Poštovane dame i gospodo zastupnici, poštovani gosti, otvaram 47. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Poštovane dame i gospodo, na današnju sjednicu pozvani su: predsjedavajući i članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući i članovi Vijeća ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u Bosni i Hercegovini, koji redovno prate rad našeg Doma, predstavnici medija. Uz nabrojane goste pozvani su, pošto je ovo sjednica sa predviđenom samo jednom tačkom dnevnog reda, i federalni ministar pravde, ministar pravde Republike Srpske, predsjednik Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH, predsjednik Suda BiH, vršilac dužnosti glavnog tužoca Tužilaštva BiH, predsjednik Vrhovnog suda Federacije BiH, predsjednica Vrhovnog suda Republike Srpske, glavni tužilac Federalnog tužilaštva Federacije BiH, glavni tužilac Tužilaštva Republike Srpske, predsjednik Apelacionog suda Brčko Distrikta BiH i glavni tužilac Tužilaštva Brčko Distrikta BiH. Srdačno pozdravljam sve prisutne poslanike i sve prisutne goste. Ministar vanjskih poslova BiH, gospodin Igor Crnadak, te ministar civilnih poslova, gospodin Adil Osmanović i zamjenik ministra civilnih poslova, gospodinVojin Mijatović, dostavili su obavještenje o nemogućnosti prisustva sjednici zbog službenog putovanja. Odsustvo su opravdali zastupnici Dušanka Majkić i Nikola Špirić, a ja sam jutros primio dopis ministra pravde Republike Srpske koji zbog zauzetosti i obaveza zastupanja zakona koje danas ima na Narodnoj skupštini Republike Srpske nije u mogućnosti prisustvovati današnjoj sjednici. Prema informaciji službe, ja ostale obavijesti nisam dobio, niti je to dobila služba, prema informaciji službe sjednici prisustvuje ukupno 37 zastupnika. Konstatiram da sjednica ima kvoru za rad i odlučivanje. Poštovane, dakle, dame i gospodo, mi smo se na sjednici Proširenog kolegija i Kolegija u nekoliko navrata dogovarali da ova današnja sjednica, koja jeste redovna sjednica, ima samo jednu tačku dnevnog reda, a nakon ove sjednice odmah imamo 48. sjednicu sa svim ostalim tačkama dnevnog reda. Današnja sjednica ima sljedeći: Dnevni red 1. Informacija o stanju pravosuđa u Bosni i Hercegovini, sa posebnim osvrtom na borbu protiv organiziranog kriminala i korupcije, materijal Ministarstva pravde BiH, broj: 01-50-19-1344/17, od 25.05.2017. 2 Pošto je ovo redovna sjednica, bez obzira na naš dogovor, ja vas moram pitati imate li prijedloga za izmjene dnevnog reda? Gospodin Denis Bećirović. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući. U vezi sa dnevnim redom želim reći da smatram da se nisu stekli uslovi da mi otvaramo ovu posebnu sjednicu i predlažem da odmah pređemo na ovu redovnu sjednicu. Naime, materijal koji nam je dostavljen za ovu posebnu sjednicu je takav da mi kvalitetniji materijal dobijemo na najobičnije poslaničko pitanje, nego što je materijal koji treba da bude podloga za jednu ozbiljnu raspravu na posebnoj sjednici kao što je to danas slučaj. Nije mi zaista jasno u vezi sa ovom temom kako to za Kolegij Predstavničkog doma nije prioritetno pitanje za jednu tematsku sjednicu pitanje bosanskohercegovačke radio-televizije, tim prije jer je zajedno samnom gotovo sedam, osam poslanika uputilo jedan takav zahtjev za hitnu sjednicu, ali već više od godinu dana nema takve sjednice. A sada na prijedlog člana Kolegija, gospodina Bosića, imamo posebnu sjednicu. Takođe moram reći i otvoreno izraziti nezadovoljstvo kako je moguće da prijedlozi ogromnog broja nas poslanika koji smo tražili posebnu sjednicu oko BHRT-a, posebnu sjednicu vezano za kršenje ljudskih prava građana koji govore [[poslanik se upozorava na vrijeme]] bosanskim jezikom ne mogu da budu organizirani, a već drugi put se organiziraju sjednice na prijedlog gospodina Bosića [[poslanik se upozorava na vrijeme]] Dakle, ova posebna sjednica sa ovakvim materijalom zaista ne ispunjava elementarne uslove. A ako otvorimo raspravu po ovakvoj temi vidjećete da tu ima, čak i u ovako lošoj informaciji, takvih [[poslanik se upozorava na vrijeme]] antiustavnih konstatacija koje su nedopustive.
Hvala Vam lijepo gospodine Bećiroviću.
Prijedlog je, dakle, da danas ne raspravljamo jer zaista nisu se stekli uslovi o ovoj tački dnevnog reda i da pređemo [[poslanik se upozorava na vrijeme]] na redovnu sjednicu.
Ja bih zamolio sve zastupnike kada se javljaju za riječ da poštuju vrijeme koje je predviđeno. Ja sam nekoliko puta upozoravao, čak sam se i oglašavao da se poštuje vrijeme. Tražim od službe da se isključi mikrofon svakom ko prekorači vrijeme, ovo do sada nisam radio, predviđeno za raspravu. Izvolite gospodine Bećiroviću.
Što se tiče vremena potpuno se slažem s Vama, samo se principijelno držite toga, čim neko prekorači vrijeme, a to nije u skladu sa Poslovnikom, slažem se da treba intervenirati. 3
Hvala Vam lijepo.
S druge strane vas pozivam da principijelno tumačite Poslovnik jer gotovo godinu dana upozoravam da ste po Poslovniku bili dužni obezbijediti najmanje jednu sjednicu u 2016. godini oba doma ...
Gospodine Bećiroviću hvala Vam lijepo, to nema veze, hvala Vam lijepo, to nema veze sa raspravom o dnevnom redu. Hvala Vam lijepo.
Gospodine Džaferoviću, ima veze sa Poslovnikom.
Hvala Vam lijepo, završili ste, molim Vas.
Dakle, završavam i pozivam vas, poštujte Poslovnik ... odredbama.
Gospodine Košarac izvolite.
Uvažene kolegice i kolege, članovi Savjeta ministara, ostali prisutni u ovoj sali. Pa, ja bih samo rekao, prije nego što se bazično osvrnem na naš prijedlog za dnevni red, da ovo što je gospodin Bećirović rekao jeste potpuna istina. Ovdje javnost treba da zna da je Ustavnopravna komisija prilikom izjašnjavanja o Informaciji dala saglasnost samo sa dva glasa poslanika iz ovoga Doma, dva poslanika Predstavničkog doma su samo glasala za ovu Informaciju na Ustavnopravnoj komisiji. To dovoljno govori o kvalitetu materijala i to dovoljno govori o tome kako se žele zaobići one bazične istine o tome kakvo je stanje u samoj proceduri i kakav je stav poslanika Predstavničkog doma u vezi sa Informacijom koja je na današnjem dnevnom redu. I, naravno, činjenica da je ova Informacija u Predstavničkom domu bila gotovo od 18. januara., čini mi se, i da je bilo itekako važnih momenata da se o ovome raspravlja u slučaju kada se birao predsjednik Suda BiH i kada je VSTV jasno rekao da se vrši politički pritisak Stranke demokratske akcije na izbor predsjednika Suda BiH. Tada je Parlament ćutao i tada nije bilo te inicijative, ali to dovoljno govori o stanju ...
Molim Vas osvrnite se na prijedlog dnevnog reda gospodine Košarac.
Cijeneći Poslovnik, koristeći Poslovnik, član 71., koristim priliku da poslanicima Predstavničkog doma predložim tačku dnevnog reda, a to je – Odluka o razrješenju predsjedavajućeg Šefika Džaferovića sa mjesta i predsjedavajućeg i člana Kolegijuma. 4 Mi nećemo odustati od samog početka našeg mandata, izašli smo sa našim jasno definisanim političkim stavom kada ste Vi u pitanju, Vaše predsjedavanje i Vaše predstavljanje Predstavničkog doma i smatram korektnim da to i tako i nastavimo. I tražimo od kolega u Predstavničkom domu da se izjasne o našoj inicijativi. Hvala.
Hvala Vam lijepo. Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Oko prijedloga gospodina Bećirovića nema rasprave, niti glasanja, to je odluka Kolegija, odluka Proširenog kolegija. Dakle, mi imamo danas sjednicu sa ovom tačkom dnevnog reda, nije moguće odlaganje po Poslovniku. Stavljam prijedlog gospodina Košarca za mojom, uvrštavanje tačke za mojom smjenom na glasanje. Pripremite se za glasanje. 4 glasa za, 30 protiv, 4 suzdržana. Ovaj prijedlog nije podržan. Konstatujem da je dnevni red današnje sjednice Informacija o stanju pravosuđa u Bosni i Hercegovini, sa posebnim osvrtom na borbu protiv organiziranog kriminala i korupcije, materijal Ministarstva pravde BiH, broj: 01-50-19-1344/17, od 25.05.2017. godine. Tražim od komisije nadležne za praćenje i poštivanje Kodeksa da napuštanja sale bez javljanja predsjedavajućem, dopredsjedavajućim, ... razmotri na prvoj narednoj sjednici komisije. Dakle, prelazimo na dnevni red, Ad. 1. Informacija o stanju pravosuđa u Bosni i Hercegovini, sa posebnim osvrtom na borbu protiv organiziranog kriminala i korupcije, materijal Ministarstva pravde BiH, broj: 01-50-19-1344/17, od 25.05.2017. Zastupnik Mladen Bosić dostavio je 28.12.2016. godine inicijativu za sazivanje posebne sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine, s jednom tačkom dnevnog reda – Informacija o stanju pravosuđa u Bosni i Hercegovini, sa posebnim osvrtom na borbu protiv organiziranog kriminala i korupcije. Kolegij Doma uputio je inicijativu Vijeću ministara BiH sa zahtjevom za dostavljanje navedene informacije. Ministarstvo pravde BiH je 25.05.2017. godine dostavilo traženu informaciju. Kolegij Doma je kao nadležnu za razmatranje Informacije odredio Ustavnopravnu komisiju. Ustavnopravna komisija je 13.06.2017. godine dostavila Mišljenje. Komisija Informaciju nije primila k znanju. Otvaram raspravu i pozivam predstavnika Vijeća ministara, ukoliko želi, da se obrati Parlamentu. Ministar pravde, gospodin Grubeša. Izvolite. 5
Hvala lijepa. Poštovani predsjedavajući, članovi Kolegija, uvažene zastupnice, zastupnici, gospodo iz pravosudnih tijela na svim razinama Bosne i Hercegovine, kolege iz Vijeća ministara, dame i gospodo. Informacija o stanju pravosuđa u Bosni i Hercegovini, s posebnim osvrtom na borbu protiv organiziranog kriminala i korupcije Ministarstvo pravde je sastavilo na bazi podataka dobivenih od Sudskog i tužiteljskog vijeća BiH, pa ukratko ću je predstaviti. Znači, u Bosni i Hercegovini postoje četiri zakona o sudovima kojim su osnovani sudovi i ... nadležnost organizacija, unutarnja struktura, financiranje i druga pitanja koja su od značaja za njihovo funkcioniranje – Zakon o Sudu BiH, Zakon o sudovima Federacije, Zakon o sudovima Republike Srpske i Zakon o sudovima Brčko Distrikta. Broj sudova i sudaca u skladu sa Zakonom o Visokom sudbenom i tužiteljskom vijeću utvrđuje VSTV za sve sudove i njegove nadležnosti nakon konsultacija s predsjednikom suda, tijelom nadležnim za proračun, a u entitetima i s nadležnim ministarstvom pravde. U Bosni i Hercegovini osnovano je ukupno 80 sudova, uključujući i sudove koji su u fazi uspostavljanja. Na razini Bosne i Hercegovine formiran je Sud BiH u koji je imenovano 53 suca. U Federaciji BiH trenutno postoje 32 općinska suda, Više odjeljenje iznad sjedišta suda, 10 županijskih i Vrhovni sud Federacije. Ukupan broj redovnih sudaca u općinskim, županijskim i Vrhovnom sudu u Federaciji BiH trenutno je 601 redovni sudac i 63 dodatna suca, te 97 stručnih suradnika u općinskim sudovima koje imenuje VSTV. U Republici Srpskoj je uspostavljeno 20 osnovnih sudova, 6 okružnih, 6 okružnih gospodarskih, Viši gospodarski sud i Vrhovni sud Republike Srpske. Sadašnji broj imenvoanih redovnih sudaca u svim sudovima u Republici Srpskoj je 335 i 28 dodatnih sudaca. U Brčko Distriktu osnovan je Osnovni i Apelacijski sud Brčko Distrikta. U Apelacijski sud imenovano je 8 sudaca, u Osnovni sud 18 redovnih i 2 dodatna suca. Dakle, trenutno je za rad u sudovima u Bosni i Hercegovini imenovano 1.015. redovnih i 93 dodatna suca. Omjer broja administrativnog osoblja u odnosu na broj sudaca – u sudovima u Bosni i Hercegovini je zaposleno 3.257 osoba, nesudskog osoblja, što u odnosu na broj od 1.108 sudaca koji trenutno obavljaju dužnost po jednom sucu iznosi 2,93 zaposlenih, s tim da u Sudu BiH iznos taj omjer 4,07 po jednom sucu, u sudovima u Federaciji BiH iznosi 3,14, u Republici Srpskoj iznosi 3,0, a u Brčko Distriktu iznosi 1,84. Što se tiče tužiteljstava kada je u pitanju zakonodavstvo kojim se regulira organizacija tužiteljstava u Bosni i Hercegovini situacija je nešto složenija, tako da u Bosni i Hercegovini imamo ukupno 14 zakona koji za predmet imaju osnivanje, strukturu i funkcioniranje tužiteljstava u Bosni i Hercegovini. Broj tužitelja i netužiteljskog osoblja, u skladu sa Zakonom o Visokom sudbenom i tužiteljskom vijeću, Vijeće utvrđuje broj tužitelja i zamjenika glavnog tužitelja za tužiteljstva nakon konsultacija s glavnim tužiteljem, tijelom nadležnim za proračun, a u entitetima i s nadležnim ministarstvom pravde. U Bosni i Hercegovini je osnovano ukupno 21 tužiteljstvo. Trenutni broj imenovanih tužitelja u Tužiteljstvu BiH iznosi 59, u Federaciji BiH 215 tužitelja, Republici Srpskoj 97, a u Brčko Distriktu 9 tužitelja. Dakle, trenutno je za rad u tužiteljstva u Bosni i Hercegovini imenovano 380 tužitelja. Omjer broja administrativnog osobalja u odnosu na broj tužitelja u tužiteljstvima Bosne i Hercegovine 803 osobe su zaposlene, što u odnosu na broj od 380 tužitelja, koji trenutno obavljaju dužnost, po jednom tužitelju je zaposleno 2,11 osoba, netužiteljskog osoblja, s tim da u Tužiteljstvu BiH iznosi 3,17 po jednom tužitelju, u Federaciji BiH 1,80, u Republici Srpskoj 2,17, a u Brčko Distriktu 2,0 po jednom tužitelju. 6 Visoko sudbeno i tužiteljsko vijeće, Sporazumom o prenošenju odgovornosti Federacije BiH i Republike Srpske formirano je Visoko sudsko i tužiteljsko vijeće BiH sa odgovornostima koje se odnose na cjelokupno pravosuđe, što uključuje i tužiteljsku funkciju. Nadalje, potpisivanjem Sporazuma o prenošenju nadležnosti potpisnice su se dogovorile da vertikalno prenesu određene nadležnosti na konkretnu instituciju na razini Bosne i Hercegovine. Važno je istaknuti da je cilj potpisivanja Sporazuma bio upravo da se objedine nadležnosti nad entitetskim pravosuđima, kako bi se ojačale neovisnost pravosuđa ... jednog vijeća s jedinstvenim standardima, dakle uspostavljanje harmoniziranog, zaokruženog sustava pravosuđa u cijeloj državi, s jednakim standardima neovisnosti, profesionalnosti i efikasnosti. To je moguće postići onda kada nositelje pravosudnih funkcija bira jedno tijelo, uz napomenu da je riječ o instituciji u kojoj su zastupljeni predstavnici entitetskih pravosuđa i da je Zakonom o VSTV-u uspostavljen sustav entitetskih podvijeća za predlaganje kandidata. U skladu sa Zakonom VSTV je samostalno tijelo i ima svoje pravne osobe. Glede uloge VSTV je, u skladu sa Zakonom o VSTV-u, kao neovisno i samostalno tijelo, ima zadatak imenovanja nositelja pravosudnih funkcija, ocjenjivanja rada sudaca i tužitelja, vođenje disciplinskih postupaka i kontinuirano stručno usavršavanje u suradnji s centrima za edukaciju sudaca i tužitelja Federacije BiH i Republike Srpske. Financiranje pravosuđa. Nadležna zakonodavna tijela odobravaju proračune za sudove i tužiteljstva u Bosni i Hercegovini što znači da se sudovi i tužiteljstva u Bosni i Hercegovini financiraju iz 14 različitih izvora. Plaće i naknade sudaca i tužitelja su regulirane zakonom na razini Bosne i Hercegovine, entiteta i Brčko Distrikta. Osnovne plaće sudaca i tužitelja ovisno od razine su od 2.400 do 4.400 KM. Osim osnovne plaće sucima i tužiteljima pripada i dodatak na minuli rad u iznosu od 0,5% osnovne plaće za svaku godinu radnog staža. Osnovna mjesečna plaća se godišnje korigira za postotak povećanja prosječne mjesečne neto plaće u Bosni i Hercegovini izračunate za kalendarsku godinu kada pređe iznos od 800 maraka. Što se tiče primjenjivih zakona Sud BiH u svom radu primjenjuje zakone koje donese Parlamentarna skupština BiH, sudovi u Federaciji BiH i Republici Srpskoj primjenjuju posebne entitetske procesne i materijalne zakone, a sudovi u Brčko Distriktu primjenjuju zakone Brčko Distrikta. Takođe sudovi u Bosni i Hercegovini primjenjuju i bivši Kazneni zakon SFRJ za kaznena djela počinjena u razdoblju prije stupanja na snagu novih kaznenih zakona entieta, Bosne i Hercegovine ili Brčko Distrikta, osim u slučaju kada je novi zakon blaži za počinitelja. Kako se uglavnom radi o odvojenoj nadležnosti ne postoji hijerarhijski odnos između zakona Bosne i Hercegovine i entitetskih zakona, međutim u nekim slučajevima se pred Sudom BiH primjenjuju odredbe entitetskih zakona. Tako je, prema članu 7. stavak (2) Zakona o Sudu BiH, Sud BiH nadležan za kaznena djela utvrđena zakonom Federacije BiH, Republike Srpske i Brčko Distrikta pod određenim okolnostima. Mnogo toga se dogodilo i na političkom planu od kada sam ministar, što je samo kulminacija problema koje neki nisu htjeli vidjeti ranije ili ih to nije zanimalo. Kada se ističe nepovjerenje građana u pravosuđe neki se prema tome odnose ignorantski pozivajući se na neovisnost i time stvaraju oko sebe zid koji ih je učinio nedodirljivim i neodgovornim. Ja vam jamčim da je to najbolnija istina. Sud BiH i Tužiteljstvo BiH donekle su opravdali svoje postojanje, ali očigledno nisu uspjeli stvoriti atmosferu da ih većina u Bosni i Hercegovini doživljava kao poštovanja vrijednu pravosudnu instituciju koja je neovisna i profesionalna. Nisam spreman više okretati glavu od problema do kojeg smo svi doveli. Uvidom u materijale oko zakona o sudovima i ostalim tijelima pravosuđa naišao sam na sveobuhvatnu analizu o primjeni članka 7. stavak (2) Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća koja je napravljena nakon ... seminara i koja se na veliku sramotu u pravosudnim institucijama ukazala da ne postoje nikakvi 7 standardi kojima se Sud BiH rukovodio prilikom preuzimanja ili delegiranja predmeta. Ne postoji čak niti zajednički imenitelj koji bi mogao biti i nagovještaj mjerila ili standarda. Sve ovo opravdava davno izraženu bojazan da sadašnja formulacija člana 7. stavak (2) dovodi građane u nejednak položaj i svakako ne doprinosi porastu povjerenja u naše pravosuđe. S druge strane pokazuje se da ... u prošlosti koristilo od strane pojedinaca bez ikakve kontrole ili procjene eventualne štete koju je takvo postupanje prouzročilo. S tog aspekta teško je definirati ovu odredbu, tako da se ona ne može zloupotrijebiti, jer je mogućnost manipulacije uvijek otvorena kada za to postoji izražena namjera. Ovo je posebno nezgodno i s aspekta kaznenog prava i sigurnosti građana, jer je teško precizno odrediti kriterije temeljem kojih, pod određenim okolnostima u slučaju ispunjenja određenih uvjeta, neki stvarno nenadležan sud može uspotaviti nadležnost. Toliko budućih i neizvjesnih okolnosti koje se moraju dogoditi da bi se u tom slučaju zasnovala nadležnost Suda BiH, a onda opet čovjek je taj koji cijeni da li su ili nisu te okolnosti nastupile, što ostavlja mogućnost grešci, da ne govorim o mnogo gorim stvarima. Ovo ostaje jedno od spornih stvari obzirom da je pravosuđe, ali je Evropska komisija uvijek bila stanovišta da proširena kaznena odgovornost ostane, a ostavljeno je na dogovor akterima u Bosni i Hercegovini kako će ona glasiti. Sudeći po broju preuzetih slučajeva iz spomenute analize evidentno je da nikada nije bila potrebna, jer se ne koristi tako učestalo, a i kad se koristi za to nema valjane argumentacije. Problem je također i prejudiciranje presuda Međunarodnog kaznenog suda za bivšu Jugoslaviju, jer Sud BiH i prije donošenja presude u pravnoj stvari istog činjeničnog temelja donosi presude koje smatra da treba donijeti Sud u Hagu. Cijenim da sve iznesene činjenice jasno poručuju da je naša obaveza uspostaviti efikasan zakonski okvir za procesuiranje kaznenih djela, pogotovo najtežih kaznenih djela. Mi želimo povećati konkurentnost Bosne i Hercegovine u međunarodnim tokovima, želimo dovesti investicije u Bosnu i Hercegovinu, a zato moramo prvo uspostaviti pravosuđe koje će garantirati pravični tretman svih koji se nalaze i koji posluju na teritoriju Bosne i Hercegovine. To je nužno uzimajući u obzir i nastojanje Bosne i Hercegovine da se što prije priključi zemljama Evropske unije. Što se tiče rezultata rada – neriješeni predmeti pred sudovima u Bosni i Hercegovini, ukupan broj neriješenih građanskih, kaznenih, upravnih i izvršnih predmeta na sudovima Bosne i Hercegovine sa 31.12.2016. iznosi 337.480. U ovaj broju nisu uključeni tzv. komunalni predmeti. Uključujući komunalne predmete taj broj se povećava na 2.114.405 predmeta. Zastare u sudovima u 2016. godini sudovi u Bosni i Hercegovini su iskazali 67 kaznenih predmeta završenih tijekom 2016. godine zbog toga što je nastupila zastara kaznenog progona nakon podizanja optužnice ili tijekom izvršenja izrečenih kaznenih sankcija. Sud BiH 4 premeta, Brčko Distrikt 5, Federacija BiH 11, Republika Srpska 47 predmeta. Također 81 prekršajni predmet je iskazan završenim zbog nastupanja zastare pokretanja ili vođenja prekršajnih postupaka. Brčko Distrikt 4 predmeta, Federacija BiH 33, Republika Srpska 44. Neriješeni predmeti u tužiteljstvima u Bosni i Hercegovini – u tužiteljstvima u Bosni i Hercegovini su prenesena iz 2015. godine 11.504 prijave. Tijekom 2016. godine je zaprimljeno 25.132 prijave. Tijekom 2016. riješeno 26.312, te u tekuću godinu prenesene 10.324 neriješene prijave. U tužiteljstvima u Bosni i Hercegovini prenoseno je iz 2015. godine 4.119 neriješenih istraga u 2016. Naređeno je, istrage su u tijeku, 18.520, a riješene su 18.594 istrage. Zastare u tužiteljstvima u 2016. – 195 predmeta protiv poznatih počinitelja su tužiteljstva iskazala završenim tijekom 2016. godine zbog toga što je nastupila zastara kaznenog progona do podizanja optužnice. Tužiteljstvo BiH 12, Tužiteljstvo Brčko Distrikta 5, tužiteljstva Federacije BiH 158 i tužiteljstva u Republici Srpskoj 20. Kaznena djela organiziranog kriminala – Tužiteljstvo BiH neriješene prijave za kaznena djela organiziranog kriminala. Na dan 8 31.12.2016. u Tužiteljstvu BiH neriješenih prijava je bilo 66. Od ukupnog broja neriješenih prijava 34 prijave su zaprimljene u 2016. a 12 prijava u 2015., 14 prijava u 2014., 4 prijave u 2013. i po jedna prijava u 2011. i 2012. godini. Neriješene istrage – za kaznena djela organiziranog kriminala na dan 31.12.2016. godine u Tužiteljstvu BiH neriješenih istraga je bilo 41. Od ukupog broja neriješenih istraga 14 predmeta je zaprimljeno u 2016., 6 u 2015., 3 u 2014., 5 u 2013., po 3 predmeta 2012. i 2011. godina, po 2 predmeta 2010. i 2009. godine, 2 predmeta u 2007. i 1 predmet u 2006. godini. Tužiteljstva Federacije BiH – neriješene prijave za kaznena djela organiziranog kriminala. Na dan 31.12.2016. u tužiteljstvima u Federaciji BiH neriješenih prijava je 7. Od ukupnog broja neriješenih prijava 2 prijave su zaprimljene u 2016. godini, 3 prijave u 2015. i 2 prijave u 2014. godini. Neriješene istrage u tužiteljstvima u Federaciji BiH – na dan 31.12.2016. nema evidentiranih neriješenih istraga. Tužiteljstva Republike Srpske – neriješene prijave za kaznena djela organiziranog kriminala. Na dan 31.12.2016. u tužiteljstvima u Republici Srpskoj neriješene prijave su bile 4. Sve neriješene prijave su zaprimljene u 2016. godini. Neriješene istrage za kaznena djela organiziranog kriminala. Na dan 31.12.2016. u tužiteljstvima u Republici Srpskoj neriješenih istraga je bilo 17. Tužiteljstvo Brčko Distrikta za kaznena djela organizirani kriminal. Na isti dan u Tužiteljstvu Brčko Distrikta nije bilo neriješenih prijava i istraga. Presuđeni predmeti. Sud BiH u 2014. presudio ukupno 49 predmeta protiv 65 osoba, u 2015. presuđeno je 29 predmeta protiv 36 osoba, u 2016. pred ovim Sudom u 6 predmeta osuđeno je 12 osoba. U 2014. i 2015. za kaznena djela organiziranog kriminala donesena je ukupno po jedna oslobađajuća presuda, u 2016. godini 4 oslobađajuće presude. Dakle, od 113. presuđenih osoba u razdobolju 2014.-2016. 19 osoba je osuđeno kaznom zatvora preko 3 godine, 51 osoba do 3 godine, a za 32 osobe izrečena uvjetna osuda. Sudovi u Federaciji – 2014. presuđena su 2 predmeta protiv 8 osoba, 2015. 2 predmeta protiv 7 osoba, 2016. presuđeno je 7 osoba. Dakle, sudovi u Federaciji u razdoblju 2014.-2016. osudili su na kaznu zatvora 22 osobe za kaznena djela organiziranog kriminala, od kojih je za 9 osoba izrečena kazna zatvora preko 3 godine, a za 13 osoba kazna manja od 3 godine zatvora. Sudovi u Republici Srpskoj – 2014. nije bilo presuđenih predmeta za kazneno djelo organizirani kriminal, u 2015. u 9 predmeta osuđeno 29 osoba, u 2016. 4 predmeta 11 osoba. Dakle, u Republici Srpskoj sudovi su u razdoblju 2014.- 2016. osudili na kaznu zatvora 29 osoba za kaznena djela organizirani kriminal, od kojih je za 19 osoba izrečena kazna zatvora preko 3 godine, a za 9 osoba kazna ispod 3 godine zatvora i jednoj osobi uvjetna osuda. Navedena statistika potvrđuje da ovakva kaznena politika u Bosni i Hercegovini ne može donijeti značajne rezultate na polju borbe protiv organiziravnog kriminala iako je zakonodavac snažno osudio kaznena djela organiziranog kriminala izražavajući taj stav kroz predviđanja prilično oštrih kazni za počinitelje takvih delikata. Sudovi nisu koristili represiju koju im je zakonodavac stavio na dispoziciju. Koruptivna kaznena djela. Na temelju prikupljenih [[govornik se upozorava na vrijeme]] podataka od VSTV-a za kaznena djela s liste koruptivnih kaznenih djela u bh pravosuđu slijede podaci – Sud BiH 2013. osuđeno 7 osoba, 2014. osuđeno 8 osoba, 1 oslobađajuća, 2015. osuđeno 8 osoba, 2 oslobađajuće, 2016. 13 osoba osuđeno, 4 oslobađajuće presude. Tužiteljstvo – bilo je 89 neriješenih prijava. 2011. – 3 prijave, 2012. – 4 prijave, 2013. – 3 prijave, 2014. – 7 prijava, 2015. – 18 prijava i 2016. 54 prijave [[govornik se upozorava na vrijeme]] 22 neriješene istrage. 9 Evo vrijeme, znači da završim, navedena statistika što se tiče kaznene politike sudova u Bosni i Hercegovini za koruptivna kaznena djela kaže – potvrđuje da ovakva kaznena politika u Bosni i Hercegovini ne samo da ne može donijeti značajne rezultate na polju borbe protiv korupcije, već čak djeluje stimulativno na počinitelje kaznenih djela. Sudovi su najčešće posezali za uvjetnom osudom kao mjerom upozorenja koja je po svojoj prirodi jedna od najblažih alternativnih sankcija. Zakonodavac snažno je osudio korupcijska ponašanja izražavajući i taj stav kroz predviđanja prilično oštrih kazni za počinitelje takvih delikata. Sudovi su međutim koristili minimum represije koji im je na dispoziciju stavio zakonodava. Hvala.
Hvala Vam ministre. Riječ ima zamjenik predsjedavajućeg Predstavničkog doma, gospodin Mladen Bosić. Izvolite.
Hvala. Pozdravljam sve pristune, članove Savjeta ministara, poslanike, goste, ljude koji su zaduženi za rukovođenje pravosuđem. Kao neko ko je u ime Kluba SDS-a inicirao ovu sjednicu želim da vam kažem, prije svega, motive zbog kojih smatramo da treba o ovom raspravljati. Ja ne znam da li postoji neki član Parlamenta BiH koji će ustvrditi ili koji misli da je stanje u pravosuđu u Bosni i Hercegovini, u oba entiteta i u Brčko Distriktu, u dobrom stanju i da funkcioniše u interesu društva. Znači, imamo jedan problem koji svi zajedno znamo da postoji i sad je pitanje ko je odgovoran da riješi taj problem. Kakva je uloga Parlamenta BiH i kakva je odgovornost Parlamenta BiH zato što imamo ovakvo stanje. Ja mislim da je najveća odgovornost upravo na Parlamentu BiH koji je zadužen da donosi zakon u ovoj oblasti i da ovakvo stanje u pravosuđu nije pitanje da li su dobri ili loši ljudi na funkcijama u pravosuđu, da li su dobri ili loši tužioci ili sudije, nego da je okvir u kojima im je dato da rade i da funkcionišu takav da je omogućio neviđenu korupciju, da je doveo do toga da sistem nije u stanju da se nosi sa onim što, mi vidimo svaki dana, a što svaki dan davi naše društvo i vuče nas za noge. I, evo, ja sad mogu da ustvrdim da sam ubijeđen da je problem broj jedan u Bosni i Hercegovini, u oba entiteta, upravo korupcija i pravosuđe koje ju štiti, a ne nacionalni sukobi, ne različita mišljenja, jer na kraju se sve svede na interes. Korumpirani političari će vrlo lako uzeti za zadatak da zategnu međunacionalne odnose da bi homogenizovali narod i da ne bi odgovarali za ono što rade, a rade na štetu građana. Mi smo odgovorni da vidimo imamo li snage kao Parlament da promijenimo ovakvo stanje u kojem se nalazi, svakako u domenu koji se tiče ovog Parlamenta, a sistem je postavljen tako da je regulator pravosudnog sistema na nivou Bosne i Hercegovine, znači na našoj, u našoj nadležnosti. Onaj ko je zadužen za higijenu funkcionisanja pravosuđa je upravo Visoki sudski i tužilački savjet BiH. Visoki sudski i tužilački savjet je institucija koja bi trebala da prati stanje u pravosuđu i koja bi trebala da interveniše onda kada se vidi da stvari idu loše. A da stvari idu loše, ja vjerujem da, ako budu imali malo hrabrosti, će priznati ljudi koji su zaduženi za pravosuđe. Kako ćete vi objasniti da svaki dan imamo milionske ili desetine miliona afere i krađe, a da nemamo praktično do sada ni jedan riješen slučaj kriminala koji je krupniji od recimo, ne znam koliko, milion maraka ili 10 miliona maraka? Kako objasniti da tužilaštva i organi za sprovođenje pravde u Republici Srpskoj ustvrde da je otuđeno 800 ili milijarda, 800 miliona ili milijarda maraka iz Fabrike „Birač“ u Zvorniku i da za to niko ne odgovara, čak se ne 10 vodi izgleda nikakav ni proces? Kako to da nestane zvanično 123, a nezvanično mnogo više, miliona maraka iz jedne banke, a da čekamo toliko vremena da bi se pokrenuo uopšte bilo kakav proces? Kako da objasnite da kriminal u Upravi za indirektno oporezivanje koji je licitiran na dvije milijarde maraka, na kraju dođe sa optužnicom od dva miliona maraka za par lica, iako svi znamo da se radi o organizovanom kriminalu? Šta je problem, po meni? Po meni je problem što je pravosuđe ovdje napravljeno kao zatvoren sistem koji nema nikakvu vanjsku kontrolu. I u takvom zatvorenom sistemu u našem mentalitetu i u našem društvu on je kvarljiva roba. Znači, ako niko ne kontroliše št se dešava u nekom segmentu našeg društva lako je očekvati da on kroz izvjesno vrijeme, kada osjeti da je nedodirljiv, dođe u stanje da se tako i ponaša. Ja smatram da suština stvari je urediti i dati ovlaštenja i na pravedan i dobar način urediti funkcionisanje Visokog sudskog i tužilačkog savjeta, osnažiti, naći način kako izabrati ljude koji će biti od kredibiliteta i moralnog integriteta i na neki način tu instituciju staviti u funkciju građana, odosno u funkciju pravne države koja, odgovorno tvrdim, sada ne postoji. I još jednom da ponovim mi smo zatvoreno društvo, mi smo zarobljeno društvo. Ovdje kriminal i korupcija preko kojih se izvlače milioni konvertibilnih maraka, poslije toga tim novcem kupuju glasovi, kupuje vlast i kriminalci upravljaju životima svih ostalih građana. I to je jedan zatvoren krug iz kojeg treba naći izlaz. Ovo je šansa ovog Parlamenta da pokaže da ima odgovornost i da ima snage da preuzme odgovornost za promjene koje bi trebale da donesu nešto bolje građanima Bosne i Hercegovine. Ovdje nije u pitanju izvještaj koji je podnio maloprije ministar, izvještaj je kao izvještaj, ni ja nisam zadovoljan izvještajem, ovdje je u pitanju šta ćemo mi zaključiti po ovoj tačci dnevnog reda, možemo li donijeti odluke koje će značiti otpočinjanje procesa reforme u pravosuđu i vraćanje povjerenja građana u pravosudni sistem i u pravnu državu. I moram da vas upozorim, ako danas ne uspijemo u tome, ako ne nađemo minimum konsenzusa oko promjena koje treba uraditi da najvjerovatnije drugu šansu nećemo imati sigurno za dugi vremenski period. Ovo je tačka oko koje, bez obzira da li smo pozicija ili opozicija, imamo prostor da se dogovorimo. Svi tvrde, s kim god sam pričao od parlamentaraca tvrde da treba izvršiti recimo transformaciju i razdvajanje visokog sudskog od visokog tužilačkog savjeta, svi tvrde da ne mogu advokati i tužioci birati sudije i da ne mogu advokati i sudije birati tužioce. I to je tačno, to je klasičan sukob interesa. Ima stvari koje možemo dogovoriti. Ja vas pozivam, znači bez žuči, bez jeftinih političkih poena da pokušamo uložiti napor da dođemo do nekog zajedničkog stava i da damo nalog Savjetu ministara na kraju da pripremi novi zakon u skladu sa smjernicama ovog Parlamenta koji će značiti novi početak pravosudnog sistema u Bosni i Hercegovini. Hvala.
Hvala Vama. Riječ ima uvaženi zastupnik Denis Bećirović Izvolite.
Poštovani predsjedavajući. Već kod utvrđivanja dnevnog reda rekao sam da smatram da je ovu tačku dnevnog reda i ovu posebnu sjednicu trebalo pripremiti na puno ozbiljniji i kvalitetniji način nego što je to danas slučaj. Međutim, kako je već sjednica počela logično je na početku jedne posebne sjednice da postavite nekoliko pitanja, a ta pitanja su, mi kao poslanici ovdje koji danas o tome raspravljamo 11 mi moramo znati koji su očekivani efekti ove rasprave i ove sjednice. Mi moramo pretpostaviti kako će rezultirati ova današnja sjednica. Sudeći prema onome što smo čuli u uvodnom izlaganju od ministra, već na početku ove sjednice želim reći da smatram, a vjerujem da će se to potvrditi i na kraju ove sjednice, da će ovo danas biti jedna beskorisna pričaonica. Zašto to govorim? Ne mogu da vjerujem da je ministar u svom uvodnom izlaganju rekao neke konstatacije koje je već prezentirao. Između ostalog, ovdje je u obraćanju Parlamentu rekao da su Sud i Tužilaštvo, citiram, donekle opravdali svoje postojanje. U prevodu Sud i Tužilaštvo, dakle, nisu opravdali svoje postojanje. S obzirom na nadležnosti Ministarstva pravde i ministra postavljam pitanje – ko je ministar da daje tu vrstu ocjena? Da li je to Ministarstvo, ministar i Vijeće ministara, da li su oni opravdali u ovom mandatu svoj rad? Kad kažete da je to donekle, dakle, to znači da većinom nisu opravdali svoje postojanje. Mi jako dobro znamo čiji su to stavovi već godinama. Mene jedino interesuje kada je riječ o toj konstataciji, i to treba ovdje danas javno reći, očekujem to i od predsjedavajućeg Vijeća ministara, gospodina Zvizdića – da li je ovo individualni stav ministra ili je ovo utvrđeni stav Vijeća ministara BiH? U svakom slučaju postoje krupne razlike, barem nas iz opozicije iz SDP-a i onih koji to na takav način govore. Sudeći po ovoj informaciji i onome s čime smo mi upoznati, ova Informacija, koja je danas podloga za raspravu, je usvojena jednoglasno od Vijeća ministara BiH. Ovo posebno apostrofiram s obzirom da u ovoj Informaciji ima vrlo opasnih i netačnih ocjena koje su apsolutno neprihvatljive. Stoga mi nije jasno kako je ovo uopće moglo proći jednoglasno na Vijeću ministara BiH. Pogledajte, u ovoj Infomaciji stoji da Ustav ne sadrži odredbe koje se odnose na redovno pravosuđe u Bosni i Hercegovini, odnosno na sudsku vlast, osim odredaba koje se odnose na Ustavni sud BiH. Poslije toga nema nikakvog objašnjenja. Ako je ovo Informacija koja je prihvaćena od Vijeća ministara sa ovom konstatacijom i kad bi to, evenutalno, prošlo ovdje u Parlamentu, pa zaključak iz toga je da su to neki antiustavni organi. Pa to naprosto nije tačno. Ustav Bosne je, da ste pročitali i taj Zakon o sudu i tužilaštvu kada je usvajan, jasno je koji je ustavni osnov za formiranja Suda i Tužilaštva BiH, ali to ovdje uopšte nije navedeno. Ovaj dio kao da je pisao Milorad Dodik, a ne Ministarstvo pravde i Vijeće ministara BiH. Pa, ne može to dolaziti ovdje na poslaničke klupe. Pogledajte zaključke koji su nama ovdje u formi preporuka ponuđeni, pa to je na manje od pola stranice, a zaključci su svi tipa nastaviti aktivnosti, definisati prijedloge, uložiti veće napore. Pa izvinite, da nastavite aktivnosti, da definišete prijedloge i uložite veće napore, zato vam danas uopće nije bila potrebna posebna sjednica. Dakle, ovu Informaciju treba odbiti, a jasno je, ponavljam, a na kraju sjednice ćemo to da i vidimo, vjerujem ovo danas će biti, ponavljam, beskorisna pričaonica. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Damir Arnaut, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Samo kratak ostvrt na ovo što je kolega Bećirević, ovaj, govorio. Ja mislim da ste Vi bili na sjednici Ustavnopravne komisije kao predlagač jednog drugog akta kada ste čuli da sam ja upravo govorio o ovim stvarima, o ovim antiustavnim, antiustavnoj terminologiji, itd., i ova Informacija nije dobila pozitivno Mišljenje Ustavnopravne komisije. Samo je šteta što Poslovnik 12 je tako koncipiran, i mislim da je to greška koju treba ispravljati, da kada se radi o informacijama negativno mišljenje nadležne komisije nije obavezujuće po Dom, i onda Dom provede raspravu o samoj infomaciji, iako bi se trebala tretirati isto kako kad nadležna komisija da negativno mišljenje na prijedlog zakona, onda bi se trebalo raspravljati o tom negativnom mišljenju. U svakom slučaju ono što je trebalo ovdje uraditi je vratiti ovu Informaciju Ministarstvu pravde na doradu. Ja sam se razmišljao da li da se javim za nepridržavanje dnevnog reda od strane ministara, s obzirom da dnevni red jasno kaže Infomacija o stanju u pravosuđu u Bosni i Hercegovinu sa posebnim ostvrtom na borbu protiv organizovanog kriminala i korupcije, što maltene apsolutno nije dotaknuto u ovoj Informaciji. I ono što meni smeta je što već sada, iz izlaganja gospodina Bosića, vidim da će se ova Informacija, ovakva kakva je, iskoristiti kao atak na VSTV koji je organ koji se zaista obračunava sa svim onim pojavama koje, negativnim pojavama koje vidimo u pravosuđu Bosne i Hercegovine. I interesantno je da u Informaciji nema ništa o tome da imamo suspendovanog glavnog tužioca zbog izuzetno ozbiljnih inkriminacija, da imamo izuzetno ozbiljne inkriminacije po pitanju krađe novca iz nekoliko predmeta u Tužilaštvu BiH i da je VSTV pokazao ne samo [[poslanik se upozorava na vrijeme]] nego i sposobnost da se obračuna sa tim stvarima. I ja se nadam da će rasprava ići onda u pravcu ovoga kako je Ministarstvo pravde pripremilo ovu Informaciju, da će se tražiti dorada kako bi se ovi, ove teme našle u toj Informaciji. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Dakle, ispravka krivog navoda, zamjenik predsjedavajućeg, gospodin Bosić. Izvolite.
Gospodine Bećiroviću, moram da kažem da sam iznenađen stavom da ne treba razgovarati u ovom Parlamentu o stanju u pravosuđu. Znači, moja primjedba također Savjetu ministara što on nema incijativu po ovom polju, ali da znate da je, na kraju krajeva, Parlament kriv jer je Parlament usvojio zakon i zakonski okvir u kom se nalazi ovo pravosuđe, koji je omogućio ovakvo stanju u kojem se sad nalazimo. Ako neko ne želi o tome da priča ja smatram da on podržava ovakvo stanje i da je stanje dobro. Gospodine Arnaut, glavni i odgovorni nadzornik stanja u pravosuđu je Visoko sudsko i tužilačko vijeće, odnosno, kroz postavljanje sudija, tužilaca i kroz njihov, nadzor njihovog rada, odnosno disciplinske procese. Oni su jedini mehanizam koji može da blagovoremeno spriječi ono što se, recimo evo sada dešava, a to, ono što se sada dešava je nesposobnost pravosudnog sistema da uđe u obračun sa pojavama koje svi mi vidimo i svi znamo. Znači, imamo sistem koji je nesposoban da se bori sa organizovanim kriminalom i vezama politike i kriminala koje ovo društvo vuku na dno. Priča o akcizama, neki dan smo imali to, je također vezana za ovu priču. Znači, ako imate sistem koji je progutao 8 milijardi maraka, i ne zna se gdje su završile pare, i niko ne polaže račun oko toga, i tražite ponovo da ljudi ubacuju iz svog džepa u to probušeno bure pare, pa nema rješenja ljudi. Ovo je priča koja se tiče svakog segmenta života, [[zamjenik se upozorava na vrijeme]] ovo je glavna priča u Bosni i Hercegovini, ponavljam. Ako Parlament BiH pokaže impotentnost po ovom pitanju, odnosno da nema snage bilo šta da uradi, onda je, bar do kraja ovog mandata, ali ja mislim i za mnogo duži period, stvar izgubljena i građani ne mogu očekivati [[zamjenik se upozorva na vrijeme]] u bilo kom segmentu bilo kakav napredak. 13
Molim vas, poštujte vrijeme. Uvažena zastupnica, zamjenica predsjedavajućeg, gospođa Borjana Krišto. Izvolite. Članovi Kolegija kada se jave imaju pravo da odmah idu za govornicu. Izvolite gospođo Krišto.
Hvala lijepa. Poštovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, poštovani predsjedatelju Vijeća ministara, uvaženi ministri i zamjenici, poštovani gosti iz pravosudnih institucija, svi nazočni, poštovani mediji, sve vas srdačno pozdravljam. Ja sam se javila da bih se, na neki način, referirala, odnosno ispravila krive navode uvaženog gospodina Bećirovića, pa i kolege Damira Arnauta. To sam uradila i na posljednjoj sjednici Ustavnopravnog povjerenstva na kojoj smo raspravili ovu Informaciju. Ja neću govoriti o tome, svako ima pravo kazati svoj osvrt na ovu Informaciju, kako, na koji je način ona napravljena i izraziti svoj nekakav stav, i on je, naravno, politički prije svega. Ovdje kad govorim, na ovo što ću se sad referirati, da mi zastupnici, naravno, ne moramo znati ništa o pravosuđu, ne moramo znati ni o Ustavu, ni o zakonu, ali barem kad to, ovaj, govorimo i kad se pozivamo na zaštitu Ustava i govorimo u ovom smislu sada da, na neki način, ova Infomacija kad priča o pravosuđu govori kao o nekakvim antiustavnim elementima nije točna, jer ono što piše u ovoj Informaciji je doista točno i svi poznavatelji barem definicije, odnosno šta je pravo, znaju da Ustav BiH ne govori ni riječi o redovnim sudovima, znači ne govori o pravosuđu nijedne riječi, ali to ne znači da je neustavna kategorija, jer znaju dobro ljudi koji ovdje sjede da se redovni sudovi osnivaju zakonom, evo kao što je u ovom slučaju osnovan Sud BiH. Znači, naš Ustav BiH samo govori o Ustavnom sudu BiH kao sui generis, jer on nije redovan sud, on je korektiv zakonodavne i izvršne, pa na koncu i pravosudne vlasti. Tako da nemojmo barem u krivom smjeru, ovaj, usmjeravati ovu raspravu [[zamjenica se upozorava na vrijeme]] posebno ukoliko želimo dobre zaključke, ukoliko želimo neovisno, nepristrasno, [[zamjenica se upozorava na vrijeme]] efektivno i efikasno pravosuđe, vladavinu prava i pravnu državu. Hvala lijepa.
Hvala Vama. Uvaženi zastupnik Saša Magazinović, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Bilo ih je više, posebno vezanih za kolegu Bećirovića koji nikako nije kazao da ne treba razgovarati, on je rekao da treba razgovarati, ali da zato trebamo imati kvalitetnu podlogu koja ova Informacija od Vijeća ministara zasigurno nije. Ovo svaki novinar koji sjedi iza nas bi bolje napravio uvodni dokument o kojem bi mogli razgovarati. Pravosuđe je preduslov da se u ovoj zemlji stvari pokrenu sa mrtve tačke, ali nije korektno, i to i danas treba reći, povezivati sud i tužilaštvo, to je samo kod nas kad kažu sud i tužilaštvo, primakne se tužilaštvo sudu i glumi treći stub vlasti. Dakle, tužilaštvo je alat države, a sud je treći stub vlasti i to treba da razdvojimo. Mi gdje god krenemo, mi gdje god krenemo pitaju nas, nas parlamentarce – što ne hapsite, što ne procesuirate, mi objašnjavamo ljudima, ne radimo to mi, imaju ljudi to čiji je posao, pa, kaže, vas vidimo na televiziji. Onda kad mi pitamo te kojima je to posao zašto to ne rade, onda oni kažu da je to napad na nezavisnost. Koju nezavisnost, koju nezavisnost? Pa ti ljudi se više ne kriju kad sjede sa političarima, prije su se skrivali, negdje malo zaštićenija mjesta, sad sjede u 14 baštama u sred grada i govore o nezavisnosti. Problem je kad bilo ko, evo u zadnje vrijeme to ministar Mektić radi, kad govori o tome, onda je Mektić problem Tužilaštva i Suda. Što se mene tiče neka ga demantuju radom, neka ga uhapse ako imaju razloga uhapsiti, ali nemaju, i znaju da je čovjek u pravu za sve što govori. I pošto se ovdje očigledno do rasprave dolazi preko replika, otići će ova sjednica u neželjenom pravcu, ja samo želim reći jednu stvar. Ja želim da se u ovoj zemlji desi jedan Falkone koji ne treba završiti kao Falkone, ali koji će pokazati da ima [[poslanik se upozorava na vrijeme]] ono što oni koji se danas bave ovim poslom nemaju i da mu svi zajedno pomognemo da se obračunamo sa kriminalcima, kako onim [[poslanik se upozorava na vrijeme]] u trenerkama, tako i onim što nose odjela i kravate. I na kraju, da se pokaže da nismo svi isti i da nismo svi dio [[poslanik se upozorava na vrijeme]] percepcije koja je nažalost negativna i o političarima i o onima o kojima danas govorimo.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnica Aleksandra Pandurević, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Zahvaljujem Vam se uvaženi predsjedavajući. Slažem se sa uvaženim kolegom Magazinovićem. I, nažalost, kad mi tražimo da se među nama raščisti, a to može raščistiti pravosuđe, između korumpiranih i nekorumpiranih političara, onda u pravosuđu kažu da je to pritisak na pravosuđe. Ne bih se složila sa ocjenama kako Visoki sudski i tužilački savjet dobro radi svoj posao. Pa, molim vas, u ovoj zemlji imamo najveću moguću aferu, najveći mogući kriminal koji uništava žilu kucavicu i ekonomski opstanak jednog područja, riječ je o „Alumini“, koji je zakuvao pravosudni sistem. Milijarda maraka iznesena, Uprava kriminalističke policije Republike Srpske je predala Izvještaj o počinjenom krivičnom djelu. Četri godine tužilaštva ništa ne rade, nemamo optužnicu zato što tužilaštvo nije urdailo svoj posao. Tamo neki kontraverzni biznismen, o kome mogu reći štošta, kupuje potraživanja za koja Okružni privredni sud u Bijeljini kaže da su neosnovana, pa onda Okružni privredni sud u Bijeljini zabrani da se taj famozni Pavgord uvede umjesto Ukio Grupe, pa onda Okružni privredni sud u Banja Luci donese privremenu mjeru kojom se zabranjuju Pavgordu mjere naplate, a onda sudinica Osnovnog suda u Zvorniku blokira „Aluminu“, dovede njihovo, dovede ih sad do stečaja. I podnese se krivična prijava, podnese se prijava disciplinskom tužiocu još u aprilu mjesecu, i umjesto da Visoki sudski i tužilački savjet hitno reaguje, jer pazite, riječ je o privrednom subjektu bez kojeg nema života u Birču i Podrinju, nemamo reakcije. Možda je ona žena u pravu ali onda trebaju da odgovaraju ovi iz okružnih privrednih sudova Bijeljina i Banja Luka [[poslanica se upozorava na vrijeme]] Bojim se da je za uništenu privredu u Birču odgovoran Visoki sudski i tužilački savjet.
Hvala lijepo. Još jedanputa vas molim da replike ne koristimo za diskusije. Replika je ispravka krivog navoda, kažite koji je krivi navod u diskusiji i referirajte se na njega. Molim vas pomozite mi da danas efikasno radimo i da uspješno ovu sjednicu privredemo kraju. Gospodin, uvaženi zastupnik Denis Bećirović. Izvolite. 15
Uvaženi predsjedavajući. Dakle, javio sam se za ispravku krivih navoda i vrlo ću konkretno ispraviti. Kolega Bosiću, dakle, ako ste slušali ono o čemu sam govorio na početku sjednice jasno je, dakle, da niko od nas iz Kluba SDP-a nema ništa protiv da ozbiljno, utemeljeno i činjenično razgovaramo o pravosuđu, ali ne na ovakav način kako je to danas počelo. A počelo je sa praznim materijalom, počelo je sa materijalom u kojem postoje određene neustavne konstatacije i sa preporukama koje ne rješavaju probleme koje mi u Bosni i Hercegovini imamo. Kada ste rekli da ste iznenađeni, ja Vam moram reći da sam ja još više iznenađen da ste Vi uspjeli drugi put u ovom mandatu napraviti posebnu sjednicu na temu koju ste predložili, a da to nama nije pošlo nijednom za rukom u ovom mandatu. Mi kada smo tražili raspravu o BHRT-u, a mislim da u ovom trenutku nema urgentnijeg pitanja, ni o bosanskom jeziku, i da ne navodim dalje. Kada je kolegica Krišto govorila o ovom dijelu koji se odnosi na Sud i Tužilaštvo BiH, moja konstatacija je bila, i ponavljam je, Sud i Tužilaštvo BiH su formirani na osnovu odredaba Ustava BiH. To u ovoj Informaciji ne piše. Ako negdje piše ja ću Vas zamoliti da nađete gdje to piše, a s obzirom da ne piše, to onda ima sasvim jednu drugu konotaciju. I na koncu, govorio sam o tome da Sud i Tužilaštvo, kako reče ministar, ne znam da li u ima svoje ili u ime cijelog Vijeća ministara, on reče da Sud i Tužilaštvo većinski nisu opravdali svoje postojanje. Ja mislim da su opravdali svoje postojanje, ali da naravno ima prostora da se to popravlja, pri čemu želim vrlo jasno reći da je pomalo zaista apsurdno i degutantno da izvršna vlast koja je puno gora od sudske vlasti, da ona danas govori i drži lekcije sudskoj vlasti.
Hvala lijepo. Ispravka krivog navoda, predsjedavajući, kolega Šefik Džaferović. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege, uvažene dame i gospodo, cijenjeni gosti. Ovo nije posebna sjednica, ovo je redovna 47. sjednica sa samo jednom tačkom dnevnog reda prema odluci Kolegija i prema odluci Proširenog Kolegija i ovog Doma. To je, dakle, prva stvar, jer mislim da to treba da razjasnimo, ovdje se pokušava imputirati nešto što uopće ne stoji i pomalo adresirati stvar meni za odgovornost. Gospodin Bosić je predsjedavajući Doma bio u prošlom ciklusu i zakazao je jednu posebnu sjednicu na osnovu ovlaštenja koja ima po Poslovniku, sa kojom se ja nisam slagao, a ovo je sjednica koja je redovna, sa kojom se ja slažem i mislim da treba da raspravimo ovo pitanje u Parlamentu BiH. Toliko oko sjednica, da ne bi dalje stvari polemizirali. I za sve incijative o kojima Vi govorite gospodine Bećiroviću, kada je u pitanju bosanski jezik, BHRT, Vi znate da sam ja za to i da tu, što se toga tiče, ne postoji ništa sporno. Toliko, hvala vam.
Hvala kolegi Džaferoviću. 16 Damir Arnaut, povreda Poslovnika Izvolite.
Zahvaljujem. Član 167. stav (1) Poslovnika – poslanici mogu usmeno postavljati pitanja Vijeću ministara BiH, odnosno pojedinom članu Vijeća ministara na početku svake prve sjednice Doma u mjesecu, prije rasprave o dnevnom redu. Ako je tačno kolega Džaferoviću da je ovo prva, da je ovo redovna sjednica, onda je također tačno da je ovo prva redovna sjednica u ovom mjesecu, u junu, a onda je povrijeđen član 167. stav (1) Poslovnika koji nam dozvoljava da postavljamo usmena pitanja predsjedavajućem Vijeća ministara i njegovim članovima. Dakle, ili ovo zaista nije redovna sjednica, što mi svi znamo, ovo je tematska sjednica koju ste vi u Kolegiju odlučili da nazovete redovnom, kolega Bećirović je potpuno u pravu, ili druga opcija, da ste prekršili Poslovnik. Ja tražim da se očitujete o mojoj primjedbi na kršenje [[poslanik se upozorava na vrijeme]] člana 167. stav (1) Poslovnika jer ste upravo Vi sada priznali da je ovo redovna sjednica. Što nam onda niste omogućili, u skladu sa pravom koji nam Poslovnik omogućav,a da postavimo usmena pitanja Vijeću ministara? Zahvaljujem.
Ma, mislim da sam ja dovoljno govorio na ovu temu. Dakle, mi imamo sjednicu nakon ove na kojoj će odmah biti ova stvar o kojoj govori gospodin Arnaut, postavljanje pitanja, tako da nema potrebe da dalje bilo šta objašnjavam. Uvaženi zastupnik Senad Šepić, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Dakle, zanimljive su ove proceduralne poslovničke diskusije i mislim da ima mjesta ovo o čemu je govorio Damir Arnaut, pogotovo kad se pozivamo na neke principe i na neku, kako se zove, pravednost i neki, ovaj, ispravan poslovnički rad. Dakle, ja imam dvije, dvije replike, odnosno dvije ispravke krivog navoda. Svima onima koji su govori da nema odgovornosti Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, mislim to nas vrijeđa ovdje koji sjednimo. Dakle, a govorit ću poslije konkretno o tim stvarima, gdje mislim, šta treba uraditi i koliko, kolika je zapravo odgovornost na Visokom sudskom i tužilačkom vijeću i mislim da danas ovdje nismo se, nismo ovu sjednicu sazvali da bismo bilo koga napadali i posebno branili, ali da otvorimo pošteno diskusiju. Ja hoću da se složim sa najvećim dijelom diskusije kolege Bosića i nekih drugih kolega koji su poslije njega govorili, da otvorimo pošteno diskusiju o onome što nas sve boli. Ja mislim da je to naše pravo i naša odgovornost koji sjedimo ovdje u ovome Parlamentu. I druga replika se onako okvirno odnosi ministru, koji kaže da je dosada uglavnom rađeno bez kontrole, da su se predmeti, da nisu postojali standardi kojima se sud vodio prilikom delegiranja i preuzimanja predmeta, te da nije, da je ustvari rađeno bez kontrole. Dakle, ne slažem se ministre da je rađeno bez kontrole. Vjerovatno jeste bez neke sistemske kontrole rađeno, ali da je nečija kontrola i nečija ruka, neki nepotizam, neke političke veze, neki sudije, tužioci, ljudi koji sjede tamo, a koji su ustvari najdirektnije konektovani na visoke političke zvaničnike, neki sjede ovdje u ovim salma, neki su izvan ovih sala, da je to problem koji je opteretio ovu zemlju i koji ustvari ne da da ova zemlja krene naprijed, to je činjenica. Dakle, ako nije postojalo, nije postojala kontrola sistemska unutra, jest nažalost ova neka tajna ruka koja kontroliše te procese, a svi mi ovdje u ovoj zemlji ispaštamo zbog toga. Ovi ljudi koji sjede 17 ovdje imaju odgovornost za to takvo stanje, a nemaju mehanizam kako će to popraviti. Zato podržavam svaku diskusiju koja ide u pravcu da se ovo krajnje pošteno otvori i da se, ako ne možemo danas zaključiti kvalitetne stvari, da ovu diskusiju napravimo i da je nastavimo sve dotle dok ne budemo imali konkretna rješenja [[poslanik se upozorava na vrijeme]]
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Zaim Backović, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Ono što sam želio reći rekao je kolega Arnaut. I ja vama predlažem sad, obzirom da ako je ovo prva, na narednoj nema poslaničkih pitanja. To je druga sjednica u ovom mjesecu. Ne, ne, nema dileme, to je tako, to je Poslovnik koji mi imamo i predlažem da ovu sjednicu prekinete, vratimo na početak, da se uvede redovno poslanička pitanja, odgovori na poslanička pitanja, i dalje dnevni red, jer to je ono na što mi kao poslanici imamo pravo. Nemojte nam to pravo uskraćivati.
Hvala lijepo. Riječ ima uvaženi zastupnik Saša Magazinović, rasprava. Izvolite.
Ma ja sam kroz ovu repliku rekao šta sam imao reći, samo želim još dvije stvari da dodam. Kada je nedavno, čini mi se, šef VSTV-a rekao da je to najbolji dio društva, ili kako god, u nekom svom komentaru, ja sam bio zamoljen da to komentarišem i onda sam rekao da mi nije jasno zašto to, recimo, nisu učitelji, zašto učitelji nisu najbolji dio ovog društva, zašto nisu rudari, zašto nisu policajci, kako to baš da su ljudi u pravosudnom sistemu najbolji dio ovog društva? Ja zapravo mislim da se i Tužilaštvo, a i Sud trebaju pozabaviti sami sobom, ali na profesionalnoj osnovi i da se jasno pokaže da i tamo nisu svi isti, da imate vrlo čestite ljude koji žele da rade svoj posao, a da imate i one koji nisu baš takvi. Kao i u politici, kao i u svakoj drugoj struci. Meni smeta što umjesto da se nosioci pravosudnih funkcija pojavljuju u javnosti predstavljajući rezultate svog rada, to se pretvorilo u jedan, u jedno takmičenje selebritija. Ko će više biti u medijima vezano za sve, samo ne za rezultate svog rada. I mislim da je to pogrešno, mislim ljudi, svak bira svoj put, ali mislim da to loše završi. Evo, ako govorimo o Tužilaštvu i primjeru koji su mnogi navodili vezano za čelne ljude koji nisu uspjevali završiti svoj mandat, vidimo da ima dosta toga. Dakle, stalne međusobne optužbe, montiranja, mislim, i pokušaj da nas sve sve uvuče u tu priču, da se i mi bavimo glavnim tužiocem, s kim je on, šta je on, je li u vezi s ovim ili nije u vezi s ovim, i to je, to se dešava perodično. To zaista opterećuje ono što bi trebala biti obaveza, evo, recimo ako govorimo o Tužilaštvu, da se bave svojim poslom. Veza između politike i pravosuđa itekako postoji. Ja bih volio da se desi jedan čovjek iz pravosuđa koji će izaći i ispričati sve o tome. Zna se da postoje tužioci koji su bliski osobama a, b, c, d, nije bitno iz koje političke stranke, to je postala javna tajna. Ja sam maloprije rekao, prije se to dešavalo u prostorima koji nisu baš javni, sad sjede u baštama na sred grada jer je to postalo normalno. I nije sporno da sjede, samo jeste sporno što to ima svoj epilog u kasnijim dešavanjima koje svi pratimo kroz medije. Ja mislim da ima jedan broj ljudi, prije svega među nama, u politici, kojima je cilj da ovo ne funkcioniše. Ja mislim da među nama u politici ima 18 jedan broj ljudi, nije ih puno ali, ali su vrlo moćni, kojima je cilj da mi nikad ne uđemo u Evropsku uniju, jer što smo mi bliže Evropskoj uniji, oni su bliže zatvoru, a ljudima je cilj da ne odu u zatvor. I automatski im je cilj da ova zemlja ne uđe u Evropsku uniju ili bar da se, da ne postanemo uređena zemlja. Ima puno prijavljenih, neću dužiti, samo hoću da kažem još jednu stvar, odnosno da je ponovim, živim za dan kad će se u ovoj zemlji desiti hrabar čovjek u pravosuđu, staćemo iza njega, ja ću prvi stati iza njega, staće ogroman broj ljudi koji nema oraha u džepu, nemamo se čega plašiti, da se obračunamo sa kriminalcima, kako u odijelima i kravatama, tako i onim u trenerkama, nema tu razlike. Hvala vam.
Hvala Vama. Uvaženi zastupnik Mirsad Mešić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Da bismo, Klub poslanika naime smatra da je povrijeđen 67. član ovog Poslovnika i iz tog razloga, da ne elaboriram dalje, tražim pauzu od 15 minuta i predlažem da Kolegij proglasi posebnu sjednicu, te da nastavimo raditi. Tražim pauzu od 15 minuta.
Što se toga tiče nemate potrebe tražiti pauzu.
Tražim pauzu 15 minuta.
Vi ćete pauzu, dakle, dobiti. Mi smo sada u realizaciji dnevnog reda. Sve prigovore ste mogli staviti prije početka na Proširenom Kolegiju. Pomozite nam da ovo završimo, dakle, ovo je moj odgovor i nikakvih drugih odgovora biti neće. A ja sada, ako i dalje insistirate na pauzi, daljem pauzu od 15 minuta i neka to ide na teret onima koji nam prekidaju rad. Hvala vam lijepo. Molim vas da službe obavijeste zastupnike, vrijeme za pauzu je isteklo, nastavljamo čim se ispune uvjeti za kvorum. /čaka se dolazak poslanika u salu/
Gospodine predsjedavajući. Klub SDP-a smatra da je njegova intervencija bila pravilna, da ste pogriješili, da ste prekršili Poslovnik i pred sobom imam stenogram sa prethodne sjednice gdje ste rekli, parafraziram – dakle, završavam sjednicu nastavljamo dvije sjednice 14., prva je tematska druga je redovna. Hvala.
Hvala Vam, gospodine Mešiću. Da ja sad ne bih dalje sa Vama vodio polemiku, hvala Vam lijepo, nećemo dalje voditi polemiku. Uvažena zastupnica Aleksandra Pandurević, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem Vam se uvaženi predsjedavajući. Prije svega moram da izrazim svoje žaljenje i razočarenje, jer danas ovdje ne vidim poslanike iz Kluba SNSD-a, koji su prije 10 godina izrazili nezadovoljstvo radom Tužilaštva BiH, pa da ne bi bilo Tužilaštva, da ne bi bilo referenduma ušli u strukturalni dijalog koji, evo, za 10 godina nije dao nikakav rezultat, pa su onda raspisali referendum o Tužilaštvu BiH koji čuvaju u fioci „Službenog glasnika“. Danas su imali priliku da nešto zajedno konkretno uradimo i pokušamo da promijenimo. ... ustvari govori da je u prvu kolega Magazinović kada kaže da ovdje postoje i oni koji ne žele da se pravosudni sistem i da se u ovoj državi generalno uvede red, i ovi koji nisu došli sigurno su dio tih. Kad bi neko sa strane ovu informaciju, koju danas imamo pred sobom, pročitao pomislio bi da živimo u Švajcarskoj, da nemamo problema ni sa organizovanim kriminalom, ni s korupcijom. Međutim, s obzirom da znamo kakvo je stanje onda nam ovo govori da imamo sistem u regresiji. Statistika je poražavajuća, ovo što smo pročitali, zanemarljiv broj procesuiranih predmeta organizovanog kriminala i korupcije, dominantan broj, 76% uslovnih kazni za, ono pod znacima navoda, krivična djela korupcije i visok procenat oslobađajućih presuda. Stanje kaže da imamo hitnu potrebu da sistemski reagujemo ako hoćemo da se izborimo sa onim što je najveća društvena pošast, a to je organizovani kriminal i korupcija. Da ne ponavljam sad statističke podatke koje je ponavljao i uvaženi ministar, recimo imate 2014. godine u Republici Srpskoj nije donijeta nijedna presuda za organizovani kriminal, to je poražavajuće. Od ukupno, čak 76% presuda za ono što se zovu koruptivna krivična djela je uslovnih, dakle idi kući budi dobar godinu, dvije i nemoj to ponavljati. 69% je ispod zakonskog minimuma i samo 19%, 21% iznad zakonom propisanog minimuma. I ovakva kaznena politika očito djeluje stimulativno, vrlo stimulativno, i treba se zapitati što je to tako. Ovi, ako pitamo tužilaštva oni će vjerovatno kriviti sudove za blagu kaznenu politiku, da ne primjenjuju sve one alate i ono što im zakon omogućava, ako pitamo sudije oni će vjerovatno reći da dobijaju loše, bagatelne optužnice, da ne dobijaju kvalitetne optužnice. Pa, molim vas, samo pogledajte tužilačke propuste u predmetu „Gibraltar“, strašno. Šta su uzroci ovakvog stanja? Ja vjerujem da i u pravosudnom sistemu je 90% časnih, čestitih i poštenih ljudi, nažalost postoje i oni drugi. Da li nam najbolji sjede na vrhu tih institucija? Mislim da odgovor svi ovdje znamo. Drugi razlog, tužilaštva generalno ne donose na osnovu državnih strategija svoje interne politike procesuiranja organizovanog kriminala i 20 korupcije, ne donose se planovi za istrage u oblastima za koje se pretpostavlja da su žarište ove vrste kriminala, nema sistema odgovornosti. Možete biti tužilac do 70 godine uradili ili ne uradili ništa, nikom ne odgovarate. I zato mi smatramo da ovdje sistem odgovornosti s pojedinaca, sudija i tužilaca, ocjenjivanje njihovog rada, treba prebaciti na institucije, pa nek predsjednik suda odgovara za rad svoje institucije, kompletan i da mu damo alate, da pravi organizaciju rada i da kažemo sud nije zadovoljio kriterijum, ne pojedini sudije i tužioci, nego generalno da ocjenjujemo institucije. Isto tako i tužilaštvo. Znači, moramo promijeniti način ocjenjivanja, moramo ocjenjivati institucije i moramo napraviti balans. Znate, vrlo često se kaže politika vrši pritisak, vjerujem da ima pritisaka, zaista vjerujem da ima pritisaka tamo gdje oni imaju oraha u džepovima, gdje su predmet procesuiranja, da onda pokušavaju da kupre svoju slobodu. Ali kao pritisak na pravosuđe svakako se ne može tumačiti to što tražimo da se procesuiraju ozbiljna krivična djela, da se pravosuđe uhvati u koštac sa velikim aferama u ovoj zemlji. Pa nemojte, molim vas, da odgovaraju oni što ukradu jaja ispod kokoške, ali oni koji ukradu desetine i stotine miliona izvuku se vrlo često sa ili oslobađajućim presudama ili nikad ne dođu pred pravosudne institucije. Dakle, ja mislim da je i na nama ovdje odgovornost. Na nama je odgovornost ako smo zaista iskreni, a svi ovdje pričamo da želimo pravnu državu, vladavinu prava, da kriminalci budu iza rešetaka, da pomognemo da to tako i bude. Ako smo već uočili greške u sistemu, da zajednički uložimo trud da te greške u sistemu budu popravljene. Moramo imati balans između tri stuba vlasti. Moramo, evo recimo u SAD glavni tužioci uglavnom se biraju na izborima. Znate ko ih predlaže? Političke partije. Ima jedan dio država gdje se biraju u Kongresu i jedan dio gdje ih guverneri imanuju. U dobrom dijelu evropskih država glavni tužioci se biraju u parlamentu, pa neka politika ponese i odgovornost za rad glavnog tužioca, šta je tu sporno. Visoki sudski i tužilački savjet, ja bih pozvala kolege, imamo odlično istraživanje ovdje našeg Istraživačkog sektora u Parlamentu, o organizaciji visokih sudskih i visokih tužilačkih savjeta u zemljama, ne samo zemljama regiona, nego čitavoj Evropi, svuda su razdvojeni i zajedničko im je jedno da najmanje polovinu članova u jednom i drugom savjetu biraju njihove kolege, druga polovina se bira u parlamentima. Negdje tu ima, po funkciji su ljudi, recimo ministar pravde, predsjednik vrhovnih njihovih sudova, itd., u Hrvatskoj imate čak predstavnika, poslanika, saborskog zastupnika iz vladajućih i opozicionih partija. Znači, moramo imati neki balans između ta tri stuba vlasti i međusobnu kontrolu. Stoga je naš Klub danas pripremio, i da, kad već pomenuh SAD, imala sam priliku da upoznam glavnog tužioca Južne Karoline, koji je najmlađi njihov glavni tužilac, i on mi je rekao da mora prijaviti i javnim pokazati svaki poklon preko 25 dolara koji dobije, znači javno ga na web stranici objaviti i svaki hotelski račun koji njemu ili njegovoj supruzi neko plati to je javno i podnosi godišnji finansijski izvještaj ne unutar institucije, nego javnosti na web njihovoj stranici. A kod nas se imovina krije. Ja mislim da trebamo urediti i pitanje imovinskih kartona sudija i tužilaca i to zakonom. Stoga mi smo danas predložili i jedan set od sedam zaključaka, koji, naravno, nisu sveto slovo i nisu nepromjenjivi zarezi, cijenimo sugestije svih naših kolega. Cilj tih zaključaka je upravo to da razdvojimo Visoko sudsko i visoki tužilački savjet, da zamolimo Ministarstvo pravde da nam predloži takva zakonska rješenja, da pooštrimo kriterijume ljudi koji sjede u tim savjetima, jer danas nam ljudi bez nekih, moramo biti iskreni, bez neke posebne profesionalne kredibilnosti dođu i sjednu u Visokom sudskom i tužilačkom savjetu, da izbor sudija i tužilaca učinimo javnim, pa neka se zna i da javno objavljujemo njihove biografije, da zakonski obavežemo tužilaštva da donose godišnje planove procesuiranja krivičnih djela organizovanog kriminala i korupcije. Upravo ovo što sam govorila, da uvedemo institut zakonskih ocjenjivanja institucija, ne pojedinaca, nego čitavih institucija. I na kraju naša sugestija je da glavnog tužioca treba da biramo i u ovom Parlamentu. Naravno, kroz zaključke 21 zadužujemo Ministarstvo pravde da oni sačine odgovarajuće izmjene i dopune zakona ili nam predlože nove zakone. I pozivam sve kolege da zaista, ovo je posljednja šansa i za naše društvo u cjelini, milioni i milijarde ove države idu, odlaze, odlivaju se zato što nemamo efikasan sistem borbe protiv kriminala i korupcije i na nama je velika odgovornost da danas pokušamo nešto da promjenimo i da konačno u ovoj zemlji svi mogu da počnu normalno da žive, a da kriminalci budu tamo gdje im je mjesto, iza rešetaka. Hvala vam.
Hvala na diskusiji. Tehnika malo da povede računa, počeli ste da mjerite duplo vrijeme i ono od 10 i ono od 5 minuta, povedite računa, ovaj, o vremenu. Sada riječ ima uvaženi zastupnik Damir Bećirović. Izvolite.
Ja se moram složiti sa nekim od svojih kolega koji kažu da je Informacija koju smo dobili nikakva, kao i ono što ustalom imamo i od Tužilaštva BiH, jer izvještaj njihov smo odbijali dvije godine, da podsjetim, al' srećom da postoje alternativni izvori na osnovu kojih možemo voditi i određene diskusije. Ono što mene zabrinjava da se vidi i ovdje u Parlamentu očigledno da nekima odgovara ovakvo stanje i da ne žele da priznaju da su političari ti koji su generatori korupcije i kriminala u Bosni i Hercegovini i da jednostavno VSTV, tužilaštvo, sudstvo su samo produžene ruke tih političara i tih institucija i oko politike, i zbog toga imamo situaciju kakvu imamo u Bosni i Hercegovini. Ja ću se referirati na neke druge izvještaje koji kažu npr. da u 2015. i 2016. godini su najlošije godine kada je u pitanju broj prijava u radu za krivična djela korupcije u posljednjih pet godina. Također, pokrenute istrage za krivična djela, pad u toku 2016. u odnosu na 2015. godinu. Onda dalje, drastično smanjenje broja podignutih optužnica za korupcijska krivična djela u Tužilaštvu BiH za više od 50%, i to sa 16 podignutih optužnica u 2015. na tek 7 podignutih optužnica u 2016. godini. Znači, brojke ne moramo mi pričati o tome šta je, ko je šta radio. Onda opet, 2015. godina ukupno 304 sudske presude za korupcijska krivična djela, s tim od 304 – 200 rješenja o obustavi, 13 oslobađajućih i 89 osuđujućih presuda. Od tih 89 osuđujućih najveći broj su uslovne kazne. Da ne idemo dalje sa ovim brojkama druga jedna analiza, takođe koja je urađena, radi se o listi osuđenih nosilaca zakonodavne vlasti, izvršne vlasti i nosilaca javnih ovlaštenja sa nazivima institucija i nazivima krivičnih djela u periodu od 2011. do 2017. godine. Znači, za šest godina imate osuđenih 39 nosilaca političkih funkcija ili oko politike 39 za šest godina, a znate u kakvoj zemlji živimo i šta svi, svjedoci smo, i šta sve vidimo. Tu se postavlja pitanje – ko su ti ljudi koji vode te predmete, ko su ljudi koji donose te presude? Jer kad uzmete i analizu npr., evo recimo tužilaštvo, Specijalno tužilaštvo Republike Srpske, imate 8 presuda od kojih su osuđujuće većina njih s tim da je zatvor na nekoliko mjeseci. Tužilaštvo BiH 3 presude, znači sve uslov. Bihać imamo određeni broj, 7 presuda koje su tu, ali takođe uslovna mjesec dana, uslovna 8 mjeseci, uslovna 4 mjeseca, uslovna 4 mjeseca. To su presude koje daju naši sudovi i to su predmeti koje vode naši tužitelji. Onda je logično pitanje koje se postavlja – ko su ljudi i kako se imenuju ljudi u tužilaštvo, u sudstvo Bosne i Hercegovine i kako dolaze ljudi do pozicija u VSTV-u? Gospodine Bosiću, ja s neke strane i Vas smatram i Vašu partiju odgovornim za jedan dio toga zbog imenovanja npr. gospođe u VSTV ispred Parlamentarne skupštine BiH, koja je došla 22 sa fakulteta bez dana radnog staža i u tužilaštvu i u sudstu, koja je sada član VSTV-a. Imamo situaciju, nemojte shvatati lično, da ljudi sa osnovnih sudova dolaze na mjesto predsjednika VSTV-a, zamjenika predsjednika VSTV-a, imamo situaciju da se protiv aktuelnog predsjednika VSTV-a kiseli krivična prijava četiri godine Od 2013. godine u Tužilaštvu BiH zbog nekih radnji koje je i Ustavni sud proglasio kao nezakonite, koje se tiču oduzimanja imovine u Banja Luci Bošnjaka na osnovu presuda iz Republike Srbije koje nisu provedene kroz pravosudne organe Bosne i Hercegovine. Imate situaciju da se od 60 tužitelja imenuju tužitelji, npr. tužiteljica čiji je muž u bjegstvu pred organima gonjenja Bosne i Hercegovine pet godina. Znači, to su ljudi koji se imenuju u tužiteljstva. Imate situaciju da se ne određuje pritvor osobama koje su učinile milionski kriminal, takođe dolaze iz političkog miljea, zbog toga što kao imaju državljanstvo Srbije, daje im se mogućnost da napuste Bosnu i Hercegovinu i onda se putem pravne pomoći pokušava uraditi neka situacija, što je takođe nemoguće. Ovo su sve teške optužbe definitivno, ali koje se mogu potkrijepiti. Takođe da bi se osvrnuo na ovaj dio, meni je jasno što gospodin Arnaut brani Visoko sudsko i Tužilaštvo, znači i ja izlazim sa jednim dijelom zaključaka u kojim tražim od Vijeća ministara da promijeni zakonsku regulativu i da donese da i nositelje pravosudnih funkcija uvede u institut sukoba ineresa. Jer nije normalno da nositelje pravosudnih funkcija, da njihove muževe, sinove, kćerke, političke partije imenuju za direktore javnih preduzeća, imenuju za savjetnike u ministarstvima i da ne pričamo dalje. Ja sam takođe, ovaj dio moram podijeliti jer sam, i sa građanima koji su me birali i sa svima, anonimo dobio ove papire prije dva dana i pročitaću određenu prepisku o tome kako se zapošljava u pravosuđe Bosne i Hercegovine, dva funkcionera, jednog funkcionera, uglavnom radi se o funkcionerima iz ove vladajuće grande bošnjačke koalicije koji dogovaraju zapošljavanje u pravosuđu, gdje kaže u jednoj poruci, znam, a radi se o kćerci sudinice Vesne Merdanović, znači kako dolazi na funkciju u pravosuđe – znam da si u Briselu al' da te obavjestim Lejla je u petak bila na onom testu, a sada je dobila i usmeni poziv na intervju za sutra, gore, već znaš, pa samo da si u toku ako te neko bude zvao. Znači, jedna od poruka. Sljedeća poruka – brate, prije pola sata pismena obavjest da je Lejla primljena, samo da imaš informaciju i hvala mnogo i tebi, možda da se kratko javiš osobi da vidi da si u punom kontaktu, ovo je veliki trenutak za naštu familiju. Meni je jasno da je to veliki trenutak za njih i za način na koji se zapošljava u pravosudne institucije. I ja sad čekam da neko kaže ovdje od poslanika da VSTV radi svoj posao, da Tužiteljstvo radi svoj posao i da Sud BiH radi svoj posao. Sedam osuđujućih presuda za djela korupcije, sedam Tužilaštvo BiH. Zbog svega toga u zaključcima koje podnosim tražim da nam Tužiteljstvo BiH dostavi informaciju u koju će navesti imenom i prezimenom sve tužitelje, te za svakog na godišnjem nivou od kada je primljen u Tužilaštvo BiH navesti i broj podignutih optužnica, jer imamo i tužitelje koji nikada za vrijeme svog radnog vijeka nisu podigli ni jednu optužnicu, što je nevjerovatna stvar, broj osuđujućih presuda, broj oslobađajućih presuda, kao i broj predmeta ustupljenih na niži nivo. Ovo se posebno odnosi i zbog slučajeva ratnog zločina, gdje imamo situaciju da je u informaciji Tužilaštva BiH pogotovo od dolaska nove v.d. tužiteljice veliki broj predmeta iz oblasti ratnih zločina se prenosi na niže sudove, a to se upisuje u statistikama, očigledno da su postali ovi u Tužiteljstvu vrlo dobri statističari, upisuje se kao riješeni slučaj, znači prenos na niže, niži novo. A u onoj strategiji koju imamo radi se, samo da podsjetim, na predmete gdje imate pet i manje smrtno stradalih. To je ogroman broj predmeta koji je prenijet zadnjih godina za kojih nema nikakvog rješavanja. Takođe da se poslanicima u Parlamentarnoj skupštini BiH dostava informacija u kojoj će Tužilaštvo BiH navesti u kojim predmetima su date nadležnoste, koje su date nadležnosti odjelima II i III je naređeno neprovođenje istrage, [[poslanik se upozorava na vrijeme]] kao i kojima je obustavljena istraga. Informacija treba da obuhvati period od 2011. do 2017., [[poslanik se upozorava na vrijeme]] jer je ogroman broj 23 predmeta vrlo bitnih koji se vežu za političare u Bosni i Hercegovini [[poslanik se upozorava na vrijeme]] kod kojih je obustavljena istraga i naređeno neprovođenje istraga sve zbog veza tužitelja i sudija sa političarima u Bosni i Hercegovini.
Hvala Vam na diskusiji. Molim da tehnika još jedanput vidi šta se dešava sa mjerenjem vremena. Riječ ima uvaženi zastupnik, zamjenik predsjedavajućeg gospodin Mladen Bosić, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Gospodine Bećiroviću, ja znam da ste Vi u modu kritike svega, ali moram da ispravim ovaj krivi navod. Znači, prozvali ste članicu Visokog sudskog i tužilačkog savjeta koju je birao ovaj Parlament i kako nema ni dana radnog staža. Znači, ovaj Parlament je birao, slušajte me, ovaj Parlament je birao jednog predstavnika koji treba da bude Srbin, i da bude žena i da ne bude iz pravosudnog sistema, to je bio zadatak šta ovaj Parlament treba da da u savjet, u Visoko sudsko i tužilačko vijeće. Mi smo predložili mladu osobu koja predaje na fakultetu, na univerzitetu, na Pravnom fakultetu na Univerzitetu u Banja Luci i stojimo iza prijedloga, ali to je, to je taj dio Visokog sudskog i tužilačkog vijeća koji po sadašnjem zakonu traži takvu osobu. Znači, nemate razloga da, mislim da ste pogriješili adresu oko toga. I još da konstatujem, znači mi se zalažemo da se drugačije biraju ta vijeća, tužilačko, i ne po ovom sadašnjem modelu, da većina bude tužilaca u tužilačkom bez sudija i da bude većina sudija u sudskom bez tužilaca i bez advokata, znači bez sukoba interesa, i nek to osmisli ministarstvo na koji način će predložiti nama da dođemo do boljeg načina da bi bili oni samostalniji i da bi mogli kontrolisati nezavisno rad prevosuđa. I, dobro, to je otprilike što sam htio.
To je to onda. Hvala Vam lijepo. Uvaženi zastupnik Zaim Backović, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. O ovim stvarima se jako dugo raspravlja u ovom Domu, pa je tako 2008. za ovom govornicom iz ovog reda poslanik BPS-a Sefer Halilović rekao jednu rečenicu koju ću ja ponoviti, a naravno nastaviti diskusiju. Glasoviti srpski političar Nikola Pašić je rekao kada su počeli da hapse pripadnika njegove stranke, a on bio premijer Vlade, rekao ministru – znaš šta je, ove zakone koje smo donijeli donijeli smo ne da nas hapisimo, nego da hapsimo opoziciju. I odmah su prestali da mu hapsle njegovu stranku i naravno okrenuli se opoziciji. E tako mi djeluje ovo što se dešava u našem pravosuđu, nije kriv onaj ko je, nego onaj ko je čuo da je taj to uradio, da ne spominjem tu riječ, a to je ispuštanje gasova iz tijela, znači nije kriv onaj ko je uradio, nego onaj ko je čuo. Vrlo je komplicirano ovo o čemu mi govorimo i bezdilemno je, i slažem se sa, slažem se sa zamjenikom predsjedavajućeg da treba ući u reformu pravosuđa. Treba ući u reformu pravosuđa iz više razloga, jedno je što ovakav sistem pravosuđa je bezdilemno u cjelosti pod punom kontrolom političke oligarhije ili onoga ko je na vlasti, te sve ono što se radi ustvari se radi po direktivi ili po onome što odobri vlast. Desetine takvih primjera je, desetine, ja ću ići na nekoliko konkretnih primjera kako biste vidjeli šta se ustvari ovdje 24 dešava. Počećemo od onoga što se zove kriminal i korupcija, spomenuti su pojedini slučajevi, a ja ću sad spomenuti i jedan direktni slučaj. Poštovani Tegeltija bili ste prošli put ovdje kad ste svoj izvještaj davali i ovaj primjer sam spomenuo javno za ovom govornicom i do danas niko nije reagovao, e-mail oficijelni sa mojim punim imenom i prezimenom uputio sam e-mail krivičnu prijavu i naveo tačno o čemu se radi, bezdilemno radi se o otuđenju i iznošenju iz Bosne desetina miliona maraka i uništavanjem firmi, gašenjem i ostajanjem bez posla velikog broja ljudi. Radi se o firmi Hidrija linden. Svu imovinu su ovdje prodali i novac transferisali u Sloveniju, firmu su ugasili i radnike otpustili, formalno formirali firmu sa jednim zaposlenim kojoj su formalno prenijeli imovinu, koja se je zvala Otoka. Otoka je imovinu prodala firmi XY i transferisala novac, a Hidrija se ugasila. Niko nije, uputio sam državnom tužilaštvu, federalnom tužilaštvu, kantonalnom tužilaštvu, Sudu BiH, Sudu Federacije – Vrhovnom, Sudu Kantona Sarajevo, Finansijskoj policiji, Poreskoj upravi, niko nije odgovorio. Vi ste isto prošli put zapisivali kad sam ovo govorio. Pošto se tako reaguje u sljedećoj jednoj od emisija Federalne TV svi ti dokumenti će biti objavljeni, pošto Tužilaštvo ne reaguje, kao jedan primjer A znam i zašto ne reaguje, i s kim su vezani, i na koji način je to rađeno, i sve vam je upućeno i zato se i ne reaguje. Pitao sam ovdje šta se dešava sa slučajevima otuđenja bosanskohercegovačke imovine, šta je sa slučajem Tuš, recite mi šta se dešava s tim? Recite mi šta se dešava sa prenosom nadležnosti kada su u pitanju politička ubistva, ubistva novinara? Slučaj na državi, pa ga država prebaci na kanton, pa kanton to kiseli godinama, pa ga sad kanton vrati državi, i tako se vrtimo, treba li da nabrojim, u jednom slučaju sam bio svjedok, ubistvo Joze Leotara. Onaj plavi Polo sam ja ispred, ja Zaim Backović. I taj sudija koji je tada to vodio promovisan je u najvećeg branioca pravde, najvećeg, sve slučajeve je izgubio. Pazite, sve te velike slučajeve koje je vodio, taj sudija, sve presude su mu pale na Vrhovnom sudu. Govorim o Jozi Leotaru, ja koji sam svojim očima to vidio, bio on tu ispred, djetetu mi gelerom rasječeno uho, niko obratio pažnju nije na čovjeka koji je pobjegao s torbom dokumenata i taj nikad nije pozvan, ali je suđen vozač koji je bio sav u krvi, sav krvav. Porodica Halilović, i tako redom, ja to mogu sad da nabrajam koliko hoćete I vi ćete da mi kažete da tu nema politike. Politika je u to umješana do guše, do guše. Ratni zločin, šta se ovo dešava? Je li Tužilaštvo i Sud rade po onome što je fakat ili pod pritiscima udruženja, organizacija i politike, i biraju se slučajevi, selektiraju? Svaki zločin je zločin, nema selekcije, ne postoji selekcija, ili možda čekate da izumru ljudi pa da nemamo koga ganjati i proganjati. Privatizacijski kriminal koji je u ovoj zemlji nevjerovatan, slijedi pitanje Vladi Federacije uskoro, uskoro, da završim ukupno sakupljanje podataka. Po privatizacijskim ugovorima mi nemamo nezaposlenih u ovoj državi, ne postoje nezaposleni, znate li to. Uložiću 30 miliona, zaposliću 125 ljudi, niti 125 ljudi, niti uloženih 30 miliona, niti ima više firme, i tako redom. I kad to saberete samo po ugovorima nema više nezaposlenih u Bosni i Hercegovini, ali zato imate tajkune, vladare ove zemlje, ljude koji su direktno vezani uz vladajuće strukture, i njihovi su finansijeri. Treba li da navedem primjere ovdje? Evo govore vam iz „Alumine“.,Ššta je sa ostalim gigantima u Banja Luci? Šta je sa Tvornicom žice u Sarajevu danas? Podatak koji sam dobio od trgovca, trgovca starim željezom, više je plaćeno oprema, mašine, cijevi, đavoli, kao staro željezo, nego što je ovaj u privatizaciji dao da kupi Tvornicu žice, nijednog nije zaposlio jer je ugasio svoju bivšu staru firmu i nastavio isti posao trgovački i sve te ljude prebacio u „Žicu“, i više nije „Unipromet“ nego je „Žica“, isti ljudi. I to Agencija prizna kao ulaganje, i tako redom, i tu sam prijavu podnio, ne samo tu. Za govornicom sam izgovorio da mi je u kešu ponuđeno 500 hiljada maraka da dignem ruku za nešto, pazite za govornicu, nikad me niko nije pozvao. Znate šta znači težina te javno izrečene riječi da me nikad niko nije pozvao. Recite mi kako je to 25 moguće. Ako sam ja lagao i to rekao za govornicom ja treba da idem u zatvor [[poslanik se upozorava na vrijeme]] Taj koji mi je to nudio jedan je sad trenutno u zatvoru, al' ne zbog toga, nego zbog sasvim druge stvari [[poslanik se upozorava na vrijeme]] Završiću ja gospodine. Neophodna je reforma, pravosuđe mora biti nešto što je u funkciji građana ne u funkciji politike. I samo još dva mala primjera [[poslanik se upozoravana na vrijeme]] presuda koja se, kojom se lopovu zbog zastarenja postupka vraća ukradena roba, lopovu, ne vlasnicima, nego lopovu, tako presuđuju vaše sudije. I druga, 10 godina je trajao proces protiv ljudi, [[poslanik se upozorava na vrijeme]] dokazano je da nisu krivi, sad kad oni tuže državu već osmu godinu država neće da donese presudu protiv sebe, osmu godinu.
Hvala Vam lijepo.
18 godina su ljudi ...
Hvala Vam lijepo gospodine Backoviću. ZAIM
bez prava.
Hvala Vam lijepo.
Nema na čemu.
Hvala Vam lijepo. Riječ ima uvaženi zastupnik Predrag Kožul. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajći, kolegice i kolege, članovi Vijeća ministara i predstavnici Vijeća ministara, uvaženi gosti, želim vas najprije sve skupa pozdraviti. Pa, za promjenu, oko ove teme u određenoj mjeri se mogu i složiti sa kolegom Bećirevićem. Tu ne mislim u prvom redu na materijal koji smo dobili za ovu sjednicu, nego možda i u samu pripremu ove sjednice. Meni, naime, smeta i čini mi se da nije dobro da je ova sjednica u sjeni druge sjednice. I nije, čini mi se, dobro da na ovoj sjednici imamo parcijalni, segmentirani pristup pravosuđa jednom dijelu pravosudnih procesa. Uostalom to je vidljivo iz toga što najmanje dosadašnjih rasprava je bilo na temu koja je posebni osvrt, je trebala biti današnje sjednice. Ali ono što je meni dobro je da imamo ovdje rijetko dobru reprezentaciju pravosudnih dužnosnika danas u Parlamentu, što nije prečest slučaj. Ja ću to iskoristiti da raspravljam o jednoj drugoj pravosudnoj temi, naime o pravosudnoj praksi oko procesuiranja ratnih zločina, izuzetno osjetljivoj temi, temi u kojoj ukoliko nema dosljednosti i principijelnosti, ona razara ionako ranjivo tkivo bosanskohercegovačkog društva. 26 Šta želim ovdje reći? Naime, poznato vam je, presuda Evropskog suda u Strazburu iz 2013. godine, Maktouf i Damjanović i pravne posljednice i reperkusije te presude na naše pravosuđe, posebno na rad Suda BiH u predmetima ratnih zločina. Kolega Lovrinović je par pitanja svojedobno postavio na tu temu i iz odgovora na to pitanje smo, imamo činjenicu da od, nakon donošenja presude Makrouf i Damjanović, pa zaključno sa četvrtim mjesecom ove godine, u Sudu BiH imamo 59 presuda za zločin protiv čovječnosti po članu 172. Kaznenog zakona BiH. Zakon koji je, koji je upravo problematizirala presuda Maktouf i Damjanović, i 19 presuda za ratni zločin protiv civilnog stanovništva. U istom periodu, u isto vrijeme, Sud je donio 63 presude za ratni zločin protiv civilnog stanovništva primjenom kaznenog zakona SFRJ. Pokušali smo analizirati zašto različit pristup i na koga se on odnosi. Pitanje kolege Lovrinovića jee se bavilo i nacionalnom strukturom presuđenih ili onih kojih se utužuju, dobili smo odgovor da takav, takvi podaci se u upisniku ne mogu pročitati i ne vode i da se na njih ne odgovara. Ipak, ono što ću ja reći da je opće mišljenje, stav i teza pripadnika HVO-a koji su involvirani u ove procese pa i šire javnosti koje interesiraju pripadnici HVO, tako da je stroži članak 172. Kaznenog zakona BiH rezerviran za pripadnike HVO-a, a Kazneni zakon SFRJ najčešće za pripadnike nekih drugih armija. Voljeli bi, kažem, iz ovih podataka izanalizirati koliko je možda i ovaj stav točan i je li taj možda dojam dijelom ili u potpunosti pogrešan. U svakom slučaju, ovakav dojam, ovakav stav, ovakve analize koje imamo, dovode do toga da u hrvatskoj javnosti u Bosni i Hercegovini vlada veliko nepovjerenje u ovom segmentu pravosudnog sustava što se tiče ratnih zločina, ne samo u pravosudni sustav, nego i u državu Bosnu i Hercegovinu. A to nije dobro. Ja se slažem da je korupcija problem broj jedan u Bosni i Hercegovini, ali isto tako mogu reći da, da tako kažem, nažalost da u Bosni i Hercegovini imamo više problema broj jedan. Možda korupcija ozbiljno i drugoročno razara bosanskohercegovačko društvo, ali i procesuiranje ratnih zločina ako ono nije dosljedno ili ako se u to sumnja, trenutačno i duboko razara društvo u Bosni i Hercegovini. To nepovjerenje je zaista rak rana bosanskohercegovačkog društva. Ja ću pitanje koje smo imali na ovu temu okrenuti pa za iduću sjednicu, sad to najavljujem usmeno, ali u pismenoj formi postaviti pitanje što se tiče primjene Kaznenog zakona BiH i Kaznenog zakona SFRJ, da vidimo analizu po, da tako kažem, vojnim komponentama, to nije pitanje nacionalne strukture, kako bi dobili odgovor iz kojeg bi mogli izvlačiti zaključke i popravljati povjerenje, da tako kažem. Još nekoliko možda rečenica o današnjoj sjednici i eventualnim zaključcima koje ćemo donijeti ovdje. Ja vidim da ćemo imati inflaciju zaključaka danas ovdje. Žao mi je, evo što ja, kao iz tematike pravosuđa laik, iz tematike prava laik, teško ću se moći orijentirati i odlučivati o tim zaključcima. Volio bih kad se radi o ovako ozbljnoj temi, pa i ozbiljnim zaključcima, konsultirati i pravne eksperte, da tako kažem, kako bismo donosili odluke koje su provedive. Isto to se tiče ovih zaljučaka, evo ja bih, sedam zaključaka, evo ja bih, kolega iz SDS-a ili, ovaj, Klub SDS-a, tako je, piše, meni, pravnom laiku, oni su prihvatljivi i možda dobri, ali interesira me i volio bih znati jesu li oni imali određeni predživot, kako bi ih ovdje mogli usvojiti, i ne samo ovdje usvojiti, taj predživot, čini mi se, trebao je biti i unutar možda parlamentarne većine, i unutar možda pravosudnih tijela, jer su vrlo ozbiljni. Oni su skoro pitanje one strukturne reforme pravosuđa o kojoj dugo pričamo. Da bi o njima čovjek validno donio zaključak ovdje u Parlamentu, parlamentarac, zaista je potrebno znati u kojoj mjeri su oni provedivi. Mi ih možemo lako ovdje u Parlamentu danas usvojiti, znamo kako stojimo sa parlamentarnom većinom, ali za neke zaljučke često ćemo na različite načine, ili da ne kažem s brda, s dola, to je loš izraz, doći do parlamentarne većine, ali ovakvi zaključci rade stalan rad ili funkciju Parlamenta u idućih, recimo, pola godine ili godinu. I za taj rad nam uistinu treba ozbiljna kvalificirana parlamentarna većina kako bi usvojili, a da ne kažem da nam treba upravo taj predživot ovih zaključaka, da znamo da su oni provedivi, konsultacije i sa pravosuđem, što nije grehota kod ovih tema, pa možda da kažem i sa onim koji su kumovi trenutnih rješenja u 27 pravosuđu, ako je to potrebno ili nije. Kažem, ovaj, volio bih da je ovo tematska sjednica za čitav dan, volio bih da je ovo tematska sjednica možda pripremana na temu čitavog pravosuđa i da onda kažem o zaključcima i onome što ćemo mi ovdje raspravljati, usvajati, imamo jedno jasnije mišljenje i da oni budu zaista zaključci koji će neovisno o trenutačnoj političkoj situaciji u Bosni i Hercegovini biti provedivi i provedeni.
Hvala lijepo. Samo da znate da ovo vrijeme koje se gore prikazuje nije stvarno, mi mjerimo vrijeme ovdje, a tehnika neka pokuša da jedanput riješi to pitanje aplikacije, da sjednica može da ide normalno. Gospođa, uvažena zastupnica, Aleksandra Pandurević. Izvolite, ispravka krivog navoda.
Ja želim samo uvaženom kolegi da odgovorim na njegovo pitanje da li su ovu zaključci imali predživot. Znači, ovi zaključci nisu izmišljanje tople vode, nego uputstvo da primjenimo ono što već imamo u regionu i ono što imamo u Evropi. Ovdje imamo odlično istraživanje našeg Istraživačkog sektora koje je napravilo istraživanje na temu organizacija visokih sudskih i visokih tužilačkih savjeta u zemljama, geografski, Evrope. I svuda su razdvojeni – Crna Gora, Hrvatska, Makedonija, Srbija, Slovenija, Portugal, Poljska, Bugarska, neki nemaju ih uopšte, znači ne postoje ni visoka sudska ni visoka tužilačka vijeća. Isto tako imamo ovdje istraživanja, ovaj, koja se tiči izbora sudija, predsjednika sudova, tužilaca, glavnih tužilaca, ja se sjećam, evo bile su kolege ovdje, zajedno smo upoznali glavnu njemačku tužiteljicu. I žena je rekla – mene bira Bundestag i ja sam politička ličnost. Znači, nismo mi, samo smo dali inpute da uradimo onako kako to radi čitav svijet, jer očito da ovaj sistem ne funkcioniše. I nismo implicirali konkretna riješenja, nego upravo smo ostavili mogućnost da struka da to konkretno rješenje, na koji način će birati Visoko sudsko, odnosno Visoko tužilačko vijeće. Zajedničko svim tim rješenjima koje imamo u Evropi je da najmanje polovinu tih članova biraju njihove kolege, što ja mislim da je sasvim ispravno. Na ostalom je da nam struka odgovori. Hvala.
Hvala Vama. Uvažena zastupnica Maja Gasal-Vražalica. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući i pozdravljam sve prisutne. Dakle, ja ću krenuti od Vijeća ministara BiH jer smo prošlog mjeseca imali na jednoj od sjednica i razmatranje Izvještaja o napretku Bosne i Hercegovine ka EU integracijama na incijativu kolege Šepića, gdje su dostavili Informaciju i kroz tu Informaciju se vidjelo da Bosna i Hercegovina po pitanju ostvarivanja vladavine prava nije uradila ništa, a iz ove Informacije koja nam je dostavljena, to se još jednom potvrdilo. Dakle, uvaženi ministar u svom izlaganju se bazirao na statističke podatke, na ono što smo i imali priliku, je li, sami pročitati, međutim, u toj statistici nije se koristio naglašavanjem one statistike koja je važna za javnost Bosne i Hercegovine, a to je koliko ima oslobađajućih i koliko ima uvjetnih izricanja, je li, od strane pravosuđa u Bosni i Hercegovini na bilo kojem nivou. Ali ću ja krenuti od ovoga da se Vijeće 28 ministara u ovom dostavljanju naše Informacije postavilo ustvari kao oglasna ploča, pa kaže, Vijeće ministara ipak smatra da nije postignuta zadovoljavajuća razina borbe protiv organiziranog kriminala, i oni to tako nama daju još neke zaključke, kako su oni ipak opredjeljeni, nije postignuta, ali oni su opredjeljeni za borbu protiv korupcije i kriminala u Bosni i Hercegovini, a pri tom uvaženi ministar nije se koristio Informacijom, odnosno da upozna ovaj uvaženi Parlament da je VSTV 2014., pa 2015. i naposljetku u novembru 2016. godine iniciralo izmjenu i dopunu Zakona o VSTV-u kako bi unaprijedilo stanje u pravosuđu, ali vjerovatno ministar kako je bio zauzet pripremom izmjene i dopune, odnosno Zakona o pomilovanju, ignorisao je ovu incijativu od strane VSTV-a. Tako da u ovom pogledu ja ne bih samo kritikovala VSTV, nego ovdje mi svi zajedno moramo da ukažemo na kritike, od nas samih da krenemo i da ovaj sistem, dakle ove tri strane ..., od Vijeća ministara, do zakonodavne vlasti, do VSTV-a ne surađuju i ne razmjenjuju niti podatke niti informacije. Ova Informacija je također ponudila nama koliko to ima sudija i tužitelja u Bosni i Hercegovini. pa kaže sudija ima 1.108, tužitelja 380 u Bosni i Hercegovini. Ja se slažem sa svim onim kolegama i kolegicama koji su rekli da nisu svi isti, također kako ni u ovom Parlamentu, ni u izvršnoj vlasti, tako ni u sudskoj, odnosno pravosudnim instancama nisu svi ljudi isti. Međutim, šta se dešava? Dešava se da mi u ovim izvještajima koje dobivamo bilo ova Informacija ili Izvještaj o radu VSTV-a Bosne i Hercegovine, mi nemamo informacije o svakom pojedinačnom sudiji, šta to on radi, da li je on ispunio svoju normu, da li je on, koliko mu se predmeta vratilo, šta zapravo ti ljudi rade. I sada kada usporedite kako smo mi 2015. na incijativu tužitelja, je li, da im se dozvole privilegije koje uživaju izvršna i zakonodavna vlast, što smo mi na kraju izglasali, postavlja se pitanje zašto oni ne podliježu odgovornosti istoj kao i mi. Ako se za svakog parlamentarca i za svakog ministra može izmjeriti njegov rad, koliko se puta javio, koliko puta je inicirao neku incijativu, izmjenu, dopunu zakona, koliko je Vijeće ministara poslalo zakona na usvajanje u parlamentarnu proceduru, dakle, mi o sudijama i tužiteljima u Bosni i Hercegovini apsolutno ništa ne znamo. I to je pogrešan pristup, prevashodno zbog toga što oni koji su moralni, etički, koji su ljudi od digniteta, integriteta i koji rade na uspostavi pravosudnog sistema Bosne i Hercegovine biti, odnosno već jesu, svrstani u isti koš sa onima koji su apsolutno protiv uspostave pravosudnog sistema, a znamo da i takvih ima. Dakle, ova Informacija je ponudila, ja ću ukratko bez statiske, da se može zaključiti da u većini slučajeva osobe koje su optužene za korupcijsko krivično djelo se ne proglašavaju krivim. Dakle, javnost Bosne i Hercegovine treba da zna. Da to dovodi do nepovjerenja u pravosudni sistem, dakle dominiraju uslovne osude za korupcijsko krivična djela u odnosu na sve ostale vrste krivično pravnih sankcija. A to znači da veći dio pokrenutih krivični postupaka nakon podizanja optužnice završava sudskom osudom koja nije osuđujuća i dešava se da ovo sve plaćaju građani Bosne i Hercegovine iz budžeta, jer troškovi krivičnih postupaka podliježu, dakle, ako se oslobodi ili izreče neka uvjetna, ovaj, podliježe troškovima koji se nadoknađuju iz budžeta Bosne i Hercegovine. Pa se postavlja pitanje dokad će građani Bosne i Hercegovine plaćati neefikasne sisteme u Bosni i Hercegovini bilo kojeg nivoa izvršne, zakonodavne, pa evo i sudske vlasti. Dakle, ova Informacija, ja se mogu složiti da ne nudi masu toga, ali nudi i ono, dakle, što ne piše zahvaljujući alternativnim izvorima informisanja, može se dosta toga zaključiti, odnosno, saznati. Pa recimo u VSTV BiH u svojoj Informaciji kaže da je donio kriterije za ocjenjivanje tužitelja Bosne i Hercegovine, međutim, ne nudi nam se informacija da ste donijeli kriterije za ocjenjivanje sudija Bosne i Hercegovine. Još uvijek, i vi u vašoj Informaciji to i navodite, još uvijek nije izmijenjen Zakon o Sudu Bosne i Hercegovine na način, dakle, ko ocjenjuje predsjednika Suda BiH i sudije Bosne i Hercegovine. Dakle, oni ne podliježu, predsjednik Suda BiH ne podliježe nikakvom ocjenjivanju, što znači da opet nismo svi 29 jednaki pred zakonom. Dakle, ako mi imamo tu osobu koja apsolutno, možda, ja neću da prejudiciram, ali možda ne ispunjava, ili se pokazuje da narušava pravosudni sistem u Bosni i Hercegovini, dakle, po vertikali, ta osoba, nju niko ne nadgleda, niti ocjenjuje, a pri tome im nije ograničen mandat. Tako da u kontekstu toga, ja ću da predložim zaljučak gdje se obavezuje Ministarstvo pravde BiH koje se oglušilo na ove incijative Visokog sudskog i tužilačkog vijeća da u roku od 60 dana od usvajanja ovog zaključka u Parlamentarnoj skupštini BiH pripremi i u parlamentarnu proceduru uputi Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o Sudu BiH, Zakona o Tužilaštvu BiH i Zakona o VSTV-u, koji će obuhvatati ograničavanje mandata svim nositeljima pravosudnih funkcija na osam godina, zakonom propisano ocjenjivanje svih nositelja pravosudnih funkcija na osnovu propisanih kriterija za ocjenjivanje, te obavezno izvještavanje o radu svakog pojedinca, nositelja pravosudne funkcije, u izvještaju koji nam se dostavlja godišnje, u Izvještaju o radu Visokog sudskog i tužilačkog vijeća i Ministarstva pravde BiH. Ja se nadam da će kolege i kolegice podržati ove zaključke, jer ovo je sve u cilju da bismo uspostavili konačno neki sistem u Bosni i Hercegovini, a kako smo, evo, svi potpisali tu famoznu Reformsku agendu i opredjelili se za put ka EU integracijama, onda bismo valjda trebali da poradimo na tome. Slažem se da, dakle, vjerovatno bi bilo bolje da imamo transparentno da se bira politička osoba, što je kolegica Pandurević spominjala da politička osoba kao u Bundestagu, međutim, mi sada imamo to, dakle, ona se samo javno ovdje ne bira, dakle svi su politički postavljeni, ovisni o vladajućoj koaliciji, i upravo zato je to rak rana, zato što 25 godina imamo jedne te iste koji biraju svoje poslušnike u drugim, evo u pravosudnim institucijama i zato Bosna i Hercegovina ne može naprijed.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Senad Šepić, ispravka krivog navoda. Izvolite
Kratko, evo, ispravka krivog navoda. Ja sam to htio govoriti i u svom izlaganju, ali kolegice Gasal, dakle, mi danas imamo dijelom te takve političke, kako se zove, ličnosti, ali ih ne biraju politike, ne biraju ih institucije, biraju ih pojedinici koji se kriju iza politika, kriju se iza institucija i rade za te pojedince. Da oni rade za neku politiku, onda bi ta politika bila odgovorna i mi bi znali kome ćemo to adresirati. Danas to, dakle, nije slučaj takav. Jedan od tih prijedloga koje ću i danas imati u svojoj raspravi će ustvari ići drugim putem. Bez te vrste odgovornosti, direktne odrgovornosti, mi nećemo izaći iz ovoga problema. Vi danas imate one koji se najviše, koji najviše rade protiv nacionalnih interesa svojih naroda, ko fol se najviše kunu u nacionalne interese tih svojih naroda, svojih etničkih skupina, svoje države, itd. A šta rade? Kriju svoje privatne, lične, porodične, i neke druge interese. Dakle, to je problem ..., i u tom smislu na jedan takav problem treba naći odgovor. Hvala.
Ja sam razumjela, ispravka krivog navoda, predsjedavajući, ili je rasprava? Da, rasprava je sad, mislila sam da je reagirao. Oprostite, rasprava, predsjedavajući Šefik Džaferović. Izvolite 30
Hvala Vam. Poštovane koleginice i kolege, dame i gospodo. Ja držim da je današnja sjednica Predstavničkog doma iznimno važna i odmah da trasiram put kojim ja mislim da treba da ide ova sjednica. Mi treba da ispunjavamo svoje Ustavom pripisane obaveze i ne smijemo ni u jednom momentu da uđemo u nadležnost i sferu onoga što predstavlja sistem sudske vlasti u Bosni i Hercegovini. Vlasti u Bosni i Hercegovini su povezane, i zakonodavna i izvršna i sudska, ali ipak je sve, kada su ključni momenti u pitanju, skoncentisano ovdje, u ovom Parlamentu, sve počinje od Ustava BiH, počinje od zakona, i u tome je naša dodatna odgovornost, da izvršimo svoje obaveze, a da ni u jednom trenutku ne uđemo u sferu da nam se, može biti, prigovori da utičemo na sistem sudske vlasti u Bosni i Hercegovini, jer ja želim da taj sistem bude potpuno samostalan, potpuno nezavisan i da bude odgovoran i efikasan, jer je to u interesu ove države i svih nas koji živimo u ovoj zemlji. Zbog toga ja mislim, i ja ću sada govoriti prvo o onome što mislim da bi bilo dobro, a za šta u ovom trenutku nema političke saglasnosti u Bosni i Hercegovini, nažalost. Govorit ću o tendencijama koje idu ka urušavanju sistema oko čega, također, neće biti saglasnosti, i hvala Bogu da oko toga nema saglasnosti, i govorit ću o onome što mislim da je moguće uraditi u ovom trenutku u Bosni i Hercegovini u skladu sa ovim putem i ovim pravcem o kojem sam govorio. Iako je tačno da pravosudni sistem na nivou Bosne i Hercegovine ima svoje ustavno utemeljenje, svako onaj ko zna da tumači Ustav na osnovu metoda prava kojima se primjenjuje, koji se primjenjuju u tumačenju pravne norme, jasno mu je, a to je potvrdio i Ustavni sud, da naše i Visoko sudsko i tužilačko vijeće i Sud i Tužilaštvo BiH imaju svoje ustavno utemeljenje. Ali je također tačno da u normativnom dijelu Ustava sistem sudske vlasti nigdje nije pomenut i da je to stvar tumačenja Ustava, Evropske konvencije, potrebe ujednačavanja zaštite ljudskih prava na cijelom području Bosne i Hercegovine. I prva stvar koju mislim da bi bilo drbro u Bosni i Hercegovini da uradimo je da ustavno, u normativnom dijelu Ustava BiH, stituiramo pravosudne institucije i pravosuđe u Bosni i Hercegovini, pogotovo jer imamo četri iscjepkana sistema koja nisu dobrim dijelom međusobno povezana, pa čak ni harmonizirana, a to je prvi preduvjet da bi mogli da imamo jednaku zaštitu svakog čovjeka na svakom pedlju ove zemlje. Slijedeća stvar koja je bitna da se uradi u Bosni i Hercegovini je osnivanje Vrhovnog suda BiH. Bez Vrhovnog suda nema garancije ujednačene sudske prakse i nema garancije zaštite individualnih ljudskih prava na cijelom području Bosne i Hercegovine prema istovjetnim standardima. U Bosni i Hercegovini je, po mom mišljenju, nužno unificirati sve sudske procesne zakone, počev od krivičnog, parničnog, vanparničnog, upravnog postupka. Bez toga, također, nema garancije o jednakoj zaštiti prava. I potrebno je jedinstveno budžetiranje, mi danas imamo budžetiranje iz 14 budžeta To je nešto što jako otežava funkcioniranje ovoga sistema. I ovo su četri stvari za koje ja smatram da treba da budu predmet budućih reformi kada se oko toga u Bosni i Hercegovini postigne politička saglasnost. Nažalost u ovom trenutku te saglasnosti nema, ali to ne znači da ja to ne treba da iznesem ovdje kao svoje mišljenje oko onoga šta se u Bosni i Hercegovini treba uraditi. U Bosni i Hercegovini postoje također tendencije da se uruši dosadašnji nivo reformi. Mi imamo reformu koja je dala određene rezultate, ja bih bio sretniji da je ta reforma polučila značajnije rezultate, ali su se počele javljati tendencije koje žele da uruše ovaj sistem. Neće biti saglasnosti za bilo kakvo devastiranje ili urušavanje dostignutog nivoa reformi kada je sistem sudske vlasti u Bosni i Hercegovini u pitanju. Najveća, najznačanija stvar u ovoj reformi je Visoko sudsko i tužilačko vijeće koje imenuje sve nosioce pravosudnih funkcija na cijeloj teritoriji ove zemlje i koje je dužno da poštuje princip odgovarajuće zastupljenosti konstitutivnih naroda i ostalih, naravno uz profesionalni kriterij i sposobnost kandidata. To je toliko važno za 31 reintegraciju ove zemlje da ja pametnim ljudima to ne trebam da objašnjavam. I zbog toga pozivam Visoko sudsko i tužilačko vijeće da nastavi da striktno poštuje ovaj kriterij. To je vrlo osjetljivo pitanje u Bosni i Hercegovini, oko toga u Bosni i Hercegovini su brojni sporovi. Niste se proslavili gospodo iz Visokog sudskog i tužilačkog vijeća u posljednje vrijeme sa nekim izjavama i sa nekim postupcima. Ja vas molim, povedite računa o ovom kriteriju, to je za mene najvažniji domet ove reforme, reintegracija ove zemlje. Sve ćemo mi kasnije jednostavnije i lakše završiti. Kada se prema popisu stanovništva iz '91. godine imenuju ljudi u neke sudove, to su znakovi. To su vrlo važne stvari i ustrajte na tome, imate punu podršku i punu odgovornost za svaki put kada od toga odstupite, vi znate, vodili smo i javne rasprave na tu temu. Gdje je to, šta je to, ja danas ne želim raspravu da usmjeravam u tom pravcu. Za mene podršku ima svaki imenovani zvaničnik, ali ovo je jako važna stvar u Bosni i Hercegovini. Nema umanjenja kapaciteta Suda BiH. Nije moguće boriti se protiv korupcije, a devastirati član 72. Zakona o Sudu BiH, moguće ga je samo precizirati. Nema umanjenje kapaciteta. Nema, mi vodimo, zakone pokušavamo donijeti, da razdvojimo dva suda, da odredimo druga sjedišta, nema promjene sjedišta, dakle ja javno o tome govorim, pravosudnih institucija, nema promjene principa ravnopravne zastupljenosti i zastupljenosti kakva je propisana Ustavom, a zna se koji je to. Kod nas, kada se zakon donese, odnosno pokuša donijeti zakon, odmah, dakle, da vidimo gdje će biti sjedište, to je glavna stvar, i da vidimo odmah je li proporcija ili paritet. Ustav je to propisao i to se u Bosni i Hercegovini mora poštovati. Gdje su moguće reforme i gdje mi možemo kao Parlament, ja ću danas u tom smislu predložiti zaključak. Koliko ima vremena još? _____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Molim vas, meni još nije isteklo vrijeme, još tri minute za ovu diskusiju imam, gospodine Sokoloviću.
Molim vas da ne dobacujete iz zastupničkih klupa.
Dakle, ja mislim da mi trebamo ozbiljno da pristupimo reformi za koju je moguće postići saglasnost, političku saglasnost u Bosni i Hercegovini, kako bismo dobili efikasniji i funkcionalniji sistem sudske vlasti, pa između ostalog i u borbi protiv korupcije. Mislim da u okviru visokog, da u Bosni i Hercegovini fokus u narednom periodu, ali to treba da uradimo u saradnji sa Visokim sudskim tužilačkim vijećem i Ministarstvom pravde, odnosno Vijećem ministara BiH, dakle, ja ću predložiti zaključke: 1. Zadužuje se Vijeće ministara BiH i Visoko sudsko i tužilačko vijeće BiH da svako u okviru svojih nadležnosti poduzmu zakonske incijative ili druge potrebe aktivnosti kako bi se: a) propisale precizne procedure za izor članova Visokog sudskog i tužilačkog vijeća i taj proces učinio maksimalno transparentnim i odgovornim. Odatle počinje sve, to moramo urediti u Bosni i Hercegovini; b) osigurala efikasnija i funkcionalnija struktura Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, kako u pogledu sastava Vijeća, tako i u pogledu dominantnijeg uticaja 32 sudija na izbor sudija, odnosno tužilaca na izbor tužilaca (moguće uvođenje podvijeća). Ja nisam za razdvajanje, za dva vijeća, nego za sekcije u okviru ovog Vijeća, sa dominantnim uticajem, kako sam to kazao; c) proces izbora sudija i tužilaca što je moguće više objektivizirao i učinio potpuno transparentnim kako bi bili birani najstručniji kadrovi; d) pooštrili uvjeti za za izbor sudija i tužilaca u Sud i Tužilaštvo BiH, u entitetske vrhovne sudove i entitetska tužilaštva; e) precizno ustrojio sistem odgovornosti sudija i tužilaca za posao koji obavljaju; f) ustanovila objektivna mjerila rada sudija i tužilaca od čije realizacije će zavisiti propisana plaća; g) imovno stanje sudija i tužilaca učiniti javnim; krivični postupak, posebna faza glavnog pretresa učinio kraćim i funkcionalnijim. Oni koji znaju šta je krivično postupak i šta je glavni pretres ne mogu a da se ne uhvate za glavu kada čuju da kod nas u prosjeku glavni pretres traje nekoliko mjeseci, pa čak i nekoliko godina. To su stvari koje su ranije bile jednostavno nepoznate. Ja mislim da trebamo razmotriti odredbe Zakona o krivičnom postupku koje govore na tu temu, napraviti kroz zakon koncentraciju dokaza i efikasnije okončavati glavni pretres. Nije moguće da to traje nekoliko godina. Ja ne pamtim slučajeve, ja sam se bavio ovim poslom, vrlo ozbiljno se bavio ovim poslom, ne pamtim slučajeve koji su trajali nekoliko godina. Sve se završavalo u nekoliko sedmica, maksimalno nekoliko, nekoliko mjeseci. Ovo danas što imamo je nešto neprihvatljivo i ovo je vrlo bitna stvar za raspravu, za profesionalnu zajednicu, ne za nas političare, ljude koji se bave ovim poslom. 2. Aktivnosti iz ove tačke koju samo pročitao, od a) do h), treba preduzeti u roku od šest mjeseci. 3. Zadužuje se Vijeće ministara BiH da Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH svakih šest mjeseci dostavlja informaciju o rezultatima borbe protiv organiziranog kriminala i korupcije. Ja bih mogao na ovu temu [[predsjedavajući se upozorava na vrijeme]] još, ali evo ja ću ovdje stati. Hvala vam na pažnji.
Zahvaljujem kolegi Džaferoviću. Rasprava, Senad Šepić. Izvolite zastupniče.
Hvala gospođo predsjedavajuća. Dakle, ja se pridružujem svim onima koji su danas govorili da je neophodna ova rasprava, bila je potrebna davno. Mi ovdje koji sjedimo znamo kako se osjećamo kada je u pitanju neka pravna sigurnost, recimo nas koji ovdje sjedimo, a to znaju i svi ljudi u ovoj zemlji. Ja sam, ovaj, i shvatio ovo i diskutovaću danas, i cijelo se vrijeme tako i ponašam krajnje dobronamjerno i sa krajnje jasnim porukama da popravimo stanje. Dakle, ovdje se danas već i kroz rasprave moglo vidjeti neki, kako bih rekao, napadački stav od jedne grupe i od neke druge onako bez ikakve argumentacije opravdavanja svega što imamo. Dakle, mislim da i jedni i drugi su krivi. Dakle, danas naš pristup treba da bude o tome da pošteno, transparentno i otvoreno govorimo o problemima i da nalazimo rješenja. Dakle, rješenja ćemo nalaziti na način da 33 pomažemo dobrim ljudima. Ja sam siguran da je puno veći broj dobrih ljudi u pravosudnim institucijama nego što je onih koji, ustvari zbog kojih mi danas i vodimo ove rasprave i koji su, na neki način, i zagušili cjelokupan ovaj sistem kojeg imamo u Bosni i Hercegovini. Samim tim što ćemo stati na stranu ovih dobrih slaćemo poruku tim, kako se zove, lošima, koji misle da mogu nekom privatizacijom bilo kakvih, ovaj, institucija, dakle, činiti zlo i tim institucijama i generalno činiti loše ovome narodu kojeg mi predstavljamo u Bosni i Hercegovini. Informacija Vijeća ministara nije dobra. Dakle, oko toga se trebamo svi složiti. Ona pogotovo nije, kako bih rekao, ona je jedna blijeda statistika koja nam ništa konkretno, u smislu stvarnih problema koje imamo u pravosuđu i oko kojih smo do sada govorili, nije nam ponudila neki, neke smjernice, neki pravac djelovanja. Dakle, zato ću ja, evo, zatražiti na kraju ove svoje diskusije da nam se pripremi drugi materijal nakon današnje rasprave, sa mnoštovom ovih dobrih diskusija koje smo danas ovdje čuli i sa nekim smjernicama koje bi trebale u narednom periodu konkretizirati šta trebamo i kako trebamo, kako možemo popraviti stanje u ovoj oblasti. Ono što je ustvari interesantno jeste da je ovaj materijal kojeg smo mi dobili, to je danas ovdje neko rekao, jednoglasno usvojen. To otprilike govori da Vijeće ministara, da je ono diglo ruke od toga da misli da nešto može popraviti u ovoj oblasti, da može nešto usmjeriti, da može u nekom, kako se zove, u nekom, ovaj, u nekim stvarima, da nam može otvoriti neki pravac djelovanja kako ove stvari možemo popraviti, što je, po meni, loša stvar. Mi treba da danas, recimo, pomognemo i u Vijeću ministara ljudima koji jesu glasni, ima puno ljudi tamo koji, dobrih ljudi koji pokušavaju popraviti loše stanje koje imamo, i stati na stranu i tih takvih snaga. Ono što je meni bilo posebno interesantno iz diskusije ministra, ministar danas izjavi nekoliko stvari, dakle da postoji ogromno nepovjerenje građana u pravosuđe, da Sud i Tužilaštvo uglavnom nisu opravdali svoje postojanje, da ne postoje standardi kojima se Sud vodio prilikom delegiranja i preuzimanja predmeta, da je bez kontrole uglavnom rađeno sada. Dakle, sad kad biste, samo kad biste analizirali šta znači rečenica – da je bez kontrole uglavnom rađeno sada kada je u pitanju predlaganje i delegiranje, ovaj, predmeta. Onda sami možete zaključiti šta ustvari ministar misli o tim, ovaj, aktivnostima i o tome radu kojeg je uglavnom do sada on mogao primijetiti. 195 predmeta protiv poznatih ličnosti. Zastara u 2016. godini, insteresantno je, recimo, otprilike pogledati šta je to, o čemu se to zapravo radi. Sudovi nisu koristili represiju iako im je zakonodavstvo to dalo i na neki način stimulativno djeluje ovo kazneno, kako se zove, kaznena politika stimulativno, kaže, djeluje na korupciju, postojeća kaznena politika. Dakle, kad sve ovo otprilike, kad sve ovo vidimo i kad čujemo ove diskusije, odnosno ove stavove koje je iznio ministar, dakle ovo je krajnje alarmirajuće, ovo su krajnje alarmirajuće izjave koje smo od njega danas čuli, a isto tako koje čujemo od većine kolega koji su danas do sada uzeli riječ u ovoj diskusiji. Činjenica je da moramo reagirati, ne treba biti niko nervozan oko toga kad se kaže da se stanje u ovoj oblasti mora popraviti. Dakle, nije ovo nikakvo sveto, kako se zove, slovo, nedodirljivo. Dakle, tamo neko ko misli da ima neku svoju, kako se zove, sigurnost u tim takvim institucijama da ustvari nama danas ovdje treba govoriti da je ovo nešto nedodirljivo. Ja mislim da se oko ovih stvari mora reagirati i mi koji sjedimo ovdje i koji smo birani od naroda imamo obavezu da u tom smislu i diskutujemo, imamo obavezu da u tom smislu ponudimo određena rješenja. Ja sam jedan od ljudi koji glasno govorim o tome i svakim svojim postupkom to potvrđujem da hoću da gradimo institucije koje služe svim ljudima, ne odabranim, ne nekim grupama porodica ma ko one bile, ma odakle dolazile. I ako igdje imamo obavezu, imamo pravo da to govorimo i da radimo, to je onda ova ovdje institucija, to je onda ovaj ovdje Parlament. I zato, dakle, hvala Bosiću i hvala svim ljudima koji su u tom smislu tražili ovu vrstu diskusije danas, iako ima i hrpa drugih prioriteta, hrpa drugih tema koje se moraju naći na dnevnom redu. 34 Dakle, oni koji guše raspravu o ovome oni ne štite nikakve institucije, ne štite oni nikakav, kako se zove, državotvorni poredak Bosne i Hercegovine kao zemlje, oni najvećim dijelom štite svoje privatno, porodične interese. Zato, dakle i štite lopove, štite najveći dio otprilike onih koji su njihovi, možda, politički nalogodavci, pa trebaju njih štititi, zato podržavam mnoge diskusije koje je ministar Mektić u zadnje vrijeme govorio, i trebamo stati iza tih takvih ljudi koji imaju hrabrosti, imaju odgovornosti da se uhvate u koštac sa problemima za koje mi svi znamo da postoje u ovoj zemlji. Podržavam, dakle, i većinu zaključaka koje sam čuo danas od Bosića, Bećirovića, nekih zaključaka koje je na kraju spomenuo i kolega Šefik Džaferović. Možda Bećirović Damir, da se dopune možda zaključci koji govore o tome da prilikom informacije koju je on zatražio da zatražimo da se dopuni lista i sa informacijom o imenovanjima sudija i tužilaca i njihovim direktnim porodičnim vezama sa nosiocima izvršne ili zakonodavne vlasti u Bosni i Hercegovini. Vidjet ćete otprilike odakle dolazi određena, kako se zove, vrsta problema, vidjet ćete koliko ima tog nepotizma. Vidjet ćete koliko se, recimo, preko tog nepotizma koče pošteni procesi koji se trebaju desiti u ovoj zemlji. Ja sam, dakle, neko ko smatra da se to mora otvoriti i da se u tom smislu mora naći odgovor na te takve probleme. Kolegica Aleksandra Pandurević kaže da je jedna od, da je glavna tužiteljica u Njemačkoj osoba koja je izabrana u Parlamentu. I ona javno kaže – ja sam izabrana u Parlamentu, Bundestag me izabrao, ja jesam politička ličnost. Recimo ja sam jedan od ljudi koji smatram da to trebamo napraviti i u Bosni i Hercegovini. Šta je razlika između Bundestaga i, kako se zove, i Bosne i Hercegovine. I ovdje se političke, i ovdje su recimo sudije, tužioci i neke sudije politički izabrane ličnosti, ali od pojedinaca, pa se onda, onda se kriju iza institucija Parlamenta, kriju se, recimo, iza institucija političkih stranaka, imenuju tamo porodicu, poslušnike neke svoje koji rade za njihove interese. Hajte da zaštitimo one poštene ljude koji hoće, koji pošteno rade svoj posao, time što ćemo odvojiti taj korov, odvojiti to ustranu i prekinuti taj takav jedan način odnosa. Dakle, to je ključna razlika, u Bundestagu postoji odgovornost. Nikad Angeli Merkel ne bi palo napamet da predloži nkoga u instituciju zato što je blizak njoj ili bilo kome drugom ako ta osoba neće biti krajnje korektna, krajnje poštena, krajnje odgovorna i ako neće odgovoriti građanima Njemačke. Kod nas je potpuno drugačije, kod nast ustvari ti takvi odgovaraju tim pojedincima koji su ih tamo imenovali. Evo, mi sjedimo, recimo, ovdje u Parlamentu, ja sam jedan od ljudi, koji sjedim ovdje, recimo ja sam jedan od ljudi koji je dobio najveći broj glasova na listi na kojoj sam se kandidirao u izbornoj jedinici odakle dolazim, većina vas koji sjedite ovdje, kakvu vi imate, recimo, mogućnost da odgovorite ljudima koji su vas birali na očite probleme koji se pojavljuju. Nekome se slučaj može riješiti za tri dana, a neko čeka, recimo, 13 godina, i to je sve uredu. Kad progovorite o tome da to treba popraviti, znate šta vam kažu ljudi – ne diraj to je nešto, državni, vitalni nacionalni interes, kako se zove, napad na državu, državotvorni položaj države Bosne i Hercegovine. To su sve floskule, to su sve mantre, to su sve podvale i manipulacije iza koje se kriju pojedinci koji zloupotrebljavaju ovaj sistem. I zato vas molim, evo, na kraju da, i pozivam čak i naše prijatelje, ima puno ljudi jako stručnih, jako, kako se zove, profesionalnih u ovoj oblasti iz Bosne i Hercegovine, iz međunarodne zajednice, da nam pomognete u tom smislu da dobijemo najpoštenija, najkvalitetnija, da dobijemo kvalitetna transparentna rješenja koja će, kao što sam maloprije spomenuo, služiti ljudima, služiti svim ljudima u ovoj zemlji, a ne nekim uskim porodicama, uskim skupinama i nekim malim otuđenim centrima moći. Ja hoću da vjerujem da ova današnja, da je ovo ustvari samo početak poštene rasprave u ovoj oblasti, dakle da mi koji sjedimo ovdje u ovom Parlamentu ćemo dati doprinos da se to popravi za, kako bih rekao, u interesu svih ljudi koji žive ovdje, i da će na kraju i poslije ove današnje rasprave, dakle, da će Vijeće ministara imati malo više i ono hrabrosti i kuraži, da kažem, da se otme od nekih tamo otuđenih tih centara moći, političkih centara moći i da oni također predlože aktivne mjere, da i oni aktivnije u tom 35 smislu rade i da dobijemo rješenja koja će, evo, razultirati time da u ovoj oblasti, dakle, vraćamo vjeru i vraćamo nadu ljudima da u ovoj zemlji postoji pravna država, dakle da postoji država i institucije koje će štititi i raditi za sve ljude, dakle da postoje ... institucije koje će raditi ... ljudima da ostaju ovdje. Kad uradite analizu ... od onih pitanja o kojima sam do sada na desetine puta diskutovao, odlazak ljudi iz Bosne i Hercegovine, onda ćete vidjeti da jedan od ključnih, jedan od prva tri problema koje ljudi, ovaj, pokazuju koji žele da napuste Bosnu i Hercegovinu je ta pravna nesigurnost. Ljudi kažu – jasno je da smo mi u ovoj zemlji, da mi u ovoj zemlji nismo jednaki, kako se zove, svi pred zakonima i jasno je da ovdje služe institucije koje tamo neke odabrane unaprijed zaštite, a isto tako koje onima kojima oni želi, dakle, gurnu ih u stranu ili na neki način bave se s njima onako kako to oni žele. Dakle, ja vas molim da ovo shvatimo krajnje dobronamjerno, da napravimo, čak možemo recimo na kraju set ovih zaključaka sa svih strana što smo ih dobili možemo napraviti jednu grupu koja bi to sve zajednički pregledala. Nemojte se ovdje dijeliti na neku poziciju, opoziciju, hajmo se ovdje dijeliti na one koji hoće pravnu državu i one koji hoće da sačuvaju neke svoje male privatne porodične [[poslanik se upozorava na vrijeme]] dakle, protiv ovih drugih. Hvala.
Hvala Vama. Uvaženi zastupnik Saša Magazinović, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Ja ne znam kojeg Šepića da ispravim, ovog sad ili onog od prije tri godine, jer onaj od prije tri godine je bio protiv toga da se, da ličimo na Bundestag i da biramo glavnog tužioca u Parlamentu, ovaj Šepić sadašnji se zalaže za to. Dakle, što se mene lično tiče meni je draži ovaj današnji Šepić nego onaj prije tri godine. Ne samo zato što je izašao iz stranke, nego zato što je ovaj stav koji je danas iznio mnogo bliže mom stavu. Ali mi je drago svakako da u ovom trenutku gdje je, gdje razgovaramo, kao što sam kolega Šepić kaže, na jedan dobronamjeran način, sazrijeva mišljenje da se mi kao država ne trebamo razlikovati od drugih. Kada smo razgovarali o načinu izbora glavnog tužioca u prošlom mandatu bilo je tu različitih modela iz različitih iskustava, iz različitih zemalja, ne samo regije, nego i Evropske unije, tada je svaki pomen unapređenja u tom pravcu bila izdaja države. Ja smatram da je to bilo pogrešno i da je dobro da smo evoluirali na način da možemo otvoreno razgovarati o različitih modelima. Jeste da nam je trebalo i tri godine ali, eto, nikad nije kasno.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnica Maja Gasal-Vražalica, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Moram kratko kolegi Šepiću, kada kaže kaznena politika stimulativna, dakle, opet mi ovdje pribjegavamo tom generaliziranju stvari. I zašto je bitno, ako već spominjete i predlažete neke zaključke onda bih ja dopunila Vaš zaključak taj drugi koji ste, prvi koji ste spomenuli, i onda treba da dostavi gospoda, koja je nadležna za to, pojedinačno ko je pribjegavao i nije koristio zakonom propisane kazne, nego je pribjegavao da koristi ispod zakonom propisane 36 kazne kako bi se oslobodili neki. Dakle, mi ovdje moramo govoriti o pojedincima, jer pojedinci u sistemu, kojih je većina, sprječavaju da mi danas imamo Bosnu i Hercegovinu koja je zaista opredijeljena za evropski put, koja će zaista poraditi na reformama i koja će dovesti sisteme u red.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Sadik Ahmetović, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Pa, ja ću malo gospodinu Magazinoviću kazati oko, ovo Šepić ovakav i onakav, u nekom vremenu prije i poslije. Dakle, moj drug Saša zna, dakle, razloge zašto sam i ja i mnogi drugi tada bili protiv onoga što je nakon sedmodnevnih razgovora i pregovora Zlatko Lagumdžija, da opstane na vlasti, vodio u Banja Luci sa Miloradom Dodikom, došao do bajkovitog rješenja da njih dvojica izaberu glavnog tužioca ovdje u Parlamentu. I razlog i razlika je što bi to bio Zlatkov tužilac, a ne tužilac Bosne i Hercegovine. I to su razlike koje sam siguran da zna i ovaj sadašnji Saša Magazinović za razliku od onog od prije tri godine.
Hvala. Predsjedavajući Šefik Džaferović. Izvolite.
Dakle, molim vas lijepo, ja u svom izlaganju nisam kazao, nisam se referirao na jednu vrlo važnu stvar koju je istakla koleginica Pandurević u svojim zaključcima, i Kluba svog zaključcima, i koji je sada pomenuo gospodin Magazinović, bilo bi opasno da Bosna i Hercegovina bilo koju pravosudnu funkciju izmješta imenovanje iz Visokog sudskog i tužilačkog vijeća u bilo koji parlament. Opasno zbog i ono malo jedinstva sistema sudske vlasti u Bosni i Hercegovini. Izmjestiti glavnog tužioca i njegovo imenovanje ovdje u Parlament znači izmjestiti i preostalih 13 tužilaca u kantonalne i entitetske parlamente i znači razbiti i to malo jedinstva. I zbog toga ja nisam za tu vrstu reforme, bar na takav način. Hvala vam. Uvaženi zastupnik Borislav Bojić, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Vidite, vrlo kratko, mislim da, nemam namjeru, dakle pokušaću da vas uvjerim da se može i drugačije to sve skupa uraditi kada je u pitanju izvorna funkcija koju vrši Parlamentarna skupština BiH. To se recimo npr. može uraditi dvotrećinskom većinom. Tako da postoje opcije, gospodine Džaferoviću, o kojima treba razmišljati, a u vezi sa prijedlogom moje uvažene kolegice kada je u pitanju imenovanje od strane Parlamentarne skupštine BiH, koja treba da nosi odgovornost za imenovanje, prije svega, tužilaca. Želim posebno da istaknem pitanje tužilaca u odnosu na suce, jer je pitanje izbora tužilaca upravo, bar u 18 parlamenata, gledao sam praksu, 37 prisutno, gdje izbor tužilaca vrše parlamenti. Dakle, može se dvotrećinskom većinom. Teško ćemo mi postići saglasnost, ali ako postignemo dvotrećinskom većinom saglasnost tu odgovornost za izbor toga tužioca nosiće i Parlamentarna skupština koja obavlja svoju izbornu funkciju, jer je pored predstavničke, zakondovane i naša je obaveza taj dio izborne pozicije. Stoga postoje opcije kojima se može uvažiti činjenica o kojoj je kolegica govorila.
Hvala Vam lijepo. Svako ima pravo na svoje mišljenje. Mislim da govorimo o dvije različite stvari. Gospodine Šepiću ovo je Vama treća prijava za ispravku krivog navoda, imate pravo na dvije. Uvaženi zastupnik Željko Komšić, diskusija. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Dame i gospodo. Vrlo bitna tema, neću reći škakljiva, ali bojim se da nas rasprava može odvesti u jednu vrstu površnosti, a nije suština ove tačke dnevnog reda da izađemo, ovaj, sa što jačim izjavama, ljućim izjavama pred medije i da na taj način pokušamo objasniti kakve stavove zastupamo. Bojim se, kažem, da klizimo u jednu vrstu površnosti. Da budemo iskreni i pošteni, problem o kojem govorimo, odnosno izvorište tog problema, izvorište tog problema nisu institucije, odnosno ljudi koji ovdje sjede ispred tih institucija. Suština problema o kojem mi govorimo danas jeste zapravo u političkim i javnom životu Bosne i Hercegovine i načinu kako djeluju institucije, prije svega izvršne i zakonodavne vlasti. Dakle, ne može se fakturisati samo pravosuđu sve ovo o čemu mi danas govorimo. Svi mi to znamo jako dobro da je kod nas postala standardna praksa da izvršna vlast postupa direktno kršeći propise, važeće propise, svi mi to znamo da kod nas i predstavnička tijela znaju donositi propise koji su u suprotnosti sa Ustavom, u koliziji sa nekim drugim propisima, znamo da je to postalo standard ponašanja. I to je ono najgore što nam se dešava ... Da je suština problema u institucijama pravosuđa mi bi imali jednostavan i lagan problem, ali ja bojim se da ovaj problem ulazi malo dublje u cijeli, cijelu državnu administraciju, kad kažem državnu administraciju mislim na izvršnu i zakonodavnu vlast, mislim ako hoćete i na organe na nižim nivoima te vlasti, da ne govorimo o nastupima inspekcijskih organa, itd., itd., koji su isto jedan od elemenata ovoga aparata prinude. Dakle, nije suština problema u ovome o čemu mi govorimo, svi mi znamo to i da se ne lažemo. Kad napadamo pravosuđe, mi koji se bavimo politikom, obično to radimo iz razloga što ne procesuiraju one koji su naši politički protivnici. Drugi razlog kad ih napadamo jeste da ih napadamo što nas ili naše procesuiraju. Kako god okrenete ne valja, ne valja. Ali suština, ljudi, problema jeste, to će nam ljudi prigovoriti vidjet ćete, otkud vama političarima pravo da dijelite lekcije čak i pravosuđu. Kad kažem suština problema nije tamo, suština problema je ovdje među nama. Je li treba da vam navodim primjere nezakonitog postupanja izvršnih organa vlasti, je li treba da vam navodi primjere donošenja propisa koji nisu u skladu ni sa Ustavom ni sa pravnim sistemom ove zemlje na bilo kom nivou. Je li to neko čudo u Bosni i Hercegovini? Nemojte me pogrešno shvatiti neću ja da amnestiram ni ove institucije, naprotiv, pogotovo kada se u njima utvrde slučajevi korupcije, ali nemojte, molim vas, da peremo i mi ruke. Svi vi znate jako dobro o čemu mi govorimo i čemu su ljudi koji se bave politike u ovoj zemlji skloni sve. Neko može reći – ali to je zato što ih oni ne procesuiraju, ali ja vas pitam što to radimo. Kako se može desiti da čujete rečenicu u javnom i političkom životu, jedan ju je izrekao javno, ali većina tako misli koji rade danas u političkom životu Bosne i Hercegovine – znamo da nije po zakonu ali nam se žuri. I to je ok, to je sasvim uredu. Ali ljudi znate šta je tragedija svega ovoga? Što se to onako 38 kapilarno prenijelo u sve pore društva, pa više nije nikakva vijest, niti koga puno zanima, kada se otvori neka nova istraga o krupnom kriminalu, kada se pojavi neko novo političko ili javno lice, to više nije vijest u ovoj zemlji. Taj standard šta je zakon i provođenje zakona, pravljenje države, pa čak i šta je moralno, ne bih ja rekao da su sudije i tužioce dovele na dno, nego prije svega politika. I zato kažem ulazimo u rasprave čak i pravno tehničke, dajemo sebi za pravo da govorimo stvari gdje nismo stručni. Da se i o tome pričati, da se i o tome pričati, naravno, da se pričati i o ovome što je gospodin Šefik izložio kao primjer i strah da se ne ugrozi cijeli sistem, da se pričati i ovome da se tužioci imenuju u Parlamentu, pa i sudije, može i to, i te primjere imamo u praksi. Ali mi ne pričamo o suštini, mi ne pričamo o tome kako se mi ponašamo, a to je suština problema. Niko ovdje nije dotakao priču i naše licemjerje, nas političara, kada je riječ o pravosuđu. Hajde da pričamo malo o ustavnim sudovima. Hoćete li o ustavnim sudovima ili ćemo njih isključiti iz cijele priče. Evo, hoću ja da budem sudija Ustavnog suda, nema ljepšeg posla. Kako se to može direktno iz Parlamenta uskočiti u stolicu sudije Ustavnog suda i vikati ja sam nezavisan. Uredu, može, poštujem, ja te ljude jako poštujem, može i to, ali nisu to sudije niti je to Visoko sudsko i tužilačko vijeće uradilo, ljudi. To je rađeno ovdje ovako, u ovakvim tijelima, i to kao proizvod dogovora tri ili četiri čovjeka, ne čak ni cijelog Parlamenta. Nemojmo da zatvaramo oči pri nekim stvarima. Ima, naravno, pitanja i za Tužilaštvo i za Sud, imam ja pitanja kao pravnik. Meni je nelogično u Državnom sudu na jednom nivou se obezbjeđuje dvostepenost, da jedan sud sudi i u prvom i u drugom strepenu, meni je to nelogično, jer tu imamo, sad imamo taj slučaj u Državnom sudu BiH. Imam pitanje – kako može biti, ovo pokušavam da sam sebi definišem, kako može biti 92.778 neriješenih izvršnih predmeta, nije mi jasno kako to, kako se to praktično, tehnički desilo? Ima masa pitanja, ali hajde da se pozabavimo onim što je suština. Hoćemo li mi stvarno, možemo mi birati tužioca u Parlamentu, možemo ga birati preko Nezavisnog sudskog i tužilačkog vijeća, znate šta će biti suština? Suština je samo ko je ta osoba, kakvih je on moralnih i stručnih kvaliteta. Po meni u kakvoj smo situaciji meni se sad čini poštenijim da ga biramo u Parlamentu, pa bar da ne može vikati kad dođe ovdje podnese izvještaj i kaže – eto vas, vi pričajte šta hoćete ja ne odgovaram vama. Pa se onda vi pitate o čemu uopšte raspravljamo mi, npr. informacija o radu Tužilaštva, što raspravljamo kad ništa ne možemo, šta je svrha toga. Nažalost, kažem, kršenje zakona je postalo standard u Bosni i Hercegovini. Izvorište tog standarda nalazi se, prije svega, u institucijama izvršne i zakonodavne vlasti. Nažalost je tako, nije kod njih, nego je kod nas, jer suviše puta sam ja čuo neke ljude, koji su mi dragi, koje volim, za koje mislim čak da žele da ova zemlje napreduje, koji meni ovako pravdaju, kažem – zašto to radite, to nije zakonito, zašto to radite, oni mi odgovaraju – pa šta ima veze, svi to rade. Ne može tako, to tako ne može. I mi ćemo se ljudi vrtiti u krugu, mi ćemo ovdje donijeti neke zaključke, oni će biti provedeni ili neće biti provedeni, vidjet ćemo, mi ćemo ovdje napasti neke ljude, neko će otići, nekog ćemo smijeniti pod pritiskom, ovako ili onako i šta, šta smo dobili, šta smo dobili. Pa ni jedan nam, ljudi, državni tužilac nije dočekao kraj mandata. Šta to govori? Jel ćemo da se pravimo svi sad blesavi i ne znamo reći ni kako su dolazili, jel'. Hoćete da otvorimo priču o ulozi međunarodne zajednice u cijeloj priči, hoćete da otvorimo priču sistemsku kako su nam umetnuti pojedini instituti [[poslanik se upozorava na vrijeme]] u odnosu na onaj sistem koji smo mi živjeli ovdje, kontinentalnog prava. Završiću predsjedavajući, hvala vam, mada se o ovoj temi može puno i puno pričati. Ja vas molim samo da ne skliznemo u površnost. Nije stvar da mi danas ovdje ljude, kao što oni to rade u svom poslu, dovedemo na optuženičku klupu i da im mi sudimo, prije svega ne možemo im suditi, nego je stvar u tome hoćemo li mi ovu državu ili nećemo [[poslanik se upozorava na 39 vrijeme]] sa svim njenim elementima koje svaka normalna država ima, a od nas počinje, nas, političara, poštujemo li zakone ili ne.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Zaim Backović, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Poštovani kolega Komšiću molim Vas da ne generališete, jer ima nas koji, u smislu diskusije, nijednog trenutka nisu išli ka političkim oponentima ili vlastitoj odgovornosti. Ovdje se radi o nečemu što je i što bi moralo biti po definiciji vanstranačko, van politike, van, van, van, nego ono što treba da provodi zakone koji su doneseni u ovoj zemlji. Ja sam naveo ovdje i primjere, i sada ću vam reći još jedan. Sud u Sarajevu donosi presudu i taj sudija bezočno kaže – po sudskoj praksi iz 1993. presuda u Banja Luci, ali ne kaže da je ta ista presuda poništena kao protivzakonita, donešena, u uslovima u kojima je donešena, 1998. I taj sudija ekspresno napreduje dalje. Znači, rekao sam, čuli ste o čemu se radi, radi se o imovini, presudi po sudskoj praksi '93. iz Banja Luke, i onda bude unaprijeđen. To što je to sve palo na ovim sudovima nikom ništa. E tu politika jako utiče, jer se radilo o našim bajnim političarima koji vode ovu državu. Hvala.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Željko Komšić, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Izvinjavam se gospodine Backoviću ako ste se prepoznali, ja sam namjerno koristio imenicu, u množini, mi, dakle mi, nisam namjerno išao na pojedina imena. Izvinjavam se ako, ovaj, ako sam Vas time uvrijedio, nije mi to bila namjera, niti da bilo koga posebno potenciram. A kada bi govorili o pojedinačnim primjerima, presudama, aktima pojedinih tužilaca i sudija, to znate gdje bi nas odvelo sve. Ja sam imao prilike da ih gledam i da se smijem nekim stvarima. U ono doba kad sam studirao neke bi od tih ljudi koji su to napisali istjerali i ne bi im više nikad dali da se upišu na Pravni fakultet bilo gdje u bivšoj zemlji.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnica Nermina Kapetanović, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi gospodine predsjedavajući, gospodine Bosiću dopredsjedavajući, dame i gospodo. U materijalu kojeg smo mi dobili se podcrtava da je strukturalni dijalog o pravosuđu počeo 2011. godine. To je vrlo skup proces na koji je međunarodna zajednica potrošila užasno puno novca, i ja sam među onima koji smatraju da nije uspješno proveden strukturalni dijalog. 40 Ne slažem se sa tvrdnjom u radnom materijalu da u okviru strukturalnog dijaloga su utvrđene važne preporuke i poduzete značajne i konkretne aktivnosti. Tačno je da su počele aktivnosti na izradi Nacrta zakona o sudovima u BiH i Nacrta zakona o VSTV-u, ali, ali želim da kažem da je percepcija nevladinog sektora, čije mišljenje vrlo često zanemarujemo, a i građana Bosne i Hercegovine koje mi predstavljamo, da se strukturirani dijalog za pravosuđe između Bosne i Hercegovine i Evropske unije ponovo odvija iza zatvorenih vrata u smislu netransparentnosti procesa izrade novog zakona o sudovima. U maju 2014. godine Evropska komisija je donijela konkretnu listu prijedloga za sprječavanje sukoba interesa u pravosuđu, ja mislim da danas trebamo razgovarati o tome. U decembru 2015. godine, s kašnjenjem od dvije godine, usvojena je Strategija reforme sektora pravde, ali nije usvojen Akcioni plan. Što se tiče sprječavanja sukoba interesa, evo ja ću se osvrnuti na VSTV BiH, pravilnikom je uređeno, na sastancima sa predstavnicima Evropske unije, na tim razgovorima zaključeno da sam Pravilnik o sukobu interesa za članove VSTV-a nije u potpunosti identifikovao i zabranio sve mogućnosti sukoba interesa u Visokom sudskom i tužilačkom vijeću. To se naročito odnosi na činjenicu da po mišljenju Venecijanske komisije, koja predstavlja jedan od vodećih svjetskih pravnih autoriteta, nije ograničeno napredovanje članova VSTV-a u toku samog mandata. Potom, nije ograničeno napredovanje članova na određeni period nakon isteka mandata u VSTV-u. Dalje, predsjednici sudova i glavni tužioci istovremeno mogu biti i članovi VSTV-a, te njihova pozicija kao rukovodnih kadrova određene pravosudne institucije može dovesti do sukoba interesa. O tome niko ne govori. Članstvo advokata u VSTV-u, posebno njihov angažman u izboru i napredovanje nosilaca pravosudnih institucija jeste pojava koja može dovesti do sukoba interesa. I nisu uvažene, dakle, preporuke na koje je Venecijanska komisija upozorila, ne vidim da je u VSTV-u ikakav pomak napravljen u smislu primjedbi koje je iznijela Venecijanska komisija. Dalje, sudije i tužioci nisu obavezni ... svoju ukupnu imovinu. Objavljivanje finansijskih izvještaja i imovine nosilaca pravosudne vlasti i njihovih srodnika mora da bude obavezno zato što se Bosna i Hercegovina deklarativno zalaže za borbu protiv korupcije. Izmjenama zakona je moguće ostvariti i napraviti i utvrditi jedinstvenu metodologiju za dostavljanje i izvještavanje prihoda i imovine članova Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, pa i svih nosilaca sudskih funkcija u Bosni i Hercegovini. Takođe Venecijanska komisija je upozorila da Vijeće nema kapacitete da provjerava tačnosti navoda iz finansijskih izvještaja, pa ih samo zato arhivira. Ne postoje mehanizmi da se nosilac pravosudne vlasti sankcioniše za takve nepravilnosti i samo nepodnošenje finansijskih i imovinskih podataka VSTV-a, dakle to nepodnošenje, nije kažnjivo. Dalji problem na koji upozorava Venecijanska komisija je Načelo povjerljivosti. Načelo povjerljivosti postupaka treba da bude na znatno višem nivou nego što je to sad i neophodno je propisati posebno snažne sankcije za kršenje takvog načela kao i za ostale kontakte s trećim licima izvan sudskog postupka koje ugrožavaju povjerenje javnosti u integritet pravosudne vlasti. Moram da kažem da je javnost suočena sa velikim brojem korupcijskih afera unutar samog pravosuđa i činjenicom da su ključni ljudi u pravosuđu trenutno pod istragama za korupciju, što dodatno podriva nade da će se generalni rezultati pravosuđa u skoro vrijeme unaprijediti. Među onim sam zastupnicima, kao i gospodin Magazinović, koji su pitani da li bh pravosuđe, odnosno visoko, odnosno, da, izjava je bila da je bh pravosuđe najsvjetlija tačka bosanskohercegovačkog društva, bila sam slobodna ustvrditi isto kao kolega Magazinović, rekla sam da apsolutno ne smatram, naročito ... izvještajem Evropske komisije o stanju i o napretku Bosne i Hercegovine, a naročito u aspektu pravosuđa gdje gotovo nikakvih pomaka nije bilo, odnosno određeni mali pomaci unutar njihovih disciplinskih sankcioniranja unutar VSTV-a postoje, ali generalna ocjena nije bila dobra. I to je bio razlog, i za mene su, kao i za gospodina 41 Magazinovića, svjetla tačka naša djeca, rudari, prosvjetni radnici, ljekari, ali to za predstavnike pravosuđa, uz dužno poštovanje prema onima koji časno, brzo i efikasno rade, a takvih sigurno ima, ne može se opća percepcija o pravosuđu takva davati. I dalje se postavlja pitanje, s obzirom na činjenicu da je u ovim preporukama koje Vijeće ministara, odnosno ministar pravde kazao da je neophodno definisati prijedloge za efikasnije odvraćanje od teških krivičnih djela, ujednačavanju kaznene politike na nivou Bosne i Hercegovine, postavlja se ponovo ono pitanje koje ja pitam zadnjih već 13, 14 godina. Radna grupa za izmjene Krivičnog zakona je počela 2002. godine raditi na izmjenama Krivičnog zakona, tadašnja ministrica je bila, ministrica pravde je bila uvažena zastupnica gospođa Krišto, Vi se toga sjećate. Radna grupa je prestala sa svojim radom nakon 10 godina, 11 godina, 2013. je ukinuta a mi znamo da uglavnom krivični zakoni nisu izjednačeni i nije velikog napretka u radu te grupe bilo. Niko nije podnioo izvještaj, barem ne parlamentarnim skupštinama o tome šta je uradila radna grupa tih 10 godina. Nije mi, ove preporuke mi nisu prihvatljive u kojima se kaže definisati prijedloge, definisati prijedloge recimo u smislu ulaganja većih napora na rješavanju zaostalih predmeta, uložiti veće napore na primjeni načina rješavanja predmeta i da VSTV treba da, u saradnji sa zakonodavnom i izvršnom vlasti, sačini strategiju za rješavanje problema komunalnih predmeta. Ja vas pitam zašto to nije ranije učinjeno. Mi se sjećamo reforme pravosuđa, sjećamo se kada su ukinuti sudovi za prekršaje, kada su pripojeni osnovnim sudovima, tada smo postavljali pitanje, sjeća se, evo moja uvažena kolegica se sjeća, iskazali smo bojazan i strah da će doći do nagomilavanja predmeta i do fenomena zastare. To se, naravno, i dogodilo i ja jednostavno ne mogu prihvatiti, ne mogu prihvatiti bez riječi ovo što predstavlja preporuke da se definišu prijedlozi. Ja pitam zašto to do sada nije urađeno? I, opet ću ponoviti onu rečenicu neka, molim kolege koji su s ove druge strane, koji su, dakle, predstavnici struke, neka neshvate naše diskusije nedobronamjerno. Mi uistinu želimo da bosanskohercegovačko pravosuđe bude na mnogo višem nivou, barem na onom nivou koji zahtijeva Evropska unija od nas što podrazumijea da vi treba da budete nezavisni ali ne smijete biti nedodirljivi. Hvala.
Ja se izvinjavam, ovaj, gospođo Kapetanović upravo smo imali konsultacije vezane za ovu sjednicu, njen tok daljnji, pa zbog toga sam malo. Gospodine Kožul jel' tražite Vi riječ? Ne tražite, hvala Vam. Uvaženi zastupnik Momčilo Novaković, diskusija. Izvolite.
Uvaženi članovi Kolegija, predsjedavajući Savjeta ministara i ministri, cijenjene koleginice i kolege. Vrlo teško je sad govoriti poslije, ne znam, deset, dvanaest govornika a da pri tome ne ponovim nešto što je već rečeno. I zbog toga ću se stvarno potruditi da ne ponavljam puno toga što sam bio pripremio za ovu sjednicu, a što je već, što je već rečeno ranije. Prvo, moram da bi, da bi potpuno shvatili sliku i razloge zbog čega se pravosuđe nalazi u ovoj situaciji moramo poći od samog početka. Dakle, Ustav BiH ne poznaje podjelu vlasti na tri stuba, znači na zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast. Naime, znamo dobro da je sudska vlast pripala entitetima. Iz tog razloga je međunarodna zajednica preuzela na sebe odgovornost da 42 suprotno Ustavu neke nametne, a neke natjera, poslanike i delegate tada u Parlamentarnoj skupštini, da usvoje određene zakone i naprave reformu koja je rezultirala tim što imamo danas. Tako da ovo što imamo mi danas nije samo odgovornost nas koji ovdje sjedimo i onih koje danas kritikujemo, nego i onih koji su ovakvu reformu nametnuli na način kako sam već rekao. Dakle, mi imamo jednu institucionalnu neuređenost pravosuđa u Bosni i Hercegovini, i onda kad imate nešto tako onda naravno da omogućujete da druga dva stuba vlasti uređuju ili žele da urede, utiču ili žele da utiču na ovaj treći stub vlasti a to je sudstvo. I to je ono što mi danas imamo ovdje u Bosni i Hercegovini i to je ono što je dovelo do problema u kojima se mi danas nalazimo. Na ovaj način praktično kontrola pravosuđa je prešla u druge ruke, prešla u ruke nosilaca, prije svega, izvršne, ali i nekih iz zakonodavne vlasti. I tu kontrolu nemaju građani, jer tu kontrolu nemaju oni koji najviše osjećaju posljedice djelovanja ili nedjelovanja sudske vlasti. Niz primjera mi možemo navesti za to, na to, bilo ih je danas i ovdje mnogo rečeno, ja mogu navesti i ja naravno nekoliko, ima zaista vrlo interesantnih stvari koje nisu procesuirane, ili neće ni biti, ili su završene na način kako je zaista nelogično. Evo ja ću navesti, recimo, primjer jednog Žitoprodukta Srbca, kad je kolega Backović neke napominja i ja da napomenem njih, čija imovina vrijedi nešto preko 10 miliona, a sud je to dodijelio Novoj banjalučkoj banci kad ovi nisu uspjeli da izmire neke kreditne obaveze, iako je pet mjeseci nakon te odluke suda to upisano kao hipoteka u zemljišne knjige. Dakle, u momentu donošenja odluke nije ni bilo u zemljišnim knjigama kao hipoteka. Da ne pričam sadašnji, sadašnju, ovaj, slučaj koji je sada na sceni trenutno, a to je Termoelektrana Stanari koja će vjerovatno biti sljedeća poslije Birača, odnosno Alumine najveća ili možda čak i od te veća i ozbiljnija, dakle, kriminalna radnja, a koje evo, nažalost, iako u javnosti malo-malo ima nekih informacija, se tužilaštvo ne bavi, i ni nema namjeru da se bavi, pretpostavljam, volio bih da nisam u pravu i da se tužilaštvo tim bavi. Ili recimo imate npr. situaciju da u Gradišci sudija pusti presuđene predmete u zastaru, što je to prosto nevjerovatno. Niz je primjera, možemo sad navoditi ovako masu primjera, ja sam naveo samo nekoliko kojih sam se sjetio kao primjer da imamo problem i da je taj problem ozbiljan proble. Zato se ne mogu složiti sa, ovaj, kolegom Komšićem da taj problem možemo našim lošim potezima zamagliti. To što mi neke stvari nismo radili kako valja ne znači da sud, tužilaštvo, odnosno pravosuđe ima pravo da pravda svoj nerad, ili svoj loš rad, ili greške koje su u njemu učinjene. Takođe više je nego jasno da ne postoje jasni kriteriji koji će, prvo biti na sceni kada se biraju sucije i tužioci. Pa se nama desi da je predsjednik, recimo, nekog suda, evo Osnovnog privrednog suda u Banja Luci bude čovjek koji mu je to prvo radno mjesto, odnosno koji, nema čovjek iskustva. Pa valjda nema za sudiju, a za predsjednika i ne treba mu iskustvo. Imamo niz slučajeva gdje smo, gdje su imenovane sudije, kasnije se vodili protiv njih postupci, itd., itd., neki i razrješeni Ja bih rekao ne njihovom krivicom nego zato što su kao nesposobni ljudi došli tu gdje se traži sposobnost. Puno je tih slučajeva, imali smo i informacije i izvještaje, i sad s druge strane imamo rezultate. Pa ptice na grani pjevaju da preko 3 milijarde godišnje maraka kroz korupciju bude oštećena ova zemlja, preko 3 milijarde. A koliko imamo presuda za to, koliko imamo završenih predmeta? Ovo me sve, osim te nejasne, nejasnog izbora, načina izbora, odnosno nejasnih kriterija ili nedovoljno oštrih kriterija, kako god hoćete, imamo isto tako nejasne, neobjektivne i nedovoljne definisane kriterije kontrole rada i pojedinaca, ali i institucija. I tu nešto mora da se uradi, u protivnom nećemo uspjeti, nećemo uspjeti, kako god mi nazvali ovo što trebamo uraditi da li reforma, da li, ne znam ni ja kako, nećemo u tome sigurno uspjeti. I još jedan slučaj prije nego što predložim zaključke, koji sam ovih dana, vjerovatno svi smo to pročitali na mrežama, radi se, to je, na kraju krajeva advokatura je dio pravosuđa, o advokatima po službenoj dužnosti da je jedan advokat u Sarajevu čovjek zaradio preko 4 miliona KM zato što svi hoće njega, niko neće ni jednog drugog svi njega hoće, vrlo interesantno da svi 43 baš njega hoće, a ako slučajno neko ga neće onda ga sudije predlažu, pa onda ga opet hoće. Imamo situaciju da, da, to zakonski nije riješeno, imamo situaciju da nam razrješe se sudije i idu u advokate, odnosno razrješimo sudiju zbog zloupotrebe i on ide bude advokat. Dakle, Zakon o advokaturi očito ne odgovara trenutku i onome što se dešava iza. I niz je, kažem, niz je problema, evo ja sam pokušao neke zaključke da napravim a da pri tome ne ponavljam, iako ima ovdje zaista zaključaka koje ću i ja podržati ili koje sam spreman podržati, s tim da prije nego što iznesem svoje zaključke želim prokomentarisati samo, ovaj, zaključke Kluba čiji sam i ja član, dozvolite da u nekim dijelovima se tu nismo složili. Naime, apsolutno podržavam da se glavni tužilac bira u Parlamentu, ali uslov je dvotrećinska većina, znači nisam za to da se bira prostom većinom ovdje u Parlamentu. Mislite da ćemo ga teško izabrati, ja mislim da ga nećemo teško izabrati ako bude vanstranački i ako bude stručnjak. A ako budemo gurali stranačke i ne budemo utvrdili jasne kriterije onda ćemo ga vrlo teško izabrati, bolje reći nećemo ga nikad izabrati, jer vrlo teško je naći dvotrećinsku većinu za nekog ko nekome pripada i ko se već prema nekome ili nečemu opredijelio. Takođe još jedan od tih zaključaka bi ja želio prokomentarisati. Naime, ja sam, ovaj, ja sam, smatram da ovo, ovaj stav oko najmanje jedne polovine članova Visokog sudskog savjeta i Visokog tužilačkog savjeta biraju njihove kolege, a ostatak da se bira u Parlamentu, dodao bih i obavezno stav da polovina onih koji se bira u Parlamentu bude iz opozicije, polovina iz pozicije, čime bi se obezbjedila uz, naravno, ustavne ... .../zvučno upozorenje za poslanika/ ... koje imamo, čime bi se obezbjedila .../ zvučno upozorenje za poslanika/... Ja se stvarno izvinjavam, evo samo mogu li, ako mogu predsjedavajući minut da pročitam zaključke i ...
Dobili smo ih već, pročitajte.
Dakle, Zadužuje se Savjet ministara da kroz izmjene zakonskih propisa: 1 Obezbijedi depolitizovanje ove oblasti kroz utvrđivanje jasnih objektivnih kriterija i mjerila za izbor i imenovanje sudija i tužilaca. 2. Utvrdi jasne objektivne kriterije redovne periodične ocjene kvaliteta i kvantiteta rada sudija i tužilaca. 3. Ograniči vrijeme trajanja istraga, primjer: a) za krivična djela za koja je zaprijećena kazna do 5 godina zatvora na tri mjeseca; b) za krivična djela za koja je zaprijećena kazna do 10 godina na 6 mjeseci; c) za krivična djela za koja je zaprijećena kazna preko 10 godina na 9 mjeseci. Naravno ovo je primjer može to biti i različito, ali [[poslanik se upozorava na vrijeme]] da se zaustavi u nedogled. 4. Da se formira posebno apolitično tijelo koje vrši monitoring rada VSTS. ... dva tijela. To tijelo treba biti sastavljeno od građana različite struke, društvenog statusa, starosne dobi, polne strukture, itd. Formirao bi ga Parlament i dostavljalo bi jednom godišnje izvještaj Parlamentu. Tijelo, dakle, ne bi imalo veze s politikom ali ... 44
Hvala Vam lijepo, gospodine Novakoviću, već je vrijeme da završite. Hvala Vam lijepo.
Hvala i Vama.
Hvala Vam. Uvaženi zastupnik Nenad Lalić, diskusija. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, predsjedavajući Vijeća ministara, ministri, kolege poslanici. Evo, ja neću se uopšte ponavljati, što reče gospodin Novaković, jer na ovu temu ima sasvim dovljno prostora i materijala da svi kažemo nešto značajno, a da se ne ponavljamo. Kada, počeću od samog naslova, koji glasi – Informacija o stanju pravosuđa u Bosni i Hercegovini sa posebnim osvrtom na borbu protiv organizovanog kriminala i korupcije. Ovdje mi se nešto ne uklapa, pa bih uzeo sebi za pravo da prokomentarišem jednu riječ. Koje je to moje pravo, a to je pravo jer sam na izborima osvojio pa skoro 20 hiljada glasova, to me obavezuje prema građanima koji su me birali i daje mi pravo da dam komentar. A ta famozna riječ je kriminal. Da li smo mi to napokon oslušnuli reakciju stanovništva ovoga običnog i napaćenog. Neko će reći pa kakvi smo to mi, neobični. Pa, mi i jesmo neobični u odnosu na njih ili nismo upotrijebili naziv koji svakodnevno upotrebljavamo. Obični građani, stanovništvo Bosne i Hercegovine zna da prepozna što je loše i oni to iskazuju riječima – lopov, kriminalac, pljačkaš, itd., nisu oni išli u te neke velike škole, a mi poslanici smo, i ovi koji smo odgovorni za stanje, upravljamo Bosnom i Hercegovinom, smo to malo uljepšali valjda iz vlastitog straha ako nekad zaglibimo da nas tako ne zovu, pa smo rekli – tajkun, kontraverzni biznismen, snalažljiv, itd., kao što su ovi u svijetu estrade uveli nazive starleta ili ovi razni analitičari i tako, i tako, pa možda je ovo trebalo da stave, da stoji stoji – za borbu protiv organizovanog, organizovane tajkunizacije, a vidite da se to ne uklapa, bolje je možda reći ovo – kriminala. Neću ići redosljedom nekako mi poslije toga pripada i slijedi da kažem nešto o tužilaštu i zaposlenim u tužilaštvu, jedina riječ koju, i odnosno rečenica koja će se ovdje ponavljati je, to je da je, da smo nezadovoljni sa radom tužilaštva. Ovaj, opet ću se vratiti na ulice i na obični taj narod, sada je i narod prepoznao i ti, kad kažemo kriminalci su prepoznali da nije isplativo više kriminalac, ni lopov, jer kažu nije niko pare zaradio na mišiće već na oružje koje mi imamo a to je olovka. Pa se čak sad i kriminalci brzo skidaju tim novim tehnologijama tetovaže, naoružavaju se nekim školama i spremaju se da idu u političare, pa čak kažu i ovi čuveni „Pink panteri“ su to shvatili već ih pola krenulo je ka politici, jer tu im je lakše zaraditi ogromne pare a manji je rizik. Kada su u pitanju zaposleni u tužilaštvu, sudije, naravno, pa i oni se tu dovijaju pa čak i ti, hoćemo li opet reći kriminalci, tajkuni, teže ka tome da ubace svoje bliske srodnike u tužilaštva, najuže članove porodica. I to je postalo moderno, mada se oni sakrivaju često, teško je prepoznati jer se mijenjaju ta prezimena, a znamo kad se mijenjaju, mada i to se sad ne mijenjaju, često se zadrži prezime ili, ovaj svoje ili se doda muževljevom prezimenu, al' ako malo zarovimo nađemo i tu vezu. Pa imate onda slučaj jedan sudi a drugome se sudi, razumijete. Kada govorimo o aferama koje potresaju Bosnu i Hercegovinu, ja ću samo nabrojati neke ukratko, a na jednu ću se osvrnuti. Pa od te čuvene „Pandore“ koja je obećavala mnogo, a ništa 45 nije urađeno, sve dostavljeno tužilaštvu, podaci kažu uklonjeni, uništeni, a opet se vraćam na tu ulicu, pa ljudi kažu najvažnije ti je kad tako napraviš problem izbjeći prvi udar. Šta je to? Onda kad te uhapse, da se dobro vladaš, da te tamo ne isprebijaju, kako narod kaže, policajci a onda kad to sve predaju tužilaštvu braniš se sa slobode, onda ide ta igra advokata i sudija i sve se to završi, naruže te malo ili nekom malom kaznicom koja obeshrabruje ovo stanovništvo. A, evo, ja ću samo se osvrnuti na jednu aferu famozni trio Izvozno-kreditna organizacija Unis i Uprava za indirektno oporezivanje. Pa stalno to govorimo, zar je, to je teško riješiti gdje je taj famozni Unis uvezao 65 hiljada tona na privremeni uvoz hladno valjanog lima radi unutrašnje obrade i izvoza, zašto i postoji Izvozno-kreditena agencija od koje je povukao 80 miliona eura čiji je osnivački kapital 50 miliona maraka, a plus tome kad dodamo po osnovu PDV-a oštetio i Upravu za indirektno oporezivanje, odnosno nas i građane, Bosnu i Hercegovinu za cca 20 miliona. I kada je došla njihova unutrašnja kontrola konstatovali da nema grama. Postavlja se sad pitanje da li je uopšte taj lim ušao, jer je sad u svijetu trend vozanje papira zbog povrata PDV-a i fiksnog poslovanja. Očito da smo mi u svijetu koji se, evo, tu famoznu posredničku proviziju, koja se simbolično iskazuje kroz fakture, pogrešno shvatili pa smo primjenili model drpanju, hajd da ne kažem opet tajkunizaciji, je li tako. Neću zato dugo govoriti, a prije kraja reću samo jedan primjer kako se ljudi u svijetu bore protiv korupcije i izazova ljudi koji obavljaju neke funkcije. Pa imate francuski "Michelin", proizvođač guma gdje njihovi šefovi, to znam jer dugo sam u privredi, šefovi nabavke i prodaje imaju mandat jednokratni maksimalan od 3 godine i imaju dobra primanja, ali nema, ne pada mu na pamet da poslije radnog vremena ili subotom, nedjeljom ode na ručak sa kupcem ili dobavljačem, jer to smatraju strogim prekršajem i kršem i sukobom interesa i automatski gubi posao. A u nas se vodaju ovi koji sude i ove koje sude kao. i druže non-stop. Zato ja, evo pogledam slučajno, dajem snažnu podršku ovom našem ministru, gospodinu Mektiću, gdje trebamo da mu pomognemo, koji je prepoznao problem da je u tužilaštvu i odlučan je i hrabar da istraje u tome, gdje ja ne vidim toliku podršku, no ponekad i sapletanje. Mi ovdje ćemo biti odgovorni, i jesmo odgovorni, za stanje u Bosni i Hercegovini, ali ja imam običaj da kažem, mi imamo, kad dođemo ovdje imamo tri položaja prekidača kada radimo of, racio i emocije, najčešće smo na of i na racio, ali ipak naše porodice, naša djeca, građani koji su nas birali obavezuju nas da trebali bi nekad da prebacimo na emocije i da damo nešto više u borbi protiv kriminala. I moje je generalni zaključak, uopšte nisam zadovoljan sa radom tužilaštva, ja ću ga objediniti kao izraz tužilaštvo, da ne citiram njihov puni naziv. Hvala lijepo.
Hvala. Rasprava, zastupnik Sadik Ahmetović. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani predsjedavajući. Meni malo ova sama definicija ove tačke dnevnog reda – Informacija o stanju pravosuđa, onda ide sa osvrtom na borbu protiv organizovanog kriminala, a uvodno izlaganje ima ministar pravde, a po ovom nastavku rečenice bi trebao imati najmanje ministar sigurnosti, da bi mogli imati jednu cjelokupnu ulaznu informaciju o stanju bar kad je u pitanju borba protiv organizovanog kriminala. 46 Ovaj Izvještaj koji smo dobili i koji smo, evo i pomalo čuli od ministra, je pomalo specifičan iz razloga isto kao da smo mi neki stranci koji smo došli u ovaj Parlament i sad nam treba neko kazati da u ovoj zemlji postoji sud, postoje sudije, tužioci, itd., itd., a bez suštine one koja definira ova tačka dnevnog reda. Odnosno nije nam kazano da li imamo problema u vezi sa postojećim zakonodavstvom, šta trebamo mijenjati, u kom pravcu ga treba mijenjati i koje su manjkavosti koje u ovom trenutku ima. To ove moje kolege predlažu kroz, ili klubovi, kroz ove zaključke koji vidite koliko ih ima, dakle sam princip, dakle, sa ovoliko zaključaka je neozbiljan. Ako usvojimo sve ove zaključke nećemo dobiti ništa, vjerovatno jedan drugi isključuju i na kraju ćemo dobiti jednu veliku nulu posle ove rasprave. Ukoliko želimo biti ozbiljni i ukoliko želimo pomaći ovo stanje kad je u pitanju pravosuđe u Bosni i Hercegovini trebamo u najmanju ruku kazati, ili klubovi, ili nekakvo odavde tijelo koje će sve ovo imati pred sobom i koje će, u suradnji sa i strukom, i VSTV-om, i tužiteljstvom i sudom, predložiti najbolje zaključke koji će moći pomaći ovo stanje naprijed, a stanje u Bosne i Hercegovini kad je u pitanju korupcija i kriminal je katastrofalno. Ko je kriv za to? Sada možemo optuživati tužitelje, sudije, policiju, nas, građane zašto ne prijavljuju to, itd., itd., jer je to kompleksan društveni problem. Zašto kažem nas, jer sam svjedok prije nekih desetak godina da sam, izabran sam ovdje u ovaj Parlament, i dvojica kolega su sa mnom izabrani u Parlament gdje je, evo kako već znate, da je plaća nekih pet, šest hiljada maraka, i to svi znaju u Bosni i Hercegovini da je ona enormno velika, dvojica kolega su otišli u entitetske vlade za plaće od 2,5 do 3 hiljade maraka, da budu ministri, vole izvršnu vlast. Dakle, pitao sam ih tada zašto idete? Kaže, oni vole izvršnu vlast, a ne vole novac. Bio sam jedan od onih koji je kritizirao nekakve stavove stranaka ili hajde da budem precizniji nekada moje stranke kada je kazala da na čelu državnog suda mora biti Bošnjak. Ja ne mislim tako, ja mislim da u ovoj zemlji treba balansirati stvari, da se one trebaju podrazumijevati zbog njene specifičnosti, ali na pozicijama koje će značiti jaču i snažniju borbu protiv kriminala i korupcije moraju biti oni koji će spriječiti ovo što trenutno imamo u Bosni i Hercegovini, i u zdravstvu, i u obrazovanju i na svakom mjestu u Bosni i Hercegovini gdje zavirite vidjećete kriminal i korupciju i to su fakti. Bio bih sretan da je ovo što je kolega Damir Bećirović danas izgovorio već ušlo u nekakvu proceduru suda ili tužiteljstva, ali isto tako postavljam sebi pitanje – otkud takva informacija ili odakle je ona iscurila. I to je problem tužiteljstva. Nama, kao što sam rekao, trebaju najbolji u ovoj oblasti, najstručniji u ovoj oblasti i oni koji imaju snagu, koji imaju i hrabrosti da se suprotstave u ovakvoj državi u kakvoj živimo. Jer mi živimo u zemlji u kojoj ... načelnika Milorada Dodika zatvori čovjeka u gepek pa ga voza i nikada ne bude procesuiran, i on je sada načelnik jedne općine. Imamo isti takav slučaj ili sličan slučaj i u Mostaru, koji se desio prije nekoliko dana, gdje je pravda isto tako istjerivana u gepeku od nekih savjetnika člana Predsjedništva. Bošnjački član Predsjedništva primi čovjeka kod sebe koji je organizirao, evo da budem ličan, strašnu prijetnju mom djetetu, primi ga kod sebe, ja ne znam je li mu prostro crveni tepih da tamo uđe. To su problemi koje imaju tužioci, a to su problemi koje ima ovo društvo, to su problemi koje imaju sve pravosudne institucije. Koliko smo mi snažni da iskoračimo naprijed to je ovdje do nas. Imamo li snage da ovo sve što smo danas napisali ove zaključke, koje sam vam pokazao, sublimiramo u pet najboljih zaključaka koji će pomaći ove stvari naprijed. Na tome ćemo pokazati jesmo li spremni, a ne svako svoje predložio, gdje će završiti niko ne zna. I ono što bih zamolio pravosudne institucije, dajte više jednom riješite ovo što zovemo politička i druga ubistva koja opterećuju ovu zemlju 25 ili 30 godina. Pa zašto djeca koja su rođena poslije rata u Bosni i Hercegovini moraju imati taj teret. Zbog tog tereta i takvih tereta i takvog nerada i onoga što nas tako opterećuje, oni koji su poslije rata rođeni već razmišljaju da idu iz Bosne i Hercegovine ili odlaze iz Bosne i Hercegovine. To su sve pitanja i puno pitanja 47 ima onih, ovaj, od kojih može svako od nas danas otvoriti na svom ličnom primjeru, na primjeru iz svog okruženju i na primjeru ono što čuje, vidi i što sazna. Ja neću nikoga kriviti ovdje danas, ali ću zamoliti da, nas ovdje, da sve ove zaključke, mi ćemo predložiti jedan takav zaključak, dajte da svi klubovi ili da na neki drugi način, imenuju po jedno da napravimo pet zaključaka koji će moći poboljšati stanje u pravosuđu, koji će pomoći i tužiteljima, koji će pomoći i sudijama i koji će pomoći i policiji i Obavještajnoj službi i svim onima koji su u tom lancu borbe protiv organizovanog kriminala i tog stanja. A kad je u pitanju ovaj strukturalni dijalog, on je bio, onaj, poklon nekada zbog one frke sa Milom Dodikom, pa ne zna sad ni Evropska unija šta će od tog. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Rasprava, Nikola Lovrinović. Izvolite zastupniče.
Zahvaljujem i pozdravljam sve nazočne. Dakle, kako reče prethodni govornik i ja sam to na kraju mislio reći, ovoga što budem izrekao ovdje. Naime, i ja se slažem možda čak da se i ne završi danas rasprava ili glasovanje, nego da se ono pripremi za naradni put i da ove zaključke možda pregleda sve Kolegij i da nam ih on proba, da tako kažem, ponuditi na izglasavanje, možda i danas poslije neke stanke, ali možda je bolje idući put, pa da ondje gdje eventualno kolege ne budu zadovoljni i ostanu pri svome naravno da će se inzistirati da se o njima glasuje, jer ću i ja predložiti neke zaključke, pa će ih biti, što reče, što rekoše kolege, doista puno i kako će jedan prema drugom biti postavljeni. Naime, ja sam, prije svega, ustao da nešto kažem o zaključcima, ali evo kratko bi prokomentirao ovu Informaciju koja nam je temelj za današnju raspravu i čini mi se da bi mi svi voljeli da u Informaciji se nađe ili da tužiteljstvo i sudstvo ponaša se i postupa onako kako mi to reknemo ovdje ili negdje drugdje. Dakle, možda će ovo biti malo bogohuljenje, pa ću kao izgleda braniti ono što oni rade, dakle ako je istina ovdje u statistici koju su nam iznijeli u ovom, u ovoj Informaciji, a težnja je izgleda da se malo više zadovolji statistika, neće se ipak ljutiti, ovaj, onda mi, dakle, ovdje mantramo da imamo korupciju i kriminal, jer mi imamo po pet, šest presuda, imamo, dakle ljudi su iznijeli pred nas ono što su imali. Dakle, ja evo samo naglas razmišljam, ako je to po pet, šest presuda za takvu vrstu kriminalnog djela sedam, osam onda mi to zapravo nemamo, nego nam dobro dođe da o tome pričamo i da javnost tim opterećujemo i stvaramo jednu klimu straha i rascjepa i nas zastupnika i javnosti, još plus tome dodamo teške političke teme i onda imamo jednu kompletnu, kompletno anarhično stanje koje izgleda nekima odgovara. Pa se često čuje da mi kažemo, govorimo o korupciji i kriminalu, govorimo o podjelama, o financijskom krahu, o velikim političkim temama, pristranosti RTV sustava, inicijativama koje narušavaju rad ovog sustava, pa i u Parlamentu, nejasnom funkcioniranju parlamentarne većine, zatim ... o porastu neofašizma, etnonacionalizma, pa onda govorimo o podmetanjima problema, složenosti sustava u namjeri da se ishode vlastite ustavne promjene. I, dakle, kad vi saberete ove teme vi dobijate jednu, jedno prilično ... stanje. I da sam ja u godinama tridesetim, do tridesetih možda bih i ja odavde otišao, jer tu nema nikakve perspektive, dakle sve što spomenete od ovoga je jedna anarhija koju često i sami mi proizvodimo ovdje, čak i u ovome Parlamentu. Govorim to zato što, ovaj, zato što npr. evo i u ovoj Informaciji, pa ću se malo referirati i na gospodina Džaferovića kad je rekao tamo da on nema ništa protiv da se ovdje 48 tužitelj bira, ali znate to će onda birati i županije. A jesu li to županije na marsu, gospodine Džaferoviću, jesu li oni dio ove vlasti, šta hoćete s tim reći? Što, da smo mi to pametniji ovdje ili da to nije sustav vlasti, dakle. Pa to je dio, dio vlasti ove države dok je tako. Dakle, jednostavno mi ovdje isto ne razmišljamo kad nešto govorimo. Ili, u ovoj Informaciji kaže – u skladu sa ustavnim i teritorijalnim uređenjem Bosne i Hercegovine, u daljem tekstu BiH, postoje četiri sudska sustava. Da li se ovo može reći ovako u ovoj Informaciji? Zašto su to četiri sustava ako je to jedan sustav? Dakle, mi imamo županijska tužiteljstva, dakle to je naš sustav, mi sami kažemo da je ovo četiri sustava, i to, onda se vraćam na one riječi koji sam prethodno rekao, pa onda počinjemo govoriti o podjeli, pa kompliciranosti sustava, pa proizvodimo neka rješenja koja bi smo htjeli nametnuti nekom i nečemu ili kroz javnost i da dođemo do onih ciljeva koje vi hoćete, neki, neki hoćemo. Dakle, zašto je to četiri sustava? To je jedan sustav, on možda ne funkcionira kako treba, evo i ja sam primjetio da nema harmoniziranih odnosa u kretanju predmeta, u možda suradnji, u možda istim rješenjima za, kad je u pitanju Kazneni zakon, ali sve se to da urediti ako se hoće, a da opet to ne budu četiri sustava ako hoćemo, ako neće, ako netko teži da samo ima jedan sustav kakav ga on vidi, ja ne znam, onda sigurno dolazimo do određenih problema. Zbog toga bih ja, dakle, predložio ono što sam na početku rekao, nekoliko zaključaka, da nam se Informacija ipak dopuni, jer meni to fali, dakle osim ovih statistike, ona je takva kakva je, ja pretpostavljam, ja bih volio da se, dakle, dopuni u roku od 30 dana ova Informacija sa posebnim osvrtom na ocjenu rada i Tužiteljstva i Suda, kvalitet istražnih postupaka i kvaliteta podignutih tužbi po svim osnovama. Dakle, ja bih to volio vidjeti od onoga ko mi je dao ovaj materijal takvu ocjenu. Dalje, sa posebnim osvrtom na rad Disciplinskog suda i analizom izrečenih mjera. Treće, uporednu analizu presuda za korupciju sa regijom i EU zemljama, te ocjenu stanja korupcije, dakle onog ko mi ovaj materijal nudi. Nešto od tog ima, pročitao je to ministar, jedna rečenica, dakle, ono kad je rekao da stvara povoljnu klimu, ali to je vrlo malo po meni. Zatim, ocjenu stanja korupcije u pravosudnim tijelima. Zatim, ocjenu potrebe za promjenama zakona po kojima pravosudne institucije rade, i na kraju ocjenu porasta kriminaliteta u Bosni i Hercegovini, onoga ko mi je ovo ponudio. Dakle, ja imam statistiku, ja bih to sam možda mogao uraditi i možda tražiti preko ovog našeg Istraživačkog centra, možda na ovaj ili na onaj način, ali meni bi bilo dovoljno da oni koji su nam predočili ovu Informaciju na čijem temelju danas razgovaramo cijeli dan, i možda ćemo još razgovarati, da vidim kako oni ocjenjuju ove stvari, dakle, iz brojki koje su nam dali. Jer sad, rekao sam jednu rečenicu, dakle na početku vi imate presude pa po entitetima, pa Bosna i Hercegovina od 2013., 2014., 2015. za korupciju i kriminal i imate šest presuda, sedam, onda bi se po tom moglo zaključiti da mi ovdje bezveze pričamo, mi toga nemamo. E, ako je to tako, ako je iz tih brojki ocjena to i onoga ko nam nudi ovu Informaciju onda čini mi se da mi zloupotrebljavamo svoju mogućnost da ih pritiskamo i da tražimo od njih, pa oni nekada i trče da nam dokažu da nešto nekoga sude, a nije utemeljeno, nije dobro napravljena priprema, nije ništa urađeno. Dakle, zato bih ja volio ovakve vrste ocjena od vas čuti u ovom materijalu ili nekom drugom materijalu. E onda bih mogo dobiti, po meni, jedinstvenu sliku. Evo, dakle, toliko od mene, ja bih predložio ove zaključke i možda ovaj prijedlog da, da, dakle, se ipak ovo ne završi danas, nego da se to pripremi i da ovo sve izglasujemo onako kako treba i kako bi bilo dobro da se uredi ova oblast. Hvala lijepo.
Hvala Vama. Uvažena zastupnica Diana Zelenika, diskusija. Izvolite. 49
Zahvaljujem i srdačno pozdravljam sve nazočne u dvorani. Kako reče kolega Bećirović na početku ovo će sigurno biti pričaonica i jasno da i treba biti pričaonica s obzirom na temu, jer po meni organizirani kriminal, korupcija i nepotizam su rak-rane ovog društva koje su metastazirale u sve pore društvenog života. Jako puno rečeno je danas i secirana je ova problematika na više poglavlja, neću ponavljati za kolegama neke stvari, ali neke od tih poglavlja su spomenuli pa ću samo naglasak staviti na njih. Kolega Backović je spomenuo kriminalnu privatizaciju, spominjući neki od kolega Aluminu, Tvornicu žice, pa čisto radi lokal-patriotizma ja ću spomenuti Zrakoplovnu industriju Soko i činjenicu da je u Mostaru, odakle ja dolazim, do početka rata 44 tisuće ljudi išlo svako jutro na posao, danas od toga možda jedna desetina i to mahom u trgovini, a sve te silne hale Zrakoplovne industrije nakon rasprodaje imovine sada služe samo za sajam koji se održava jednom godišnje u trajanju od tjedan dana i mi kao Mostarci bi morali biti sretni što, evo popunjeni su hotelski kapaciteti i restorani tjedan dana i što pojedinci uzmu milijunske naknade u svoje džepove zahvaljujući tom sajmu u roku tjedan dana. Jedna od bitnih problematika je i procesuiranje ratnih zločina za koje znamo, evo kolega Kožul je o tome govorio, ja isto nebrojeno puta, da se pojedincima sudi po zakonu SFRJ, drugima po Kaznenom zakonu BiH, da jedan poznaje, drugi ne poznaje udruženi zločinački pokret, pri tome samo kratko jasno, ono što uvijek naglašavam, svaki zločin treba kazniti, ima ime i prezime, ali mu treba pristupiti na jednak način. Kako reče i predsjedavajući da je bitno da li i mi ispunjavamo svoje obveze jer sve počinje na Ustavu i zakonu, ja ću reći da ću umrijeti, a da mi nikad neće biti jasno kako nekakva politička volja može biti iznad nepoštivanja zakona, to mi nikad neće biti jasno, a to se sutavno radi u ovoj državi. Pa, pri tome bih spomenula jednu inicijativu koju je pokrenula kolegica Pandurević, evo pred skoro godinu dana, ja mislim negdje u šestom mjesecu da je to bilo, vezano za radnu skupinu za izradu Zakona o nelegalno stečenoj imovini. Htjela sam postaviti pitanje Vijeću ministara vezano za to i onda sam dobila odgovor, zbog čega sam odustala, da to još uvijek nije bilo na Vijeću naroda, ne znam da li je u međuvremenu, moj zadnji odgovor je bio takav. Pri tome, znači, neću apelirati samo na predstavnike jednog naroda, nego na više njih i na natpise u novinama da imaju zdanja uz brojna već postojeća, da ne kažem ofšor, no šor(?), onako malo figurativno, i zdanja od nekoliko milijuna, pet, šest milijuna maraka. Pa čisto matematički da vas podsjetim da su ti ljudi imali primanja, recimo, 10 tisuća maraka, da ništa nisu jeli, pili, trošili, itd., da su sve ostavljali na stranu za 20 godina, a niko nema takva primanja u Bosni i Hercegovini bar legalna, imali bi 2 milijuna i 400, pa se ja pitam – otkud im šest? Tako da, evo pozivam da i mi, ne samo ovaj Dom nego i drugi rade legalno svoj posao, jer na ovaj način bi sigurno shvatili otkud im ta imovina ili je možda to od ovih nelegalnih privatizacija koje sam prethodno spomenula. I stoga mislim da svaka od ovih stavki koje sam spomenula, ja bi to čak i predložila, da zahtijeva posebnu tematsku sjednicu. Shodno tome, da ne ponavljam što su kolege govorile, i ja sam predložila jedan od zaključaka, da li će oni biti sublimirani nekad na narednoj sjednici, ja bih željela samo da budu kvalitetni. Podržavam apsolutno razdvajanje Visokog sudskog i tužilačkog vijeća na sudsko i tužilačko vijeće, ali ono što je jako bitno shodno ovim privatizacijama i svemu što sam rekla predložila sam jedan zaključak – Da Vijeće ministara BiH, u suradnji sa Visokim sudskim i tužilačkim vijećem, pripremi i u parlamentarnu proceduru uputi izmjene i dopune člana zakona uz ove ostale, referirala sam se samo na jedan, Krivičnog zakona BiH kojim bi se otklonila mogućnost zastarjevanja. Znači, nema zastare slučaja protiv počinitelja krivično-korumptivnih 50 radnji, jer kako reče kolega Backović, ukradeno vratite lopovu, a ne onome kome pripada. Ako bismo izglasali da nema zastare onda bi se ono što je ukradeno vratilo bar onome kome pripada. Hvala lijepa.
Hvala Vama. Uvaženi zastupnik Nikola Lovrinović, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Dakle, koleginica Zelenika mi je samo zapravo dala jedan oslonac da izrečem nešto što je, ima veze i sa onim što je ona govorila, ali i neke kolege prethodno su govorile o tom trendu iznošenja u ovome Parlamentu različitih kriminalnih-koruptivnih radnji i traženja da se one procesuiraju. Dakle, u ovome se trenutku, koliko ja znam, može jedino gospodinu Backoviću čestitati, koji je osobno kad je nešto saznao otišao prijavio. Kažu ljudi da je tužba 100 maraka i vi sa 100 maraka, dakle, tužite nekoga koji mislite da je kriv i izvolite ... da je lopov, dakle, služiti se sa tim a nemati argumenata i ne pridonositi ništa da se to završi, da se to procesuira onako kako treba je samo priča i zato sam ja onako govorio prethodno. Dobro je tu govorio gospodin Komšić, začude evo tu se negdje moram s njim složiti, kad je govorio koliko smo mi krivi. Kada je riječ o privatizaciji sjetite se samo da mi nismo jedan model htjeli privatizacije koji je nuđen drugačiji, čak je čovjek smjenjen zbog toga, nego smo imali drugi model, pa onda smo izazvali to što smo, do šta smo došli. A kad je riječ o zaključcima koje je predložila gospođa Pandurević, recimo na tragu onoga što sam ja govorio, pa kaže peti zaključak – Zadužuje se Ministarstvo pravde BiH da prijedlogama i prijedlozima odgovarajućih zakona ustanovi obvezu pravosuđa da donosi godišnje planove procesuiranja krivičnih djela organiziranog kriminala i korupcije koje će usvajati Parlament. Pa zamislite to kao da mi unaprijed znamo koliko će toga biti, znači, mislim ovo nije dobro izrečeno, ovaj, ili možda hoćemo da napravimo policijsku državu i da odmah unaprijed znamo da ćemo mi jedno 50 ih optužiti i ako se to ne ispuni to ćemo na Parlamentu raspraviti. Dakle, zato malo sam htio da skrenem pozornost na ovaj peti, zbog čega meni neće biti prihvatljiv. Hvala lijepo.
Hvala Vama. Uvaženi zastupnik Zaim Backović, ispravka krivog navoda, treći puta nemate pravo. Gospođa Borjana Krišto, zamjenica predsjedavajućeg, gospođa Borjana Krišto zamjenica predsjedavajućeg. Uvažena zastupnice, izvolite.
Hvala lijepa. Evo, osvrnuću se malo na Informaciju koju smo dobili i, evo, slušamo čitav dan, na neki način, stavove i osvrte na ovo što to sadrži ova Informacija. Ja ću takođe isto istaknuti da su ovdje nama oni pobrojali koliko je to ostalo na kraju prošle godine neriješenih predmeta i iz podataka koje smo dobili prezentirano nam je da je dolazilo do nastupanja zastare kaznenog 51 progona u tužiteljstvima, sudovima, kao i najčešće postizanje, odnosno posezanje za uvjetnom osudom, da je to bio zapravo jedan jasan problem koji je ovdje istaknut od naših zastupnika. Ja ću takođe reći da je unutar pravosuđa bilo brojnih zlouporaba, pokazuje i činjenica, koju ću ja podsjetiti sve nas, da je Ustavni sud BiH prihvatio gotovo sve navode iz žalbi za ocjenu ustavnosti odredaba Zakona o kaznenom postupku, kao i Zakona o Obavještajno- sigurnosnoj agenciji koje su zapravo omogućavale posebne istražne radnje prisluškivanja, progone, pritvaranja nekih neistomišljenika i nepodobnika, tako da su odredbe određenih članaka proglašene neustavnim i upravo su se odnosile na nešto što je ovdje nekad spomenuto u određenim slučajevima, ja ih neću posebno licitirati, od zaštite zaštićenog svjedoka, pa drugih stvari. Znači, u svakom slučaju ono što svakodnevno imamo vidjeti kroz odredbe i stavove Ustavnog suda da dolazi do kršenja prava na pravično suđenje i da je to dio zapravo sustavnih nedostataka u organiziranju pravosuđa i u efektivnom ostvarivanju njihove nadležnosti, odnosno nadležnosti iz njihovog područja. Obzirom da se osobno zalažem, ali evo vidimo i ovdje mnogi, za vladavinu prava, pravnu državu, zapravo za demokratsku državu, državu koja će jamčiti svakom građaninu zaštitu od bilo čije samovolje, posebno zaštitu od lažnog prijavljivanja. Ovdje smo danas mnogi govorili o određenim stvarima i ja osobno mislim da tužiteljstvo mora procesuirati sve one stvari koje su u suprotnosti sa zakonom, ali isto tako i oni koji govore o tome da postoji neki kriminal, itd., ukoliko je tako nešto neutemeljeno sve dok se ne odgovara za lažno prijavljivanje ne možemo govoriti o pravosuđu i o principu u smislu za koji se zalažemo kako bi svi građani bili jednaki pred zakonom, a kada bi, a ako govorimo o tome s aspekta, na neki način, temeljnih ljudskih prava. Zalažemo se, između ostalog, i za institucije pravosudne države koje će zajedno sa drugim, znači, agencijama za provedbu zakona, posebno policijskim agencijama, jamčiti uspješnu borbu protiv svih vidova kriminaliteta, osobito organiziranog i korupcije. Znači, za državu koja će imati nultu stopu tolerancije za sve prekršitelje zakona, a posebno za kaznena djela terorizma, organiziranog kriminala, korupcije, te jedinstvene primjene zakona i jednakost, znači, svih pred zakonom, posebice u procesuiranju predmeta ratnih zločina. U kontekstu stvari koje smo čuli, isto smo imali priliku čuti šta se to u proteklih deset godina, kad je u pitanju reforma pravosuđa, dogodilo u Bosni i Hercegovini, možemo reći da je doneseno veliki broj, znači, zakonski regulative iz ove oblasti koju su uređivali, kako procesno- pravnu tako i materijalno-pravnu oblast. Znači, najznačajniji zakoni na ovoj razini nametnuo je visoki predstavnik, od Zakona o Visokom sudačkom i tužiteljskom vijeću, Zakona o Sudu BiH, Zakona o Tužiteljstvu BiH, jer još jednom ću ponoviti da Ustav BiH ne poznaje, znači, redovne sudove kao kategoriju pravosudne institucije. Međunarodna zajednica je zapravo imal izravan utjecaj, ne samo na konkretna zakonska rješenja, nego i kroz ovako formulirana zakonska rješenja, na izbor i utjecaj, odnosno na kadrovska rješenja kad su u pitanju imenovanje na ove važne pozicije u pravosudnim institucijama Bosne i Hercegovine. Konačni rezultati ovih provedenih reformi bili su takvi da i najveći, ja bih rekla, optimisti ne mogu zanijekati činjenicu da postoji danas jedno ogromno nepovjerenje u pravosudne institucije Bosne i Hercegovine, prije svega puno ima razloga, postoje četiri odvojna pravosudna sustava, državna, dva entitetska i jedan Brčko Distrikt, što je nonsens barem kada govorimo o onom procesnom smislu. Čuli smo i danas nekakvih prigovora oko različitih stavova i pristupa. Takođe jedan od problema je i ogroman zaostatak u radu, znači, sudskih procesa koji traju predugo, a za posljedicu imaju i naknade štete od strane države koja je prouzročila. Takođe ću i ja, iako je od strane kolega istaknuto, ovaj, da u ovim slučajevima i problemima koji spadaju u pravosuđe postoje problemi koji se tiču procesuiranja ratnih zločina. Naime, u Bosni i Hercegovini se za ratne zločine sudi po dvjema različitim zakonima, po jednom strožem uglavnom jednom, a po drugom blažem uglavnom drugom narodu. Jedan, znači, Kazneni zakon 52 donesen je 1976. u bivšoj Jugoslaviji, a drugi 2003. u Bosni i Hercegovini. Zakon SFRJ ima blaže kazne i nema formulacije poput one „udruženi zločinački podhvat“ koji doslovno omogućava i služi danas tome da se jedan narod kriminalizira. Pravosudni presedan tim je više skandalozniji jer je i Sud za ljudska prava u Strazburu 2013. potvrdio da se za ratne zločine mora primjenjivati Kazneni zakon SFRJ iz '76. godine koji je vrijedio u vrijeme počinjenja tih djela, a tek u iznimnim slučajevima novi zakon, posebno što su, svi trebaju biti isti pred zakonom jer su bili svi isti u vrijeme počinjenja tog kaznenog djela. Problem predstavlja zapravo i selektivan pristup od strane Suda BiH kad je riječ o primjeni proširene nadleženosti Suda BiH Uzimaju se predmeti iz nadležnosti drugih sudova, kao i postojeća organizacija Suda gdje na istom se sudu rješava i u prvom i u drugom stupnju, što znamo da je naravno suprotno Protokolu 7 Evropske konvencije o temeljnim ljudskim pravima i slobodama i članku 47. Povelje o temeljnim pravima Evropske unije koje propisuje zapravo pravo na djelotvoran pravni lijek. Zatim neravnoravna ili nepravedna nacionalna zastupljenost u sudovima Bosne i Hercegovine, Vrhovnom sudu, tužiteljstvima i u drugim pravosudnim institucijama u Bosni i Hercegovini takođe, po meni, jedna od razloga za neku vrstu nepovjerenja u ove institucije. S obzirom na sve navedeno moramo biti snažno opredjeljeni za jasnu podjelu nadležnosti unutar pravosuđa, odnosno pravosudnih institucija na državnoj razini i sa entitetima i jačati, naravno, regionalnu suradnju u oblasti pravosuđa, kao i donošenje zakonskih rješenja kojima bi se zapravo uklonili ovi problemi. U tom smislu ja, uvažavajući i cijeneći prijedloge koje su dostavili moje kolege, nisam predložila nijedan od zaključaka. Sa mnogim mnogi zaključci su mi prihvatljivi, ja se nisam usudila i upuštala da idem u konkretne stvari što bi to trebao da sadrži jedan zakon, ali ono što je zapravo, na neki način, i moj prijedlog neke vrste zaključaka, ja ću to sad iznijeti samo kratko u raspravi, pa ću u tom smislu reći da je potrebno da kad je u pitanju raforma pravosuđa donesemo novi Zakon o VSTV-u kojim ćemo predviditi jedan, jednak broj članova VSTV-a iz svakog konstitutivnog naroda i predviditi odgovarajuću zastupljenost drugih, te drugačiji način izbora članova VSTV-a, koji bi vršila Parlamentarna skupština isključivo od onih koje predlaže sudovi i tužiteljstva, znači vodeći računa o nacionalnoj, regionalnoj i spolnoj strukturi članova. Nužno je takođe kod ove izmjene predviditi odgovornost unutar strukture VSTV-a, jer bez odgovornosti mislim da nećemo napraviti nikakav iskorak ni u pogledu ove institucije, a ni drugih o kojima pričamo. Jednako tako u Zakonu o sudovima BiH potrebno je uspostaviti viši ili apelacioni sud kao poseban sud u smislu preciznog razdvajanja nadležnosti Suda BiH od ostalih sudova kako bi se zapravo izbjegla i selektivnost i nekakva moguća zlouporaba čiji smo danas svjedoci. Na koncu, i ne manje važno, takođe želim naglasiti da se trebamo zalagati i za materijalnu i za financijsku neovisnost i sudaca i tužitelja i opredijeliti se zapravo za istinski neovisno, profesionalno, učinkovito pravosuđe kako bi ova zemlja bila kao i mnoge druge pravna zemlja, pravna država i u kojoj bi vladala vladavina prava, a kako bi [[zamjenica se upozorava na vrijeme]] mogla, na neki način, uspostaviti na demokratskim principima. Hvala ljepa. Ja se ispričavam ako sam prekoračila vrijeme.
Hvala Vama. Uvaženi zastupnik Denis Bećirović, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Uvažena kolegica Krišto je rekla da se zalaže za nultu stupu prema svima onima, citiram, koji ne poštuju i krše zakon. Ja nemam nikakav problem sa tim stavom. Mislim da to tako i treba 53 biti u Bosni i Hercegovini, međutim, postavljam pitanje, evo i gospođa Krišto je jedan od čelnika najvišeg zakonodavnog organa u Bosni i Hercegovini, kako mislite da provedemo ovo principijelno opredjeljenje o kojem ste govorili ako Vi prvi izađete pred javnost ove zemlje i kažete da ne poštujete legalne zakone ove države i još pozovete građane da ne poštuju legalno usvojene zakone? To jednostavno ne ide jedno s drugim. Zato se vraćam i na početak svoje današnje rasprave, nema tog pravosuđa na svijetu koje može ispraviti ovako lošu zakonodavnu i izvršnu vlast kakvu mi imamo u Bosni i Hercegovini. Tu mi moramo potražiti prvo uzrok većini problema u ovoj zemlji, a onda ozbiljno razgovarati o svim segmentima jednog društva. U protivnom, ovakva politika neće nas zaista nigdje dovesti. Ako vi 22 godine imate politiku opstrukcije, blokade, ako je problem bila čak i registarska tablica, zar vi mislite da u takvoj državi da onda će sve, ovaj, funkcionirati kako treba? Cijenu opstrukcija i blokada plaćamo svi, a ovo je samo jedan od primjera.
Hvala lijepo. Gospođa Krišto, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Kako reći, ili ispravka krivog navoda ili nekakav odgovor kolegi zastupniku. Ja Vam samo mogu reći da Vi niste ni moja svjest ni moja savjest. Ja sam ovdje danas govorila kao zastupnik i ja imam odgovornost prema onome koga ja predstavljam i ja jasno iznosim i njihove i svoje osobne stavove. Što se tiče moje odgovornosti u smislu, kako Vi kažete, nepoštivanja određenih zakona, također, niti sebe stavljam u funkciju koja treba da sudi o takvim stvarima ako se radi o zlouporabama, a najmanje ste to i Vi. Postoje pravosudne institucije, pa neka izvole raditi i utvrditi i u ovom slučaju postoji li bilo kakva odgovornost za stvari koje se ovdje i izgovore i koje su, hajmo kazati, rezultat nekog ponašanja i odgovornosti. Hvala ljepo.
Hvala Vama. Uvaženi zastupnik Damir Bećirović, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Evo, ja se tu također pridružujem mom kolegi Bećiroviću koji kaže da prvo treba krenuti od sebe, pa onda bar objasnite tim građanima koji vas plaćaju ovdje način na koji ste kupili službeno vozilo mimo Pravilnika kojim je utvrđeno. Kupili ste auto koje je skuplje od onog što Vam je dopušteno naprimjer. I također, evo sugerirajte Vašem stranačkom šefu da otpusti savjetnika koji je učestvovao u izvršenju krivičnog dijela, i to teškog, i to pogotovo sa službenim vozilom Predsjedništva BiH što je i zadokumentovano, pa onda možete i pričati o tome.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Nikola Lovrinović, ispravka krivog navoda. Izvolite. 54
Ne znam na koji je kolega Denis Bećirević mislio legalno doneseni zakon. Mogu pretpostaviti, ali, ovaj, nisam siguran da je donesen legalno, kako je on rekao, bar na onaj koji ja mislim da on misli. A s druge strane, ovaj, jesam li ja rekao u svojoj priči, koju sam govorio po ovom Izvješću, da se ovo koristi za moguće ideje vlastitog uređenja i viđenja uređenja države. Dakle, zato sam rekao, i ovakve rasprave i nekakve druge rasprave, a i ti zakoni se trebju donijeti valjda u dogovoru svi sa svima, a ne mogu se donositi na uštrb jednih i onda govoriti da su legalni i da oni, evo, zadovoljavaju sviju. Znači, ne slušamo se, ne čujemo se, koristimo svaku progodu da na vlastiti način rezonujemo, pa i kod ovakvih izvješća. Dakle, i rekla je predsjednica, dakle, ja nju nemam razloga da branim, zna se sama braniti, dakle, imaju pravosudni organi ako je to sve tako i ono što pričate, i rekao sam maloprije, onako usput, 100 maraka je kaznena prijava pa izvolite, dakle, imaju sudovi pa neka rade. Nismo ni mi zaštićeni od toga, ako pravimo kazneno djelo koje je kažnjivo po zakonima, naravno da moramo i mi snositi sankcije. Ali nemojte to koristiti da dolazite do ustavnih rješenja. Da li me razumijete? Dakle, možda je ovo krupna riječ, ali upravo to radite. Na svim segmentima kada pričamo o bilo čemu, eh onda vi kažete ... Pa, evo, govorimo o Zakonu privatizacije, govorimo o ustroju države, govorimo o intervencijama u Ustavu Federacije, govorimo o intervencijama u Izbornom zakonu. To je sve netko uradio mimo naše volje, a hoćete da imamo državu koja je po volji sviju. Pa dajete da je imamo, daj budimo iskreni, budimo iskreni. Dakle, neka suda radi svoje, nemam ništa protiv, ali dajte budimo iskreni, nemojte to koristiti da kažemo da su to, evo ne znam ni ja, raspad sustava i da gonimo ljude odavde, iz ove Bosne i Hercegovine, a prije svega one najmalobrojnije jer su najmanje zaštićeni. Znao sam da će tako biti.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Predrag Kožul, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo, pa ja predlažem kolegama Bećiroviću, jednom, drugom, da barem na sjednici kada razgovaramo o pravosuđu, evo i kad su čak tu ljudi u pravosuđu, ne budu oni ti koji će suditi, presuđivati i procjenjivati ko je prekrišio zakon iako je to u maniru njihovih matičnih partija odavno.
Hvala lijepo. Je li Denis imao, ovaj, dvije replike? Je li imao dvije replike?
Jeste.
Gospodine Bećiroviću, Vi imate naravno riječ, kažite mi šta je nepridržavanje dnevnog reda? Nećemo dozvoliti zloupotrebu ovog instituta kroz replike. Samo izvolite, samo mi kažite šta je nepridržavanje? 55
Samo da razjasnim, dakle, nisam se prijavio za repliku.
Nego?
Pa vidite šta piše.
Hajde da čujemo.
Dakle, to pod jedan. Pod dva, kolega Kožul i kolega Lovrinović se potpuno nisu pridržavali ni dnevnog red, čak nisu ni replicirali na ono o čemu sam ja govorio. Ljudi su potpuno govorili o stvarima o kojima niko nije govorio na sjednici, a na to treba vrlo jasno ukazati.
Molim Vas, dakle, treba biti dobar majstor pa razgraničiti, dakle, ove situacije ili se svađati sa vama ovdje. Ja ne želim da se svađam ni sa kim, ali vas mogu zamoliti kao svoje kolege, nemojte da repliku pokušavati izdejstvovati kroz povredu Poslovnika, kroz nepridržavanje dnevnog reda. To je poslovnički problem, to ćemo rješavati, ali ja vas molim da mi pomognete da vodim ovu sjednicu kako treba. Mi imamo još dva prijavljena govornika. Nakon toga red je da upitamo naše goste da li neko od njih želi da govori, ministra pravde, i nakon toga planiramo završiti sjednicu, napraviti pauzu pola sata i započeti narednu sjednicu. To je neki plan pa da ovo imate u vidu.
/nije uključen mikrofon/
To ću kazati kada dođe vrijeme za to. Uvaženi zastupnik Mirsad Đonlagić, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Pozdravljam sve prisutne u sali. Zaista je vrlo teško reći što već nešto nije rečeno, ali je činjenica da Izvještaj, da je najmanje bilo komentara i diskusija o Izvještaju, a da je Izvještaj poslužio za sve ove diskusije koje smo imali priliku da čujemo. Pa ja bih ponovio samo neke stvari, ili podcrtao neke stvari koje su evidentne, koje možda proizilaze i iz onoga što se moglo čuti i u javnosti, a i moglo se čuti i na press konferencijama funkcionera iz pravosudnog sistema, da je, recimo, pritisak politike na provosuđe jači nego ikada, a da su nedavna istraživanja pokazala da narod u Bosni i Hercegovini pravosuđu ne vjeruje. Dakle, to su stvari koje su izuzetno ozbiljne i to bi trebao da bude alarm za sve u ovoj zemlji da se ovom pitanju posveti jedna zaista ozbiljna pažnja. 56 Međutim, ovaj, moram se spomenuti također da je reforma pravosuđa dala, i to smo imali prilike da čujemo na press konferenciji, da je reforma pravosuđa dala određene rezultate koji se ne mogu minimizirati, ali da sa reformom u svakom slučaju treba nastaviti. Naravno, ovdje je mnogo, podcrtano je da je mnogo slučajeva visokog kriminala ili kriminala visoko pozicioniranih funkcionera nije procesuirano i da je to stvar koja nas, sasvim sigurno, u budućnosti očekuje i da se tim stvarima zapravo što je moguće prije zabavimo. Na Ustavnopravnoj komisiji je iznešena konstatacija da nam je pravosuđe evidentno korumpirano. Ja zaista bih se čuvao teških riječi ili poslije svih ovih teških riječi koje, evo, i ovdje i ja podcrtavam, a i koje smo imali prilike ovdje da čujemo, morala bi da uslijedi jedna zaista izuzetno ozbiljna aktivnost svih nivoa vlasti u Bosni i Hercegovini. Ja se ponovo vraćam na ovaj Izvještaj koji je napisan, koji očito nije dovoljan ili nije dovoljno dobar ili, možemo slobodno reći da nije dobar, ali evo, ja opet kažem da je poslužio mnogima samo kao povod da bi mogli da govore i da diskutuju o pravosuđu ono što oni misle. Zbog svega toga, a ne želeći da više oduzimam vrijeme prisutnima, pošto je puno toga rečeno, ja ću biti slobodan da pročitam prijedloge Kluba SBB-a vezano za današnju tačku dnevnog reda. Pod, imamo tri zaključka, vrlo brzo će to biti realizirano, dakle, molim malo pažnje. Dakle, pod broj 1. Predstavnički dom podržava Visoko sudsko i tužilačko vijeće u borbi protiv nezakonitosti, zloupotreba i drugih koruptivnih mjera počinjenih od strane nosioca pravosudnih funkcija. Pod 2. Predstavnički dom poziva Visoko sudsko i tužilačko vijeće da Parlamentarnoj skupštini BiH dostavi prijedloge mjera koje Parlamentarna skupština BiH može poduzeti s ciljem jačanja nezavisonosti i kapaciteta pravosuđa u Bosni i Hercegovini. Odnosi se prije svega na veća budžetska sredstva po stavkama, potencijalna zakonska rješenja., itd. I konačno 3. Predstavnički dom obavezuje Ministarstvo pravde BiH da u idućih 60 dana, a mislim da smo čuli već jedan takav prijedlog, ali on se odnosi na period od 30 dana, ali evo, bez obzira što korespondira sa već onim što je rečeno, mi predlažemo da to bude u roku od 60 dana i da se dostavi korigovani izvještaj koji će sadržavati konkretne primjere o stanju u bosanskohercegovačkom pravosuđu uključujući i konkretne probleme, mjere poduzete sa ciljem njihovog rješavanja, te plan za njihovo daljnje rješavanje. Naravno, ja sam svjestan toga da ovdje imamo, kao nikad dosad u protekom periodu u radu ovog visokog Doma, ovoliko zaključaka i ja jednostavno ne znam na koji način ćemo mi doći do toga da to, ovaj, spojimo u neke razumne zaključke koji neće biti, šta ja znam, broj 30 ili 40 predloženih zaključaka, što bi u svakom slučaju bilo previše. Ali evo, toliko i hvala na pažnji.
Hvala Vama. Uvaženi zastupnik Damir Arnaut.
Zahvaljujem predsjedavajući. Interesantno je da se danas gotovo niko nije držao dnevnog reda. Tačka je Informacija o stanju pravosuđa u Bosni i Hercegovini, Informacija. O toj Informaciji se danas nije govorilo ni 5 minuta sveukupno, tu i tamo je spomenuta, kao niko nije zadovoljan s njom, a onda opleti po 57 VSTV-u. Ja, meni se čini da nekima ta Informacija nije ni trebala, da je samo poslužila kao izgovor upravo da opletu po VSTV-u. Ja sad opet podsjećam da je VSTV jedini koji je počeo pospremati loše stvari u bh pravosuđu i jedini koji se suočio sa negativnim pojavama u domenu svoje nadležnosti. Da nije, pa mi danas ne bi ni znali koliko je stanje u nekim segmentima bh pravosuđa loše, ne bi znali koliko je suspendovani glavni tužilac otišao u svojim zloupotrebama, a ovdje nam je, već što ja pamtim, dva puta solio pamet i malo ko je na to reagovao. Ne bi znali da je njegov zamjenik pod istragom za utvrđenje novca u nekoliko predmeta da nije ovog rada VSTV-a. A taj isti zamjenik je dolazio pred UPK-a i nama tamo solio pamet i branio neobranjivo izvještaj svog šefa, i malo ko je, osim nas nekoliko, reagovao. I ima još toga što ne znamo to je sigurno, ali atacima na VSTV samo vodite priču u pravcu da nikad ne saznamo. Pa, možda je baš to nekima i cilj, jer to me sada vraća na situaciju od prije dvije godine kada su neki počeli, od gospođe Pandurević, podržavati suspendovanog glavnog tužioca u njegovim naporima da ospori pristup OSCE-ovom ekspertu i britanskoj sutkinji Joanne Korner. A upravo je njen izvještaj iznio na vidjelo sve zloupotrebe, svu nekompetentnost i sve mahinacije suspendovanog glavnog tužioca. E, upravo zbog ovih stvari treba dati podršku VSTV-u da nastavi sa ovim aktivnostima, jer su već uradili najviše da počiste stanje, kako sam već rekao, u svojim redovima, jer treba gledati komparativno. I hajmo pogledati komparativno ko u Bosni i Hercegovini još čisti stanje u svojim redovima. Vijeće ministara ne, nedostavljaju zakone, rade sve gore i gore, ako se uopšte može reći da rade, ovaj Parlament, evo, zakonodavna vlast je spao na jednu sjednicu mjesečno, i čak nas njihove vratolomije, Kolegija, je li tematska, je li redovna ne mogu spasiti od ove sramote da se jednom mjesečno sastajemo. Da nije Predsjedništvo BiH možda bolje? Pa oni sve što rade je dijele po 100.000 maraka podobnim organizacijama, ono što im je diskreciono dato, i ništa više. U ovoj godini je Predsjedništvo BiH održalo, da vidim je li iko zna, tri sjednice, tri sjednice je Predsjedništvo BiH održalo u šest mjeseci ...
Pridržavajte se dnevnog reda gospodine, već imam ozbiljna upozorenja.
Ja Vas upozoravam da ...
Držite se dnevnog reda.
Držim se dnevnog reda, radim komparativnu analizu između tri stuba vlasti, to što se Vama ne sviđa što u tom jednom stubu sjedi Vaš šef nije moj problem, ja ću nastaviti. Ako me isključite imaćete problem. Tri sjednice u šest mjeseci, zadnja sjednica je bila 10.05. E to je Predsjedništvo BiH, to je taj treći stub. I ja pretpostavljam da je VSTV na to mislio kad su rekli da su najsvjetliji od ta tri stuba vlasti. Da su poredili se za zakonodavnom i izvršnom i oni kao sudska, i ovaj treći jest najsvjetliji kad se tako poredi. Ovaj, i ova tri primjera koja sam sad iznio, držeći se dnevnog reda, to pokazuju. Ja pretpostavljam, gospodine Magazinoviću, da se nije VSTV poredio s učiteljicama, jer u tom slučaju i ja bih se složio da su učiteljice definitivno svjetliji primjer, ali mislim da su se poredili sa druga dva stuba vlasti. E sad ... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 58 Pa, evo, znam. E sad glavno pitanje je kako mi pravosudnom sistemu možemo pomoći, to je ono što mi ovdje trebamo pitati i u tom pravcu upravo idu i naši zaključci. E hajdemo tom stubu vlasti, pravosudnom, povećati sredstva, hajmo uzeti ovih 300 hiljada diskrecionih KM od Predsjedništva, koje se sastaje tri puta u šest mjeseci, i dati ih pravosuđu, hajmo početi s tim, hajmo uzeti još 300 hiljada diskrecionih KM od Kolegija Vijeća ministara, dakle predsjedavajućeg i njegova dva zamjenika, koje nam za ovih 6 mjeseci nije dostavilo ni pet zakona, ne računajući ona četiri zakona o akcizama reciklirana, koje nisu bili sposobni ni braniti ni odbraniti, al' su sposobni podijeliti toliki novac svojim poslušnim organizacijama, hajmo taj novac dati pravosuđu. I još nešto, i zbog glavnog tužioca u Parlamentu, jedna od niza legitimnih ideja, ima toga na zapadu, ima toga jako puno na zapadu, ali je interesantno da klub koji, Klub SDS-a koji nije podržao približavanje zapadu po pitanju prava prvenstva hitne pomoći i vatrogasaca hoće na zapad baš preko izbora tužioca, a i to tek nakon što im jedan tužioc nije ispunio očekivanje ili pak možda obećanja neka. Uglavnom možda taj takav izbog glavnog tužioca jeste nešto što Bosna i Hercegovina nekada može uvesti, al' tek kad svi ovdje počnu zapadno razmišljati. Jer dok god ovaj Parlament izabere drugoplasiranog Drndu, samo zato što je gospodin Mehmedović pred kraj sjednice ponudio zaključak s tim ciljem i ko zna kako to ishodio, do tad ne razmišljamo zapadno. Ne možemo tako birati glavnog tužioca dok god ovaj Parlament bira trećeplasiranog Mufida Memiju, jer zamislite da sutra dobijemo tužioca Memiju samo zato što nečiji predsjednik to hoće i ima šta za ponudit drugim poslanicima da glasaju za ili čak da budu suzdržani, a svi znamo da je trećeplasirani Memija izabran u Upravni odbor BHRT-a jednako zahvaljujući onima koji su glasali za i onima koji su bili suzdržani, jer tako ovdje sistem glasanja funkcioniše. E kad dobijemo takvu svijest da se biraju po struci, a ne zato jer to hoće nečiji predsjednik, ne zato što je nešto razmijenjeno, kad otklonimo razmišljanja da samo Bošnjak ili na kraju krajeva samo Hrvat, ili samo Srbin može biti predsjednik suda, a tu argumentaciju zaista koristite kao izliku da imate političku kontrolu nad pravosuđem, e tek tada možemo uopšte razmišljati i o ovoj opciji, ali ja mislim da mi nismo ni blizu toj svijesti. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Ja molim službe da pripreme dio izlaganja gospodina Arnauta u kojem je upućena meni, kao predsjedavajućem, određena vrsta prijetnje. Ja ću se o tome očitovati kada to pročitam detaljno, a do tada gospodine Arnaut, niko meni ovdje ne može prijetiti, to da znate i nemojte slučajno više da se na taj način ponašate. Riječ ima uvažena zastupnica Nermina Kapetanović, nepridržavanje utvrđenog dnevnog reda. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Nepridržavanje dnevnog reda je činjenica da se ovdje spominju stranački šefovi, rad Vijeća ministara i Parlamenta i upoređivanje rada ova tri, dakle, ove tri institucije. To nema nikakve veze sa dnevnom redom. Čudim se suviše idiličnom pristupu i hvalama koje gospodin Arnaut, kao pravni stručnjak, izrekao na rad VSTV-a. Ja se usuđujem reći da je suviše, suviše idilično i suviše lijepo da bi bilo istinito, a naročito vođena činjenicom o Izvještaju Evropske komisije o onome što se dogodilo o učincima rada pravosuđa za 2016. godinu, a koliko se sjećam gospodin Arnaut je zajedno kao i mi podržao taj Izvještaj, odnosno primio ga znanju i 59 afirmantivno tada diskutovao. Očito da se vrijeme mijenja, da vjerovatno SBB ide u opoziciju, ali mislim da ovo, ovo meni ne liči na dosadašnji način komunikacije gospodina Arnauta i nema veze sa današnjim dnevnim redom.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Zaim Backović, nepridržavanje utvrđenog dnevnog reda. Izvolite.
Hvala Vam gospodine predsjedavajući. Zamolio bih Vas da u skladu sa Poslovnikom koristite odredbe kojima se uskraćuje pravo diskusije u fazi diskusije o tačci dnevnog reda, a kada se poslanik ne pridržava dnevnog reda.
Hvala Vam lijepo.
Mene ste, dozvolite mi da završim.
Hvala Vam na podršci, dovoljno, mislim, to je nepridržavanje.
Pa nije dovoljno, nisam završio.
Hajde završite.
Pa nemojte, evo vidite, odmah me prekidate.
Pa hajde, imali ste dvije replike.
Pa mene ste u desetine navrata opominjali,
Hajde završite, molim Vas. ZAIM
pa, evo, završiti ću, opominjali, presjecali u diskusiji iako sam bio u cjelosti u skladu sa tačkom dnevnog reda. Mi ovdje raspravljamo o nečemu što je Izvještaj i pokušavamo doprinijeti ...
Dobro, hvala Vam, hvala Vam lijepo. 60 Momčilo Novaković, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Pravosuđe je tema kojom se bavi sva bosanskohercegovačka javnost nekoliko godina. Našla se na dnevnom redu zahvaljujući Kolegiju i insistiranju gospodina Bosića, a ja sam maloprije prvi put čuo da je to sve zahvaljujući SBB-u, i da nije SBB-a bilo da mi ne bismo imali praktično od ovoga ništa, pa ja nešto razmišljam da su prvo nastale amebe, pa SBB, pa paramecium. Jer kako drugačije objasniti da ništa se ne radi u ovoj državi bez SBB-a.
Hvala Vam. Gospodine Backoviću, sjednite na Vaše mjesto, sjednite na Vaše mjesto, zastupnik sjedi u klupi. ZAIM
/nije uključen mikrofon/
Riječ ima uvaženi zastupnik Damir Arnaut. Izvolite.
Zahvaljujem. Ovo što, odnosi se replika na Vas predsjedavajući. Dakle, Vi ste ovdje izrekli nešto što apsolutno ne stoji. Dakle, ja sam rekao nemojte me prekidati, držim se dnevnog reda zato što pravim komparativni pristup, a to što se Vama ne sviđa, to je Vaš problem i ukoliko me isključite imat ćete problem. A to se odnosi, i evo pojašnjavam sada, jer Poslovnik jasno kaže ukoliko ispravlja krivi navod ili ukoliko nešto zahtijeva pojašnjenje, pogledajte, tako piše u Poslovniku. Ovo zahtijeva pojašnjenje. Kad kažem imat ćete problem, mislim na to da Vam držimo kvorum. Cijeli dan ovdje brojim, znate koliko, 22, 23, 24, otprilike je to bilo, uključujui članove Kolegija, konstatno odsutni. Ne znam, ispravite me ako sam u krivu, ali ja sam danas vidio, kad god je neko napuštao salu, ja jedanput, ja sam možda i među jedinima koji Vas je obavijestio da napuštam salu. Prema tome, o tome se radilo, a ja također pozivam službe da pripreme stenogram, da dostave i meni i predsjedavajućem.
Hvala lijepo. Riječ ima uvaženi zastupnik Mirsad Đonlagić, isprvka krivog navoda. Izvolite.
Pa, ja bih se osvrnuo na ovog šarmantnog našeg kolegu Novakovića koji pokušava da zabavi ovaj Parlament svojim istupima, da smatram da je to vrlo nekorektno. Uredu, njegovo poznavanje biologije, ja u to neću da, da, ovaj, potcjenjujem, ali mislim da je također trebalo i kolegu Novakovića opomenuti za njegov vrlo, vrlo nekorektan nastup. Ako je imao nešto da komentira na moju diskusiju i na neke moje prijedloge, zašto se nije osvrnuo i rekao to meni, 61 zašto je to uputio SBB-u na način na koji je uputio, koji apsolutno vrijeđa dostojanstvo zastupnika koji sjede u ovoj sali. Ne moje, nego njegovo i svih nas, jer je on to, izgovorio nisam ja to izgovorio.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu kada su zastupnici u pitanju. Dakle, ponavljam, zaključujem raspravu kada su zastupnici u pitanju. Riječ dajem gostima, ko želi od gostiju da se obrati? Gospodine Tegeltija, predsjednik Visokog sudskog i tužilačkog vijeća. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, radno predsjedništvo, gospodo zastupnici, poslanici, uvaženi predsjedniče Savjeta ministara, ministri. Prije svega, želim da vas pozdravim u svoje lično ime i ime članova Visoko sudskog i tužilačkog savjeta i u ime ljudi koji su danas iz pravosuđa prisutni na ovoj sjednici. Moram da kažem da smo bili ovdje i strpljivo slušali ove neke kritike, neke osvrte na rad pravosuđa sa namjerom da iz njih izvučemo one dobronamjerne kritike koje će nam pomoći da unaprijedimo rad oblasti kojoj pripadamo. Niko od nas iz pravosuđa nikada nije rekao da je pravosudni sistem savršen, da je perfektan, da ne postoji puno prostora za poboljšanja. Naravno, kao i svaki sistem, on je jako podoban da bude popravljen, naročito u zemlji kao što je Bosna i Hercegovina koja ima ovu složenu ustavnopravnu strukturu i ta složena ustavnopravna struktura i strogi zahtjevi, ne samo ovi stručni, nego i nacionalni, poprilično uokviruju opus rada regulatornog tijela, u ovom slučaju Visokog sudskog i tužilačkog savjeta u obavljanju svojih dužnosti. Bilo je ovdje svakakvih, svakakvih diskusija, bilo je tu onih, rekao bih, populističkih, na koje smo već naviknuti, bilo je onih zaista konstruktivnih, bilo je onih koji su predlagali pojedina rješenja. Ja danas nisam dobio nijednog od tih zaključaka koji su predloženi pa se o njima ne mogu ni izjašnjavati. Skrenuću pažnju na nekoliko stvari koje su mi ostale u pamćenju, ja se unaprijed izvinjavam svima onima na čije pitanje i eventualne prigovore neću ovom prilikom moći da se osvrnem jer sam ih jednostavno zbog kratkoće vremena koji imam ovdje za ovom govornicom, to jer nemoguće. Prije svega, oko samog Visokog sudskog i tužilačkog savjeta BiH. To je regulatorno tijelo na nivou Bosne i Hercegovine i ono je nadležno za imenovanje sudija i tužilaca, njegov sastav čine 2/3, sudije i tužioci, 2/3 Visokog sudskog i tužilačkog savjeta biraju sudije i tužioci. To je model kakav postoji identičan u Italiji. Prema tome, postoje različiti modeli tih regulatornih tijela u Evropi, jedan od njih je ovaj koji je u Bosni i Hercegovini. Ovo je najveći stepen, mogući stepen nezavisnosti takvog jednog pravosudnog tijela kakav je u Bosni i Hercegovini. Sve te ideje oko reforme Visokog sudskog i tužilačkog savjeta nisu nove. Ja sam u pravosuđu, ovom reformisanom, od 2004. godine, i priča o reformi pravosuđa nije počela ni sa mojim mandatom u ovom Savjetu, ni sa vašim u ovim poslaničkim klupama. Ona traje od 2004. godine i uvijek je to bila priča kako, kako stvari ne valjaju, kako ih treba popravljati i kako se one moraju popravljati. I bilo je i dobrih na tom putu, od 2003. godine do danas, i dobrih i loših poteza, i dobrih i loših stvari koje su se dešavale i imamo rezultate takve kakve imamo. U nekim oblastima imamo dobre rezultate, njih ne treba podcijeniti, u nekim oblastima za koje i mi sami kažemo da su takve, nemamo još uvijek zadovoljavajuće rezultate, ni za nas u Visokom sudskom i tužilačkom savjetu, a to je primarna upravo tema na kojoj se vodi ova konferencija, a to je borba protiv korupcije i organizovanog kriminala. Još uvijek tu nismo zadovoljni i preduzimamo one mjere koje su u našoj moći da taj, da tu situaciju popravimo, ali ako neko misli da će se to 62 desiti brzo i ako neko misli da će se to desiti samo potezima pravosuđa, u velikoj je zabludi, to je nemoguće. Korupcija u društvu je sistemski problem, a sistemski problem se mora rješavati sistemskom promjenom, ne samo jednog segmenta vlasti, nego svih segmenata, segmenata vlasti u društvu. Pritisci na provosuđe o kojima sam često govorio i o kome govore članovi Visokog sudskog i tužilačkog savjeta na koje moram, evo, da se osvrnem. Žao mi je što i ovom prilikom sam čuo, u ovim klupama, osvrte na pojednične predmete koji se vode u određenim pravosudnim institucijama. Molim i zastupnike u ovim klupama i medije koji slušaju ovu raspravu da ono što su poslanici rekli o pojedinačnim predmetima ne uzimaju kao gotove istine, jer se radi o nezavršenim predmetima. Onaj poslanik, onaj političar koji sjedi u ovim klupama i koristi ovu govornicu da konkretno utiče, da govori o jednom predmetu koji traje i koji nije završen, vrši direktan politički pritisak na taj sud. Ne postoji predmet u kojem jedna stranka treba da bude favorizovana, pa makar to bila i država. Stranke su ravnopravne pred sudom i onaj predstavnik političke vlasti koji sa pozicije političke moći koju ima zastupa jednu stranu u sporu, taman to bila i država, čini politički pritisak na pravosuđe. Ja vas molim da to ne radite, jer ja ne mogu drugačije da to kvalifikujem nego kao pritisak na pravosuđe. U svakom slučaju, nadam se da će zaključci koji će izroditi iz ove rasprave biti oni koji će nam pomoći, a ne koji će cementirati neke uvriježene zablude o tome da pravosuđe ništa ne radi. Zašto sam rekao, ovdje se više puta pominjalo, da pravosuđe najbolji dio društva? Upravo zbog ovoga što je gospodin Arnaut pomenuo, da jedini sistem u okviru ove tri vlasti koji vrši, koji aktivno primjenjuje mehanizme samokontrole, koji je u ovoj godini, samo u ovoj godini, od početka, suspendovao devet svojih pripadnika, sudija i tužilaca, koji je u prošloj godini i u ovoj godini imao najveći broj disciplinskih postupaka sa velikim brojem razrješenja nosilaca pravosudnih funkcija, je upravo pravosudni sistem. Sistem koji je spreman da se upusti u koštac sa problemima unutar samoga sebe, koji je spreman da ih prizna i da kaže da imamo problem. Ja ovu priču o reformi pravosuđa pričamo od 2004. godine, i onda kada stvari iznesemo na površinu, ako su se u nekom trenutku i stavljale pod tepih, a mi smo ih iznijeli ima već dvije, tri godine i o njima aktivno pričamo i borimo se protiv njih, tražimo moguća rješenja, onda naravno da kada iznesete na površinu da one izgledaju kao nekakav haos, da se nešto dešava što je potpuno nepredviđeno. Međutim, ukoliko ih nikada ne iznesete na površinu, nikada ih nećete moći početi rješavati. Mi smo spremni, ovaj saziv Visokog sudskog i tužilačkog savjeta, da se s tim problemima suočimo i da se uključimo aktivno. To naravno proizvodi razne kontraverze i različita tumačenja i kod političara, a Boga mi i kod građana, koji to često ne razumjevaju kao borbu protiv toga, nego kako nekakav haos, ali nažalost drugog načina, osim razotkrivanja, nema. I još jednu stvar moram da kažem, koju morate da znate, oko reforme pravosuđa se vodi aktivan proces koji vodi Evropska komisija prije svega, kroz tri mehanizma. Jedan je od njih strukturalni dijalog, drugi su ... seminari, a treći su ... procesi u kojima se u kontekstu pridruživanja Bosne i Hercegovine Evropskoj uniji prilagođava bosanskohercegovački pravosudni sistem standardima Evropske unije u kontekstu promjene fundamentalnih zakona i sistemskih zakona, između ostalog i Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom savjetu, pa vas molim da vaši zaljučci ne izlaze iz tog konteksta. Hvala vam.
Hvala Vama. 63 Dakle, Kolegij je primio puno zaljučaka, prijedloga zaključaka, teško je sada, mnogi zaključci su međusobno suprodstavljeni, neki su identični, mi smo odlučili da vam predložimo ovako, dakle, ovo je prijedlog Kolegija, da do iduće sjednice Kolegij, i Kolegij, a i Prošireni kolegij gdje su predstavnici svih političkih stranaka, pregledaju ove zaključke, pokušaju napraviti sublimirani prijedlog zaključaka oko kojih bi se, kao prijedlog Kolegija i Proširenog kolegija izjasnio Parlament, ne isključujući mogućnost svakom zastupniku koji je nezadovoljan time da insistira na svojim zaključcima i da se onda na idućoj sjednici izjasnimo o tom sublimatu zaključaka, sublimiranim zaključcima. Pripremite se za glasanje o ovom prijedlogu. Glasajte. Dakle, 26 glasova za, 2 protiv, 7 suzdržanih. Dovoljna enitetska većina iz oba entiteta. Konstatujem da smo zaključili da će sve predložene zaključke tokom današnje sjednice pregledati Kolegij Predstavničkog doma i Prošireni kolegij Predstavničkog doma, pokušati objediniti zaključke i predložiti objedinjene, sublimirane zaključke za iduću sjednicu Doma, ukoliko, dakle, u tome uspije, ne isključujući pravo svakom zastupniku koji smatra da njegov zaključak treba biti predmet glasanja, da to bude predmet glasanja, kao i u slučaju da ne uspijemo da, ovaj, predložimo neki presjek zaključaka, onda ćemo se izjašnjavati o svakom od ovih zaključaka. Toliko, hvala vam. Sada dajem, ustvari okončavam ovu, proglašavam da je okončana 47. sjednica, a 48. Počinje u 15:15. Hvala vam lijepo. Sjednica završena u 14:50 sati.