jer smo i njega donijeli pritisnuti vlastitim populizmom. Kad je riječ o tome da će se mirovine sviju od početka do kraja, od predsjednika Republike pa do posljednjeg građanina ove države donositi, odnosno biti jednake onome koliko su oni uplaćivali dosada u mirovinske fondove i to je demagogija. Jer koliko je građana RH trenutno u mirovini i imaju iznos mirovine sukladno onome koliko su izdvajali tijekom čitavom svog radnog vijeka? Pa nemojmo jedni drugima pričati priče. Koliki je udio hrvatskih građana od milijun i 200 tisuća umirovljenika trenutno u mirovini iz punog radnog staža temeljem doprinosa koji se odnose na čitavo razdoblje njihova rada? Pa zato imamo sustav generacijske solidarnosti. Prema tome da se vratim na samog predsjednika Republike, što se tiče predsjednika Republike mi nemamo ništa protiv niti da se ovakav prijedlog usvoji ili ukoliko Vlada sastavi jedan cjelovit prijedlog kojim bi privilegije a koje vidimo u slučaju sadašnjeg bivšeg predsjednika nisu u skladu sa realnim stanjem Hrvatske države i hrvatskog društva. Kamo sreće da je Hrvatska bogata kao Švicarska ili Njemačka, da je BDP 40 tisuća eura pa da se naši bivši predsjednici imaju vile, limuzine, osobne čuvare i mirovine deset puta veće od prosječnih. Međutim to nije sad stanje ovog trenutka i stanje ovog društva i to nije pravedno. I zbog toga mi podupiremo i ovakav prijedlog i zbog toga smo na kraju svi glasovali zato da se zastupnicima smanje mirovine. Zbog toga ćemo svi vjerojatno biti suglasni oko toga da ni bivši predsjednici ne mogu uživati one privilegije koji si ne mogu dopustiti ni predsjednici i bivši predsjednici puno bogatijih država nego što je RH. Dakle pokušajmo, ali također s druge strane ne treba ni upadati u zamku samo zbog toga što se nalazimo na vlasti ili u oporbi pa govoriti u ovom Hrvatskom saboru i još dodatno otežavati sliku koja postoji u javnosti o Hrvatskom saboru kako se ovdje ništa ne radi, kako ovaj Sabor nema o čemu raspravljati, kako ima malo točaka dnevnog reda jer to također ne odgovara istini. Pa jel možemo se onda osvrnuti oko sebe pa vidjeti koliko nas ima u sabornici i koliko smo zainteresirani za rasprave koje se događaju u Hrvatskom saboru i koliko nas pojedinačno raspravlja o tome. Dakle Klub zastupnika HDSSB-a što se tiče ovih prijedloga zakona podupire ih, a također ćemo ukoliko Vlada vrlo brzo donese cjelokupan paket mjera kojima bi bio riješen status predsjednika, odnosno bivših predsjednika i on bude sukladan realnom stanju hrvatskog društva i takav ćemo prijedlog poduprijeti. Hvala.
Hvala lijepo. Poštovani zastupniče na vaše izlaganje prijavljen je jedan ispravak netočnog navoda. To je poštovani zastupnik Željko Kolar. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Đurović je dao dosta kontradiktornih izjava i teško ih je sad sve ispravljati, ali je rekao jednu na koju ću se ja malo osvrnuti, a to je da je to bilo populističko obećanje kukuriku koalicije za ukidanje povlaštenih mirovina. To kolega Đuroviću nije bilo populističko obećanje nego to je bio jednostavno Plan 21 kukuriku koalicije gdje smo rekli hrvatskim građanima što ćemo napraviti. I kada smo preuzeli odgovornost za upravljanje države onda smo ukinuli povlaštene mirovine za ustavne suce i članove Vlade i nas saborske zastupnike. Populistički bi bio da smo to obećali a da to nismo izvršili. Mi smo to izvršili. A isto tako sam uvjeren da će Vlada uskoro izaći što je najavljeno sa izmjenom zakona gdje će se i neka druga prava i obaveze predsjednika Republike regulirati pa i njegova mirovina i uvjeren sam da ćete glasati za taj prijedlog kao što ste glasali i za prijedlog kada je bio prijedloga Zakona o ukidanju povlaštenih mirovina. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Iscrpili smo listu prijavljenih rasprava po klubovima u Hrvatskom saboru. Idemo na raspravu od 10 minuta po pojedinom zastupniku. Prvi na redu je poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Nenad Stazić. Nema ga, gubi pravo na raspravu o ovoj temi. I ovo je jedna novina vrlo dobra u Hrvatskom saboru, nema više privare. Nema više privare sve je zapisano na displeju. Evo taman dobro ja govorim nema više privare pa ako ćete raspravljati potpredsjedniče izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Niste, još ste u žiži zanimanja. Hvala lijepa.
Hvala vama. Uvaženi potpredsjedniče. Dakle ova dva prijedloga bih rekao da su se Laburisti i HDZ susreli u istoj točki populizma i onda se natječu u tom populizmu tko će biti glasniji. Uz to HDZ pokazuje još i zavidnu dozu licemjerja. Zašto licemjerja? Pa pitam ih da li bi se usudili ovako nešto tražiti za predsjednik Tuđmana? Ja mislim da se ne bi usudili pomisliti a kamoli napisati prijedlog zakona. Kada se predsjednik Tuđman nažalost ozbiljno razbolio obnašajući predsjedničku dužnost nisu se usudili reći da je ozbiljno bolestan. Cijela nacija je znala. Nego je donesen zakon o postupanju ne znam zamjeni u slučaju privremene spriječenosti predsjednika Republike. Svi u Hrvatskoj su znali da predsjednik nažalost umire ali nisu se ni to usudili javno priznati. A da bi se usudili napisati predložiti zakon po kojem bi po isteku mandata predsjednik Republike ne bi imao pravo na mirovinu, e tu hrabrost volio bih da vidim tko iz kluba HDZ-a može podići ruku i pokazati tu hrabrost. E sada zašto populizam. Predsjednik Republike nije samo osoba. Predsjednik Republike je institucija kao himna, zastava, grb. I naš odnos prema predsjedniku Republike pokazuje naš odnos prema državi jer je to jedna od institucija. Pa kako se odnosimo prema predsjedniku Republike kao instituciji tako se odnosimo i prema himni i prema zastavi i prema grbu. Ovaj predsjednik Republike aktualni ako bude osvojio drugi mandat ako se bude natjecao taj drugi mandat će završiti u dobi od 63 godine i manjkat će mu dvije godine do pune mirovine. On je profesor na dva fakulteta i može se vratiti na jedan dignitetan posao, da nastavi svoju znanstvenu sveučilišnu karijeru. Idući predsjednik ne mora biti profesor na dva fakulteta. Uz to može biti znatno mlađa osoba, pa može mandat osvojiti u tridesetim godinama s 35 godina recimo. I prođu mu dva mandata i s 45 godina ide na burzu rada. Tamo biste vi poslali predsjednik Republike, na burzu rada. Poljaci su imali predsjednika izabrali predsjednika koji je bio varilac u škveru, ali Poljacima nije palo na pamet da ga vrate za varioca jer Poljaci drže do svoje zemlje i do svog predsjednika. Ja mislim da treba biti onako bez osjećaja za nacionalno dostojanstvo da bi se predložio ovakav prijedlog zakona,mora se biti bez tog osjećaja, bliže toga ili se mora biti pa toliko otvoren da se kroz prijedlog zakona pokazuje animozitet prema određenoj osobi što je možda vjerojatnije. Ne volimo ovoga, ne sviđa nam se, ha što je predsjednik vrlo važno, ali ajmo mi njemu napakostiti kako god možemo jer ga ne volimo jer ne dolazi iz naše političke opcije. Kolika je mirovina predsjednika Republike? Kao recimo možda dvije, tri bruto plaće za činovnika nekakvog jel, možda bi dvije bile dovoljne. Znači umjesto dva činovnika imamo pristojnu plaću za predsjednika Republike. Broj činovnika ste namnožili nevjerojatno i to nemojmo se lagati da niste ovo predložili ne bih vam to govorio tako da ste Buljubašića zapošljavali, Buljubašića, ali sada bi predsjedniku Republike ukinuli mirovinu. Sada ćete na njemu štediti. Na Buljubašićima niste štedjeli, ne, šakom i kapom, koliko treba, a predsjedniku kapom nikada, a šakom povremeno kada dobijete priliku kao što ste sada ugrabili. Znate ja shvaćam potrebu, svi smo mi političari djelujemo u okviru stranaka, ja shvaćam potrebu da se želi dopasti ljudima, ali tu mora biti mjere. Ta želja da se dopadnete ne smije ići predaleko ne smije ići dotle ili preko granice kada postajemo potpuno neosjetljivi na nacionalne simbole i vrijednosti, jer ovo što ste predložili kao da ste rekli koliko košta šivanje jedne zastave, ajmo donijeti zakon da se ne vješaju zastave za državne praznike jer ih onda vjetar kida i to košta previše. Na tome ćemo štedjeti. Na tome se ne štedi. Kroz instituciju mirovine predsjednika Republike pokazujemo koliko tu instituciju poštujemo ili ne poštujemo. Ja nisam za to. Nisam za to da bilo koji predsjednik bez obzira iz koje političke stranke dolazio iz koje političke opcije da mora nakon što mu prođe mandat se vraćat u svijet rada. Nisam za to. I da je predsjednik Tuđman oživio ne bi bio za to da se vraća u Institut za povijest. Ne bi bio za to jer je bio neposredno izabrani predsjednik Republike. Pa to izvolimo cijenit, to izvolimo poštivat. Bez obzira koliko se vama predsjednik Mesić ili predsjednik Josipović sviđao ili ne sviđao. Ali malo to zatomite, malo zatomite te animozitete, malo stišajte taj populizam, neće vam on dobro donijeti. To su beznačajni novci, potpuno beznačajni za državu, ali to pokazuje koliko cijenimo sebe, koliko cijenimo svoj narod, koliko cijenimo svoju državu. Hvala vam.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje prijavljene su dvije replike. Prva replika je poštovana zastupnika Branka Vukšića. Izvolite poštovani zastupniče.
Kolega Stazić je rekao jednu rečenicu koju ću još kasnije analizirat, ali moram sada reagirati da smo bez osjećaja za nacionalno dostojanstvo čim smo to predložili. Mislim to je opaka rečenica, to je uvredljiva rečenica, to je karakteriziranje jedne stranke bez presedana, barem u ovom dijelu sabornice. Još jedna tvrdnja da iskazujemo animozitet prema dotičnoj osobi. Mislim ne bih komentirao, nismo sveli ovaj zakon na osobnu razinu i ne radi se o animozitetu prema dotičnoj osobi i nećemo raspravljati na toj razini da razgovaramo o konkretnim osobama. Dragutin Lesar je pred 7 godina predlagao smanjenje privilegiranih mirovina, SDP ga nije podržao, znači mi smo bili populisti i prije nego što smo se osnovali. Populizam taj za koji se sad zalažemo ovim prijedlogom zakona postoji od postanka stranke, to nije populizam. Mi stvarno iskreno to mislimo da treba ukinuti privilegirane mirovine u državi u kojoj građani kopaju po kantama za smeće. U razloge zbog čega je HDZ predložio ovaj prijedlog zakona ne ulazimo i ne bih se usudio reći da je to iz populističkih razloga. Oni znaju zašto su predložili i znaju zašto prije 7 godina nisu podržali kad su mogli podržati i kad su mogli ukinuti privilegirane mirovine, a nisu htjeli. A bismo li mi postupili drukčije da je netko drugi predsjednik, sasvim sigurno bi. I da je Franjo Tuđman i da je car Josip I., bilo tko da ima privilegiranu mirovinu isto bismo postupili. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Stazić, potpredsjednik Sabora.
Kolega Vukšić, vi ste u svojoj replici izrekli jako puno netočnosti. Kažete da je prije 7 godina Lesar predložio takav zakon i da je SDP bio protiv. SDP naprosto nije mogao biti ni za ni protiv jer taj zakon nikad nije ni došao na raspravu. Zašto nije došao na raspravu to pitajte kolege iz HDZ-a, ali ne SDP i ne mene. Prema tome, ne znate kakav bi bio stav SDP-a da je došlo do rasprave, vi to sve skupa ne znate. Vi to tako pričate jer vam je zgodno pričati. Privilegirane mirovine. Jako je lijepo predlagati ukidanje privilegiranih mirovina i ukidanje koječega kad ste toliko mala stranka da niste na vlasti i da nemate šanse nikad doći na vlast pa se možete bavit populizmom. SDP kad je došao na vlast je ukinuo ne sve privilegirane mirovine, mirovine saborskih zastupnika i članova Vlade. A znate koliko ima kategorija privilegiranih mirovina, ne znam da li znate. 14. … [[Upadica se ne razumije.]] 14. I kad je riječ o tim mirovinama privilegiranim uvijek sam bio za to, za jedan stav. Maknimo ih iz mirovinskog fonda pa nek država odluči kome će davati nekakav dodatak na mirovinu, kome neće. Predsjednik Republike bi svakako bio osoba kojoj bi davao dodatak na mirovinu, svakako, bez obzira iz koje opcije, iz koje stranke je došao jer se ne bih izrugivao s tom institucijom i s tom funkcijom i ne bi na njoj skupljao jeftine populističke bodove koje na koncu nećete skupit, uvjeravam vas.
Hvala lijepa. Sljedeća replika na osnovno izlaganje zastupnika kolege Stazića je poštovani zastupnik Josip Salapić.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Uvaženi potpredsjedniče, zastupniče gospodine Stazić. Digao sam repliku namjerno da mi možete odgovorit što hoćete. Prvo, zakasnili ste na svoju raspravu, predsjedavajući je rekao da gubite pravo na riječ pa je objašnjavao da je to novi demokratski standard da ne možemo zeznuti nikoga kad tu piše tko je na redu, onda ste ušli naknadno, dobili ste pravo na riječ. Ovako, sa pokojnim predsjednikom Tuđmanom se ne može uspoređivat nitko, iz jednog jedinog razloga, Franjo Tuđman je vodio Hrvatsku državu u vrijeme stvaranja samostalnosti i neovisnosti Hrvatske. I reći da je naš prijedlog zakona licemjeran zato što smo prihvatili vaš zakon, a naš klub je stava da svi političari trebaju ostati bez povlaštenih mirovina. Rekli smo da poštujemo Ivu Josipovića, a da smo dokazali da ga poštujemo gospodin Ivo Josipović je bio zastupnik u Hrvatskom saboru, glasovao je protiv deblokade sporazuma sa Slovenijom, protiv arbitražnog sporazuma, a potpisao je pristupni ugovor sa tada premijerkom Kosor za ulazak Hrvatske u EU. O tome koliko HDZ cijeni Ivu Josipovića mi smo pokazali tim činom. Mi poštujemo predsjednika Republike gospodina Ivu Josipovića, ali smo predložili iz principijelnih razloga, a ne iz populizma, iz licemjerja, da je predsjednik političar, da je izabran na izborima kao i mi zastupnici i da po tom principu ostvaruje pravo na mirovinu kao svi ostali građani Republike Hrvatske. Kada smo raspravljali o ukidanju povlaštenih saborskih mirovina u klub HDZ-a su došla brojna pisma, mailovi naših građana da nas može biti stid što kao zastupnici raspravljamo o našim mirovinama dok ljudi u Hrvatskoj nemaju što jesti. E to je bila demagogija, što ste u dnevni red Sabora odmah uvrstili mirovine saborskih zastupnika, a time na stup srama doveli Hrvatski sabor i brojne kolege koji su bili pred mirovinom, bivše zastupnike koji su mi se javljali kad sam govorio u ime kluba i rekli dobro si rekao, jer smo kolege koje su zaslužili svoj saborski mandat i svoju mirovinu, neki po 7 mandata, neki manje ili više, kad smo raspravljali o svemu, a tu smo načeli i njih. I ponovit ćemo, poštujemo gospodina Ivu Josipovića ali smo iz principa predložili zakon da bude jednak za sve jer svi zakoni u Hrvatskoj moraju biti jednaki za sve, bez obzira o kome se radi imenom i prezimenom. A paralela koju ste povukli da smo mi time da je Franjo Tuđman živ napravili nešto onda bi rekli mi ovako: "Vi niste smjeli predložiti taj zakon zato što Ivo Josipović dolazi iz redova SDP-a i što je dobio potporu u svojoj kampanji iz redova SDP-a." A ponovit ću još jednom, zapamtite, mi poštujemo gospodina Ivu Josipovića.
Idemo sa raspravom. Žao mi je. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro, sve u redu. Moramo biti malo principijelni. Idemo sa raspravom pojedinačnom dalje. Poštovani zastupnik Boris Blažeković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Protivim se prijedlogu ovog zakona iz principijelnog stava. Naime osobno smatram da ukidanje tog prava predsjednika Republike direktno zadire u njegovu neovisnost rada. Naime, smatram da sva beriva koja dobivaju izabrani predstavnici od naroda, a posebno predsjednik Republike imaju svoju određenu svrhu zašto su takva. I nije to samo u Hrvatskoj nego u cijelom svijetu. Sve naknade, odnosno beriva koje dobiva predsjednik Republike je zato da on može u potpunosti neovisan u ovom dijelu materijalno donositi odluke pod bilo kakvim pritiskom o tom da se eventualno uopće pomisli na svoju egzistenciju, u ovom slučaju mirovinu, što će činiti nakon što završi mandat. A ne da mu se desi da čim sjedne na fotelju počne razmišljati o tome što će i na koji način sebi osigurati budućnost kad završi mandat. To je jedna od svrha uvjetno rečeno privilegiranih, ali i većih naknade koje dobivaju svugdje u svijetu i saborski zastupnici i mi dobivamo puno veće naknade nego što je prosjek plaća u RH a tako i predsjednik Republike. I zato sam protiv toga da se ukine ta jedna od stavki uvjetno rečeno privilegija, odnosno veće naknade povlaštene mirovine predsjedniku Republike kao instituciji. On je to pravo stekao jer je od građana izabran i on je jedina osoba u RH direktno izabrana od svih građana RH. Smatram da nije dobro rastakati institucije RH ili relativizirati institucije RH bilo koje. Nedavno je prije tri ili četiri dana izašla jedna karikatura u jednom mediju gdje smo mi saborski zastupnici svi redom od prvog do zadnjeg označeni kao glomazni otpad povodom Dana planete Zemlje. Uopće nemam ništa protiv toga dana, svatko karakterizira kako hoće. Ali mislim da se svi zajedno trebamo zabrinuti ukoliko ikom padne na pamet da nas okarakterizira kao glomazni otpad. Naša, između ostalog, naša funkcija jest čuvanje digniteta nas samih, naših pozicija od tog jer smo izabrani od građana RH i naša pozicija jest čuvanje digniteta i integriteta predsjednika Republike. I to je jedna od naših funkcija. I zato se protivim prijedlogu ovog zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupniče na vaše izlaganje prijavljene su 4 replike. Idemo redom. Prvi za repliku prijavio se poštovani zastupnik Šime Lučin. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Blažeković zapravo ja sam se javio da izrazim svoje zadovoljstvo zato jer ipak sam mislio da smo rijetki ovdje u Saboru koji misle iz principijelnih razloga da ne treba ukinuti mirovinu predsjedniku bez obzira predlaže li to klub HDZ-a, laburista ili Vlada Republike Hrvatske. Dakle ja spadam, znam da nas je tu nekoliko, spadam jer mislim da je to čuvanje institucije predsjednika. Ako hoćete bez obzira da li ćemo mi tog predsjednika za 10 ili 15 godina birati u Saboru, da li će se i dalje birati neposredno, mislim da je to jedan od simbola države, nacije i da to treba zapravo ostati tako kako jeste. Međutim ono što mene zabrinjava mi nikako da shvatimo da u demokratskom društvu su svi ljudi pred zakonom isti pa čak i predsjednici bez obzira na njihove zasluge politika neće utvrđivati zaslugu pojedinog predsjednika to će činiti povijest. Prema tome podizat jednog predsjednika boljeg, lošijeg, goreg pa onda ovome ne treba skidati mirovinu zato jer je bio bolji od ovog, a ovome treba jer je gori od drugog to je katastrofa. To demokratsko društvo ne poznaje. Ne kad je riječ o predsjednicima nego o građanima moraju pred zakonom biti isti. A kad kao političar idu posebnim zakonom kad se reguliraju njihova prava e i tu moraju biti svi isti. Ali ipak predsjednik je institucija i o tome moramo voditi računa. Dakle, simbol. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Nema odgovora na repliku, hvala lijepa. Sljedeću repliku želi izreći poštovani zastupnik Nenad Stazić, potpredsjednik Doma.
Uvaženi kolega što je tu privilegija, a što pravo koje ima svoj razlog? To je temeljno pitanje. Da li se ovdje uopće radi o privilegiji ili o pravu koje je razumno postavljeno? Mi smo imali premijere koji su nakon završetka svog mandata otvarali firme – jedna se zove NIVA, a te firme su mogle poslovati zbog toga što su njihovi vlasnici ostvarili za vrijeme mandata neke kontakte koje su im poslije služili. Drugi premijer nije imao potrebu osnivati tvrtku koja bi se zvala ISA – Ivo Sanader jer je već imao dovoljno i FIMI mediju i sva državna i javna poduzeća i što ja znam što odakle je vukao novce. Zakon jednak za sve, privilegije treba ukinuti. Pa zašto onda braniteljima ne ukinete povlaštene mirovine ako je baš za sve jednako? Ne. Pa to naravno ni vama ni bilo kome drugome ne pada na pamet. Ni tu se ne radi o privilegiji nego se radi o razumnom pravu. Ako je netko stradao braneći Domovinu i ako je nesposoban za svijet rada pa jel on zadužio svoju zemlju dovoljno da se ona mora o njemu brinuti? Pa je. Pa što ćemo ga ostaviti da krepa na cesti? Pa nećemo, pa nećemo. Pa ljudi smo, humani smo i razložni smo ljudi. I zato govoriti da se ovdje radi zapravo o izjednačavanju svih pred zakonom je čista floskula. To je floskula, to ne vrijedi ništa, to ne vrijedi dvije lipe ta rečenica. Ovdje se radi isključivo o razumu, hoćemo li se prema jednom problemu odnositi razumski ili ćemo se odnositi populistički.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Boris Blažeković.
Samo bih htio napomenuti da sam rekao kada god sam govorio o privilegiji rekao sam pod navodnicima zato jer se taj izraz koristi, ali u navodnicima. Jasno radi se o pravu dodatnom pravu.
Hvala lijepa. Sljedeću repliku želi izreći poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite poštovani zastupniče.
Kako bi ukidanjem povlaštene privilegirane mirovine predsjednik izgubio neovisnost kao što je kolega malo prije rekao? Misli valjda da će predsjednik misliti na to što će raditi nakon mandata. Zašto ne bi imao neku firmu nakon mandata? Što je u tome loše? Samo je loše ako to rad na drugi na onaj način kao što je kolega Stazić prije napomenuo. Mislite li da se predsjednik smije baviti time mišlju za svojega mandata samo o tome što će raditi nakon što više ne bude predsjednik. Pa jel Hrvatskoj treba takav predsjednik? Mislite li da je to predsjednik Tuđman radio, predsjednik Mesić radio, da to radi predsjednik Josipović? Sasvim sigurno se ne bave tim mislima. Mi ne mislimo tako loše o tim predsjednicima i dapače ne mislimo ništa loše o gospodinu Josipoviću. A hoće li nas netko doživljavati kao otpad globalni ili bilo kakav drugi ne ovisi o tome da li imamo privilegiranu mirovinu nego o tome kako radimo, za što se zalažemo i kako se odnosimo prema građanima RH.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Boris Blažeković. Izvolite.
Kako smo u različitim političkim opcijama potpuno se ne razumijemo i nismo se razumili, očito kolega nije razumio o čemu govorim. Da, točno nisam rekao gospodinu Josipoviću, nisam rekao gospodinu Tuđman nisam govorio apsolutno ni o jednom, govorio sam principijelno o instituciji predsjednika Republike. I dalje stojim na stanovištu da sve naknade materijalne, sva prava koja proizlaze iz rada određene funkcije a možemo sada ići u detalje, od rezidencije, ureda, tajnica, automobila, čega god hoćete, sva ta prava su tu zato da bi određeni državni službenik u ovom slučaju institucija predsjednik Republike Hrvatske mogao u potpunosti neovisno obavljati svoj posao. I da slučajno ne bi razmišljao da li će u jednom momentu kupiti određenu kuću, što kažete da ne znate o čemu se sada radi, da vi to niste primijetili. U razdoblju od 2 dana ili 48 sati koliko je trajao taj zakon da bi se to moglo napraviti da bi se osigurala budućnost. Ova karikatura koja je izašla i kada sam to spomenuo opet ja sam niste me shvatili bila je vezana i govorio sam o njoj iz razloga da je naša obveza čuvanje digniteta saborskih zastupnika i svih ostalih institucija u RH. To je jedna od obveza nas samih izabranih saborskih zastupnika. Mislim da bi to bilo sve za sada. Bit će još jedna.
Hvala. Isteklo je vrijeme poštovani zastupniče. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Nikole Vuljanića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega je rekao da svugdje u svijetu bivši predsjednici kao institucije šefovi država imaju jel privilegiranu mirovinu do smrti i tako, to nije istina jednostavno. Evo naš susjed slovenski to nema, nema. Ima svoju mirovinu i nekakav dodatak koji mu je država zato što je zaslužan kao predsjednik odredila. No, kolega je isto tako rekao da se ovakvim pokušajima rastaču institucije. Institucije se ne rastaču ukidanjem naknadnih privilegija, reći ću privilegija bez obzira kako ta riječ grubo zvuči. Institucije se rastaču tako da ne rade svoj posao, da rade posao koji poslije završi na sudu, kojim se poslije bavi USKOK i time nas sve sramoti. Zato nam karikatura kaže da smo glomazni otpad jer političari završavaju na USKOK-u i na sudu. Ne zato što su dobili mirovinu, nisu dobili mirovinu, zato što su ukrali to ih tjera na sud i to onda pada svima nama na leđa. A pada nam na leđa zato što šutimo, zato što se i u Parlamentu ponašamo po partijskoj stezi i ne glasamo po svojoj savjesti po savjesti pričamo na hodniku, a ovdje glasamo onako kako naša stranka kaže.
Hvala lijepa. … [[Govornik nije uključen.]] Ako želite nastaviti imate još. Ja sam razumio da ste stali [[Upadica: Hvala.]] Hvala lijepa. Odgovor na repliku.
Hvala. Kolega je rekao nešto što nisam rekao, a to je da svi vanjskih predsjednici da predsjednici drugih zemalja svi imaju privilegirane mirovine to naprosto nije točno. Još ću jedanput napomenut, smatram da sve ove plaće koje imamo veće svi mi neusporedivo veće, 2,5 puta veće nego što je prosjek RH, a i svugdje u svijetu su zato da bi mogli neovisno materijalno neovisno donositi odluke koje donosimo, a od interesa su za sve građane. I samo još jedan primjer da vam kažem. Iz razloga da ne bi slučajno pogodovali nakon izlaska iz Parlamenta sa svojim saznanjima, znanjima, vezama parlamentarci Nizozemske nakon što izađu iz Parlamenta imaju 100%-nu naknadu na rok od 6 godina. Na rok od 6 godina, a to je samo zato da svojim saznanjima, vezama, informacijama koje steknu kroz rad parlamentarnog zastupnika ne bi eventualno uvjetno rečeno trgovali. To je razlog i to je razlog zašto se sve, moj principijelni razlog zašto ja o ovoj temi na ovaj način govorim. I smatram da ne treba ukinuti mirovinu predsjedniku Republike po ovom zakonu.
Hvala lijepa. Iscrpili smo replike i odgovore na repliku. Idemo dalje s pojedinačnim raspravama. Poštovani zastupnik Mladen Novak ima pravo na raspravu od 10 minuta.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Što god da mi kažemo to je postala ustaljena praksa, s ove strane se naziva odmah dobiva etiketu da je riječ o populizmu. Ako mi govorimo ono što smo govorili u predizbornoj kampanji mi smo populisti, ali ako vi govorite u ovoj saborskoj govornici isto ono što ste govorili u predizbornoj kampanji onda je to principijelnost. Pa očito da baš nemate iste kriterije i da je populizam malo bliži vama nego nama. Prijedlog ovog zakona ni u jednom trenutku mi nismo spomenuli da je vezan uz postojećeg predsjednika gospodina Josipovića. Vi ste s vaše strane, ne znam sad točno tko, mislim da baš vi gospodine potpredsjedniče ste uputili pitanje kolegama iz HDZ-a da li bi išli s ovim prijedlogom zakona da je još živ predsjednik Tuđman. Ne znam odgovor na to, ali istovremeno pitam sebe da li bi vi išli sa tim istim prijedlogom, odnosno da li bi prijedlog koji je prošao prije dva mjeseca kad je došlo do usklađivanja mirovina saborskih zastupnika i svih ostalih koji su u toj priči, da li bi predsjednik države bio izuzet da je recimo prošao gospodin Milan Bandić. Dal bi u tom slučaju išao u paketu i gospodin predsjednik države kao funkcija, odnosno da budemo precizni bivši predsjednik države odnosno predsjednik države kojem je prošao mandat, istekao mandat. Netko je spomenuo da moramo vodit računa i o tome da je predsjednik čovjek koji je biran neposredno na izborima. Ne treba podsjećat, svi znate i župani i gradonačelnici i načelnici općina su birani na neposrednim izborima i svi mi smatramo da nema osnova da oni imaju bilo kakve privilegije. Ovdje je rečeno da je odnos prema predsjedniku odnos prema državi. Ja samo podsjećam da ovo nije riječ o odnos prema predsjedniku nego odnos prema bivšem predsjedniku odnosno čovjeku koji je otišao u mirovinu. Ne ide u mirovinu što je već mislim kolega iz HDSSB-a rekao, ne ide u mirovinu predsjednik funkcija nego ide osoba. Između ostaloga je konstatirano da je to i odnos prema nacionalnom dostojanstvu. Pa po mom mišljenju to nije odnos prema nacionalnom dostojanstvu, čak štoviše mogu reći da odnos prema nacionalnom dostojanstvu je odnos prema Hrvatskoj poštanskoj banci ili Croatia osiguranju. Po mome prije je to odnos prema nacionalnom i dostojanstvu i nacionalnoj imovini. S obzirom da nam je toliko puta dosad imputirano populizam, zar nemate dojam da je spominjanje slučaja Buljubašić populizam, zar nemate dojam da je spominjanje branitelja u ovoj priči isto jeftino podilaženje i da je to populizam i najobičnija demagogija. Po mome, demagogija je usporedba sa predsjednikom odnosno izborom predsjednika u Poljskoj. Zar stvarno netko smatra da ovdje jedan u Hrvatskoj, s obzirom da tko god da ide na predsjedničke izbore ima budimo iskreni realne šanse samo ako iza njega stoje jake političke stranke. Zar će SDP ili će HDZ, bez namjere da ikoga vrijeđam, zar stvarno mislite da ćete na sljedećim izborima predložit kovinotokara, strojobravara ili nekog sličnog. Usporedba sa situacijom i izborom poljskog predsjednika je stvarno neprimjerena i mislim da je tu riječ o populizmu i o jeftinoj demagogiji. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Sad vi ste meni postavili dosta pitanja, ja vam ne mogu odgovarat jer vodim sjednicu. Ali zato imamo jedan ispravak netočnog navoda i dvije replike. Prvo ispravak. Uvaženi zastupnik Boris Blažeković.
Kolega je rekao jedan krivi navod, a to je da su i župani, načelnici i gradonačelnici izabrani neposrednim izborima, to je točno, ali je neusporedivo sa izborom predsjednika Republike jer je predsjednik Republike jedan jedini izabran od svih građana Republike Hrvatske.
Povreda Poslovnika. Koji članak je povrijeđen, jeste sigurni? … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, prvo se uključite. Morate reći koji je članak povrijeđen. A prvo vas pitam jeste sigurni da je povrijeđen Poslovnik?
A gledajte, ako je netko ispravio krivi navod i onda kaže da je…
Ne, ne, koji članak je povrijeđen?
Članak 209. i 210.
Članak 209. nije povrijeđen, članak 209. vama daje pravo da kažete koji je članak povrijeđen. Samo to. Proučite Poslovnik pa se onda javite. Ajde hvala lijepo. Replika, kolega Nikola Vuljanić.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Ja ne znam na koji način je to mislio kolega, ali ja priznajem da sam populista i priznajem da ovo što radimo jest populizam. Ako je populizam govoriti ono što ljude tišti i ono što čujem od svojih birača svakodnevno, na tržnici, u kafiću, na cesti, na autobusnoj stanici, u autobusu kad idem kući, a to je ono što pričam tu, ja priznam jesam populista i drago mi je da sam populista. Zašto ako je već situacija takva da predsjednik ne bi bio nezavisan kad ne bi mogao očekivat takvu mirovinu jer Bog zna što bi poslije mogao napraviti, ima on i svojih veza i tako. Pa premijer ima više veza i više mogućnosti odlučivanja, zašto onda ne bi mirovinu ostavili i premijeru. Njegov utjecaj je značajno veći. Ili utjecaj recimo prvog zamjenika premijera koji naravno ima ogroman utjecaj.
Vrijeme.
Pa bi i njemu trebalo ostaviti mirovinu.
Hvala lijepa. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Hvala lijepa. Isteklo vam je vrijeme.
Hvala.
Odgovor na repliku uvaženi kolega Mladen Novak.
Hvala lijepo. Spomenuli ste populizam i zbog čega populizam, odnosno pristajete na izraz populizam. Definitivno u cijeloj raspravi se da se zaključiti da je populizam u krajnje negativnom kontekstu ovdje spominjan i zbog toga sam reagirao. A što se tiče onoga ispravka krivog navoda, ja se ispričavam što nisam, nemam dovoljno tog iskustva sjedenja u ovim saborskim klupama da sam mogao reagirati dovoljno brzo, dovoljno kvalitetno, međutim prva rečenica gospodina je bila – točno je što ste rekli. Znači ispravak krivog navoda stvarno nema smisla.
Kolega Novak odgovarate na jednu repliku. Ne možete odgovarati na ispravak krivog navoda. Malo proučite Poslovnik on nije kompliciran, pomoći će vam u radu. Ja shvaćam da ste novi zastupnik, ali nije to nikakva filozofija velika. Druga replika uvažena zastupnica Ruža Tomašić.
Hvala lijepa. Pa kolega Novak govorili ste o nacionalnom dostojanstvu. Što se mene tiče nacionalno dostojanstvo znači da branite svoj narod, čuvate dostojanstvo toga naroda kada ste i vani i u inozemstvu. Što se tiče osobne mirovine ili mirovina ja bih najviše kad bi mi mirovine mogli dobivati po učinku. Dakle, kad nam prestane radni vijek da se odluči da li smo zaslužili tu mirovinu ili nismo. Mene više muči što nas predsjednik ne predstavlja sve Hrvate u koje se kleo da će predstavljati ili govorio da će biti pravda za sve. Mene smeta što naš predsjednik svojim izjavama produbljuje jaz među Hrvatima, a jedan od toga je i dokaz kada je jedna visokoobrazovana gospođa ne prolazi na natječaju jer je upravo predsjednik Josipović rekao da ona ne može proći jer je crnokošuljaš. Mene to puno više smeta i brine nego mirovina predsjednika. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, uvaženi Mladen Novak.
Što se tiče nacionalnog dostojanstva definitivno nacionalno dostojanstvo je nešto što mora postojati, što svi građani ove države moraju cijeniti i poštivati. I ja apsolutno jesam za to i zbog toga sam rekao da u kontekstu rasprave o predsjedničkoj mirovini spominjanje branitelja je apsolutno neprimjereno. Spominjanje slučaja kojekakvih Buljubašića ili ne znam kako se čovjek uopće zove isto je po mome neprimjereno i istovremeno u toj istoj priči spominjati nacionalno dostojanstvo. Jednostavno o tome sam pričao. Hvala vam lijepo i ja vas napuštam, odoh na odbor.
Hvala lijepa. Evo sad je 13,20 sati. Nemamo više vremena za 10 minutnu raspravu pa ćemo sada oglasiti stanku jer i tako još poslije toga imamo u ime predlagatelja prema tome ne možemo do pauze završiti ovu temu pa ćemo ju nastaviti u 15 sati. Idući na redu je uvaženi zastupnik Zlatko Tušak. Hvala lijepa, dobar tek.
Kolegice i kolege nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika, objedinjena rasprava. Sljedeći za pojedinačnu raspravu zastupnik gospodin Zlatko Tušak. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Inače ja sam … [[Govornik se ne razumije zbog najave.]] Inače ja sam mislio u svojoj diskusiji biti dosta kratak pa je mogla biti moja diskusije prije stanke ali neovisno o tome ništa bitno se nije promijenilo. Zašto sam se ovo javio posebno za diskusiju posebno za diskusiju iako nisam mislio diskutirati po ovoj točci dnevnog reda zato što su me ponukale neke rasprave prvenstveno u onom dijelu kada se govorilo da predlagači zakona bez osjećaja za nacionalno dostojanstvo predlažu ovakav zakon i da praktično sa predlaganjem ovakvog zakona skupljanje je populističkih poena prema javnošću. Ono što moram posebno reći da u nikom slučaju naša inicijativa ispred Hrvatskih laburista Stranke rada ne ide u tom dijelu. Mi smo u našem programu jasno se opredijelili i ja ću u tom dijelu i citirati dio našeg programa da ne bi bilo nekakve određene dvojbe. "Iz Mirovinskog fonda treba izuzeti sve mirovine koje nisu posljedica plaćenih doprinosa. Po hitnom postupku revidirati sve skupine s privilegiranim mirovinama". Znači stav Hrvatskih laburista Stranke rada je bio sve skupine privilegiranih mirovina. Jedna od te skupine jasno i predsjednička mirovina. Mi smo kada je bila rasprava o povlaštenim mirovinama zastupnika u Hrvatskom saboru mi smo se tada jasno opredijelili da svima treba praktično tu privilegiju ukinuti. Zašto? Zato što imamo svoj stav da se pravo iz mirovine treba ostvariti na osnovu uplaćenih doprinosa koji jesu u fond, a ako treba dati nekome ili nekim skupinama nekakve dodatne zasluge onda to treba ići iz nekih drugih izvora prihoda i da tu treba biti jasno raščlanjeno. Zato i ove današnje diskusije koje su pokušale na neki način nametnuti Hrvatskim laburistima da skupljamo temeljem toga određene poene u svakom slučaju odbacujemo računajući sa time da one skupine od 13 povlaštenih mirovina na neki način će biti i dalje naša inicijativa da one izađu iz mirovinskog sustava i jasno da se ovdje ne radi o predsjedniku jer mi u svakom slučaju itekako poštivamo i cijenimo instituciju predsjednika RH, on je predsjednik kojeg posebno cijenimo i u nikakvoj primisli nam nije bilo da to bude individualizirano sa sadašnjim predsjednikom jel prvenstveno se radi o određenoj dužnosti koja se mora izjednačiti sa svim pravima, praktično ostvariti jednakost svih građana u RH pred zakonom. Kada govorimo o određenom dostojanstvu onda neki kada spominju dostojanstvo onda bi se trebali vratiti dostojanstva umirovljenika koji se nalaze u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje njih milijun 200 sa prosječnom mirovinom od 2 tisuće 150 kuna i onaj dio umirovljenika koji su ispod tog prosjeka i kako oni jednostavno teško preživljavaju kraj sa krajem. Prvenstveno u onom dijelu kada govorimo da dio njih je stekao tu mirovinu i ispod prosjeka za puni radni staž. Jasno da mi Hrvatski laburisti smo protiv toga da se na osnovu jednog mandata ili na osnovu neke određene stvari određuju određene privilegije, a u ovom slučaju radi se o mirovini koja je daleko veća od onoga što imaju prosječni umirovljenici. I u svakom slučaju to je stvar koja obične građane na neki način bode i smeta. Jasno, svjesni smo toga da to nisu financijski iznosi koji eventualno mogu pomoći ovoj ostaloj skupini ali prvenstveno radi se o određenoj pravednosti, pravednosti da svi jednaki da budemo pred zakonom. Evo i u tom dijelu, evo neću dalje ni duljiti, mislimo da ovakav ovaj potez bi samo mogao imati pozitivnih efekata prema građanima, a to vidite bi itekako građani znali cijeniti jel u svakom slučaju građane pogotovo one koji teško preživljavaju u svakom slučaju smeta im određena privilegija koju imaju pa makar to bila i privilegija predsjednika RH. Hvala lijepa.
Hvala. Na vaše izlaganja imamo jednu repliku, zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovani kolega, vi ste isto tako spominjali rušenje nacionalnog dostojanstva koje nam je spočitnuo potpredsjednik Sabora gospodin Nenad Stazić i recimo tržiti sa nacionalnim blagom nije rušenje nacionalnog ponosa i dostojanstva. Dovoditi se u poziciju sluge nije rušenje dostojanstva. Rušenje nacionalnog dostojanstva i populizam je zapravo borba za pravednost s tim da mi znamo da ne postoji stara i nova pravednost kao što je u jednoj predizbornoj kampanji rečeno. Mi znamo da pravednosti ima ili nema. Nas je u ovom prijedlogu jedino vodila jednakost i ništa drugo. Sve ostalo je podmetanje i da se poslužim rječnikom gospodina Stazića čisti populizam.
Zahvaljujem. Ispred predlagatelja ministar gospodin Mirando Mrsić. Izvolite. Ispričavam se ispred Vlade ministre.
Ono što smo i rekli da je Vlada najavila da će vrlo brzo u saborsku proceduru uputiti cjeloviti prijedlog zakona koji će regulirati i predsjedničku mirovinu ali i prava zastupnika posebno kada govorimo o pravima koja se tiču povratka na radno mjesto od kuda zastupnici dolaze. Dakle vrlo brzo ćete to imati na klupama. A gospodinu Zlatku Tušaku samo jedan mali ispravak nećemo reći netočnog navoda nego ispravak činjenica dakle kada govorimo o posebnim mirovinama ili mirovinama po posebnom zakonu one se već i sada isplaćuju iz proračuna jer od 35 milijardi kuna koliko nam treba za mirovine 21 milijarda nam treba za mirovine po Zakonu o mirovinskom osiguranju. Prikupimo negdje otprilike oko 17, 18, 19 milijardi, prema tome ove sve druge mirovine se financiraju iz proračuna. I ono što ćemo mi vrlo brzo pokazati je jedan transparentni sustav gdje će se vidjeti točno koliko i u tim posebnim mirovinama ima dio mirovine koja je zaslužena radom i izdvajanjem u mirovinski sustav. Primjer su akademici, Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti gdje većina akademika odlazi u mirovinu sa punim radnim stažom i punim godinama života. Dakle zaslužili su mirovinu prema Zakonu o mirovinskom osiguranju, a onda država doda onaj dio koji zovemo dodatak na mirovinu, znači dodatak zato što ste bili u akademiji i taj dio se treba financirati iz proračuna. Dakle vrlo brzo ćemo i na tom polju pokazati otvorene karte, dakle i ove posebne mirovine se već i sada financiraju iz proračuna, ne financiraju se iz doprinosa. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Završili smo sa pojedinačnom raspravom. U ime predlagatelja da li se želi netko javiti? Ukoliko ne, zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to stvore uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 26. je idući zakonski prijedlog o kojem ćemo se izjasniti. Predlagatelj zakona je Klub zastupnika HDZ-a. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je 22 zastupnika glasovalo za, 83 protiv i 5 zastupnika je bilo suzdržanih pa nije donesen Zakon o izmjeni Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika koji je predložio Klub zastupnika HDZ-a.
Prelazimo na novu točku dnevnog reda - Prijedlog zakona o javnoj uporabi hrvatskog jezika, prvo čitanje, P.Z. br. 10 Predlagatelj zakona je Klub zastupnika Hrvatskih laburista – Stranke rada. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili. Vlada je dostavila mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Predlagatelj ne želite dodatno obrazložiti prijedlog. U redu. Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Nema nikoga. Žele li izvjestitelji odbora? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista gospodin zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. O Prijedlogu zakona o javnoj uporabi hrvatskog jezika i ova se Vlada očitovala upravo onako kako smo mi Hrvatski laburisti i očekivali, negativno. Intrigiralo nas je priznajem kako će Vlada odbijenicu obrazložiti, a obrazložila ga je nemarno, površno, čak i podcjenjivački ne prema Laburistima već prema jeziku, a onda i prema građanima Hrvatske. U mišljenju Vlada predlaže svojoj većini da ne prihvati prijedlog zakona o uporabi hrvatskog jezika već i zbog toga što je odredbom članka 12. Ustava Republike Hrvatske utvrđeno da je u Republici Hrvatskoj u službenoj uporabi hrvatski jezik i latinično pismo. Propisano je, kaže Vlada, a potpisuje Zoran Milanović, da se u pojedinim lokalnim jedinicama uz hrvatski jezik i latinično pismo može uvesti i drugi jezik te ćirilično ili koje drugo pismo. Time poručuje Zoran Milanović Ustavom utvrđena obveza svih tijela državne uprave, lokalne i područne samouprave na obveznu uporabu hrvatskog jezika i latiničnog pisma. Vodeći se logikom Vlade u Hrvatskoj je stotine suvišnih zakona. Recimo suvišni su zakoni koji reguliraju slobode medija jer se slobodama medija bavi čini mi se Ustav u članku 38., no pored te općenite, te jasne i nedvosmislene odredbe koje imaju svi ustavi svih demokratskih država osim naravno Velike Britanije, a najkonkretniji i istovremeno najškrtiji američki ustav u kojemu se na samom početku kaže mediji su slobodni. Sve države reguliraju posebnim zakonima područje poput medija. Mnoge sustavno reguliraju i uporabu svog nacionalnog, normiranog, književnog jezika koji služi kao uzor i čije se norme uzimaju kao pravilne i opće obvezatne u medijima, školama i administraciji. Uostalom, uporabom hrvatskoga standardnoga jezika osim što se njeguju tradicionalne vrijednosti, osim što se čuva nacionalni identitet, osim što se čuva naša hrvatska kultura, brane se i radnička prava.
Kolega zastupniče, kolega Vukšić ja se ispričavam, evo produžit ćemo vam vrijeme. Ali poštovane zastupnice i zastupnici, čast nam je na galeriji Hrvatskog sabora pozdraviti 14. naraštaj Ratne škole "Ban Josip Jelačić". [[Pljesak.]]
Kakve veze imaju sad radnička prava s uporabom hrvatskog jezika. To pitanje mogu postaviti samo oni koji ne žive u realnosti i oni koji ne poznaju probleme građana svoje zemlje. U sve većem broju tvrtki u Hrvatskoj komunicira se uglavnom na stranom jeziku, jeziku vlasnika tvrtke, njemačkom, engleskom ili primjerice talijanskom. Možda ste primijetili da se i oglasi u medijima u kojima se traže radnici za određene poslove objavljuju na stranom jeziku. Poslovna komunikacija u poduzećima obavlja se na stranom jeziku. Na sjednicama uprava i nadzornih odbora ne govori se hrvatskim već stranim jezikom. U takvim tvrtkama radnici i rješenje o otkazima dobivaju na stranom jeziku. Još malo pa će i suci na hrvatskim sudovima morati govoriti svim drugim osim hrvatskim jezikom. Naravno, i u zakonima o osnovnom i srednjem školstvu, Zakon o trgovačkim društvima, Zakon o parničnom postupku navodi se da je hrvatski službeni jezik, ali ne predviđaju se mjere za provedbu temeljne ustavne odredbe o jeziku niti se predviđaju sankcije za one koji te odredbe ne poštuju. Ni na jedinom javnom mediju Hrvatskoj radioteleviziji ne poštuje se ustavna odredba o hrvatskom jeziku. Hrvatski jezik se ne rabi ni u službenim dokumentima Sabora, ni u službenim dokumentima Vlade. Na Hrvatskoj televiziji u vrijeme humanitarnih akcija radi call centar. Na HTV-u neprestano prizivaju celebrityje umjesto slavne i poznate. Vlada je u Večernjaku oglašavala da će osnovati nacionalnu kompaniju cro steel, umjesto hrvatskog čelika. Ministar Čobanković je otvarao cro fish, a u vrijeme ptičje gripe uveo je monitoring ptica i eutanaziju domaće peradi umjesto nadzora i lake smrti. Nema više ni događanja sve su eventi. U Agrokoru i drugim tvrtkama rade headhunteri, znate li što je to putovanje u zadnji čas? Vjerojatno ne jer ga nikad turističke agencije ne oglašavaju na hrvatskom. U nacionalnom dnevnom listu kočoperi se naslov preko 5 stupaca new look centra grada. Hrvatska šalje, ponovili su se 100 puta za saborskom govornicom non-paper, a ne neformalni dokument. Sanader je najavio za ovom govornicom da se otvara ured one stop shop, a ne ured sve na jednom mjestu koji naravno nikad nije proradio. Državna tvrtka Odašiljači i veze kreće s prodajom pay tv programa – prava jezična zavrzlama. Ne kreće se već počinje s čim? Plaćenom ili pretplatničkom televizijom ili programom. Nakon break-a na stage-u objavit će rejting glasila je rečenica u jednim novinama. Narod, makar imao i svoj slobodni ustav, sve dotle dok ne upotrebljava vlastiti jezik stoji udaljenije od razvojnih mogućnosti nego i najdivljiji narod koji slobodno govori vlastitim jezikom. Kojekako se odnositi prema jeziku znači i misliti kojekako, netočno, približno, neistinito. Jezični kolumnijalizam koji prijeti Hrvatskoj danas je daleko suptilniji i neizmjerno efikasniji od onog ne tako davnog fizičkog i aktualnog ekonomskog potlaćivanja. Ako je jezik temeljna odrednica svakog naroda čuvajmo tu odrednicu. A čuvati je možemo ako na službenim javnim mjestima govorimo hrvatskim književnim jezikom. Ovaj zakon regulira uporabu hrvatskog jezika, ali se jasno ne upliće u standardizaciju jezika. To je posao stručnjaka koji su usput rečeno gotovo jednoglasno podržali inicijativu Hrvatskih laburista stranke rada. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja za riječ se javio zastupnik gospodin Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Zašto smo ovu temu predložili? Prije svega nije prvi put da se našla ova tema u Hrvatskom saboru, ovo je drugi puta. U prošlom sazivu Sabora Vlada je odbila taj prijedlog sa gotovo identičnim obrazloženjem kao i ova Vlada. Valjda nešto stoji u tim obrazloženjima, ali ja bih htio reći da smo ovdje na ovom mjestu gdje se principijelno štiti hrvatski suverenitet, naši preci su ovdje govorili o hrvatskom jeziku, znate po prilici koji i na koji način su se izborili da hrvatski jezik postane službeni jezik u ovoj zemlji. Hrvatski jezik, kaže Vlada, postaje službeni jezik u EU. Istina bio sam u Strasbourgu prošli tjedan, postoje hrvatski prevodioci, oni lijepo rade svoj posao, sve se prevodi što kažete ili što čujete na hrvatski jezik, nema nikakvog problema. Bruxelles, Europa štiti raznolikost, štiti naš jezik. Pitanje je sad da li mi to sami hoćemo i znamo napraviti. U ovih 20 godina izgubili smo industrijski suverenitet krađom. Krađom i lopovlukom. Izgubili smo financijski suverenitet, opet krađom i lopovlukom – pokralo banke. Izgubili smo vojni suverenitet namjerno dogovorom s NATO-om sa dobrim razlozima i pametnim povodima. Gubimo dobar dio političkog suvereniteta naši ministri sad odlaze po mišljenje u Bruxelles prije nego što pošalju zakon u Dom. Namjerno sa dobrim namjerama. Ovaj dio suvereniteta koji se tiče jezika zapravo je suština svega onog što jesmo. Jesmo to što jesmo po jeziku. Ako tog jezika nema u obliku koji je prihvatljiv za sve građane i obavezan za sve službene uporabe onda nema ni nas kao naroda. To nam je zadnji onaj zid obrane suvereniteta koji nas definira kao naciju. Nije problem u tome kakvim se mi jezikom u svakodnevnom govoru služimo pa svatko od nas ima svoji dijalekt kojim se služi, svatko od nas ima i svoje nepismenosti kojima se svakodnevno služi. I to je eto tako svugdje i u svijetu pa i kod nas, u svakom jeziku. Problem je u službenoj uporabi jezika. Ono što se strašno događa u Hrvatskoj jest kao što je rekao gospodin Vukšić da ima firmi kao što je hotel Westin ovdje u Savskoj gdje službeni jezik nije hrvatski, gdje Hrvati moraju razgovarati stranim jezikom da bi ih gazde razumjeli. Ista je situacija i u Karlovačkoj pivovari recimo to znam iz prakse. Ima vjerojatno još jako puno takvih firmi u Hrvatskoj. To je možda slobodno tržište, to je možda globalizacija, ali to je proganjanje hrvatskog jezika iz njegove vlastite zemlje. Ovaj prijedlog pomno je rađen vjerovali ili ne, ali rađen je par mjeseci. U njemu su sudjelovali i Institut za hrvatski jezik i neki profesori sa Filozofskog fakulteta i novinari i jezikoslovci iz javnih medija i ljevičari i desničari i to izraziti desničari i izraziti ljevičari. I svi su složili da je nešto tako potrebno napraviti. Ako ovaj Dom i ova Vlada smatraju da to nije mi ćemo i dalje inzistirati na obrani hrvatskog suvereniteta, ali bit ćemo pomalo tužni, pomalo razočarani i nećemo se libiti u javnosti reći svoje mišljenje. Ono je po prilici ovakvo kako sam sad iznio. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika SDP-a zastupnica gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala vam poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, posebno poštovani kolege predlagatelji. Ovaj prijedlog zakona, pogotovo njegova intencija, a i potreba da se u Hrvatskoj progovori o položaju i standardu hrvatskog jezika svakako u klubu SDP-a nailazi na odobravanje. Međutim dat ću obrazloženje zbog čega smatramo da takvu jednu težnju oblikovati u zakonski prijedlog i posebni zakonski prijedlog nije dobro. U tom smislu i klub SDP-a dijeli i mišljenje i mišljenje Vlade ali ja ću se ovdje govoreći u ime kluba SDP-a pozvati i na ja bih rekla jednu od najvećeg autoriteta ukoliko ne i najveći autoritet gospođu profesoricu Nives Opačić čuvenu jezikoslovku, a ja bih rekla i jedinog pravog istinskog borca za očuvanje hrvatskog jezika. Naime, hrvatski jezik u samoj Hrvatskoj postao je gotovo kamen spoticanja. Prvo da se samo malo podsjetimo jednom jedinom rečenicom, bio je namijenjen u ujedinjenju sjevera i juga, a to je omogućilo lakše sporazumijevanje a to je bila glavna Gajeva ideja. Paradoksalno je upravo to da u tom smislu se slažemo s obrazloženjem samog predlagatelja da nacionalni identitet zaista ovisi o jeziku. I kroz povijest branili smo se ne samo i to ne manje mačem a više jezikom. Dakle ta je borba bila i mačem i perom. Međutim od tog jednog nacionalnog identiteta jezika taj simbol sve je više u problemu, a doživljava kažem nekakav određeni paradoks. S jedne strane dijalekti izumiru, a s druge strane standardni jezik nikako da postane onaj općeprihvaćeni u svakodnevnom govoru. Tko ugrožava hrvatski jezik? Kroz povijest su to bile velike sile koje su nas okupirale koje su nastojale prije svega da nas odnarode i da zaboravimo hrvatski jezik, od Austrije, Mađarske, Italije, Kraljevine SHS, Kraljevine Jugoslavije, a da spomenem i kvinslišku tvorbu NDH koja je radila na takvom purizmu jezičnoj čistoći koja je bila počesto i s pravom izvrgavana ruglu. I u ovom zadnjem ratu kada smo se oslobodili od agresije i kada smo vjerovali evo da su stvoreni pravi uvjeti za njegovanje, za procvat hrvatskog jezika dogodilo se upravo ono što i sam predlagatelj u obrazloženju svog prijedloga zakona i navodi. Događa se u biti agresija na hrvatski jezik. Međutim ta agresija ne ide tenkovima, ne ide puškama, bombama, ona je suptilna da ne može biti suptilnija i zbog toga je opasna i opasnija da ne može biti. Zaista tuđice svake vrste prodiru u javni politički život, u znanstveni, u gospodarski, kulturni, pa i misijski prostor i tako one vjekovne težnje za očuvanjem hrvatskog jezika dovode se u pitanje. Kako zaštiti hrvatski standardni jezik prije svega u javnoj komunikaciji? Koje su to norme hrvatskog standardnog jezika? Njih zaista treba naučiti i to je ono što svaki građanin treba znati. Uporaba žargona, tuđica, posuđenica, dijalekata dakle sve to ugrožava standardni hrvatski jezik. I ta opasnost od gubitka hrvatskog standardnog jezika svakako je takve razine da mora zabrinuti svih nas. Naime, sve što se ne njeguje osuđeno je na propast i izmire, a daleko je od toga da mi njegujemo hrvatski jezik. Jeli ustvari sramotno i gotovo nezamislivo i prestrašno da studij novinarstva uopće nema hrvatski jezik kao glavni alat za služenjem u svom pisanom i usmenom obliku. Koji položaj imaju nastavnici hrvatskog jezika u osnovnoj i srednjoj školi? Pogriješiti na hrvatskom jeziku u govoru ne samo uporabom tuđica, to je još čak manji problem, nego uopće poznavajući pravopis, gramatiku, sintaksu to gotovo da ne izaziva nikakvu društvenu osudu. A što ostavljamo mladima, vidimo upravo iz njihovog ponašanja. Međutim, ozakoniti i pokušati na ovakav način tu stvar urediti kada bi tomu bilo tako, onda bi to bila vrlo jednostavna stvar. Oni koji su posebno ponosni na svoj jezik, zapravo ja bih rekla da je to svaki narod, ali u tome kao jedna velesila Francuska je to pokušala također učiniti zakonom. To je pokušala učiniti i Češka i Slovačka i vrlo brzo su od toga odustale. Uvodno sam bila spomenula profesoricu Nives Opačić koja je upravo govorila i o ovom problemu i rekla je da je često mnogi učeni ljudi pozivaju upravo na ovakvu potrebu u toj želji da se zaštiti hrvatski jezik pogotovo u javnoj uporabi, kaže ona da su mnogi to ovo što predlagatelj predlaže njoj predlagali. A ona koja je ovako uvijek kada je čovjek pomalo i nemoćan u svemu tome da obrani ono što tako silno voli, ona je često i duhovita u tim svojim odgovorima iako je vrlo uporna pa je evo odgovorila citiram "Zakon o jeziku bio bi potpuni promašaj jer poznato je kako mi volimo tražiti rupe u zakonu". Zapravo koje je rješenje svega ovoga? Hrvatski dakle jezik ne treba posebno još ozakonjivati uz postojeće zakone koje ste i sami vi gospodo predlagatelji predložili, pozivaju se i na Ustav, njega treba njegovati, razvijati, ukratko treba ga voljeti jer tko će ga voljeti više nego mi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Završili smo sa raspravom u ime klubova. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Javio se zastupnik gospodin Peđa Grbin. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani gospodine predsjedavajući. Osjetio sam potrebu javiti se po ovoj točki dnevnog reda iz razloga što dolazim iz Istre, iz dijela RH u kojem je možda i najduže bila zabranjivana uporaba hrvatskoga jezika. Naime, za vrijeme kao što mi kažemo u Istri Italije onaj koji je govorio hrvatskim jezikom često je riskirao da bude batinan ili da dobije terapiju ricinusovim uljem. Međutim, to nas u Istri nije spriječilo da ostanemo Hrvati, da njegujemo svoj jezik i da se njime ponosimo. Zašto ovo govorim? Zato što smatram da postoje pitanja koja se ne mogu urediti zakonom. Kada pokušamo pitanje kao što je pitanje jezika urediti zakonom na način koji vi predlažete dolazimo u rizik upravo ovoga što je kolegica Antičević govorila da svi pokušamo naći načine kako ćemo tu uporabu izbjeći, kako ćemo to zanemariti, kako ćemo naći rupe u tom zakonu. Latinski jezik primjerice za vrijeme srednjeg vijeka bio je, upotrijebit ću tuđicu lingua franca u Europi. Ali zašto? Zato što mu se dopustilo da se slobodno razvija, zato što mu se dopustilo da u njega uđu riječi, fraze iz narodnih jezika. Međutim, onog časa kada su ga tadašnji znanstveni naučni krugovi odlučili okoštati, odlučili vratiti na ono što je on bio prije tisuću godina on je tu svoju karakteristiku, tu svoju kvalitetu izgubio. Onog časa kada mi pokušamo zakonom regulirati jezik, a jezik je živa materija, mi ćemo taj jezik uništiti. Upravo stoga, bez obzira što podržavam vaše intencije i zbog toga što smatram da je vaša intencija dobra mislim da ovaj zakon u ovom obliku u kakvom ste ga predložili ne bi trebalo podržati. A bit ću slobodan ukazati na nekoliko odredbi vašeg zakona koje smatram ne samo neprovedivima u praksi nego i vrlo lošim. Primjerice, člankom 13. predvidjeli ste da se konferencije za medije u Republici Hrvatskoj mogu odvijati samo na hrvatskom jeziku, znači i pripadnici nacionalnih manjina kada rade svoje konferencije na svojem matičnom jeziku na kojeg u Republici Hrvatskoj imaju pravo morali bi konferenciju za medije održati na hrvatskom jeziku. Oprostite, ali mislim da je to protuustavno. Člankom 33. predvidjeli ste da sve pravne osobe iz članka 21. vašeg zakona moraju u roku od 6 mjeseci od stupanja na snagu ovog zakona svoje nazive uskladiti s odredbama toga zakona, što znači sve pravne osobe u Republici Hrvatskoj koje su postupajući primjerice po Zakonu o trgovačkim društvima koristile latinske riječi, koristile grčke riječi u svojem nazivu moraju te nazive promijeniti, ali moraju promijeniti i robne marke koje se baziraju na tom zakonu. Zamislite u kakve troškove bi vi njih doveli. I konačno, člankom 21. zakona predvidjeli ste da se sve osobe registrirane u Republici Hrvatskoj u svojem nazivu moraju koristiti hrvatskim riječima, a vi u svojem nazivu imate riječ laburisti. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Na vaše izlaganje imamo dvije replike. Prvi za repliku se javio zastupnik gospodin Vuljanić. Izvolite.
Hvala. Kolega Grbin, u upotrijebi manjinskih jezika govori se u nekom članku prije ovog kojeg ste spomenuli. Naravno tamo gdje se koristi manjinski jezik on se tretira kao hrvatski jezik jer to jest materinji jezik ljudi koji … govore tako da to nije argument. To da jezik umire ako ne prima strane utjecaje je istina i hrvatski jezik prima strane utjecaje, primao ih je čitavo vrijeme, prima ih i danas, primat će ih nadam se i sutra. Samo je problem u tome koliko i na koji način se ti utjecaji asimiliraju. Ako nešto jest u Zagrebu i zove se zagrebački festival, festival nije hrvatska riječ naravno, onda je to sasvim u redu izraz. Ali ako se nešto zove Zagreb fest onda nije u redu, jer to definitivno nije u duhu hrvatskog jezika niti sintaktički niti leksički, nikako. To je tipični engleski izraz, dvije imenice od kojih je jedna pridjev. U zakonu kažete ima felera koji bi mogli nekom naškodit. Pa mi nismo ni tražili nit nam to pada na pamet da zakon ide u hitni postupak, da se u petak izglasa. Mi bi samo rado da se o tom razgovara, da prihvatimo načela i da se pobrinemo da hrvatski jezik i dalje preživi u ovoj zemlji, da ne postane nekakav globish hrvatski, nekakav PG english, PG croatian, whatever, da ostane jezik kojim su se služili naši preci, naravno unaprijeđen onako kako ga vrijeme unapređuje. Između ostalog, ovaj zakon je najbliži slovenskom zakonu. Jedan sam od autora toga, slovenski zakon je u većini stavaka identičan tome i Slovenci postupaju po njemu. Oni su valjda čudan narod.
Zastupnik Peđa Grbin, izvolite.
… [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] da treba razgovarati o pitanju jezika, o pitanju uporabe hrvatskoga jezika. I sam se često ljutim kada u novinama nepotrebno pročitam neku tuđicu za nekakvu riječ ili nešto za što mi imamo izraz u hrvatskom jeziku. Međutim ponavljam to su stvari koje ne možemo urediti zakonom jer onog časa kada se takve stvari počinju uređivati zakonom pogriješit ćemo. Pogriješit ćemo zato što ćemo to odjednom zatvoriti. I sami ste rekli Zagrebački festival je dobra riječ jer je ušla u hrvatski jezik, ali upravo u tome je bogatstvo jednog jezika, upravo u tome je jedna životnost. A to je da mi primamo nešto novo i to s vremenom postaje naše. A namjerno sam započeo svoje izlaganje sa pričom o Istri pod talijanskom okupacijom. Upravo zato što sam htio pokazati da jezik i narod mogu opstati ne samo kada nemaju zakon o uporabi toga jezika nego kad nemaju svoju državu i kad imaju nekog tko sustavno pokušava zatrti uporabu toga jezika. Hvala vam.
Hvala. Sljedeća replika zastupnik gospodin Vukšić. Izvolite.
Pa evo prije je kolegica spomenula da će se odmah tražiti rupe u zakonu, poslužila se jednim citatom. I ovdje se sad traže rupe u zakonu, zapravo govori se sve samo ne o suštini ovog zakona koji smo predložili. I osnov zbog čega sam se javio ne regulira se ovim zakonom jezik nego se regulira uporaba jezika. To su dvije različite suštinske, to je suštinska razlika. I nešto ovdje osjećam u zraku kao govorimo protiv zakona, što ćemo donijeti zakon kad ćemo ga gaziti? Pa nemojmo donositi zakon.
Zahvaljujem. Završili smo sa raspravom. Da li predlagatelj želi? Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se stvore uvjeti. Završavamo sa današnjom sjednicom. Nastavljamo sutra u 9,30 sa točkom prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom okupljanju, prvo čitanje, P.Z. br. 58. Hvala i doviđenja.
Prijedlog Zakona o javnoj uporabi hrvatskog jezika, prvo čitanje, P.Z. br. 10. Predlagatelj zakona je Klub zastupnika Hrvatskih laburista stranke rada. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela i mišljenju Vlade RH dajem na glasovanje sljedeći zaključak: ne prihvaća se prijedlog Zakona o javnoj uporabi hrvatskog jezika koji je predložio Klub zastupnika Hrvatskih laburista stranke rada zbog mišljenja Vlade RH i radnih tijela Hrvatskoga sabora. Molim da se izjasnimo o ovom zaključku. Tko je za? Protiv? I suzdržani? Utvrđujem da je većinom glasova, 81 glas za, 8 protiv i 25 suzdržanih donesen predloženi zaključak. Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom. Na dnevnom redu imamo nastavak sa - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom okupljanju, prvo čitanje, P.Z. br. 58 Predlagatelj Vlada RH. Prijedlog akta primili ste poštom, a kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje, članak 144. do 150. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Ovdje je predstavnik predlagatelja gospodin ministar Ranko Ostojić. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Izvolite. Tu je i njegov zamjenik gospodin Emil Tonković kojeg također pozdravljam.