Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Zakonodavni okvir razvoja sustava odgoja i obrazovanja temelji se na Zakonu o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi koji je donesen 2008. godine, te provedbenim propisima koji proizlaze iz zakona. Od 2008. zakon je više puta mijenjan i dopunjavan, no navedene izmjene i dopune nisu riješile sve uočene nedostatke koji su specifični za sustav odgoja i obrazovanja. Zakonom je propisano kako zbog ispunjavanja posebnih potreba učenika s teškoćama u razvoju, školska ustanova može na prijedlog osnivača, a uz suglasnost ministarstva nadležnog za obrazovanje u odgojno obrazovni proces uključiti pomoćnike u nastavi ili stručno komunikacijske posrednike koji nisu samostalni nositelji odgojno obrazovne ili nastavne djelatnosti, te kako ministar nadležan za obrazovanje pravilnikom propisuje načine uključivanja i obavljanja poslova pomoćnika u nastavi i stručnih komunikacijskih posrednika, te uvjete koje oni moraju ispunjavati. Međutim, prilikom provedbe navedenog zakona javila se potreba za provođenjem postupka u kojem se utvrđuje ostvaruje li učenik pravo na potporu pomoćnika u nastavi odnosno stručnih komunikacijskih posrednika. Pojavila se i potreba za propisivanjem načina i sadržaja osposobljavanja pomoćnika u nastavi odnosno stručnih komunikacijskih posrednika. Stoga se ovom izmjenom i dopunom zakona, predlaže stvoriti pravni temelj za donošenje pravilnika kojim će se urediti navedena materija i tako učenicima s teškoćama u razvoju omogućiti bolju dostupnost odgoja i obrazovanja, te bolje ostvarivanje ishoda učenja. Nadalje, Zakonom o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi koji je donesen 2008. uvedena je licenca za rad u školskoj ustanovi kao javna isprava kojom se dokazuju potrebne razine općih i stručnih kompetencija učitelja, nastavnika, stručnih suradnika i ravnatelja. Istim je tim zakonom propisana obveza donošenja pravilnika kojim će se regulirati program, postupak i način stjecanja izdavanja i obavljanja licencije za rad učitelja, nastavnika, stručnih suradnika i ravnatelja, te prava i dužnosti koje proizlaze iz licenciranja. Iako obveza donošenja pravilnika kojim će se urediti licenciranje ravnatelja postoji još od 2008. godine, postupak licenciranja do danas nije započet, a radi toga se od 2011. godine odgađa stupanja na snagu odredbe koja propisuje licenciju ravnatelja kao jedan od uvjeta za rad ravnatelja. Tako je zakonom iz 2008. propisano da licenciranje stupa na snagu najkasnije do 31. prosinca 2011. potom je zakonom iz 2011. taj rok pomaknut na 31. prosinca 2014. godine. Kasnije, izmjenama i dopunama iz 2014. godine uveden članak 126.a koji kaže da ravnatelj školske ustanove uz uvjete propisane člankom 126. mora imati i licenciju za rad ravnatelja, a u prijelaznim i završnim odredbama je utvrđeno da ta odredba stupa na snagu s 1. siječnja 2017. godine. Dakle navedena je odredba posljednji put mijenjana zakonom izmjenama i dopuna zakona koji je stupio na snagu 30. prosinca 2014. godine, a prema kojoj je obveza stjecanje licencije ravnatelja s datumom 31. prosinca 2014. pomaknuta za 1. siječnja 2017. S obzirom da do danas nisu stvorene osnovne pretpostavke za licenciranje ravnatelja školskih ustanova odnosno nije donesen program za stjecanje licencije niti su propisani postupak i način stjecanja izdavanja i obavljanja licencije, ovim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, predlaže se brisanje odredbe članka 126.a zakona koja propisuje da ravnatelj mora imati licenciju za rad, te da je rok za stjecanje isti 1. siječnja 2017. a što je propisano u prijelaznim i završnim odredbama člankom 44. Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi iz 2014. S tim u vezi moram naglasiti tri važne stvari. Prvo, obveza licenciranja propisana člankom 117. stavkom 5. zakona i dalje ostaje na snazi i ona glasi „Program, postupak i način stjecanja, izdavanja i obnavljanja licencije za rad učitelja, nastavnika, stručnih suradnika i ravnatelja te prava i dužnosti propisuje ministar.“ Kao drugo ravnatelji školskih ustanova koji su se na dan 1. siječnja 2017. zatekli na dužnosti nastavljaju s obnašanjem dužnosti do isteka svojih mandata. Kao treće u onim školskim ustanovama u kojima ravnateljima mandat istječe prije stupanja na snagu Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi predlaže se primjena redovitoga instituta vršitelja dužnosti ravnatelja u skladu s odredbom članka 131. Zakona o odgoju i obrazovanju njome je propisano da se vršitelja dužnosti ravnatelja imenuje u slučajevima propisanim Zakonom o ustanovama te u drugim slučajevima kada ustanova nema ravnatelja. Sukladno istome članku zakona za vršitelja dužnosti ravnatelja može biti imenovana osoba koja ispunjava uvjete za učitelja, nastavnika odnosno stručnog suradnika. Odgojno obrazovna politika već dugi niz godina jasno se opredijelila za licenciranje odgojno obrazovnih djelatnika. Uz to u susretima s predstavnicima udruga ravnatelja osnovnih i srednjih škola istaknuta je potreba za licenciranjem ravnatelja. S tim u vezi naglasio bi je 19. lipnja 2015. započela provedba projekta ravnatelja profesija i kvalifikacija a ne funkcija čija je ukupna vrijednost otprilike 2 milijuna 50 tisuća kuna s nepovratnim iznosom nešto malo preko milijun i 900 tisuća kuna koji su sufinancirani iz Europskog socijalnog fonda a odobren za financiranje u okviru poziva na dostavu projektnih prijedloga, unaprjeđenja kvalitete u visokom obrazovanju uz primjenu hrvatskog kvalifikacijskog okvira iz operativnog programa razvoja ljudskih potencijala 2007.-2013. Nositelj projekta je Sveučilište u Zadru a partnerska institucija Ekonomski fakultet Sveučilišta u Zagrebu i Fakultet odgojnih i obrazovnih znanosti i Sveučilišta Josip Juraj Strossmayer u Osijeku. U sklopu navedenog projekta čija je provedba trajala do 1. studenog 2016. izrađen je standard zanimanja ravnatelj, ravnateljica odgojno-obrazovne ustanove i standard kvalifikacije sveučilišnih specijalist vođenja i upravljanja odgojno-obrazovnom ustanovom. Mjesec dana nakon što je navedeni projekt započeo tadašnji ministar 17. srpnja 2015. imenovao je ekspertnu radnu skupinu za provedbu petog cilja strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije sa zadaćom izrade standarda zanimanja i standarda kvalifikacije za ravnateljsku profesiju, kao i razvoj modela uvođenja sustava relicenciranja za stjecanje i zadržavanje dopusnice za rad ravnatelja u odgojno-obrazovnoj ustanovi. U prosincu 2016. dakle prije mjesec dana ekspertna radna skupina je ministarstvu dostavila prijedlog modela licenciranja ravnatelja odgojno-obrazovnih ustanova, uz to ekspertna radna skupina je izradila i standard zanimanja i standard kvalifikacija za ravnateljsku profesiju. S obzirom da dakle 2015. od 2 skupine stručnjaka naručen u gotovo istovrstan projekt, jer su se kroz projekt Sveučilišta u Zadru i kroz rad ekspertne radne skupine izrađivali vrlo slični standardi ministarstvo će vođeno načelom odgovornog i učinkovitog upravljanja financijskim sredstvima u predstojećem razdoblju koordinirati rad na izradi jedinstvenoga prijedloga standarda zanimanja i standarda kvalifikacija. Oba nositelja, odnosno predlagatelja potvrdila su načelnu spremnost uključivanja u zajednički rad na izradi jedinstvenoga prijedloga. Kao zaključno naglasio bi da obveza licenciranja propisana člankom 117. stavkom 5. zakona i dalje ostaje na snazi što znači da se s licenciranjem nastavlja a odredba zakona sukladno kojoj će se ravnatelji kao uvjet za rad morati imati licenciju bit će zakonom propisana u onome trenutku kada se ispune svi nužni uvjeti za stjecanje i provedbu licenciranja ravnatelja, a to konkretno znači kad bude donesen standard zanimanja i standard kvalifikacija, donesen pravilnik o licenciranju kao i programi za provedbu licenciranja ravnatelja i slično. Ministarstvo znanosti i obrazovanja će u predstojećem razdoblju intenzivno pristupati stvaranju tih uvjeta. Evo u skladu s navedenim u ime predlagatelja molim da Hrvatski sabor usvoji predložene izmjene i dopune. Hvala lijepa.
Za repliku se javila zastupnica Sabina Glasovac.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani gospodine državni tajniče mislim da bi bilo pristojno u najmanju ruku da ste u svom uvodnom izlaganju se ispričali hrvatskom obrazovnom sustavu, ravnateljima i javnosti zbog toga što sa ovim prijedlogom zakona u Hrvatski sabor dolazite tek danas čime ste prouzročili nemjerljivu štetu obrazovnom sustavu na način da u ovom trenutku negdje oko više od 60 hrvatskih škola zbog vas, vaše aljkavosti, nerada i neodgovornosti nemaju ravnatelje. Jer natječaj, 18 natječaja koji su već provedeni i 50 natječaja koji su u tijeku u svom sadržaju kao jedan od uvjeta za izbor propisuju uvjet koji nitko ne možemo zadovoljiti a to je posjedovanje licencije. Svjesni toga da vas slobodno kandidati mogu tužiti vi vjerojatno brišete ovu odredbu prolongiranja roka za licenciranje i potpuno mičete uvjet kao takav iz prijedloga zakona. Mislim da je ovakva vatrogasna mjera i ovakvo donošenje zakona princip kako se bi trebalo i ne smjelo raditi.
Hvala. Zastupnik Tomislav Žagar javio se za repliku.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče. Pa evo, ja se osobno slažem sa prolongiranjem ove odredbe, glasat ću za ovaj zakon. Međutim, ono što želim upozoriti, ono s čim se ne slažem, dakle prije toga vas želim upozoriti da postoji licenca za ravnatelja. Na mojoj županiji ona postoji, a znate tko je izdaje? Izdaje je Hrvatska demokratska zajednica, tako je na mojoj županiji. Ne ravnatelji. Čistačica u školi ne može biti ako nije član Hrvatske demokratske zajednice, tako vam stoje stvari. Ono što bi se trebalo napraviti u budućnosti, prije svega riješiti pitanje školskog odbora i izbora ravnatelja. Ovo je isključivo politički odabir i tome treba stati na kraj. Mi imamo tri člana koje bira osnivač, županija iako sa mnogim školama županija nema nikakve veze, jer u mnogim školama nemate ni wc papira, nemate, djeca kad idu po loptu znate onda se on mora popet na šljivu da vidi gdje je u travi lopta. Kad pitamo domara zašto nisi pokosio kaže pa nemam goriva. Ja kažem nabavit ćemo gorivo. On kaže nemam ni trimer, moram nosit svoj. To su problemi na koje nailazimo u školama. I ja ne vidim, ja tvrdim da u hrvatskim školama postoji veliki broj učitelja ili gotovo svi učitelji, nastavnici, profesori koji vrlo kvalitetno i stručno rade svoj posao. Oni su stručni u mnogom dijelu. Ako ministarstvo želi uvesti posebnu edukaciju, posebne kompetencije koje bi taj ravnatelj u budućnosti morao imati neka država, neka ministarstvo zajedno sa osnivačem propiše koji su to, neka te ljude testira, neka pošalje u školu, a u školskom odboru neka sjede učitelji, vratimo škole zbornici i roditelji koji su zainteresirani. Jer pazite u ovom zakonu čak stoji odredba da iz reda roditelja ne može se imenovati u školski odbor [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] čovjek koji je zaposlenik škole. Zamislite ako neki zaposlenik, a to bi voljeli svi, ima sedmero djece, a samo zato što je zaposlenik škole on kao roditelj ne može biti član školskog odbora. O tome se moramo.
Hvala zastupniku Žagaru. Zastupnik Bojan Glavašević javio se također za repliku.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, hvala vam na vašem izlaganju. Međutim, ja moram reći da je ono potpuno nevjerodostojno i da je ono zapravo to što ste vi napisali u tom zakonu mrtvo slovo na papiru, dozvolite da vam objasnim zašto. Zato što ste dozvolili prije svega da ubiju kurikularnu reformu koja je bila jedna od glavnih alata za oporavak hrvatskog obrazovanja. Imate na čelu vašega ministarstva čovjeka koji je dokazani plagijator. Imate državnog tajnika vašega kolegu koji diskriminira nacionalne manjine i osobe sa invaliditetom. Dozvolili ste da porezna reforma da se prelomi preko leđa studenata koji moraju zarađivati da bi si mogli priuštiti fakultet. Šutjeli ste u trenutku kada Vlada u maniru pijanih milijardera ima i obećaje novce za avione, za helikoptere. 14 do 23 milijarde kuna za otkup INA-e, a niste pitali zašto nema niti jednu milijardu na primjer za naše studente, za naše učenike, za učitelje, za naše sveučilište od kojih niti jedno nije u top 500 na svijetu. Dakle, za to se šutjeli. A ovo sve što ste napisali možda vam u ovome Saboru pomoću ljudi koji sjede sa one strane i proći, ali to s vjerodostojnošću i to sa kvalitetom veze nema. Hvala.
Zastupnik Ivan Lovrinović javio se za repliku.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine Šlezak kao državni tajnik želim vas pitati jedno pitanje. Naime u dosadašnjem zakonu, pa molim vas da mi odgovorite ostaje li odredba da ravnatelj škole, osnovne, srednje škole da praktično može biti skoro neograničeno ravnatelj. Da li je u novom prijedlogu zakona definirano trajanje mandata? Ako nije, ja sam o tome već tražio stanku prije otprilike tri, četiri tjedna. Predlažem da se ravnatelj bira najviše dva puta bez obzira bila stanka između ili ne. Zašto? Argumenti za ovo su, nalaze se upravo na strani ove prakse koju imamo da u značajnom broju slučajeva ravnatelji su godinama i godinama ravnatelji. Stvara se i jedna pogodna klima i atmosfera za pogodovanja razno razna, slabi se motivacija kod takvih ljudi jer oni nemaju onaj početni naboj, a i ovo se slažem sa zastupnikom Žagarom da je utjecaj lokalnih i političkih struktura jer oni biraju ravnatelja i ostale članove da je on naprosto toliko velik da truje obrazovanje na nižim, znači višim razinama. Pa molim vas odgovorite na ovo pitanje, jer ako vi idete u licenciranje i to smatrate krajnjim dosegom, onda sastavni dio tog standarda mora biti reguliranje trajanja mandata ravnatelja. Ako to ne napravite onda možete licenciranje da prostite mačku o rep okačiti. Hvala.
Odgovor na repliku, državni tajnik.
Hvala lijepo. Samo ću reći dakle da ovaj vaš prijedlog će se uzeti u obzir. Prilikom razvoja sustava licenciranja kojeg smo započeli na temelju ova dva prijedloga koje smo zaprimili i od ekspertne radne skupine i od skupine koja je radila na projektu i sveučilišta u Zadru, da će se razmotriti i sigurno da će se uzeti u obzir prilikom promišljanja i donošenje konačnog prijedloga jedinstvenog sustava licenciranja ravnatelja.
Zastupnik Željko Glasnović javio se za repliku. Želi li predlagatelj u ime kluba zastupnika SDP-a dati dodatno obrazloženje? Da. Zastupnica Sabina Glasovac.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Kao što vidite, klub SDP-a je početkom prosinca u saborsku proceduru uputio Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi s izmjenom samo jednog članka, a to je prolongiranje roka koje propisuje zakon za uvid za licenciju za ravnatelje s 1. siječnja 2017. godine na 1. siječanj 2019. godine. Učinili smo to iz razloga jer smo smatrali da ovaj Hrvatski sabor treba stvoriti sve preduvjete da spriječi kaos u sustavu nakon 1. siječnja 2017. godine svjesni činjenice da nije odrađen posao i da nisu stvoreni preduvjeti da bi se ravnateljima na natječajima propisivao uvjet posjedovanja licencije, ukoliko ti ravnatelji tu licenciju nisu mogli niti steći. Nažalost, naš prijedlog zakona u onom dijelu gdje smo zapravo radili posao Vlade vidjevši da na posljednjoj sjednici Vlade, a prije negoli će Hrvatski sabor 15. prosinca otići na stanku, da od strane Vlade nije upućen prijedlog zakona u proceduru i procjenjujući da bi se moglo dogoditi upravo ovo što se događa u ovom trenutku da više od 60 hrvatskih škola ravnatelji ne mogu biti birani, da se raspisuju natječaji koji propisuju uvjet posjedovanja licencije koja ne postoji koju nisu mogli ni steći, znači mi imamo u ovom trenutku vršitelje dužnosti u sustavu u kome do toga nikada nije trebalo doći. Meni je žao što taj prijedlog zakona nije uvršten u saborsku proceduru prije stanke, kako bismo spriječili ovakve situacije gdje ljudi da žele bi pravdu mogli tražiti na sudu i zasigurno bi im pravda, pravo išlo u njihovu korist. To je prva intencija zašto smo predložili ovaj prijedlog zakona. Vlada koliko sam čula na odboru se očitovala da ne može prihvatiti naš prijedlog zakona iz razloga što je rok od 1. siječnja 2017. godine prošao. Pa naravno da je prošao kada ovdje nije stavljen taj prijedlog zakona na dnevni red i kada je sada bespredmetno raspravljati o sprečavanju štete kao takvom jer šteta je učinjena nečinjenjem. Prvo nečinjenjem Vlade, a onda bi se tu dalo nešto govoriti i o tome zašto taj prijedlog zakona nije predložen ovdje da ga usvojimo i stavimo na dnevni red, da o njemu glasujemo i da spriječimo kaos. Kada govorimo o sadržaju odnosno o prijedlogu kojeg smo inicirali u našem prijedlogu zakona, a to je da se rok za propisivanje uvjeta za izbor ravnatelja, da se u te uvjete uvrsti i posjedovanje licencije, prolongirali smo ga odnosno naš je prijedlog da to bude 1. siječanj 2019. godine. Zašto smo predložili upravo taj rok? Pa evo imali ste prilike čuti brojne argumente zašto je to realan i ostvariv rok, upravo i u uvodnom izlaganju gospodina državnog tajnika. Znači nakon što je Strategija znanosti, obrazovanja i tehnologije usvojena u ovom Hrvatskom saboru u rujnu 2014. godine, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta krenulo je odmah na posao da bi ispunilo jedan od ciljeva strategije, a to je profesionalizacija uloge ravnatelja u hrvatskom obrazovnom sustavu s ciljem osiguravanja kvalitete. Mi smo kao što se čuli i od državnog tajnika oformili radne skupine koje su trebale sukladno i Hrvatskom kvalifikacijskom okviru, ali i ciljevima propisanih strategijom zapravo propisati standard zanimanja, standard kvalifikacije i donijeli model na koji bi se ravnatelji u budućnosti trebali licencirati. Time smo stvorili preduvjete naravno i u Operativnom programu za povlačenje sredstava ESF-a znači pretpostavke su bile tu. Kada je došao gospodin Šustar, a poslije i gospodin Barišić zapravo ono što su trebali učiniti je izabrati jedan od dva ponuđena modela i krenuti s poslom. Međutim, mi smo danas svjedoci da do toga neće doći. Ako uzmemo u obzir prijedlog Vlade, moram izraziti svoje nezadovoljstvo i reći da je po meni apsolutno neambiciozno, apsolutno bježanje od odgovornosti i apsolutno nećemo na takav način pomoći sustavu ovim što Vlada predlaže, a to je da se naprosto članak 126.a izbriše, što znači da na neki način odustajemo od licencije za određeno vrijeme jer si nismo postavili nekakav realan, pa ja ću čak reći nismo se usudili ni postaviti ambiciozan cilj da u nekom normalnom roku sukladno Akcijskom planu provedbe strategije definiramo što mi to od našeg sustava želimo i kada želimo unaprijediti kvalitetu upravljanja radom u školama. Licenciranje ravnatelja mislim da nije jedini problem upravljanja odnosno ne posjedovanja licencije i već, ne znam 20 godina ideje, maštanja o licenciranju i profesionalizaciji uloge ravnatelja u školama onda 10 godina postojanja samog tog članka ideje u samom zakonu, mislim da se iskristaliziralo da to je, je jedan od mehanizama na koji možemo podizati razinu upravljanja našim školama na višu razinu, međutim nije naravno jedini instrument. Međutim, ako mi sada mičemo i to znači neizvjesno je, vrlo je neizvjesno u kom trenutku ćemo napraviti iskorake koji su prijeko potrebni. Brojne su zemlje koje već imaju i pokazale su da vrlo uspješno mogu provesti profesionalizaciju kroz posebnu edukaciju i osposobljavanje ravnatelja. Vi znate da naši ravnatelji u ovom trenutku dolaze iz sustava, oni su stručnjaci u dijelu u kome rade u nastavi ili kao stručni suradnici. Međutim biti ravnatelj i zakonom je propisano, oni jesu stručni voditelji škole, ali oni su i poslovni voditelji škole. U RH nažalost nema studija, nema škole za ravnatelje, nema mogućnosti da ljudi koji su stavljeni u situaciju da upravljaju školama, osim onih kompetencija koje stječu završetkom visokih studija za točno određeno obavljanje poslova u nastavi ili u školi u vidu stručnih suradnika. Znači oni ne mogu steći posebne kompetencije koje bi njima trebale pomoći da školama upravljaju na kvalitetan način, da dobro upravljaju ljudskim resursima, da rade razvojne planove škola, da kroz školske kurikulume unaprjeđuju profilaciju škola i da rade u interesu ne samo poboljšanja uvjeta rada u školi i kvalitete rada u školi nego i povezivanja sa cjelokupnom zajednicom. Slovenija ima recimo nacionalnu školu za ravnatelje, Austrija ima akademiju za voditelje školskih ustanova, Italija ima ispit za ravnatelje u Rimu pred državnom komisijom koji polažu kandidati koji žele biti ravnatelji, Malta ima diplomski studij školskog menadžmenta, Švedska ima polaganje posebnog kolegija na sveučilišnoj razini itd. itd. Hrvatska u ovom trenutku nema ništa. Ima školske odbore koji biraju ravnatelje, ima školske odbore koji bez obzira na to što su sastavljeni u omjeru da 4 predstavnika školskog odbora dolaze iz sustava škole a 3 su vanjska kao predstavnici osnivača. Nažalost još uvijek je politika ta bez obzira kažem na ovaj omjer koji naizgled izgleda da politika kroz osnivača nema dominantan položaj i utjecaj u školskom odboru mi znamo vrlo, vrlo jasno kako stvari u hrvatskom obrazovnom sustavu funkcioniranju, da se nažalost kvaliteta žrtvuje na uštrb poslušnosti i ispunjavanja nekih kadrovskih uvjeta koje postavljaju političke stranke pred ravnatelje, a ravnatelji na taj način moraju vratiti usluge zato što su izabrani da bi zapošljavali ono što dobiju upute od onih koji su im omogućili da budu na tom položaju. Mislim završno odnosno u ovom uvodnom djelu da se ne trebamo i nismo se trebali na ovakav način igrati s ravnateljima. Ja shvaćam da ste vi možda ovo učinili zbog toga jer se niste usudili postaviti rok jer bi to bila jedna opasna pravna zona pošto zakon ne donosimo prije 1. siječnja, odnosno on ne stupa na snagu prije 1. siječnja 2017. godine i sad imamo određenu štetu. Imamo određene kandidate koji su se javljali na javne natječaje gdje je bila propisana uvjet licencije i sada ako ne bismo ukinuli taj uvjet kako takav nego bismo samo prolongirali rok u prijelaznim i završnim odredbama mislim da tu riskiramo da uđemo u ovaj dio jer smo stavili šezdesetak ljudi u poprilično nepovoljan položaj u odnosu na one koji su se natjecali za ravnatelje prije njih i one koji će se natjecati za ravnatelje nakon stupanja na snagu ovog zakona. Ali ovakvo vađenje vrućeg kestenja mislim da nije pravi put, mislim prvo što sam vam i rekla u replici da do toga uopće nije trebalo i nije smjelo doći jer država ne smije dozvoliti takve luksuze. A drugo, mislim da ste trebali osigurati jedan razuman rok, opredijeliti se vrlo jasno za nastavak onoga što je već učinjeno. Jedino ako ne namjeravate napraviti isto što i s kurikularnom reformom. Znači da su vas dočekali i standard zanimanja, i standard kvalifikacije, i dva predložena modela ali da to nećete prihvatiti eto samo zbog toga što to niste započeli vi i da ćete početi raditi stvari od početka. Nadam se da nije intencija. Šteta je jer već smo koristili za ovaj projekt sredstva europskih fondova, stoje nam sredstva za korištenje europskih fondova i u ovoj godini i u slijedećoj godini. I ja ne vidim nikakvog, apsolutno nikakvog razloga da mi ne pokrenemo odnosno ne nastavimo započete radnje. Slijedeću godinu iskoristimo za izbor modela, da osmislimo gdje će se provoditi edukacija, tko će obavljati licenciranje jer će to biti nacionalni Centar za vanjsko vrednovanje obrazovanja koji je krovno organizacija u sustavu obrazovanja za osiguravanje kvalitete, a ovo jest osiguravanje kvalitete u upravljanju školama. Jer kad bismo mi imali licenciranje odnosno prvo kad bismo imali propisane kompetencije koje mora steći i zadovoljiti određeni ravnatelj a nakon toga kroz praćenje, vrednovanje vanjsko vrednovanje škola pratili što je taj ravnatelj u školi napravio da bi i vrednovali taj rad koji bi mu trebao osigurati obnavljanje licencije onda mi više ne bismo u RH morali razgovarati o tome ko ima većinu u školskom odboru, hoćemo li ograničiti broj mandata ravnatelja ili nećemo jer bismo napravili iskorak i osigurali bismo da budu prvo birani oni koji su osposobljeni, koji dolaze spremni na te pozicije i u stručnom ali i u poslovnom segmentu, ovom upravljačkom segmentu a s druge strane mogli bismo mirne duše reći da ćemo obnavljanje licencije osigurati onima koji su se u svom mandatu pokazali kao najkvalitetniji i koji imaju mjerljive rezultate koji se itekako daju mjeriti kako netko vodi školu, vodi li ju na loš način, vodi li ju na prosječan ili ju vodi na iznad prosječan način. Ovaj prijedlog 2. članak kojim se bavi prijedlog zakona koji je Vlada uputila u proceduru je nama potpuno prihvatljiv. RH je uložila iznimne napore da bi osigurala svakom djetetu s teškoćama u osnovnoj ili srednjoj školi pravo na osobnog asistenta odnosno pomoćnika u nastavi. Mi tu vrlo uspješno do 2015. godine koristimo fondove Europski socijalni fond, međutim sada je došlo vrijeme naprosto da stvorimo zakonsku pretpostavku, da donesemo jedan pravilnik koji će propisati kako osposobiti te ljude koji rade s djecom s teškoćama. I drugo, da malo vidimo kako usuglasiti odnosno kako učiniti jasnijim sustav kojim će se propisivati koja djeca ostvaruju pravo na pomoćnika u nastavi. Tu nemam zaista nikakvih zamjerki. U ime kluba mogu reći da to apsolutno podržavamo, međutim u ovom djelu gdje se ne prolongira, netko je ovdje u replici rekao da se prolongira rok u kom će se kao uvjet tražiti licencija za ravnatelje, odnosno posjedovanje iste da bi netko bio biran. Ja moram reći da naprosto ovdje se ne radi o prolongiranju roka, ovdje se radi o brisanju roka i ovdje se radi o brisanju članka 126.a koji propisuje licenciju kao jedan od uvjeta. Mislim da je to korak natrag. I ono što mene još samo zanima vrlo kratko, zanima me zbog čega je Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta u prvom nacrtu koji su poslali na javnu raspravu koja je trajala od 27. studenog do 3. prosinca predložila da se rok za stjecanje licencije prolongira do 2021. godine. Provedena je javna rasprava na koju je stiglo, odnosno savjetovanje sa zainteresiranom javnošću na koje je stiglo negdje oko 140 prijedloga, primjedbi. Većina tih primjedbi negdje oko 100 se odnosilo na izmjenu članka 75. odnosno vraćanje popravnog roka u škole kojeg nema u ovome zakonu, a zanimljivo bili su neki sudionici javne rasprave koji su predlagali da se ne propisuje rok i da se rok propiše u zakonu tek nakon što se provede javna rasprava. Vlada se očitovala u izvješću o provedenom savjetovanju na način da to ne prihvaća. E sad mene zanima što ili tko je utjecao na to da se provedeno javno savjetovanje o nacrtu koji je nudio prolongiranje roka neodustajanje od licencije, prolongiranje roka do 2021. godine toliko drastično izmijeni kad su već odbili te prijedloge ovdje. Znači, nisu rekli prihvaćamo pa da možemo reći, o.k. Jedan nacrt je išao u javnu raspravu. Pokazalo se kroz javnu raspravu da većina sudionika želi nešto drugo, želi da se taj rok ne propisuje, želi da se on propiše tek kad se izradi pravilnik, onda bih ja to razumjela. Ali ako vi dođete u Sabor sa potpuno drugačijim nacrtom pa mu prilijepite provedenu javnu raspravu, a uopće se nije provodila javna rasprava o tom prijedlogu nego o potpuno nekom drugom, onda mene zanima tko je zapravo utjecao na to da se odustaje, odnosno da se briše licencija. Kome to ne odgovaraju profesionalni ravnatelji u školama? Kome to odgovara odugovlačenje ovakve situacije? Kome? Jedini odgovor logični koji se nameće je politici i onima koji žele i dalje vedriti i oblačiti i kroz školske odbore kadrovirati podobne, a ne osposobljene stručno usavršene, licencirane kompetentne ravnatelje. Ako je tomu tako ja sam vrlo razočarana takvim pristupom u 21. stoljeću naše škole imaju velike probleme. Nisu one loše, ali je vrijeme da ne zatvaramo oči pred istinom koja se događa pred hrvatskim školama, da se suočimo sa problemima koje one imaju i da ih pokušamo rješavati, a ne gurati glavu u pijesak, duboko, duboko u pijesak. Jer ako glavu dignemo politička toljaga bi nas mogla opaliti po njoj.
Zastupnik Hrvoje Zekanović, prvi se javio za repliku.
Uvaženi predsjedniče Sabora, poštovane kolegice. Pa evo, meni je drago da ste se vi zapravo složili u većini sa predlagateljem, znači vezano za licenciranje. Međutim, nije mi jasna dramatika vašeg izlaganja. Ovdje govorite o 60 ravnatelja. Ja sam stekao dojam da 60 škola nije počelo sa radom. Znači, problema velikoga nema. Jednostavno kroz par dana kada se ovo usvoji proces će ići, postoje … [[Govornik se ne razumije.]] pripremljeni ravnatelji škole funkcioniraju, tako da ja ne vidim razloga za dramatiku. Jer ako imamo 3000 škola u Hrvatskoj, a tek 60 ravnatelja je u proceduri imenovanja mislim da se ne radi o nečemu da je potrebna takva dramatika. A kad govorimo o dramatici, volio bih malo da sam čuo od vas i prije, a i sada nešto vezano uz konstantno smanjenje školske populacije, gdje svake godine imamo skoro 1000 djece manje u obrazovnom sustavu. Znači, svake godine se 1000 djece manje upisuje i nadam se da će ovo biti jedna od tema koju će i Ministarstvo obrazovanja zajedno sa Ministarstvom demografije kojom će se pozabaviti i na kojoj će raditi. A vidim da uvijek imate potrebu spomenuti i reformu kurikula. Tako je, ja ću se nadovezati i na to. Upravo vaša ekspertna skupina na čelu sa Jokićem koju ste vi postavili oni nisu odradili posao jer su eksperti pretpostavljam.
Odgovor na repliku zastupnica Glasovac.
Ekspertna radna skupina na čelu sa doktorom znanosti Borisom Jokićem nije bila naša ekspertna radna skupina, nego hrvatska ekspertna radna skupina koja je vodila jedan od najzahtjevnijih projekata u povijesti hrvatskog obrazovnog sustava, usudit ću se reći i u povijesti Hrvatske države. Drugo, dramatiziram iz razloga što je nevjerojatna lakoća kojom minorizirate vrlo ozbiljne stvari i relativizirate ne samo po ovom pitanju, nego i po pitanju ministra i njegovog plagijata i po pitanju diskriminatornih izjava državnog tajnika Glunčića prema djeci s teškoćama u razvoju, nacionalnim manjinama i optužbama drugih zemalja da varaju na PISA istraživanjima. Pa gledajte, možda stvari nisu dramatične. Ja ovako možda emotivno reagiram, ali je, obrazovanje emotivno doživljavam jako. Stalo mi je do obrazovnog sustava. Nije mi svejedno kako i na koji način će učiti djeca u hrvatskim školama, u kojim uvjetima će raditi naši učitelji, nastavnici, profesori i ravnatelji. Stalo mi je do toga. Ako vi to nazivate dramatizacijom u redu, ja srce isključiti ne mogu, niti želim. Mislim da ako nešto radite prije svega morate vjerovati u to što radite, a evo dramatična situacija nije ali je na rubu zakonitosti jer školama upravljaju vršitelji dužnosti ne zato jer su oni to htjeli, nego zbog toga što Vlada Republike Hrvatske nije osigurala da školama mogu upravljati oni koji trebaju njima upravljati, a to su ravnatelji. Zbog toga mislim da je ovo vrlo ozbiljna situacija i nema opravdanja. Vidite da ni državni tajnik nije replicirao na moju, odgovorio na moju prvu repliku. I to dosta govori o tome.
Hvala. Zastupnik Josip Borić javio se za repliku.
Hvala lijepo. Kolegice Glasovac, ja zaista isto ne vidim potrebe za ovakvim dramatičnim tonovima danas ovdje u ovoj raspravi u zakonu koji ima nekoliko članaka, jedan sličan kojeg ste i vi predložili kao klub, jer činjenica je da ova obveza licenciranja postoji još iz 2008. godine i prošlo je podosta vremena od tog dana kad je stupio taj zakon na snagu. I puno je priča bilo oko toga, tako da i nikako ne možete ni glasno, ni jasno pobjeći ni od vlastite odgovornosti jer ste imali priliku i vi u protekle četiri godine u potpunosti urediti taj sustav. Bili ste pomoćnica ministra, tamo su bili veliki umovi Zelenika, Jovanović bio je gospodin Andričević, kolega Mornar bivši ministar znači postojalo je vrijeme četiri godine da se to riješi s obzirom da je obveza postojala. Nije se riješilo, odgađalo se kao što će se odgoditi i sada. I ne vidim zaista potrebe da dramatiziramo o tome na način na koji ste vi to krenuli jer i v.d. ravnatelja ili vršitelj dužnosti ravnatelja je također zakonito rješenje. Ono nije na rubu zakonitosti nego je zakonito rješenje i zakoni to prepoznaju. Tako da mislim da mi i danas ovo možemo raspraviti. Ono što mi očekujemo, pogotovo mi na vlasti je da raspravimo jedan cjeloviti Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnom i srednjem školstvu koji će onda riješiti do kraja neke probleme koji su puno veći od ovog problema. Jer pitanje licenciranja ravnatelja meni osobno nije možda najvažnije jer mi imamo uspješne i neuspješne ravnatelje i danas i danas ih imamo imali oni licencu ili ne imali licencu i moramo vidjeti što im ta licenca donosi s obzirom na financijske mogućnosti s kojima oni mogu upravljati u budućem vremenu jer uvijek ovise o nekom drugom, a ne o vlastitim sposobnosti i to su jedine činjenice [[Upadica Petrov: Vrijeme.]] tako da mislim da kada govorimo o ovoj tematici, ja dolazim iz Primorsko-goranske županije SDP je tamo [[Upadica Petrov: Hvala.]] stavio svih na svoj način i ne možemo razgovarati na drugačiji način. Hvala lijepo.
Zastupnik Borić zahvaljujem. Odgovor na repliku zastupnica Glasovac.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Boriću rekli ste da je bilo puno priče oko licenciranja već od ne znam nekoliko godina, pa je bilo je puno priče da od trenutka kada je odredba ušla u zakon, mislim da je to bilo 2006. ili 2007. godine pa do 2014. je bilo jako puno priče, a onda smo 2014. godine tu priču razradili, ne mi u ministarstvu nego stručnjaci su je razradili kroz Strategiju znanosti, obrazovanja i tehnologije, a ministarstvo je nakon što je ovaj hrvatski Dom obvezao nas kao tijelo državne vlasti krenulo s poslom i tu priču je pretvorilo u djelu. Čuli ste i u uvodnom izlaganju gospodina Šlezaka, oformljene su radne skupine koje su trebale izraditi standard zanimanja, standard kvalifikacije, dakle propisati sve ono što bi trebale biti kompetencije budućih ravnatelja, što bi trebali biti minimalni standardi i ostavili smo, napravili smo, ne mi ponovno kažem stručnjaci, ali kojima smo dali zeleno svjetlo i upravljali dinamikom tih procesa, ostavili smo dva modela između kojih se sada može izabrati ili ih na neki način objediniti u jedan treći. Tako da tvrdnja da se puno pričalo o tome i meni stavljate neku odgovornost da ja kao pomoćnica, ja sam sudjelovala u ovom svemu što sam vam rekla što smo napravili od usvajanja strategije pa do danas. Tako da ja tu ne vidim svoju osobnu odgovornost, zaista smo napravili što smo mogli i što smo trebali sukladno strategiji. A ovo da, nije na rubu zakonitosti što upravljaju školama v.d. to se može dogoditi. Ali je po prvi put u povijesti da zapravo da ti v.d. se postavljaju zbog toga što nijedan kandidat nije zadovoljavao natječaje koji su propisivali nešto što nitko od njih nije mogao imati.
Hvala. Zastupnik Domagoj Hajduković javio se za repliku.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolegice, zapravo dotakli ste jedno puno važnije pitanje, a licenciranje ravnatelja je samo jedan dio toga, a to je što mi želimo od našeg školskog sustava, gdje ga vidimo, u kojem smjeru ga razvijamo. Kurikuralna reforma je zaustavljena. Vremena da se ovaj detalj popravi je bilo. Čuli smo jučer od premijera kada je bio u sabornici koji stalno govori da želi poslušati konstruktivne prijedloge iz oporbe. A evo kada ih dajemo onda se ne mogu staviti ni na raspravu. Dakle mogli smo popraviti ovaj segment, moglo se naći rješenje, mi smo ga i predlagali ali se nije, nije bilo sluha za taj prijedlog zato što on dolazi od oporbe. Mogu samo zaključiti da kaos u sustavu nekome odgovara. Kome i zašto? O tome možemo špekulirati, o tome možemo ovdje raspravljati. Ali ono što je bitno za funkcioniranje svake škole, to će znati svi kolegice i kolege koji su radili u sustavu, jako je bitan kolektiv, dobra atmosfera u kolektivu i dobro organizirana škola. Za to je potreban dobar, obrazovan i zato pripremljen školski menadžment, a to su u ovom slučaju ravnatelj, plus naravno stručne službe, ali za stručne služe se ovaj zakon ne odnosi odnosno njihovo licenciranje i stručno usavršavanje se odvija permanentno. Dakle ako želimo efikasnu, dobru školu moramo početi i mijenjati od vrha, od ravnatelja koji će znati motivirati kolektiv, koji će znati usmjeriti kolektiv. Imamo jako puno uspješnih ravnateljica i ravnatelja i od njih treba samo učiti i preuzimati njihove modele rada. Mislim da bi licenciranje ravnatelja bile dobar korak u tome smjeru, da prijedlog koji je Vlada predložila nije dobar zato što se to apsolutno briše iz zakona, dakle pitanje je da li će se licenciranje za ravnatelja uopće vratiti, ali naš prijedlog mislim da je realan i da je došao na vrijeme. A zašto ga nisu poslušali? To je na njihovu dušu.
Hvala. Zastupnica Glasovac želi poentirati.
Ne poentirati nego odgovoriti na repliku. Kolega Hajdukoviću u zakonu ostaje odredba koja načelno propisuje licenciranje na način da kaže da u školama postoje odnosno će postojati licencije ne samo za ravnatelje nego za učitelje, nastavnike i stručne suradnike. I to je strateško opredjeljenje RH, znači ne samo da se licenciraju ravnatelji nego da se licenciraju i ostali zaposlenici u sustavu, znači svi oni koji rade s djecom i da na taj način, ponovno kažem u sklopu tog velikog projekta osiguravanja kvalitete kroz unutarnje i vanjsko vrednovanje, možemo vrednovati svakog učitelja, nastavnika, stručnog suradnika ili ravnatelja. Međutim, ono ostaje u zakonu, ali ono što se briče je bilo kakva ideja kada bismo mi mogli krenuti sa ovim prvim korakom, a to je licenciranje ravnatelja, a tu su već određene predradnje otišle poprilično daleko, iako ja vas moram informirati da nismo stajali na mjestu ni po pitanju stvaranja preduvjeta za licenciranje učitelja, ravnatelja i stručnih suradnika. To je isto nešto na čemu se radilo. Nije u ovako zreloj fazi ali ja sam u svemu tome govorila ovdje kad se raspravljalo o povjerenju Vladi gospodina Tihomira Oreškovića i upozoravala što će se dogoditi ako RH odustane od osiguravanja kvalitete i od zaustavljanja projekata licenciranje ravnatelja, učitelja, nastavnika, stručnih suradnika. Tad sam bila rekla u kojoj su fazi ti projekti. Nažalost od tad do danas što se tiče dinamike razvoja tih projekata nije se učinilo gotovo ništa.
Hvala zastupnici Glasovac. Zastupnik Blaženko Boban javio se za repliku.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Glasovac kada je netko gledao vaše izlaganje ovdje a da nije imamo materijale na klupi pretpostavit će da ste govorili u ime kluba, jednog od klubova unutar ove sabornice, jer slagali ste se sa prijedlogom zakona, djelom zakona vezano za asistente u nastavi, slagali ste se sa ovim, sa onim, u ime predlagatelja tj. ministarstva osim u segmentu članka ovog o kojem govorite gdje ste vi u svom prijedlogu koji je na klupama tražili rok 1. siječnja 2019. godinu. Kada ste u replici državnom tajniku govorili i počeli sa ispričavanjem ravnateljima onda sam osjetio oho, evo savjest će proraditi. Podsjetit ću, dakle zakon je prvi put gdje se spominju licence donesen 2008., danas je 2017. vi ste 2011., 2012., 2013. prošli došli u 2014. da bi temeljem zakona svega što ste napravili prolongirali rok na 1. siječnja 2017. I ja kažem, pretpostavljam da će isprika ići u tom smjeru, kad ne isprika ide ravnateljima za nerad ove Vlade zamislite od polovine studenog do konca godine za mjesec i po dana. Uistinu … [[Upadica se ne čuje.]] molit ću vas predsjedniče da mogu završiti svoju misao. Uistinu, nije korektno, ako treba svi oni od 2008. pa do danas bi se trebali posuti pepelom. I uistinu se slažem da je licenciranje potrebno i da na taj način svi skupa možemo se ispričati ravnateljima od 2008. do danas a ko u kojem periodu to vi sami procijenite. I ovdje ste kroz jednu repliku samo rekli vezano za [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] ali ništa ok, vrijeme je isteklo. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnica Glasovac.
Kažete da smo imali 2012., 2013., 2014. i 2015.? Pa da mi smo vjerojatno poučeni načinom na koji vi radite trebali kao politika čim smo došli u ministarstvo reći sad će politika odrediti kako će se ravnatelji licencirati. Mi to nismo napravili, mi smo oformili tim od 100 ljudi kojima smo dali odriješene ruke [[Upadica predsjednik: Ja vas molim da se suzdržite od komentara.]] dakle Strategiju znanosti, obrazovanja i tehnologije kažu jel to licenciranje u zakonu to što bi ono trebalo obuhvaćati, je li funkcija ravnatelja ta koja treba ostati kako se oni sada biraju na funkciju ili ti ravnatelji trebaju biti profesionalci koji će biti lišeni određenih interesa i utjecaja koji ih biraju na funkciju. I ti ljudi su kroz Strategiju znanosti, obrazovanja i tehnologije vrlo jasno u djelu ponavljam osiguravanja kvalitete rekli što bi RH trebala učiniti po pitanju osiguravanja kvalitete i po pitanju buduće vizije kako bi ravnatelji u tom obrazovnom sustavu trebali funkcionirati. Ako je to naš grijeh što smo pustili 2012. i 2013. i dio 2014. da stručnjaci nama kažu što oni misle da je pravi put ja prihvaćam vašu kritiku i ja se ispričavam što se politika nije miješala, što je dala struci da lijepo radi ono što najbolje zna. I to je moj cijeli zapravo odgovor i replika vama. Ne slažem se s brisanjem roka, to sam vrlo jasno rekla a ogorčena sam načinom na koji Vlada radi kažem što ovaj prijedlog zakona nije uputila prije 31. prosinca i ponavljat ću to danas cijeli dan ako treba jer je dovela u situaciju da se provode natječaji gdje ni jedan kandidat ne može ispuniti propisani uvjet, gdje nitko ga ne može naprosto zadovoljiti.
Vrijeme. Hvala. Zastupnik Miro Bulj javio se za repliku.
Kolegice slažem se s vama kao s bivšom pomoćnicom ministra od 2011. čini mi se do 2014., jel je kraći bio rok, jer vi ste otišli sa kolegom Jovanovićem iz ministarstva, čini mi se, nisam dovoljno dobro pratio. Ali je činjenica da ste djelom u pravu da su podobnici ravnatelji i da su školski odbori podobni ali to je očito na primjeru Splitsko-dalmatinske županije i na području moga grada. Da jednostavno doslovno čistačica se ne može zaposliti ako nije u HDZ-u. Ali ima jedan specifičan primjer koji ću vam sad kazati, znači bio je ravnatelj, natječaj za ravnatelja Osnovne škole Fra Pavla Vučkovića. Naravno HDZ je pošto ima većinu u školskom odboru imenovao toga ravnatelja a protivnik mu je, tj. drugi kandidat je bio iz SDP-a. Znate šta se dogodilo sa tim kandidatom koji je izgubio iz SDP-a? Ravnatelj škole je u Splitu jer je splitski gradonačelnik SDP-ovac. I tako ste rješavali te stvari i jedne i druge. Ako mogu imenima i prezimenima nije uopće problem. Taj koji je izgubio u Sinju SDP-ov kandidat otišao je u Split jer je osnivač Split škole a u Sinju je osnivač škola županija. I tako vam je funkcioniralo to dosada. Manje je brigalo te puste strategije, te brojni stručnjaci kako recimo u Zagrebu imaju besplatni udžbenici i kako čak u izbornima donira drugim gradovima besplatne udžbenike za osnovnoškolce dok u nerazvijenim područjima nema osnovnoškolci imaju besplatne udžbenike, nemaju organiziran prijevoz. To je manje brigalo tih 100 vaših stručnih ljudi, to je situacija koja je na terenu. Jednostavno podobništvo i uhljebništvo i sa moje strane desne i sa moje strane lijeve je ravnomjerna. Zbog toga se i 2002. godine osnovao Ured državne uprave da bi se kontriralo županijama koje doslovno imaju samo funkciju za uhljebljivanje [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] i da decentralizirana sredstva usmjeravaju u općine i gradove kako u školstvu tako i u domovima zdravlja [[Upadica predsjednik: Hvala.]] da usmjeravaju [[Upadica predsjednik: Zastupnik Miro Bulj zahvaljujem.]] Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku zastupnica Glasovac.
Gospodine Bulj, vi znate toliko kako funkcionira sustav nadležnosti za pojedina pitanja u Republici Hrvatskoj. Vi vrlo dobro znate da pomoćnici ministara, ministri, samo ministarstvo koje plaća sve zaposlenike u školama nema apsolutno nikakvoga utjecaja na njihovo zapošljavanje na mjesta učitelja, nastavnika, stručnih suradnika, a još manje utjecaja ima na izbor ravnatelja. Dakle, tu ministarstvo, to je apsurdna jedna situacija gdje mi plaćamo ispostavljeni račun, a osnivači su ti koji školama upravljaju. Vi ste sad tu našli jednog ravnatelja, jednog SDP-ovog ravnatelja kako ste rekli ne znam od sto u Splitsko-dalmatinskoj županiji vjerojatno aludirajući da ga je iskadrovirao čovjek koji više nije član SDP-a. Ja vam stvarno ne mogu … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Kakve ja veze imam s tim? [[Upadica predsjednik: Zastupnik Bulj, molio bih da se suzdržite od komentara.]] Ja zaista, ja ne znam ni o kome se radi [[Upadica predsjednik: Zastupnik Bulj.]] ni o čemu se radi. Našli ste jednog SDP-ovog ravnatelja od njih 100 u Splitsko-dalmatinskoj županiji, ne 100 ali 50 sigurno. … [[Upadica Bulj, ne razumije se.]] A mogli li ja vama odgovoriti? U biti nije, sve je jasno. Ne treba vama odgovor. Vi provocirate.
Molio bih da se suzdržite komentara. Povreda Poslovnika gospodin Glavašević.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo kolega Bulj je povrijedio članak 238. Poslovnika. Mislim kolegica Glasovac uopće svoju repliku nije mogla dati sukladno odredbama Poslovnika. Mislim da to u najmanju ruku nije korektno, a nije bome ni gentlemanski kolega Bulj.
Ja se slažem. Ja sam upozorio zastupnika Bulja. Slažem se u potpunosti. Zaista bih molio sve saborske zastupnike u trenutku kada netko od njihovih kolega izlaže problematiku ili kroz izlaganje ili kroz repliku ili kroz odgovor na repliku, suzdržite se od komentara. Imate različite mogućnosti da izrazite svoje mišljenje. Koristite sve one mogućnosti koje vam je dao Poslovnik, ali nemojte govoriti dok netko drugi od vaših kolega iznosi mišljenje. Nije primjereno. Zastupnik Bojan Glavašević javio se za repliku.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice Glasovac, rekli ste u izlaganju da je ono što ovaj zakon predlaže neambiciozno i da neće pomoći sustavu. Kolegice Glasovac, svi koji vas poznaju malo bolje znaju da ste osoba koja ima veliku vjeru u ljude, smatrate da dok se ne dokaže suprotno da ova Vlada pa i Ministarstvo znanosti i obrazovanja radi bona fide. Neambiciozno ste rekli i slažem se da je neambiciozno za poboljšavanje kvalitete hrvatske znanosti i obrazovanja. Ali mislim da je vrlo ambiciozno za njegovo uništavanje. Cijela Hrvatska, odnedavno i svijet ako pogledamo časopis Nature vrlo uvažen časopis, skandalizirana je srozavanjem kvalitete hrvatskog obrazovnog sustava i time tko mu je na čelu politikom koja ga oblikuje.
Zastupnik Glavašević, ja bih vas zaista molio da se držite teme.
Držim se teme u potpunosti. Dakle, referiram se na ono što je kolegica Glasovac rekla da je nešto neambiciozno i da neće pomoći sustavu. Dakle, zbog toga zaista nisam siguran da se može tumačiti bona fide rad ovog ministarstva i ljudi koji ga vode. Pitali ste također, citiram vas: „Kome to odgovara?“ Na to kolegice Glasovac postoji vrlo jasan i vrlo jednostavan odgovor, a on glasi „zna se“.
Odgovor na repliku, zastupnica Glasovac.
Hvala gospodine Glavaševiću. Ma tu ste vi u pravu, zapravo godinu dana se u obrazovnom sustavu u najljepšem scenariju ću reći ne događa ništa. Ali zapravo događaju joj se neki procesi gdje se zaustavljaju određeni projekti i u redu, o.k. Ako netko smatra da su ti projekti loši, pa neka to javnosti kaže, to nije dobro. Ali ono što mene zabrinjava je apsolutno, kako bih rekla nepostojanje vizije. Ja još u ovih godinu dana nisam čula, o.k. ja sam čula od Vlade, od predstavnika ministarstava da ta reforma, recimo kurikularna ne valja, našli su joj 100 zamjerki. Ali ja još nisam čula u kom pravcu, što je to što nudi ova Vlada, što je to što predlaže ovo ministarstvo. Znači ima puno detektiranih nazovimo problema i odbacuje se ono što su radili ljudi prije, ali bez da se ponudi jasna alternativa. I sad kad pogledamo ovu stručnu, javno savjetovanje oko ovog prijedloga zakona koje je ovdje lažirano, znači zapravo priheftano ovom zakonu ali nije provedeno njemu, onda ćete vidjeti da svih 140 ovih se odbija, samo se jedan prihvaća, jednog gospodina koji je predsjednik Hrvatskog katoličkog društva prosvjetnih djelatnika koji je u jednom mediju pod nadzorom Željke Markić, citiram rekao: „U Kurikulu je previše prostora dano građanskom odgoju i drugim religijama na uštrb katoličkog vjeronauka. Cjelovita kurikularna reforma nameće diskutabilne štetne prijedloge pa on u javnoj raspravi kaže nepoželjno stanje u školskom sustavu koje se posljednjih godina vrlo ozbiljno urušava pod pritiskom SDP-a i Jokićeve štetne [[Upadica predsjednik: Zastupnice Glasovac ja bih vas zamolio, samo tren.]] pa izgleda da je taj jedan čovjek utjecao na ovaj zakon.
Ja sam zamolio prvo zastupnika Glavaševića, sada vas, a nakon toga ću oduzimati riječ. Neću dopustiti da se rasprava o Konačnom prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 74. pretvori u raspravu gdje ćete ovdje raspravljati desna i lijeva strana o potpuno drugim temama u odnosu na ono što se predlaže u izmjenama ovoga prijedloga zakona. Dakle ili ćete se držati teme ili ćete zatražiti druge mogućnosti po kojima možete upozoravati na probleme u sektoru obrazovanja. S tim nemam problem. Volio bih da iskoristite sve svoje mogućnosti. Hvala. Potpredsjednik Reiner. … [[Upadica Reiner, ne razumije se.]] Hvala. Zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora.
Ispričavam se, zastupnica Glasovac nisam uočio povredu Poslovnika. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, vi ste zapravo povrijedili moje pravo iz članka 232. da govorim o temu utvrđenog dnevnog reda. Ovo jest tema jer ako ste pogledali malo materijale koji su sastavni dio prijedloga zakona onda vidite da je tu priloženo i javno savjetovanje sa zainteresiranom javnošću, i ja sam samo citirala ono jedinog čovjeka čija je primjedba prihvaćena od svih 140. Odbijeni su sindikati, odbijeni su strukovne udruge ravnatelja osnovnih, srednjih škola, odbijeni su brojni zaposlenici sustava osnovnog i srednjeg školstva, samo se jedna primjedba prihvaća i to je ova gdje sam rekla gdje se čovjek obračunava sa cjelovitom kurikuralnom reformom, Jokićevom ispraznom i štetnom reformom itd. Ja sam zapravo samo htjela ukazati da ovdje možda ništa nije slučajno.
U životu teško da je nešto slučajno. Zastupnik Žagar javio se za repliku.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Glasovac, vi ste otvorili dvije bitne teme koje sam htio dotaknuti u ovoj replici u onom dijelu u kojem se slažem i u kojem se ne slažem. Dakle, ono što se slažem, mi kasnimo sa procesima koje smo već trebali završiti. Mislim da bi po onoj izreci, nema hitnih stvari ima samo ljudi koji su zakasnili, kod svakog zakona koji nosi hitnost trebalo bi pisati kasnimo. Dakle postoje različita europska iskustva, mislim da Nizozemska ima baš školu koja je formalno obrazovanje ravnatelja, dok recimo Slovenija je uvela dosta rigorozan sustav u kojem samo oni učitelji i nastavni koji su prošli određene razine samo usavršavanja mogu se kandidirati. Naveli ste vrlo dobro, u našem zakonu postoji odredba po kojoj je ravnatelj stručni i poslovni voditelj škole. Ja posebno naglašavam, stručni voditelj škole, i definirano kao u mnogim zemljama pet godina neposredno odgojno obrazovnog rada. Znači to je jako bitan uvjeta za jednog ravnatelja. Neshvatljivo je meni u članku 100. zakona piše svi se navode da sudjeluju u odgojno obrazovnom radu osim ravnatelja. To mi nije jasno kako se u tom zakonu to moglo dogodit, ali evo i to se dogodilo. Dakle, naši učitelji, stručni suradnici, ravnatelji oni prolaze neprestano usavršavanje. Nemojmo zaboraviti, kolega Lovrinović čak predlaže da se ograniči mandat. Taj učitelj ili profesor on se vraća on je učitelj i on se vraća ponovno će biti učitelj. On se neprestano usavršava. Tu licencu treba onda uskladiti, ako učitelj dobiva licencu neka onda vrijedi i za ravnatelja. A sada se vratimo na ono što govorimo o poslovni. školski odbor, pa mnogi članovi vam jedanput dođu na sjednicu školskog odbora, samo kada se bira ravnatelj sa ceduljicom koga trebaju izabrati. Kada bi školski odbor imao obavezu da doista upravlja školom da članovi školskog odbora npr. osiguraju prijevoz učenika onda bi se to malo drugačije tretiralo. Mi imamo čak i zamjenika ravnatelja, što taj čovjek radi? To nismo definirali. I većina sredstava, u pravu ste, dolazi iz državnog proračuna i neshvatljivo je, a zbog stanja u općinama koje nemaju financijska sredstava općine su se posebno isključile iz odabira članova Školskog odbora.
Vrijeme. Hvala. Ja ću samo kratko upozoriti. Primijenili smo malo drukčije funkcioniranje čisto da ne bi bilo previše vremena izvan okvira, tako da upozoravamo vas pet do deset sekundi prije da će vam isteći vrijeme, to je nešto što smo već jednom najavili nakon predsjedništva. Znači, pet do deset sekundi prije nego vam istekne čut ćete da ćemo spomenuti da je vrijeme da možete završiti misao. Zastupnica Vesna Bedeković zatražila je. Ispričavam se. Bio odgovor na repliku. Ispričavam se zastupnica Bedeković, samo neka bude odgovor na repliku.
Gospodine Žagar, ja se s vama slažem. Ravnatelji su isto tako dovedeni u jednu šizofrenu situaciju da njima nijedna odluka ne može proći bez suglasnosti školskoga odbora. A školski odbor na jedan vrlo lijepi način bez obzira što predstavnici osnivača imaju manjinu u tom školskom odboru, vrlo često se snađu za taj četvrti glas i tim ravnateljima provođenje odluka funkcioniranja škole, neometani rad uvjetuju najčešće određenim zapošljavanjima koje oni moraju provesti, ukoliko žele dobiti podršku te iste politike za svoj sljedeći mandat. I mi bismo zapravo kroz licenciranje i kroz profesionalizaciju i kroz repozicioniranje i razmatranje uopće potrebe postojanja školskog odbora kao tijela koje će birati čelnika na način na koji ga bira sada, ali naravno ne oduzimajući osnivaču upravljačka prava da donosi odluke i da preuzme odgovornost kroz svoje predstavnike za funkcioniranje ustanove u čijoj je ona nadležnosti, mi bismo riješili na taj način puno muke i zaposlenike u osnovnim i srednjim školama koji više ili one koji pretendiraju to biti, pritiska, političkog pritiska. Ravnateljima bismo isto tako uvelike olakšali njihov rad da mogu donositi najbolje odluke za školu najbolje odluke za društva, a ne odluke koje će se svidjeti onima o kojima ovisi njihov drugi mandat. I mislim da ovim putem profesionalizacije, sad a da li se oni vraćaju nazad u školu ili će oni kao u nekim drugim državama ići nakon toga u sferu inspekcije kao savjetodavnog i nadzornog tijela na školskim ustanovama, to je nešto o čemu mi možemo i trebamo razgovarati. Ali mislim da ne treba odustati od licenciranja kao jednog od mehanizma poboljšanja kvalitete.
Hvala. Zastupnica Vesna Bedeković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Glasovac, pozorno sam slušala vaše uvodno izlaganje i sve vaše replike do sada i uz dužno poštovanje prema vama nekako se ne mogu oteti dojmu da cijelo vrijeme koristite strategiju, napad je najbolja obrana i ovaj problem koji nam se evo javio u praksi, dakle zakon se implicirao u praksi, dižete cijelo vrijeme na jednu razinu koju ja doživljavam kao politiziranje. Naime, vaš prijedlog izmjene zakona koji ide za tim da se još jednom po četvrti puta prolongira dakle rok za licencu kao obvezu na 1.1.2019. godine ja u neku ruku doživljavam kako priznanje vašeg vlastitog nečinjenja kao što ste u više navrata rekli i vašeg neuspjeha. Kronologija nečinjenja, 27. veljača 2012. bivši ministar obrazovanja Jovanović uvodi se licenciranje ravnatelja osnovnih škola, a Hrvatska će uvesti licenciranje osnovnih škola kao novi način njihova izbora kako bi se njihov rad vrednovao prema objektivnim kriterijima najavljuje ministar. 7. veljača 2013. za ravnatelja je posebna edukacija i ograničen mandat. Ministarstvo namjerava uvesti licencije za ravnatelje koje se najavljuju već nekoliko godina a i zakonska su obveza. 3. travnja 2014. godine dakle ovo je sa skupova ravnatelja osnovnih i srednjih škola ministar Jovanović obveza licenciranja stručnih suradnika ali i ravnatelja postoji već duže vremena međutim nažalost još nije uvedena i naš je prioritet. Sabina Glasovac 9.3.2015. pomoćnica ministra [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] za licenciranje je odvojeno 200 tisuća kuna, moramo definirati tri ključne stvari standard kvalifikacija ravnatelja, pravilnik o postupku i program [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Samo vas molim konkretna odgovor [[Upadica predsjednik: Zastupnica Vesna Bedeković hvala.]] 2015. što je konkretno učinjeno do kraja mandata? Zahvaljujem.
Zastupnica Vesna Bedeković molim vas samo saborski zastupnici pazite na vrijeme. Odgovor na repliku.
Pa ja cijelo prijepodne govorim o tome što je učinjeno, upravo ovo što je obećano, što ste citirali mene standard zanimanja, standard kvalifikacija i dva modela licenciranja. Dakle to je to. Drugo, zanimljiva vam je teza da i ja politiziram a mi smo, politikantstvo je znači predložiti zakon koji treba stupiti na snagu do 31.12.2016. da bi se izbjegao kaos u sustavu a politika je ne uvrstiti i ne uputiti taj zakon u saborsku proceduru i prouzročiti sustavu kaos. Zanimljivo ali u biti točno, točno to je vaša politika. Moje je politikantstvo što sam pokušala problem riješiti, raditi posao Vlade i vaše većine. Što vi niste to uputili? Ja bih prva digla ruku za to. A politika je ovo što vi radite, pa je politika je, umjesto da rješavate probleme, umjesto da ste s ovim zakonom došli ovdje do 31.12. vi ste problem stvorili, stvorili zato sad imamo 60 v.d.-ova umjesto da imamo ravnatelja. A vi u HDZ-u se stvarno ponašate ko oprostite na izrazu ali tri majmuna. Jedan zatvara uši, drugi oči, treći usta.
Ja vas zastupnice Glasovac molim, molio bi saborske zastupnike za tišinu, ja vas molim da se ovo ne pretvori u takav način rasprave. U sabornici ne trebaju na takav način tenzije niti vrijeđanje drugih članova, drugih kolega. Vodite računa da ste kolege htjeli vi to ili ne. Zastupnik Mile Horvat zatražio je repliku.
Zahvaljujem se. Uvažena kolegice Glasovac vi ste me potakli na ovu repliku sa konstatacijom u zadnjem dijelu vaše rasprave gdje ste rekli da politika kroz osnivača ima određenu ulogu u imenovanju ravnatelja, u određivanju školskih odbora itd. Dakle ako mi se dozvoli ja bih ovdje samo to proširio i rekao još jednu činjenicu: osnivači imaju jedno nedopušteno ponašanje a to je ignoriranje zakona, dakle govorim o pojedinim osnivačima. O čemu se radi? člankom 96. Zakona o odgoju i obrazovanju i jedinicama lokalne samouprave općinama dana mogućnost da zatraže prijenos osnivačkih prava od osnivača. I osnivač sadašnji dakle županija ima rok zakonski istim tim članom određeno rok od 60 dana da odgovori na tu inicijativu odnosno zahtjev jedinica lokalne samouprave. Mi imamo slučaj da su tri vijeća Općine Borovo, Markušica i Negoslavci ravno prije 2 godine podnijele zahtjev za prijenos osnivačkih prava prema Vukovarsko-srijemskoj županiji i naravno do dana današnjeg Vukovarsko-srijemska županija kao osnivač škola u toj županiji nije na taj zahtjev odgovorila. Postavlja se dakle jedno logično pitanje jesmo li mi zemlja članica EU koja ignorira vlastite zahtjeve i postavlja se i pitanje kako to da nitko iz nadležnog ministarstva do danas u tih 24 mjeseca nije reagirao na činjenicu da su se iskazala određena politička volja u vijećima te tri općine da preuzmu osnivačka prava nad osnovnim školama.
Odgovor na repliku zastupnica Glasovac.
Poštovani kolega znam dobro o čemu govorite jer je upravo taj članak odnosno poboljšanje tog članka zakona definirano u zadnjim izmjenama i dopunama koje su se usvojile u ovom visokom domu u prosincu 2014. godine i tu ste vi potpuno upravu zapravo da postoji određeni raskorak između nadležnosti osnivača odnosno osnivač ima potpunu slobodu u upravljanju školama. Međutim u vašoj situaciji osnivač je taj, odnosno županija je ta koja ne želi omogućiti primjenu zakonske odredbe u pojedinim školama u Vukovarsko-srijemskoj županiji. I inspekcija ne znam je li izlazila na teren, je li bilo po prijavama prosvjetna inspekcija ali mislim da tu u nekoj daljnjoj budućnosti bez obzira što ja pozdravljam decentralizaciju obrazovnog sustava da se išlo na decentralizaciju, da se upravljačka prava prenesu na osnivače bez obzira bili to gradovi, općine ili županije. Međutim, mislim da će se još morati bolje urediti taj međuodnos i pojačati odgovornost osnivača u činjenju ali i u ovim slučajevima u nečinjenju odnosno ignoriranju zakonskih odredbi. I vi ste tu potpuno u pravu to nije uredu.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Željka Glasnovića. Izvolite.
Pa mis Glasovac, ja mislim da bi se vi složili i također naš prijatelj ovdje iz ministarstva da se ova bitka za sustav, školski sustav dobiva na taktičkoj razini. Ja se pitam ovo, možda ste bolje upoznati. Ja sam bio na jednom tom sastanku tog Odbora za školstvo. Tko je pitao učitelje u izradi ovog zakona u kakvim uvjetima oni rade? Ima li jedna standardna procedura za svih njih? Mi znamo, svaka se organizacija procjenjuje po obučenosti, obrazovanju recimo i popunjenosti i opremljenosti. Koliko trebaš učitelja mislim u osnovnoj školi na odnos učitelja, studenata itd. Šta je sa jezicima koji su zanemareni, na primjer Njemački i drugi jezici. Dobio sam primjedbu neki učitelji, njih nitko ne pita o izradi ovoga zakona. Druga stvar općenito školski sustav. Nitko ne govori ja nisam čuo uopće u tim raspravama o školstvu jednu ključnu riječ, a to je etika i moral, jer to je naš ključni problem. Sjećamo se ovoga, sjećamo se afere Indeks iz onog bivšeg sustava i to su naši najveći problemi etika i moral ne samo u školstvu. Sjećamo se kad smo dobivali recimo gdje je u tom sustavu mogli ste kupiti diplomu tamo od Đure Pucara starog, dođe autobusom dođe ovdje. Koliko učitelja ima falš diplome i fruškogorske doktorate to je bila standardna procedura. Možete i danas kupovati. To je to pitanje etika. I jedna riječ se uvijek izostavlja a to je individualna odgovornost, jer bez te riječi etike i morala, odgovornosti to nisu samo floskule. Ovo je sve, taj cijeli sustav neostvariv po pitanju obučenosti ovih učitelja ja sam zaprepašten bio jučer ljudi koji ovdje imaju doktorate i otvoreno falsificiraju povijest. Školski sustav nema budućnost sa takvim ljudima.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Sabina Glasovac.
Kolega Glasnoviću, je tu ste u pravu. Govorili ste o jezicima. Dobro hrvatski obrazovni sustav ima u osnovnoj školi jedan obvezan jezik, to je engleski jezik koji se uči od prvog razreda osnovne škole. Nakon toga ulazi u program i drugi obvezan jezik. Postoje i modeli gdje se fakultativno mogu učiti i drugi jezici s obzirom na preferencije učenika, a organizaciju i mogućnost ponude određenih škola. Međutim da, našem sustavu trebaju korjenite promjene. Upravo u tom programskom dijelu u našim školama se još uvijek uči po programima iz devedesetih godina. Naše strukovne škole jesu u jednom dijelu izmijenili programe, osuvremenili ih, koristili smo fondove pa smo tu uspjeli jedan mali dio unaprijediti i modernizirati kurikulume. Međutim, imamo, imamo dosta problema. Kad ste spomenuli uvjete rada u kojima škole rade mislim da tu možemo kroz korištenje fondova učiniti dosta toga da u onom smislu infrastrukturnom osiguramo bolje uvjete rada, a što se tiče standarda samih učitelja, nastavnika i profesora ja bih tu voljela evo da se u ovih godinu dana, da su se ispunile preuzete obaveze koje su potpisane sa sindikatima 2006. i jedanaeste godine da će se svi ovi učitelji, nastavnici koji su se žrtvovali godinama odustajali od svojih prava, smanjivana su im prava. U trenutku kada BDP to bude i stanje u državi omogućavalo da će njima prvima, da će to oni prvi osjetiti. Međutim, već godinu dana Vlada šuti na taj zahtjev. Vidjeli smo i od premijera Plenkovića na aktualnom satu da je odgovorio da zapravo Vlada nema namjeru ispuniti to obećanje. Kad govorite o aferi Indeks i o kupovanju ispita, o lažiranju diploma, doktorata ha, evo ja vas samo pitam zašto niste riječ ovdje u Saboru rekli o sada [[Upadica Reiner: Hvala vam lijepa.]] zadnjoj situaciji gospodina Barišića …
Molim vas, nemojmo premašivati vrijeme jer onda uzimamo pravo drugim kolegama da govore. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Anđelka Stričaka. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, kolegice Glasovac. Pozorno sam pratio vašu raspravu u kojoj ste se dotakla svih bitnih pitanja vezanih za funkcioniranje škola od kvalitete, vizije, standarda, uvjeta rada, školskih odbora, ravnatelja i naravno pretpostavljam bez obzira što je vaša rasprava bila pomalo dramatična da je krajnji cilj dobrobit djece. U jednoj rečenici ste navela i da nije dobro kad se gura glava u pijesak i s time se slažem sa vama, ali pretpostavljam da niste upoznata recimo unazad dva, tri dana sa jednom situacijom na području Varaždinske županije. Portali, mediji puni su vam naslova: „Maloljetni Filip Bajsić je bio izmanipuliran, a reformisti će o tome obavijestiti pravobraniteljicu za djecu.“ Varaždinski SDP dijete je iskoristio kao topovsko meso i da dalje ne nabrajam o čemu se radi. U Varaždinu se trenutačno provodi smjena ravnateljice bolnice. U to su SDP i HNS iskoristili djecu. Znači, srednjoškolac je član Vijeća mladih, član Foruma mladih i potpisuje se kao mladi ministar znanosti, obrazovanja i traži smjenu ravnateljice i člana Upravnog vijeća koji nije za njezinu smjenu. Ja se nadam kolegice da ćete se vi kolegice upoznati sa tim slučajem i s obzirom da se radi o djetetu maloljetniku osuditi ponašanje svojih kolega iz Varaždina. Hvala lijepo.
Kolega Stričak, ovo sve što ste govorili zapravo nema veze sa temom, pa vas ja lijepo molim sve kao i sve ostale kolege da se držite teme. Izvolite digli ste za povredu Poslovnika.
Gospodine potpredsjedniče, htio sam upozoriti na to je kolega povrijedio članak 232. Poslovnika, ali evo vi ste zapravo rekli već sve što sam ja htio reći pa vam se i zahvaljujem.
Hvala lijepa. Time smo replike iscrpili. Odgovor na repliku. Nije se javio? Dobro. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? …./Upadica sa strane, ne razumije se. Ne morate dobiti odgovor na repliku. Ja shvaćam vašu frustraciju, ali vi ne morate dobiti odgovor na repliku. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Sad otvaram raspravu. Ja vas lijepo molim u raspravi držimo se ovih prijedloga zakona koji imamo pred sobom, ova dva prijedloga o kojima provodimo objedinjenju raspravu. Ja shvaćam interes i želju mnogih da unaprijede obrazovanje i odgoj i to na sve moguće načine, međutim moram reći da se ipak mi moramo skoncentrirati na one prijedloge zakona koje imamo pred sobom. To ne znači ni u kom slučaju nikako sužavanje prava da govorimo o svemu u svezi sa odgojem i obrazovanjem, ali ako širimo temu bojim se nećemo postići pravi cilj. Mi smo jučer pet sati potrošili na jednu temu oko koje smo se svi slagali od samog početka. I onda si čovjek postavi pitanje, dobro koji je smisao, a vjerojatno i gledatelji i narod koji nas sluša. Prema tome, molim vas skoncentrirajmo se na ova dva prijedloga u svojim nastupima. Dakle, prvi će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvažena zastupnica Vesna Bedeković. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče gospodine Šlezak, uvažene kolegice i kolege. S obzirom na objedinjenu raspravu o Prijedlozima zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi ističem kako će Klub zastupnika HDZ-a podržati onaj prijedlog koji je upućen od strane na raspravu od strane Vlade RH i kojim se predlažu izmjene i dopune vezane za članak 99. stavak 11. i članak 126. istog zakona. Što se tiče prijedloga dopune članka 99. kao što je u uvodnom izlaganju državni tajnik već objasnio. On je vezan za reguliranje postupka i načina uključivanja pomoćnika u nastavi ili stručno komunikacijskih posrednika kako bi se ispunile posebne potrebe učenika s teškoćama u razvoju. Naime, zakonom je propisano kako školska ustanova na prijedlog osnivača, a uz suglasnost ministarstva nadležnog za obrazovanje zbog ispunjavanja posebnih potreba učenika s teškoćama u razvoju u odgojno obrazovni proces može uključiti pomoćnike u nastavi odnosno stručno komunikacijske posrednike pri čemu ministar nadležan za obrazovanje posebnim pravilnikom potpisuje načine uključivanja i obavljanje poslova pomoćnika u nastavi. Što se desilo u praksi? Dakle od stupanja na snagu ove odredbe u međuvremenu prilikom provedbe ovih odredbi pokazalo se da u praksi postoje različiti pristupi osposobljavanju pomoćnika u nastavi i jednako tako način različiti postupci u ostvarivanju prava učenika s teškoćama na pomoćnika u nastavi. I stoga se odredba članka 99. stavka 11. zakona dopunjuje na način da se njome propisuje da uz već opisane načine i uključivanje i obavljanja poslova pomoćnika u nastavi da se propišu i uvjete koje moraju ispunjavati dodatno ministar nadležan za obrazovanje pravilnikom propisuje još dvije stvari. Prvo, način i sadržaj osposobljavanja pomoćnika u nastavi i stručnih komunikacijskih posrednika. I drugo, jednoobrazno da se propiše način ostvarivanja prava učenika s teškoćama u razvoju na pomoćnika u nastavi. S ove dvije dopune stvorio bi se pravni temelj za donošenje pravilnika kojim bi se jednoznačno u sve što do sada postoji regulirao postupak ostvarivanja prava učenika s teškoćama na pomoćnika u nastavi. I druga stvar, način i sadržaj osposobljavanja pomoćnika u nastavi za rad s učenicima s teškoćama, što bi doprinijelo boljoj dostupnosti učenika s teškoćama u razvoju u sustavu, a jednako tako i kvaliteti pristupa i pomoći učenicima s teškoćama. Što se tiče drugog prijedloga, on je vezan za brisanje kao što ste već čuli odredbe članka 126.a Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi kojim je propisano da ravnatelj školske ustanove uz uvjete koji su propisani člankom 126. zakona mora imati licencu kao uvjet za ravnatelja. Pri tom naglašavam da se ovom izmjenom i dopunom zakona ne mijenjaju one odredbe koje se odnose na propisivanje licence za rad ravnatelja nego se samo briše ona odredba koja propisuje da je licenca za rad ravnatelja uvjet koji ravnatelj mora imati da bi ispunio uvjete za izbor na mjesto ravnatelja. Koji su razlozi prijedloga brisanja ove odredbe? Naime, zakon već ste čuli, ja ću samo kratko ponoviti, Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama koji je donesen 2008. propisuje obvezu donošenja pravilnika kojim će se između ostaloga regulirati prije svega program licenciranja ravnatelja, a onda i postupak i način stjecanja licence, njenog izdavanja i ono što je jako bitno dakle njenog obnavljanja kako bi ravnatelji mogli nastaviti rad u svojim narednim mandatima. Jednako tako poznato vam je, iako obveza donošenja ovog pravilnika stoji od 2008. godine, pravilnik do danas nažalost još uvijek nije donesen, a postupak licenciranja nije započet, a stupanje na snage odredbe koja licencu propisuje kao jedan od uvjeta za izbor ravnatelja od 2008. godine do danas prolongiran je u nekoliko navrata, točnije ovo bi sada kada bismo se odlučili za prolongiranje roka bio četvrti put. Dakle posljednje prolongiranje bilo je 2014. godine kada je ovaj rok pomaknut na 1. siječnja 2017. godine. Stupanjem na snagu odredbe članka 126.a od 1. siječnja dakle koja licencu propisuje kao uvjet za izbor ravnatelja niti jedne školske ustanove u RH ovaj uvjet ne ispunjava jer sustav licenciranja nije uspostavljan i naravno ravnatelji nisu mogli biti kao što je već poznato licencirani. I trenutno u praksi imamo situaciju da je na današnji dan negdje otprilike u 18 škola u Hrvatskoj proveden već postupak dakle za izbor ravnatelja međutim ravnatelja nije moguće imenovati jer niti jedna od prijavljenih osoba nema licencu koja je uvjet. A evo od siječnja do travnja ove godine ističu mandati još, ravnateljima negdje otprilike u stotinjak osnovnih škola a tamo negdje do sredine godine još otprilike u oko 150 srednjih škola. I kao što je već rečeno do imenovanja ravnatelja u ovim školskim institucijama dužnost ravnatelja će obnašati vršitelji dužnosti. Naravno da ta mogućnost nije niti može biti trajno rješenje i naravno da ono što će biti implikacija u praksi to je slabljenje i snižavanje kvalitete rada u osnovnim i srednjim školama. E sad, ono što je bitno ovdje za istaknuti propisivanju licence za ravnatelja kao jednog od uvjeta za dakle izbor mora prethoditi donošenje pravilnika kojim je potrebno urediti program, postupak, način stjecanja licence i njeno izdavanje i relicenciranje. Međutim, da bi se pravilni donio potrebno je ispuniti dva ključna elementa. Dakle prije svega prvo s obzirom da je smisao licenciranja ravnatelja između ostalog njihova profesionalizacija u skladu sa hrvatskim kvalifikacijskim okvirom potrebno je donijeti standard zanimanja koji će obuhvaćati sve poslove koje ravnatelj obavlja i sve kompetencije koje su mu potrebne da bi taj posao mogao obavljati. I jednako tako potrebno je donijeti standard kvalifikacije za ravnateljsku profesiju koji onda će sadržavati sve skupove ishoda učenja i načine njihova dakle vrednovanja, evaluacije i provjere. I druga bitna stvar na temelju standarda zanimanja i standarda kvalifikacije potrebno je oblikovati primjereni model, dakle odabrati primjereni model koji će onda činiti osnovu za uspostavljanje sustava licenciranja u cjelini a sustav će onda obuhvaćati program, postupak, način stjecanja licence, način njenog izdavanja, način relicenciranja odnosno obnavljanja dakle jednu cjelinu. S obzirom na kompleksnost dakle vidite da je to čitav jedan proces, dakle s obzirom na kompleksnost ove problematike klub zastupnika HDZ-a smatra da je uvođenje sustava licenciranja ravnatelja jedan kompleksan proces koji zahtjeva dobro odmjeren, vrlo ozbiljan i temeljit pristup bez zadavanja još jednog u nizu zakonskih rokova točnije ovo bi bio već četvrti dakle novi rok po redu za njegovu provedbu samo radi toga da bi se ispunila forma licenciranja ravnatelja kao obveza već naprotiv smatramo da je pozornost umjesto formi potrebno posvetiti sadržaju koji mora biti lišen od svakog ad hoc rješenja kako bi jednom uspostavljeni sustav licenciranja u praksi mogao zaživjeti i funkcionirati bez manjkavosti kao posljedice pritiska bilo kakve brzine njegova uvođenja. Dakle stav kluba licenciranje se nastavlja, dakle proces započet licenciranja ide ali radi ozbiljnosti pristupa bez zadavanja još jednog novog roka. K tome u prilog možemo dodati činjenicu da evo dosada imamo predložena dva modela licenciranja, jedno je ono Sveučilišta u Zadru a drugo Ekspertne radne skupine koja je imenovana od strane ministra znanosti i obrazovanja. Dakle i jednako tako činjenicu da je prijedlog standarda zanimanja i standarda kvalifikacija za ravnateljsku profesiju u ministarstvo stigao u mjesecu listopadu i u mjesecu studenom 2016. godine a da su dakle jednako tako modeli u ministarstvo dakle dostavljeni negdje ako sam dobro i pozorno slušala u mjesecu prosincu dakle prošle godine. Dakle to je nepunih ni mjesec dana prije isteka zakonskog roka odredbe kada je trebala na snagu stupiti odredba o licenci kao uvjetu prilikom izbora ravnatelja. Dakle iz tog razloga Klub zastupnika HDZ-a smatra da je primjenu modela provedbe licenciranja ravnatelja najprije potrebno pratiti u praksi koja će onda pokazati koliko je vremena potrebno za njegovu provedu i ne samo provedbu nego i evaluaciju nakon čega se sustav licenciranja može uspostaviti u cjelini i ono što je jako bitno i najvažnije a pro po onoga što sam već napomenula vođenje računa o sadržaju a ne o formi dakle funkcionalno i učinkovito zaživjeti u praksi. I onda nakon što se funkcioniranje sustava licenciranja pokaže u praksi regulirati će se zakonski rok kada će, do kojega će uvođenje licence kao uvjeta za ravnatelja za izbor biti zakonska obveza. I ono što je još vrlo bitno, bitnu pozornost potrebno je posvetiti onom segmentu sustava licenciranja koji se odnosi na postupak relicendiranja, dakle obnavljanja licence koji u kontinuitetu treba slijediti nakon prve licence a on je usko povezan sa uvođenjem sustava osiguravanja kvalitete u osnovnom i srednjem obrazovanju kao jednom od bitnih ciljeva strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije. I upravo uvođenje dakle sustava osiguravanja kvalitete podrazumijeva dva bitna segmenta a to su samo vrednovanje i vanjsko vrednovanje osnovnoškolskih i srednjoškolskih institucija prema jasno utvrđenim standardima kvalitete s pripadajućim indikatorima koji bi onda ujedno dakle trebaju i moraju biti pokazatelji uspješnosti i učinkovitosti dakle rada ravnatelja prilikom dakle zanavljanja licence. Dakle na temelju tih kriterija je onda potrebno provjeriti dakle evaluirati i procijeniti ravnateljev rad. I u tom smislu uvođenje sustava osiguravanja kvalitete u osnovnom i srednjem obrazovanju treba biti proces koji će se odvijati usporedno s uvođenjem sustava licenciranja ravnatelja. I dakle zaključno, zbog svih ovih razloga koje sam navela i obrazložila Klub zastupnika HDZ-a će podržati prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju koji je uputila Vlada RH kojim se predlažu izmjene i dopune vezane za članak 99. stavak 11. i članak 126. zakona. Zahvaljuje.
Hvala vam lijepa. I vaše izlaganje izazvalo je više replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Josipa Borića. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Bedeković mi zaista danas raspravljamo o dva zakona u objedinjenoj raspravi, jedno je prijedlog Vlade, drugi je prijedlog kluba SDP-a. Razlika je nekakav rok koji se ovdje tumači ambicioznošću. Znači SDP je predložio rok, to oni tvrde to je ambiciozno, 2019. bi mi to bili riješili. Međutim, mi imamo i njihovo činjenje, čuli smo jasno ispriku gospođe Glasovac za grijeh nečinjenja u mandatu dok je imala sve poluge da riješi ovaj problem kao i ministra koji je bio njoj nadležan. I mislim da se ta rasprava vrti u tom djelu. Ono što je problematično što smo čuli a to je jedna neistina koju je također gospođa danas izgovorila a to je da ministar nema nikakve ovlasti u imenovanju ravnatelja osnovnih ili srednjih škola kad je to neistina jer smo imali upravo tamo slučaj da jednu ravnateljicu osnovne škole u Vukovaru koja je bila i naša kolegica u prethodnom mandatu ministar nije htio imenovati, a imamo i slučaj iz Ploča gdje su tri puta ponavljani natječaji za ravnatelje jer ministar nije htio dati suglasnost. Znači tražimo i tu vašu ispriku jer je to očito neistina. Znači ministar imam itekako ovlast u imenovanju ravnatelja i ne možete postati ravnatelj ako vam ministar ne da suglasnost. To je ono što treba ispraviti. Mislim da ćemo se ipak danas morati složiti oko toga da je dobro da nemamo rok s obzirom da su mnoge radnje koje su prethodile samom sustavu koji bi trebao licencirati buduće ravnatelje nedovršene i da trebaju određeno vrijeme da bi se mogli primijeniti i stručno procijeniti do koje razine se zaista može ići s tim prijedlogom, jer činjenica je da ćemo zaista imati i široku raspravu o tome što je mogućnost samog ravnatelja osnovne ili srednje škole s obzirom da ima osnivače, da ima školske odobre koji su uglavnom politički odabrani ovisno da li je SDP ili HDZ ili netko drugi na vlasti u županijama ili velikim gradovima i da to u nekim dijelovima remeti i same kvalifikacije koje imaju i sadašnji određeni ljudi koji mogu biti ravnatelji. Tako da je to jedna velika rasprava i dobro je da smo kažem odgodili ovo na jedno šire, na duže vrijeme da možemo steći prave uvjete da možemo zaista krenuti u taj proces kako treba. Hvala.
Hvala. Uvažena zastupnica Vesna Bedeković.
Pa uvaženi kolega slažem se sa svime što ste naveli. I dakle svakako još jednom naglašavam licenciranje ravnatelja je proces vrlo složen i vrlo kompleksan i treba ga dobro domisliti. Suština uvođenja licence za ravnatelja između ostalog je profesionalizacija ravnateljskog posla upravo kako bi se izbjegla dakle ili smanjila na najbolju moguću mjeru dakle politizacija i političko dakle imenovanje ravnatelja u osnovnim i srednjim školama. Osobno smatram da među našim ravnateljima osnovnih i srednjih škola a imamo ih negdje oko 1400 imamo sjajne ljude, imamo vrlo sposobne, vrlo vrijedne i vrlo marljive ljude kojima treba dati dakle da obavljaju svoj posao kako treba i treba im pružiti mogućnost stjecanja dodatnih kompetencija u području prije svega školskog menadžmenta a onda upravljanja školskom institucijom. Zahvaljujem.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog Hrvoja Zekanovića.
Poštovani gospodine potpredsjedniče i uvažene kolege u ovom trenutku zapravo ne postoji niti jedno drugo logično rješenje da se, pravni model da se ovo riješi. Stoga je zapravo jedino logično da se ovo zapravo što je i kolegica Bedeković a i vi sami potpredsjedniče Sabora da se ovo prihvati. Da ne raspravljamo zapravo o stvarima koje, oko kojih se svi slažemo. Ali ovdje bih se ipak osvrnuo na ovu temu ravnatelja odnosno na temu školskih odbora. Imali smo model kada je školski odbor bio biran isključivo od jedinica lokalne samouprave odnosno regionalne samouprave. Imali smo model kada je, ovaj sadašnji model kada je djelomično to iz kolektiva, kada je djelomično to izabrano od strane lokalne i regionalne samouprave. Imali smo ako se sjećate prije 10 godina onaj model kada je to isključivo birala zbornica ako se ne varam. Niti jedan model nije savršen. Trebamo naći jedan novi model. Ja ovdje predlažem da se možda u novi model stavi da ministarstvo odnosno ministar ima malo veći utjecaj na izbor ravnatelja. E sad na koji način, je li to kroz direktno biranje članova školskog odbora ili nešto drugo ne znam ali bilo bi, evo to je moja jedna sugestija.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Miranda Mrsića.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice ja cijenim vaše iskustvo u obrazovanju ali mi je žao što ste morali braniti nešto što koliko vidim ni sama niste uvjereni da je pravilno jer ste 2/3 svog izlaganja posvetili tehnologiji kako to izgleda a niste ušli u meritum toga zašto se jednostavno izbacuje rok za izbor, dakle licenciranje ravnatelja. Da napomenem da je prijašnja Vlada, Vlada HDZ-a i MOST-a i sadašnja Vlada ako je ne možemo dijeliti jedna i drugu vladu imala sve spremno i standard zanimanja i standard kvalifikacija i dva modela licenciranja. Prema tome imali ste u rukama sve da pokrenete licenciranje. I sramota je da jedna Crna Gora ne da ima licenciranje ravnatelja nego ima i licenciranje i nastavnika. Što to znači? To znači da je to ono što bi Hrvatska trebala imati a to je kontinuirana edukacija. Svega 3% naših građana je u nekakvoj kontinuiranoj edukaciji kad govorimo o radnicima. Stoga ako se zaklinjete za profesionalizaciju ravnatelja ne mogu se oteti dojmu da ovo odlaganje znači i ubijanje licenciranja i da ostanemo na onome kao što smo i dosada bili a to je političko kadroviranje jer očito da HDZ-u je u interesu da ima šapu nad time tko će biti ravnatelj, a i gospodin Zekanović je isto tako rekao da bi ministar trebao imati veću ulogu, to znači da se vraćamo na političko kadroviranje umjesto da ravnatelj kao što je svugdje u Europi, a evo pogledamo i preko Atlantika u Americi, licenciranje ravnatelja je proces koji je neovisan o politici, izbor je neovisan o politici izabiru se najbolji ljudi.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Vesna Bedeković.
Uvaženi kolega, ja razumijem vaš ovakav nastup, vi ste u oporbi i posao vam je i dužnost ovako nastupati i potpuno razumijem i potpuno shvaćam. Ja sam u svom izlaganju naprotiv ušla u meritum, a meritum ove problematike je da je proces certificiranja ozbiljan i kompleksan posao koji zahtijeva vrijeme. Vaša Vlada je imala četiri godine vremena. Ja sam uputila konkretno pitanje na koje nisam dobila odgovor, što se je konkretno napravilo samo od one izjave u 2015. godini da je osigurano 200 tisuća kuna za licenciranje ravnatelja. To je bilo ako se ne varam negdje pred kraj mandata. Tome je prethodilo tri godine vašeg mandata. I ja ponavljam pitanje, dakle što ste konkretno napravili u četiri godine? Predloženi modeli licenciranja došli su u ministarstvo krajem 2016. godine jednako kao i standard kvalifikacije i zanimanja, a to je bilo u vrijeme protekle HDZ-ove vlade. Želim konkretno čuti što je napravljeno po ovom pitanju u protekle četiri godine vaše Vlade? Zahvaljujem.
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Sabine Glasovac.
Poštovana kolegice Bedeković. Već me polako iznenađujete kao stručnjakinja koju zaista uvažavam. Vidim da ste dobili zadatak da cijelu raspravu napadom na bivšu vladu pokušate opravdati nerad ove Vlade i vlade Tihomira Oreškovića. Ja ću vam ponoviti ponovno, što se napravilo u mandatu vlade Zorana Milanovića za licenciranje ravnatelja, ali u biti vam ne trebam to ponavljati jer ste to vi i sami rekli u svom izlaganju. Da je oformljena ekspertna skupina koja je dobila zadatak od ministarstva izraditi standard zanimanja i standard kvalifikacija. I ta ekspertna radna skupina je godina dana radila oformljena 2015., nakon što je usvojena strategija. Naravno da prije nego što je donesena strategija neozbiljno, samo neozbiljna politika može srljati u neke projekte bez da pita struku što o tome misli i u kom pravcu strateški Hrvatska treba ići pa i po pitanju razvoja profesionalizacije upravljanja školama. Znači isporučen je gotov proizvod. Imali ste dva modela koja su dočekala Šustera, to smo radili. Standard zanimanja, standard kvalifikacija, osiguravali sredstva u proračunu da ljudi mogu raditi da im ne bude to otegotna okolnost. Međutim, moje pitanje je što vi radite i što vi kanite raditi? I zašto ste vi, sada vi meni to odgovorite kao znanstvenica i jako pametna i stručna osoba, što se dogodilo u dva mjeseca da ste u nacrtu na javnu raspravu ste rekli da vam četiri godine za napraviti jedan pišljivi pravilnik, a mi smo vam sve drugo pripremili. Vama treba četiri godine u nacrtu za jedan pravilnik da bi se moglo provesti licenciranje. A šta se dogodilo u dva mjeseca da vam sada ni četiri godine za jedan pravilnik nisu dovoljne? E to mene zanima.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Vesna Bedeković.
Pa uvažena kolegice, prije svega nisam dobila zadatak sve ovo braniti, nego je sve ovo što sam do sada izgovorila plod mog promišljanja, razmišljanja koje je temeljeno na konkretnim činjenicama i na činjeničnom stanju. Dakle konkretno vidi se da tijekom četiri godine svega onoga što ste vi radili vrlo je toga malo napravljeno. Rekli ste da je gospodinu bivšem ministru Šustaru da su ga dočekala dva modela. Dva modela nisu dočekala Šustara nego su ministarstvu dostavljena u 11. i 12. mjesecu 2016. godine, točnije prije ako ćemo ići dalje brojiti nekakvih mjesec dana. Dakle u mjesec dana je neozbiljno reći primijenit ćemo bilo koji od tih modela i napravit ćemo pravilnik. Pravilnik ne možete napraviti bez oprobanog modela niti model bez dobrog pravilnika. Dakle odustajanje od bilo kakvih rokova je upravo suprotan pristup od vašega, ide u prilog ozbiljnosti i kompleksnosti ove priče. Imali ste rok koji ste si sami zadali.
Molim vas nemojte dobacivati iz klupe. Kolegice Glasovac molim vas nemojte dobacivati iz klupe. Imate dovoljno prilika reagirati na sve izjave, ajme nemojmo dobacivati iz klupe.
Imali ste rok koji ste si sami zadali, a to je 1.1.2017. godine, dakle do kraja mandata vaše vlade nismo u ministarstvu imali dostavljen niti jedan od modela certificiranja, niti standard zanimanja i kvalifikacije. Bez ta dva ključna elementa pravilnik nije moguće kvalitetno napraviti.
Hvala. Dobro, jel vas stvarno moram opomenuti? Imate dovoljno mogućnosti reagirati po sadašnjem Poslovniku kako god hoćete. Prema tome, nemojte dobacivati iz klupe. Pa onda vam ja moram dati opomenu. Sada će repliku svoju izreći uvažena zastupnica Dragica Roščić. Izvolite.
Uvažene kolegice Bedeković, zahvaljujem na onom što ste iznijeli vezano za ovaj prijedlog. I pred nama ovaj prijedlog Vlade koji je bio iako se radi o izmjeni tek nekoliko članaka proseže se na 196 stranica. U njemu je velik broj primjedbi koje se ponavljaju. Izgledaju i ostavljaju dojam da su čak i malo dirigirane. Velik broj istih primjedbi a ne vjerujem da svi ljudi koji su u sustavu obrazovanja ne znaju da prilikom javnog savjetovanja i komentiranja se ne daju primjedbe na ono što se uopće ne mijenja. Pa me zanima vaš komentar jel to u biti ostavlja dojam ako je točno da naši zastupnici ili ljudi u sustavu su tu po nečijem zadatku onda jako iznenađuje to što se na čak 196 strana nalaze primjedbe na ono što se uopće ne obuhvaća izmjenama i dopunama ovog zakona. Pa me zanima vaš komentar kako to komentirate da su ljudi pisali iste primjedbe, različiti ljudi, različite ustanove na ono što se uopće ne mijenja?
Odgovorit će uvažena zastupnica Bedeković.
Pa gledajte cilj dakle javne rasprave odnosno savjetovanja sa zainteresiranom javnošću je dobiti povratnu informaciju i ljudi dakle sva zainteresirana javnost, svaki pojedinac, svaka institucija ima pravo dakle postaviti dakle i dati sugestiju na bilo koji članak zakona. I vi naprosto u tom procesu ne možete niti treba dakle spriječiti da dakle zainteresirana javnost daje komentare i prijedloge na bilo koji članak zakona. To je pravo javnosti.
I zadnja replika je uvaženog zastupnika Branka Hrga. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice slušam ove rasprave i stavljam se onda malo u različite uloge pa se stavljam i u ulogu osnivača onog formalnog, fiktivnog o kojem smo slušali da ministarstvo koje kao daje plaće nema, niste to vi rekli to je bilo prije govoreno, reći ću onaj dio samog repliciranja, možda još samo dodatka jednog vašoj raspravi, da ministarstvo daje novce, daje plaće, o nečem ne odlučuje, da valjda onda o nečemu odlučuju osnivači. A ja sam onda sam sebi postavio sad pitanje, vi dolazite iz tog sektora iz struke u različitim ulogama pa postavljam ga i vama da li možda vi možete malo pobliže objasniti tko to opće upravlja našim školama? Ne upravlja ministarstvo koje kao daje plaće, pa ne daje ministarstvo plaće to je čisto jedna forma tehnička koja se radi. Oni koji su formalni osnivači ja odgovorno tvrdim ne upravljaju školama, ne upravljaju školama jer imaju manjinu u školskim odborima, dakle imaju odgovornost a nemaju nikakva prava. I postavljam pitanje sam sebi sada tko to upravlja? I ono što je meni važno dakle ja se slažem s vašom raspravom, drago mi je da se ide na doradu ovog modela pomoćnika u nastavi, da se on nadograđuje. S druge strane nisam siguran da bi to licenciranje ravnatelja tako uvelike poboljšalo upravljanje sustavom. I mislim da je ova odgoda dobra i da se ovom sagledavanju ukupnih svih tih problema treba sagledati uopće tko upravlja školskim sustavima, tko upravlja školama? Ovoga trenutka ne upravlja formalno nitko. Tako postoje jedno određeno samoupravljanje koje se poslaguje. Znamo tri nastavnika, učitelja, profesora, jedan roditelj, većina i može raditi što god hoće.
Odgovorit će poštovana zastupnica Bedeković.
Pa evo uvaženi kolega idemo obrnutim, idemo onim od vašeg zadnjeg pitanja dakle što se tiče uopće svrhe i potrebe licenciranja, ne u smislu licenciranja nego svrhe i potrebe davanja bilo kakvih dodatnih znanja i kompetencija ravnateljima. Dakle ako uzmemo dakle ulogu, koja je uloga ravnatelja u školi? Ajmo to kolokvijalno reći ravnatelj je glavni šef i ravnatelj je glavna i odgovorna osoba u instituciji koja njome mora znati upravljati. Mi trenutno imamo situaciju da se za ravnatelja škole bira osoba koja je jedna, jedan od nastavnika u dotičnoj instituciji i koja ima dakle vrlo malo kompetencija i vrlo malo znanja u području školskog menadžmenta. Vrlo malo rekla bih menadžerskih vještina koje su potrebne da bi ravnatelj na jedan kvalitetan i učinkovit način u današnje vrijeme upravljao školom. U svemu tome imamo one ravnatelje koji prirodni dar imaju za upravljanje ljudima, imaju u sebi prirodno liderstvo. Dakle imamo one koji to nemaju. I sad oni tu plivaju i snalaze se kako mogu. U tom smislu ja osobno smatram da je jako bitno ravnateljima dati dodatna znanja u području školskog menadžmenta, dodatne kompetencije i sve ono što će im onda omogućiti kvalitetnije snalaženje u cijeloj toj gunguli i kvalitetno upravljanje školskom ustanovom. Što se tiče ovog drugog dakle školskih odbora tko uopće upravlja? Dakle osnivači osnovnih i srednjih škola u RH između ostaloga su općine i, odnosno gradovi i županije koji dakle bi u svojim školskim odborima sukladno zakonu trebali imati većinu. Dakle no međutim vi kad uzmete, kad prebrojite članove, predstavnike osnivača i kad to stavite na vagu sa članovima školskog odbora imenovanim od strane same institucije i od strane roditelja imate prevagu, e sad iskreno ovisno o tome kako će se roditelj opredijeliti. To je realna situacija koju imamo i u svakom slučaju vrijedna je dakle ova napomena i vrijedno je o toj problematici temeljito raspraviti. Zahvaljujem.
Hvala. Slijedeći će u ime Kluba zastupnika Život zida i SNAGA-e govoriti uvaženi zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepo predsjedavajući. Uvažene kolegice i kolege mi ovdje slušamo sad već jedno dva sata raspravu o tome ko je kriv što licenciranje ravnatelja nije saživjelo nakon što se već 10 godina najavljuje da će ono biti provedeno. I vjerujem da je javnost imala prilike čuti da krivac nije detektiran jer je ustvari odgovornost zajednička. Ovakvo stanje pokazuje ustvari svu jad i bijedu obrazovanja u hrvatskoj državi, zemlje navodne znanja, ne po prvi puta nego po nebrojeni puta da se nešto započinje i nakon 10 godina mi nemamo čak niti minimalni pomak u ostvarenju zacrtanih ciljeva i onda na kraju sramno nemamo drugoga rješenja nego jednostavno zakonski prijedlog u cijelosti odbaciti. Tako i ovdje imamo slučaj dakle sa licenciranjem ravnatelja po meni potpuno nepotrebno jer imamo sasvim dobar sustav biranja ravnatelja, dakle imamo školovane ljude s fakultetima koji rade u nekom kolektivu, koji svakodnevno sudjeluju u radu kolegijalnih tijela i upravljanju različitim dijelovima školskoga sustava bilo da su to predmetni aktivi, bilo da su da su to razredni aktivi, školski odbori, učiteljska vijeća, sindikati, županijska vijeća, povjerenstvo za natjecanja, razna tijela koja se bave javnim raspravama itd. Dakle učitelji svakodnevno sudjeluju u kreiranju školske politike i oni jednostavno imaju mogućnost naučiti kako upravljati školom, štoviše oni su upravo idealne osobe da budu izabrane za ravnatelja. I mene šokira činjenica da ovdje slušamo i sa strane oporbe i sa strane vladajućih izjave da školom trebaju upravljati menadžeri. Kakvi menadžeri trebaju upravljati školama? Dakle ljudi koji su potpuno odvojeni ustvari od stvarnih zbivanja u školi jednako kao što i većina zastupnika ne shvaća šta se dešava u školstvu i još manje će shvaćati ako se bude škole vodilo dakle izvana nekakvim birokratskim procedurama. Ravnatelj škole mora biti osoba koja poznaje svakog svog učenika imenom i prezimenom. Osoba koja poznaje roditelje, osoba koja poznaje sredinu u kojoj se nalazi i osoba koja je imala stvarno iskustvo nastave na različitim razinama dakle rada, tu idem naravno za time da su neki učitelji radili na više škola, na više različitih škola, da su se usavršavali na mnogim seminarima, na mnogim aktivnostima izvan same nastave. Ovo licenciranje dakle predstavljalo je samo još jednu recimo to tako paradu i jedan spin da se nešto u školstvu mijenja, a u stvari se unaprijed kao i u mnogim drugim slučajevima te famozne kurikularne reforme ili ne znam čega unaprijed znalo da od svega toga skupa neće biti ništa, da su namjere predlagatelja neiskrene i da je cijeli cilj tih mjera bio imati nekoliko novinskih članaka i održavati privid da se evo nešto konačno mijenja. Škole su posebno u zadnjih desetak godina postale leglo birokratizma. Učitelji postaju birokrati sovjetsko-lenjinističkoga tipa. Ona je ona najgora birokracija koja je postojala u povijesti i to se pretvaraju naši učitelji a zašto? Zato što je zakonodavac uporno im nameće takve obaveze da se on ustvari ne može više baviti sa onim s čime bi se trebao baviti. Što će sutra ići licenciranje učitelja, licenciranje spremačice, licenciranje domara ne znam. Znate li vi kakve sve obaveze imaju učitelj? Jeste se vi to ikada pitali? Što on sve mora raditi? Koliko ima tih tijela, koliko on mora napisati priprema? Pa to su tone i tone papira, to je i više papira nego što imaju saborski zastupnici na klupama koje uopće ne čitaju. I stalno im se, umjesto da se ide na rasterećenje školskoga sustava ide se na opterećenje. Imamo maticu, elektronsku maticu, pisanu, pripreme, redovne pripreme, prilagođene pripreme, individualizirane pripreme za natjecanje, izvješća ova ona, pa upisi.hr. Učitelj više ne može otići na godišnji odmor koliko je opterećen. Licenciranje ravnatelja kakvo, čemu to služi? Ko će to provoditi? Jel nam tu u 10 godina itko odgovori na ta pitanja? Koji kadrovi, s kojim sredstvima, koliko to košta? Da li ja mogu sada, ne znam ja živim u Čakovcu doći za ravnatelja u recimo Bakar? Je li to moguće izvesti? Kud će moja obitelj ne znam, poznam li ja te ljude? Znači samo se nešto odjednom ko poput padobranca baci u sustav obrazovanja i onda se evo evo što se dogodi dogodi se to da na kraju doživi zakonodavac sramotni poraz a za odgovorno, a odgovoran nije nitko. Odgovorni su svi ministri koji su u zadnjih 10 godina bili ministri, svi njihovi pomoćnici ministara, odgovorni su svi sastavi saborskih odbora. Odgovoran je i predsjednik Sabora pa ako hoćete i premijer jer se zakoni, dakle donose a onda se ne provode. I nema doista drugoga rješenja u ovomu trenutku, nego ovaj zakon jednostavno povući jer nije napravljeno ama baš ništa. Da bi sad sustav licenciranja zaživio pa taman da ovdje dođe ne znam francuski ministar vanjskih poslova ili neki koji već ima ne znam koliko iskustva s tim trebalo bi dvije, tri godine da dobijemo licencirane ravnatelje, a garancija za to naravno nema. Mi se bavimo licenciranjem ravnatelja, bavimo se kadrovskim pitanjima, bavimo se šta je rekao jedan ministar, njegov pomoćnik, tajnik i takvim stvarima. Znači, bavimo se sa procedurama, a ne vidimo ono bitno, ono stvarno što nam se svaki dan dešava pred očima a to je da 10 do 15% učenika u RH nema novaca da plati školsku užinu. Znate o kolikom se radi iznosu? 70 kuna. Pogledajte statistike. Evo ja ću vam dati te statistike, ja ih prikupljam. Ne mogu platiti udžbenike. 1.9. su roditelji, ne mogu spavat od muke što ne mogu platiti radnu bilježnicu ili ne znam neku pernicu, torbu, pribor za tjelesni. Ne mogu platiti javni prijevoz da njihova djeca idu u školu. Ne mogu dobit stipendije iako su navodno neki natječaji raspisani. Nema, škole su totalno neopremljene. Nema nikakvih uvjeta za rad. Evo i sad, danas sam čitao kako se djeca ne znam probijaju kroz snijeg, idu pješice u školu ko na nekakvom Igmanskom maršu. I to su dakle stvarni probleme koje naše školstvo ima, a oni se ovdje ne spominju. Ne spominje se. O tome se šuti. Stoga bi bilo bolje da jednom već zakonodavac u ovom Visokom domu počne govoriti o rješavanju stvarnih problema, a ne dakle o nekakvim formalno-pravnim pitanjima koja u biti ne rješavaju ništa u samom sustavu školstva. Pogledajte statistike i netko je rekao samo se broj učenika rapidno smanjuje i cijela ta kvaliteta ovoga rada a mi ovdje raspravljamo, vodimo rovovsku bitku da li je kriv neki član SDP-a ili neki član HDZ-a u nekom segmentu odgovornosti. Mislim da kad je znanje u pitanju, da kad je obrazovanje u pitanju, da se svi zajedno moramo složiti oko toga da je to nacionalni interes i da oko toga ne treba voditi političke bitke prevelike. Čudi me strast nekih zastupnika koji bi do sutra ujutro govorili o nekakvim svojim političkim suparnicima, a ne bi uviđali stvarne probleme, još manje pristupili njihovomu rješavanju. Naravno da je pitanje tu i zapošljavanja tih ravnatelja, načina na koji se oni biraju. Ali kao što su već neki spominjali sva zapošljavanja u školi su sporna. Ima jako puno spornih mjesta i u cijelomu poslovanju i financijskomu i svemu drugomu. Moj je prijedlog, govorim ga već nekoliko godina. Dajte uvedite te natječaje pod šiframa, pod šiframa bez imena i prezimena, pa ćete onda imati automatizmom poboljšanje sustava obrazovanja za 20 do 30% jer će konačno nastavu izvoditi ljudi i voditi škole koje imaju stručnost. Pa da li vi znate da u Hrvatskoj imate slučajeva da ne znam engleski predaje učitelj koji ne zna engleski i da glazbeni predaje učitelj koji ne zna svirati, a to omogućuje naš obrazovni sustav temeljen na političke podobnosti i na ovakvim raspravama koje vi sada upravo vodite. Zašto ova Vlada između ostalog, ovaj Sabor ne raspravlja o tome da učiteljima nisu povišene plaće temeljem ugovora koji je valjano potpisan. Isto još jedna sramota. Pa kad je to isto od 2007., isto 10 godina. Da ne pričamo o zaostajanju plaća učitelja za plaćama u privredi. Ovdje jedino što možemo doista podržati ovaj jedan detalj koji je rekla kolegica Glasovac, a taj je da se u ovom slučaju ako se već trebalo ići na poništenje zakona nije trebalo čekati zadnji trenutak, nije trebalo čekati da se raspiše 70 natječaja za ravnatelje ako je prijedlog došao u Sabor početkom prosinca bilo je vremena da se to pitanje riješi na vrijeme. Radi se doista o samo 70 ravnatelja od 30 ali bez obzira na to da se radi o samo jednomu. Povjerenje u institucije je i ovaj puta načeto i 70 škola svaka ima 500 učenika, 300 do 500 učenika i sva ta sredina, sve te općine, svi ti gradovi znaju što se je dogodilo. A mi sad samo dalje trebamo dopustiti da se ovo ponavlja. Samo čekam kad će sljedeće nešto doći u Sabor što ćemo opet odgađati ili ukidati kao ono, onaj Zakon o plaćama policajaca koji se također vuče 7 godina. I što ćete onda na kraju reći? Reći ćete da se Živi zid služi populističkim metodama, a gledajte u svoja djela. Pogledajte se u ogledalo, koliko vam treba da prstom maknete, ne upadajte mi u riječ. Vi tako upadajte u riječ svojemu premijeru. Izvolite, imali ste jučer priliku pa niste ni došli.
Molim vas nemojmo dobacivati iz sjedišta, a vi kolega Bunjac isto nemojte ulaziti u prepirke sa ljudima koji vam dobacuju.
Prema tome, pogledajte se u ogledalo, izvolite donijeti neki pametni zakon pa onda neće biti razloga da se ljutite. Hvala lijepa.
Hvala. Moram prvo reći samo prije nego što pređemo na ogroman broj replika kolega Bunjac da zakonodavac, to smo mi. Mi smo zakonodavac, ne postoji drugi zakonodavac. Mi smo zakonodavac, prema tome što donesemo onda će nam biti. E vidite na vaše izlaganje se javilo otprilike pola nazočnih članova Sabora, pa idemo redom. Prvi se javio uvaženi zastupnik Željko Glasnović. Izvolite.
Poštovani kolega, ja mislim da je ovo dobra rasprava jel ovo je ključno pitanje. A ja bih rekao, opet ću reći o vojsci koja je barem nekako ustrojena, standardi su isti od Zimbabve do Aljaske. Kada neko vidi problem uđe zapovjedniku, on mora predložiti najmanje dva rješenja za taj problem. Koji su vaši problemi da se riješi vaša solucija da se riješe ovi problemi? To je prvo pitanje. Drugo, svi bi se mi složili ovdje da Hrvatska pati od dva temeljna problema. Prvo da ljudi ne znaju upravljati sa većim sustavima, a drugi je moral, korupcija na svim razinama. A to je proizvod o čemu vi ne govorite nikada jer vi ste također proizvod tog sustava, tamo ste se školovali jer taj bivši sustav školski gdje je bila prva zapovijed, malo radi puno kradi itd. to je antropološko pitanje i to je ključno moralno pitanje koje se nikada nije riješilo ovdje, o tome ne govorite. Drugo, tri komponenta imamo u ovom svemu, prvi komponent su učitelji, to sam spomenuo u kakvim uvjetima rade, to se može popraviti, ali ravnatelj je odgovoran šta god škola … kako je zapovjednik odgovoran. Drugo, tko pita učitelje, to sam prije spomenuo i treći komponent su roditelji. U taj zakon, tko je uključio i roditelje? Obrazovanje, trećina toga je u kući mladi gospodine gdje vi znate tko ste i šta ste. A šta je s hrvatskim jezikom? Uvaljuju se riječi kao što je geografija, ne zemljopis. Nismo uskladili sustav obrazovanja, pogledajte UN indeks za razvoj, nismo uskladili školski sustav sa tržištem rada, imamo pet milijuna ekonomista itd. ne može dobiti vodoinstalatera itd. I ključno pitanje zašto imamo višefunkcionalni sustav, to moramo popraviti. A ta ključna pitanja izbjegavate točno odgovore i da ste vi učitelj povijesti mojoj djeci koju nemam, ali da jeste, ja bih se zaprepastio što ste jučer govorili o jednom carstvu zla …
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Glasnović. Dakle ja uporno nudim rješenja, a druga je stvar što ih vi ne želite čuti. Umjesto ovoga licenciranja ravnatelja koje kao što vidimo neslavno propalo, možemo uvesti ponavljam, biranje ravnatelja pod šifrom. Oni ljudi koji se bave znanošću i znanstvenim radom, evo recimo poput predsjednika Sabora znaju da taj sustav u kojem se bira osoba o kojoj bi u biti ne znate tko je i kojoj stranci pripada posebno, nego samo temeljem referenci i onoga što ona nudi funkcionira daleko bolje od svih ovih tzv. natječaja u kojima se unaprijed zna tko će biti izabran. Kada bi recimo se u Hrvatskoj ravnatelji birali na način da se ne zna ime i prezime kandidata i da recimo toga ravnatelja biraju neovisna povjerenstva koja nemaju nikakve ni fizičke, a posebno ne političke veze sa kandidatima i sa školom u kojoj biraju, ja vam garantiram da bi se u Hrvatskoj 50% podigla kvaliteta upravljanja školama. Mi u Hrvatskoj imamo problem upravljanja na svim razinama, vi to vrlo dobro znate. Mi imamo pametne ljude, sposobne ljude, ali im jednostavno ne damo doći do izražaja. Znači mi imamo ustvari u Hrvatskoj još malo ćemo reći faraone, ljude koji po 20, 25 godina i duže vode neku ustanovu i na [[Upadica Reiner: Hvala.]] kraju čak još zapošljavaju vlastitu djecu.
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Majde Burić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče gospodine Glunčiću, poštovani kolega Bunjac. Evo budući da i vi sami dolazite iz sektora obrazovanja vjerujem da znate i da se slažete da ove izmjene i dopune dapače idu u korist djece i to u korist djece najranjivije skupine djece koju treba zaštititi i kojoj treba maksimalno pomoći, budući da govorimo o djeci s posebnim potrebama i vjerujem također da znate da ove izmjene i dopune idu u korist ravnatelja od kojih se ne traži ono što nitko nema. Ali isto tako članak 117. ostaje i što znači da sam sustav licenciranja u sustavu kvalitete hrvatskog obrazovanja i odgoja ostaje i da će se on realizirati i provesti kada budu steknu uvjeti za to. Osim toga spomenuli ste u svojoj raspravi jad i bijedu hrvatskog obrazovanja, spomenuli ste leglo s neke druge strane, danas se čula priča o majmunima, o atribuciji pišljivoj itd. Ja osobno smatram da je to vrlo neprimjeren rječnik za Hrvatski sabor i da se korištenjem takvih riječi govori najviše o onome ko ih je izrekao a ne o ni o čemu drugome jer smatramo da se to može reći na puno primjereniji način. Slažem se s vama da je papirologija i sam način s čime se naši profesori, učitelji, nastavnici susreću svakodnevno da je to zaista pretjerano i da nas se tu treba maksimalno rasteretiti kako bi se profesori, učitelji, nastavnici mogli više posvetiti svom nastavnom radu. Osim toga spomenuli ste siromašnu djecu koja, čiji roditelji…
Hvala. Isteklo vam je vrijeme. Odgovorit će uvaženi zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepa uvažena zastupnice Burić. U potpunosti se slažem s vama da ne primjereni rječnik ne treba koristiti u Saboru i općenito uopće u javnome životu. Mislim da bi saborski zastupnici se trebali kontrolirati i upaliti mozak prije nego što pokrenu jezik. A ono o čemu sam ja govorio kad sam rekao jad i bijeda, govorio sam o sustavu. Učitelji su ustvari, rade svoj posao najbolje kako mogu sa djecom koja se trude također u skladu sa uvjetima koji imaju ali zakonodavac uporno zanemaruje obrazovanje. Treba li vam veći dokaz da je obrazovanje zanemareno ako niti nakon 10 godina nije pokrenut postupak licenciranja ali baš niti jedno jedinog ravnatelja? Znači nula njih. Treba li nam veći dokaz da je obrazovanje zanemareno i u jadnom stanju kad niti nakon 10 godina nije proveden sporazum legalan da će se učiteljima povećati plaće za 6% i da će biti pokrenut proces njihovog izjednačavanja sa plaćama u privredi. Sve vlade u proteklih 10 godina štedjele su na Ministarstvu obrazovanja recimo to javno. Statistike pokazuju da se postotak izdvajanja za obrazovanja uporno smanjivao tako dugo dok nije pao ispod preskromnih 3%. I to je za osudu, to je svakako za osudu. Pitajte bilo kojeg učitelja, učenika, roditelja što misli o mojim riječima ako ne vjerujete meni. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeća replika je uvažene zastupnice Sabine Glasovac.
Hvala kolega Bunjac. U vašem izlaganju rekli ste da se protivite prijedlogu odnosno stavu koji je izrečen s obje strane sabornice i pozicije i opozicije a to je da ravnatelji trebaju biti menadžeri. Evo ja vam moram reći da ni u jednom trenutku u svom izlaganju niti u ime kluba, a ni u replikama nisam izrazila taj stav i to nije pravac, odnosno oblik upravljanja školama koji zagovaram. Licenciranje zasigurno nije tjeranje ravnatelja da odlaze u klasični menadžmente, licenciranje je postupak koji bi trebao omogućiti svakom kandidatu koji se želi okušati kao ravnatelj škole da prije nego li se kandidira stekne iskustva koja nije mogao dobiti za vrijeme svog formalnog obrazovanja kada se zapošljavao a nakon čega se zapošljavao u obrazovni sustav kao učitelj, nastavnik ili stručni suradnik. Znači on je bio formalnim obrazovanjem, on je kompetentan za rad u razredu. Međutim, ako on ima težnju upravljati školom onda država bi trebala osigurati takvoj osobi, jer mi danas nemamo, Agencija za odgoj i obrazovanje provodi stručna usavršavanja i osposobljavanja ali samo za postojeće ravnatelje, za ljude koji to žele i kane biti, nema prilike da oni vide jesu li oni tome reći ću dorasli i kadri to činiti ili to nisu kadri činiti a postoje brojene kompetencije koje zapravo upravljanje školama traži osim onih stručnih kvalifikacija za određeno radno mjesto na kojem radite u školi kao što su upravljanje ljudskim resursima, poznavanje zakonodavnog okvira ali ne samo u smislu onog što se polaže na stručnim ispitima za svakog odgojno-obrazovnog radnika itd. itd.
Hvala. Odgovorit će uvaženi kolega Bunjac.
Hvala lijepa uvažena kolegice Glasovac. Ne znam zbog čega ste se vi prepoznali u ovome mojemu osvrtu na menadžere ali rekao je vaš kolega Hajduković da u školama trebamo imati manadžment tijekom današnje rasprave. Ima fonogram pa provjerite. Što se tiče toga famoznoga licenciranja ravnatelja škole biraju za one koji ne znaju učitelji dva glasa, zbor radnika djelatnika sa jednim glasom, roditelji sa jednim glasom, lokalna uprava općina sa jednim glasom i županijska uprava osnivač sa dva glasa. Znači imamo pet različitih čimbenika koji odlučuju o izboru ravnatelja koji ne može biti izabran a da nema visoku stručnu spremu i minimalno sedam godina radnog staža i da li vi mislite da to nije dovoljan filter da bi se nekoga ocijenilo kao sposobnim ili nesposobnim da obavlja ravnateljsku funkciju? Jer ako mi sad krenemo u to neko famozno licenciranje a da nitko ne zna što je to, što je slijedeće na redu? Evo recimo hoćemo li licencirati saborske zastupnike? Gdje ste vi naučili obavljati ovu odgovornu funkciju saborskog zastupnika prije nego što ste ovdje stupili na dužnost, evo npr.? Jel hoćemo uvoditi tečaj za saborske zastupnike da savladaju ne znam evo Poslovnik, taman bi gospodinu Reineru dobro došlo da se provede jedan tečaj licenciranja pa da više nema upadica, kršenja Poslovnika i kojekakvih drugih ekscesa. Nemojmo komplicirati tamo gdje ne treba. Postoje problemi koji su puno izraženiji u sustavu obrazovanja od nekakvih birokratskih ograničenja. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Dragice Roščić. Izvolite.
Kolega evo na početku svog izlaganja ste pričali o temi, pričali ste o licenciranju i o posebnim znanjima koje trebaju imati ravnatelji škola. Sad smo se na to vratili. Do kraja rasprave to je otišlo u nekom drugom smjeru, pa me zanima zar doista ne mislite da pred ravnateljima škola su sad izazovi koji se ne odnose samo na rad sa učenikom. Oni se moraju brinuti i o opremi škole i o korištenju zgrade i održivosti. Evo nedavno na prijemu za građane me je pitao jedan učenik škole zašto u nekim školama učiteljima pada strop na glavu, a neki imaju pametne ploče. Ja isto radeći sa ravnateljima u pripremi europskih fondova jednostavno sam vidjela, a mislim da se svi slažemo ovdje i klubovi sa lijeve i desne strane da ravnateljima trebaju posebna ta znanja, jer veći dio njih uopće nije znao je li njihova zgrada legalizirana, kad je podnesen zahtjev. Uopće nisu imali tih znanja koji su pred njima i za koja su oni odgovorni. Znači, ta menadžerska znanja su doista potrebna pa me jako iznenadilo da vi smatrate da škole ne trebaju to imati. I mislim da je malo prestroga, mislim prestroga da se ne izrazim drugačije, da su naši učitelji i ravnatelji postali birokrati sovjetskog tipa, tako da evo.
Hvala. Odgovorit će uvaženi kolega Bunjac.
Hvala lijepa uvažena kolegice. Evo ako zaista iskreno ste postavili ovo pitanje ja ću vam poslati popis poslova koje danas obavlja jedan učitelj u školi. Poslat ću vam popis tih poslova i kad vidite što on sve radi ja ću vas zamoliti da mi odgovorite na koji način da on sve te poslove obavi u nekakvom radnom tjednu, ako hoćete u radnom tjednu 7 puta 24 sata. Evo ja vas molim da se uključite samo u javnu raspravu jednu koju ministarstvo traži, recimo tu famoznu raspravu o kurikularnoj reformi. Vama samo za uključivanje u tu raspravu će trebati oko 8 sati proučavanja kojekakvih papira, naputaka itd. A gdje je sve ostalo? Gdje su nebrojene druge aktivnosti koje učitelj mora obavljati. I kad sam ja rekao da on postaje taj birokrata sovjetskoga tipa mislio sam reći da on doista više nema onu svoju osnovnu, temeljnu funkciju koju bi morao obavljati, a to je rad u nastavi, kontakt sa djecom, kontakt sa roditeljima i svoje osobno stručno usavršavanje. Kad govorim da ravnatelj ima znanja, znači uz naravno odobrenje onih koji brinu za izbor ravnatelja onda prije svega mislim da svaki učitelj na već stručnom ispitu mora polagati ispit iz Ustava RH. Na stručnom ispitu, znači nakon godinu dana stažiranja mora pokazati poznavanje Statuta škole i mora poznavati poznavanje Zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju. Mora pokazati poznavanje svih pravilnika koje škola ima počevši od Pravilnika o ocjenjivanju, Pravilnika o kućnom redu, Pravilnika o školskim ekskurzijama i svim ostalim dokumentima. Znači on to, on bez toga uopće ne može početi raditi a da to ne poznaje. I znači jednostavno koja bi on sad neka dodatna znanja trebao steći tim licenciranjem.
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Vesne Bedeković.
Pa evo kolega, ja isto tako imam potrebu osvrnuti se na onaj vaš dio izlaganja u kome tvrdite odnosno sami sebi, dakle interpretirate, objašnjavate dakle ovu problematiku licenciranja ravnatelja s time da želimo u škole uvesti menadžere. Dakle, čisto menadžera i ništa izvan toga. Dakle, ne postoji škola koju ću ja završiti ako želim biti ravnatelj u nekoj školi. Dakle, trenutna situacija kao što sam već u nekoliko navrata naglasila u praksi koju imamo ili imaš dar za vođenje ili nemaš dar za vođenje. Međutim, dar za vođenje, za liderstvo nije ti dovoljan da bi mogao biti uspješan ravnatelj. Škole se danas susreću s brojnim izazovima. Dakle, živimo već debelo u 21. stoljeću. Pogotovo ovo što je kolegica Roščić rekla, dakle pripreme za različite projekte, sudjelovanje u projektima. Dakle, to su sve, dakle situacije koje zahtijevaju dodatna znanja čovjeka koji želi učinkovito upravljati dakle jednom osnovnoškolskom, odnosno srednjoškolskom institucijom. I sami ste rekli, pa mi je to malo kontradiktorno. Dakle, ako sam dobro shvatila niste za to da ravnatelj bude menadžer. Dakle i sami ste rekli da mi, evo čitam ono što ste izrekli imamo problem upravljanja na svim razinama. Doista imamo problem upravljanja i u školskim institucijama. Dakle, nama ravnatelji jesu ljudi iz sustava, dakle bivši učitelji, nastavnici, profesori koji svakako u današnje vrijeme moraju imati dodatne kompetencije i dodatna znanja da bi mogli upravljati školskim sustavima. Tu se moram složiti sa kolegicom Glasovac koja je čak i nabrojila neke, dakle elemente znanja ili vještina koja moraju imati pogotovo strateško upravljanje institucijom. Dakle, dugoročno upravljanje, dugoročna vizija kamo moja škola i ustanova želi ići.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa. Uvažena kolegice Bedeković, mislim da biste trebali objasniti kad se već pozivate na te neke izazove koja su to, dakle dodatna neka znanja, a koja učitelj nakon polaganja stručnog ispita nakon dugogodišnjeg rada u školi i uz pomoć kako ministarstva tako školskog odbora i cijelog, dakle sustava usavršavanja nije već stekao da bi mogao obavljati ravnateljsku dužnost njego je sad njemu potrebno još nekakvo usavršavanje još nekakvo dodatno obrazovanje. Ja ne znam što ćemo na tom licenciranju? Ponovno ćemo polagati Ustav RH. Znači ako sam ga jednom položio jel to uredu? Ja ne znam. Hoće li onda morati nakon pet godina ponovo dokazivati i pisati diplomski rad? Znači ta temeljna znanja su stečena, dakle prvo obrazovanje, a onda nakon toga praksom. Ja se iskreno bojim da će sutra u školi raditi ljudi koji nikada nisu radili u nastavi i da ćemo onda ponovo slušati ovakve prijedloge kakve dolaze sa svih strana neobični. Ne znam kakve je davala potpredsjednica Vlade da će učenici ocjenjivati rad učitelja, da će se dijeliti plaća po nekakvom učinku kao da je recimo škola banka i da će se izgubiti svaka ljudskost, svaki stvarni kontakt. Pogledajte recimo kakvi su naši udžbenici, kakvi su naši nastavni planovi. Pa to je jednostavno smiješno. A zašto je smiješno? Zato što su ih donosili ljudi koji nisu u učionici proveli jedan jedini dan.
Hvala. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Bunjac, moram se složiti s vama u tvrdnji kada kažete da bi efikasan sustav obrazovanja trebao biti nacionalni interes, trebao bi biti. Inače trebamo početi razmišljati u okvirima nacionalnih interesa, što su naši nacionalni interesi i gdje idemo. I kada pričamo o školstvu, a jedan od segmenata školstva je upravljanje osnovnim i srednjoškolskim ustanovama jest to što želimo postići, gdje želimo doći i što želimo od toga sustava. Slažem se s vama jer i sam dolazim iz tog sektora da su učitelji često preopterećeni i zatrpani obavezama koje nisu nužno povezani uz njihov primarni rad ili ono što bi se reklo cor business, a to je rad sa učenicima, dakle puno papirologije, puno birokracije itd. Kurikuralna reforma kao jedan od oblika transformacije obrazovnog sustava je upravo imala za cilj, između ostaloga, kroz rasterećenje učenika i učitelja poboljšati obrazovni proces i zapravo svakom učeniku prilagoditi obrazovni proces. Nekoga nešto više zanima, nekoga nešto manje, učiteljima dati više slobode jer ja odgovorno tvrdim da ovaj naš sustav sada kakav je zastario počiva prije svega na entuzijazmu pojedinaca i učitelja i da njih nema taj bi se sustav već odavno raspao. I što se tiče menadžera u obrazovanju, mislim da ste krivo shvatili i izvan konteksta shvatili ono što sam htio reći. Biti učitelj i biti ravnatelj nije isto, potpuno su drugi izazovi s kojima se susrećete. Imao sam često kolega koje su to postojale, od pravnih zavrzlama do činjenice da raspolažete i menadžerirate sa financijama škole, do toga da trebate organizirati i nastavu iako ste dio zadataka koje ste nabrojali za ravnatelja, uspješnog ravnatelja, slažem se s vama, ali dio je posao i pedagoga. Dakle to je jedan novi set izazova s kojima se treba nositi, a iskustvo u neposrednom radu sa učenicima je itekako bitno. Dakle to je isto jedan dio koji treba zadržati kada govorimo o ravnateljima. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Slažem se s vama zastupniče Hajduković. Školstvo doista preživljava na ljubavi učitelja i učenika. Oni taj sustav još koliko toliko drže kvalitetnim, ali nije lijepo da se ta ljubav zloupotrebljava i da se onda ide za time, ne treba se time ulagati, oni će raditi i bez ulaganja, oni će raditi bez dobrih plaća. Mislim da materijalni uvjeti svakako bi značajno doprinijeli poboljšanju obrazovanja, ali i poboljšanju stanja hrvatskog gospodarstva i društva općenito. Znači s te strane se možemo složiti. U ovom drugom dijelu koji ste rekli, taj dio dobro ćemo preskočiti. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Nenada Stazića.
Zahvaljujem. Poštovani kolega ja mislim da bi ovo vaše cijelo izlaganje trebalo objavit u udžbeniku logike za srednju školu kao primjer kako se umuje nelogično. Naime, vi tvrdite da i jedna i druga strana posve nepotrebno inzistira na nekakvom licenciranju kada je posve jasno da ravnatelj škole mora, pa sada nabrajam ono što ste vi rekli, poznavati Ustav, zakon, pravilnik, mora imati dobar kontakt s roditeljima, kontakt s djecom, mora biti stručan u nastavi, mora biti dobar nastavnik, mora njegovat dobar odnos sa drugim kolegama, mora znati upravljati ljudskim resursima. Pa to je upravo to. Dakle, to je licenca, to je sadržaj licence. Vi kažete, što će nama licenca kao popis određenih vrijednosti za obavljanje nekog posla kada je jasno da je za obavljanje nekog posla potreban jedan sustav određenih znanja. Potpuno nerazumljivo i potpuno nelogično.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Uvaženi zastupniče Stazić. Prije nego što uđete u ovakvu vrstu polemike, predlažem vam da malo proučite obrazovne sustave u svijetu, da proučite vrste škola koje postoje pa ćete vidjeti između ostaloga da postoje u mnogim razvijenim državama onima kojima se vi između ostaloga divite, sustav obrazovanja kod kuće, da postoji sustav obrazovanja gdje roditelji mogu obrazovati svoju vlastitu djecu, da u Velikoj Britaniji učitelj ima pravo sam napisati udžbenik onako kako on misli da bi nastavu trebao izvoditi, da nema nikakvog dirigiranja niti poludirigiranja od strane nekakvih ministarstava, povjerenstva koji samo skupljaju naknade i pljačkaju proračun, hrpe uhljeba, provode teror nad djelatnicima, o tome ćemo na Odboru za obrazovanje imati posebnu raspravu. Evo, samo jedan maleni primjer. Dopustite, kad već me vučete za jezik. Prije par godina kad je bila vaša Vlada na vlasti vi ste poslali učiteljima povijesti naputak da u sklopu građanskog odgoja kao eksperimentalnog predmeta mi objašnjavamo djeci što je to atenska demokracija, djeci u petom razredu. Evo ja vas sad molim da mi poslije ove sjednice vi objasnite što je to atenska demokracija ili bilo koji zastupnik vaše stranke i ako mi to uspijete objasniti ja ću to predavati djeci od 10 godina. A to se dešava samo i jedino zato što takve naputke daju ljudi koju u nastavi iz praktičnih uvida ne znaju ama baš ništa, ništa. Povijest se pojavljuje kao predmet prvi puta u petom razredu, djeca uopće čuju nekakvu povijest i sad ćete vi njemu objašnjavati jedan proces koji traje 300 godina takvoj djeci ćete objašnjavati. Evo, ja vas molim da mi vi kažete tko su to Solun, Klisten i Pizistrat i nakon toga ću ja prihvatiti vaše primjedbe.
Hvala. Uvažena zastupnica Ljubica Lukačić će sad imati repliku.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Kolega Bunjac, meni je izuzetno žao što ste vi ovako loše raspoloženi i danas i jučer pa govorite ružno o svemu o čemu ste mislili govoriti. Ako ništa drugo ovaj zakon biste trebali podržati samo zbog toga što on uređuje pravni temelj temeljem kojeg će se moći donijeti pravilnik kojim će se učenicima s teškoćama u razvoju omogućiti pomoćnici u nastavi i komunikacijski posrednici. Vjerujem da ćete još do petka promisliti pa da ćete podržati ovaj zakon, kažem ako zbog ničeg drugog onda zbog toga. A ako mislite da rješenja u ovom ili u bilo kojem drugom zakonu nisu dobra pa dajte već jednom. Ja sam jučer rekla bilo bi dobro da date vaše prijedloge da ste i za ovaj zakon dali neki konstruktivan prijedlog. Tko kaže da vam ne bi bio prihvaćen. Ali kažem ako zbog ničega drugog dobro razmislite i nemojte biti tako loše raspoloženi jer bit će sasvim sigurno bolje da i govorite u nekom pozitivnijem smjeru, to je puno lakše i za samog čovjeka. Hvala.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa uvažena zastupnice na vašim primjedbama. Ne znam da li ste dobili na stol izvješće sa Odbora za obrazovanje, nisam glasao protiv ovog zakona a danas uopće nisam raspravljao o tom dijelu pomoćnici u nastavi nego sam govorio o tome, o licenciranju ravnatelja da li je ono uopće potrebno i o dakle sramoti da se deset godina nije ništa poduzelo. Vi kažete da ja nisam dobro raspoložen, ja sam u svakoj situaciji i u svakom trenutku dobro raspoložen i spreman dakle na normalan ljudski razgovori ali ovdje se radi jednostavno o činjenicama a činjenice su takve da jednostavno sustav obrazovanja nije dobar i kad budete iskreno sebe zapitali nakon ove sjednice i kasnije da li ste vi sami zadovoljni sustavom obrazovanja znat ćete da niste i znat ćete da ovaj Zakon o licenciranju ravnatelja koji se danas praktički ukida bez obzira što će kao navodno jednog lijepog dana to biti da on ustvari predstavlja mrlju na obrazovanje i da za to u svakom slučaju niti sam kriv ja niti je krivo moje raspoloženje ali netko je odgovoran, netko je odgovoran. A ja ne znam tko bi bio drugi odgovoran nego oni koji su te zakone trebali provoditi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Slijedeća replika je ona uvaženog zastupnika Marka Vučetića. Izvolite.
Evo i na primjeru ovog zakona možemo vidjeti kako funkcionira ono što se naziva nelegitimno proširenje rasprave. Vidjeli smo da su gotovo svi govornici iznijeli nam jedan perspektivistički spoznajni model odnosno da su izvlastili ili izvanjštili vlastite ideje o smislu školovanja, tako da smo vidjeli kako to funkcionira već mišljenje već mislivog ali i onog nemislivog, a radi se jednostavno o nečemu što se i provodi na sveučilištu s kojeg ja dolazim projekt koji je završio a to je je li ravnatelj profesija i kvalifikacija ili je to funkcija. Ako je ravnatelj profesija i kvalifikacija onda ćemo se zalagati za licenciranje jer nam ravnatelji neće biti najvrijedniji u školama. Oni su u školama navrijedniji onda ukoliko ih politika postavlja, ukoliko su u funkciji politike a ne stjecanja znanja i formiranja vještina. Dakle, kad se radi o licenciranju kad je ravnatelj profesija i kvalifikacija onda ne postoje nikakve prepreke da mi priznamo te stečene kvalifikacije neovisno jesu li te kvalifikacije stečene formalnim, neformalnim ili informalnim putem, tako da bih vam ja kolega Bunjac postavio samo jedno pitanje upravo kako glasi ovaj projekt a to je držite li da su ravnatelji profesija i kvalifikacija ili su funkcija a ne bih uopće govorio o smislu obrazovanja jer onda upadamo zahvaljujući ovom nelegitimnom proširenju upadamo u jedan beskrajni besmisao i logički, sadržajni, politički i bilo kakvi drugi. Zahvaljujem.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa. Ja mogu samo reći uvaženi kolega da bi se ja jako bojao da mi vi budete ravnatelj škole jer imam osjećaj da bi na vašim sjednicama najbolje bilo šutjeti, inače bi vrlo brzo osjetio mač politički na svojim leđima jer ne daj Bože da bi nešto proširio ili nelegitimno tu sad govorio – brzo biste vi sa mnom na kraj došli. Pa eto toliko. Hvala lijepo.
Sljedeća replika uvaženog zastupnika Blaženka Bobana.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Bunjac, citirat ću da ne bi – rekli ste: „Čudi me strast nekih od zastupnika da napadaju one iz druge političke opcije“, citirao sam. A vi od kada je konstituiran Sabor non stop ste u nekom napadu, non stop u nekoj kritici, non stop u nekoj ofanzivi, u nekom deprimirajućem stanju kako je primijetila kolegica ovdje. Zaista, a vas čudi strast nekih od nas koji argumentiramo, govorimo o nekakvim postupcima onih iz druge političke opcije. Vi relativizirate ulogu ravnatelju, poistovjećujete ulogu ravnatelja sa učiteljem, nastavnikom i bilo kim. I u par navrata ste ovdje i kroz replike odgovorili što to ravnatelj treba znati, a da nije prošao kroz stručni ispit kao učitelj. E pa argumentirano ja ću vam reći jasno. Zakon o javnoj nabavi, Zakon o građenju, Zakon o izradi godišnjeg proračuna itd., itd. ali ove je eksplicite, i jasno i argumentirano što ravnatelj treba znati, a u stručnom usavršavanju nema nikada niti jedan učitelj ili zaposlenik škole. A rekli ste i to da ravnatelj treba znati svako dijete imenom i prezimenom, sve roditelje svake djece, a ja ću vam reći da u Splitsko-dalmatinskoj županiji ima najmanje 5 škola koje imaju preko tisuću djece u školama i da nam to bude tema razgovora, a ne kroz obrazovni, ali kroz infrastrukturni sektor unutar obrazovanja ja bih i razumio vas da nam to bude tema razgovara da imamo škole u jednoj smjeni, a vi relativizirate ulogu ravnatelja na ovaj način.
Hvala. Čut ćemo odgovor uvaženog zastupnika Bunjca
Hvala vam lijepo, uvaženi kolega Boban. Ja ne znam kako sam ja napadao na vas, zašto se vi osjećate napadnutim. Mi samo razgovaramo. To je razgovor, dijalog. Vi imate jedno mišljenje, ja drugo, to je razmjena. Možda nejednako, dva su stranci, svi imate isto mišljenje. To je lijepo. Možda je malo manje stresa, ali javnost očekuje ovdje da se mišljenja suprotstave. Ja se dapače uopće slažem s vama da stanje, da škola ima tisuću djece, pa to je stvarno za zabrinuti se. Imamo mi jednu školu sličnu u Čakovcu isto ima skoro tisuću djece. Postojali su neki prijedlozi da se izgradi dodatna osnovna škola, ali nikada nisu realizirane. Sada vidimo da i u drugim dijelovima Hrvatske to postoji. Pa to je nemoguće. Kako ravnatelj može komunicirati sa tisuću djece i znati u biti što se točno dešava u pojedinom razredu ili sa pojedinim učenikom. Što se tiče javne nabave, ravnatelj je samo jedna od osoba koja odlučuje o javnoj nabavi jer o javnoj nabavi ustvari odlučuju školski odbori. Ako vas brine to što ravnatelj nije proučio i položio ispit iz javne nabave, kako to da vas ne brine što roditelj, dakle predstavnik roditelja odlučuje o javnoj nabavi, a sasvim sigurno nije taj zakon nikada proučio ili ga je proučio u daleko manjoj mjeri nego nekakav djelatnik škole? Mislim da jednostavno sa ovim pokušajem dakle licenciranja ravnatelja da je on u praksi zaživio da bi on u stvari samo dodatno unio nemir u školske prostore i da ustvari ne bi doprinio tome da dođe do stvarnog poboljšanja kvalitete upravljanja školama.
Hvala lijepa. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Marka Sladoljeva.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Gospodine Bunjac, otvorili ste dosta bitnih pitanja što se tiče obrazovanja i školstva. Jedno je pitanje birokratizacije učitelja. Ja sam vjerojatno isto kao i vi bio na neki način žrtva te birokratizacije jer sam 20 godina učitelj u školi i svjestan sam što to znači. Most u svom programu ima debirokratizaciju učitelja i školstva i jedan od primjera te birokracije je jedna totalno iracionalna pa i za državni proračun odnosno lokalni proračun odluka da su prijave protiv profesora anonimne i da prosvjetna inspekcija može izaći na uvid u školu tj. mora izaći na uvid u školu na anonimnu prijavu. To vam u praksi znači ovako – da profesor iz likovnog odgoja da četiri jednoj djevojčici iz likovnog, roditelj anonimno prijavi tog ministarstvu i prosvjetna inspekcija iz Rijeke dolazi u Zagreb, tri dana rešeta profesora, traži mu sve moguće papire i onda ustanovi da je bilo nekih nepravilnosti ne znam ali nepravilnosti uvijek bude jer je birokratizacija ogromna. I sve to se plaća iz lokalnog, odnosno državnog proračuna. Tako da evo, Most u svom programu ima i debirokratizaciju školstva, pa bi se time složio s vama da treba ići u tom smjeru. Hvala.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Sladoljev. Ako se ne varam, ispričavam se unaprijed ako griješim, u zdravstvu se ne može podnijeti anonimna prijava, a u sustavu obrazovanja se dakle eto može i to je stvarni problem. To je problem o kojem bi trebalo raspraviti. Neko bi trebali biste na svojoj koži osjetiti što znači anonimna prijava gdje se vi morate braniti od nekoga tko se ne mora javno predstaviti. Međutim ono što je ovdje pitanje je da li bi licenciranje ravnatelja riješilo ovakav problem? Da li bi nakon licenciranja ravnatelja koje kada bi nekim čudom bilo provedeno, da li bi onda prestale anonimne prijave roditelja? Da li bi se učitelji osjećali sigurnijim u obavljanju svoga posla ili bi ponovno morali strepiti i nad tim prijavama koje izgledaju poput nekakvih sudsko policijskih postupaka i koji ustvari im također unose takav stres da se oni nakon toga više ne mogu normalno pripremati za svoj posao? Treba se riješiti birokracije, treba uvesti veću transparentnost, a osobito ponavljam još jednom, treba riješiti prije svega pitanje javnih natječaja. Neko je čak i predlagao, ja mislim jedan ministar da će to zapošljavanje biti pod šiframa, ali od toga se brzo odustalo i vjerojatno u Hrvatskoj pod ovakvim uvjetima, pod ovakvim sastavom Sabora i Vlade to neće biti uvedeno još minimalno još deset godina. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika uvaženog zastupnika Hrvoja Zekanovića.
Uvaženi kolega Bunjac, pa evo mislio sam i odustati od replike jer su već neke kolege govorili o vašem vokabularu. Spominjali ste jad i bijedu sovjetski tip, ali evo ipak ću vas pitati pa se opet pospite pepelom, izvucite se ili nas malo nasmijte. Rekli ste, sva su zapošljavanja u školi sporna. Imamo desetke i desetke tisuća prosvjetnih djelatnika, ajde pokušajte malo njima objasniti što ste mislili reći i pokušajte to možda kući napraviti pred ogledalom? Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Uvaženi kolega Zekanović, poštovani građani RH. Upravo ste sada čuli da su svi javni natječaji u Hrvatskoj legalni i da se zapošljavaju samo stručne osobe. Prema tome, vi živite u idealnoj zemlji u kojoj nemate straha za svoja radna mjesta, samo se učite, obrazujte, stječite diplome i to će vam sigurno pomoći da se zaposlite. Nema nikakve veze tko su vaši roditelji, nema ni najmanje veze u kojoj ste vi stranci. U ovoj državi se poštuje visoka nepristranost, visoka stručnost i prema tome nemate nikakve brige upravo smo čuli od kolege Zekanovića da oko natječaja nema nikakvih ni najmanjih problema. Prema tome, zaključite sami. Hvala lijepo.
Hvala. Budući da su neki kolege ipak što vrlo cijenim odustali od replika, sada ćemo ići na sljedeći klub zastupnika, a to je Klub zastupnika HNS-a u ime kojega će govoriti uvažena zastupnica Nada Turina Đurić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Mi smo zakonodavno tijelo, kao takvo nije dobro kada činimo i kada nam se predlaže od strane Vlade, a mi to podržavamo da se događaju stvari da mijenjamo zakone na način da rušimo standard tih zakona koji su već dostignuti. A to se nažalost, nespretnošću, aljkavošću, neradom kako god hoćete dogodilo sa ovim zakonom. U ovom Saboru je donešena Strategija obrazovanja gotovo ustvari jednoglasno. Sjećam se kolege su tada iz opozicije ustvari iz financijsko-tehničkih razloga biti suzdržani po pitanju te strategije, a ne zbog njenog sadržaja, berem je to tada tako bilo obrazloženo. I u toj Strategiji obrazovanja mi smo između ostalog planirali provesti kroz zakon, provesti i ovaj cilj odnosno ovu odluku da idemo u licenciranje ravnatelja u osnovnom i srednjem obrazovanju odnosno u obrazovnim ustanovama. Kažem mi smo ipak puno napravili, znači od donošenja strategije što sigurno nije nešto što se može donijeti preko noći tako da se ja ne bi složila sa onima koji kažu da se u periodu 2011.-2015. nije ništa radilo i pokrenut je ovaj postupak, znači osnovana je i radna skupina koja je radila na ovom procesu, koja je došla do određene faze koja nije dovršena i nije u fazi u kojoj se može provesti primjena. Ali mi u HNS-u i HSU-u u čije u ime kluba govorim smo protiv toga da mi u zakonu mijenjamo odredbe koje su vezane uz izbor ravnatelja na način da brišemo o uvjetima, uvjet da budu licencirani. Kao jedan dosegnuti standard koji nam je i u strategiji, a koji je i bio u ovom zakonu i već je u određenom procesu ostvarivanja. Nije mi jasno zbog čega nakon ove silne rasprave tko je šta kada radio po kojim datumima i da li je napravio na vrijeme, zašto se nije išlo sa prijedlogom da se jednostavno ovaj rok za uvođenje licence kao uvjeta prolongira ko što se već prolongirao tri puta. I mi bi danas imali raspravu puno manje ispolitizirano, ja bi rekla, raspravu o tome da je neko bio aljkav, nije radio dovoljno dobro, dovoljno brzo, malo bi se neki hvalili kako su bolje radili, neki kako su lošije radili, ali ne bi imali ovu ispolitiziranu raspravu nego bi jednostavno s tim rokom pokrili sve i održali bi taj standard. Međutim, ovo što radimo to nije dobro, to za zakonodavno tijelo nije dobro da Vladi popušta na način i pitamo se zašto. Mi u HNS-u i HSU-u se pitamo zašto to radimo, zašto to brišemo, koji je razlog da si ne dajemo rok. Pa šta je to baš tako veliki posao sa nekim rokom od koliko deset ili dvadeset godina da ga moramo sada izbrisati pa ćemo onda sad pomalo polako i ne znam do kada i ne znamo kada donijeti pravilnik po kojem će se licencirati ravnatelji. To je glavni razlog zbog kojeg mislimo da ne možemo podržati ovaj prijedlog. U tom smislu ćemo i podnijeti amandman da se u zakon opet ugradi novi rok za licenciranje, da se briše ovaj prijedlog koji briše uvjet da ravnatelji idu kao uvjet na licencu i da idemo u tu proceduru. I ovako i onako će se dogoditi zbog ovog vakuma pravnog koji se dogodio da će ovi neki natječaji koji su sada u tijeku vjerojatno morati biti poništeni. Znači, ako prihvatimo nove rokove, odnosno produljenje roka za licenciranje opet će se ti natječaji morati poništiti ali naravno neće vrijediti za sada izbor ovih ravnatelja. I ne vidim tu neki preveliki problem osim možda nečijeg cilja da ruši standarde obrazovanja koji su ugrađeni u strategiju obrazovanja u Republici Hrvatskoj. Ja ne želim vjerovati u to, ali budući da smo u obrazovanju već zaustavili de facto pa i de jure neke procese koji su nam bili izuzetno važni prije svega kurikularnu reformu moram u ime kluba iskazati bojazan da je ovo jedan možda mali detalj i manje važan detalj ali koji govori nažalost da idemo u tom smjeru, da ćemo neke procese zaustaviti. Tu je u raspravama u nekoliko navrata spomenuto da li je važno da ravnatelji imaju određene kompetencije odnosno neke određene vještine. Pa ljudi moji, svi mi živimo u nekim gradovima, općinama koje imaju više ili manje osnovnih i srednjih škola i idemo u neke druge susjedne daljnje ili bliže općine i gradove koji isto tako imaju osnovne i srednje škole i svjesni smo činjenice da nažalost neke škole koje imaju dobre ravnatelje, kvalitetne ravnatelja a ja bih rekla da je to sreća za te zajednice i izuzetak nažalost u Hrvatskoj a neke škole i ravnatelje imamo takve što je netko danas ovdje spomenuo gdje padaju stropovi, a neke škole gdje nam djeca imaju cijeli niz izvannastavnih aktivnosti, uključena u rad sa civilnim udrugama, ravnatelji natječu školu za europske projekte, škole se šire, idu u jednu smjenu. Pa čujte, tko to mora raditi ako to neće ravnatelj. Da bi ravnatelj to mogao raditi on mora imati više kompetencija od onoga što se do sada tražilo. I kad kolega Bunjac govori o tome da su naši učitelji i profesori dobri učitelji i profesori što je vjerojatno u pravu u 90% slučajeva bojim se da on našu školu i ravnatelje naših škola zamišlja u nekakvom vremenu tamo s početka 20. stoljeća kad je to moglo biti tako kako on govori, međutim danas sa svim ovim izazovima s kojima se mi moramo nositi posebno u obrazovanje, posebno vezano uz mlade, posebno uz jednake šanse svih naših mladih, sve naše djece da idu u škole primjerene 21. stoljeću, onda i ti ravnatelji i ti ljudi koji vode te škole moraju biti kompetentni primjereno 21. stoljeću. Tako da mislim da tu apsolutno nema nikakve dvojbe iako razmišljajući o ovoj temi nešto si bilježeći o ovoj temi razgovarala sam sa jednim starim ravnateljem koji je već jako dugo u mirovini koji mi je napomenuo da je negdje 90-tih godina bilo pokušaja da se uvede ne licenciranje ali da se uvede nekakva vrsta stručnog ispita za ravnatelje. Znači, tih godina početkom devedesetih ili polovicom devedesetih je to krenulo i on je na tom ispitu bio i on je taj ispit položio ali sa cijelom tom pričom se stalo, znate zašto. Zato što tadašnji ravnatelji koji su taj ispit morali položiti ga nažalost nisu sa uspjehom polagali. Ne znam i ne možemo prognozirati što će se dogoditi u perspektivi kad se uvede jer se ja ipak nadam da ćemo to licenciranje provesti. Međutim, u taj proces moramo krenuti jer moramo gledati istini u oči. Mi naprosto nemamo jednako kvalificirane ljude u cijeloj zemlji u više od koliko tisuću i nešto škola, nemamo jednako kvalificirane ljude za svoj posao što znači da svoju djecu stavljamo ovisno o tome gdje žive u sasvim različitu poziciju, startnu poziciju da školski program rade na jedan standardizirani način. Evo, i moj apel je, ja neću otvarati političke tu sukobe niti prozivati bilo koga osobno ali apeliram nemojmo rušiti standarde, ono što smo, letvicu gdje smo je već stavili. Prihvatimo mogućnost koju imamo a to je da si damo novi rok. To nije prvi put u Saboru da se događa i ne bi bilo prvi put da tako nešto prihvatimo. I dajmo si taj rok od dvije ili tri godine kako kažu ljudi iz struke da to i provedemo. Evo, apeliram mi ćemo u tom smislu kao stranka, kao klub dati amandman i evo apeliram ako je ikako moguće da taj amandman bude prihvaćen. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo i tu na vaše izlaganje replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Turina-Đurić, dakle slažem se sa vama. Neke procese treba pokrenuti svakako. Možda je i istina da bi bilo puno bolje da u zakonu piše rok u kojem bi se ovaj proces ili do kojeg će se ovaj proces zaustaviti. Međutim, ono što je bitno ponovno naglasiti i reći. Vi ste spominjali ovdje različite škole, različite materijalne uvjete. Dok god imamo ovakve školske odbore badava su licence to vas uvjeravam. Politiku, vi ste rekli i sami u raspravi da želite politiku isključiti, to je nemoguće. Zar doista ne mislite da su pojedini materijalni uvjeti posljedica političkih odnosa? Ravnatelj je osim poslovnog vodstva škole zadužen i za stručno vodstvo. Postoji niz roditelja koji se uključuje u tom dijelu u razne projekte, koji te projekte provode, koji su vrlo uspješni, ali na žalost to se ne vidi na fasadi škole. Dakle, stojim kod tog stajališta ravnatelj je prije svega stručni voditelj škole. Kolega Boban je rekao, mora on znati Zakon o javnoj nabavi, mora znati ovo. On ima i tajnika svoga. I načelnik općine mora znati te iste zakone, ne mora proći tu obuku. Nećemo ništa dobiti ako uvodimo licencu ravnatelja bilo to formalnim, bilo neformalnim obrazovanjem. Ako ostavimo ovakav sustav gdje osnivač sa svoja tri člana plus jednog člana iz Vijeća roditelja koji ne može i to ne znam zašto u zakonu stoji, ne znam da li je to u skladu sa Ustavom. Kažem, ne može bit zaposlenik škole, a ponovno naglašavam mogao bi imati sedmero djece u toj školi. Dakle, ovakve restriktivne mjere u samom zakonu koje se tiču izbora ravnatelja neovisno o tome kakvo on znanje imao nećemo napraviti napredak. Jer tko će vrednovat na kraju i njegove kompetencije, njegovo znanje. Opet Školski odbor u kojem može jedan član doći samo na tu sjednicu i nikad više.
Hvala. Odgovorit će uvažena Nada Turina Đurić. Izvolite.
Kolega Žagar, već sam to u raspravi rekla. Nije mi bila ni kroz raspravu intencija da uđem u nekakvo politikantstvo po ovoj temi. Mislim da ova tema to definitivno treba izbjeći, pa ću nastojati i kod vas i kod vašeg ovog pitanja izbjeći iako u stvari direktno proziva i poziva da se na taj način izjasnim u replici. Gledajte, ja dolazim iz županije u kojoj je pretežno ja bih rekla jedna politička opcija ima vlast. I ako to prevedemo na to da ima i utjecaj na izbor ravnatelja vjerojatno ima. Ali ću vam isto tako reći da ako bi gledali kroz tu istu političku opciju i uporedili te ravnatelje iz te iste političke opcije da su između njih drastične razlike, što znači da u stvari o tome da li je netko politički obojen ili izabran u konačnici baš ne ovisi. Ali o njegovim kompetencijama itekako da. E sad na koji način to riješiti nego jednim takvim postupkom koji je predložen unutar ove strategije, odnosno ovog zakona. Evo ne znam na koji plastičniji način da vam odgovorim na vaše pitanje. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Sabine Glasovac. Izvolite.
Hvala vam lijepo kolegice Turina Đurić. U vašem izlaganju spomenuli ste jedan primjer iz povijesti kada je Republika Hrvatska krenula sa pokušajem verificiranja, odnosno ispitivanja određenih kompetencija za obavljanje dužnosti ravnatelja i zanimljivo je da iz zaključka proizlazi da se od toga odustalo jer većina ispitanika nije zadovoljila postavljene parametre. Vjerojatno u jednom dijelu stručne javnosti i u ovom trenutku postoji strah, strah je vrag. Strah od promjene, strah od nečega novoga, strah od zapravo neizvjesnosti u kom pravcu bi licenciranje moglo voditi. Međutim, mislim da je nacionalni interes i da od njega ne smijemo odustati postavljanje visokih standarda koje ćemo očekivati od svih onih koji žele preuzeti tako odgovorna mjesta kao što je upravljanje najvažnijim ustanovama za budućnost razvoja Republike Hrvatske, a to su naše odgojno-obrazovne ustanove. I slažem se sa vama kada kažete da smo mogli izbjeći ovdje pomalo politikantsku raspravu. Potpuno se slažem, mogli smo to na način da Vlada nije odustala od svog prvog nacrta koji je išao na javno savjetovanje, da prolongira rok do 2021. godine. Mi smo danas mogli, a i na odboru tematski prije toga otvoriti jednu konstruktivnu, ako već postoji konsenzus oko toga da je potrebno njegovati i postavljati visoke standarde, mogli smo koristiti i odbor i ovu sjednicu danas da razgovaramo o tome što se do sad napravilo, a napravilo se u ove dvije godine. Koliko nam vremena još treba za ono što moramo napraviti, usuglasit se ovdje možda negdje na sredini između našeg prijedloga 2019. i vašeg prvog 2021. ali nikako odustajati. I trebali smo si postaviti rok u kojem očekujemo od naše države da počne postavljati i primjenjivati visoke standarde.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Turina-Đurić.
Kolegice Glasovac, najprije da vam se ispričam, odnosno kolegama iz SDP-a budući da je bila objedinjena rasprava ja nisam naglasila ništa što je vezano za vaš prijedlog zakona, ali nadam se da se podrazumijeva iz moje diskusije. I mislim moram pohvaliti posebno i vas i vaš klub koji ste pravovremeno ja bih rekla počeli govoriti o tome da će nastati problem i da nastaje problem sa tim pravnim vakuumom u kojeg se došlo zbog rokova koji su postavljeni u zakonu i zbog izbora ravnatelja po tom zakonu. Znači, apsolutno smo tu na istom tragu. Ne? Znači po nama standarde treba zadržati a koliki nam je rok potreban da to i odradimo odnosno da ministarstvo to odradi sjednimo, dogovorimo se i podržat ćemo onaj rok koji ministarstvo samo sebi zada, ja bi tako čak rekla neka si ministarstvo samo zada rok u kojem će to odraditi naravno nadam se unutar četiri godine, unutar mandata, ne više od toga i to ćemo vrlo rado podržati. Hvala.
Hvala vam lijepa. Sad ćemo prijeći na pojedinačnu raspravu. Mi ćemo s pojedinačnim raspravama ići do 13,30 i onda ćemo imati stanku i nastaviti onda nakon toga sa pojedinačnim raspravama i poslije sa Izvješćem Mandatno-imunitetnog povjerenstva, samo tako da znamo tijek današnje sjednice. Prvi će u pojedinačnoj raspravi nastupiti uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Imamo ovdje pred sobom dva prijedloga zakona o istom problemu. Dakle, još 2008. godine to je bila Vlada gospodina Sanadera i postavila sebi jednu zadaću da uvede standarde za ravnatelje osnovnih i srednjih škola, znači da se uspostavi jedan postupak licenciranja nakon kojega bi se moglo odlučiti tko su ti ljudi koji mogu biti ravnatelji srednjih i osnovnih škola. Taj posao nije završila Vlada Ive Sanadera, nije završila ni Vlada Zorana Milanovića, nije završila ni Vlada Oreškovića ali o njoj ne treba ni govoriti, ta jedino što je uspjela napraviti je ukinuti Ured predsjedniku Mesiću, ništa drugo. I sada imamo novu Vladu. Imamo jednu zadaću oko koje smo se svi složili da je treba obaviti, svi osim kolege Bunjca danas ali zato je valjda imao bezbroj replika jer on jedini ne razumije, potpuno ne razumije da je ovo nešto što je potrebno, da je potrebno uvesti standarde za ravnatelje osnovnih i srednjih škola jer nasuprot tome imamo zapravo političko odlučivanje. I pitanje je jesmo li mi sad za političko odlučivanje ili smo za standardiziranje. Pohvalno je da i jedna i druga politička opcija se slažu u tome da je potrebno uvesti standarde. Posao nije obavljen. E sad mi možemo raspravljati zašto nije obavljen i tko je više kriv, mislim da je takva rasprava besmislena. Posao nije ni jednostavan ni lagan. Je li se mogao obaviti? Vjerojatno se mogao. Zašto nije? A nije iz objektivnih i subjektivnih razloga. Ali da li ga treba obaviti? Treba ga obaviti. Klub SDP-a predlaže rok od godinu dana. Ajmo si zadati neki rok, do 1. siječnja 2018. Da je Vlada predložila neki drugi rok ja bi svome klubu predložio da naš prijedlog povučemo, da je sebi ministarstvo reklo rok nemojte 2018. malo nam je, gledajte prošlo je već osam godina od kad je to trebalo obaviti pa se nije obavilo pa nećemo stići to obaviti u godinu dana. Ajmo dajte nam dvije godine. Da je Vlada rekla ajde mi ćemo to napraviti do kraja mandata, evo to se obavezujemo, pa valjda u četiri godine možemo obaviti tu zadaću ja bih to prihvatio, i ja bi apelirao u svom klubu da to prihvatimo kao jedan vrlo, vrlo razuman rok. Ali što tu Vlada nudi? Vlada ukida uopće. Ona ne može ukinuti obavezu jer obaveza proizlazi iz zakona, zakon proizlazi iz strategije, trebalo bi mijenjati najprije strategiju pa onda zakon da bi se to ukinulo. Ali Vlada kaže obaveza postoji a kad će se ispuniti ad infinitum. Drugim riječima nikada. To je ono što u Vladinu prijedlogu smeta i to je ono što zbog čega je SDP išao sa svojim prijedlogom. Kao što vidite u obrazloženju SDP-ova prijedloga niti napadamo aktualnu Vladu zbog toga što nije napravila, jedino što je mogla malo ranije i ovaj svoj prijedlog postaviti zbog ovih natječaja koji su sada u toku i koji će morati biti poništeni. Dobro, to je možda tehničko pitanje. Zafrkavamo ljude bez ikakve potrebe. Izlažemo ih nepotrebnim naporima. Ovdje se dakle radi o tome da li smo odgovorni ili nismo odgovorni. Ovo je više pitanje savjesti, političke savjesti. Da li ćemo mi sada, kako ćemo se ponašati pred problemom za kojeg priznajemo i jedni i drugi da postoji. Postoji jer posao koji smo si zadali nismo napravili, nismo ga napravili ni jedni ni drugi. I sad naša politička savjest nama nalaže da ipak odredimo rok, da kažemo e pa dosta, osam godina dosta. Ajmo reći još dvije godine, tri godine, mi smo rekli godinu, ajmo reći da konačno napravimo ono što je potrebno u ovome društvu. Ili ćemo biti politički neodgovorni ili gotovo politički nesavjesni pa reći ukinut ćemo mi svaki rok. A obaveza, šta nas briga, obaveza stoji u zakonu, može tako stajati još sto godina, mi nećemo taj pravilnik donijeti i birat ćemo ravnatelje bez tog pravilnika i bez licenciranja. Tu je jedina razlika, to je jedina bitna razlika. I ta se razlika mogla prevladati na odboru, mogla se prevladati na odboru da je bilo političke volje da se ona prevlada. Ovako Vlada sebe stavlja u jednu vrlo, vrlo neugodnu poziciji, ja bih rekao nepotrebno neugodnu, a to je da cijela javnost pomisli kako želi izigrati tu obavezu licenciranja ravnatelja osnovnih škola i kako želi iskoristiti cijeli svoj mandat da tamo gdje može u onim sredinama gdje može u lokalnim sredinama koristi se svojim političkim utjecajem i postavlja svoje ravnatelje, da joj nije ni cilj, dakle da joj nije ni na kraj pameti da do nekog roka ovaj problem riješi. Što će to Vladi? Ja ne znam. Zbog čega se na taj način izlagati, zbog čega ako zna da obaveza postoji, ako ima bilo kakvu iskrenu namjeru da to riješi može doći i sada, može doći i sada u toku ove rasprave, može ministar doći i reći evo konzultirao sam se sa svojim pomoćnicima, sa svojim zamjenikom, sa premijerom mislim da bi nam dvije godine ipak bilo dovoljno. Nemojte od nas tražiti godinu dana, mislim da bismo za dvije godine, za tri godine, evo za tri godine mi ćemo to pitanje riješiti. Ja sam uvjeren da bi naš klub takvo rješenje prihvatio. Prihvatili bi sigurno i na odboru pa bi onda prihvatili i ovdje u plenumu. Ovo je problem koji zapravo ne postoji, on je umjetno stvoren, ali proizvodi problem puno veći nego problem tehničke naravi. Stvara osjećaj ili uvjerenje da Vlada namjerno izbjegava licenciranje ravnatelja osnovnih škola, dakle da želi cijeli svoj mandat iskoristiti da o tom pitanju odlučuje politički.
Hvala lijepa. Imamo naravno nekoliko replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Blaženka Bobana. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvaženi kolega Stazić samo kratko. Ne samo vi nego više kroz cijelu raspravu se protekla nit političkog zapošljavanja odnosno biranja ravnatelja. Ovdje je mislim kolega Bunjac rekao u jednom segmentu tko sve sačinjava školski odbor. To je nastavničko vijeće, vijeće zaposlenika, pa reda roditelja, pa općine ili grada i osnivača, pet segmenta ima. Uistinu bi trebalo vjerojatno to, a negdje ima, apsolutno se s tim slažem, ali da generaliziramo ja sam uvjeren da preko 70% takvih slučajeva uistinu nema iz razloga što je vrlo teško tih pet komponenti posložiti kako bi jednostavno čovjek mogao politički djelovati kako vi to ili vi možda imate neko drugo iskustvo. Ja recimo znam da u prostoru iz kojega ja dolazim ravnatelji nisu članovi nijedne političke strane. U mom gradu imaju tri takva, nijedan nije član nijedne političke stranke. E sada kako je moguće ovih pet segmenata možda ste vi vještiji ili unutar vašeg kluba ljudi vještiji da to znaju posložiti, ali uistinu u okvirima ovih pet segmenata koji sačinjavaju školske odbore koji biraju ravnatelje da se jednostavno može to dogoditi. Zaista mi je to malo pomalo ne samo od vas, nego tijekom cijele rasprave nije jasno. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Stazić.
U istinu sam se trudio da … nikoga ne uvrijedim. Dakle, mi se moramo složiti da lokalna samouprava, tijela lokalne samouprave imaju utjecaj, imaju određeni utjecaj na sastav odbora. Da li je on presudan ili ne, da li se on zloupotrebljava ili ne, negdje vjerojatno da. Možda u najvećem broju slučajeva ne, ne znam. No, da li je dobro u ideji izbjeći svaku primisao da se politika time bavi? Ja osobno mislim da jest. Da trebamo svi učiniti zajednički napor da se to izbjegne, pa i najmanja šansa ako postoji. Što je loše u licenciranju, što je u tome loše? Provodi ga neko nezavisno tijelo, vidi da li je čovjek sposoban, da li ima dodatne vještine da to radi jer uistinu nisu svi ravnatelji isti, uistinu imaju neki koji unapređuju svoje škole, imaju neki koji ne unapređuju pa vode tako kako su naslijedili, možda i neki unazade, pa da probamo to stanje popraviti zajednički i da maknemo politiku iz toga. I imam za ministarstvo jedan savjet još koji nema veze sa odgovorom na vašu repliku. Ako već niste neki rok mogli drugi izmisliti, evo ja predlažem ministru da prepiše naše rješenje vješt je u prepisivanju.
Hvala. Sljedeća replika uvažene zastupnice Sabine Glasovac.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Stazić, rekli ste da je činjenica da prethodne Vlade posao koji su si zadali kroz zakon iz 2008. godine nisu napravile i to je točno. Ali jedna bitna razlika u ovoj raspravi, kada raspravljamo o ovim izmjenama i dopunama zakona u odnosu na sve one druge rasprave u kojima su se u ovom Saboru prolongirali rokovi već tri puta je u tome što je ovaj put po prvi put posao započet i treba ga završiti. Utoliko više ne razumijem zašto baš u ovom trenutku kada je posao započet, kada je u 70% završen, zašto smo u ovom trenutku odlučili taj rok izbrisati i odustati od obveze prema društvu, prema školama, prema sebi da si kažemo, Vlada neka kaže OK mi ćemo do kraja svoga mandata završiti započeto. Mogla je vlada reći – gledajte, mi smatramo da je vaš prijedlog Kluba SDP-a nerealan, da 2 godine nisu dovoljno. Osobno smatram da jesu, ali mogu shvatiti da bi se poslu pristupilo najbolje moguće i najdetaljnije, mislim da su 4 godine za to dovoljne i da je slobodno mogao ostati onaj prvi nacrt koji ste stavili na javnu raspravu 2021. godina. Zašto to nije? Zašto se u ovom trenutku kada je posao započet odustaje od roka, a sve ove godine smo ga prolongirali iako nije bio ni započet? Ja i dalje nemam, nisam dobila odgovor i ne mogu to shvatiti. Mislim da je to loše i da to nije dobro i da ništa ne bismo izgubili time da smo definirali rok, a da bismo dobili puno i učinili puno za sustav.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Nenad Stazić.
Upravo ne nevjerojatna šteta baciti u smeće jedan ogroman posao koji je obavljen u obimu od 70%. Pa da je napravljeno 7% onda bi čovjek rekao – hajde, nema se smisla se truditi. Ali 70% jednog velikog posla je napravljeno. I sada još treba 30 i nismo sitničavi i ne tvrdimo vi to morate napraviti sada u roku od 6 mjeseci. Nismo sitničavi, nego smo odgovorni prema ovom društvu, prema svom poslu, prema građanima koji su nas izabrali, prema toj djeci, prema učenicima. I pozivamo vas na razum. Dajte amandmanom Vlade ustanovite neki rok, neki, recite evo ovim pokazujemo volju da završimo, da napravimo 30% još. Do sada je napravljeno 70, nešto ste napravili vi, nešto smo napravili mi, nije bitno tko je napravio. Ali evo, prihvaćamo obavezu da dovršimo to u tih 30%. I ako to napravite amandmanom Vlade, mi ćemo ovo prihvatiti ovaj zakon, jer je on na dobrobit ovoga društva. A svako odustajanje od roka je na štetu društva, jer će proći 4 godine a da nećete napraviti ništa. I tko će onda na ovih 70% napravljenoga nastaviti nešto raditi? Jer ako ne budete imali roka, pa prstom nećete maknuti, jer zašto biste kada roka nemate.
Hvala. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo. Kolega Stazić, sada smo već proveli raspravu u dijelu koje bi se moglo nazvati filozofiranje o tome da li je članak zakona koji definira rok, motivacija administraciji od ministra, državnog tajnika pa naniže da nešto radi ili ne radi, a iskustvo govori znači već sada da takvi članci koji su ih motivirali od 2008., pa do 2017. nisu bili dovoljno motivirajući da se nešto napravi. I a priori se treba sada stvoriti sumnja da oni ne znaju što je njihov posao, da moraju ignorirati da su prije mjesec dana dobili 2 načina na koji nešto mogu riješiti i da će ih njihova lijenost, nezainteresiranost bez ikakvog roka u članku jednostavno odvesti u smjeru da će oni zaboraviti na to da nemaju više nikakvih obaveza i da se od toga mora jednostavno odustati što jednostavno nije istina. Mi u vladajućoj većini koji smo predložili Vladu, koju je predstavio gospodin Plenković stavio svog ministra, državnog tajnika, pomoćnike i ostale koji će sutra možda biti ravnatelji tvrdimo da će oni to napraviti bez da im piše kada i do kojeg roka jer to nalaže ozbiljnost onih koji su se prihvatili toga posla koja do sada na žalost nije bila potvrđena. Imamo izmjene 8 puta istog zakona. Mi nismo vodili ovakve rasprave. 2009. smo mijenjali, 2010. dva puta, 2011. jedanput, 2012. dva puta isti zakon, 2013., 2014. evo opet u 2017. imamo ja mislim osmu ili devetu izmjenu tog istog zakona i ništa nije ministra Jovanovića i gospođu Glasovac motiviralo da završe na vrijeme taj posao, nego su ga ostavili nedovršenog i ostalo je nekome drugom. I sada mi filozofiramo da li mi je datum ili godina motivirajuća s obzirom na to da li ću ja kao ministar raditi ili neću raditi. Naravno da je moj posao da radim. Zašto se sumnja a priori samo nekakve godine ili datuma?
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Nenad Stazić.
Poštovani kolega, ja vas boga mi ne razumijem vaše umovanje. Vi kažete ovako, mi garantiramo, mi garantiramo da ćemo taj posao obaviti, a dokaz tome je da ukidamo rok. To bi otprilike bilo ovako kao da ste rekli – ukidamo vremensko ograničenje za raspravu jer će to motivirati zastupnike da govore manje – to je ta logika. Oprostite, to je ta logika kojom se vi koristite. Oprostite, to je potpuno neshvatljivo ako vi zaista, ako vi zaista obećavate, a ja sam vam sklon vjerovati da vi uistinu mislite ozbiljno ovo napraviti. Napišite do kraja našega mandata.
Nemojmo iz klupa molim vas.
2021. ali nemojte ni vi tvrditi da ste time što ste ukinuli rok da time upravo dokazujete da ste puno ozbiljniji da ćete nešto obaviti, pa ljudi će vam se smijati. Pa nemojte od sebe stvarno raditi čovjeka s kojim se ljudi ismijavaju.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će ona Domagoja Hajdukovića. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege! Dakle, već je dosta rečeno o ovom problemu u raspravi koju smo imali po klubovima ja bih želio još jedanput naglasiti jer mislim da je to jako bitno a to je da u svemu pa i u školstvu trebamo razmišljati strateški dugoročno i sveobuhvatno. Nažalost do sada uglavnom tome nije bio slučaj, i ne samo kada govorimo o školi nego kada govorimo o jednostavnoj činjenici gdje Hrvatsku vidimo do 2020. ili do 2050. godine, gdje ju vidimo u Europskoj uniji, gdje ju vidimo u Europi, gdje ju vidimo u globalnom svijetu, gdje ju vidimo gospodarski, obrazovno, kako god hoćete. Zašto o tome govorim? Kada imamo jasan cilj, kada imamo kraj puta, kada vidimo što želimo postići tada nam je puno lakše donositi mjere i raditi ka tome cilju i onda nije bitno tko je vlasti u onom smislu da će se neki konačni ciljevi ostvariti odnosno da će se prema njima raditi. Mi ćemo se uvijek razlikovati u promišljanju kako postići taj cilj, kako do njega doći ali bitno je da svi imamo zajednički cilj. Mislim da nam zajednički cilj treba biti funkcionalni obrazovni sustav, da nam zajednički cilj treba biti funkcionalna škola, da nam zajednički cilj treba biti zadovoljan učitelj i da nam zajednički cilj treba biti motivirani učenik koji će na kraju biti odgovoran građanin, koji će na kraju uspješno nastupati na tržištu rada i koji će na kraju steći sva znanja i vještine koje su mu potrebne. Slažem se s kolegama i kolegicama koji su prije mene govorili da je obrazovanje prije svega strateška odrednica, da obrazovanje treba biti bitno i u našem gospodarskom putu odnosno gospodarskoj viziji za što želimo ljude obrazovati i kako. Ljudi koji vode ustanove, dakle ovdje govorimo o osnovnoškolskim i srednjoškolskim tu nisu ništa manje bitni. Zašto to govorim? Opet zbog onoga što sam rekao na početku. Ako nam je cilj funkcionalna škola, zadovoljan učitelj i motivirani učenik tu je uloga, neću ovaj puta reći, menanđmenta u školi ali onih ljudi koji vode te institucije izuzetno bitan. Uloge ravnatelja nisu samo što je kolega Bunjac govorio da pozna svakog učenika, svakog roditelja. Tu dio tog tereta recimo to tako tog posla preuzimaju stručne službe, pedagozi, defektolozi, psiholozi pa i sami učitelji koji rade sa učenicima, dakle razrednici. Ali ono što je puno bitnije barem po mom mišljenju u radu ravnatelja je organiziranje rada u određenoj ustanovi, raspodjeljivanje zadataka i na kraju vođenje cijele ustanove. Imali smo prilike čuti da u mnogim ustanovama su uvjeti rada izuzetno loši i za učenike i za učitelje. I sam sam nažalost tome svjedočio i kroz svoj profesionalni rad da su stanja u određenim školskim objektima, dakle fizički jako loše. Nije tu uvijek bila krivnja ravnatelja ali ravnatelj je taj koji mora biti osoba ili ravnateljica mora biti osoba koja će biti proaktivna i aktivno tražiti rješenja ako se sa njima suočavaju. Što hoću reći? Ravnatelj tu često mora biti medijator između kolektiva, između roditelja, između učenika i osnivača. Dakle, bilo da se radi o velikom gradu, bilo da se radi o županiji, bilo da se u konačnici radi i o ministarstvu koje nije osnivač ali da je financija. Na županiji ili na velikim gradovima koji su osnivači svojih osnovnih i srednjih škola, doduše srednjih su samo županije, dakle na njima je da rasporede sredstva koja iz ministarstva dolaze da određuju prioritete itd. i tu je uloga i ravnatelja izuzetno bitna da se bori za svoju školu ali i također i da organizira rad u njoj. Upravo zbog toga mislim da ravnatelj određene institucije je pomalo netipično zanimanje ako govorimo o tome da su ravnatelji takvih institucija u pravilu osobe koje dolaze iz sustava, dakle profesori, učitelji, nastavnici i mislim da i trebaju biti, tim više što je to posebna djelatnost i bez iskustva u neposrednom radu sa učenicima, u neposrednom odgojno-obrazovanom radu često ne možete ni shvatiti što to škola jest. Škola nije samo zgrada, financije, učenici i učitelji, škola je puno više od toga. U školi djeca provode jako puno vremena isto kao njihovi učitelji i poticajno okruženje, poticajna škola, dobra atmosfera je isto toliko bitna kao i pametna ploča kao i strop koji ne prokišnjava kao i funkcionalno grijanje. Upravo zbog toga i zbog tih izazova s kojima se ljudi koji preuzimaju odgovornost da vode ustanove susreću mislim da je jako bitno i njima pomoći da budu u tom poslu što bolji ali isto tako više odgovornosti dati i osnivačima ali i kolektivu i roditeljima prilikom sudjelovanja u životu škole. Najbolje škole u kojima sam radio su one gdje su i roditelji bili aktivno involvirani zajedno sa učiteljima i zajedno sa vodstvom škole u rad i život škole. Kada su željeli dolaziti u školu, željeli također ponekad i učiti sa svojim djetetom ali mu i davati dobar primjer, kada smo zajedno ličili učionice jer škola mora biti ne samo obrazovna nego i odgojna ustanova a bojim se da pristupom i zanemarivanjem zapravo školstva se sve više pretvara samo u obrazovnu a sve manje u odgojnu ustanovu. Koliko sam upoznat učiteljski fakultet u Zagrebu je imao svojedobno, ne znam da li još uvijek ima, nisam uspio pronaći podatak ali imao je specijalistički poslijediplomski studij menađment u školstvu. Ako govorimo o obrazovanju ili barem stručnom usavršavanju ljudi koji na sebe preuzimaju ovaj odgovorni zadatak mislim da je to možda jedan od puteva kojim trebamo ići. U svakom slučaju kada govorimo o ovom konkretnom slučaju licenciranja ravnatelja mi smo određeni cilj zauzeli odnosno si stavili pred sebe još i davne 2006. godine ako se ne varam i mislim da je loša poruka što uopće odustajemo od toga. Evo, kolega Stazić je prije rekao i kolega Glasovac nije problem što to prolongiramo. Mislim, problem je. Trebali smo to napraviti i prije, ali jasno je da nismo preduvjete koje smo trebali napraviti nismo ih ostvarili. Međutim, brisanjem te odredbe iz zakona nismo ništa riješili. Problem i dalje ostaje. Pitanja i dalje ostaju. Rješenja i dalje nema. Da li će licenciranja biti ili neće? Kako uopće vidimo školski menadžment odnosno vodstvo školskih ustanova i dalje ne znamo. Budući da sudbina kurikularne reforme je i dalje nejasna, barem meni, ne znamo ni kuda želimo ići sa svojom školom odnosno školskim sustavom dakle ostaje puno, puno nepoznanica. I želio bih završiti sa sljedećim. Evo čuli smo jučer i premijer je pozvao i nekoliko puta i za ovom govornicom javno neke kolegice iz HDZ-a su također pozivale pa dajte svoje konstruktivne prijedloge. Pa evo, mi ih dajemo. Jedan od naših prijedloga je sada na raspravi na dnevnom redu zakonski prijedlog koji smo uputili još prošle godine u proceduru. Da je bilo sluha jer naše intencije su bile dobre, da je bilo sluha danas ne bi raspravljali o tome. Ovo bi bilo prolongirano. Možda bi raspravljali o asistentima u nastavi. Tu vjerujem da ne bi bilo puno rasprave jer sa time se svi u pravilu slažemo. Mi predlažemo, nastavit ćemo predlagati i nemojte misliti da ako nešto dolazi s ove strane govornice da je loše, da je intencija loša. Kažem mi se razlikujemo ponekad u metodama kojima želimo doći do cilja, ali nam cilj uvijek mora biti isti. A u ovom slučaju, to je kvalitetno obrazovanje za našu djecu i kvalitetan sustav. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika po običaju. Prva je ona uvažene zastupnice Sabine Glasovac.
Hvala lijepo. Kolega Hajdukoviću u pravu ste kada tvrdite da postoje osobe koje izvrsno rade svoj posao u nastavi, ali se možda kao ravnatelji možda najbolje ne snalaze. Naprosto nedostaje im određenih kompetencija koje bi im dale dodatnu dodanu vrijednost da suvereno vladaju onim svim što se od njih očekuje. A moramo priznati da zahtjeva nije baš malo i da ih je sve više i više. E sada, imamo nekakve 4 kategorije. Imamo one svijetle primjere među ravnateljima koji su stručni u ovom stručnom dijelu imaju nekakvo prirodno već u sobi upravljačke sposobnosti i za njih možemo reći da su oni, oni koji žele, hoće i rade. Imamo drugu kategoriju onih koji bi a neznaju. Imamo treću kategoriju onih koji ne bi a znaju, ali neće. I četvrtu kategoriju onih koji ne znaju, ne zanima ih i neće. E sada, što mi moramo osigurati? Mi to ne možemo prepustiti slučaju. Mi moramo ovima koji bi a ne znaju kroz postupak licenciranja, kroz programe koje ćemo vidjeti hoće li provoditi visoka učilišta, Državna škola za javnu upravu ili netko treći, tko će im dati kompetencije gdje će ih steći, a onda će Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje obrazovanja to vrednovati, pratiti i njih licencirati i relicencirati. Moramo učiniti sve da ljudima koji stvarno žele damo ta znanja, da im damo ta znanja ali da i uspostavimo mehanizam kako one koji znaju a neće i koji ne žele naučiti i neće kako da ih pratimo i da ih onemogućimo u tome da ostvare svoj prvi mandat ili kroz vrednovanje i praćenje kada vidimo da nisu ispunili standarde da im onemogućimo da nastavljaju voditi škole ispod standarda, e to je poanta.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice da slažem se. Ja bih čak podcrtao tu jednu drugu stvar. Permanentno usavršavanje u sustavu obrazovanja je izuzetno bitno. Kada počnete svoju učiteljsku, profesorsku, nastavničku karijeru 35 godina nakon toga mnoge stvari promijene u znanosti, u predmetu koji poučavate, u način proučavanja, u okolnostima u svijetu, u zemlji itd. Bez stalnog usavršavanja jednostavno se standardi ne mogu držati i tu ravnatelji nisu iznimka. Ja bih, vi ste podijelili nekoliko kategorija ljude koji aspiriraju, neaspiriraju u biti ravnatelji. Ja bih rekao da postoje dva seta razloga zašto je netko dobar ili zašto je netko loš. Jedni razlozi su objektivni, drugi su neobjektivni. Neobjektivni su osobne karakteristike, afiniteti itd. a neki jednostavno nemaju to u sebi za rad s ljudima za vođenje itd. A objektivni su oni na koje mi možemo utjecati, a o tome ste govorili vi. To je davanje znanja, vještina i podrške ljudima koje te institucije vode. Mnogi od ravnatelja to postanu nisu pravnici. Fali im toga znanja. Nemaju financijskih znanja, nemaju znanja znači za vođenje jedne ustanove koja su izuzetno bitna to im otežava. Neki se snađu sjajno, imamo kako ste rekli sjajnih primjera, ali na žalost imamo i onih loših. Intencija ovoga upravo je one koji dobro rade zadržavate u sustavu, poticati, a one koji rade loše zamijeniti onima koji će to raditi bolje.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Pernara. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedniče. Nadam se da me ovaj put nećete izbaciti nakon moje ili tijekom moje replike. Htio bih reći, slušao sam pažljivo gospodina Hajdukovića i došao sam do više zaključaka, a onaj ključni je taj da HDZ-e koji cijelo vrijeme prigovara da smo mi demagozi, populisti, da nemamo konkretne prijedloge, da ne poštujemo zakon, što rade? Imamo situaciju sa otpremninama policajaca koje, zakon je rekao da od ove godine oni imaju pravo na te otpremnine. I onda što HDZ-e radi?
Bojim se da ću ipak morati intervenirati. Pričate o policajcima, a ne znate jer ste ovaj čas tek ušli u dvoranu, mi govorimo o dva zakona, o izmjeni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, policajci se u osnovnoj školi koliko ja znam ne obrazuju.
Gospodine Reiner, moja majka je doktor medicine, moj otac je inženjer građevine i ima određenu širinu i kako bi ukazao na konačnu misao nekad moram napraviti manju digresiju.
Nemojte prevelike digresije raditi molim vas. Koncentrirajmo se na temu kao i svi drugi kolege.
Ali gospodine nije moguće kazati misao ako se usko držim teme. Razumijete?
Svi drugi se drže teme, ne znam zašto je to vama teško i zašto moramo o policajcima sada govoriti a ne o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Ali izvolite.
Ali gospodine da ste mi dozvolili da govorim ja bi već završio to što sam htio reći za policajce.
Samo izvolite nastavite.
Hvala vam. Znači umjesto da se da otpremnina policajcima, što se radi mijenja se zakon. Umjesto da se napravi taj koncept licenciranja ukida se ta odredba zakona. I u konačnici mi vidimo da zakoni u ovoj zemlji ne vrijede ništa a oni koji ih ne poštuju umjesto da snose odgovornost moralnu, političku, kazneno-pravnu što rade mijenjaju zakon, prilagođavaju ga sebi. To je model HDZ-a, model ljudi koji nama predbacuju da se ne držimo zakona. Pa najlakše je tako, najlakše je tako gospodo iz HDZ-a.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala potpredsjedniče. Hvala kolega Pernar na replici i dopuni rasprave. Dobro ste rekli, kažu da smo nekonstruktivni. Evo ja sam sada nabrojao u dnevnom redu 6 zakonskih prijedloga gdje su predlagatelji oporbene stranke uključujući sada i ovaj predmet rasprave. Dakle nije istina da mi ne nudimo svoje vizije i svoja rješenja ali za dijalog je potrebno dvoje. I naravno da trebamo razgovarati i moramo razgovarati i možda neki model zaista koji nudimo mi je bolji ili održiviji od onoga što nudi trenutno pozicija i obrnuto. Ali uvjerite me da je tome tako a to nećete me uvjeriti ako ne razgovaramo. I opet se dovodimo do onoga koji nam je krajnji cilj? Ako imamo jasan cilj onda možemo razgovarati o metodama kako do njega doći ali dok nemamo cilj ne znamo što radimo. Brišemo sada ovu odredu iz zakona, ona više fizički neće postojati u zakonu, da li će se vratiti neće, zašto to više nitko ne zna. Ja se bojim ako je sada izbrišemo a volja većine postoji da hoćemo da se više nikada u zakon neće vratiti i da ćemo zapravo jedan dobar koncept koji smo imali nepovratno izgubiti. Hvala.
Hvala lijepa. Sad ćemo napraviti stanku do 15 sati i onda ćemo nastaviti sa pojedinačnom raspravom o ovoj točci. Hvala. STANKA U 13,22 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,02 SATI]] Uvažene kolegice i kolege zastupnici, nastavljamo s objedinjenom raspravom Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj školi, isti naziv, dva predlagatelja, jedan je Vlada Republike Hrvatske, drugo je Klub zastupnika SDP-a. Nastavljamo sa pojedinačnim raspravama. Nezavisni zastupnik uvažena kolega Tomislav Žagar. Izvolite!
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege! Pa evo nastojat ću u ovoj kratkoj raspravi se osvrnuti se na tri točke ili tri područja koja mi se čine jako bitna i vezana uz ovu temu o kojoj danas raspravljamo. Prije svega bih htio reći da je sustav odgoja i obrazovanja ako izuzmemo zdravstveni sustav prema svojoj samoj prirodi sustav odgoja i obrazovanja javnog sustava u kojima postoje jasni protokoli, postoji dosta administracije, to kolegice i kolege koje jesu u tom sustavu, bili ili bit će znaju i taj sustav je često puta i to vrijeme koje moramo provesti vezano uz administraciju oduzima i dio vremena kojega bi mogli provesti u neposrednom radu, odgojno-obrazovnom radu. Što se tiče zakona on je takav kakav je ja ću ga podržati rekao sam iz tog razloga što drugačije ni ne može sada biti u ovom trenutku. Dakle, nisu napravljene one sve predradnje koje su bile neophodne i potrebne da bi sustav licenciranja zaživio. Ono što je u raspravi već više puta rečeno i naglašeno s time se slažem u potpunosti, od ravnatelja se traže puno kompetencija, puno znanja, dakle osim onih stručnih znanja koje on ima dakle potrebna su i znanja vezana uz poslovno vodstvo škole. I u tom smislu licenca koja će ja se nadam da će u budućnosti biti takva licenca kad se naravno pripremi sve ono što prethodi tome da će imati pozitivan iskorak. Ono što je netko ovdje spomenuo ja sam u svojim replikama malo bio i kritičan kad sam govorio o miješanju politike u sustav, naravno ne misleći pritom da su ravnatelji koji su izabrani pa bilo i politički način da su oni loši ravnatelji. Dakle, samo konstatacija da politika ima utjecaja i da na taj način bira one ravnatelje koji smatraju da je njima u tom trenutku svrsishodnije ili da im je to politički korisnije. Dakle, kad govorimo o licencama ravnatelja ono što u budućnosti bi trebalo svakako voditi računa da to provodi ministarstvo preko agencije i ne znam koliko sam shvatio iz ovog dosadašnjeg prijedloga stručni ispit se smatra kao prva licenca, ne znam da li to vrijedi i za ravnatelje da stručni ispit se smatra prva licenca, dakle bilo bi malo neobično, dobro zakonski je zapravo nemoguće da s obzirom da je u zakonu u mnogim zemljama Europske unije tako i u našem pet godina neposrednog rada u odgojno-obrazovnom sustavu da bi se uopće mogli kandidirati za ravnatelja plus one tri godine, znači ukupno osam godina staža. I manje-više je to u puno zemlja. Neke zemlje imaju poput Nizozemske kažem, one su odlučile, kod njih je biti ravnatelj profesija i oni baš imaju školu u kojoj se ljudi školuju za ravnatelja. Slovenija drugi model, isto je dosta strog model, oni su to drugačije riješili. Kako ćemo mi riješiti to ćemo tek vidjeti jer bitno je jako da ako već provodimo takvo licenciranje da ono u konačnosti ima korist ne samo ravnatelj koji će to položiti nego i škole pa onda i sustav u cjelini. Ne možemo zatvarati oči da naši učitelji žive ajmo reći u teškim uvjetima i rade i žive u teškim uvjetima, plaće učitelja i profesora nisu velike. Imali smo problema i sa ugovorom koji je potpisan 2009. godine o rastu plaća koji nije ispoštovan. Dakle, netko je ovdje spomenuo i to je sigurno biti učitelj i profesor nije zanimanje po mom mišljenju. Biti učitelj i profesor je poziv i ljudi rade s entuzijazmom, radit će ljudi i opet s entuzijazmom neovisno o tome koliko država ih bude mogla platiti ali ne smijemo zaboraviti da svi ti ljudi koji su učitelji i nastavnici oni će biti ravnatelji, dakle oni će biti ravnatelji, neko vrijeme će biti i opet će se vratiti kao učitelji i nastavnici i u tom smislu njihovo stručno usavršavanje koje se i koje škole danas provode moraju se uzeti u obzir i prilikom licenciranja da se ne dogodi da nešto posebno oni moraju osim ovih znanja koja su bitna i vezano za europske fondove, vezano, neke kolege su ovdje spominjali, i za samo poznavanje zakonskih okvira posebno u području javne nabave, u području onih znanja gdje ne bi ravnatelj došao u poziciju da napravi nešto što nije u skladu sa zakonom jer u praksi se pokazalo i to je netko isto rekao od kolegica i kolega da neke škole napreduju, neke škole stagniraju jer stvarno istina, inicijativa mora ići odozdo, inicijativa uvijek kad govorimo o uspješno povlačenja iz EU fondova uvijek moramo imati na umu da inicijativa uvijek ide odozdo bilo da su to jedinice lokalne samouprave, bilo da su to škole, bilo da su to neke druge javne institucije. I sada da se vratim na ono što mene žulja što neprestano ja govorim, a to je upravljanje školom. Mi moramo razmisliti o školskim odborima neovisno sada i ako su oni i politički obojeni, ali oni moraju imati funkciju nekakvu u školi. Dakle, oni moraju preuzeti dio odgovornosti na sebe ako smo već rekli da ćemo izuzeti da zbornica ne može sama izabrati ravnatelja jer to prema ovim zakonskim odredbama niti čak iz reda baš tako i piše reda roditelja. Jedan se predstavnik bira iz vijeća roditelja, iz reda roditelja. Ne može biti ako je zaposlenik škole, ali onda dajmo tim ljudima prostora da što više utječu na politiku škole, jer ovo rješenje nije dobro. Osnivač u ovom slučaju županija bira 3 člana školskog odbora u mojoj općini. Oni mogu biti iz drugih jedinica lokalne samouprave i što njih zapravo briga za moju školu. Evo sada kažem krajnje grubo. Naravno da ne mislim da postoje ljudi kojih baš nije briga za ništa. Ali bolje bi bilo da se uključi jedinica lokalne samouprave. Ona nema fiskalni kapacitet da provodi ono što županija provodi. Ali dajte joj makar priliku neka na općinskom vijeću, a bio je to prije slučaj, neka na općinskom vijeću odredi koji bi to ljudi bi trebali sjediti u školskom odboru, pa neka se ti ljudi maksimalno angažiraju vezano za tu školu, neka pomognu ravnatelju da bi škola jednostavno napredovala. Izgraditi sportsku, školsku sportsku dvoranu nije lak posao. To je vrlo težak posao. Tu treba pomoć i ministarstva, i područne samouprave, pa onda i same općine ili grada da bi se takav jedan projekt napravio. Ima djece danas. Moja kolegica koja je otišla u mirovinu prije godinu – dvije cijeli svoj životni vijek je učila djecu tjelesnoj kulturi pod vedrim nebom. Jednostavno takva je situacija. I za kraj. Htio bih samo još jedanput naglasiti da školski sustav je ozbiljan sustav i s njim se ne treba poigravati. Kada god se govori o promjenama odgojno obrazovnog sustava, uvijek se to nekako sporo odvija. Nemojte se tome ni čuditi jer svijet se prema nekim procjenama svijet se deset puta mijenja, nego sam školski sustav, pa možda i više od toga jer i danas iako smo u 21. stoljeću mnogim učiteljima je osnovni alat ploča i kreda. Ali to ne znači da je to loše. Ja sam od onih opet koji misli da to ne mora biti loše. Jedan poznati arhitekt zagrebački je rekao koja je razlika između arhitekture danas i nekada, kaže: „Prije smo crtali rukom, pa smo imali više vremena za razmišljanje. Danas crtamo s naprednim alatima, manje vremena za razmišljanje.“ Možda će biti, možda će postojati djeca koja sutra neće znati zbrajati da kažem ovako pješke, ručno zbog silne tehnologije koju uvodimo. Ali s druge strane tu tehnologiju moramo uvoditi pametne ploče i sve ono što je danas napredno, a da ne zanemarimo onaj ljudski dio, odgojni dio jer to zapravo čini školu i to čini – ja bih školu nazvao svetištem – to čini ono što je duh škole i u tom smislu ako uspijemo i kroz ovo licenciranje, a kasnije i kroz pravilno upravljanje školom to postići onda smo napravili puno. Evo hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Žagar, složio bi se sa većinom onoga što ste iznijeli. Nama su ovdje često posebno kolegama iz oporbe puna usta kurikularne reforme kao da je to jedino što je problem u hrvatskom obrazovanju. Ja sam bio profesor u školi i znam da ono o čemu vi govorite, a to je entuzijazam nastavnika i profesora je ono na čemu počiva naše školstvo. Mi sami smo morali kopirati dodatne materijale. Mi sami smo morali kopirati testove za učenike. Mi nismo imali ni projektora u učionici. Nas ravnatelji nisu mogli poslati niti na dodatnu edukaciju jer za toga nema novca. I o čemu mi onda pričamo? To su nekakvi osnovni uvjeti bez kojih nema nikakve reforme obrazovanja. I naravno, ovo o čemu vi govorite znači plaće nastavnika i to je nešto na čemu svi trebamo inzistirati i zalagati se zajedno i oporba i vladajući da ova Vlada u budućnosti više uloži u znanost i obrazovanje. Osim toga, slažem se i s vama kada govorite o školskim odborima u jednom dijelu. Vi ste spomenuli da bi tu trebale biti uključene jedinice lokalne samouprave. Sada, to je pitanje do čega bi to dovelo? Vidio sam odmah čim ste to spomenuli kolege iz županije ovdje koji su HDZ-ovci su digli replike. Znači, oni žele zadržati svoj nekakav tu utjecaj. Da li bi kada bi to došlo pod ruke lokalnih čelnika, imali bi istu situaciju, pa bi se lokalne čelnike pitalo tko će raditi u školi, a tko neće raditi u školi. Ja mislim da moraju postojati nekakvi kriteriji. Nema kriterija. Uopće ne postoje kriteriji kod zapošljavanja u školi. Ne gleda se koliko tko čeka posao, pa imamo kolega koji čekaju posao po 9, 10, 11 godina. Ne mogu uopće doći u priliku da odrade i polože stručni ispit. Znači, to su problemi. Ako lokalni šerif ponovno bude određivao, bio to župan ili gradonačelnik ili načelnik, opet ćemo imati istu situaciju. Znači moramo vidjeti mogu li se naći nekakvi kriteriji kod zapošljavanja u obrazovnim ustanovama.
Zahvaljujem kolega Grmoja na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Grmoja, dakle ono što je činjenica što možemo vidjeti iz dana u dan da se broj djece u školama smanjuje. Istina povećava se broj učitelja. Naravno tu su u pitanju i strani jezici i vjeronauk koji je u školama. Dakle, mi danas imamo kada gledamo statistički imamo dobre uvjete u školama. Imamo veći broj nastavnika na manji broj djece i to je, čak i u zapadnim zemljama idemo u korak sa zapadnim zemljama po tom pitanju. S vama se potpuno slažem da rad učitelja i nastavnika često puta se teško može platiti. Dakle, postoje ljudi, učitelji, većina učitelja koji vrijedno odrađuju svoj posao i taj posao je evo možemo to reći otvoreno potplaćen. Dakle, kada govorim o školskim odborima znate ja to govorim čisto iz razloga ma čak i čini se da je su to politički razlozi, a ja govorim više iz ljudskih razloga jer se učitelj osjeća povrijeđenim. Pa on ne može sebi niti ravnatelja izabrati. U tome smislu ja govorim. Pa nisu učitelji bedaki da si ne mogu u zbornici izabrati ravnatelja pa neka to bude, po mom mišljenju neka to budu dva člana iz redova učitelja, neka bude onaj zaposlenik, neka budu ustvari dva člana od svih školnika da se tako izrazim, neka dva člana daju roditelji, pa neka roditelji i učitelji odluče zajedno tko će upravljati školom u koju njihova djeca idu. I ovu blesavu, neobičnu odredbu da ne može biti iz reda roditelja ako je zaposleničko. Zašto ne može biti? Pa daj Bože da naši učitelji, da zajedno imaju za tri razreda škole djeca, pa zašto ne bi oni ispred Vijeća roditelja ujedno bili i u školskom odboru. Mislim da o tome trebamo razmišljati, ja se ispričavam zbog ove riječi „blesav“, nisam mislio da je blesav tko je to stavio nego jednostavno se moramo vratiti ka bazi, sve polazi odozdo, sve polazi iz te općine, iz tog grada, iz te škole i tu moramo voditi računa da stvarno kad govorimo o decentralizaciji. Prošlo je da.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru. Kažu „Neka baci kamen tko nema grijeha.“ pa onda niste jedini koji prekoračuju vrijeme. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Marko Vučetić. Izvolite!
Evo kolega Žagar, moram pohvaliti vaše izlaganje zato što je uspjelo pomiriti ono predkategorijalno i kategorijalno u školstvu ali i u životu i iz ovog predkategorijalnog ili onog što još uvijek nije dovoljno dobro oblikovano, što je blisko umjetnosti ili našoj skrbi ili osjećajima proizlazi i briga za djecu i za obrazovni sustav. Vjerujem da je to razlog ovih žustrih i dugih rasprava ali nadam se da će ove rasprave dovesti i do kategorijalnog razvoja odnosno da ćemo ravnatelje i licenciranje prestati promatrati pod vidom političnosti a sve više pod vidom obrazovnih politika. Ako Ministarstvo obrazovanja promatramo ono nije obrazovanje, ono je ministarstvo, radi se o političkom tijelu. Međutim, ravnatelj koji se nalazi u školi on treba provoditi obrazovne politike. Ono što nas danas lomi to je taj kombi utjecaj lokalnih politika na izbor ravnatelja i ravnatelji tada nisu sudionici odgojno-obrazovnog procesa nego postaju zli blizanci upravo tih političkih i kreatura i sami bivaju kreature tako da bih ovu vašu raspravu pohvalio pod onim vidom ukoliko sam je dobro shvatio a to je da je licenciranje potrebno, da su nam potrebni stručni ravnatelji, da su nam potrebne zdrave politike i kad se radi o obrazovanju da zdrave politike nisu lokalne, nisu neobrazovne politike nego samo politike koje proizlaze iz naših tendencija kakve građane trebamo imati jer ukoliko nisu to politike koje su usmjerene prema građanima onda umjesto odgoja i obrazovanja imamo, ulazimo u područje kovanja građana a to je odsustvo slobode. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Marku Vučetiću. Odgovor na repliku uvaženi kolega Žagar. Izvolite!
Poštovani kolega Vučetić! Hvala vam na pohvali. Ono što je bitno a nisam stigao u prošloj replici a pokušavam dodati često govorim o decentralizaciji u državi pa i to je jedan vid decentralizacije da prepustimo više slobode pojedinim školama ili svim školama da odlučuju neću sad reći o samim programima, donose evo škole programe ali u okvirima koje zadaje ministarstvo, neka tako i ostane ali ono što još želim naglasiti a to je ravnatelj škole je prema unutra, dakle on je poslovni i stručni voditelj škole, ali on mora imati da se tako izrazim i nekakav svoj rejting prema van, on predstavlja školu. Ravnatelje škola, vi kad imate bilo kakav skup, bilo kakvu svečanost dolazi ravnatelj i svi gledaju školu kroz tog ravnatelja. Dajmo mu malo više dostojanstva, više da, pa dobro ako ga i politika imenuje ali da mu ne mora politika lupati čvoku na svakom koraku, dakle da on bude ravnatelj i ima nekakvu slobodu pa da onda provodi i ovo o čemu ste vi govorili.
Zahvaljujem kolegi Žagaru na odgovoru. Slijedeća se za repliku javila uvažena kolegica Marija Jelkovac. Izvolite!
Hvala lijepa, potpredsjedniče. Pa evo danas smo imali priliku mnogo toga čuti. Htjela bih reći da ustvari smo svjedoci da i danas mnogi ravnatelji ustvari vrlo kvalitetno rade na svojim radnim mjestima i pokazali su izuzetne uspjehe i to da se i u teškim uvjetima može puno toga postići, dakle i sa vrlo malim sredstvima se i u školama može puno toga obnoviti, poslati i kolege nastavnike na stručna osposobljavanja, raditi kvalitetno sa djecom i motivirati nastavnice da rade sa djecom, da idu na natjecanja, da postižu izvanredne rezultate na natjecanjima. Međutim, žao mi je što se danas ovdje puno više govorilo o tome kako su ravnatelji da ne kažemo do sada bili nekompetentni za tu dužnost i manje-više sve smo govorili i moglo se čuti više toga u negativnom nego u pozitivnom kontekstu. Ono što bih naglasila mislim da ravnatelji u školama ne moraju posjedovati posebne kvalifikacije u pogledu mnogih stručnih znanja kao što su javna nabava jer ako provode neku javnu nabavu velike vrijednosti oni za to moraju imati licenciranu osobu. Dakle, oni sva ta znanja moraju imati u jednom ja bih rekla površnom pragu jer nije potrebno da budu stručnjaci za to niti je to za očekivati jer oni se moraju baviti sa mnogo raznih područja i bilo bi stvarno previše očekivati da budu stručnjaci u svim tim područjima, ali što se tiče njihovih znanja u tom pogledu i licenciranja u tom pogledu bilo bi po meni najvažnije da su oni stručni u području obrazovanja a sva ova ostala područja znači da imaju nekakve osobne kvalitete menađerskog tipa. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Mariji Jelkovac na replici. Odgovor uvaženi kolega Žagar. Izvolite!
Hvala potpredsjedniče. Poštovana kolegice, dakle s vama se tu potpuno slažem. Još jedanput to treba naglasiti, da dakle ravnatelj je stručni voditelj škole. Vidimo i prema zakonu on analizira rad učitelja. Kako će ga analizirati? Znači on mora biti dovoljno, mora biti u tom dijelu i stručniji u pedagoškim i drugim znanjima da bi mogao vrednovati rad pojedinog učitelja kad mu dođe na sat. Istina ravnatelji trebaju prije svega ostvariti dobar međuljudski odnos i prema učiteljima međusobno i njihov odnos prema učiteljima. Ali ravnatelj je to ne smijemo zaboraviti odgovoran za rad škole. Dakle, on je taj koji predstavlja školu tko je odgovoran za njen rad. U tom smislu da licenca ne mora biti nužno loša stvar. Znači, neka se ona provede ovdje u zakonu to je bila najveća primjedba nije rečeno do kada se ovaj stavak briše. Ali po mom mišljenju on se može vratiti onoga trenutka kada napravimo ove predradnje da točno znamo što hoćemo, tko će provoditi edukaciju, tko će platiti mislim da ministarstvo netko je spominjao da ima osigurana sredstva da bi se to moglo provesti jer doista je problem ako a ima slučajeva u školama vjerujte ljudi žele ići na stručno usavršavanje preko svojih aktiva, a ne mogu, nemaju, ne može im to jednostavno biti plaćeno. Mislim da osnivač plaća te troškove koliko mi je poznato. I ako nema novca ljudi jednostavno ne idu, a mi smo inače kao država u vrlo, u nižem onom dijelu europskih zemalja kada uspoređujemo se u cjeloživotnom učenju i to je cjeloživotno učenje. Dakle, nove tehnologije dolaze. Neprestano se ljudi u školi moraju usavršavati.
Zahvaljujem kolegi Žagaru na odgovoru. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Žagar, ja bih vam mogao reći ovako, različiti ljudi, različita područja, različite sredine, različita mišljenja, različita iskustva i onda se sada ovdje iznose. Ono što je po meni zajednički nazivnik svega upravljanje školama u Hrvatskoj ne valja i definitivno ga treba sagledati ne samo preko licenci. Propisivanja normi za koje unaprijed znamo da ih nećemo provesti. Mi smo skloni tome. To radimo cijelo vrijeme. Stalno si nešto propisujemo i onda to ne provodimo i sami sebe paraliziramo. Ali vi ste rekli jednu jako točnu rečenicu – jedni ravnatelji su sposobniji, pa se oni snalaze, pa su napredniji, pa rade bolje, a drugi ne. Onda ste povlačili isto ovaj dio vezan za školske odbore, način izbora ravnatelja imenovanja. E, tu se ja s vama nikako ne mogu složiti, jer kod mene u Križevcima je 7 škola, 7 ravnatelja – 4 osnovne i 3 srednje. Mislim da nitko od ravnatelja nije član niti jedne stranke, niti jedan. Tri ravnatelja su izabrana definitivno bez ikakvog utjecaja i volje lokalne politike. Čak nismo niti znali da je izabran. Jer je to, to su osnivačka prava, to je odgovornost osnivača? Pa maknimo odgovornost lokalne samouprave. Izbacimo je iz osnivačkih prava pa neće imati nikakvog predstavnika unutra i nema problema. Dok nešto u školi ne štima i ne valja, tko je kriv? Lokalni čelnik. Čujem ovdje riječi šerifi. Gospodo draga, ponavljao sam to u 7. sazivu Sabora, šerif je pozitivan pojam. Preko kontra šerifa većinom stoji razbojnik i nemojte to govoriti na takav način. Govorite u pravom svjetlu tako da definitivno lokalna samouprava, osnivač je ovdje totalno razvlašten i stavljen u totalno krivi položaj.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Branku Hrgu na replici. Odgovor uvaženi kolega Žagar. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Hrg, naravno ja nisam rekao šerif, jel' niste to na mene mislili i sam sam bio načelnik općine, pa se nikada nisam osjećao kao šerif. I ja smatram da je to pogrešno smatrati da su načelnici općine šerifi jer jedan je rekao zgodno – da sam znao za što sam sve odgovoran kao načelnik općine nikada se ne bi niti kandidirao. Mnogi i danas načelnici nisu svjesni za što su sve odgovorni. Vjerujem da je i s ravnateljima slučaj kada preuzmu tu dužnost nisu možda ni svjesni za što su sve odgovorni unutar škole. Naravno da se s vama slažem da postoje sredine i postoje škole o kojima je eto izbor ravnatelja prošao tako kako je prošao dakle, nije se upetljala politika. Postoje one i gdje je. Međutim, opet naglašavam kada govorimo o školskim odborima vi kažete i to ste rekli tu se s vama slažem upravljanje školama nije dobro. Ja isključivo smatram da je za to odgovoran školski odbor. Ne mislim da je odgovoran kada počne raditi, nego je odgovoran zapravo u samom startu kada se on bira. To je moje iskustvo i tako to smatram. Ne znači da su ti ljudi neradnici ili da ne žele raditi, nego je sve pitanje motiva. Vi dolazite u školu u kojoj rade nastavnici, učitelji sa puno entuzijazma, sa puno žara. Vi zapravo ako se uspije to dobiti da i taj čovjek koji dolazi u školski odbor da isto ima taj entuzijazam onda smo uspjeli. Ako ne, onda dolazi do problema, raznih problema o kojima je netko danas ovdje govorio, pa čak da se onda postavljaju barijere ravnatelju pa on ne može niti ono što bi bilo dobro napraviti.
Zahvaljujem kolegi Žagaru na odgovoru. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega Ante Sanader. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Žagar, ja sam se javio kako kaže Grmoja dobro kada ste potaknuli ovdje i nabacili lopticu, ne možete izjaviti, mislim meni je to tragično da vi kažete što briga županiju za školu. To je stvarno tragična izjava. Ma koliko pojedinci ovdje smatrali da su tamo lokalni šerifi, ali vrlo je interesantna jedna stvar, kada profesor neki iz škole postane gradonačelnik, onda je on kreten jer svi gradonačelnici su budale pod navodnike kako neki kažu i zločinci, šerifi i ne znam što ne, nisu im samo rekli da su fašisti ti načelnici i gradonačelnici. A profesor kada to postane onda ne valja, ali kada je u školi onda je zlatno dijete. Ja sam isto profesor. Mi upravo imamo problem što školski odbori i previše odlučuju i što su školski odbori tako tragično sastavljeni. Vi znate kada je jedan mangup ravnatelj onda će on biti ravnatelj dok hoće sa ovakvim sastavom. Jer on iz zbornice izabere svoje prijatelje jer šef je. Neću reći šerif, nego je šef i normalno da će on odabrati ekipu troje koji njemu odgovaraju, a roditelj kao roditelj i pitanje je uloga roditelja u školskom odboru. On je tu u sukobu interesa ma koliko mi sada možemo glumiti znate roditelji, svi smo mi roditelji, svima je nama važno, škola je važna ali roditelj ne može upravljati školom, to je moje mišljenje jer onda taj roditelj i ova tri profesora drže tog ravnatelja dok on hoće i nikakva županija, i nikakva lokalna vlast ništa tu ne može napraviti. Mi možemo govoriti o kriterijima za izbor ravnatelja pa to povećati, tražiti da on ima rektorovu nagradu, da je on bio 5,0 na fakultetu, da je on imao ne znam 10 ili 30 godina staža ali nemojmo, hoćemo mlade, pa onda neka ima 3 godine staža, o tome možemo govoriti. Možemo govoriti o tehnološkom višku kako se raspoređuje. I evo, uteklo mi je vrijeme ali javit ću se drugi put.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Sanaderu. Odgovor na repliku uvaženi kolega Žagar. Izvolite!
Hvala. Uvaženi kolega Sanader, priznajem da sam pretjerao kad sam rekao da šta županiju briga za škole, htio sam biti malo slikovit jer sam htio naglasiti da jedinice lokalne samouprave a u ovom slučaju općine kod kojih je osnivač županija su one isključene iz ovog odabira članova školskog odbora. Naravno da nije tako u praksi, da županije nije briga jer županije moraju skrbiti o školama, samo se događa doista onda da županija nema dovoljno novca pa da neke škole nemaju wc papira, neke škole nemaju osnovne potrepštine, kao što sam rekao jutros neke nemaju gorivo da pokose dvorište i u tom smislu županija ne mora to, predstavnici županije to ne moraju vidjeti, ne moraju reagirati. I naravno, ovdje smo da sučeljavamo argumente i sad kad ste vi rekli ove argumente istina je, evo ja razmišljam sad o tome, nisam na taj način razmišljao, i ta mogućnost postoji. A na kraju se možemo onda ipak složiti ipak svi oko toga da sve sustave takove čine ljudi i sve ovisi o ljudima. Krivi ravnatelj, pa onda dolaze problemi. On može doista, može ucjenjivati svoje djelatnike da oni moraju opet glasati za njega, i roditelji ga se boje a onda je možda jedno od rješenja da ministarstvo preuzme veću ulogu budući da ministarstvo i financira najvećim djelom i plaće i materijalna prava ali onda više nemamo decentralizaciju i to je onda novi problem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Josip Borić. Izvolite!
Hvala lijepa. Kolega Žagar, vi ste danas ipak malo pretjerali, od jutra to radite, i prilično ste jednostrani i optužili ste samu Hrvatsku demokratsku zajednicu da politički kadrovira po svim školskim odborima i to govorite cijeli dan što jednostavno nije istina jer postoje županije u kojima SDP ima svog župana ili neke druge u kojima neke druge stranke imaju svoje župane i one koriste pravo koje im je dao zakon da imenuju ako su osnivači svoje članove u školske odbore. I kad ih imenuju oni nisu ni šerif niti ne znam što nego su iskoristili svoje zakonsko pravo. Čuli ste već nekoliko puta da nisu većina ni u jednom školskom odboru ako se ta većina ne potraži kroz roditelje ili od strane nastavnika. I a priori tvrditi da su svi ravnatelji politički postavljeni je poprilično po meni malo preteško jer zaista evo ja dolazim s otoka Raba, imamo jednu osnovnu školu i ravnateljicu koja je tamo već ne znam koliko mandata, niti je u jednoj stranci, niti je političarka, niti se bavi politikom, niti je bilo kada bila u bilo kojoj političkoj kampanji i uvrijediti te ljude na način da su oni svi politički postavljeni je zaista ispod svake razine. Postoji zakon, sustav funkcionira, on trenutačno možda ima problem radi provedbe zakona tj. natječaja s obzirom na odredbe koje su dosada važile i to ćemo riješiti. Ova rasprava koju ste vi proširili do nivoa čiste politike je zaista nepotrebna i tražiti od osnivača da nema nikakva prava, da nemam ništa reći, da nemam pravo sugerirati, da nemam pravo predložiti čak možda ni svoje predstavnike unutra vodi u onaj dio koji se zove anarhija i neodgovornost. Na jednoj strani imamo priču kad govorimo evo INA MOL sa malim upravljačkim pravima želimo sve a ovdje sa nikakvim upravljačkim pravima opet su svi krivi, ajmo tako razgovarati. Ali budite nepristrani i govorite onako kako je a ne samo optuživati jednu stranku da je ona nešto ispolitizirala u cijeli sustav.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boriću na replici. Odgovor uvaženi kolega Žagar. Izvolite!
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Borić, vi ste se referirali na moju jutrošnju repliku gdje sam to rekao ali nisam rekao za sve ravnatelje da je birala Hrvatska demokratska zajednica. Ja sam isključivo naglasio i rekao sam da je riječ o mojoj županiji, rekao sam o Virovitičko-podravskoj županiji jer tamo nije tajna da je Hrvatska demokratska zajednica u Virovitičko-podravskoj županiji je na vlasti i to jako dugo, i u svim općinama i svim gradovima. I u tom smislu sam, i tvrdim vam opet politika ima utjecaja. I nemam se šta ispričavati, nisam ja to rekao da su ravnatelji neradnici, čak sam rekao sad u raspravi unatoč tome velika većina su dobri ravnatelji i rade svoj posao. Ono što bi bilo dobro da se politika isključi iz imenovanja zapravo iz postavljanja ravnatelja na taj način da to bude isključivo politički kriterij. To mislim da bi se trebalo postići. A kad govorimo o osnivaču, ja ću vam to slikovito reći. Ako je zgrada škole napravljena još tamo sedamdesetih osamdesetih godina, pa je izgrađena od fasadne cigle, pa je onda zakonom koji smo mi donijeli ovdje u Hrvatskom saboru netko prije nas ona prešla u ruke županije, županija je postala osnivač pa smo onda na tu fasadnu ciglu najprije 12 cm stiropora i onda se hvalimo nešto smo uradili. U tom smislu ja i dalje tvrdim da i mnoge škole koje su županije dobile na upravljanje nemaju s njima puno veze jer ih nisu gradili niti su ih opremali ali naravno sad je na njima briga da ih vode na taj način da ima dovoljno novca za one osnovne potrebe. Ako to ne uspiju onda ne mogu prihvatiti vašu tezu da se one posebno brinu i da oni postavljaju ljude u školskom odboru koji će jedino odlučivati o tome tko će biti ravnatelj te škole.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Tomislav Panenić. Izvolite!
Hvala potpredsjedniče Sabora! Kolega Žagar, mislim da ste otvorili jednu temu koja pogotovo sve čelnike lokalne samouprave navodi na razmišljanje o školskom odboru naravno i onome što oni donose odluke a to je imenovanje ravnatelja škola a s druge strane imamo načelnike, gradonačelnike, čelnike lokalnih samouprava, sada većina dijeli isti problem a to je sve manji broj djece u školama i kako tom problemu doći do nekoga rješenja. Ako pogledamo od samoga početka, znači čelnici lokalnih samouprava poduzimaju sve mjere kojima mogu povećati zapravo natalitet, ohrabriti roditelje na veći broj djece da bi na kraju u tim školama u kojima je problem ravnateljima organizirati školske odjele, nastavu sa smanjenim brojem djece bili partneri. I do čega dolazimo? Dolazimo do onoga trenutka kada to dijete je u vezi predškole i zakon je jasan, znači to organizira općina ili grad, to ne organizira škola, ne organizira županijski ured za obrazovanje. Znači, mi imamo tu jedan problem gdje mora se ostvariti suradnja i onda bez obzira što kolege evo iz HDZ-a kažu i ja sam osobno a znam i druge imao problem da u školskom odboru na primjer ne može biti prisutan ako nije predložen od reda osnivača, na primjer netko tko je iz druge političke opcije kao što sam ja bio. Znači, ja ne mogu voditi brigu o djeci u svojoj općini na način da budem prisutan i u školi, da dijelimo probleme koje ima ta škola, da ovo što je problem i ti materijalni troškovi koji su se srozali stvarno da evo i osobno kupovali smo wc papir, nosili smo u školu, kupovali smo sredstva za čišćenje i nosili u školu a na kraju da su odluku o ravnatelju donosili često ljudi koji niti imaju kvalifikacije koje su propisane niti kompetentno mogu donositi odluku o izboru ravnatelja nego su isključivo tamo bili postavljeni politički i onda često slučaj da nisu imali ni dodira sa djecom, sa problemima te djece, organizacijom prijevoza i svim problemima. Prema tome, taj problem ravnatelja nekad je puno dublji.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Paneniću na replici. Odgovor uvaženi kolega Žagar. Izvolite!
Uvaženi kolega Panenić, dakle osnovni je problem da djece u školama ima sve manje, nama su mnoge područne škole prazne ili će biti prazne. Ono što evo moram biti pošten da tako se izrazim, evo i kolega Borić me potakao u prošloj replici. Virovitičko-podravska županija unatoč tome što ja kritiziram ovaj način izbora ravnatelja jedna je od rijetkih županija koja je izgradila jako puno škola, evo reći ću to pošteno. Hrvatska demokratska zajednica je na vlasti u županiji, napravljeno je puno područnih škola, novih škola, 28 evo kolegica mi. Znači, nije to mali broj. Ali ono što opet mora podcrtati sad, svaka čast županiji u toj gradnji ali županija je ta opet koja odlučuje gdje ćemo škole graditi, da li će to biti u manjim mjestima područne škole, a ponekad se onda zanemari one škole koje već postoje zbog njihovih kolega Panenić o čemu sve vi govorili zbog njihovih potreba jednostavno a to je wc papir. Dakle, uvijek je nekakva politička odluka posrijedi kod upravljanja školama. Hoće li se pronaći model na tome je sigurno odgovornost najveća na ministarstvu u kojem bi doista školski odbori na pravilan način bili formirani i ispunjavali zadaću koja im se stavlja i nekako je baš kad pogledate odgovornosti školskog odbora ili njihove ovlasti prva točka izbor ravnatelja i čini mi se da je to njima najvažnija funkcija kako sad stvari stoje.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na odgovoru. Slijedeća se za repliku javila uvažena kolegica Sabina Glasovac. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Žagar, vi ste otvorili jedno zanimljivo pitanje koje možda nije direktno predmet konkretnih izmjena i dopuna ovoga zakona, međutim dobro da se o njemu raspravlja, to je uloga funkcioniranja pa ako hoćete i struktura školskih odbora. U najboljoj namjeri u nekom trenutku čini mi se 2002. godine krenulo se u decentralizaciju sustava obrazovanja socijalne skrbi, zdravstva i vatrogastva i u tom dijelu se država odrekla velikog dijela svojih prava i osnivačima je proglasila jedinice lokalne i regionalne samouprave, osnivačima škola. I slijedom toga mi smo imali kroz povijest nekakve izmjene strukture školskih odbora, pa sjetimo se da ih je znalo biti devet, u tih devet je bilo, u većini su bili predstavnici osnivača koje su kao direktne predstavnike osnivača pojačavali još predstavnici ureda državne uprave. Danas imamo situaciju da su u većini, naizgled u većini ću reći predstavnici učiteljskog, nastavničkog vijeća, radničkog vijeća i roditelja, vijeća roditelja koji na neki način su s jedne strane a osnivač s druge strane s time da roditelji vrlo, predstavnici vijeća roditelja su vrlo često jezičac na vagi jer predstavnici radničkog vijeća i predstavnici učiteljskog odnosno nastavničkog vijeća oni imaju delegiranu obvezu zastupati stavove koji su prije izglasani na samom vijeću. Međutim, činjenica je da ravnatelj ne može doslovno konzumirati skoro pa nijednu bitniju ovlast bez podrške u školskom odboru počevši od zapošljavanja, on jest odgovoran za funkcioniranje škole, za upravljanje ljudskim resursima međutim on može predložiti najboljeg kandidata. Ako on za to nema podršku predstavnika u školskom odboru on zapravo ne može ništa. Isto je i kod financijskog plana, kod završnih računa itd. Mislim da imamo ozbiljan problem i da u nekakvoj daljoj perspektivi moramo zaista, licence su tu nužne. Sad hoće li te licence značiti potpunu profesionalizaciju sa umanjivanjem utjecaja politike i školskih odbora ili ne to je pitanje za budućnost ja bih rekla ali vrlo kompleksna i značajna.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Sabini Glasovac na replici. Odgovor uvaženi kolega Žagar. Izvolite!
Hvala. Uvažena kolegice Glasovac, dali ste mi priliku da možda još pojasnim jedanput stav. Vi ste ovdje vrlo dobro rekli da je tim prijašnjim zakonom osnivačka prava prenesena na jedinice lokalne samouprave, područne samouprave i gradove, pardon, dakle županije i gradove. Ja ne znam, na mojoj županiji nema slučaj, ne znam je li u Republici Hrvatskoj slučaj da je bilo koja općina osnivač škole. Ja mislim da su to rijetke općine koje imaju takvu mogućnost, u tom smislu ja govorim. Dakle, možda i kolege iz HDZ-a nisu najbolje shvatile. Općina nema više nikakvu ingerenciju nad školom, ima županija. Ne mora značiti. Može biti sutra na županiji, nekoj županiji SDP-u u općini HDZ, ali evo to je politička situacija. Dakle, ako je načelnik općine iz reda HDZ-a on nema nikakvu ingerenciju nad školom, na kraju ta je škola u njegovoj općini. U tom smislu ja govorim da nije dobro ovo rješenje da županijska skupština imenuje 3 člana, pošalje meni u općinu 3 člana i kaže ovi zastupaju tvoju školu. To je jednostavno problem. I onda se događa ovo o čemu vi govorite kolegice Glasovac jer na kraju krajeva i školski kurikulum treba školski odbor potvrditi ako se ne varam? A što mislim kurikulum se znači tiče i vezano je uz neposredno funkcioniranje škole i neposredni odnos prema institucijama koje su oko te škole i što koga briga iz Virovitice što će u Novoj Bukovici škola raditi. Mislim, ja to grubo kažem, ali evo tako ja to shvaćam.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na odgovoru. Imamo još jednu repliku po ovoj raspravi. Uvaženi kolega Blaženko Boban. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Kolega Žagar, vaša rasprava je uistinu bila onako iskrena iz duše i potakla je, išla je šire van ove teme to je točno, ali je potakla niz jako bitnih pitanja bez obzira što se u nekom dijelu nekih vaših konstatacija ja ne mogu složiti. Ali pomoći ću vam u odgovoru na repliku kolegici Sabini Glasovac. Naime, u Hrvatskoj je svega negdje oko 50-tak osnivača škola, a lokalnih uprava je oko 556. Dakle, negdje oko 500 uprava i čelnika nisu osnivači osnovnih i srednjih škola. To je matematički otprilike ovako. Možda nešto više, ali to je tu negdje. Dakle, a mi cijelo vrijeme ovdje imamo raspravu kako je utjecaj lokalnih šerifa, čelnika, ovoga, onoga na kadroviranje, na utjecaj u izboru ravnatelja, a niti to nije točno jer dakle, od 7 članova školskog vijeća 4 člana direktnu nadležnost rekao bih tako pod navodne znakove ingerenciju ako je u reizboru ravnatelja ima sam ravnatelj, ako se radi o reizboru ravnatelja ima sami ravnatelj. E sad, vi ste u jednom segmentu rekli da bi bilo dobro da osnivač nema pravo tamo gdje je županija osnivač nego da prepusti ovako kao vama čelniku općine da imate svog zastupnika. I imate ga, ali nemate većinu. Imate jednog člana u školskom vijeću. Dakle, ja misli da osnivač uistinu i ovako nema nadležnost ni kompetentnost na žalost nema, ali svaka financijska pomoć, pa vjerujem i kod vas i kod svih drugih kada ravnatelj dođe u općinu ili grad koji nije osnivač da će pripomoći u određenom segmentu pri realiziranju određenih projekata. Prvenstveno mislim održavanja ili nabavke određenih sredstava za funkcioniranje te ustanove. Evo, hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Blaženku Bobanu na replici. Odgovor uvaženi kolega Žagar.
Hvala predsjedniče. Hvala kolega Boban jer ste mi dali priliku da još jednu stvar možda pojasnim slikovitije. Dakle, mi imamo Zakon o izboru u općinska vijeća i gradonačelnika i načelnika općina i u tom zakonu dosta rigorozno stoji da mora 6 mjeseci da bi bio kandidat za gradonačelnika biti na području stanovati na području i da predstavnik u općinskom vijeću koji će biti izabran mora imati prebivalište na tome području. Sada je samo pitanje vrijednosti, da li mi smatramo da je općinsko vijeće vrijednije od školskog odbora ili je školski odbor samo formalnost, e to je sada to. Možda neka ostane odredba, neka osnivač imenuje 3 člana ali neka oni imaju prebivalište na području moje općine. Mislim shvaćate, ja to sada govorim ovako kako ja to osjećam. Mislim, ja se osjećam i malo uvrijeđeno kada meni dođe iz Slatine u moju školu netko predstavnik školskog odbora. Možda imam ja problem, ja ne znam ali evo ja to tako doživljavam emotivno i to jednostavno mislim da zakonsko rješenje u tome smislu treba odrediti. Inače o ovom svemu drugom se s vama potpuno slažem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na odgovoru. Slijedeći se za pojedinačnu raspravu prijavio uvaženi kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Pa evo da i ja nešto kažem o ovom prijedlogu zakona i o objedinjenoj raspravi s obzirom da imamo dva prijedloga. Jedan je prijedlog Vlade, a drugi je prijedlog Kluba SDP-a i lome se koplja cijeli dan oko toga tko je u pravu tj. da li je datum ili godina koju bi stavili u članak kao obvezu motivirajući faktor da konačno riješimo pitanje licenciranje ravnatelja osnovnih i srednjih škola čiji su osnivači od gradova do županija. Tako da evo priča traje od 2008. godine kada je takva odredba unesena u Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama i od tada smo promijenili zakon ja mislim evo 2009., 2010. dva puta, 2011. jedan puta, 2012. dva puta, 13. i 14. i sada 17. već na početku godine mijenjamo zakon s najavom da će se još jedanput cjelovito mijenjati Zakon o odgoju i obrazovanju. I što sada nakon cjelodnevne rasprave zaključiti? Jednostavno proširili smo toliko problem da smo sada od biranja ravnatelja ušli u sferu odlučivanja, sastava školskih odbora, da li je to pravedno, da li je to politički opravdano, smiju li oni koji su osnivači imati većinska prava ili manja prava s obzirom na to koga smiju ili ne smiju imenovati u školski odbor i naravno, da jedna priča koja treba riješiti jedan problem koji se pojavio postaje politički problem kojeg rješavamo kao cijeli dan i vjerojatno ga nećemo riješiti svi će ostati na svojim pozicijama. Jer kada pogledamo sustav, normalno je da osnivač koji financira materijalne troškove koje mora osigurati određene uvjete, očito želi imati svoja prava. Međutim, zakon mu je rekao evo govorim o školskim odborima nemaš većinu u školskom odboru. I što onda dolazi? Hajmo u cijeli sustav. Imamo školu. Imamo školski odbor. Imamo ravnatelja, učitelje, profesore, imamo učenike. Imamo pomoćno osoblje – domare, kuharice, čistačice, imamo materijalne troškove, imamo plaće. Tko je za što nadležan u cijelom tom sustavu i tko što radi? Vidimo da sustav funkcionira. Danas su djeca u školi ako nisu velike elementarne nepogode, pa nekoga su spriječile. Sustav ide i stalno negativno idemo prema tom sustavu. Stalno ga dovodimo do razine da zaista u tom školstvu ništa ne valja od učenika pa do ravnatelja, do materijalnih prava određenih u smislu troškova koji se pojavljuju do plaća, pa do svega ostalog. Ja ne mislim tako da sustav ne valja, on ima svoje probleme ali se vjerojatno uz one koji su nadležni da ih rješavaju vjerojatno i rješava. Mi smo danas trebali ovdje u nekakvoj raspravi objedinjenoj naći nekakva rješenja ali ponuditi nešto bolje od ovoga što smo dobili od strane Vlade ili od Kluba SDP-a. Što smo dobili? HDZ tvrdi, tj. putem ministarstva ali i kroz klub smo rekli da ćemo nastaviti postupak licenciranja. Nismo stavili rokove i tvrdimo da odgovornost ministra i državnog tajnika kojeg sam i ja slobodan pitati u nekom budućem vremenu jesi li ti napravio ono što si obećao ovdje da ćeš napraviti, kamo sreće da je to bilo i u prethodnom mandatu kad smo si stavljali rokove, pa da ga pitamo a zašto to nisi napravi. Znači, dobio je prije mjesec dana osnovu, temelj da se taj sustav može završiti i da se ravnatelji budući mogu licencirati. To je stav Kluba HDZ-a da vjeruje da aktualni državni tajnik, ministar su dovoljno svjesni da bez stavljanja godine kao krajnjeg roka ili nekakve letvice koju treba preskočiti da imaju obvezu riješiti taj sustav s obzirom da je proteklo već gotovo evo punih devet ajmo reći osam godina a da se nije do kraja dovela namjera da budući ravnatelji budu licencirati i da rade posao onako kako se od njih očekuje s obzirom da neke izazove koji su sada stavljeni pred njih prije svega mogućnosti u posebnom dijelu fondova, europskih fondova određenih programa koji se mogu financirati iz europskih fondova. Što je SDP ponudio? Ponudio je sumnju da nakon godina koje su propustili, nakon dva roka koja su bila upisana u njihovom vremenu u mandatu tj. kad su imali jednog naslijeđenog i jednog kojeg su sami stavili, da se to neće desiti jer da njihova motivacija o rokovima nije bila dovoljna da oni to dovrše do kraja, tako sam ja to razumio. Znači, dva roka su preskočili, nisu bili dovoljno motivirani da to riješe ali sada traže da mi stavimo taj rok da bi bili motivirani. Meni to baš nije logično, ali dobro. I čuli smo Živi zid, Živi zid je rekao mi tražimo šifriranje prilikom izbora ravnatelja u školama. To je kao nešto tajno, nitko neće tražiti čiji je ravnatelj, šifre su takve i tko bude izabran taj će biti ravnatelj. To je ono što smo danas čuli ako sam ja dobro odslušao cijelu raspravu. Mi u HDZ-u, ja osobno ostajem pri tvrdnji da smo pokazali u protekla dva i pol mjeseca, sto dana, više ustvari, tri mjeseca i nešto dana, 100 dana Vlade da želimo mijenjati stvari u ovoj državi i da smo spremni raditi. To očekujem i od državnog tajnika i od ministra jer si sami također i kroz ove izmjene, dapače stavljaju obavezu da to riješe neovisno o tome da li će im oporba vjerovati ili neće vjerovati. Ali su sami rekli nešto što ne mogu reći da nisu čuli ili da nisu rekli a da su dobili prije mjesec dana temelje na osnovu čega to mogu napraviti u slijedećem vremenu. Naravno, kolege s druge strane oni i dalje mogu sumnjati ali iz njihove rasprave nažalost nisu me uvjerili da su napravili puno u vremenu kad su to mogli riješiti ako im je do toga bilo toliko stalo. Kolege iz Živog zida pokazuju nepovjerenje u sustav, ne samo ovaj nego bilo koji koji postoje u Republici Hrvatskoj i smatraju da to treba riješiti tajnošću, šiframa i da takav sustav onda može opstati a da je licenciranje budućih ravnatelja glupost, da to jednostavno nije potrebno i da je to sasvim sada u redu da ovo što imamo, da je dovoljno da može odgovoriti na izazove vremena u kojem žive i u kojem bi novi budući ravnatelji trebali funkcionirati. I naravno, školski odbori i osnivači. Ja dolazim iz Primorsko-goranske županije, tamo je SDP na vlasti i neću reći da je u svakom školskom odboru postavljen od strane župana sve živi redom političari. Ima tamo i dobrih ljudi, raznih stranaka, ima roditelja, ima nastavnika i u svakom školskom odboru nastavnici i roditelji su većina i to je ono što smo čuli da također možda nije dobro, da nastavnici plus roditelji mogu preglasati svaku političku odluku. I zato a priori etiketiranje svih ravnatelja političara, etiketiranje svakog načelnika šerifom a da nema nikakve ovlasti nad time, gradonačelnika od kojih vrlo rijetki imaju osnivačka prava, uglavnom veliki gradovi imaju ta prava također da su šerifi zato jer imaju zakonsko pravo, i župana koji predstavlja regionalnu razinu oni su isto šerifi jer imaju zakonsko pravo predložiti svoja tri člana mislim da nije ovu raspravu usmjerilo u smjeru koji bi dao rješenja na ono što trebamo riješiti hoćemo li taj sustav konačno dovesti do kraja. Ja mislim da pokazuje proteklih sto dana da postoji obveza i prije svega volja vladajućih da to riješi i postoji administracija koja to mora napraviti. Očekujem kad izađe državni tajnik u svoje završno obraćanje da i on kaže nakon cjelodnevne rasprave što on o tome mislim nakon što je sve odslušao. I vjerujem duboko da će se ovaj sustav bez obzira na granice koje su do sada bile postavljane a nikad ispoštovane do kraja dovesti i da ćemo u nekoj godini barem 2019. ili 2018. imati priliku krenuti sa licenciranjem ravnatelja u našim školama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Josipu Boriću na raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite!
Gospodine Borić, vi ste rekli među ostalim, pričali ste o političkom kadroviranju pa ste malo prije toga u vašoj replici kolegi rekli da HDZ ne radi politička kadroviranja, nešto u tom stilu, u školama ali ja vidim da vas zanimaju iz jučerašnje rasprave čak politička kadroviranja unutar naše stranke, da vas smeta, da vam je sporan način na koji se biraju tijela naše stranke, da vam je sporna moja uloga ovdje iako sam za razliku od vas izabran sa zadnjeg mjesta na listi i da u biti mi nemamo legitimitet. Spominjali ste krivotvorene potpise. Pa evo gospodine Borić, ako vi smatrate da, ako želite ući u kadroviranje unutar Živog zida ja vas pozivam da me procesuirate vi i vaše kolege, da me izvedete na sud, da me zatvorite, da instalirate neke druge ljude u vodstvo Živog zida i koji će vama biti poslušni, koji će slušati vas, s kojima ćete se moći dogovoriti, koji će vam dati potpise kada im budete prijetili za sastavljanje Vlade i želim vam puno sreće u tom poslu jer će javnost konačno vidjeti koje su metode kojima se vi služite. A čak ste spominjali financiranje naše kampanje, govorili ste o žutim kovertama.
Uvaženi kolega Pernar, vrijeme vam je zaustavljeno, dakle ne teče vam vrijeme da ne bi to prigovarali slučajno. Dakle, ja vas lijepo molim držite se teme rasprave a nemojte govoriti uopćeno i nemojte se obraćati zastupniku na takav način. Dakle, ja vas lijepo molim da se držimo teme rasprave. Govorimo o Konačnom prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Ja se ispričavam, ali vaše izlaganje dosadašnje niti jednim detaljem, niti jednom riječju nije spomenulo ovu važeću temu. Dakle, vrijeme vam nije oduzeto, nastavite još 30 sekundi ali ja vas molim držite se teme.
Ali samo bih vam htio zbog čega sam, htio bih reći da bez obzira koja je tema gospodin Borić se iz HDZ-a svaki put javlja i svaki put ponavlja iste stvari. I sad njega nitko nikada ne prekida, bez obzira koja je tema on priča o žutim kovertama, priča o izboru glavnog odbora, da tri su predsjednika biraju ne znam dva člana glavnog odbora itd. I sad kad ja dovedem tu farsu u pitanje onda
gospodine Pernar skrećete s teme, oduzimam vam riječ.
Eto, to su te metode kao jučer vaš prethodnik Reiner.
Hvala gospodine Pernar. Koliko sam čuo dobro ali pogledajte u fonogramu sjednice gospodin Borić je govorio o izborima školskog odbora što je itekako tema ove rasprave a ne glavnog odbora. Dakle, molim vas držite se teme. Odgovor za repliku uvaženi kolega Josip Borić. Također molim držite se teme.
Hvala lijepa, uvaženi potpredsjedniče. Ali malo je teško držati se teme kad netko skrene skroz s teme kao gospodin Pernar jer ono što ću samo reći da držim do njegove riješi ovdje u Hrvatskom saboru jednako kao što on drži do svoje prisege koju je dao kao saborski zastupnik i kao što drži do hrvatske himne, evo mislim da je to dovoljno. Ne da ne poštuje riječ koju je ovdje dao, on redovito krši hrvatske zakone i zbog toga je već vjerojatno ako nismo jedno skinuli, Mandatno-imunitetno povjerenstvo je skinulo njegov imunitet. Znači, ne drži do svoje riječi, do svoje prisege koju je dao i misli da je to ono što on treba raditi kao i ova njegova replika koja nema veze s ovim što sam ja govorio. Govorio sam o zakonu i o mom mišljenju kako bi on trebao izgledati. On se želi sa mnom obračunavati ovdje jer ga je povrijedila činjenica da njihova stranka jednostavno još ne znam da li zna ime ili nema ime, naziv i činjenica da skupština od tri člana bira glavni odbor od pet članova, da jedan mali broj ljudi bira veći broj ljudi. I to je bilo, negdje sam pročitao u nekom mediju da je to tako bilo i sad to povezujemo sa školskim odborima. … [[Upadica: Govornik nije uključen, ne čuje se.]] Hrvatska demokratska zajednica za razliku. … [[Upadica: Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Uvaženi kolega Pernar, ja bi vas lijepo molim nemojte upadati u riječ kolegi. A vama kolega Boriću još jednom govorim ovaj put posljednji put držite se teme i nemojte nama tumačiti što je gospodin Pernar govorio u replici, nego držite se teme razgovora i nemojte mu odgovarati na njegovu repliku jer nema smisla.
Onda neću odgovarati. Hvala.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika uvaženi kolega Darko Parić. Izvolite.
Povreda Poslovnika po članku Poslovnika 232. ali ustvari vi ste već sve to obavili, upozorili kolegu Borića da se on apsolutno nije držao teme kao i gospodin Pernar. Zahvaljujem.
Hvala. Zahvaljujem na pomoći. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Boriću, svima nam je jasno da u ovoj našoj državi većinom je politika i politika određuje sve, pa većinu i ravnatelja ali u tome ima nešto i dobro, ima i dobrih ravnatelja koje može čovjek i pohvaliti, istina ima i loših isto kao što su vas izabrali u HDZ-u jer ste vjerojatno na tom području bili najbolji i danas sjedite u Saboru, tako se to radi, vjerojatno i vi tražite najbolje ravnatelje koje vi hoćete staviti. Međutim, šta bi ja htio reći? Ja bi uvijek stavio najsposobnije kao privrednik, želim da budu najsposobniji ljudi i da vode i škole ali to bi najbolje znači kolege iz škola, ako većina kolega iz škole kaže da je ovaj čovjek najbolji to bi trebala svaka politika podržati. To je ono što bi ja kao privrednik mogao poručiti. Kad kolege koji sjede svaki dan raspravljaju znaju tko je taj čovjek koji bi to dobro vodio i mislim da bi to bila jedna prava stvar i da se taj čovjek. Ja mogu samo, evo napomenut ću iz Vinkovaca imamo Obrtničku školu. Ravnateljica te škole je 50 nagrada državnih dobila i tri europske. I sad dođe neka politika i nju treba skloniti. … [[Upadica iz klupe, ne razumije se.]] Da, iako je HDZ postavio ali je vrlo kvalitetna. Ja bi predložio da se ravnatelji najviše dva puta biraju. Poslije tih osam godina rada kao ravnatelj ako je taj ravnatelj imao uspjeh u toj školi i donio nekakve nagrade i radio dobro toj školi tog ravnatelja treba produžiti bez obzira na sve to, a oni koji nisu dobri svakako ih mijenjati. Ali kao privrednik govorim dajmo sposobnima prednost i kolege da biraju ljude između sebe jer znaju koji su najkvalitetnije, ne da im natura neka vanjska politika ili bilo koji vanjski svijet. Odbori u školama su samo formalnost koje nekakva politika usmjeri i odradimo pa i kvalitetu … [[ne razumije se]] Znamo da je sve politika, ali dajmo opet ponavljam sposobnostima. Nemojmo gledati podobnosti. Vrijeme je u Hrvatskoj da se nešto mijenja. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mišiću na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Borić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Mišić, mi smo i do sada imali ravnatelje. Imat ćemo ih u budućnosti. Ovi nisu imali licence i vi ste rekli da poznajemo i bolje i lošije s obzirom na rezultate koje pokažu dok imaju svoj mandat. Vjerojatno ćemo i kroz sustav licenciranja opet imati i bolje i lošije ravnatelje bez obzira što će imati licencu. Ali to pretpostavlja da će imati i neka znanja drugačije prirode nego što možda imaju aktualni ravnatelji koji bi trebali naučiti ili saznati u vremenu kada se budu htjeli licencirati i upisati određene procese koji im to mogu omogućiti i sigurno da je to vrijeme ispred nas. Kažem prije svega zbog toga što postoje programi i mogućnosti koje nam pružaju fondovi koje do 2013. na žalost nismo imali. I zasigurno da to traži određena znanja koja možda aktualni ravnatelji možda i nemaju. Možda u većim gradovima sredinama imaju, u nekim manjim možda nemaju. Tako da savršenstvo vjerojatno neće postojati. Ali osobno znam ako postoji dobar ravnatelj, ako postoji dobar čelnik lokalne samouprave. Regionalna samouprava i županija koja razumije potrebu vi ćete danas izgraditi nedostajuću školu osnovnu, srednju, dječji vrtić ono što djeci treba. Ako postoji ravnatelj koji nema u sebi potrebu da bude probitačan, da traži, da uvjetuje, da želi neke bolje uvjete za svoju djecu, ako imate načelnika koji to ne želi razumjeti, vi nećete napraviti ništa bez obzira ima li onda licencu ili nešto ostalo. Znači, uvijek će biti ljudski faktor onaj koji rješava određene probleme. Kažem, iako smatram da ovo licenciranje kako je zamišljeno će doći do svog kraja i konačno se riješiti. Evo samo toliko. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boriću na odgovoru. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Boriću ja se s vama potpuno slažem kada vi kažete da mi danas ovdje cijeli dan od malog problema stvaramo veliki problem. I to je nepotrebno. Taj mali problem je moguće riješiti vrlo lako da se odredi rok. Kažete, trebamo pronaći bolja rješenja od onoga što nudi SDP-e i što nudi Vlada. Nemoguće je naći neko bolje rješenje između ta dva rješenja. Rješenje može biti da Vlada kaže rok je zadnji dan mandata ove Vlade, zadnji dan mandata, mi se obavezujemo da ćemo u 4 godine taj posao napraviti i mi nećemo prigovarati tome. Mi ćemo to prihvatiti. Ali onda kažete, državni tajnik i ministar su savjesne osobe, pa im trebamo vjerovati. Ne trebamo im zadavati rokove, trebamo im vjerovati. Ja državnog tajnika vidim prvi puta. Nemam razloga niti da mu vjerujem, niti da mu ne vjerujem. Ministru ne vjeruje pola Hrvatske. Pola Hrvatske mu ne vjeruje. Pola akademske zajednice tvrdi da je čovjek prepisivač. Zašto bih mu vjerovao? I na koncu vi ste protiv zadavanja rokova. Vi kažete, ne trebamo zadavati rokove, pa će sasvim sigurno zadaća biti ispunjena. Svjetski rekord u skoku u vis je 2 i 45, vi predlažete da se makne letvica. Maknimo letvicu i vjerujmo svakome da je preskočio 2 i 45, imat ćemo svjetskih prvaka znate koliko. Tko god skoči i kaže, evo ja sam preskočio 2,45 mi ćemo mu vjerovati jer nema letvice, jer smo ju maknuli. Eto, to je ono što vi predlažete.
Zahvaljujem kolegi Staziću na replici. Odgovor uvaženi kolega Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Stazić, vi ste imali letvicu na metar i 80 i na 2 i niste preskočili niti jedanput. Jel' to tako? Jel' to govore argumenti o kojima danas govorimo. Znači, imali ste metar 80, pa ste pomakli na 2, niti ste preskočili metar 80 ni 2 i tražite sada 2,20. Što tražite? Jer skakač jednostavno ne može skakati ako nema letvicu. Pa dobro, vjerojatno. Moguće je i to da se složim ne može skakati. Ja vjerujem da vaša tvrdnja ne može stajati. Ministru ne vjeruje pola Hrvatske. Što on uopće biti ministar? Što on ima govoriti? Pa vama ne vjeruje 80% Hrvatske pa vi jeste političar, zastupnik i govorite. Pa što? Jel' on treba vašu potporu da bi bio ministar? Vi mu niste dali potporu, ali je svejedno ministar o kojem možete govoriti. Njemu zabraniti da govori, da misli, da se na neki način i brani od ovoga napada zato jer vi smatrate da jednostavno ljudi ne smiju ništa raditi ako nisu vama po volji, ima i onih koji misle sasvim drugačije i uvijek su izbori ti koji će riješiti i te dvoumice. Jer ako ste izgubili na terenu, očito da pokušavate nešto dobiti na tribinama i to je dozvoljeno. Ali pokažimo na terenu koliko tko vrijedi, pa ćemo vidjeti kako će to sve završiti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boriću. Sljedeća za repliku se javila uvažena kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Kolega Boriću vi znate da ja često ne mogu odoljeti porivu da za vrijeme vašeg ili poslije vašeg izlaganja podignem letvicu povrede Poslovnika jer se vrlo rijetko držite teme. Ovaj put u vašem inicijalnom izlaganju vi ste se držali teme ali puno toga ste prikazali odnosno pokušali ste rezimirati današnji dan rasprave tko što želi – što žele vladajući, što želi opozicija SDP-e, što želi HNS, što želi Živi zid. Međutim, ja vas moram ispraviti u nekim dijelovima koje ste krivo shvatili. Znači, opozicija, točnije SDP-e zalaže se za to da se ne odustane od licenciranja ravnatelja. I budući je u proteklih godinu i pol dana su napravljeni preduvjeti koji se trebaju još samo doraditi određeni dokumenti i smatramo da bi 2 godine bilo dosta za to. I to je realan rok i to je ono što mi predlažemo da se ne miče rok, nego da sada po prvi put kada smo posao započeli da ga završimo i da si postavimo cilj. Ako vi ne želite naš rok mi smo ovdje kroz raspravu rekli mi smo spremni da predložite vaš, pa četiri godine mandata su valjda dovoljne da se možete obvezati hrvatskim građanima da ćete završiti onih 30% koje smo vam, ono što još nije napravljeno a ostavili smo vam 70% onog što smo mi odradili. Ako četiri godine za to nisu dovoljne ja ne znam onda o čemu mi pričamo. Međutim, vi odustajete od toga, naprosto ne želite se obvezivati što meni samo daje naslutiti da zapravo ovaj projekt neće biti na listi vaših prioriteta i da će se na koncu ne znam iz kojeg razloga odustati od licenciranja što zasigurno nije dobro. Hrvatskoj trebaju visoko postavljeni standardi koje ćemo tražiti i očekivati od ljudi koji će voditi školske ustanove.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Sabini Glasovac na replici. Odgovor uvaženi kolega Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvažena kolegice, u ovim izmjenama i dopunama zakona ne piše da će se odustati od licenciranja ravnatelja, to je vaša nekakva, to su vaša nekakva predviđanja, ona su uglavnom uvijek takva i kažem odgovornost oporbe je na toj razini da si može priuštiti i takva predviđanja kao što možete priuštiti prijedloge ne znam minimalne plaće koja može biti onoliko koliko ste predložili kroz zakon. Mogli ste predložiti i 10 tisuća kuna s obzirom na odgovornost koju imate kao oporba jer 10 tisuća radnika recimo u tekstilnoj industriji ne bi došlo vama na Ibler i pitalo vas a što ste vi to napravili da smo mi ostali bez posla. Ali dobro, da ne idem predaleko u tu stvar govorit ću o onome o čemu ste vi govorili. Vi ste imali četiri godine, dvije letvice, sami ste mijenjali visine, nisu vas motivirale, vas su dapače kao pomoćnicu ministra demotivirale, čak ste šest mjeseci otišli i prije vremena prema Zadru jer vam nije bilo stalo da riješite pitanje licenciranja hrvatskih ravnatelja, ravnatelja hrvatskih škola, tako da sve što danas govorite prihvaćam onaj dio gdje ste napravili ono vaše kajanje gdje ste rekli krivi smo što nismo to napravili, ispričavamo se zbog toga. I tražio sam još ispriku jer ste rekli da ministar nema nikakav utjecaj na izbor ravnatelja što je očito neistina. Vi znate dobro da bez suglasnosti ministra vi nećete postati ravnatelj školske ustanove. … [[Upadica iz klupe, ne čuje se.]] Tako je. Zbog toga bi bilo u redu da se u tom dijelu ispričate da ne ostane ta neistina vani nakon ove današnje rasprave. A ja vjerujem i ovom državnom tajniku i ministru da će oni ovaj posao završiti bez obzira na rokove koji vas kao vlast nisu motivirali da to uopće dovedete barem do početka. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boriću. Lijepo je vidjeti da postoji poseban ovakav odnos i vibre između dvoje zastupnika, da se međusobno poznaju. Slijedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepa, potpredsjedniče. Uvaženi kolega Borić, mislim da ste si malo previše prava uzeli kada tumačite tko je što želio reći i koja je bila čija poruka. A ako ćemo govoriti o odgovornosti izrečenog u ovom Saboru ja bih vjerojatno da hoću i da krenem u to mogao napisati knjige i knjige onoga što ste vi izgovorili dok ste bili u oporbi i dok niste imali odgovornost ali razlika između konstruktivne i odgovorne oporbe i neodgovorne oporbe je da oporba koja je odgovorna pazi što govori, da ne daje lažna obećanja ono što je jasno da je neprovedivo i da predlaže rješenja što smo mi i učinili. Isto tako, kolega morate znati razliku između izbora i imenovanja ravnatelja, dakle to nije ista stvar kad već govorimo o ovlastima ministra. I na kraju, vi kažete da se ne odustaje od licenciranja ravnatelja, ali ja to ne mogu isčitati iz zakonskog prijedlog niti je to državni tajnik rekao. Ova se odredba jednostavno iz zakona uklanja. Ja mogu samo tumačiti budući da nemamo neku jasnu viziju što ćemo raditi sa školom, kako ide reforma, koji su nam krajnji ciljevi ono o čemu sam pričao, dakle nema strateškog pristupa. Može se isto tako lako desiti da se ova odredba više ne unese u zakon. Također, najavljena je jedna opsežnija promjena zakona ali mene opet brine u kojem smjeru će ta izmjena ići, kada ne znamo koji nam je krajnji cilj onda vrludamo i onda si ne postavljamo ciljeve odnosno ne postavljamo si procese koji vode ka tome cilju, ne bavimo se time nego se bavimo eto ad hock problemima i ad hock temama. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hajdukoviću na replici. Odgovor uvaženi kolega Borić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Hajduković, ja znam što sam govorio o oporbi. Uglavnom sam vas upozoravao na greške koje ste radili, puno puta sam vam rekao da ćete možda u jednom trenutku postati žrtve zakona koje ste donosili, da će vam biti krivo što ste ih donosili, da ćete sići s vlasti s obzirom da ste bili loši kao vlast i više-manje od onoga što sam govorio se čak i desilo, tako da evo vi imate priliku sada četiri godine nas upozoravati, sve to bilježiti pa ćemo vidjeti što će se ostvariti od svega ovoga a ja opet vjerujem da ministar i državni tajnik imaju zadatak da riješe ovo onako kako je to zapisano u zakonu. A vaši strahovi su normalno, što, oporba ima pravo biti kritična, ima se pravo bojati i tu na neki način iskazivati vlastite stavove, jer kažem odgovornost koju imate, tako mi je jedanput rekao gospodin Milanović, je na toj razini i ne možete biti ništa više nego oporba i to je to. A ministar i državni tajnik imaju rad. Ako neće raditi imate ih pravo propitivati i svaki put upozoravati zašto to niste napravili, ovdje ste to obećali a jednako pravo imat ćemo i mi pa da vidimo da li je tu onda važan rok, godinu koju dva puta vi preskočite i želite ponovno kao motivaciju ili je dovoljno da on kaže imamo temelje, napravit ćemo to u vremenu koje je ispred nas. Evo, pa ćemo to ostaviti za neko buduće vrijeme.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boriću na odgovoru. Slijedeća se za repliku javila uvažena kolegica Vesna Bedeković. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo kolega Boriću ja bih se kratko osvrnula na onaj dio vaše rasprave koji se tiče nakane nastavka postupka licenciranja i stavljanja naglaska na to da u ovom prijedlogu koji je predložila, dala dakle Vlada ne miče se odredba koja propisuje licenciranje ravnatelja nego samo onaj dio koji licencu propisuje kao uvjet to smo već u nekoliko navrata ponovili i ja ću evo koristim prigodu ponoviti još jednom i naglasiti s namjerom da još jednom podvučem da nastavak postupka licenciranja će ići i da još jednom samo stavim naglasak na jednu riječ koju ste vrlo često spominjali i vi pa onda vjerojatno ste izazvali i ostale govornike da ju ponavljaju tako da je ona u zadnjih pola sata bila ponovljena jedno desetak, petnaestak puta a to je riječ „motivacija“. S jedne i s druge strane čitajući, iščitavajući interpretaciju te riječi ja sam shvatila, iščitala da se radi o dvije vrste motivacije. Jedna je ona vanjska a drugo je ona unutarnja. Vanjska motiva je ona nametnuta rokom koja na modelu prethodnika se pokazala neučinkovitom. Druga vrsta motivacije je ona koja ide iznutra intrinzična za koju su istraživanja pokazala i struka kaže da je puno učinkovitija. U tom smislu ova motivacija ove Vlade ide iznutra, intrinzična je, neće biti praćena nametanjem bilo kakvih rokova i pozornost će joj biti na sadržaju još jednom ponavljam, kvalitetnom sadržaju a ne formi samo zato da bi se do tog i tog datuma ispunio neki rok i sustav licenciranja bit će uveden kad za to dođe vrijeme. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Bedeković. Odgovor na repliku uvaženi kolega Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Bedeković, vi niste bili u mandatu tada kad su oni bili vlast. Oni su nam svaki zakon tumačili kao mogućnosti, široke mogućnosti koje država daje poduzetnicima, školstvu, zdravstvu, socijali itd., znači oni su uvijek imali taj dio gdje su nam objašnjavali da je svaki zakon dobar okvir i mogućnost. Mi kad predložimo ovakav okvir i mogućnost oni odmah dovedu u sumnju i kažu nećete vi to. I mi se s time moramo valjda složiti i reći da upravo vi koji ste dva puta imati letvicu i niste je htjeli preskočiti jer niste valjda htjeli niti znali, e sada treba i vama jedna da vi na jednoj padnete. Ali ne znam zbog čega je to potreba i zašto stalno moramo sumnjati u sustav koji funkcionira i koji je evo nekoliko dana došao u problem i želimo to riješiti kroz hitni postupak da se ljudi mogu izabirati i da mogu postati ravnatelji i da ova administracija, ministar, državni tajnici, pomoćnici i konačno na temelju kojeg su dobili prije mjesec koji oni uopće ne osporavaju dođu do kraja cijelog sustava i da konačno možemo reći gotovi smo, izvolite se gospodo sada školovati, licencirajte se i na budućim natječajima dolazite na natječaje i postanite ravnatelji škola, i izmaknimo na neki način i jedan dio politike iz svega toga. To je njima dozvoljeno i neka nastave. Mi imamo svoj put, imamo svoju Vladu kojoj želimo dati podršku i neka rade, i neka ovaj sustav kažem dovedu do kraja a oni nek sumnjaju koliko god mogu pa makar evo i više od četiri godine. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Boriću na odgovoru. Slijedeća se za repliku javila uvažena kolegica Majda Burić. Izvolite.
Zahvaljujem. Potpredsjedniče Hrvatskoga sabora! Gospodine Brkić, drago mi je kolega Boriću da ste naveli i da ste podcrtali da je hrvatski obrazovni sustav dobar sustav ali da ga treba i unaprijediti i modernizirati što dokazuje ustvari i ovaj hitni postupak Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju, i to je jedan od vidova unapređenja vezano uz to da sve to ide u korist i naših ravnatelja i djece koja su najranjivija skupina, posebice djeca sa posebnim potrebama. Ono što je također dobro i što je dobro da ste primijetili da sustav ide i da sustav funkcionira. Da i u stalima Gorskog Kotara i u selima Like sa pola i više metara snijega danas sustav funkcionira i svatko radi svoj posao. Međutim, danas se ovdje postavilo i pitanje grijanja odnosno wc papira, pa mislim da bi bilo dobro također da se jasno i glasno kaže da škole po prijavljenim potrebama dobivaju financijska sredstva a financijski plan škola donosi sam ravnatelj, prema tome samo licenciranje vjerujem da će ići i u korist toga da se puno bolje planiraju financijska sredstva i zato tim više mislim da treba dati podršku i licenciranju a naravno i samom zakonu koji se tiče osiguravanja lakših uvjeta za djecu sa posebnim potrebama.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Majdi Burić. Odgovor uvaženi kolega Borić. Izvolite.
Hvala. Kolegice Burić, mi ustrajemo u onome što mislimo da je dobro, mislimo da je ovaj prijedlog zakona dobar, da on nije nazadak u odnosu na ono što su predložile kolege iz SDP-a. Oni ultimativno traže da prihvatimo njihovo rješenje i granicu koju bi oni postavili, mislimo da postoji bolji način koji je predložila Vlada i to ćemo mi prihvatiti. Oni su svoje šanse nažalost propustili i naravno da danas slušamo evo cijeli dan njihovo, slušamo od njih ništa ne valja, sve je loše a ustvari mi smo njih na neki način naslijedili i moramo utvrditi da je baš tako kako oni govore. Ali kažem, financiranje škola je pogotovo u materijalnom dijelu dio ovlasti županija. Ima županija koje možda mogu nešto više, ima županija koje mogu nešto manje ali škole funkcioniraju i nastavit će se dalje funkcionirati, zakon ćemo usvojiti a od državnog tajnika i ministra tražit ćemo da ovo što smo danas usvojili i o čemu razgovaramo da se provede u potpunosti kako je obećano. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Boriću na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu. Uvaženi kolega Marko Sladoljev. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče! Ja ću pokušati biti što kraći jer se puno teza već ponavljaju, govorit ću iz svog osobnog iskustva. Što se tiče licenciranja ravnatelja i u svoje osobno ime mogu reći da je uvijek dobro da se postave neki rokovi. S druge strane, rok nije garancija da bi se nešto provelo što nam govori iskustvo proteklih Vlada ali ja bih iz ove rasprave htio izvući nešto pozitivno a to je da smo ipak stvorili neki konsenzus da je licenciranje ravnatelja potrebno. U kojem obliku će se ono provesti ne znamo, ali profesionalizacija ravnateljske pozicije je jako, jako važna u školskom sustavu. Ja vam to mogu reći iz osobnog iskustva jer znam koje ravnatelj mjesto ima u obrazovnom sustavu. Mi smo ovdje govori čak o nekim vanjskim funkcijama ravnatelja kako škola izgleda. Međutim, ravnatelj direktno utječe na odgoj i obrazovanje naše djece, od banalnih stvari znači, izabrati razrednika za razred u kojem postoje djeca s teškoćama u razvoju, razrednika koji ima senzibiliteta za takvo dijete, da će izabrati razrednika za razred u kojem postoji puno problema djece koje ima ADHD, koji ima strpljenja i to direktno utječe na odgoj i obrazovanje djece. Osim toga, ravnatelj organizira cijeli rad škole, zajedno sa satničarom slaže satnicu. On zapravo po pedagoškom standardu organizira nastavu tako da su prvi ili drugi sat predmeti koji su obrazovnog sadržaja dok ide 5. i 6. sat odgojnog sadržaja gdje su djeca manje koncentrirana. Dakle, to su sitnice, ali to puno utječe na odgojno-obrazovni proces naše djece. Tako da smatram da su licence potrebne. U kojem obliku će se provesti vidjeli smo da su europske prakse drugačije. Ono što ne bi volio da se desi, ali i to je više puta u raspravi bilo rečeno da ravnatelj ne smije biti menadžer, da je to jedna funkcija odnosno jedna od vještina koje bi bile poželjne da on posjeduje, ali ravnatelj prvenstveno mora biti i ostati pedagog jer on direktno radi sa djecom. Što se tiče školskih odbora i biranja ravnatelja, licence ravnatelja neće smanjiti utjecaj politike tj. smanjit će ih ali neće riješiti utjecaj politike na izbor ravnatelja. Ja sam u svojoj školi imao ravnatelja koji je na neki način izabran od politike. Sada je došao ravnatelj koji je izabran od školskog odbora izvan politike i oba dva ravnatelja su bila dobra. Znači, garancija da je netko izabran od politike ili ne politike nije presudna, ali svakako bi trebalo smanjiti utjecaj politike na izbor ravnatelja. I kolega Sabina Glasovac je rekla to je stvarno istina da je utjecaj roditelja odnosno predstavnika vijeća roditelja presudan u izboru ravnatelja. A isto bi tako trebao istaknuti da kod biranja ravnatelja predstavnik vijeća roditelja mora slušati tj. izabrati čovjeka koje je izabralo cijelo vijeće roditelja. Dakle, u mojoj školi je bilo 54 razreda i svi kandidati za ravnatelja su bili predstavljeni Vijeću roditelja koji su imali prava izabrati. I predstavnik vijeća roditelja je morao poslušati većinu glasova dakle tu preporuku. I ono što u kontekstu opremljenosti škola htio bih istaknuti da u Gradu Zagrebu članovi školskog odbora iz reda političara mislim da je to jedina županija odnosno Grad Zagreb dobivaju naknadu. Dakle, za svaki sastanak oni dobivaju otprilike 380 kuna. E sada vi kada pomnožite tj. zbrojite sve škole osnovne i srednje u Gradu Zagrebu sa članovima školskog odbora vi zapravo dobivate milijunske iznose koji odlaze političarima, a vrlo rijetko ti sastanci školskih odbora traju po pola sata. I sada razmislite kada bi se taj novac koji ide političarima u školskim odborima usmjerio na škole, na opremanje škola, na tablete koliko bi to značilo za djecu u školi. Evo, hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Sladoljevu na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Davor Vlaović.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Sladoljev, svi se mi slažemo da želimo takvo obrazovanje koje će našoj djeci i učenicima omogućiti što kvalitetnije obrazovanje, stjecanje vještina da sutra budu konkurentniji na tržištu rada i rekli ste da je u tome presudna uloga ravnatelja kako on upravlja ustanovom i kako motivira svoje suradnike da prenose znanje na učenike. Ja tvrdim da je ravnatelju tu jako sužen prostor jer da bi on imao kvalitetan i motiviran kolektiv ti nastavnici i profesori moraju imati i adekvatnu naknadu za svoj rad, a svjedoci smo da je u prethodnom razdoblju su im stalno bile plaće niže nego što su to trebale biti, da je bilo obećavano izjednačavanje njihovih osobnih dohodaka sa drugim državnim službenicima i namještenicima i da do toga nije došlo i tu je stvarno ravnatelj u lošoj poziciji da motivira svoje kolege da kvalitetnije rade. Također je ravnatelj na određeni način mu je sužen prostor jer za opremanje, investicije, investicijsko održavanje njegov osnivač bilo da je grad ili županija dobiva sredstva od ministarstva koji određuje kvote i visinu sredstava i u zadnjih 4, 5 godine svake godine su smanjivana sredstva 10, 15, 20% kako u kojoj godini i u takvim okolnostima teško je održati nivo i kvalitetu nastave. A plus toga imamo i problem ingerencija gdje vam je osnivač primjerice grad, a područna škola je na nekoj jedinici lokalne samouprave koja nije pod gradom i dolazi do zapostavljanja te područne škole i neinvestiranje u istu. Pa čak imamo i primjere gdje se izgradi novi školski objekt u Ruščici kod Slavonskog Broda ili gdje u Pocrkavlju je tek nakon 7, 8 godina otvorena nova škola gdje je došlo upravo do toga što ministarstvo na pravi način reguliralo odnos između osnivača i jedinica lokalne i regionalne samouprave. A da apsurd bude veći županija odgovara za trošak koji je nastao u školi jer ravnatelj nije pravilno isplaćivao plaće iako na to župan nije imao nikakvog utjecaja i sigurno da taj sustav treba mijenjati. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Vlaoviću na replici. Odgovor uvaženi kolega Sladoljev. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, ispričavam se ako sam rekao presudna, mislio sam jako jako važna funkcija da je u odgojnom obrazovanju a ja sam osobno kao učitelj 20 godina bio svjedok svih reformi koje su prelamale preko leđa učitelja i roditelja i s vama se potpuno slažem da motivacija profesora sa sadašnjim plaćama ne može biti u onoj mjeri u kojoj bi trebala biti ali većina profesora svoj posao obavljaju revno usprkos toj plaći koju imaju i slažem se s vama da jedina prava reforma koja bi trebala ići u školstvu je zapravo povećanje plaća profesorima i učiteljima.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi Sladoljevu. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala. Potpredsjedniče Sabora! Kolega Sladoljev, ja bi vam postavio jedno pitanje. Pošto vi radite u školi već godinama ja bi vas pitao kako bi vi birali ravnatelja? Da li bi birali između vaših kolega koje vi poznajete ili da vam netko izvana naturi tu ideju? Ja smatram da bi, to osobno mislim svaki normalan čovjek želi između kolega gdje sjede izabrati one koji su sposobni. U nas je sve demagogija i politička igra. Mi toga trebamo prestati, trebamo početi raditi, ozbiljno rješavati pitanja u nekim užim tijelima, ovdje dati rješenja. To vidimo i kod ministra Barišića, dva velika fakulteta su mu dali zeleno svjetlo ali se netko sjetio, vidio ili neki naši akademici isto su dali podršku ali nisu dali podršku novinari i slični ljudi koji čak nemaju veze ni s tim što govore. Pa vas pitam kako bi vi u vašoj sredini birali ravnatelja? Evo, toliko od mene.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mišiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Sladoljev. Izvolite.
Ja bih volio birati naravno nekoga iz svoje sredine i birao sam. Dakle, ja sam prije dvije godine imao priliku birati ravnatelja, bio sam predsjednik školskog odbora, bio sam samo jedan glas u svemu tome i normalno je i ljudski da ljudi između sebe biraju čovjeka kojeg smatraju najboljim. I opet želim ponoviti da ovaj sad sustav koji imamo da bi po meni trebalo smanjiti utjecaj politike, dakle mislim da županija odnosno grad, u ovom slučaju Grad Zagreb treba imati svog predstavnika ali ne slažem se da bi to trebala biti tri predstavnika, mislim da bi to trebala biti dva tako da se na neki način poveća utjecaj još više roditelja i profesora za izbor ravnatelja.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Sladoljevu na odgovoru. Slijedeća se za repliku javila uvažena kolegica Sabina Glasovac.
Kolega Sladoljev, u nekim gradovima se naknade za članove školskih odbora broje u ovim iznosima većim od tisuću kuna, to ste spomenuli. U većini gradova i županija članovi školskog odbora rade taj posao bez ikakve naknade. I drugo, dobro ste detektirali što bi sve zapravo jedan ravnatelj trebao biti i što bi on trebao raditi, koji su to izazovi stavljeni pred njih. Međutim, imamo mi zaista krasnih ljudi u sustavu koji se jako lijepo snalaze. Evo, pada mi sad na pamet jedna strukovna škola iz Slavonskog Broda gdje gospodin Prskalo korištenjem fondova Europske unije je napravio jedan mali proizvodni pogon od te poljoprivredne škole i to je zaista prekrasno u kom pravcu je on razvija. Imate ravnatelja iz Zadra Tihomira Tomčića, isto tako proizveli su prvo električno vozilo, punionicu za električne automobile, koriste sredstva iz Europske unije. I ima primjera koji zaista mogu parirati modernim europskim školama i koji su zaista ponos Republike Hrvatske. Međutim, ima i oni koji ne samo da kako bih rekla dopuštaju da se politika petlja u njihovu butiku koji nemaju hrabrosti a ni volje zapravo oduprijeti se političkim pritiscima. I mene žalost evo kad ja vidim kao danas u jutarnjem listu, kaže ravnatelj Šibenske tehničke škole izbacio izložbu pod nazivom „Ana Frank – povijest za sadašnjost“ zbog toga jer kaže stavili su panoe na kojima su ustaše zločinci a partizani cvijeće. E pa sada, dok mi imamo ravnatelje koji umjesto da se bave razvojem škole, koji umjesto da gledaju kako će koristiti fondove, unapređivati razvoj škole, pomoći učiteljima, nastavnicima, djeci, dok god nemamo takve ravnatelje nego ove koji jednostavno šalju primjer na ovakav način i javnosti i rade od škola slučaj i bacaju na kraju krajeva i ljagu na cijeli ravnateljski sustav nema nama pomoći. Tu neće ni licenciranje pomoći dok ne osudimo neke stvari i kažemo politika dosta stručnost, ajmo radite svoj posao.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Sabini Glasovac. Ja bih vas molio da se držite vremena ograničenog za rasprave. Odgovor uvaženi kolega Marko Sladoljev. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče. Slažem se s vama da na primjer, ne znam ne bi komentirao ovaj konkretan slučaj, ali taj ravnatelj će mogao teoretski imati licencu da su postojale licence i da ga to ne bi na neki način amnestiralo od tog događaja. Dakle, vrlo je moguće da ćemo slučajeve ravnatelja koji imaju malverzaciju ili koji rade takve stvari imati s licencom. Ono što je bitno da će profesionalizirati rad ravnatelja, a što se tiče naknade u školskim odborima, evo ja bih još jedanput spomenuo da se to čini mali problem grada Zagreba. To nije problem, ja ne želim biti licemjeran, ja sam isto kao član školskog odbora isto dobivao tu naknadu ali mislim da je u gradu Zagrebu puno većih financijskih ima pogotovo što se tiče škola neopremljenosti i da bi se taj novac koji inače dobivaju članovi školskog odbora trebao uložiti u puno vrijednije projekte i vrtiće itd. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Sladoljevu na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Marko Vučetić. Izvolite.
Evo, kolega Sladoljev slažem se s vama u onom dijelu kad kažete da se uloga ravnatelja ne može autonomizirati u tolikoj mjeri da držimo da će oni sad na nekakvoj razini metafizičkog počela stvarati nove politike u školama. Upravo su nam i zbog toga potrebne licence da svi ravnatelji budu osposobljeni i da sve škole udovoljavaju istim zahtjevima i da imamo jednaki pedagoški standard na teritoriju čitave Republike Hrvatske. Onaj dio koji mi je sporan odnosi se na bazen tih potencijalnih kadrova. Kada školski odbor bira ravnatelja iz bazena svojih prijatelja ili kolega onda je izabrao prijatelja, a ne ravnatelja. I zbog toga nam je potrebno ovo licenciranje da imamo bazen kadrova koji odgovaraju upravo onih zahtjevima koji se naziva ravnatelj škole odnosno prema toj jednoj novoj profesiji. Jer na taj način brkamo razine jednako kako što bi to primjerice bilo kada čitamo medijski neki napis ili medijski sadržaj o nečem što se događa u nekoj školi to nije pedagoška istina, nego medijska istina. Tako u školama ne bi smjeli dopustiti da nam prijatelji vode škole, niti stranački kolege, nego da to budu ravnatelji, a to je moguće postići jedino licencama. Evo zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Vučetiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Sladoljev. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Kolega Vučetić da licence će pomoći da će se takvi utjecaji, pa i prijateljstva i politike smanjiti, ali neće do kraja riješiti problem. Vi ćete imati u mojoj školi od nas 50 kada bude otvorena ili škola ili pri visokom učilištu mjesto za licenciranje, ja sam siguran da će se 10, 20 ljudi iz moje škole prijaviti za to školovanje. I onda ćemo opet imati isti problem. Isto tako puno političkih kadrova će se isto prijaviti za licenciranje ravnatelja i opet će konkurirati za to. Tako želim zapravo reći da mi od licenciranja ravnatelja očekujemo da će previše toga riješiti. Oni će poboljšati sadašnji sustav, ali neće do kraja riješiti probleme koje imamo u sustavu.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Sladoljevu na odgovoru. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega Blaženko Boban. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Sladoljev uistinu se slažem sa vašem izlaganjem i sa vašom raspravom ovdje jer točno je i licenciranje neće odmaknuti od onih koji imaju takve intencije političkog kadroviranja jer će na natječaj javiti se dvoje, troje, pet licenciranih osoba i mi u pravilu ukoliko tome težimo nećemo imati, opet ništa izbjeći nećemo s tim. Međutim, mene je ovdje ponukalo nešto što ste uistinu iskreno rekli i pošteno da školski odbori u Zagrebu imaju naknadu. Ja ne znam možda još negdje u Hrvatskoj to postoji. Ne, samo u Zagrebu. Pa i Zagreb, i Slavonski Brod, i Solin, i svi su oni u Hrvatskoj u jednom jedinstvenom obrazovnom sustavu. To je ono što jedna ravnateljica meni kaže očito gledajući ovo ovdje danas kaže, očito smo mi svojim jedinstvom, zajedništvom sa lokalnom razinom, roditeljima i đacima ovaj sustav održavamo. Ali zakonodavac koji u proteklih evo od 8. do danas 11 puta mijenja zakon i ravnatelji se snalaze, u toj šumi zakona se apsolutno izgube. Zato je potrebno donijeti jedinstveni obrazovni zakon do u najmanjeg detalja pa poput takve naknade za članove školskog odbora da je jedinstven u cijeloj Hrvatskoj. A ravnatelji, reći ću i to ja sam uvjeren da u Hrvatskoj ima zaista veliki broj, vrlo veliki broj vrlo kvalitetnih, odgovornih i savjesnih ravnatelja. Nije niti njima lako snalaziti se u šumi evo propisa je 11 novih izmjena odluka i zakona od 2008., a da ne govorim onih drugih koji dolaze iz drugih segmenata, a tiče se ravnatelja i javne nabave i ostalih koje smo danas ovdje spominjali. Ja ću reći na jednom primjeru. Zahvaljujući intenciji ravnatelja u okruženju u kojem jesmo grad veličine 25 tisuća stanovnika gradi u 10 godina drugu osnovnu školu, a oni su ti koji su potakli to s obzirom na veličinu broja djece u školama što sam već govorio malo prije kroz jedno od izlaganja. Zato im hvala.
Zahvaljujem uvaženi kolega Boban na replici. Odgovor uvaženi kolega Sladoljev. Izvolite.
Hvala vam kolega Boban, pa je, u pravu ste. Dakle, mi nemamo jednako obrazovanje ne samo što se tiče školskih odbora. Mi nemamo što se tiče školskih udžbenika, opremanju učionica. Imate učionice u Gorskom Kotaru koje morate ubacivati drva u peć da bi se zagrijali, dok imate takve škole u gradu gdje je sve kompjuterski opredijeljeno. Znači, imamo dosta raznomjeran sustav obrazovanja. A što se tiče školskog odbora. Meni je bilo čak i neugodno, ja sam imao prijateljicu u Splitu i svaki put kada je ona išla na školski odbor kukala je, rekla je opet moram ići na školski odbor a moramo samo donijeti odluku od pola sati. Ja sam evo iskreno rekao, meni nije teško otići ja ću za tih pola sata dobiti 380 kuna, a nije fer stvarno.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Sladoljevu na odgovoru. Sljedeća za repliku se javila uvažena kolegica Vesna Bedeković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Sladoljev, ja bih se samo kratko doista referirala na onaj dio vaše rasprave u kojoj ste pozornost stavili na školske odbore, na sastav školskih odbora i na ulogu osnivača u cijeloj toj priči. Svakako je dobro da se iako to nije meritum dakle stvari o kojoj danas raspravljamo, a raspravljamo o licenciranju ali je dobro da se ova tema iskristalizirala ujedno i kao podloga za neku drugu raspravu kada budemo razgovarali o cjelovitijim izmjenama i dopunama ovoga istog zakona koji bi jednako tako ove godine bi trebao doći na red. Što želim reći? Kada je u pitanju osnivač, vi sada imate tu jednu dilemu i jednu dosta bitno pitanje. Ako je osnivač škole grad ili županija bez obzira, taj osnivač tko god da je bio neka je i država, kod nas su to gradovi i županije kod osnovnih i srednjih škola, po logici stvari ima odgovornost jer se zove osnivač, odgovornost za ustanovu to je tako. Onda on i na drugoj strani ima pravo preko svojih predstavnika znati što se u ustanovi događa i sudjelovati u suodlučivanju. Dakle, to je realnost i to treba uzeti u obzir i to je naprosto tako. E sada, to je dvosjekli mač. Do koje mjere osnivač preko članova školskog odbora koji mogu dostići većinu uz roditelja ili bilo koga drugoga može ići u stavljanju naglaska na politički utjecaj preko osnivača. Dakle, to je tema o kojoj možemo i trebamo raspravljati i u ovom Visokom domu, dakle na zakonodavnoj razini tu problematiku regulirati kako bismo ja bih rekla doveli u red stanje svijesti članova školskih odbora u tom smislu da počnu razmišljat o tome što je dobrobit škole, institucije, a što je ono što je iznad toga. Pa bismo u tom smislu mogli reći nek' baci kamen onaj koji nema grijeha. Dakle, svašta se radi i u tom smislu, to mislim da zakonski treba bolje regulirati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Bedeković. Odgovor? Nema. Hvala lijepo. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora. Ja sam se javila za repliku iz jedne teme, no međutim dozvolite da se referiram na ono što je bilo, a to je grad Zagreb. Ja bih rekla da se to može reći u jednoj rečenici, ima se, može se. Grad Zagreb se u niz stvari ponaša kao otok, kao da Hrvatska i ostali zakoni se ne odnose, pa je i tu u odnosu na ono što ste vi rekli. Bilo bi logično da recimo bude jednosmjenska nastava u svim školama u gradu Zagrebu, bilo bi logično da kad se upisuju djeca u prvi razred osnovne škole pri tom ne moraju roditelji kupovati toalet papir i sve ostalo. U gradu Zagrebu je to istina, a plaćaju se, dakle naknade za rad. Primjera radi, ja sam sad probala naći koliko je u proračunu grada Zagreba za osnovne škole, pa je to dosta teško naći. Ali primjera radi je zgodno znati, da recimo grad Zagreb 920 milijuna kuna u svom proračunu ima za predškolsko obrazovanje. Kad se kaže 920 milijuna kuna onda je to ovako jedna imaginarna brojka, ali ju je dobro staviti u kontekst. Proračun grada Rijeke je 800 tisuća kuna. Vidim da me kandidat za, 800 milijuna kuna ispričavam se. Vidim da kolega Opara me gleda. Proračun Splita koji nije prošao je bio dosta nerealan, išao je na milijardu kuna. Realan je negdje oko 800 milijuna kuna. U gradu Zagrebu 920 milijuna kuna je predškolski odgoj, pa znamo o čemu govorimo. Ali javila sam se iz jednog drugog razloga. Cijeli dan slušamo raspravu da li smo za to da u zakonu bude određen rok do kad treba biti licenciranje ravnatelja ili ne. Vi ste uvodno rekli da se slažete s tim, pa ste onda malo reterirali. Mene zanima da li ste vi zaista, da u zakonu piše rok do kad se trebaju licencirati ravnatelji ili ne. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Anki Mrak-Taritaš na replici. Odgovor, uvaženi kolega Sladoljev. Izvolite.
Hvala. Ja mislim da sam bio jasan oko toga. Ja sam rekao osobno da rokovi poboljšavaju što se tiče stvari, ali da ne garantiraju uspjeh. Dakle, ovdje postoji državni tajnik koji je, mislim koji je politički odgovaran za svoj rad, koji će zbog toga odgovarati i zbog svog ministra i to. I rekao sam da rokovi nisu garancija da će se nešto provesti zato što imamo iskustva iz proteklih Sabora. Tako da evo, rok bi bio dobar ali nije garancija za uspjeh u području projekta.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Sladoljevu na odgovoru. I imamo još jednu repliku, uvažena kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Ma naime, ponukalo me javiti se i replicirati kolegi zbog ovog vašeg, vaše izjave u stvari o naknadama u školskim odborima. Ali već su se kolege oko toga izjasnile pa neću se ponavljati. Dakle, zaista je većina članova školskih odbora u Republici Hrvatskoj bez naknade i mislim da se zaista treba zahvaliti tim ljudima na volontarizmu i na tome što na taj način žele doprinijeti zajednici u kojoj žive i svim školama i radu škola i njihovom napretku. Ono što bih još htjela reći, dakle danas smo dosta čuli da se odustaje od licenciranja ovakvim prijedlogom izmjene zakona. Zaista nije tako. Članak 117. ostaje i dalje na snazi. U njemu se govori o licenciranju i prema tome od toga se ne odustaje. Po mom skromnom mišljenju samom predlagatelju je bilo brisanjem članka 126a. najlakše normativno bilo riješiti postojeće konkretne situacije, jer u postupku trenutno ima na samom ministarstvu čeka nekoliko zahtjeva za imenovanjem ravnatelja. Znači, gdje su postupci početi u prošloj godini nisu završeni i te postupke bi trebalo završiti na odgovarajući način. Mislim da je na ovakav način to bilo najjednostavnije predložiti što ne znači da se odustaje od licenciranja i da je nužno napisati neki rok u zakonu da bi se do tog roka to provelo. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Mariji Jelkovac na replici. Odgovora nema. Zahvaljujem na uštedi vremena gospodinu Sladoljevu. Prelazimo na sljedeću raspravu, uvaženi kolega Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala poštovani poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Imamo od dva predlagatelja, hajmo reći sličan zakon koji govori o osnovnoškolskom, srednjoškolskom obrazovanju. I ono što ste i dobili na klupe to su amandmani HNS-a vezano za ovu temu. Prijedlog Vlade koji svakako možemo podržati izmjene i dopune članka 1. koji je nužan, međutim članak 2. ne možemo podržati gdje se briše članak 126a. koji govori da ravnatelj školske ustanove uz uvjete propisane člankom 126. mora imati licenciju za rad ravnatelja. Naprosto smatramo da je to korak unazad u unapređivanju i osnovnoškolskog i srednjoškolskog obrazovanja. Međutim, kad govorimo o prijedlogu SDP-a tada vidimo mogućnost da se produži rok, da se to ispoštuje do konca 2018. godine. Znači još hajmo reći skoro dvije godine i to je prihvatljivo rješenje. Međutim, da bi moglo napraviti kazat ću jednu kompilaciju i prijedloga Vlade i prijedloga SDP-a HNS je u funkciji kazao bih medijacije postavio svoje amandmane gdje predlažemo da se članak 2. briše prijedloga Vlade i gdje isto tako u prijelaznim i završnim odredbama amandmanom produljujemo rok do 1.1.2019. godine. Gledajući tehnički mislim da bi trebao i Vlada razmisliti o ovom našem prijedlogu. Naime, smatram da u ovoj situaciji gdje postoje opravdani razlozi za izmjene i dopune zakona postaje upitno imenovanje ravnatelja kojima je istekao mandat i naprosto ne bi trebala niža razina škole, osnovne i srednje trpjeti radi onoga što izvršna vlast, odnosno Vlada nije napravila. Sve Vlade do sad od 2008. godine. Naprosto ali mi u HNS-u nismo za to da se ide korak unatrag i da se snizuju kriteriji. Mene čudi, a predložio bih, vidim da državni tajnik pozorno sluša, članak 126. važećeg zakona, stavak tri koje izmjene su donesene u 2005. godini koji govori ukoliko se na natječaj javi netko tko nema visoku, višu spremu ili četverogodišnji Učiteljski studij, da može biti ravnatelj i sa srednjom školom, a dva uzastopna mandata ima. Prijedlog je da se to briše, jer mislim da više nema potrebe za time. 2005. godine vjerujem da je i bilo, međutim sve više i više mladih ljudi visoko obrazovanih, stručnih koji ispunjavaju kriterije i uvjete stoga smatram da je ovo naprosto nepotrebno. Brisanjem stavka 3. članka 126. to bi bio iskorak prema naprijed. Isto tako, nemojte brisati članak 126a. U današnje vrijeme sve više i više izazova se stavlja pred ravnatelje. Čuli smo tu i o školskim odborima, načinu itd., pa mogu se složit sa većim dijelom ovih rasprava. Ali isto tako moramo voditi računa da i školski odbor i ravnatelj nekome moraju polagati račun. Radi se o javnom novcu. Nadalje, danas ravnatelj kad se pogleda piše projekte, kandidira određene projekte na fondove EU. Mora voditi brigu o školi, o sportskoj dvorani ovisno o veličini škole, o infrastrukturi. Znači mora imati nekakva znanja, nekakve vještine dodatne koje se pred njega svakodnevno stavljaju. Mora znati iščitavati zakonsku regulativu. I ovo licenciranje smatramo da je to nešto kao hajmo reći cjeloživotno učenje. I sada koju poruku šalje Vlada brisajući članak 126a. Ne samo da je korak unatrag, nego šaljete poruku građanima, roditeljima čiji đaci idu u osnovne i srednje škole. Pa evo ravnatelj može bit onaj koji nema neke kvalifikacije, ne nužno ali poruka može se i tako iščitavati. Isto tako ćudi me od Vlade HDZ-a i MOST-a koja zagovara određene parole da tako kažem moraju u javnom sektoru bit stručni, sposobni, visoko obrazovani preko javnih natječaja. Znači ipak određeni kriteriji za vođenje javnog sektora, a ovdje idemo sa kriterijem niže. To je nekako u neskladu sa onim što govorite, što zastupate. Stoga predlažem da razmotrite ovaj prijedlog, a iznesen je također u ime kluba HNS-a ja ću ga sada ponoviti, prihvatite amandman članak 1. vaših izmjena zakona je korektan, više nego prihvatljiv. Članak 2. da se briše i prihvatite ili naš rok koji smo dali u amandmanu 31.12.2018. ili prihvatite prijedlog zakona SDP-a koji je upravo dao rok da se ne briše, znači iz natječaja članak 126. a da mora bit licenca i da se ispoštuje licenciranje sa 2019. godinom. Vjerujem da to nije ništa problematično, međutim ponovit ću ukidanjem članka, brisanjem članka gdje se propisuje licenciranje korak unatrag, ne zadavanje određenih rokova kao ciljeva što želimo napraviti mislim da nije dobro. Nije dobro i širokoj hrvatskoj javnosti šalje se poruka unatrag. Kad govorimo da li je optimalno rješenje nadovezat ću se na ono što su kolegice i kolege raspravljali što se tiče školskih odbora. Ima tu još dosta u ovom zakonu osim školskih odbora i ovoga stavka 3. članka 126. to bi trebalo korigirati tako da ne bih sada o tome, ali svakako bi trebalo težiti jednom optimumu. Jer budimo realni i objektivni. Sastav školskog odbora kako god ga postavili nije idealan, međutim čemu trebamo težiti. Moramo sagledati onu realnost koja je u životu, koja je na terenu, sve ili usudio bih se kazati 90% uspješnosti škole ovisi o jednoj osobi a to je ravnatelj. To je ravnatelj. Imao sam kroz svoj rad iskustva sa hajmo reći dvije vrste ravnatelja. Jedan koji na žalost nije ni znao da mu je grad preko ljudi u mjesnom odboru okrečio iznutra, omalao dvije učionice u njegovoj osnovnoj školi. Sada je novi ravnatelj koji praktički kuca stalno na vrata, gradonačelniče pomozi, makar je županija osnivač. Pomozi trebali bi ovo za naše učenike. Proaktivan, ravnateljica srednje škole koja je privukla već negdje preko 4 milijuna kuna iz europskih fondova. Međutim kad pogledate CV te osobe ja vjerujem da bi ona licencu položila u sekundi. Ali zašto? Unatrag 7, 8 godina nema tečajeva od stranih jezika, od voditelja za EU fondove, od menadžmenta itd. itd. Hajde budimo korektni državni tajniče prihvatite ovaj prijedlog i vjerujem da će to bit optimalno rješenje. Naravno u dogledno vrijeme morat ćete se potruditi što skorije stvoriti kriterije za licenciranje, jer to je korak prema naprijed, a ovo na žalost moram ocijeniti kao korak unazad. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Batiniću na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, uvaženi kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Zahvaljujem. Kažete poštovani kolega Batiniću da je HNS protiv toga da se snizuju kriteriji pa da ravnatelj može biti bilo tko. Slažem se sa vama, ali sada kad sam pročitao vijest koja je prije sat vremena u 15,57 objavljena na portalu jednih ozbiljnih dnevnih novina, ne na bilo kojem portalu onda mi postaje jasno zašto se HDZ buni protiv toga da se licenciraju ravnatelji. Vijest je zapravo prestrašna. Ravnatelj Tehničke škole u Šibeniku zabranio je dio izložbe Ana Frank – Povijest u sadašnjosti. Šibenik je trebao biti 24 grad u kojem je izložba postavljena, a kao dio međunarodnog projekta bit će izložena u četrdesetak zemalja svijeta. Prezentacija u Šibeniku nastala je suradnjom Hrvatske edukacijske kuće za evoluciju sporazumijevanja i Udruge kuće Ana Frank iz Amsterdama. Iako organizator ove izložbe unaprijed upozorava sve, ali sve gdje se izložba postavlja da postoji europski dio izložbe i dio koji prikazuje lokalnu povijest. Nikome to nije smetalo osim ravnatelju Tehničke škole u Šibeniku. Od 30 svjetskih bilo je predviđeno da se postavi i 6 domaćih panoa. Ravnatelja je smetalo što su na tim panoima ustaše prikazani kao zločinci koji su klali Srbe i Židove i izgladnjivali djecu i tražio je da se ti panoi maknu. Organizator izložbe to je odbio i izložba je povučena. Ovaj ravnatelj te Tehničke škole u Šibeniku ne bi dobio licencu ni u jednoj europskoj zemlji, ni u jednoj. I sada kada ova Vlada i HDZ odbijaju da se postavi rok za licenciranje postaje mi jasnije i zašto.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Staziću na replici. Odgovor uvaženi kolega Batinić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Stazić, nisam dovoljno upućen da bih mogao komentirati postupanje ravnatelja, međutim ovo što ste vi kazali teško mi je ocijeniti, ali mi je na prvi mah neprihvatljivo. No međutim, postavlja se pitanje i kod samog licenciranja što će biti kriteriji za licenciranje, odnosno što će se učiti. To je povijest, to je etika, to je pitanje pa čak bih se usudio kazati i političko, makar mislim da bi u ovom dijelu prvenstveno kad govorimo o politikama trebalo govoriti o politikama u obrazovanju a ne o ovom dijelu svakako ne mogu se složiti s tim ravnateljem temeljem vašega ovo što ste kazali da se desilo. Mislim da je to neprihvatljivo i neprimjereno i tu se sada vraćamo na osnivača i na školske odbore. Mislim da je to tema za školski odbor i da tome služi školski odbor, jer on u principu i kontrolira rad ravnatelja. Pretpostavljam da ukoliko je školski odbor osnivač, da bi netko trebao pokrenuti određenu inicijativu i da se preispita ponašanje dotičnog ravnatelja. E sada, sjećam se isto tako vjerujem i vi nekada su i predstavnici državne uprave, bilo je čak i 9 članova školskog odbora, ne znam da li je danas 7 ili koliko. Jer nikada nisam sudjelovao u tim kalkulacijama niti tko koga predlaže, tko koga bira. Naprosto nije bilo potrebe. Međutim, mislim da se trebamo izdići pogotovo u obrazovnim institucijama od takvih stvari koje su se evo na žalost desile. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Batiniću na odgovoru na ovu repliku. Prelazimo na sljedeću pojedinačnu raspravu. Gospodin uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Danas se ova rasprava prilično odužila i žao mi je što nije bila usmjerena u jednom drugom smjeru. Mi imamo u Hrvatskoj problem gladne djece u osnovnim i srednjim školama. Ovim izmjenama zakona taj problem se neće riješiti. Mislim da je sramotno i žalosno ako je i jedno dijete u školi gladno, ali na žalost vidim da svi ti trbusi iz ovog Visokog doma to ne mogu vidjeti, odnosno razumjeti jer se kaže da bi nekoga razumio prvo moraš hodati u njegovim cipelama. Ti koji su doveli ljude do kontejnera, do redova pred pučkim kuhinjama njih na žalost za takve stvari nije briga. Međutim, postoji nešto što im je bitno a to je imaju li ravnatelji licencu ili nemaju i da stvar bude gora prije 8 godina je već donesena ta uredba da je trebaju imati, pa sad nakon 8 godina što se nije ništa po tome radilo sad ju miču. Pa što se mene tiče mogli ste to ostavit još 50 godina da stoji, ionako ne biste provodili. Ništa se neće ovom uredbom promijeniti. Mijenja se slovo zakona, u praksi se ne mijenja ništa dok u isto vrijeme djeca u školama gladuju. Zašto država ne zaštiti tu djecu? Zašto ne kaže da djeca koja po svojem vlastitom svjedočenju nemaju novaca ili čiji roditelji nemaju novaca, nemaju pravo na besplatan školski obrok. Vi ćete reći, pa da kao postoje neki socijalni cenzusi. Pa što vrijedi socijalni cenzus gladnom djetetu? Što ono ima od toga što njegov roditelj formalno nema pravo na to da ona ostvaruje besplatan obrok, a ono je gladno? Što od te birokratske forme ta djeca imaju? Na žalost ništa, ali zato recimo, recimo kolega Sinčić moj on je bio uzorit učenik, nikad nije prepisivao u školi. Ja sam se šokirao kad sam to čuo i njegovi kolege iz škole su mi to potvrdili, ali recimo ja jesam prepisivao. I ako bi me ulovio profesor u prepisivanju bio bih kažnjen, bio bi mi uzet test, dobio bih jedan. Ali kada ministar obrazovanja prepiše od nekog drugog i preda dio tuđeg rada kao svoj rad tada sankcija nema. Znači nad djecom se vrši represija u školama, djeca gladuju. I još jedna stvar. Zbog koga postoji obrazovanje? Zbog koga dame i gospodo? Pa zbog djece. Koliko predstavnika učenika sjedi u školskim vijećima? Nula. Zamislite učenici koji su predmet i zapravo subjekt u cijeloj priči njih se predstavlja kao neki objekt koji se ne pita ništa. Zašto djeca nisu ta čiji se glas može čuti, čije se mišljenje može čuti. Zašto djeca ne bi demokratskim putem, učenici u školi neka se kandidiraju koliko god djeca hoće za glavni, tj. za školski odbor i neka oni sa najviše glasova bude izabran. Naučila bi se demokraciji, naučila bi se izbornom procesu. Vidjela bi da i ona odlučuju, odnosno suodlučuju. Međutim naravno obrazovni sustav je nedemokratski, djecu se ništa ne pita. Uvode se kojekakve promjene, promjene poput državne mature. Što je državna matura napravila? Za koliko se povećao broj radnih mjesta zbog uvođenja državne mature? Nula. Rezultati PISA testova, znači međunarodnog standarda su katastrofa. Ispod prosjeka smo. Umjesto da se krivi obrazovni sustav koji djecu ne uči razmišljanju, koji ih uči lupetanju na pamet. Ministar je ili koji već političar ispričavam se, mislim da nije ministar, netko drugi krivio je djecu nacionalnih manjina da zbog njih smo slabi itd. Uglavnom svi su drugi krivi, ali oni koji su stvorili ovaj sustav oni nisu krivi. Oni nikada nisu krivi niti mogu biti krivi. I uglavnom suma sumarum stanje u školstvu je katastrofa. Mladi su nezainteresirani za politiku, za politički proces, o tome im se ništa ne govori. Djeca u školama nemaju prava na repliku, nemaju prava na pojedinačnu raspravu oni mogu tamo samo sjedati i šutati i nemaju pravo na svoje mišljenje. Profesor je uvijek u pravu i to je to, to je obrazovni sustav pod vašim vodstvom dame i gospodo iz HDZ-a. Da, tako to izgleda. I naravno da djeca ne vole ići u školu, naravno da je djeci gradivo dosadno, naravno da djeca markiraju iz škole. Pa i ja sam markirao, pa naravno, pa tko će to slušat te priče. Tko će to slušat dame i gospodo? Pa vi sami ne dolazite na sjednice Sabora, a dijete ako ne dođe, izostane jedan sat spremaju se stegovne mjere protiv njih. Probajte dame i gospodo plagirati hajmo reći prepisat na fakultetu ispit. Izbacuju vas sa fakulteta. Mjere su protiv studenata drakonske. Mene se proziva ne znam kao političara da sam jeo na tuđu iksicu, to je optužba protiv mene. Eto, to su takve konstrukcije kojima se služe ljudi poput Bujanca i sličnih. Volio bih da iz ove rasprave izađemo pametniji. Znači tražim, predlažem vam tri stvari za početak. Da se svoj gladnoj djeci da besplatan obrok i da ne može taj neki birokratski cenzus bit ključ po kojem se određuje tko ima prava na besplatan obrok, tko nema, pa onaj tko nema nema veze zato što je gladan. A znate zašto nema veze? Zato jer smo mi ovdje u Saboru siti, zato jer u wc-u saborskom ima wc papira. Pogledajte kolika je cijena hrane, kolika je cijena ne znam soka, kave, čaja u Saboru pogledajte kolika je osnovnim ili srednjim školama, u kantini u srednjoškolskim kantinama. Zašto djeca u srednjoj školi recimo u V. gimnaziji gdje sam ja išao zašto oni moraju plaćati PDV kada piju kavu ili čaj a mi ovdje nemamo? Zašto ne oslobodite PDV-a školske kantine? Pa nisu djeca bogatija od nas. Ali vas to ne zanima. Vas zanima reguliranje licenciranja ravnatelja, cijeli dan je ta rasprava ovdje a jasno je iz aviona kao što sam rekao da ste već prije osam godina doveli zakon po kojem ništa niste napravili i znate što se dogodilo? Vi ste prije 8 godina tako ukrali cijeli dan raspravljajući o ničemu, pa sad nakon 8 godina opet kradete cijeli dan raspravljajući o ničemu, a kao što rekoh djeci je katastrofa, katastrofa. Uništili ste mladim ljudima budućnost, oduzeli ste im priliku da žive u ovoj zemlji. Sa mnom na galeriji gore prije ove rasprave bila je jedna djevojka koja sutra putuje za Njemačku zato jer u ovoj zemlji nema posla za nju. I kaže koliko mladih ljudi od 20 godina sutra će skupa sa mnom sjesti u autobus. Koga to gospodo iz HDZ-a od vas zanima? Vi ste svoju djecu zbrinuli, vašoj djeci je dobro. Sinovi tajkuna koje ste stvorili razbacuju se novcem a mi ovdje raspravljamo o čemu? O čemu se cijeli dan ovdje raspravlja jedno veliko ništa. Pa jel vi slušate uopće gospodo iz HDZ-a sami sebe što pričate? Pa pitajte javnost koja ovaj cirkus, ovu farsu gleda koga ovo zanima što vi pričate? Nemate srama gledati me u lice, to je žalosno. Ako nemate srama mene gledati u lice dok govorim barem pogledajte sebe u ogledalo i zapitajte se kakvim zakonima se bavite i što nam stavljate tu na dnevni red. Od ovih zakona nema niko koristi. I ponavljam što je ključno, djecu morate uključiti u školske odbore. Pa ne mogu djeca koja su predmet cijele priče biti isključena iz donošenja odluka. Pa mora se njih pitati. Ne, ali vi ćete reći, šta nas briga šta djeca misle to su djeca. Za mene to nisu djeca. Ta djeca će danas sutra biti birači i oni će vam presuditi, mlade generacije kojima niste isprali mozak putem Stankovićevih emisija i državne televizije. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kolega Pernar, hvala vam na zanimljivoj raspravi. Imali ste nekoliko interesantnih poanti. Ja bih ipak u ovoj replici samo, reli ste da ne znate koja osoba iz Ministarstva znanosti i obrazovanja je vrijeđala nacionalne manjine, djecu sa invaliditetom pa sam vas htio podsjetiti samo da je bilo riječ o državnom tajniku Matku Glunčiću i da su na njega reagirali i odbor, mnogi članovi i članice Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu, a isto tako i pravobraniteljice nekoliko njih i kompletna hrvatska javnost koja je bila skandalizirana takvim njegovim izjavama. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Glavaševiću na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Pa znate što će reći gospodine Glavašević, kriviti djecu nacionalnih manjina za loše rezultate tih standardiziranih međunarodnih testova, to vam je kao da krivite skupljače boca, ljude koji se smrzavaju pred pučkim kuhinjama i beskućnike za ovu katastrofalnu ekonomsku situaciju u zemlji. Zna se tko je kriv za to, zna se tko je kriv za ovakvo stanje u obrazovanju, za to što se. Pazite ovo ovaj prijedlog se stavlja na dnevni red, ovaj prijedlog da, a kada su uzimali prava profesorima i učenicima, e onda to je bio veći prioritet. A znači profesorima umanjujete prava, skidate materijalne prava, uništavate i učenike pri tom, a nas eto kao što rekoh zatrpavate zakonskim prijedlozima koji su igranje formom. To je kao da vi sada cijeli dan raspravljate dal u zakonu piše zarez na početku ili u sredini rečenice ili na kraju. Sada zbog jedne greške koju ste sami napravili koja ništa neće, što će promijeniti izmjena ovog zakona u praksi? Ništa. Ostat će sve nakon ove izmjene zakona, sve će ostati isto kako je i bilo. Pa zapitajte se da li građani žele da stvari ostanu onako kako je bilo. Građani žele promjene, dosta im je više svega ovoga. Ne mogu slušati, vi kažete ne možemo Pernar tebe slušati, pa vas su 25 godina morali slušati. Dokle će vas više slušati? Dosta je bilo toga dame i gospodo.
Poštovani zastupnici ja vas molim lijepo nemojte upadati kolegi Pernaru u riječ. On je sam spoznao da malo previše više, sada je imao jedan fotosession gore na galeriji pa nadam se da će to na njega djelovati blagonaklono da će se smiriti. I zaista vas molim nemojte povisivati ton jer kao što sam vam jučer kazao postoji razglas u hrvatskoj sabornici i dovoljno vas dobro čujemo. Hvala lijepo na odgovoru vašem. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Majda Burić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora gospodine Brkiću. Evo gospodine Pernaru kada govorite o obiteljima gdje djeca nemaju za školsku kuhinju, mislim da biste trebali onda spomenuti i ne biti selektivni u informacijama pa biste trebali spomenuti besplatne obroke za 23 tisuće djece koje je osigurala Zaklada „Hrvatska za djecu“ koju je osigurala 2008. godine RH. Dakle 23 tisuće besplatnih obroka samo od strane zaklade. Osim toga mislim da ste trebali vezano uz to spomenuti i lokalne samouprave i regionalne samouprave koje redovito pomažu u sufinanciranju ili financiranju upravo djece u tako teškim pozicijama. S obzirom da ste rekli da se djeci oduzima pravo bilo kakvog odlučivanja, smatram da ste trebali navesti Vijeća učenika koja opstoje u svim osnovnim i srednjim školama, gdje upravo učenici i predstavnici razrednih odjeljenja suodlučuju i sukreiraju određene politike i gdje se mogu izraziti o svojim mišljenjima i gdje se izražavaju. Mogli ste također spomenuti debatne klubove čiji su predstavnici u Hrvatskoj iznimno napredni i iznimno uspješni na razini cijele Europe pa i šire, mogli ste spomenuti programe građanskog odgoja i obrazovanja koji se provode i koji poučavaju o parlamentarnom sustavu o demokraciji itd., tako da smatram da uglavnom nije sve toliko crno kao što vi to prikazujete i smatram da biste vezano uz sve to trebali biti puno transparentniji i ne pristupati tome toliko selektivno i reći zaista ono što jest. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Majdi Burić na replici. Odgovor uvaženi kolega Pernar. Nadam se da nećete povisiti glas …
Reli ste gospođo da djeca mogu imati Vijeća učenika. A o čemu Vijeće učenika mogu odlučivati, o čemu? O izboru ravnatelja, tom tko će biti zaposlen u školi? Ne, ne mogu odlučivati o ničemu. To vam je draga moja gospođo pseća demokracija. A znate što je pseća demokracija? Ima na engleskom izraz you can bark možeš lajat, bar you can t get near the bon. I to je ta demokracija koju vi dajete hrvatskom narodu jer ljudi mogu pričati šta god hoće a kopaju po smeću i ne odlučuju o ničemu. A što se tiče gladne djece, odnosno vaših priča o tome koliko vi besplatnih obroka osiguravate pročitat ću vam priču iz tramvaja. Ovako glasi naslov: „Tata ja sam gladan. Potresna priča iz zagrebačkog tramvaja na koju nitko nije ostao ravnodušan. Otac skuplja boce, majka ne može naći posao.“ Kaže ovako jedna žena koja se vozila u tramvaju „Tijekom današnje uobičajene vožnje tramvajem na posljednjoj stanici ulazi otac ispod lijeve ruke dvije štake, dok desnom pokušava pridržavati kolica s malim djetetom. Napokon uspijeva sjest na prazno sjedalo dok se dijete budi. Prvo što progovara je tata ja sam gladan. Tata mu objašnjava kako danas baš i nije bilo boca, te da mu je uspio kupiti samo jedno pecivo s tonom koji obećava kako će se tata uvijek snaći piše u …“ Dame i gospodo jel vi smatrate da vi nemate ništa s tim? Jel vi smatrate da se taj čovjek i njegovo dijete samo krivo? Iz ovoga što sam čuo gdje vi opravdavate vašu politiku ja sam shvatio da se vi brinete za Hrvatsku, da ju volite i da činite sve što možete da pomognete ali narod vam ne vjeruje gospođo. Ovaj čovjek koji kaže da danas baš nije bilo boca sumnjam da vam vjeruje. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pernaru na odgovoru. Slijedeća se za repliku javila uvažena kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Pernar je malo ova rasprava danas podsjeća na Ionescov teatar apsurda. Uz sve probleme koje hrvatski obrazovni sustav ima i koje bi jedan sveobuhvatni zakon sustavno mogao rješavati mi nakon godinu dana ove pa i prethodne Vlade koja je trajala kratko dobivamo jedan prijedlog zakona koji broji svega 3 članka. I ta 3 članka isto tako nisu upućena na vrijeme u ovaj Hrvatski sabor do 31. prosinca. Znači godinu dana se nije mogao napisati jedan članak kojim bi se prolongirao rok za licenciranje ravnatelja da nemamo sada vakuum i da nam školama zapravo ne može biti izabran jer nitko ne zadovoljava uvjet. Ljudi se javljaju ali natječaj mora biti poništen, ni jedan kandidat ne zadovoljava uvjet. Godinu dana je trebalo da se napiše 3 članka. Da ne govorimo o tome da ja sam moram priznati očekivala da će u siječnju ove 2017. godine nama na klupe doći zakon koji će stvoriti pretpostavke za eksperimentalno uvođenje kurikularne reforme u naše škole da djeca više ne rade po programima iz 90.tih, da provedemo strateške smjernice na način da rasteretimo ravnatelje u programima koje predaju da imaju više vremena posvetiti se djeci, da stvorimo zakonske pretpostavke za bolju integraciju i djece s teškoćama i manjinama u naš obrazovni sustav i sve ono što zapravo bi trebali napraviti ove godine ako želimo poštivati dokumente koji su doneseni u Hrvatskom saboru. I ako je ono što je premijer rekao u svom nastupnom govoru u Saboru kada je predstavljao Vladu istina a to je da je obrazovanje njegov prioritet nad prioritetima. Međutim, nažalost svi potezi koji dolaze u ovaj Sabor pa i ovo zakonsko rješenje govori da nažalost i obrazovanje negdje na dnu ljestvice prioriteta, ne samo obrazovanje nego i djeca i njihovi roditelji.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Sabini Glasovac. Odgovor na repliku uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Poštovana kolegice Glasovac, mogu reći da se slažem u potpunosti s vašim izlaganjem. Jednostavno mi nije jasno kako to da su kolege iz HDZ-a toliko gluhe da ne čuju i ne razumiju ovo što im se cijelo vrijeme govori, da ne mogu razumjeti da ovim izmjenama zakona se ništa neće promijenit a da problemi u školstvu postoje, da su djeca u školama gladna, da se profesore i učitelje sustavno degradira, da djeca koja su predmet odnosno objekt, odnosno subjekt cijele priče obrazovnog sustava ne odlučuju uopće, nemaju pravo na svog predstavnika u školskim vijećima itd. Pa čak i na fakultetima, evo ovo ne znam dali znaju kolege iz HDZ-a tamo postoji studenski predstavnik koji suodlučuje u upravnim odlukama fakulteta, ali u školama ne, ne znam zašto. I ponavljam ako mogu, ako može ministar prepisivati pozivam da se onda i bude mekše prema učenicima, jednostavno da se kaže i djeci da mogu i oni prepisivati ili neka konačno smijene tog ministra i da se zapravo prekine ova farsa gdje se nad najslabijim članovima društva trenira strogoća, a velikim ribama poput Ive Sanadera se gleda kroz prste. I mi vidimo da Vrhovni sud oslobađa HDZ, Ustavni sud oslobađa HDZ, ruše se sve presude, protiv njih istovremeno na međunarodnim sudovima gubimo presude, o tome nije bilo javne rasprave. Pitanje zašto smo izgubili arbitražni spor i milijarde dolara o tome se ne raspravlja. Raspravlja se o ovoj hrpi papira, o tome se ovdje raspravlja. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru i izričem vam opomenu zbog nedoličnog ponašanja u Hrvatskom saboru i molim vas ubuduće se klonite takvih ponašanja ja vas lijepo molim. Hvala vam lijepo. Slijedeći se za repliku javila uvaženi kolega Blaženko Boban. Izvolite.
Pošto pedagoške mjere u osnovnoj i srednjoj školi gospodinu Pernaru nisu pomogle vjerojatno ni moja replika pa odustajem od nje.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Blaženku Bobanu na doprinosu ovoj raspravi. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Branimir Bunjac.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Pernar vi ste danas na kraju ove rasprave rekli ono što smo znali i na samom početku a to je da se stvarni problemi u hrvatskom obrazovanju ne rješavaju. I ovo što ste spomenuli da dakle učenici nemaju za školski obrok koji mjesečno košta 60 ili 70 kuna. Da smo mi danas ovdje o tome raspravljali cijeli dan i da su naravno svi u tome sudjelovali, da su bili prisutni ja vjerujem da bismo taj problem nekako uspjeli riješiti. Ali evo mi smo raspravljali o tome treba li licenciranje ravnatelja ili ne treba što taman da je i provedeno ne bi donijelo nikakvu osobitu korist. Sva djeca u Hrvatskoj, sva od prvog do zadnjeg imali bi besplatni obrok da se uloži 400 milijuna kuna godišnje. To je dobit Erste banke godišnja, samo jedne jedine banke u Republici Hrvatskoj. Na koliko se dijeli osoba ta dobit? Na koliko osoba se dijeli tih 400 milijuna kuna? A na koliko stotina tisuća djece bi se taj iznos podijelio kada bi ga ova država bila voljna izdvojiti? Ova država sipa ko iz rukava novce kad je potrebno graditi nekakve arene koje sada trunu ko ruglo velikih gradova. Ima novca za Pelješki most kojim se iskreno rečeno možda ćemo se prevesti dva puta u životu, barem mi koji tamo ne živimo. Ima novce da kupi INA-u čim arbitraža propadne. Evo Mađari su danas rekli jednu milijardu i 900 milijuna eura. To će se odmah pronaći, osnivat će se povjerenstvo. Zašto se ne osnuje povjerenstvo za gladnu djecu? Hajde neka bude premijer Plenković predsjednik tog povjerenstva. Ja bih isto rado sudjelovao i htio bih da evo to doživimo tijekom ovoga mandata, da se takvi problemi rješavaju u ovom Saboru. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bunjcu na replici. Odgovor uvaženi kolega Pernar, izvolite.
Da, evo ja pozivam ovom prilikom Hrvatski sabor da se napravi istražno povjerenstvo zašto djeca u školama gladuju i zašto država ne financira njihove obroke. I kao i kolega Bunjac pozivam premijera Plenkovića da on bude na čelu tog povjerenstva. Međutim, bojim se gospodine Bunjac da se to ipak neće dogoditi? A znate zašto? Pa premijer Plenković je jučer rekao koji je prioritet njegove Vlade – borba protiv demagoga, borba protiv populista, borba protiv nas iz Živog zida. Prijetio nam je da će cijelu Vladu upregnut da se nas razbije, suzbije, smanji broj naših zastupnika, da se nas glas ne čuje. Evo drage dame i gospodo iz HDZ-a vidim da ste jako agilni i pokazat ću vam sada kako će izgledati rasprava bez mene. Ja ću vam lijepo otići, ja ću vam danas ispunit želju i gospodinu Plenkoviću i više moje mudrosti, odnosno kako vi kažete ja anarhist pričam ovdje gluposti, više se to neće čut tijekom ove rasprave, a vi se lijepo javljajte za riječ, replicirajte sami sebi i uživajte u toj nakaradnoj vrsti demokracije gdje premijer prijeti političkim obračunom, instrumentaliziranjem državnih institucija znači Ministarstva pravosuđa, policije i čega već, Vlade cijele umjesto da se bavi rješavanjem problema gladne djece u školama. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na odgovor na replici. Žao mi je što napušta radno mjesto, ali mi idemo dalje. Koga nema, bez njega se može. Sljedeći se za pojedinačnu raspravu javio uvaženi kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa teško je nastaviti diskutirati ozbiljno nakon ovakve diskusije koja je diskutirala o svemu, a najmanje o onome o čemu ovaj zakon govori. U prvom redu sam zakon bi trebao slijediti Zakon o procjeni pravnih učinaka, a to znači da je trebao biti na javnom savjetovanju i da su svi oni koji su zainteresirani trebali imati vremena i reći nešto o ovom prijedlogu zakona. Ima tri članka, odnosno četiri što je sasvim kratko da bi mogli ljudi meritorno reći što misle o prijedlogu zakona. I nama je dostavljena analiza javne rasprave na 160 stranica i prijedlog zakona u kojem nema ovog članka 2. Dakle, članak 126a. briše se. To je u prijedlogu zakona koji je bio na javnoj raspravi, ne postoji. Tamo je stajalo da se prolongira, dakle primjena licenciranja za 1.1.2020. godine. Što se desilo u ovih mjesec dana ili dva mjeseca od kad je završena javna rasprava da se promijenio članak zakona i da se sada predlaže da se potpuno briše licenciranje. Da li je to strah vladajućih da neće moći uhljebiti ovih 150 ili 200 ravnatelja kojima ističe ove godine ravnateljski staž ili je to želja da se potpuno licenciranje u Hrvatskoj makne. Ima jedna ona izreka koju svi mi koji smo možda malo stariji, koji smo gledali serije na televiziji pa ima jedna crnogorska serija by the way u Crnoj Gori postoji licenciranje već dugo godina koja kaže Đekna još nije umrla, a kad će ne znamo. Tako da vjerojatno licenciranje sa ovim zakonom nije umrlo, ali kad će isto tako ne znamo, vjerojatno je pokopano za neka daljnja vremena. Jer ako ste u prijedlogu zakona dali sebi rok od četiri godine da se u roku te četiri godine licenciranje uspostavi u Hrvatskoj bilo bi zanimljivo da nam državni tajnik kaže što se desilo da u tih mjesec i pol ili dva dana nakon završetka rasprave da je promijenjen članak 2. koji sada vrlo jasno kaže da se licenciranje ukida. Možete govoriti koliko hoćete da ostaje članak, da treba provesti i uspostaviti sustav licenciranja. A kada nemate roka vjerojatno ga nikada nećete uspostaviti jer da se vratimo sada na ono što se dešavalo prije, pa evo vratio bih se daleko, daleko u prošlost tamo 1993. dakle prije 24 godine bila je obveza polaganja ravnateljskog ispita, tada u ona bivša vremena i tada se polagao ravnateljski ispit. Ne samo to nego je 1993. uvedena škola za ravnatelje koja je nakon dvije godine ugašena sa jednom izjavom ministra HDZ-a koji je rekao, šta će škola ravnateljima. Ravnatelji su postavljeni po političkoj volji i oni su dužni odgovarati onome tko ih je postavljao i nema potrebe da oni budu u školi i da se nečemu uče. I to se sada dešava, zatvorili smo krug ponovno se vraćamo na 1994. krajem kada je ukinuta škola za ravnatelje, vraćamo se na to da se ravnatelji postavljaju po političkoj podobnosti. Citirati ću izjavu jednog našeg vrlo uvaženog profesora Stančića koji je rekao evo citiram „ravnatelji su jedini djelatnici u školi koji nemaju specifična znanja“. I to je istina. I nastavci i pedagozi i drugi djelatnici koji rade u školama imaju specifična znanja, imaju pedagoško obrazovanje, a ravnatelji su jedini oni koji to nemaju i to je ono što je sam predlagač morao znati. Točno je da od 2008. do sada nismo uspostavili sustav, točno je i svi snosimo dio odgovornosti. Tu nema sada ni više ni manje, ali mislim da je trebalo napraviti iskorak, ova Vlada da vrlo jasno postavi sebi cilj do kada bi sam sustav licenciranja trebao biti uspostavljen u Hrvatskoj. I mi iz oporbe ne bi ni riječ rekli na to, povukli bi svoj zakon i glasali bi za ovaj zakon. Ovako, ne možemo se oteti dojmu da nastavljamo sa onom politikom koja je, a to je da u Hrvatskoj postavljamo ravnatelje po političkoj dužnosti. 2012. je pokrenut sam sustav i točno je koliko god vi iz HDZ-a pokušavate reći da nije ništa napravljeno, isporučena su tri ključna dijela licenciranja, dakle isporučen je standard zanimanja, standard kvalifikacije i isporučeni su modeli licenciranja. Imate gotov proizvod. Dal nije moguće staviti rok do kada taj proizvod treba implementirati? Ali evo, zaustavili smo kurikuralnu reformu, zaustavit ćemo licenciranje, idemo natrag. Jasno je da jedna konzervativna revolucija u Hrvatskoj je nešto što se vidi, što se osjeća i to je ono što moramo vidjeti i kroz ovaj zakon. Zaustavlja se progresivno ono što će doprinijeti da naše škole budu bolje jer ravnatelji nisu samo oni koji zapošljavaju, da napominjem da su ravnatelji oni koji su i odgovorni za kvalitetu ljudi koje zapošljavaju, da ne govorimo o zapošljavanju braće, stričeva, nećaka i svih ostalih. Postoji čak i tzv. stup srama osnovnih i srednjih škola koje umjesto tehnološkog viška su zapošljavale druge nastavnike izvan tog tehnološkog viška, što govori o tome da ravnatelje je trebalo profesionalizirati i to je jedina brana protiv političkog utjecaja, protiv nepotizma, protiv zapošljavanja i po stranačkoj, i po porodičnoj, i po susjedskoj i da ne znam kojoj drugoj liniji. Jer profesionalni ravnatelj je onaj koji mu je to posao koji je educiran da to radi i na takav način ćemo izbjeći sve ono što nam opravdano građani, ali i nastavnici koji opetovano se tuže da ne može se zaposliti u školi ako ne znaš ravnatelja. Čistačica se ne može zaposliti u školi bez političke volje određenog župana ili načelnika, gradonačelnika i svega ostalog. Prema tome, HDZ je na vlasti u većina županija, prema tome to je ono što ste vi inaugurirali i zato i radite ovo sada da ne želite da se u Hrvatskoj postavi sustav licenciranja. Profesionalizacija ravnatelja miče politički utjecaj i ne samo to nego dovodi da škole budu bolje, da škole budu upravljane po mjeri dobrog gospodara, ali s druge strane mijenja i ulogu samog Upravnog vijeća škole koje bi onda imalo potpuno drugačiju ulogu nego što ima sada jel ono je sada pod utjecajem politike, to znamo i to nije nikakva nepoznanica u Hrvatskoj. Stoga mi je žao što je HDZ očito u ova mjesec i pol dana pokleknuo pod utjecaj očito iznutra iz baze jer kažem 200 ravnatelja je sada na reizboru pa ako bi krenuli sa licenciranjem onda će vjerojatno neki od njih možda i ne bi uspjeli dobiti licencu, stoga mi je žao što niste napravili jedan iskorak koji ste napravili kada ste dali zakon u javnu raspravu, gdje ste rekli da se licenciranje odgađa do 1.1.2021. Očito ona izreka, „Đekna još nije umrla, a kad će ne znamo“ na ovaj zakon možemo reći, licenciranje nije umrlo, ali kada će zaživjeti, ne znamo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mirandu Mrsiću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Pitate se kolega Mrsiću da li se ovakav zakon predlaže da bi HDZ mogao uhljebiti još dvjestotinjak ljudi ili da bi još četiri godine mogao politički kadrovirati u školama kad su u pitanju ravnatelji. Ne vjerujem jer da prihvate onaj prijedlog koji im nudimo odredite rok zadnji dan mandata HDZ-a, ne predzadnji, zadnji dan mandata HDZ-a. Oni bi to mogli raditi iduće četiri godine. Prema tome, to nije razlog. Ja mislim da je razlog nešto drugo, jedna nepažnja, nepažnja u Klubu HDZ-a da nisu primijetili što im ministar Barišić podmeće jer da su to primijetili onda bi rekli pa daj Barišiću pa šta nije dosta ovoga što radiš, pa danima se sve televizije, svi radiji, sve novine bave tobom, danima svi pišu o tome kako si prepisivač. Ne može aktualno prijepodne bez bar desetak pitanja o tebi. Pa sad nam još i to radiš, još i tu sramotu da brišeš datum do kojeg bi se trebalo donijeti dokument o tome da ravnatelji moraju steći certifikate. Pa netko bi mu rekao Barišiću dosta je više, pa prestani nas sramotiti, pa ovdje četiri i koliko više sati raspravljamo, cijeli dan raspravljamo o jednoj gluposti. Slažeš se s time da certifikati trebaju a nećeš odrediti da zadnji datum certifikata bude zadnji dan vlasti ove Vlade. I ja još uvijek očekujem da će premijer, pa to evo da je potpredsjednik Sabora ja u njega vjerujem da je to vidio i da je to shvatio da bi nazvao premijera i da bi mu rekao povuci, reci, nazovi zamjenika i reci mu neka povuče taj zakon da se ne sramotimo.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Staziću na ovoj replici. Odgovor uvaženi kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Uvaženi kolega Stazić, da ministar Barišić je balast Vladi, balast saborskoj većini i mislim da bi najbolje bilo da napravi ono što častan čovjek napravi a to je da podnese ostavku i oslobodi Vladu tog balasta koji postoji i koji će trajati i do kraja mandata ali to nije meni problem što se tiče ministra Barišića, svatko to će na određeni način izdržati taj teret na leđima ali me brine sustav, brine me sustav odgoja i obrazovanja na čijem čelu je on jer će sustav patiti zbog toga, jer neće se moći rukovoditi sustavom i raditi one reforme u sustavu koje bi se trebale raditi kad imate takav teret na leđima kojega unatoč svim pokušajima očito neće se moći skinuti. Tako da mislim da bi najbolji potez bio ministra Barišića da podnese ostavku i da nekome drugome priliku da uvede licenciranje, da reformira školstvo, da vrati kurikularnu reformu i da Hrvatska krene u obrazovni sustav koji je primjere jednoj zemlji Europske unije, da ne govorimo o finskom modelu kojim bi trebali težiti i promijeniti hrvatske škole da iz hrvatskih škola izlaze ljudi koji su dakle sposobni odmah otići na tržište rada i na tržištu rada uspjeti i naći radno mjesto a i raditi. Nažalost, naš sustav to ne radi, ministar Barišić koji je očito plagijator neće barem da plagira finski sustav obrazovanja možda bi bilo lakše. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mirandu Mrsiću na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala. Potpredsjedniče! Uvaženi kolega Mrsić, slažem se s vama da hitno moramo riješiti način upravljanja našim školama jer evo ova rasprava je potaknula, znači gledana je i potaknula je raspravu među roditeljima i nastavnicima, i među profesorima i ravnateljima, javljaju se, šalju poruke i očekuju od nas da se čim prije riješi model upravljanja školama. Svi se slažu da naše škole treba voditi čovjek koji je uvažen prije svega od svojeg kolektiva, koji ima određena stručna znanja i koji treba biti i licenciran i trebalo bi čim prije definirati kad će se s tim krenuti jer ne smijemo zaustaviti daljnji razvoj našeg obrazovnog sustava, stvaranje jednakih uvjeta za školovanje u svim regijama jer još uvijek imate područnih škola gdje se piše kredom po običnoj ploči dok u nekim školama imaju i pametne ploče i puno druge tehnologije i nastavnih pomagala, dok nekima toga nedostaje. Ali isto tako tom ravnatelju treba omogućiti da obzirom da je on samo prvi među jednakima u svom kolektivu da može motivirati svoje kolege da svoja znanja i vještine prenose na te učenike koji su nam cilj prije svega, da im omogući daljnje stručno usavršavanje, da im omogući odlazak na različite seminare i da im omogući adekvatnu plaću. To sa smanjivanjem sredstava za obrazovanje vjerojatno ti naši budući licencirani ravnatelji neće moći. Stoga evo apel na sve nas da i kod ovog zakona i kod narednih zakona, pa i kod proračuna se više sredstava izdvoji za obrazovni sustav, za znanost jer jedino tako možemo postići onaj cilj da imamo kvalitetne obrazovane generacije koje će biti zapošljive na tržištu rada. I također, mislim da nitko od djece ne bi trebao biti gladan jer evo jedan roditelj šalje pitanje „Ako zatvorenici u zatvorima imaju pravo na besplatan obrok zašto svako dijete nema pravo na besplatan obrok u školi?“. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Davoru Vlaoviću na replici. Odgovor uvaženi kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Vlaović, potpuno se slažem sa ovom zadnjom konstatacijom, naši učenici imaju i trebaju imati pravo na besplatan obrok s time da oni koji imaju više da onda oni mogu participirati a oni koji nemaju da onda budu potpuno oslobođeni obroka u školu, to je stvar Vlade da li Vlada ima sredstava za to, vjerujem da ima a ako ima za kupovinu automobila ima i za ovo a s druge strane to će pomoći i razvoju našeg sela jer mi smo zemlja koja poljoprivredno mora biti puno jača nego što je sada. Prema tome, sa time radimo dvije dobre stvari. No što se tiče samog licenciranja, ravnatelji bi trebali biti profesionalci, jer rukovođenje se uči. Imate dvije odnosno tri kategorije ravnatelja. Jedni koji su Bogom dani ravnatelji jer imaju u sebi tu sposobnost, da rukovode, da znaju s ljudima, da znaju rukovoditi. Imate drugu krajnost da oni koji da ne znam što da im napravite ne znaju rukovoditi. Jednostavno nisu takav tip ljudi. I imate onda jednu veliku većinu ravnatelja koji ako im date mogućnost da nauče i date im alat da s njima rade, bit će izvrsni ravnatelji kao i ovi koji su Bogom dani da budu ravnatelji. I to je ono što je HDZ-e treba napraviti. Ne možemo se oteti dojmu da se ovo radi samo zato da bi se opet politički kadroviralo i da bi se opet zapošljavali ravnatelji po podobnosti, a onda nakon toga ide od ravnatelja ide zapošljavanje profesora, nastavnika, čistačica, domara i svega i niti jedno to zapošljavanje onda neće ići bez političkog odobrenja bilo župana, načelnika, gradonačelnika ili koga ti ja već znam. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mirandu Mrsiću na odgovoru na repliku. Sljedeća za repliku se javila kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Kolega Mirando upitali ste se što se dogodilo u mjesec i pol dana da je Vlada tako radikalno promijenila svoj stav od onog nacrtom zadanog roka da će prolongirati stjecanje licence za 2021. do ovoga da potpuno odustaje od bilo kakvog roka što se da iščitati da odustaje od licenci. Pa kada pogledamo javno savjetovanje sa zainteresiranom javnošću potpuno je jasno, od 140 pristiglih prijedloga gdje je čak 129 sindikata, raznih zaposlenika u školama tražilo da se redefinira članak 75. da se vrate popravni ispiti, nije ništa Ministarstvo niti Vlada odreagiralo na tih 75% istih prijedloga. Ali je na jedan. Jedan jedini prijedlog koji se iz javne rasprave prihvatio je prijedlog predsjednika Hrvatskog katoličkog društva prosvjetnih djelatnika koji u svom očitovanju kaže: „Licenca po svemu sudeći samo je jedan uvjeta za ravnatelja, s njome se ništa ne dobiva.“ Dalje, „Ona može biti besmisleno gubljenje vremena, sredstava, truda, održavanja postojećih destruktivnih odnosa, nepoželjnog stanja u školskom sustavu koji se posljednjih godina vrlo ozbiljno urušava pod pritiskom SDP-a, Jokićeve isprazne štetne CKR-a i besmislenog djelovanja“. Jedini uvjet da vas Ministarstvo posluša, da vas imenuje državnim tajnikom kao Glumčića je da ono što dalje pljunete po cjelovitoj kurikuralnoj reformi. A ono što se ja pitam je, tko upravlja obrazovnim sustavom u Republici Hrvatskoj? Vodi li se obrazovna politika s Markovog trga, ili s Kaptola? I jel' moguće da HDZ-e mirno šutke gleda kako Hrast vodi obrazovnu politiku kroz Ministarstvo znanosti i obrazovanja i od djece želi napraviti bukve? Jel' to moguće da HDZ-e to dozvoljava i trpi ovoliku štetu zbog njih?
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Sabini Glasovac. Odgovor uvaženi kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Pa uvažena kolegice Glasovac očito da je na djelu jedan oblik konzervativne revolucije koju vidimo i sjedi tu jedan od predstavnika naš kolega saborski zastupnik koji očekujem da ću imati repliku od njega. Jasno je, svaki je legitiman da to radi. Dakle, to je stvar uvjerenja ali je pitanje da li hrvatski građani to žele ili ne žele i ne možete nametati svoje mišljenje većini građana. Da, kurikularnu reformu ste zaustavili i želite da se desi isto ovo što će se desiti i sa licenciranjem da postoji na papiru, a da nikada se ne zaživi i da nikada ne bude u Hrvatskoj primijenjena. Ono što bih ja upitao državnog tajnika ako se bude obraćao na kraju svega, da nam vrlo jasno kaže što se desilo u tih mjesec i pol dana da su promijenili članak 2. i poslali ga u Sabor na ovaj način, pogotovo što u javnoj raspravi nije bilo zahtjeva da se taj članak potpuno briše ili je to bio možda strah ministra Barišića da ne kažu da eto plagira ono što je SDP-e dao u proceduru 15.12. dakle, da opet ne bude još jedan plagijat koji bi se trebao ocjenjivati da li je HDZ-e pod pritiskom SDP-a napisao drugačiji zakon. Samo da budete drugačiji, ali to je u znanstvenom radu je to dobro i u znanstvenim radovima se ne plagiraju stvari, ne prepisuju se tuđe stvari. Ali ovdje bi bilo dobro da ste prepisali ono što smo mi predvidjeli, ili da ste ostali na onome što je bilo i u javnoj raspravi, a to znači da ostane 1.1.2021.
Zahvaljujem gospodinu Mirandu Mrsiću na odgovoru. Imate lijepe eskapade u ovom vašem izlaganju i odgovorima gdje malo zaobiđete temu, ali se onda vratite. Evo ja bih vas samo molio da ne idete baš previše u krajnost da se držite teme. Nastavljamo dalje sa replikama. Uvaženi kolega Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolega Mrsić, da, ovo što ste rekli o zapravo efektivnom ubijanju licenci i o tome koliko je to pogrešno, zapravo već smo imali prilike čuti danas od kolege Stazića jednom prilikom, ali ja bih podsjetio svejedno. Dakle, imamo najsvježiji primjer koliko je to važno. U jednoj školi u Šibeniku jedan ravnatelj je zabranio izložbu o Ani Frank koja se zove „Povijest za sadašnjost“. Ispričavam se, ostat ću u okvirima članka 232. časna riječ, kratka je ilustracija, pod izlikom dakle, rekao je: „Da mu smeta što su fašisti prikazani bolje od antifašista i da ispada kao da su oni ubijali Židove, Rome i izgladnjivali djecu.“ To je jedan ravnatelj, izašlo je iz usta ravnatelja jedne škole. Dakle, takav proces licenciranja bi omogućio između ostaloga i da vidimo da li su ljudi u ovom nekakvom smislu sposobni obnašati takve važne dužnosti i raditi sa našom djecom u krajnjoj liniji. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bojanu Glavaševiću. Kaže ona narodna da je ponavljanje majka znanja. Već smo to čuli od uvaženog kolege Stazića ali evo drago nam je da ste to ponovili za Šibenik. … [[Upadica: Govornik nije uključen, ne čuje se.]] Hvala lijepo. Ove vaše stilske bravure. Ali dozvolimo uvaženom kolegi Mirandu Mrsiću da odgovori na repliku.
Hvala lijepo. Jer da je taj ravnatelj iz Šibenika bio u sustavu licenciranja pa bez obzira po modelu jedan ili po modelu dva onda bi ga vjerojatno učili toleranciji, učili bi ga valjda i hrvatskoj povijesti bez obzira na političko uvjerenje i vjerojatno bi da je prošao cijeli sustav licenciranja ne bi mu palo na pamet da se to desi i da na takav način zastupa određene političke stavove, to je samo još jedan dokaz da su ravnatelji birani po političkoj, politička snaga je birala očito ravnatelja bez obzira gdje i kako, ne govorim da li su to sada HDZ, HNS, SDP, ali svi jasno da imamo u tome utjecaja. Ali sasvim sigurno da ovo što se desilo u Šibeniku ne služi na čast niti tom ravnatelju niti gradu Šibeniku ali niti Republici Hrvatskoj jer povijest se ne može mijenjati, Ana Frank je jedan simbol otpora, simbol nečega što se ne smije i nije trebalo desiti a onaj drugi koji je vezan uz Hrvatsku je hrvatska povijest koju možete tumačiti na ovaj ili onaj način, ali činjenica je da su partizani bili antifašisti a da su ustaše bili fašisti. I to je nešto što ne možete promijeniti pa taman zabranjivali koliko god hoćete godina. Kažem, da je ovaj ravnatelj bio licenciran to se ne bi desilo jer mu ne bi palo na pamet jer je to nešto što nije dio škole i školskog obrazovanja nego politike a to može raditi izvan škole u svojoj stranci.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mirandu Mrsiću na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo, ja ću se malo kolega Mrsić vratiti, on je bio na partizanima i ustašama, na fašistima i antifašistima, ja bi se vratio na dio vašega izlaganja. Vi ste rekli da se uglavnom uhljebljuju ravnatelji svoje političke ljude jer se politički i postavljaju zavisno od ustanove koja ih tj. od vlasnika škola i to je činjenica, i tu se slažem sto posto s vama, poglavito evo u mojoj Splitsko-dalmatinskoj županiji u tom slučaju je HDZ na vlasti ali jutros sam ispričao pa ću ponoviti kao što je rekao potpredsjednik da je majka ponavljanja. U osnovnoj školi „Fra Pavla Vučkovića“ u Sinju bila su dva kandidata za ravnatelja, HDZ-ov i SDP-ov član. I naravno izabrali su HDZ-ovog člana jer je županija u Sinju vlasnik. Međutim, u Splitu je bio gradonačelnik SDP-ov na vlasti. Taj SDP-ov što je izgubio on je postao ravnatelj u splitskoj školi za vrijeme dok je SDP-ov bio gradonačelnik, znači nije izašao, niste ga izbacili, još je ovaj bio, odgovarao vam je. Znači, ja se slažem u potpunosti da se uhljebljuje maksimalno, da se decentralizirana sredstva koja idu na županije i osnivače, da se koriste kome se prohtije i po političkome ključu ali je istina da se i vi u svojim županijama gdje ste na vlasti na isti način ponašate kao i u vašem ministarstvu kad ste bili sigurno ste zapošljavali djelatnike, sigurno ste djelatnike, pa i one koje ste iz Sinja zaposlili u vašem ministarstvu, sigurno ste ih zaposlili po Duhu Svetome a ne po članskoj iskaznici. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Miri Bulju na replici. Odgovor uvaženi kolega Mirando Mrsić. Izvolite!
Repititio est pas mater studiorum“, to je ali očito da vi ste to shvatili doslovno pa ste se ugledali na vašeg starijeg brata u koaliciji na HDZ pa ste u Hrvatskim vodama išli zaposliti kuma ili ne znam već koga od gospodina Petrova. Prema tome, najgore je kada govore netko i nekome docira a da sam ne pogleda iza sebe. Ima ona kineska koja kaže: „Ne bacaj se kamenom na kuću susjeda ako je tvoja od stakla.“. Pa gospodine Bulj, ja mislim da bi to trebali i kad replicirate razmisliti o tome. Ja nisam govorio o tome tko je radio, kad sam u svojoj diskusiji govorio da ravnatelji jesu pod političkim pritiskom i da ravnatelji su bez obzira tko je na vlasti što se tiče Splita ravnatelj je izabran na natječaju i šta bi se SDP-ovci mi trebali sramiti ako izaberemo nekoga na natječaju tko je član SDP-a. Ako je natječaj proveden u redu i onako kao što je nema razloga da se to ne i nemamo ništa protiv toga da se izabere netko to je HDZ-ovac. Ali opet se sad vraćamo na to, zato je potrebno licenciranje, zato i trebamo imati ovaj sustav koji ja se nadam da vi nećete dignuti ruku za ovaj zakon nego da ćete dignuti ruku za zakon koji smo mi predložili a to znači da se licenciranje što prije uvede u Hrvatsku da se spriječe ovakvi ekscesi.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mirandu Mrsiću na odgovoru. I imamo zadnju repliku, uvaženi kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite!
Poštovani, uvaženi kolega Mrsiću evo prvo da vam kažem na početku slijedeće. Nakon stupanja na snagu ovih prijelaznih i završih odredbi 1. siječnja 2017. niti jedan ravnatelj u Hrvatskoj nema licencu, zapravo nitko nema uvjete za rad, tako da jednostavno što je već doneseno ne može se prolongirati, može se samo zapravo donijeti ovo što upravo mi radimo promjena ovoga članka ovoga zakona. Tako da su to neke osnovne stvari koje morate znati. Jako mi je drago da vi iz SDP-a primjećujete da smo mi u Hrastu, to znači da smo u onom drugom suprotnom dijelu političkog spektra što mi zapravo imponira, što smo dalje od vas to nam je i draže. Govorili ste o tome o konzervativnoj revoluciji. Pa možda je kontrarevolucija jer već 20 godina imamo jednu liberalnu revoluciju pa je bilo logično da će se kad-tad dogoditi kontrarevolucija. A kada govorimo o mišljenju vašu kolegicu Glasovac je jako zasmetalo suprotno mišljenje jednog Hrvatskog katoličkog društva prosvjetnih djelatnika i odmah je problem. Upravo ste vi ti koji se kunete u liberalizam, a zapravo ne uvažavate tuđe mišljenje, a s druge strane drugim konzervativcima koji sam i ja zamjerate to što su konzervativci.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hrvoju Zekanoviću na replici. Odgovor hoće uvažena kolegica Glasovac, ili ćete vi gospodine Mirsiću?
Ja ću jer je tako po Poslovniku.
Dobro. Hvala lijepa. Izvolite.
Mada je povreda Poslovnika jer se komentira diskusija nekoga drugoga, to ste mogli, replika nekoga drugoga, očekivana replika. Pa ja mislim da bi se tu kolege iz HDZ-a trebali zabrinuti jer vi ste rekli da je 20 godina u Hrvatskoj na djelu liberalna revolucija ako sam dobro to nešto shvatio? Pa očito da ne znam za koji ste vi poredak u Hrvatskoj, dakle da li vi hoćete da se vrati socijalizam natrag ili hoćete da se vrati nešto drugo. Nije mi baš ta razumljiva vaša konstatacija, pa bi bilo zgodno ju u jednoj nekakvoj diskusiji možda bolje elaborirati. Naravno da je problem u neradu Vlade i one Vlade koja je bila prije kada je bio ministar Šustar. Znači šustar je postolar koliko ja znam. Dakle ministar koji je sada dakle, očito da nisu radili svoj posao, jer da su radili svoj posao onda bi ova izmjena zakona bila prije. Kao što sam napomenuo u javnoj raspravi je bio datum drugi i to je stvar i nerad Vlade koja i one prije i one sada da se nisu potrudili da ova tri članka zakona u Sabor dođu što prije ili je to baš intencija da se dokine licenciranje i da jedina licenca koju ravnatelji trebaju imati je stranačka iskaznica HDZ-a i Mosta.
Hvala uvaženom kolegi Mirandu Mrsiću na odgovoru. Kažu da je postolar šuster, a ne šustar, pa evo tako da znade da ministar Šustar nije postolar iako se tako preziva, a postolar je šuster. Hvala lijepo. Nastavljamo sa raspravama. Za pojedinačnu raspravu se javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo govorimo o … [[ne razumije se]] ravnatelja. Vidim da se razmahao i moj prethodnik o pustim zapošljavanjima svih političkih opcija osim njegove u kojoj su zaposleni za vrijeme njega u ministarstvima, pa tako i za ravnatelja po Duhu Svetome. Pa ja bih mogao recimo iz primjera, osobno imam evo listu nezavisnu u Sinju. Moj vijećnik niti jedan ne radi, a ima i profesora koji imaju 40 godina. Pa ću se ja vratiti malo na temu. Problem gospodine tajniče uvaženi je decentralizirana sredstva koja odlaze osnivačima. To je ključni problem priče. Problem što ta decentralizirana sredstva kada dolaze u županije, a to je primjer Splitsko-dalmatinska županija isključivo se dijele po političkom ključu ravnateljima … [[ne razumije se]] postavlja HDZ-e, u gradu Splitu SDP-e, ili u drugim županijama SDP-e, ali ja govorim sada o svojim županijama. Pa tako naravno, žao mi je što nema kolege Bobana da u Solinu imamo dvi, tri, četiri škole, pet škola, dok u zaleđu Cetinskoj krajini i drugim krajevima, Imotskom kraju i u drugim krajevima gdje nisu načelnici i gradonačelnici iz te političke opcije naravno da i ravnatelji u tom slučaju i ti gradonačelnici se teže bore da dobiju određene pogodnosti tj. da dobiju ravnopravnu raspodjelu tih sredstava. Znači određeni gradovi imaju osnivačka prava, a neka nemaju. Pa koji su to kriteriji? Kako je moguće da svi svojim pravilnikom, a i ova s desna i s lijeva moji, nisu do sada promijenili Pravilnik o prijevozu npr. učenika. Osnovnoškolci do tri kilometra nemaju pravo prijevoza. Lakše je to puno organizirati u Zagrebu zato što je milijunski grad i to je besplatno organizirano. Međutim, u krajevima gdje nema nogostupa, gdje nema rasvjete i u krugu tri kilometra gdje je šuma, gdje roditelji nemaju novca je tu problem ogroman. To su nerazvijeni krajevi koje je zaboravila i županija moja Splitsko-dalmatinska, pa zaboravilo je naravno i Ministarstvo. Besplatni udžbenici.
Ispričavam se kolega Bulj.
Kako je moguće da u Gradu Zagrebu.
Kolega Bulj, samo malo. Ja bih vas molio uvažene kolege dozvolimo kolegi Bulju da nastavi sa raspravom. Hvala lijepo.
Kako je moguće da u Gradu Zagrebu imamo besplatne udžbenike i u određenim krajevima? Pa imamo primjer u mom kraju gdje područja brdsko-planinska gdje ljudi nemaju uvjete niti radna mjesta, gdje roditelji teško žive, ta djeca nemaju organiziran prijevoz, dok u Zagrebu imamo besplatne udžbenike, imamo u određenim školama što je dobro i pozitivno imamo i hranu tj. nekakvu marendu osiguranu za djecu, dok u tim krajevima nemamo. Zbog čega? Zato što je sve centralizirano. Pa bih vas molio da svojim pravilnikom dobro razmislite i da po regionalnom, po nerazvijenom po tome po tim područjima koji ne može se doći to je Lika, Gorski Kotar gdje je jednostavno neorganiziran i sustav prijevoza da pomognete tim krajevima i da tim pravilnikom po indeksu razvijenosti da im pomognete. To morate uraditi. A ravnatelji koji se imenuju po važećem zakonu zapošljavaju onako u školske odbore i imenuje ljude, a to su osnivači županija i gradova. I tako zapošljavaju sve osnivačke bilo u županiji SDP-ovoj, bilo u županiji gdje je na vlasti HDZ-e. To su činjenice i to je vrlo lako provjerljivo. Možemo slobodno provjeriti u mojoj županiji tko su ravnatelji, svi koji imaju, tko je na vlasti, u tom slučaju HDZ. To je SDP pokušao osnivanjem ureda, decentralizirajući urede državne uprave po županijama. Pa recimo, u Sinju mome gradu imamo 29 zaposlenih u Uredu državne uprave. Ljudi doslovno ne znaju šta rade. U Sinju gradu zaposlenih. Naravno, imenovali su svoga po „Duhu Svetom“ gospodin Velja Radojković je bio imenovan tada po „Duhu Svetom“ a ne po stranačkoj iskaznici najvjerojatnije zbog dobrih kvalifikacija, zbog dobrih učinaka, ali je činjenica da posvetite, ja vas još jednom molim, na nerazvijena područja gdje djeca nemaju dvorane, nemaju uvjete gdje mogu igrati i slažem se s djelom kad govorimo o sportskim dvoranama koje su se gradile ovdje, arene za rukomet koje su teret hrvatskom društvu i danas godišnje milijardu kuna na razini godine, da se posvetite tome. Žao mi je što ovdje nije ministar da mu ukažem na ove probleme. I volio bih da obiđete te krajeve Dalmatinskoga zaleđa, Like, Gorskog Kotara i Slavonije koja je sve praznija i nažalost sve više škola imamo koje su prazne, područnih škola gdje je nekad bilo puno djece, gdje se čuo dječji plač a i to je jedan od razloga zbog čega mladi ljudi ne osnivaju svoje obitelji nego ili dolaze u Zagreb i veće centre ili odlaze u treće zemlje. A što se tiče ravnatelja zasigurno bi bilo dobro da budu profesionalizirani i da treba sistematski to početi uvoditi ali ovo je prioritet što sam prvo kazao i ovaj način kao što je sada funkcioniranje zapošljavanja tj. imenovanje školskih odbora gdje imamo tri člana osnivača, gdje imamo predstavnika roditelja, predstavnika zaposlenih jednostavno je političko nametanje i politička direktiva prema ravnateljima koji jednostavno ako nisu poslušni, ako ne zapošljavaju na taj način, jednostavno će ih se smijeniti i to je činjenica, i oko toga ćemo se ovdje svi složiti, bilo slijeva ili bilo s desna. To su činjenice i na tome treba poraditi da to više ne bude, na koji način to je profesionalizacijom. Koliki rokovi trebaju da se to uvede, da se profesionalizira, na koji način, ja ne znam kako će se provjeravati tko nema iskaznicu, tko će propisati kriterij na koji način o tome bi trebalo razgovarati. Ali molim vas, u ime tih ljudi još jednom napominjem da obratite pozornost na ove krajeve gdje se škole zatvaraju i gdje sela i ognjišta propadaju i zbog ovoga što djeca se ne mogu obrazovati i nemaju iste uvjete što je Ustavom zajamčeno kao i u recimo Zagrebu, što je pozitivno i drago mi je da je tako u Zagrebu ali me žalosti što se ti krajevi napuštaju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na raspravi. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Ivica Mišić. Izvolite!
Hvala. Potpredsjedniče Sabora! Kolega Bulj, reći ću kao što sam i rekao za dekane, ravnatelje škola da treba se birati, da trebaju birati nastavnici ili profesori, oni koji rade u tim školama. Ali nije to pitanje sad što ću reći. Gospodo, zašto nemamo dvorane, zašto nemamo škole dobre, zašto djeca nam gladna. Nije to pitanje koje mi danas raspravljamo 8 do 10 sati a vjerojatno ništa nećemo promijeniti, ostat će isto kao što je i bilo. Međutim, zašto mi to nemamo? Pa nemamo zbog toga što u ovoj državi netko nije plaćao porez i obaveze a netko je plaćao. Ja nikada u ovaj Sabor ne bi ušao kao privrednik da sam bilo šta ostao dužan ovoj državi. Međutim, javljaju se ljudi ovdje koji su iz bliže familije imali po 10 milijuna poreza neplaćeno državi i moralne prodike drže nama i hrvatskom narodu ovdje u ovom Saboru. Ja vam sad postavljam pitanje gospodo dokle ćemo mi moralnost prosipati od sebe a nismo moralnost počeli. Ovi ljudi na ulazu ovdje smrzavaju se doslovno, nitko im toplotnu zavjesu nije mogao staviti 20 godina, troše struju više nego što bi trebali i to što se ljudi smrzavaju vidim svaki dan. Mi znamo pričati a nećemo poći od sebe. Gospodo, problem je u nama, nije problem što smo čitav dan govorili a ništa nećemo riješiti. Otići ćemo kući, narod nas je vidio, rekli su a ništa riješili nismo. Ja kao privrednik ovo gledam kao čovjek koji svaki je 40 godina iz dana u dan radio, ustajao i pošteno radio za ovu državu i sve platio, izvolite me provjeriti. Ne stidim se nikoga ovdje ni u Hrvatskoj državi, ali mi je ovo sramota slušati kad vidim da se prozivaju profesori, doktori, maltene stolar mu kaže da nije on, da je plagijat. Ima pravo svatko reći da je lopov u ovoj državi iako nema nikakve informacije o tome točno. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mišiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite!
Kolega Mišiću, predmet ove rasprave zaista nije bila bivšeg ministra Mrsića žena ali iznos od 10 milijuna koji ste spomenuli ako je istina je ogroman iznos s kojim se moglo mnogo ulaganja u školu ali posebno vas uvažavam kao poduzetnika i zaista poduzetništvo poglavito u nerazvijenim područjima je banalizirani i to je jedan od uvjeta za što ljudi iz gospodarstva kao vi nisu, nemaju nekakve poticaje na tim područjima i zasigurno bi trebalo na tim područjima što više ulagati. Ali slažem se s vama u potpunosti, zaista kad pogledamo te županije, te puste uprave koje su decentralizirane ja ne znam šta služe da te ljude da ne dolaze na posao, da ne troše struju, da ne troše cipelarinu, prijevoz vozila zasigurno bi bilo dovoljno sredstava i za besplatne obroke na tim područjima djece i za prijevoz učenika besplatan, zasigurno bi bilo dovoljno sredstava. Pa tako i u županijama. U županijama se uhljebljavaju oni koji izgube izbore na lokalnoj razini i slični ti podobnici koji postaju ili su imenovani u tvrtke, u županije, tako da su to bespotrebne stvari. Hvala lijepo.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi Bulju. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolega Bulju, tri imam kratke opaske. Prva je zapravo slična onome što vam je kolegica Glasovac koje nema ovdje, rekla jutros isto kada ste spomenuli - a tu je kolegica Glasovac - kada ste spomenuli udžbenike i prehranu, a to je da mnogi od tih problema zapravo se ne uređuju ovime o čemu govorimo danas, nego su uglavnom u nadležnosti lokalne ili regionalne samouprave. Ali potpuno ste u pravu kada ističete kako eto neki gradovi kao što je npr. Zagreb imaju toliko da mogu u izborno vrijeme drugim gradovima kao što je Petrinja sasvim slučajno eto koalicijskim partnerima kolega inače nije ovdje, a sjedi s nama, platiti isto tako te knjige. I to treba mijenjati. A vezano za to zapravo, a za vaše, nastavak vašeg izlaganja vi povremeno zaboravite da je Most dio ove Vlade. Bio je dio i prošle. Dakle, sve probleme koje percipirate možete riješiti u razgovoru sa ministrom koji je na kraju krajeva i vaš odabir. I kada govorite o zapošljavanju nije to SDP-ov problem. Toga jednostavno nema, to je kod nas iznimka, a ne pravilo, ali problem jeste HDZ-a. Ali kada govorite o tome moram priznati da mi ponekad to zvuči više kao zavist nego kao isticanje problema. Ali evo, ako Bog da kolega Grmoja bi mogao postati župan jednoga dana, pa valjda ćemo i to onda moći nekako rješavati. Evo, ilustrirao sam. Ovo je zadnja moja opaska je bila u pomalo ciničnom tonu. Naravno da ne mislim da bi se te stvari trebale na taj način rješavati. Samo pošteno kolega Bulj i samo hrabro u sukobljavanju mišljenja sa vašim koalicijskim partnerima. Samo hrabro.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bojanu Glavaševiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Bulj.
Hvala lijepa na pitanju kolega Glavašević i na tim opservacijama. Ali kratko ću vam kazati. Znači što se tiče samih besplatnih udžbenika koji se doniraju određeni gradovi u predizbornu kampanju sam je pokazatelj kako je sustav neuređen i zasigurno je bolje tu upoznat on je bio u njegovoj izbornoj jedinici, njegov prijatelj gospodin Dumbović on bi to mogao bolje objasniti, ili Nikola jer je bio njemu protukandidat na tome području. Što se tiče, nisam zavisan. Dapače. Nego samo sam rekao da stvarno u županijama i državnim uredima uprave imamo prekobrojan broj osoba koji ne znaju što rade. Pa nemaju posla ljudi. Možda su ljudi kvalitetni, da ih se preraspodijeliti. Činjenica u Sinju u jednome gradu 29 djelatnika Ureda državne uprave, a Ured državne uprave je osnovan a pro po da bi se u to vrijeme pokojnoga Račana Vlade da bi se dekoncentrirala tj. moć na terenu. Pa rekao sam recimo npr. … [[ne razumije se]] je zasigurno imenovan po Duhu Svetome, a ne po članskoj iskaznici za šefa Ureda državne uprave Splitsko-dalmatinske županije i tako drugih. Zasigurno to su bespotrebne funkcije. Ne kažem, da nema kvalitetnih ljudi i koje treba preusmjeriti na druga mjesta, a brojni bi trebali zaista ostati kod kuće i bio bi manji trošak i po pitanju grijanja, prijevoza, … [[ne razumije se]] i ostalih troškova. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru. Slijedeći za repliku se javio uvaženi kolega Ante Sanader. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bulj, vi kažete da se u Splitsko-dalmatinskog županiji dijeli po političkom ključu. Je istina je Splitsko-dalmatinska županija ima jedan veliki problem stvarno za koji ja ne znam kako će se to riješiti, a to je da od 55 gradova i općina 39 je HDZ-e na vlasti. To je stvarno jedan veliki politički vjerojatno problem i možda je to problem kada vi mislite, kada govorite da se dijeli po političkom ključu. Ja odgovorno tvrdim da se u Splitsko-dalmatinskoj županiji ne dijeli po političkom ključu. A ja ću navesti argumente, a vi dajte kontraargumente. Tako da je ulaganje bilo kada govorimo ovdje je tema školstvo, znači ulaganje je bilo i na Šolti i dvorane i škole, i na Komiži, i u Hvaru i u Supetru, i u Bolu i u Šestanovcu, i u Muću, i u Tučepima, i u Makarskoj, i u Podgori. Znači, svi oni gradovi i općine gdje nije HDZ-e na vlasti ravnomjerno su bile zastupljene, a o tome možete dobiti podatke u Splitsko-dalmatinskoj županiji za svaku godinu koliko se uložilo u koji grad, i u koju općinu kada je u pitanju ovo ili bilo što drugo. Ovo o čemu vi pričate da neki imaju besplatne udžbenike. Pa trebali biste se zapitati da Zagreb ima 8 milijardi proračun, a Splitsko-dalmatinska županija 180 milijuna. Tu je problem i tu smo mi zakinuti. O tome možete govoriti, a ne o tome da se u Splitsko-dalmatinskoj županiji dijeli po političkoj podobnosti. Školski odbori, očito ne poznajete situaciju jer da znate kako se biraju školski odbori. Tri bira zbornica, jednog biraju roditelji, a tri bira osnivač. Znači, većinski vlasnik nije osnivač. I kakva je to onda politička podobnost? Znači, podcjenjujete profesora da su to budale kojima naredi neka politička stranka. Pa većinski, oni biraju svoje predstavnike. Isto tako, roditelji biraju svoje predstavnike. Ali kažem, problem je što je 39 gradova i općina HDZ-e pa se možda dogodi to nesretno stanovništvo vidiš HDZ-ovski je opredijeljeno, pa izaberu čak i nekog roditelja koji je HDZ-ovac.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Sanaderu na ovoj replici. Odgovor uvaženi kolega Bulj. Izvolite.
Kolega Sanader, vi kao dugogodišnji župan vi ste upoznati s time da je područje Cetinske krajine evo ja govorim za svoj kraj i po pitanju školstva, i doma zdravlja, i ukidanja rodilišta, i pokušaj ukidanja stacionara – da se nisam angažirao kao aktivist danas se ne bi sinjski alkari i djeca rađala u Sinju – zbog toga znate te događaje vi ste bili župan. Niste imali tada hrabrosti se oduprijeti svome ministru gospodinu Milinoviću koji je eto ipak pod pritiskom naroda i aktivizma ipak ostavio rodilište i alkari se i dalje rađaju u Sinju, na žalost u puno manjem broju nego prije zbog toga što ljudi odlaze iz tih krajeva pošto je zaboravila i županija Sinj i Cetinski kraj većinom, osim negdje, možda pogledajte gdje su se gradile dvorane, koliko su financirane, kojim općinama, pogledajte … [[Govornik se ne razumije.]] a pogledajte moj grad, pogledajte i dođite na dijalizu, pogledajte u škole. Evo škole u Sinju na primjer, pa nemam ništa protiv ljudi, možda su najkvalitetniji ljudi, niti jedan nije ravnatelj bez članske iskaznice vaše stranke. Ja se ne ljutim na to. Također, vi morate znati da i u županiji svi gradonačelnici koji su izgubili izbore, koji su bili na vlasti gdje su otišli. Hoćemo nabrajati? Neću, neću iz razloga, pa evo i oko javno vatrogasne postrojbe, možemo i o tome pričati, vi ste kao vatrogasac naše županije, znači decentralizirana sredstva 302 milijuna kuna najveća županija Splitsko-dalmatinska predsjednik vatrogasaca i Splitsko-dalmatinske županije gospodin Sanader samo dvije javno vatrogasne postrojbe i Bogu hvala nakon teške borbe i javno vatrogasna postrojba Sinj jer Cetinjska krajina, ali vi ste to kočili žao mi je ali eto uspjeli smo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju. Ja bih vas zaista molio da se držimo teme o kojoj se danas raspravlja a zastupljenost pojedinih stranaka na lokalnoj odnosno regionalnoj razini ostavimo za druge teme. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Darko Parić. Izvolite!
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče! Kolega Bulj, kad je demagogija u pitanju u ovoj Sabornici vi apsolutno zaslužujete svaki respekt koji se može čovjeku dodijeliti na tom području. Vi ste divno razložili sve probleme, vi ste divno naveli razliku između školovanja u Dalmatinskoj Zagori, Splitu, Zagrebu i Slavoniji, vi ste divno naveli uzročnike problema od općina, gradova, općina, lokalnih samouprava, uprava, ministarstava i svega, čak ste i predivno molili državnog tajnika da sve to zajedno riješi da pomogne novim zakonom i ne znam čime da se sve to riješi. I to bi bilo predivno da vi sjedite ovdje pored mene u dijelu Sabornice gdje je oporba, kad bi sjeli ja bi rekao Miro svaka čast dobro si ovo rekao, divno je to. Međutim, kako je već par puta rečeno da je ponavljanje majka znanja, da ponovimo ovo je druga Vlada u kojoj ste vi vlast, ovo je druga Vlada u kojoj ste vi u prilici da možete ispravljati takve stvari. Ja vas uvjeravam da će ova Vlada jednog dana završiti, onda će doći neki drugi Miro Bulj pa će tako vas pitati šta ste napravili, sjedite već dvije vlade, pričate šta treba a niste ništa napravili. Ja bih vas stvarno zamolio da ubuduće kad držite svoje govore da jako dobro ste svjesni da ste vi dio vlasti i da sve one probleme koji su ispred nas vi možete riješiti i da se držite toga. A isto tako bi zamolio i vas gospodine potpredsjedniče Sabora da kolegi Bulju se dostavi na klupu spisak nas u Saboru koji sjedimo kako sjedimo i da se jasno naznači bojom gdje je vlast a gdje je oporba tako da on zna da sjedi tamo gdje je vlast i da svoj govor ubuduće možete tako pripremati. A ne možete sjediti na strani Sabora koja je vlast a drži govor kao da ste oporba, to je u najmanju ruku zanimljivo, da ne kažem koju težu riječ. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se gospodinu Pariću na ovom područnom predavanju gospodinu Bulju. Nadam se da vam neće naplatiti ovo predavanje. Odgovor uvaženi kolega Bulj. Izvolite!
Hvala lijepa na pohvalama i komplimentima. Da, zbog toga se hrvatsko društvo nalazi u ovome stanju šta vi želite da se oboji tko je oporba a tko je vlast od hrvatskih saborskih zastupnika jer vi kad ste na vlasti onda radite na klik, govorite ono što paše vlasti. Ja sam saborski zastupnik koji nije glasovao za proračun, je li vam to jasno? Vi to nećete imati nikada hrabrosti kad budete na vlasti. Evo, ja garantiram, nećete imati hrabrosti. Vas možda u Splitu to može proći kad se skine jaka figura pa vas imenuju za predsjednika, povjerenika, ja sam glasovao ponavljam. Ali još jednom vam zahvaljujem na svim pohvalama i zaista to razmišljanje je dovelo hrvatsko društvo ovdje gdje je. Mi smo saborski zastupnici svojih birača koji su nam dali legitimitet da se slažemo i ne slažemo bez obzira je li tajnik iz SDP-a, HDZ-a, sa oporbe, sa vlasti. Moje je da to tražim i zahtijevam i tako će biti i ubuduće i nećete me učiti kako ću se ponašati jer na to nemate pravo. A vi crtajte crveno, plavo, zeleno, žuto. Ja sam odgovoran onim dolje biračima i toga se ne bojim. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Damir Tomić. Izvolite!
Hvala, potpredsjedniče. Da, rekli ste kolega sad gospodinu Pariću da kada ste na vlasti vi nećete raditi na klin, ali stvarno nije u tome stvar, opet ste pobrkali lončiće i ono što je kolega rekao ste izokrenuli u svoju korist. Nije nitko rekao da vi ne smijete govoriti i ne slagati se s mišljenjem vladajućeg HDZ-a, no kolega vas je želio podsjetiti da ste vi dio vlasti i da nije poanta priče da se vi ovdje slažete ili ne slažete nego da poduzmete ono što trebate poduzeti da stvari mijenjate na bolje. Sve one stvari na koje ukazujete nama kao opoziciji dok smo bili vlast ili HDZ-u dok je bio vlast i sada je vlast. No, nisam se zato javio nego sam htio reći nešto što je bilo konstruktivno u vašem dijelu rasprave a ticalo se malog utjecaja općina jedinica lokalne samouprave i gradova koji nisu osnivači i koji nemaju nikakav utjecaj u formalno pravnom smislu na upravljanje školom. Tu bih vam predložio jednu stvar i dok ste na vlasti možete to možda progurati. Neka jedinica lokalne samouprave ima predstavnika u školskom odboru, jednog predstavnika. Naravno, to mora mijenjati cijelu strukturu školskog odbora ali na taj način ne samo da će jedinice lokalne samouprave dobiti utjecaj nego će dobiti odgovornost. Reći ću vam primjer. Dobro ste rekli da je ulaskom politike u školu se stvorio niz problema, to je istina. Konkretno evo reći ću vam primjer Osječko-baranjske županije i funkcioniranja stranke koja polako nestaje s političke scene Slavonije upravo zbog toga, upravo zbog toga što vi do danas niste mogli u zadnjih pet, šest, sedam godina dobiti bilo koji posao u školi u Osječko-baranjskoj županiji a da niste član HDSSB-a. Imate ogroman primjer da šalju i čistačice, i profesore, i tajnike iz Osijeka u druge gradove da rade kao da drugi gradovi nemaju zaposlenih u tom sektoru. Konkretno, primjer Đakova. Đakovo je grad od 30 tisuća stanovnika a nema utjecaj na školstvo. Naš gradonačelnik ni ne želi taj utjecaj. Na ovaj način ćemo ga prisiliti da mora nešto napraviti za te škole na svom području. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Tomiću na replici. Uvaženi kolega Bulj. Izvolite!
Hvala vam. Na početku ste kazali opet ste upozoravali tko je na vlast, a tko nije. Ali ovaj zadnji dio ću gdje ste bili konstruktivni zaista bi se složio da treba i predstavnici lokalne samouprave imati u školskom odboru i zbog odgovornosti jer mnogi će bježati od odgovornosti. On kaže – ja dižem ruke – tako država ne vodi brigu. U vašem slučaju je HDSSB-e, u drugoj županiji je SDP-e, HDZ-e, ili sutra Most nebitno. I lokalna samouprava nema nikakvu brigu i nikakvih, zaista ovo je jedan od dobrih prijedloga i na taj način bi gradonačelnike i izabranu vlast na lokalnoj razini natjerali da budu odgovorni bez obzira žele li to ili ne žele, a naravno da bi to trebala biti njihova obaveza. A na ovaj način bi zasigurno i imali obavezu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja ću odgovoriti na dva navoda kolege Mire Bulja iako mislim da se i on malo odmaknuo od teme, pa sada ja dolazim u opasnost da se analogno tome malo zaobilazim. Dakle, prvo što ste rekli, spomenuli ste predstojnika Ureda odnosno vršitelja dužnosti predstojnika ureda državne uprave u Splitsko-dalmatinskoj županiji da je član SDP-a i to ste točno rekli. Ali niste rekli rečenicu iza toga, a to je da je za vrijeme HDZ-ove vlade on bio zamjenik predstojnice ureda državne uprave i da je 2012. tadašnja predstojnica išla u mirovinu i da je na njeno mjesto došao zamjenik. Dakle, to bi malo izmijenilo kontekst toga što ste rekli. Ali evo recimo pored vas dva mjesta sjedi kolega Grmoja i on sigurno zna da je predstojnik Ureda u Dubrovačko-neretvanskoj županiji ostao isto koji je bio i za vrijeme prošle HDZ-ove Vlade. Gospođa Strenja-Linić će možda znati da nakon da je ostala ista i predstojnica kada je otišla u penziju na njeno mjesto je došla zamjenica ili pomoćnika ureda državne uprave i ja sam tu pobrojao da sada ne nabrajam, jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam negdje 10 županija u kojima su dakle na čelima ureda državne uprave ostali ili stari predstojnici ili državni službenici koji su bili visoko pozicionirani za vrijeme prethodne Vlade tada HDZ-ove u Uredima državne uprave. Dakle, radilo se o službeničkim mjestima na kojima su provedeni natječaji. Na nekim su došli novi, na nekim su ostali stari, na neke su se javili članovi SDP-a koji nisu prošli. Osobno sam bio protiv toga da prođu jer nisu bili na testu dobri i bili su bolji neki nestranački. I broj zaposlenika u uredima državne uprave tijekom mandata naše Vlade smanjen je za negdje 10, 15%. Dakle, u 4 godine negdje za 300, pa je onda u ovu godinu dana se moglo bar za 70 smanjiti ukupno i baš me zanima rezultat koji bi dobio kada bi postavio zastupničko pitanje. Ali mislim da neću, ali evo samo zbog zapisnika da kažem.
Hvala lijepo uvaženom kolegi Bauku na replici. Odgovor uvaženi kolega Bulj. Izvolite.
Kolega Bauk ja sam govorio o trenutku kada su se osnovali uredi tj. kada su se imenovali po prvi put da se to napravilo kao da bi se dekoncentrirala vlast zbog toga što u većini to je za vrijeme pokojnoga Račana Vlade su se u većini županija u tom trenutku bilo na vlasti HDZ-ovi i to je bila nekakva nelogična osnivanje tih ureda. Ali zbog političke kontrole na terenu političke opcije se to napravilo. Pa danas opet ponavljam vi poznajete dolje prilike da imamo eto ponovit ću i vama 29 djelatnika ureda državne uprave u Gradu Sinju bez gradske uprave i bez županijske uprave na koliki se to broj popelo. To je problema, a naravno što se tiče imenovanja poslije kako je išlo malo jedni, malo drugi kao i u ministarstvima ništa nova niste tu rekli. A što se tiče imenovanja i školskih odbora i ovoga, naravno kako gdje politička opcija vlada u Splitsko-dalmatinskoj županiji je HDZ-e imenovan u sve školske odbore, tako u Primorsko-goranskoj SDP-e i tako će i na žalost i ostati. Znači, nije dobar sustav i nije dobro načelo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju. Ja bih vas zaista molio uvažene kolegice i kolege koji ste se još prijavili za repliku da se držimo teme rasprave i da ne odlazimo u neke druge sfere i tumačiti ovlasti, način izbora državne uprave, ureda državne uprave i također onoga tko je raspravljao, gospodina Bulja da također drži se teme. Nastavljamo dalje. Uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodin Bulj javio sam se radi ove vaše opaske na kolegu Radojkovića. On je naime tri puta imenovan od strane Vlade sada koja radi i ona prethodna. Znači dobio je dva puta produženje po pola godina i sada je dobio treći put. Ja ne znam vi u svojim raspravama dosta često imate, izjednačujete SDP-e i HDZ-e. Evo danas ste to pričali oko imenovanja vezano uz to tko je gdje na vlasti. Tako su ravnatelji te političke opcije, rekli ste za Split i za županiju. Recite nam molim vas do kojeg vi trenutka sebi dajete rok da ispravite tu nepravdu u Hrvatskoj da ne slušamo ovo još deset godina? Ako se desi slučajno da dobijete još jedan mandat, pa nakon toga još jedan dokle ćete pričati? Kada je to taj rok do kojeg ćete vi tako lijepo ovdje govoriti ovi SDP-ovci su tamo loši, HDZ-ovci su tamo loši? Kada ćete ispraviti to, to zanima građane. I ako ne ispravite. Sada mi kažete evo ja ću to Gordane napraviti u narednoj godini dana, što će biti nakon toga? Hoćete li i dalje pričati ili ćete konačno prestati o tome pričati? Znači zanima nas konkretno jer morate shvatiti, vi imate određenu odgovornost. Vi se ovdje ponašate ne kao opozicija, nego još više od opozicije. Kao opozicija svih opozicija, a u biti imate odgovornost i kao što ste rekli na klik ste svaki petak. Ja uvijek vidim zeleno na Bulju kada se klikne, osim tu i tamo malo zaigra prstić na bijelo. Ali klik je gospodina Bulja u pravilu je klik gospodina Bulja na zeleno. Ali zna i na bijelo, ne znam je li to zbog Hajduka kao što kaže Glavašević ili zbog nekih drugih stvari, ali vi klikate upravo onako kako bi HDZ-e htio da klikate. Evo, ga dajte nam recite da znamo [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] Do kada će to trajati.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Gordanu Marasu. Srećom nemamo žutih gumbi. Odgovor uvaženi kolega Bulj. Izvolite!
Gordan se previše uhvatio … [[Govornik se ne razumije.]] Ja ću vam odgovoriti na ovaj prvi dio. Gledajte, kad spominjete ime šefa ureda državne uprave ja sam govorio o trenutku imenovanja ali govorio sam kritički i u županiji. I jednostavno tada se stvorio višak, ponavljam se, višak djelatnika danas u Sinju malom gradu, bili ste u Sinju, 29 djelatnika imamo a imenovanje je bilo znamo kako. I ne preuzimam ja odgovornost niti ja glasam za zeleno, niti žuto nego glasam po savjesti. Kod ključnog dokumenta nisam glasao dokument. To nije meni na ponos niti plus ni minus, jednostavno zbog toga što imam razloge i koje sam obrazložio, to je prvo. Drugo, i kod porezne reforme nisam glasao za zakon određeni, kod ključnih dokumenata i to je moje pravo. A vi to ne možete napraviti. Ja znam da ste vi najbolji ministar i to sam ja rekao po procjeni mene i gospodina Grmoje od 90-te godine i da vi kao ministar imate ogromno iskustvo i da zaista vi možete procijeniti kad tko glasa kad je na crvenu, kad je na bijelu ali zaista ne možete nekoga uvjetovati kako će glasati i ne može nitko kao vi do sada biti na klik. A reći ću vam primjer. Evo, ja nikad ne bih glasao za najveću pljačku, to je predstečajna nagodba. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru. Slijedeća se za repliku javila uvažena kolegica Božica Makar. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Sabora! Uvaženi kolega Bulj, morat ću ja malo po političkom dijelu jer se zapravo vaša cijela rasprava svela na taj način, o tom političkom kadroviranju o tome svemu što vi govorite. Ja dolazim iz županije gdje je na vlasti HNS ali u potpunosti bi se složila sa svime što je rekao kolega Sanader, koji utjecaj ima osnivač, na koji način se bira ravnatelj, na koji način se zapošljava. Kad bi stvarno to bilo tako po političkoj liniji onda među svojim kolegama i kolegicama iz HNS-a ne bi imala toliko profesora koji također imaju već 40 godina i nisu našli zaposlenje. Ja odgovorno tvrdim da ravnatelji na ovaj način je u redu kako se biraju i da školski odbor sastavljen na način da ima tri iz škole i zaposlenika jedan od predstavnika roditelja i da je tri od osnivača što je u pravilu točno, tu se slažem s vama. Ako je na vlasti SDP on će kao osnivač imati najviše povjerenja u svoje, HDZ u svoje, mi u svoje. Međutim, presudan utjecaj nema se tu i to odgovorno tvrdim, a tvrdim i to jer znam kod nas u Varaždinskoj županiji kad smo 2008. išli u izgradnju škola postignut je konsenzus i od 28 jedinica lokalne samouprave samo tri nemaju jednosmjensku nastavu bez obzira iz koje su opcije. Mi u županiji imamo pročelnika iz HDZ-a, izvrsnog pročelnika gospodina Huđeka koji poznaje materiju i nije važno što je u HDZ a tko je vlasti. Mi imamo besplatne udžbenike ali ne na način da ih imaju samo neke jedinice lokalne samouprave nego ih imaju sve škole ali ne da se svaku godinu kupuju nego se daju, jedni ostavljaju za druge uz minimalna sredstva. I tvrdim da samo dogovorom ali ne i političkoj liniji, tu se ne slažem s vama, a da ovo, oprostite još samo jedna rečenica, s obzirom da je licenciranje mislim da će to svima pomoći dodatno usavršavanje i neka svi budu bolji i natječu se. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Božici Makar na replici. Odgovor uvaženi kolega Bulj. Izvolite!
Hvala lijepa. Kolegice, ne bih se složio da sam nešto populistički govorio, rekao sam probleme svoga kraja što je moje pravo kao i vaše pravo da ukazujete i nije lijepo da imate negdje besplatne udžbenike kao u Zagrebu i drugim razvijenim sredinama a da država u nerazvijenim krajevima nije to omogućila, o tome sam pričao. Što se tiče ravnatelja zaista ne mogu kazati da nisu brojni kompetentni ali zaista i politika je tu puno odlučivala. Ali brojni su kompetentni. A što se tiče kako to provjeriti. Pa napravite evo u zadnjih pet u školama o ravnateljima, u ostalim tvrtkama, institucijama napravite reviziju zapošljavanja i vidite koje su stranačke iskaznice, ja mislim da je to vrlo jednostavno, ali ne treba to raditi zbog ljudi. Ali činjenica je da ne želim utvrđivati, ali znam kako funkcionira sustav. Znam u svojoj županiji, u svome gradu, u državnoj upravi dole znam kako to funkcionira i kako se možeš zaposliti. I ja imam evo nezavisnu listu u Sinju, također imam čovjeka ima preko 40 godina, profesor je i ne radi, imam sestru koja je od 2007. godine putuje u Knin raditi 70 kilometara dnevno i nije mi palo na pamet sad da ja nešto tu prebacivam a mogao bih. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivan Šipić. Izvolite!
Hvala lijepa. Kolega Bulj, ja sam uhvatio dvije kao i kolege ali neću ulaziti u nekakve šire političke rasprave i ono što se danas već više puta ponavljalo, vi ste dvije stvari istakli, spomenuli u svom dijelu a to je prijevoz djece i da djeca nemaju udžbenike i mnoge te druge stvari. Ja bi radi istine rekao da ne valja generalizirati tj. nije dobro generalizirati da ipak postoje uloge kao što je uloga lokalne samouprave, gradova i općina. Prema tome, ako govorimo o prijevozu djece onda bi trebalo znati da država sufinancira ili financira 70% a za ostali se brine i županija i grad, pa ćemo reći da u cetinskom kraju kao i u drugim gradovima i općinama diljem Lijepe naše mnogi gradovi i općine u skladu sa svojim programom, socijalnim programom koji se donosi kroz proračune brinu se na takav način o svojoj djeci i o prijevozu i sufinanciranju, evo reći ću da u nas i ovim gradovima u cetinskom kraju izuzev Sinja iz kojeg dolazite vi a mi smo susjedi znamo vrlo dobro da Sinj je tu malo manje ulagao u taj dio, ali ovi ostali gradovi i općine, evo reći ću svoj primjer i ne bih se složio da smo kupovali knjige prije izbora. Evo, mi smo kupili udžbenike od milijun kuna sa proračunom od 13 milijuna kuna, kupili smo ih nakon izbora. Pa se ne bih složio s time, imaju i drugi primjere. Isto tako svake godine kupujemo djeci nadopunu udžbenika jer znamo kakva je situacija i vi vrlo dobro znate da smo iz tog kraja, kakva je situacija. Prema tome, bilo bi dobro da su naša izlaganja i zalaganja pa i po ovoj točci dnevnog reda više konstruktivna, onda ne bismo o tebi kako birati ravnatelja provodili i potrošili toliko vremena pa na jedan način umorili i sebe a i posebno ljude koji nas gledaju. Prema tome, ovdje zbog istine valja reći da ne valja generalizirati ali da bi trebalo popraviti sve skupa bi i mnogo toga više uložiti bi i tu se možemo složiti.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Šipiću na ovoj replici i na besplatnom EPP-u. Odgovor uvaženi kolega Bulj. Izvolite!
Kolega Šipiću, da mi smo iz susjednih gradova iz cetinskog kraja samo možda vi živite u drugom kraju. Vi jeste gradonačelnik ali je činjenica, otići ćemo vi i ja na Zelovo, otići ćemo na Vitelić, otići ćemo u te krajeve pa ćete vidjeti, na Tijarcu odakle je meni majka pa ćemo otići, obići ćemo te krajeve pa ćete vidjeti da to što vi govorite nije istina, da tu nema djece. Ne trebate uopće organizirati više prijevoz, ima dvoje, troje djece. A ako je vama normalno da u Zagrebu imaju besplatne udžbenike jer vi ako milijun kuna date dole od te sirotinje koja izdvaja ne znam kako ali imate određene benefite vi kao Trilj za vodne resurse i tako. I to je za vas dobro? Ja sam očekivao da vi kažete da, to su nerazvijeni krajevi odakle ljudi iseljavaju. Pa znate li vi kolega Šipiću da svake godine se u vašem gradu Trilju gdje ste gradonačelnik manje djece rađa? Pa zatvaraju vam se škole, imaju besplatne obroke vaša djeca koja putuju iz udaljenih krajeva. Imaju li osigurane besplatne obroke? Nemaju besplatno osigurane obroke. Izumiru vam sela gradonačelniče Trilja, dignite svoj glas za Sinj, cetinski kraj ii za vaš Trilj. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Tomislav Žagar. Izvolite!
Hvala. Potpredsjedniče Hrvatskoga sabora! Uvaženi kolega Bulj, vi ste doista u svojoj raspravi, na kraju rasprave otvorili jednu jako bitnu temu. Prvo, ja se s vama slažem bilo bi puno bolje da je ovdje s nama danas bio ministar jer mi se slažemo oko toga da ne treba odustati od licenciranja ravnatelja, to ste i vi rekli. S druge strane, ja sam rekao u više navrata i opet kažem glasat ću za da se ovo odgodi. A zašto? Jer ja zapravo ni ne znam što se odgađa i to je ključno pitanje. Mi ne znamo kakav će taj postupak licenciranja biti. Hoće li on biti permanentno usavršavanje pa će se onda podvrgnuti određenom ispitu, ili će to biti specijalistički studij ili jedan kolegij koji ćemo voditi?! Po uzoru evo na neke zemlje Slovenija ima nacionalnu školu za ravnatelje, Austrija akademiju za voditelje, Italija ispit za ravnatelje pred državnom komisijom, Malta diplomski studij školskog menađmenta, Švedska polaganje posebnog kolegija na sveučilišnoj razini, Litva dokazane kompetencije u vođenju i upravljanju. Mi u ovom trenutku ne znamo zapravo tko će to provoditi, hoće li to biti agencija, hoće li to biti Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje, hoće li to biti akademije učiteljske, tko će zapravo provoditi taj postupak i na koji način. Kad bi to znali bilo bi nam svima puno jasnije. I ono što me još zanima evo, pardon državni tajnik će imati priliku u završnoj riječi reći, je li se sa sindikatom o tome razgovaralo jer je to predmet i kolektivnog pregovaranja jer riječ je opet bez obzira, riječ je o ravnateljima, riječ je o nekakvim pravima iz područja rada. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na replici. Odgovor uvaženi kolega Bulj. Izvolite!
Kolega Žagar, vi ste iz prosvjete došli u saborske klupe, tj. gradonačelnik ste bili. Sve što ste kazali nema razloga da vam ne vjerujem da ne znate uopće o čemu će se glasati u ovome trenutku i što se mijenja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru. I posljednja replika uvažena kolegica Vesna Bedeković. Izvolite!
Hvala, potpredsjedniče. S obzirom da je dio rasprave kolege Bulja na koji sam htjela replicirati već raspravljen da se ne bismo ponavljali odustajem od replike. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Vesni Bedeković na ovom doprinosu. S ovime smo iscrpili sve prijavljene za rasprave. Želi li predstavnik predlagatelja državni tajnik dati završno? Ne. Želi li predstavnik predlagatelja SDP-a dati? Ne. Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem se državnom tajniku Hrvoju Šlezaku na obrazloženjima uvodnim. O ovoj točci dnevnog reda glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. S ovime smo iscrpili sve točke za današnji dan. Sutra nastavljamo s radom u 9,30 sati s točkom – Izvješće MIP-a Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Glasovanje o raspravljenim točkama će biti u 12 sati. Još jednom zahvaljujem se svima na raspravi. Želim ugodan ostatak dana. Hvala lijepo. SJEDNICA JE PREKINUTA U 18,45 SATI.
Sljedeći je Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 74. Predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Klub zastupnika HNS-a i HSU-a. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Gospodin Hrvoje Šlezak državni tajnik u Ministarstvu znanosti i obrazovanja. Amandman 1 na članak 2.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Amandman se ne prihvaća. S obzirom da u RH još nije uspostavljen sustav licenciranja ravnatelja školskih ustanova i da u RH niti jedna osoba nije mogla steći licenciju za ravnatelja stupanjem na snagu odredbe članka 126.a Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi od 1. siječnja 2017. godine niti jedna osoba u RH ne ispunjava uvjete za ravnatelja školske ustanove. Predloženim amandmanom kojim se predviđa zadržavanje članka 126.a došlo bi do blokade sustava odgoja i obrazovanja jer niti jedna osoba u budućem razdoblju ne bi mogla biti izabrana za ravnatelja školske ustanove. Zbog navedenog predlaže se Hrvatskom saboru da ne prihvati predloženi amandman.
Zahvaljujem. Želi li predlagatelj amandmana uzeti riječ? Izvolite.
Mi ćemo naravno tražiti glasovanje o ovom amandmanu. Jučerašnja rasprava je ne samo sa ove strane iz kluba HNS-a iz kluba SDP-a nego i drugih klubova koji su sudjelovali u ovoj raspravi bilo je sasvim jasno da svi želimo podizanje standarda u osnovnom i srednjem obrazovanju i da je licenciranje kao određeni cilj koji smo trebali postići unutar i zadanih ciljeva Strategije obrazovanja u Hrvatskoj nešto što je uvjet kojeg želimo ispuniti i s kojim moramo krenuti dalje. Budući da je određeni posao učinjen vezano za licenciranje, smatramo da je to nešto što mora ostati u zakonu i zato to predlažemo da ne brišete iz zakona. A ovu situaciju razrješavamo vezano za primjenu samog licenciranja razrješavamo drugim amandmanom kojeg smo stavili u prijelazne odredbe, što znači da dajemo mogućnost Vladi, ministarstvu da licenciranje provede u roku od dvije godine i da ga pokrene na način kako je već bilo predviđeno zakonom. Stvarno ne vidim ništa sporno u tome i ništa se ne bi dogodilo spektakularno da ste tako nešto prihvatili, ali bi sigurno ispunili ono što smo građanima donošenjem Strategije obrazovanja obećali još 2014. godine. I moramo reći da ne znamo i da nam nije jasno što se ustvari krije iza toga da se ta odredba odnosno taj članak u zakonu briše. Tražim glasovanje.
Zahvaljujem. Molim cijenjene zastupnice i zastupnike da pristupe glasovanju jesu li zato da se navedeni amandman koji Vlada ne prihvaća usvoji? Glasovanje je završeno. Navedeni amandman nije stekao dovoljnu većinu da se uvrsti u konačni prijedlog zakona. Amandman broj 2. Gospodin Hrvoje Šlezak državni tajnik u Ministarstvu znanosti i obrazovanja od strane kluba HNS-a na članak broj 4.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Amandman se ne prihvaća. Predloženi amandman kojim se predlaže prolongiranje roka stupanja na snagu odredbe članka 126.a Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi potrebno je odbaciti iz razloga što se nomotehnički ne može prihvatiti prolongiranje trenutka stupanja na snagu odredbe koja je već stupila na snagu 1. siječnja 2017. Zbog navedenog predlaže se Hrvatskom saboru da ne prihvati predloženi amandman.
Zahvaljujem. Želi li predlagatelj amandmana uzeti riječ? Izvolite.
Naravno da nema nikakvog smisla tražiti prihvaćanje ovog amandmana s obzirom da je odbijen prvi, pa bi se doveli u jako čudnu situaciju kada bi eventualno prihvatili taj amandman tako da ja neću tražiti glasovanje o ovom amandmanu. Međutim, uistinu je i ova izlika pod kojom vi odbijate uopće amandman, a to je da on nomotehnički nije usklađen. Pa vi ste promijenili u prijelaznim odredbama upravo tu odredbu, znači članak da zakon stupa na snagu odmah na što smo mi dodali vezano na amandman kojeg smo predložili da se u prijelaznim odredbama odredi da se taj članak primjenjuje sa odgodom. Moram još jednom iskazati ustvari zabrinutost u ovom trenutku što Ministarstvo obrazovanja ruši standarde, ali možda to i nije sasvim čudno s obzirom da standardi, visoki standardi u ministarstvu počevši od ministra pa nadalje nisu nešto s čime bi se mogli podičiti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Budući da je predlagatelj povukao amandman dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u srednjoj i školi. Molim uključite se i glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da smo većinom glasova 84 glasa za, 2 suzdržana i 34 glasa protiv donijeli Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, nastavljamo s radom plenarne sjednice. Točka prva je: 5. Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 74. Budući da je Vlada isto kao i opozicija dale isti prijedlog zakona ja bih predložio da idemo u objedinjenu raspravu ukoliko se slažete. Hvala. Materijal vam je dostavljen u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se i ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješće ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Hrvoje Šlezak državni tajnik u Ministarstvu znanosti i obrazovanja. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Zakonodavni okvir razvoja sustava odgoja i obrazovanja temelji se na Zakonu o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi koji je donesen 2008. godine, te provedbenim propisima koji proizlaze iz zakona. Od 2008. zakon je više puta mijenjan i dopunjavan, no navedene izmjene i dopune nisu riješile sve uočene nedostatke koji su specifični za sustav odgoja i obrazovanja. Zakonom je propisano kako zbog ispunjavanja posebnih potreba učenika s teškoćama u razvoju, školska ustanova može na prijedlog osnivača, a uz suglasnost ministarstva nadležnog za obrazovanje u odgojno obrazovni proces uključiti pomoćnike u nastavi ili stručno komunikacijske posrednike koji nisu samostalni nositelji odgojno obrazovne ili nastavne djelatnosti, te kako ministar nadležan za obrazovanje pravilnikom propisuje načine uključivanja i obavljanja poslova pomoćnika u nastavi i stručnih komunikacijskih posrednika, te uvjete koje oni moraju ispunjavati. Međutim, prilikom provedbe navedenog zakona javila se potreba za provođenjem postupka u kojem se utvrđuje ostvaruje li učenik pravo na potporu pomoćnika u nastavi odnosno stručnih komunikacijskih posrednika. Pojavila se i potreba za propisivanjem načina i sadržaja osposobljavanja pomoćnika u nastavi odnosno stručnih komunikacijskih posrednika. Stoga se ovom izmjenom i dopunom zakona, predlaže stvoriti pravni temelj za donošenje pravilnika kojim će se urediti navedena materija i tako učenicima s teškoćama u razvoju omogućiti bolju dostupnost odgoja i obrazovanja, te bolje ostvarivanje ishoda učenja. Nadalje, Zakonom o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi koji je donesen 2008. uvedena je licenca za rad u školskoj ustanovi kao javna isprava kojom se dokazuju potrebne razine općih i stručnih kompetencija učitelja, nastavnika, stručnih suradnika i ravnatelja. Istim je tim zakonom propisana obveza donošenja pravilnika kojim će se regulirati program, postupak i način stjecanja izdavanja i obavljanja licencije za rad učitelja, nastavnika, stručnih suradnika i ravnatelja, te prava i dužnosti koje proizlaze iz licenciranja. Iako obveza donošenja pravilnika kojim će se urediti licenciranje ravnatelja postoji još od 2008. godine, postupak licenciranja do danas nije započet, a radi toga se od 2011. godine odgađa stupanja na snagu odredbe koja propisuje licenciju ravnatelja kao jedan od uvjeta za rad ravnatelja. Tako je zakonom iz 2008. propisano da licenciranje stupa na snagu najkasnije do 31. prosinca 2011. potom je zakonom iz 2011. taj rok pomaknut na 31. prosinca 2014. godine. Kasnije, izmjenama i dopunama iz 2014. godine uveden članak 126.a koji kaže da ravnatelj školske ustanove uz uvjete propisane člankom 126. mora imati i licenciju za rad ravnatelja, a u prijelaznim i završnim odredbama je utvrđeno da ta odredba stupa na snagu s 1. siječnja 2017. godine. Dakle navedena je odredba posljednji put mijenjana zakonom izmjenama i dopuna zakona koji je stupio na snagu 30. prosinca 2014. godine, a prema kojoj je obveza stjecanje licencije ravnatelja s datumom 31. prosinca 2014. pomaknuta za 1. siječnja 2017. S obzirom da do danas nisu stvorene osnovne pretpostavke za licenciranje ravnatelja školskih ustanova odnosno nije donesen program za stjecanje licencije niti su propisani postupak i način stjecanja izdavanja i obavljanja licencije, ovim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, predlaže se brisanje odredbe članka 126.a zakona koja propisuje da ravnatelj mora imati licenciju za rad, te da je rok za stjecanje isti 1. siječnja 2017. a što je propisano u prijelaznim i završnim odredbama člankom 44. Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi iz 2014. S tim u vezi moram naglasiti tri važne stvari. Prvo, obveza licenciranja propisana člankom 117. stavkom 5. zakona i dalje ostaje na snazi i ona glasi „Program, postupak i način stjecanja, izdavanja i obnavljanja licencije za rad učitelja, nastavnika, stručnih suradnika i ravnatelja te prava i dužnosti propisuje ministar.“ Kao drugo ravnatelji školskih ustanova koji su se na dan 1. siječnja 2017. zatekli na dužnosti nastavljaju s obnašanjem dužnosti do isteka svojih mandata. Kao treće u onim školskim ustanovama u kojima ravnateljima mandat istječe prije stupanja na snagu Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi predlaže se primjena redovitoga instituta vršitelja dužnosti ravnatelja u skladu s odredbom članka 131. Zakona o odgoju i obrazovanju njome je propisano da se vršitelja dužnosti ravnatelja imenuje u slučajevima propisanim Zakonom o ustanovama te u drugim slučajevima kada ustanova nema ravnatelja. Sukladno istome članku zakona za vršitelja dužnosti ravnatelja može biti imenovana osoba koja ispunjava uvjete za učitelja, nastavnika odnosno stručnog suradnika. Odgojno obrazovna politika već dugi niz godina jasno se opredijelila za licenciranje odgojno obrazovnih djelatnika. Uz to u susretima s predstavnicima udruga ravnatelja osnovnih i srednjih škola istaknuta je potreba za licenciranjem ravnatelja. S tim u vezi naglasio bi je 19. lipnja 2015. započela provedba projekta ravnatelja profesija i kvalifikacija a ne funkcija čija je ukupna vrijednost otprilike 2 milijuna 50 tisuća kuna s nepovratnim iznosom nešto malo preko milijun i 900 tisuća kuna koji su sufinancirani iz Europskog socijalnog fonda a odobren za financiranje u okviru poziva na dostavu projektnih prijedloga, unaprjeđenja kvalitete u visokom obrazovanju uz primjenu hrvatskog kvalifikacijskog okvira iz operativnog programa razvoja ljudskih potencijala 2007.-2013. Nositelj projekta je Sveučilište u Zadru a partnerska institucija Ekonomski fakultet Sveučilišta u Zagrebu i Fakultet odgojnih i obrazovnih znanosti i Sveučilišta Josip Juraj Strossmayer u Osijeku. U sklopu navedenog projekta čija je provedba trajala do 1. studenog 2016. izrađen je standard zanimanja ravnatelj, ravnateljica odgojno-obrazovne ustanove i standard kvalifikacije sveučilišnih specijalist vođenja i upravljanja odgojno-obrazovnom ustanovom. Mjesec dana nakon što je navedeni projekt započeo tadašnji ministar 17. srpnja 2015. imenovao je ekspertnu radnu skupinu za provedbu petog cilja strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije sa zadaćom izrade standarda zanimanja i standarda kvalifikacije za ravnateljsku profesiju, kao i razvoj modela uvođenja sustava relicenciranja za stjecanje i zadržavanje dopusnice za rad ravnatelja u odgojno-obrazovnoj ustanovi. U prosincu 2016. dakle prije mjesec dana ekspertna radna skupina je ministarstvu dostavila prijedlog modela licenciranja ravnatelja odgojno-obrazovnih ustanova, uz to ekspertna radna skupina je izradila i standard zanimanja i standard kvalifikacija za ravnateljsku profesiju. S obzirom da dakle 2015. od 2 skupine stručnjaka naručen u gotovo istovrstan projekt, jer su se kroz projekt Sveučilišta u Zadru i kroz rad ekspertne radne skupine izrađivali vrlo slični standardi ministarstvo će vođeno načelom odgovornog i učinkovitog upravljanja financijskim sredstvima u predstojećem razdoblju koordinirati rad na izradi jedinstvenoga prijedloga standarda zanimanja i standarda kvalifikacija. Oba nositelja, odnosno predlagatelja potvrdila su načelnu spremnost uključivanja u zajednički rad na izradi jedinstvenoga prijedloga. Kao zaključno naglasio bi da obveza licenciranja propisana člankom 117. stavkom 5. zakona i dalje ostaje na snazi što znači da se s licenciranjem nastavlja a odredba zakona sukladno kojoj će se ravnatelji kao uvjet za rad morati imati licenciju bit će zakonom propisana u onome trenutku kada se ispune svi nužni uvjeti za stjecanje i provedbu licenciranja ravnatelja, a to konkretno znači kad bude donesen standard zanimanja i standard kvalifikacija, donesen pravilnik o licenciranju kao i programi za provedbu licenciranja ravnatelja i slično. Ministarstvo znanosti i obrazovanja će u predstojećem razdoblju intenzivno pristupati stvaranju tih uvjeta. Evo u skladu s navedenim u ime predlagatelja molim da Hrvatski sabor usvoji predložene izmjene i dopune. Hvala lijepa.
Za repliku se javila zastupnica Sabina Glasovac.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani gospodine državni tajniče mislim da bi bilo pristojno u najmanju ruku da ste u svom uvodnom izlaganju se ispričali hrvatskom obrazovnom sustavu, ravnateljima i javnosti zbog toga što sa ovim prijedlogom zakona u Hrvatski sabor dolazite tek danas čime ste prouzročili nemjerljivu štetu obrazovnom sustavu na način da u ovom trenutku negdje oko više od 60 hrvatskih škola zbog vas, vaše aljkavosti, nerada i neodgovornosti nemaju ravnatelje. Jer natječaj, 18 natječaja koji su već provedeni i 50 natječaja koji su u tijeku u svom sadržaju kao jedan od uvjeta za izbor propisuju uvjet koji nitko ne možemo zadovoljiti a to je posjedovanje licencije. Svjesni toga da vas slobodno kandidati mogu tužiti vi vjerojatno brišete ovu odredbu prolongiranja roka za licenciranje i potpuno mičete uvjet kao takav iz prijedloga zakona. Mislim da je ovakva vatrogasna mjera i ovakvo donošenje zakona princip kako se bi trebalo i ne smjelo raditi.
Hvala. Zastupnik Tomislav Žagar javio se za repliku.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče. Pa evo, ja se osobno slažem sa prolongiranjem ove odredbe, glasat ću za ovaj zakon. Međutim, ono što želim upozoriti, ono s čim se ne slažem, dakle prije toga vas želim upozoriti da postoji licenca za ravnatelja. Na mojoj županiji ona postoji, a znate tko je izdaje? Izdaje je Hrvatska demokratska zajednica, tako je na mojoj županiji. Ne ravnatelji. Čistačica u školi ne može biti ako nije član Hrvatske demokratske zajednice, tako vam stoje stvari. Ono što bi se trebalo napraviti u budućnosti, prije svega riješiti pitanje školskog odbora i izbora ravnatelja. Ovo je isključivo politički odabir i tome treba stati na kraj. Mi imamo tri člana koje bira osnivač, županija iako sa mnogim školama županija nema nikakve veze, jer u mnogim školama nemate ni wc papira, nemate, djeca kad idu po loptu znate onda se on mora popet na šljivu da vidi gdje je u travi lopta. Kad pitamo domara zašto nisi pokosio kaže pa nemam goriva. Ja kažem nabavit ćemo gorivo. On kaže nemam ni trimer, moram nosit svoj. To su problemi na koje nailazimo u školama. I ja ne vidim, ja tvrdim da u hrvatskim školama postoji veliki broj učitelja ili gotovo svi učitelji, nastavnici, profesori koji vrlo kvalitetno i stručno rade svoj posao. Oni su stručni u mnogom dijelu. Ako ministarstvo želi uvesti posebnu edukaciju, posebne kompetencije koje bi taj ravnatelj u budućnosti morao imati neka država, neka ministarstvo zajedno sa osnivačem propiše koji su to, neka te ljude testira, neka pošalje u školu, a u školskom odboru neka sjede učitelji, vratimo škole zbornici i roditelji koji su zainteresirani. Jer pazite u ovom zakonu čak stoji odredba da iz reda roditelja ne može se imenovati u školski odbor [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] čovjek koji je zaposlenik škole. Zamislite ako neki zaposlenik, a to bi voljeli svi, ima sedmero djece, a samo zato što je zaposlenik škole on kao roditelj ne može biti član školskog odbora. O tome se moramo.
Hvala zastupniku Žagaru. Zastupnik Bojan Glavašević javio se također za repliku.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, hvala vam na vašem izlaganju. Međutim, ja moram reći da je ono potpuno nevjerodostojno i da je ono zapravo to što ste vi napisali u tom zakonu mrtvo slovo na papiru, dozvolite da vam objasnim zašto. Zato što ste dozvolili prije svega da ubiju kurikularnu reformu koja je bila jedna od glavnih alata za oporavak hrvatskog obrazovanja. Imate na čelu vašega ministarstva čovjeka koji je dokazani plagijator. Imate državnog tajnika vašega kolegu koji diskriminira nacionalne manjine i osobe sa invaliditetom. Dozvolili ste da porezna reforma da se prelomi preko leđa studenata koji moraju zarađivati da bi si mogli priuštiti fakultet. Šutjeli ste u trenutku kada Vlada u maniru pijanih milijardera ima i obećaje novce za avione, za helikoptere. 14 do 23 milijarde kuna za otkup INA-e, a niste pitali zašto nema niti jednu milijardu na primjer za naše studente, za naše učenike, za učitelje, za naše sveučilište od kojih niti jedno nije u top 500 na svijetu. Dakle, za to se šutjeli. A ovo sve što ste napisali možda vam u ovome Saboru pomoću ljudi koji sjede sa one strane i proći, ali to s vjerodostojnošću i to sa kvalitetom veze nema. Hvala.
Zastupnik Ivan Lovrinović javio se za repliku.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine Šlezak kao državni tajnik želim vas pitati jedno pitanje. Naime u dosadašnjem zakonu, pa molim vas da mi odgovorite ostaje li odredba da ravnatelj škole, osnovne, srednje škole da praktično može biti skoro neograničeno ravnatelj. Da li je u novom prijedlogu zakona definirano trajanje mandata? Ako nije, ja sam o tome već tražio stanku prije otprilike tri, četiri tjedna. Predlažem da se ravnatelj bira najviše dva puta bez obzira bila stanka između ili ne. Zašto? Argumenti za ovo su, nalaze se upravo na strani ove prakse koju imamo da u značajnom broju slučajeva ravnatelji su godinama i godinama ravnatelji. Stvara se i jedna pogodna klima i atmosfera za pogodovanja razno razna, slabi se motivacija kod takvih ljudi jer oni nemaju onaj početni naboj, a i ovo se slažem sa zastupnikom Žagarom da je utjecaj lokalnih i političkih struktura jer oni biraju ravnatelja i ostale članove da je on naprosto toliko velik da truje obrazovanje na nižim, znači višim razinama. Pa molim vas odgovorite na ovo pitanje, jer ako vi idete u licenciranje i to smatrate krajnjim dosegom, onda sastavni dio tog standarda mora biti reguliranje trajanja mandata ravnatelja. Ako to ne napravite onda možete licenciranje da prostite mačku o rep okačiti. Hvala.
Odgovor na repliku, državni tajnik.
Hvala lijepo. Samo ću reći dakle da ovaj vaš prijedlog će se uzeti u obzir. Prilikom razvoja sustava licenciranja kojeg smo započeli na temelju ova dva prijedloga koje smo zaprimili i od ekspertne radne skupine i od skupine koja je radila na projektu i sveučilišta u Zadru, da će se razmotriti i sigurno da će se uzeti u obzir prilikom promišljanja i donošenje konačnog prijedloga jedinstvenog sustava licenciranja ravnatelja.
Zastupnik Željko Glasnović javio se za repliku. Želi li predlagatelj u ime kluba zastupnika SDP-a dati dodatno obrazloženje? Da. Zastupnica Sabina Glasovac.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Kao što vidite, klub SDP-a je početkom prosinca u saborsku proceduru uputio Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi s izmjenom samo jednog članka, a to je prolongiranje roka koje propisuje zakon za uvid za licenciju za ravnatelje s 1. siječnja 2017. godine na 1. siječanj 2019. godine. Učinili smo to iz razloga jer smo smatrali da ovaj Hrvatski sabor treba stvoriti sve preduvjete da spriječi kaos u sustavu nakon 1. siječnja 2017. godine svjesni činjenice da nije odrađen posao i da nisu stvoreni preduvjeti da bi se ravnateljima na natječajima propisivao uvjet posjedovanja licencije, ukoliko ti ravnatelji tu licenciju nisu mogli niti steći. Nažalost, naš prijedlog zakona u onom dijelu gdje smo zapravo radili posao Vlade vidjevši da na posljednjoj sjednici Vlade, a prije negoli će Hrvatski sabor 15. prosinca otići na stanku, da od strane Vlade nije upućen prijedlog zakona u proceduru i procjenjujući da bi se moglo dogoditi upravo ovo što se događa u ovom trenutku da više od 60 hrvatskih škola ravnatelji ne mogu biti birani, da se raspisuju natječaji koji propisuju uvjet posjedovanja licencije koja ne postoji koju nisu mogli ni steći, znači mi imamo u ovom trenutku vršitelje dužnosti u sustavu u kome do toga nikada nije trebalo doći. Meni je žao što taj prijedlog zakona nije uvršten u saborsku proceduru prije stanke, kako bismo spriječili ovakve situacije gdje ljudi da žele bi pravdu mogli tražiti na sudu i zasigurno bi im pravda, pravo išlo u njihovu korist. To je prva intencija zašto smo predložili ovaj prijedlog zakona. Vlada koliko sam čula na odboru se očitovala da ne može prihvatiti naš prijedlog zakona iz razloga što je rok od 1. siječnja 2017. godine prošao. Pa naravno da je prošao kada ovdje nije stavljen taj prijedlog zakona na dnevni red i kada je sada bespredmetno raspravljati o sprečavanju štete kao takvom jer šteta je učinjena nečinjenjem. Prvo nečinjenjem Vlade, a onda bi se tu dalo nešto govoriti i o tome zašto taj prijedlog zakona nije predložen ovdje da ga usvojimo i stavimo na dnevni red, da o njemu glasujemo i da spriječimo kaos. Kada govorimo o sadržaju odnosno o prijedlogu kojeg smo inicirali u našem prijedlogu zakona, a to je da se rok za propisivanje uvjeta za izbor ravnatelja, da se u te uvjete uvrsti i posjedovanje licencije, prolongirali smo ga odnosno naš je prijedlog da to bude 1. siječanj 2019. godine. Zašto smo predložili upravo taj rok? Pa evo imali ste prilike čuti brojne argumente zašto je to realan i ostvariv rok, upravo i u uvodnom izlaganju gospodina državnog tajnika. Znači nakon što je Strategija znanosti, obrazovanja i tehnologije usvojena u ovom Hrvatskom saboru u rujnu 2014. godine, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta krenulo je odmah na posao da bi ispunilo jedan od ciljeva strategije, a to je profesionalizacija uloge ravnatelja u hrvatskom obrazovnom sustavu s ciljem osiguravanja kvalitete. Mi smo kao što se čuli i od državnog tajnika oformili radne skupine koje su trebale sukladno i Hrvatskom kvalifikacijskom okviru, ali i ciljevima propisanih strategijom zapravo propisati standard zanimanja, standard kvalifikacije i donijeli model na koji bi se ravnatelji u budućnosti trebali licencirati. Time smo stvorili preduvjete naravno i u Operativnom programu za povlačenje sredstava ESF-a znači pretpostavke su bile tu. Kada je došao gospodin Šustar, a poslije i gospodin Barišić zapravo ono što su trebali učiniti je izabrati jedan od dva ponuđena modela i krenuti s poslom. Međutim, mi smo danas svjedoci da do toga neće doći. Ako uzmemo u obzir prijedlog Vlade, moram izraziti svoje nezadovoljstvo i reći da je po meni apsolutno neambiciozno, apsolutno bježanje od odgovornosti i apsolutno nećemo na takav način pomoći sustavu ovim što Vlada predlaže, a to je da se naprosto članak 126.a izbriše, što znači da na neki način odustajemo od licencije za određeno vrijeme jer si nismo postavili nekakav realan, pa ja ću čak reći nismo se usudili ni postaviti ambiciozan cilj da u nekom normalnom roku sukladno Akcijskom planu provedbe strategije definiramo što mi to od našeg sustava želimo i kada želimo unaprijediti kvalitetu upravljanja radom u školama. Licenciranje ravnatelja mislim da nije jedini problem upravljanja odnosno ne posjedovanja licencije i već, ne znam 20 godina ideje, maštanja o licenciranju i profesionalizaciji uloge ravnatelja u školama onda 10 godina postojanja samog tog članka ideje u samom zakonu, mislim da se iskristaliziralo da to je, je jedan od mehanizama na koji možemo podizati razinu upravljanja našim školama na višu razinu, međutim nije naravno jedini instrument. Međutim, ako mi sada mičemo i to znači neizvjesno je, vrlo je neizvjesno u kom trenutku ćemo napraviti iskorake koji su prijeko potrebni. Brojne su zemlje koje već imaju i pokazale su da vrlo uspješno mogu provesti profesionalizaciju kroz posebnu edukaciju i osposobljavanje ravnatelja. Vi znate da naši ravnatelji u ovom trenutku dolaze iz sustava, oni su stručnjaci u dijelu u kome rade u nastavi ili kao stručni suradnici. Međutim biti ravnatelj i zakonom je propisano, oni jesu stručni voditelji škole, ali oni su i poslovni voditelji škole. U RH nažalost nema studija, nema škole za ravnatelje, nema mogućnosti da ljudi koji su stavljeni u situaciju da upravljaju školama, osim onih kompetencija koje stječu završetkom visokih studija za točno određeno obavljanje poslova u nastavi ili u školi u vidu stručnih suradnika. Znači oni ne mogu steći posebne kompetencije koje bi njima trebale pomoći da školama upravljaju na kvalitetan način, da dobro upravljaju ljudskim resursima, da rade razvojne planove škola, da kroz školske kurikulume unaprjeđuju profilaciju škola i da rade u interesu ne samo poboljšanja uvjeta rada u školi i kvalitete rada u školi nego i povezivanja sa cjelokupnom zajednicom. Slovenija ima recimo nacionalnu školu za ravnatelje, Austrija ima akademiju za voditelje školskih ustanova, Italija ima ispit za ravnatelje u Rimu pred državnom komisijom koji polažu kandidati koji žele biti ravnatelji, Malta ima diplomski studij školskog menadžmenta, Švedska ima polaganje posebnog kolegija na sveučilišnoj razini itd. itd. Hrvatska u ovom trenutku nema ništa. Ima školske odbore koji biraju ravnatelje, ima školske odbore koji bez obzira na to što su sastavljeni u omjeru da 4 predstavnika školskog odbora dolaze iz sustava škole a 3 su vanjska kao predstavnici osnivača. Nažalost još uvijek je politika ta bez obzira kažem na ovaj omjer koji naizgled izgleda da politika kroz osnivača nema dominantan položaj i utjecaj u školskom odboru mi znamo vrlo, vrlo jasno kako stvari u hrvatskom obrazovnom sustavu funkcioniranju, da se nažalost kvaliteta žrtvuje na uštrb poslušnosti i ispunjavanja nekih kadrovskih uvjeta koje postavljaju političke stranke pred ravnatelje, a ravnatelji na taj način moraju vratiti usluge zato što su izabrani da bi zapošljavali ono što dobiju upute od onih koji su im omogućili da budu na tom položaju. Mislim završno odnosno u ovom uvodnom djelu da se ne trebamo i nismo se trebali na ovakav način igrati s ravnateljima. Ja shvaćam da ste vi možda ovo učinili zbog toga jer se niste usudili postaviti rok jer bi to bila jedna opasna pravna zona pošto zakon ne donosimo prije 1. siječnja, odnosno on ne stupa na snagu prije 1. siječnja 2017. godine i sad imamo određenu štetu. Imamo određene kandidate koji su se javljali na javne natječaje gdje je bila propisana uvjet licencije i sada ako ne bismo ukinuli taj uvjet kako takav nego bismo samo prolongirali rok u prijelaznim i završnim odredbama mislim da tu riskiramo da uđemo u ovaj dio jer smo stavili šezdesetak ljudi u poprilično nepovoljan položaj u odnosu na one koji su se natjecali za ravnatelje prije njih i one koji će se natjecati za ravnatelje nakon stupanja na snagu ovog zakona. Ali ovakvo vađenje vrućeg kestenja mislim da nije pravi put, mislim prvo što sam vam i rekla u replici da do toga uopće nije trebalo i nije smjelo doći jer država ne smije dozvoliti takve luksuze. A drugo, mislim da ste trebali osigurati jedan razuman rok, opredijeliti se vrlo jasno za nastavak onoga što je već učinjeno. Jedino ako ne namjeravate napraviti isto što i s kurikularnom reformom. Znači da su vas dočekali i standard zanimanja, i standard kvalifikacije, i dva predložena modela ali da to nećete prihvatiti eto samo zbog toga što to niste započeli vi i da ćete početi raditi stvari od početka. Nadam se da nije intencija. Šteta je jer već smo koristili za ovaj projekt sredstva europskih fondova, stoje nam sredstva za korištenje europskih fondova i u ovoj godini i u slijedećoj godini. I ja ne vidim nikakvog, apsolutno nikakvog razloga da mi ne pokrenemo odnosno ne nastavimo započete radnje. Slijedeću godinu iskoristimo za izbor modela, da osmislimo gdje će se provoditi edukacija, tko će obavljati licenciranje jer će to biti nacionalni Centar za vanjsko vrednovanje obrazovanja koji je krovno organizacija u sustavu obrazovanja za osiguravanje kvalitete, a ovo jest osiguravanje kvalitete u upravljanju školama. Jer kad bismo mi imali licenciranje odnosno prvo kad bismo imali propisane kompetencije koje mora steći i zadovoljiti određeni ravnatelj a nakon toga kroz praćenje, vrednovanje vanjsko vrednovanje škola pratili što je taj ravnatelj u školi napravio da bi i vrednovali taj rad koji bi mu trebao osigurati obnavljanje licencije onda mi više ne bismo u RH morali razgovarati o tome ko ima većinu u školskom odboru, hoćemo li ograničiti broj mandata ravnatelja ili nećemo jer bismo napravili iskorak i osigurali bismo da budu prvo birani oni koji su osposobljeni, koji dolaze spremni na te pozicije i u stručnom ali i u poslovnom segmentu, ovom upravljačkom segmentu a s druge strane mogli bismo mirne duše reći da ćemo obnavljanje licencije osigurati onima koji su se u svom mandatu pokazali kao najkvalitetniji i koji imaju mjerljive rezultate koji se itekako daju mjeriti kako netko vodi školu, vodi li ju na loš način, vodi li ju na prosječan ili ju vodi na iznad prosječan način. Ovaj prijedlog 2. članak kojim se bavi prijedlog zakona koji je Vlada uputila u proceduru je nama potpuno prihvatljiv. RH je uložila iznimne napore da bi osigurala svakom djetetu s teškoćama u osnovnoj ili srednjoj školi pravo na osobnog asistenta odnosno pomoćnika u nastavi. Mi tu vrlo uspješno do 2015. godine koristimo fondove Europski socijalni fond, međutim sada je došlo vrijeme naprosto da stvorimo zakonsku pretpostavku, da donesemo jedan pravilnik koji će propisati kako osposobiti te ljude koji rade s djecom s teškoćama. I drugo, da malo vidimo kako usuglasiti odnosno kako učiniti jasnijim sustav kojim će se propisivati koja djeca ostvaruju pravo na pomoćnika u nastavi. Tu nemam zaista nikakvih zamjerki. U ime kluba mogu reći da to apsolutno podržavamo, međutim u ovom djelu gdje se ne prolongira, netko je ovdje u replici rekao da se prolongira rok u kom će se kao uvjet tražiti licencija za ravnatelje, odnosno posjedovanje iste da bi netko bio biran. Ja moram reći da naprosto ovdje se ne radi o prolongiranju roka, ovdje se radi o brisanju roka i ovdje se radi o brisanju članka 126.a koji propisuje licenciju kao jedan od uvjeta. Mislim da je to korak natrag. I ono što mene još samo zanima vrlo kratko, zanima me zbog čega je Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta u prvom nacrtu koji su poslali na javnu raspravu koja je trajala od 27. studenog do 3. prosinca predložila da se rok za stjecanje licencije prolongira do 2021. godine. Provedena je javna rasprava na koju je stiglo, odnosno savjetovanje sa zainteresiranom javnošću na koje je stiglo negdje oko 140 prijedloga, primjedbi. Većina tih primjedbi negdje oko 100 se odnosilo na izmjenu članka 75. odnosno vraćanje popravnog roka u škole kojeg nema u ovome zakonu, a zanimljivo bili su neki sudionici javne rasprave koji su predlagali da se ne propisuje rok i da se rok propiše u zakonu tek nakon što se provede javna rasprava. Vlada se očitovala u izvješću o provedenom savjetovanju na način da to ne prihvaća. E sad mene zanima što ili tko je utjecao na to da se provedeno javno savjetovanje o nacrtu koji je nudio prolongiranje roka neodustajanje od licencije, prolongiranje roka do 2021. godine toliko drastično izmijeni kad su već odbili te prijedloge ovdje. Znači, nisu rekli prihvaćamo pa da možemo reći, o.k. Jedan nacrt je išao u javnu raspravu. Pokazalo se kroz javnu raspravu da većina sudionika želi nešto drugo, želi da se taj rok ne propisuje, želi da se on propiše tek kad se izradi pravilnik, onda bih ja to razumjela. Ali ako vi dođete u Sabor sa potpuno drugačijim nacrtom pa mu prilijepite provedenu javnu raspravu, a uopće se nije provodila javna rasprava o tom prijedlogu nego o potpuno nekom drugom, onda mene zanima tko je zapravo utjecao na to da se odustaje, odnosno da se briše licencija. Kome to ne odgovaraju profesionalni ravnatelji u školama? Kome to odgovara odugovlačenje ovakve situacije? Kome? Jedini odgovor logični koji se nameće je politici i onima koji žele i dalje vedriti i oblačiti i kroz školske odbore kadrovirati podobne, a ne osposobljene stručno usavršene, licencirane kompetentne ravnatelje. Ako je tomu tako ja sam vrlo razočarana takvim pristupom u 21. stoljeću naše škole imaju velike probleme. Nisu one loše, ali je vrijeme da ne zatvaramo oči pred istinom koja se događa pred hrvatskim školama, da se suočimo sa problemima koje one imaju i da ih pokušamo rješavati, a ne gurati glavu u pijesak, duboko, duboko u pijesak. Jer ako glavu dignemo politička toljaga bi nas mogla opaliti po njoj.
Zastupnik Hrvoje Zekanović, prvi se javio za repliku.
Uvaženi predsjedniče Sabora, poštovane kolegice. Pa evo, meni je drago da ste se vi zapravo složili u većini sa predlagateljem, znači vezano za licenciranje. Međutim, nije mi jasna dramatika vašeg izlaganja. Ovdje govorite o 60 ravnatelja. Ja sam stekao dojam da 60 škola nije počelo sa radom. Znači, problema velikoga nema. Jednostavno kroz par dana kada se ovo usvoji proces će ići, postoje … [[Govornik se ne razumije.]] pripremljeni ravnatelji škole funkcioniraju, tako da ja ne vidim razloga za dramatiku. Jer ako imamo 3000 škola u Hrvatskoj, a tek 60 ravnatelja je u proceduri imenovanja mislim da se ne radi o nečemu da je potrebna takva dramatika. A kad govorimo o dramatici, volio bih malo da sam čuo od vas i prije, a i sada nešto vezano uz konstantno smanjenje školske populacije, gdje svake godine imamo skoro 1000 djece manje u obrazovnom sustavu. Znači, svake godine se 1000 djece manje upisuje i nadam se da će ovo biti jedna od tema koju će i Ministarstvo obrazovanja zajedno sa Ministarstvom demografije kojom će se pozabaviti i na kojoj će raditi. A vidim da uvijek imate potrebu spomenuti i reformu kurikula. Tako je, ja ću se nadovezati i na to. Upravo vaša ekspertna skupina na čelu sa Jokićem koju ste vi postavili oni nisu odradili posao jer su eksperti pretpostavljam.
Odgovor na repliku zastupnica Glasovac.
Ekspertna radna skupina na čelu sa doktorom znanosti Borisom Jokićem nije bila naša ekspertna radna skupina, nego hrvatska ekspertna radna skupina koja je vodila jedan od najzahtjevnijih projekata u povijesti hrvatskog obrazovnog sustava, usudit ću se reći i u povijesti Hrvatske države. Drugo, dramatiziram iz razloga što je nevjerojatna lakoća kojom minorizirate vrlo ozbiljne stvari i relativizirate ne samo po ovom pitanju, nego i po pitanju ministra i njegovog plagijata i po pitanju diskriminatornih izjava državnog tajnika Glunčića prema djeci s teškoćama u razvoju, nacionalnim manjinama i optužbama drugih zemalja da varaju na PISA istraživanjima. Pa gledajte, možda stvari nisu dramatične. Ja ovako možda emotivno reagiram, ali je, obrazovanje emotivno doživljavam jako. Stalo mi je do obrazovnog sustava. Nije mi svejedno kako i na koji način će učiti djeca u hrvatskim školama, u kojim uvjetima će raditi naši učitelji, nastavnici, profesori i ravnatelji. Stalo mi je do toga. Ako vi to nazivate dramatizacijom u redu, ja srce isključiti ne mogu, niti želim. Mislim da ako nešto radite prije svega morate vjerovati u to što radite, a evo dramatična situacija nije ali je na rubu zakonitosti jer školama upravljaju vršitelji dužnosti ne zato jer su oni to htjeli, nego zbog toga što Vlada Republike Hrvatske nije osigurala da školama mogu upravljati oni koji trebaju njima upravljati, a to su ravnatelji. Zbog toga mislim da je ovo vrlo ozbiljna situacija i nema opravdanja. Vidite da ni državni tajnik nije replicirao na moju, odgovorio na moju prvu repliku. I to dosta govori o tome.
Hvala. Zastupnik Josip Borić javio se za repliku.
Hvala lijepo. Kolegice Glasovac, ja zaista isto ne vidim potrebe za ovakvim dramatičnim tonovima danas ovdje u ovoj raspravi u zakonu koji ima nekoliko članaka, jedan sličan kojeg ste i vi predložili kao klub, jer činjenica je da ova obveza licenciranja postoji još iz 2008. godine i prošlo je podosta vremena od tog dana kad je stupio taj zakon na snagu. I puno je priča bilo oko toga, tako da i nikako ne možete ni glasno, ni jasno pobjeći ni od vlastite odgovornosti jer ste imali priliku i vi u protekle četiri godine u potpunosti urediti taj sustav. Bili ste pomoćnica ministra, tamo su bili veliki umovi Zelenika, Jovanović bio je gospodin Andričević, kolega Mornar bivši ministar znači postojalo je vrijeme četiri godine da se to riješi s obzirom da je obveza postojala. Nije se riješilo, odgađalo se kao što će se odgoditi i sada. I ne vidim zaista potrebe da dramatiziramo o tome na način na koji ste vi to krenuli jer i v.d. ravnatelja ili vršitelj dužnosti ravnatelja je također zakonito rješenje. Ono nije na rubu zakonitosti nego je zakonito rješenje i zakoni to prepoznaju. Tako da mislim da mi i danas ovo možemo raspraviti. Ono što mi očekujemo, pogotovo mi na vlasti je da raspravimo jedan cjeloviti Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnom i srednjem školstvu koji će onda riješiti do kraja neke probleme koji su puno veći od ovog problema. Jer pitanje licenciranja ravnatelja meni osobno nije možda najvažnije jer mi imamo uspješne i neuspješne ravnatelje i danas i danas ih imamo imali oni licencu ili ne imali licencu i moramo vidjeti što im ta licenca donosi s obzirom na financijske mogućnosti s kojima oni mogu upravljati u budućem vremenu jer uvijek ovise o nekom drugom, a ne o vlastitim sposobnosti i to su jedine činjenice [[Upadica Petrov: Vrijeme.]] tako da mislim da kada govorimo o ovoj tematici, ja dolazim iz Primorsko-goranske županije SDP je tamo [[Upadica Petrov: Hvala.]] stavio svih na svoj način i ne možemo razgovarati na drugačiji način. Hvala lijepo.
Zastupnik Borić zahvaljujem. Odgovor na repliku zastupnica Glasovac.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Boriću rekli ste da je bilo puno priče oko licenciranja već od ne znam nekoliko godina, pa je bilo je puno priče da od trenutka kada je odredba ušla u zakon, mislim da je to bilo 2006. ili 2007. godine pa do 2014. je bilo jako puno priče, a onda smo 2014. godine tu priču razradili, ne mi u ministarstvu nego stručnjaci su je razradili kroz Strategiju znanosti, obrazovanja i tehnologije, a ministarstvo je nakon što je ovaj hrvatski Dom obvezao nas kao tijelo državne vlasti krenulo s poslom i tu priču je pretvorilo u djelu. Čuli ste i u uvodnom izlaganju gospodina Šlezaka, oformljene su radne skupine koje su trebale izraditi standard zanimanja, standard kvalifikacije, dakle propisati sve ono što bi trebale biti kompetencije budućih ravnatelja, što bi trebali biti minimalni standardi i ostavili smo, napravili smo, ne mi ponovno kažem stručnjaci, ali kojima smo dali zeleno svjetlo i upravljali dinamikom tih procesa, ostavili smo dva modela između kojih se sada može izabrati ili ih na neki način objediniti u jedan treći. Tako da tvrdnja da se puno pričalo o tome i meni stavljate neku odgovornost da ja kao pomoćnica, ja sam sudjelovala u ovom svemu što sam vam rekla što smo napravili od usvajanja strategije pa do danas. Tako da ja tu ne vidim svoju osobnu odgovornost, zaista smo napravili što smo mogli i što smo trebali sukladno strategiji. A ovo da, nije na rubu zakonitosti što upravljaju školama v.d. to se može dogoditi. Ali je po prvi put u povijesti da zapravo da ti v.d. se postavljaju zbog toga što nijedan kandidat nije zadovoljavao natječaje koji su propisivali nešto što nitko od njih nije mogao imati.
Hvala. Zastupnik Domagoj Hajduković javio se za repliku.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolegice, zapravo dotakli ste jedno puno važnije pitanje, a licenciranje ravnatelja je samo jedan dio toga, a to je što mi želimo od našeg školskog sustava, gdje ga vidimo, u kojem smjeru ga razvijamo. Kurikuralna reforma je zaustavljena. Vremena da se ovaj detalj popravi je bilo. Čuli smo jučer od premijera kada je bio u sabornici koji stalno govori da želi poslušati konstruktivne prijedloge iz oporbe. A evo kada ih dajemo onda se ne mogu staviti ni na raspravu. Dakle mogli smo popraviti ovaj segment, moglo se naći rješenje, mi smo ga i predlagali ali se nije, nije bilo sluha za taj prijedlog zato što on dolazi od oporbe. Mogu samo zaključiti da kaos u sustavu nekome odgovara. Kome i zašto? O tome možemo špekulirati, o tome možemo ovdje raspravljati. Ali ono što je bitno za funkcioniranje svake škole, to će znati svi kolegice i kolege koji su radili u sustavu, jako je bitan kolektiv, dobra atmosfera u kolektivu i dobro organizirana škola. Za to je potreban dobar, obrazovan i zato pripremljen školski menadžment, a to su u ovom slučaju ravnatelj, plus naravno stručne službe, ali za stručne služe se ovaj zakon ne odnosi odnosno njihovo licenciranje i stručno usavršavanje se odvija permanentno. Dakle ako želimo efikasnu, dobru školu moramo početi i mijenjati od vrha, od ravnatelja koji će znati motivirati kolektiv, koji će znati usmjeriti kolektiv. Imamo jako puno uspješnih ravnateljica i ravnatelja i od njih treba samo učiti i preuzimati njihove modele rada. Mislim da bi licenciranje ravnatelja bile dobar korak u tome smjeru, da prijedlog koji je Vlada predložila nije dobar zato što se to apsolutno briše iz zakona, dakle pitanje je da li će se licenciranje za ravnatelja uopće vratiti, ali naš prijedlog mislim da je realan i da je došao na vrijeme. A zašto ga nisu poslušali? To je na njihovu dušu.
Hvala. Zastupnica Glasovac želi poentirati.
Ne poentirati nego odgovoriti na repliku. Kolega Hajdukoviću u zakonu ostaje odredba koja načelno propisuje licenciranje na način da kaže da u školama postoje odnosno će postojati licencije ne samo za ravnatelje nego za učitelje, nastavnike i stručne suradnike. I to je strateško opredjeljenje RH, znači ne samo da se licenciraju ravnatelji nego da se licenciraju i ostali zaposlenici u sustavu, znači svi oni koji rade s djecom i da na taj način, ponovno kažem u sklopu tog velikog projekta osiguravanja kvalitete kroz unutarnje i vanjsko vrednovanje, možemo vrednovati svakog učitelja, nastavnika, stručnog suradnika ili ravnatelja. Međutim, ono ostaje u zakonu, ali ono što se briče je bilo kakva ideja kada bismo mi mogli krenuti sa ovim prvim korakom, a to je licenciranje ravnatelja, a tu su već određene predradnje otišle poprilično daleko, iako ja vas moram informirati da nismo stajali na mjestu ni po pitanju stvaranja preduvjeta za licenciranje učitelja, ravnatelja i stručnih suradnika. To je isto nešto na čemu se radilo. Nije u ovako zreloj fazi ali ja sam u svemu tome govorila ovdje kad se raspravljalo o povjerenju Vladi gospodina Tihomira Oreškovića i upozoravala što će se dogoditi ako RH odustane od osiguravanja kvalitete i od zaustavljanja projekata licenciranje ravnatelja, učitelja, nastavnika, stručnih suradnika. Tad sam bila rekla u kojoj su fazi ti projekti. Nažalost od tad do danas što se tiče dinamike razvoja tih projekata nije se učinilo gotovo ništa.
Hvala zastupnici Glasovac. Zastupnik Blaženko Boban javio se za repliku.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Glasovac kada je netko gledao vaše izlaganje ovdje a da nije imamo materijale na klupi pretpostavit će da ste govorili u ime kluba, jednog od klubova unutar ove sabornice, jer slagali ste se sa prijedlogom zakona, djelom zakona vezano za asistente u nastavi, slagali ste se sa ovim, sa onim, u ime predlagatelja tj. ministarstva osim u segmentu članka ovog o kojem govorite gdje ste vi u svom prijedlogu koji je na klupama tražili rok 1. siječnja 2019. godinu. Kada ste u replici državnom tajniku govorili i počeli sa ispričavanjem ravnateljima onda sam osjetio oho, evo savjest će proraditi. Podsjetit ću, dakle zakon je prvi put gdje se spominju licence donesen 2008., danas je 2017. vi ste 2011., 2012., 2013. prošli došli u 2014. da bi temeljem zakona svega što ste napravili prolongirali rok na 1. siječnja 2017. I ja kažem, pretpostavljam da će isprika ići u tom smjeru, kad ne isprika ide ravnateljima za nerad ove Vlade zamislite od polovine studenog do konca godine za mjesec i po dana. Uistinu … [[Upadica se ne čuje.]] molit ću vas predsjedniče da mogu završiti svoju misao. Uistinu, nije korektno, ako treba svi oni od 2008. pa do danas bi se trebali posuti pepelom. I uistinu se slažem da je licenciranje potrebno i da na taj način svi skupa možemo se ispričati ravnateljima od 2008. do danas a ko u kojem periodu to vi sami procijenite. I ovdje ste kroz jednu repliku samo rekli vezano za [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] ali ništa ok, vrijeme je isteklo. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnica Glasovac.
Kažete da smo imali 2012., 2013., 2014. i 2015.? Pa da mi smo vjerojatno poučeni načinom na koji vi radite trebali kao politika čim smo došli u ministarstvo reći sad će politika odrediti kako će se ravnatelji licencirati. Mi to nismo napravili, mi smo oformili tim od 100 ljudi kojima smo dali odriješene ruke [[Upadica predsjednik: Ja vas molim da se suzdržite od komentara.]] dakle Strategiju znanosti, obrazovanja i tehnologije kažu jel to licenciranje u zakonu to što bi ono trebalo obuhvaćati, je li funkcija ravnatelja ta koja treba ostati kako se oni sada biraju na funkciju ili ti ravnatelji trebaju biti profesionalci koji će biti lišeni određenih interesa i utjecaja koji ih biraju na funkciju. I ti ljudi su kroz Strategiju znanosti, obrazovanja i tehnologije vrlo jasno u djelu ponavljam osiguravanja kvalitete rekli što bi RH trebala učiniti po pitanju osiguravanja kvalitete i po pitanju buduće vizije kako bi ravnatelji u tom obrazovnom sustavu trebali funkcionirati. Ako je to naš grijeh što smo pustili 2012. i 2013. i dio 2014. da stručnjaci nama kažu što oni misle da je pravi put ja prihvaćam vašu kritiku i ja se ispričavam što se politika nije miješala, što je dala struci da lijepo radi ono što najbolje zna. I to je moj cijeli zapravo odgovor i replika vama. Ne slažem se s brisanjem roka, to sam vrlo jasno rekla a ogorčena sam načinom na koji Vlada radi kažem što ovaj prijedlog zakona nije uputila prije 31. prosinca i ponavljat ću to danas cijeli dan ako treba jer je dovela u situaciju da se provode natječaji gdje ni jedan kandidat ne može ispuniti propisani uvjet, gdje nitko ga ne može naprosto zadovoljiti.
Vrijeme. Hvala. Zastupnik Miro Bulj javio se za repliku.
Kolegice slažem se s vama kao s bivšom pomoćnicom ministra od 2011. čini mi se do 2014., jel je kraći bio rok, jer vi ste otišli sa kolegom Jovanovićem iz ministarstva, čini mi se, nisam dovoljno dobro pratio. Ali je činjenica da ste djelom u pravu da su podobnici ravnatelji i da su školski odbori podobni ali to je očito na primjeru Splitsko-dalmatinske županije i na području moga grada. Da jednostavno doslovno čistačica se ne može zaposliti ako nije u HDZ-u. Ali ima jedan specifičan primjer koji ću vam sad kazati, znači bio je ravnatelj, natječaj za ravnatelja Osnovne škole Fra Pavla Vučkovića. Naravno HDZ je pošto ima većinu u školskom odboru imenovao toga ravnatelja a protivnik mu je, tj. drugi kandidat je bio iz SDP-a. Znate šta se dogodilo sa tim kandidatom koji je izgubio iz SDP-a? Ravnatelj škole je u Splitu jer je splitski gradonačelnik SDP-ovac. I tako ste rješavali te stvari i jedne i druge. Ako mogu imenima i prezimenima nije uopće problem. Taj koji je izgubio u Sinju SDP-ov kandidat otišao je u Split jer je osnivač Split škole a u Sinju je osnivač škola županija. I tako vam je funkcioniralo to dosada. Manje je brigalo te puste strategije, te brojni stručnjaci kako recimo u Zagrebu imaju besplatni udžbenici i kako čak u izbornima donira drugim gradovima besplatne udžbenike za osnovnoškolce dok u nerazvijenim područjima nema osnovnoškolci imaju besplatne udžbenike, nemaju organiziran prijevoz. To je manje brigalo tih 100 vaših stručnih ljudi, to je situacija koja je na terenu. Jednostavno podobništvo i uhljebništvo i sa moje strane desne i sa moje strane lijeve je ravnomjerna. Zbog toga se i 2002. godine osnovao Ured državne uprave da bi se kontriralo županijama koje doslovno imaju samo funkciju za uhljebljivanje [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] i da decentralizirana sredstva usmjeravaju u općine i gradove kako u školstvu tako i u domovima zdravlja [[Upadica predsjednik: Hvala.]] da usmjeravaju [[Upadica predsjednik: Zastupnik Miro Bulj zahvaljujem.]] Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku zastupnica Glasovac.
Gospodine Bulj, vi znate toliko kako funkcionira sustav nadležnosti za pojedina pitanja u Republici Hrvatskoj. Vi vrlo dobro znate da pomoćnici ministara, ministri, samo ministarstvo koje plaća sve zaposlenike u školama nema apsolutno nikakvoga utjecaja na njihovo zapošljavanje na mjesta učitelja, nastavnika, stručnih suradnika, a još manje utjecaja ima na izbor ravnatelja. Dakle, tu ministarstvo, to je apsurdna jedna situacija gdje mi plaćamo ispostavljeni račun, a osnivači su ti koji školama upravljaju. Vi ste sad tu našli jednog ravnatelja, jednog SDP-ovog ravnatelja kako ste rekli ne znam od sto u Splitsko-dalmatinskoj županiji vjerojatno aludirajući da ga je iskadrovirao čovjek koji više nije član SDP-a. Ja vam stvarno ne mogu … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Kakve ja veze imam s tim? [[Upadica predsjednik: Zastupnik Bulj, molio bih da se suzdržite od komentara.]] Ja zaista, ja ne znam ni o kome se radi [[Upadica predsjednik: Zastupnik Bulj.]] ni o čemu se radi. Našli ste jednog SDP-ovog ravnatelja od njih 100 u Splitsko-dalmatinskoj županiji, ne 100 ali 50 sigurno. … [[Upadica Bulj, ne razumije se.]] A mogli li ja vama odgovoriti? U biti nije, sve je jasno. Ne treba vama odgovor. Vi provocirate.
Molio bih da se suzdržite komentara. Povreda Poslovnika gospodin Glavašević.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo kolega Bulj je povrijedio članak 238. Poslovnika. Mislim kolegica Glasovac uopće svoju repliku nije mogla dati sukladno odredbama Poslovnika. Mislim da to u najmanju ruku nije korektno, a nije bome ni gentlemanski kolega Bulj.
Ja se slažem. Ja sam upozorio zastupnika Bulja. Slažem se u potpunosti. Zaista bih molio sve saborske zastupnike u trenutku kada netko od njihovih kolega izlaže problematiku ili kroz izlaganje ili kroz repliku ili kroz odgovor na repliku, suzdržite se od komentara. Imate različite mogućnosti da izrazite svoje mišljenje. Koristite sve one mogućnosti koje vam je dao Poslovnik, ali nemojte govoriti dok netko drugi od vaših kolega iznosi mišljenje. Nije primjereno. Zastupnik Bojan Glavašević javio se za repliku.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice Glasovac, rekli ste u izlaganju da je ono što ovaj zakon predlaže neambiciozno i da neće pomoći sustavu. Kolegice Glasovac, svi koji vas poznaju malo bolje znaju da ste osoba koja ima veliku vjeru u ljude, smatrate da dok se ne dokaže suprotno da ova Vlada pa i Ministarstvo znanosti i obrazovanja radi bona fide. Neambiciozno ste rekli i slažem se da je neambiciozno za poboljšavanje kvalitete hrvatske znanosti i obrazovanja. Ali mislim da je vrlo ambiciozno za njegovo uništavanje. Cijela Hrvatska, odnedavno i svijet ako pogledamo časopis Nature vrlo uvažen časopis, skandalizirana je srozavanjem kvalitete hrvatskog obrazovnog sustava i time tko mu je na čelu politikom koja ga oblikuje.
Zastupnik Glavašević, ja bih vas zaista molio da se držite teme.
Držim se teme u potpunosti. Dakle, referiram se na ono što je kolegica Glasovac rekla da je nešto neambiciozno i da neće pomoći sustavu. Dakle, zbog toga zaista nisam siguran da se može tumačiti bona fide rad ovog ministarstva i ljudi koji ga vode. Pitali ste također, citiram vas: „Kome to odgovara?“ Na to kolegice Glasovac postoji vrlo jasan i vrlo jednostavan odgovor, a on glasi „zna se“.
Odgovor na repliku, zastupnica Glasovac.
Hvala gospodine Glavaševiću. Ma tu ste vi u pravu, zapravo godinu dana se u obrazovnom sustavu u najljepšem scenariju ću reći ne događa ništa. Ali zapravo događaju joj se neki procesi gdje se zaustavljaju određeni projekti i u redu, o.k. Ako netko smatra da su ti projekti loši, pa neka to javnosti kaže, to nije dobro. Ali ono što mene zabrinjava je apsolutno, kako bih rekla nepostojanje vizije. Ja još u ovih godinu dana nisam čula, o.k. ja sam čula od Vlade, od predstavnika ministarstava da ta reforma, recimo kurikularna ne valja, našli su joj 100 zamjerki. Ali ja još nisam čula u kom pravcu, što je to što nudi ova Vlada, što je to što predlaže ovo ministarstvo. Znači ima puno detektiranih nazovimo problema i odbacuje se ono što su radili ljudi prije, ali bez da se ponudi jasna alternativa. I sad kad pogledamo ovu stručnu, javno savjetovanje oko ovog prijedloga zakona koje je ovdje lažirano, znači zapravo priheftano ovom zakonu ali nije provedeno njemu, onda ćete vidjeti da svih 140 ovih se odbija, samo se jedan prihvaća, jednog gospodina koji je predsjednik Hrvatskog katoličkog društva prosvjetnih djelatnika koji je u jednom mediju pod nadzorom Željke Markić, citiram rekao: „U Kurikulu je previše prostora dano građanskom odgoju i drugim religijama na uštrb katoličkog vjeronauka. Cjelovita kurikularna reforma nameće diskutabilne štetne prijedloge pa on u javnoj raspravi kaže nepoželjno stanje u školskom sustavu koje se posljednjih godina vrlo ozbiljno urušava pod pritiskom SDP-a i Jokićeve štetne [[Upadica predsjednik: Zastupnice Glasovac ja bih vas zamolio, samo tren.]] pa izgleda da je taj jedan čovjek utjecao na ovaj zakon.
Ja sam zamolio prvo zastupnika Glavaševića, sada vas, a nakon toga ću oduzimati riječ. Neću dopustiti da se rasprava o Konačnom prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 74. pretvori u raspravu gdje ćete ovdje raspravljati desna i lijeva strana o potpuno drugim temama u odnosu na ono što se predlaže u izmjenama ovoga prijedloga zakona. Dakle ili ćete se držati teme ili ćete zatražiti druge mogućnosti po kojima možete upozoravati na probleme u sektoru obrazovanja. S tim nemam problem. Volio bih da iskoristite sve svoje mogućnosti. Hvala. Potpredsjednik Reiner. … [[Upadica Reiner, ne razumije se.]] Hvala. Zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora.
Ispričavam se, zastupnica Glasovac nisam uočio povredu Poslovnika. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, vi ste zapravo povrijedili moje pravo iz članka 232. da govorim o temu utvrđenog dnevnog reda. Ovo jest tema jer ako ste pogledali malo materijale koji su sastavni dio prijedloga zakona onda vidite da je tu priloženo i javno savjetovanje sa zainteresiranom javnošću, i ja sam samo citirala ono jedinog čovjeka čija je primjedba prihvaćena od svih 140. Odbijeni su sindikati, odbijeni su strukovne udruge ravnatelja osnovnih, srednjih škola, odbijeni su brojni zaposlenici sustava osnovnog i srednjeg školstva, samo se jedna primjedba prihvaća i to je ova gdje sam rekla gdje se čovjek obračunava sa cjelovitom kurikuralnom reformom, Jokićevom ispraznom i štetnom reformom itd. Ja sam zapravo samo htjela ukazati da ovdje možda ništa nije slučajno.
U životu teško da je nešto slučajno. Zastupnik Žagar javio se za repliku.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Glasovac, vi ste otvorili dvije bitne teme koje sam htio dotaknuti u ovoj replici u onom dijelu u kojem se slažem i u kojem se ne slažem. Dakle, ono što se slažem, mi kasnimo sa procesima koje smo već trebali završiti. Mislim da bi po onoj izreci, nema hitnih stvari ima samo ljudi koji su zakasnili, kod svakog zakona koji nosi hitnost trebalo bi pisati kasnimo. Dakle postoje različita europska iskustva, mislim da Nizozemska ima baš školu koja je formalno obrazovanje ravnatelja, dok recimo Slovenija je uvela dosta rigorozan sustav u kojem samo oni učitelji i nastavni koji su prošli određene razine samo usavršavanja mogu se kandidirati. Naveli ste vrlo dobro, u našem zakonu postoji odredba po kojoj je ravnatelj stručni i poslovni voditelj škole. Ja posebno naglašavam, stručni voditelj škole, i definirano kao u mnogim zemljama pet godina neposredno odgojno obrazovnog rada. Znači to je jako bitan uvjeta za jednog ravnatelja. Neshvatljivo je meni u članku 100. zakona piše svi se navode da sudjeluju u odgojno obrazovnom radu osim ravnatelja. To mi nije jasno kako se u tom zakonu to moglo dogodit, ali evo i to se dogodilo. Dakle, naši učitelji, stručni suradnici, ravnatelji oni prolaze neprestano usavršavanje. Nemojmo zaboraviti, kolega Lovrinović čak predlaže da se ograniči mandat. Taj učitelj ili profesor on se vraća on je učitelj i on se vraća ponovno će biti učitelj. On se neprestano usavršava. Tu licencu treba onda uskladiti, ako učitelj dobiva licencu neka onda vrijedi i za ravnatelja. A sada se vratimo na ono što govorimo o poslovni. školski odbor, pa mnogi članovi vam jedanput dođu na sjednicu školskog odbora, samo kada se bira ravnatelj sa ceduljicom koga trebaju izabrati. Kada bi školski odbor imao obavezu da doista upravlja školom da članovi školskog odbora npr. osiguraju prijevoz učenika onda bi se to malo drugačije tretiralo. Mi imamo čak i zamjenika ravnatelja, što taj čovjek radi? To nismo definirali. I većina sredstava, u pravu ste, dolazi iz državnog proračuna i neshvatljivo je, a zbog stanja u općinama koje nemaju financijska sredstava općine su se posebno isključile iz odabira članova Školskog odbora.
Vrijeme. Hvala. Ja ću samo kratko upozoriti. Primijenili smo malo drukčije funkcioniranje čisto da ne bi bilo previše vremena izvan okvira, tako da upozoravamo vas pet do deset sekundi prije da će vam isteći vrijeme, to je nešto što smo već jednom najavili nakon predsjedništva. Znači, pet do deset sekundi prije nego vam istekne čut ćete da ćemo spomenuti da je vrijeme da možete završiti misao. Zastupnica Vesna Bedeković zatražila je. Ispričavam se. Bio odgovor na repliku. Ispričavam se zastupnica Bedeković, samo neka bude odgovor na repliku.
Gospodine Žagar, ja se s vama slažem. Ravnatelji su isto tako dovedeni u jednu šizofrenu situaciju da njima nijedna odluka ne može proći bez suglasnosti školskoga odbora. A školski odbor na jedan vrlo lijepi način bez obzira što predstavnici osnivača imaju manjinu u tom školskom odboru, vrlo često se snađu za taj četvrti glas i tim ravnateljima provođenje odluka funkcioniranja škole, neometani rad uvjetuju najčešće određenim zapošljavanjima koje oni moraju provesti, ukoliko žele dobiti podršku te iste politike za svoj sljedeći mandat. I mi bismo zapravo kroz licenciranje i kroz profesionalizaciju i kroz repozicioniranje i razmatranje uopće potrebe postojanja školskog odbora kao tijela koje će birati čelnika na način na koji ga bira sada, ali naravno ne oduzimajući osnivaču upravljačka prava da donosi odluke i da preuzme odgovornost kroz svoje predstavnike za funkcioniranje ustanove u čijoj je ona nadležnosti, mi bismo riješili na taj način puno muke i zaposlenike u osnovnim i srednjim školama koji više ili one koji pretendiraju to biti, pritiska, političkog pritiska. Ravnateljima bismo isto tako uvelike olakšali njihov rad da mogu donositi najbolje odluke za školu najbolje odluke za društva, a ne odluke koje će se svidjeti onima o kojima ovisi njihov drugi mandat. I mislim da ovim putem profesionalizacije, sad a da li se oni vraćaju nazad u školu ili će oni kao u nekim drugim državama ići nakon toga u sferu inspekcije kao savjetodavnog i nadzornog tijela na školskim ustanovama, to je nešto o čemu mi možemo i trebamo razgovarati. Ali mislim da ne treba odustati od licenciranja kao jednog od mehanizma poboljšanja kvalitete.
Hvala. Zastupnica Vesna Bedeković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Glasovac, pozorno sam slušala vaše uvodno izlaganje i sve vaše replike do sada i uz dužno poštovanje prema vama nekako se ne mogu oteti dojmu da cijelo vrijeme koristite strategiju, napad je najbolja obrana i ovaj problem koji nam se evo javio u praksi, dakle zakon se implicirao u praksi, dižete cijelo vrijeme na jednu razinu koju ja doživljavam kao politiziranje. Naime, vaš prijedlog izmjene zakona koji ide za tim da se još jednom po četvrti puta prolongira dakle rok za licencu kao obvezu na 1.1.2019. godine ja u neku ruku doživljavam kako priznanje vašeg vlastitog nečinjenja kao što ste u više navrata rekli i vašeg neuspjeha. Kronologija nečinjenja, 27. veljača 2012. bivši ministar obrazovanja Jovanović uvodi se licenciranje ravnatelja osnovnih škola, a Hrvatska će uvesti licenciranje osnovnih škola kao novi način njihova izbora kako bi se njihov rad vrednovao prema objektivnim kriterijima najavljuje ministar. 7. veljača 2013. za ravnatelja je posebna edukacija i ograničen mandat. Ministarstvo namjerava uvesti licencije za ravnatelje koje se najavljuju već nekoliko godina a i zakonska su obveza. 3. travnja 2014. godine dakle ovo je sa skupova ravnatelja osnovnih i srednjih škola ministar Jovanović obveza licenciranja stručnih suradnika ali i ravnatelja postoji već duže vremena međutim nažalost još nije uvedena i naš je prioritet. Sabina Glasovac 9.3.2015. pomoćnica ministra [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] za licenciranje je odvojeno 200 tisuća kuna, moramo definirati tri ključne stvari standard kvalifikacija ravnatelja, pravilnik o postupku i program [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Samo vas molim konkretna odgovor [[Upadica predsjednik: Zastupnica Vesna Bedeković hvala.]] 2015. što je konkretno učinjeno do kraja mandata? Zahvaljujem.
Zastupnica Vesna Bedeković molim vas samo saborski zastupnici pazite na vrijeme. Odgovor na repliku.
Pa ja cijelo prijepodne govorim o tome što je učinjeno, upravo ovo što je obećano, što ste citirali mene standard zanimanja, standard kvalifikacija i dva modela licenciranja. Dakle to je to. Drugo, zanimljiva vam je teza da i ja politiziram a mi smo, politikantstvo je znači predložiti zakon koji treba stupiti na snagu do 31.12.2016. da bi se izbjegao kaos u sustavu a politika je ne uvrstiti i ne uputiti taj zakon u saborsku proceduru i prouzročiti sustavu kaos. Zanimljivo ali u biti točno, točno to je vaša politika. Moje je politikantstvo što sam pokušala problem riješiti, raditi posao Vlade i vaše većine. Što vi niste to uputili? Ja bih prva digla ruku za to. A politika je ovo što vi radite, pa je politika je, umjesto da rješavate probleme, umjesto da ste s ovim zakonom došli ovdje do 31.12. vi ste problem stvorili, stvorili zato sad imamo 60 v.d.-ova umjesto da imamo ravnatelja. A vi u HDZ-u se stvarno ponašate ko oprostite na izrazu ali tri majmuna. Jedan zatvara uši, drugi oči, treći usta.
Ja vas zastupnice Glasovac molim, molio bi saborske zastupnike za tišinu, ja vas molim da se ovo ne pretvori u takav način rasprave. U sabornici ne trebaju na takav način tenzije niti vrijeđanje drugih članova, drugih kolega. Vodite računa da ste kolege htjeli vi to ili ne. Zastupnik Mile Horvat zatražio je repliku.
Zahvaljujem se. Uvažena kolegice Glasovac vi ste me potakli na ovu repliku sa konstatacijom u zadnjem dijelu vaše rasprave gdje ste rekli da politika kroz osnivača ima određenu ulogu u imenovanju ravnatelja, u određivanju školskih odbora itd. Dakle ako mi se dozvoli ja bih ovdje samo to proširio i rekao još jednu činjenicu: osnivači imaju jedno nedopušteno ponašanje a to je ignoriranje zakona, dakle govorim o pojedinim osnivačima. O čemu se radi? člankom 96. Zakona o odgoju i obrazovanju i jedinicama lokalne samouprave općinama dana mogućnost da zatraže prijenos osnivačkih prava od osnivača. I osnivač sadašnji dakle županija ima rok zakonski istim tim članom određeno rok od 60 dana da odgovori na tu inicijativu odnosno zahtjev jedinica lokalne samouprave. Mi imamo slučaj da su tri vijeća Općine Borovo, Markušica i Negoslavci ravno prije 2 godine podnijele zahtjev za prijenos osnivačkih prava prema Vukovarsko-srijemskoj županiji i naravno do dana današnjeg Vukovarsko-srijemska županija kao osnivač škola u toj županiji nije na taj zahtjev odgovorila. Postavlja se dakle jedno logično pitanje jesmo li mi zemlja članica EU koja ignorira vlastite zahtjeve i postavlja se i pitanje kako to da nitko iz nadležnog ministarstva do danas u tih 24 mjeseca nije reagirao na činjenicu da su se iskazala određena politička volja u vijećima te tri općine da preuzmu osnivačka prava nad osnovnim školama.
Odgovor na repliku zastupnica Glasovac.
Poštovani kolega znam dobro o čemu govorite jer je upravo taj članak odnosno poboljšanje tog članka zakona definirano u zadnjim izmjenama i dopunama koje su se usvojile u ovom visokom domu u prosincu 2014. godine i tu ste vi potpuno upravu zapravo da postoji određeni raskorak između nadležnosti osnivača odnosno osnivač ima potpunu slobodu u upravljanju školama. Međutim u vašoj situaciji osnivač je taj, odnosno županija je ta koja ne želi omogućiti primjenu zakonske odredbe u pojedinim školama u Vukovarsko-srijemskoj županiji. I inspekcija ne znam je li izlazila na teren, je li bilo po prijavama prosvjetna inspekcija ali mislim da tu u nekoj daljnjoj budućnosti bez obzira što ja pozdravljam decentralizaciju obrazovnog sustava da se išlo na decentralizaciju, da se upravljačka prava prenesu na osnivače bez obzira bili to gradovi, općine ili županije. Međutim, mislim da će se još morati bolje urediti taj međuodnos i pojačati odgovornost osnivača u činjenju ali i u ovim slučajevima u nečinjenju odnosno ignoriranju zakonskih odredbi. I vi ste tu potpuno u pravu to nije uredu.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Željka Glasnovića. Izvolite.
Pa mis Glasovac, ja mislim da bi se vi složili i također naš prijatelj ovdje iz ministarstva da se ova bitka za sustav, školski sustav dobiva na taktičkoj razini. Ja se pitam ovo, možda ste bolje upoznati. Ja sam bio na jednom tom sastanku tog Odbora za školstvo. Tko je pitao učitelje u izradi ovog zakona u kakvim uvjetima oni rade? Ima li jedna standardna procedura za svih njih? Mi znamo, svaka se organizacija procjenjuje po obučenosti, obrazovanju recimo i popunjenosti i opremljenosti. Koliko trebaš učitelja mislim u osnovnoj školi na odnos učitelja, studenata itd. Šta je sa jezicima koji su zanemareni, na primjer Njemački i drugi jezici. Dobio sam primjedbu neki učitelji, njih nitko ne pita o izradi ovoga zakona. Druga stvar općenito školski sustav. Nitko ne govori ja nisam čuo uopće u tim raspravama o školstvu jednu ključnu riječ, a to je etika i moral, jer to je naš ključni problem. Sjećamo se ovoga, sjećamo se afere Indeks iz onog bivšeg sustava i to su naši najveći problemi etika i moral ne samo u školstvu. Sjećamo se kad smo dobivali recimo gdje je u tom sustavu mogli ste kupiti diplomu tamo od Đure Pucara starog, dođe autobusom dođe ovdje. Koliko učitelja ima falš diplome i fruškogorske doktorate to je bila standardna procedura. Možete i danas kupovati. To je to pitanje etika. I jedna riječ se uvijek izostavlja a to je individualna odgovornost, jer bez te riječi etike i morala, odgovornosti to nisu samo floskule. Ovo je sve, taj cijeli sustav neostvariv po pitanju obučenosti ovih učitelja ja sam zaprepašten bio jučer ljudi koji ovdje imaju doktorate i otvoreno falsificiraju povijest. Školski sustav nema budućnost sa takvim ljudima.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Sabina Glasovac.
Kolega Glasnoviću, je tu ste u pravu. Govorili ste o jezicima. Dobro hrvatski obrazovni sustav ima u osnovnoj školi jedan obvezan jezik, to je engleski jezik koji se uči od prvog razreda osnovne škole. Nakon toga ulazi u program i drugi obvezan jezik. Postoje i modeli gdje se fakultativno mogu učiti i drugi jezici s obzirom na preferencije učenika, a organizaciju i mogućnost ponude određenih škola. Međutim da, našem sustavu trebaju korjenite promjene. Upravo u tom programskom dijelu u našim školama se još uvijek uči po programima iz devedesetih godina. Naše strukovne škole jesu u jednom dijelu izmijenili programe, osuvremenili ih, koristili smo fondove pa smo tu uspjeli jedan mali dio unaprijediti i modernizirati kurikulume. Međutim, imamo, imamo dosta problema. Kad ste spomenuli uvjete rada u kojima škole rade mislim da tu možemo kroz korištenje fondova učiniti dosta toga da u onom smislu infrastrukturnom osiguramo bolje uvjete rada, a što se tiče standarda samih učitelja, nastavnika i profesora ja bih tu voljela evo da se u ovih godinu dana, da su se ispunile preuzete obaveze koje su potpisane sa sindikatima 2006. i jedanaeste godine da će se svi ovi učitelji, nastavnici koji su se žrtvovali godinama odustajali od svojih prava, smanjivana su im prava. U trenutku kada BDP to bude i stanje u državi omogućavalo da će njima prvima, da će to oni prvi osjetiti. Međutim, već godinu dana Vlada šuti na taj zahtjev. Vidjeli smo i od premijera Plenkovića na aktualnom satu da je odgovorio da zapravo Vlada nema namjeru ispuniti to obećanje. Kad govorite o aferi Indeks i o kupovanju ispita, o lažiranju diploma, doktorata ha, evo ja vas samo pitam zašto niste riječ ovdje u Saboru rekli o sada [[Upadica Reiner: Hvala vam lijepa.]] zadnjoj situaciji gospodina Barišića …
Molim vas, nemojmo premašivati vrijeme jer onda uzimamo pravo drugim kolegama da govore. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Anđelka Stričaka. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, kolegice Glasovac. Pozorno sam pratio vašu raspravu u kojoj ste se dotakla svih bitnih pitanja vezanih za funkcioniranje škola od kvalitete, vizije, standarda, uvjeta rada, školskih odbora, ravnatelja i naravno pretpostavljam bez obzira što je vaša rasprava bila pomalo dramatična da je krajnji cilj dobrobit djece. U jednoj rečenici ste navela i da nije dobro kad se gura glava u pijesak i s time se slažem sa vama, ali pretpostavljam da niste upoznata recimo unazad dva, tri dana sa jednom situacijom na području Varaždinske županije. Portali, mediji puni su vam naslova: „Maloljetni Filip Bajsić je bio izmanipuliran, a reformisti će o tome obavijestiti pravobraniteljicu za djecu.“ Varaždinski SDP dijete je iskoristio kao topovsko meso i da dalje ne nabrajam o čemu se radi. U Varaždinu se trenutačno provodi smjena ravnateljice bolnice. U to su SDP i HNS iskoristili djecu. Znači, srednjoškolac je član Vijeća mladih, član Foruma mladih i potpisuje se kao mladi ministar znanosti, obrazovanja i traži smjenu ravnateljice i člana Upravnog vijeća koji nije za njezinu smjenu. Ja se nadam kolegice da ćete se vi kolegice upoznati sa tim slučajem i s obzirom da se radi o djetetu maloljetniku osuditi ponašanje svojih kolega iz Varaždina. Hvala lijepo.
Kolega Stričak, ovo sve što ste govorili zapravo nema veze sa temom, pa vas ja lijepo molim sve kao i sve ostale kolege da se držite teme. Izvolite digli ste za povredu Poslovnika.
Gospodine potpredsjedniče, htio sam upozoriti na to je kolega povrijedio članak 232. Poslovnika, ali evo vi ste zapravo rekli već sve što sam ja htio reći pa vam se i zahvaljujem.
Hvala lijepa. Time smo replike iscrpili. Odgovor na repliku. Nije se javio? Dobro. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? …./Upadica sa strane, ne razumije se. Ne morate dobiti odgovor na repliku. Ja shvaćam vašu frustraciju, ali vi ne morate dobiti odgovor na repliku. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Sad otvaram raspravu. Ja vas lijepo molim u raspravi držimo se ovih prijedloga zakona koji imamo pred sobom, ova dva prijedloga o kojima provodimo objedinjenju raspravu. Ja shvaćam interes i želju mnogih da unaprijede obrazovanje i odgoj i to na sve moguće načine, međutim moram reći da se ipak mi moramo skoncentrirati na one prijedloge zakona koje imamo pred sobom. To ne znači ni u kom slučaju nikako sužavanje prava da govorimo o svemu u svezi sa odgojem i obrazovanjem, ali ako širimo temu bojim se nećemo postići pravi cilj. Mi smo jučer pet sati potrošili na jednu temu oko koje smo se svi slagali od samog početka. I onda si čovjek postavi pitanje, dobro koji je smisao, a vjerojatno i gledatelji i narod koji nas sluša. Prema tome, molim vas skoncentrirajmo se na ova dva prijedloga u svojim nastupima. Dakle, prvi će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvažena zastupnica Vesna Bedeković. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče gospodine Šlezak, uvažene kolegice i kolege. S obzirom na objedinjenu raspravu o Prijedlozima zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi ističem kako će Klub zastupnika HDZ-a podržati onaj prijedlog koji je upućen od strane na raspravu od strane Vlade RH i kojim se predlažu izmjene i dopune vezane za članak 99. stavak 11. i članak 126. istog zakona. Što se tiče prijedloga dopune članka 99. kao što je u uvodnom izlaganju državni tajnik već objasnio. On je vezan za reguliranje postupka i načina uključivanja pomoćnika u nastavi ili stručno komunikacijskih posrednika kako bi se ispunile posebne potrebe učenika s teškoćama u razvoju. Naime, zakonom je propisano kako školska ustanova na prijedlog osnivača, a uz suglasnost ministarstva nadležnog za obrazovanje zbog ispunjavanja posebnih potreba učenika s teškoćama u razvoju u odgojno obrazovni proces može uključiti pomoćnike u nastavi odnosno stručno komunikacijske posrednike pri čemu ministar nadležan za obrazovanje posebnim pravilnikom potpisuje načine uključivanja i obavljanje poslova pomoćnika u nastavi. Što se desilo u praksi? Dakle od stupanja na snagu ove odredbe u međuvremenu prilikom provedbe ovih odredbi pokazalo se da u praksi postoje različiti pristupi osposobljavanju pomoćnika u nastavi i jednako tako način različiti postupci u ostvarivanju prava učenika s teškoćama na pomoćnika u nastavi. I stoga se odredba članka 99. stavka 11. zakona dopunjuje na način da se njome propisuje da uz već opisane načine i uključivanje i obavljanja poslova pomoćnika u nastavi da se propišu i uvjete koje moraju ispunjavati dodatno ministar nadležan za obrazovanje pravilnikom propisuje još dvije stvari. Prvo, način i sadržaj osposobljavanja pomoćnika u nastavi i stručnih komunikacijskih posrednika. I drugo, jednoobrazno da se propiše način ostvarivanja prava učenika s teškoćama u razvoju na pomoćnika u nastavi. S ove dvije dopune stvorio bi se pravni temelj za donošenje pravilnika kojim bi se jednoznačno u sve što do sada postoji regulirao postupak ostvarivanja prava učenika s teškoćama na pomoćnika u nastavi. I druga stvar, način i sadržaj osposobljavanja pomoćnika u nastavi za rad s učenicima s teškoćama, što bi doprinijelo boljoj dostupnosti učenika s teškoćama u razvoju u sustavu, a jednako tako i kvaliteti pristupa i pomoći učenicima s teškoćama. Što se tiče drugog prijedloga, on je vezan za brisanje kao što ste već čuli odredbe članka 126.a Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi kojim je propisano da ravnatelj školske ustanove uz uvjete koji su propisani člankom 126. zakona mora imati licencu kao uvjet za ravnatelja. Pri tom naglašavam da se ovom izmjenom i dopunom zakona ne mijenjaju one odredbe koje se odnose na propisivanje licence za rad ravnatelja nego se samo briše ona odredba koja propisuje da je licenca za rad ravnatelja uvjet koji ravnatelj mora imati da bi ispunio uvjete za izbor na mjesto ravnatelja. Koji su razlozi prijedloga brisanja ove odredbe? Naime, zakon već ste čuli, ja ću samo kratko ponoviti, Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama koji je donesen 2008. propisuje obvezu donošenja pravilnika kojim će se između ostaloga regulirati prije svega program licenciranja ravnatelja, a onda i postupak i način stjecanja licence, njenog izdavanja i ono što je jako bitno dakle njenog obnavljanja kako bi ravnatelji mogli nastaviti rad u svojim narednim mandatima. Jednako tako poznato vam je, iako obveza donošenja ovog pravilnika stoji od 2008. godine, pravilnik do danas nažalost još uvijek nije donesen, a postupak licenciranja nije započet, a stupanje na snage odredbe koja licencu propisuje kao jedan od uvjeta za izbor ravnatelja od 2008. godine do danas prolongiran je u nekoliko navrata, točnije ovo bi sada kada bismo se odlučili za prolongiranje roka bio četvrti put. Dakle posljednje prolongiranje bilo je 2014. godine kada je ovaj rok pomaknut na 1. siječnja 2017. godine. Stupanjem na snagu odredbe članka 126.a od 1. siječnja dakle koja licencu propisuje kao uvjet za izbor ravnatelja niti jedne školske ustanove u RH ovaj uvjet ne ispunjava jer sustav licenciranja nije uspostavljan i naravno ravnatelji nisu mogli biti kao što je već poznato licencirani. I trenutno u praksi imamo situaciju da je na današnji dan negdje otprilike u 18 škola u Hrvatskoj proveden već postupak dakle za izbor ravnatelja međutim ravnatelja nije moguće imenovati jer niti jedna od prijavljenih osoba nema licencu koja je uvjet. A evo od siječnja do travnja ove godine ističu mandati još, ravnateljima negdje otprilike u stotinjak osnovnih škola a tamo negdje do sredine godine još otprilike u oko 150 srednjih škola. I kao što je već rečeno do imenovanja ravnatelja u ovim školskim institucijama dužnost ravnatelja će obnašati vršitelji dužnosti. Naravno da ta mogućnost nije niti može biti trajno rješenje i naravno da ono što će biti implikacija u praksi to je slabljenje i snižavanje kvalitete rada u osnovnim i srednjim školama. E sad, ono što je bitno ovdje za istaknuti propisivanju licence za ravnatelja kao jednog od uvjeta za dakle izbor mora prethoditi donošenje pravilnika kojim je potrebno urediti program, postupak, način stjecanja licence i njeno izdavanje i relicenciranje. Međutim, da bi se pravilni donio potrebno je ispuniti dva ključna elementa. Dakle prije svega prvo s obzirom da je smisao licenciranja ravnatelja između ostalog njihova profesionalizacija u skladu sa hrvatskim kvalifikacijskim okvirom potrebno je donijeti standard zanimanja koji će obuhvaćati sve poslove koje ravnatelj obavlja i sve kompetencije koje su mu potrebne da bi taj posao mogao obavljati. I jednako tako potrebno je donijeti standard kvalifikacije za ravnateljsku profesiju koji onda će sadržavati sve skupove ishoda učenja i načine njihova dakle vrednovanja, evaluacije i provjere. I druga bitna stvar na temelju standarda zanimanja i standarda kvalifikacije potrebno je oblikovati primjereni model, dakle odabrati primjereni model koji će onda činiti osnovu za uspostavljanje sustava licenciranja u cjelini a sustav će onda obuhvaćati program, postupak, način stjecanja licence, način njenog izdavanja, način relicenciranja odnosno obnavljanja dakle jednu cjelinu. S obzirom na kompleksnost dakle vidite da je to čitav jedan proces, dakle s obzirom na kompleksnost ove problematike klub zastupnika HDZ-a smatra da je uvođenje sustava licenciranja ravnatelja jedan kompleksan proces koji zahtjeva dobro odmjeren, vrlo ozbiljan i temeljit pristup bez zadavanja još jednog u nizu zakonskih rokova točnije ovo bi bio već četvrti dakle novi rok po redu za njegovu provedbu samo radi toga da bi se ispunila forma licenciranja ravnatelja kao obveza već naprotiv smatramo da je pozornost umjesto formi potrebno posvetiti sadržaju koji mora biti lišen od svakog ad hoc rješenja kako bi jednom uspostavljeni sustav licenciranja u praksi mogao zaživjeti i funkcionirati bez manjkavosti kao posljedice pritiska bilo kakve brzine njegova uvođenja. Dakle stav kluba licenciranje se nastavlja, dakle proces započet licenciranja ide ali radi ozbiljnosti pristupa bez zadavanja još jednog novog roka. K tome u prilog možemo dodati činjenicu da evo dosada imamo predložena dva modela licenciranja, jedno je ono Sveučilišta u Zadru a drugo Ekspertne radne skupine koja je imenovana od strane ministra znanosti i obrazovanja. Dakle i jednako tako činjenicu da je prijedlog standarda zanimanja i standarda kvalifikacija za ravnateljsku profesiju u ministarstvo stigao u mjesecu listopadu i u mjesecu studenom 2016. godine a da su dakle jednako tako modeli u ministarstvo dakle dostavljeni negdje ako sam dobro i pozorno slušala u mjesecu prosincu dakle prošle godine. Dakle to je nepunih ni mjesec dana prije isteka zakonskog roka odredbe kada je trebala na snagu stupiti odredba o licenci kao uvjetu prilikom izbora ravnatelja. Dakle iz tog razloga Klub zastupnika HDZ-a smatra da je primjenu modela provedbe licenciranja ravnatelja najprije potrebno pratiti u praksi koja će onda pokazati koliko je vremena potrebno za njegovu provedu i ne samo provedbu nego i evaluaciju nakon čega se sustav licenciranja može uspostaviti u cjelini i ono što je jako bitno i najvažnije a pro po onoga što sam već napomenula vođenje računa o sadržaju a ne o formi dakle funkcionalno i učinkovito zaživjeti u praksi. I onda nakon što se funkcioniranje sustava licenciranja pokaže u praksi regulirati će se zakonski rok kada će, do kojega će uvođenje licence kao uvjeta za ravnatelja za izbor biti zakonska obveza. I ono što je još vrlo bitno, bitnu pozornost potrebno je posvetiti onom segmentu sustava licenciranja koji se odnosi na postupak relicendiranja, dakle obnavljanja licence koji u kontinuitetu treba slijediti nakon prve licence a on je usko povezan sa uvođenjem sustava osiguravanja kvalitete u osnovnom i srednjem obrazovanju kao jednom od bitnih ciljeva strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije. I upravo uvođenje dakle sustava osiguravanja kvalitete podrazumijeva dva bitna segmenta a to su samo vrednovanje i vanjsko vrednovanje osnovnoškolskih i srednjoškolskih institucija prema jasno utvrđenim standardima kvalitete s pripadajućim indikatorima koji bi onda ujedno dakle trebaju i moraju biti pokazatelji uspješnosti i učinkovitosti dakle rada ravnatelja prilikom dakle zanavljanja licence. Dakle na temelju tih kriterija je onda potrebno provjeriti dakle evaluirati i procijeniti ravnateljev rad. I u tom smislu uvođenje sustava osiguravanja kvalitete u osnovnom i srednjem obrazovanju treba biti proces koji će se odvijati usporedno s uvođenjem sustava licenciranja ravnatelja. I dakle zaključno, zbog svih ovih razloga koje sam navela i obrazložila Klub zastupnika HDZ-a će podržati prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju koji je uputila Vlada RH kojim se predlažu izmjene i dopune vezane za članak 99. stavak 11. i članak 126. zakona. Zahvaljuje.
Hvala vam lijepa. I vaše izlaganje izazvalo je više replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Josipa Borića. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Bedeković mi zaista danas raspravljamo o dva zakona u objedinjenoj raspravi, jedno je prijedlog Vlade, drugi je prijedlog kluba SDP-a. Razlika je nekakav rok koji se ovdje tumači ambicioznošću. Znači SDP je predložio rok, to oni tvrde to je ambiciozno, 2019. bi mi to bili riješili. Međutim, mi imamo i njihovo činjenje, čuli smo jasno ispriku gospođe Glasovac za grijeh nečinjenja u mandatu dok je imala sve poluge da riješi ovaj problem kao i ministra koji je bio njoj nadležan. I mislim da se ta rasprava vrti u tom djelu. Ono što je problematično što smo čuli a to je jedna neistina koju je također gospođa danas izgovorila a to je da ministar nema nikakve ovlasti u imenovanju ravnatelja osnovnih ili srednjih škola kad je to neistina jer smo imali upravo tamo slučaj da jednu ravnateljicu osnovne škole u Vukovaru koja je bila i naša kolegica u prethodnom mandatu ministar nije htio imenovati, a imamo i slučaj iz Ploča gdje su tri puta ponavljani natječaji za ravnatelje jer ministar nije htio dati suglasnost. Znači tražimo i tu vašu ispriku jer je to očito neistina. Znači ministar imam itekako ovlast u imenovanju ravnatelja i ne možete postati ravnatelj ako vam ministar ne da suglasnost. To je ono što treba ispraviti. Mislim da ćemo se ipak danas morati složiti oko toga da je dobro da nemamo rok s obzirom da su mnoge radnje koje su prethodile samom sustavu koji bi trebao licencirati buduće ravnatelje nedovršene i da trebaju određeno vrijeme da bi se mogli primijeniti i stručno procijeniti do koje razine se zaista može ići s tim prijedlogom, jer činjenica je da ćemo zaista imati i široku raspravu o tome što je mogućnost samog ravnatelja osnovne ili srednje škole s obzirom da ima osnivače, da ima školske odobre koji su uglavnom politički odabrani ovisno da li je SDP ili HDZ ili netko drugi na vlasti u županijama ili velikim gradovima i da to u nekim dijelovima remeti i same kvalifikacije koje imaju i sadašnji određeni ljudi koji mogu biti ravnatelji. Tako da je to jedna velika rasprava i dobro je da smo kažem odgodili ovo na jedno šire, na duže vrijeme da možemo steći prave uvjete da možemo zaista krenuti u taj proces kako treba. Hvala.
Hvala. Uvažena zastupnica Vesna Bedeković.
Pa uvaženi kolega slažem se sa svime što ste naveli. I dakle svakako još jednom naglašavam licenciranje ravnatelja je proces vrlo složen i vrlo kompleksan i treba ga dobro domisliti. Suština uvođenja licence za ravnatelja između ostalog je profesionalizacija ravnateljskog posla upravo kako bi se izbjegla dakle ili smanjila na najbolju moguću mjeru dakle politizacija i političko dakle imenovanje ravnatelja u osnovnim i srednjim školama. Osobno smatram da među našim ravnateljima osnovnih i srednjih škola a imamo ih negdje oko 1400 imamo sjajne ljude, imamo vrlo sposobne, vrlo vrijedne i vrlo marljive ljude kojima treba dati dakle da obavljaju svoj posao kako treba i treba im pružiti mogućnost stjecanja dodatnih kompetencija u području prije svega školskog menadžmenta a onda upravljanja školskom institucijom. Zahvaljujem.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog Hrvoja Zekanovića.
Poštovani gospodine potpredsjedniče i uvažene kolege u ovom trenutku zapravo ne postoji niti jedno drugo logično rješenje da se, pravni model da se ovo riješi. Stoga je zapravo jedino logično da se ovo zapravo što je i kolegica Bedeković a i vi sami potpredsjedniče Sabora da se ovo prihvati. Da ne raspravljamo zapravo o stvarima koje, oko kojih se svi slažemo. Ali ovdje bih se ipak osvrnuo na ovu temu ravnatelja odnosno na temu školskih odbora. Imali smo model kada je školski odbor bio biran isključivo od jedinica lokalne samouprave odnosno regionalne samouprave. Imali smo model kada je, ovaj sadašnji model kada je djelomično to iz kolektiva, kada je djelomično to izabrano od strane lokalne i regionalne samouprave. Imali smo ako se sjećate prije 10 godina onaj model kada je to isključivo birala zbornica ako se ne varam. Niti jedan model nije savršen. Trebamo naći jedan novi model. Ja ovdje predlažem da se možda u novi model stavi da ministarstvo odnosno ministar ima malo veći utjecaj na izbor ravnatelja. E sad na koji način, je li to kroz direktno biranje članova školskog odbora ili nešto drugo ne znam ali bilo bi, evo to je moja jedna sugestija.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Miranda Mrsića.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice ja cijenim vaše iskustvo u obrazovanju ali mi je žao što ste morali braniti nešto što koliko vidim ni sama niste uvjereni da je pravilno jer ste 2/3 svog izlaganja posvetili tehnologiji kako to izgleda a niste ušli u meritum toga zašto se jednostavno izbacuje rok za izbor, dakle licenciranje ravnatelja. Da napomenem da je prijašnja Vlada, Vlada HDZ-a i MOST-a i sadašnja Vlada ako je ne možemo dijeliti jedna i drugu vladu imala sve spremno i standard zanimanja i standard kvalifikacija i dva modela licenciranja. Prema tome imali ste u rukama sve da pokrenete licenciranje. I sramota je da jedna Crna Gora ne da ima licenciranje ravnatelja nego ima i licenciranje i nastavnika. Što to znači? To znači da je to ono što bi Hrvatska trebala imati a to je kontinuirana edukacija. Svega 3% naših građana je u nekakvoj kontinuiranoj edukaciji kad govorimo o radnicima. Stoga ako se zaklinjete za profesionalizaciju ravnatelja ne mogu se oteti dojmu da ovo odlaganje znači i ubijanje licenciranja i da ostanemo na onome kao što smo i dosada bili a to je političko kadroviranje jer očito da HDZ-u je u interesu da ima šapu nad time tko će biti ravnatelj, a i gospodin Zekanović je isto tako rekao da bi ministar trebao imati veću ulogu, to znači da se vraćamo na političko kadroviranje umjesto da ravnatelj kao što je svugdje u Europi, a evo pogledamo i preko Atlantika u Americi, licenciranje ravnatelja je proces koji je neovisan o politici, izbor je neovisan o politici izabiru se najbolji ljudi.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Vesna Bedeković.
Uvaženi kolega, ja razumijem vaš ovakav nastup, vi ste u oporbi i posao vam je i dužnost ovako nastupati i potpuno razumijem i potpuno shvaćam. Ja sam u svom izlaganju naprotiv ušla u meritum, a meritum ove problematike je da je proces certificiranja ozbiljan i kompleksan posao koji zahtijeva vrijeme. Vaša Vlada je imala četiri godine vremena. Ja sam uputila konkretno pitanje na koje nisam dobila odgovor, što se je konkretno napravilo samo od one izjave u 2015. godini da je osigurano 200 tisuća kuna za licenciranje ravnatelja. To je bilo ako se ne varam negdje pred kraj mandata. Tome je prethodilo tri godine vašeg mandata. I ja ponavljam pitanje, dakle što ste konkretno napravili u četiri godine? Predloženi modeli licenciranja došli su u ministarstvo krajem 2016. godine jednako kao i standard kvalifikacije i zanimanja, a to je bilo u vrijeme protekle HDZ-ove vlade. Želim konkretno čuti što je napravljeno po ovom pitanju u protekle četiri godine vaše Vlade? Zahvaljujem.
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Sabine Glasovac.
Poštovana kolegice Bedeković. Već me polako iznenađujete kao stručnjakinja koju zaista uvažavam. Vidim da ste dobili zadatak da cijelu raspravu napadom na bivšu vladu pokušate opravdati nerad ove Vlade i vlade Tihomira Oreškovića. Ja ću vam ponoviti ponovno, što se napravilo u mandatu vlade Zorana Milanovića za licenciranje ravnatelja, ali u biti vam ne trebam to ponavljati jer ste to vi i sami rekli u svom izlaganju. Da je oformljena ekspertna skupina koja je dobila zadatak od ministarstva izraditi standard zanimanja i standard kvalifikacija. I ta ekspertna radna skupina je godina dana radila oformljena 2015., nakon što je usvojena strategija. Naravno da prije nego što je donesena strategija neozbiljno, samo neozbiljna politika može srljati u neke projekte bez da pita struku što o tome misli i u kom pravcu strateški Hrvatska treba ići pa i po pitanju razvoja profesionalizacije upravljanja školama. Znači isporučen je gotov proizvod. Imali ste dva modela koja su dočekala Šustera, to smo radili. Standard zanimanja, standard kvalifikacija, osiguravali sredstva u proračunu da ljudi mogu raditi da im ne bude to otegotna okolnost. Međutim, moje pitanje je što vi radite i što vi kanite raditi? I zašto ste vi, sada vi meni to odgovorite kao znanstvenica i jako pametna i stručna osoba, što se dogodilo u dva mjeseca da ste u nacrtu na javnu raspravu ste rekli da vam četiri godine za napraviti jedan pišljivi pravilnik, a mi smo vam sve drugo pripremili. Vama treba četiri godine u nacrtu za jedan pravilnik da bi se moglo provesti licenciranje. A šta se dogodilo u dva mjeseca da vam sada ni četiri godine za jedan pravilnik nisu dovoljne? E to mene zanima.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Vesna Bedeković.
Pa uvažena kolegice, prije svega nisam dobila zadatak sve ovo braniti, nego je sve ovo što sam do sada izgovorila plod mog promišljanja, razmišljanja koje je temeljeno na konkretnim činjenicama i na činjeničnom stanju. Dakle konkretno vidi se da tijekom četiri godine svega onoga što ste vi radili vrlo je toga malo napravljeno. Rekli ste da je gospodinu bivšem ministru Šustaru da su ga dočekala dva modela. Dva modela nisu dočekala Šustara nego su ministarstvu dostavljena u 11. i 12. mjesecu 2016. godine, točnije prije ako ćemo ići dalje brojiti nekakvih mjesec dana. Dakle u mjesec dana je neozbiljno reći primijenit ćemo bilo koji od tih modela i napravit ćemo pravilnik. Pravilnik ne možete napraviti bez oprobanog modela niti model bez dobrog pravilnika. Dakle odustajanje od bilo kakvih rokova je upravo suprotan pristup od vašega, ide u prilog ozbiljnosti i kompleksnosti ove priče. Imali ste rok koji ste si sami zadali.
Molim vas nemojte dobacivati iz klupe. Kolegice Glasovac molim vas nemojte dobacivati iz klupe. Imate dovoljno prilika reagirati na sve izjave, ajme nemojmo dobacivati iz klupe.
Imali ste rok koji ste si sami zadali, a to je 1.1.2017. godine, dakle do kraja mandata vaše vlade nismo u ministarstvu imali dostavljen niti jedan od modela certificiranja, niti standard zanimanja i kvalifikacije. Bez ta dva ključna elementa pravilnik nije moguće kvalitetno napraviti.
Hvala. Dobro, jel vas stvarno moram opomenuti? Imate dovoljno mogućnosti reagirati po sadašnjem Poslovniku kako god hoćete. Prema tome, nemojte dobacivati iz klupe. Pa onda vam ja moram dati opomenu. Sada će repliku svoju izreći uvažena zastupnica Dragica Roščić. Izvolite.
Uvažene kolegice Bedeković, zahvaljujem na onom što ste iznijeli vezano za ovaj prijedlog. I pred nama ovaj prijedlog Vlade koji je bio iako se radi o izmjeni tek nekoliko članaka proseže se na 196 stranica. U njemu je velik broj primjedbi koje se ponavljaju. Izgledaju i ostavljaju dojam da su čak i malo dirigirane. Velik broj istih primjedbi a ne vjerujem da svi ljudi koji su u sustavu obrazovanja ne znaju da prilikom javnog savjetovanja i komentiranja se ne daju primjedbe na ono što se uopće ne mijenja. Pa me zanima vaš komentar jel to u biti ostavlja dojam ako je točno da naši zastupnici ili ljudi u sustavu su tu po nečijem zadatku onda jako iznenađuje to što se na čak 196 strana nalaze primjedbe na ono što se uopće ne obuhvaća izmjenama i dopunama ovog zakona. Pa me zanima vaš komentar kako to komentirate da su ljudi pisali iste primjedbe, različiti ljudi, različite ustanove na ono što se uopće ne mijenja?
Odgovorit će uvažena zastupnica Bedeković.
Pa gledajte cilj dakle javne rasprave odnosno savjetovanja sa zainteresiranom javnošću je dobiti povratnu informaciju i ljudi dakle sva zainteresirana javnost, svaki pojedinac, svaka institucija ima pravo dakle postaviti dakle i dati sugestiju na bilo koji članak zakona. I vi naprosto u tom procesu ne možete niti treba dakle spriječiti da dakle zainteresirana javnost daje komentare i prijedloge na bilo koji članak zakona. To je pravo javnosti.
I zadnja replika je uvaženog zastupnika Branka Hrga. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice slušam ove rasprave i stavljam se onda malo u različite uloge pa se stavljam i u ulogu osnivača onog formalnog, fiktivnog o kojem smo slušali da ministarstvo koje kao daje plaće nema, niste to vi rekli to je bilo prije govoreno, reći ću onaj dio samog repliciranja, možda još samo dodatka jednog vašoj raspravi, da ministarstvo daje novce, daje plaće, o nečem ne odlučuje, da valjda onda o nečemu odlučuju osnivači. A ja sam onda sam sebi postavio sad pitanje, vi dolazite iz tog sektora iz struke u različitim ulogama pa postavljam ga i vama da li možda vi možete malo pobliže objasniti tko to opće upravlja našim školama? Ne upravlja ministarstvo koje kao daje plaće, pa ne daje ministarstvo plaće to je čisto jedna forma tehnička koja se radi. Oni koji su formalni osnivači ja odgovorno tvrdim ne upravljaju školama, ne upravljaju školama jer imaju manjinu u školskim odborima, dakle imaju odgovornost a nemaju nikakva prava. I postavljam pitanje sam sebi sada tko to upravlja? I ono što je meni važno dakle ja se slažem s vašom raspravom, drago mi je da se ide na doradu ovog modela pomoćnika u nastavi, da se on nadograđuje. S druge strane nisam siguran da bi to licenciranje ravnatelja tako uvelike poboljšalo upravljanje sustavom. I mislim da je ova odgoda dobra i da se ovom sagledavanju ukupnih svih tih problema treba sagledati uopće tko upravlja školskim sustavima, tko upravlja školama? Ovoga trenutka ne upravlja formalno nitko. Tako postoje jedno određeno samoupravljanje koje se poslaguje. Znamo tri nastavnika, učitelja, profesora, jedan roditelj, većina i može raditi što god hoće.
Odgovorit će poštovana zastupnica Bedeković.
Pa evo uvaženi kolega idemo obrnutim, idemo onim od vašeg zadnjeg pitanja dakle što se tiče uopće svrhe i potrebe licenciranja, ne u smislu licenciranja nego svrhe i potrebe davanja bilo kakvih dodatnih znanja i kompetencija ravnateljima. Dakle ako uzmemo dakle ulogu, koja je uloga ravnatelja u školi? Ajmo to kolokvijalno reći ravnatelj je glavni šef i ravnatelj je glavna i odgovorna osoba u instituciji koja njome mora znati upravljati. Mi trenutno imamo situaciju da se za ravnatelja škole bira osoba koja je jedna, jedan od nastavnika u dotičnoj instituciji i koja ima dakle vrlo malo kompetencija i vrlo malo znanja u području školskog menadžmenta. Vrlo malo rekla bih menadžerskih vještina koje su potrebne da bi ravnatelj na jedan kvalitetan i učinkovit način u današnje vrijeme upravljao školom. U svemu tome imamo one ravnatelje koji prirodni dar imaju za upravljanje ljudima, imaju u sebi prirodno liderstvo. Dakle imamo one koji to nemaju. I sad oni tu plivaju i snalaze se kako mogu. U tom smislu ja osobno smatram da je jako bitno ravnateljima dati dodatna znanja u području školskog menadžmenta, dodatne kompetencije i sve ono što će im onda omogućiti kvalitetnije snalaženje u cijeloj toj gunguli i kvalitetno upravljanje školskom ustanovom. Što se tiče ovog drugog dakle školskih odbora tko uopće upravlja? Dakle osnivači osnovnih i srednjih škola u RH između ostaloga su općine i, odnosno gradovi i županije koji dakle bi u svojim školskim odborima sukladno zakonu trebali imati većinu. Dakle no međutim vi kad uzmete, kad prebrojite članove, predstavnike osnivača i kad to stavite na vagu sa članovima školskog odbora imenovanim od strane same institucije i od strane roditelja imate prevagu, e sad iskreno ovisno o tome kako će se roditelj opredijeliti. To je realna situacija koju imamo i u svakom slučaju vrijedna je dakle ova napomena i vrijedno je o toj problematici temeljito raspraviti. Zahvaljujem.
Hvala. Slijedeći će u ime Kluba zastupnika Život zida i SNAGA-e govoriti uvaženi zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepo predsjedavajući. Uvažene kolegice i kolege mi ovdje slušamo sad već jedno dva sata raspravu o tome ko je kriv što licenciranje ravnatelja nije saživjelo nakon što se već 10 godina najavljuje da će ono biti provedeno. I vjerujem da je javnost imala prilike čuti da krivac nije detektiran jer je ustvari odgovornost zajednička. Ovakvo stanje pokazuje ustvari svu jad i bijedu obrazovanja u hrvatskoj državi, zemlje navodne znanja, ne po prvi puta nego po nebrojeni puta da se nešto započinje i nakon 10 godina mi nemamo čak niti minimalni pomak u ostvarenju zacrtanih ciljeva i onda na kraju sramno nemamo drugoga rješenja nego jednostavno zakonski prijedlog u cijelosti odbaciti. Tako i ovdje imamo slučaj dakle sa licenciranjem ravnatelja po meni potpuno nepotrebno jer imamo sasvim dobar sustav biranja ravnatelja, dakle imamo školovane ljude s fakultetima koji rade u nekom kolektivu, koji svakodnevno sudjeluju u radu kolegijalnih tijela i upravljanju različitim dijelovima školskoga sustava bilo da su to predmetni aktivi, bilo da su da su to razredni aktivi, školski odbori, učiteljska vijeća, sindikati, županijska vijeća, povjerenstvo za natjecanja, razna tijela koja se bave javnim raspravama itd. Dakle učitelji svakodnevno sudjeluju u kreiranju školske politike i oni jednostavno imaju mogućnost naučiti kako upravljati školom, štoviše oni su upravo idealne osobe da budu izabrane za ravnatelja. I mene šokira činjenica da ovdje slušamo i sa strane oporbe i sa strane vladajućih izjave da školom trebaju upravljati menadžeri. Kakvi menadžeri trebaju upravljati školama? Dakle ljudi koji su potpuno odvojeni ustvari od stvarnih zbivanja u školi jednako kao što i većina zastupnika ne shvaća šta se dešava u školstvu i još manje će shvaćati ako se bude škole vodilo dakle izvana nekakvim birokratskim procedurama. Ravnatelj škole mora biti osoba koja poznaje svakog svog učenika imenom i prezimenom. Osoba koja poznaje roditelje, osoba koja poznaje sredinu u kojoj se nalazi i osoba koja je imala stvarno iskustvo nastave na različitim razinama dakle rada, tu idem naravno za time da su neki učitelji radili na više škola, na više različitih škola, da su se usavršavali na mnogim seminarima, na mnogim aktivnostima izvan same nastave. Ovo licenciranje dakle predstavljalo je samo još jednu recimo to tako paradu i jedan spin da se nešto u školstvu mijenja, a u stvari se unaprijed kao i u mnogim drugim slučajevima te famozne kurikularne reforme ili ne znam čega unaprijed znalo da od svega toga skupa neće biti ništa, da su namjere predlagatelja neiskrene i da je cijeli cilj tih mjera bio imati nekoliko novinskih članaka i održavati privid da se evo nešto konačno mijenja. Škole su posebno u zadnjih desetak godina postale leglo birokratizma. Učitelji postaju birokrati sovjetsko-lenjinističkoga tipa. Ona je ona najgora birokracija koja je postojala u povijesti i to se pretvaraju naši učitelji a zašto? Zato što je zakonodavac uporno im nameće takve obaveze da se on ustvari ne može više baviti sa onim s čime bi se trebao baviti. Što će sutra ići licenciranje učitelja, licenciranje spremačice, licenciranje domara ne znam. Znate li vi kakve sve obaveze imaju učitelj? Jeste se vi to ikada pitali? Što on sve mora raditi? Koliko ima tih tijela, koliko on mora napisati priprema? Pa to su tone i tone papira, to je i više papira nego što imaju saborski zastupnici na klupama koje uopće ne čitaju. I stalno im se, umjesto da se ide na rasterećenje školskoga sustava ide se na opterećenje. Imamo maticu, elektronsku maticu, pisanu, pripreme, redovne pripreme, prilagođene pripreme, individualizirane pripreme za natjecanje, izvješća ova ona, pa upisi.hr. Učitelj više ne može otići na godišnji odmor koliko je opterećen. Licenciranje ravnatelja kakvo, čemu to služi? Ko će to provoditi? Jel nam tu u 10 godina itko odgovori na ta pitanja? Koji kadrovi, s kojim sredstvima, koliko to košta? Da li ja mogu sada, ne znam ja živim u Čakovcu doći za ravnatelja u recimo Bakar? Je li to moguće izvesti? Kud će moja obitelj ne znam, poznam li ja te ljude? Znači samo se nešto odjednom ko poput padobranca baci u sustav obrazovanja i onda se evo evo što se dogodi dogodi se to da na kraju doživi zakonodavac sramotni poraz a za odgovorno, a odgovoran nije nitko. Odgovorni su svi ministri koji su u zadnjih 10 godina bili ministri, svi njihovi pomoćnici ministara, odgovorni su svi sastavi saborskih odbora. Odgovoran je i predsjednik Sabora pa ako hoćete i premijer jer se zakoni, dakle donose a onda se ne provode. I nema doista drugoga rješenja u ovomu trenutku, nego ovaj zakon jednostavno povući jer nije napravljeno ama baš ništa. Da bi sad sustav licenciranja zaživio pa taman da ovdje dođe ne znam francuski ministar vanjskih poslova ili neki koji već ima ne znam koliko iskustva s tim trebalo bi dvije, tri godine da dobijemo licencirane ravnatelje, a garancija za to naravno nema. Mi se bavimo licenciranjem ravnatelja, bavimo se kadrovskim pitanjima, bavimo se šta je rekao jedan ministar, njegov pomoćnik, tajnik i takvim stvarima. Znači, bavimo se sa procedurama, a ne vidimo ono bitno, ono stvarno što nam se svaki dan dešava pred očima a to je da 10 do 15% učenika u RH nema novaca da plati školsku užinu. Znate o kolikom se radi iznosu? 70 kuna. Pogledajte statistike. Evo ja ću vam dati te statistike, ja ih prikupljam. Ne mogu platiti udžbenike. 1.9. su roditelji, ne mogu spavat od muke što ne mogu platiti radnu bilježnicu ili ne znam neku pernicu, torbu, pribor za tjelesni. Ne mogu platiti javni prijevoz da njihova djeca idu u školu. Ne mogu dobit stipendije iako su navodno neki natječaji raspisani. Nema, škole su totalno neopremljene. Nema nikakvih uvjeta za rad. Evo i sad, danas sam čitao kako se djeca ne znam probijaju kroz snijeg, idu pješice u školu ko na nekakvom Igmanskom maršu. I to su dakle stvarni probleme koje naše školstvo ima, a oni se ovdje ne spominju. Ne spominje se. O tome se šuti. Stoga bi bilo bolje da jednom već zakonodavac u ovom Visokom domu počne govoriti o rješavanju stvarnih problema, a ne dakle o nekakvim formalno-pravnim pitanjima koja u biti ne rješavaju ništa u samom sustavu školstva. Pogledajte statistike i netko je rekao samo se broj učenika rapidno smanjuje i cijela ta kvaliteta ovoga rada a mi ovdje raspravljamo, vodimo rovovsku bitku da li je kriv neki član SDP-a ili neki član HDZ-a u nekom segmentu odgovornosti. Mislim da kad je znanje u pitanju, da kad je obrazovanje u pitanju, da se svi zajedno moramo složiti oko toga da je to nacionalni interes i da oko toga ne treba voditi političke bitke prevelike. Čudi me strast nekih zastupnika koji bi do sutra ujutro govorili o nekakvim svojim političkim suparnicima, a ne bi uviđali stvarne probleme, još manje pristupili njihovomu rješavanju. Naravno da je pitanje tu i zapošljavanja tih ravnatelja, načina na koji se oni biraju. Ali kao što su već neki spominjali sva zapošljavanja u školi su sporna. Ima jako puno spornih mjesta i u cijelomu poslovanju i financijskomu i svemu drugomu. Moj je prijedlog, govorim ga već nekoliko godina. Dajte uvedite te natječaje pod šiframa, pod šiframa bez imena i prezimena, pa ćete onda imati automatizmom poboljšanje sustava obrazovanja za 20 do 30% jer će konačno nastavu izvoditi ljudi i voditi škole koje imaju stručnost. Pa da li vi znate da u Hrvatskoj imate slučajeva da ne znam engleski predaje učitelj koji ne zna engleski i da glazbeni predaje učitelj koji ne zna svirati, a to omogućuje naš obrazovni sustav temeljen na političke podobnosti i na ovakvim raspravama koje vi sada upravo vodite. Zašto ova Vlada između ostalog, ovaj Sabor ne raspravlja o tome da učiteljima nisu povišene plaće temeljem ugovora koji je valjano potpisan. Isto još jedna sramota. Pa kad je to isto od 2007., isto 10 godina. Da ne pričamo o zaostajanju plaća učitelja za plaćama u privredi. Ovdje jedino što možemo doista podržati ovaj jedan detalj koji je rekla kolegica Glasovac, a taj je da se u ovom slučaju ako se već trebalo ići na poništenje zakona nije trebalo čekati zadnji trenutak, nije trebalo čekati da se raspiše 70 natječaja za ravnatelje ako je prijedlog došao u Sabor početkom prosinca bilo je vremena da se to pitanje riješi na vrijeme. Radi se doista o samo 70 ravnatelja od 30 ali bez obzira na to da se radi o samo jednomu. Povjerenje u institucije je i ovaj puta načeto i 70 škola svaka ima 500 učenika, 300 do 500 učenika i sva ta sredina, sve te općine, svi ti gradovi znaju što se je dogodilo. A mi sad samo dalje trebamo dopustiti da se ovo ponavlja. Samo čekam kad će sljedeće nešto doći u Sabor što ćemo opet odgađati ili ukidati kao ono, onaj Zakon o plaćama policajaca koji se također vuče 7 godina. I što ćete onda na kraju reći? Reći ćete da se Živi zid služi populističkim metodama, a gledajte u svoja djela. Pogledajte se u ogledalo, koliko vam treba da prstom maknete, ne upadajte mi u riječ. Vi tako upadajte u riječ svojemu premijeru. Izvolite, imali ste jučer priliku pa niste ni došli.
Molim vas nemojmo dobacivati iz sjedišta, a vi kolega Bunjac isto nemojte ulaziti u prepirke sa ljudima koji vam dobacuju.
Prema tome, pogledajte se u ogledalo, izvolite donijeti neki pametni zakon pa onda neće biti razloga da se ljutite. Hvala lijepa.
Hvala. Moram prvo reći samo prije nego što pređemo na ogroman broj replika kolega Bunjac da zakonodavac, to smo mi. Mi smo zakonodavac, ne postoji drugi zakonodavac. Mi smo zakonodavac, prema tome što donesemo onda će nam biti. E vidite na vaše izlaganje se javilo otprilike pola nazočnih članova Sabora, pa idemo redom. Prvi se javio uvaženi zastupnik Željko Glasnović. Izvolite.
Poštovani kolega, ja mislim da je ovo dobra rasprava jel ovo je ključno pitanje. A ja bih rekao, opet ću reći o vojsci koja je barem nekako ustrojena, standardi su isti od Zimbabve do Aljaske. Kada neko vidi problem uđe zapovjedniku, on mora predložiti najmanje dva rješenja za taj problem. Koji su vaši problemi da se riješi vaša solucija da se riješe ovi problemi? To je prvo pitanje. Drugo, svi bi se mi složili ovdje da Hrvatska pati od dva temeljna problema. Prvo da ljudi ne znaju upravljati sa većim sustavima, a drugi je moral, korupcija na svim razinama. A to je proizvod o čemu vi ne govorite nikada jer vi ste također proizvod tog sustava, tamo ste se školovali jer taj bivši sustav školski gdje je bila prva zapovijed, malo radi puno kradi itd. to je antropološko pitanje i to je ključno moralno pitanje koje se nikada nije riješilo ovdje, o tome ne govorite. Drugo, tri komponenta imamo u ovom svemu, prvi komponent su učitelji, to sam spomenuo u kakvim uvjetima rade, to se može popraviti, ali ravnatelj je odgovoran šta god škola … kako je zapovjednik odgovoran. Drugo, tko pita učitelje, to sam prije spomenuo i treći komponent su roditelji. U taj zakon, tko je uključio i roditelje? Obrazovanje, trećina toga je u kući mladi gospodine gdje vi znate tko ste i šta ste. A šta je s hrvatskim jezikom? Uvaljuju se riječi kao što je geografija, ne zemljopis. Nismo uskladili sustav obrazovanja, pogledajte UN indeks za razvoj, nismo uskladili školski sustav sa tržištem rada, imamo pet milijuna ekonomista itd. ne može dobiti vodoinstalatera itd. I ključno pitanje zašto imamo višefunkcionalni sustav, to moramo popraviti. A ta ključna pitanja izbjegavate točno odgovore i da ste vi učitelj povijesti mojoj djeci koju nemam, ali da jeste, ja bih se zaprepastio što ste jučer govorili o jednom carstvu zla …
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Glasnović. Dakle ja uporno nudim rješenja, a druga je stvar što ih vi ne želite čuti. Umjesto ovoga licenciranja ravnatelja koje kao što vidimo neslavno propalo, možemo uvesti ponavljam, biranje ravnatelja pod šifrom. Oni ljudi koji se bave znanošću i znanstvenim radom, evo recimo poput predsjednika Sabora znaju da taj sustav u kojem se bira osoba o kojoj bi u biti ne znate tko je i kojoj stranci pripada posebno, nego samo temeljem referenci i onoga što ona nudi funkcionira daleko bolje od svih ovih tzv. natječaja u kojima se unaprijed zna tko će biti izabran. Kada bi recimo se u Hrvatskoj ravnatelji birali na način da se ne zna ime i prezime kandidata i da recimo toga ravnatelja biraju neovisna povjerenstva koja nemaju nikakve ni fizičke, a posebno ne političke veze sa kandidatima i sa školom u kojoj biraju, ja vam garantiram da bi se u Hrvatskoj 50% podigla kvaliteta upravljanja školama. Mi u Hrvatskoj imamo problem upravljanja na svim razinama, vi to vrlo dobro znate. Mi imamo pametne ljude, sposobne ljude, ali im jednostavno ne damo doći do izražaja. Znači mi imamo ustvari u Hrvatskoj još malo ćemo reći faraone, ljude koji po 20, 25 godina i duže vode neku ustanovu i na [[Upadica Reiner: Hvala.]] kraju čak još zapošljavaju vlastitu djecu.
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Majde Burić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče gospodine Glunčiću, poštovani kolega Bunjac. Evo budući da i vi sami dolazite iz sektora obrazovanja vjerujem da znate i da se slažete da ove izmjene i dopune dapače idu u korist djece i to u korist djece najranjivije skupine djece koju treba zaštititi i kojoj treba maksimalno pomoći, budući da govorimo o djeci s posebnim potrebama i vjerujem također da znate da ove izmjene i dopune idu u korist ravnatelja od kojih se ne traži ono što nitko nema. Ali isto tako članak 117. ostaje i što znači da sam sustav licenciranja u sustavu kvalitete hrvatskog obrazovanja i odgoja ostaje i da će se on realizirati i provesti kada budu steknu uvjeti za to. Osim toga spomenuli ste u svojoj raspravi jad i bijedu hrvatskog obrazovanja, spomenuli ste leglo s neke druge strane, danas se čula priča o majmunima, o atribuciji pišljivoj itd. Ja osobno smatram da je to vrlo neprimjeren rječnik za Hrvatski sabor i da se korištenjem takvih riječi govori najviše o onome ko ih je izrekao a ne o ni o čemu drugome jer smatramo da se to može reći na puno primjereniji način. Slažem se s vama da je papirologija i sam način s čime se naši profesori, učitelji, nastavnici susreću svakodnevno da je to zaista pretjerano i da nas se tu treba maksimalno rasteretiti kako bi se profesori, učitelji, nastavnici mogli više posvetiti svom nastavnom radu. Osim toga spomenuli ste siromašnu djecu koja, čiji roditelji…
Hvala. Isteklo vam je vrijeme. Odgovorit će uvaženi zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepa uvažena zastupnice Burić. U potpunosti se slažem s vama da ne primjereni rječnik ne treba koristiti u Saboru i općenito uopće u javnome životu. Mislim da bi saborski zastupnici se trebali kontrolirati i upaliti mozak prije nego što pokrenu jezik. A ono o čemu sam ja govorio kad sam rekao jad i bijeda, govorio sam o sustavu. Učitelji su ustvari, rade svoj posao najbolje kako mogu sa djecom koja se trude također u skladu sa uvjetima koji imaju ali zakonodavac uporno zanemaruje obrazovanje. Treba li vam veći dokaz da je obrazovanje zanemareno ako niti nakon 10 godina nije pokrenut postupak licenciranja ali baš niti jedno jedinog ravnatelja? Znači nula njih. Treba li nam veći dokaz da je obrazovanje zanemareno i u jadnom stanju kad niti nakon 10 godina nije proveden sporazum legalan da će se učiteljima povećati plaće za 6% i da će biti pokrenut proces njihovog izjednačavanja sa plaćama u privredi. Sve vlade u proteklih 10 godina štedjele su na Ministarstvu obrazovanja recimo to javno. Statistike pokazuju da se postotak izdvajanja za obrazovanja uporno smanjivao tako dugo dok nije pao ispod preskromnih 3%. I to je za osudu, to je svakako za osudu. Pitajte bilo kojeg učitelja, učenika, roditelja što misli o mojim riječima ako ne vjerujete meni. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeća replika je uvažene zastupnice Sabine Glasovac.
Hvala kolega Bunjac. U vašem izlaganju rekli ste da se protivite prijedlogu odnosno stavu koji je izrečen s obje strane sabornice i pozicije i opozicije a to je da ravnatelji trebaju biti menadžeri. Evo ja vam moram reći da ni u jednom trenutku u svom izlaganju niti u ime kluba, a ni u replikama nisam izrazila taj stav i to nije pravac, odnosno oblik upravljanja školama koji zagovaram. Licenciranje zasigurno nije tjeranje ravnatelja da odlaze u klasični menadžmente, licenciranje je postupak koji bi trebao omogućiti svakom kandidatu koji se želi okušati kao ravnatelj škole da prije nego li se kandidira stekne iskustva koja nije mogao dobiti za vrijeme svog formalnog obrazovanja kada se zapošljavao a nakon čega se zapošljavao u obrazovni sustav kao učitelj, nastavnik ili stručni suradnik. Znači on je bio formalnim obrazovanjem, on je kompetentan za rad u razredu. Međutim, ako on ima težnju upravljati školom onda država bi trebala osigurati takvoj osobi, jer mi danas nemamo, Agencija za odgoj i obrazovanje provodi stručna usavršavanja i osposobljavanja ali samo za postojeće ravnatelje, za ljude koji to žele i kane biti, nema prilike da oni vide jesu li oni tome reći ću dorasli i kadri to činiti ili to nisu kadri činiti a postoje brojene kompetencije koje zapravo upravljanje školama traži osim onih stručnih kvalifikacija za određeno radno mjesto na kojem radite u školi kao što su upravljanje ljudskim resursima, poznavanje zakonodavnog okvira ali ne samo u smislu onog što se polaže na stručnim ispitima za svakog odgojno-obrazovnog radnika itd. itd.
Hvala. Odgovorit će uvaženi kolega Bunjac.
Hvala lijepa uvažena kolegice Glasovac. Ne znam zbog čega ste se vi prepoznali u ovome mojemu osvrtu na menadžere ali rekao je vaš kolega Hajduković da u školama trebamo imati manadžment tijekom današnje rasprave. Ima fonogram pa provjerite. Što se tiče toga famoznoga licenciranja ravnatelja škole biraju za one koji ne znaju učitelji dva glasa, zbor radnika djelatnika sa jednim glasom, roditelji sa jednim glasom, lokalna uprava općina sa jednim glasom i županijska uprava osnivač sa dva glasa. Znači imamo pet različitih čimbenika koji odlučuju o izboru ravnatelja koji ne može biti izabran a da nema visoku stručnu spremu i minimalno sedam godina radnog staža i da li vi mislite da to nije dovoljan filter da bi se nekoga ocijenilo kao sposobnim ili nesposobnim da obavlja ravnateljsku funkciju? Jer ako mi sad krenemo u to neko famozno licenciranje a da nitko ne zna što je to, što je slijedeće na redu? Evo recimo hoćemo li licencirati saborske zastupnike? Gdje ste vi naučili obavljati ovu odgovornu funkciju saborskog zastupnika prije nego što ste ovdje stupili na dužnost, evo npr.? Jel hoćemo uvoditi tečaj za saborske zastupnike da savladaju ne znam evo Poslovnik, taman bi gospodinu Reineru dobro došlo da se provede jedan tečaj licenciranja pa da više nema upadica, kršenja Poslovnika i kojekakvih drugih ekscesa. Nemojmo komplicirati tamo gdje ne treba. Postoje problemi koji su puno izraženiji u sustavu obrazovanja od nekakvih birokratskih ograničenja. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Dragice Roščić. Izvolite.
Kolega evo na početku svog izlaganja ste pričali o temi, pričali ste o licenciranju i o posebnim znanjima koje trebaju imati ravnatelji škola. Sad smo se na to vratili. Do kraja rasprave to je otišlo u nekom drugom smjeru, pa me zanima zar doista ne mislite da pred ravnateljima škola su sad izazovi koji se ne odnose samo na rad sa učenikom. Oni se moraju brinuti i o opremi škole i o korištenju zgrade i održivosti. Evo nedavno na prijemu za građane me je pitao jedan učenik škole zašto u nekim školama učiteljima pada strop na glavu, a neki imaju pametne ploče. Ja isto radeći sa ravnateljima u pripremi europskih fondova jednostavno sam vidjela, a mislim da se svi slažemo ovdje i klubovi sa lijeve i desne strane da ravnateljima trebaju posebna ta znanja, jer veći dio njih uopće nije znao je li njihova zgrada legalizirana, kad je podnesen zahtjev. Uopće nisu imali tih znanja koji su pred njima i za koja su oni odgovorni. Znači, ta menadžerska znanja su doista potrebna pa me jako iznenadilo da vi smatrate da škole ne trebaju to imati. I mislim da je malo prestroga, mislim prestroga da se ne izrazim drugačije, da su naši učitelji i ravnatelji postali birokrati sovjetskog tipa, tako da evo.
Hvala. Odgovorit će uvaženi kolega Bunjac.
Hvala lijepa uvažena kolegice. Evo ako zaista iskreno ste postavili ovo pitanje ja ću vam poslati popis poslova koje danas obavlja jedan učitelj u školi. Poslat ću vam popis tih poslova i kad vidite što on sve radi ja ću vas zamoliti da mi odgovorite na koji način da on sve te poslove obavi u nekakvom radnom tjednu, ako hoćete u radnom tjednu 7 puta 24 sata. Evo ja vas molim da se uključite samo u javnu raspravu jednu koju ministarstvo traži, recimo tu famoznu raspravu o kurikularnoj reformi. Vama samo za uključivanje u tu raspravu će trebati oko 8 sati proučavanja kojekakvih papira, naputaka itd. A gdje je sve ostalo? Gdje su nebrojene druge aktivnosti koje učitelj mora obavljati. I kad sam ja rekao da on postaje taj birokrata sovjetskoga tipa mislio sam reći da on doista više nema onu svoju osnovnu, temeljnu funkciju koju bi morao obavljati, a to je rad u nastavi, kontakt sa djecom, kontakt sa roditeljima i svoje osobno stručno usavršavanje. Kad govorim da ravnatelj ima znanja, znači uz naravno odobrenje onih koji brinu za izbor ravnatelja onda prije svega mislim da svaki učitelj na već stručnom ispitu mora polagati ispit iz Ustava RH. Na stručnom ispitu, znači nakon godinu dana stažiranja mora pokazati poznavanje Statuta škole i mora poznavati poznavanje Zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju. Mora pokazati poznavanje svih pravilnika koje škola ima počevši od Pravilnika o ocjenjivanju, Pravilnika o kućnom redu, Pravilnika o školskim ekskurzijama i svim ostalim dokumentima. Znači on to, on bez toga uopće ne može početi raditi a da to ne poznaje. I znači jednostavno koja bi on sad neka dodatna znanja trebao steći tim licenciranjem.
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Vesne Bedeković.
Pa evo kolega, ja isto tako imam potrebu osvrnuti se na onaj vaš dio izlaganja u kome tvrdite odnosno sami sebi, dakle interpretirate, objašnjavate dakle ovu problematiku licenciranja ravnatelja s time da želimo u škole uvesti menadžere. Dakle, čisto menadžera i ništa izvan toga. Dakle, ne postoji škola koju ću ja završiti ako želim biti ravnatelj u nekoj školi. Dakle, trenutna situacija kao što sam već u nekoliko navrata naglasila u praksi koju imamo ili imaš dar za vođenje ili nemaš dar za vođenje. Međutim, dar za vođenje, za liderstvo nije ti dovoljan da bi mogao biti uspješan ravnatelj. Škole se danas susreću s brojnim izazovima. Dakle, živimo već debelo u 21. stoljeću. Pogotovo ovo što je kolegica Roščić rekla, dakle pripreme za različite projekte, sudjelovanje u projektima. Dakle, to su sve, dakle situacije koje zahtijevaju dodatna znanja čovjeka koji želi učinkovito upravljati dakle jednom osnovnoškolskom, odnosno srednjoškolskom institucijom. I sami ste rekli, pa mi je to malo kontradiktorno. Dakle, ako sam dobro shvatila niste za to da ravnatelj bude menadžer. Dakle i sami ste rekli da mi, evo čitam ono što ste izrekli imamo problem upravljanja na svim razinama. Doista imamo problem upravljanja i u školskim institucijama. Dakle, nama ravnatelji jesu ljudi iz sustava, dakle bivši učitelji, nastavnici, profesori koji svakako u današnje vrijeme moraju imati dodatne kompetencije i dodatna znanja da bi mogli upravljati školskim sustavima. Tu se moram složiti sa kolegicom Glasovac koja je čak i nabrojila neke, dakle elemente znanja ili vještina koja moraju imati pogotovo strateško upravljanje institucijom. Dakle, dugoročno upravljanje, dugoročna vizija kamo moja škola i ustanova želi ići.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa. Uvažena kolegice Bedeković, mislim da biste trebali objasniti kad se već pozivate na te neke izazove koja su to, dakle dodatna neka znanja, a koja učitelj nakon polaganja stručnog ispita nakon dugogodišnjeg rada u školi i uz pomoć kako ministarstva tako školskog odbora i cijelog, dakle sustava usavršavanja nije već stekao da bi mogao obavljati ravnateljsku dužnost njego je sad njemu potrebno još nekakvo usavršavanje još nekakvo dodatno obrazovanje. Ja ne znam što ćemo na tom licenciranju? Ponovno ćemo polagati Ustav RH. Znači ako sam ga jednom položio jel to uredu? Ja ne znam. Hoće li onda morati nakon pet godina ponovo dokazivati i pisati diplomski rad? Znači ta temeljna znanja su stečena, dakle prvo obrazovanje, a onda nakon toga praksom. Ja se iskreno bojim da će sutra u školi raditi ljudi koji nikada nisu radili u nastavi i da ćemo onda ponovo slušati ovakve prijedloge kakve dolaze sa svih strana neobični. Ne znam kakve je davala potpredsjednica Vlade da će učenici ocjenjivati rad učitelja, da će se dijeliti plaća po nekakvom učinku kao da je recimo škola banka i da će se izgubiti svaka ljudskost, svaki stvarni kontakt. Pogledajte recimo kakvi su naši udžbenici, kakvi su naši nastavni planovi. Pa to je jednostavno smiješno. A zašto je smiješno? Zato što su ih donosili ljudi koji nisu u učionici proveli jedan jedini dan.
Hvala. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Bunjac, moram se složiti s vama u tvrdnji kada kažete da bi efikasan sustav obrazovanja trebao biti nacionalni interes, trebao bi biti. Inače trebamo početi razmišljati u okvirima nacionalnih interesa, što su naši nacionalni interesi i gdje idemo. I kada pričamo o školstvu, a jedan od segmenata školstva je upravljanje osnovnim i srednjoškolskim ustanovama jest to što želimo postići, gdje želimo doći i što želimo od toga sustava. Slažem se s vama jer i sam dolazim iz tog sektora da su učitelji često preopterećeni i zatrpani obavezama koje nisu nužno povezani uz njihov primarni rad ili ono što bi se reklo cor business, a to je rad sa učenicima, dakle puno papirologije, puno birokracije itd. Kurikuralna reforma kao jedan od oblika transformacije obrazovnog sustava je upravo imala za cilj, između ostaloga, kroz rasterećenje učenika i učitelja poboljšati obrazovni proces i zapravo svakom učeniku prilagoditi obrazovni proces. Nekoga nešto više zanima, nekoga nešto manje, učiteljima dati više slobode jer ja odgovorno tvrdim da ovaj naš sustav sada kakav je zastario počiva prije svega na entuzijazmu pojedinaca i učitelja i da njih nema taj bi se sustav već odavno raspao. I što se tiče menadžera u obrazovanju, mislim da ste krivo shvatili i izvan konteksta shvatili ono što sam htio reći. Biti učitelj i biti ravnatelj nije isto, potpuno su drugi izazovi s kojima se susrećete. Imao sam često kolega koje su to postojale, od pravnih zavrzlama do činjenice da raspolažete i menadžerirate sa financijama škole, do toga da trebate organizirati i nastavu iako ste dio zadataka koje ste nabrojali za ravnatelja, uspješnog ravnatelja, slažem se s vama, ali dio je posao i pedagoga. Dakle to je jedan novi set izazova s kojima se treba nositi, a iskustvo u neposrednom radu sa učenicima je itekako bitno. Dakle to je isto jedan dio koji treba zadržati kada govorimo o ravnateljima. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Slažem se s vama zastupniče Hajduković. Školstvo doista preživljava na ljubavi učitelja i učenika. Oni taj sustav još koliko toliko drže kvalitetnim, ali nije lijepo da se ta ljubav zloupotrebljava i da se onda ide za time, ne treba se time ulagati, oni će raditi i bez ulaganja, oni će raditi bez dobrih plaća. Mislim da materijalni uvjeti svakako bi značajno doprinijeli poboljšanju obrazovanja, ali i poboljšanju stanja hrvatskog gospodarstva i društva općenito. Znači s te strane se možemo složiti. U ovom drugom dijelu koji ste rekli, taj dio dobro ćemo preskočiti. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Nenada Stazića.
Zahvaljujem. Poštovani kolega ja mislim da bi ovo vaše cijelo izlaganje trebalo objavit u udžbeniku logike za srednju školu kao primjer kako se umuje nelogično. Naime, vi tvrdite da i jedna i druga strana posve nepotrebno inzistira na nekakvom licenciranju kada je posve jasno da ravnatelj škole mora, pa sada nabrajam ono što ste vi rekli, poznavati Ustav, zakon, pravilnik, mora imati dobar kontakt s roditeljima, kontakt s djecom, mora biti stručan u nastavi, mora biti dobar nastavnik, mora njegovat dobar odnos sa drugim kolegama, mora znati upravljati ljudskim resursima. Pa to je upravo to. Dakle, to je licenca, to je sadržaj licence. Vi kažete, što će nama licenca kao popis određenih vrijednosti za obavljanje nekog posla kada je jasno da je za obavljanje nekog posla potreban jedan sustav određenih znanja. Potpuno nerazumljivo i potpuno nelogično.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Uvaženi zastupniče Stazić. Prije nego što uđete u ovakvu vrstu polemike, predlažem vam da malo proučite obrazovne sustave u svijetu, da proučite vrste škola koje postoje pa ćete vidjeti između ostaloga da postoje u mnogim razvijenim državama onima kojima se vi između ostaloga divite, sustav obrazovanja kod kuće, da postoji sustav obrazovanja gdje roditelji mogu obrazovati svoju vlastitu djecu, da u Velikoj Britaniji učitelj ima pravo sam napisati udžbenik onako kako on misli da bi nastavu trebao izvoditi, da nema nikakvog dirigiranja niti poludirigiranja od strane nekakvih ministarstava, povjerenstva koji samo skupljaju naknade i pljačkaju proračun, hrpe uhljeba, provode teror nad djelatnicima, o tome ćemo na Odboru za obrazovanje imati posebnu raspravu. Evo, samo jedan maleni primjer. Dopustite, kad već me vučete za jezik. Prije par godina kad je bila vaša Vlada na vlasti vi ste poslali učiteljima povijesti naputak da u sklopu građanskog odgoja kao eksperimentalnog predmeta mi objašnjavamo djeci što je to atenska demokracija, djeci u petom razredu. Evo ja vas sad molim da mi poslije ove sjednice vi objasnite što je to atenska demokracija ili bilo koji zastupnik vaše stranke i ako mi to uspijete objasniti ja ću to predavati djeci od 10 godina. A to se dešava samo i jedino zato što takve naputke daju ljudi koju u nastavi iz praktičnih uvida ne znaju ama baš ništa, ništa. Povijest se pojavljuje kao predmet prvi puta u petom razredu, djeca uopće čuju nekakvu povijest i sad ćete vi njemu objašnjavati jedan proces koji traje 300 godina takvoj djeci ćete objašnjavati. Evo, ja vas molim da mi vi kažete tko su to Solun, Klisten i Pizistrat i nakon toga ću ja prihvatiti vaše primjedbe.
Hvala. Uvažena zastupnica Ljubica Lukačić će sad imati repliku.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Kolega Bunjac, meni je izuzetno žao što ste vi ovako loše raspoloženi i danas i jučer pa govorite ružno o svemu o čemu ste mislili govoriti. Ako ništa drugo ovaj zakon biste trebali podržati samo zbog toga što on uređuje pravni temelj temeljem kojeg će se moći donijeti pravilnik kojim će se učenicima s teškoćama u razvoju omogućiti pomoćnici u nastavi i komunikacijski posrednici. Vjerujem da ćete još do petka promisliti pa da ćete podržati ovaj zakon, kažem ako zbog ničeg drugog onda zbog toga. A ako mislite da rješenja u ovom ili u bilo kojem drugom zakonu nisu dobra pa dajte već jednom. Ja sam jučer rekla bilo bi dobro da date vaše prijedloge da ste i za ovaj zakon dali neki konstruktivan prijedlog. Tko kaže da vam ne bi bio prihvaćen. Ali kažem ako zbog ničega drugog dobro razmislite i nemojte biti tako loše raspoloženi jer bit će sasvim sigurno bolje da i govorite u nekom pozitivnijem smjeru, to je puno lakše i za samog čovjeka. Hvala.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa uvažena zastupnice na vašim primjedbama. Ne znam da li ste dobili na stol izvješće sa Odbora za obrazovanje, nisam glasao protiv ovog zakona a danas uopće nisam raspravljao o tom dijelu pomoćnici u nastavi nego sam govorio o tome, o licenciranju ravnatelja da li je ono uopće potrebno i o dakle sramoti da se deset godina nije ništa poduzelo. Vi kažete da ja nisam dobro raspoložen, ja sam u svakoj situaciji i u svakom trenutku dobro raspoložen i spreman dakle na normalan ljudski razgovori ali ovdje se radi jednostavno o činjenicama a činjenice su takve da jednostavno sustav obrazovanja nije dobar i kad budete iskreno sebe zapitali nakon ove sjednice i kasnije da li ste vi sami zadovoljni sustavom obrazovanja znat ćete da niste i znat ćete da ovaj Zakon o licenciranju ravnatelja koji se danas praktički ukida bez obzira što će kao navodno jednog lijepog dana to biti da on ustvari predstavlja mrlju na obrazovanje i da za to u svakom slučaju niti sam kriv ja niti je krivo moje raspoloženje ali netko je odgovoran, netko je odgovoran. A ja ne znam tko bi bio drugi odgovoran nego oni koji su te zakone trebali provoditi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Slijedeća replika je ona uvaženog zastupnika Marka Vučetića. Izvolite.
Evo i na primjeru ovog zakona možemo vidjeti kako funkcionira ono što se naziva nelegitimno proširenje rasprave. Vidjeli smo da su gotovo svi govornici iznijeli nam jedan perspektivistički spoznajni model odnosno da su izvlastili ili izvanjštili vlastite ideje o smislu školovanja, tako da smo vidjeli kako to funkcionira već mišljenje već mislivog ali i onog nemislivog, a radi se jednostavno o nečemu što se i provodi na sveučilištu s kojeg ja dolazim projekt koji je završio a to je je li ravnatelj profesija i kvalifikacija ili je to funkcija. Ako je ravnatelj profesija i kvalifikacija onda ćemo se zalagati za licenciranje jer nam ravnatelji neće biti najvrijedniji u školama. Oni su u školama navrijedniji onda ukoliko ih politika postavlja, ukoliko su u funkciji politike a ne stjecanja znanja i formiranja vještina. Dakle, kad se radi o licenciranju kad je ravnatelj profesija i kvalifikacija onda ne postoje nikakve prepreke da mi priznamo te stečene kvalifikacije neovisno jesu li te kvalifikacije stečene formalnim, neformalnim ili informalnim putem, tako da bih vam ja kolega Bunjac postavio samo jedno pitanje upravo kako glasi ovaj projekt a to je držite li da su ravnatelji profesija i kvalifikacija ili su funkcija a ne bih uopće govorio o smislu obrazovanja jer onda upadamo zahvaljujući ovom nelegitimnom proširenju upadamo u jedan beskrajni besmisao i logički, sadržajni, politički i bilo kakvi drugi. Zahvaljujem.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa. Ja mogu samo reći uvaženi kolega da bi se ja jako bojao da mi vi budete ravnatelj škole jer imam osjećaj da bi na vašim sjednicama najbolje bilo šutjeti, inače bi vrlo brzo osjetio mač politički na svojim leđima jer ne daj Bože da bi nešto proširio ili nelegitimno tu sad govorio – brzo biste vi sa mnom na kraj došli. Pa eto toliko. Hvala lijepo.
Sljedeća replika uvaženog zastupnika Blaženka Bobana.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Bunjac, citirat ću da ne bi – rekli ste: „Čudi me strast nekih od zastupnika da napadaju one iz druge političke opcije“, citirao sam. A vi od kada je konstituiran Sabor non stop ste u nekom napadu, non stop u nekoj kritici, non stop u nekoj ofanzivi, u nekom deprimirajućem stanju kako je primijetila kolegica ovdje. Zaista, a vas čudi strast nekih od nas koji argumentiramo, govorimo o nekakvim postupcima onih iz druge političke opcije. Vi relativizirate ulogu ravnatelju, poistovjećujete ulogu ravnatelja sa učiteljem, nastavnikom i bilo kim. I u par navrata ste ovdje i kroz replike odgovorili što to ravnatelj treba znati, a da nije prošao kroz stručni ispit kao učitelj. E pa argumentirano ja ću vam reći jasno. Zakon o javnoj nabavi, Zakon o građenju, Zakon o izradi godišnjeg proračuna itd., itd. ali ove je eksplicite, i jasno i argumentirano što ravnatelj treba znati, a u stručnom usavršavanju nema nikada niti jedan učitelj ili zaposlenik škole. A rekli ste i to da ravnatelj treba znati svako dijete imenom i prezimenom, sve roditelje svake djece, a ja ću vam reći da u Splitsko-dalmatinskoj županiji ima najmanje 5 škola koje imaju preko tisuću djece u školama i da nam to bude tema razgovora, a ne kroz obrazovni, ali kroz infrastrukturni sektor unutar obrazovanja ja bih i razumio vas da nam to bude tema razgovara da imamo škole u jednoj smjeni, a vi relativizirate ulogu ravnatelja na ovaj način.
Hvala. Čut ćemo odgovor uvaženog zastupnika Bunjca
Hvala vam lijepo, uvaženi kolega Boban. Ja ne znam kako sam ja napadao na vas, zašto se vi osjećate napadnutim. Mi samo razgovaramo. To je razgovor, dijalog. Vi imate jedno mišljenje, ja drugo, to je razmjena. Možda nejednako, dva su stranci, svi imate isto mišljenje. To je lijepo. Možda je malo manje stresa, ali javnost očekuje ovdje da se mišljenja suprotstave. Ja se dapače uopće slažem s vama da stanje, da škola ima tisuću djece, pa to je stvarno za zabrinuti se. Imamo mi jednu školu sličnu u Čakovcu isto ima skoro tisuću djece. Postojali su neki prijedlozi da se izgradi dodatna osnovna škola, ali nikada nisu realizirane. Sada vidimo da i u drugim dijelovima Hrvatske to postoji. Pa to je nemoguće. Kako ravnatelj može komunicirati sa tisuću djece i znati u biti što se točno dešava u pojedinom razredu ili sa pojedinim učenikom. Što se tiče javne nabave, ravnatelj je samo jedna od osoba koja odlučuje o javnoj nabavi jer o javnoj nabavi ustvari odlučuju školski odbori. Ako vas brine to što ravnatelj nije proučio i položio ispit iz javne nabave, kako to da vas ne brine što roditelj, dakle predstavnik roditelja odlučuje o javnoj nabavi, a sasvim sigurno nije taj zakon nikada proučio ili ga je proučio u daleko manjoj mjeri nego nekakav djelatnik škole? Mislim da jednostavno sa ovim pokušajem dakle licenciranja ravnatelja da je on u praksi zaživio da bi on u stvari samo dodatno unio nemir u školske prostore i da ustvari ne bi doprinio tome da dođe do stvarnog poboljšanja kvalitete upravljanja školama.
Hvala lijepa. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Marka Sladoljeva.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Gospodine Bunjac, otvorili ste dosta bitnih pitanja što se tiče obrazovanja i školstva. Jedno je pitanje birokratizacije učitelja. Ja sam vjerojatno isto kao i vi bio na neki način žrtva te birokratizacije jer sam 20 godina učitelj u školi i svjestan sam što to znači. Most u svom programu ima debirokratizaciju učitelja i školstva i jedan od primjera te birokracije je jedna totalno iracionalna pa i za državni proračun odnosno lokalni proračun odluka da su prijave protiv profesora anonimne i da prosvjetna inspekcija može izaći na uvid u školu tj. mora izaći na uvid u školu na anonimnu prijavu. To vam u praksi znači ovako – da profesor iz likovnog odgoja da četiri jednoj djevojčici iz likovnog, roditelj anonimno prijavi tog ministarstvu i prosvjetna inspekcija iz Rijeke dolazi u Zagreb, tri dana rešeta profesora, traži mu sve moguće papire i onda ustanovi da je bilo nekih nepravilnosti ne znam ali nepravilnosti uvijek bude jer je birokratizacija ogromna. I sve to se plaća iz lokalnog, odnosno državnog proračuna. Tako da evo, Most u svom programu ima i debirokratizaciju školstva, pa bi se time složio s vama da treba ići u tom smjeru. Hvala.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Sladoljev. Ako se ne varam, ispričavam se unaprijed ako griješim, u zdravstvu se ne može podnijeti anonimna prijava, a u sustavu obrazovanja se dakle eto može i to je stvarni problem. To je problem o kojem bi trebalo raspraviti. Neko bi trebali biste na svojoj koži osjetiti što znači anonimna prijava gdje se vi morate braniti od nekoga tko se ne mora javno predstaviti. Međutim ono što je ovdje pitanje je da li bi licenciranje ravnatelja riješilo ovakav problem? Da li bi nakon licenciranja ravnatelja koje kada bi nekim čudom bilo provedeno, da li bi onda prestale anonimne prijave roditelja? Da li bi se učitelji osjećali sigurnijim u obavljanju svoga posla ili bi ponovno morali strepiti i nad tim prijavama koje izgledaju poput nekakvih sudsko policijskih postupaka i koji ustvari im također unose takav stres da se oni nakon toga više ne mogu normalno pripremati za svoj posao? Treba se riješiti birokracije, treba uvesti veću transparentnost, a osobito ponavljam još jednom, treba riješiti prije svega pitanje javnih natječaja. Neko je čak i predlagao, ja mislim jedan ministar da će to zapošljavanje biti pod šiframa, ali od toga se brzo odustalo i vjerojatno u Hrvatskoj pod ovakvim uvjetima, pod ovakvim sastavom Sabora i Vlade to neće biti uvedeno još minimalno još deset godina. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika uvaženog zastupnika Hrvoja Zekanovića.
Uvaženi kolega Bunjac, pa evo mislio sam i odustati od replike jer su već neke kolege govorili o vašem vokabularu. Spominjali ste jad i bijedu sovjetski tip, ali evo ipak ću vas pitati pa se opet pospite pepelom, izvucite se ili nas malo nasmijte. Rekli ste, sva su zapošljavanja u školi sporna. Imamo desetke i desetke tisuća prosvjetnih djelatnika, ajde pokušajte malo njima objasniti što ste mislili reći i pokušajte to možda kući napraviti pred ogledalom? Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Uvaženi kolega Zekanović, poštovani građani RH. Upravo ste sada čuli da su svi javni natječaji u Hrvatskoj legalni i da se zapošljavaju samo stručne osobe. Prema tome, vi živite u idealnoj zemlji u kojoj nemate straha za svoja radna mjesta, samo se učite, obrazujte, stječite diplome i to će vam sigurno pomoći da se zaposlite. Nema nikakve veze tko su vaši roditelji, nema ni najmanje veze u kojoj ste vi stranci. U ovoj državi se poštuje visoka nepristranost, visoka stručnost i prema tome nemate nikakve brige upravo smo čuli od kolege Zekanovića da oko natječaja nema nikakvih ni najmanjih problema. Prema tome, zaključite sami. Hvala lijepo.
Hvala. Budući da su neki kolege ipak što vrlo cijenim odustali od replika, sada ćemo ići na sljedeći klub zastupnika, a to je Klub zastupnika HNS-a u ime kojega će govoriti uvažena zastupnica Nada Turina Đurić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Mi smo zakonodavno tijelo, kao takvo nije dobro kada činimo i kada nam se predlaže od strane Vlade, a mi to podržavamo da se događaju stvari da mijenjamo zakone na način da rušimo standard tih zakona koji su već dostignuti. A to se nažalost, nespretnošću, aljkavošću, neradom kako god hoćete dogodilo sa ovim zakonom. U ovom Saboru je donešena Strategija obrazovanja gotovo ustvari jednoglasno. Sjećam se kolege su tada iz opozicije ustvari iz financijsko-tehničkih razloga biti suzdržani po pitanju te strategije, a ne zbog njenog sadržaja, berem je to tada tako bilo obrazloženo. I u toj Strategiji obrazovanja mi smo između ostalog planirali provesti kroz zakon, provesti i ovaj cilj odnosno ovu odluku da idemo u licenciranje ravnatelja u osnovnom i srednjem obrazovanju odnosno u obrazovnim ustanovama. Kažem mi smo ipak puno napravili, znači od donošenja strategije što sigurno nije nešto što se može donijeti preko noći tako da se ja ne bi složila sa onima koji kažu da se u periodu 2011.-2015. nije ništa radilo i pokrenut je ovaj postupak, znači osnovana je i radna skupina koja je radila na ovom procesu, koja je došla do određene faze koja nije dovršena i nije u fazi u kojoj se može provesti primjena. Ali mi u HNS-u i HSU-u u čije u ime kluba govorim smo protiv toga da mi u zakonu mijenjamo odredbe koje su vezane uz izbor ravnatelja na način da brišemo o uvjetima, uvjet da budu licencirani. Kao jedan dosegnuti standard koji nam je i u strategiji, a koji je i bio u ovom zakonu i već je u određenom procesu ostvarivanja. Nije mi jasno zbog čega nakon ove silne rasprave tko je šta kada radio po kojim datumima i da li je napravio na vrijeme, zašto se nije išlo sa prijedlogom da se jednostavno ovaj rok za uvođenje licence kao uvjeta prolongira ko što se već prolongirao tri puta. I mi bi danas imali raspravu puno manje ispolitizirano, ja bi rekla, raspravu o tome da je neko bio aljkav, nije radio dovoljno dobro, dovoljno brzo, malo bi se neki hvalili kako su bolje radili, neki kako su lošije radili, ali ne bi imali ovu ispolitiziranu raspravu nego bi jednostavno s tim rokom pokrili sve i održali bi taj standard. Međutim, ovo što radimo to nije dobro, to za zakonodavno tijelo nije dobro da Vladi popušta na način i pitamo se zašto. Mi u HNS-u i HSU-u se pitamo zašto to radimo, zašto to brišemo, koji je razlog da si ne dajemo rok. Pa šta je to baš tako veliki posao sa nekim rokom od koliko deset ili dvadeset godina da ga moramo sada izbrisati pa ćemo onda sad pomalo polako i ne znam do kada i ne znamo kada donijeti pravilnik po kojem će se licencirati ravnatelji. To je glavni razlog zbog kojeg mislimo da ne možemo podržati ovaj prijedlog. U tom smislu ćemo i podnijeti amandman da se u zakon opet ugradi novi rok za licenciranje, da se briše ovaj prijedlog koji briše uvjet da ravnatelji idu kao uvjet na licencu i da idemo u tu proceduru. I ovako i onako će se dogoditi zbog ovog vakuma pravnog koji se dogodio da će ovi neki natječaji koji su sada u tijeku vjerojatno morati biti poništeni. Znači, ako prihvatimo nove rokove, odnosno produljenje roka za licenciranje opet će se ti natječaji morati poništiti ali naravno neće vrijediti za sada izbor ovih ravnatelja. I ne vidim tu neki preveliki problem osim možda nečijeg cilja da ruši standarde obrazovanja koji su ugrađeni u strategiju obrazovanja u Republici Hrvatskoj. Ja ne želim vjerovati u to, ali budući da smo u obrazovanju već zaustavili de facto pa i de jure neke procese koji su nam bili izuzetno važni prije svega kurikularnu reformu moram u ime kluba iskazati bojazan da je ovo jedan možda mali detalj i manje važan detalj ali koji govori nažalost da idemo u tom smjeru, da ćemo neke procese zaustaviti. Tu je u raspravama u nekoliko navrata spomenuto da li je važno da ravnatelji imaju određene kompetencije odnosno neke određene vještine. Pa ljudi moji, svi mi živimo u nekim gradovima, općinama koje imaju više ili manje osnovnih i srednjih škola i idemo u neke druge susjedne daljnje ili bliže općine i gradove koji isto tako imaju osnovne i srednje škole i svjesni smo činjenice da nažalost neke škole koje imaju dobre ravnatelje, kvalitetne ravnatelja a ja bih rekla da je to sreća za te zajednice i izuzetak nažalost u Hrvatskoj a neke škole i ravnatelje imamo takve što je netko danas ovdje spomenuo gdje padaju stropovi, a neke škole gdje nam djeca imaju cijeli niz izvannastavnih aktivnosti, uključena u rad sa civilnim udrugama, ravnatelji natječu školu za europske projekte, škole se šire, idu u jednu smjenu. Pa čujte, tko to mora raditi ako to neće ravnatelj. Da bi ravnatelj to mogao raditi on mora imati više kompetencija od onoga što se do sada tražilo. I kad kolega Bunjac govori o tome da su naši učitelji i profesori dobri učitelji i profesori što je vjerojatno u pravu u 90% slučajeva bojim se da on našu školu i ravnatelje naših škola zamišlja u nekakvom vremenu tamo s početka 20. stoljeća kad je to moglo biti tako kako on govori, međutim danas sa svim ovim izazovima s kojima se mi moramo nositi posebno u obrazovanje, posebno vezano uz mlade, posebno uz jednake šanse svih naših mladih, sve naše djece da idu u škole primjerene 21. stoljeću, onda i ti ravnatelji i ti ljudi koji vode te škole moraju biti kompetentni primjereno 21. stoljeću. Tako da mislim da tu apsolutno nema nikakve dvojbe iako razmišljajući o ovoj temi nešto si bilježeći o ovoj temi razgovarala sam sa jednim starim ravnateljem koji je već jako dugo u mirovini koji mi je napomenuo da je negdje 90-tih godina bilo pokušaja da se uvede ne licenciranje ali da se uvede nekakva vrsta stručnog ispita za ravnatelje. Znači, tih godina početkom devedesetih ili polovicom devedesetih je to krenulo i on je na tom ispitu bio i on je taj ispit položio ali sa cijelom tom pričom se stalo, znate zašto. Zato što tadašnji ravnatelji koji su taj ispit morali položiti ga nažalost nisu sa uspjehom polagali. Ne znam i ne možemo prognozirati što će se dogoditi u perspektivi kad se uvede jer se ja ipak nadam da ćemo to licenciranje provesti. Međutim, u taj proces moramo krenuti jer moramo gledati istini u oči. Mi naprosto nemamo jednako kvalificirane ljude u cijeloj zemlji u više od koliko tisuću i nešto škola, nemamo jednako kvalificirane ljude za svoj posao što znači da svoju djecu stavljamo ovisno o tome gdje žive u sasvim različitu poziciju, startnu poziciju da školski program rade na jedan standardizirani način. Evo, i moj apel je, ja neću otvarati političke tu sukobe niti prozivati bilo koga osobno ali apeliram nemojmo rušiti standarde, ono što smo, letvicu gdje smo je već stavili. Prihvatimo mogućnost koju imamo a to je da si damo novi rok. To nije prvi put u Saboru da se događa i ne bi bilo prvi put da tako nešto prihvatimo. I dajmo si taj rok od dvije ili tri godine kako kažu ljudi iz struke da to i provedemo. Evo, apeliram mi ćemo u tom smislu kao stranka, kao klub dati amandman i evo apeliram ako je ikako moguće da taj amandman bude prihvaćen. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo i tu na vaše izlaganje replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Turina-Đurić, dakle slažem se sa vama. Neke procese treba pokrenuti svakako. Možda je i istina da bi bilo puno bolje da u zakonu piše rok u kojem bi se ovaj proces ili do kojeg će se ovaj proces zaustaviti. Međutim, ono što je bitno ponovno naglasiti i reći. Vi ste spominjali ovdje različite škole, različite materijalne uvjete. Dok god imamo ovakve školske odbore badava su licence to vas uvjeravam. Politiku, vi ste rekli i sami u raspravi da želite politiku isključiti, to je nemoguće. Zar doista ne mislite da su pojedini materijalni uvjeti posljedica političkih odnosa? Ravnatelj je osim poslovnog vodstva škole zadužen i za stručno vodstvo. Postoji niz roditelja koji se uključuje u tom dijelu u razne projekte, koji te projekte provode, koji su vrlo uspješni, ali na žalost to se ne vidi na fasadi škole. Dakle, stojim kod tog stajališta ravnatelj je prije svega stručni voditelj škole. Kolega Boban je rekao, mora on znati Zakon o javnoj nabavi, mora znati ovo. On ima i tajnika svoga. I načelnik općine mora znati te iste zakone, ne mora proći tu obuku. Nećemo ništa dobiti ako uvodimo licencu ravnatelja bilo to formalnim, bilo neformalnim obrazovanjem. Ako ostavimo ovakav sustav gdje osnivač sa svoja tri člana plus jednog člana iz Vijeća roditelja koji ne može i to ne znam zašto u zakonu stoji, ne znam da li je to u skladu sa Ustavom. Kažem, ne može bit zaposlenik škole, a ponovno naglašavam mogao bi imati sedmero djece u toj školi. Dakle, ovakve restriktivne mjere u samom zakonu koje se tiču izbora ravnatelja neovisno o tome kakvo on znanje imao nećemo napraviti napredak. Jer tko će vrednovat na kraju i njegove kompetencije, njegovo znanje. Opet Školski odbor u kojem može jedan član doći samo na tu sjednicu i nikad više.
Hvala. Odgovorit će uvažena Nada Turina Đurić. Izvolite.
Kolega Žagar, već sam to u raspravi rekla. Nije mi bila ni kroz raspravu intencija da uđem u nekakvo politikantstvo po ovoj temi. Mislim da ova tema to definitivno treba izbjeći, pa ću nastojati i kod vas i kod vašeg ovog pitanja izbjeći iako u stvari direktno proziva i poziva da se na taj način izjasnim u replici. Gledajte, ja dolazim iz županije u kojoj je pretežno ja bih rekla jedna politička opcija ima vlast. I ako to prevedemo na to da ima i utjecaj na izbor ravnatelja vjerojatno ima. Ali ću vam isto tako reći da ako bi gledali kroz tu istu političku opciju i uporedili te ravnatelje iz te iste političke opcije da su između njih drastične razlike, što znači da u stvari o tome da li je netko politički obojen ili izabran u konačnici baš ne ovisi. Ali o njegovim kompetencijama itekako da. E sad na koji način to riješiti nego jednim takvim postupkom koji je predložen unutar ove strategije, odnosno ovog zakona. Evo ne znam na koji plastičniji način da vam odgovorim na vaše pitanje. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Sabine Glasovac. Izvolite.
Hvala vam lijepo kolegice Turina Đurić. U vašem izlaganju spomenuli ste jedan primjer iz povijesti kada je Republika Hrvatska krenula sa pokušajem verificiranja, odnosno ispitivanja određenih kompetencija za obavljanje dužnosti ravnatelja i zanimljivo je da iz zaključka proizlazi da se od toga odustalo jer većina ispitanika nije zadovoljila postavljene parametre. Vjerojatno u jednom dijelu stručne javnosti i u ovom trenutku postoji strah, strah je vrag. Strah od promjene, strah od nečega novoga, strah od zapravo neizvjesnosti u kom pravcu bi licenciranje moglo voditi. Međutim, mislim da je nacionalni interes i da od njega ne smijemo odustati postavljanje visokih standarda koje ćemo očekivati od svih onih koji žele preuzeti tako odgovorna mjesta kao što je upravljanje najvažnijim ustanovama za budućnost razvoja Republike Hrvatske, a to su naše odgojno-obrazovne ustanove. I slažem se sa vama kada kažete da smo mogli izbjeći ovdje pomalo politikantsku raspravu. Potpuno se slažem, mogli smo to na način da Vlada nije odustala od svog prvog nacrta koji je išao na javno savjetovanje, da prolongira rok do 2021. godine. Mi smo danas mogli, a i na odboru tematski prije toga otvoriti jednu konstruktivnu, ako već postoji konsenzus oko toga da je potrebno njegovati i postavljati visoke standarde, mogli smo koristiti i odbor i ovu sjednicu danas da razgovaramo o tome što se do sad napravilo, a napravilo se u ove dvije godine. Koliko nam vremena još treba za ono što moramo napraviti, usuglasit se ovdje možda negdje na sredini između našeg prijedloga 2019. i vašeg prvog 2021. ali nikako odustajati. I trebali smo si postaviti rok u kojem očekujemo od naše države da počne postavljati i primjenjivati visoke standarde.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Turina-Đurić.
Kolegice Glasovac, najprije da vam se ispričam, odnosno kolegama iz SDP-a budući da je bila objedinjena rasprava ja nisam naglasila ništa što je vezano za vaš prijedlog zakona, ali nadam se da se podrazumijeva iz moje diskusije. I mislim moram pohvaliti posebno i vas i vaš klub koji ste pravovremeno ja bih rekla počeli govoriti o tome da će nastati problem i da nastaje problem sa tim pravnim vakuumom u kojeg se došlo zbog rokova koji su postavljeni u zakonu i zbog izbora ravnatelja po tom zakonu. Znači, apsolutno smo tu na istom tragu. Ne? Znači po nama standarde treba zadržati a koliki nam je rok potreban da to i odradimo odnosno da ministarstvo to odradi sjednimo, dogovorimo se i podržat ćemo onaj rok koji ministarstvo samo sebi zada, ja bi tako čak rekla neka si ministarstvo samo zada rok u kojem će to odraditi naravno nadam se unutar četiri godine, unutar mandata, ne više od toga i to ćemo vrlo rado podržati. Hvala.
Hvala vam lijepa. Sad ćemo prijeći na pojedinačnu raspravu. Mi ćemo s pojedinačnim raspravama ići do 13,30 i onda ćemo imati stanku i nastaviti onda nakon toga sa pojedinačnim raspravama i poslije sa Izvješćem Mandatno-imunitetnog povjerenstva, samo tako da znamo tijek današnje sjednice. Prvi će u pojedinačnoj raspravi nastupiti uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Imamo ovdje pred sobom dva prijedloga zakona o istom problemu. Dakle, još 2008. godine to je bila Vlada gospodina Sanadera i postavila sebi jednu zadaću da uvede standarde za ravnatelje osnovnih i srednjih škola, znači da se uspostavi jedan postupak licenciranja nakon kojega bi se moglo odlučiti tko su ti ljudi koji mogu biti ravnatelji srednjih i osnovnih škola. Taj posao nije završila Vlada Ive Sanadera, nije završila ni Vlada Zorana Milanovića, nije završila ni Vlada Oreškovića ali o njoj ne treba ni govoriti, ta jedino što je uspjela napraviti je ukinuti Ured predsjedniku Mesiću, ništa drugo. I sada imamo novu Vladu. Imamo jednu zadaću oko koje smo se svi složili da je treba obaviti, svi osim kolege Bunjca danas ali zato je valjda imao bezbroj replika jer on jedini ne razumije, potpuno ne razumije da je ovo nešto što je potrebno, da je potrebno uvesti standarde za ravnatelje osnovnih i srednjih škola jer nasuprot tome imamo zapravo političko odlučivanje. I pitanje je jesmo li mi sad za političko odlučivanje ili smo za standardiziranje. Pohvalno je da i jedna i druga politička opcija se slažu u tome da je potrebno uvesti standarde. Posao nije obavljen. E sad mi možemo raspravljati zašto nije obavljen i tko je više kriv, mislim da je takva rasprava besmislena. Posao nije ni jednostavan ni lagan. Je li se mogao obaviti? Vjerojatno se mogao. Zašto nije? A nije iz objektivnih i subjektivnih razloga. Ali da li ga treba obaviti? Treba ga obaviti. Klub SDP-a predlaže rok od godinu dana. Ajmo si zadati neki rok, do 1. siječnja 2018. Da je Vlada predložila neki drugi rok ja bi svome klubu predložio da naš prijedlog povučemo, da je sebi ministarstvo reklo rok nemojte 2018. malo nam je, gledajte prošlo je već osam godina od kad je to trebalo obaviti pa se nije obavilo pa nećemo stići to obaviti u godinu dana. Ajmo dajte nam dvije godine. Da je Vlada rekla ajde mi ćemo to napraviti do kraja mandata, evo to se obavezujemo, pa valjda u četiri godine možemo obaviti tu zadaću ja bih to prihvatio, i ja bi apelirao u svom klubu da to prihvatimo kao jedan vrlo, vrlo razuman rok. Ali što tu Vlada nudi? Vlada ukida uopće. Ona ne može ukinuti obavezu jer obaveza proizlazi iz zakona, zakon proizlazi iz strategije, trebalo bi mijenjati najprije strategiju pa onda zakon da bi se to ukinulo. Ali Vlada kaže obaveza postoji a kad će se ispuniti ad infinitum. Drugim riječima nikada. To je ono što u Vladinu prijedlogu smeta i to je ono što zbog čega je SDP išao sa svojim prijedlogom. Kao što vidite u obrazloženju SDP-ova prijedloga niti napadamo aktualnu Vladu zbog toga što nije napravila, jedino što je mogla malo ranije i ovaj svoj prijedlog postaviti zbog ovih natječaja koji su sada u toku i koji će morati biti poništeni. Dobro, to je možda tehničko pitanje. Zafrkavamo ljude bez ikakve potrebe. Izlažemo ih nepotrebnim naporima. Ovdje se dakle radi o tome da li smo odgovorni ili nismo odgovorni. Ovo je više pitanje savjesti, političke savjesti. Da li ćemo mi sada, kako ćemo se ponašati pred problemom za kojeg priznajemo i jedni i drugi da postoji. Postoji jer posao koji smo si zadali nismo napravili, nismo ga napravili ni jedni ni drugi. I sad naša politička savjest nama nalaže da ipak odredimo rok, da kažemo e pa dosta, osam godina dosta. Ajmo reći još dvije godine, tri godine, mi smo rekli godinu, ajmo reći da konačno napravimo ono što je potrebno u ovome društvu. Ili ćemo biti politički neodgovorni ili gotovo politički nesavjesni pa reći ukinut ćemo mi svaki rok. A obaveza, šta nas briga, obaveza stoji u zakonu, može tako stajati još sto godina, mi nećemo taj pravilnik donijeti i birat ćemo ravnatelje bez tog pravilnika i bez licenciranja. Tu je jedina razlika, to je jedina bitna razlika. I ta se razlika mogla prevladati na odboru, mogla se prevladati na odboru da je bilo političke volje da se ona prevlada. Ovako Vlada sebe stavlja u jednu vrlo, vrlo neugodnu poziciji, ja bih rekao nepotrebno neugodnu, a to je da cijela javnost pomisli kako želi izigrati tu obavezu licenciranja ravnatelja osnovnih škola i kako želi iskoristiti cijeli svoj mandat da tamo gdje može u onim sredinama gdje može u lokalnim sredinama koristi se svojim političkim utjecajem i postavlja svoje ravnatelje, da joj nije ni cilj, dakle da joj nije ni na kraj pameti da do nekog roka ovaj problem riješi. Što će to Vladi? Ja ne znam. Zbog čega se na taj način izlagati, zbog čega ako zna da obaveza postoji, ako ima bilo kakvu iskrenu namjeru da to riješi može doći i sada, može doći i sada u toku ove rasprave, može ministar doći i reći evo konzultirao sam se sa svojim pomoćnicima, sa svojim zamjenikom, sa premijerom mislim da bi nam dvije godine ipak bilo dovoljno. Nemojte od nas tražiti godinu dana, mislim da bismo za dvije godine, za tri godine, evo za tri godine mi ćemo to pitanje riješiti. Ja sam uvjeren da bi naš klub takvo rješenje prihvatio. Prihvatili bi sigurno i na odboru pa bi onda prihvatili i ovdje u plenumu. Ovo je problem koji zapravo ne postoji, on je umjetno stvoren, ali proizvodi problem puno veći nego problem tehničke naravi. Stvara osjećaj ili uvjerenje da Vlada namjerno izbjegava licenciranje ravnatelja osnovnih škola, dakle da želi cijeli svoj mandat iskoristiti da o tom pitanju odlučuje politički.
Hvala lijepa. Imamo naravno nekoliko replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Blaženka Bobana. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvaženi kolega Stazić samo kratko. Ne samo vi nego više kroz cijelu raspravu se protekla nit političkog zapošljavanja odnosno biranja ravnatelja. Ovdje je mislim kolega Bunjac rekao u jednom segmentu tko sve sačinjava školski odbor. To je nastavničko vijeće, vijeće zaposlenika, pa reda roditelja, pa općine ili grada i osnivača, pet segmenta ima. Uistinu bi trebalo vjerojatno to, a negdje ima, apsolutno se s tim slažem, ali da generaliziramo ja sam uvjeren da preko 70% takvih slučajeva uistinu nema iz razloga što je vrlo teško tih pet komponenti posložiti kako bi jednostavno čovjek mogao politički djelovati kako vi to ili vi možda imate neko drugo iskustvo. Ja recimo znam da u prostoru iz kojega ja dolazim ravnatelji nisu članovi nijedne političke strane. U mom gradu imaju tri takva, nijedan nije član nijedne političke stranke. E sada kako je moguće ovih pet segmenata možda ste vi vještiji ili unutar vašeg kluba ljudi vještiji da to znaju posložiti, ali uistinu u okvirima ovih pet segmenata koji sačinjavaju školske odbore koji biraju ravnatelje da se jednostavno može to dogoditi. Zaista mi je to malo pomalo ne samo od vas, nego tijekom cijele rasprave nije jasno. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Stazić.
U istinu sam se trudio da … nikoga ne uvrijedim. Dakle, mi se moramo složiti da lokalna samouprava, tijela lokalne samouprave imaju utjecaj, imaju određeni utjecaj na sastav odbora. Da li je on presudan ili ne, da li se on zloupotrebljava ili ne, negdje vjerojatno da. Možda u najvećem broju slučajeva ne, ne znam. No, da li je dobro u ideji izbjeći svaku primisao da se politika time bavi? Ja osobno mislim da jest. Da trebamo svi učiniti zajednički napor da se to izbjegne, pa i najmanja šansa ako postoji. Što je loše u licenciranju, što je u tome loše? Provodi ga neko nezavisno tijelo, vidi da li je čovjek sposoban, da li ima dodatne vještine da to radi jer uistinu nisu svi ravnatelji isti, uistinu imaju neki koji unapređuju svoje škole, imaju neki koji ne unapređuju pa vode tako kako su naslijedili, možda i neki unazade, pa da probamo to stanje popraviti zajednički i da maknemo politiku iz toga. I imam za ministarstvo jedan savjet još koji nema veze sa odgovorom na vašu repliku. Ako već niste neki rok mogli drugi izmisliti, evo ja predlažem ministru da prepiše naše rješenje vješt je u prepisivanju.
Hvala. Sljedeća replika uvažene zastupnice Sabine Glasovac.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Stazić, rekli ste da je činjenica da prethodne Vlade posao koji su si zadali kroz zakon iz 2008. godine nisu napravile i to je točno. Ali jedna bitna razlika u ovoj raspravi, kada raspravljamo o ovim izmjenama i dopunama zakona u odnosu na sve one druge rasprave u kojima su se u ovom Saboru prolongirali rokovi već tri puta je u tome što je ovaj put po prvi put posao započet i treba ga završiti. Utoliko više ne razumijem zašto baš u ovom trenutku kada je posao započet, kada je u 70% završen, zašto smo u ovom trenutku odlučili taj rok izbrisati i odustati od obveze prema društvu, prema školama, prema sebi da si kažemo, Vlada neka kaže OK mi ćemo do kraja svoga mandata završiti započeto. Mogla je vlada reći – gledajte, mi smatramo da je vaš prijedlog Kluba SDP-a nerealan, da 2 godine nisu dovoljno. Osobno smatram da jesu, ali mogu shvatiti da bi se poslu pristupilo najbolje moguće i najdetaljnije, mislim da su 4 godine za to dovoljne i da je slobodno mogao ostati onaj prvi nacrt koji ste stavili na javnu raspravu 2021. godina. Zašto to nije? Zašto se u ovom trenutku kada je posao započet odustaje od roka, a sve ove godine smo ga prolongirali iako nije bio ni započet? Ja i dalje nemam, nisam dobila odgovor i ne mogu to shvatiti. Mislim da je to loše i da to nije dobro i da ništa ne bismo izgubili time da smo definirali rok, a da bismo dobili puno i učinili puno za sustav.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Nenad Stazić.
Upravo ne nevjerojatna šteta baciti u smeće jedan ogroman posao koji je obavljen u obimu od 70%. Pa da je napravljeno 7% onda bi čovjek rekao – hajde, nema se smisla se truditi. Ali 70% jednog velikog posla je napravljeno. I sada još treba 30 i nismo sitničavi i ne tvrdimo vi to morate napraviti sada u roku od 6 mjeseci. Nismo sitničavi, nego smo odgovorni prema ovom društvu, prema svom poslu, prema građanima koji su nas izabrali, prema toj djeci, prema učenicima. I pozivamo vas na razum. Dajte amandmanom Vlade ustanovite neki rok, neki, recite evo ovim pokazujemo volju da završimo, da napravimo 30% još. Do sada je napravljeno 70, nešto ste napravili vi, nešto smo napravili mi, nije bitno tko je napravio. Ali evo, prihvaćamo obavezu da dovršimo to u tih 30%. I ako to napravite amandmanom Vlade, mi ćemo ovo prihvatiti ovaj zakon, jer je on na dobrobit ovoga društva. A svako odustajanje od roka je na štetu društva, jer će proći 4 godine a da nećete napraviti ništa. I tko će onda na ovih 70% napravljenoga nastaviti nešto raditi? Jer ako ne budete imali roka, pa prstom nećete maknuti, jer zašto biste kada roka nemate.
Hvala. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo. Kolega Stazić, sada smo već proveli raspravu u dijelu koje bi se moglo nazvati filozofiranje o tome da li je članak zakona koji definira rok, motivacija administraciji od ministra, državnog tajnika pa naniže da nešto radi ili ne radi, a iskustvo govori znači već sada da takvi članci koji su ih motivirali od 2008., pa do 2017. nisu bili dovoljno motivirajući da se nešto napravi. I a priori se treba sada stvoriti sumnja da oni ne znaju što je njihov posao, da moraju ignorirati da su prije mjesec dana dobili 2 načina na koji nešto mogu riješiti i da će ih njihova lijenost, nezainteresiranost bez ikakvog roka u članku jednostavno odvesti u smjeru da će oni zaboraviti na to da nemaju više nikakvih obaveza i da se od toga mora jednostavno odustati što jednostavno nije istina. Mi u vladajućoj većini koji smo predložili Vladu, koju je predstavio gospodin Plenković stavio svog ministra, državnog tajnika, pomoćnike i ostale koji će sutra možda biti ravnatelji tvrdimo da će oni to napraviti bez da im piše kada i do kojeg roka jer to nalaže ozbiljnost onih koji su se prihvatili toga posla koja do sada na žalost nije bila potvrđena. Imamo izmjene 8 puta istog zakona. Mi nismo vodili ovakve rasprave. 2009. smo mijenjali, 2010. dva puta, 2011. jedanput, 2012. dva puta isti zakon, 2013., 2014. evo opet u 2017. imamo ja mislim osmu ili devetu izmjenu tog istog zakona i ništa nije ministra Jovanovića i gospođu Glasovac motiviralo da završe na vrijeme taj posao, nego su ga ostavili nedovršenog i ostalo je nekome drugom. I sada mi filozofiramo da li mi je datum ili godina motivirajuća s obzirom na to da li ću ja kao ministar raditi ili neću raditi. Naravno da je moj posao da radim. Zašto se sumnja a priori samo nekakve godine ili datuma?
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Nenad Stazić.
Poštovani kolega, ja vas boga mi ne razumijem vaše umovanje. Vi kažete ovako, mi garantiramo, mi garantiramo da ćemo taj posao obaviti, a dokaz tome je da ukidamo rok. To bi otprilike bilo ovako kao da ste rekli – ukidamo vremensko ograničenje za raspravu jer će to motivirati zastupnike da govore manje – to je ta logika. Oprostite, to je ta logika kojom se vi koristite. Oprostite, to je potpuno neshvatljivo ako vi zaista, ako vi zaista obećavate, a ja sam vam sklon vjerovati da vi uistinu mislite ozbiljno ovo napraviti. Napišite do kraja našega mandata.
Nemojmo iz klupa molim vas.
2021. ali nemojte ni vi tvrditi da ste time što ste ukinuli rok da time upravo dokazujete da ste puno ozbiljniji da ćete nešto obaviti, pa ljudi će vam se smijati. Pa nemojte od sebe stvarno raditi čovjeka s kojim se ljudi ismijavaju.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će ona Domagoja Hajdukovića. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege! Dakle, već je dosta rečeno o ovom problemu u raspravi koju smo imali po klubovima ja bih želio još jedanput naglasiti jer mislim da je to jako bitno a to je da u svemu pa i u školstvu trebamo razmišljati strateški dugoročno i sveobuhvatno. Nažalost do sada uglavnom tome nije bio slučaj, i ne samo kada govorimo o školi nego kada govorimo o jednostavnoj činjenici gdje Hrvatsku vidimo do 2020. ili do 2050. godine, gdje ju vidimo u Europskoj uniji, gdje ju vidimo u Europi, gdje ju vidimo u globalnom svijetu, gdje ju vidimo gospodarski, obrazovno, kako god hoćete. Zašto o tome govorim? Kada imamo jasan cilj, kada imamo kraj puta, kada vidimo što želimo postići tada nam je puno lakše donositi mjere i raditi ka tome cilju i onda nije bitno tko je vlasti u onom smislu da će se neki konačni ciljevi ostvariti odnosno da će se prema njima raditi. Mi ćemo se uvijek razlikovati u promišljanju kako postići taj cilj, kako do njega doći ali bitno je da svi imamo zajednički cilj. Mislim da nam zajednički cilj treba biti funkcionalni obrazovni sustav, da nam zajednički cilj treba biti funkcionalna škola, da nam zajednički cilj treba biti zadovoljan učitelj i da nam zajednički cilj treba biti motivirani učenik koji će na kraju biti odgovoran građanin, koji će na kraju uspješno nastupati na tržištu rada i koji će na kraju steći sva znanja i vještine koje su mu potrebne. Slažem se s kolegama i kolegicama koji su prije mene govorili da je obrazovanje prije svega strateška odrednica, da obrazovanje treba biti bitno i u našem gospodarskom putu odnosno gospodarskoj viziji za što želimo ljude obrazovati i kako. Ljudi koji vode ustanove, dakle ovdje govorimo o osnovnoškolskim i srednjoškolskim tu nisu ništa manje bitni. Zašto to govorim? Opet zbog onoga što sam rekao na početku. Ako nam je cilj funkcionalna škola, zadovoljan učitelj i motivirani učenik tu je uloga, neću ovaj puta reći, menanđmenta u školi ali onih ljudi koji vode te institucije izuzetno bitan. Uloge ravnatelja nisu samo što je kolega Bunjac govorio da pozna svakog učenika, svakog roditelja. Tu dio tog tereta recimo to tako tog posla preuzimaju stručne službe, pedagozi, defektolozi, psiholozi pa i sami učitelji koji rade sa učenicima, dakle razrednici. Ali ono što je puno bitnije barem po mom mišljenju u radu ravnatelja je organiziranje rada u određenoj ustanovi, raspodjeljivanje zadataka i na kraju vođenje cijele ustanove. Imali smo prilike čuti da u mnogim ustanovama su uvjeti rada izuzetno loši i za učenike i za učitelje. I sam sam nažalost tome svjedočio i kroz svoj profesionalni rad da su stanja u određenim školskim objektima, dakle fizički jako loše. Nije tu uvijek bila krivnja ravnatelja ali ravnatelj je taj koji mora biti osoba ili ravnateljica mora biti osoba koja će biti proaktivna i aktivno tražiti rješenja ako se sa njima suočavaju. Što hoću reći? Ravnatelj tu često mora biti medijator između kolektiva, između roditelja, između učenika i osnivača. Dakle, bilo da se radi o velikom gradu, bilo da se radi o županiji, bilo da se u konačnici radi i o ministarstvu koje nije osnivač ali da je financija. Na županiji ili na velikim gradovima koji su osnivači svojih osnovnih i srednjih škola, doduše srednjih su samo županije, dakle na njima je da rasporede sredstva koja iz ministarstva dolaze da određuju prioritete itd. i tu je uloga i ravnatelja izuzetno bitna da se bori za svoju školu ali i također i da organizira rad u njoj. Upravo zbog toga mislim da ravnatelj određene institucije je pomalo netipično zanimanje ako govorimo o tome da su ravnatelji takvih institucija u pravilu osobe koje dolaze iz sustava, dakle profesori, učitelji, nastavnici i mislim da i trebaju biti, tim više što je to posebna djelatnost i bez iskustva u neposrednom radu sa učenicima, u neposrednom odgojno-obrazovanom radu često ne možete ni shvatiti što to škola jest. Škola nije samo zgrada, financije, učenici i učitelji, škola je puno više od toga. U školi djeca provode jako puno vremena isto kao njihovi učitelji i poticajno okruženje, poticajna škola, dobra atmosfera je isto toliko bitna kao i pametna ploča kao i strop koji ne prokišnjava kao i funkcionalno grijanje. Upravo zbog toga i zbog tih izazova s kojima se ljudi koji preuzimaju odgovornost da vode ustanove susreću mislim da je jako bitno i njima pomoći da budu u tom poslu što bolji ali isto tako više odgovornosti dati i osnivačima ali i kolektivu i roditeljima prilikom sudjelovanja u životu škole. Najbolje škole u kojima sam radio su one gdje su i roditelji bili aktivno involvirani zajedno sa učiteljima i zajedno sa vodstvom škole u rad i život škole. Kada su željeli dolaziti u školu, željeli također ponekad i učiti sa svojim djetetom ali mu i davati dobar primjer, kada smo zajedno ličili učionice jer škola mora biti ne samo obrazovna nego i odgojna ustanova a bojim se da pristupom i zanemarivanjem zapravo školstva se sve više pretvara samo u obrazovnu a sve manje u odgojnu ustanovu. Koliko sam upoznat učiteljski fakultet u Zagrebu je imao svojedobno, ne znam da li još uvijek ima, nisam uspio pronaći podatak ali imao je specijalistički poslijediplomski studij menađment u školstvu. Ako govorimo o obrazovanju ili barem stručnom usavršavanju ljudi koji na sebe preuzimaju ovaj odgovorni zadatak mislim da je to možda jedan od puteva kojim trebamo ići. U svakom slučaju kada govorimo o ovom konkretnom slučaju licenciranja ravnatelja mi smo određeni cilj zauzeli odnosno si stavili pred sebe još i davne 2006. godine ako se ne varam i mislim da je loša poruka što uopće odustajemo od toga. Evo, kolega Stazić je prije rekao i kolega Glasovac nije problem što to prolongiramo. Mislim, problem je. Trebali smo to napraviti i prije, ali jasno je da nismo preduvjete koje smo trebali napraviti nismo ih ostvarili. Međutim, brisanjem te odredbe iz zakona nismo ništa riješili. Problem i dalje ostaje. Pitanja i dalje ostaju. Rješenja i dalje nema. Da li će licenciranja biti ili neće? Kako uopće vidimo školski menadžment odnosno vodstvo školskih ustanova i dalje ne znamo. Budući da sudbina kurikularne reforme je i dalje nejasna, barem meni, ne znamo ni kuda želimo ići sa svojom školom odnosno školskim sustavom dakle ostaje puno, puno nepoznanica. I želio bih završiti sa sljedećim. Evo čuli smo jučer i premijer je pozvao i nekoliko puta i za ovom govornicom javno neke kolegice iz HDZ-a su također pozivale pa dajte svoje konstruktivne prijedloge. Pa evo, mi ih dajemo. Jedan od naših prijedloga je sada na raspravi na dnevnom redu zakonski prijedlog koji smo uputili još prošle godine u proceduru. Da je bilo sluha jer naše intencije su bile dobre, da je bilo sluha danas ne bi raspravljali o tome. Ovo bi bilo prolongirano. Možda bi raspravljali o asistentima u nastavi. Tu vjerujem da ne bi bilo puno rasprave jer sa time se svi u pravilu slažemo. Mi predlažemo, nastavit ćemo predlagati i nemojte misliti da ako nešto dolazi s ove strane govornice da je loše, da je intencija loša. Kažem mi se razlikujemo ponekad u metodama kojima želimo doći do cilja, ali nam cilj uvijek mora biti isti. A u ovom slučaju, to je kvalitetno obrazovanje za našu djecu i kvalitetan sustav. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika po običaju. Prva je ona uvažene zastupnice Sabine Glasovac.
Hvala lijepo. Kolega Hajdukoviću u pravu ste kada tvrdite da postoje osobe koje izvrsno rade svoj posao u nastavi, ali se možda kao ravnatelji možda najbolje ne snalaze. Naprosto nedostaje im određenih kompetencija koje bi im dale dodatnu dodanu vrijednost da suvereno vladaju onim svim što se od njih očekuje. A moramo priznati da zahtjeva nije baš malo i da ih je sve više i više. E sada, imamo nekakve 4 kategorije. Imamo one svijetle primjere među ravnateljima koji su stručni u ovom stručnom dijelu imaju nekakvo prirodno već u sobi upravljačke sposobnosti i za njih možemo reći da su oni, oni koji žele, hoće i rade. Imamo drugu kategoriju onih koji bi a neznaju. Imamo treću kategoriju onih koji ne bi a znaju, ali neće. I četvrtu kategoriju onih koji ne znaju, ne zanima ih i neće. E sada, što mi moramo osigurati? Mi to ne možemo prepustiti slučaju. Mi moramo ovima koji bi a ne znaju kroz postupak licenciranja, kroz programe koje ćemo vidjeti hoće li provoditi visoka učilišta, Državna škola za javnu upravu ili netko treći, tko će im dati kompetencije gdje će ih steći, a onda će Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje obrazovanja to vrednovati, pratiti i njih licencirati i relicencirati. Moramo učiniti sve da ljudima koji stvarno žele damo ta znanja, da im damo ta znanja ali da i uspostavimo mehanizam kako one koji znaju a neće i koji ne žele naučiti i neće kako da ih pratimo i da ih onemogućimo u tome da ostvare svoj prvi mandat ili kroz vrednovanje i praćenje kada vidimo da nisu ispunili standarde da im onemogućimo da nastavljaju voditi škole ispod standarda, e to je poanta.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice da slažem se. Ja bih čak podcrtao tu jednu drugu stvar. Permanentno usavršavanje u sustavu obrazovanja je izuzetno bitno. Kada počnete svoju učiteljsku, profesorsku, nastavničku karijeru 35 godina nakon toga mnoge stvari promijene u znanosti, u predmetu koji poučavate, u način proučavanja, u okolnostima u svijetu, u zemlji itd. Bez stalnog usavršavanja jednostavno se standardi ne mogu držati i tu ravnatelji nisu iznimka. Ja bih, vi ste podijelili nekoliko kategorija ljude koji aspiriraju, neaspiriraju u biti ravnatelji. Ja bih rekao da postoje dva seta razloga zašto je netko dobar ili zašto je netko loš. Jedni razlozi su objektivni, drugi su neobjektivni. Neobjektivni su osobne karakteristike, afiniteti itd. a neki jednostavno nemaju to u sebi za rad s ljudima za vođenje itd. A objektivni su oni na koje mi možemo utjecati, a o tome ste govorili vi. To je davanje znanja, vještina i podrške ljudima koje te institucije vode. Mnogi od ravnatelja to postanu nisu pravnici. Fali im toga znanja. Nemaju financijskih znanja, nemaju znanja znači za vođenje jedne ustanove koja su izuzetno bitna to im otežava. Neki se snađu sjajno, imamo kako ste rekli sjajnih primjera, ali na žalost imamo i onih loših. Intencija ovoga upravo je one koji dobro rade zadržavate u sustavu, poticati, a one koji rade loše zamijeniti onima koji će to raditi bolje.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Pernara. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedniče. Nadam se da me ovaj put nećete izbaciti nakon moje ili tijekom moje replike. Htio bih reći, slušao sam pažljivo gospodina Hajdukovića i došao sam do više zaključaka, a onaj ključni je taj da HDZ-e koji cijelo vrijeme prigovara da smo mi demagozi, populisti, da nemamo konkretne prijedloge, da ne poštujemo zakon, što rade? Imamo situaciju sa otpremninama policajaca koje, zakon je rekao da od ove godine oni imaju pravo na te otpremnine. I onda što HDZ-e radi?
Bojim se da ću ipak morati intervenirati. Pričate o policajcima, a ne znate jer ste ovaj čas tek ušli u dvoranu, mi govorimo o dva zakona, o izmjeni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, policajci se u osnovnoj školi koliko ja znam ne obrazuju.
Gospodine Reiner, moja majka je doktor medicine, moj otac je inženjer građevine i ima određenu širinu i kako bi ukazao na konačnu misao nekad moram napraviti manju digresiju.
Nemojte prevelike digresije raditi molim vas. Koncentrirajmo se na temu kao i svi drugi kolege.
Ali gospodine nije moguće kazati misao ako se usko držim teme. Razumijete?
Svi drugi se drže teme, ne znam zašto je to vama teško i zašto moramo o policajcima sada govoriti a ne o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Ali izvolite.
Ali gospodine da ste mi dozvolili da govorim ja bi već završio to što sam htio reći za policajce.
Samo izvolite nastavite.
Hvala vam. Znači umjesto da se da otpremnina policajcima, što se radi mijenja se zakon. Umjesto da se napravi taj koncept licenciranja ukida se ta odredba zakona. I u konačnici mi vidimo da zakoni u ovoj zemlji ne vrijede ništa a oni koji ih ne poštuju umjesto da snose odgovornost moralnu, političku, kazneno-pravnu što rade mijenjaju zakon, prilagođavaju ga sebi. To je model HDZ-a, model ljudi koji nama predbacuju da se ne držimo zakona. Pa najlakše je tako, najlakše je tako gospodo iz HDZ-a.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala potpredsjedniče. Hvala kolega Pernar na replici i dopuni rasprave. Dobro ste rekli, kažu da smo nekonstruktivni. Evo ja sam sada nabrojao u dnevnom redu 6 zakonskih prijedloga gdje su predlagatelji oporbene stranke uključujući sada i ovaj predmet rasprave. Dakle nije istina da mi ne nudimo svoje vizije i svoja rješenja ali za dijalog je potrebno dvoje. I naravno da trebamo razgovarati i moramo razgovarati i možda neki model zaista koji nudimo mi je bolji ili održiviji od onoga što nudi trenutno pozicija i obrnuto. Ali uvjerite me da je tome tako a to nećete me uvjeriti ako ne razgovaramo. I opet se dovodimo do onoga koji nam je krajnji cilj? Ako imamo jasan cilj onda možemo razgovarati o metodama kako do njega doći ali dok nemamo cilj ne znamo što radimo. Brišemo sada ovu odredu iz zakona, ona više fizički neće postojati u zakonu, da li će se vratiti neće, zašto to više nitko ne zna. Ja se bojim ako je sada izbrišemo a volja većine postoji da hoćemo da se više nikada u zakon neće vratiti i da ćemo zapravo jedan dobar koncept koji smo imali nepovratno izgubiti. Hvala.
Hvala lijepa. Sad ćemo napraviti stanku do 15 sati i onda ćemo nastaviti sa pojedinačnom raspravom o ovoj točci. Hvala. STANKA U 13,22 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,02 SATI]] Uvažene kolegice i kolege zastupnici, nastavljamo s objedinjenom raspravom Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj školi, isti naziv, dva predlagatelja, jedan je Vlada Republike Hrvatske, drugo je Klub zastupnika SDP-a. Nastavljamo sa pojedinačnim raspravama. Nezavisni zastupnik uvažena kolega Tomislav Žagar. Izvolite!
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege! Pa evo nastojat ću u ovoj kratkoj raspravi se osvrnuti se na tri točke ili tri područja koja mi se čine jako bitna i vezana uz ovu temu o kojoj danas raspravljamo. Prije svega bih htio reći da je sustav odgoja i obrazovanja ako izuzmemo zdravstveni sustav prema svojoj samoj prirodi sustav odgoja i obrazovanja javnog sustava u kojima postoje jasni protokoli, postoji dosta administracije, to kolegice i kolege koje jesu u tom sustavu, bili ili bit će znaju i taj sustav je često puta i to vrijeme koje moramo provesti vezano uz administraciju oduzima i dio vremena kojega bi mogli provesti u neposrednom radu, odgojno-obrazovnom radu. Što se tiče zakona on je takav kakav je ja ću ga podržati rekao sam iz tog razloga što drugačije ni ne može sada biti u ovom trenutku. Dakle, nisu napravljene one sve predradnje koje su bile neophodne i potrebne da bi sustav licenciranja zaživio. Ono što je u raspravi već više puta rečeno i naglašeno s time se slažem u potpunosti, od ravnatelja se traže puno kompetencija, puno znanja, dakle osim onih stručnih znanja koje on ima dakle potrebna su i znanja vezana uz poslovno vodstvo škole. I u tom smislu licenca koja će ja se nadam da će u budućnosti biti takva licenca kad se naravno pripremi sve ono što prethodi tome da će imati pozitivan iskorak. Ono što je netko ovdje spomenuo ja sam u svojim replikama malo bio i kritičan kad sam govorio o miješanju politike u sustav, naravno ne misleći pritom da su ravnatelji koji su izabrani pa bilo i politički način da su oni loši ravnatelji. Dakle, samo konstatacija da politika ima utjecaja i da na taj način bira one ravnatelje koji smatraju da je njima u tom trenutku svrsishodnije ili da im je to politički korisnije. Dakle, kad govorimo o licencama ravnatelja ono što u budućnosti bi trebalo svakako voditi računa da to provodi ministarstvo preko agencije i ne znam koliko sam shvatio iz ovog dosadašnjeg prijedloga stručni ispit se smatra kao prva licenca, ne znam da li to vrijedi i za ravnatelje da stručni ispit se smatra prva licenca, dakle bilo bi malo neobično, dobro zakonski je zapravo nemoguće da s obzirom da je u zakonu u mnogim zemljama Europske unije tako i u našem pet godina neposrednog rada u odgojno-obrazovnom sustavu da bi se uopće mogli kandidirati za ravnatelja plus one tri godine, znači ukupno osam godina staža. I manje-više je to u puno zemlja. Neke zemlje imaju poput Nizozemske kažem, one su odlučile, kod njih je biti ravnatelj profesija i oni baš imaju školu u kojoj se ljudi školuju za ravnatelja. Slovenija drugi model, isto je dosta strog model, oni su to drugačije riješili. Kako ćemo mi riješiti to ćemo tek vidjeti jer bitno je jako da ako već provodimo takvo licenciranje da ono u konačnosti ima korist ne samo ravnatelj koji će to položiti nego i škole pa onda i sustav u cjelini. Ne možemo zatvarati oči da naši učitelji žive ajmo reći u teškim uvjetima i rade i žive u teškim uvjetima, plaće učitelja i profesora nisu velike. Imali smo problema i sa ugovorom koji je potpisan 2009. godine o rastu plaća koji nije ispoštovan. Dakle, netko je ovdje spomenuo i to je sigurno biti učitelj i profesor nije zanimanje po mom mišljenju. Biti učitelj i profesor je poziv i ljudi rade s entuzijazmom, radit će ljudi i opet s entuzijazmom neovisno o tome koliko država ih bude mogla platiti ali ne smijemo zaboraviti da svi ti ljudi koji su učitelji i nastavnici oni će biti ravnatelji, dakle oni će biti ravnatelji, neko vrijeme će biti i opet će se vratiti kao učitelji i nastavnici i u tom smislu njihovo stručno usavršavanje koje se i koje škole danas provode moraju se uzeti u obzir i prilikom licenciranja da se ne dogodi da nešto posebno oni moraju osim ovih znanja koja su bitna i vezano za europske fondove, vezano, neke kolege su ovdje spominjali, i za samo poznavanje zakonskih okvira posebno u području javne nabave, u području onih znanja gdje ne bi ravnatelj došao u poziciju da napravi nešto što nije u skladu sa zakonom jer u praksi se pokazalo i to je netko isto rekao od kolegica i kolega da neke škole napreduju, neke škole stagniraju jer stvarno istina, inicijativa mora ići odozdo, inicijativa uvijek kad govorimo o uspješno povlačenja iz EU fondova uvijek moramo imati na umu da inicijativa uvijek ide odozdo bilo da su to jedinice lokalne samouprave, bilo da su to škole, bilo da su to neke druge javne institucije. I sada da se vratim na ono što mene žulja što neprestano ja govorim, a to je upravljanje školom. Mi moramo razmisliti o školskim odborima neovisno sada i ako su oni i politički obojeni, ali oni moraju imati funkciju nekakvu u školi. Dakle, oni moraju preuzeti dio odgovornosti na sebe ako smo već rekli da ćemo izuzeti da zbornica ne može sama izabrati ravnatelja jer to prema ovim zakonskim odredbama niti čak iz reda baš tako i piše reda roditelja. Jedan se predstavnik bira iz vijeća roditelja, iz reda roditelja. Ne može biti ako je zaposlenik škole, ali onda dajmo tim ljudima prostora da što više utječu na politiku škole, jer ovo rješenje nije dobro. Osnivač u ovom slučaju županija bira 3 člana školskog odbora u mojoj općini. Oni mogu biti iz drugih jedinica lokalne samouprave i što njih zapravo briga za moju školu. Evo sada kažem krajnje grubo. Naravno da ne mislim da postoje ljudi kojih baš nije briga za ništa. Ali bolje bi bilo da se uključi jedinica lokalne samouprave. Ona nema fiskalni kapacitet da provodi ono što županija provodi. Ali dajte joj makar priliku neka na općinskom vijeću, a bio je to prije slučaj, neka na općinskom vijeću odredi koji bi to ljudi bi trebali sjediti u školskom odboru, pa neka se ti ljudi maksimalno angažiraju vezano za tu školu, neka pomognu ravnatelju da bi škola jednostavno napredovala. Izgraditi sportsku, školsku sportsku dvoranu nije lak posao. To je vrlo težak posao. Tu treba pomoć i ministarstva, i područne samouprave, pa onda i same općine ili grada da bi se takav jedan projekt napravio. Ima djece danas. Moja kolegica koja je otišla u mirovinu prije godinu – dvije cijeli svoj životni vijek je učila djecu tjelesnoj kulturi pod vedrim nebom. Jednostavno takva je situacija. I za kraj. Htio bih samo još jedanput naglasiti da školski sustav je ozbiljan sustav i s njim se ne treba poigravati. Kada god se govori o promjenama odgojno obrazovnog sustava, uvijek se to nekako sporo odvija. Nemojte se tome ni čuditi jer svijet se prema nekim procjenama svijet se deset puta mijenja, nego sam školski sustav, pa možda i više od toga jer i danas iako smo u 21. stoljeću mnogim učiteljima je osnovni alat ploča i kreda. Ali to ne znači da je to loše. Ja sam od onih opet koji misli da to ne mora biti loše. Jedan poznati arhitekt zagrebački je rekao koja je razlika između arhitekture danas i nekada, kaže: „Prije smo crtali rukom, pa smo imali više vremena za razmišljanje. Danas crtamo s naprednim alatima, manje vremena za razmišljanje.“ Možda će biti, možda će postojati djeca koja sutra neće znati zbrajati da kažem ovako pješke, ručno zbog silne tehnologije koju uvodimo. Ali s druge strane tu tehnologiju moramo uvoditi pametne ploče i sve ono što je danas napredno, a da ne zanemarimo onaj ljudski dio, odgojni dio jer to zapravo čini školu i to čini – ja bih školu nazvao svetištem – to čini ono što je duh škole i u tom smislu ako uspijemo i kroz ovo licenciranje, a kasnije i kroz pravilno upravljanje školom to postići onda smo napravili puno. Evo hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Žagar, složio bi se sa većinom onoga što ste iznijeli. Nama su ovdje često posebno kolegama iz oporbe puna usta kurikularne reforme kao da je to jedino što je problem u hrvatskom obrazovanju. Ja sam bio profesor u školi i znam da ono o čemu vi govorite, a to je entuzijazam nastavnika i profesora je ono na čemu počiva naše školstvo. Mi sami smo morali kopirati dodatne materijale. Mi sami smo morali kopirati testove za učenike. Mi nismo imali ni projektora u učionici. Nas ravnatelji nisu mogli poslati niti na dodatnu edukaciju jer za toga nema novca. I o čemu mi onda pričamo? To su nekakvi osnovni uvjeti bez kojih nema nikakve reforme obrazovanja. I naravno, ovo o čemu vi govorite znači plaće nastavnika i to je nešto na čemu svi trebamo inzistirati i zalagati se zajedno i oporba i vladajući da ova Vlada u budućnosti više uloži u znanost i obrazovanje. Osim toga, slažem se i s vama kada govorite o školskim odborima u jednom dijelu. Vi ste spomenuli da bi tu trebale biti uključene jedinice lokalne samouprave. Sada, to je pitanje do čega bi to dovelo? Vidio sam odmah čim ste to spomenuli kolege iz županije ovdje koji su HDZ-ovci su digli replike. Znači, oni žele zadržati svoj nekakav tu utjecaj. Da li bi kada bi to došlo pod ruke lokalnih čelnika, imali bi istu situaciju, pa bi se lokalne čelnike pitalo tko će raditi u školi, a tko neće raditi u školi. Ja mislim da moraju postojati nekakvi kriteriji. Nema kriterija. Uopće ne postoje kriteriji kod zapošljavanja u školi. Ne gleda se koliko tko čeka posao, pa imamo kolega koji čekaju posao po 9, 10, 11 godina. Ne mogu uopće doći u priliku da odrade i polože stručni ispit. Znači, to su problemi. Ako lokalni šerif ponovno bude određivao, bio to župan ili gradonačelnik ili načelnik, opet ćemo imati istu situaciju. Znači moramo vidjeti mogu li se naći nekakvi kriteriji kod zapošljavanja u obrazovnim ustanovama.
Zahvaljujem kolega Grmoja na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Grmoja, dakle ono što je činjenica što možemo vidjeti iz dana u dan da se broj djece u školama smanjuje. Istina povećava se broj učitelja. Naravno tu su u pitanju i strani jezici i vjeronauk koji je u školama. Dakle, mi danas imamo kada gledamo statistički imamo dobre uvjete u školama. Imamo veći broj nastavnika na manji broj djece i to je, čak i u zapadnim zemljama idemo u korak sa zapadnim zemljama po tom pitanju. S vama se potpuno slažem da rad učitelja i nastavnika često puta se teško može platiti. Dakle, postoje ljudi, učitelji, većina učitelja koji vrijedno odrađuju svoj posao i taj posao je evo možemo to reći otvoreno potplaćen. Dakle, kada govorim o školskim odborima znate ja to govorim čisto iz razloga ma čak i čini se da je su to politički razlozi, a ja govorim više iz ljudskih razloga jer se učitelj osjeća povrijeđenim. Pa on ne može sebi niti ravnatelja izabrati. U tome smislu ja govorim. Pa nisu učitelji bedaki da si ne mogu u zbornici izabrati ravnatelja pa neka to bude, po mom mišljenju neka to budu dva člana iz redova učitelja, neka bude onaj zaposlenik, neka budu ustvari dva člana od svih školnika da se tako izrazim, neka dva člana daju roditelji, pa neka roditelji i učitelji odluče zajedno tko će upravljati školom u koju njihova djeca idu. I ovu blesavu, neobičnu odredbu da ne može biti iz reda roditelja ako je zaposleničko. Zašto ne može biti? Pa daj Bože da naši učitelji, da zajedno imaju za tri razreda škole djeca, pa zašto ne bi oni ispred Vijeća roditelja ujedno bili i u školskom odboru. Mislim da o tome trebamo razmišljati, ja se ispričavam zbog ove riječi „blesav“, nisam mislio da je blesav tko je to stavio nego jednostavno se moramo vratiti ka bazi, sve polazi odozdo, sve polazi iz te općine, iz tog grada, iz te škole i tu moramo voditi računa da stvarno kad govorimo o decentralizaciji. Prošlo je da.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru. Kažu „Neka baci kamen tko nema grijeha.“ pa onda niste jedini koji prekoračuju vrijeme. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Marko Vučetić. Izvolite!
Evo kolega Žagar, moram pohvaliti vaše izlaganje zato što je uspjelo pomiriti ono predkategorijalno i kategorijalno u školstvu ali i u životu i iz ovog predkategorijalnog ili onog što još uvijek nije dovoljno dobro oblikovano, što je blisko umjetnosti ili našoj skrbi ili osjećajima proizlazi i briga za djecu i za obrazovni sustav. Vjerujem da je to razlog ovih žustrih i dugih rasprava ali nadam se da će ove rasprave dovesti i do kategorijalnog razvoja odnosno da ćemo ravnatelje i licenciranje prestati promatrati pod vidom političnosti a sve više pod vidom obrazovnih politika. Ako Ministarstvo obrazovanja promatramo ono nije obrazovanje, ono je ministarstvo, radi se o političkom tijelu. Međutim, ravnatelj koji se nalazi u školi on treba provoditi obrazovne politike. Ono što nas danas lomi to je taj kombi utjecaj lokalnih politika na izbor ravnatelja i ravnatelji tada nisu sudionici odgojno-obrazovnog procesa nego postaju zli blizanci upravo tih političkih i kreatura i sami bivaju kreature tako da bih ovu vašu raspravu pohvalio pod onim vidom ukoliko sam je dobro shvatio a to je da je licenciranje potrebno, da su nam potrebni stručni ravnatelji, da su nam potrebne zdrave politike i kad se radi o obrazovanju da zdrave politike nisu lokalne, nisu neobrazovne politike nego samo politike koje proizlaze iz naših tendencija kakve građane trebamo imati jer ukoliko nisu to politike koje su usmjerene prema građanima onda umjesto odgoja i obrazovanja imamo, ulazimo u područje kovanja građana a to je odsustvo slobode. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Marku Vučetiću. Odgovor na repliku uvaženi kolega Žagar. Izvolite!
Poštovani kolega Vučetić! Hvala vam na pohvali. Ono što je bitno a nisam stigao u prošloj replici a pokušavam dodati često govorim o decentralizaciji u državi pa i to je jedan vid decentralizacije da prepustimo više slobode pojedinim školama ili svim školama da odlučuju neću sad reći o samim programima, donose evo škole programe ali u okvirima koje zadaje ministarstvo, neka tako i ostane ali ono što još želim naglasiti a to je ravnatelj škole je prema unutra, dakle on je poslovni i stručni voditelj škole, ali on mora imati da se tako izrazim i nekakav svoj rejting prema van, on predstavlja školu. Ravnatelje škola, vi kad imate bilo kakav skup, bilo kakvu svečanost dolazi ravnatelj i svi gledaju školu kroz tog ravnatelja. Dajmo mu malo više dostojanstva, više da, pa dobro ako ga i politika imenuje ali da mu ne mora politika lupati čvoku na svakom koraku, dakle da on bude ravnatelj i ima nekakvu slobodu pa da onda provodi i ovo o čemu ste vi govorili.
Zahvaljujem kolegi Žagaru na odgovoru. Slijedeća se za repliku javila uvažena kolegica Marija Jelkovac. Izvolite!
Hvala lijepa, potpredsjedniče. Pa evo danas smo imali priliku mnogo toga čuti. Htjela bih reći da ustvari smo svjedoci da i danas mnogi ravnatelji ustvari vrlo kvalitetno rade na svojim radnim mjestima i pokazali su izuzetne uspjehe i to da se i u teškim uvjetima može puno toga postići, dakle i sa vrlo malim sredstvima se i u školama može puno toga obnoviti, poslati i kolege nastavnike na stručna osposobljavanja, raditi kvalitetno sa djecom i motivirati nastavnice da rade sa djecom, da idu na natjecanja, da postižu izvanredne rezultate na natjecanjima. Međutim, žao mi je što se danas ovdje puno više govorilo o tome kako su ravnatelji da ne kažemo do sada bili nekompetentni za tu dužnost i manje-više sve smo govorili i moglo se čuti više toga u negativnom nego u pozitivnom kontekstu. Ono što bih naglasila mislim da ravnatelji u školama ne moraju posjedovati posebne kvalifikacije u pogledu mnogih stručnih znanja kao što su javna nabava jer ako provode neku javnu nabavu velike vrijednosti oni za to moraju imati licenciranu osobu. Dakle, oni sva ta znanja moraju imati u jednom ja bih rekla površnom pragu jer nije potrebno da budu stručnjaci za to niti je to za očekivati jer oni se moraju baviti sa mnogo raznih područja i bilo bi stvarno previše očekivati da budu stručnjaci u svim tim područjima, ali što se tiče njihovih znanja u tom pogledu i licenciranja u tom pogledu bilo bi po meni najvažnije da su oni stručni u području obrazovanja a sva ova ostala područja znači da imaju nekakve osobne kvalitete menađerskog tipa. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Mariji Jelkovac na replici. Odgovor uvaženi kolega Žagar. Izvolite!
Hvala potpredsjedniče. Poštovana kolegice, dakle s vama se tu potpuno slažem. Još jedanput to treba naglasiti, da dakle ravnatelj je stručni voditelj škole. Vidimo i prema zakonu on analizira rad učitelja. Kako će ga analizirati? Znači on mora biti dovoljno, mora biti u tom dijelu i stručniji u pedagoškim i drugim znanjima da bi mogao vrednovati rad pojedinog učitelja kad mu dođe na sat. Istina ravnatelji trebaju prije svega ostvariti dobar međuljudski odnos i prema učiteljima međusobno i njihov odnos prema učiteljima. Ali ravnatelj je to ne smijemo zaboraviti odgovoran za rad škole. Dakle, on je taj koji predstavlja školu tko je odgovoran za njen rad. U tom smislu da licenca ne mora biti nužno loša stvar. Znači, neka se ona provede ovdje u zakonu to je bila najveća primjedba nije rečeno do kada se ovaj stavak briše. Ali po mom mišljenju on se može vratiti onoga trenutka kada napravimo ove predradnje da točno znamo što hoćemo, tko će provoditi edukaciju, tko će platiti mislim da ministarstvo netko je spominjao da ima osigurana sredstva da bi se to moglo provesti jer doista je problem ako a ima slučajeva u školama vjerujte ljudi žele ići na stručno usavršavanje preko svojih aktiva, a ne mogu, nemaju, ne može im to jednostavno biti plaćeno. Mislim da osnivač plaća te troškove koliko mi je poznato. I ako nema novca ljudi jednostavno ne idu, a mi smo inače kao država u vrlo, u nižem onom dijelu europskih zemalja kada uspoređujemo se u cjeloživotnom učenju i to je cjeloživotno učenje. Dakle, nove tehnologije dolaze. Neprestano se ljudi u školi moraju usavršavati.
Zahvaljujem kolegi Žagaru na odgovoru. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Žagar, ja bih vam mogao reći ovako, različiti ljudi, različita područja, različite sredine, različita mišljenja, različita iskustva i onda se sada ovdje iznose. Ono što je po meni zajednički nazivnik svega upravljanje školama u Hrvatskoj ne valja i definitivno ga treba sagledati ne samo preko licenci. Propisivanja normi za koje unaprijed znamo da ih nećemo provesti. Mi smo skloni tome. To radimo cijelo vrijeme. Stalno si nešto propisujemo i onda to ne provodimo i sami sebe paraliziramo. Ali vi ste rekli jednu jako točnu rečenicu – jedni ravnatelji su sposobniji, pa se oni snalaze, pa su napredniji, pa rade bolje, a drugi ne. Onda ste povlačili isto ovaj dio vezan za školske odbore, način izbora ravnatelja imenovanja. E, tu se ja s vama nikako ne mogu složiti, jer kod mene u Križevcima je 7 škola, 7 ravnatelja – 4 osnovne i 3 srednje. Mislim da nitko od ravnatelja nije član niti jedne stranke, niti jedan. Tri ravnatelja su izabrana definitivno bez ikakvog utjecaja i volje lokalne politike. Čak nismo niti znali da je izabran. Jer je to, to su osnivačka prava, to je odgovornost osnivača? Pa maknimo odgovornost lokalne samouprave. Izbacimo je iz osnivačkih prava pa neće imati nikakvog predstavnika unutra i nema problema. Dok nešto u školi ne štima i ne valja, tko je kriv? Lokalni čelnik. Čujem ovdje riječi šerifi. Gospodo draga, ponavljao sam to u 7. sazivu Sabora, šerif je pozitivan pojam. Preko kontra šerifa većinom stoji razbojnik i nemojte to govoriti na takav način. Govorite u pravom svjetlu tako da definitivno lokalna samouprava, osnivač je ovdje totalno razvlašten i stavljen u totalno krivi položaj.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Branku Hrgu na replici. Odgovor uvaženi kolega Žagar. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Hrg, naravno ja nisam rekao šerif, jel' niste to na mene mislili i sam sam bio načelnik općine, pa se nikada nisam osjećao kao šerif. I ja smatram da je to pogrešno smatrati da su načelnici općine šerifi jer jedan je rekao zgodno – da sam znao za što sam sve odgovoran kao načelnik općine nikada se ne bi niti kandidirao. Mnogi i danas načelnici nisu svjesni za što su sve odgovorni. Vjerujem da je i s ravnateljima slučaj kada preuzmu tu dužnost nisu možda ni svjesni za što su sve odgovorni unutar škole. Naravno da se s vama slažem da postoje sredine i postoje škole o kojima je eto izbor ravnatelja prošao tako kako je prošao dakle, nije se upetljala politika. Postoje one i gdje je. Međutim, opet naglašavam kada govorimo o školskim odborima vi kažete i to ste rekli tu se s vama slažem upravljanje školama nije dobro. Ja isključivo smatram da je za to odgovoran školski odbor. Ne mislim da je odgovoran kada počne raditi, nego je odgovoran zapravo u samom startu kada se on bira. To je moje iskustvo i tako to smatram. Ne znači da su ti ljudi neradnici ili da ne žele raditi, nego je sve pitanje motiva. Vi dolazite u školu u kojoj rade nastavnici, učitelji sa puno entuzijazma, sa puno žara. Vi zapravo ako se uspije to dobiti da i taj čovjek koji dolazi u školski odbor da isto ima taj entuzijazam onda smo uspjeli. Ako ne, onda dolazi do problema, raznih problema o kojima je netko danas ovdje govorio, pa čak da se onda postavljaju barijere ravnatelju pa on ne može niti ono što bi bilo dobro napraviti.
Zahvaljujem kolegi Žagaru na odgovoru. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega Ante Sanader. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Žagar, ja sam se javio kako kaže Grmoja dobro kada ste potaknuli ovdje i nabacili lopticu, ne možete izjaviti, mislim meni je to tragično da vi kažete što briga županiju za školu. To je stvarno tragična izjava. Ma koliko pojedinci ovdje smatrali da su tamo lokalni šerifi, ali vrlo je interesantna jedna stvar, kada profesor neki iz škole postane gradonačelnik, onda je on kreten jer svi gradonačelnici su budale pod navodnike kako neki kažu i zločinci, šerifi i ne znam što ne, nisu im samo rekli da su fašisti ti načelnici i gradonačelnici. A profesor kada to postane onda ne valja, ali kada je u školi onda je zlatno dijete. Ja sam isto profesor. Mi upravo imamo problem što školski odbori i previše odlučuju i što su školski odbori tako tragično sastavljeni. Vi znate kada je jedan mangup ravnatelj onda će on biti ravnatelj dok hoće sa ovakvim sastavom. Jer on iz zbornice izabere svoje prijatelje jer šef je. Neću reći šerif, nego je šef i normalno da će on odabrati ekipu troje koji njemu odgovaraju, a roditelj kao roditelj i pitanje je uloga roditelja u školskom odboru. On je tu u sukobu interesa ma koliko mi sada možemo glumiti znate roditelji, svi smo mi roditelji, svima je nama važno, škola je važna ali roditelj ne može upravljati školom, to je moje mišljenje jer onda taj roditelj i ova tri profesora drže tog ravnatelja dok on hoće i nikakva županija, i nikakva lokalna vlast ništa tu ne može napraviti. Mi možemo govoriti o kriterijima za izbor ravnatelja pa to povećati, tražiti da on ima rektorovu nagradu, da je on bio 5,0 na fakultetu, da je on imao ne znam 10 ili 30 godina staža ali nemojmo, hoćemo mlade, pa onda neka ima 3 godine staža, o tome možemo govoriti. Možemo govoriti o tehnološkom višku kako se raspoređuje. I evo, uteklo mi je vrijeme ali javit ću se drugi put.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Sanaderu. Odgovor na repliku uvaženi kolega Žagar. Izvolite!
Hvala. Uvaženi kolega Sanader, priznajem da sam pretjerao kad sam rekao da šta županiju briga za škole, htio sam biti malo slikovit jer sam htio naglasiti da jedinice lokalne samouprave a u ovom slučaju općine kod kojih je osnivač županija su one isključene iz ovog odabira članova školskog odbora. Naravno da nije tako u praksi, da županije nije briga jer županije moraju skrbiti o školama, samo se događa doista onda da županija nema dovoljno novca pa da neke škole nemaju wc papira, neke škole nemaju osnovne potrepštine, kao što sam rekao jutros neke nemaju gorivo da pokose dvorište i u tom smislu županija ne mora to, predstavnici županije to ne moraju vidjeti, ne moraju reagirati. I naravno, ovdje smo da sučeljavamo argumente i sad kad ste vi rekli ove argumente istina je, evo ja razmišljam sad o tome, nisam na taj način razmišljao, i ta mogućnost postoji. A na kraju se možemo onda ipak složiti ipak svi oko toga da sve sustave takove čine ljudi i sve ovisi o ljudima. Krivi ravnatelj, pa onda dolaze problemi. On može doista, može ucjenjivati svoje djelatnike da oni moraju opet glasati za njega, i roditelji ga se boje a onda je možda jedno od rješenja da ministarstvo preuzme veću ulogu budući da ministarstvo i financira najvećim djelom i plaće i materijalna prava ali onda više nemamo decentralizaciju i to je onda novi problem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Josip Borić. Izvolite!
Hvala lijepa. Kolega Žagar, vi ste danas ipak malo pretjerali, od jutra to radite, i prilično ste jednostrani i optužili ste samu Hrvatsku demokratsku zajednicu da politički kadrovira po svim školskim odborima i to govorite cijeli dan što jednostavno nije istina jer postoje županije u kojima SDP ima svog župana ili neke druge u kojima neke druge stranke imaju svoje župane i one koriste pravo koje im je dao zakon da imenuju ako su osnivači svoje članove u školske odbore. I kad ih imenuju oni nisu ni šerif niti ne znam što nego su iskoristili svoje zakonsko pravo. Čuli ste već nekoliko puta da nisu većina ni u jednom školskom odboru ako se ta većina ne potraži kroz roditelje ili od strane nastavnika. I a priori tvrditi da su svi ravnatelji politički postavljeni je poprilično po meni malo preteško jer zaista evo ja dolazim s otoka Raba, imamo jednu osnovnu školu i ravnateljicu koja je tamo već ne znam koliko mandata, niti je u jednoj stranci, niti je političarka, niti se bavi politikom, niti je bilo kada bila u bilo kojoj političkoj kampanji i uvrijediti te ljude na način da su oni svi politički postavljeni je zaista ispod svake razine. Postoji zakon, sustav funkcionira, on trenutačno možda ima problem radi provedbe zakona tj. natječaja s obzirom na odredbe koje su dosada važile i to ćemo riješiti. Ova rasprava koju ste vi proširili do nivoa čiste politike je zaista nepotrebna i tražiti od osnivača da nema nikakva prava, da nemam ništa reći, da nemam pravo sugerirati, da nemam pravo predložiti čak možda ni svoje predstavnike unutra vodi u onaj dio koji se zove anarhija i neodgovornost. Na jednoj strani imamo priču kad govorimo evo INA MOL sa malim upravljačkim pravima želimo sve a ovdje sa nikakvim upravljačkim pravima opet su svi krivi, ajmo tako razgovarati. Ali budite nepristrani i govorite onako kako je a ne samo optuživati jednu stranku da je ona nešto ispolitizirala u cijeli sustav.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boriću na replici. Odgovor uvaženi kolega Žagar. Izvolite!
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Borić, vi ste se referirali na moju jutrošnju repliku gdje sam to rekao ali nisam rekao za sve ravnatelje da je birala Hrvatska demokratska zajednica. Ja sam isključivo naglasio i rekao sam da je riječ o mojoj županiji, rekao sam o Virovitičko-podravskoj županiji jer tamo nije tajna da je Hrvatska demokratska zajednica u Virovitičko-podravskoj županiji je na vlasti i to jako dugo, i u svim općinama i svim gradovima. I u tom smislu sam, i tvrdim vam opet politika ima utjecaja. I nemam se šta ispričavati, nisam ja to rekao da su ravnatelji neradnici, čak sam rekao sad u raspravi unatoč tome velika većina su dobri ravnatelji i rade svoj posao. Ono što bi bilo dobro da se politika isključi iz imenovanja zapravo iz postavljanja ravnatelja na taj način da to bude isključivo politički kriterij. To mislim da bi se trebalo postići. A kad govorimo o osnivaču, ja ću vam to slikovito reći. Ako je zgrada škole napravljena još tamo sedamdesetih osamdesetih godina, pa je izgrađena od fasadne cigle, pa je onda zakonom koji smo mi donijeli ovdje u Hrvatskom saboru netko prije nas ona prešla u ruke županije, županija je postala osnivač pa smo onda na tu fasadnu ciglu najprije 12 cm stiropora i onda se hvalimo nešto smo uradili. U tom smislu ja i dalje tvrdim da i mnoge škole koje su županije dobile na upravljanje nemaju s njima puno veze jer ih nisu gradili niti su ih opremali ali naravno sad je na njima briga da ih vode na taj način da ima dovoljno novca za one osnovne potrebe. Ako to ne uspiju onda ne mogu prihvatiti vašu tezu da se one posebno brinu i da oni postavljaju ljude u školskom odboru koji će jedino odlučivati o tome tko će biti ravnatelj te škole.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Tomislav Panenić. Izvolite!
Hvala potpredsjedniče Sabora! Kolega Žagar, mislim da ste otvorili jednu temu koja pogotovo sve čelnike lokalne samouprave navodi na razmišljanje o školskom odboru naravno i onome što oni donose odluke a to je imenovanje ravnatelja škola a s druge strane imamo načelnike, gradonačelnike, čelnike lokalnih samouprava, sada većina dijeli isti problem a to je sve manji broj djece u školama i kako tom problemu doći do nekoga rješenja. Ako pogledamo od samoga početka, znači čelnici lokalnih samouprava poduzimaju sve mjere kojima mogu povećati zapravo natalitet, ohrabriti roditelje na veći broj djece da bi na kraju u tim školama u kojima je problem ravnateljima organizirati školske odjele, nastavu sa smanjenim brojem djece bili partneri. I do čega dolazimo? Dolazimo do onoga trenutka kada to dijete je u vezi predškole i zakon je jasan, znači to organizira općina ili grad, to ne organizira škola, ne organizira županijski ured za obrazovanje. Znači, mi imamo tu jedan problem gdje mora se ostvariti suradnja i onda bez obzira što kolege evo iz HDZ-a kažu i ja sam osobno a znam i druge imao problem da u školskom odboru na primjer ne može biti prisutan ako nije predložen od reda osnivača, na primjer netko tko je iz druge političke opcije kao što sam ja bio. Znači, ja ne mogu voditi brigu o djeci u svojoj općini na način da budem prisutan i u školi, da dijelimo probleme koje ima ta škola, da ovo što je problem i ti materijalni troškovi koji su se srozali stvarno da evo i osobno kupovali smo wc papir, nosili smo u školu, kupovali smo sredstva za čišćenje i nosili u školu a na kraju da su odluku o ravnatelju donosili često ljudi koji niti imaju kvalifikacije koje su propisane niti kompetentno mogu donositi odluku o izboru ravnatelja nego su isključivo tamo bili postavljeni politički i onda često slučaj da nisu imali ni dodira sa djecom, sa problemima te djece, organizacijom prijevoza i svim problemima. Prema tome, taj problem ravnatelja nekad je puno dublji.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Paneniću na replici. Odgovor uvaženi kolega Žagar. Izvolite!
Uvaženi kolega Panenić, dakle osnovni je problem da djece u školama ima sve manje, nama su mnoge područne škole prazne ili će biti prazne. Ono što evo moram biti pošten da tako se izrazim, evo i kolega Borić me potakao u prošloj replici. Virovitičko-podravska županija unatoč tome što ja kritiziram ovaj način izbora ravnatelja jedna je od rijetkih županija koja je izgradila jako puno škola, evo reći ću to pošteno. Hrvatska demokratska zajednica je na vlasti u županiji, napravljeno je puno područnih škola, novih škola, 28 evo kolegica mi. Znači, nije to mali broj. Ali ono što opet mora podcrtati sad, svaka čast županiji u toj gradnji ali županija je ta opet koja odlučuje gdje ćemo škole graditi, da li će to biti u manjim mjestima područne škole, a ponekad se onda zanemari one škole koje već postoje zbog njihovih kolega Panenić o čemu sve vi govorili zbog njihovih potreba jednostavno a to je wc papir. Dakle, uvijek je nekakva politička odluka posrijedi kod upravljanja školama. Hoće li se pronaći model na tome je sigurno odgovornost najveća na ministarstvu u kojem bi doista školski odbori na pravilan način bili formirani i ispunjavali zadaću koja im se stavlja i nekako je baš kad pogledate odgovornosti školskog odbora ili njihove ovlasti prva točka izbor ravnatelja i čini mi se da je to njima najvažnija funkcija kako sad stvari stoje.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na odgovoru. Slijedeća se za repliku javila uvažena kolegica Sabina Glasovac. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Žagar, vi ste otvorili jedno zanimljivo pitanje koje možda nije direktno predmet konkretnih izmjena i dopuna ovoga zakona, međutim dobro da se o njemu raspravlja, to je uloga funkcioniranja pa ako hoćete i struktura školskih odbora. U najboljoj namjeri u nekom trenutku čini mi se 2002. godine krenulo se u decentralizaciju sustava obrazovanja socijalne skrbi, zdravstva i vatrogastva i u tom dijelu se država odrekla velikog dijela svojih prava i osnivačima je proglasila jedinice lokalne i regionalne samouprave, osnivačima škola. I slijedom toga mi smo imali kroz povijest nekakve izmjene strukture školskih odbora, pa sjetimo se da ih je znalo biti devet, u tih devet je bilo, u većini su bili predstavnici osnivača koje su kao direktne predstavnike osnivača pojačavali još predstavnici ureda državne uprave. Danas imamo situaciju da su u većini, naizgled u većini ću reći predstavnici učiteljskog, nastavničkog vijeća, radničkog vijeća i roditelja, vijeća roditelja koji na neki način su s jedne strane a osnivač s druge strane s time da roditelji vrlo, predstavnici vijeća roditelja su vrlo često jezičac na vagi jer predstavnici radničkog vijeća i predstavnici učiteljskog odnosno nastavničkog vijeća oni imaju delegiranu obvezu zastupati stavove koji su prije izglasani na samom vijeću. Međutim, činjenica je da ravnatelj ne može doslovno konzumirati skoro pa nijednu bitniju ovlast bez podrške u školskom odboru počevši od zapošljavanja, on jest odgovoran za funkcioniranje škole, za upravljanje ljudskim resursima međutim on može predložiti najboljeg kandidata. Ako on za to nema podršku predstavnika u školskom odboru on zapravo ne može ništa. Isto je i kod financijskog plana, kod završnih računa itd. Mislim da imamo ozbiljan problem i da u nekakvoj daljoj perspektivi moramo zaista, licence su tu nužne. Sad hoće li te licence značiti potpunu profesionalizaciju sa umanjivanjem utjecaja politike i školskih odbora ili ne to je pitanje za budućnost ja bih rekla ali vrlo kompleksna i značajna.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Sabini Glasovac na replici. Odgovor uvaženi kolega Žagar. Izvolite!
Hvala. Uvažena kolegice Glasovac, dali ste mi priliku da možda još pojasnim jedanput stav. Vi ste ovdje vrlo dobro rekli da je tim prijašnjim zakonom osnivačka prava prenesena na jedinice lokalne samouprave, područne samouprave i gradove, pardon, dakle županije i gradove. Ja ne znam, na mojoj županiji nema slučaj, ne znam je li u Republici Hrvatskoj slučaj da je bilo koja općina osnivač škole. Ja mislim da su to rijetke općine koje imaju takvu mogućnost, u tom smislu ja govorim. Dakle, možda i kolege iz HDZ-a nisu najbolje shvatile. Općina nema više nikakvu ingerenciju nad školom, ima županija. Ne mora značiti. Može biti sutra na županiji, nekoj županiji SDP-u u općini HDZ, ali evo to je politička situacija. Dakle, ako je načelnik općine iz reda HDZ-a on nema nikakvu ingerenciju nad školom, na kraju ta je škola u njegovoj općini. U tom smislu ja govorim da nije dobro ovo rješenje da županijska skupština imenuje 3 člana, pošalje meni u općinu 3 člana i kaže ovi zastupaju tvoju školu. To je jednostavno problem. I onda se događa ovo o čemu vi govorite kolegice Glasovac jer na kraju krajeva i školski kurikulum treba školski odbor potvrditi ako se ne varam? A što mislim kurikulum se znači tiče i vezano je uz neposredno funkcioniranje škole i neposredni odnos prema institucijama koje su oko te škole i što koga briga iz Virovitice što će u Novoj Bukovici škola raditi. Mislim, ja to grubo kažem, ali evo tako ja to shvaćam.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na odgovoru. Imamo još jednu repliku po ovoj raspravi. Uvaženi kolega Blaženko Boban. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Kolega Žagar, vaša rasprava je uistinu bila onako iskrena iz duše i potakla je, išla je šire van ove teme to je točno, ali je potakla niz jako bitnih pitanja bez obzira što se u nekom dijelu nekih vaših konstatacija ja ne mogu složiti. Ali pomoći ću vam u odgovoru na repliku kolegici Sabini Glasovac. Naime, u Hrvatskoj je svega negdje oko 50-tak osnivača škola, a lokalnih uprava je oko 556. Dakle, negdje oko 500 uprava i čelnika nisu osnivači osnovnih i srednjih škola. To je matematički otprilike ovako. Možda nešto više, ali to je tu negdje. Dakle, a mi cijelo vrijeme ovdje imamo raspravu kako je utjecaj lokalnih šerifa, čelnika, ovoga, onoga na kadroviranje, na utjecaj u izboru ravnatelja, a niti to nije točno jer dakle, od 7 članova školskog vijeća 4 člana direktnu nadležnost rekao bih tako pod navodne znakove ingerenciju ako je u reizboru ravnatelja ima sam ravnatelj, ako se radi o reizboru ravnatelja ima sami ravnatelj. E sad, vi ste u jednom segmentu rekli da bi bilo dobro da osnivač nema pravo tamo gdje je županija osnivač nego da prepusti ovako kao vama čelniku općine da imate svog zastupnika. I imate ga, ali nemate većinu. Imate jednog člana u školskom vijeću. Dakle, ja misli da osnivač uistinu i ovako nema nadležnost ni kompetentnost na žalost nema, ali svaka financijska pomoć, pa vjerujem i kod vas i kod svih drugih kada ravnatelj dođe u općinu ili grad koji nije osnivač da će pripomoći u određenom segmentu pri realiziranju određenih projekata. Prvenstveno mislim održavanja ili nabavke određenih sredstava za funkcioniranje te ustanove. Evo, hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Blaženku Bobanu na replici. Odgovor uvaženi kolega Žagar.
Hvala predsjedniče. Hvala kolega Boban jer ste mi dali priliku da još jednu stvar možda pojasnim slikovitije. Dakle, mi imamo Zakon o izboru u općinska vijeća i gradonačelnika i načelnika općina i u tom zakonu dosta rigorozno stoji da mora 6 mjeseci da bi bio kandidat za gradonačelnika biti na području stanovati na području i da predstavnik u općinskom vijeću koji će biti izabran mora imati prebivalište na tome području. Sada je samo pitanje vrijednosti, da li mi smatramo da je općinsko vijeće vrijednije od školskog odbora ili je školski odbor samo formalnost, e to je sada to. Možda neka ostane odredba, neka osnivač imenuje 3 člana ali neka oni imaju prebivalište na području moje općine. Mislim shvaćate, ja to sada govorim ovako kako ja to osjećam. Mislim, ja se osjećam i malo uvrijeđeno kada meni dođe iz Slatine u moju školu netko predstavnik školskog odbora. Možda imam ja problem, ja ne znam ali evo ja to tako doživljavam emotivno i to jednostavno mislim da zakonsko rješenje u tome smislu treba odrediti. Inače o ovom svemu drugom se s vama potpuno slažem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na odgovoru. Slijedeći se za pojedinačnu raspravu prijavio uvaženi kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Pa evo da i ja nešto kažem o ovom prijedlogu zakona i o objedinjenoj raspravi s obzirom da imamo dva prijedloga. Jedan je prijedlog Vlade, a drugi je prijedlog Kluba SDP-a i lome se koplja cijeli dan oko toga tko je u pravu tj. da li je datum ili godina koju bi stavili u članak kao obvezu motivirajući faktor da konačno riješimo pitanje licenciranje ravnatelja osnovnih i srednjih škola čiji su osnivači od gradova do županija. Tako da evo priča traje od 2008. godine kada je takva odredba unesena u Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama i od tada smo promijenili zakon ja mislim evo 2009., 2010. dva puta, 2011. jedan puta, 2012. dva puta, 13. i 14. i sada 17. već na početku godine mijenjamo zakon s najavom da će se još jedanput cjelovito mijenjati Zakon o odgoju i obrazovanju. I što sada nakon cjelodnevne rasprave zaključiti? Jednostavno proširili smo toliko problem da smo sada od biranja ravnatelja ušli u sferu odlučivanja, sastava školskih odbora, da li je to pravedno, da li je to politički opravdano, smiju li oni koji su osnivači imati većinska prava ili manja prava s obzirom na to koga smiju ili ne smiju imenovati u školski odbor i naravno, da jedna priča koja treba riješiti jedan problem koji se pojavio postaje politički problem kojeg rješavamo kao cijeli dan i vjerojatno ga nećemo riješiti svi će ostati na svojim pozicijama. Jer kada pogledamo sustav, normalno je da osnivač koji financira materijalne troškove koje mora osigurati određene uvjete, očito želi imati svoja prava. Međutim, zakon mu je rekao evo govorim o školskim odborima nemaš većinu u školskom odboru. I što onda dolazi? Hajmo u cijeli sustav. Imamo školu. Imamo školski odbor. Imamo ravnatelja, učitelje, profesore, imamo učenike. Imamo pomoćno osoblje – domare, kuharice, čistačice, imamo materijalne troškove, imamo plaće. Tko je za što nadležan u cijelom tom sustavu i tko što radi? Vidimo da sustav funkcionira. Danas su djeca u školi ako nisu velike elementarne nepogode, pa nekoga su spriječile. Sustav ide i stalno negativno idemo prema tom sustavu. Stalno ga dovodimo do razine da zaista u tom školstvu ništa ne valja od učenika pa do ravnatelja, do materijalnih prava određenih u smislu troškova koji se pojavljuju do plaća, pa do svega ostalog. Ja ne mislim tako da sustav ne valja, on ima svoje probleme ali se vjerojatno uz one koji su nadležni da ih rješavaju vjerojatno i rješava. Mi smo danas trebali ovdje u nekakvoj raspravi objedinjenoj naći nekakva rješenja ali ponuditi nešto bolje od ovoga što smo dobili od strane Vlade ili od Kluba SDP-a. Što smo dobili? HDZ tvrdi, tj. putem ministarstva ali i kroz klub smo rekli da ćemo nastaviti postupak licenciranja. Nismo stavili rokove i tvrdimo da odgovornost ministra i državnog tajnika kojeg sam i ja slobodan pitati u nekom budućem vremenu jesi li ti napravio ono što si obećao ovdje da ćeš napraviti, kamo sreće da je to bilo i u prethodnom mandatu kad smo si stavljali rokove, pa da ga pitamo a zašto to nisi napravi. Znači, dobio je prije mjesec dana osnovu, temelj da se taj sustav može završiti i da se ravnatelji budući mogu licencirati. To je stav Kluba HDZ-a da vjeruje da aktualni državni tajnik, ministar su dovoljno svjesni da bez stavljanja godine kao krajnjeg roka ili nekakve letvice koju treba preskočiti da imaju obvezu riješiti taj sustav s obzirom da je proteklo već gotovo evo punih devet ajmo reći osam godina a da se nije do kraja dovela namjera da budući ravnatelji budu licencirati i da rade posao onako kako se od njih očekuje s obzirom da neke izazove koji su sada stavljeni pred njih prije svega mogućnosti u posebnom dijelu fondova, europskih fondova određenih programa koji se mogu financirati iz europskih fondova. Što je SDP ponudio? Ponudio je sumnju da nakon godina koje su propustili, nakon dva roka koja su bila upisana u njihovom vremenu u mandatu tj. kad su imali jednog naslijeđenog i jednog kojeg su sami stavili, da se to neće desiti jer da njihova motivacija o rokovima nije bila dovoljna da oni to dovrše do kraja, tako sam ja to razumio. Znači, dva roka su preskočili, nisu bili dovoljno motivirani da to riješe ali sada traže da mi stavimo taj rok da bi bili motivirani. Meni to baš nije logično, ali dobro. I čuli smo Živi zid, Živi zid je rekao mi tražimo šifriranje prilikom izbora ravnatelja u školama. To je kao nešto tajno, nitko neće tražiti čiji je ravnatelj, šifre su takve i tko bude izabran taj će biti ravnatelj. To je ono što smo danas čuli ako sam ja dobro odslušao cijelu raspravu. Mi u HDZ-u, ja osobno ostajem pri tvrdnji da smo pokazali u protekla dva i pol mjeseca, sto dana, više ustvari, tri mjeseca i nešto dana, 100 dana Vlade da želimo mijenjati stvari u ovoj državi i da smo spremni raditi. To očekujem i od državnog tajnika i od ministra jer si sami također i kroz ove izmjene, dapače stavljaju obavezu da to riješe neovisno o tome da li će im oporba vjerovati ili neće vjerovati. Ali su sami rekli nešto što ne mogu reći da nisu čuli ili da nisu rekli a da su dobili prije mjesec dana temelje na osnovu čega to mogu napraviti u slijedećem vremenu. Naravno, kolege s druge strane oni i dalje mogu sumnjati ali iz njihove rasprave nažalost nisu me uvjerili da su napravili puno u vremenu kad su to mogli riješiti ako im je do toga bilo toliko stalo. Kolege iz Živog zida pokazuju nepovjerenje u sustav, ne samo ovaj nego bilo koji koji postoje u Republici Hrvatskoj i smatraju da to treba riješiti tajnošću, šiframa i da takav sustav onda može opstati a da je licenciranje budućih ravnatelja glupost, da to jednostavno nije potrebno i da je to sasvim sada u redu da ovo što imamo, da je dovoljno da može odgovoriti na izazove vremena u kojem žive i u kojem bi novi budući ravnatelji trebali funkcionirati. I naravno, školski odbori i osnivači. Ja dolazim iz Primorsko-goranske županije, tamo je SDP na vlasti i neću reći da je u svakom školskom odboru postavljen od strane župana sve živi redom političari. Ima tamo i dobrih ljudi, raznih stranaka, ima roditelja, ima nastavnika i u svakom školskom odboru nastavnici i roditelji su većina i to je ono što smo čuli da također možda nije dobro, da nastavnici plus roditelji mogu preglasati svaku političku odluku. I zato a priori etiketiranje svih ravnatelja političara, etiketiranje svakog načelnika šerifom a da nema nikakve ovlasti nad time, gradonačelnika od kojih vrlo rijetki imaju osnivačka prava, uglavnom veliki gradovi imaju ta prava također da su šerifi zato jer imaju zakonsko pravo, i župana koji predstavlja regionalnu razinu oni su isto šerifi jer imaju zakonsko pravo predložiti svoja tri člana mislim da nije ovu raspravu usmjerilo u smjeru koji bi dao rješenja na ono što trebamo riješiti hoćemo li taj sustav konačno dovesti do kraja. Ja mislim da pokazuje proteklih sto dana da postoji obveza i prije svega volja vladajućih da to riješi i postoji administracija koja to mora napraviti. Očekujem kad izađe državni tajnik u svoje završno obraćanje da i on kaže nakon cjelodnevne rasprave što on o tome mislim nakon što je sve odslušao. I vjerujem duboko da će se ovaj sustav bez obzira na granice koje su do sada bile postavljane a nikad ispoštovane do kraja dovesti i da ćemo u nekoj godini barem 2019. ili 2018. imati priliku krenuti sa licenciranjem ravnatelja u našim školama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Josipu Boriću na raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite!
Gospodine Borić, vi ste rekli među ostalim, pričali ste o političkom kadroviranju pa ste malo prije toga u vašoj replici kolegi rekli da HDZ ne radi politička kadroviranja, nešto u tom stilu, u školama ali ja vidim da vas zanimaju iz jučerašnje rasprave čak politička kadroviranja unutar naše stranke, da vas smeta, da vam je sporan način na koji se biraju tijela naše stranke, da vam je sporna moja uloga ovdje iako sam za razliku od vas izabran sa zadnjeg mjesta na listi i da u biti mi nemamo legitimitet. Spominjali ste krivotvorene potpise. Pa evo gospodine Borić, ako vi smatrate da, ako želite ući u kadroviranje unutar Živog zida ja vas pozivam da me procesuirate vi i vaše kolege, da me izvedete na sud, da me zatvorite, da instalirate neke druge ljude u vodstvo Živog zida i koji će vama biti poslušni, koji će slušati vas, s kojima ćete se moći dogovoriti, koji će vam dati potpise kada im budete prijetili za sastavljanje Vlade i želim vam puno sreće u tom poslu jer će javnost konačno vidjeti koje su metode kojima se vi služite. A čak ste spominjali financiranje naše kampanje, govorili ste o žutim kovertama.
Uvaženi kolega Pernar, vrijeme vam je zaustavljeno, dakle ne teče vam vrijeme da ne bi to prigovarali slučajno. Dakle, ja vas lijepo molim držite se teme rasprave a nemojte govoriti uopćeno i nemojte se obraćati zastupniku na takav način. Dakle, ja vas lijepo molim da se držimo teme rasprave. Govorimo o Konačnom prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Ja se ispričavam, ali vaše izlaganje dosadašnje niti jednim detaljem, niti jednom riječju nije spomenulo ovu važeću temu. Dakle, vrijeme vam nije oduzeto, nastavite još 30 sekundi ali ja vas molim držite se teme.
Ali samo bih vam htio zbog čega sam, htio bih reći da bez obzira koja je tema gospodin Borić se iz HDZ-a svaki put javlja i svaki put ponavlja iste stvari. I sad njega nitko nikada ne prekida, bez obzira koja je tema on priča o žutim kovertama, priča o izboru glavnog odbora, da tri su predsjednika biraju ne znam dva člana glavnog odbora itd. I sad kad ja dovedem tu farsu u pitanje onda
gospodine Pernar skrećete s teme, oduzimam vam riječ.
Eto, to su te metode kao jučer vaš prethodnik Reiner.
Hvala gospodine Pernar. Koliko sam čuo dobro ali pogledajte u fonogramu sjednice gospodin Borić je govorio o izborima školskog odbora što je itekako tema ove rasprave a ne glavnog odbora. Dakle, molim vas držite se teme. Odgovor za repliku uvaženi kolega Josip Borić. Također molim držite se teme.
Hvala lijepa, uvaženi potpredsjedniče. Ali malo je teško držati se teme kad netko skrene skroz s teme kao gospodin Pernar jer ono što ću samo reći da držim do njegove riješi ovdje u Hrvatskom saboru jednako kao što on drži do svoje prisege koju je dao kao saborski zastupnik i kao što drži do hrvatske himne, evo mislim da je to dovoljno. Ne da ne poštuje riječ koju je ovdje dao, on redovito krši hrvatske zakone i zbog toga je već vjerojatno ako nismo jedno skinuli, Mandatno-imunitetno povjerenstvo je skinulo njegov imunitet. Znači, ne drži do svoje riječi, do svoje prisege koju je dao i misli da je to ono što on treba raditi kao i ova njegova replika koja nema veze s ovim što sam ja govorio. Govorio sam o zakonu i o mom mišljenju kako bi on trebao izgledati. On se želi sa mnom obračunavati ovdje jer ga je povrijedila činjenica da njihova stranka jednostavno još ne znam da li zna ime ili nema ime, naziv i činjenica da skupština od tri člana bira glavni odbor od pet članova, da jedan mali broj ljudi bira veći broj ljudi. I to je bilo, negdje sam pročitao u nekom mediju da je to tako bilo i sad to povezujemo sa školskim odborima. … [[Upadica: Govornik nije uključen, ne čuje se.]] Hrvatska demokratska zajednica za razliku. … [[Upadica: Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Uvaženi kolega Pernar, ja bi vas lijepo molim nemojte upadati u riječ kolegi. A vama kolega Boriću još jednom govorim ovaj put posljednji put držite se teme i nemojte nama tumačiti što je gospodin Pernar govorio u replici, nego držite se teme razgovora i nemojte mu odgovarati na njegovu repliku jer nema smisla.
Onda neću odgovarati. Hvala.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika uvaženi kolega Darko Parić. Izvolite.
Povreda Poslovnika po članku Poslovnika 232. ali ustvari vi ste već sve to obavili, upozorili kolegu Borića da se on apsolutno nije držao teme kao i gospodin Pernar. Zahvaljujem.
Hvala. Zahvaljujem na pomoći. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Boriću, svima nam je jasno da u ovoj našoj državi većinom je politika i politika određuje sve, pa većinu i ravnatelja ali u tome ima nešto i dobro, ima i dobrih ravnatelja koje može čovjek i pohvaliti, istina ima i loših isto kao što su vas izabrali u HDZ-u jer ste vjerojatno na tom području bili najbolji i danas sjedite u Saboru, tako se to radi, vjerojatno i vi tražite najbolje ravnatelje koje vi hoćete staviti. Međutim, šta bi ja htio reći? Ja bi uvijek stavio najsposobnije kao privrednik, želim da budu najsposobniji ljudi i da vode i škole ali to bi najbolje znači kolege iz škola, ako većina kolega iz škole kaže da je ovaj čovjek najbolji to bi trebala svaka politika podržati. To je ono što bi ja kao privrednik mogao poručiti. Kad kolege koji sjede svaki dan raspravljaju znaju tko je taj čovjek koji bi to dobro vodio i mislim da bi to bila jedna prava stvar i da se taj čovjek. Ja mogu samo, evo napomenut ću iz Vinkovaca imamo Obrtničku školu. Ravnateljica te škole je 50 nagrada državnih dobila i tri europske. I sad dođe neka politika i nju treba skloniti. … [[Upadica iz klupe, ne razumije se.]] Da, iako je HDZ postavio ali je vrlo kvalitetna. Ja bi predložio da se ravnatelji najviše dva puta biraju. Poslije tih osam godina rada kao ravnatelj ako je taj ravnatelj imao uspjeh u toj školi i donio nekakve nagrade i radio dobro toj školi tog ravnatelja treba produžiti bez obzira na sve to, a oni koji nisu dobri svakako ih mijenjati. Ali kao privrednik govorim dajmo sposobnima prednost i kolege da biraju ljude između sebe jer znaju koji su najkvalitetnije, ne da im natura neka vanjska politika ili bilo koji vanjski svijet. Odbori u školama su samo formalnost koje nekakva politika usmjeri i odradimo pa i kvalitetu … [[ne razumije se]] Znamo da je sve politika, ali dajmo opet ponavljam sposobnostima. Nemojmo gledati podobnosti. Vrijeme je u Hrvatskoj da se nešto mijenja. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mišiću na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Borić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Mišić, mi smo i do sada imali ravnatelje. Imat ćemo ih u budućnosti. Ovi nisu imali licence i vi ste rekli da poznajemo i bolje i lošije s obzirom na rezultate koje pokažu dok imaju svoj mandat. Vjerojatno ćemo i kroz sustav licenciranja opet imati i bolje i lošije ravnatelje bez obzira što će imati licencu. Ali to pretpostavlja da će imati i neka znanja drugačije prirode nego što možda imaju aktualni ravnatelji koji bi trebali naučiti ili saznati u vremenu kada se budu htjeli licencirati i upisati određene procese koji im to mogu omogućiti i sigurno da je to vrijeme ispred nas. Kažem prije svega zbog toga što postoje programi i mogućnosti koje nam pružaju fondovi koje do 2013. na žalost nismo imali. I zasigurno da to traži određena znanja koja možda aktualni ravnatelji možda i nemaju. Možda u većim gradovima sredinama imaju, u nekim manjim možda nemaju. Tako da savršenstvo vjerojatno neće postojati. Ali osobno znam ako postoji dobar ravnatelj, ako postoji dobar čelnik lokalne samouprave. Regionalna samouprava i županija koja razumije potrebu vi ćete danas izgraditi nedostajuću školu osnovnu, srednju, dječji vrtić ono što djeci treba. Ako postoji ravnatelj koji nema u sebi potrebu da bude probitačan, da traži, da uvjetuje, da želi neke bolje uvjete za svoju djecu, ako imate načelnika koji to ne želi razumjeti, vi nećete napraviti ništa bez obzira ima li onda licencu ili nešto ostalo. Znači, uvijek će biti ljudski faktor onaj koji rješava određene probleme. Kažem, iako smatram da ovo licenciranje kako je zamišljeno će doći do svog kraja i konačno se riješiti. Evo samo toliko. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boriću na odgovoru. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Boriću ja se s vama potpuno slažem kada vi kažete da mi danas ovdje cijeli dan od malog problema stvaramo veliki problem. I to je nepotrebno. Taj mali problem je moguće riješiti vrlo lako da se odredi rok. Kažete, trebamo pronaći bolja rješenja od onoga što nudi SDP-e i što nudi Vlada. Nemoguće je naći neko bolje rješenje između ta dva rješenja. Rješenje može biti da Vlada kaže rok je zadnji dan mandata ove Vlade, zadnji dan mandata, mi se obavezujemo da ćemo u 4 godine taj posao napraviti i mi nećemo prigovarati tome. Mi ćemo to prihvatiti. Ali onda kažete, državni tajnik i ministar su savjesne osobe, pa im trebamo vjerovati. Ne trebamo im zadavati rokove, trebamo im vjerovati. Ja državnog tajnika vidim prvi puta. Nemam razloga niti da mu vjerujem, niti da mu ne vjerujem. Ministru ne vjeruje pola Hrvatske. Pola Hrvatske mu ne vjeruje. Pola akademske zajednice tvrdi da je čovjek prepisivač. Zašto bih mu vjerovao? I na koncu vi ste protiv zadavanja rokova. Vi kažete, ne trebamo zadavati rokove, pa će sasvim sigurno zadaća biti ispunjena. Svjetski rekord u skoku u vis je 2 i 45, vi predlažete da se makne letvica. Maknimo letvicu i vjerujmo svakome da je preskočio 2 i 45, imat ćemo svjetskih prvaka znate koliko. Tko god skoči i kaže, evo ja sam preskočio 2,45 mi ćemo mu vjerovati jer nema letvice, jer smo ju maknuli. Eto, to je ono što vi predlažete.
Zahvaljujem kolegi Staziću na replici. Odgovor uvaženi kolega Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Stazić, vi ste imali letvicu na metar i 80 i na 2 i niste preskočili niti jedanput. Jel' to tako? Jel' to govore argumenti o kojima danas govorimo. Znači, imali ste metar 80, pa ste pomakli na 2, niti ste preskočili metar 80 ni 2 i tražite sada 2,20. Što tražite? Jer skakač jednostavno ne može skakati ako nema letvicu. Pa dobro, vjerojatno. Moguće je i to da se složim ne može skakati. Ja vjerujem da vaša tvrdnja ne može stajati. Ministru ne vjeruje pola Hrvatske. Što on uopće biti ministar? Što on ima govoriti? Pa vama ne vjeruje 80% Hrvatske pa vi jeste političar, zastupnik i govorite. Pa što? Jel' on treba vašu potporu da bi bio ministar? Vi mu niste dali potporu, ali je svejedno ministar o kojem možete govoriti. Njemu zabraniti da govori, da misli, da se na neki način i brani od ovoga napada zato jer vi smatrate da jednostavno ljudi ne smiju ništa raditi ako nisu vama po volji, ima i onih koji misle sasvim drugačije i uvijek su izbori ti koji će riješiti i te dvoumice. Jer ako ste izgubili na terenu, očito da pokušavate nešto dobiti na tribinama i to je dozvoljeno. Ali pokažimo na terenu koliko tko vrijedi, pa ćemo vidjeti kako će to sve završiti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boriću. Sljedeća za repliku se javila uvažena kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Kolega Boriću vi znate da ja često ne mogu odoljeti porivu da za vrijeme vašeg ili poslije vašeg izlaganja podignem letvicu povrede Poslovnika jer se vrlo rijetko držite teme. Ovaj put u vašem inicijalnom izlaganju vi ste se držali teme ali puno toga ste prikazali odnosno pokušali ste rezimirati današnji dan rasprave tko što želi – što žele vladajući, što želi opozicija SDP-e, što želi HNS, što želi Živi zid. Međutim, ja vas moram ispraviti u nekim dijelovima koje ste krivo shvatili. Znači, opozicija, točnije SDP-e zalaže se za to da se ne odustane od licenciranja ravnatelja. I budući je u proteklih godinu i pol dana su napravljeni preduvjeti koji se trebaju još samo doraditi određeni dokumenti i smatramo da bi 2 godine bilo dosta za to. I to je realan rok i to je ono što mi predlažemo da se ne miče rok, nego da sada po prvi put kada smo posao započeli da ga završimo i da si postavimo cilj. Ako vi ne želite naš rok mi smo ovdje kroz raspravu rekli mi smo spremni da predložite vaš, pa četiri godine mandata su valjda dovoljne da se možete obvezati hrvatskim građanima da ćete završiti onih 30% koje smo vam, ono što još nije napravljeno a ostavili smo vam 70% onog što smo mi odradili. Ako četiri godine za to nisu dovoljne ja ne znam onda o čemu mi pričamo. Međutim, vi odustajete od toga, naprosto ne želite se obvezivati što meni samo daje naslutiti da zapravo ovaj projekt neće biti na listi vaših prioriteta i da će se na koncu ne znam iz kojeg razloga odustati od licenciranja što zasigurno nije dobro. Hrvatskoj trebaju visoko postavljeni standardi koje ćemo tražiti i očekivati od ljudi koji će voditi školske ustanove.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Sabini Glasovac na replici. Odgovor uvaženi kolega Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvažena kolegice, u ovim izmjenama i dopunama zakona ne piše da će se odustati od licenciranja ravnatelja, to je vaša nekakva, to su vaša nekakva predviđanja, ona su uglavnom uvijek takva i kažem odgovornost oporbe je na toj razini da si može priuštiti i takva predviđanja kao što možete priuštiti prijedloge ne znam minimalne plaće koja može biti onoliko koliko ste predložili kroz zakon. Mogli ste predložiti i 10 tisuća kuna s obzirom na odgovornost koju imate kao oporba jer 10 tisuća radnika recimo u tekstilnoj industriji ne bi došlo vama na Ibler i pitalo vas a što ste vi to napravili da smo mi ostali bez posla. Ali dobro, da ne idem predaleko u tu stvar govorit ću o onome o čemu ste vi govorili. Vi ste imali četiri godine, dvije letvice, sami ste mijenjali visine, nisu vas motivirale, vas su dapače kao pomoćnicu ministra demotivirale, čak ste šest mjeseci otišli i prije vremena prema Zadru jer vam nije bilo stalo da riješite pitanje licenciranja hrvatskih ravnatelja, ravnatelja hrvatskih škola, tako da sve što danas govorite prihvaćam onaj dio gdje ste napravili ono vaše kajanje gdje ste rekli krivi smo što nismo to napravili, ispričavamo se zbog toga. I tražio sam još ispriku jer ste rekli da ministar nema nikakav utjecaj na izbor ravnatelja što je očito neistina. Vi znate dobro da bez suglasnosti ministra vi nećete postati ravnatelj školske ustanove. … [[Upadica iz klupe, ne čuje se.]] Tako je. Zbog toga bi bilo u redu da se u tom dijelu ispričate da ne ostane ta neistina vani nakon ove današnje rasprave. A ja vjerujem i ovom državnom tajniku i ministru da će oni ovaj posao završiti bez obzira na rokove koji vas kao vlast nisu motivirali da to uopće dovedete barem do početka. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boriću. Lijepo je vidjeti da postoji poseban ovakav odnos i vibre između dvoje zastupnika, da se međusobno poznaju. Slijedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepa, potpredsjedniče. Uvaženi kolega Borić, mislim da ste si malo previše prava uzeli kada tumačite tko je što želio reći i koja je bila čija poruka. A ako ćemo govoriti o odgovornosti izrečenog u ovom Saboru ja bih vjerojatno da hoću i da krenem u to mogao napisati knjige i knjige onoga što ste vi izgovorili dok ste bili u oporbi i dok niste imali odgovornost ali razlika između konstruktivne i odgovorne oporbe i neodgovorne oporbe je da oporba koja je odgovorna pazi što govori, da ne daje lažna obećanja ono što je jasno da je neprovedivo i da predlaže rješenja što smo mi i učinili. Isto tako, kolega morate znati razliku između izbora i imenovanja ravnatelja, dakle to nije ista stvar kad već govorimo o ovlastima ministra. I na kraju, vi kažete da se ne odustaje od licenciranja ravnatelja, ali ja to ne mogu isčitati iz zakonskog prijedlog niti je to državni tajnik rekao. Ova se odredba jednostavno iz zakona uklanja. Ja mogu samo tumačiti budući da nemamo neku jasnu viziju što ćemo raditi sa školom, kako ide reforma, koji su nam krajnji ciljevi ono o čemu sam pričao, dakle nema strateškog pristupa. Može se isto tako lako desiti da se ova odredba više ne unese u zakon. Također, najavljena je jedna opsežnija promjena zakona ali mene opet brine u kojem smjeru će ta izmjena ići, kada ne znamo koji nam je krajnji cilj onda vrludamo i onda si ne postavljamo ciljeve odnosno ne postavljamo si procese koji vode ka tome cilju, ne bavimo se time nego se bavimo eto ad hock problemima i ad hock temama. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hajdukoviću na replici. Odgovor uvaženi kolega Borić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Hajduković, ja znam što sam govorio o oporbi. Uglavnom sam vas upozoravao na greške koje ste radili, puno puta sam vam rekao da ćete možda u jednom trenutku postati žrtve zakona koje ste donosili, da će vam biti krivo što ste ih donosili, da ćete sići s vlasti s obzirom da ste bili loši kao vlast i više-manje od onoga što sam govorio se čak i desilo, tako da evo vi imate priliku sada četiri godine nas upozoravati, sve to bilježiti pa ćemo vidjeti što će se ostvariti od svega ovoga a ja opet vjerujem da ministar i državni tajnik imaju zadatak da riješe ovo onako kako je to zapisano u zakonu. A vaši strahovi su normalno, što, oporba ima pravo biti kritična, ima se pravo bojati i tu na neki način iskazivati vlastite stavove, jer kažem odgovornost koju imate, tako mi je jedanput rekao gospodin Milanović, je na toj razini i ne možete biti ništa više nego oporba i to je to. A ministar i državni tajnik imaju rad. Ako neće raditi imate ih pravo propitivati i svaki put upozoravati zašto to niste napravili, ovdje ste to obećali a jednako pravo imat ćemo i mi pa da vidimo da li je tu onda važan rok, godinu koju dva puta vi preskočite i želite ponovno kao motivaciju ili je dovoljno da on kaže imamo temelje, napravit ćemo to u vremenu koje je ispred nas. Evo, pa ćemo to ostaviti za neko buduće vrijeme.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boriću na odgovoru. Slijedeća se za repliku javila uvažena kolegica Vesna Bedeković. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo kolega Boriću ja bih se kratko osvrnula na onaj dio vaše rasprave koji se tiče nakane nastavka postupka licenciranja i stavljanja naglaska na to da u ovom prijedlogu koji je predložila, dala dakle Vlada ne miče se odredba koja propisuje licenciranje ravnatelja nego samo onaj dio koji licencu propisuje kao uvjet to smo već u nekoliko navrata ponovili i ja ću evo koristim prigodu ponoviti još jednom i naglasiti s namjerom da još jednom podvučem da nastavak postupka licenciranja će ići i da još jednom samo stavim naglasak na jednu riječ koju ste vrlo često spominjali i vi pa onda vjerojatno ste izazvali i ostale govornike da ju ponavljaju tako da je ona u zadnjih pola sata bila ponovljena jedno desetak, petnaestak puta a to je riječ „motivacija“. S jedne i s druge strane čitajući, iščitavajući interpretaciju te riječi ja sam shvatila, iščitala da se radi o dvije vrste motivacije. Jedna je ona vanjska a drugo je ona unutarnja. Vanjska motiva je ona nametnuta rokom koja na modelu prethodnika se pokazala neučinkovitom. Druga vrsta motivacije je ona koja ide iznutra intrinzična za koju su istraživanja pokazala i struka kaže da je puno učinkovitija. U tom smislu ova motivacija ove Vlade ide iznutra, intrinzična je, neće biti praćena nametanjem bilo kakvih rokova i pozornost će joj biti na sadržaju još jednom ponavljam, kvalitetnom sadržaju a ne formi samo zato da bi se do tog i tog datuma ispunio neki rok i sustav licenciranja bit će uveden kad za to dođe vrijeme. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Bedeković. Odgovor na repliku uvaženi kolega Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Bedeković, vi niste bili u mandatu tada kad su oni bili vlast. Oni su nam svaki zakon tumačili kao mogućnosti, široke mogućnosti koje država daje poduzetnicima, školstvu, zdravstvu, socijali itd., znači oni su uvijek imali taj dio gdje su nam objašnjavali da je svaki zakon dobar okvir i mogućnost. Mi kad predložimo ovakav okvir i mogućnost oni odmah dovedu u sumnju i kažu nećete vi to. I mi se s time moramo valjda složiti i reći da upravo vi koji ste dva puta imati letvicu i niste je htjeli preskočiti jer niste valjda htjeli niti znali, e sada treba i vama jedna da vi na jednoj padnete. Ali ne znam zbog čega je to potreba i zašto stalno moramo sumnjati u sustav koji funkcionira i koji je evo nekoliko dana došao u problem i želimo to riješiti kroz hitni postupak da se ljudi mogu izabirati i da mogu postati ravnatelji i da ova administracija, ministar, državni tajnici, pomoćnici i konačno na temelju kojeg su dobili prije mjesec koji oni uopće ne osporavaju dođu do kraja cijelog sustava i da konačno možemo reći gotovi smo, izvolite se gospodo sada školovati, licencirajte se i na budućim natječajima dolazite na natječaje i postanite ravnatelji škola, i izmaknimo na neki način i jedan dio politike iz svega toga. To je njima dozvoljeno i neka nastave. Mi imamo svoj put, imamo svoju Vladu kojoj želimo dati podršku i neka rade, i neka ovaj sustav kažem dovedu do kraja a oni nek sumnjaju koliko god mogu pa makar evo i više od četiri godine. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Boriću na odgovoru. Slijedeća se za repliku javila uvažena kolegica Majda Burić. Izvolite.
Zahvaljujem. Potpredsjedniče Hrvatskoga sabora! Gospodine Brkić, drago mi je kolega Boriću da ste naveli i da ste podcrtali da je hrvatski obrazovni sustav dobar sustav ali da ga treba i unaprijediti i modernizirati što dokazuje ustvari i ovaj hitni postupak Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju, i to je jedan od vidova unapređenja vezano uz to da sve to ide u korist i naših ravnatelja i djece koja su najranjivija skupina, posebice djeca sa posebnim potrebama. Ono što je također dobro i što je dobro da ste primijetili da sustav ide i da sustav funkcionira. Da i u stalima Gorskog Kotara i u selima Like sa pola i više metara snijega danas sustav funkcionira i svatko radi svoj posao. Međutim, danas se ovdje postavilo i pitanje grijanja odnosno wc papira, pa mislim da bi bilo dobro također da se jasno i glasno kaže da škole po prijavljenim potrebama dobivaju financijska sredstva a financijski plan škola donosi sam ravnatelj, prema tome samo licenciranje vjerujem da će ići i u korist toga da se puno bolje planiraju financijska sredstva i zato tim više mislim da treba dati podršku i licenciranju a naravno i samom zakonu koji se tiče osiguravanja lakših uvjeta za djecu sa posebnim potrebama.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Majdi Burić. Odgovor uvaženi kolega Borić. Izvolite.
Hvala. Kolegice Burić, mi ustrajemo u onome što mislimo da je dobro, mislimo da je ovaj prijedlog zakona dobar, da on nije nazadak u odnosu na ono što su predložile kolege iz SDP-a. Oni ultimativno traže da prihvatimo njihovo rješenje i granicu koju bi oni postavili, mislimo da postoji bolji način koji je predložila Vlada i to ćemo mi prihvatiti. Oni su svoje šanse nažalost propustili i naravno da danas slušamo evo cijeli dan njihovo, slušamo od njih ništa ne valja, sve je loše a ustvari mi smo njih na neki način naslijedili i moramo utvrditi da je baš tako kako oni govore. Ali kažem, financiranje škola je pogotovo u materijalnom dijelu dio ovlasti županija. Ima županija koje možda mogu nešto više, ima županija koje mogu nešto manje ali škole funkcioniraju i nastavit će se dalje funkcionirati, zakon ćemo usvojiti a od državnog tajnika i ministra tražit ćemo da ovo što smo danas usvojili i o čemu razgovaramo da se provede u potpunosti kako je obećano. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Boriću na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu. Uvaženi kolega Marko Sladoljev. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče! Ja ću pokušati biti što kraći jer se puno teza već ponavljaju, govorit ću iz svog osobnog iskustva. Što se tiče licenciranja ravnatelja i u svoje osobno ime mogu reći da je uvijek dobro da se postave neki rokovi. S druge strane, rok nije garancija da bi se nešto provelo što nam govori iskustvo proteklih Vlada ali ja bih iz ove rasprave htio izvući nešto pozitivno a to je da smo ipak stvorili neki konsenzus da je licenciranje ravnatelja potrebno. U kojem obliku će se ono provesti ne znamo, ali profesionalizacija ravnateljske pozicije je jako, jako važna u školskom sustavu. Ja vam to mogu reći iz osobnog iskustva jer znam koje ravnatelj mjesto ima u obrazovnom sustavu. Mi smo ovdje govori čak o nekim vanjskim funkcijama ravnatelja kako škola izgleda. Međutim, ravnatelj direktno utječe na odgoj i obrazovanje naše djece, od banalnih stvari znači, izabrati razrednika za razred u kojem postoje djeca s teškoćama u razvoju, razrednika koji ima senzibiliteta za takvo dijete, da će izabrati razrednika za razred u kojem postoji puno problema djece koje ima ADHD, koji ima strpljenja i to direktno utječe na odgoj i obrazovanje djece. Osim toga, ravnatelj organizira cijeli rad škole, zajedno sa satničarom slaže satnicu. On zapravo po pedagoškom standardu organizira nastavu tako da su prvi ili drugi sat predmeti koji su obrazovnog sadržaja dok ide 5. i 6. sat odgojnog sadržaja gdje su djeca manje koncentrirana. Dakle, to su sitnice, ali to puno utječe na odgojno-obrazovni proces naše djece. Tako da smatram da su licence potrebne. U kojem obliku će se provesti vidjeli smo da su europske prakse drugačije. Ono što ne bi volio da se desi, ali i to je više puta u raspravi bilo rečeno da ravnatelj ne smije biti menadžer, da je to jedna funkcija odnosno jedna od vještina koje bi bile poželjne da on posjeduje, ali ravnatelj prvenstveno mora biti i ostati pedagog jer on direktno radi sa djecom. Što se tiče školskih odbora i biranja ravnatelja, licence ravnatelja neće smanjiti utjecaj politike tj. smanjit će ih ali neće riješiti utjecaj politike na izbor ravnatelja. Ja sam u svojoj školi imao ravnatelja koji je na neki način izabran od politike. Sada je došao ravnatelj koji je izabran od školskog odbora izvan politike i oba dva ravnatelja su bila dobra. Znači, garancija da je netko izabran od politike ili ne politike nije presudna, ali svakako bi trebalo smanjiti utjecaj politike na izbor ravnatelja. I kolega Sabina Glasovac je rekla to je stvarno istina da je utjecaj roditelja odnosno predstavnika vijeća roditelja presudan u izboru ravnatelja. A isto bi tako trebao istaknuti da kod biranja ravnatelja predstavnik vijeća roditelja mora slušati tj. izabrati čovjeka koje je izabralo cijelo vijeće roditelja. Dakle, u mojoj školi je bilo 54 razreda i svi kandidati za ravnatelja su bili predstavljeni Vijeću roditelja koji su imali prava izabrati. I predstavnik vijeća roditelja je morao poslušati većinu glasova dakle tu preporuku. I ono što u kontekstu opremljenosti škola htio bih istaknuti da u Gradu Zagrebu članovi školskog odbora iz reda političara mislim da je to jedina županija odnosno Grad Zagreb dobivaju naknadu. Dakle, za svaki sastanak oni dobivaju otprilike 380 kuna. E sada vi kada pomnožite tj. zbrojite sve škole osnovne i srednje u Gradu Zagrebu sa članovima školskog odbora vi zapravo dobivate milijunske iznose koji odlaze političarima, a vrlo rijetko ti sastanci školskih odbora traju po pola sata. I sada razmislite kada bi se taj novac koji ide političarima u školskim odborima usmjerio na škole, na opremanje škola, na tablete koliko bi to značilo za djecu u školi. Evo, hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Sladoljevu na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Davor Vlaović.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Sladoljev, svi se mi slažemo da želimo takvo obrazovanje koje će našoj djeci i učenicima omogućiti što kvalitetnije obrazovanje, stjecanje vještina da sutra budu konkurentniji na tržištu rada i rekli ste da je u tome presudna uloga ravnatelja kako on upravlja ustanovom i kako motivira svoje suradnike da prenose znanje na učenike. Ja tvrdim da je ravnatelju tu jako sužen prostor jer da bi on imao kvalitetan i motiviran kolektiv ti nastavnici i profesori moraju imati i adekvatnu naknadu za svoj rad, a svjedoci smo da je u prethodnom razdoblju su im stalno bile plaće niže nego što su to trebale biti, da je bilo obećavano izjednačavanje njihovih osobnih dohodaka sa drugim državnim službenicima i namještenicima i da do toga nije došlo i tu je stvarno ravnatelj u lošoj poziciji da motivira svoje kolege da kvalitetnije rade. Također je ravnatelj na određeni način mu je sužen prostor jer za opremanje, investicije, investicijsko održavanje njegov osnivač bilo da je grad ili županija dobiva sredstva od ministarstva koji određuje kvote i visinu sredstava i u zadnjih 4, 5 godine svake godine su smanjivana sredstva 10, 15, 20% kako u kojoj godini i u takvim okolnostima teško je održati nivo i kvalitetu nastave. A plus toga imamo i problem ingerencija gdje vam je osnivač primjerice grad, a područna škola je na nekoj jedinici lokalne samouprave koja nije pod gradom i dolazi do zapostavljanja te područne škole i neinvestiranje u istu. Pa čak imamo i primjere gdje se izgradi novi školski objekt u Ruščici kod Slavonskog Broda ili gdje u Pocrkavlju je tek nakon 7, 8 godina otvorena nova škola gdje je došlo upravo do toga što ministarstvo na pravi način reguliralo odnos između osnivača i jedinica lokalne i regionalne samouprave. A da apsurd bude veći županija odgovara za trošak koji je nastao u školi jer ravnatelj nije pravilno isplaćivao plaće iako na to župan nije imao nikakvog utjecaja i sigurno da taj sustav treba mijenjati. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Vlaoviću na replici. Odgovor uvaženi kolega Sladoljev. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, ispričavam se ako sam rekao presudna, mislio sam jako jako važna funkcija da je u odgojnom obrazovanju a ja sam osobno kao učitelj 20 godina bio svjedok svih reformi koje su prelamale preko leđa učitelja i roditelja i s vama se potpuno slažem da motivacija profesora sa sadašnjim plaćama ne može biti u onoj mjeri u kojoj bi trebala biti ali većina profesora svoj posao obavljaju revno usprkos toj plaći koju imaju i slažem se s vama da jedina prava reforma koja bi trebala ići u školstvu je zapravo povećanje plaća profesorima i učiteljima.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi Sladoljevu. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala. Potpredsjedniče Sabora! Kolega Sladoljev, ja bi vam postavio jedno pitanje. Pošto vi radite u školi već godinama ja bi vas pitao kako bi vi birali ravnatelja? Da li bi birali između vaših kolega koje vi poznajete ili da vam netko izvana naturi tu ideju? Ja smatram da bi, to osobno mislim svaki normalan čovjek želi između kolega gdje sjede izabrati one koji su sposobni. U nas je sve demagogija i politička igra. Mi toga trebamo prestati, trebamo početi raditi, ozbiljno rješavati pitanja u nekim užim tijelima, ovdje dati rješenja. To vidimo i kod ministra Barišića, dva velika fakulteta su mu dali zeleno svjetlo ali se netko sjetio, vidio ili neki naši akademici isto su dali podršku ali nisu dali podršku novinari i slični ljudi koji čak nemaju veze ni s tim što govore. Pa vas pitam kako bi vi u vašoj sredini birali ravnatelja? Evo, toliko od mene.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mišiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Sladoljev. Izvolite.
Ja bih volio birati naravno nekoga iz svoje sredine i birao sam. Dakle, ja sam prije dvije godine imao priliku birati ravnatelja, bio sam predsjednik školskog odbora, bio sam samo jedan glas u svemu tome i normalno je i ljudski da ljudi između sebe biraju čovjeka kojeg smatraju najboljim. I opet želim ponoviti da ovaj sad sustav koji imamo da bi po meni trebalo smanjiti utjecaj politike, dakle mislim da županija odnosno grad, u ovom slučaju Grad Zagreb treba imati svog predstavnika ali ne slažem se da bi to trebala biti tri predstavnika, mislim da bi to trebala biti dva tako da se na neki način poveća utjecaj još više roditelja i profesora za izbor ravnatelja.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Sladoljevu na odgovoru. Slijedeća se za repliku javila uvažena kolegica Sabina Glasovac.
Kolega Sladoljev, u nekim gradovima se naknade za članove školskih odbora broje u ovim iznosima većim od tisuću kuna, to ste spomenuli. U većini gradova i županija članovi školskog odbora rade taj posao bez ikakve naknade. I drugo, dobro ste detektirali što bi sve zapravo jedan ravnatelj trebao biti i što bi on trebao raditi, koji su to izazovi stavljeni pred njih. Međutim, imamo mi zaista krasnih ljudi u sustavu koji se jako lijepo snalaze. Evo, pada mi sad na pamet jedna strukovna škola iz Slavonskog Broda gdje gospodin Prskalo korištenjem fondova Europske unije je napravio jedan mali proizvodni pogon od te poljoprivredne škole i to je zaista prekrasno u kom pravcu je on razvija. Imate ravnatelja iz Zadra Tihomira Tomčića, isto tako proizveli su prvo električno vozilo, punionicu za električne automobile, koriste sredstva iz Europske unije. I ima primjera koji zaista mogu parirati modernim europskim školama i koji su zaista ponos Republike Hrvatske. Međutim, ima i oni koji ne samo da kako bih rekla dopuštaju da se politika petlja u njihovu butiku koji nemaju hrabrosti a ni volje zapravo oduprijeti se političkim pritiscima. I mene žalost evo kad ja vidim kao danas u jutarnjem listu, kaže ravnatelj Šibenske tehničke škole izbacio izložbu pod nazivom „Ana Frank – povijest za sadašnjost“ zbog toga jer kaže stavili su panoe na kojima su ustaše zločinci a partizani cvijeće. E pa sada, dok mi imamo ravnatelje koji umjesto da se bave razvojem škole, koji umjesto da gledaju kako će koristiti fondove, unapređivati razvoj škole, pomoći učiteljima, nastavnicima, djeci, dok god nemamo takve ravnatelje nego ove koji jednostavno šalju primjer na ovakav način i javnosti i rade od škola slučaj i bacaju na kraju krajeva i ljagu na cijeli ravnateljski sustav nema nama pomoći. Tu neće ni licenciranje pomoći dok ne osudimo neke stvari i kažemo politika dosta stručnost, ajmo radite svoj posao.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Sabini Glasovac. Ja bih vas molio da se držite vremena ograničenog za rasprave. Odgovor uvaženi kolega Marko Sladoljev. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče. Slažem se s vama da na primjer, ne znam ne bi komentirao ovaj konkretan slučaj, ali taj ravnatelj će mogao teoretski imati licencu da su postojale licence i da ga to ne bi na neki način amnestiralo od tog događaja. Dakle, vrlo je moguće da ćemo slučajeve ravnatelja koji imaju malverzaciju ili koji rade takve stvari imati s licencom. Ono što je bitno da će profesionalizirati rad ravnatelja, a što se tiče naknade u školskim odborima, evo ja bih još jedanput spomenuo da se to čini mali problem grada Zagreba. To nije problem, ja ne želim biti licemjeran, ja sam isto kao član školskog odbora isto dobivao tu naknadu ali mislim da je u gradu Zagrebu puno većih financijskih ima pogotovo što se tiče škola neopremljenosti i da bi se taj novac koji inače dobivaju članovi školskog odbora trebao uložiti u puno vrijednije projekte i vrtiće itd. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Sladoljevu na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Marko Vučetić. Izvolite.
Evo, kolega Sladoljev slažem se s vama u onom dijelu kad kažete da se uloga ravnatelja ne može autonomizirati u tolikoj mjeri da držimo da će oni sad na nekakvoj razini metafizičkog počela stvarati nove politike u školama. Upravo su nam i zbog toga potrebne licence da svi ravnatelji budu osposobljeni i da sve škole udovoljavaju istim zahtjevima i da imamo jednaki pedagoški standard na teritoriju čitave Republike Hrvatske. Onaj dio koji mi je sporan odnosi se na bazen tih potencijalnih kadrova. Kada školski odbor bira ravnatelja iz bazena svojih prijatelja ili kolega onda je izabrao prijatelja, a ne ravnatelja. I zbog toga nam je potrebno ovo licenciranje da imamo bazen kadrova koji odgovaraju upravo onih zahtjevima koji se naziva ravnatelj škole odnosno prema toj jednoj novoj profesiji. Jer na taj način brkamo razine jednako kako što bi to primjerice bilo kada čitamo medijski neki napis ili medijski sadržaj o nečem što se događa u nekoj školi to nije pedagoška istina, nego medijska istina. Tako u školama ne bi smjeli dopustiti da nam prijatelji vode škole, niti stranački kolege, nego da to budu ravnatelji, a to je moguće postići jedino licencama. Evo zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Vučetiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Sladoljev. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Kolega Vučetić da licence će pomoći da će se takvi utjecaji, pa i prijateljstva i politike smanjiti, ali neće do kraja riješiti problem. Vi ćete imati u mojoj školi od nas 50 kada bude otvorena ili škola ili pri visokom učilištu mjesto za licenciranje, ja sam siguran da će se 10, 20 ljudi iz moje škole prijaviti za to školovanje. I onda ćemo opet imati isti problem. Isto tako puno političkih kadrova će se isto prijaviti za licenciranje ravnatelja i opet će konkurirati za to. Tako želim zapravo reći da mi od licenciranja ravnatelja očekujemo da će previše toga riješiti. Oni će poboljšati sadašnji sustav, ali neće do kraja riješiti probleme koje imamo u sustavu.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Sladoljevu na odgovoru. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega Blaženko Boban. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Sladoljev uistinu se slažem sa vašem izlaganjem i sa vašom raspravom ovdje jer točno je i licenciranje neće odmaknuti od onih koji imaju takve intencije političkog kadroviranja jer će na natječaj javiti se dvoje, troje, pet licenciranih osoba i mi u pravilu ukoliko tome težimo nećemo imati, opet ništa izbjeći nećemo s tim. Međutim, mene je ovdje ponukalo nešto što ste uistinu iskreno rekli i pošteno da školski odbori u Zagrebu imaju naknadu. Ja ne znam možda još negdje u Hrvatskoj to postoji. Ne, samo u Zagrebu. Pa i Zagreb, i Slavonski Brod, i Solin, i svi su oni u Hrvatskoj u jednom jedinstvenom obrazovnom sustavu. To je ono što jedna ravnateljica meni kaže očito gledajući ovo ovdje danas kaže, očito smo mi svojim jedinstvom, zajedništvom sa lokalnom razinom, roditeljima i đacima ovaj sustav održavamo. Ali zakonodavac koji u proteklih evo od 8. do danas 11 puta mijenja zakon i ravnatelji se snalaze, u toj šumi zakona se apsolutno izgube. Zato je potrebno donijeti jedinstveni obrazovni zakon do u najmanjeg detalja pa poput takve naknade za članove školskog odbora da je jedinstven u cijeloj Hrvatskoj. A ravnatelji, reći ću i to ja sam uvjeren da u Hrvatskoj ima zaista veliki broj, vrlo veliki broj vrlo kvalitetnih, odgovornih i savjesnih ravnatelja. Nije niti njima lako snalaziti se u šumi evo propisa je 11 novih izmjena odluka i zakona od 2008., a da ne govorim onih drugih koji dolaze iz drugih segmenata, a tiče se ravnatelja i javne nabave i ostalih koje smo danas ovdje spominjali. Ja ću reći na jednom primjeru. Zahvaljujući intenciji ravnatelja u okruženju u kojem jesmo grad veličine 25 tisuća stanovnika gradi u 10 godina drugu osnovnu školu, a oni su ti koji su potakli to s obzirom na veličinu broja djece u školama što sam već govorio malo prije kroz jedno od izlaganja. Zato im hvala.
Zahvaljujem uvaženi kolega Boban na replici. Odgovor uvaženi kolega Sladoljev. Izvolite.
Hvala vam kolega Boban, pa je, u pravu ste. Dakle, mi nemamo jednako obrazovanje ne samo što se tiče školskih odbora. Mi nemamo što se tiče školskih udžbenika, opremanju učionica. Imate učionice u Gorskom Kotaru koje morate ubacivati drva u peć da bi se zagrijali, dok imate takve škole u gradu gdje je sve kompjuterski opredijeljeno. Znači, imamo dosta raznomjeran sustav obrazovanja. A što se tiče školskog odbora. Meni je bilo čak i neugodno, ja sam imao prijateljicu u Splitu i svaki put kada je ona išla na školski odbor kukala je, rekla je opet moram ići na školski odbor a moramo samo donijeti odluku od pola sati. Ja sam evo iskreno rekao, meni nije teško otići ja ću za tih pola sata dobiti 380 kuna, a nije fer stvarno.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Sladoljevu na odgovoru. Sljedeća za repliku se javila uvažena kolegica Vesna Bedeković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Sladoljev, ja bih se samo kratko doista referirala na onaj dio vaše rasprave u kojoj ste pozornost stavili na školske odbore, na sastav školskih odbora i na ulogu osnivača u cijeloj toj priči. Svakako je dobro da se iako to nije meritum dakle stvari o kojoj danas raspravljamo, a raspravljamo o licenciranju ali je dobro da se ova tema iskristalizirala ujedno i kao podloga za neku drugu raspravu kada budemo razgovarali o cjelovitijim izmjenama i dopunama ovoga istog zakona koji bi jednako tako ove godine bi trebao doći na red. Što želim reći? Kada je u pitanju osnivač, vi sada imate tu jednu dilemu i jednu dosta bitno pitanje. Ako je osnivač škole grad ili županija bez obzira, taj osnivač tko god da je bio neka je i država, kod nas su to gradovi i županije kod osnovnih i srednjih škola, po logici stvari ima odgovornost jer se zove osnivač, odgovornost za ustanovu to je tako. Onda on i na drugoj strani ima pravo preko svojih predstavnika znati što se u ustanovi događa i sudjelovati u suodlučivanju. Dakle, to je realnost i to treba uzeti u obzir i to je naprosto tako. E sada, to je dvosjekli mač. Do koje mjere osnivač preko članova školskog odbora koji mogu dostići većinu uz roditelja ili bilo koga drugoga može ići u stavljanju naglaska na politički utjecaj preko osnivača. Dakle, to je tema o kojoj možemo i trebamo raspravljati i u ovom Visokom domu, dakle na zakonodavnoj razini tu problematiku regulirati kako bismo ja bih rekla doveli u red stanje svijesti članova školskih odbora u tom smislu da počnu razmišljat o tome što je dobrobit škole, institucije, a što je ono što je iznad toga. Pa bismo u tom smislu mogli reći nek' baci kamen onaj koji nema grijeha. Dakle, svašta se radi i u tom smislu, to mislim da zakonski treba bolje regulirati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Bedeković. Odgovor? Nema. Hvala lijepo. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora. Ja sam se javila za repliku iz jedne teme, no međutim dozvolite da se referiram na ono što je bilo, a to je grad Zagreb. Ja bih rekla da se to može reći u jednoj rečenici, ima se, može se. Grad Zagreb se u niz stvari ponaša kao otok, kao da Hrvatska i ostali zakoni se ne odnose, pa je i tu u odnosu na ono što ste vi rekli. Bilo bi logično da recimo bude jednosmjenska nastava u svim školama u gradu Zagrebu, bilo bi logično da kad se upisuju djeca u prvi razred osnovne škole pri tom ne moraju roditelji kupovati toalet papir i sve ostalo. U gradu Zagrebu je to istina, a plaćaju se, dakle naknade za rad. Primjera radi, ja sam sad probala naći koliko je u proračunu grada Zagreba za osnovne škole, pa je to dosta teško naći. Ali primjera radi je zgodno znati, da recimo grad Zagreb 920 milijuna kuna u svom proračunu ima za predškolsko obrazovanje. Kad se kaže 920 milijuna kuna onda je to ovako jedna imaginarna brojka, ali ju je dobro staviti u kontekst. Proračun grada Rijeke je 800 tisuća kuna. Vidim da me kandidat za, 800 milijuna kuna ispričavam se. Vidim da kolega Opara me gleda. Proračun Splita koji nije prošao je bio dosta nerealan, išao je na milijardu kuna. Realan je negdje oko 800 milijuna kuna. U gradu Zagrebu 920 milijuna kuna je predškolski odgoj, pa znamo o čemu govorimo. Ali javila sam se iz jednog drugog razloga. Cijeli dan slušamo raspravu da li smo za to da u zakonu bude određen rok do kad treba biti licenciranje ravnatelja ili ne. Vi ste uvodno rekli da se slažete s tim, pa ste onda malo reterirali. Mene zanima da li ste vi zaista, da u zakonu piše rok do kad se trebaju licencirati ravnatelji ili ne. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Anki Mrak-Taritaš na replici. Odgovor, uvaženi kolega Sladoljev. Izvolite.
Hvala. Ja mislim da sam bio jasan oko toga. Ja sam rekao osobno da rokovi poboljšavaju što se tiče stvari, ali da ne garantiraju uspjeh. Dakle, ovdje postoji državni tajnik koji je, mislim koji je politički odgovaran za svoj rad, koji će zbog toga odgovarati i zbog svog ministra i to. I rekao sam da rokovi nisu garancija da će se nešto provesti zato što imamo iskustva iz proteklih Sabora. Tako da evo, rok bi bio dobar ali nije garancija za uspjeh u području projekta.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Sladoljevu na odgovoru. I imamo još jednu repliku, uvažena kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Ma naime, ponukalo me javiti se i replicirati kolegi zbog ovog vašeg, vaše izjave u stvari o naknadama u školskim odborima. Ali već su se kolege oko toga izjasnile pa neću se ponavljati. Dakle, zaista je većina članova školskih odbora u Republici Hrvatskoj bez naknade i mislim da se zaista treba zahvaliti tim ljudima na volontarizmu i na tome što na taj način žele doprinijeti zajednici u kojoj žive i svim školama i radu škola i njihovom napretku. Ono što bih još htjela reći, dakle danas smo dosta čuli da se odustaje od licenciranja ovakvim prijedlogom izmjene zakona. Zaista nije tako. Članak 117. ostaje i dalje na snazi. U njemu se govori o licenciranju i prema tome od toga se ne odustaje. Po mom skromnom mišljenju samom predlagatelju je bilo brisanjem članka 126a. najlakše normativno bilo riješiti postojeće konkretne situacije, jer u postupku trenutno ima na samom ministarstvu čeka nekoliko zahtjeva za imenovanjem ravnatelja. Znači, gdje su postupci početi u prošloj godini nisu završeni i te postupke bi trebalo završiti na odgovarajući način. Mislim da je na ovakav način to bilo najjednostavnije predložiti što ne znači da se odustaje od licenciranja i da je nužno napisati neki rok u zakonu da bi se do tog roka to provelo. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Mariji Jelkovac na replici. Odgovora nema. Zahvaljujem na uštedi vremena gospodinu Sladoljevu. Prelazimo na sljedeću raspravu, uvaženi kolega Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala poštovani poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Imamo od dva predlagatelja, hajmo reći sličan zakon koji govori o osnovnoškolskom, srednjoškolskom obrazovanju. I ono što ste i dobili na klupe to su amandmani HNS-a vezano za ovu temu. Prijedlog Vlade koji svakako možemo podržati izmjene i dopune članka 1. koji je nužan, međutim članak 2. ne možemo podržati gdje se briše članak 126a. koji govori da ravnatelj školske ustanove uz uvjete propisane člankom 126. mora imati licenciju za rad ravnatelja. Naprosto smatramo da je to korak unazad u unapređivanju i osnovnoškolskog i srednjoškolskog obrazovanja. Međutim, kad govorimo o prijedlogu SDP-a tada vidimo mogućnost da se produži rok, da se to ispoštuje do konca 2018. godine. Znači još hajmo reći skoro dvije godine i to je prihvatljivo rješenje. Međutim, da bi moglo napraviti kazat ću jednu kompilaciju i prijedloga Vlade i prijedloga SDP-a HNS je u funkciji kazao bih medijacije postavio svoje amandmane gdje predlažemo da se članak 2. briše prijedloga Vlade i gdje isto tako u prijelaznim i završnim odredbama amandmanom produljujemo rok do 1.1.2019. godine. Gledajući tehnički mislim da bi trebao i Vlada razmisliti o ovom našem prijedlogu. Naime, smatram da u ovoj situaciji gdje postoje opravdani razlozi za izmjene i dopune zakona postaje upitno imenovanje ravnatelja kojima je istekao mandat i naprosto ne bi trebala niža razina škole, osnovne i srednje trpjeti radi onoga što izvršna vlast, odnosno Vlada nije napravila. Sve Vlade do sad od 2008. godine. Naprosto ali mi u HNS-u nismo za to da se ide korak unatrag i da se snizuju kriteriji. Mene čudi, a predložio bih, vidim da državni tajnik pozorno sluša, članak 126. važećeg zakona, stavak tri koje izmjene su donesene u 2005. godini koji govori ukoliko se na natječaj javi netko tko nema visoku, višu spremu ili četverogodišnji Učiteljski studij, da može biti ravnatelj i sa srednjom školom, a dva uzastopna mandata ima. Prijedlog je da se to briše, jer mislim da više nema potrebe za time. 2005. godine vjerujem da je i bilo, međutim sve više i više mladih ljudi visoko obrazovanih, stručnih koji ispunjavaju kriterije i uvjete stoga smatram da je ovo naprosto nepotrebno. Brisanjem stavka 3. članka 126. to bi bio iskorak prema naprijed. Isto tako, nemojte brisati članak 126a. U današnje vrijeme sve više i više izazova se stavlja pred ravnatelje. Čuli smo tu i o školskim odborima, načinu itd., pa mogu se složit sa većim dijelom ovih rasprava. Ali isto tako moramo voditi računa da i školski odbor i ravnatelj nekome moraju polagati račun. Radi se o javnom novcu. Nadalje, danas ravnatelj kad se pogleda piše projekte, kandidira određene projekte na fondove EU. Mora voditi brigu o školi, o sportskoj dvorani ovisno o veličini škole, o infrastrukturi. Znači mora imati nekakva znanja, nekakve vještine dodatne koje se pred njega svakodnevno stavljaju. Mora znati iščitavati zakonsku regulativu. I ovo licenciranje smatramo da je to nešto kao hajmo reći cjeloživotno učenje. I sada koju poruku šalje Vlada brisajući članak 126a. Ne samo da je korak unatrag, nego šaljete poruku građanima, roditeljima čiji đaci idu u osnovne i srednje škole. Pa evo ravnatelj može bit onaj koji nema neke kvalifikacije, ne nužno ali poruka može se i tako iščitavati. Isto tako ćudi me od Vlade HDZ-a i MOST-a koja zagovara određene parole da tako kažem moraju u javnom sektoru bit stručni, sposobni, visoko obrazovani preko javnih natječaja. Znači ipak određeni kriteriji za vođenje javnog sektora, a ovdje idemo sa kriterijem niže. To je nekako u neskladu sa onim što govorite, što zastupate. Stoga predlažem da razmotrite ovaj prijedlog, a iznesen je također u ime kluba HNS-a ja ću ga sada ponoviti, prihvatite amandman članak 1. vaših izmjena zakona je korektan, više nego prihvatljiv. Članak 2. da se briše i prihvatite ili naš rok koji smo dali u amandmanu 31.12.2018. ili prihvatite prijedlog zakona SDP-a koji je upravo dao rok da se ne briše, znači iz natječaja članak 126. a da mora bit licenca i da se ispoštuje licenciranje sa 2019. godinom. Vjerujem da to nije ništa problematično, međutim ponovit ću ukidanjem članka, brisanjem članka gdje se propisuje licenciranje korak unatrag, ne zadavanje određenih rokova kao ciljeva što želimo napraviti mislim da nije dobro. Nije dobro i širokoj hrvatskoj javnosti šalje se poruka unatrag. Kad govorimo da li je optimalno rješenje nadovezat ću se na ono što su kolegice i kolege raspravljali što se tiče školskih odbora. Ima tu još dosta u ovom zakonu osim školskih odbora i ovoga stavka 3. članka 126. to bi trebalo korigirati tako da ne bih sada o tome, ali svakako bi trebalo težiti jednom optimumu. Jer budimo realni i objektivni. Sastav školskog odbora kako god ga postavili nije idealan, međutim čemu trebamo težiti. Moramo sagledati onu realnost koja je u životu, koja je na terenu, sve ili usudio bih se kazati 90% uspješnosti škole ovisi o jednoj osobi a to je ravnatelj. To je ravnatelj. Imao sam kroz svoj rad iskustva sa hajmo reći dvije vrste ravnatelja. Jedan koji na žalost nije ni znao da mu je grad preko ljudi u mjesnom odboru okrečio iznutra, omalao dvije učionice u njegovoj osnovnoj školi. Sada je novi ravnatelj koji praktički kuca stalno na vrata, gradonačelniče pomozi, makar je županija osnivač. Pomozi trebali bi ovo za naše učenike. Proaktivan, ravnateljica srednje škole koja je privukla već negdje preko 4 milijuna kuna iz europskih fondova. Međutim kad pogledate CV te osobe ja vjerujem da bi ona licencu položila u sekundi. Ali zašto? Unatrag 7, 8 godina nema tečajeva od stranih jezika, od voditelja za EU fondove, od menadžmenta itd. itd. Hajde budimo korektni državni tajniče prihvatite ovaj prijedlog i vjerujem da će to bit optimalno rješenje. Naravno u dogledno vrijeme morat ćete se potruditi što skorije stvoriti kriterije za licenciranje, jer to je korak prema naprijed, a ovo na žalost moram ocijeniti kao korak unazad. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Batiniću na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, uvaženi kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Zahvaljujem. Kažete poštovani kolega Batiniću da je HNS protiv toga da se snizuju kriteriji pa da ravnatelj može biti bilo tko. Slažem se sa vama, ali sada kad sam pročitao vijest koja je prije sat vremena u 15,57 objavljena na portalu jednih ozbiljnih dnevnih novina, ne na bilo kojem portalu onda mi postaje jasno zašto se HDZ buni protiv toga da se licenciraju ravnatelji. Vijest je zapravo prestrašna. Ravnatelj Tehničke škole u Šibeniku zabranio je dio izložbe Ana Frank – Povijest u sadašnjosti. Šibenik je trebao biti 24 grad u kojem je izložba postavljena, a kao dio međunarodnog projekta bit će izložena u četrdesetak zemalja svijeta. Prezentacija u Šibeniku nastala je suradnjom Hrvatske edukacijske kuće za evoluciju sporazumijevanja i Udruge kuće Ana Frank iz Amsterdama. Iako organizator ove izložbe unaprijed upozorava sve, ali sve gdje se izložba postavlja da postoji europski dio izložbe i dio koji prikazuje lokalnu povijest. Nikome to nije smetalo osim ravnatelju Tehničke škole u Šibeniku. Od 30 svjetskih bilo je predviđeno da se postavi i 6 domaćih panoa. Ravnatelja je smetalo što su na tim panoima ustaše prikazani kao zločinci koji su klali Srbe i Židove i izgladnjivali djecu i tražio je da se ti panoi maknu. Organizator izložbe to je odbio i izložba je povučena. Ovaj ravnatelj te Tehničke škole u Šibeniku ne bi dobio licencu ni u jednoj europskoj zemlji, ni u jednoj. I sada kada ova Vlada i HDZ odbijaju da se postavi rok za licenciranje postaje mi jasnije i zašto.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Staziću na replici. Odgovor uvaženi kolega Batinić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Stazić, nisam dovoljno upućen da bih mogao komentirati postupanje ravnatelja, međutim ovo što ste vi kazali teško mi je ocijeniti, ali mi je na prvi mah neprihvatljivo. No međutim, postavlja se pitanje i kod samog licenciranja što će biti kriteriji za licenciranje, odnosno što će se učiti. To je povijest, to je etika, to je pitanje pa čak bih se usudio kazati i političko, makar mislim da bi u ovom dijelu prvenstveno kad govorimo o politikama trebalo govoriti o politikama u obrazovanju a ne o ovom dijelu svakako ne mogu se složiti s tim ravnateljem temeljem vašega ovo što ste kazali da se desilo. Mislim da je to neprihvatljivo i neprimjereno i tu se sada vraćamo na osnivača i na školske odbore. Mislim da je to tema za školski odbor i da tome služi školski odbor, jer on u principu i kontrolira rad ravnatelja. Pretpostavljam da ukoliko je školski odbor osnivač, da bi netko trebao pokrenuti određenu inicijativu i da se preispita ponašanje dotičnog ravnatelja. E sada, sjećam se isto tako vjerujem i vi nekada su i predstavnici državne uprave, bilo je čak i 9 članova školskog odbora, ne znam da li je danas 7 ili koliko. Jer nikada nisam sudjelovao u tim kalkulacijama niti tko koga predlaže, tko koga bira. Naprosto nije bilo potrebe. Međutim, mislim da se trebamo izdići pogotovo u obrazovnim institucijama od takvih stvari koje su se evo na žalost desile. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Batiniću na odgovoru na ovu repliku. Prelazimo na sljedeću pojedinačnu raspravu. Gospodin uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Danas se ova rasprava prilično odužila i žao mi je što nije bila usmjerena u jednom drugom smjeru. Mi imamo u Hrvatskoj problem gladne djece u osnovnim i srednjim školama. Ovim izmjenama zakona taj problem se neće riješiti. Mislim da je sramotno i žalosno ako je i jedno dijete u školi gladno, ali na žalost vidim da svi ti trbusi iz ovog Visokog doma to ne mogu vidjeti, odnosno razumjeti jer se kaže da bi nekoga razumio prvo moraš hodati u njegovim cipelama. Ti koji su doveli ljude do kontejnera, do redova pred pučkim kuhinjama njih na žalost za takve stvari nije briga. Međutim, postoji nešto što im je bitno a to je imaju li ravnatelji licencu ili nemaju i da stvar bude gora prije 8 godina je već donesena ta uredba da je trebaju imati, pa sad nakon 8 godina što se nije ništa po tome radilo sad ju miču. Pa što se mene tiče mogli ste to ostavit još 50 godina da stoji, ionako ne biste provodili. Ništa se neće ovom uredbom promijeniti. Mijenja se slovo zakona, u praksi se ne mijenja ništa dok u isto vrijeme djeca u školama gladuju. Zašto država ne zaštiti tu djecu? Zašto ne kaže da djeca koja po svojem vlastitom svjedočenju nemaju novaca ili čiji roditelji nemaju novaca, nemaju pravo na besplatan školski obrok. Vi ćete reći, pa da kao postoje neki socijalni cenzusi. Pa što vrijedi socijalni cenzus gladnom djetetu? Što ono ima od toga što njegov roditelj formalno nema pravo na to da ona ostvaruje besplatan obrok, a ono je gladno? Što od te birokratske forme ta djeca imaju? Na žalost ništa, ali zato recimo, recimo kolega Sinčić moj on je bio uzorit učenik, nikad nije prepisivao u školi. Ja sam se šokirao kad sam to čuo i njegovi kolege iz škole su mi to potvrdili, ali recimo ja jesam prepisivao. I ako bi me ulovio profesor u prepisivanju bio bih kažnjen, bio bi mi uzet test, dobio bih jedan. Ali kada ministar obrazovanja prepiše od nekog drugog i preda dio tuđeg rada kao svoj rad tada sankcija nema. Znači nad djecom se vrši represija u školama, djeca gladuju. I još jedna stvar. Zbog koga postoji obrazovanje? Zbog koga dame i gospodo? Pa zbog djece. Koliko predstavnika učenika sjedi u školskim vijećima? Nula. Zamislite učenici koji su predmet i zapravo subjekt u cijeloj priči njih se predstavlja kao neki objekt koji se ne pita ništa. Zašto djeca nisu ta čiji se glas može čuti, čije se mišljenje može čuti. Zašto djeca ne bi demokratskim putem, učenici u školi neka se kandidiraju koliko god djeca hoće za glavni, tj. za školski odbor i neka oni sa najviše glasova bude izabran. Naučila bi se demokraciji, naučila bi se izbornom procesu. Vidjela bi da i ona odlučuju, odnosno suodlučuju. Međutim naravno obrazovni sustav je nedemokratski, djecu se ništa ne pita. Uvode se kojekakve promjene, promjene poput državne mature. Što je državna matura napravila? Za koliko se povećao broj radnih mjesta zbog uvođenja državne mature? Nula. Rezultati PISA testova, znači međunarodnog standarda su katastrofa. Ispod prosjeka smo. Umjesto da se krivi obrazovni sustav koji djecu ne uči razmišljanju, koji ih uči lupetanju na pamet. Ministar je ili koji već političar ispričavam se, mislim da nije ministar, netko drugi krivio je djecu nacionalnih manjina da zbog njih smo slabi itd. Uglavnom svi su drugi krivi, ali oni koji su stvorili ovaj sustav oni nisu krivi. Oni nikada nisu krivi niti mogu biti krivi. I uglavnom suma sumarum stanje u školstvu je katastrofa. Mladi su nezainteresirani za politiku, za politički proces, o tome im se ništa ne govori. Djeca u školama nemaju prava na repliku, nemaju prava na pojedinačnu raspravu oni mogu tamo samo sjedati i šutati i nemaju pravo na svoje mišljenje. Profesor je uvijek u pravu i to je to, to je obrazovni sustav pod vašim vodstvom dame i gospodo iz HDZ-a. Da, tako to izgleda. I naravno da djeca ne vole ići u školu, naravno da je djeci gradivo dosadno, naravno da djeca markiraju iz škole. Pa i ja sam markirao, pa naravno, pa tko će to slušat te priče. Tko će to slušat dame i gospodo? Pa vi sami ne dolazite na sjednice Sabora, a dijete ako ne dođe, izostane jedan sat spremaju se stegovne mjere protiv njih. Probajte dame i gospodo plagirati hajmo reći prepisat na fakultetu ispit. Izbacuju vas sa fakulteta. Mjere su protiv studenata drakonske. Mene se proziva ne znam kao političara da sam jeo na tuđu iksicu, to je optužba protiv mene. Eto, to su takve konstrukcije kojima se služe ljudi poput Bujanca i sličnih. Volio bih da iz ove rasprave izađemo pametniji. Znači tražim, predlažem vam tri stvari za početak. Da se svoj gladnoj djeci da besplatan obrok i da ne može taj neki birokratski cenzus bit ključ po kojem se određuje tko ima prava na besplatan obrok, tko nema, pa onaj tko nema nema veze zato što je gladan. A znate zašto nema veze? Zato jer smo mi ovdje u Saboru siti, zato jer u wc-u saborskom ima wc papira. Pogledajte kolika je cijena hrane, kolika je cijena ne znam soka, kave, čaja u Saboru pogledajte kolika je osnovnim ili srednjim školama, u kantini u srednjoškolskim kantinama. Zašto djeca u srednjoj školi recimo u V. gimnaziji gdje sam ja išao zašto oni moraju plaćati PDV kada piju kavu ili čaj a mi ovdje nemamo? Zašto ne oslobodite PDV-a školske kantine? Pa nisu djeca bogatija od nas. Ali vas to ne zanima. Vas zanima reguliranje licenciranja ravnatelja, cijeli dan je ta rasprava ovdje a jasno je iz aviona kao što sam rekao da ste već prije osam godina doveli zakon po kojem ništa niste napravili i znate što se dogodilo? Vi ste prije 8 godina tako ukrali cijeli dan raspravljajući o ničemu, pa sad nakon 8 godina opet kradete cijeli dan raspravljajući o ničemu, a kao što rekoh djeci je katastrofa, katastrofa. Uništili ste mladim ljudima budućnost, oduzeli ste im priliku da žive u ovoj zemlji. Sa mnom na galeriji gore prije ove rasprave bila je jedna djevojka koja sutra putuje za Njemačku zato jer u ovoj zemlji nema posla za nju. I kaže koliko mladih ljudi od 20 godina sutra će skupa sa mnom sjesti u autobus. Koga to gospodo iz HDZ-a od vas zanima? Vi ste svoju djecu zbrinuli, vašoj djeci je dobro. Sinovi tajkuna koje ste stvorili razbacuju se novcem a mi ovdje raspravljamo o čemu? O čemu se cijeli dan ovdje raspravlja jedno veliko ništa. Pa jel vi slušate uopće gospodo iz HDZ-a sami sebe što pričate? Pa pitajte javnost koja ovaj cirkus, ovu farsu gleda koga ovo zanima što vi pričate? Nemate srama gledati me u lice, to je žalosno. Ako nemate srama mene gledati u lice dok govorim barem pogledajte sebe u ogledalo i zapitajte se kakvim zakonima se bavite i što nam stavljate tu na dnevni red. Od ovih zakona nema niko koristi. I ponavljam što je ključno, djecu morate uključiti u školske odbore. Pa ne mogu djeca koja su predmet cijele priče biti isključena iz donošenja odluka. Pa mora se njih pitati. Ne, ali vi ćete reći, šta nas briga šta djeca misle to su djeca. Za mene to nisu djeca. Ta djeca će danas sutra biti birači i oni će vam presuditi, mlade generacije kojima niste isprali mozak putem Stankovićevih emisija i državne televizije. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kolega Pernar, hvala vam na zanimljivoj raspravi. Imali ste nekoliko interesantnih poanti. Ja bih ipak u ovoj replici samo, reli ste da ne znate koja osoba iz Ministarstva znanosti i obrazovanja je vrijeđala nacionalne manjine, djecu sa invaliditetom pa sam vas htio podsjetiti samo da je bilo riječ o državnom tajniku Matku Glunčiću i da su na njega reagirali i odbor, mnogi članovi i članice Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu, a isto tako i pravobraniteljice nekoliko njih i kompletna hrvatska javnost koja je bila skandalizirana takvim njegovim izjavama. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Glavaševiću na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Pa znate što će reći gospodine Glavašević, kriviti djecu nacionalnih manjina za loše rezultate tih standardiziranih međunarodnih testova, to vam je kao da krivite skupljače boca, ljude koji se smrzavaju pred pučkim kuhinjama i beskućnike za ovu katastrofalnu ekonomsku situaciju u zemlji. Zna se tko je kriv za to, zna se tko je kriv za ovakvo stanje u obrazovanju, za to što se. Pazite ovo ovaj prijedlog se stavlja na dnevni red, ovaj prijedlog da, a kada su uzimali prava profesorima i učenicima, e onda to je bio veći prioritet. A znači profesorima umanjujete prava, skidate materijalne prava, uništavate i učenike pri tom, a nas eto kao što rekoh zatrpavate zakonskim prijedlozima koji su igranje formom. To je kao da vi sada cijeli dan raspravljate dal u zakonu piše zarez na početku ili u sredini rečenice ili na kraju. Sada zbog jedne greške koju ste sami napravili koja ništa neće, što će promijeniti izmjena ovog zakona u praksi? Ništa. Ostat će sve nakon ove izmjene zakona, sve će ostati isto kako je i bilo. Pa zapitajte se da li građani žele da stvari ostanu onako kako je bilo. Građani žele promjene, dosta im je više svega ovoga. Ne mogu slušati, vi kažete ne možemo Pernar tebe slušati, pa vas su 25 godina morali slušati. Dokle će vas više slušati? Dosta je bilo toga dame i gospodo.
Poštovani zastupnici ja vas molim lijepo nemojte upadati kolegi Pernaru u riječ. On je sam spoznao da malo previše više, sada je imao jedan fotosession gore na galeriji pa nadam se da će to na njega djelovati blagonaklono da će se smiriti. I zaista vas molim nemojte povisivati ton jer kao što sam vam jučer kazao postoji razglas u hrvatskoj sabornici i dovoljno vas dobro čujemo. Hvala lijepo na odgovoru vašem. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Majda Burić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora gospodine Brkiću. Evo gospodine Pernaru kada govorite o obiteljima gdje djeca nemaju za školsku kuhinju, mislim da biste trebali onda spomenuti i ne biti selektivni u informacijama pa biste trebali spomenuti besplatne obroke za 23 tisuće djece koje je osigurala Zaklada „Hrvatska za djecu“ koju je osigurala 2008. godine RH. Dakle 23 tisuće besplatnih obroka samo od strane zaklade. Osim toga mislim da ste trebali vezano uz to spomenuti i lokalne samouprave i regionalne samouprave koje redovito pomažu u sufinanciranju ili financiranju upravo djece u tako teškim pozicijama. S obzirom da ste rekli da se djeci oduzima pravo bilo kakvog odlučivanja, smatram da ste trebali navesti Vijeća učenika koja opstoje u svim osnovnim i srednjim školama, gdje upravo učenici i predstavnici razrednih odjeljenja suodlučuju i sukreiraju određene politike i gdje se mogu izraziti o svojim mišljenjima i gdje se izražavaju. Mogli ste također spomenuti debatne klubove čiji su predstavnici u Hrvatskoj iznimno napredni i iznimno uspješni na razini cijele Europe pa i šire, mogli ste spomenuti programe građanskog odgoja i obrazovanja koji se provode i koji poučavaju o parlamentarnom sustavu o demokraciji itd., tako da smatram da uglavnom nije sve toliko crno kao što vi to prikazujete i smatram da biste vezano uz sve to trebali biti puno transparentniji i ne pristupati tome toliko selektivno i reći zaista ono što jest. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Majdi Burić na replici. Odgovor uvaženi kolega Pernar. Nadam se da nećete povisiti glas …
Reli ste gospođo da djeca mogu imati Vijeća učenika. A o čemu Vijeće učenika mogu odlučivati, o čemu? O izboru ravnatelja, tom tko će biti zaposlen u školi? Ne, ne mogu odlučivati o ničemu. To vam je draga moja gospođo pseća demokracija. A znate što je pseća demokracija? Ima na engleskom izraz you can bark možeš lajat, bar you can t get near the bon. I to je ta demokracija koju vi dajete hrvatskom narodu jer ljudi mogu pričati šta god hoće a kopaju po smeću i ne odlučuju o ničemu. A što se tiče gladne djece, odnosno vaših priča o tome koliko vi besplatnih obroka osiguravate pročitat ću vam priču iz tramvaja. Ovako glasi naslov: „Tata ja sam gladan. Potresna priča iz zagrebačkog tramvaja na koju nitko nije ostao ravnodušan. Otac skuplja boce, majka ne može naći posao.“ Kaže ovako jedna žena koja se vozila u tramvaju „Tijekom današnje uobičajene vožnje tramvajem na posljednjoj stanici ulazi otac ispod lijeve ruke dvije štake, dok desnom pokušava pridržavati kolica s malim djetetom. Napokon uspijeva sjest na prazno sjedalo dok se dijete budi. Prvo što progovara je tata ja sam gladan. Tata mu objašnjava kako danas baš i nije bilo boca, te da mu je uspio kupiti samo jedno pecivo s tonom koji obećava kako će se tata uvijek snaći piše u …“ Dame i gospodo jel vi smatrate da vi nemate ništa s tim? Jel vi smatrate da se taj čovjek i njegovo dijete samo krivo? Iz ovoga što sam čuo gdje vi opravdavate vašu politiku ja sam shvatio da se vi brinete za Hrvatsku, da ju volite i da činite sve što možete da pomognete ali narod vam ne vjeruje gospođo. Ovaj čovjek koji kaže da danas baš nije bilo boca sumnjam da vam vjeruje. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pernaru na odgovoru. Slijedeća se za repliku javila uvažena kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Pernar je malo ova rasprava danas podsjeća na Ionescov teatar apsurda. Uz sve probleme koje hrvatski obrazovni sustav ima i koje bi jedan sveobuhvatni zakon sustavno mogao rješavati mi nakon godinu dana ove pa i prethodne Vlade koja je trajala kratko dobivamo jedan prijedlog zakona koji broji svega 3 članka. I ta 3 članka isto tako nisu upućena na vrijeme u ovaj Hrvatski sabor do 31. prosinca. Znači godinu dana se nije mogao napisati jedan članak kojim bi se prolongirao rok za licenciranje ravnatelja da nemamo sada vakuum i da nam školama zapravo ne može biti izabran jer nitko ne zadovoljava uvjet. Ljudi se javljaju ali natječaj mora biti poništen, ni jedan kandidat ne zadovoljava uvjet. Godinu dana je trebalo da se napiše 3 članka. Da ne govorimo o tome da ja sam moram priznati očekivala da će u siječnju ove 2017. godine nama na klupe doći zakon koji će stvoriti pretpostavke za eksperimentalno uvođenje kurikularne reforme u naše škole da djeca više ne rade po programima iz 90.tih, da provedemo strateške smjernice na način da rasteretimo ravnatelje u programima koje predaju da imaju više vremena posvetiti se djeci, da stvorimo zakonske pretpostavke za bolju integraciju i djece s teškoćama i manjinama u naš obrazovni sustav i sve ono što zapravo bi trebali napraviti ove godine ako želimo poštivati dokumente koji su doneseni u Hrvatskom saboru. I ako je ono što je premijer rekao u svom nastupnom govoru u Saboru kada je predstavljao Vladu istina a to je da je obrazovanje njegov prioritet nad prioritetima. Međutim, nažalost svi potezi koji dolaze u ovaj Sabor pa i ovo zakonsko rješenje govori da nažalost i obrazovanje negdje na dnu ljestvice prioriteta, ne samo obrazovanje nego i djeca i njihovi roditelji.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Sabini Glasovac. Odgovor na repliku uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Poštovana kolegice Glasovac, mogu reći da se slažem u potpunosti s vašim izlaganjem. Jednostavno mi nije jasno kako to da su kolege iz HDZ-a toliko gluhe da ne čuju i ne razumiju ovo što im se cijelo vrijeme govori, da ne mogu razumjeti da ovim izmjenama zakona se ništa neće promijenit a da problemi u školstvu postoje, da su djeca u školama gladna, da se profesore i učitelje sustavno degradira, da djeca koja su predmet odnosno objekt, odnosno subjekt cijele priče obrazovnog sustava ne odlučuju uopće, nemaju pravo na svog predstavnika u školskim vijećima itd. Pa čak i na fakultetima, evo ovo ne znam dali znaju kolege iz HDZ-a tamo postoji studenski predstavnik koji suodlučuje u upravnim odlukama fakulteta, ali u školama ne, ne znam zašto. I ponavljam ako mogu, ako može ministar prepisivati pozivam da se onda i bude mekše prema učenicima, jednostavno da se kaže i djeci da mogu i oni prepisivati ili neka konačno smijene tog ministra i da se zapravo prekine ova farsa gdje se nad najslabijim članovima društva trenira strogoća, a velikim ribama poput Ive Sanadera se gleda kroz prste. I mi vidimo da Vrhovni sud oslobađa HDZ, Ustavni sud oslobađa HDZ, ruše se sve presude, protiv njih istovremeno na međunarodnim sudovima gubimo presude, o tome nije bilo javne rasprave. Pitanje zašto smo izgubili arbitražni spor i milijarde dolara o tome se ne raspravlja. Raspravlja se o ovoj hrpi papira, o tome se ovdje raspravlja. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru i izričem vam opomenu zbog nedoličnog ponašanja u Hrvatskom saboru i molim vas ubuduće se klonite takvih ponašanja ja vas lijepo molim. Hvala vam lijepo. Slijedeći se za repliku javila uvaženi kolega Blaženko Boban. Izvolite.
Pošto pedagoške mjere u osnovnoj i srednjoj školi gospodinu Pernaru nisu pomogle vjerojatno ni moja replika pa odustajem od nje.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Blaženku Bobanu na doprinosu ovoj raspravi. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Branimir Bunjac.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Pernar vi ste danas na kraju ove rasprave rekli ono što smo znali i na samom početku a to je da se stvarni problemi u hrvatskom obrazovanju ne rješavaju. I ovo što ste spomenuli da dakle učenici nemaju za školski obrok koji mjesečno košta 60 ili 70 kuna. Da smo mi danas ovdje o tome raspravljali cijeli dan i da su naravno svi u tome sudjelovali, da su bili prisutni ja vjerujem da bismo taj problem nekako uspjeli riješiti. Ali evo mi smo raspravljali o tome treba li licenciranje ravnatelja ili ne treba što taman da je i provedeno ne bi donijelo nikakvu osobitu korist. Sva djeca u Hrvatskoj, sva od prvog do zadnjeg imali bi besplatni obrok da se uloži 400 milijuna kuna godišnje. To je dobit Erste banke godišnja, samo jedne jedine banke u Republici Hrvatskoj. Na koliko se dijeli osoba ta dobit? Na koliko osoba se dijeli tih 400 milijuna kuna? A na koliko stotina tisuća djece bi se taj iznos podijelio kada bi ga ova država bila voljna izdvojiti? Ova država sipa ko iz rukava novce kad je potrebno graditi nekakve arene koje sada trunu ko ruglo velikih gradova. Ima novca za Pelješki most kojim se iskreno rečeno možda ćemo se prevesti dva puta u životu, barem mi koji tamo ne živimo. Ima novce da kupi INA-u čim arbitraža propadne. Evo Mađari su danas rekli jednu milijardu i 900 milijuna eura. To će se odmah pronaći, osnivat će se povjerenstvo. Zašto se ne osnuje povjerenstvo za gladnu djecu? Hajde neka bude premijer Plenković predsjednik tog povjerenstva. Ja bih isto rado sudjelovao i htio bih da evo to doživimo tijekom ovoga mandata, da se takvi problemi rješavaju u ovom Saboru. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bunjcu na replici. Odgovor uvaženi kolega Pernar, izvolite.
Da, evo ja pozivam ovom prilikom Hrvatski sabor da se napravi istražno povjerenstvo zašto djeca u školama gladuju i zašto država ne financira njihove obroke. I kao i kolega Bunjac pozivam premijera Plenkovića da on bude na čelu tog povjerenstva. Međutim, bojim se gospodine Bunjac da se to ipak neće dogoditi? A znate zašto? Pa premijer Plenković je jučer rekao koji je prioritet njegove Vlade – borba protiv demagoga, borba protiv populista, borba protiv nas iz Živog zida. Prijetio nam je da će cijelu Vladu upregnut da se nas razbije, suzbije, smanji broj naših zastupnika, da se nas glas ne čuje. Evo drage dame i gospodo iz HDZ-a vidim da ste jako agilni i pokazat ću vam sada kako će izgledati rasprava bez mene. Ja ću vam lijepo otići, ja ću vam danas ispunit želju i gospodinu Plenkoviću i više moje mudrosti, odnosno kako vi kažete ja anarhist pričam ovdje gluposti, više se to neće čut tijekom ove rasprave, a vi se lijepo javljajte za riječ, replicirajte sami sebi i uživajte u toj nakaradnoj vrsti demokracije gdje premijer prijeti političkim obračunom, instrumentaliziranjem državnih institucija znači Ministarstva pravosuđa, policije i čega već, Vlade cijele umjesto da se bavi rješavanjem problema gladne djece u školama. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na odgovor na replici. Žao mi je što napušta radno mjesto, ali mi idemo dalje. Koga nema, bez njega se može. Sljedeći se za pojedinačnu raspravu javio uvaženi kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa teško je nastaviti diskutirati ozbiljno nakon ovakve diskusije koja je diskutirala o svemu, a najmanje o onome o čemu ovaj zakon govori. U prvom redu sam zakon bi trebao slijediti Zakon o procjeni pravnih učinaka, a to znači da je trebao biti na javnom savjetovanju i da su svi oni koji su zainteresirani trebali imati vremena i reći nešto o ovom prijedlogu zakona. Ima tri članka, odnosno četiri što je sasvim kratko da bi mogli ljudi meritorno reći što misle o prijedlogu zakona. I nama je dostavljena analiza javne rasprave na 160 stranica i prijedlog zakona u kojem nema ovog članka 2. Dakle, članak 126a. briše se. To je u prijedlogu zakona koji je bio na javnoj raspravi, ne postoji. Tamo je stajalo da se prolongira, dakle primjena licenciranja za 1.1.2020. godine. Što se desilo u ovih mjesec dana ili dva mjeseca od kad je završena javna rasprava da se promijenio članak zakona i da se sada predlaže da se potpuno briše licenciranje. Da li je to strah vladajućih da neće moći uhljebiti ovih 150 ili 200 ravnatelja kojima ističe ove godine ravnateljski staž ili je to želja da se potpuno licenciranje u Hrvatskoj makne. Ima jedna ona izreka koju svi mi koji smo možda malo stariji, koji smo gledali serije na televiziji pa ima jedna crnogorska serija by the way u Crnoj Gori postoji licenciranje već dugo godina koja kaže Đekna još nije umrla, a kad će ne znamo. Tako da vjerojatno licenciranje sa ovim zakonom nije umrlo, ali kad će isto tako ne znamo, vjerojatno je pokopano za neka daljnja vremena. Jer ako ste u prijedlogu zakona dali sebi rok od četiri godine da se u roku te četiri godine licenciranje uspostavi u Hrvatskoj bilo bi zanimljivo da nam državni tajnik kaže što se desilo da u tih mjesec i pol ili dva dana nakon završetka rasprave da je promijenjen članak 2. koji sada vrlo jasno kaže da se licenciranje ukida. Možete govoriti koliko hoćete da ostaje članak, da treba provesti i uspostaviti sustav licenciranja. A kada nemate roka vjerojatno ga nikada nećete uspostaviti jer da se vratimo sada na ono što se dešavalo prije, pa evo vratio bih se daleko, daleko u prošlost tamo 1993. dakle prije 24 godine bila je obveza polaganja ravnateljskog ispita, tada u ona bivša vremena i tada se polagao ravnateljski ispit. Ne samo to nego je 1993. uvedena škola za ravnatelje koja je nakon dvije godine ugašena sa jednom izjavom ministra HDZ-a koji je rekao, šta će škola ravnateljima. Ravnatelji su postavljeni po političkoj volji i oni su dužni odgovarati onome tko ih je postavljao i nema potrebe da oni budu u školi i da se nečemu uče. I to se sada dešava, zatvorili smo krug ponovno se vraćamo na 1994. krajem kada je ukinuta škola za ravnatelje, vraćamo se na to da se ravnatelji postavljaju po političkoj podobnosti. Citirati ću izjavu jednog našeg vrlo uvaženog profesora Stančića koji je rekao evo citiram „ravnatelji su jedini djelatnici u školi koji nemaju specifična znanja“. I to je istina. I nastavci i pedagozi i drugi djelatnici koji rade u školama imaju specifična znanja, imaju pedagoško obrazovanje, a ravnatelji su jedini oni koji to nemaju i to je ono što je sam predlagač morao znati. Točno je da od 2008. do sada nismo uspostavili sustav, točno je i svi snosimo dio odgovornosti. Tu nema sada ni više ni manje, ali mislim da je trebalo napraviti iskorak, ova Vlada da vrlo jasno postavi sebi cilj do kada bi sam sustav licenciranja trebao biti uspostavljen u Hrvatskoj. I mi iz oporbe ne bi ni riječ rekli na to, povukli bi svoj zakon i glasali bi za ovaj zakon. Ovako, ne možemo se oteti dojmu da nastavljamo sa onom politikom koja je, a to je da u Hrvatskoj postavljamo ravnatelje po političkoj dužnosti. 2012. je pokrenut sam sustav i točno je koliko god vi iz HDZ-a pokušavate reći da nije ništa napravljeno, isporučena su tri ključna dijela licenciranja, dakle isporučen je standard zanimanja, standard kvalifikacije i isporučeni su modeli licenciranja. Imate gotov proizvod. Dal nije moguće staviti rok do kada taj proizvod treba implementirati? Ali evo, zaustavili smo kurikuralnu reformu, zaustavit ćemo licenciranje, idemo natrag. Jasno je da jedna konzervativna revolucija u Hrvatskoj je nešto što se vidi, što se osjeća i to je ono što moramo vidjeti i kroz ovaj zakon. Zaustavlja se progresivno ono što će doprinijeti da naše škole budu bolje jer ravnatelji nisu samo oni koji zapošljavaju, da napominjem da su ravnatelji oni koji su i odgovorni za kvalitetu ljudi koje zapošljavaju, da ne govorimo o zapošljavanju braće, stričeva, nećaka i svih ostalih. Postoji čak i tzv. stup srama osnovnih i srednjih škola koje umjesto tehnološkog viška su zapošljavale druge nastavnike izvan tog tehnološkog viška, što govori o tome da ravnatelje je trebalo profesionalizirati i to je jedina brana protiv političkog utjecaja, protiv nepotizma, protiv zapošljavanja i po stranačkoj, i po porodičnoj, i po susjedskoj i da ne znam kojoj drugoj liniji. Jer profesionalni ravnatelj je onaj koji mu je to posao koji je educiran da to radi i na takav način ćemo izbjeći sve ono što nam opravdano građani, ali i nastavnici koji opetovano se tuže da ne može se zaposliti u školi ako ne znaš ravnatelja. Čistačica se ne može zaposliti u školi bez političke volje određenog župana ili načelnika, gradonačelnika i svega ostalog. Prema tome, HDZ je na vlasti u većina županija, prema tome to je ono što ste vi inaugurirali i zato i radite ovo sada da ne želite da se u Hrvatskoj postavi sustav licenciranja. Profesionalizacija ravnatelja miče politički utjecaj i ne samo to nego dovodi da škole budu bolje, da škole budu upravljane po mjeri dobrog gospodara, ali s druge strane mijenja i ulogu samog Upravnog vijeća škole koje bi onda imalo potpuno drugačiju ulogu nego što ima sada jel ono je sada pod utjecajem politike, to znamo i to nije nikakva nepoznanica u Hrvatskoj. Stoga mi je žao što je HDZ očito u ova mjesec i pol dana pokleknuo pod utjecaj očito iznutra iz baze jer kažem 200 ravnatelja je sada na reizboru pa ako bi krenuli sa licenciranjem onda će vjerojatno neki od njih možda i ne bi uspjeli dobiti licencu, stoga mi je žao što niste napravili jedan iskorak koji ste napravili kada ste dali zakon u javnu raspravu, gdje ste rekli da se licenciranje odgađa do 1.1.2021. Očito ona izreka, „Đekna još nije umrla, a kad će ne znamo“ na ovaj zakon možemo reći, licenciranje nije umrlo, ali kada će zaživjeti, ne znamo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mirandu Mrsiću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Pitate se kolega Mrsiću da li se ovakav zakon predlaže da bi HDZ mogao uhljebiti još dvjestotinjak ljudi ili da bi još četiri godine mogao politički kadrovirati u školama kad su u pitanju ravnatelji. Ne vjerujem jer da prihvate onaj prijedlog koji im nudimo odredite rok zadnji dan mandata HDZ-a, ne predzadnji, zadnji dan mandata HDZ-a. Oni bi to mogli raditi iduće četiri godine. Prema tome, to nije razlog. Ja mislim da je razlog nešto drugo, jedna nepažnja, nepažnja u Klubu HDZ-a da nisu primijetili što im ministar Barišić podmeće jer da su to primijetili onda bi rekli pa daj Barišiću pa šta nije dosta ovoga što radiš, pa danima se sve televizije, svi radiji, sve novine bave tobom, danima svi pišu o tome kako si prepisivač. Ne može aktualno prijepodne bez bar desetak pitanja o tebi. Pa sad nam još i to radiš, još i tu sramotu da brišeš datum do kojeg bi se trebalo donijeti dokument o tome da ravnatelji moraju steći certifikate. Pa netko bi mu rekao Barišiću dosta je više, pa prestani nas sramotiti, pa ovdje četiri i koliko više sati raspravljamo, cijeli dan raspravljamo o jednoj gluposti. Slažeš se s time da certifikati trebaju a nećeš odrediti da zadnji datum certifikata bude zadnji dan vlasti ove Vlade. I ja još uvijek očekujem da će premijer, pa to evo da je potpredsjednik Sabora ja u njega vjerujem da je to vidio i da je to shvatio da bi nazvao premijera i da bi mu rekao povuci, reci, nazovi zamjenika i reci mu neka povuče taj zakon da se ne sramotimo.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Staziću na ovoj replici. Odgovor uvaženi kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Uvaženi kolega Stazić, da ministar Barišić je balast Vladi, balast saborskoj većini i mislim da bi najbolje bilo da napravi ono što častan čovjek napravi a to je da podnese ostavku i oslobodi Vladu tog balasta koji postoji i koji će trajati i do kraja mandata ali to nije meni problem što se tiče ministra Barišića, svatko to će na određeni način izdržati taj teret na leđima ali me brine sustav, brine me sustav odgoja i obrazovanja na čijem čelu je on jer će sustav patiti zbog toga, jer neće se moći rukovoditi sustavom i raditi one reforme u sustavu koje bi se trebale raditi kad imate takav teret na leđima kojega unatoč svim pokušajima očito neće se moći skinuti. Tako da mislim da bi najbolji potez bio ministra Barišića da podnese ostavku i da nekome drugome priliku da uvede licenciranje, da reformira školstvo, da vrati kurikularnu reformu i da Hrvatska krene u obrazovni sustav koji je primjere jednoj zemlji Europske unije, da ne govorimo o finskom modelu kojim bi trebali težiti i promijeniti hrvatske škole da iz hrvatskih škola izlaze ljudi koji su dakle sposobni odmah otići na tržište rada i na tržištu rada uspjeti i naći radno mjesto a i raditi. Nažalost, naš sustav to ne radi, ministar Barišić koji je očito plagijator neće barem da plagira finski sustav obrazovanja možda bi bilo lakše. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mirandu Mrsiću na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala. Potpredsjedniče! Uvaženi kolega Mrsić, slažem se s vama da hitno moramo riješiti način upravljanja našim školama jer evo ova rasprava je potaknula, znači gledana je i potaknula je raspravu među roditeljima i nastavnicima, i među profesorima i ravnateljima, javljaju se, šalju poruke i očekuju od nas da se čim prije riješi model upravljanja školama. Svi se slažu da naše škole treba voditi čovjek koji je uvažen prije svega od svojeg kolektiva, koji ima određena stručna znanja i koji treba biti i licenciran i trebalo bi čim prije definirati kad će se s tim krenuti jer ne smijemo zaustaviti daljnji razvoj našeg obrazovnog sustava, stvaranje jednakih uvjeta za školovanje u svim regijama jer još uvijek imate područnih škola gdje se piše kredom po običnoj ploči dok u nekim školama imaju i pametne ploče i puno druge tehnologije i nastavnih pomagala, dok nekima toga nedostaje. Ali isto tako tom ravnatelju treba omogućiti da obzirom da je on samo prvi među jednakima u svom kolektivu da može motivirati svoje kolege da svoja znanja i vještine prenose na te učenike koji su nam cilj prije svega, da im omogući daljnje stručno usavršavanje, da im omogući odlazak na različite seminare i da im omogući adekvatnu plaću. To sa smanjivanjem sredstava za obrazovanje vjerojatno ti naši budući licencirani ravnatelji neće moći. Stoga evo apel na sve nas da i kod ovog zakona i kod narednih zakona, pa i kod proračuna se više sredstava izdvoji za obrazovni sustav, za znanost jer jedino tako možemo postići onaj cilj da imamo kvalitetne obrazovane generacije koje će biti zapošljive na tržištu rada. I također, mislim da nitko od djece ne bi trebao biti gladan jer evo jedan roditelj šalje pitanje „Ako zatvorenici u zatvorima imaju pravo na besplatan obrok zašto svako dijete nema pravo na besplatan obrok u školi?“. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Davoru Vlaoviću na replici. Odgovor uvaženi kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Vlaović, potpuno se slažem sa ovom zadnjom konstatacijom, naši učenici imaju i trebaju imati pravo na besplatan obrok s time da oni koji imaju više da onda oni mogu participirati a oni koji nemaju da onda budu potpuno oslobođeni obroka u školu, to je stvar Vlade da li Vlada ima sredstava za to, vjerujem da ima a ako ima za kupovinu automobila ima i za ovo a s druge strane to će pomoći i razvoju našeg sela jer mi smo zemlja koja poljoprivredno mora biti puno jača nego što je sada. Prema tome, sa time radimo dvije dobre stvari. No što se tiče samog licenciranja, ravnatelji bi trebali biti profesionalci, jer rukovođenje se uči. Imate dvije odnosno tri kategorije ravnatelja. Jedni koji su Bogom dani ravnatelji jer imaju u sebi tu sposobnost, da rukovode, da znaju s ljudima, da znaju rukovoditi. Imate drugu krajnost da oni koji da ne znam što da im napravite ne znaju rukovoditi. Jednostavno nisu takav tip ljudi. I imate onda jednu veliku većinu ravnatelja koji ako im date mogućnost da nauče i date im alat da s njima rade, bit će izvrsni ravnatelji kao i ovi koji su Bogom dani da budu ravnatelji. I to je ono što je HDZ-e treba napraviti. Ne možemo se oteti dojmu da se ovo radi samo zato da bi se opet politički kadroviralo i da bi se opet zapošljavali ravnatelji po podobnosti, a onda nakon toga ide od ravnatelja ide zapošljavanje profesora, nastavnika, čistačica, domara i svega i niti jedno to zapošljavanje onda neće ići bez političkog odobrenja bilo župana, načelnika, gradonačelnika ili koga ti ja već znam. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mirandu Mrsiću na odgovoru na repliku. Sljedeća za repliku se javila kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Kolega Mirando upitali ste se što se dogodilo u mjesec i pol dana da je Vlada tako radikalno promijenila svoj stav od onog nacrtom zadanog roka da će prolongirati stjecanje licence za 2021. do ovoga da potpuno odustaje od bilo kakvog roka što se da iščitati da odustaje od licenci. Pa kada pogledamo javno savjetovanje sa zainteresiranom javnošću potpuno je jasno, od 140 pristiglih prijedloga gdje je čak 129 sindikata, raznih zaposlenika u školama tražilo da se redefinira članak 75. da se vrate popravni ispiti, nije ništa Ministarstvo niti Vlada odreagiralo na tih 75% istih prijedloga. Ali je na jedan. Jedan jedini prijedlog koji se iz javne rasprave prihvatio je prijedlog predsjednika Hrvatskog katoličkog društva prosvjetnih djelatnika koji u svom očitovanju kaže: „Licenca po svemu sudeći samo je jedan uvjeta za ravnatelja, s njome se ništa ne dobiva.“ Dalje, „Ona može biti besmisleno gubljenje vremena, sredstava, truda, održavanja postojećih destruktivnih odnosa, nepoželjnog stanja u školskom sustavu koji se posljednjih godina vrlo ozbiljno urušava pod pritiskom SDP-a, Jokićeve isprazne štetne CKR-a i besmislenog djelovanja“. Jedini uvjet da vas Ministarstvo posluša, da vas imenuje državnim tajnikom kao Glumčića je da ono što dalje pljunete po cjelovitoj kurikuralnoj reformi. A ono što se ja pitam je, tko upravlja obrazovnim sustavom u Republici Hrvatskoj? Vodi li se obrazovna politika s Markovog trga, ili s Kaptola? I jel' moguće da HDZ-e mirno šutke gleda kako Hrast vodi obrazovnu politiku kroz Ministarstvo znanosti i obrazovanja i od djece želi napraviti bukve? Jel' to moguće da HDZ-e to dozvoljava i trpi ovoliku štetu zbog njih?
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Sabini Glasovac. Odgovor uvaženi kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Pa uvažena kolegice Glasovac očito da je na djelu jedan oblik konzervativne revolucije koju vidimo i sjedi tu jedan od predstavnika naš kolega saborski zastupnik koji očekujem da ću imati repliku od njega. Jasno je, svaki je legitiman da to radi. Dakle, to je stvar uvjerenja ali je pitanje da li hrvatski građani to žele ili ne žele i ne možete nametati svoje mišljenje većini građana. Da, kurikularnu reformu ste zaustavili i želite da se desi isto ovo što će se desiti i sa licenciranjem da postoji na papiru, a da nikada se ne zaživi i da nikada ne bude u Hrvatskoj primijenjena. Ono što bih ja upitao državnog tajnika ako se bude obraćao na kraju svega, da nam vrlo jasno kaže što se desilo u tih mjesec i pol dana da su promijenili članak 2. i poslali ga u Sabor na ovaj način, pogotovo što u javnoj raspravi nije bilo zahtjeva da se taj članak potpuno briše ili je to bio možda strah ministra Barišića da ne kažu da eto plagira ono što je SDP-e dao u proceduru 15.12. dakle, da opet ne bude još jedan plagijat koji bi se trebao ocjenjivati da li je HDZ-e pod pritiskom SDP-a napisao drugačiji zakon. Samo da budete drugačiji, ali to je u znanstvenom radu je to dobro i u znanstvenim radovima se ne plagiraju stvari, ne prepisuju se tuđe stvari. Ali ovdje bi bilo dobro da ste prepisali ono što smo mi predvidjeli, ili da ste ostali na onome što je bilo i u javnoj raspravi, a to znači da ostane 1.1.2021.
Zahvaljujem gospodinu Mirandu Mrsiću na odgovoru. Imate lijepe eskapade u ovom vašem izlaganju i odgovorima gdje malo zaobiđete temu, ali se onda vratite. Evo ja bih vas samo molio da ne idete baš previše u krajnost da se držite teme. Nastavljamo dalje sa replikama. Uvaženi kolega Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolega Mrsić, da, ovo što ste rekli o zapravo efektivnom ubijanju licenci i o tome koliko je to pogrešno, zapravo već smo imali prilike čuti danas od kolege Stazića jednom prilikom, ali ja bih podsjetio svejedno. Dakle, imamo najsvježiji primjer koliko je to važno. U jednoj školi u Šibeniku jedan ravnatelj je zabranio izložbu o Ani Frank koja se zove „Povijest za sadašnjost“. Ispričavam se, ostat ću u okvirima članka 232. časna riječ, kratka je ilustracija, pod izlikom dakle, rekao je: „Da mu smeta što su fašisti prikazani bolje od antifašista i da ispada kao da su oni ubijali Židove, Rome i izgladnjivali djecu.“ To je jedan ravnatelj, izašlo je iz usta ravnatelja jedne škole. Dakle, takav proces licenciranja bi omogućio između ostaloga i da vidimo da li su ljudi u ovom nekakvom smislu sposobni obnašati takve važne dužnosti i raditi sa našom djecom u krajnjoj liniji. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bojanu Glavaševiću. Kaže ona narodna da je ponavljanje majka znanja. Već smo to čuli od uvaženog kolege Stazića ali evo drago nam je da ste to ponovili za Šibenik. … [[Upadica: Govornik nije uključen, ne čuje se.]] Hvala lijepo. Ove vaše stilske bravure. Ali dozvolimo uvaženom kolegi Mirandu Mrsiću da odgovori na repliku.
Hvala lijepo. Jer da je taj ravnatelj iz Šibenika bio u sustavu licenciranja pa bez obzira po modelu jedan ili po modelu dva onda bi ga vjerojatno učili toleranciji, učili bi ga valjda i hrvatskoj povijesti bez obzira na političko uvjerenje i vjerojatno bi da je prošao cijeli sustav licenciranja ne bi mu palo na pamet da se to desi i da na takav način zastupa određene političke stavove, to je samo još jedan dokaz da su ravnatelji birani po političkoj, politička snaga je birala očito ravnatelja bez obzira gdje i kako, ne govorim da li su to sada HDZ, HNS, SDP, ali svi jasno da imamo u tome utjecaja. Ali sasvim sigurno da ovo što se desilo u Šibeniku ne služi na čast niti tom ravnatelju niti gradu Šibeniku ali niti Republici Hrvatskoj jer povijest se ne može mijenjati, Ana Frank je jedan simbol otpora, simbol nečega što se ne smije i nije trebalo desiti a onaj drugi koji je vezan uz Hrvatsku je hrvatska povijest koju možete tumačiti na ovaj ili onaj način, ali činjenica je da su partizani bili antifašisti a da su ustaše bili fašisti. I to je nešto što ne možete promijeniti pa taman zabranjivali koliko god hoćete godina. Kažem, da je ovaj ravnatelj bio licenciran to se ne bi desilo jer mu ne bi palo na pamet jer je to nešto što nije dio škole i školskog obrazovanja nego politike a to može raditi izvan škole u svojoj stranci.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mirandu Mrsiću na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo, ja ću se malo kolega Mrsić vratiti, on je bio na partizanima i ustašama, na fašistima i antifašistima, ja bi se vratio na dio vašega izlaganja. Vi ste rekli da se uglavnom uhljebljuju ravnatelji svoje političke ljude jer se politički i postavljaju zavisno od ustanove koja ih tj. od vlasnika škola i to je činjenica, i tu se slažem sto posto s vama, poglavito evo u mojoj Splitsko-dalmatinskoj županiji u tom slučaju je HDZ na vlasti ali jutros sam ispričao pa ću ponoviti kao što je rekao potpredsjednik da je majka ponavljanja. U osnovnoj školi „Fra Pavla Vučkovića“ u Sinju bila su dva kandidata za ravnatelja, HDZ-ov i SDP-ov član. I naravno izabrali su HDZ-ovog člana jer je županija u Sinju vlasnik. Međutim, u Splitu je bio gradonačelnik SDP-ov na vlasti. Taj SDP-ov što je izgubio on je postao ravnatelj u splitskoj školi za vrijeme dok je SDP-ov bio gradonačelnik, znači nije izašao, niste ga izbacili, još je ovaj bio, odgovarao vam je. Znači, ja se slažem u potpunosti da se uhljebljuje maksimalno, da se decentralizirana sredstva koja idu na županije i osnivače, da se koriste kome se prohtije i po političkome ključu ali je istina da se i vi u svojim županijama gdje ste na vlasti na isti način ponašate kao i u vašem ministarstvu kad ste bili sigurno ste zapošljavali djelatnike, sigurno ste djelatnike, pa i one koje ste iz Sinja zaposlili u vašem ministarstvu, sigurno ste ih zaposlili po Duhu Svetome a ne po članskoj iskaznici. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Miri Bulju na replici. Odgovor uvaženi kolega Mirando Mrsić. Izvolite!
Repititio est pas mater studiorum“, to je ali očito da vi ste to shvatili doslovno pa ste se ugledali na vašeg starijeg brata u koaliciji na HDZ pa ste u Hrvatskim vodama išli zaposliti kuma ili ne znam već koga od gospodina Petrova. Prema tome, najgore je kada govore netko i nekome docira a da sam ne pogleda iza sebe. Ima ona kineska koja kaže: „Ne bacaj se kamenom na kuću susjeda ako je tvoja od stakla.“. Pa gospodine Bulj, ja mislim da bi to trebali i kad replicirate razmisliti o tome. Ja nisam govorio o tome tko je radio, kad sam u svojoj diskusiji govorio da ravnatelji jesu pod političkim pritiskom i da ravnatelji su bez obzira tko je na vlasti što se tiče Splita ravnatelj je izabran na natječaju i šta bi se SDP-ovci mi trebali sramiti ako izaberemo nekoga na natječaju tko je član SDP-a. Ako je natječaj proveden u redu i onako kao što je nema razloga da se to ne i nemamo ništa protiv toga da se izabere netko to je HDZ-ovac. Ali opet se sad vraćamo na to, zato je potrebno licenciranje, zato i trebamo imati ovaj sustav koji ja se nadam da vi nećete dignuti ruku za ovaj zakon nego da ćete dignuti ruku za zakon koji smo mi predložili a to znači da se licenciranje što prije uvede u Hrvatsku da se spriječe ovakvi ekscesi.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mirandu Mrsiću na odgovoru. I imamo zadnju repliku, uvaženi kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite!
Poštovani, uvaženi kolega Mrsiću evo prvo da vam kažem na početku slijedeće. Nakon stupanja na snagu ovih prijelaznih i završih odredbi 1. siječnja 2017. niti jedan ravnatelj u Hrvatskoj nema licencu, zapravo nitko nema uvjete za rad, tako da jednostavno što je već doneseno ne može se prolongirati, može se samo zapravo donijeti ovo što upravo mi radimo promjena ovoga članka ovoga zakona. Tako da su to neke osnovne stvari koje morate znati. Jako mi je drago da vi iz SDP-a primjećujete da smo mi u Hrastu, to znači da smo u onom drugom suprotnom dijelu političkog spektra što mi zapravo imponira, što smo dalje od vas to nam je i draže. Govorili ste o tome o konzervativnoj revoluciji. Pa možda je kontrarevolucija jer već 20 godina imamo jednu liberalnu revoluciju pa je bilo logično da će se kad-tad dogoditi kontrarevolucija. A kada govorimo o mišljenju vašu kolegicu Glasovac je jako zasmetalo suprotno mišljenje jednog Hrvatskog katoličkog društva prosvjetnih djelatnika i odmah je problem. Upravo ste vi ti koji se kunete u liberalizam, a zapravo ne uvažavate tuđe mišljenje, a s druge strane drugim konzervativcima koji sam i ja zamjerate to što su konzervativci.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hrvoju Zekanoviću na replici. Odgovor hoće uvažena kolegica Glasovac, ili ćete vi gospodine Mirsiću?
Ja ću jer je tako po Poslovniku.
Dobro. Hvala lijepa. Izvolite.
Mada je povreda Poslovnika jer se komentira diskusija nekoga drugoga, to ste mogli, replika nekoga drugoga, očekivana replika. Pa ja mislim da bi se tu kolege iz HDZ-a trebali zabrinuti jer vi ste rekli da je 20 godina u Hrvatskoj na djelu liberalna revolucija ako sam dobro to nešto shvatio? Pa očito da ne znam za koji ste vi poredak u Hrvatskoj, dakle da li vi hoćete da se vrati socijalizam natrag ili hoćete da se vrati nešto drugo. Nije mi baš ta razumljiva vaša konstatacija, pa bi bilo zgodno ju u jednoj nekakvoj diskusiji možda bolje elaborirati. Naravno da je problem u neradu Vlade i one Vlade koja je bila prije kada je bio ministar Šustar. Znači šustar je postolar koliko ja znam. Dakle ministar koji je sada dakle, očito da nisu radili svoj posao, jer da su radili svoj posao onda bi ova izmjena zakona bila prije. Kao što sam napomenuo u javnoj raspravi je bio datum drugi i to je stvar i nerad Vlade koja i one prije i one sada da se nisu potrudili da ova tri članka zakona u Sabor dođu što prije ili je to baš intencija da se dokine licenciranje i da jedina licenca koju ravnatelji trebaju imati je stranačka iskaznica HDZ-a i Mosta.
Hvala uvaženom kolegi Mirandu Mrsiću na odgovoru. Kažu da je postolar šuster, a ne šustar, pa evo tako da znade da ministar Šustar nije postolar iako se tako preziva, a postolar je šuster. Hvala lijepo. Nastavljamo sa raspravama. Za pojedinačnu raspravu se javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo govorimo o … [[ne razumije se]] ravnatelja. Vidim da se razmahao i moj prethodnik o pustim zapošljavanjima svih političkih opcija osim njegove u kojoj su zaposleni za vrijeme njega u ministarstvima, pa tako i za ravnatelja po Duhu Svetome. Pa ja bih mogao recimo iz primjera, osobno imam evo listu nezavisnu u Sinju. Moj vijećnik niti jedan ne radi, a ima i profesora koji imaju 40 godina. Pa ću se ja vratiti malo na temu. Problem gospodine tajniče uvaženi je decentralizirana sredstva koja odlaze osnivačima. To je ključni problem priče. Problem što ta decentralizirana sredstva kada dolaze u županije, a to je primjer Splitsko-dalmatinska županija isključivo se dijele po političkom ključu ravnateljima … [[ne razumije se]] postavlja HDZ-e, u gradu Splitu SDP-e, ili u drugim županijama SDP-e, ali ja govorim sada o svojim županijama. Pa tako naravno, žao mi je što nema kolege Bobana da u Solinu imamo dvi, tri, četiri škole, pet škola, dok u zaleđu Cetinskoj krajini i drugim krajevima, Imotskom kraju i u drugim krajevima gdje nisu načelnici i gradonačelnici iz te političke opcije naravno da i ravnatelji u tom slučaju i ti gradonačelnici se teže bore da dobiju određene pogodnosti tj. da dobiju ravnopravnu raspodjelu tih sredstava. Znači određeni gradovi imaju osnivačka prava, a neka nemaju. Pa koji su to kriteriji? Kako je moguće da svi svojim pravilnikom, a i ova s desna i s lijeva moji, nisu do sada promijenili Pravilnik o prijevozu npr. učenika. Osnovnoškolci do tri kilometra nemaju pravo prijevoza. Lakše je to puno organizirati u Zagrebu zato što je milijunski grad i to je besplatno organizirano. Međutim, u krajevima gdje nema nogostupa, gdje nema rasvjete i u krugu tri kilometra gdje je šuma, gdje roditelji nemaju novca je tu problem ogroman. To su nerazvijeni krajevi koje je zaboravila i županija moja Splitsko-dalmatinska, pa zaboravilo je naravno i Ministarstvo. Besplatni udžbenici.
Ispričavam se kolega Bulj.
Kako je moguće da u Gradu Zagrebu.
Kolega Bulj, samo malo. Ja bih vas molio uvažene kolege dozvolimo kolegi Bulju da nastavi sa raspravom. Hvala lijepo.
Kako je moguće da u Gradu Zagrebu imamo besplatne udžbenike i u određenim krajevima? Pa imamo primjer u mom kraju gdje područja brdsko-planinska gdje ljudi nemaju uvjete niti radna mjesta, gdje roditelji teško žive, ta djeca nemaju organiziran prijevoz, dok u Zagrebu imamo besplatne udžbenike, imamo u određenim školama što je dobro i pozitivno imamo i hranu tj. nekakvu marendu osiguranu za djecu, dok u tim krajevima nemamo. Zbog čega? Zato što je sve centralizirano. Pa bih vas molio da svojim pravilnikom dobro razmislite i da po regionalnom, po nerazvijenom po tome po tim područjima koji ne može se doći to je Lika, Gorski Kotar gdje je jednostavno neorganiziran i sustav prijevoza da pomognete tim krajevima i da tim pravilnikom po indeksu razvijenosti da im pomognete. To morate uraditi. A ravnatelji koji se imenuju po važećem zakonu zapošljavaju onako u školske odbore i imenuje ljude, a to su osnivači županija i gradova. I tako zapošljavaju sve osnivačke bilo u županiji SDP-ovoj, bilo u županiji gdje je na vlasti HDZ-e. To su činjenice i to je vrlo lako provjerljivo. Možemo slobodno provjeriti u mojoj županiji tko su ravnatelji, svi koji imaju, tko je na vlasti, u tom slučaju HDZ. To je SDP pokušao osnivanjem ureda, decentralizirajući urede državne uprave po županijama. Pa recimo, u Sinju mome gradu imamo 29 zaposlenih u Uredu državne uprave. Ljudi doslovno ne znaju šta rade. U Sinju gradu zaposlenih. Naravno, imenovali su svoga po „Duhu Svetom“ gospodin Velja Radojković je bio imenovan tada po „Duhu Svetom“ a ne po stranačkoj iskaznici najvjerojatnije zbog dobrih kvalifikacija, zbog dobrih učinaka, ali je činjenica da posvetite, ja vas još jednom molim, na nerazvijena područja gdje djeca nemaju dvorane, nemaju uvjete gdje mogu igrati i slažem se s djelom kad govorimo o sportskim dvoranama koje su se gradile ovdje, arene za rukomet koje su teret hrvatskom društvu i danas godišnje milijardu kuna na razini godine, da se posvetite tome. Žao mi je što ovdje nije ministar da mu ukažem na ove probleme. I volio bih da obiđete te krajeve Dalmatinskoga zaleđa, Like, Gorskog Kotara i Slavonije koja je sve praznija i nažalost sve više škola imamo koje su prazne, područnih škola gdje je nekad bilo puno djece, gdje se čuo dječji plač a i to je jedan od razloga zbog čega mladi ljudi ne osnivaju svoje obitelji nego ili dolaze u Zagreb i veće centre ili odlaze u treće zemlje. A što se tiče ravnatelja zasigurno bi bilo dobro da budu profesionalizirani i da treba sistematski to početi uvoditi ali ovo je prioritet što sam prvo kazao i ovaj način kao što je sada funkcioniranje zapošljavanja tj. imenovanje školskih odbora gdje imamo tri člana osnivača, gdje imamo predstavnika roditelja, predstavnika zaposlenih jednostavno je političko nametanje i politička direktiva prema ravnateljima koji jednostavno ako nisu poslušni, ako ne zapošljavaju na taj način, jednostavno će ih se smijeniti i to je činjenica, i oko toga ćemo se ovdje svi složiti, bilo slijeva ili bilo s desna. To su činjenice i na tome treba poraditi da to više ne bude, na koji način to je profesionalizacijom. Koliki rokovi trebaju da se to uvede, da se profesionalizira, na koji način, ja ne znam kako će se provjeravati tko nema iskaznicu, tko će propisati kriterij na koji način o tome bi trebalo razgovarati. Ali molim vas, u ime tih ljudi još jednom napominjem da obratite pozornost na ove krajeve gdje se škole zatvaraju i gdje sela i ognjišta propadaju i zbog ovoga što djeca se ne mogu obrazovati i nemaju iste uvjete što je Ustavom zajamčeno kao i u recimo Zagrebu, što je pozitivno i drago mi je da je tako u Zagrebu ali me žalosti što se ti krajevi napuštaju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na raspravi. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Ivica Mišić. Izvolite!
Hvala. Potpredsjedniče Sabora! Kolega Bulj, reći ću kao što sam i rekao za dekane, ravnatelje škola da treba se birati, da trebaju birati nastavnici ili profesori, oni koji rade u tim školama. Ali nije to pitanje sad što ću reći. Gospodo, zašto nemamo dvorane, zašto nemamo škole dobre, zašto djeca nam gladna. Nije to pitanje koje mi danas raspravljamo 8 do 10 sati a vjerojatno ništa nećemo promijeniti, ostat će isto kao što je i bilo. Međutim, zašto mi to nemamo? Pa nemamo zbog toga što u ovoj državi netko nije plaćao porez i obaveze a netko je plaćao. Ja nikada u ovaj Sabor ne bi ušao kao privrednik da sam bilo šta ostao dužan ovoj državi. Međutim, javljaju se ljudi ovdje koji su iz bliže familije imali po 10 milijuna poreza neplaćeno državi i moralne prodike drže nama i hrvatskom narodu ovdje u ovom Saboru. Ja vam sad postavljam pitanje gospodo dokle ćemo mi moralnost prosipati od sebe a nismo moralnost počeli. Ovi ljudi na ulazu ovdje smrzavaju se doslovno, nitko im toplotnu zavjesu nije mogao staviti 20 godina, troše struju više nego što bi trebali i to što se ljudi smrzavaju vidim svaki dan. Mi znamo pričati a nećemo poći od sebe. Gospodo, problem je u nama, nije problem što smo čitav dan govorili a ništa nećemo riješiti. Otići ćemo kući, narod nas je vidio, rekli su a ništa riješili nismo. Ja kao privrednik ovo gledam kao čovjek koji svaki je 40 godina iz dana u dan radio, ustajao i pošteno radio za ovu državu i sve platio, izvolite me provjeriti. Ne stidim se nikoga ovdje ni u Hrvatskoj državi, ali mi je ovo sramota slušati kad vidim da se prozivaju profesori, doktori, maltene stolar mu kaže da nije on, da je plagijat. Ima pravo svatko reći da je lopov u ovoj državi iako nema nikakve informacije o tome točno. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mišiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite!
Kolega Mišiću, predmet ove rasprave zaista nije bila bivšeg ministra Mrsića žena ali iznos od 10 milijuna koji ste spomenuli ako je istina je ogroman iznos s kojim se moglo mnogo ulaganja u školu ali posebno vas uvažavam kao poduzetnika i zaista poduzetništvo poglavito u nerazvijenim područjima je banalizirani i to je jedan od uvjeta za što ljudi iz gospodarstva kao vi nisu, nemaju nekakve poticaje na tim područjima i zasigurno bi trebalo na tim područjima što više ulagati. Ali slažem se s vama u potpunosti, zaista kad pogledamo te županije, te puste uprave koje su decentralizirane ja ne znam šta služe da te ljude da ne dolaze na posao, da ne troše struju, da ne troše cipelarinu, prijevoz vozila zasigurno bi bilo dovoljno sredstava i za besplatne obroke na tim područjima djece i za prijevoz učenika besplatan, zasigurno bi bilo dovoljno sredstava. Pa tako i u županijama. U županijama se uhljebljavaju oni koji izgube izbore na lokalnoj razini i slični ti podobnici koji postaju ili su imenovani u tvrtke, u županije, tako da su to bespotrebne stvari. Hvala lijepo.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi Bulju. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolega Bulju, tri imam kratke opaske. Prva je zapravo slična onome što vam je kolegica Glasovac koje nema ovdje, rekla jutros isto kada ste spomenuli - a tu je kolegica Glasovac - kada ste spomenuli udžbenike i prehranu, a to je da mnogi od tih problema zapravo se ne uređuju ovime o čemu govorimo danas, nego su uglavnom u nadležnosti lokalne ili regionalne samouprave. Ali potpuno ste u pravu kada ističete kako eto neki gradovi kao što je npr. Zagreb imaju toliko da mogu u izborno vrijeme drugim gradovima kao što je Petrinja sasvim slučajno eto koalicijskim partnerima kolega inače nije ovdje, a sjedi s nama, platiti isto tako te knjige. I to treba mijenjati. A vezano za to zapravo, a za vaše, nastavak vašeg izlaganja vi povremeno zaboravite da je Most dio ove Vlade. Bio je dio i prošle. Dakle, sve probleme koje percipirate možete riješiti u razgovoru sa ministrom koji je na kraju krajeva i vaš odabir. I kada govorite o zapošljavanju nije to SDP-ov problem. Toga jednostavno nema, to je kod nas iznimka, a ne pravilo, ali problem jeste HDZ-a. Ali kada govorite o tome moram priznati da mi ponekad to zvuči više kao zavist nego kao isticanje problema. Ali evo, ako Bog da kolega Grmoja bi mogao postati župan jednoga dana, pa valjda ćemo i to onda moći nekako rješavati. Evo, ilustrirao sam. Ovo je zadnja moja opaska je bila u pomalo ciničnom tonu. Naravno da ne mislim da bi se te stvari trebale na taj način rješavati. Samo pošteno kolega Bulj i samo hrabro u sukobljavanju mišljenja sa vašim koalicijskim partnerima. Samo hrabro.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bojanu Glavaševiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Bulj.
Hvala lijepa na pitanju kolega Glavašević i na tim opservacijama. Ali kratko ću vam kazati. Znači što se tiče samih besplatnih udžbenika koji se doniraju određeni gradovi u predizbornu kampanju sam je pokazatelj kako je sustav neuređen i zasigurno je bolje tu upoznat on je bio u njegovoj izbornoj jedinici, njegov prijatelj gospodin Dumbović on bi to mogao bolje objasniti, ili Nikola jer je bio njemu protukandidat na tome području. Što se tiče, nisam zavisan. Dapače. Nego samo sam rekao da stvarno u županijama i državnim uredima uprave imamo prekobrojan broj osoba koji ne znaju što rade. Pa nemaju posla ljudi. Možda su ljudi kvalitetni, da ih se preraspodijeliti. Činjenica u Sinju u jednome gradu 29 djelatnika Ureda državne uprave, a Ured državne uprave je osnovan a pro po da bi se u to vrijeme pokojnoga Račana Vlade da bi se dekoncentrirala tj. moć na terenu. Pa rekao sam recimo npr. … [[ne razumije se]] je zasigurno imenovan po Duhu Svetome, a ne po članskoj iskaznici za šefa Ureda državne uprave Splitsko-dalmatinske županije i tako drugih. Zasigurno to su bespotrebne funkcije. Ne kažem, da nema kvalitetnih ljudi i koje treba preusmjeriti na druga mjesta, a brojni bi trebali zaista ostati kod kuće i bio bi manji trošak i po pitanju grijanja, prijevoza, … [[ne razumije se]] i ostalih troškova. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru. Slijedeći za repliku se javio uvaženi kolega Ante Sanader. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bulj, vi kažete da se u Splitsko-dalmatinskog županiji dijeli po političkom ključu. Je istina je Splitsko-dalmatinska županija ima jedan veliki problem stvarno za koji ja ne znam kako će se to riješiti, a to je da od 55 gradova i općina 39 je HDZ-e na vlasti. To je stvarno jedan veliki politički vjerojatno problem i možda je to problem kada vi mislite, kada govorite da se dijeli po političkom ključu. Ja odgovorno tvrdim da se u Splitsko-dalmatinskoj županiji ne dijeli po političkom ključu. A ja ću navesti argumente, a vi dajte kontraargumente. Tako da je ulaganje bilo kada govorimo ovdje je tema školstvo, znači ulaganje je bilo i na Šolti i dvorane i škole, i na Komiži, i u Hvaru i u Supetru, i u Bolu i u Šestanovcu, i u Muću, i u Tučepima, i u Makarskoj, i u Podgori. Znači, svi oni gradovi i općine gdje nije HDZ-e na vlasti ravnomjerno su bile zastupljene, a o tome možete dobiti podatke u Splitsko-dalmatinskoj županiji za svaku godinu koliko se uložilo u koji grad, i u koju općinu kada je u pitanju ovo ili bilo što drugo. Ovo o čemu vi pričate da neki imaju besplatne udžbenike. Pa trebali biste se zapitati da Zagreb ima 8 milijardi proračun, a Splitsko-dalmatinska županija 180 milijuna. Tu je problem i tu smo mi zakinuti. O tome možete govoriti, a ne o tome da se u Splitsko-dalmatinskoj županiji dijeli po političkoj podobnosti. Školski odbori, očito ne poznajete situaciju jer da znate kako se biraju školski odbori. Tri bira zbornica, jednog biraju roditelji, a tri bira osnivač. Znači, većinski vlasnik nije osnivač. I kakva je to onda politička podobnost? Znači, podcjenjujete profesora da su to budale kojima naredi neka politička stranka. Pa većinski, oni biraju svoje predstavnike. Isto tako, roditelji biraju svoje predstavnike. Ali kažem, problem je što je 39 gradova i općina HDZ-e pa se možda dogodi to nesretno stanovništvo vidiš HDZ-ovski je opredijeljeno, pa izaberu čak i nekog roditelja koji je HDZ-ovac.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Sanaderu na ovoj replici. Odgovor uvaženi kolega Bulj. Izvolite.
Kolega Sanader, vi kao dugogodišnji župan vi ste upoznati s time da je područje Cetinske krajine evo ja govorim za svoj kraj i po pitanju školstva, i doma zdravlja, i ukidanja rodilišta, i pokušaj ukidanja stacionara – da se nisam angažirao kao aktivist danas se ne bi sinjski alkari i djeca rađala u Sinju – zbog toga znate te događaje vi ste bili župan. Niste imali tada hrabrosti se oduprijeti svome ministru gospodinu Milinoviću koji je eto ipak pod pritiskom naroda i aktivizma ipak ostavio rodilište i alkari se i dalje rađaju u Sinju, na žalost u puno manjem broju nego prije zbog toga što ljudi odlaze iz tih krajeva pošto je zaboravila i županija Sinj i Cetinski kraj većinom, osim negdje, možda pogledajte gdje su se gradile dvorane, koliko su financirane, kojim općinama, pogledajte … [[Govornik se ne razumije.]] a pogledajte moj grad, pogledajte i dođite na dijalizu, pogledajte u škole. Evo škole u Sinju na primjer, pa nemam ništa protiv ljudi, možda su najkvalitetniji ljudi, niti jedan nije ravnatelj bez članske iskaznice vaše stranke. Ja se ne ljutim na to. Također, vi morate znati da i u županiji svi gradonačelnici koji su izgubili izbore, koji su bili na vlasti gdje su otišli. Hoćemo nabrajati? Neću, neću iz razloga, pa evo i oko javno vatrogasne postrojbe, možemo i o tome pričati, vi ste kao vatrogasac naše županije, znači decentralizirana sredstva 302 milijuna kuna najveća županija Splitsko-dalmatinska predsjednik vatrogasaca i Splitsko-dalmatinske županije gospodin Sanader samo dvije javno vatrogasne postrojbe i Bogu hvala nakon teške borbe i javno vatrogasna postrojba Sinj jer Cetinjska krajina, ali vi ste to kočili žao mi je ali eto uspjeli smo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju. Ja bih vas zaista molio da se držimo teme o kojoj se danas raspravlja a zastupljenost pojedinih stranaka na lokalnoj odnosno regionalnoj razini ostavimo za druge teme. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Darko Parić. Izvolite!
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče! Kolega Bulj, kad je demagogija u pitanju u ovoj Sabornici vi apsolutno zaslužujete svaki respekt koji se može čovjeku dodijeliti na tom području. Vi ste divno razložili sve probleme, vi ste divno naveli razliku između školovanja u Dalmatinskoj Zagori, Splitu, Zagrebu i Slavoniji, vi ste divno naveli uzročnike problema od općina, gradova, općina, lokalnih samouprava, uprava, ministarstava i svega, čak ste i predivno molili državnog tajnika da sve to zajedno riješi da pomogne novim zakonom i ne znam čime da se sve to riješi. I to bi bilo predivno da vi sjedite ovdje pored mene u dijelu Sabornice gdje je oporba, kad bi sjeli ja bi rekao Miro svaka čast dobro si ovo rekao, divno je to. Međutim, kako je već par puta rečeno da je ponavljanje majka znanja, da ponovimo ovo je druga Vlada u kojoj ste vi vlast, ovo je druga Vlada u kojoj ste vi u prilici da možete ispravljati takve stvari. Ja vas uvjeravam da će ova Vlada jednog dana završiti, onda će doći neki drugi Miro Bulj pa će tako vas pitati šta ste napravili, sjedite već dvije vlade, pričate šta treba a niste ništa napravili. Ja bih vas stvarno zamolio da ubuduće kad držite svoje govore da jako dobro ste svjesni da ste vi dio vlasti i da sve one probleme koji su ispred nas vi možete riješiti i da se držite toga. A isto tako bi zamolio i vas gospodine potpredsjedniče Sabora da kolegi Bulju se dostavi na klupu spisak nas u Saboru koji sjedimo kako sjedimo i da se jasno naznači bojom gdje je vlast a gdje je oporba tako da on zna da sjedi tamo gdje je vlast i da svoj govor ubuduće možete tako pripremati. A ne možete sjediti na strani Sabora koja je vlast a drži govor kao da ste oporba, to je u najmanju ruku zanimljivo, da ne kažem koju težu riječ. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se gospodinu Pariću na ovom područnom predavanju gospodinu Bulju. Nadam se da vam neće naplatiti ovo predavanje. Odgovor uvaženi kolega Bulj. Izvolite!
Hvala lijepa na pohvalama i komplimentima. Da, zbog toga se hrvatsko društvo nalazi u ovome stanju šta vi želite da se oboji tko je oporba a tko je vlast od hrvatskih saborskih zastupnika jer vi kad ste na vlasti onda radite na klik, govorite ono što paše vlasti. Ja sam saborski zastupnik koji nije glasovao za proračun, je li vam to jasno? Vi to nećete imati nikada hrabrosti kad budete na vlasti. Evo, ja garantiram, nećete imati hrabrosti. Vas možda u Splitu to može proći kad se skine jaka figura pa vas imenuju za predsjednika, povjerenika, ja sam glasovao ponavljam. Ali još jednom vam zahvaljujem na svim pohvalama i zaista to razmišljanje je dovelo hrvatsko društvo ovdje gdje je. Mi smo saborski zastupnici svojih birača koji su nam dali legitimitet da se slažemo i ne slažemo bez obzira je li tajnik iz SDP-a, HDZ-a, sa oporbe, sa vlasti. Moje je da to tražim i zahtijevam i tako će biti i ubuduće i nećete me učiti kako ću se ponašati jer na to nemate pravo. A vi crtajte crveno, plavo, zeleno, žuto. Ja sam odgovoran onim dolje biračima i toga se ne bojim. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Damir Tomić. Izvolite!
Hvala, potpredsjedniče. Da, rekli ste kolega sad gospodinu Pariću da kada ste na vlasti vi nećete raditi na klin, ali stvarno nije u tome stvar, opet ste pobrkali lončiće i ono što je kolega rekao ste izokrenuli u svoju korist. Nije nitko rekao da vi ne smijete govoriti i ne slagati se s mišljenjem vladajućeg HDZ-a, no kolega vas je želio podsjetiti da ste vi dio vlasti i da nije poanta priče da se vi ovdje slažete ili ne slažete nego da poduzmete ono što trebate poduzeti da stvari mijenjate na bolje. Sve one stvari na koje ukazujete nama kao opoziciji dok smo bili vlast ili HDZ-u dok je bio vlast i sada je vlast. No, nisam se zato javio nego sam htio reći nešto što je bilo konstruktivno u vašem dijelu rasprave a ticalo se malog utjecaja općina jedinica lokalne samouprave i gradova koji nisu osnivači i koji nemaju nikakav utjecaj u formalno pravnom smislu na upravljanje školom. Tu bih vam predložio jednu stvar i dok ste na vlasti možete to možda progurati. Neka jedinica lokalne samouprave ima predstavnika u školskom odboru, jednog predstavnika. Naravno, to mora mijenjati cijelu strukturu školskog odbora ali na taj način ne samo da će jedinice lokalne samouprave dobiti utjecaj nego će dobiti odgovornost. Reći ću vam primjer. Dobro ste rekli da je ulaskom politike u školu se stvorio niz problema, to je istina. Konkretno evo reći ću vam primjer Osječko-baranjske županije i funkcioniranja stranke koja polako nestaje s političke scene Slavonije upravo zbog toga, upravo zbog toga što vi do danas niste mogli u zadnjih pet, šest, sedam godina dobiti bilo koji posao u školi u Osječko-baranjskoj županiji a da niste član HDSSB-a. Imate ogroman primjer da šalju i čistačice, i profesore, i tajnike iz Osijeka u druge gradove da rade kao da drugi gradovi nemaju zaposlenih u tom sektoru. Konkretno, primjer Đakova. Đakovo je grad od 30 tisuća stanovnika a nema utjecaj na školstvo. Naš gradonačelnik ni ne želi taj utjecaj. Na ovaj način ćemo ga prisiliti da mora nešto napraviti za te škole na svom području. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Tomiću na replici. Uvaženi kolega Bulj. Izvolite!
Hvala vam. Na početku ste kazali opet ste upozoravali tko je na vlast, a tko nije. Ali ovaj zadnji dio ću gdje ste bili konstruktivni zaista bi se složio da treba i predstavnici lokalne samouprave imati u školskom odboru i zbog odgovornosti jer mnogi će bježati od odgovornosti. On kaže – ja dižem ruke – tako država ne vodi brigu. U vašem slučaju je HDSSB-e, u drugoj županiji je SDP-e, HDZ-e, ili sutra Most nebitno. I lokalna samouprava nema nikakvu brigu i nikakvih, zaista ovo je jedan od dobrih prijedloga i na taj način bi gradonačelnike i izabranu vlast na lokalnoj razini natjerali da budu odgovorni bez obzira žele li to ili ne žele, a naravno da bi to trebala biti njihova obaveza. A na ovaj način bi zasigurno i imali obavezu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja ću odgovoriti na dva navoda kolege Mire Bulja iako mislim da se i on malo odmaknuo od teme, pa sada ja dolazim u opasnost da se analogno tome malo zaobilazim. Dakle, prvo što ste rekli, spomenuli ste predstojnika Ureda odnosno vršitelja dužnosti predstojnika ureda državne uprave u Splitsko-dalmatinskoj županiji da je član SDP-a i to ste točno rekli. Ali niste rekli rečenicu iza toga, a to je da je za vrijeme HDZ-ove vlade on bio zamjenik predstojnice ureda državne uprave i da je 2012. tadašnja predstojnica išla u mirovinu i da je na njeno mjesto došao zamjenik. Dakle, to bi malo izmijenilo kontekst toga što ste rekli. Ali evo recimo pored vas dva mjesta sjedi kolega Grmoja i on sigurno zna da je predstojnik Ureda u Dubrovačko-neretvanskoj županiji ostao isto koji je bio i za vrijeme prošle HDZ-ove Vlade. Gospođa Strenja-Linić će možda znati da nakon da je ostala ista i predstojnica kada je otišla u penziju na njeno mjesto je došla zamjenica ili pomoćnika ureda državne uprave i ja sam tu pobrojao da sada ne nabrajam, jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam negdje 10 županija u kojima su dakle na čelima ureda državne uprave ostali ili stari predstojnici ili državni službenici koji su bili visoko pozicionirani za vrijeme prethodne Vlade tada HDZ-ove u Uredima državne uprave. Dakle, radilo se o službeničkim mjestima na kojima su provedeni natječaji. Na nekim su došli novi, na nekim su ostali stari, na neke su se javili članovi SDP-a koji nisu prošli. Osobno sam bio protiv toga da prođu jer nisu bili na testu dobri i bili su bolji neki nestranački. I broj zaposlenika u uredima državne uprave tijekom mandata naše Vlade smanjen je za negdje 10, 15%. Dakle, u 4 godine negdje za 300, pa je onda u ovu godinu dana se moglo bar za 70 smanjiti ukupno i baš me zanima rezultat koji bi dobio kada bi postavio zastupničko pitanje. Ali mislim da neću, ali evo samo zbog zapisnika da kažem.
Hvala lijepo uvaženom kolegi Bauku na replici. Odgovor uvaženi kolega Bulj. Izvolite.
Kolega Bauk ja sam govorio o trenutku kada su se osnovali uredi tj. kada su se imenovali po prvi put da se to napravilo kao da bi se dekoncentrirala vlast zbog toga što u većini to je za vrijeme pokojnoga Račana Vlade su se u većini županija u tom trenutku bilo na vlasti HDZ-ovi i to je bila nekakva nelogična osnivanje tih ureda. Ali zbog političke kontrole na terenu političke opcije se to napravilo. Pa danas opet ponavljam vi poznajete dolje prilike da imamo eto ponovit ću i vama 29 djelatnika ureda državne uprave u Gradu Sinju bez gradske uprave i bez županijske uprave na koliki se to broj popelo. To je problema, a naravno što se tiče imenovanja poslije kako je išlo malo jedni, malo drugi kao i u ministarstvima ništa nova niste tu rekli. A što se tiče imenovanja i školskih odbora i ovoga, naravno kako gdje politička opcija vlada u Splitsko-dalmatinskoj županiji je HDZ-e imenovan u sve školske odbore, tako u Primorsko-goranskoj SDP-e i tako će i na žalost i ostati. Znači, nije dobar sustav i nije dobro načelo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju. Ja bih vas zaista molio uvažene kolegice i kolege koji ste se još prijavili za repliku da se držimo teme rasprave i da ne odlazimo u neke druge sfere i tumačiti ovlasti, način izbora državne uprave, ureda državne uprave i također onoga tko je raspravljao, gospodina Bulja da također drži se teme. Nastavljamo dalje. Uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodin Bulj javio sam se radi ove vaše opaske na kolegu Radojkovića. On je naime tri puta imenovan od strane Vlade sada koja radi i ona prethodna. Znači dobio je dva puta produženje po pola godina i sada je dobio treći put. Ja ne znam vi u svojim raspravama dosta često imate, izjednačujete SDP-e i HDZ-e. Evo danas ste to pričali oko imenovanja vezano uz to tko je gdje na vlasti. Tako su ravnatelji te političke opcije, rekli ste za Split i za županiju. Recite nam molim vas do kojeg vi trenutka sebi dajete rok da ispravite tu nepravdu u Hrvatskoj da ne slušamo ovo još deset godina? Ako se desi slučajno da dobijete još jedan mandat, pa nakon toga još jedan dokle ćete pričati? Kada je to taj rok do kojeg ćete vi tako lijepo ovdje govoriti ovi SDP-ovci su tamo loši, HDZ-ovci su tamo loši? Kada ćete ispraviti to, to zanima građane. I ako ne ispravite. Sada mi kažete evo ja ću to Gordane napraviti u narednoj godini dana, što će biti nakon toga? Hoćete li i dalje pričati ili ćete konačno prestati o tome pričati? Znači zanima nas konkretno jer morate shvatiti, vi imate određenu odgovornost. Vi se ovdje ponašate ne kao opozicija, nego još više od opozicije. Kao opozicija svih opozicija, a u biti imate odgovornost i kao što ste rekli na klik ste svaki petak. Ja uvijek vidim zeleno na Bulju kada se klikne, osim tu i tamo malo zaigra prstić na bijelo. Ali klik je gospodina Bulja u pravilu je klik gospodina Bulja na zeleno. Ali zna i na bijelo, ne znam je li to zbog Hajduka kao što kaže Glavašević ili zbog nekih drugih stvari, ali vi klikate upravo onako kako bi HDZ-e htio da klikate. Evo, ga dajte nam recite da znamo [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] Do kada će to trajati.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Gordanu Marasu. Srećom nemamo žutih gumbi. Odgovor uvaženi kolega Bulj. Izvolite!
Gordan se previše uhvatio … [[Govornik se ne razumije.]] Ja ću vam odgovoriti na ovaj prvi dio. Gledajte, kad spominjete ime šefa ureda državne uprave ja sam govorio o trenutku imenovanja ali govorio sam kritički i u županiji. I jednostavno tada se stvorio višak, ponavljam se, višak djelatnika danas u Sinju malom gradu, bili ste u Sinju, 29 djelatnika imamo a imenovanje je bilo znamo kako. I ne preuzimam ja odgovornost niti ja glasam za zeleno, niti žuto nego glasam po savjesti. Kod ključnog dokumenta nisam glasao dokument. To nije meni na ponos niti plus ni minus, jednostavno zbog toga što imam razloge i koje sam obrazložio, to je prvo. Drugo, i kod porezne reforme nisam glasao za zakon određeni, kod ključnih dokumenata i to je moje pravo. A vi to ne možete napraviti. Ja znam da ste vi najbolji ministar i to sam ja rekao po procjeni mene i gospodina Grmoje od 90-te godine i da vi kao ministar imate ogromno iskustvo i da zaista vi možete procijeniti kad tko glasa kad je na crvenu, kad je na bijelu ali zaista ne možete nekoga uvjetovati kako će glasati i ne može nitko kao vi do sada biti na klik. A reći ću vam primjer. Evo, ja nikad ne bih glasao za najveću pljačku, to je predstečajna nagodba. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru. Slijedeća se za repliku javila uvažena kolegica Božica Makar. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Sabora! Uvaženi kolega Bulj, morat ću ja malo po političkom dijelu jer se zapravo vaša cijela rasprava svela na taj način, o tom političkom kadroviranju o tome svemu što vi govorite. Ja dolazim iz županije gdje je na vlasti HNS ali u potpunosti bi se složila sa svime što je rekao kolega Sanader, koji utjecaj ima osnivač, na koji način se bira ravnatelj, na koji način se zapošljava. Kad bi stvarno to bilo tako po političkoj liniji onda među svojim kolegama i kolegicama iz HNS-a ne bi imala toliko profesora koji također imaju već 40 godina i nisu našli zaposlenje. Ja odgovorno tvrdim da ravnatelji na ovaj način je u redu kako se biraju i da školski odbor sastavljen na način da ima tri iz škole i zaposlenika jedan od predstavnika roditelja i da je tri od osnivača što je u pravilu točno, tu se slažem s vama. Ako je na vlasti SDP on će kao osnivač imati najviše povjerenja u svoje, HDZ u svoje, mi u svoje. Međutim, presudan utjecaj nema se tu i to odgovorno tvrdim, a tvrdim i to jer znam kod nas u Varaždinskoj županiji kad smo 2008. išli u izgradnju škola postignut je konsenzus i od 28 jedinica lokalne samouprave samo tri nemaju jednosmjensku nastavu bez obzira iz koje su opcije. Mi u županiji imamo pročelnika iz HDZ-a, izvrsnog pročelnika gospodina Huđeka koji poznaje materiju i nije važno što je u HDZ a tko je vlasti. Mi imamo besplatne udžbenike ali ne na način da ih imaju samo neke jedinice lokalne samouprave nego ih imaju sve škole ali ne da se svaku godinu kupuju nego se daju, jedni ostavljaju za druge uz minimalna sredstva. I tvrdim da samo dogovorom ali ne i političkoj liniji, tu se ne slažem s vama, a da ovo, oprostite još samo jedna rečenica, s obzirom da je licenciranje mislim da će to svima pomoći dodatno usavršavanje i neka svi budu bolji i natječu se. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Božici Makar na replici. Odgovor uvaženi kolega Bulj. Izvolite!
Hvala lijepa. Kolegice, ne bih se složio da sam nešto populistički govorio, rekao sam probleme svoga kraja što je moje pravo kao i vaše pravo da ukazujete i nije lijepo da imate negdje besplatne udžbenike kao u Zagrebu i drugim razvijenim sredinama a da država u nerazvijenim krajevima nije to omogućila, o tome sam pričao. Što se tiče ravnatelja zaista ne mogu kazati da nisu brojni kompetentni ali zaista i politika je tu puno odlučivala. Ali brojni su kompetentni. A što se tiče kako to provjeriti. Pa napravite evo u zadnjih pet u školama o ravnateljima, u ostalim tvrtkama, institucijama napravite reviziju zapošljavanja i vidite koje su stranačke iskaznice, ja mislim da je to vrlo jednostavno, ali ne treba to raditi zbog ljudi. Ali činjenica je da ne želim utvrđivati, ali znam kako funkcionira sustav. Znam u svojoj županiji, u svome gradu, u državnoj upravi dole znam kako to funkcionira i kako se možeš zaposliti. I ja imam evo nezavisnu listu u Sinju, također imam čovjeka ima preko 40 godina, profesor je i ne radi, imam sestru koja je od 2007. godine putuje u Knin raditi 70 kilometara dnevno i nije mi palo na pamet sad da ja nešto tu prebacivam a mogao bih. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivan Šipić. Izvolite!
Hvala lijepa. Kolega Bulj, ja sam uhvatio dvije kao i kolege ali neću ulaziti u nekakve šire političke rasprave i ono što se danas već više puta ponavljalo, vi ste dvije stvari istakli, spomenuli u svom dijelu a to je prijevoz djece i da djeca nemaju udžbenike i mnoge te druge stvari. Ja bi radi istine rekao da ne valja generalizirati tj. nije dobro generalizirati da ipak postoje uloge kao što je uloga lokalne samouprave, gradova i općina. Prema tome, ako govorimo o prijevozu djece onda bi trebalo znati da država sufinancira ili financira 70% a za ostali se brine i županija i grad, pa ćemo reći da u cetinskom kraju kao i u drugim gradovima i općinama diljem Lijepe naše mnogi gradovi i općine u skladu sa svojim programom, socijalnim programom koji se donosi kroz proračune brinu se na takav način o svojoj djeci i o prijevozu i sufinanciranju, evo reći ću da u nas i ovim gradovima u cetinskom kraju izuzev Sinja iz kojeg dolazite vi a mi smo susjedi znamo vrlo dobro da Sinj je tu malo manje ulagao u taj dio, ali ovi ostali gradovi i općine, evo reći ću svoj primjer i ne bih se složio da smo kupovali knjige prije izbora. Evo, mi smo kupili udžbenike od milijun kuna sa proračunom od 13 milijuna kuna, kupili smo ih nakon izbora. Pa se ne bih složio s time, imaju i drugi primjere. Isto tako svake godine kupujemo djeci nadopunu udžbenika jer znamo kakva je situacija i vi vrlo dobro znate da smo iz tog kraja, kakva je situacija. Prema tome, bilo bi dobro da su naša izlaganja i zalaganja pa i po ovoj točci dnevnog reda više konstruktivna, onda ne bismo o tebi kako birati ravnatelja provodili i potrošili toliko vremena pa na jedan način umorili i sebe a i posebno ljude koji nas gledaju. Prema tome, ovdje zbog istine valja reći da ne valja generalizirati ali da bi trebalo popraviti sve skupa bi i mnogo toga više uložiti bi i tu se možemo složiti.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Šipiću na ovoj replici i na besplatnom EPP-u. Odgovor uvaženi kolega Bulj. Izvolite!
Kolega Šipiću, da mi smo iz susjednih gradova iz cetinskog kraja samo možda vi živite u drugom kraju. Vi jeste gradonačelnik ali je činjenica, otići ćemo vi i ja na Zelovo, otići ćemo na Vitelić, otići ćemo u te krajeve pa ćete vidjeti, na Tijarcu odakle je meni majka pa ćemo otići, obići ćemo te krajeve pa ćete vidjeti da to što vi govorite nije istina, da tu nema djece. Ne trebate uopće organizirati više prijevoz, ima dvoje, troje djece. A ako je vama normalno da u Zagrebu imaju besplatne udžbenike jer vi ako milijun kuna date dole od te sirotinje koja izdvaja ne znam kako ali imate određene benefite vi kao Trilj za vodne resurse i tako. I to je za vas dobro? Ja sam očekivao da vi kažete da, to su nerazvijeni krajevi odakle ljudi iseljavaju. Pa znate li vi kolega Šipiću da svake godine se u vašem gradu Trilju gdje ste gradonačelnik manje djece rađa? Pa zatvaraju vam se škole, imaju besplatne obroke vaša djeca koja putuju iz udaljenih krajeva. Imaju li osigurane besplatne obroke? Nemaju besplatno osigurane obroke. Izumiru vam sela gradonačelniče Trilja, dignite svoj glas za Sinj, cetinski kraj ii za vaš Trilj. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Tomislav Žagar. Izvolite!
Hvala. Potpredsjedniče Hrvatskoga sabora! Uvaženi kolega Bulj, vi ste doista u svojoj raspravi, na kraju rasprave otvorili jednu jako bitnu temu. Prvo, ja se s vama slažem bilo bi puno bolje da je ovdje s nama danas bio ministar jer mi se slažemo oko toga da ne treba odustati od licenciranja ravnatelja, to ste i vi rekli. S druge strane, ja sam rekao u više navrata i opet kažem glasat ću za da se ovo odgodi. A zašto? Jer ja zapravo ni ne znam što se odgađa i to je ključno pitanje. Mi ne znamo kakav će taj postupak licenciranja biti. Hoće li on biti permanentno usavršavanje pa će se onda podvrgnuti određenom ispitu, ili će to biti specijalistički studij ili jedan kolegij koji ćemo voditi?! Po uzoru evo na neke zemlje Slovenija ima nacionalnu školu za ravnatelje, Austrija akademiju za voditelje, Italija ispit za ravnatelje pred državnom komisijom, Malta diplomski studij školskog menađmenta, Švedska polaganje posebnog kolegija na sveučilišnoj razini, Litva dokazane kompetencije u vođenju i upravljanju. Mi u ovom trenutku ne znamo zapravo tko će to provoditi, hoće li to biti agencija, hoće li to biti Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje, hoće li to biti akademije učiteljske, tko će zapravo provoditi taj postupak i na koji način. Kad bi to znali bilo bi nam svima puno jasnije. I ono što me još zanima evo, pardon državni tajnik će imati priliku u završnoj riječi reći, je li se sa sindikatom o tome razgovaralo jer je to predmet i kolektivnog pregovaranja jer riječ je opet bez obzira, riječ je o ravnateljima, riječ je o nekakvim pravima iz područja rada. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na replici. Odgovor uvaženi kolega Bulj. Izvolite!
Kolega Žagar, vi ste iz prosvjete došli u saborske klupe, tj. gradonačelnik ste bili. Sve što ste kazali nema razloga da vam ne vjerujem da ne znate uopće o čemu će se glasati u ovome trenutku i što se mijenja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru. I posljednja replika uvažena kolegica Vesna Bedeković. Izvolite!
Hvala, potpredsjedniče. S obzirom da je dio rasprave kolege Bulja na koji sam htjela replicirati već raspravljen da se ne bismo ponavljali odustajem od replike. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Vesni Bedeković na ovom doprinosu. S ovime smo iscrpili sve prijavljene za rasprave. Želi li predstavnik predlagatelja državni tajnik dati završno? Ne. Želi li predstavnik predlagatelja SDP-a dati? Ne. Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem se državnom tajniku Hrvoju Šlezaku na obrazloženjima uvodnim. O ovoj točci dnevnog reda glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. S ovime smo iscrpili sve točke za današnji dan. Sutra nastavljamo s radom u 9,30 sati s točkom – Izvješće MIP-a Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Glasovanje o raspravljenim točkama će biti u 12 sati. Još jednom zahvaljujem se svima na raspravi. Želim ugodan ostatak dana. Hvala lijepo. SJEDNICA JE PREKINUTA U 18,45 SATI.
Sljedeći je Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 74. Predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Klub zastupnika HNS-a i HSU-a. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Gospodin Hrvoje Šlezak državni tajnik u Ministarstvu znanosti i obrazovanja. Amandman 1 na članak 2.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Amandman se ne prihvaća. S obzirom da u RH još nije uspostavljen sustav licenciranja ravnatelja školskih ustanova i da u RH niti jedna osoba nije mogla steći licenciju za ravnatelja stupanjem na snagu odredbe članka 126.a Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi od 1. siječnja 2017. godine niti jedna osoba u RH ne ispunjava uvjete za ravnatelja školske ustanove. Predloženim amandmanom kojim se predviđa zadržavanje članka 126.a došlo bi do blokade sustava odgoja i obrazovanja jer niti jedna osoba u budućem razdoblju ne bi mogla biti izabrana za ravnatelja školske ustanove. Zbog navedenog predlaže se Hrvatskom saboru da ne prihvati predloženi amandman.
Zahvaljujem. Želi li predlagatelj amandmana uzeti riječ? Izvolite.
Mi ćemo naravno tražiti glasovanje o ovom amandmanu. Jučerašnja rasprava je ne samo sa ove strane iz kluba HNS-a iz kluba SDP-a nego i drugih klubova koji su sudjelovali u ovoj raspravi bilo je sasvim jasno da svi želimo podizanje standarda u osnovnom i srednjem obrazovanju i da je licenciranje kao određeni cilj koji smo trebali postići unutar i zadanih ciljeva Strategije obrazovanja u Hrvatskoj nešto što je uvjet kojeg želimo ispuniti i s kojim moramo krenuti dalje. Budući da je određeni posao učinjen vezano za licenciranje, smatramo da je to nešto što mora ostati u zakonu i zato to predlažemo da ne brišete iz zakona. A ovu situaciju razrješavamo vezano za primjenu samog licenciranja razrješavamo drugim amandmanom kojeg smo stavili u prijelazne odredbe, što znači da dajemo mogućnost Vladi, ministarstvu da licenciranje provede u roku od dvije godine i da ga pokrene na način kako je već bilo predviđeno zakonom. Stvarno ne vidim ništa sporno u tome i ništa se ne bi dogodilo spektakularno da ste tako nešto prihvatili, ali bi sigurno ispunili ono što smo građanima donošenjem Strategije obrazovanja obećali još 2014. godine. I moramo reći da ne znamo i da nam nije jasno što se ustvari krije iza toga da se ta odredba odnosno taj članak u zakonu briše. Tražim glasovanje.
Zahvaljujem. Molim cijenjene zastupnice i zastupnike da pristupe glasovanju jesu li zato da se navedeni amandman koji Vlada ne prihvaća usvoji? Glasovanje je završeno. Navedeni amandman nije stekao dovoljnu većinu da se uvrsti u konačni prijedlog zakona. Amandman broj 2. Gospodin Hrvoje Šlezak državni tajnik u Ministarstvu znanosti i obrazovanja od strane kluba HNS-a na članak broj 4.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Amandman se ne prihvaća. Predloženi amandman kojim se predlaže prolongiranje roka stupanja na snagu odredbe članka 126.a Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi potrebno je odbaciti iz razloga što se nomotehnički ne može prihvatiti prolongiranje trenutka stupanja na snagu odredbe koja je već stupila na snagu 1. siječnja 2017. Zbog navedenog predlaže se Hrvatskom saboru da ne prihvati predloženi amandman.
Zahvaljujem. Želi li predlagatelj amandmana uzeti riječ? Izvolite.
Naravno da nema nikakvog smisla tražiti prihvaćanje ovog amandmana s obzirom da je odbijen prvi, pa bi se doveli u jako čudnu situaciju kada bi eventualno prihvatili taj amandman tako da ja neću tražiti glasovanje o ovom amandmanu. Međutim, uistinu je i ova izlika pod kojom vi odbijate uopće amandman, a to je da on nomotehnički nije usklađen. Pa vi ste promijenili u prijelaznim odredbama upravo tu odredbu, znači članak da zakon stupa na snagu odmah na što smo mi dodali vezano na amandman kojeg smo predložili da se u prijelaznim odredbama odredi da se taj članak primjenjuje sa odgodom. Moram još jednom iskazati ustvari zabrinutost u ovom trenutku što Ministarstvo obrazovanja ruši standarde, ali možda to i nije sasvim čudno s obzirom da standardi, visoki standardi u ministarstvu počevši od ministra pa nadalje nisu nešto s čime bi se mogli podičiti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Budući da je predlagatelj povukao amandman dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u srednjoj i školi. Molim uključite se i glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da smo većinom glasova 84 glasa za, 2 suzdržana i 34 glasa protiv donijeli Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi.