Zahvaljujem predsjedavajući, zamolio bih stanku u trajanju od 10 minuta radi situacije političke u zemlji. Hvala.
Može. Javlja li se još netko za stanku? Kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, u ime Kluba zastupnika HDZ-a tražim stanku od 10 minuta na temu aktualna politička situacija.
Hvala. Kolegice Mrak-Taritaš, izvolite.
U ime kluba GLAS-a i HSU-a tražim stanku od 10 minuta, aktualna politička situacija.
Može. Kolega Bauk.
U ime kluba SDP-a, također da sublimiramo sve tri stanke na temu aktualne političke situacije.
To je to, nastavljamo s radom u 9,55 minuta. STANKA U 9,40 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,55 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo sa radom. Prvi se za riječ javio u ime kluba MOST-a nezavisnih lista poštovani kolega Božo Petrov, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege zastupnici, nepodnošljiva je lakoća kojom se svi prijepori, afere, sumnje, mogu gurnuti pod tepih. Istražno povjerenstvo da je ostalo, moglo je ispitati sve nove svjedoke , moglo je ispitati premijere, ministre, državne tajnike. Onda se moglo dogoditi da bi oni sjeli preko puta članova povjerenstva i isto tako iznositi dokaze na koji način je postojala sprega politike i gospodarskog kriminala. Neki će reći da istražno povjerenstvo nije napravilo mnogo budući da su neki svjedoci šutjeli, naravno kod određenih svjedoka se dogodila sinkopa, točno, ali ta sinkopa je dala jasno do znanja što se događalo. Nekad i šutanja govori tisuću riječi. HDZ je uspio da istražno povjerenstvo ne postoji pa tako da čak ni šutnja ne postoji. Možete možda usporiti ali ne možete zaustaviti jer primjeri takve sprege, politike i gospodarskog kriminala i dalje izlaze na vidjelo. Dobar je primjer VUPIK. Mi smo postavili pitanje u trenutku kad je Andrej Plenković kao predsjednik Vlade bio ovdje, postavili smo pitanje VUPIK-a, Andrej Plenković je prešutio, a ono što je jako zanimljivo VUPIK prodan od strane države Ivicu Todoriću odnosno Agrokoru 2010. Idemo redom. 2010. predsjednik Sabora Gordan Jandroković, ministar vanjskih poslova sudjeluje na sastancima užeg kabineta Vlade, sukreira odluku, donosi odluku, potvrđuje odluku na sjednici Vlade za prodaje VUPIK-a Todoriću. U istom tom trenutku državni tajnik u Ministarstvu vanjskih poslova je današnji predsjednik Vlade Andrej Plenković, dakle i on zna sve. U istom tom trenutku ministar financija Martina Dalić, i onda sudjeluje na užim kabinetima, potvrđuje odluku, sudjeluje u tome, a državni tajnik u njezinom ministarstvu je Zdravko Marić. Danas su to ministri, predsjednici Sabora i predsjednik Vlade. Sve se zna, Andrej Plenković u Saboru danas šuti umjesto da ispravi stvari, evo danas ima priliku ispraviti stvari, on danas šuti. Naravno, sve se mora poklopiti. I što je bitno? Znate za koliko je Ivica Todorić kupio VUPIK? Za 30 milijuna kuna. Znate koliko ju štetu naplatio od države, ratnu štetu nakon što je kupio VUPIK za 30 milijuna? 300 milijuna. Dakle, u VUPIK-u je u bilancama stajalo da ta tvrtka može naplatiti ratnu štetu od države od 300 milijuna kuna, nisu se sjetili ni Gordan Jandroković kao ministar vanjskih poslova nije se sjetila ni Martina Dalić kao ministrica financija da se možda u kupoprodajnom ugovoru ukine ratna šteta ili nisu htjeli. Na građanima je da procjene nisu htjeli, nisu smjeli ili su zaboravili, ali Ivica Todorić je napravio posao stoljeća. Čovjek je u par mjeseci zaradio 270 milijuna kuna na račun države. Ista ova vlast koja vam danas ukida istražno povjerenstvo da se ovo ne sazna je sudjelovala u ovim aferama. I nije priča da istražno povjerenstvo je ukinuto radi procesa koji se danas događa oko Ivice Todorića, pa vaš državni odvjetnik glavni je rekao da to ne smeta. Cilj je da se stvari sakriju, da se ovakve istine ne pokažu pred javnosti. Još jedna stvar, zanimljiva da potvrdimo cijelu priču oko VUPIK-a. Zanimljivo je da je tu prodaju potpisao tadašnji državni tajnik Kuterovac koji je gle čuda, odmah nakon toga postao član uprave odnosno predsjednik uprave VUPIK-a ali tada nakon toga u koncernu Agrokor, to je ta politika. To je ono što se danas pokušava sakriti od građana i zato se ukida istražno povjerenstvo. I to je glavna teza hrvatske politike. Sakrij, prikrij, zataškaj, nasmiješi se, prekriži ruke, bit će sve dobro. to je od starog sistema. Smatram da je vrijeme da se suočimo sa istinom jer ovako ostajemo na mjestu. Hvala.
Hvala. Drugi je na redu u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče, kolegice i kolege. Mi u HDZ-u jasni smo i dalje na stajalištima da nitko nije iznad zakona, nije to ni Božo Petrov, nije to MOST, nije to ni HDZ, ni SDP i zakone valja u ovoj državi poštivati onako kako su napisani, to je jedini razlog zašto je povjerenstvo zastalo sa radom i nije istinita tvrdnja koju je izgovorio gospodin Petrov da povjerenstvo je nestalo, ne postoji. Ono je zastalo sa radom i ono što smo čuli danas ovdje sigurno ni to zastajanje sa radom neće spriječiti kolege, zastupnike da svaki dan mogu ili ako hoće govoriti o Agrokoru tokom cijelog dana. I to ćemo raditi ili ćemo slušati vjerojatno tokom možda cijele slijedeće godine. Međutim mi smo uvijek oprezni kad CSI Metković izlazi ovdje sa određenim optužbama jer činjenica je da smo do sada morali demantirati sve sa određenim dokumentima, audio snimkama, sve te silne optužbe, jedan dan bi postojale, drugi dan su nestajale i to dovoljno govori o vjerodostojnosti onih koji smatraju da je u biti ajmo to tako nazvati paraobavještajni teklić nešto što treba biti jedini smisao hrvatske politike. Mislim da mi u ovom saboru nismo istražitelji, da za to postoje tijela koja trebaju u tvrditi sve te istine, o kojima ste i vi kolega Petrov govorili i ja vas pozivam ako vi imate sve to što ste sada ovdje izgovorili kao dokumentaciju, kao dio mogućih sutra određenih procesa koji bi trebali voditi sustav presije, DORH, USKOK itd. da im to jednostavno predate. Nek to predate, pa nek oni onda naprave određenu razinu istrage i da se utvrdi što je od svega toga istina, da ne budemo mi ovdje u sabornici ti koji istražujemo, sudimo i presuđujemo. Mislim da je to svima nama jasno, da to nije naš zadatak. I nakon onog trenutka, kad ste vi svoju izjavu, ovjerili kod javnog bilježnika, ima u Hrvatskoj poprimila sasvim jedan drugačiji oblik. Znači to je pitanje vjerodostojnosti pojedinaca, koji smatraju da u datom trenutku jedino oni imaju pravo izgovarati što je to istina. Mi smo već jedanput rekli, nismo vi iskon istine i činjenica je da se sada organizirate, unutar, ja bi je nazvao jedne Samoborček koalicije, koja treba ovoj vlasti, svaki dan, na neki način kuhati za vratom i optužiti je za bilo što što se desilo u proteklih 27 g. Znači, vaši pokušaju, mislim da neće doći na plodno tlo, jer mi danas imamo puno jačeg i većeg posla, od ovoga da se međusobno istražujemo i da jedni drugi, namećemo određene krivice, iako vjerojatno ni vi tada niste sudjelovali u njima, kao što to ne radite ni danas. Jer, možda bi bilo dobro, u toj kad već istražujete određene istine, da vi izađete i kažete hrvatskoj javnosti, koji je to ministar u Vladi, koje ste i vi bili potpredsjednik ima određene tarife. Recimo 3000 eura za podizanje kaznene prijave. To je jedna tarifa, koja je izašla javno, vidjeli smo je i možda bi mi tada u HDZ-u sada trebali krenuti u tom smislu i dalje. Znači, tko je imao 1000 eura, tarifu, za sastanak, tko je imao 3000 eura, za podizanje kaznene prijave, pa da o tome pričamo i na taj način da zamaramo ili uveseljavamo hrvatske građane. Posao hrvatskih saborskih zastupnika ili zastupnika je da raspravljamo o zakonima, da pokušamo učiniti maksimum dobroga za naše građane. Danas imamo važne zakone, sutra imamo to, u četvrtak imamo državni proračun i to je posao s kojim ćemo se baviti mi u većini, a vi nastavite svoje istrage, radite to što mislite da trebate raditi, ali mislim da vam to građani neće … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Kolega Grmoja, ja vas molim da ne dobacujete, sad ste se čak ubacili na mikrofon. Mislim, aj vas zaista molim da se držimo reda. Nemojte mi namigivati, držite se reda. To je samo ono što od vas tražim. Idemo dalje, treća je na redu poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, nakon kolege Borića, treba ponovno duboko udahnuti i vratiti temu nazad. Mi imamo zaista običaj u Hrvatskoj imati niz poslovica, pa te poslovice kažu više od, odnosno, pokazuju stvarno stanje. Tako djeca mala kad legnu u krevet, pokriju se po glavi i misle da sve ono što su napravili loše ili krivo neće se desiti. Ja često imam osjećaj da kolege iz HDZ-a zaista legnu, pokriju se po glavi i misle da kad su se pokrili i da sve ono što je tema neće se desiti. Tako da se samo vratimo, ne trebamo se vraćati daleko u povijest, možemo se vratiti u ovu godinu i vidjeti kako je krenula tema Istražnog povjerenstva, krenula je na način, da kad se pokazala želja da se je probalo napraviti sve, da do tog istražnog povjerenstva ne dođe. Iza toga se je pretvorilo u sapunicu. Iza toga, kako je sapunica rasla, pretvorilo se u cirkus. I legitimno je pitati, zašto? Iz jednostavnog razloga, što kad, i to su me naučili u politici, trebate puno, puno ponavljati neke činjenice i onda kad ponovite,, bez obzira kakove jesu, one postaju u jednom trenutku istina. Pa smo mi toliko puta čuli, da ova Vlada zapravo lex Agrokorom spašava Agrokor. Toliko puta smo čuli, da nitko koji su članovi ove vlade, apsolutno nisu sudjelovali u tzv. rođačkom kapitalizmu i stvaranje tog mastodonta kojeg zovemo Agrokor i koji je nabubrio ko dizano tijesto i tako se raširio da ga se više nije moglo vratiti nazad u zdjelu. No, međutim, zaista, ono št je činjenica, činjenica je da 2010. u trenutku kada je bila tema vupik, ministar vanjskih poslova je bio gospodin Jandroković, ministrica financija je bila gospođa Dalić, državni tajnici su bili i gospodin Plenković, a državni tajnik je bio i gospodin Marić. I znali su što se dešava. I ne može nitko, na pitanje zašto? Zašto se je odlučilo ići tamo u '90. i neku a ne ići od 2017. nazad. Samo zato što se žalili neke stvari prikriti. Željelo se da se o tome ne raspravlja. I tome je tako. Da se htjelo, istražno povjerenstvo je moglo zaista nastaviti s radom. Istražno povjerenstvo je moglo otvoriti sve teme, ali se nije htjelo. To vam je na onu koja kaže da li više vjeruješ moji riječima ili svojim očima. E sad, ja zaista teško vjerujem nečijim riječima, puno radije vjerujem svojim očima vjerujem informacijama, vjerujem podacima i vjerujem činjenicama. Činjenica je da je gospodin Jandroković bio ministar vanjskih poslova, činjenica je da je gospođa Dalić bila ministrica financija i činjenica da ne mogu reći da u VUPIK-u nisu znali. Jednako tako je i činjenica da je premijer bio državni tajnik gospodin Plenković i činjenica je da je gospodin Marić koji ima očito kratka pamćenja pa se ne sjeća ni onog što je bilo u Agrokoru bio državni tajnik i činjenica da su znali. I činjenica da nešto što je bio Agrokor i koji je Agrokor dijelim ga na dva, ovog prvog dijelim na podskupine ali prvi Agrokor je gospodina Todorića, a drugi Agrokor je gospodina Ramljaka. Agrokor gospodina Ramljaka su stvorili isti oni koji su pomogli da Agrokor raste na način da se taj duh iz boce ne može više vratit u bocu. I vidimo onu bajku, znate kad vam duh iz boce izađe van teško se vraća nazad. I stoga, saborski zastupnici nemaju puno alata ali imaju jedan alat to je riječ i to je govor. I to da koristimo riječi i da koristimo govor i da koristimo ovu govornicu da kažemo ljudima činjenice to nam ne može nitko oduzeti niti će nam oduzeti. Stoga govorit ćemo i dalje, govorit ćemo i dalje što je u Agrokoru. Ali vjerujte nema ni jednog zakona o kojem mi nećemo reći ono što mislimo. Kao što smo i do sada, ono što je dobro bit ćemo za to, ali ono što je loše, ono gdje vi svjesno i namjerno državu vraćate nazad o tome ćemo govoriti. Znate kad idete nazad do provalije je jedan kratki korak, a mi smo sad već na onom kamenu koji je za pad u provaliju i koji se ljulja. Stoga nećete nam oduzeti riječ i nećete nam oduzeti govor. Hvala.
Idemo dalje. Četvrti je Klub zastupnika SDP-a i poštovani kolega Davor Bernardić, izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, pa evo ovo jutro je po svemu zanimljivo a najzanimljivije je po tome što se svaki tjedan javljaju novi dokazi, nove indicije u umiješanost vrha današnje vlasti u aferu Agrokor. Afera VUPIK gdje država direktno izgubila 300 milijuna kuna u smiješnoj kupoprodaji, tj. prodaji Agrokora za 30 milijuna kuna, gdje je načinjena šteta od 300 milijuna kuna za državni proračun i sve njene građane, gdje su akteri vlasti tada bili ministrica financija Dalić sa svojim tajnikom, državnim tajnikom Zdravkom Marićem kao član Užeg kabineta potpredsjednik Vlade gospodin Jandroković sa svojim državnim tajnikom Andrejom Plenkovićem pokazuje jasnu umiješanost vrha današnje vlasti u aferu Agrokor. Kredit HBOR-u koji je prošli tjedan izbio kao afera od 400 milijuna kuna gdje je na temelju kreditne evaluacije rizika izloženosti tadašnje uprave u šestom mjesecu 2016. po nalogu … [[Govornik se ne razumije.]] Nadzorni odbor zajedno sa ministrima koji danas sjede u ovoj Vladi odobrio kredit od 400 milijuna kuna HBOR-u i tako direktno na temelju svih upozorenja koje je ta kreditna evaluacija rekla napravio štetu od 400 milijuna kuna za državni proračun pokazuje da smo u samo dva tjedna sa ove dvije afere je napravljena šteta za hrvatske građane od 700 milijuna kuna. Tko će odgovarati? Isti akteri, isti potpis, iste metode Dalić, Marić, Jandroković, Plenković direktno umiješani u ovu aferu. I stoga nije čudno da danas na Odboru za Ustav gdje su vas podržali vaši koalicijski partneri pokušavate zataškati stanje u Agrokoru. To mi liči na epizodu iz nekih mračnih vremena kad su Hrvatsku vodile tajne službe. Po tim obrascima ponašanja pokušavate sakriti istinu o Agrokoru, pokušavate stvari gurnuti pod tepih zato jer se vaša umiješanost u aferi Agrokor zna. I zna se i to pokušavate sakriti, no ono što je odgovornost je da mi upozorimo što se događa tamo, da upozorimo da iz Agrokora odlaze novci a da iz Hrvatske odlaze ljudi. 50000 ljudi je u samo zadnjih godinu dana napustilo Republiku Hrvatsku, ljudi koji su otišli trbuhom za kruhom, ljudi koji ne razmišljaju o povratku zbog toga što niti jedna reforma, niti jedan prijedlog zakona koji ide u smjeru i trebao bi ići u smjeru poboljšanja standarda ljudi u Hrvatskoj nije donesen. U Hrvatskoj se pod hitno moraju povećati plaće. Za početak minimalna plaća. To predlažemo zadnjih šest mjeseci uporno to odbijate. U Hrvatskoj moramo riješiti pitanje ugovora za stalno. Ne mogu, ne može 90% novih ugovora biti ugovori na neodređeno vrijeme i na taj način se ukidati sigurnost, egzistencija i mogućnost planiranja mladih obitelji i ljudi koji žele imati djecu i osnovati obitelj. I u Hrvatskoj moramo napraviti sve da potaknemo zapošljavanje mladih ljudi. To danas izostaje i niti iz jednog prijedloga ove Vlade se to ne može naslutiti niti se to vidi. Možete što hoćete, ali ne možete dokle hoćete. Pozivam vas da ne skrivate umiješanost u aferu Agrokor, da ne skrivate istinu o Agrokoru, da ne bježite od povjerenstva i da u četvrtak ne glasate za zaključak o ukidanju povjerenstva jer to je istina. De facto ste priznali zaključkom Odbora za Ustav da ćete u četvrtak staviti na glasanje ukidanje Povjerenstva ovdje u Hrvatski sabor. Mene baš zanima tko će od zastupnika u četvrtak dignuti ruku za ukidanje Istražnog povjerenstva za Agrokor, zato jer će u četvrtak i ukidanje Istražnog povjerenstva za Agrokor biti indikativan u svim onim aktivnostima koje će se događati u sljedećoj godini.
Prelazimo sada na dnevni red. To je - Konačni prijedlog zakona o Agenciji za mobilnost i programe EU, drugo čitanje, P.Z.E. br. 131. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodano obrazložiti prijedlog? Poštovani državni tajnik Matko Glunčić državni tajnik u Ministarstvu znanosti i obrazovanja. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsjedniče Sabora, poštovane sabornice i sabornici. Dakle Agencija za mobilnost i programe EU osnovana je Zakonom o Agenciji za mobilnost i programe EU kao javna ustanova u čijoj nadležnosti provedba programa EU za obrazovanje i mlade, sukladno pregovaračkom stajalištu u sklopu pristupnih pregovora RH i EU u poglavlju 26. Obrazovanje i kultura. Ministarstvo znanosti i obrazovanja i agencije od 2018. godine u nadležnost je dodijelilo niz novih dodatnih mreža, programa i inicijativa i zbog toga moramo donijeti ovaj novi zakon koji će se vezati u te nove programe koje je agencija dobila. Također završetkom prijašnje generacije programa EU agencija je u siječnju 2014. postaje Nacionalna agencija za program ERASMUS+ koji je u principu jako važan za mobilnost naših znanstvenika i studenata, novi program EU u području obrazovanja, osposobljavanja mladih i sporta. Osim toga od siječnja 2014. agencija ustrojava veći dio nacionalne potpore strukture za novi okvirni program Obzor 2020 te dobiva u nadležnost čak 17 od 23 tematska područja u ovom programu. Osim navedenih ključnih proširenja djelatnosti agencije Ministarstvo znanosti je agenciji dalo u nadležnost operativnu provedbu regionalnog programa mobilnosti u visokom obrazovanju čuveni CEPUS te također operativnu provedbu bilateralnih sporazuma za područje visokoškolske suradnje i promicanja visokog obrazovanja RH u inozemstvu. Agencija je također dužna raditi na jačanju i nadgradnji svoje temeljene djelatnosti koristeći sredstva Europskog socijalnog fonda, tako da je operativnim programom učinkoviti ljudski potencijali predviđen projekt čiju će provedbu Ministarstvo znanosti dati u nadležnost samoj agenciji. Dakle osnovna pitanja koja se uređuju ovim zakonom su proširenje opisa djelatnosti zbog ovih svih programa novih koje dobija agencija u svoju nadležnost, ali i redefiniranje ustroja i tijela agencije sukladno novoj generaciji programa EU i ostalih međunarodnih programa koje sada provodi agencija. Dodatno, s obzirom na to da je agencija kreditirana pri Europskoj komisiji za decentraliziranu provedbu programa ERASMUS Plus potrebno je usklađivanje s Uredbom o uspostavljanju programa ERASMUS+. I na samom kraju, za provođenje ovog zakona nisu potrebna nikakva dodatna financijska sredstva u državnom proračunu s obzirom da su sredstva za rad agencije i provedbu programa u smislu nadležnosti obveza agencija planirana u državnom proračunu za 2017. godinu i u projekcijama za 2018. i 2019. godinu. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Mrsić. Izvolite.
Poštovani državni tajniče. To smo imali raspravu i na odboru, dakle u zakonu je navedeno da se u agenciji imenuje ravnatelj, zamjenik ravnatelja i četiri pomoćnika što smatram da u ovoj agenciji koja je izuzetno važna za povlačenje sredstava iz EU i bit će još i važnija s obzirom na Europski socijalni fond je četiri pomoćnika u strukturi upravljačkoj izuzetno puno i ne mogu se oteti dojmu da to služi samo da se pojedini uhljebe na funkcijama bez obzira što će oni vjerojatno biti imenovani iz članova odnosno djelatnika same agencije. Agencija ima otprilike oko 80 zaposlenika, prema tome upravljačka struktura biti negdje oko 7, 8% od ukupnog broja zaposlenih. Smatram da je u prvom redu nije trebalo definirati broj pomoćnika sa samim zakonom nego je to trebalo definirati aktom agencije, a to je statutom i ne vidim razloga da se imenuje toliko pomoćnika jer to i košta, a s druge strane nisam siguran da će osigurati bolje upravljanje samom agencijom. Ono što agencija treba, agencija treba jedno drugačije upravljanje na način da se sektorski podijeli da ima više sektora, da ima načelnike sektora i da su to ti ljudi koji će onda osigurati da sama agencija upravljački stoji dobro i da samo upravljanje sredstvima koja stižu iz EU bude dobro. Žao mi je što je jedna dobra agencija sa ovim načinom stavljena na neki način pod lupu javnosti jer u svakom slučaju je to pet ljudi u upravljačkoj strukturi koji mislim da nije potrebno da ih ima toliko, da se moglo to napraviti i sa manjim brojem ljudi. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku hoćete kolega Glunčić? Ništa. Dobro. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda prelazimo na raspravu. Prva je na redu u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovana kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, poštovana ravnateljice Agencije za mobilnost i programe EU, poštovane kolegice i kolege. Klub SDP-a podržat će Prijedlog zakona o Agenciji za mobilnost i programe EU odnosno Konačni prijedlog Zakona jednako kao što je podržao na neki način iskorake u samom predloženom zakonu i u prvom čitanju. Smatramo dobrim da agencija ide u korak s vremenom, da je agencija potpuno otvorena prema javnosti i da radi dosta transparentno i da ispunjava u potpunosti svoju svrhu, znači da sve ono zakonom propisani opseg djelatnosti koji je do sada bio od 2007. čini mi se godine propisan u samoj agenciji, a to je povlačenje sredstava iz fondova EU, sudjelovanje u drugim međunarodnim programima koji se tiču obrazovanja, znanosti mladih osposobljavanja i sporta i ispunila je zapravo svoju svrhu. Kamo sreće kad bi sve agencije imale ovakve učinke kao Agencije za mobilnost i programe i EU-a, vjerujem da bi u tom slučaju i izvješća RH o spretnosti i uspješnosti povlačenja financijskih sredstava koje nam stoje na raspolaganju sada kad smo punopravna članica EU-a, izgledala puno bolje, ne u samom postotku, mislim i u postotku ali bi bilo i puno bolje za hrvatsko društvo. Ono što donosi novi prijedlog zakona što je rekao i državni tajnik u samom uvodu, to je povećanje opsega poslova, dakle neki programi dok smo bili u ono predpristupnom periodu, kolokvijalno ću se možda izraziti, istekao im je rok trajanja odnosno izašli su, dolaze nove generacije programa i moramo stvoriti zakonske preduvjete kako bi agencija sukladno zakonu mogla raditi svoj posao i dalje. S tim u vezi nužno je reorganiziranje samog rada agencije, ako hoćete preustroja, činjenica jest da su do sada temeljem staroga zakona odnosno još uvijek važećeg ali staroga zakona kojega mijenjamo, postojali čini mi se 17 odjela da je rekla gospođa ravnateljica na sjednici Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu ali da ti odbori zapravo nisu imali svoje nadređene nego su direktno bili podređeni odnosno nadređena im je bila sama ravnateljica, to je nešto što je neuobičajeno u praksi bilokoje organizacije sustava. To znatno usporava procese i mislim da je ovo jedan logičan put. Mi sad možemo raspravljati ovdje je li nužno da se prvi pomoćnici odnosno suradnici odnosno odgovorne osobe na toj razini mikro menadžmenta zovu načelnici ili pomoćnici, možemo raspravljati o tome je li 4 pomoćnika previše ili premalo, međutim ako agencija nastavi raditi ovakvim tempom, još unaprijedi svoj rad, mislim da će svako izdvajanje za plaće ljudi koji će imati nešto više plaća a neće biti novog zapošljavanja, nego će to biti ljudi imenovani za pomoćnike kako predviđa zakon koji su već u sustavu i rade svoj posao, mislim da će biti opravdane ovakve izmjene zakona. Mi imamo različite prakse ako uzmemo samo Ministarstvo znanosti i obrazovanja, znači imamo Agenciju za mobilnost i programe EU-a, imamo CARnet, imamo Agenciju za znanost i visoko obrazovanje, imamo Agenciju za strukovno obrazovanje, obrazovanje odraslih i Agenciju za odgoj i obrazovanje. Različite su prakse, negdje imamo i pomoćnike i načelnike, u nekim agencijama imamo 2 pomoćnika, u CARnetu čak 6 pomoćnika, tako da mislim da ljudi koji predlažu zakonska rješenja najbolje znaju što je ono što su im prepreke u nekakvom radu i koja bi bila optimalna rješenja kako bi se te prepreke uspješno preskočile. To ne znači nužno da će svih 4 pomoćnika morati biti imenovani odmah, to nije ni predviđeno ali ovaj zakon se donosi, ne misli se mijenjati za godinu pa ponovno da 2 godine. Zakon je rađen na način da gleda 5 do 10 godina unaprijed, usudit ću se reći i otvara prostor upravo za ovoliki broj pomoćnika ako se bude širili u ivom regionalnom smislu što smo imali prilike čuti na samom odboru, onda taj argument drži vodu. Ako se zakonu pristupilo na način da ga se radi dugoročno, da ga se ne misli kroz izmjene i dopune konstantno u Saboru mijenjati jer ovako zakoni koji se ne mijenjaju često jamče naprosto stabilnost sustava, jedan okvir u kome se može normalno raditi i biti potpuno posvećen svom poslu a ne svakih godinu dana po 6 mjeseci u postupku izmjena zakona. Ono što također pozdravljamo a kazali smo to i u raspravi u prvom čitanju jest činjenica da su se malo postrožili uvjeti za izbor ravnatelja, pomoćnika ravnatelja i same članove upravnog vijeća. U praksi u povijest rada agencije pokazalo se da vrlo često se sjednice upravnog vijeća nisu mogle normalno održavati što je također usporavalo donošenje određenih odluka koje se itekako tiču agencije upravo zbog toga što nije bilo kvoruma. Ja neću ulaziti kao ni prvi puta u to je li to neodgovornost samih članova ili je nešto drugo po srijedi, mislim da je dobro što smanjujemo broj članova upravnog vijeća, oni će time biti puno operativnije, vjerujem i konstruktivnije, da neće blokirati ni na koji način rad agencije svojim ne sastajanjem odnosno nemogućnošću održavanja sjednice zbog nepostojanja kvoruma i mislim da su ovi uvjeti koji su propisani zapravo da uz neko formalno obrazovanje koje se do sada zahtijevalo ipak u ovim tijela i za pomoćnike ravnatelja za članove upravnog vijeća ako se ne varam, pogotovo za pomoćnike, tražimo osobe koje itekako imaju iskustva u ovom području je nešto što može samo doprinijeti boljem i uspješnijem radu agencije. Ovdje ću stati, to su ključne izmjene samoga zakona, mi ih podržavamo, agenciji želimo da nastavi dalje raditi na način na koji je radila do sada. Ona je zaista jedan svijetli primjer ne samo u Hrvatskoj nego i u EU-u. iznimno je bitno da društvu na besplatan način ponudimo mogućnost da koristi sva sredstva koja stoje na raspolaganju i da unaprijedimo one dijelove društva koji su nam evo, imali smo prilike i malo prije u stanakama slušati od nekih kolega zastupnika o tome koji su nam iznimno važni, to su mladi, to je obrazovanje, to je osposobljavanje, to je znanost, ako hoćete i sport. Kada već nemamo dostatnih sredstava u hrvatskom proračunu za samo obrazovni sustavni, uza sustav znanost, onda je dobro da se ulože dodatni napori da uzmemo apsolutno sve što nam članstvo u EU-u nudi i da pomognemo sustavu obrazovanja, mladim ljudima i društvu u cjelini da ipak i kroz razmjene, ovdje je ERASMUS+1 jedan od ključnih programima iznimno je važno da se mladim ljudima pa i znanstvenicima i ljudima u obrazovnom sektoru nižih razina omogući razmjena, da im se omogući stjecanje međunarodnih iskustava, upijanje primjera dobre prakse, a onda samim time i implementacija u samoj našoj državi. Mi ovaj prijedlog zakona zdušno podržavamo i smatramo da ćemo evo kao Hrvatski sabor doprinijeti tome da stvorimo okvir koji će samo poslužiti da agencija radi jednako uspješno ako ne i bolje u odnosu do sada. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Sokol. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo kolegice Glasovac, drago mi je da se oko agencije dosta slažemo. Međutim, opet se vraćamo na onu staru raspravu o ulaganju proračunskih sredstava je li dostatno ili nije. Možemo se složiti da u znanosti i obrazovanju uvijek treba ulagati više, ali ja bih opet ponovio neke činjenice, odnosno neke usporedbe između prijedloga proračuna za 2018. i izvršenja proračuna 2015. To je bilo zadnja godina mandata vaše Vlade. Znači imamo povećanje za redovnu djelatnost znanstvenih instituta 12%, za Hrvatsku zakladu za znanost 20%, za ugovorno financiranje znanstvene djelatnosti 35%, a za doktorande i post doktorande a uvijek se ističe kako trebamo ulagati u mlade 162%. Znači više od 2 i pol puta je veće ulaganje iz proračuna za doktorande i post doktorande nego što je bilo u 2015. Mislim da nam to pokazuje da se ide u pozitivnom smjeru. Jednu stvar koju sam vam ostao dužan iz prethodne rasprave koja se tiče znanstvenih novaka gdje spominjete kako se režu sredstva za njih znanstveni novaci kao kategorija više ne postoje. Znači znanstveni novaci o kojima se radi su oni koji završavaju svoje doktorate i izlaze iz sustava ili postaju docenti itd. itd. I to je razlog zašto se ta stavka smanjuje i to je logično. Ali ono što se ulaže i što se povećava su kategorije doktoranada i post doktoranada i dapače ono što ova Vlada osigurava je da će se prvi put nakon dobrih šest, sedam godina omogućiti ona reprodukcija znanstvenog kadra u smislu minimalno do 250 novih doktoranada u sustavu, da se sustav može obnavljati makar da se povećava, makar da se nadomještavaju oni koji idu u mirovinu. A ono što bih posebno istaknuo je da je upravo najveća suša u zapošljavanju novih novaka, doktoranada itd., mladih znanstvenika bila između 2012. i 2015. Tada je praktički skoro potpuna suša nastala. Pa mislim da to treba istaknuti kad govorimo o kontekstu zapravo cijele priče. Hvala.
Odgovor na repliku, kolegica Glasovac.
Hvala lijepo. Poštovani kolega, činjenica jest da u državnom proračunu se danas nalazi puno više sredstava, proračun je bogatiji nego li je to bio slučaj prije tri, četiri godine i to je činjenica. Činjenica je isto tako da unatoč tome što Hrvatskoj ide bolje, a to se vidi po proračunu, time se hvali i premijer i sve je to u redu i meni je drago zbog toga da nam ide bolje. Činjenica da je Ministarstvo znanosti, obrazovanja jedan od najvećih gubitnika kad pogledamo sva ministarstva. Najviše kroz ovaj proračun za 2018. godinu dobili su Ministarstvo branitelja, obrane, vanjskih i europskih poslova, a tamo pri dnu ljestvice među ona tri ministarstva koja su dobila najmanje sredstava u povećanju u odnosu na prošlu godinu su na žalost Ministarstvo znanosti i obrazovanja, Ministarstvo uprave i Ministarstvo unutarnjih poslova. Drugo, učenici će po svemu sudeći prema proračunu koji je planiran i usvojen ovdje kad govorimo o novima i sljedeće godine učit po starim, zastarjelim programima. Učenici će i dalje bit ocjenjivani, praćeni, vrednovani na isti način. Nećemo uvest nove tehnologije, nove metode poučavanja. Nećemo na žalost uspjeti u hrvatske škole uvesti cjelovitu kurikularnu reformu. Jedino što će dobit neke škole, samo dio njih će biti nova računala. Ja se samo nadam da ne namjeravate ta računala ugrađivati u škole recimo kao ona u Čazmi gdje se urušio strop neki dan, jer to je stvarno mislim neću reći smiješno, zapravo da nije tužno bilo bi smiješno. Kompjuteri su lijepi, to je sve divno, idealno. Međutim, mislim da naše učenike i naše roditelje kao prioritete brinu puno više neke druge stvari tipa nužda za bubanjem napamet činjenica, činjenica da kad završe obrazovni sustav se ne osjećaju spremno za tržište rada, pa ni u životu recimo nemaju financijsku pismenost. Pa onda dođete u banku, dižete kredit, uopće ne znate što potpisujete, jer im obrazovni sustav ne daje one osnove koje bi ih pripremale za život. I toga u ovom proračunu na žalost nema. Mi sad možemo razgovarati je li ovdje išao milijun kuna više, milijun kuna manje. Činjenica je da ni sljedeće godine onih, boljke koje najviše muče učenike i roditelje [[Upadica predsjednik: Hvala.]] neće nestati i to je ono što me …
Hvala. Idemo dalje sa raspravama. Sada je na redu Klub zastupnika HDZ-a i poštovana kolegica Vesna Bedeković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, gospođo ravnateljice Agencije za mobilnost i programe Europske unije. Evo kao što je već rečeno pred nama je Konačni prijedlog Zakona o Agenciji za mobilnost i programe EU koji je raspravio i većinu glasova prihvatio Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu na svojoj jutrošnjoj 19. sjednici pri čemu će evo u svrhu još daljnjeg poboljšanja kvalitete ovog konačnog prijedloga je podnijelo i određen broj amandmana. Ja ću iskoristiti evo prigodu i još samo jednom podsjetiti na to da je Agencija za mobilnost i programe EU osnovana Zakonom dakle o agenciji iz 2007. godine kao javna ustanova u čijoj nadležnosti je provedba programa EU u sklopu tada pristupnih pregovora RH i EU u poglavlju 56. sa svrhom, dakle upravljanja programima EU što naravno je podrazumijevalo i raspisivanje javnih natječaja, informiranje i savjetovanje potencijalnih prijavitelja pripremu same natječajne dokumentacije uz naravno poslije toga formalnih kriterija i ocjenu kvalitete, prijava ugovaranja i odobrenih projekata a onda kasnije i praćenje, savjetovanje i nadzor ugovorenih financijskih sredstava. Naravno sukladno tadašnjem zakonu djelatnost agencije obuhvaća i druge programe EU koji su u nadležnosti Ministarstva znanosti i obrazovanja, primjerice one koji se odnose na, kako na mobilnost istraživača u europskom istraživačkom prostoru, pa na ugradnju komponenti EUROPASS-a recimo u obrazovni sustav RH, uspostavljanja međunarodnih združenih diplomskih studija i još niz drugih programa. I imam ovdje potrebu podsjetiti da je agencija tijekom 2009. i 2010. godine u okviru te pripremne faze sudjelovanja RH u programima EU u području obrazovanja započela s provođenjem pilot natječaja za financiranje sudjelovanja pojedinaca, a onda i ustanove i organizacija u Programu za cjeloživotno obrazovanje i tada programu Mladi na djelu i u toj pripremnoj fazi tijekom 2009. i 2010. godine upravo posredstvom agencije je iz tadašnjih pretpristupnih fondova financirano 510 projekata u ukupnom iznosu od 2 milijuna i 800 tisuća eura. I tad je u aktivnostima međunarodne suradnje i mobilnosti sudjelovalo 2.400 pojedinačnih sudionika pojedinaca koji su neposredno bili u programima. Nadalje, u razdoblju od 2011. do 2013. broj projekata se povećao na 1579, jednako tako broj povučenih sredstava na 26 milijuna 980 tisuća eura i naravno broj pojedinačnih sudjelovanja negdje oko 22.700 pojedinačnih sudionika. Naravno početkom 2014. godine ako se prisjetimo znat ćemo da je započela provedba nove generacije programa EU ERASMUS+ za područje obrazovanja, osposobljavanja mladih i sporta. Evo neki dan smo jučer jel tako, proslavili obljetnicu ERASMUS programa i naravno tijekom svih ovih godina do 2017. djelatnost agencije se kontinuirano širi, ali jednako tako i povlači se sve više sredstava iz EU. Naravno da je iz svega ovoga razvidno kontinuirano širenje djelatnosti agencije od 2007. negdje kraja do danas. Pri tom možemo zamijetiti rast i ugovorenih i financiranih projekata i povučenih sredstava i ono što je jako bitno kao krajnji cilj broj pojedinačnih konkretno ljudi uključenih u programe mobilnosti i međunarodne suradnje. I upravo stoga bih samo podsjetila da je baš radi usklađivanja sa stanjem koje imamo danas 2017. u odnosu na desetak godina prije kada je Zakon o agenciji donesen, dakle potrebno je bilo donijeti ove izmjene i dopune, novelirati postojeći Zakon o agenciji koji će onda regulirati i djelatnost i nadležnost agencije nad novim programima EU u području znanosti, obrazovanja, osposobljavanja mladih i sporta itd. Vidjet ćete da je u konačnom prijedlogu zakona djelatnost agencije, njena nadležnost regulirana u članku 5. konačnog prijedloga. Naravno da sukladno širenju djelatnosti agencije potrebno je bilo i njene izvore financiranja uskladiti sa stvarnim stanjem pri čemu je uz državni proračun kao izvor financiranja navedena EU koja agenciji osigurava financijska sredstva. Sve to regulirano je u članku 6. konačnog prijedloga zakona. Naravno sukladno širenju djelatnosti agencije redefiniran je i ustroj i tijela agencije kako bi se osigurala primjerena i učinkovita organizacijska struktura. I ono što je jako bitno, jasno razgraničila četiri glavna područja djelatnosti agencija, to je područje obrazovanja, osposobljavanja i sporta zatim područje mladih i vrlo bitno područje, područje znanosti. A ova problematika regulirana je u člancima od 7. do 13. konačnog prijedloga zakona. Jednako tako podsjetit ću da je ovaj konačni prijedlog zakona u skladu sa uredbama EU koje se odnose na europske programe ERASMUS+ i Obzor 2020., sve to je regulirano u članku 5. stavku 1. konačnog prijedloga zakona. I naravno Konačni prijedlog Zakona o Agenciji za mobilnost i programe EU sadrži i jako bitan pravni okvir za razvojne potrebe vezane za jačanje i nadogradnju same djelatnosti agencije projektima financiranima iz fondova EU, a isto tako i učinkovito integriranje postojećih i budućih programa u području obrazovanja, osposobljavanja mladih, sporta i znanosti što je regulirano u članku 5. u stavcima 2., 3. i 4. konačnog prijedloga zakona. Ono što čini razliku između prijedloga zakona u prvom čitanju i konačnog prijedloga odnosi se na prijedloge koje je predlgatelj prihvatio u izradi konačnog prijedloga zakona i oni se odnose na članak 1. u kome su u nomotehničkom smislu dva stavka objedinjena u jedan. U članku 9. brisan je stavak 3. slijedom čega je izmijenjena i numeracija stavka 4., a sama odredba iz ovog članka koja se inače odnosi na reguliranje zabrane obavljanja upravnog nadzora nad radom agencije onim članovima upravnog vijeća koji su imenovani od strane Ministarstva znanosti i obrazovanja u svrhu sprečavanja sukoba interesa i dalje ostaje prisutna u zakonu, ali je u konačnom prijedlogu ona prebačena u članak 14. kao sadašnji njegov stavak 4. Ono što je razlika u odnosu na prvo čitanje jesu postroženi uvjeti za izbor zamjenika i pomoćnika ravnatelja sa četiri na sedam godina radnog iskustva što je regulirano u članku 12. stavku 2. I produžen je rok za usklađivanje internih akata agencije sa zakonom s predloženih 60 na 90 dana od stupanja na snagu ovog zakona, a isto je regulirano u članku 19. stavku 2. konačnog prijedloga zakona. Već je bilo do sada napomenuto da provođenje ovog zakona neće iziskivati neka veća dodatna financijska sredstva u državnom proračunu. Sredstva za rad agencije predviđena su i planirana u državnom proračunu u razdjelu koji se odnosi na Ministarstvo znanosti i obrazovanja za 2018. godinu. I naravno na evo temelju svega do sada rečenoga a uvažavajući sve rasprave provedene kako na Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu, tako i pojedinačno, dakle Klub zastupnika HDZ-a podržati će Konačni prijedlog Zakona o Agenciji za mobilnost i programe EU a naravno, ravnateljici Agencije želim daljnji uspjeh u radu i naravno uspješno provlačenje sredstava iz fondova EU sa što više individualnih, naravno korisnika što je i krajnji cilj. Hvala lijepa.
Hvala. Jedna je replika i ovoga puta, poštovana kolegica Glasovac. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolegice Bedeković, vi ste u vašem izlaganju spomenuli brojne korisnike koji su uspjeli koristi sredstva iz EU fondova putem Agencije za mobilnost i programe EU, To je baš onako, kako bih rekla respektabilan podatak pogotovo kada znamo da rad ove Agencije posredno, pa čak i neposredno itekako utječe na ono gdje smo mi nažalost, Hrvatska negdje na začelju, ako govorimo o nekim parametrima u kojima se u obrazovnom sustavu mjerimo sa EU onda najlošije stojimo kod cjeloživotnog učenja. I to je onako nešto s čime se moramo suočiti i tu je iznimno bitno da zapravo i rad ove Agencije doprinosi tome. Jer ono zapravo daje informaciju o svemu onom što se događa na tom prostoru, znači gdje se mogu povlačiti sredstva i građani vrlo često ne znaju kome bi se obratili da dođu do tih informacija i ovo je dobro da oni imaju zapravo besplatan pristup da vi kao zainteresirani građani za neki dio koji vas zanima možete ondje dobiti sve informacije i ne samo to, na Agenciju se možete osloniti jer ona zapravo provodi i onaj drugi dio priče, raspisuje i odabire projekte. I ovo kada govorite, o pogotovo ovim pojedinačnim prijaviteljima, odnosno konzumentima to je iznimno bitan podatak i to nam može dugoročno doprinijeti tome da se poboljšamo i u tom dijelu cjeloživotnog učenja. I moj kolega Vešligaj izvukao je podatke za prošlo, prvo čitanje, gdje je provedeno istraživanje zadovoljstva korisnika radom Agencije. I to je nevjerojatno, najniža ocjena recimo po raznim parametrima od 4,3 do 4,59. A vrlo je rijetko da korisnici sami pozitivno na takav način ocjenjuju rad neke javne, državne javne institucije. I to je nešto što, ne znam je li se ta istraživanja provode u drugim agencijama ali je dobar oblik vanjskog vrednovanja rada jer građani na taj način kažu da li je to nešto što njima treba biti servis, ispunjava svoju ulogu servisa. I mislim da je to ovdje jako dobro, ispričavam se, promašila sam vrijeme.
Odgovor na repliku, izvolite.
Pa evo, kolegice Glasovac, drago mi je da ste i vi ovo uvidjeli i da ste spomenuli i naglasili. Naime, mobilnost je jedna od bitnih načela dakle općenito EU i naravno da kao članica EU, u tom smislu, dakle mobilnost u svakom pogledu moramo i trebamo poticati i pružati prigodu, pa onda i financijsku potporu pojedincu za razvoj vlastitih kapaciteta u smislu dakle i naravno na načelima cjeloživotnog učenja. I ono što je jako bitno i ja sam to između ostalog i u svojoj raspravi dakle naglasila, važno je neizmjerno ulagati u ljude, u ljude preko ovih programa, neposredno ulažemo u čovjeka, u mladog čovjeka, kojemu dajemo mogućnost da kroz različite programe širi svoje vidike i na temelju tih iskustava doista postane cjeloživotni učenik, cjeloživotni učenik koji na tim temeljima dakle gradi, dakle i širi svoje horizonte nadalje. Tako da, mislim da je zadnja brojka ova koju ja imam nekakvih 10 tisuća i nešto individualnih korisnika za '14.-tu i '15.-tu godinu, sada je to vjerojatno naraslo na puno, puno. I mislim da je to jako bitno. Hvala vam lijepo evo na ovoj replici.
Hvala i vama. Prelazimo dalje na raspravu, poštovani kolega Davor Vlaović u ime Kluba zastupnika HSS-a, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege, uvaženi državni tajniče, ravnateljice. U ime kluba HSS-a podržati ćemo donošenje Zakona o Agenciji za mobilnost i programe EU. Mi u RH imamo nekih 200-tinjak agencija i s pravom se pitamo da li su nam sve potrebne, da li su sve opravdale postojanje i kroz svoj rad i kroz aktivnosti koje su odrađene. I evo dokaz da nisu baš sve potrebne je što jednu ovih dana i gasimo sa radom jer nije provela ni jedan projekat za koji je bila zadužena. Ova Agencija svakako da je jedan važan alat RH, našoj znanosti i našim studentima i učenicima da stječu znanja i vještine, da razmjenjuju znanja i iskustva sa svojim kolegama iz EU. I svakako da je za pozdraviti postojanje ove Agencije a evo potkrjepljujemo to i brojkom da je u zadnjih 8 godina više od 40 tisuća profesora, znanstvenika, studenata i učenika prošlo kroz različite programe putem ove Agencije što je svakako za pozdraviti. Kada je riječ o samoj Agenciji, Zakon o Agenciji, kolege su već rekle da je upitno broj potrebnih ljudi, čuli smo da je 80-ak zaposlenih, da je tu i ravnatelj i 4 pomoćnika da se ti, ta sredstva i taj način upravljanja mogu možda i racionalnije upotrijebiti. A ono što nas iz HSS-a zanima i molimo odgovor zašto baš sve agencije moraju ili većina imati sjedište u gradu Zagrebu, zašto se nisu mogle neke od njih dislocirati izvan grada Zagreba, ili ako ne može već sama Agencija, zašto nisu pojedini sektori ili odsjeci dislocirani diljem RH? Primjerice, ovaj Zakon kaže da je potrebno redefinirati ustroj tijela Agencije u cilju osiguranja prikladne organizacijske strukture i sastava upravnog vijeća te jasno razgraničiti tri glavna područja djelatnosti. Jedan obrazovanje i osposobljavanje i šport, 2 područje mladih, 3 znanost kao provedbu projekata, kao i programe projekata iz programa EU i projekata iz strukturnih instrumenata EU. Evo, zašto nismo jedan od ta tri sektora recimo za mlade dislocirali u Slavoniju ili ovaj Odjel za znanost u Gospić ili Smiljan da i na taj način pokažemo da smo zainteresirani prije svega da se ti krajevi razvijaju i da se mladi i znanstvenici iz tih područja uključuju ove programe. Interesa ima i svakako da postoji zanimanje i tih područja za uključivanje u ove programe. Evo primjerice desetak djelatnika Ekonomsko-birotehničke škole iz Slavonskog Broda išlo je u London. 10 učenika iz Industrijsko-obrtničke škole Nova Gradiška išlo je u Mađarsku. Prije mjesec dana 32 učenika iz Poljske, Njemačke, Finske, Grčke i Češke su bili u Novoj Gradiški. Čestitam tim školama što su se uključili u ove programe. Međutim, iz tih iskustava želim evo prenijeti i nekakve probleme na koje su naišli prije svega osnivači, a to su regionalne samouprave, gradovi, često moraju sufinancirati ovakve projekte. Zašto nemaju dostatna sredstava pa je pitanje na koji način se misli taj dio riješiti. A isto tako studenti koji su išli kroz različite programe izvan RH često su naglašavali da nisu dostatna sredstva za visoke troškove života koje imaju u tim europskim državama. Pa evo pitanje da li će to agencija, bilo ministarstvo ili kroz projekte moći riješiti sto postotno financiranje kako ne bi imali troškova naši studenti ili znanstvenici zbog visokih životnih troškova izvan RH. Također bih naglasio da što smo učinili mi u RH da ta znanja i vještine koje naši znanstvenici ili studenti steknu izvan RH različite certifikate za sve edukacije koje su prošli vrednujemo u RH. Često te kvalifikacije nisu nekakva prednost pri zapošljavanju, pa ćemo navesti samo jedan primjer studentice koja je završila u RH pedagogiju, išla je na stručno usavršavanje u Norvešku. Tamo je stekla dodatna znanja i kvalifikacije i iskustva iz obrazovnog sustava skandinavskih država i nigdje u RH nije mogla dobiti posao nego je evo ostala u Norveškoj, jer su joj oni ponudili i posao i dodatno učenje jezika i daljnje edukacije. Pa je pitanje da li mi na ovaj način kroz ovakve projekte u biti stimuliramo naše mlade da se educiraju i da ostanu raditi izvan EU ili nam je cilj da se oni vrate i da svoja znanja i vještine inkorporiraju u školstvo, obrazovanje a onda sutra i u gospodarstvo Slavonije, Like i svih naših krajeva. Pa mislim da na tome moramo poraditi, a s druge strane iz iskustava studenata koji su boravili u Hrvatskoj često je bio prigovor da osim Ekonomskog fakulteta iz Zagreba često na našim institucijama nema dovoljno profesora koji su zainteresirani za uključivanje u ovaj program, da nema predavača koji su za to osposobljeni, da studenti nisu mogli polagati ispite jer nisu imali svu literaturu i da zbog toga opada interes stranih studenata i učenika za dolazak u RH. Pa se evo pitam na koji način agencija i ministarstvo misli ove nedostatke i uočene probleme riješiti s ciljem da naravno što više naših znanstvenih institucija, osnovnih i srednjih škola bude uključeno u programe, da što više naših mladih stekne znanja i vještine, a s druge strane da budemo zanimljivo i evo znanstvenicima, studentima i učenicima iz drugih država da dolaze, upoznaju Hrvatsku i da zajedno sa nama gradimo bolji put naših mladih u RH. Evo hvala lijepo.
Evo ovo izlaganje izazvalo je dvije replike. Prva je poštovana kolegica Bedeković, izvolite.
Evo kolega Vlaoviću, ma imam samo potrebu podijeliti iskustvo, dakle napomenuli ste da su iskustva a čini mi se da ste se referirali na naš dio, dakle istočne Slavonije, ove slavonske škole, iskustva studenata i učenika koji su bili na ERASMUS razmjeni govore da nisu primali dostatna financijska sredstva za vrijeme boravka na razmjeni, da je to zahtijevalo sufinanciranje od strane lokalne zajednice. Pa evo htjela bih sa vama podijeliti jedno pozitivno iskustvo. Dakle, mi smo u mojoj instituciji iz koje sam ja došla u Sabor u zadnjih nekoliko godina imali vrlo uspješne odlazne i dolazne mobilnosti kako naših studenata na neka druga visoka učilišta tako i natrag. I nisam imala ni jednu situaciju u kojoj su se studenti niti roditelji, dakle žalili na nedostatna financijska sredstva. Naime, student kad odlazi, dakle u stranu zemlju na razmjenu sukladno kriterijima dobije količinu financijskih sredstava koja su mu dostatna za određeni period u skladu sa standardom ekonomskim, dakle životnim zemlje u koju odlazi. Dakle, za različite zemlje su različita financijska sredstva u odnosu na skupoću ili jeftinoću, dakle života a ovisi o studentu na koji način će ta sredstva rasporediti. Hoće spavat, smjestit se luksuzno, hoće jest luksuzno ili će biti umjeren, pa se zna desit da na kraju pofali, dakle novaca, potroše se novci. Dakle i onda dolazimo u situaciju da studenti imaju ružna iskustva i kažu nisu imali dovoljno. Ja bih rekla nekako da oni dobivaju optimalna financijska sredstva. E sad je na njima na koji način ih raspoređuju, a i to su kompetencije koje se stječu i to su vještine koje ih moramo učiti u onoj fazi kad ih pripremamo za odlazak na ERASMUS razmjene. Evo to su neka od iskustava.
Odgovor na repliku kolega Vlaović.
Hvala predsjedniče. Pa evo kolegice slažem se sa vama da postoje različita iskustva ovo što svako treba još jednom pohvaliti da je više od 40000 znanstvenika, studenata, profesora, učenika prošlo kroz različite programe putem ove agencije i da svakako treba nastaviti sa tim aktivnostima i približiti te prilike i Istočnoj Slavoniji i Lici i Podravini i svim regijama našim. I činjenica je da u nekim projektima ranije je regionalna samouprava kao osnivač trebala sufinancirati dio tih projekata škola. I tu sam naglasio da tu postoj problem, a ova pojedinačna iskustva pojedinih studenata slažem se sa vama treba razmotriti, vidjeti koliko su opravdani prigovori. I naravno da u narednim projektima se pravilno projiciraju troškovi i sve ono što je prihvatljiv trošak da se to financira kroz projekat, a onaj tko želi nadstandard da mora malo i sam uložiti u svoja stjecanja znanja i vještine jer će im to sutra koristiti u njihovom profesionalnom životu. Hvala lijepo.
Imamo još jednu repliku, poštovani kolega Vešligaj. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Evo kolega Vlaović u svojoj raspravi dobro ste rekli zapravo ono što se dalo zaključiti da nam je barem više ovakvih agencija u RH koja su na žalost velika većina njih na izuzetno lošem glasu, ali na lošem glasu su zapravo zbog loših rezultata koje postižu. Ovo je jedan svijetli primjer u kojeg bi se trebale definitivno i druge agencije ugledati, jedan primjer koji je od samog početka dobro ekipiran, znači dobro kadrovski ustrojen, stručno i onda ne izostaju rezultati koje smo zapravo ovdje čuli od iskorištenosti proračunskih sredstava u iznosu od više od 98%, od ocjene koja se dobiva od korisnika što smatram da je zapravo najveće priznanje za rad jer ljudi uvijek zapravo znaju cijeniti kad im nešto date a i znat će vam to povjerenje vratiti. Tako da evo, s te strane puna podrška dalje u radu, želim još više zapravo dobrih projekata za naše prvenstveno mlade ljude koji će kroz i ove programe agencije pronaći mogućnosti da se školuju u drugim članicama EU-a, da tako steknu jedna nova iskustva koja će nam pomoći u stvaranju Hrvatske, zapravo jednom gospodarskom napretku ali u jednom stvaranju Hrvatske koja će biti bolja, koja će biti tolerantnija, to nam u ovom trenutku izuzetno puno fali i nadam se da će zapravo ti mladi ipak donijeti jedan dašak određenih promjena koje nam trebaju. Samo tako nastavite dalje. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala predsjedniče. Kolega Vešligaj, pa rekao sam u svom izlaganju da je upitno da u RH treba svih 200 agencija i često su bile rasprave pa i ovdje u Saboru da će se napraviti jedna revizija poslovanja i da će se ići na uštede i u ovom sektoru da možda a mi iz HSS-a mislimo da sigurno nije opravdano da imamo 200 različitih agencija pogotovo kad smo iz nekih izvještaja vidjeli da su im i veće plaće nego što su ministarstvima ili nekim državnim tijelima, da su se i neracionalno trošila sredstva a evo zadnja informacija o ovoj agenciji koju ukidamo, da nije provela nijedan projekat. Naravno da ova Agencija za mobilnost nije u takvom načinu poslovanja do sad primijećena, upravo obrnuto, da je dala ogroman doprinos u edukaciju, primjeni znanja i vještina i prijenos tih znanja i vještina na naše učenike i studente i znanstvenike i da na tome treba nastaviti. A ono što smo mi predložili i mislim da bi bilo racionalno razmisliti o tome da se ipak zbog kvalitetnijih protoka informacija, dio tih sektora dislocira, da ne bude sve u Zagrebu, da može jedan dio biti za mlade u Slavoniji, za znanost u Gospiću i da na taj način pridonesemo ravnomjernijem razvoju RH, u tom pravcu mislim da ima prostora za razvoj dalje te agencije. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, prvi je na redu poštovani kolega Gordan Maras. Budući da ga nema, on gubi pravo na raspravu pa prelazimo na drugoga zastupnika, to je poštovani kolega Željko Jovanović, izvolite.
Hvala predsjedniče. Kolegice i kolege, dakle imamo danas ovdje pred nama zakon koji se tiče Agencije za mobilnost i programe EU-a. Agencija je ovih 10 godina nadrasla organizacijski okvir koji postavljen zakonom iz 2007. i logično je da se zahvaljujući svom radu i programima, mora mijenjati zakon koji određuje njeno ustrojstvo. Inače, zanimljivo je do sada smo teme znanosti i ljudskih potencijala imali u kasnim večernjim satima, kada je sabornica bila prazna i tada smo rekli da bar ti kvalitetni prijedlozi i kvalitetna rasprave o temama koje su na životu važne, biti će više ljudi nažalost vidimo da to zapravo nije istina. Kad imamo teme o kojima se može govorit o dobro radu jedne državne agencije, bez ideologije, stranačke pripadnosti, nema interesa u našoj sabornici, vidi se i po broju prijavljenih kako klubova tako i saborskih zastupnika a to nije dobro. Ono što želim u svojoj kratkoj raspravi, ponoviti što je većina govornika rekla da se radi kvalitetnoj agenciji. Agenciji koja pokazuje na koji način Hrvatska danas u ovoj modernoj Europi treba funkcionirati jer obrazovanje, sport, znanost koja pokriva agencija svojim programima, ne poznaju granice i upravo je kroz obrazovanje, znanost, sport moguće da i mi iz Hrvatske budemo ravnopravni članovi jedne drugačije moderne Europe. Čuli smo koji su to programi koji se pokrivaju ovom agencijom, od ERASMUS+, CEPUS-a, OBZOR-a, ISF-a pri čemu naravno treba i danas podsjetiti premda kažem, žalim što nema više zastupnika, da agencija je obilježavajući svojih 10 godina, obilježila i 30 godina ERASMUS-a. ERASMUS je najveći program za obrazovanje, osposobljavanje mladih i sport. U Europi je kroz taj program prošlo kolegice i kolege, taj podatak vrijedi istaknuti, 9 milijuna sudionika. Tih 9 milijuna sudionika koji su prokrstarili Europom, obišli velike i male zemlje i na taj način zapravo su oni jedna nova generacija Europljana. Nova generacija Europljana koja vidi Europu utemeljenu na znanju, inovacijama, poduzetništvu, toleranciji i multikulturalnosti. Mislim da je to nešto najbolje što ovaj program može ponuditi, drago mi je da je među tih 9 milijuna ljudi bilo 40 tisuća građana Hrvatske iz 3 000 i kroz 2 000 programa. Ono što na samom kraju želim reći da agencija je iskoristila 99% sredstva koja su bila na raspolaganju što govori o njenoj uspješnosti i mnogi bi mogli učiti kako se taj posao radi. Nema kolega, kolega odlazi koji je rekao da bi bilo dobro možda dislocirati agenciju. Ne bi kolega to, u ovom slučaju je zapravo jedan … [[Govornik se ne razumije.]] pristupi, nije potrebno dislocirati ovu agenciju nego treba dislocirati što je moguće više iskoristivosti programa koje agencija nudi. A za to agencija može ostati u Zagrebu ali svi ostali koji žive u svakom djelu Hrvatske imaju mogućnost javiti se na ove programe i iskoristiti ih i na taj način doprinijeti razvoju Hrvatsku svakom njenom djelu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Jovanoviću. Prelazimo na daljnju raspravu, poštovana kolegica Sanja Putica, izvolite.
Hvala cijenjeni predsjedniče Hrvatskoga sabora. Danas dakle na 10. godišnjicu osnutka Agencije za mobilnost i programe EU-a, pred nama je izmjena i dopuna ovoga zakona koji je naravno potreban agenciji kako bi unaprijedila svoj rad, išla u korak sa europskom politikom i uskladila naravno sa hrvatskim zakonodavnim okvirom. U svakom slučaju ovoj agenciji treba čestiti danas i 30. rođendan ERASMUS-a iznimno značajnog programa koji se provodi u hrvatskom obrazovnom sustavu i koji općenito u hrvatsko društvo unosi nova iskustva iz obrazovnih sustava država EU. Snažan financijski potencijal koji se vidi po povlačenju sredstava unutar ove agencije i izmjena današnjega zakona može biti samo jedan dobar vodič Ministarstvu znanosti i obrazovanja u okviru kojega se nalazi ova agencija, da razmisli o promjenama zakonodavnog okvira i izmjenama i dopunama zakona i o radu drugih agencija kako bi i one također unaprijedile svoj rad i kako bi sve zajedno agencije unapređujući taj zakonodavni okvir mogle biti jedan koristan kotač u provedbi cjelovite kurikularne reforme. U svakom slučaju Agencija za mobilnost i programe EU jedan je od svjetlijih primjera djelovanja u okviru Ministarstva znanosti i obrazovanja i u tom smislu nisam sigurna da je pri svakoj promjeni na čelu tog ministarstva potrebno mijenjati ingerenciju u kojoj se nalazi ova agencija. Mislim da to nije dobro da se ponekad mijenjaju, ne samo normalno je da se mijenjaju ljudi to smo svjesni obzirom da smo u politici, ali nekako bi uprave trebale u kontinuitetu pratiti rad određenih agencija kako bi on bio kvalitetniji i kako bi unapređenje u okviru toga sustava bila kvalitetnija. Ono što svakako treba također naglasiti kao mogućnost iskoraka i unapređenja rada agencija, to je moguće intenziviranje rada na terenu, malo intenzivnija i bolja možda suradnja sa sveučilištima, posebno tu mislim na manja sveučilišta i intenzivniju razmjenu nastavnika, profesora i studenata na manjim sveučilištima, dakle ne samo na onim koje volimo nazivati velikim sveučilištima. Povlačenje dodatnih sredstava iz fondova EU, otvoreni i veliki i ogroman značajni Europski socijalni fond koji je također unutar i ove agencije, primjena Strategije znanosti i obrazovanja, politika mladih u okviru EU samo su dio ingerencije koje prati ova agencija. No otvara se kažem i pitanje izmjena i dopuna zakona rada o drugim agencijama u nadležnosti Ministarstva znanosti i obrazovanja. U okviru djelatnosti agencije iznimno važno naglasiti i činjenicu da ona prati i unapređuje cjeloživotno učenje koje rekla bih u Hrvatskoj još uvijek premalo iskorišteni potencijal i mogućnost za napredak pojedinca ali i društva ukupno. Rad agencije i ovaj novi zakon odnosno nove izmjene i dopune zakona svakako treba podržati, ali i u buduće rekla bih u odnosu na odbor možda i ranije reagirati na njegove izmjene. Kod izmjena zakona bez intenziviranja rada svih tijela institucija u okviru Ministarstva znanosti i obrazovanja naravno da će biti vrlo teško provesti u punom intenzitetu cjelovitu kurikularnu reformu, pa u tom smislu treba reći da inozemna europska iskustva koja dolaze preko programa mobilnosti ove agencije ali i beneficije europskih sredstava da su iznimno potrebni hrvatskom obrazovnom sustavu općenito. Hvala vam lijepa.
Hvala. Idemo na iduću raspravu, poštovani kolega Tomislav Sokol. Pardon, bila je jedna replika, poštovana kolegica Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice Putica, s većinom onog što ste rekli odnosno sa svim se slažem, samo imam jedno pitanje malo mi je ostalo nejasno. Rekli ste da bi bilo dobro da se unutar ministarstva ne mijenjaju ingerencije nad agencijom, pa bi samo molila pojašnjenje na što ste točno mislili.
Budući da nisam više u ministarstvu ne mogu vam izravno odgovoriti. Ali inače je dobro da određena agencija ili određene institucije budu u nadležnosti jednih te istih uprava naravno kako bi se mogle bolje pratiti što se sada i nije dogodilo.
Sada idemo dalje i sada ste na redu poštovani kolega Sokol. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa evo nešto što sam ostao dužan kolegici Glasovac koja je govorila o povećanju proračuna za znanost da se nedovoljno povećava. Znači ako usporedimo opet 2018.-2015. ukupni proračun RH se povećao za 12,39% i sada kada to usporedite da je proračun za doktorande i post doktorande povećan za 162% za ugovorno financiranje znanstvene djelatnosti 36% i Zakladu za znanost 20% mislim da ipak ne možete reći da to povećanje je manje od ukupnog povećanja proračuna i da to ide samo nekom inercijom. E sada što se tiče same rasprave odnosno pitanja agencije, do sada su uglavnom govorilo o obrazovanju, ERASMUS-u itd., ja ću nešto reći o znanosti jer mislim da taj segment aktivnosti agencije izuzetno bitan. U tom smislu prvo bih naglasio jednu razliku koja se isto često ponekad ne razumije, to je razlika između eu programa i eu fondova. Znači eu fondovi, europski strukturni fondovi su prvenstveno namijenjeni onim zemljama koje su ispod određene razine BDP-a po glavi stanovnika i u tom smislu isključivo namijenjeni njima i to postoje određene kvote kao za Hrvatsku koje država može iskoristiti ili ne. Ono gdje agencija ima isto bitnu ulogu, a što se rjeđe spominje, a to su programi EU koji su kompetitivni. Oni su kompetitivni u smislu da se recimo hrvatska sveučilišta, hrvatski instituti, hrvatske institucije općenito natječu sa najjačim institucijama iz Velike Britanije, Francuske, Njemačke itd. Najvažniji takav program je Horizon 2020 odnosno Obzor 2020. Ti programi se rjeđe spominju itekako su bitni za znanosti pogotovo za ovu najbolje, najkvalitetniju znanost jer su oni upravo namijenjeni za takvo nešto. Koja je pozicija Hrvatske? Gdje je Hrvatska u toj priči? Hrvatska uspješnost što se tiče postotaka prijava odnosno prihvaćenih prijava je oko 11%, znači to je neki prosjek otprilike Srednje Europe, međutim činjenica je da zaostajemo za državama zapadne Europe. Koji je razlog za to? Neki razlozi su eksterni, a neki su interni. Znači eksterni razlozi što su same procedure prijava, a to je bitno za naglasiti puno jače prilagođeni onim zemljama i velikim institucijama poput Oxforda, Cambridga itd. prvo za velike projekte, znači oni koji imaju veći iznos novca i veće resurse koje mogu alocirati za nešto jel im je puno veća šansa dobiti neki projekti jer su projekti tako napravljeni. A isto tako i ono što se zove old boys club znači gdje je prednost na neformalnoj razini i primaju upravo one institucije koje su dugo već određeni mrežom, znači ljudi s evaluacijskim komisijama itd. U tom smislu, tu Hrvatska ne može direktno puno napraviti, međutim, ono na čemu se počelo raditi, to mogu reći barem na, barem od, početkom ove g. u Ministarstvu znanosti, počelo se puno više raditi upravo na toj aktivnosti lobiranja. Znači, tu je uloga agencije vrlo bitna. Znači, da naš nacionalni kontakt, točke i naši članovi programskog odbora idu na sjednice, da dobivaju nacionalna stajališta, da znaju koji je stav države uopće prema određenim inicijativama s europske razine i da Hrvatska može svoj stav definirati. Mislim da su se tu počeli vidjeti napreci i tu vidim ulogu agenciju kao vrlo bitnu i to mi je jako drago. Drugi razlog koji je kod nas, drugi razlog za slabu, relativno slabo povlačenje sredstava iz obzora se tiče upravo, zapravo male motivacije, zapravo vrlo često slabo obaviještenosti naših institucija, znanstvenika o mogućnostima koje postoje. Recimo, pogotovo ako pogledamo područje društveno humanističkih znanosti, oni se često percipiraju, nešto što ne može biti konkurentni, kompetitivno na međunarodnoj razini i zato su ljudi jednostavno, ljudi naši znanstvenici i institucije su destimulirani za prijavu. A ako se pogleda koliko je sredstava alocirano upravo za takve programe, takve projekte, vidimo da itekako ima prostora za to. Što ministarstvo i agencija poduzimaju po tom pitanju? Prvo bih istaknuo neke mjere koje je ministarstvo poduzelo, a koje mislim da su vrlo bitne, kako bi se olakšalo i stimuliralo naše znanstvenike na prijave na te europske projekte … [[Govornik se ne razumije.]] Znači provo je su sredstvo i sinergija, znači jedna stvar koja se dosta radila i to je velika tema EU, da se mogu kombinirati sredstva iz strukturnih fondova sa sredstvima iz … [[Govornik se ne razumije.]] Primjer za to je jako dobar primjer ja mislim je Timing, koji je dobio FER u Zagrebu, koji je na 15 milijuna eura koji su dobili iz … [[Govornik se ne razumije.]] mi smo kroz ministarstvo osigurali 20 milijuna eura dodatnih iz europskog fonda za regionalni razvoj. Znači kako bi se oni segmenti koji se ne mogu financirati iz … [[Govornik se ne razumije.]] mogli financirati iz strukturnih fondova i mislim da je to jedna dobar politika i način na koji se može povećati iskoristivost kako i strukturnih fondova tako i sredstva iz samog obzora 20 20. Također bi istaknuo još jednu stvar, a to smo spominjali kad je bila rasprava o proračunu, da smo osigurali posebnu stavku, od nekih otprilike milijun eura, 7 milijuna kuna upravo za stimuliranje prijelaza … [[Govornik se ne razumije.]] Konkretno, oni znači, one institucije, oni projekti koje su prošli prvu fazu prijave, a koji nisu možda dobili projekt zbog velike kompetitivnosti, a očito su jako kvalitetni, će dobivati novac, dobiti određena sredstva iz državnog proračuna. Jer na taj način država i ministarstvo stimuliraju onu vrhunsku znanost, koja je Hrvatskoj potrebna. I treće je projekt … [[Govornik se ne razumije.]] znači nastavak na … [[Govornik se ne razumije.]] kako ga definirala Europska komisija, opet za one vrhunske projekte koji nisu mogli dobiti recimo za europsko istraživačko vijeće, koje nisu mogli dobiti europska sredstva, iz priprema se projekt kako bi se ta sredstva povukla iz europskog socijalnog fonda da bi se opet mogli financirati oni koji su prošli određeni prag a nisu uspjeli dobiti projekt. Dakle, ono što bi tu naglasio da se napravila jedna strateška promjena u odnosu na možda prije. Znači možda nema uravnilovke, koja se često govorilo prije, nego se upravo ide na targitiranje onih dijelova znanosti, znanstvenog sustava, koji su najbolji, najkvalitetniji i mogu biti konkurenti na europskoj razini. A što se tiče same agencije, ja se slažem da ona odlično obavlja svoj posao, imao bi samo 2 sugestije za određena možda poboljšanja. Prvo, ovo što sam spomenuo, znači mislim da osim financijskih sredstava i motivacija za prijave, potrebno je i napraviti i jači iskorak u smislu informativnih kampanja, kako bi naši znanstvenici dobili i sve informacije o tome kako, o mogućnostima prijave, ali i procedure, kako se prijaviti. Znači ono što ja, što smatram, da bi tu pogotovo agencija trebala pružati određeni servis pri pisanju projekata, upućivanju koji projekt iz kojih fondova, po kojoj osnovi se mogli lakše dobiti, upravo kako bi se našim znanstvenicima, koji nisu možda na to navikli pružila pomoć o tom smislu, kako bi lakše mogli konkurirati na europskoj razini. I na kraju, ono što bi također pozdravio, odnosno, što bi istaknuo kao bitno, je mislim da je potrebno što jača koordinacija sa ministarstvom znanosti i obrazovanja. Mislim da je ministarstvo, pogotovo u prvoj polovici ove g. dok sam ja bio tamo, ako smijem reći, napravio dosta veliki iskorak prema tome, da su se počeli održavati redovni sastanci i sa agencijom i sa našim nacionalnim kontaktnim točkama, našim članovima u programskim odborima. I nadam se da će se tako nastaviti i dalje. Jer agencija bez ministarstva i ministarstvo bez agencije, ne mogu zapravo raditi taj posao, koji mislim da se radi sve kvalitetnije i kvalitetnije, pa evo, čisto da to uzmete u obzir. Hvala lijepo.
Imamo ponovno 1 repliku, poštovana kolegica Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Sokol, ja ne znam jel vama to sad nekakva avangarda, što ste se sastajali sa predstavnicima agencije, mi smo u ministarstvu normalno imali koordinacije uprave za odgoj i obrazovanje, koja je bila nadležna nekim agencija, na redovitoj, zapravo razini, pogotovo u trenutku kad su kreirani operativni programi za konkurentnost i koheziju i učinkovite ljudske potencije. Zapravo je bilo nemoguće raditi, planirati proračun, pa ni formirati operativne programe, bez da svi sjedimo za istim stolom. Znači, ne samo sastanak pomoćnika resornog sa jednom po jednom agencijom, nego zapravo koordinacija i svih među agencija, međusobno, to je prvo, drugo, gledajte, opet se vraćamo sada na proračun i sad vi stalno, ja igramo ping pong. Ja kažem nije dovoljno, vi kažete povećali ste, dobro, u redu, povećanje je. Povećanje je, ali ja opet kažem kada pogledamo neka druga povećanja, ako hoćete u drugim ministarstvima, pa i u samom Ministarstvu znanosti i obrazovanja unutar pojedinih segmenta. Ja smatram da ovo nije dostupno. Ako hoćete to nije ni proporcionalno rastu samoga proračuna. I to nije fer. I to nije fer, prema sustavu obrazovanja i znanosti. I ja mislim da se vi i ja tu možemo složiti. Bez obzira što branimo različite političke stranke u ovom Saboru, bez obzira što možda imamo nekakve potpuno drugačije vizije, razvojne vizije, koncepte, možda u nekom dijelu obrazovnog sustava, ali ni vi ni ja, koji dolazimo iz sustava obrazovanja, doduše na različitim ražinima, ne možemo i ne smijemo biti zadovoljni onim što bilo koja vlada do sada je uložili ili je ulaže u sustav obrazovanja i znanosti. Jer da bismo bili zadovoljni, kad bismo bili zadovoljni, onda nam ulaganje u znanost, ne bi bilo opet tamo pri začelju ispod 1% Meni smeta recimo što se smanjila sredstva za studente lošije socio-ekonomskog statusa. Ne znam što je razlog tome. Da, jesu, u proračunu za 2018. godinu. I treće, ne manje važno, … [[Govornik se ne razumije.]] ja sam ovdje ukazala da nije dobro da se smanjuju sredstva za ulaganje u znanstvene centre izvrsnosti humanističkih područja i drago mi je da se ste evo, nakon toga ste amandman formulirali, ja ću ga podržati bez obzira što je ovaj amandman HDZ-a, mislim da je to dobar amandman.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice Glasovac, za vašu upravu ne znam ja sam bio zadužen za upravu za znanost i tehnologiju pa mogu one informacije koje smo dobili od naših znanstvenika iz programskih odbora koji su se žalili kako ih se skoro nikada ne kontaktira i kak su sastanci možda jednom u 6 mjeseci. Znači ja govorim o onom svom segmentu kojim sam se bavio i mislim da se sad ta aktivnost značajno intenzivirala. E sad što se tiče povećanja i smanjenja, znači ja ne bi sad tu licitirao gdje se treba povećavati, gdje se smanjivati ali ono što sam pokazao da na strateškim segmentima najvažnije a to je ulaganje u mlade najkvalitetnije, doktorate, postdoktorante, povećanje 3 puta veće od povećanja ukupnog proračuna. Znači nije proporcionalno. 3 puta je veće od povećanja proračuna. Znači upravo one stvari koje su najvažnije a gdje ako smijem reći, vaša Vlada najmanje ulagala, znači najveća suša ulazak novih novaka i doktoranata u sustav je upravo između 2012. i 2015., to su činjenice nažalost, od toga ne možemo se maknuti. Što se tiče studenata slabijeg socijalno-ekonomskog statusa, nacionalna komponenta se možda donekle smanjila ali su više nego utrostručena čak i više od toga, sredstva iz Europskog socijalnog fonda. I broj tih stipendija je utrostručen u odnosu na ono prije tako da upravo imamo Europski socijalni fond koji je tu, tako da ne možete uzimati samo jedan dio, vaditi što vam odgovara a ne uzeti u obzir širu sliku. Kad pogledate povlačenje iz EU fondova, općenito ministarstvu upravo ova godina je bila godina najvećeg iskoraka kako u fondu za regionalni razvoj, za centre izvrsnosti, za infrastrukturu itd., a isto tako što se tiče Europskog socijalnog fonda, za ovaj ljudski aspekt, znači pitanje doktoranata, pitanje STEM stipendija koje su uveden, pitanje stipendije za studente koji slabijeg socijalnog statusa, tako da mislim da generalno se vidim veliki napredak, mislim da je to potpuno očito, ne možete to negirati. Hvala.
Idemo dalje. Iduća pojedinačna rasprava, poštovana kolegica Vesna Bedeković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo čini mi se da je moja rasprava zadnja od prijavljenih, nekako bih htjela prije svega na temelju svega do sada izrečenoga naglasiti da mi je neizmjerno drago što se jedna od ovakvih tema pojavljuje u dopodnevnom djelu sjednice pa imamo prigodu odmorniji i prisebniji raspraviti o jako bitnim stvarima. Drugo, ne mogu ne konstatirati da je današnja točka dnevnog reda nekak na dnevnom redu iz tog razloga to je potreba i što smo došli negdje do kraja procesa i pred konačnim prijedlogom smo zakona ali ujedno je i prigodna, pa tko god ju je stavljao na dnevni red, predsjedniče, pogodili ste ovaj put sa današnjim danom dakle i sa rasporedom stavljanja na dnevni red zato što prigodno imamo i obljetnice 10 godina rada agencije a onda i 30 godina funkcioniranja ERSASMUS-a programa mobilnosti pa onda i druge generacije ERASMUMS+ koja je naravno hrvatskom odgojnom-obrazovanom sustavu i sustavu znanosti donijela puno toga dobroga i donijela je puno novih mogućnosti u svim područjima u kojima agencija djeluje a ja ću podsjetiti na neka od njenih osnovnih područja rada. Prije svega obrazovanje, osposobljavanje i sport, zatim područje mladih i područje znanosti. U te tri kategorije smo imali veliki broj projekata a evo ja ću samo podsjetiti, netko je već to izrekao, da u 30 godina provođenja ERASMUS programa imamo generalno nekih oko 9 milijuna sudionika od čega 40 tisuća pojedinaca otpada na Hrvatsku. Kad kažemo 40 tisuća, to je čitav jedan lijepi grad naših ljudi koji su dobili tu prigodu otići na međunarodnu razmjenu i na taj način obogatiti se novim znanjima i novim iskustvima. I osvrnula bi se na onaj dio aktivnosti agencije koja se odnosila na programe u području obrazovanja, osposobljavanja i u području mladih. Ono što mi se čini gledano iz perspektive mladih ljudi a i iz osobne perspektive kao nekoga tko se svoj cijeli profesionalni vijek bavio zapravo obrazovanjem ali i odgojem mladih na svim razinama, od osnovne škole do razine visokog obrazovanja, imam potrebu naglasiti tu vrijednost odlaska mladih ljudi na međunarodnu razmjenu i tu vrijednost putovanja, tih iskustva stečenih za vrijem putovanja u bilokoju zemlju EU-a i imam potrebnu istaknuti prije svega da aspekta, onu obrazovnu vrijednost gdje naši mladi i učenici a naravno i studenti osim stjecanja znanja i kompetencija šire svoju bazu podataka na formalan pa onda i neformalan, informalan način. Isto takova ova druga komponenta je jako bitna a to je odgojna vrijednost koju mislim da dosad nismo spomenuli i odgojni aspekt mobilnosti međunarodne razmjene. Naime poznata je činjenica da putovanja općenito šire vidike i općenito pružaju i potiču kako i međusobno prihvaćanje i međusobno razumijevanje i stjecanje interkulturnih kompetencija, načina i mogućnosti sporazumijevanja i funkcioniranja upravo kao što je netko rekao u multikulturnoj Europi i naravno na tom tragu možemo onda govoriti i o putovanjima kao svojevrsnoj putovnici mira koja onda na interkulturalnim načelima omogućava sporazumijevanje ljudi različitih i kultura i svjetonazora, nacionalnosti, intenziteta itd. I ono što mislim da je velika vrijednost svega ovoga što se većine ovih programa koji se odnose na korisnike, a to sam već do sada u raspravi u ime kluba spomenula, upravo ta usmjerenost na pojedinca i usmjerenost na razvoj osobe i na razvoj osobnosti svakog od naših mladih ljudi zato što mi se čini da Hrvatskoj danas što se tiče njenih mladih ljudi nedostaje prije svega samopouzdanja, a onda povjerenja u sebe i povjerenja i svijest u vlastite kapacitete. A onda iz svega toga bi trebalo ako smo toga svjesni krenuti i nagnuće za daljnji rad na sebi i nagnuće da postanemo cjeloživotnim učenicima i to mislim da je nešto što kao vrijednost moramo usaditi našim mladim ljudima. I zato bi moja preporuka agenciji išla da se još dodano poradi na ja bi rekla još kvalitetnoj vidljivosti, informiranosti prema pojedincima, prema institucijama, ali onda i u drugom koraku naravno da to nije samo na agenciji, to je i na institucijama, ali dodatno agencija može pomoći, na motivaciji za odlazak u strane zemlje, pogotovo se to odnosi na onaj dio mlade populacije iz ruralnih prostora koji još uvijek iz raznoraznih razloga, čini mi se da je i kolega Vlaović o tome govorio sad ga nema, se još uvijek teško odlučuju na odlazak na bilo kakvu međunarodnu razmjenu. Nekako mislim da bismo svi zajedno na tome trebali još više poraditi. Hvala lijepa.
Budući da nema replika idemo na završno izlaganje u ime predlagatelja, poštovani državni tajnik Matko Glunčić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniku Sabora. Evo ukratko, znači dobili smo dva amandmana od Odbora za zakonodavstvo i to su nomotehničke prirode, amandmani koje ćemo usvojiti i također pet amandmana našeg matičnog saborskog Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu koji su većinom nomotehničke prirode i bit će usvojeni do glasanja sljedećeg, prihvaćamo ih dakle. Ono samo ukratko bi se osvrnuo na dvije, tri stvari pogotovo na govor gospodina Vlaovića. Znači dugoročno je predviđeno da će se agencija osnivati regionalne podružnice ovo što je poprilično važno da to ne bude … samo ovdje samo u Zagrebu, ali trenutno agencija provodi različite radionice po manjim centrima kao što su Vukovar, Gospić, Knin itd. tako da jednostavno se brine o tome da to znanje o ERASMUSU+ i o tim mobilnostima i različitim programima o kojima se brine agencija bude proširena na područje cijele Hrvatske, a ne samo na Zagreb. Ono drugo što bi trebalo napomenuti da u principu često ispada da taj iznos koji dobiju naši studenti odlaskom van nije dovoljan za financiranje svega, ali u principu oni bi i onako onako plaćali stan ili hranu da su ovdje trenutno u Zagrebu, tako da im to dođe samo kao jedan dodatak koji dobiju kroz ERASMUS+. A kolegica mi je sada baš upravo rekla da u principu Hrvatska daje najveću potporu u cijelom Erasmusu u cijeloj Europi i još dodajemo nekih 200 eura mjesečno za socioekonomske, znači za studente koji su u socioekonomskom statusu. I treća točka koju bih naglasio da smo već sada došli do jednakog broja studenata koji dolaze u Hrvatsku i studenata koji odlaze iz Hrvatske tako da je jednostavno Hrvatska postala privlačna destinacija čak i stranim studentima za dolazak u Hrvatsku tako da je taj program postigao svoj cilj da imamo jednak broj studenata koji odlaze vani i dolaze vani. I ono što bi naglasio da bi u principu sada s obzirom da sam se vratio iz Čilea i Argentine tamo smo jako reklamirali taj ERASMUS+ za zemlje Latinske Amerike, treba što više reklamirati. Vidio sam da oni nisu uopće znali da postoji takav jedan program znači treba ga što više reklamirati u državama koje ne znaju da tako nešto postoje i da se mogu preko naših univerziteta odnosno instituta prijaviti na takve programe. Zahvaljujem.
Hvala državnom tajniku. Ovime smo došli do kraja rasprave. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. I sada prelazimo na glasovanje. Molim kolegice i kolege da zauzmu svoja mjesta kako bismo mogli provjeriti kvorum. Poštovane kolegice i kolege, evo sada mi je došao predsjednik Kluba zastupnika HDZ-a, kaže da još nekoliko zastupnika nedostaje i da će vrlo skoro doći ovdje, pa ćemo sada napraviti još stanku 15-ak minuta. Glasovanje je u 10 sati i 30 minuta. STANKA U 10,14 SATI
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji. S obzirom da su statusna i materijalna prava hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji te stradalnika Domovinskog rata bila disperzirana u niz različitih zakona, što je stvaralo pravnu i egzistencijalnu nesigurnost korisnika te da je važeći Zakon o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji mijenjan više od deset puta, analiza stanja pokazala potrebu opsežnih promjena. Pristupili smo izradi ovoga zakona kako bismo najzaslužnijima za obranu Domovine pružili sveobuhvatnu skrb prilagođenu njihovim potrebama. Konačnim prijedlogom Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji predviđene su sljedeće glavne novosti u odnosu na važeći zakon. Otvaranje roka za priznavanje statusa hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata i statusa hrvatskog ratnog vojnog invalida iz Domovinskog rata po osnovi bolesti. Uvođenje novih kategorija sudionika Domovinskog rata i umrlih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, uvođenje naknade za nezaposlene hrvatske branitelje iz Domovinskog rata i članove njihovih obitelji. Viši iznos najniže mirovine ovisno o duljini sudjelovanja u borbenom sektoru, snižavanje dobne granice za odlazak u starosnu mirovinu ovisno o duljini sudjelovanja u borbenom sektoru, pravo na obiteljsku mirovinu za bračne ili izvanbračne drugove gdje djecu umrlih hrvatskih branitelja i hrvatskih ratnih vojnih invalida pod povoljnijim uvjetima. Sistematski pregledi za hrvatske branitelje iz Domovinskog rata, te donošenje Nacionalne strategije za zaštitu i očuvanje zdravlja hrvatskih branitelja i stradalnika iz Domovinskog rata. Medicinska rehabilitacija za hrvatske branitelje iz Domovinskog rata s oštećenjem organizma kao posljedice sudjelovanja u obrani suvereniteta Republike Hrvatske. Intenziviranje stambenog zbrinjavanja u suradnji sa tijelima državne uprave koja upravlja stanovima i kućama u vlasništvu RH. Proširenje prava na prednost pri zapošljavanju, te uvođenje fiskalne olakšice za poslodavce koji zaposle djecu smrtno stradalih ili nestalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Omogućen rad hrvatskih branitelja uz mirovinu. Uspostava evidencije hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Kod prava u svezi obrazovanja predviđeno uvođenje prava na besplatni topli obrok u osnovnim školama za djecu hrvatskih branitelja koja to ne mogu ostvariti po drugoj osnovi. Proširenje prava na besplatne udžbenike, potpora za obrazovanje i prednost pri smještaju u učeničke i studentske domove na djecu hrvatskih branitelja sa sto dana borbenog sektora. Predviđeno osnivanje posebne ustrojstvene jedinice unutar Zavoda za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom koja će obavljati vještačenje za potrebe ostvarivanja statusnih trajnih i materijalnih prava hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Osnaživanje područnih jedinica Ministarstva hrvatskih branitelja, zaštita stečenih prava i proširenje prava iz mirovinskog osiguranja za stradalnike pripadnike Hrvatskog vijeća obrane i članove njihovih obitelji. Prvo čitanje i rasprava u Hrvatskom saboru bilo je 27. rujna a prijedlog zakona je prihvaćen 4. listopada ove godine. Svi prijedlozi iz prvog čitanja i rasprave prijedloga intenzivno su usklađivani sa resornim ministarstvima slijedom čega je izrađen konačni prijedlog zakona kojeg je Vlada usvojila 23.11.2017. godine. U odnosu na prijedlog zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji u tekstu konačnog prijedloga zakona nastale su sljedeće najvažnije izmjene. Članak 1. usklađen sa Deklaracijom o Domovinskom ratu. Članak 4. stavak 1. proširen na sve skupine hrvatskih ratnih vojnih invalida koji su u trenutku stupanja na snagu ovog zakona na redovitoj isplati osobne invalidnine. U članku 6. stavak 1. točka d) je preformulirana na način da se obuhvate sve skupine koje su po dosadašnjim propisima mogle ostvariti status člana obitelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata koji je umro od posljedica bolesti, pogoršanja bolesti ili pojave bolesti u obrani suvereniteta Republike Hrvatske. U članku 15. je dodano da status sudionika iz Domovinskog rata ostvaruju osobe koje nemaju priznat status hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata. Članak 21. stavak 1. je izmijenjen i podijeljen u dvije točke te su dodani novi stavci 3. i 4. kojima je definirano da se pod samovoljnim napuštanjem postrojbe kao zapreka za ostvarivanje statusa i prava po ovom zakonu ne smatraju situacije kada je razlog napuštanja postrojbe bio prekid djelatne vojne službe, odnosno prekid radnog odnosa. U članku 46. brisan je stavak 4. S obzirom da postoje interesi i ostalih skupina za prestanak ili izuzetak od smanjenja a u cilju izbjegavanja bilo kakove diskriminacije, uređenje navedenog će se prepustiti izmjenama Zakona o smanjenju mirovina određenih, odnosno ostvarenih prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju. Članak 69. je izmijenjen na način da je iz prijašnjeg stavka 1. točka b) izdvojeno u zaseban stavak kojim je određeno da će hrvatskim ratnim vojnim invalidima 100% prve skupine pravo na dodjelu novčane protuvrijednosti za kupnju osobnog automobila moći ostvariti samo iznimno uz prethodno mišljenje povjerenstva. U članku 84. dodan je novi stavak 2. kojim je određen trenutak prema kojem se utvrđuje postojanje zapreka za stambeno zbrinjavanje. U članku 97. dodani su novi stavci kojima su uređeni dodatni slučajevi za ukidanje rješenja o dodjeli stambenog kredita kako bi se obuhvatili slučajevi za koje se u dosadašnjoj praksi pokazala potreba za ukidanjem. Navedeno je sukladno članku 130. Zakona o općem upravnom postupku. U članku 101. i 102. dodan je stavak kojim je određeno da se prednost pri zapošljavanju ne odnosi na zapošljavanje putem mjera javnih radova. Naime, javni rad je mjera aktivne politike i zapošljavanja usmjerena na aktivaciju, motivaciju svih nezaposlenih osoba koje su u nepovoljnom položaju na tržištu rada i kojima prijeti dugotrajna nezaposlenost ili socijalna isključenost. Zbog niza osobnih i drugih karakteristika i kao takva treba biti jednako dostupna svima koji se nalaze u prethodno navedenim situacijama. U članku 103. stavak 2. preformuliran na način da se u natječaju, odnosno oglasu za zapošljavanje ne moraju navoditi svi dokazi navedeni u članku 103. već u istima samo treba pozvati na dostavu dokaza navedenih u članku 103. stavak 1. sukladno tome izmijenjen je i članak 190. U članku 107. kategorija slijepi roditelji i djeca umrlog hrvatskog ratnog vojnog invalida iz domovinskog rata zamijenjena kategorijama roditelji umrlog hrvatskog ratnog vojnog invalida iz domovinskog rata koji u trenutku smrti nije imao bračnog ili izvanbračnog druga i roditelji umrlog hrvatskog branitelja iz domovinskog rata koji je u obrani suvereniteta RH sudjelovao najmanje 100 dana a koji u trenutku smrti nije imao bračnog ili izvanbračnog druga. Dakako uz ispunjenje ostalih uvjeta određenih zakonom. U članku 119. stavak 1. brisani su uvjeti za ostvarivanje prava na jednokratnu novčanu pomoć zbog nemogućnosti podmirenja osnovnih životnih potreba predviđeni dosadašnjim točkama a i b kojima je bilo određeno da korisnici ili članovi njihovih kućanstava ne smiju biti upisani u registar poljoprivrednih gospodarstava i da korisnici ne smiju biti obveznici uplate doprinosa za mirovinsko osiguranje temeljem poljoprivredne djelatnosti. Umjesto navedenog se dodaje da korisnici ne smiju imati registrirano trgovačko društvo ili obrt. Navedeno iz razloga sprječavanja, dupliranja, ostvarivanje pomoći po osnovi istog slučaja. U članku 122. brisan je stavak 2 kojim je bilo predviđeno proširenje prava na doplatak za djecu. Navedeno iz razloga što će se sva proširenja ovog prava moći urediti u slučaju izmjena i dopuna Zakona o doplatku za djecu. Članak 129. promijenjen je na način da se ovim člankom detaljnije uređuje primarna pravna pomoć dok se u pogledu sekundarne pravne pomoći upućuje na opći propis. U članku 131. stavak 5. kojim je bilo predviđeno određivanje vrijednosti dionica prema tržišnoj vrijednosti je brisan te će se vrijednost dionica određivati na način određen Zakonom o upravljanju državnom imovinom. Tu je dodan stavak 5. kojim je određeno da se pravo na ustup dionica može ostvariti ako se zahtjev za ustup dionica podnese u roku od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovog Zakona, odnosno u roku od 6. mjeseci, od dana pravomoćnosti rješenja kojim je utvrđen status po osnovi kojeg se ostvaruje ovo pravo. Članak 168. stavak 2. je izmijenjen na način da je određeno da su jedinice lokalne i regionalne samouprave dužne izdvajati sredstva za provođenje javnih natječaja za projekte i programe udruga iz Domovinskog rata koje su registrirane ili djeluju na njihovom području ali bez navođenja iznosa sredstava. Navedeno iz razloga uvažavanja različitih financijskih mogućnosti jedinica lokalne samouprave. U članku 179. prijedloga zakona to je članak 180. Konačnog prijedloga zakona, pod točkom F, dodan je opis ratnog puta kao jedan od dokaza da je rana, ozljeda, bolest, pogoršanje bolesti, odnosno pojava bolesti ili smrtno stradavanje nastupilo pod okolnostima iz članka 3. stavka 2. ovog Zakona. U članku 179. točka G-K promijenjena na način da je brisan status, da je brisano da status sudionika se utvrđuje po službenoj dužnosti. U članku 181. dodani su stavci 2. do 4. kojima je radi ostvarivanja statusa hrvatskog ratnog vojnog invalida iz Domovinskog rata po osnovi bolesti uvedena obvezna stručna procjena prije postupka vještačenja u Zavodu za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba za invaliditetom a sve sa ciljem kako bi se osigurao što viši stupanj točnosti pri utvrđivanju uzročno posljedične veze između bolesti sudjelovanja u obrani suvereniteta RH. U članku 196. Prijedloga zakona članak 195. Konačnog prijedloga Zakona, brisani su stavci 2. do 6. jer se cilj predviđen navedenim stavcima može postići i prema općim propisima. Članak 214. kojim je bio predviđen otpis potraživanja kredita ostvarenih na temelju kreditnog programa zapošljavanja razvojačenih hrvatskih branitelja, brisan je te će otpis potraživanja u navedenom slučaju nastaviti se kao i do sada prema kriterijima i u postupku određenom odlukom Vlade RH. Financijski učinak prema procjeni financijskog učinka u državnom proračunu RH za 2018. godinu za provedbu ovog zakona u odnosu na postojeće zakonsko rješenje, potrebno je osigurati dodatnih 219,2 milijuna kuna na poziciji Ministarstva hrvatskih branitelja. Također, na poziciji Ministarstva rada i mirovinskog sustava u 2018. godini, potrebno je osigurati dodatnih 64 milijuna kuna. Sva sredstva potrebna za provedbu ovog zakona osigurana su u okviru limita ukupnog rashoda državnog proračuna RH za razdoblje 2018.-2020., utvrđenog smjernicama ekonomske i fiskalne politike za razdoblje 2018.-2020. godina. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici, nadam se da ćete dati svoj doprinos usvajanju ovog zakona jer ne smijemo dozvoliti da se oni koji su stvarali RH, koji su dali život za nju, koji su ranjeni i postali invalidi, njihove obitelji koje su prošle sve strepnje i patnje s njima, gleda kao teret ovoga društva. Svi mi, čitava hrvatska država mora biti svjesna da bez hrvatskih branitelja ne bi bilo ni samostalne i neovisne RH. Uvažavajući uočene probleme braniteljske populacije i ovim zakonom predložene mjere za njihovo rješavanje, pozivam sve vas za jedinstveni pristup radi usvajanja zakona kojim bi smo najzaslužnijima za obranu domovine pružili zasluženu skrb. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo uistinu dug niz replika i krenimo od početka. Prvi se javio poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović, izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. … [[Govornik nije uključen.]] uvaženi državni tajniče, pomoćnici. 1991. godina bila je jako davno, zaboravili smo je, zaboravili smo i 1992., '93., '94., '95. Pa kada se sjetimo tih godina, kad se sjetimo onog osjećaja kojeg smo imali, što bi sve dali da hrvatski momci uzmi oružje u ruke, obrane suvremenost i slobodu hrvatske države, mislim da u to vrijeme bi pristali na sve, a danas kao da smo zaboravili za svu tu žrtvu koju su tisuće mladića dali za hrvatsku domovinu pa je trebalo toliko vremena da donesemo ovaj zakon odnosno da dođe na raspravu zakon koji će im na pravi način reći hvala za sve ono što su napravili. Usudio bi se reći da ne postoji niti jedan zakon koji je toliko pozornosti pobudio u hrvatskoj javnosti, opravdano jer to govorio i o jednom stavu Hrvatske i nekakvih garnitura bivših prema hrvatskom branitelju koji će ovaj put biti reći ću, itekako ispravni. A ja bi ovdje ipak povezao jednu temu pa bi se spomenuo ipak dva hrvatska branitelja koji su također zajedno sa mnogima od vas ovdje branili suverenitet naše države Hrvatske a to je Slobodan Praljak i Milivoj Petković koji sa nestrpljenjem očekuju sutrašnji dan, presudu u haškom sudu, pa evo nemojmo ih zaboraviti. Nemojmo ih zaboraviti u našim mislima, i našim molitvama, sutra je za njih jedan ključan dana, nemojmo zaboraviti d su oni branili i svoju državu Hrvatsku, pa evo pogotovo Milivoj Petković i moj Šibenik, tako da sa nestrpljenjem očekujemo sutrašnji dan i nadam se da ćemo ga proslaviti svi zajedno. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeća replika je poštovani zastupnik Ivan Pernar.
Uvaženi ministre branitelja, htio bih vas pitati jednu stvar. Naime, ne znam dali znate da je Aleksandar Veliki kada je zauzimao tada poznati svijet imao ukupno 47 000 vojnika. Džingis-kan koji je došao do Europe iz Mongolije imao je 130 000 vojnika. A ovo je sad jako zanimljiv detalj vezan uz Napoleona. Napoleon je imao vojsku od 420 000 ljudi i s njom je krenuo na Rusiju, pobijedio kod Borodina, stigao do Moskve s vojskom, znači 20% manjom nego što po vama ima hrvatskih branitelja. Naime, meni nije jasno zašto se u Hrvatskoj stalno ponavlja lažna teza da smo se borili protiv jačeg neprijatelja, brojnijeg neprijatelja ako je prijatelja odnosno branitelja naše zemlje bilo više od 500 000 odnosno pola milijuna? Mislim da je došlo do inflacije brojki sa ciljem uhljebljivanja HDZ-ovih kadrova odnosno da se ljudima koji nisu bili branitelji daju prava koja im ne pripadaju kako bi se stvorila jedna biračka baza. Da ovaj zakon ne obuhvaća lažne branitelje i one koji nisu sudjelovali u ratu jer to '96. jer '96. rat nije trajao, ja bi osobno podržao ovaj zakon ali mislim da je takva inflacija prava koja širi prava na takvo ogromnu skupinu ljudi plus njihove obitelji, zapravo gubi svaki smisao odnosno stvarnim braniteljima je trebalo dati veća prava nego ste ima dali, a onima koji nisu branitelji, ta je prava trebalo ukinuti. Hvala.
Hvala. Jel' to bila povreda Poslovnika, kolega Zekanović?
Uvaženi kolega Pernar povrijedio je točku 238., omalovažio je sve hrvatske branitelje koji sjede u ovom Saboru. Kolega Pernar, to što vi govorite, to su neistine, laži i mislim da Sabor nije mjesto gdje se te neistine i laži mogu slušati.
Dobro, procjenjujem da to nije povreda Poslovnika. Ja vas molim, nemojmo krenuti sa povredama Poslovnika jer ih neću dozvoliti. Neću dozvoliti da umjesto replika se prepucavate povredama Poslovnika. Dat ću sad riječ povredi Poslovnika još kolegi Pernaru i nakon toga molim vas, gotovo.
Hvala. Htio sam samo reći da mislim da ako gospodin Zekanović ima nešto za reći neka se javi za pojedinačnu raspravu ili neka se javi za repliku.
Kolega Pernar, to sam ja i rekao. Prema tome, nemojte ni vi zlorabiti povredu Poslovnika.
Ali kada je on to napravio niste dizali frku, a kada sam ja to rekao …
Je, je. Ja sam to rekao njemu, a kažem sad i vama i molim sve ostale da to ne rade.
Eto, pa molio bih samo to. I inače HDZ-ovci imaju praksu da zloupotrebljavaju institut povrede Poslovnika. Ja to jako, jako rijetko radim. Hvala.
Kolega Pernar, mislim da smo sa povredama Poslovnika nadam se završili jer ponavljam. Dozvoljavam čak da me netko optuži za kršenje Poslovnika. Neću dozvoliti da se prepucavate umjesto replikama koje ionako su doživjele inflaciju sa povredama Poslovnika. To unaprijed kažem. Evo ga, hajmo normalno održavati normalnu diskusiju sa različitim mišljenjima, sa različitim stavovima kao što je to uobičajeno. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Beus Richembergh, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Po onoj staroj maksimi da je put u pakao popločen dobrim namjerama ja nemam nikakvih dvojbi da je veliki dio ljudi koji su radili na pripremi ovoga zakona imao najčasnije namjere i da su vjerojatno pred sobom i pred svojim očima vidjeli one koji su najpotrebitiji, koji su bili marginalizirani, koji su bili obespravljeni ili nesretni zbog birokratskih ili drugih zavrzlama ili poteškoća. Ali treba pogledati koji je pravi efekt ovoga prijedloga zakona. Prema mom dubokom uvjerenju radi se o jednom od najnemoralnijih zakona koji je do sada predložen Hrvatskom saboru. Zašto? Zato što on udara na temelje moralnosti društva. On umjesto da vrijednosti kao štos u samopoštovanje, samoodržanje, samorealiziranje, poštenje, moral, čestitost promovira što? On promovira socijalnu ovisnost. Prije dva tjedna čovjek koji je u kasnim četrdesetim godinama rekao mi je da će ukoliko ovaj zakon stupi na snagu ugasiti svoj obrt i uzeti od države pravo, odnosno iskoristiti pravo na naknadu za nezaposlene. Pa možete li shvatiti što se događa da ljudi u četrdesetima ili pedesetima koji su rat završili sa dvadesetak godina, nakon što su 20 i nešto godina se borili za budućnost sebe i svoje familije i svoje djece sada kažu iskoristit ću ovaj zakon. To je nemoralno, nemoralno prema društvu i nemoralno prema njima samima jer im se pruža jedna prilika da se unize, da pravo na rad, na pravo na kreativnost, na pravo na vlastitu sposobnost i samoostvarenje prodaju za jednu naknadu za nezaposlene. Jeste li svjesni što radite? U govoru u ime kluba napravit ću ono što niste napravili vi, odnosno što ste napravili, a sad prešutjeli, a to je procjena fiskalnog učinka da se vid što zapravo ste smislili.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Stjepana Čuraja.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Evo gledam upravo razliku od prvog do drugog čitanja i nekih prijedloga koje smo imali. Naime, žao mi je što jedan dio koji svaki zakon treba imati, a to je odnosi se pravednosti, a to je onaj dio u raspravi koji smo naglasili i ja sam osobno naglasio da je po meni teško prema ljudima koji su ujedno bili branitelji, recimo isti broj dana to smo spominjali. Recimo nek' je 200 će imati nakon punog radnog staža 40 godina, pa nek' je radio za 3 i pol, 4000 u prosjeku kuna neto jednaku mirovinu kao branitelj sa jednakim brojem dana provedenog u borbenom sektoru dakle nek' je isto 200 koji je radio recimo 5 mjeseci ili 5 godina. Dakle, nije sporno da time vraćamo dug braniteljima ali meni je sporno da oni koji su radili, uplaćivali 40 godina zato što idu u mirovinu po Zakonu o posebnom propisu koji je manji nemaju pravo na onih 25%. Ali kad bi im se dalo na 27% dodatka opet bi imali manje nego ovaj branitelj. To po meni nekako mi je žao što se nije ovdje propustilo napraviti ili nagraditi tu pravednost. Ono što mi je drago da se malo pojasnila definicija članova šire obitelji od onoga što smo raspravljali, pa se ovdje sada točno navodi uža i šira obitelj, da nije preširok taj pojam ostvarivanja prava koji se i odnosi na pravo o nasljeđivanju i na određenim ostalim beneficijama koje jasno se pozivaju na određene zakonske odredbe, tako da s time možemo biti zadovoljni. Ono što još ostaje veliko pitanje među ostalima naravno i ispred kluba ćemo raspraviti i ostale stvari je vezano uz ovo financiranje članak 168. koji se promijenio gdje je bilo predviđeno 0,3 do 1% izvornih prihoda. To je sada izbačeno. Samo me zanima tu na razini pravilnika da li će se uređivati to isto postotno i na koji način će se, mislite uvažiti fiskalne kapacitete jedinica lokalne samouprave kao što ste rekli. Zahvaljujem.
Hvala. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Mirando Mrsić.
Hvala lijepo. Dobar zakon koji će zbog toga što je očito u njegovoj izradi su sudjelovali ljudi koji su bili u sukobu interesa, jer jasno da su branili svoje interese, ali nisu gledali interese drugih iz širokog društva. I ovaj zakon koji duboko diskriminira građane RH. Dijelimo građane na dve populacije jednu malu, relativno malu u odnosu na ostale građane RH koja ima sve benefite, koja će recimo za mirovine, dakle kada odu u mirovinu branitelji dobit će onaj dodatak na tu mirovinu, a onaj koji je radio isto kao i taj branitelj taj dodatak neće dobiti. Imamo duboku nedopuštenu, nemoralnu diskriminaciju bez obzira što će nas to koštati negdje između dvije i četiri milijarde. Druga stvar koja je također u ovom zakonu nemoralna je ova naknada za nezaposlene. Ona je trajna bez obzira koliko ste nezaposleni dok netko tko je isto tako nezaposlen a nije branitelj ili je izgubio posao nakon 30 godina rada će to imati svega tri godine. Dakle, to je nešto što ovaj zakon radi. Gospodine ministre niste trebali pružiti ovakav zakon jer će branitelji sa ovime biti više stigmatizirani nego što su bili u društvu kao jedna privilegirana kasta i hrvatsko društvo to ne zaslužuje. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Branimira Glavaša.
Poštovani ministre. Ja ću se osvrnuti na članak 5. to je konstanta koju ste vi preuzeli iz staroga zakona. Članak 5. kaže da je dragovoljac Domovinskog rata hrvatski branitelj iz Domovinskog rata koji je sudjelovao u obrani suvereniteta RH kao pripadnik borbenog sektora najmanje sto dana u razdoblju od 5. kolovoza 1990. do 15. siječnja 1992. godine. Smatram da to u ovoj verziji zakona treba ispraviti jer je to jednostavno povijesna neistina. 5. kolovoz 1990. godine se ne može uzimati datum kao datum početka stjecanja statusa branitelja Domovinskog rata jer do kninskih barikada dolazi tek nakon Velike Gospe odnosno oko 15. kolovoza 1990. godine. Zanima me zašto se to ne mijenja i zanima me koliki je broj hrvatskih branitelja koji imaju priznat status hrvatskog branitelja od 5. kolovoza 1990. godine? Ja sam od prvog dana u organizaciji obrane RH i pripremi kako se suprotstaviti velikosrpskoj agresiji i imam priznat status od 15. listopada 1990. godine jer to su bili dani i tjedni kad se Hrvatska počela naoružavati i stvarati prve okvire obrane RH. Sve ono što je iza toga od 5. kolovoza 1990. izuzevši regularne snage MUP-a su netočnosti i svi oni koji su ostvarili status od 5. kolovoza 1990., a nisu bili pripadnici MUP-a ne mogu biti podvedeni pod tu kategoriju. Danas imamo 560.000 branitelja, zanima me koliki je broj tih branitelja koji imaju priznat status od 5. kolovoza 1990. godine, koji je to broj? Teško mi je procijeniti o kojem se broju radi [[Upadica Reiner: Hvala.]] ali pretpostavljam da se radi o više desetaka tisuća. To treba ispraviti i u ovom zakonu primijeniti.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Nenada Stazića.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani ministre. Demokratska država to je država ravnopravnih i po pravnom statusu jednakih pojedinaca. Vaš zakon ne ide u pravcu da ostvari tako nešto. Vaš zakon nas udaljava od te ideje. Vaš zakon povećava privilegije branitelja u odnosu na sve ostale građane i te privilegije povećava na štetu i za račun tih istih građana. oni će to morati platiti. Time vi možda ispunjavate onu svoju ideju ispod šatora koju ste i ovdje sada istaknuli, da su branitelji stvorili Hrvatsku i onda imamo odnos stvoritelja i stvorenoga, pa se stvoritelj prema stvorenome odnosi kao prema svom isključivom vlasništvu. I jedno stvoritelj ima pravo tumačiti povijest, sadašnjost i budućnost onoga što je stvorio. To pravo nema nitko drugi, to je situacija u kojoj se nalazimo, to potvrđuje i napad kolege Zekanovića na Pernara. On je posve u duhu vašeg zakona i vaših razmišljanja jer Zekanović odbija Pernaru pravo da uopće raspravlja o ovome zakonu, a naročito na način na koji raspravlja. Time diskriminacija u ovom društvu postaje očita, ona je na štetu najveće većine građana i ona neće postići ono što želite, obraniti dostojanstvo branitelja. Ne, ona će ga uniziti i uništiti.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre. Vidljivo je da je ovaj novi zakonodavni okvir o kojem se razgovaralo još prije godinu i pol dana i uz vaše silno inzistiranje s ovih 11 radnih skupina polučio jedan odličan zakon, dobar zakon sveobuhvatan u odnosu na prava koja su za branitelje bila po raznim drugim ministarstvima. Čini mi se također i ono što ste govorili u odnosu na prvo čitanje do drugog čitanja pobrojao sam negdje oko 74 izmjene u odnosu na prvo čitanje, nešto je bilo nomotehnički, a nešto je također bilo i sadržajno vezano za ovaj zakon. Uz niz novina koje se uvode u ovome zakonu posebno se naglašava osnaživanje područnih jedinica Ministarstva hrvatskih branitelja. Vjerujem i nadam se, a i možete odgovoriti ukoliko želite na kraju da će i ove područne jedinice biti jako dobro pripremljene i upućene vezano za ovaj Zakon o hrvatskim braniteljima kako ne da ne bi dolazilo do zlouporaba već da bi branitelji imali vjerodostojna tumačenja ovoga zakona kako bi koristili svoja prava. Evo nadam se da ćete možda u svom obraćanju pojasniti osnažiti ove područne jedinice vezano za Ministarstvo hrvatskih branitelja što je jako bitno zbog same provedbe zakona i korisnika ovih zakona. Hvala.
Hvala. Sljedeća je replika poštovane zastupnice Anke Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre sa suradnicima. Očito je nekakav dogovor odnosno razlog da ne odgovarate na replike. Ja sam vas mislila pitati nešto vrlo jednostavno jer podaci koji dolaze da još uvijek imamo udovice iza Prvog svjetskog rata i obvezu koju imamo prema njima, pa vas to neću sada pitati. No međutim podsjetit ću na jednu činjenicu, a to je kada radimo zakon, kada radimo propis onda bi trebali neka iskustva koja smo imali da se ne ponovi, imali korak unaprijed. Vi ste ovdje pogotovo kad ste uspoređivali prvo i drugo čitanje Zakona, govorili o kreditima vezano uz hrvatske branitelje, odnosno, o određenim dodjelama nekretnina. Pa bi bilo jako dobro, da u ovom zakonu, imamo jasno definirane odredbe, da nam se ne ponovi ono što smo već imali. Pa ću vas podsjetiti na ne tako davnu prošlost, jednog ministra, koji je bio ministra Crnoja, koji nije došao ni do svoje prve sjednice Vlade, jer je pokazano na način da je poštivajući na određeni način propise, uradio neke činjenice koje su nemoralne. Stoga odredbe koje se odnose na kredite, odredbe koje se odnose na upravljanjem zemljištem, odnosno, dodjelu zemljišta, mislim da korist hrvatskim branitelja, jer sigurna sam dan nije nikom od interesa da u danjem, opće životu i funkcioniranju hrvatski branitelji na određeni način budu stigmatizirani i dovedeni u situacije da imamo slučaj kao što smo imali sa nesretnim ministrom Crnojem, koji nije uspio doći do svoje prve sjednice Vlade.
I sljedeća replika je poštovani zastupnik Vlaho Orepić.
Poštovani predsjedavajući, gospodine ministre, uistinu mi nije jasno zašto su opiramo nastajanju da budemo jednostavno pristojno i uređeno društvo? Naime članak 121. i molim vas da tu reagiram, izmijenjen opet, ali je podložan manipulacijama. U prošlom sazivu, znači ministar je mogao svojim diskusijalnim pravom dodijeliti sredstva za jednokratnu pomoć i podijeljeno na taj način, preko 7 milijuna kuna. Sad se opet na isti način može napraviti, ali to će ministrovo nekakvo povjerenstvo koje ćete vi imenovati i donositi … [[Govornik se ne razumije.]] Pa zašto izbjegavamo ovaj upravni postupak, jer na to nam je pažnju na javnoj raspravi, skrenuo Upravni sud. Znači, vrlo je bitno, da budemo uređeno društvo, pristojno društvo i zašto u dodjeli tih sredstava Ustavni sud kao nekakvu civilizacijsku normu? Eto, znači prije je bio sam ministar, sad imamo nekakvog ministara u povjerenstvu, koji odlučuje o tome, pustimo to neka ide upravni postupak. Hvala lijepo.
Hvala. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da, poštovani predsjednik Odbora za ratne veterane, kolega Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora. Gospodine ministre, državna tajnice i tajnici. Kolege zastupnici, poštovani 100% invalidi koji nas pratite danas u ovoj raspravi o Zakonu o pravima hrvatskih branitelja na čelu sa gospodinom Glogoškim. Pa evo, pred nama je konačni prijedlog Zakona o hrvatskim branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji i Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora, na današnjoj sjednici, koja je održana jutros je konačni prijedlog Zakona o hrvatskim branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH, 23.11.2017. g. Odbor je raspravu proveo u svojstvu matičnog radnog tijela, sukladno odredbi čl. 91 Poslovnika Hrvatskog sabora. Za provedbu ovoga zakona, prema riječima predstavnika predlagatelja u 2018.g. državnim je proračunom RH, osigurano 219 milijuna kuna na poziciji Ministarstva hrvatskih branitelja, te 64 milijuna kuna na poziciji Ministarstva rada i mirovinskog sustava, odnosno, HZMO-a. U odnosu na tekst prijedloga zakona u konačnom prijedlogu zakona, provedene su nomo tehničke izmjene te sljedeće važnije izmjene u tekstu zakona u čl. 1. usklađen je tekst sa deklaracijom o Domovinskom ratu. Detaljnije su precizirane odredbe o stambenom zbrinjavanju i pravu na prvenstvu pri zapošljavanju. Uvodi se postupak stručne procjene u ovlaštenoj zdravstvenoj ustanovi prije nalažena mišljenja tijela vještačenja kod postupka utvrđivanja statusa hrvatskih ratnih invalida iz Domovinskog rata, sve ostale bolesti, brisan je članak kojim se propisuje obaveza Vlade RH, o donošenju odluke o otpisu svih dospjelih i nedospjelih potraživanja koja imaju korisnici kredita iz kreditnoga programa zapošljavanja, … [[Govornik se ne razumije.]] hrvatske vojske. A izostavljano je navođenje iznosa sredstava koje su jedinice lokalne i regionalne samouprave dužne izdvajati za programe i projekte udruge iz Domovinskog rata, koje djeluju u njihovom području. Ali, je ostala njihova obaveza izdvajanja tih sredstava, ovisno o financijskim mogućnostima pojedinih jedinica. U raspravi su članovi odbora pohvalili su izmjene koje su unesene u tekst konačnog prijedloga zakona, te su naglasili potrebu utvrđivanja točnog datuma ustroja narodne zaštite, radi izbjegavanja mogućnosti, da neki pripadnici budu oštećeni i onemogućeni u ostvarivanju prava iz zakona. Pripadnicima Hrvatskog vijeća obrane, ratnim vojnim invalidima od 1 do 4 skupine treba priznati pravo n a invalidsku mirovinu, radi se o 50-tak pripadnika Hrvatskog vijeća obrane, koji su oboljeli ili ozlijeđeni. U odredbama zakona, kojima se propisuju prava u svezi rada, treba iznaći način da se onemogući pravnim osobama u vlasništvu jedinica lokalne ili područne samouprave, izbjegavanje prava na prednost pri zapošljavanju, nezaposlenih hrvatskih branitelja. Također je zatraženo razriješene oko prava na te visine najniže mirovine i osobama koje ne mogu ostvariti prava iz ovog zakona. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno sa 9 glasova za, odlučio predložiti Hrvatskom saboru, donošenje zakona o hrvatskim branitelja iz Domovinskog rata i članovima njihove obitelji, zajedno sa 2 amandmana koja su u ovom izvješću a radi se o u članku 102., stavku 1. riječi „javnog natječaja ili oglasa“ zamjenjuju se riječima „javnog natječaja, oglasa ili na drugi način“. Obrazloženje ovog amandmana ovakvom formulacijom izbjeglo bi se izigravanje odredbe o zapošljavanju hrvatskih branitelja pod jednakim uvjetima poglavito pravnih osoba u vlasništvu jedinica lokalne i područne samouprave. Činjenica je da pravne osobe u vlasništvu jedinica lokalne i područne samouprave nisu u obavezi prilikom zapošljavanja raspisati javni natječaj ili oglas čime se na određeni način izbjegavaju zakonske odredbe o pravu na prednost pri zapošljavanju nezaposlenih hrvatskih branitelja. I amandman 2. u članku 142. stavku 2. riječi „100%-tni 1.“ zamjenjuju se riječima od „1.-4. skupine“. A obrazloženje, smatramo da je potrebno priznati pravo na invalidsku mirovinu pripadnicima HVO, ratnim vojnim invalidima od 1.-4. skupine sa 80-100% oštećenja organizma, nositeljima rješenja o priznatom pravu na osobnu invalidninu po osnovi bolesti i ozljede izdanog u BiH-a. Radi se o najtežim invalidima HVO-a od 80% do 100% oštećenja organizma koji nisu ostvarili pravo na mirovinu u BiH-a ili u RH koju treba izjednačiti sa pravom na invalidsku mirovinu kako je to priznato ranjenim pripadnicima HVO-a temeljem Ugovora između RH i BiH-a o suradnji na području prava stradalnika rata u BiH-a koji su bili pripadnici HVO-a i članova njihovih obitelji i stavkom 1. ovog članka. Odbor je također jednoglasno sa 9 glasova za donio zaključak da se obavezuje Ministarstvo hrvatskih branitelja da u suradnji sa Ministarstvom obrane provjeri te utvrdi točan datum osnivanja narodne zaštite, za, ovo je sve što je odbor danas donio i mislim da ova jednoglasna odluka o svim ovim prijedlogom zakona kao i amandmanima bi trebala biti uputa u Hrvatskom saboru i zastupnicama i zastupnicima kako se ponašati prema populaciji hrvatskih branitelja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. I prvi će biti Klub zastupnika SDSS-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Milorad Pupovac, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege. Otkako je svijeta i vijeka oni koji vode rat za slobodu i domovinu imaju posebna prava i posebno su poštovani i cijenjeni u svojim zemljama. Tako je bilo, tako je danas i tako će biti. Ono što kroz povijest zapažamo jesu dvije stvari, razlika između društava koja svojim ratnicima nakon rata dodjeljuju prava, integriraju ih u društvo i njeguju kulturu mira i izgradnje povjerenja i društva koja to ne rade, nego društva koja svoje ratnike koriste zato da se održava kultura rata, koja sprječava punu integraciju i njihovu i svih drugih u društvu i s druge strane koja ne održava najbolje odnose sa onima s kojima treba graditi i čuvati mir. Ja bih htio da naša zemlja donosi zakone koji će pripadati prvoj kategoriji i zato sam se javio povodom ovoga zakona. Jer mislim da nakon toliko vremena od rata trebamo tako razmišljati. Posebno mi koji smo svatko na svoj način vodili računa o tome da dobijemo slobodnu i demokratsku zemlju. I sada mi dozvolite da kažem nekoliko riječi povodom Zakona, u ime kluba SDSS-a. Najveći dio odredbi ovoga Zakona ovom klubu nije sporan jer se tiče prava koje ova zemlja još uvijek može, ne znamo koliko dugo će ali koje može osiguravati i jamčiti. Ali postoji set prava koji je sporan i krenuti ću od sljedećeg. Dakle Hrvatska je jedna od rijetkih zemalja na prostoru bivše Jugoslavije od Slovenije pa do Crne Gore koja ima razdvojene zakone za svoje ratne veterane. Slovenija ima reguliran status od 914., Srbija od 918., Crna Gora do 918. ili 914., više ne znam. Mi to nemamo. Mi smo razdvojili ljude koji su u kontinuitetu borbe za slobodu ove zemlje i ovog naroda stvarali prostor za tu slobodu i za ovaj narod. Mislio sam da će biti vrijeme da se nakon tolikih godina i decenija stvari počnu mijenjati, nisu se promijenile, štoviše, podjele se u tom pogledu nastavljaju. Spomenuti ću nešto pod kraj svojega govora. Drugo što želim reći, zakoni nisu tu, kolegice i kolege, da pišu povijesti, niti da utvrđuju što su povijesne činjenice a što nisu povijesne činjenice, zakoni su tu da normiraju ono što su prava ljudi, ono što su odnosi među ljudima, ono što je zakonodavni, odnosno normativni okvir koji treba važiti unutar države za sve njezine građane. Ako se i upustimo u to kao što to činimo sa člankom 1., stavkom c da mi u zakonima definiramo povijesne istine ili njihovo razumijevanje ili njihovo gledanje, onda dolazimo u ozbiljnu opasnost da narušavamo povjerenje unutar zemlje i da narušavamo povjerenje izvan zemlje sa onima s kojima smo obavezni graditi mir i unutar svojih granica i na svojim granicama s jedne strane. S druge strane, sloboda izražavanja. Sloboda istraživanja, jedna od najsvetijih sloboda koje društvo može imati, mislim na demokratsko društvo. Što ukoliko sutra dođemo u situaciju da netko kaže pa to je ozakonjeno? Vi biste htjeli nešto drugačije istraživati, vi biste htjeli neki novi prilog dati, to sasvim sigurno nije karakteristika demokratskog društva. I kao pripadnik akademske zajednice u ovom društvu a ne samo kao člana ovog Sabora, meni je strano takvo postavljanje stvari, da se zakon postavlja u poziciju što je povijest, što nije povijest. Drugu stvar koju želim reći. Ako postoje ljudi čija prava treba još priznati kao pripadnike dragovoljačkih formacija hrvatske vojske, kao pripadnika hrvatskih vojnih ratnih invalida, nitko u ovom Saboru neće reći da je protiv toga ali ukoliko ćemo ostaviti otvorenim to pitanje, pa ćemo 30 ili 40 godina nakon rata dokazivati da se netko razbolio zbog toga što je bio sudionik 100 dana ili 200 dana ili 300 dana ili 4 godine od neke bolesti, to je ozbiljan prostor u kojem ćemo dovesti u nezgodan položaj liječnike, a dovest ćemo u nezgodan položaj i ljude koju u teškom socijalnom položaju mogu posegnuti za pravom za kojem u nekim drugim situacijama ne bi posezali. Zašto nam to treba? U okolnostima toliko nezaposlenosti, u okolnostima tolikih socijalnih teškoća i socijalnih razlika. Na koje ne utječu ljudi koji su branili zemlju. Nisu ni onda, ne utječu ni sada. Treću stvar koju želim kazati jeste pitanje kategorije užih i širi članova obitelji. doista je ozbiljno pitanje da li svi oni koji su obuhvaćeni kategoriji uži član i širi član obitelji dakle supruga, djeca, roditelji trebaju biti izjednačeni u statusu svih prava koji su definirani ovom zakonom. Ima li ova zemlja toga kapaciteta kada je sasvim jasno da naš mirovinski fond i budućnost mirovinskih prava visi kao o koncu. Ja razumijem ljude koji to traže, ali postavljam pitanje nama koji moramo razmišljati o budućnosti, održivosti mirovinskog fonda, je li to razborit akt. Što se tiče spora oko, dakle bilo je nekoliko spora oko početka 5. kolovoz '90. i 96. godina lipanj. Pa svi mi znamo koji smo na ovaj ili onaj način sudjelovali, bilo u tome da se borimo za mir, bilo zbog toga da oružjem branimo zemlju, bilo da radimo poslove koji su bili važni zemlju u tom trenutku, svi mi dobro znamo kada je počelo i kada je završilo. Završilo je sa potpisivanjem Erdutskom sporazuma za područja Istočne Slavonije. Završilo je sa akcijama Bljesak i Oluja kao što znam i kada je počelo. Možda netko ima bolje argumente ali bi ih morao obrazložiti u ovom Saboru. Meni je onda naravno sada jasno, ako je lipanj '96. se računa kao još ratno razdoblje, zašto potpisivanje Erdutskog sporazuma ne tumači kao doprinos miru i ne obilježava se kao doprinos miru? Ima još pojedinačnih stvar, spomenut ću dvije. Ja razumijem da je neophodno osigurati čitav set prava ljudima posebno invalidima i članovima njihove obitelji ali da li je baš neophodno osigurati svu pravnu pomoć kod kaznenog progona? Da li je neophodno? Zamislite situaciju u kojoj je netko optužen za ratni zločin. I dobivat će pomoć od države za troškove kaznenog postupka tokom i nakon. Koja je to presumpcija? U kojoj situaciji će se naći državni odvjetnik i u kojoj se situaciji nalazi država? A u kojoj se situaciji nalazi elementaran, moralan princip? A to je da onaj koji počini ratni zločin je nečasan i da sa časnošću slobode i obrane ne može imati ništa. Toliko o onima koji se i danas čuju iz ove sabornice i izvan sabornice sa različitih strana i sa Hrvatske i sa Srpske. Sve dok ne budemo vidjeli žrtve, koje su stradale, nego gledamo samo one za koje smatramo da su nedužni, nećemo razumijevati što je ratni zločin, niti shvatiti odgovornost za to što se dogodilo. Drugu stvar koju želim reći jeste pitanje stambenog zbrinjavanja. Nema nikakve sumnje da je to jedno od temeljnih prava, koji branitelji, dragovoljci, članovi njihove obitelji trebaju imati. Posebno invalidi, posebno supruge, uži članovi obitelji, onih koji su poginuli ili nestali. Ali bavim se pitanjem ostvarivanje prava stambenog zbrinjavanja pripadnike srpske zajednice. Što da ja kažem čovjeku iz Knina koji me zove u nedjelju u 11 sati prije ručka, po ko zna koji put, koji je dočekao Oluju u Kninu, iseljen je iz svoga stana, smješten u zaštitni kamp, kad se vratio, više nije mogao u svoj stan i do danas nije u svom stanu. Njegov stan je u međuvremenu prodan, on čeka stambeno zbrinjavanja od 35 kvadrata, do dana današnjega nije ga dobio. A mi imamo ne samo ove odredbe u ovom zakonu, mi imamo uredbu o stambenom zbrinjavanju, preko, kojeg ide Ureda za državno, za obnovu i stambeno zbrinjavanje, po kojem branitelji unaprijed imaju 100 indeksnih poena, pred onih koji imaju, koji su druge kategorije. Kako je to moguće? Pa to je u potpunom neskladu sa zakonom, u potpunom neskladu sa Ustavom. Da o moralnom osjećaju da ne govorim. Zar taj čovjek iz Knina nije ratni stradalnik? Zar se netko nije obogatio i okoristio njegovim. I zadnja stvar koju ću reći, povezujući je sa činjenicom, da mi za razliku od drugih prostoru bivše Jugoslavije nemamo jedinstven zakon za ostvarivanje prava ratnih veterana. Savez antifašističkih boraca i antifašista gospodine ministre, kao što znate je ove godine, kao naj, broj jedan, od najbrojnijih veterinarskih saveza, dobio 80000 kuna za svoju djelatnost. Što da oni urade sa svojih 80000 kn? Da izdaju časopis i ništa više. Je li to način kako mi vrednujemo ljude koji su se u jednom drugom razdoblju borili za slobodu. Bez obzira kako to gledao danas netko, ali jesu. Kao što će se netko drugi od naših potomaka, u drugim okolnostima, na drugačiji način, od onih čija prava danas reguliramo također bori za slobodu. Imam ga to na umu. Svijet ne počinje samo od nas, niti završava samo s nama. I pametni ljudi uvijek to imaju na pameti i pametne države također. Hvala vam.
Hvala lijepo. Imamo uistinu sad jako dugu listu replika. Prvi se javio za repliku, poštovani zastupnik Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Pupovac, vaše prisjećanje na tekovine, da ne kažem, 2.sv.rata, je nešto kad bismo stavili u korelaciju da je prošlo 70 g. i ako bi uzeli i najmlađe hrvatske branitelje iz Domovinskog rata kao referencu, onda bi najmlađi imali najmanje jedno 85 g. Prema tome, mislim da ljudi su ipak zadovoljštinu, za ono što su se borili u 2 sv. ratu ostavili u bivšoj Jugoslaviji. U ovome zakonu, bavimo se pravima hrvatskih branitelja, koji su se borili za ovu Hrvatsku u domovinskom ratu. Sami ste spomenuli upravo taj, da kažem, stavak C, ali mislim da on savršeno opisuje stvarano stanje, a to je tko je i kako se zvao, onaj koji se borio se za ovu Hrvatsku, bio je hrvatski branitelj. I s druge strane tko je bio neprijatelj? U mome … [[Govornik se ne razumije.]] u napadu, sudjelovalo je srpsko pučanstvo, znači, domicilno srpsko pučanstvo. Dok sam bio u Lipovcu na liniji, na samoj granici, napad je krenuo iz Srbije. Nisam bio na granici Crne Gore, pa taj dio ne mogu potvrditi, ali vjerojatno ima drugih svjedoka. Ja ne vidim, uopće u tome, u toj stavci, što je toliko sporno. Znači da li trebaju, još jednom da sve te ljude koji su sudjelovali, da ih sve intervjuiramo, da bi zapravo dokazalo sve ono što imamo evo i ovdje i mene i vjerojatno i druge zastupnike, koji to mogu potvrditi. Inače ovdje govorimo o zakonu, o pravima hrvatskih branitelja, njihovim materijalnim pravima, ono što se svojom borbom izborili. Uvijek možemo u neki detalj uči, ali definitivno je da ne možemo pokrenuti povijest onako kako vama odgovara. Vi imate galantnu situaciju, da ćete ovdje moći biti protiv ovog zakona i neće vam apsolutno nitko od vaših zastupnika zamjeriti. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Pupovca.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Panenić, hvala vam na dodijeli kvalifikacije za galantnu poziciju ovdje kojoj ne bih volio da vam kažem da sam, bi se mijenjao za svoju galantnu poziciju, za vašom negalantnom. Što se tiče članka 1. stavka C, nitko ne spori to što vi govorite. Niti vaše iskustvo, kao što vjerojatno ni vi kad bih ja govorio o svojem iskustvu, to ne biste osporavali, ali ja za razliku od vas to neću učiniti. Ne, neću činiti, zato što mi je stalo do teško suočenoga mira u ovoj zemlji. A što se tiče pitanja onih koji danas imaju 85 godina nije stvar u njihovih 85 godina i ne znam koliko, nekoliko tisuća tih ljudi koji su još uvijek živi, nego stvar je o vrijednostima za koje su se borili i činjenici da su se borili za ovu zemlju kao što stoji u preambuli Ustava na koji smo i vi i ja prisegli. Ali ako ćete vi selektivno čitati Ustav, onda naravno možete pa onda te vrijednosti i te ljude nećete smatrati relevantnom činjenicom za ono što se treba čuti i o čemu se treba znati u našoj zemlji.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Ines Strenja-Linić.
Poštovani gospodine Pupovac, prvo ću reći branitelji su najzaslužniji što danas imamo neovisnu Republiku Hrvatsku. Oni koji su poginuli i oni koji su ostali ratni vojni invalidi i svi oni koji su učestvovali u tom Domovinskom ratu i to je poruka i onima koji su malo prije vas diskutirali. A ja ću pročitati taj stavak C i zanima me samo gospodine ministre zašto zapravo ste popustili pod pritiskom i gospodina Vučića i gospodina vašeg koalicijskog zapravo partnera SDSS-a Pupovca i promijenili ono što je činjenica, a činjenica je da [[Upadica Reiner: Kolegice Strenja Linić replika je kolegi Pupovcu.]] O.k. Evo Domovinski rat zapravo bio je dio organizirane znači pripadnika srpskih nacionalnih manjina u RH, organizirane i predvođene velikosrpskom politikom. Taj dio smo ispustili i stavili smo zapravo da je je hrvatski branitelji su se branili i obranili RH unutar međunarodno priznatih granica od oružane agresije koju je izvršila Srbija, Crna Gora, jugoslavenska narodna armija sa oružanom pobunom dijela srpskog pučanstva u RH. I na žalost digla se je velika buka, ali to je trebalo ostaviti jer mi znamo da je velikosrpska politika zapravo bila ta koja je bila začetak svega onog što se desilo. Branitelji su najzaslužniji što danas imamo Hrvatsku i svi oni koji su u tom učestvovali. Samo jedna kratka replika. Znanstveno je dokazano kolega, znanstveno je dokazano da postoji sekundarna traumatizacija i mi ne možemo, jednostavno ne možemo dozvoliti da oni koji su imali određeni traumatski događaj u ratu, koji su na neki način iskompenzirali da u bilo kom trenutku kasnije neće se razviti sekundarna traumatizacija i pravi PTSP o čemu postoje znanstveni radovi. Mogu vam ih dati da ih pročitate. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Pupovca. Izvolite.
Što se tiče onoga što vi nazivate pritisak ja nisam imao potrebu niti je imam danas niti ću je imati sutra da u ovom pitanju i u ovoj stvari na bilo koga vršim pritisak. Moja je obaveza samo da kažem ono što ja imam kao svoje razumijevanje stvari. Ministar niti od mene, niti danas, niti jučer nije bio pod pritiskom niti će biti. Slobodan je da odluči kako misli da je najbolje kao i vi, a meni ćete zadržati moje pravo da ja kažem ono što također mislim da imam osnovu da kažem. A što se tiče pitanja traumatiziranosti i posljedica, pa zamislite koliko je ljudi koji nisu bili u ratu civila, pripadnika manjina na različite načine, različitim okolnostima bilo i danas je traumatizirano. Zamislite ljude koji idu ulicom i koje netko pljuje zato što je pripadnik neke manjine ili ima neko ime i prezime? Ili mu okači na leđa Bad Blue Boys zastavicu, a mogao je okačiti i nešto drugo. Liječnica ste, ne morate čitati nikakav znanstveni rad. Možete znati što to može značiti draga moja kolegice.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Hrvoja Zekanovića.
Uvaženi kolega Pupovac, govorili ste o pisanju povijesti. Rekli ste niti jedan zakon ne može promijeniti povijest, odnosno napisati povijest. Rekli ste također svatko ima pravo komentirati, ima pravo izražavanja. Vi ste se ovdje izražavali na svoj način ali žao mi je. Ali pazite, svatko ima pravo izražavanja, ali svatko može komentirati tuđe izražavanje također. Meni je žao što iz vaših usta nisam čuo izraz srbočetnička agresija, što nisam čuo velikosrpska agresija, a eto vi ste govorili mnogo o borcima NOB-a kojih još uvijek u Hrvatskoj za informaciju ima 168451 koji primaju mirovine, povlaštene mirovine i to opterećuje državni proračun sa oko 9 stotina milijuna kuna godišnje. Što se tiče ratnih zločina svaki ratni zločin treba osuditi, znači s bilo koje strane. Ali ja ću opet, ponovit ću svatko ima pravo na izražavanje, pa i kolega Pernar i kolega Stazić i vi i svatko ima pravo reći kako je kolega Pernar rekao da nije istina da je Hrvatska ratovala sa nadmoćnijom vojskom. Ali ja imam pravo to komentirati, kao i komentirati vaš govor jer niste one bitne termine iskoristili, naglasili da je Hrvatska bila pod srbo-četničkom agresijom, odnosno velikosrpskom agresijom. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Pupovca.
Poštovani kolega ja jako cijenim vašu spremnost za raspravu i to smatram blagodati ovoga što danas radim. I odabir riječi koji koristite i vi i koje koristim i ja je nešto što predstavlja blagodat u ovako delikatnoj i za mnoge ljude bolnoj temi uključujući i neke koji sjede ovdje. Nemojte mi zamjeriti ako ja govorim svojim jezikom ako izbjegavam koristiti termine koji su službeni. Ali sve što sam činio u svojem političkom djelovanju od kraja '80.-ih na ovamo bilo je posvećeno tome da ova zemlja ima mir, da svi njezini građani imaju mir i da na njezinom teritoriju u nijednom dijelu nama rata. I bio sam najsretniji kada sam mogao sudjelovati u mirnoj reintegraciji istočne Slavonije i omogućiti ljudima da se vrate kućama i jednim i drugim. A što se tiče zakona i povijesti, znate možda ja ne bih posvećivao toliko pažnje da nismo i s ove govornice od predstavnika jedne institucije koju je država osnovala čuli da bi trebali provjeriti kako se povijest predaje na jednom fakultetu, slučajno fakultetu na kojem radim. Bojim se kolega Zekanoviću, da će netko sutra posegnuti za ovim člankom i pokušati začepiti usta nekom profesoru i kazati da ne smije predavati povijest jer da je to suprotno toj zakonskoj odredbi, to je moje, a nije nešto drugo. Hvala vam.
Hvala. Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa predsjedavajući. Kolega Pupovac, prije se u ovoj replici vama zahvalio bih se svim pripadnicima Srpske nacionalne manjine njih 9 tisuća prema evidenciju koji su dali nemjerljiv obol u obrani RH, njih trebamo uvijek naglašavati od Vukovara do Dubrovnika, a onima koji su dali svoj život neizmjerno hvala. Međutim, ministre u Hrvatskoj je bila velikosrpska agresija predvođena četnicima i sadašnjim predsjednikom Srbije koji ne smije utjecati na stavove ni ovoga zakona. Imamo kolega PUpovac Deklaraciju o Domovinskom ratu koji je za vrijeme Račanove vlade prihvatio ovaj Sabor i ove izmjene koje su u prvom članku pod c su sramotne ako je HDZ pristao na uvjet SDSS-a. Kolega PUpovac još jednom ponavljam, Domovinski rat je bio osloboditeljski, nisam ja kriv što sam ja imao 19 godina, što su moji susjedi srpske nacionalnosti išli s menom u ratu za obranu Hrvatske moji susjedi i ostali ljudi. I hvala im i to tribamo povijesne činjenice isticati. Ali je činjenica da je velikosrpska agresija izvršena na RH, trećina Hrvatske okupirana i hrvatski vojnik je obranio Hrvatsku, hrvatski vojnih bez obzira na nacionalnost. I sramotno je razgovarati o Zakonu o hrvatskim braniteljima, a da nam se diktira ministre iz Beograda od čovjeka Vučića koji je pozivao na veliku Srbiju nedaleko od Zagreba.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika PUpovca.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj, to kako vi sada govorite i kako ste sada govorili je tipičan primjer opasnosti koji ova tema može isprovocirati i pojedine odredbe mogu isprovocirati. Sasvim je jasno da država državi ne može pisati zakon. Postoji državni savez kao što je EU, savez nezavisnih samostalnih članica koje mogu jedni drugima surađivati oko izradi zakona, ali samostalne države bila ona Srbija, Crna Gora, Amerika ili bilo koja druga Hrvatskoj ne može pisati zakon, ali isto tako i obrnuto. Sjećate se rasprave o Zakonu o univerzalnoj jurisdikciji koja je bila vođena, jel ima nešto što je nas smetalo tamo? Bilo je. Jesmo li pokušali na razne načine utjecati na to da se to promijeni i preko Europskog parlamenta i ovdje? Hoćemo li o tome pregovarati? Hoćemo. A sasvim je sigurno ponovit ću još jedanputa da ovaj zakon što se tiče kluba SDSS-a niti je pisao niti ga je čitao prije nego što je došao na ove klupe. I nemojte insinuirati niti ministru niti kolegama iz HDZ-a da su podlegli pod pritiscima jer tih pritisaka nije ni bilo i tako ne funkcionira ovaj klub, a pogotovo ne funkcionira u ovakvoj stvari. U ovakvoj stvari mi samo želimo razgovor bez etiketa. Ponovit ću vam još jedanput, ljudi su se na različite načine žrtvovali za ovu zemlju, neko puškom, a neko radeći na zemlji, na stroju [[Upadica Reiner: Hvala.]] u Saboru i na drugom mjestu. Svi ti ljudi bili su važni za to što je bila njezina sloboda.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnica Ivice Mišića.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Pupovac, slušao sam vaše izlaganje i moramo jednu stvar reći, danas branitelji '91. i '45. ne možemo ih usporediti ama baš nikako. Branitelji hrvatski su heroji Hrvatske koji su bez oružja, koji ste čak rekli vi da otprilike da je ista vojska bila i s jedne i s druge strane, da su imali praktično isto oružje, a znamo da su iseljene vojarne ono samo što smo zauzeli to smo i dobili. Da smo bili razoružani kao teritorijalna obrana na vrijeme da bi upravo desilo se ovo što nam se i desilo. Mislim da nije uredu stavljati '45. i '91. godinu u isti kontekst, a znamo isto da je petokraka ušla isto u Vukovar da je razarala sa istim oružjem od tih „stvaralaca Hrvatske“ '45. godine. Još jednu stvar ću reći velikosrpska agresija, vi dobro znate koliko je Hrvata iz Srbije čak i čitava sela morala biti iseljena u Hrvatsku, o tome nitko neće pričati. Ovdje pojedinačni slučajevi koje vi govorite su možda istiniti što mogu zamjeriti kao pojedincima. Ali ako govorimo o zločinima, hrvatskim zločinima i srpskim zločinima, srpski zločinci u 90% nisu i 99% nisu ni osuđeni čak ni optuženi u Hrvatskoj, pa čak neki su sjedili po nekim pričama i u Hrvatskom saboru. Prema tome, hrvatski narod je oprostio ali sigurno zaboravio nije ono što mu se desilo. I ovo najzadnje danas Mladića smatraju određeni srpski visoko pozicionirani u Srpskoj Republici da ne kažem Srbiji smatraju ga herojom. To je sramota, a nije sramota ovo što mi hoćemo naše heroje dignuti i dati im prava koja su zaslužili već davno prije bili. Hvala vam.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Pupovca.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Mišiću. Možda vi kao moj kolega i niste zaslužili da se ja dignem i da vam odgovorim. Ne, ne, ne bih ni sjedio jer to mi ne dopušta Poslovnik. Ali to što ste rekli zavređuje da vam odgovorim. To što govorite vrijedi da vam govorim. Vi kažete da ljudi koji su '41. jednako goloruki sa još većom i opasnijom armadom, sa nekoliko armada uključujući i domaće kvislinge prema kojima možda vi imate simpatiju. Dobro ne znam, možda imate, neću vam zamjeriti. Možda je tako povijesno, obiteljsko ili bilo koje drugo iskustvo. Takvo smo društvo, podijeljeni smo. Od toga ne treba bježati. Vi kažete ti ljudi njih ne treba izjednačiti, ne treba ih gledati. Jeste vi čitali išta o tome? Jeste li čitali ljude, jeste li čitali časne ljude koji su kretali u tu bitku? O.k. I vi smatrate da ti ljudi zavređuju da ih smatramo nikim i ničim, da … … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] [[Upadica Reiner: Molim vas! Molim vas nemojmo dobacivati iz klupa! Ja vas molim da ne dobacujemo iz klupa. Izvolite kolega Pupovac.]] Ne, ne. Ma neka kolega govori. Neka kolega govori, jer ako misli da od toga što on govori da je to korisnije od onoga što može čuti od drugoga ja s tim nemam problem. Ja sam drugačijeg uvjerenja. Prema tome, ja sam posvetio svega nekoliko rečenica toj grupaciji veterana i mislim s pravom, jer su obespravljeni. Jer to što vi kažete da netko ima ili kolega Zekanović da imaju privilegirane mirovine. Pa početkom '91. stvar koja je napravljena jeste da im je prepolovljene su im mirovine. Do dana danas nisu više te mirovine vratili natrag.
Hvala. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Željko Glasnović.
Poštovani kolege, poštovani gospodin Pupovac ovako. Spomenuli ste dvije riječi koje su mene žuljale, to je povijesna istina. Puno smo ovdje govorili o povijesnoj istini u ovom Saboru. Gdje je geneza te, zločina na ovim prostorima od 1912. prvi balkanski rat, nećemo o tome previše do '99. na Kosovu gdje je taj rat zaustavio. Tko je čuo išta o tome? Nitko. Geneze nema. Još lutamo u mraku, još slušamo onu kumrovačku školu historiografije i znamo kud nas je to dovelo danas kad ste pjevali svi „Rodila majka dva junačka sina Tita i Staljin“. Evo nas danas ovdje gdje jesmo nezavisna slobodna Hrvatska država koju neki koji meni sjede desno ne mogu smisliti. Hajmo sad ovaj onda o zločinima. 90% zločina više u BiH su počinili srpske paravojne i ta srpska armada JNA gdje je 80% bilo časnika srpske nacionalnosti. Ratna odšteta. Pa imamo 34 milijarde dolara ratne odštete u ovom ratu zadnjem, a hrvatski vojnik nikad nije prešao granicu tamo, nikog nije terorizirao. Imamo Hrvatska danas plaća što je još šamar jedan, plaća 33% duga bivše Juge tamo, tog propalog državnog eksperimenta koje mi branimo ovdje i koje probamo legitimizirati, ima glava koje sjede desno ovdje, koje ne zna tko je njih napada. To još guraju tu tezu građanski rat itd. Evo ne samo to nego se sudi hrvatskim braniteljima kad izađu iz zatvora njima se lupi stotine tisuća milijuni kuna tamo gore ovrha na mirovine. Amerikanci su vodili 19 ratova od '45. godine gdje je ubijeno možda skoro 8 milijuna ljudi. Ni jednog svojeg vojnika nisu rušili na kaznenom sudu, nego su to rješavali sami. I šta je to danas, evo opet se branitelji prikazuju kao paraziti ovdje to bih rekao. Niste vi to spomenuli direktno. A … [[Govornik se ne razumije.]] 250 000 nezaposlenih, u stvari rade. 82000 nezaposlenih itd. O tim temama moramo razgovarati i nama je pun kufer kumrovačke škole, ideologije. Kosti ne lažu, imate 2000 masovnih grobnica od slovenske granice dole do bugarske granice. I vrijeme je da mi prestanemo sa povijesnim lažima, da se bavimo činjenicama i … [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica Reiner: Hvala kolega Glasnović.]] koji ide na Brijune da sjede dole … [[Govornik se ne razumije.]]
Nemamo odgovora. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Pupovac, dobro ste ustvrdili kako je od svijeta i vijeka uvijek bilo posebnih prava za one koji su stvarali državu, branili državu i obranili državu. Naravno i u Ustavu RH u novom Ustavu hrvatski narod i hrvatski branitelji se navode kao ti u izvorišnim osnovama kao ti koji su stvorili slobodu. Tako jednako i u ovom zakonu ono što je sporno za vas taj članak C u članku 1. taj stavak C definicija hrvatskog branitelja i što je on to branio i od koga. Mislim da tu ne bi trebalo biti nikakve spornosti s obzirom da je sad stvarno onako kako je deklaracija koja je donesena po meni ako dobro imam informaciju ili sjećanje jednoglasno u ovom jednoglasno u ovom Hrvatskom parlamentu, to je stavljeno sada u ovom članku, u ovom stavku c, mislim da jasno govori o agresiji koja je i tko ju je izvršio. Mislim da se od toga, ne može nitko pobjeći niti treba. Ali a propo ovoga kada je svijeta i vijeka sjećam se prosvjeda kada je Đuro vodio i ispod šatora je došla i veleposlanica Kraljevine Nizozemske, Ellen Berends. I rekla je da sa zanimanjem prati zbivanja vezana uz taj prosvjed i nije mogla shvatiti što se, hrvatski branitelji prosvjeduju, zašto. Jer u njenoj zemlji ratni veterani su heroji. Ona je i sama kćer ratnog veterana Drugog svjetskog rata i time je više iskazivala svoj interes i čuđenje. Uistinu nije jasno zašto se u svijetu ratne veterane smatra nacionalnim herojima a u Hrvatskoj privilegiranima ili nekim drugim nazivima nazvanima.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Kreše Beljaka.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine, kolega Pupovac, iznijeli ste tu cijeli niz kritika prema ovom zakonu od kojeg se ja s velikom većinom naravno ne bih složio, no to je moje mišljenje, vi imate naravno pravo na svoje mišljenje. Ja ne bih replicirao toliko vama koliko stvari koja je meni u toj cijeloj priči oko vašeg izlaganja prilično sporna a odnosi se na događanja u ovom Hrvatskom saboru i na određene stvari koje se i danas mogu čuti od ljudi koji zajedno s vama predstavljaju većinu. Dakle meni nije sporno jer je poznato da su najveće kukavice oni koji napadaju manjine, upravo manjine, u bilo kojem smislu. Lako je kada imate 100, 200 ljudi na jednoj strani a 3, 4 s druge strane, lako je napadati. I meni je žao što vas napadaju, jer kolega Bulj je u pravu ne samo što je 9 tisuća ili koliko tisuća već ljudi aktivno sudjelovalo u obrani. Isto tako je bilo za kolege koji su to zaboravili ili a koji to ne znaju puno ljudi koji su izrazili lojalnost prema ovoj državi a koji su bili srpske nacionalnosti a koji nisu sudjelovali u ratu nego u političkom životu, jedan od njih je upravo bio gospodin Pupovac. I mene bole napadi na njega kao na čovjeka koji je od '90.-tih godina branio na svoj način RH kao svoju domovinu, kao domovinu i Hrvata i Srba, od kojih je dobar dio kao što smo čuli i kao što znamo sudjelovao u obrani svoje domovine, kao čovjeka koji danas tu predstavlja tu manjinu i koji je kao manjina slabiji i brojčano u Saboru i na svaki drugi mogući način. Žao mi je što vi i dalje iz svojih razloga ostajete dio vladajuće većine sa ljudima koji vas otvoreno bez ikakvog razloga mrze i koje su kukavice, ponoviti ću još jednom, obične kukavice jer ako treba biti hrabar, onda je tu hrabrost trebalo pokazati '91. a ta hrabrost se na slabijem nikada ni na jedan način ne može pokazivati jer to nije hrabrost nego hrabrost pod navodnicima, odnosno obični kukavičluk. U ostalom i kršćanski i katolički ako hoćete braniti slabijega, ja ću prvi biti taj koji ću braniti vas jer ste zaslužili da vas se brani.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Pupovca.
Poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Beljak, prvo hvala vam na vašoj podršci, drugo što bih vam htio reći, bilo bi nepravedno naše kolege iz HDZ-a optuživati da mrze pripadnike nacionalnih manjina ili da mrze mene. … [[Upadica se ne čuje.]] [[Upadica Reiner: Ja vas molim da ne dobacujete iz klupe.]] Ja što se tiče pojedinaca, što se tiče pojedinaca, ja svoju zadaću u politici između ostaloga razumijem i to da se naše društvo oslobodi bilo kojeg oblika mržnje. I nemam problema ako zbog toga trpim i ono što nije kritika nego su uvrede i napadi jer to taj posao nosi sa sobom. I ako ste i vi jedan od tih koji se želi pridružiti tome da u ovoj zemlji nema mržnje i da se ograniči na neke pojedince koji će to raditi u svojim privatnim ili drugim okolnostima, ali da je nema na javnoj sceni, u javnom prostoru, u društvu i u društvenom miljeu, to je naš zajednički posao. Jedan od razloga zašto surađujem sa ovom Vladom Andreja Plenkovića i sa ljudima koji čine današnji HDZ jeste zato što razumijem da zajedno možemo osloboditi ovo društvo nasljeđa koje je ostalo od rata, nasljeđa koje je ostalo od politika uključujući i ljude koji boreći se za pravo braniteljskih skupina nisu odoljeli iskušenju a to je da šire mržnju prema drugim ljudima drugačijeg političkog uvjerenja.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Miranda Mrsića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Pupovac, ja bih se složio sa vašim izlaganjem, ima puno stvari koje mislim da u ovom zakonu nisu dobre. I ono što bih također istaknuo je da ovaj zakon stvara kastu branitelja, da branitelji postaju u društvu jedna privilegirana skupina. Do sada su zbog toga bili na neki način stigmatizirani sa implementacijom ovog zakona će biti još više stigmatizirani kao jedno, dakle dio našeg društva koje ima sve privilegije dok drugi dio, većina nema nikakve privilegije. I ovo također sa medicinske strane omogućavanje da se stekne status branitelja, odnosno invalida domovinskog rata sada 20-ak i 25 godina nakon domovinskog rata je nešto što je vrlo dvojbeno i pitanje kako će se medicinski to objasniti što je posljedica, dakle prirode, prirodnog starenja, što je posljedica ne znam sudjelovanja u domovinskom ratu. Bojim se da na takav način omogućavamo da se na neki način kupuju glasovi HDZ-u za buduće parlamentarne izbore jer svi oni koji smatraju da će na taj način ušićariti neke privilegije mimo onih koji nisu bili u ratu, jasno da će podržavati stranku koja je donijela ovakav zakon. Mislim da je to medvjeđa usluga, da je to medvjeđa usluga svima onima koji su se časno borili za Hrvatsku i njima treba dati privilegije, njima treba dati časno sve ono što treba ali ima neka granica do koje treba ići.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Pupovca.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Mrsić, nema nikakve sumnje da kao što sam rekao na početku svojega izlaganja da u branitelji u RH kao i drugi veterani trebaju uživati određene povlastice, određena prava koje drugi ne mogu uživati. Ovdje je čitav set tih prava koje su neosporni kao što sam rekao najveći dio. Ono što mene zabrinjava jeste ono što prelazi izvan tih okvira objektivnih prava u zdravlju, u mirovinama, u stanovima, u različitim drugim pravima koje su ovim zakonom predviđene da će biti zajamčene ili da su bile zajamčene ili su bile zajamčene do sada. A to je prvo da zakonom ne otvorimo prostor da umjesto da imamo završetak rata i mi da se zakoni koriste, za to da se utječe na akademsku zajednicu kako će raditi istraživanje. Da se na medijima utječe na to kako će i na koji način raspravljati stvari od javnoga interesa. I treća stvar, da se utječe na to hoćemo li u zemlji imati u punom i pravom smislu te riječi politiku tolerancije, da neće grupacije braniteljske određivati tko je politički pravi a tko je politički krivi, tko treba biti na vlasti a tko ne treba biti na vlasti. To je nešto što u demokratskim društvima ne može i ne treba postojati kao bilokakva mogućnost u zakonu ili bilokojoj drugoj vrsti teksta pa ni u praksi.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Pernara.
Uvaženi kolega Pupovac, rekli ste citiram „onaj tko poni ratni zločin je nečasan“, međutim kolega Pupovac, vi ste dio Vlade koja će plaćati odvjetničke troškove onima koji su činili ratne zločine nad Srbima. Što ćete reći tim ljudima i njihovim obiteljima? Što ćete reći Srbinu koji se ni nakon 20 godina ne može vratiti u svoj stan u Kninu? Vi ste ga spomenuli. Što ćete reći o tome da ste u koaliciji sa čovjekom odnosno iste većine, koji je našem kolegi, zastupniku Željku Jovanoviću rekao da će biti još jedna crtica na njegovom Coltu samo zato jer je Srbin. I kolega Pupovac, što ćete reći Srbima kada ste u koaliciji sa strankom čiji članovi pišu slijedeće, „Iseljavanjem naših ljudi će se omogućiti povratak Srba u Knin te ćemo se opet vratiti na početak i uništiti san dr. Franje Tuđmana koji je s razlogom raselio ovo područje.“ Kolega Pupovac, vi morate Srbima koji nestaju iz Hrvatske objasniti koja je vaša uloga i kakvu korist oni imaju od toga što vi podržavate ovu vladajuću većinu koja nažalost ne radi samo protiv Srba nego i protiv nas Hrvata raseljavajući nas sa naših ognjišta, gurajući državu u dužničko ropstvo, masakrirajući građane ovrhama i predajući ih na milost i nemilost raznim ovršiteljima. Gospodine Pupovac, pozivam vas da ne budete zajedno sa onima koji su vam preoteli saborskog zastupnika Mirka Raškovića za kojeg ste naknadno saznali da je bio suradnik Karamarkov itd., to su vam gospodine Pupovac, ćorava posla. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Pupovca.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Pernar, ovo što sam govorio za govornicom bilo je upućeno prije svega onima koji sjede ovdje, ali isto tako i onima izvan uključujući i pripadne srpske zajednice. Uključujući pripadnike svih drugih manjinskih zajednica i većinskog naroda, to je ono što sam im imao za reći i to sam im rekao tada nešto u replikama a nešto ću i sad vama reći. Predugo sam u ovom poslu da ne bi znao kako se teško nakon rata može graditi mir i kako se teško mogu ostvarivati prava i kako se teško može obnavljati povjerenje. Iz tog razloga sam poseban naglasak stavio u izlaganje upravo nad tim stvarima i izrazio svoje stajalište povodom ovog zakona zabrinut zbog te tri vrijednosti. Što se tiče pitanja iseljavanja ljudi iz Hrvatske da nas, pa kada bi ova Vlada stara godinu dana dna čelu sa ovim premijerom mogla biti odgovorna za to što je nasljeđe starije od 25 godina, ja bi se s vama suglasio ali ako kojim slučajem budete imali sreću ili nesreću da budete dio neke vladajuće većine, pa da još budete član Vlade, dočekat će vas ista priča jer je to nasljeđe koje se ne da riješiti ni u jednom mandatu ni sam jednim premijerom nego mora biti rezultat nastojanja dugoročnijega, ozbiljnijeg i dubljeg. Vi često govorite o prokletstvu kapitalizma kakvog danas iskušavamo a mi se još uvijek nismo suočili sa njegovim posljedicama nego se kopamo i batrgamo sa svojom prošlošću su koju se samo zakopavamo umjesto da se prihvatimo sadašnjosti i okrenemo budućnosti.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Predraga Matića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Pupovac, vi ste problematizirali pitanje odredbe zakona koje govori o pomoći hrvatskih branitelja kod kaznene odgovornosti. Dakle, vi znate, da ja nisam od onih kojih zastupam tezu da hrvatski branitelji u obrambenom ratu, ne može počiniti ratni zločin, da hrvatski branitelj ne može silovati, što smo zorno vidjeli prije nekoliko dana sa slučajem u Šibeniku. Međutim, snažno ću se uvijek zalagati za to da hrvatski branitelj, kada bude optužen, za najteže dijela, nedjela iz rata, to su ratni zločini, da dobije pomoć države, u onom iznosu koliko im to treba. Pratite zašto to kažem. Zato što mnogi branitelji nemaju dovoljno sredstava da se brane i da se obrane na sudu. Polazimo naravno od prisunkcije nevinosti svakog hrvatskog branitelja, da nije počinio ratni zločin. I onda postoji vrlo jednostavno rješenje, koja naravno gospoda neće staviti u zakon, jer sam i ja to probao, ali naravno, otpor pojedinaca koji su vjerojatno tuda sada negdje gore, je bio enorman. Radi se o tome, da pomognemo hrvatskim braniteljima, a onda, ukoliko bude oslobođen, nikom ništa, a ukoliko bude pravomoćno optužen, da vrati uložena sredstava koja država uložila u njegovu obranu. Jer tada više nismo branili hrvatskog branitelja, nego smo branili ratnog zločinca, a to ne želimo.
Odgovor poštovanog zastupnika Pupovca.
Zahvaljujem gospodin potpredsjedniče. Poštovani kolega Matić, sa vašim završnim razmišljanjem, mogu reći da se slažem, jer sam i sam razmišljao o tome. Ali, reći ću vam još 2 stvari o tome, zamislite situaciju, obitelji, povratničke, koja živi od 500 kn pomoći i nešto … [[Govornik se ne razumije.]] i ovaca koje ima na svom imanju. I koje se usudilo podići tužbu ili pokrenuti postupak za zločin koji je počinjen prema nekom njenom pripadniku. Kakve su šanse tih ljudi na pravedan postupak? U odnosu na nekkoga tko ima mirovinu, jer mu je ovaj zakon osigurao, koji ima druge povlastice i tko će još imati pomoć države financijsku, a i ne samo financijsku, dragi kolega Matiću i vi to dobro znate. To je bio moj motiv zašto sam se javio. I javio sam se zbog toga što mnogi zločini zbog iz tih razloga ostaju nekažnjeni, a mnogi ljudi u ovoj zemlji, ne mogu razumjeti, kao ni u drugim zemljama, ne mogu razumjeti, da su počinjeni zločini. I da ljudi koji su ih počinili, trebaju za njih odgovarati, to ostane samo puka fraza. Jer između države koja brani, koja osigurava sredstva i od odvjetnika koji bi trebao tužiti vrlo lako se briše razlika u ulogama.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Steve Culej.
Poštovano potpredsjedniče. Kolega Pupovac, odmah sam zapamtio, zakoni nisu tu da pišu povijest. Ovaj prijedlog zakona, preložili su suvremenici te povijesti kojoj su oni sami svjedočili i koji bi oni trebali napisati, pa da se barem pamti ta povijest istina za našega života, a ne da nam se lažira povijest, kao neke prije ovoga. Često se govori o žrtvama o ovom saboru, pojedinačnima, a ne govori se o agresoru koji je bio množina u nekom vremenu. Ali, ovdje isto tako spomenulo se iskorištavanje zakona, zakon diskriminira građane, privilegirani stvoritelji, ne stvoritelji, ali ja ću navesti jedan primjer, jednoga koji je osumnjičen za ratni zločin i presuđen i koji mora 6,5 milijuna kuna nadoknaditi žrtvama, za zločin koji je on navodno počinio. A radi se, zamislite ovo, rujan '91. koranski most, s jedne strane mosta, tek stasali mladić, hrvatski policajac, naoružan s puškom strojnicom, a s druge strane Koranskoga mosta, prilaze njemu 13 rezervista, neke tamo njemu nepoznate Srbije, naoružani, daleko jače od njega, daleko u većemu broju. Znači u rujnu '91. i već kad se dogodilo i Plitvička jezera i zločini u Borovu selu, a on je policajac, specijalac i oni idu preko mosta prema njemu. S kojom namjerom? I on tada, što čini? On ima kod sebe samo taj automat, da se brani sebe i svoj Karlovac, od koga? Od onih koji po ničemu nemaju pravo biti tu u tome trenutku. Oni su došli zauzeti njegov grad Karlovac, 6,5 milijuna kuna, je taj koji bi negdje bio heroj u … [[Govornik se ne razumije.]] u Americi ili ne znam gdje, a kod nas, mi ga progonimo.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Pupovca.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Culej, evo ovo je mjesto jedno od razloga zašto se povijest ne diskutira u Saboru. Jer, ja ću vam sada reći, kako sam ja to vidio i čuo. Ti rezervisti su bili domaći ljudi koje JNA, koje JNA podigla, poslala, pustila, vratila, bili zarobljeni i kao zarobljeni, su stradali. Ja vam preporučujemo da povijest ostavimo izvan ove sabornice i izvan zakona onima kojima će se time baviti. U protivnom ćemo biti u stalnom nesporazumu i stalnom sukobu. Ako ne vjerujete meni, otiđite dolje, imate žive ljude i svjedoke koji će vam reći, što su oni vidjeli i što su doživjeli.
Hvala lijepo. Sljedeća replika, je poštovanog zastupnika Nenada Stazića. Izvolite.
Poštovani kolega Pupovac, cijelo ovo vaše izlaganje u ime vašeg kluba počiva na četiri velike zablude. Prvo, da je Hrvatska pravna država, drugo da je ona pravedno društvo, treća je zabluda da je ona moralna, a o četvrtoj ću nakon ove tri. Da je ona pravna država, vi pozivate ministra da suprotstavi se argumentima, a vidite da ministar uopće ne, on je pročitao ovaj svoj referat i dalje više ne reagira. Što će njemu argumenti, on ima vlast, njemu argumenti ne trebaju. A kada nema vlast kada narod izabere neku drugu vlast onda ima šator i plinske bombe, plinske boce, to je pokazao. Druga da je ova država pravedna, pa gledajte ako netko dobija kod rješavanja stambenog pitanja sto poena prednosti pred nekim drugim, o kakvoj pravednosti da mi tu govorimo. Pa nemojmo se čuditi da 50 tisuća ljudi godišnje odlazi iz Hrvatske jer oni nemaju tih sto poena prednosti, oni su izvisili pred takvima kao što je Medved. Šta će oni tu, pa njima je bolje vani. Tamo nema niko sto poena prednosti pred njima. Treće da je moralna, pa gledajte ako će ovaj država pružati materijalnu podršku za vrijeme kaznenog postupka i nakon njega i onima koji će biti osuđeni, pa di je tu moral, pa o kakvom moralu govorimo. I četvrta vaša zabluda možda najveća, da ćete vi svojom suradnjom s ovom vlašću tu nešto promijeniti.
Odgovor poštovanog zastupnika Pupovca.
Poštovani kolega Staziću. Ukoliko je vjerovanje u pravo, zakonitost, vjerovanje u pravednost i vjerovanje u moralnost i vjerovanje u suradnju sa drugim ljudima s kojima treba stvoriti bolje društvo temeljeno na zakonitosti, temeljeno na pravednosti i moralnosti nešto što je zabluda onda ni vi ni ja nemamo šta tražiti u ovome Saboru. Smisao politike jeste u tome da vjeruje, da može postići ono čega nema ili čega nema u dovoljnoj mjeri i čega treba biti, to je smisao onoga što sam govorio i to je smisao zbog čega radim u ovom saboru i zbog čega surađujem sa ljudima s kojima ne moram raditi sva ista uvjerenja, ali dijelim neki minimum odgovornosti jer procjenjujem da s njima mogu jer sa nekim drugima nisam mogao nismo mogli.
sljedeća replika je poštovanog zastupnika Petra Škorića.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Pupovac. Evo i ja ću se kao većina kolega referirati na vaše izlaganje vezano za vašu konstataciju da u zakonu ne treba regulirati i utvrđivati povijest. Upravo rasprava koju ste i vi izrekli, a i mnogi ovdje prije vas i kroz svoje replike potvrđuju da stvari baš ne stoje tako. Poznate su nam izvorišne osnove Ustava, poznata nam je saborska Deklaracija o Domovinskom ratu, ali unatoč svemu tome ako slušamo mjesecima evo uoči Oluje, iza Oluje trublje od četničkih vojvoda i njihovih hadžitanata s istoka, ako slušamo ovih dana izjave bivšeg savjetnika predsjednika Josipovića na predstavljanju njihovih novih knjiga rat i mir koji kažu da je svega 11% hrvatskih građana željelo u Hrvatsku, a znamo da je na referendumu gotovo 95% od 82% izišlih glasovalo za neovisnost i samostalnost, a znamo čiji su pripadnici stranke napustili Sabor kada se o tome glasovalo, ako slušamo ovih dana izjave da je u Hrvatskoj bio građanski rat, ako se sve to skupa problematizira i ako neki u ovoj sabornici dovode u pitanje i oduzimaju pravo braniteljima da su stvaratelji Hrvatske države, a ne znam tko je stvarao Hrvatsku državu, onda postavljam pitanje što je sporno u tome da se u uvodniku zakona spomene jasno odredba stavak 3. dakle C da su upravo hrvatski branitelji branili i obranili Hrvatsku unutar međunarodno priznatih granica od oružane agresije koju je izvršila Srbija, Crna Gora, JNA i paravojne postrojbe iz BiH uz veliku pomoć velikog broja pripadnika srpske nacionalne manjine u Hrvatskoj, organizirane i predvođene velikosrpskom … jer ako mi te stvari nećemo ponavljati i ovdje isticati tada će se zamijeniti i izjednačiti uloga žrtve i agresora.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Pupovca.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Škoriću. Zamislite situaciju da imate ljude koji se bore puškom za svoju zemlju, obične vojnike i njihove zapovjednike, a nemaju one koje rade u tvornicama, nemaju one koji rade na zemlji da bih ih mogli hraniti i da bi ih mogli snabdjeti svim što je potrebno. Zamislite zemlju koja je u ratu, a nema svoju diplomaciju koja će lobirati okolo i tražiti da se konflikti riješe onako kako je u skladu sa interesom. Zamislite zemlju koja je u ratu, a nema svoje saveznike i prijatelje koji će im u kritičnim momentima pomoći. Jeli Hrvatska bila u takvoj situaciji kada je rat završavao? Nije jer da je bila rat ne bi tako završio. To znamo i vi, a znam i ja, možda nešto više od vas. Svesti nacionalnu slobodu i državnu nezavisnost samo na jedu grupu koja sigurno treba imati najviše privilegije, a zaboraviti sve druge onog najobičnijeg građanina o kojem danas neki kolege s pravom ovdje govore, koji je bez posla, čije dijete odlazi izvan zemlje, čiji kraj propada nije mudro. Nije dobro ni za branitelje, nije dobro ni za društvo, a nije dobro ni za povijesnu istinu jer povijesna istina je kompleksnija od onoga kako je mi ponekad artikuliramo. To je bio razlog zašto sam se javio i zašto govorim jel mislim da je vrijeme da tako govorim. Ovdje ima puno ljudi koji su nosili visoke činove i koji su se borili za ovu zemlju. Da li je gledaju istim očima sada kao što su je gledali prije 10 ili 15 godina? Ne. Jer nije ista. Ni oni nisu isti, ni zemlja nije ista, pa ne možemo ni isto govoriti. Hvala.
Evo prije nego što pređemo na sljedeći klub zastupnika, samo da vas upoznam sa vremenskom situacijom. Dakle imamo prijavljenih, prijavljenih toliko da nema ni jedne replike bi trajala rasprava sljedeća 3,5 sata. Ako bi bilo prosječno kao do sada, sada smo imali 15 replika, prije smo imali 12 replika, ako bi prosječno imali 10 replika, to bi bilo još 10 sati. Samo želim reći da znači ako bi nastavili sa tempom replika onda se pripremimo na 13,5 sati još ovdje biti povodom ove točke, imamo još jednu točku nakon toga. A sada ću dati riječ sljedećem klubu zastupnika a to je Klub zastupnika MOST-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Vlaho Orepić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, ministre, gospođe i gospode iz ministarstva, kolegice i kolege. Potaknut ovim prethodnim raspravama i komentarima i replika uistinu u ovom trenutku želim reći da često kada želimo sebi i drugima reći ono što jesmo ili ono u što vjerujemo počnemo govoriti ono što nismo i u što ne vjerujemo. I tako uistinu isprazno i izvan teme počnemo politizirati i tome nema kraja. Danas je nekima uistinu bitno naglasiti kako su nekakvi veliki ili još veći od nekih drugih domoljubi ili da ne koristim druge izraze. No upozoravam da nas intelektualno i duhovno poštenje obvezuje da raspravljamo odgovorno, da danas raspravljamo trezveno o ovoj temi jer govorimo o pitanju koje je uistinu izazovno, koje ima velike posljedice na naše društvo, može imati velike posljedice na naše društvo, izazvati možda i nekakve krive i pogrešne reakcije. Znači politička osjetljivost tematike i trenutka u kojem se ova rasprava događa, trebam napomenuti da sutra očekujemo i presudu koju očekujemo u Haškom sudu ali to nas sve skupa ne smije odmaknuti, ne smije nam umanjiti obvezu da budemo društveno odgovorni. Molim vas, danas ne možemo biti lovci na nekakve glasove birača ovih ili onih, dodvoravati se na koje kakve načine. Ja ću biti stoga što konkretniji u ime našeg kluba i uistinu želimo dati doprinos jednoj konkretnoj i argumentiranoj raspravi. Nakon prvog čitanja prijedloga zakona intervenirali smo sa 15 prijedloga što izmjena, što dopuna što ukazuje na naš odgovoran pristup. Ukazuje na nas koji uistinu želimo ostvariti jedno pristojno i pošteno društvo u RH. Moramo odgovorno uistinu a ne populistički promišljati ovaj zakon, odgovorno prema narodu i prema državi. Pa idemo redom. Zašto se u članku, članku 1. koji definira protiv koga smo se borili u odnosu na dosadašnji zakon ne navode srpske paravojne postrojbe iz BiH-a? Zašto? I zašto se uistinu više nego jasna i naglašena, pa čak i službena veliko srpska politika u tom trenutku, u tom vremenu izbacuje iz tog članka 1. Je li to možda nekakav Vučićev pritisak ili ne znam šta, znamo tko je i šta je. Budimo realni, treba, predložili smo također u članku 5. stavak 2. da treba dodati maloljetne dragovoljce i žene. Zašto to nije prihvaćeno? Stavimo to u zakon, znamo da su ti ljudi i takvi branili domovinu. Samoubojstvo samo po sebi je strašan čin a pogotovo ako je posljedica nečega što se dogodilo u domovinskom ratu. I sada molim vas, pazite ovo, članak 6., stavak e. znači do dana primjene zakona samoubojstvo se tretira kao smrtno stradali, onaj koji je izvršio samoubojstvo a dan poslije nije, dan poslije je on umrli i kao s takvim statusom ulazi u zakon i ostvaruje prava odnosno ne ostvaruje prava. Ne možemo na taj način promišljati zakon. Stavak f., hrvatski ratni vojni invalidi 100%-tni prve skupine, oni kada umru smatraju se smrtno stradalim, ali recimo oni druge skupine ne. Zašto pravimo razliku? Članak 21. u izuzetke zakona treba dodati one na koje se primjenjuje Zakon o općem oprostu, abolicija. Jer mi smo svjesni da, u izuzetke, izbacili smo iz izuzetaka one koji su abolirani, znači oni koji su abolirani ovdje mogu uživati prava koja proizlaze iz ovog zakona. Radi se otprilike o 27 tisuća ljudi. Osim toga, također ovo je u suprotnosti sa člankom 1. jer se u članku 1. spominje borba protiv dijela srpskog stanovništva. Članak 46. prihvaćeno brisanje stavka 4. znači ostvarenje mirovina po posebnom propisu u mirovinskom osiguranju. To je u redu. Pazite sada, također članak 69., govorimo o autima, nakon 7 godina čini se osporavamo potrebu da se nakon 7 godina auto koje je koristio invalid da potrebitom a da on ostvari pravo na drugo auto također u sukladno njegovim potrebama. Znači u javnoj raspravi je na ovaj problem skrenuta pažnja i od strane pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom. Evo ja ću vam dati iluzorno primjer. Imate ovdje sliku jednog branitelja koji je u Domovinskom ratu izgubio obje noge. On će ostvariti pravo i mogućnost da ima vozilo primjereno njegovim potrebama dok recimo dijete malodobno branitelja koje ima cerebralnu paralizu, koje je invalid, ne može ni zamišljati to vozilo, također slika. Znači dijete malodobno branitelja. Zašto pravimo razlike? Znači nakon 7 godina pravedno je da se to vozilo i ta vozila dadnu potrebitima. To je pošteno. Mi se jednostavno trebamo približiti narodu, onima koji ne mogu ni pomisliti na bilokakav auto. Jel' uopće možemo povećavati potrošnju države povećanjem prava branitelja u ovom kriznom trenutku za državu, možda je i to pitanje koje trebamo postaviti, ne možda nego sigurno. Znači za provedbu ovog zakona potrebito je u 2018. godini, upozorite me molim ako griješim, 219,2 milijuna kuna … [[Govornik se ne razumije.]] Ministarstva branitelja, a Ministarstva rada i mirovinskoga još dodatnih 64 milijuna, po projekcijama tako svake godine do 2020. Nekakve su procjene da će Zakon o braniteljima koštati otprilike 2 do 4 milijarde, da li je točno to ćemo vidjeti ali i to je jedan aspekt po kojim zbog nekog populizma bježimo od odgovornosti. Ja kažem, trebamo ići u susret i trebamo osigurati braniteljima dužno poštovanje i prava, međutim trebamo biti odgovorni prema društvenoj zajednici, prema ljudima koji će to plaćati. Da li mi uopće imamo novca za to? Ja sam branitelj i iskreno vam kažem, ne želim biti uopće privilegiran niti itko moj da bude privilegiran na temelju toga. Svih 5 godina rata imam. Ne želim također privilegije niti bilo kakvu diferencijaciju društva po toj osnovi, to se ne smije dogoditi. Branitelji trebaju biti društvena elita na jedan svoj specifičan i potrebiti način. Znači, braniti državu mi je bila dužnost i čast i na taj to način trebamo promišljati, ne promišljati kroz nekakva prava i ostvarivanja prava. Obratite sad pažnju na slijedeće. Znači članak 121., dogodila se izmjena ali opet se zadržala mogućnost manipulacije, znači to sam spomenuo i u replici ministru tijekom uvodnog izlaganja. Prije je ministar mogao sam odlučit ikome će dati jednokratnu pomoć i na taj način je podijeljeno preko 7 milijuna kuna. Sad to može napraviti povjerenstvo koje je izabrao ministar, je li? To je nedopustivo. Uđimo u sferu zakona, napravimo pravedno i uređeno društvo i na taj način se odnosimo prema sredstvima koja su iz državnog proračuna i to mora biti provjerljivo. Trebamo inzistirati na upravnom postupku gospodo, pa makar i uskraćeno. To je vrlo jasno. Upravi sud je to naglasio i na javnoj raspravi i bez upravnog postupka nemate pravo na žalbu jednostavno, znači trebamo ići prema jednoj uređenoj i pravednoj državi. Članak 189., govorimo sad pazite ovo, 189. „Ukoliko se ustanovi da je netko lažni hrvatski vojni invalid, on vraća novčana sredstva samo zadnje 3 godine od kad je to definirano.“ A zašto ne otkad je počeo ostvarivati prava? Ako je netko lažni hrvatski vojni invalid, onda treba vratiti sve što je uzeo bespravno. Znači kad sudska odluka definira ništetnost prava, treba vratiti sve što je ostvareno po tom pravu. Trebamo biti jasni i glasni prema nepravdi koja se može dogoditi u tom kontekstu a ne samo unazad 3 godine. Jednostavno mislim da je to pravedno zahtijevati i da je pristojno omogućiti na ovaj način ovaj pristup. Svakako slijedi revizija statusa branitelja i članak 196. govori o definiranju tog statusa i prava kroz redovni postupak. Tu je prihvaćen naš prijedlog da se briše stavak 4. koji nije definirao dvostupanjski postupak. Da mora znači biti dvostupanjski postupak biti sukladno Zakonu o općem upravnom postupku pa čak i članku 18. Ustava RH gdje se jamči pravo na žalbu kod pojedinačnih pravnih akata, naravno na što je skrenuta pozornost i od strane Upravnog suda u Rijeci, što je poznato. Članak 214., tu je došlo do promjene zahvaljujući našoj intervenciji a govori o brisanju nevraćenih kredita u cijelosti. Ljudi moji, koliko je taj zakon trebao koštati RH da nije došlo do brisanja tog članka, znači imamo informaciju da je otprilike negdje pola milijarde kuna. Samo da jedan mali osvrt o čemu se radi, 69 branitelja je otplatilo kredita, preko 3 000 njih je trebalo im biti oprošteno da ne plate kredite koji su podigli između kojih je i Franjo Lucić ili možda njemu slični. Nismo tražili prema precizno socijalno-ekonomskim kriterijima da to bude, međutim sve je izbrisano što je dobra varijanta. Zašto se u konačnom prijedlogu ovog zakona logoraši zovu zatočenici a ne logoraši? Zašto nema malodobnih branitelja, braniteljica i logoraša, to treba jednostavno dodati, to je istina. Jednostavno da se vidi da smio svi branili domovinu. Samo ću jedan mali osvrt, vrlo je bitno primijetiti tu razliku između riječi zatočenik i logoraš. I mislim da to trebamo uvažavati i poštovati. Znači zatočenik je svaka osoba koja je na bilokoji način zatočena u zatvoru u kućnom pritvoru pa i u logoru. Zatočenik u smislu ovog zakona je riječ koja umanjuje strahotu proživljenog kako hrvatskih branitelja tako i osoba koje … [[Govornik se ne razumije.]] ovu odredbu o odnosu na riječ logoraš. Vratimo tu riječ jer to je istina i to oslikava stvarnost koju smo proživjeli, mnogi od nas, ovdje koji sudjeluju ovdje u Domovinskom ratu. Znači, uložiti ćemo konkretne amandmane sukladno izlaganju. Ali, zakon o ovoj formi jednostavno ne možemo podržati, ako ništa, onda zbog toga što izmjene u članku 1. stavak C kojim se izbjegava reći tko nam je agresor. I članak 21. po kojem smo mi predložili da abolirani ne mogu uživati prava koje proizlaze iz ovoga zakona, a vi to niste prihvatili. Ne možemo podržati ovakav konačni prijedlog zakona, jer se zalažemo za pristojno, pravedno društvo. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. I na vaše izlaganje imamo više replika. Prva je uvažene zastupnice Ines Strenja Linić.
Poštovani kolega Orepić, da dakle, mi imamo čak 27 aboliranih pripadnika neprijateljske vojske, koji danas šetaju, žive, u ovoj zemlji, a ne bi bili abolirani, da nisu očito počinili nešto protiv Hrvatske i u toku Domovinskog rata, znači i borili se na suprotnoj strani. I danas šeću i rekli smo, i znamo za činjenicu da šeću i po Vukovaru i sreću ih njihove žrtve i tako redom, 27000. Neki od njih bili su čak i saborski zastupnici. I zbog toga smatramo, bez obzira što se kaže, tko zapravo ne može ostvariti prava. Ovo su ljudi koji nisu procesuirani. Oni nisu u kaznenoj evidenciji, ali baš zbog toga treba u zakonu pisati i oni koji su abolirani po zakonu o općem oprostu. I drugo, možda ste propustili, ali rekli ste, dakle, oni koji su ostvarili članak 189. sva ne pripadajuća sredstva, temeljem tog što su pribavili lažnu dokumentaciju o učešću Domovinskom ratu i stradavanju. Ne radi se samo o sredstvima, en radi se samo o unutra 3 g. od nastanka, od saznanja da se to dogodilo. Nego i svega onoga što su temeljem toga priskrbili, a to znači i stanovi i sve ono ostalo što na temelju toga ide. Dakle, jedan dio članaka, je, jedan dio amandmana našeg kluba je prihvaćen, ali je posebno interesantno ono što ste vi zapravo rekli, kada smo tražili u čl. 214. da se kažu jasni i precizirani socijalno ekonomski kriteriji, az one branitelje kojima će se određene kreditne, dospjela potraživanja oprostiti. 69 njih je taj kredit je platio. Ali, među njih je 3000 je sigurno onih koji su te kredite koristili i za turističke apartmane, a ne namjenski, sve ono što je zapravo trebalo i za gradnju određenih postrojenja i svega i sada da mi to njima oprostimo i zaboravimo. Dakle, nismo uopće precizirali jasno kriterije, a odgovor ministarstva, na to što mi tražimo kriterije, bio je brisanje cijelog članka. Da li to znači da je tom ministru netko bio podmetnuo? Da li je on uopće znao kolika je težina ovog članka, jer kao što smo rekli pola milijarde otprilike bi iznosili kreditne obaveze tih 3000 ljudi. Hvala lijepo.
Hvala. Molim vas, idemo se držati vremena, jako ste ga prekardašili. Odgovor, poštovanog zastupnika Orepića.
Evo ja ću štediti vrijeme. Znači svrstavanje aboliranih u skupinu ljudi koji će uživati prava koja proizlaze iz Zakona o Domovinskom ratu je nedopustivo ponašanje … [[Govornik se ne razumije.]] i to trebamo jednostavno ispraviti. Također, kao što je nedopustivo, ako je netko lagao ovu državu i na nevolji države koja je prošla pokušava posebno profitirati, znači govorimo o lažnim hrvatskim invalidima. Znači kad se ustanovi to, kad sudska odluka definira ništetnosti prava, potrebno je vratiti sve što je ostvareno po tom pravu, a ne samo unazad 3 g. To je iznimno bitno, jer želimo uistinu pravedno društvo. Hvala.
Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Predraga Matića.
Hvala lijepo. Kolega Vlaho, rekli ste, za automobile, vezane za hrvatske ratne vojne invalide 100% da bi bilo lijepo, da bi bilo zgodno, da nakon 7 g današnji automobili nisu nekvalitetni, oni nakon 7 g. su i dalje jako dobri. Moram vam posvjedočiti iz prve ruke, dakle, svoje iskustvo, ne da nikada, nitko nije vratio automobili, nego nikada nitko to nije niti predložio. I vjerujem kada bi im to stavili u zakon, da bi ga oni otjerali kod pripuza, stavili ga u onu prešu i onda bi ga vratili u ministarstvo u veličini kutije cigareta.
Odgovor poštovani zastupnika Orepića.
Jednostavno smatram da nakon 7 g. korištenja osobnog vozila, koja vam je država dala i nakon toga, dati će vam država drugo novo, ništa nego samo kulturne, to vozilo dati potrebitim i pripravne. Hvala lijepo.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Marije Jelkovac.
Hvala lijepo, poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega, rekli ste da nije prihvaćen vaš amandman vezano na to da žene koje su također sudjelovali u obrani suvereniteta i maloljetni hrvatski branitelji, imaju status dragovoljca. Ne bih se tu složila s vama. Članak 5 stavak 2, upravo to definira, jer je izlikom rekao, da svi oni koji nisu bili obveznici, znači koji nisu mogli po pozivu biti mobilizirani, da su upravo oni imaju svi status dragovoljca, tako da samo treba pažljivo iščitati čl. 5 stavak 2. S druge strane rekli ste, da bi svi mi biti odgovorni prema društvu, kada govorimo o ovom zakonu i ja se tu slažem s vama. Ajmo zaista biti svi odgovorni prema društvu, pa tako onda i prema svim hrvatskim braniteljima, kao dijelu ovog društva. Zaista smatram, da su mnoge riječi danas izrečene u ovoj sabornici, bile pa neću upotrijebiti teške riječi, ali ću reći prije svega nedostojne, nas kao zastupnika, koji danas ovdje sjedimo upravo zato što smo imali hrabre hrvatske branitelje koji su obranili našu Domovinu, da njih nije bilo ne bismo danas ovdje bili. Kad govorimo o ovom zakonu koji je u stvari samo proširio neka prava, a to nije rađeno na pamet ministarstvo je napravilo analizu što je vidljivo iz ove knjige. Dakle, svi parametri koji se odnose na hrvatske branitelje su razmotreni i ovim zakonom su proširena prava upravo na onu najugroženiju skupinu branitelja koji su se našli danas u situaciji da su socijalni slučajevi, da nisu stambeno zbrinuti, da žive kao samci bez ikakvih prava i bez brige države za njih. Dakle, smatram da zaista trebamo biti društveno odgovorni i takvim braniteljima osigurati ono što su zaista zaslužili, a to je minimum pravednog života u Hrvatskoj.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Orepića.
Stvarno sam iznenađen da vi kao žena govorite protiv ovoga što sam rekao, znači ženama je, one nisu bile obvezne i sudjelovale su u Domovinskom ratu. I one zaslužuju biti posebno naglašene u ovom zakonu kao i 3000 malodobnih branitelja. To je iznimno bitno. Demagogiju koju ste dalje nastavili na nju uopće se neću osvrtati jer ja sam branitelj od prvog do zadnjeg dana i želim pravednu i pristojnu državu. I sve što sam rekao, rekao sam iz srca, iz poštovanja prema braniteljima i Domovini ali i odgovornosti prema narodu koji nas plaća. Hvala lijepo.
Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Franka Vidovića.
Zahvaljujem poštovane potpredsjedniče Sabora. Kolega Orepiću u dva, tri navrata ste spomenuli društvenu odgovornost kad je u pitanju ovaj zakon i ja se tu slažem sa vama da treba u prvom redu kod predlaganja zakona imati društvenu odgovornost. Na žalost ovaj zakon ovakav kakav jest on pogoduje ne svim braniteljima nego određenoj skupini branitelja. On je napravljen da bi se odužio gospodin ministar za šator, to je činjenica. I u konačnici on je izuzetno društveno neodgovoran. Zašto to tvrdim? Ministar je više puta spomenuo brojku od 83000 nezaposlenih hrvatskih branitelja koji ne primaju nikakve naknade itd. Ako to jednostavno izmnožimo puta 1600 kuna mjesečne naknade pa puta 12 mjeseci to vam je milijardu i pol kuna godišnje. O drugim brojevima neću niti govoriti. Prema tome, ja mislim da je ovaj zakon, jesam za sva prava hrvatskih branitelja, jesam za to da se poštiva dignitet Domovinskog rata, da se poštivaju oni koji su u ratu sudjelovali, jesam za to da onima koji su stradali u ratu da im se daju ne privilegije, nego da im se nadoknadi ono što su izgubili. Jesam i za to, ali za ovakvu društvenu neodgovornost, na kraju krajeva i rukovodeći se primjerom koji ste vi pokazali, sliku koju ste digli slika malodobnog djeteta branitelja na drugoj strani. To što ste pokazali, dakle branitelj bez nogu. Prema tome, rukovodeći se i time ja ovakav zakon podržat ne mogu i mislim da ga nitko ne bi ni trebao podržati. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Orepića.
Uistinu zato sam i na početku izlaganja rekao poštovani kolega da trebamo izbjeći ovu temu, ovaj zakon da bi bili populisti klasični, da bi grabili nekakve poene oni koji nas slušaju. Nitko neće da spominje koliko ovaj zakon košta. Mi trebamo biti svjesni da li možemo podnijeti to opterećenje, da li naš narod koji će nas plaćati da li će moći podnijeti to opterećenje i u duhu toga on suštinski mora biti pravedan i zato sam naglasio ovo što sam naglasio. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Orepić, iako je vaša rasprava bila detaljna i vi ste ukazali na niz ovako problematičnih točaka koje bi trebalo promijeniti. Moja replika će biti načelna, a vezana je uz dvije stvari ključne iz vaše rasprave. Prvo svatko razuman se ne protivi tome da određena prava stradalnika Domovinskog rata i svih oni koji su u ovom trenutku u teškoj ekonomskoj situaciji bilo zbog toga što nemaju posla i narušeno im je zdravlje treba poboljšati. Ključno je pitanje ima li država za to novaca. I vi sad s pravom kažete država treba biti odgovorna, ali kako? Recite mi sad ovako kako da prosječan građanin RH može smatrati da će država biti odgovorna. Ako maknemo na stranu aferu Agrokora, ako maknemo na stranu privatizaciju devedesetih, uzmimo samo Sanaderovu vladavinu. 36 milijardi kuna se procjenjuje da bi bilo utrošeno na izigravanje procedura i pravila javne nabave, oko 22 milijarde na izvlačenje novca iz javnog sektora. 16,6 milijardi pogodovanja i pljački u privatizaciji. 7 i pol milijardi špekulacije građevinskim zemljištem. 15 i pol milijardi politička korupcija. Govorim o jednom uskom razdoblju hrvatske povijesti. I onda znate kako se u hrvatskom društvu radi kako to rade uglavnom interesne skupine? Prebacuju krivnju. Evo sad se prebacuje krivnja na branitelje. Šta mislite a koliko je zapravo svih ovih godina potrošeno na branitelje? Kad uzmete sav opljačkani novac u RH onda to nije, onda to vjerujte nije velik novac. Jednako tako kao što se pokušava čitavo ovo zadnje vrijeme krivnja prebaciti na Hrvatski sabor. Hrvatski sabor je kriv za sve probleme u hrvatskom društvu. Vlada je odgovorna, Vlada mora donositi takve zakone koji će zapravo moći se ispoštovati onda i financijski i Vlada mora koristiti institucije da se obračuna sa svim razinama kriminala u ovoj državi i to je jedini put za oporavak ovog društva.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Orepića.
Poštovani kolega ponovit ću ono što sam i naglasio, a u duhu odgovora toga što ste rekli. Znači, osobno sam branitelj. Ne želim bit privilegiran, ne želilm da itko moj bude privilegiran po tom pitanju. Ovaj zakon je potrebit, potrebit je, potrebno je regulirati prava branitelja koji, zna se gdje je njihova zasluga u ovom društvu. Međutim, ne smijemo dozvoliti da propustima ili nemarom ili namjerom dođemo u situaciju da budemo privilegirani sloj zbog kojih će između ostalog ubrzati, koji će, znači da ne ubrzamo odlazak naših sugrađana iz Domovine koji se upravo sad događa. Moramo časno promišljati ovaj zakon, izbjeći takve prijetnje u samom sadržaju zakona.
Sljedeća je replika poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Orepiću, evo morao sam reagirati s obzirom da u članku 21. jasno piše tko može ostvariti prava iz ovog zakona, a tko ne može. Znači jasno se podrazumijeva da ne mogu ostvariti status i prava iz ovog zakona pripadnici, suradnici neprijateljskih vojnih, paravojnih postrojbi koji su sudjelovali u oružanoj agresiji na RH kao ni članovi njihovih obitelji temeljem njihovih stradavanja ili osobe koje su prema kaznenoj evidenciji koju vodi ministarstvo nadležno za pravosuđe osuđene pravomoćnom sudskom presudom. Znači tumačenje ovoga vi bi bar trebali znati kao bivši ministar da postoje spiskovi svih aboliranih i svih koji su doživjeli oprost. Oni su evidentni. I ne može ni jedno tijelo ni Ministarstvo unutarnjih poslova, ni službe dozvoliti da se njima ostvari bilo kakva prava s obzirom da su zavedeni kao takovi. Čemu se onda bojite? Sve to piše u zakonu. U koordinaciji ministarstva i tijela državnih vlasti, Ministarstva unutarnjih poslova, pravosuđa jasno je definirano da ovako treba izgledati ovaj članak 21. jednako kao i za maloljetne dragovoljce koji su definirani u članku 5. stavku 2. da ne pročitam sad ponovo trebali ste to pročitati i izanalizirati i vidjeti da je sve napravljeno i u dogovoru sa udrugom maloljetnika koji su još uz to tražili i 20% što im nije prihvaćeno. 20% invalidnosti nije prihvaćeno. Logoraš ili zatočenik srpskih koncentracijskih logora a mislim da tu spornosti nema. Kakav naziv koristite pa i to je usuglašavano sa udrugama logoraša i sa njihovim čelništvom i mislim da ne bi trebali ići sa onim što ne stoji [[Upadica Reiner: Hvala.]] i u zakonu a i što nije ni usuglašeno sa …
Odgovor poštovanog zastupnika Orepića.
Poštovani kolega, 21. ovoga udruga malodobnih branitelja je imala sjednicu i doslovno rekla da smo ih razočarali. Hajmo ispraviti nepravdu prema njima i uvrstiti u ovaj zakon kako zavređuju. Što se tiče aboliranih, abolirani imaju zakonsku poziciju kakvu imaju i oni bi mogli doći u poziciju da koriste privilegije iz ovog zakona, odnosno prava koja proizlaze u ovom zakonu.
Sad ćemo prijeći na sljedeći klub zastupnika a to je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Predrag Matić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Kolega sa balkona ako nas gleda i danas evo nakon godinu i pol dana prosvjeda pa i u nekim elementima i terora, nakon godinu i pol dana bistrenja politike 11 povjerenstava i 250 ljudi dobili smo nešto što bih ja nazvao prije izmjenom i dopunom zakona jer ima nekoliko točaka za koje se može reći da su dobre. Međutim, imamo onaj pompozni naziv jedinstveni. Dakle patetika kao osnovni sastojak HDZ-ovog obrasca vladanja i manipuliranja. Što reći? Ovaj zakon nagrađuje šatoraše. Kad bi tu još dodali, ali nije tema ovog zakona da se u ministarstvu priprema 50 novozaposlenih, a to znači žene, djeca, bližnji šatoraša plus hrpa savjetnika sa 100 tisuća eura naknade dobijemo do toga što se to dogodilo. Rekao je gospodin Đakić donesimo ovaj zakon i prestanimo manipulirati sa braniteljima. Pa ja se slažem s tim, slažem se već 27 godina s tim. Međutim tko je izveo splitsku rivu? Tko je doveo Bešteka? Tko je napravio šatore? Tko je doveo plinske boce? Kaže ministar cilj je promijeniti odnos društva prema braniteljima. Valjda obratno. Ali sa ovim zakonom jednostavno nema šanse i nema nade. Branitelji su već sada omiljeni ko partizani '91. a nakon donošenja ovog zakona čini mi se da će biti još i više. Što se tiče samog zakona ima nekoliko dobrih odredbi i kao što sam rekao to se moglo napraviti u izmjeni i dopuni zakona jer Zakon o pravima branitelja postojeći je bio sasvim dobar i sasvim prilagodljiv i sasvim prihvatljiv materijalnim mogućnostima koje država Hrvatska ima. Međutim, ja neću o ovim dobrim stvarima tih nekoliko, to će već kasnije HDZ-ovi zastupnici kad budu hvalili. Ja ću dakle početi od sredstava. Dakle, tipičan HDZ-ov obrazac. Za 2018. godinu predviđeno je milijardu 319 milijuna na poziciji Ministarstva branitelja i 4 milijarde 490 milijuna na poziciji mirovinskog. Kolega Beus Richembergh je na prvom čitanju skoro pau u nesvijest kada je rekao da će nas troškovi za izdvajanja za braniteljsku populaciju do 2020. koštati 5 i pol milijardi kuna. Međutim ja sad mu, dobro da sjedi, treba mu reći da već sada je to cirka pet milijardi i osamsto milijuna kuna s tim što će to 2020. biti preko 6 milijardi i 300 milijuna kuna. Međutim, ministar u svom izlaganju mrtav ladan kaže, pazite 64 milijuna, kao što sam rekao prošli put mogao je još reći 320 tisuća 821 kunu i 17 lipa. Međutim, ovdje dva puta sam računao na računalu i dva puta ručno. Ako se uzme prijedlog proračuna za 2018. u odnosu na prošlu godinu razlika između 4 milijarde 492 milijuna kuna i 4 milijarde 138 milijuna kuna je 354 milijuna kuna. A znate što je to 354 milijuna kuna? To je povrat 10% braniteljima s mirovinama većim od 5000 kuna koje je Vlada Zorana Milanovića i moja malenkost 2014. godine umanjila braniteljima, ali kao jedina Vlada koja je donijela odluku da kada se ispoštuju uvjeti povećanja BDP-a i smanjenja deficita će se to vratiti. I to je ova Vlada napravila prije mjesec dana, mogla je doduše prije 6 mjeseci, ali dobro je i prije mjesec dana. Dakle, 354 milijuna, ne 64 su dovoljna za sljedeću godinu samo da braniteljima ispoštuje ovu obvezu o vraćanju 10%. Ukidanje registra branitelja i novi branitelji nakon 26 godina. To sam i prošli put rekao, to je HDZ-ov specijalitet kuće ako što svi restorani imaju, tako i HDZ ima svoj specijalitet. Vjerujte, za nekoliko godina da ćemo imati milijuntog branitelja i sad kako je ovo aktualno možemo još jedino pitati zašto u zakonu a možda u amandmanu staviti, da se i ovi hibridni branitelji sada stave u rat, u zakon da i oni budu obuhvaćeni. Napravljena su mnoga prava pripadnicima HVO-a, između ostalog ovim sada kada je pročitano da koji su na isplati invalidnine, jednostavno tužbe teške milijardu i pol kuna, više neće morati biti tužbe nego će od Nove godine biti samo zahtjev da se to isplati. Osim toga, kod davanja prava HVO-a, primijenjen je rasistički pristup u stilu Mile Budaka jer je izričito rečeno hrvatski državljani, pripadnici HVO-a, a mi se hvalimo kao i među hrvatskim braniteljima da je bilo puno Srba, puno Bošnjaka, puno nekih drugih nacionalnosti. Znači ako je ranjen Bošnjak od iste granate pored Joze, Jozo će dobiti svoja prava a Bošnjaka tko šiša. Narodna zaštita još uvijek nemamo pojma, 25 godina od završetka rata jel' ih je bilo 5 000 ili 70 000, ali nema veze, sve će se to podmiriti. Rekao sam da će Plenković s jednom ribom kao Isus, pa su me onda ispravili i rekli da je Isus sa dvije ribe nahranio sve, ali stvarno ja ostajem kod toga da će Plenković sa jednom ribom to sve podmiriti. Udrugama, bilo je u prvom čitanju, 0,3 do 1% iz proračuna lokalnih samouprava, sada je to ukinuto i sada je stavljeno samo se mora dati, čini mi se s obzirom na apetite udruga da bi bilo bolje da je ipak ostalo 0,3 do 1% iako je i to drastično nego ovo što će sada to značiti, mora temeljem njihovih programa, oni su vrlo maštoviti, programa će biti Bogu hvala. Naknade za 83 000 nezaposlenih. Još jedna šarena laža iz tvornice HDZ-a, dakle uvijek je bilo nezaposlenih i onih koji nemaju primanja međutim ovdje kasnije kada čitate da će svi dobiti, onda pročitate da ipak neće oni koji imaju neka primanja, koji imaju neku zemlju, koji imaju brodicu, koji imaju Renault 4 stari truljavi, oni neće i opet će se ta brojka od 83 000 smanjiti na 7 do 10 000 kako je to bilo i prijašnjih godina, ovisno o tome koliko ljudi imaju sredstava. Velik dio odredbi počinje pazite, 1.1.2019. Pa što sad donosimo zakon, pa neće nas tsunami pomest, neke ćemo stvari onda donijeti pred 1.1.2019. Što to znači u prijevodu? HVO džaba ste krečili ili još bolje džaba ste čučali pred šatorom i ljeti i zimi, grijali se i smrzavali, vi ste izigrani ponovno. Znači članak, pročitajte tko ne vjeruje, pročitajte članak 217. koji kaže ovaj zakon vrijedi od 8 dana od objave u Narodnim novinama, osim članaka tapatapa i tapatapa i tapatapa. Tko je u tim člancima? HVO. Znači pušing još jedanput. Novi PTSP-ovci, 40 000 zahtjeva, ministar je prošli put hladno rekao da će proći 400. mi koji smo radili u ministarstvu godinama znamo da je prolaznost na liječničkim povjerenstvima 75% pa onda ako tako bude, pa i ako bude postroženo, neka bude prolaznost 50%, vidjet ćemo koliko će ih biti s tim što ovih 40 000 zahtjeva već postoji a bit će ih još 400 000. Budite uvjereni da nema te budale koja će raditi u Konzumu za 3 000 kuna ako može sjediti kod kuće za 7. Novi logoraši, nakon međunarodno utvrđenih pravila tko je bio zatočen, sada uvodimo nešto novo. Dakle i onaj tko je zadržan u svojoj kući 15 minuta, nije mogao izaći van jer je pred vratima stajao četnik, on isto je bio logoraš, nije mogao izaći van. To će isto otvoriti mnoge probleme ali bumo vidli. Koeficijenti za mirovine, 1,5 za branitelje, 1,8 znate za koga? Za onoga tko je čučao ispred šatora, za gardijske brigade i specijalnu postrojbu. Zanima me što će o tome reći pripadnici 112. zadarske, 113. šibenske, 115. imotske, 142. … [[Govornik se ne razumije.]] što će reći na to. Što će reći vukovarska brigada, nisu jednako vrijedni kao gardijske brigade i specijalci? Ne bi se složio. Naravno ni ovaj puta niti slova o najvećim žrtvama Domovinskog rata a to su civilne žrtve, o njima niti slova. Prava užoj i široj obitelji, danas je ovdje spomenuto. Pa ljudi, SUBNOR-ovci će poluditi kad ovo vide, oni se toga nisu sjetili. I za kraj možda reći jedna od odredbi, to je isto trebalo 3 godine smišljati, da ministar daje pohvalnice, neka odlikovanja i nagrade. Ljudi, odlikovanja vrijede samo od predsjednika države, sve ostalo je kikiriki i ove neke udruge koje daju nekakva odlikovanja, junaci, ovi, oni, to nema nikakvu vrijednost, to može svatko se složiti i dati bilokakvo odlikovanje. Amandmane na ovaj zakon nećemo dati iz dva razloga. Prvi je jer je prijedlog zakona toliko loš da ga ne bi 300 amandmana popravilo, a drugi je naravno da vladajući neće uvažiti niti jedan amandman. Ja bi najradije a još ću si razmisliti o tome, podnio samo jedan jedini amandman a to je da ovaj zakon bude ustavni zakon ali ne zato što bi ja to podržao da to bude ustavni zakon nego bi volio vidjeti lica šatoraša kada sa strane HDZ-a i vladajućih kažu ovaj amandman se ne uvažava. I za kraj klub SDP-a zbog snažne društvene odgovornosti koju ima prema svima hrvatskim građanima a posebno prema poštenoj i tihoj većini hrvatskih branitelja koji se srame ove ekipe, nećemo podržati ovaj zakon. Ali vama za utjehu, budite sigurno zakon će biti donesen i to zahvaljujući moram vam malo utrljati soli na ranu, zahvaljujući Srbima, zahvaljujući Sauchi i ovome ovdje što je ostalo od HNS-a. Hvala vam lijepo.
Imamo nekoliko replika, prva Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Matić, vaša dužnost i obaveza kao bivšeg ministra je bila da sjedite u Odboru za ratne veterane i raspravljate o ovom zakonu. Sramotan je ovaj vaš nastup u ovoj govornici ispred SDP-a iako svi SDP-ovci ne misle kao vi iako svi i neće glasovati kao vi i nisu već glasovali kao vi i najavljuju takvo glasovanje. Svi oni koji prepoznaju vrijednosti koje je ovaj zakon iznjedrio, kojega su sve udruge podržale i koje je bila njihova inicijativa jasno govori o tome da je dobar i da ima poboljšanja kao što ste priznali u mnogo čemu i da će biti jedinstven u pravima, a ne u privilegijama, da će biti jedinstven prema onima koji zaslužuju, a ne prema onima koji ne zaslužuju. Od ovih 75% koje kažete da prolaze na komisijama vjerojatno ste tu o svojoj osobnosti i po svojoj percepciji prolaznosti shvatili da ste i vi među tim 75% koji su prošli na komisiji kao teško oboljeli.
Hvala lijepa. Odgovor gospodine Matić.
A što reći kada gospodin Đakić govori uistinu je problematično razgovarati, dakle mi privatni ni službeno ne razgovaramo i to je jedna od stvari koje mi u politici najbolja koja mi se dogodila u politici. Dakle gospodine Đakiću vi uporno branite, ja ne mogu jednostavno si ne mogu dopustiti da budem glup. Dakle vi kažete jedinstveni zakon, to se htjelo sve kao staviti ponovo branitelji ne mogu bez MORH-a, bez MUP-a, bez mirovinskog, bez Ministarstva zdravstva jednostavno ne mogu. To što ste vratili knjige iz Ministarstva obrazovanja nazad u Ministarstvo branitelja ako je to neka reforma neka bude. Ali što reći, a da vas ne uvrijedim ili nešto, kod nas u Vukovaru kažu, vidim kužiš stvari nisi ovca.
Hvala lijepa. Druga replika gospodin Ljubić.
Poštovani kolega Matić, čudi me da opetovano upravo od vas čujem problematiziranje prava pripadnika HVO-a, a ona su ovdje regulirana samo za one ratne vojne invalide, poginule, umrle zbog rata i njihove obitelji i ništa drugo. Čudi me zato što ste i vi sam branitelj i sigurno znadete koja je uloga HVO-a u obrani RH. Dakle Hrvati Hercegovine na granice širokobriješke i mostarske općine su 7. svibnja stali na put tenkovskoj koloni dva korpusa, koloni koja je pošla da cijepa Hrvatsku kod Splita. Vi ste koliko znam branitelj iz Vukovara, pa pogledajte malo prezimena živih ili poginulih heroja Vukovara Zadra, Leka, Komšića, Blaževića sve su to prezimena iz BiH. Dalje, sve operacije koje su doprinijele pobjedonosnoj Oluji su pripremljeni u BiH od Livna, Livanjskog polja, Glamoča, Grahova, Dinare i tu su ugradili svoju žrtvu i pripadnici HVO-a. tim više me čudi što je pozicija Hrvata u BiH zbog majorizacije Bošnjaka u Federaciji dovedena u tu situaciju da su prava tih branitelja u BiH zapravo ukidana potpuno nezakonito i nasilno. Pa evo sutra u Haag putuje Bošnjak ministar obrane Federacije BiH o trošku ministarstva obrane da bi nazočio presudi drugostupanjskoj presudi šestorki Hrvata iz BiH. I na kraju, dakle vi problematizirate pitanje Bošnjaka, da Bošnjaci su bili članovi Vijeća obrane oko 30% prije bošnjačko-hrvatskih sukoba, ali ovo je zakon države Hrvatske i normalno je da rješava prava hrvatskih državljana.
Hvala lijepa. Odgovor gospodin Matić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dakle gospodine Ljubić, vi ste HDZ-ovac i vi stvarno možete to sve uvijek zamutiti i napraviti onako kako vama odgovara, a to vam je otprilike kao jučerašnja tiskovna konferencija vašeg potpredsjednika Vlade u kojem ga se pita jedno, a on odgovara drugo. Dakle mogućnost nekakvog plagiranja njegovog rada sigurno nema veze s tim što je on bio zapovjednik gardijske brigade, ali on to stavlja u prvi plan, pa je time to sumnjivo. Dakle vi dobro znate da sam ja učinio za HVO i dolje za branitelje iz HVO-a puno više od ovih i tu koji sjede koji se lupaju u prsa o zaljubljenosti u BiH. Da, bilo je to mnogo, mnogo pogotovo u mom vukovarskom kraju, ljudi koji su porijeklom iz BiH, međutim to ponovno ne govori o BiH nego govori o Hrvatskoj. Što bi rekao Trump mi imamo hrvatske branitelje iz Hrvatske i hrvatske branitelje iz BiH, nemojte se ljutiti ili se ljutite, ali hrvatski branitelje iz Hrvatske first to je moj stav, a mi ćemo pomoći i pomagali smo. Vi znate dobro i ne znam tko će isplatiti, dakle vi uvijek koji ste ovdje u Saboru mislite imam ja plaću baš me briga ovdje se dodvoravate i sve … tko će isplatiti milijardu i pol kuna tzv. tužbi vi to dobro znate, znači ekipa od Šuška, Krešića, Rojsa koji su ispunjavali one, dakle mi imamo ranjenih za one koji ne znaju tisuće ljudi su ranjeni od jedne granate na istom mjestu, istoga dana. To jednostavno teorijski nije moguće, osim što je moguće negdje, a to treba onda platiti još milijardu i pol kuna i vi to dobro znate. Ja sam protiv toga, a ne da se slučajno ne bi pomoglo našim sunarodnjacima u BiH, za to sam uvijek.
Hvala lijepa. Gospodin Vidović.
Zahvaljujem. Kolega Matiću rekli ste u svom izlaganju da nam slijedi novih 40 tisuća zahtjeva za mirovinu, nakon ovog zakona. Sa jedne strane bi vas molio da mi to malo pojasnite, a sa druge strane kako vi mislite da će biti 40 tisuća, ako je ministar rekao da će on to svest na 400? Dakle ima pola milijuna branitelja, rekli ste da će nas bili milijun za dvije, tri ili pet godina jer očito mi se nekim čudnim načinom multipliciramo kroz godine. Kako godine prolaze nas ima više, nema nas manje koji smo bili u ratu, tako da mi je sve to malo čudno. Molim vas stvarno da mi to malo pojasnite.
Hvala lijepa. Odgovor gospodin Matić.
Kolega Vidović, 40 tisuća zahtjeva za priznavanje statusa ratnog vojnog invalida na temelju bolesti već postoji, oni su u ladicama i čekaju da se obrade. Ali, nakon ovog zakona, ne znam, ja mislim da će biti još 400000 tih zahtjeva, jer uistinu ja ne vidim budalu koja bi se ujutro ustajala u 6 sati i išla negdje raditi, ako može sjediti kod kuće. A morate znati, da nakon 27 g. svaki dijabetes, svaka boleština koja se dogodila, a hvala Bogu, dosta toga će biti prepušteno da se rješavaju komisijama u Mostaru, mislim, ja baš nemam veliko povjerenje ni u komisiju u Zagrebu, a kamoli one u Mostaru. I siguran sam, ali evo, ministar je rekao, 400 će proći i ja mu želim vjerovati. 400 će hrvatski proračun sigurno izdržati, a 20, 30 tisuća ne vjerujem.
I posljednja replika, gospodin Mišić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Matiću, ja prosto ne mogu vjerovati, da vi danima ovdje govorite da ne kažem govorite skoro plačete stalno i sad ste maloprije rekli, branitelji HDZ-a, branitelji SDP-a. Pa kako vas nije sramota govoriti tako o braniteljima? Ili se vi hoćete razdvojiti i reći e mi iz SDP-a nismo branitelji, mi smo nešto drugo, ali ovi sve su radili pogrešno. Ja bi od vas volio čuti, kao i ministra bivšeg, da kažete što ste dobrog napravili. Da kažete što treba napraviti dobro za te ljude. Pa i sam ste kažete bili to. Dal ste bili prisiljeni o tome ili ste željeli? Da li ovu državu volite ili ne volite. Neki dan ste izjasnili da ćete otići iz Hrvatske države. Pa idite ako vam se ne sviđa. Pa nemojte prosipati demagogiju čitavo vrijeme u Saboru od kad vas ja slušam. Nije mi to jasno. Branitelji hrvatski postoje jedni branitelji. Niti SDP, niti HDZ-u niti oni koji nisu ni u jednoj stranci, ali takvi postoje. Znamo od kog smo napadnuti, znamo što nam se napravilo i ništa to ne vrijedi. Naj, doći u Sabor i pljuvati o svemu što smo napravili u ovoj državi, imamo državi hvala Bogu poslije toliko i toliko stoljeća. Ja bi, možda ću pogrešno reći, pa bi mi možda željeli da bude Jugoslavija, da ne bude Hrvatska. Iako ste ju branili, imam dojam ko da se kajete što ste to napravili. Dajte više prestanite s takvim stvarima.
Hvala lijepo. Imamo jednu povredu Poslovnika, gospodin Vidović. Izvolite. Članak?
Dakle, podređen je članak 238. izlaganjem kolege, prema ovome što je on govorio, dakle, on vrijeđa mene, kao zastupnika SDP-a dijeli me da sam ja nekakav branitelj SDP-a, sa druge strane su moje kolege, šutite, dok ja govorim sad, ja sam šutio dok ste vi govorio. Sa druge strane su moje kolege iz HDZ-a koji su isto branitelji, vjerujem da se osjeća jednako pogođen kao i ja. Mi smo branili RH, a nismo branili nikakve stranke. Prema tome, moglo bi i kolega da se javno ispriča za riječi koje je iznio. Ako on tako vidi Domovinski rat, ja ga tako ne vidim.
Gospodine Vidović, ja u ime tolerancije sam vas putio da govorite. Ali, međutim, to sa člankom 238. nema nikakve veze, jer je kolega Mišić, iznosio svoje mišljenje kao i vi vaše. … [[Upadica se ne čuje.]] To omalovažavanje vrijeđam, gospodin Vid, kao što sam rekao, pustio sam vas da govorite. Ali, međutim, ako bi sada oko nekih oblika vrijeđanja i omalovažavanja, ako bismo reagirali svaki put povredu Poslovnika, nismo se ovdje samo s tim bavili dok postoji takav poslovni. Nije bilo baš vrijeđanja. Dobro, pustio sam vas da govorite, svi su čuli, idemo dalje. Može? Gospodin Đakić. Izvolite. U ime HDZ-a … [[Upadica se ne čuje.]] Odgovor na repliku? Bila je povreda Poslovnika. Aha. Odgovor na repliku. Hvala.
Dakle, poštovani zastupniče, postoje, tehnologija je moćna stvar, to kod vas, vi još niste u HDZ-u ali tipovati ću na to da ćete ući u HDZ jer ste dobar onako prototip ste za pravog onog, … [[Govornik se ne razumije.]] vrijeđate, ali činite mi dobro. Dakle gospodine, ako vi najprije ćete ovo poslušati, da sam ja dijelio branitelje HDZ-a, SDP-a nikad to nisam izgovorio. OK, tražiti ćemo transkript. Vi ćete meni, dakle, dajem si za pravo, kao vukovarski branitelj, kao 9. mjesečni zatočenik srpskih koncentracijskih logora. Vi gospodine vjerojatno u zatvoru fiziološkom niste nikad bili, pa ne znate kako to izgleda, ali vam ja to mogu reći iz prve ruke kako je grozno biti zatočenik logora. I imam pravo, zbog toga, vjerujte imam pravo biti kritičan prema nečemu, ja ne želim da se hrvatski branitelji doživljavaju kao paraziti ovoga društva, nego kao nešto najbolje u ovome društvu. A kad već pitate što sam učinio za vrijeme svog mandata, samo ovako par da vam ispalim. Osnuo sam Memorijalni centar Domovinskog rata u Vukovaru, napisao sam Zakon o žrtvama seksualnog zlostavljanja u Domovinskom ratu, osnovao sam veteranski dom u Lipiku, objavio sam registar hrvatskih branitelja kao najponosniji i najčasniji popis koji hrvatski branitelji mogu napraviti. Hoćete još? Dođite poslije pa ću vam održati sat povijesti.
Ja ću vam dati povredu Poslovnika i slušati ću vas, ali međutim, ja bi vas molio da žestoku raspravu, smatramo žestokom raspravom. Izvolite. Upalite mikrofon.
Ispričavam se. Zahvaljujem, želim također reći da je kolega Fred Matić, povrijedio Poslovnik po članu 238. a isto tako želim reći na temelju svega rečeno u svemu je u pravu.
Evo vidite, to je jedna od onih stvari koji čini čudnim ovaj Parlament. To je bila ironija. Ali, međutim, ta ironija, po mom mišljenju nije na mjestu, jer kolega Fred Matić nije nikoga povredo, on je iznosio svoje mišljenje. Žestoko, ali iznosi svoje mišljenje, kao i gospodin Mišić. Idemo dalje, gospodin Đakić, molim vas, iznosite vaše mišljenje. Izvolite i mišljenje i mišljenje kluba.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora ja ću iznesti mišljenje kluba HDZ-a koji će podržati naravno ovaj zakon koji je to učinio i na odboru kao što sam pročitao kao i svi zastupnici koji su bili nazočni na Odboru za ratne veterane koji sa ovim zakonom žive, koji ovaj zakon žele i koji u ovom zakonu prepoznaju dobrobiti za prava, stečena prava onih koji su dali najviše za domovinu Hrvatsku, a to su hrvatski branitelji, za njezinu slobodu, suverenost i samostalnost. Ja vjerujem da postoji zdravog razuma snaga bez obzira na prijepore koje vodimo da možemo zajednički naći ono što će biti zadovoljavajuće i da prestanemo kao što sam znao puno puta reći biti predmet bilo manipulacija, bilo političkih prepucavanja, bilo podkusurivanja ili dolijevanja ulja na vatru. Ja danas to ne želim, ja želim biti taj koji u zajedništvu sa svima onima koji prepoznaju u ovom zakonu dobrobiti za hrvatske branitelje i članove njihove obitelji da zajednički ga donesemo, da ga izglasamo, da ga primjenjujemo jer da bi bio ustavni onako kako se to tražilo u datim momentima opet bi trebalo biti suglasje svih, trebalo bi … prijedlogu promjene Ustava i Ustavnog zakona i donošenja Ustavnog zakona. Znači potrebno je suglasje svih zastupnica i zastupnika u Hrvatskom saboru kako bi to učinili. Svjesni smo i vidimo da u prvom čitanju toga nije bio, iako i na odboru u prvom čitanju su jednoglasno donesen prijedlog zakona, tako je i danas isto jednoglasno. No vidimo da u sabornici postoji klub koji to neće podržati. Jasno nam je da ići s nečim što ne može proći, ne može se ostvariti dvotrećinska većina, nama je jasno da to ne možemo ni zahtijevati danas. Kada bi bilo suglasja, kada bi bilo razuma s ovim zakonom bi završili, ne bi ga više mijenjali, ne bi dopunjavali, ne bi ga modificirali, ne bi bio predmet rasprave u Hrvatskom saboru niti pod šatorom, niti na ulici, niti na prosvjedima, ni bilo gdje drugdje. No evo šta je tu je. Prošlo je dva mjeseca od rasprave o Prijedlogu zakona o hrvatskim braniteljima u prvom čitanju i članova njihovih obitelji i danas smo tu gdje jesmo u prilici smo raspravljati o konačnom prijedlogu zakona i to činimo. Činimo kako ko, neki sa više senzibiliteta prema hrvatskim braniteljima, neki sa manje, neki sa primjedbama, neki sa zahtjevima, neki sa činjenicama, a neki s time da ne razumiju ni neke članke. I sada želimo ga donesti kako bi branitelji i članovi njihovih obitelji koji su se susretali u svakodnevnom životu sa problemima i koje su jasno iznosile kroz ove radne skupine, svi predstavnici udruga koji nisu samo obični branitelji nego su ljudi iz struke koji su danonoćno radili, dopunjavali, ispravljali, sugerirali, koji su zajedno sa Ministarstvom hrvatskih branitelja, sa Ministarstvom financija, Ministarstvom rada, Ministarstvom mirovinskom sustava i drugima sudjelovali su krovne udruge proizašle iz Domovinskog rata na čelu sa 100%-im invalidima, odrađena je ta detaljna analiza u Ministarstvu hrvatskih branitelja kako bi se problemi nedorečene regulative i drugi nedostaci postojećega zakonodavnoga okvira što kvalitetnije definirali i kako bi se pronašla najbolja rješenja te se u tu svrhu utrošeni su sati i sati kao što sam rekao, dani i dani i danas je pred nama konačan prijedlog zakona kojim se definiraju rješenja najdostojnija mogućnostima i vremenu. U Domovinskom ratu sudjelovali su mnogi, među ratnicima bili su i maloljetnici pa i žene. Oni prema dosadašnjem zakonskom rješenju nisu bili priznati kao hrvatski branitelji tj. dragovoljci, posebno maloljetnici. Ovim zakonom jasno se definira njihov status prava koja iz njega proizlaze. Mnogi hrvatski branitelji iz Domovinskog rata imali su sreću pa nisu nastradali, nisu bili ranjeni. Ti su ljudi danas privređuju i samostalno podižu svoje obitelji, ti ljudi nažalost prema dosadašnjem zakonu nisu imali gotovo nikakva prava osim posljednjeg ispraćaja. Prisjetimo se brojnih situacija kada im je jedino od rijetkih prava pravo prednosti pri zapošljavanju uskraćeno. Ovim zakonom bitno se mijenja takav stav i uvode se rješenja poput prijevremenog umirovljenja kao i vrednovanja njihovih sudjelovanja u Domovinskom ratu. Znači vrednovanje sudjelovanja u Domovinskom ratu učešće u tome će biti to za prijevremeno umirovljenje, ali i za vrednovanje kroz borbeni sektor povećanja boda. U javnosti se postavilo pitanje ispravnosti odredaba članka 1. točke c koja je u ovom konačnom prijedlogu zakona usklađen sa Deklaracijom o Domovinskom ratu. Točka c članak 1. glasi „Hrvatski branitelj iz Domovinskog rata su branili i obranili RH unutar međunarodno priznatih granica od oružane agresije koju je izvršila Srbija, Crna Gora i JNA s oružanom pobunom dijela srpskog pučanstva u RH“. I mislim da je to ono što u deklaraciji piše da je to sasvim dovoljna definicija koja definira tko je bio hrvatski branitelj, a tko je bio agresor na RH. Nije dobro kada se u raspravu o prijedlogu zakona kojim se uređuju prava hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji uključuju oni koji donose zakone o progonu hrvatskih branitelja, oni koji su bili agresori, oni koji se samoinicijativno prozivaju sucima, čak i u trenutku kada Međunarodni kazneni sud za ratne zločine donosi presude protiv njih. No, puno gore od toga je kada se neki u Hrvatskoj povode za proizvoljnim prozivanjima upućenima hrvatskom i hrvatskim braniteljima i promišljaju ima li u tome istine. U odnosu na prijedlog zakona o kojem smo raspravljali u prvom čitanju predlagatelj je prihvatio niz primjedbi iznesenih u raspravi. Možda je i pokazatelj da je temeljni cilj postizanje konsenzusa o pitanju hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i da među nama o ovoj temi ne bi smjelo biti razilaženja, bar bitnih razilaženja. I ja pozivam ovim putem da svi zajedno još jednom promislimo bez obzira na to što su klubovi iznijeli da svi oni koji su sa statusom hrvatskog branitelja vide u ovom zakonu boljitak, napredak, sveobuhvatnost i jedinstvenost. Tako bi jedinstveno trebali djelovati stvarno kao heroji Domovinskog rata, stvarno kao ratnici koji zaslužuju imati zakon koji ovaj Hrvatski sabor donosi uskoro, bilo bi lijepo kada bi on bio donesen jednoglasnost. To bi bila preokupacija, to bi bio znak da ćemo prekinuti sa bezveznim, neutemeljenim optužbama, raspravama i replikama koje ne dovode ničemu. Ovim se zakonom uređuju statusna prava, mirovine, zdravstvena zaštita, vezana prava, zapošljavanje i prava vezana uz radni odnos, naknada za nezaposlene hrvatske branitelje i članove njihovih obitelji, stambeno zbrinjavanje, obrazovanje, kao i ostala prava poput smještaja u ustanove socijalne skrbi. Prednost pri zakupu poslovnog prostora, prenamjene poljoprivrednog zemljišta, doplatka za pripomoć u kući, prava na naknadu troška prilagodbe osobnog automobila, prava na psihosocijalnu pomoć, braniteljska zahvalnica, grobna mjesta, trošak ukopa, odvojene počasti, održavanje grobnih mjesta te konačno jačanje područnih jedinica Ministarstva hrvatskih branitelja kao stvarna potreba koja je uočena na terenu, jer uredi državne uprave nisu dovoljno dobro odrađivali svoj posao. Volio bih da se ovaj zakon donese konsenzusom na dobrobit hrvatskih branitelja kako ne bi više bilo ni politizacije, ni političkih prepucavanja. Tada bi se stvarno mogli razlučiti, a i razlučit ćemo nakon ovoga glasovanja i donošenja zakona tko je hrvatskim braniteljima majka, a tko im je maćeha. Stoga vas još jedan puta molim kolegice i kolege u ime Kluba HDZ-a da ovo što je dobro, pozitivno i prihvatite kao pravu stvar koju Hrvatski sabor i njegove zastupnice i zastupnici nagrađuju, potvrđuju da su hrvatski branitelji tvorci slobode, suverenosti i neovisnosti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo četiri replike. Prva gospodin Vidović.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Đakiću više puta u svom izlaganju ste pozivali da se zakon donese jednoglasno. Ja vam mogu reći zbog čega ne mogu glasati za ovakav zakon. Ne zbog toga što mislim da poginuli i djeca odnosno obitelj poginulih da ne bi trebali imati mirovine, ne zbog toga što mislim da bi nestalima išta trebalo uskratiti odnosno njihovim obiteljima, ne zbog toga što mislim da djeci hrvatskih branitelja koja su danas već ljudi da bi njima trebalo bilo što uskratiti ne radi se o tome. Dakle ja jesam za to da svi imaju pravo i to vam vjerujem svi ljudi koji sjede u ovom Saboru su za to, nemojte nas dijeliti na to tko je majka, a tko maćeha hrvatskim braniteljima. Ja neću glasati za ovaj zakon zato što je on duboko društveno neodgovoran, zbog toga. Po njemu ja ostvarujem veća prava, ja kao hrvatski branitelj sada mogu otići u mirovinu, sada mogu napraviti niz drugih stvari, ali ja to ne želim. Ne želim u momentu kada imamo ne znam koliko stotina tisuća blokiranih. Ne želim u momentu kada nam gospodarstvo raste 2,9% umjesto 6, a kamate na kredite su nam 6%, a znamo da nam je zaduženje u visini bruto proizvoda. Zato to ne želim. Ne žalim jednostavno ako nema novca, nema ga i ne treba ga izmišljati, jer kada ga izmišljamo novac je takva stvar da kada ga izmišljate na kraju za par godina ćete morati izmisliti ili veliku količinu što je nemoguće ili idete daun, idete u propast. Eto, zato neću glasati za ovaj zakon. On je duboko društveno neodgovaran i nepravedan.
Hvala lijepa. Hvala. Vrijeme. Odgovor gospodin Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Vidoviću na žalost moram vam reći da sam razočaran s vama jer sam u vama vidio čovjeka koji prepoznajete potrebe hrvatskih branitelja i puno puta ste s nama na odboru raspravljali baš o tim pitanjima. Puno puta ste bili razboriti i predlagali konstruktivne prijedloge. Puno puta ste stali u obranu onoga što valja. Ja bih vas i danas pohvalio da ste to učinili jer nemate niti jedan razlog opravdani kojim upućujete kritiku na ovaj zakon. Ovaj zakon ne dijeli nikoga, ni nas na stranke, ni nas na građane više ili manje vrijednosti, ne dijeli nas na nikoga nego nagrađuje one koji su davali sebe za domovinu.
Hvala lijepa. Druga replika gospodin Bulj.
Kolega Đakiću, naravno da nam je interes svima da imamo cjelovit zakon i da bi bilo najbolje da se zajednički donese. Međutim evo ja ću vam samo reći ovi primjedbu koja bode oči. Ona mijenja povijesne činjenice. Znači jer ne smijemo dozvoliti da uvijek se svelo preko branitelja. Činjenica je i sutra čekamo presudu generala, naših branitelja u Haagu, iz HVO-a i iz hrvatske vojske. Smatram da je to isto tijelo. Osobno sam bio godinu dana u Bosnu na ratištu, na to sam ponosan jer je hrvatski vojni obranio primjera, … [[Govornik se ne razumije.]] spriječio je Srebrenicu. Međutim, zbog čega izmjena ovoga djela da … [[Govornik se ne razumije.]] nisu napravile paravojne postrojbe iz BiH uz pomoć velikog broja pripadnika srpske nacionalne manjine. Ja naglašavam da smo se mi cijelo ljeto bavili ovo proteklo sa 11 časnih branitelja Domovinskog rata, HOS-ovaca, koja je bila legitimna postrojba, dok ovdje se bavimo di ćemo sa tim spomenikom, dok ovdje izbacujemo paravojne postrojbe srpske, srbočetničke iz BiH-a. Ja mislim da je to dignitet Domovinskog rata i da se ta povijesna činjenica u ovome drugome čitanju ne smije mijenjati. A u isto vrijeme štite se tamo spomenici Šoškočaninu i ostalim četnicima. Mi ne smijemo dozvoliti da nam Vučić ili bilo tko diktira povijesne činjenice jer je Vučić '91. godine sa Šešeljem htio prekrojiti Hrvatsku da bude Velika Srbija, da ostane samo Zagreb jedan dio. Ja mislim da te povijesne činjenice i igra sa ljudima bez obzira u kojoj oni postrojbi bili, HOS, ZNG, MUP, da svi ti ljudi su isti, da ih moramo tako tretirati a ne dozvoliti da se mijenjaju povijesne činjenice, ovim zakonom sad u ovom čitanju se mijenjaju.
Hvala lijepa, hvala. Odgovor na repliku, gospodin Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Bulj, jasno nam je da politizirate baš na onom na čemu ne treba. Jasno je definirano tko je agresor i otkud dolazi. Iz Srbije, Crne Gore, JNA i dio pobunjenoga srpskog stanovništva jer mjereći, ja sam zadnji puta govorio ali sam išao provjeravati, mjereći ona izvješća koja sam našao u … [[Govornik se ne razumije.]] centru o 64 000 pripadnika vojske Srpske krajine, tako se zvala nekako sa ovim spiskovima i potpisima, ne može se doći do većinskog djela srpskog naroda koji je sudjelovao u oružanoj pobuni. Tako da ova definicija je zapravo je najbolja i nikoga ne omalovažava ali ni ne prejudicira. Ne daj Bože da bi ja podlegao Vučićevim izjavama, njegovim pritiscima jer ja sam svjestan da je on mali četnički vojvoda koji je proglašavao Glinu i dio sve do Zagreba Srbijom i sve mi je jasno i za njega i za Nikolića kao i za sve one koji su sudjelovali i podstrehači bili oružanoj pobuni u RH. Jednako kao i koji su bili agresori, stoga nemojte nam stavljati nikome na teret nešto za čega mi nikad nismo ni pred kime klekli ni u Bosni ni u Hrvatskoj i nikad nećemo dok god smo živi, vjerujte, ni ja, vjerujem ni vi. Zato ne treba politizirati oko tih pikanterija koje zapravo ne znače ništa i ne može se zapravo Srbija izvući jer ona je prva koja je stavljena kao agresor na RH od koje su hrvatski branitelji branili.
Hvala. Gospodin Stazić.
Pozivate na zajedništvo, na jedinstvo a onda u istoj toj rečenici dijelite nas i kažete sad će se vidjeti tko je majka a tko je maćeha pa ste još i nelogični. Nema beskonfliktnog društva. kažete ajmo ovo izglasati zajedno da se ne bi više oko toga vodila ni politika ni da se ne bi politiziralo. Takvog beskonfliktnog društva nema. Ima, to su društva jednoumlja. To su totalitarni sustavi. A to je ono na što vi zapravo i pozivate. Na totalitarni sustav u kojem će vrijednosti biti unaprijed zadane, one su … [[Govornik se ne razumije.]] , njih se ne smije propitivati. Vama paše produljenje rata drugim sredstvima, a ovaj zakon nije ništa drugo nego produljenje rata drugim sredstvima. Održavanje atmosfere rata jer u toj atmosferi vi sebe osjećate sigurnim. Posve je jasno da branitelji ovim zakonom grabe, grabe sebi iz općeg siromaštva, šta će ostati drugima, pa šta ih briga. Pa šta to briga Medveda, pa šta to briga vas. Hoće li drugi moći preživjeti kad branitelji sve uzmu sebi? Pa to se njih ne tiče. Ova atmosfera jednoumlja na koju vi pozivate je atmosfera rata koju produžavate, to je jedan politički spin, to je politikanstvo i to je demagogija jer vama to treba za vaš politički višak vrijednosti.
Izvolite, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Staziću, što vam reći? Ne daj Bože da ja pozivam na jednoumlje, ja sam bio među prvima protiv toga. Da, rasprava o činjenicama je provedena, provedeno je savjetovanje od mjesec dana o zakonu. Godinu i pol dana smo usuglašavali stavove među udrugama i onima koji su sudjelovali uz 11 timova raznih opcija političkih. Završili smo i sa prvim čitanjem i bilo je vremena za demokratsku raspravu o svim činjenicama. Niste bili ni na jednom odboru jer ste došli i otišli, niste se željeli uključiti u to da bi rekli gledajte to ne valja, ipak je to previše možda ili je ovdje premalo. Ili idemo ovo drukčije definirati, vi to znate, vi ste vješti u tome. Pozivam da bih ja prestao govoriti o zakonu, da ne bi više imao posla na Odboru za ratne veterane. I to je možda jedan od razloga a da bi hrvatski branitelji bili zadovoljni, da ne bi oko toga više lomili koplja, da ne bi u budućnosti opet bilo prosvjeda. Evo samo zbog toga.
Hvala lijepa. Gospodin Borić, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Đakić mislim da nema potrebe da se poziva drugu stranu da mora glasati za ovaj Zakon o hrvatskim braniteljima jer oni su i tako uvijek svoj odnos prema braniteljima po meni uvijek na neki način definirali na krivi način. I kad su imali priliku raditi na korist te populacije uvijek su odabrali krivi način i krenuli su u obračun s tim ljudima, obračun s tom populacijom i nakon toga su im svi bili krivi samo oni nisu bili, eto ništa loše mislili, ništa loše napravili. Uvijek definiraju svoju poziciju u odnosu na branitelje ovisno o tome na kojoj poziciji se nalaze ili što u datom trenutku misle. Znači nemaju jednu liniju koja ide od početka pa do kraja i slijedi određeni slijed događaja. Čuli smo evo i čuo sam kolegu u ime kluba SDP-a i sad kad čujem neke njegove izjave, recimo ona izjava kad je opravdavao zašto je knjigu nazvao ništa lažno našao sam je, kaže kada su 2000. na vlast došli reformirani komunisti govorili su lažni branitelji, lažni invalidi, lažni rat, sve je bilo lažno a ja u Ministarstvu branitelja. Zato sam dao knjizi naslov „Ništa lažno“. Znači imamo jedan odnos koji ovisi o trenutnoj poziciji svakog od njih. Mislim da smo mi tu drugačiji. Ušli smo jasno u ovaj mandat na programu Vlade za ovaj mandat od četiri godine i na stranici 31 jasno piše kako ćemo se odnositi prema hrvatskim braniteljima. Ovaj zakon danas kojeg imamo u drugom čitanju slijedi te politike za koje smatramo da imamo potpuno pravo predložiti ga i svatko o njemu može reći što hoće i glasati kako oni misle da trebaju. Možda je dobro da opet ostanu na onoj strani, da ne prihvate ovaj zakon, da tumače svima što su oni to umislili. Jer činjenica je evo jedan kolega je uvrijedio ovdje sa govornice jednog branitelja. Sad je dobio pravomoćnu presudu, mora platiti nekakvu cijenu toga što je lažno izgovorio i naravno da on ne može razumjeti te ljude, te branitelje jer je to njihov nekakav način početka kad god su bili u prilici krivo su se postavili.
Vrijeme gospodin Borić. Vrijeme a osim toga barem dok je taj Poslovnik trebali bi replicirati onome tko je govorio, a ne onome tko je replicirao prije. Da znam, ali citirali ste onog tko je replicirao prije. Ja sam vas pustio jer puštam sve. Odgovor gospodina Đakića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Borić, svjedoci smo mi svega što ste vi izgovorili. Tu su svjedoci živi koji su to sve isto pratili, zapamtili, ostalo im je duboko u sjećanju svaki detalj, svaka uvreda, svaka promjena, svako donošenje pravila i zakona, svaka promjena vlasti koje su se dvaput dogodile što su donijele hrvatskim braniteljima, hrvatskim policajcima. Sve je to viđeno. Ja sam baš zbog toga da više se ne bi događalo i da ne bi išao u nekakve radikalne rasprave o tome što je bilo ostao na ovakvom jednom ljudskom prijateljskom pozivu, pozivu onima koji su bili hrvatski branitelji i onima koji poštuju hrvatske branitelje. To mi je bio cilj, preokupacija i danas mi je i danas će ostati i sutra. Zapisano je da su imali priliku biti uz ovaj zakon koji je dobar, koji je napisan uz sve uzuse usuglašen sa svim udrugama sa nacionalnog nivoa, izbrušen i u granicama mogućnosti. Još jedanput ću ih pozvati bez obzira na vaš apel da budu uz ovaj zakon.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a gospodin Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, nema ga, kolegice i kolege. Na početku želim reći da klub GLAS-a i HSU-a neće podržati prijedlog ovog zakona i to zbog čitavog niza elemenata koji ovaj zakon čine nemoralnim, diskriminatornim, društveno neodgovornim, fiskalno neprimjerenim i nepravednim. On je nema nikakve sumnje plod političkog pritiska interesne skupine koja se mimo demokratskih institucija i izbora nastoji uspostaviti kao politički autoritet, određivati tko će biti na vlasti i u Vladi, što ta Vlada i ovaj Parlament smiju a što ne smiju raditi, kakve zakone smiju predlagati i donositi a kakve ne. I ne samo to, nego što novinari smiju pisati i govoriti, što svoje goste smiju pitati, koje emisije televizije smije a koje ne smije prikazivati. Koji se i kakvi filmovi smiju u nas snimati i na koncu što kazališta smiju prikazivati, a što ne i što bi znanstvenici trebali pisati i istraživati, a što ne. Zakon je duboko nemoralan jer umjesto vrednota kao što su pravo na rad, kreativnost, ljudska kreativnost, samopoštovanje i patriotizam u prvi plan stavlja zapravo sasvim nešto drugo, a to je ovisnost građana o socijalnoj potpori države. On promovira jednu kategoriju koja u dubini ubija moralnu esenciju demokratskoga društva, naprednoga društva. Ona poručuje građanima stavljajući ih u vrlo nemoralnu dvojbu da je puno pametnije biti socijalno ovisan o državi, nego zarađivati i ostvarivati se, izgrađivati vlastito samopoštovanje kroz vlastiti rad i vlastitu sposobnost jer polazeći od toga da imamo različite predispozicije u životu zadaća države je da svakome osigura jednake šanse i da polazeći od toga da nisu svi za sve, ali je svatko za nešto otvori mogućnost afirmacije svakome čovjeku neovisno o njegovim kapacitetima, ali u mogućnostima u kojima je sposoban razviti te kapacitete. Čitava ideja brige o ljudima koji su deprivirani, koji su na ovaj ili onaj način oštećeni uključujući i tjelesno, mentalno dakle koji su osobe sa invaliditetom jest da se čuva njihov dignitet i da se odnosimo prema njima sa poštovanjem, a njima omogućimo samopoštovanje, a ne sućut, a ne samilost. Ovaj zakon to ignorira. I unatoč tome što predlagatelj koristi riječi koje bi trebale značiti nešto uzvišeno, one zapravo zvone vrlo patetično jer u konačnici ne proizvode ovim zakonom niti dignitet, niti poštovanje. Javnost mora znati da od 5 stotina tisuća ljudi koji su uvedeni u Registar hrvatskih branitelja prije svega nisu svi živi. 390 tisuća hrvatskih branitelja ne ostvaruje nikakva trajna financijska prava. I kada govorimo o interesnoj skupini nikada ne smijemo izgubiti iz vida da ti interesi nisu interesi braniteljske populacije, nego samo jednog malog segmenta. 390 tisuća ljudi niti su hrvatski ratni vojni invalidi, niti su na bilo koji drugi način htjeli ili mogli po dosadašnjem zakonu stvoriti bilo kakvo financijsko pravo. Oni su porezni obveznici, oni su radnici, umirovljenici, obrtnici, žive od svoga rada. Ovaj će zakon kada bude usvojen, a u to nema nikakve dvojbe zato jer oni koji su u većini trebaju glasove onih na koje se ovaj zakon odnosi, biti primjenjivan još recimo između 50 i 60 godina. Toliko će naime živjeti svi oni koji imaju pravo na različite odnosno koji će imati različita prava prema ovome zakonu. Ipso facto biološki gledano broj korisnika prava iz ovoga zakona trebao biti eksponencijalno padati, a predlagatelj polazi od činjenice da će on eksponencijalno rasti. Dakle, potpuno nenormalno. To je dakle stvaranje ovisnika od onih koji to ovoga časa nisu. Dakle, programirano i smišljeno širenje osnovice i broja onih koji će ići na socijalnu pomoć ove države zvala se ona ovako ili onako. Nevjerojatno je da dakle 22 godine nakon službenog završetka Domovinskog rata mi dolazimo sa zakonom koji predviđa eksponencijalni rast broja korisnika usluga odnosno prava iz ovoga zakona. Volio bih da mi netko objasni kako je to moguće, osim ako se ne koristi koncept po kojemu će se zapravo prava granati, a ona više nemaju nikakve veze ni s dignitetom Domovinskog rata, niti sa borcima, niti sa braniteljima, niti hrvatskim ratnim vojnim invalidima. To je jedna druga priča, ali o njoj treba govoriti tako da to svi razumiju. U procjeni, prvotno napravljenoj procjeni fiskalnoga učinka ovoga zakona predlagatelji zakona bili su se fokusirali na 8 godina i obveze koje su napravljene odnosno za koje su napravljene procjene eksponencijalno rastu u tih 8 godina. Stvara se dojam da su do sada hrvatski branitelji i članovi njihovih obitelji bili obespravljeni, da je država bila bešćutna, da Hrvatski sabor nije donosio dobre zakone, da se Vlada prema njima odnosila kao maćeha i da će ovaj zakon konačno promijeniti svoj stav prema onima koji su najzaslužniji za hrvatsku slobodu i neovisnost. Zadržimo se onda na razdoblju od 8 godina, ali i na trenutnom stanju. Hrvatska javnost treba znati da će od 2018. do 2025. godine na ime mirovina, samo na ime mirovina hrvatskim braniteljima biti isplaćeno 55,7 milijardi kuna. Od toga prema procjenama stručnjaka Ministarstva branitelja iz proračuna će trebati osigurati 39 milijardi i 500 milijuna kuna, a ostatak od oko 16,2 milijarde alimentirat će se od doprinosa koje će plaćati oni koji rade. Kako to izgleda po godinama? Polazna točka je 2017. u kojoj ukupni troškovi mirovina hrvatskih branitelja dakle obespravljenih onih koji nisu do sada uživali dignitet i kojima je oduzeto dostojanstvo i ponos je 5 i pol milijardi. 2025. na godišnjoj razini to će biti 8,3 milijarde kuna. Na to treba reći dakle da će kumulativno u ovih 8 godina porezni obveznici mimo onoga što im je bila dodijeljena obveza dosadašnjim zakonom uplatiti još 3,75 milijardi kuna samo za ostvarenje prava iz mirovinskog odnosa. Na to treba dodati još troškove od oko 2 milijarde kuna ostalih prava koja se kreiraju ili podižu prema novom zakonu. Dakle, više od 5 i pol milijardi kuna će se više morati osigurati po ovom zakonu, nego što bi se osiguralo po zakonu do sada. A koliko treba osigurati to sam već rekao. Ministarstvo branitelja je uz konačni prijedlog zakona izostavilo procjenu fiskalne odgovornosti. Suočeno reakcijama javnosti naravno vjerojatno je požalilo što je procjenu fiskalne odgovornosti napravilo uz prvo čitanje. Pa da ne bi bilo da smo zaboravili što je pisalo u brošuri koju je tiskalo Ministarstvo ministra Medveda, ja samo podsjećam da će uvođenje naknade za nezaposlene u 2018. godini u državnom proračunu se mora dakle osigurati u 2018. 104 milijuna kuna. Kod uvođenja višeg iznosa najniže mirovine 2018. godine dodatno će trebati osigurati 64 milijuna kuna ali na onaj iznos koji je već bio osiguran u proračunu iz 2017., pa će biti samo prebačen u proračun 2018. da se dakle onda spoji to 170 i 64 milijuna. Snižavanjem dobne granice za odlazak u starosnu mirovinu u 2019. godini koštat će državni proračun 25 milijuna kuna. Pravo na obiteljsku mirovinu novim zakonom će zapravo prouzročiti dodatnih 67 milijuna kuna obveza. Govorimo o 2019. Za provedbu prava sistematskih pregleda za sve hrvatske ratne vojne odnosno za sve hrvatske branitelje svake 3 godine pretpostavljam da će se alimentirati po 1/3 svake godine dakle, da će svake godine ići 1/3, za provedbu ovoga prava potrebno je osigurati 20 milijuna kuna godišnje. Medicinska rehabilitacija koja se uvodi po novom zakonu dodatnih će koštati 7,3 milijuna. Procjena financijskog učinka za otvaranje roka priznavanja statusa hrvatskih branitelja koštat će još oko 3 milijuna za invalidsku mirovinu, a za osobnu invalidninu još 6 milijuna kuna. Nadalje, zakonom je prošireno i detaljno uređeno pravo na prednost pri zapošljavanju i porezna olakšica za poslodavce koji zaposle djecu smrtno stradalih i nestalih hrvatskih branitelja, procjena neizravno financijskog učinka je 2 milijuna kuna. Procjena financijskog učinka prava za rad uz mirovinu bit će dodatnih 41 milijun kuna itd., itd. Pravo na odvjetnika koristit će na teret državnog proračuna branitelji u svrhu postupaka za kazneno djelo u svezi djelovanja u Domovinskom ratu. Procjena tog učinka je 10 milijuna kuna. Nije moja namjera bila ovdje licitirati brojkama. Ni jedna ruka, ni jedno oko, ni jedan život, ni jedan osmjeh ne može se izraziti u novcu. Ali tko je to učinio? Oni koji su ponudili časnome čovjeku da svoju čast izrazi u novcu i da u dvojbi između toga da li da ostane na nogama čvrst, postojan, sposoban za rad, sposoban za doprinos onoliko koliko može, aktivan građanin svoje zajednice, slobodno misleći čovjek, onaj koji stvara i koji je uzor ili da za određenu svotu postane neaktivan, da se izloži rizicima nerada i socijalne ovisnosti o državi. U toj drugoj situaciji profitirat će politička korupcija, elite koje nisu dorasle govoriti o budućnosti nacije i sportske kladionice. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imate tri replike. Prva gospodin Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Beus krenuli ste napadački. Prije svega ja bih rekao nekorektno prema ovom zakonu, prema svim udrugama koje su sudjelovale u njemu, a predstavljaju braniteljsku populaciju u cijelosti. Kada bi vi znali što ste izgovorili samo da je to nemoralno, da je to fiskalno neodrživo, da je to plod pritisaka interesnih skupina. Znači sve braniteljske udruge su za vas interesne skupine. Pa može vas biti sram za to. A kada bi znali koga branite u stvarnosti, branite Republiku Srbiju s obzirom da je ona prihvatila posebne uvjete i kriterije koje je Hrvatska nametnula da mora platiti stradalnicima štetu. To je u posebnim uvjetima i kriterijima i vi to branite da bi onima, njima bilo što lakše u budućnosti ja to tako prevodim danas. Jer ne razmišljajući svojom glavom stvarate takvu klimu u Hrvatskoj da smo mi teret društvu umjesto da smo teret onima koji su počinili agresiju na RH. To je istina koju je ministarstvo i premijer Plenković stavilo u prostorne kriterije kad su se otvarali pregovori sa Srbijom, naknada štete stradalnicima. Otkrivanje nestalih, 5 stvari koje su stavljene, ne mogu ih izbjeći i ne mogu ih dok ne potpišu i komisijski riješe da će naplatiti štetu. Koga vi branite?
Dobro, imate pravo na odgovor naravno, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Đakiću, koga ja branim? Ja branim građane ove zemlje od lošije budućnosti nego što im je prošlost, branim njihovo pravo na rad, dignitet i dostojanstvo. Branim njihovo samopoštovanje i potrebu da među sobom vide bolje od sebe kao uzore a ne da oni za koje su mislili da su bolji od njih, budu sutra gori od njih. Ja bih vaše argumente možda čak i posluša, pa neke i uvažio da niste predsjednik HVIDR-e kojemu je osobno Ivo Sanader pisao popis članova vodstva HVIDRA-e. Niste to vi odlučivali nego on. Dakle, politiziranost onih u ime kojih govorite je kompromitirala svaku vjerodostojnost onoga što govore jer su pretvorili u zaštitnike stranačkih interesa. A vi ako ne znate definiciju interesnih skupina, to nije moj problem. Svaka udruga pa tako i braniteljska, interesna je skupina. Njih okuplja određeni interes kao što okuplja recimo i HVIDRA-u i svaku drugu udrugu. Legitimno je zastupati interese svojih članova ali nije legitimno kada se interesi tih članova pokušavaju prikazati kao interesi pola milijuna ljudi ili većine ljudi koji ovoj državi nešto stvaraju i rade, to nije legitimno. Ali naša je zadaća da kažemo da, poslušali smo vaše argumente i za sve ono što valja ova država skrbiti, ona će to i napraviti. Ali znate što ću vam reći, gospodine Đakiću? Jučer je mala Lorena otišla u Lintz zbog toga što država nije imala 60 000 eura. Hvala lijepo.
Gospodin Stazić, izvolite.
Zahvaljujem. S pravom kažete kolega Beus Richembergh, da ovaj zakon nastaje pod pritiskom jedne interesne skupine, to je, otvoreno ih nazovimo, to je skupina šatoraša i dignitetlija. Oni brane dignitet Domovinskog rata a da ga nitko ne napada. A zapravo su bili jedno političko okupljalište koje je imalo jasan cilj, tamo su ga i napisali. Oba će pasti. Trebalo je srušiti premijera tadašnjeg legalno izabranog i legalno izabranog predsjednika. Sredstva se nisu birala. Prijetnje, plinske boce, čuda. Marševi po Zagrebu. Napad na policiju, nije bitno. U jednu ruku teror. Oni ne predstavljaju cijelu braniteljsku populaciju, dapače, 350 000 tisuća je onih koji nisu pod šatorom i koji nisu nikome prijetili, to su ljudi koji su se vratili iz rata, zaposlili se, rade, za malu plaću, možda i nedovoljnu, ali oni ne podižu šatore, oni ne iznose plinske boce, oni šute i rade. O njihovom dignitetu ministar Medved ne misli, šta ga briga za njihov dignitet. Oni nisu njegovi ali ovi, ovi se predstavljaju tako kao da oni reprezentiraju ukupnu braniteljsku populaciju iako je daleko od toga. Oni ne sad samo da se brinu o svojim osobnim interesima, osobnim, ta jedna izdvojena skupina, nego oni žele terorizirati cijelo društvo na način da svemu određuju mjeru, napali su Stankovića jer je postavio pitanje. Zamislite, napasti novinara, pa njegov posao je da postavlja pitanja. Ne, ne smije mu se o svemu postavljati pitanja. Ne o karakteru Domovinskog rata i naravno ne o njima i o njihovim pravima koja se sada višestruko uvećavaju a koji će biti rezultat? Povećanje proračuna i novo zaduživanje.
Hvala, hvala. Odgovor, gospodin Richembergh.
Na moju veliku žalost kolega Staziću, i vi i ja imamo dovoljno godina da se sjećamo nekih vremena u kojima su se događale iste stvari. Ja sam bio predsjedavajući izdavačkog savjeta Poleta. U vrijeme kad je Polet bio slobodna tiskovina, jedan liberalni bljesak na nebu hrvatskoga žurnalizma i na svakoj sjednici toga izdavačkoga savjeta ja sam morao slušati savjete i zahtjeve SUBNOR-ovaca što bi smio a što ne bi smio Polet pisati i promovirati. Dakle, vremena se nažalost nisu mnogo promijenila. Ali znate što ću vam reći, kolega Stazić? Kad spominjete šator, ulicu i plin, i tome smo mi krivi. Ima među nama koji danas govorimo trezveno i onih koji su se išli ulizivati, koji su išli tamo podilaziti, koji su mislili da su tamo njihovi glasovi i njihovi podržavatelji. I onda su zapravo ponižavajući sebe i ideje o kojima govore zapravo smanjili vjerodostojnost političke poruke i na lijevom centru i na ljevici. Ali nadam se da se ta škola, budući da se budale uče na svojoj a pametni na tuđim greškama, da će ta škola da će ta škola svima nama koji se bavimo politikom i koji se iz liberalnog centra ili s lijeva kako već tko pokušava suprotstaviti tome totalitarnome napadu koji bi da ova zemlja ima jednoga vođu i jednu partiju, jednu istinu, jedno povijest, sve po jedno i sve za sebe suprotstavljali.
Hvala lijepa. Ja sam napravio jednu grešku. Dao sam riječ gospodinu Staziću prije nego što sam dao gospođi Jelkovac koja je prva tražila repliku, pa se ispričavam. Izvolite.
Sve je u redu. Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani kolega, cijelo vrijeme govorite u svojoj raspravi kako ovaj zakon štiti interesne skupine odnosno interese pojedinih udruga. Pa vi to činite namjerno. Ja ne vjerujem da vi niste pročitali zakon. Zakon govori o svim hrvatskim braniteljima. Čini mi se da upravo to činite namjerno kako bi stvarali podjelu u ovom našem društvu i to na populaciji hrvatskih branitelja. Za mene je to nedopustivo. Pa ja mislim da smo mi svi danas u ovoj sabornici upravo na ovoj temi trebali biti jedinstveni. Vi govorite kako je ovaj zakon duboko nemoralan i neetičan. Što je to u ovom zakonu duboko nemoralno i neetično? To što su otvoreni rokovi za priznavanje novih statusa ratnih vojnih invalida? Pa ja vam moram reći, radila sam kao referent poslije rata na tim pitanjima. Nisu svi podnijeli zahtjeve. Zakonom je rok ukinut i mnogi su ostali neostvarenih statusa. I što je sada u tome nemoralno što je takvim ljudima koji su danas u problemima otvaramo mogućnost da steknu status? Što je nemoralno u priznavanju statusa dragovoljaca i statusa hrvatskim braniteljima pripadnicima Narodne zaštite? Svi znamo da je prva obrana u Republici Hrvatskoj bila organizirana kroz odrede narodne zaštite. Što je nemoralno ako omogućujemo onim hrvatskim braniteljima koji su danas, žive na rubu, socijalni slučajevi bez ikakvih primanja, što je nemoralno ako tim ljudima omogućujemo da imaju minimum, minimum za dostojan život, ako im omogućujemo naknadu za nezaposlene ili ako im omogućujemo uvjete za odlazak u mirovinu koji su povoljniji od onih koji su bili do sada? Što je tu nemoralno i neetično pitam vas? Nemojmo raditi politikanstvo nad ovim zakonom . Hvala.
Hvala vama. Točni ste bili na sekundu. Puno vam hvala. Izvolite gospodine.
Poštovana kolegice moram priznati da sam od vas očekivao više, prije svega da aktivno slušate. Dakle u svom govoru ja ni jedan jedini put nisam spomenuo braniteljske udruge. Prvi put sam to spomenuo u replici kolegi Đakiću. Dakle, ne znam na što se referirate. Ja sam govorio o interesnim skupinama, a to što ste vi definirali te interesne skupine kao braniteljske udruge, oprostite to vam je podsvijest. Drugo nisam uopće govorio o neetičnosti ovoga zakona. Ja govorim o nemoralnosti. Vi ste to uveli kao kategoriju i velika vam hvala. Dakle to neetično je također jedan od elemenata zbog kojega ovaj zakon ne bi trebalo prihvatiti. Ne, nije neetično mnogo od onoga što ste vi govorili, jer vi to zapravo predstavljate iz jednoga rakursa osobe koja se brine. Vi želite se pokazati kao osobu koja brine o pravima tih ljudi kao da su one obespravljeni do sada. Znate logika stvari bi bila sljedeća. XY ljudi koji koriste ova prava na žalost biološki će nestati, ali dok oni nestaju zadržimo gornju razinu tih prava da oni koji ostaju imaju više i bolje, jer će se uvjeti života promijeniti i za nadati se da ćemo svi živjeti bolje za 5 ili 10 godina. Pa zašto onda ne bi oni imali veća prava koji ostaju i opstaju s nama u toj zajednici? Ali nije logika takva. Ne, ta se gornja granica diže u nebesa. Ja vam kažem u situaciji u kojoj djeca, 10-toro djece u Hrvatskoj koji imaju najspecifičnije moguće dijagnoze ne mogu otići na operaciju zato što se ona ne može obaviti u Hrvatskoj. U toj situaciji govoriti o proširenju prava bilo koga od nas ovdje nije korektno. Nije korektno jer se treba postaviti odgovornost fiskalne stabilnosti i održivosti ove zemlje.
Hvala, hvala, hvala, hvala. Ja bih vas molio sada ako možemo, stvari se mogu reći na 100 načina i budući da sada dolazi gospodin Dodig za kojega znam da će biti najkorektniji, da će upotrijebiti najkorektniju moguću terminologiju onda odnosi se na sve uključujući i na mene. Upotrijebimo jednu terminologiju koja je adekvatna u ovome svemu. A oko interesnih skupina ja ne znam zašto interesna skupina mora biti negativna kategorija. Što smo svi zaboravili osnove marxizma. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora. Ne znam što podrazumijevate pod tim da ću biti korektan i da neću upotrebljavati terminologiju koja će možda nekoga i povrijediti. Ja iskreno govoreći, i na taj način ste me stavili već u poziciju, [[Upadica Radin: Ja sam htio reći nešto lijepo.]] Da, da. Međutim, na žalost u ovom Saboru se ne događaju lijepe stvari pa se postavlja pitanje ima li uvijek smisla govoriti lijepo? Ja nisam čak biti prijavljen za raspravu jer mi se čini da ako se raspravlja da će se raspravljati o zakonu, a ne da će se zakon uzeti kao podloga za obračun sa nečim drugim ili sa nekim drugim. I zato sam se javio da bih postavio temeljno pitanje na koga se odnosi ovaj zakon i na koje razdoblje u hrvatskoj novijoj povijesti i na koje razdoblje života određenih ljudi na koje se ovaj zakon odnosi? Pa dajte probajmo razmišljati što to znači biti dragovoljac 1999. godine, što to znači suprotstaviti se javno sa lovačkom puškom, sa tenisicama tenku, stati ispred tenka, što to znači biti branitelj iz 91.,što to znači otići u nepoznato i suočiti se sa vlastitim neznanjem, vlastitom neorganiziranošću kada vas vodi samo želja da obranite svoj narod, svoj teritorij, svoju državu, koji je to rizik bio i kakav je to rizik. Da kojim slučajem se nešto dogodilo drukčije, da je ishod bio drukčiji, danas mnogi od tih ljudi ne bi bili živi. Što to znači 91., 92., 93. kao maloljetnik se javiti u vojsku i bit izložen granatama, mecima, logorima i sl. i danas zbog administrativnih razloga ovom ili onom krivnjom ovoga ili onoga, ove ili ne vlade da danas tadašnja djeca a danas su odrasli ljudi nemaju niti status branitelja. Pa ima li smisla učiniti nešto da se to ispravi? Ima li smisla, ima li smisla produžiti rok zbog javljanja bolesti koje se mogu dovest u uzročno-posljedičnu vezu sa ratnim događanjima i ratnim traumama? Bilo je ovdje kolega zastupnika koji su to problematizirali. Ja bih volio da sada dok su ovdje problematiziraju tu problematiku sa mnom, ali na stručnoj razini a ne na političkoj. Oni koji kažu da to nema veze su medicinske neznalice i ovo nije vrijeđanje zastupnika. Ovo je struka gospodo, ovo je struka. Kada se kaže da će se pojaviti nekakvi dijabetesi onda to su obično ljudi koji ne znaju što je dijabetes osim da je to povišen šećer u krvi, ništa drugo ne znaju o tome. A ja o tome nešto znam. Postavlja se pitanje što je djelo konačno, konačno djelo ovih ljudi koje sam nabrojao dragovoljaca u tenisicama sa lovačkim puškama koji su stajali ispred tenkova tisuću u tisuću kilometara propješačili po snijegu? Što je djelo ovih maloljetnika? Što je djelo onih tisuća koji su poginuli i kakve su posljedice toga? Djelo je slobodna Hrvatska demokratska kakva bila da bila ali je Hrvatska koju treba izgrađivati. Djelo njihovo je sloboda koju mi danas imamo i zahvaljujući njima i mi ovdje danas sjedimo u Saboru. Svesti to na isključivo fiskalni koncept o kojem se ovdje govori, to je gospodo nemoralno, nemoralno. Jednom prilikom sam za ovom govornicom rekao da Dante u 9. krug pakla stavlja nezahvalnike. Djelo tih ljudi je to da danas svi građani Hrvatske mogu imati šansu i raditi, i putovati i dokazati se na radnom mjestu. Na žalost, mnogi od njih nisu u stanju raditi, nisu u stanju biti na tržištu koje je beskompromisno. Nisu u stanju roditelji tih ljudi koji su poginuli odnijeti cvijeće na njihove grobove jer ne znaju niti gdje su. Djelo tih ljudi su i uplakane braća i sestre, i rođaci i prijatelji za onima kojih nema i djelo tih ljudi je i to da obitelji tih ljudi danas žive vrlo često u uvjetima nemira, nezadovoljstva i poništavanja tog njihovog djela na različite načine. Danas smo došli u situaciju da to gledamo iz potpuno druge perspektive, iz perspektive slobode, perspektive tople sobe, televizije, kolača i sladoleda barem saborskih zastupnika i da ovdje moraliziramo o tome je li taj zakon neetičan ili ne, je li ovo moralno ili ne. Kada bi u bilo kojem trenutku sumnjao da je ovaj zakon nemoralan ne bi bio za njega. Ono što mene smeta u ovome zakonu moram reći zbog duboke odgovornosti upravo zbog financijskog aspekta ovoga zakona, branitelji odnosno njihove obitelji pripadnika HVO-a su za godinu dana zakinuti. Ja se nadam da će se to možda i prije od te godine dana pokušati ispraviti. Razumijem upravo tu odgovornost vašu, ali vas molim da roditelje poginulih, smrtno stradalih branitelja u Bosni i Hercegovini koji su bili sastavni dio branitelja, hrvatskih branitelja čiji je doprinos ostvarenju hrvatske slobode nemjerljiv da se što prije to ispravi jer će mnogi od tih roditelja neće dočekati tu 2019. Dakle umjesto da se borimo da proračun da u ovom Saboru se razmišlja kako rasporediti novce i dati onima koji ih najviše zaslužuju, mi danas govorimo o njima. Govoreći o njima gospodo, mi govorimo o temelju Hrvatske države i taj temelj Hrvatske države mi problematiziramo. To se nije dogodilo niti u jednoj državi ovoga svijeta da se na ovaj način govori o braniteljima. Zbog toga ako postoji razlog zbog čega svi moramo stati mirno kada govorimo o hrvatskim braniteljima, kada govorimo o Domovinskom ratu onda je upravo status hrvatskih branitelja. Ja vas molim da to imamo na umu. Da je sve idealno u tom dijelu naprosto nije jer smo ljudi, ali ja bih volio da to kažu u lice, sada ga nema ovdje Đuri Glogoškom da ga pogledaju i da mu to kažu, da pogledaju onoj djeci u oči koji su već odrasli ljudi koji ne znaju gdje su im grobovi roditelja. Ja sam imao sreću s jedne strane, s druge strane nesreću da sam svakodnevno bio u kontaktu sa hrvatskim braniteljima sa svim onima koji su prošli ratišta, sa zarobljenicima, sa razmjenom zarobljenika koji su bili u logoru, razgovarajući sa Ratkom Mladićem i s njim razmjenjivao zarobljenike i znam kako su izgledali ti ljudi kada su dolazili iz tih logora. Znam kako su izgledali hrvatski branitelji koji su razmijenjeni još 12. prosinca 91. godine u Boki Kotorskoj njih 146. Vodio sam tu razmjenu sa grčkim Rodos 2. Ja bih volio da su svi ti ljudi koji danas govore o ovom zakonu vidjeli ta lica, vidjeli te modrice i ožiljke na tijelu tih ljudi, vidjeli što se ocrtava na njihovom licu i godinama kasnije posljedice toga. Na žalost ako postoji razlog zbog čega sam nezadovoljan u ovome, to je što je premalo dano braniteljima. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama dr. Dodig. Imate dvije replike. Prva gospodin Mišić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Dodig u vašem izlaganju često ste znali reći što to znači biti dragovoljac Domovinskog rata, što to znači 90., 91. u farmericama, u patikama braniti Hrvatsku državu, što to znači rizik poslije svega toga kada ne znate što će se desiti, da li će se odbraniti zemlja ili neće. Svi smo bili ponekada postavili smo sami sebi i to pitanje, ali bez obzira na sve to naši branitelji i naš narod je stao na odbranu i goloruk gledajući što smo imali. U jednoj priči bilo je pojavit će se novi branitelji. Da, pojavit će se sigurno novi branitelji koji nisu željeli ući u mirovine, koji nisu tražili ništa od ove države a danas dan radi kod mene u firmi radi. Ništa nisu tražili od ove države. Nadam se da kada dođu u mirovinu da će imati neku nagradu na tome. Spomenuli ste neznalice. Znali su oni što se dešava, samo su i znaju što se danas dešava, ali oni to ne prihvaćaju. Kolega je malo prije spomenuo prava branitelja i prava novca, koliko se novca odvaja za branitelje. To je sramotno reći u ovom Saboru, spominjati prava branitelja i novac. Oni su ga možda zaslužili i 10 puta više, ali Hrvatska država nema tu moć. Međutim, netko im ne bi dao niti to što zaslužuju. Pitam se ovdje u ovom našem Saboru koliko sjedi ljudi koji uistinu voli ovu Hrvatsku državu i ovo vole što se odbranilo? Bojim se da ih dosta sjedi ne vole i ne žele da oni imaju ugodan život što su zaslužili, po svemu su zaslužili da ovaj narod voli hrvatske branitelje. Istinski ih voli. Međutim odavde izlaze riječi suprotne. Sramotno u ovom Saboru. Hvala vam na svemu.
Hvala. Vrijeme. Hvala lijepa. Vrijeme. Odgovor na repliku. Izvolite dr. Dodig.
Ne znam što bih odgovorio. Sa puno toga se slažem. Želim uvijek naći opravdanje za ono što je loše, pa i u ovom trenutku možda bi bilo dobro tumačiti ovo što se danas događa u Saboru i odnos prema hrvatskim braniteljima kao posljedicom jedne sustavne kampanje koja se vodi protiv hrvatskih branitelja, pa su ljudi pod utjecajem tih informacija počeli drukčije razmišljati. Ne mogu poći od pretpostavke da netko ne voli ovu Hrvatsku državu jer mu je ona itekako puno donijela, svakome, pa i onome koji su takvi. Vjerojatno su pod utjecajem tih negativnih informacija kojima smo trajno ugroženi i trajno izloženi. Konačno imate u najnovijem trendu razumijevanja djelovanja interesnih skupina koje ne vole ovu državu, to je legitimno stranih država i stranih ili firmi velikih tzv. hibridno ratovanje koje se služi dezinformacijama, pa ja vjerujem da je to posljedica dezinformacija koje ne znaju. Zato trebaju slušati one koji znaju što je bio rat. Slušati Tomu Medveda koji je prošao, slušati one ranjene, bolesne, njihove obitelji, njihovu djecu, kako su oni doživjeli i koje posljedice imaju iz tog rata. Hvala.
Hvala i vama. Gospođa Perić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Poštovani kolega, zahvaljujem što ste spomenuli upravo Dantea i nezahvalnike, mislim da ste izabrali pravu riječ za sve ono na koji način se raspravlja o ovom zakonu, od nekih osoba, a ako ste bili vani ili vidite cvijet u reveru, mak, u Velikoj Britaniji i u tom dijelu svijeta, onda ćete vidjeti sa koliko poštovanja ti ljudi zapravo drže do svojih poginulih u svim ratovima u kojima su poginuli niti jedan Englez ili Irac ili Škot. Dakle, a mi nismo u stanju niti izraziti zadovoljstvo, da možemo makar na ovaj način zahvaliti za sve ono što smo dobili od ljudi koji su ovdje i bez nogu i bez ruku i svega ostaloga. I mi to svodimo sve na tu materijalnu trivijalnu zapravo stranu, umjesto, da evo, iz vlastitog iskustva mogu reći, '90.-te kada je moj suprug i njegova braća otišli zapravo u neizvjesnost, kada su bili upravo sa takvim puškama, što ste rekli lovačkim i bili među sto onih koji su mogli sutradan visjeti na stupovima, upravo zato što su bili oni koji su prepoznali koji su znali da trebaju stvarati i braniti svoju državu. I ništa nisu tražili za uzvrat. I koliko takvih je bilo? I onda mi to svodimo na nešto neetično i materijalno. To je žalosno.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Da, to je točno, međutim, dali ste mi mogućnost da još nešto rečem iako sam djelomično rekao nešto o tome. Naime, gledati braniteljsku populaciju, kao potpunu neoštećenu populaciju, koja bi trebala raditi, zarađivati, je vrlo neetično. Gledati na braniteljsku populaciju i na branitelje kao jedino, na one koji su bili branitelji, koji su ranjeni je neetično. Nekad je psihička trauma, teža od tjelesne traume. I svi oni koji misle, da psihička trauma, ne može se javiti i 20 g. nakon traumatskog događaja, ne znaju o čemu se radi. Proživjeti sve one strahove, svi oni koji su bili u ratnim djelovanjem ili ovi koji nisu bili, ja bi im dopustio, samo jedno iskustvo, biti pod pajboljbom VBR-a da su sigurni da im se ništa neće dogoditi, samo da prožive to iskustvo, 2 minuta, sekunda, sekunda, da.
Hvala. Gotovi smo sa replikama. Ispred zastupnika Živog zida i SNAGA-e, gospodin Bunjac, doktor Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Poštovani gosti, pred nama je 2. čitanje o hrvatskim braniteljima. Bila je iscrpna rasprava, tijekom prvog čitanja. Ja se ne bih sada ponavljao, s obzirom sve što sam rekao u prvom čitanju, vjerujem da su ipak neki čuli. Na koncu, konca postoji fonogram. Vidim da su u ministarstvu, u obrazloženju spomenuli taj moj govor, znači i oni su s tim, zapamtili su što sam rekao, tako da bi se danas koncentrirao samo na još par detalja, s obzirom na to da Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e misli podnijeti amandman na ovaj zakon. Naime, evo u samom početku još jednom kratko želim reći, da hrvatski branitelji zaslužuju apsolutno sva prava, poštovanje, kao i uostalom svi drugi branitelji u svijetu, jer braniti svoju domovinu je velika čast, veliko zadovoljstvo, ispunjava čovjeka lijepim uspomenama, daje mu jednu mirnu savjest i na neki način, to je nešto što se pamti, ne samo tijekom cijelog života, nego pamte i naraštaji koji dolaze. Dakle, ponavljam još jednom hrvatskim braniteljima, pripadnicima HVO-a njihovoj djeci, invalidima, nestalima, zarobljenima treba dati sva prava. Tako mora biti. Ne zato što bi to bilo nešto specifično za Hrvatsku, nego zato što je tako od kad je svijeta i vijeka. Imate … [[Govornik se ne razumije.]] prije 2500 g. pa do dana današnjega, praktički jedna te ista prava koja se moraju dati braniteljima svoje domovine. Međutim, jedna stvar koju sam napomenuo u raspravi tijekom prvog čitanja, a koja se sad pojavljuje i nadalje, jer nije razriješena je pitanje od kada do kada je trajao Domovinski rat? Znači nema rata na kugli zemaljskoj koji nema datum kada je rat počeo i datum kada je rat završio. Mi čak imamo u enciklopedijama recimo kronologiju rata u BiH gdje jasno piše da je rat trajao od 1. prosinca 1991. do 14. prosinca 1995. do trenutka kada je potpisan Daytonski sporazum. A mi u Hrvatskoj pored cijenjene Akademije znanosti i umjetnosti, pored ne znam Hrvatskog dokumentacijskog centra pored tolikih instituta koje imamo istraživačkih centara mi ne znamo od kada do kada je trajao Domovinski rat, toga podatka nema. I to je jedna upravo nevjerojatna sramota znanosti i historiografije u Hrvatskoj pa onda tako i ovoga zakona koji to jednostavno nigdje ne navodi. Znači priča se o Domovinskom ratu, a da vi ne znate koje razdoblje taj rat obuhvaća. Pa to je jednostavno nešto nezamislivo. Vi imate čak i u službenoj enciklopediji podatak da je rat završio u studenom 1995., znači da li je završio 1. studenog ili 30. studenog nije ista stvar. Drugi svjetski rat je završio 8.5.1945. i nije završio 9. i onaj tko je stupio u vojsku 9.5.1045. nije sudjelovao u Drugom svjetskom ratu, nije sudjelovao jer je samo jedan dan nakon njega postao vojnik. A mi imamo situaciju u ovome zakonu da su hrvatski branitelji oni koji su bili u vojsci do 30. lipnja 1996. godine. Evo sada vi meni recite, evo tu je i ministar Medved imamo i zastupnike, koji rat se vodio 30.6.'96. i gdje? Gdje je bio rat? U Hrvatskoj, u Bosni? Zašto niste stavili 3.7. ili 22.8.? Po kojem kriteriju ste odredili da 30.6. predstavlja rok po kojemu neko može biti hrvatski branitelj. Zašto to niste nigdje naveli? Ili za HVO-a pravo HVO-a je imao do 23.12.1996. po čemu? Zato što je drugi dan bio Badnjak? Zašto to jasno nigdje niste rekli? Znači vi ovim zakonom po kojem priznajete prava za Domovinski rat, a rat nije vođen ni u Hrvatskoj ni u BiH prema službenim podacima, vi ljudima koji nisu sudjelovali u ratu dajte ista onakva prava kakva recimo imaju branitelji Vukovara. Pa dajte vi meni recite, ako je neko bio u Vukovaru ne znam, tri mjeseca i pod kišom granata i gladan, i žedan, i smrznut, i ne znam kakav bez municije, bez odjeće itd. u stalnom strahu i neko je služio vojni rok u nekoj vojarni '96. godine u miru, sit, zbrinut, zgrijan, bez ikakvoga straha i sada oni su prema vama u istoj poziciji? Znači ne razumijem zbog čega ovo pitanje niste definirali? Prvo pitanje, od kada do kada traje Domovinski rat, izvolite recite javnosti. Prošlo je od završetka rata 22 godine, to je normalna situacija u bilo kojoj zemlji na svijetu da znaju od kada do kada je trajao rat. A druga stvar, zašto dajete prava ljudima koji nisu u ratu sudjelovali? Da se netko zove ratnim veteranom, a nije čuo kako puca puška niti je bilo gdje mogao to čuti. I što sada radite? Vi daje prava ljudima da doslovce žive na državnoj grbači, da uzimaju neka prava mirovine, pravo na školovanje, auto, stanove, na taj način oštećujete proračun direktno, a s druge strane direktno oštećujete hrvatske branitelje koji su se zaista borili u Domovinskom ratu, njima uzimate jer znamo da mnogi hrvatski branitelji koji su zbilja potrebiti nemaju stanove, nisu stambeno zbrinuti, nemaju primanja, nemaju aute i umjesto da sada ne znam date njima da zbrinete one branitelje Vukovara, Gospića, Pakraca ili druga vi dajete ljudima koji su '96. godine služili redovni vojni rok. To je po vama hrvatski branitelj. Ja to ne znam kako drukčije nazvati nego apsurdom, podilaženjem s čime već što te htjeli postići sa takvim statusom takvim rokovima dodjele prava hrvatskim braniteljima. I sumnjam da ćete vi to riješiti, sada je naravno već kasno, između ostalog ste tamo napomenuli u obrazloženju da nećete prihvatiti, ali evo ja pozivam hrvatsku javnost da nam konačno odgovori na to pitanje. Ponavljam još jednom, kada je domovinski rat završio, molim vas lijepo, kojeg dana? Zna se za Drugi svjetski rat čak u koliko sati je završio. U 11 sati mislim ako se ne varam. I ovdje govori gospodin Dodig i neki ljudi onda da se protiv branitelja vode kampanje, a u ovakvim potezima vi ustvari hoćete-nećete namjerno vi vodite kampanju. Ovo je hibridna kampanja u kojoj vi namjerno jedan dio javnosti stvarate im averziju prema ovom zakonu jer ljudi jednostavno vele pa to nisu bili hrvatski branitelji, nisu bili, a vi im dajete prava. Svaki građanin ove Hrvatske uvjeren sam da 99% hrvatskih građanina će reći, dajmo pravo hrvatskim braniteljima ali nemojmo dati ta prava onima koji nisu zaslužili. A mi danas imamo 506 tisuća branitelja i još će ih se pojaviti vjerojatno 50 do 100 tisuća po ovom zakonu, znači bit će 600 tisuća. A koliko je ljudi napadalo Hrvatsku '91., '92.? 80 tisuća. Znači vojska od 80 tisuća s jedne strane, a s druge strane vojska ne znam od pola milijuna i oni su nas kao mogli pobijediti. Ima li tu logike? Svi znamo vrlo dobro da 1991. je Hrvatsku branilo nekoliko desetina tisuća ljudi jer između ostalog nisu imali ni s čime braniti i da su htjeli, nije bilo pušaka, nije bilo nikakvih rodova vojske osim pješadije, nekakvih avijacija, tenkova, mornarice gdje bi ljudi mogli još služiti vojsku osim u tim pješadijama i u policiji. I po ovomu kako sad ispada, ispada da su svi muškarci u tom doba, u dobi između 18 i 60 godina bili branitelji, pa onda najbolje idemo proglasiti 4 milijuna ljudi braniteljima, svi koji su živjeli u Hrvatskoj u to vrijeme su branitelji. Tko je branitelj? Čovjek koji se nalazi unutar zone borbenog djelovanja ili je branitelj netko tko služi vojni rok ili netko tko je bio u Puli u protuzračnoj obrani ili je sjedio u kriznom stožeru Podravke? I to su branitelji, evo i znamo da su si ti iz kriznom stožera Podravke koji su lijepo sjedili na sastancima, oni su si prvi uzimali povlastice za auto. Oni su bili prvi na redu, da. I normalno da je dio javnosti zbog toga ogorčeni. Ogorčeni su. Zna se koji je trebao biti prioritet, zna se koji je trebao prvi dobiti a zna se tko se prvi gurao. I da neki ljudi isto tako imaju te invalidnine a zdraviji su od nas koji tu sjede. Tako da u biti u ovom Zakonu o hrvatskim braniteljima bi trebalo napraviti reda i onda bi konačno sjelo na svoje mjesto, ali čini se da određenim strukturama prije svega u HDZ-u odgovara da ovo pitanje politiziraju, da predstavljaju to pitanje kao mi podržavamo branitelje a vi drugi ne podržavate, da koriste emocije na najnižoj mogućoj razini ljudske, a na koncu konca da onda neumjereno tim nekima koji njima povlađuju i koji sudjeluju u njihovim politikama onda dodjeljuju sredstva koja recimo to isto iskreno su previsoka i ozbiljno ugrožavaju proračun. I vidjet ćete nažalost i vi ministre Medved, i vi gospodo zastupnici iz HDZ-a da te neke strukture, jedan manji dio braniteljske populacije i kad dobije sva ova prava koja su vrlo visoka, neće biti zadovoljni. Proći će 2, 3 mjeseca i oni će tražiti još. Još će tražiti i opet će biti nezadovoljni iako je proračun za branitelje povećan za 1/3 u odnosu na prošlu godinu, iako se radi o 450 milijuna kuna više samo u 2018. godini koji će se dodijeliti, ponovno će se tražiti nezadovoljstvo i ponovno će se optuživati netko, nešto da je bio protiv hrvatskih branitelja itd. A tu se doista onda radi već o jednom pravom pravcatom politikantstvu i zato bi bilo vrlo dobro ponavljam još jednom da se po pitanju branitelja konačno smogne hrabrosti da se veli ovo su hrvatski branitelji a ovo nisu i da se jednom kaže koliko hrvatska država može podnijeti proračunskih sredstava za braniteljsku populaciju. Ja vjerujem da vam niti jedan pravi hrvatski branitelj zbog toga ne bi zamjerio. Svaki pravi hrvatski branitelj koji se istinski bori za hrvatsku domovinu prije svega želi da u ovoj zemlji postoje radna mjesta, da u ovoj zemlji postoji perspektiva za mlade, da postoji društvena pravda a tek onda razmišlja o tome što će on dobiti. Svaki onaj hrvatski branitelj koji sebe postavlja na prvo mjesto a hrvatsku državu na drugo, u bit se može nazvati politikanstvom, a ovi govori koji su tu spomenuti da niti ne spominjem, da se mora stajati mirno dok se govori o braniteljima. Da li vi doista mislite da mora stajati mirno dok se govori o braniteljima, ako mislite molim vas da ustanete. Izvolite ustati. To smo upravo sad čuli iz redova zastupnika vaše vladajuće većine. Toliko o tome. Ukoliko ovaj amandman bude prihvaćen, Klub zastupnika Živog zida podržati će Zakon o hrvatskim braniteljima, u protivnom razmislit ćemo da ostanemo suzdržani. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa Perić, replika.
Poštovani potpredsjedniče. Pa zapravo je nevjerojatno sa koliko banalnosti se pristupa od gospodina Bunjca u prebrojavanju branitelja, pa zar te vi bili cijelo vrijeme aktivan kao branitelj, sve vrijeme od početka od '90. do '96. ili već koje god hoćete godine? Niste. Pa nitko nije bio cijelo vrijeme nego netko je imao 10 dana, netko 100 dana, netko 1000 i nešto dana, prema tome, to je tih 500 i toliko tisuća branitelja. I vi sada banalizirate da su 500 000 branitelja naspram ovih jadnih 80 000koji su bili tako bespomoćni da su došli ovdje na naš teritorij uništavati sve što su mogli uništiti. Pa naš čovjek nije otišao tamo i nije uništio ništa u okolne države gdje eventualno, dakle nismo željeli ništa tuđe nego samo obraniti svoje i vi nastupate na način da je banalno, da je tu čak 500 tisuća koji su mogli pa gotovo u tri dana sve riješiti. Pa niste svjesni uopće o čemu pričate, što smo mi imali, sa čime smo raspolagali, sa kojim sredstvima, sa kojim oružjem, pa vi stvarno živite ja ne znam u kojem vremenu. I pravo je čudo, ja sam imala đaka koji je '93. poginuo na sred Velebita a vi možete samo zamisliti što je to tada bilo u okolici Zadra.
Hvala odgovor, gospodin Bunjac.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice Perić što ste spomenuli da ja mogu zamisliti, ja nemam što zamišljati. Ja sam svojim očima gledao što je prva crta bojišta. Za razliku od vas ja sam vidio i mrtve ljude, vidio sam i četnike, iznad moje glave je proletjelo barem 10 tisuća granata. Stajao sam u 12. mjesecu u vodi do koljena 7 dana bez prestanka, nisam jeo kruh, nismo jeli nikakvu kuhanu hranu, jednostavno vrlo dobro znam koliko je bilo ljudi na našoj strani i kakve su sile bile na drugoj hrani. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne trebate vi to meni objašnjavati, puno vam hvala. Prema ovom zakonu koji sad je tu preda mnom, evo priznaje mi se pravo da sam dragovoljac Domovinskog rata jer sam otišao u vojsku a nisam služio JNA. I s te strane bih mogao reći evo, ja sam sada nešto dobio, odmah ću podržati zakon. Ali nije stvar u tome da ja nešto dobijem ili da netko drugi nešto dobije. Nego je stvar u tome da se u društvu postigne pravda da braniteljska prava imaju samo oni koji su bili sudionici Domovinskog rata. Tko je bio sudionik domovinskog rata? Nemam ništa protiv, da im se sva prava daju. Dapače, da sam ministar, na mjestu ministra Medveda, možda bi im dao i veća prava. I veća prava. Ali sam protiv toga da ljudi koji nisu bili u ratu uživaju bilo kakvo pravo, pa i najmanje. Eto. I mislim da tako razmišlja ogromna većina hrvatskih građana. Hvala lijepa.
Hvala. Sada ispred Kluba zastupnika HNS-a gospodin Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege. Klub HNS-a će podržati navedeni zakon. Pa idemo redom, mi smo bili dosta konstruktivni i u prvom čitanju, neke od naših prijedloga vidim da se i uvažilo i da se prišlo prema određenim izmjenama. No s obzirom na već izrečeno i da je sada već ne znam koliko sati raspravljamo, neću ponavljati sve ono što donosi ovaj zakon samo ću istaknuti neke odlike koje možda nisu spomenute. Evo kolega Bunjac je ovdje govorio o braniteljima. Ljudi za ovo pitaju, čuju da je ovo na televiziji, čuju da se donosi novi zakon i gledaju što oni sada imaju novo. I za branitelje koji imaju manje od 100 dana borbenog, 100 dana manje u borbenom sektoru baš i nema puno. Oni nemaju pravo izvan standarda, prava iz obveznog zdravstvenog osiguranja, prava iz mirovinskog osiguranja, što se tiče njih idu po općem zakonu osim one minimalno zajamčene mirovine. Dakle što se tiče recimo prava na stambeno zbrinjavanje nemaju, nemaju ni pravo u vezi rada pogotovo što je bilo tu, ni prava na prednost pri zapošljavanju, niti prava na naknadu koja se za nezaposlene, dakle govorimo o braniteljima koji imaju status hrvatskog branitelja ali nemaju 100 dana borbenog djelovanja. I što se tiče ostalih prava, dakle isto također se njih ovdje ne računa. Naravno da je i jedan veći dio, odnosno i jedan velik ljudi koji imaju i više, koji nažalost su pretrpjeli i oni najmiliji koji su pretrpjeli najteži mogući gubitak i oni koji imaju status HRVI-a itd., da se na njih utječe ali mislim da će se svatko složiti i to je danas u raspravi oni koji su i najviše napadali taj zakon su rekli da apsolutno o njima i trebamo brinuti. Što se tiče nekih naših i mojih osobno prijedloga iz prvog čitanja, prije svega i ovdje danas sam replicirao vezan za jedan dojam pravednosti koji uvijek me onako boli, kada bilo koji zakon se donese, nešto ako nije pravedno, to mi je žao što nismo uspjeli a shvaćam da bi to možda bio i financijski izdatak i to ću samo ponoviti ovdje kao konstataciju za neke buduće, ako netko bude gledao i buduće donošenje nekih zakona da i dalje neki osjećaj imam zbilja onako nepravednosti da osoba koja je odradila, koja je bila branitelj ima 200 dana u borbenom sektoru, odradila je svoj životni vijek, 35 godina radnog staža, 40 godina radnog staža ali nažalost radila je takve poslove gdje joj je prosječna plaća bila 3,5, 4 tisuće kuna. Po pravima iz općeg mirovinskog osiguranja, po Zakonu o mirovinskom osiguranju njihova mirovina će biti 2300 kuna. Po pravima iz posebnog zakona, ovoga kojega mi danas ovdje raspravljamo, pardon, će biti 2611 kuna i 17 lipa ako uzimamo prosjek, statistika 45% prosječne plaće za 2016. godinu što se ove godine računa. Osoba koja isto ima 200 dana borbenog sektora ali ima možda godinu dana staža ima identično pravo, netko je radio 40 godina, netko je radio godinu, oboje jednako sudjeluje u Domovinskom ratu. To meni malo dovodi u jedan nesrazmjer, znam da je ovo konkretno Ministarstvo branitelja, da se ovdje radi o braniteljima, da se ne gleda Zakon o mirovinskom i punjenju budžeta i koliko je tko doprinio u doprinosima, uplaćivanju doprinosa, ali taj nivo mi onako zbilja ne zvuči dobro. No znam da bi to vjerojatno, ne kažem ja da treba biti manje ali da se uzme da je netko nešto uplaćivao to bi možda bilo za budućnost. Naravno da ono što je dobro napravljeno da onaj zbilja koji je imao 1441 dan ili više njemu zapravo ide dodatak od 30% koji je inače samo 3% veći od onoga zakona po općim propisima koji inače se primjenjuju na sve kada idu u mirovinu. Ono što smo također govorili u prvom čitanju je bio pojam šire obitelji, koji se pojavljivao u nekoliko navrata u samom zakonu, u onom prvom prijedlogu zakona. Međutim, ovdje je sada to ispravljeno i s time smo apsolutno zadovoljni, gdje se u čl.17. ističe da šira obitelj su zapravo roditelji. Znači to je jesno definirano, jer nama je bio upitan taj pojam šire obitelji na što se točno odnosi, nadalje, također u različitim člancima, kod prednosti, ostvarivanju prava, recimo čl. 40. stavak 3, dakle, da u prednosti ostvarivanja prava na obiteljsku imovinu između člana uže i šire obitelji, smrtno stradalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata, utvrđuju se prema propisima o nasljeđivanju. To konkretno znači, kada se to pravo jednom konzumira, dalje više nema. Ako to iskoristi član uže obitelji nema prava šire i to nam je apsolutno prihvatljivo. Također isto, samo još jedan primjer, članak 83. koji govori, da prednost pri ostvarivanju prava stambeno zbrinjavanje, ako govorimo iz člana uže i šire obitelji isto … [[Govornik se ne razumije.]] ostvaruju pravo na međusobnom sporazumu, s time da pravo se može ostvarivati samo jedan član obitelji. Dakle, to je apsolutno jasno i mislim da je to dobar, dobar smjer, dakle, tu smo otvorili taj eventualnu nejasnoću, koja bi mogla izazvati neku i osobu u javnosti. I ono zadnje što smo apsolutno iskazali i u čemu će ići jedan naš amandman, još samo da detaljno definirano, jest vezano bila obveza iz čl. 168 o financiranju jedinica lokalne samouprave, gdje je u prvotnom čitanju bilo predviđeni iznosi od 0,3 do 1% izvornih prihoda. Sada s novim zakonom o financiranju to bi čak bilo i više, konkretno za odsijeku odakle ja dolazim, je to značilo prema tom prijedlogu, a ako uzmemo da porez na dohodak sada ulazi u izvorne prihode u cjelovitom obujmu, da se država odriće, to bi bilo gotovo 750000 kn, grad Osijek dodijelio je udrugama 800000 putem programa i natječaja. Dakle, mislim da se je tu, kao što je ministar rekao u svom uvodnom izlaganju, zbilja izmjenom toga stavka vodilo računa o fiskalnim kapacitetima jedinica lokalne samouprave i tu ću imati samo jednu više nomo tehničku izmjenu oko toga članka. I mislim da je to dobro, da zapravo sva politike, oko braniteljskih udruga se sprovode na najnižoj razini, da nepošteno birani čelnici, odlučuju, prema stanju na svom terenu, općini i gradu ili županiji i potrebama sukladno svojim kapacitetima, da im se ne nameće nešto što neće moći napraviti. A s druge strane, oni moraju provoditi određenu politiku i to će jasno birači znati kumulirati ili kazniti, sukladno … [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, još par stvari smo imali u odnosu na prvu, koju smo prihvatili objašnjenja, vezano je za neke kumulative, oko istovremeno, ako je netko u radnom odnosu i ima naknadu kao njegovatelj, tu se jasno u obrazovanju vidi da je to definirano pravilnikom, mi to nismo našli u zakonu, to ćemo apsolutno prihvatiti obrazloženje. Tako da sve u svemu, uz ovaj više nomo tehnički amandman koji ne dira toliko u srž, ali osigurava sigurno ovaj dio kod financiranja jedinica lokalne samouprave, mi … [[Govornik se ne razumije.]] HNS-a će prihvatiti ovaj zakon. Nažalost, uvijek, kod ovakvih stvari se događaju određene i polemike u društvu, odnosno, ajmo reći možda nepotrebno razlikovanje između mi i njih i onih i tome ne doprinose ni jedna ni druga strana. I mislim da uvijek moramo naći onaj jedan srednji put, koji će honorirati ono što treba i ne imati i ne izgubiti nikada pozornost na one druge isto tako potrebite u našem društvu. To je naša zadaća. Dakle, ne brinuti o samo jednome. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, gospodin Stričak. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege. Kolega Čuraj, vi ste jedan veći do svoje zaista kvalitetne rasprave posvetili statusu hrvatskog branitelja. Pa između ostalog, moram naglasiti da je preko 50000 pripadnika nacionalnih manjina sudjelovao u Domovinskom ratu, da imaju ostvaren taj status, što dovoljno govori da je zakon dobar, da je prema svima jednaki i da nije točno onaj dio koji žele tu sad svi jednim dijelom naglasiti, pojedine naše kolege, da je pisan za jednu političku opciju ili stranku. Znači 50000 pripadnika nacionalnih manjina, ostvaruje taj status, sudjelovali su u obrani naše domovine, to nas veseli odnosno, to je 10% braniteljske populacije. Pa evo, samo jedna mala nadopuna na vašu raspravu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor, gospodin Čuraj.
Zahvaljujem kolega. Dakle, da ono što sam na početku također napomenuo, je jako bitno, dakle, ta fama koja se provodi, da sad svatko tko je bio branitelj će imati benefit od ovog zakona, baš i nije točna. I to kategoriziranje, nikada nije dobro. Niti svrstavanje u jedan koš, dakle, vi ste spomenuli nacionalne manjine, apsolutno, niti pripadnost stranačka, niti bilo kakva druga te ne može određivati, jel si bolji ili lošiji branitelj, nego samo tvoja dijela kao čovjeka i da si u datom trenutku prepoznao interes veći možda i od onog osobnog i svoje obitelji, a to je svakako bio interes države. I to je ono što treba se honorirati. Ja sam spomenuo, da mnogo od ovih zvučnijih prava ne ostvaruju oni koji su bili manje od 100 dana u borbenom sektoru. Oni ostvaruju … [[Govornik se ne razumije.]] kad budu išli u pravu mirovinu po općem propisu, mogu birati hoće li uzeti minimalnu braniteljsku ili ne, ali moraju znati ispuniti uvjete, da li starosnu, prijevremenu i kao svaki drugi građani. I to je velika većina takvih. Ja znam, da su nama u HNS-u puno puta spočitavali, da smo ne znam, sprioriti kontra, bilo šta, čega ima veze s braniteljem, međutim, mi imamo vrlo veliki broj naši članova koji su upravo bili branitelji. Koji nisu bili ti koji stoje na prvim linijama, ali koji su znali zašto rade, vratili su se u uniforme, oružju i nastavili raditi za ovu Hrvatsku. I njima se treba na neki način, u datom trenutku, nekada … [[Govornik se ne razumije.]] i naravno, i oni koji su najviše dali, trebaju najviše dobiti. Ali, mislim da uvijek, ovo što sam spomenuo u raspravi, da jedna srednja linija, da nikakvi ekstremi u ničemu nisu dobri, niti ekstremi uzimanja prava, niti ekstrem davanja prava, nas neće odvesti, nego samo ću izraziti više podjela i zato, mislim da treba realno sagledati sve aspekte ovog zakona i ne razbacivati se nekim brojkama, koliko onome što će on donijeti. Naravno da konotacije se ne mogu izbjeći, naravno da nek stvari koje ljudi se tu javljaju, nažalost u prošlosti bi bilo bolje da se nisu dogodile, međutim mi uvijek moramo biti okrenuti budućnosti i to je ono na čemu trebamo raditi. Hvala.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačne rasprave, gospodin Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Uvaženi ministre, uvaženi tajniče, kolegice i kolege. Danas govorimo o Prijedlogu zakona o hrvatskim braniteljima Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji. Na prvome čitanju kad smo bili ovdje naglasio sam ne stvari koje su bile dobre u ovome zakonu. Znači gdje su se spominjali nezaposleni, gdje se spominjalo ostvarivanje prava tj. 80 000 nezaposlenih koji će ovim zakonom ostvarivati svoja prava i brojne druge promjene i bili smo čak dali petnaestak prijedloga gdje je jedan dio i prihvaćen, 6 prijedloga je prihvaćeno i smatram da kad govorimo o hrvatskom vojniku, onda trebamo govoriti o hrvatskom vojniku kao pobjedniku protiv velikosrpske fašističke najezde i plana okupiranja RH i tu je hrvatski vojnik što je najviše i to treba biti svima na ponos bez obzira na stranačku pripadnost jer u Domovinskom ratu smo zajedno ostvarili san slobodne RH i svaki branitelj mora biti na to ponosa i kad pričamo o ovome zakonu, onda ne smijemo mijenjati u zakonu povijesne činjenice a činjenice su bile u prvome čitanju. U ovome čitanju se te stvari mijenjaju, ja ću naglasiti i opet te vrlo dvije bitne stvari koje su očito nakon reakcije Vučića koji se iz New Yorka javio i kazao da ta definicija ne može stajati, naravno ne može stajati di naš kolega koji sjedi s nama u Saboru uspoređuje Ratka Mladića, Babića sa našim generalom junakom Domovinskog rata Jankom Bobetkom koji je ujedno bio i legenda Domovinskog rata a koji je ujedno bio i antifašističkom pokretu. Takva osoba se ne može uspoređivati i naravno da na taj način dižemo tenzije, na taj način ponižavamo Domovinski rat jer usporedbu sa Ratkom Mladićem, ratnim zločincima i četnicima koji su okupirali RH, nije hrvatski vojnik bio ni u Nišu nego je branio svoju domovinu i temeljem sporazuma branio je prostore i BiH-a zajedno sa pripadnicima HVO-a i sutra imamo i deklaraciju koji je ovaj Sabor izglasao i to za vrijeme da naglasimo Vlade Ivice Račana gdje se definira šta je rat. Da je rat agresija Republike Srbije, JNA i ostalih na ova područja, na Hrvatsku i BiH i s ponosom mogu istaknuti da je bilo jedno tijelo biti pripadnik HVO-a i hrvatske vojske i zajedničkim operacijama su spriječili brojne zločine, poglavito na području BiH-a jer najveći dio snaga na početku Domovinskog rata, srbočetnika dolazi iz prostora BiH-a, zato ministre nije mi jasno zašto je to izbačeno u prvom članku pod c navedeno. U prvom članku je ta kvalifikacija bila, sad je izbačena, vjerujem da ovim zakonom ne smijemo mijenjati povijesne činjenice. Mi ne smijemo negirati da su veliki obol dale manjine u hrvatskom Domovinskom ratu, poglavito srpska nacionalna manjina i ostali, naravno proporcionalno su manji. Samo ljudi srpske nacionalnosti je bilo 9 000 pripadnika hrvatske vojske i ostalih postrojba MUP-a i hrvatskog HOS-a, također veliki broj pripadnika bio i to su činjenice i na tome trebamo govoriti, međutim izokretati istinu o Domovinskom ratu I povijest i deklaraciju koja je donesena ovdje da se gura, priča kao građanskome ratu, kao agresiji u BiH-u šta je notorna laž koja se u ovom Parlamentu godinama spominjala, koja je direktno zadirala u temelje današnje države Hrvatske i kasnije je slijedilo naravno u posljednjih dvadesetak godina, uhićivanja, lociranja, transferiranja i sve šta je slijedilo gdje se gubio dignitet Domovinskog rata bez obzira za Vladu. Sjećamo se tih riječi gospodina kolege Šeksa kad je to izgovorio javno i to je bio veliki udarac na dignitet i temeljen hrvatske države jer hrvatski najistaknutiji branitelji su proganjani kao zvijeri, morali su svoju nevinost dokazivati na sudu koji je brojne političke odluke donio pa danas imao četnika Šešelja koji je na slobodi. A svjedoci smo da je harao i Hrvatskom i Bosnom a da mu je pomoćnik bio današnji Predsjednik Republike Srbije. Mi ne trebamo na tome non-stop inzistirati ali to su povijesne činjenice. Kad treba blatiti hrvatske branitelje, postrojbe koje su bile legalne, onda treba 3 mjeseca pričati o spomeniku hrvatskim braniteljima. Svaka žrtva je žrtva. 11 pripadnika HOS-a je branilo domovinu, oni su dragovoljci Domovinskog rata, među njima ima ljudi iz nacionalnih manjina i to je dignitet Domovinskog rata. Nikakve usporedbe s drugim, trećim, bilo kojim svjetskim ratom, čak imamo i slučaj Francuza u Vukovaru koji je svoj život položio pod postrojbama HOS-a i one su zakonite a dok drugim postrojbama i neprijateljskim snaga se podižu uspomene diljem RH. Očekujem od vas ministre da i članak 21. uza sve amandmane koje ću vam dati, to je sad pitanje možete li to sve to prihvatiti i to je navedeno u početku, gdje smo tim člankom mi predložili amandman gdje će abolirani građani ili tada pripadnici srpske vojske uživati prava koja proizlaze iz ovoga zakona, nadam se da sam u tome prijedlogu i za sada to niste prihvatili, nadam se da ćete to prihvatiti u članku 21., zaista se nadam jer je interes svih nas da ovaj zakon bude šta pravičniji i nikad neće biti … pravda. Ovo osobno govorim, od toga sam bio pet godina u Domovinskom ratu, 13 godina poslije rata sam bio profesionalni vojnik, znam kako je iznikla ova vojska. Nisam kriv što sam tada bio premlad kao i neko je bio nešto malo stariji, vidimo preveliku smrtnost naših hrvatskih branitelja. Evo iznenada je umro i veliki junak jučer, svakodnevno umiru tribamo se sjetiti Davor Jović, moj suborac, prijatelj. Iznenadilo me, čovjek koji se cili život bavio sportom nije imao ispred sebe, bio je čovjek doslovno uza sve je bio je iznad svega čovjek, ali iznenadnom smrću i tako svakodnevno. I zato ovi zakoni ne smidu mijenjati povijest. Ljudi branitelje najviše pogađaju, vjerujte mi kad se izokreću činjenice o Domovinskome ratu. Ne može niti jedan predsjednik Srbije, niti jedan predsjednik stranke uvjetovati da se istina u jednome zakonu, gdje se govori o pravima branitelja hoćemo li se složiti ili nećemo, mi ćemo dati amandmane, sve je to o.k. o tome možemo razgovarati i triba na tome raditi. Međutim, ključno, mi ne smijemo izokretati povijesne činjenice. Hrvatski narod je na zajedništvu bez pomoći NATO-a u početku, bez pomoći Europske zajednice, bez ičije pomoći osim par država da sada ne spominjem i dijaspore zajednički su obranili RH. Prema tome, očekujem poglavito sam naglasio ova dva članka i ono najključnije da se napokon, a već 20 godina sve politike i vlade nisu željele da se zatraži isplata ratne štete. Ona u ovome trenutku sada već iznosi oko 45 milijuna eura, a naravno da s kamatama raste. Ne vidim niti jedan razlog da Republika Srbija kao slijednica i kao agresor iz koje se napadao Vukovar i cijeli prostor, ne plati RH ratnu štetu. Smatram da to triba poduzeti sa vaše strane jednostavno onda će biti sredstava i za ovaj zakon, za Zakon o braniteljima da se ispune jel je ključno pitanje kada će se primjenjivati sve ove stavke iz ovoga zakona počet primjena i kada i dal će biti osigurano sredstava. Možemo mi još dat poboljšavat stanje ali uvijek je pitanje taj financijska sredstva da ljudima ne bude samo zakon na papiru nego da bude primjenjiv u stvarnosti. Evo uz ove amandmane kojih će biti desetak ja sam ova dva ovdje spomenuo zbog toga da se ne izokreće povijesna istina, da je se Hrvatska država obranila na zajedništvu zajedno sa hrvatskim braniteljima i braniteljicama. Hvala lijepo.
Hvala. Jedna replika gospodin Bunjac.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče Bulj, javio sam se potaknut dijelom vaše rasprave u kojoj govorite o tome kako neki govore da je u Hrvatskoj vođen građanski rat. To je zbilja jako neobična tvrdnja. Evo recimo možemo postaviti samo tri pitanja. Prvo pitanje, iz koje države je došla tenkovska kolona koja je napala Dubrovnik? Znamo iz Crne Gore. Od kud je došla tenkovska kolona koja je napala Vukovar? Znamo iz Srbije. Od kud je došla tenkovska kolona koja je napala Zapadnu Slavoniju? Znamo iz Banja Luke. Pa prema tome, ako je jasno da kada iz više stranih država izvršena agresija na teritorij RH o kakvom mi dalje onda o građanskom ratu možemo uopće razgovarati. To što jedan dio građana RH bio u kolaboraciji sa agresorima, to apsolutno ne znači da je u Hrvatskoj vođen građanski rat. Na strani Wehrmachta se recimo u Drugom svjetskom ratu borilo 300 tisuća vojnika Rusa, 300 tisuća Rusa borilo se na strani Wehrmachta, zapovijedao im je general … pa niko nije lud da su Rusi vodili građanski rat nego je bila njemačka agresija na SSSR. Ili imate recimo situaciju da je Francuska unovačila SS diviziju i poslala u borbu na istočni front pa niko neće reći da je Francuska bila agresor na SSSR nego je jedan dio stanovništva bio u kolaboraciji. Uvijek imate kolaboracionista, uvijek imate one koji bi prodali svoju domovinu za šaku škuda. Ali mislim da te pojmove treba definitivno raščišćavati. U Hrvatskoj nije vođen građanski rat nego je izvršena agresija. Hrvatska je imala državnost i u bivšoj državi, a naravno državnost temelji i na dokumentima koji su stari nekoliko stoljeća, prema tome građanskoga rata nije bilo. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku gospodin Bulj.
Kolega Bunjac, kolika je bila nebriga svih političkih opcija posljednjih petnaestak godina kada su mogle reagirati, kada je još bio Haški sud. Ratko Mladić koji je napravio zločine u Škabrnji, Nadinu, Ravnim kotarima, zaleđu šibenskom, Šibenku, području Drniša, minirao branu Peruću i uspio je minirati, ali s božjom srićom nije se dogodio i ekocid i genocid nepamćenih razmjera, to čak ni Hitler nije radio da je minirao branu, možda poneku, ali to je kao nacist. Niti jednom riječju u Haagu se ne spominje da je Ratko Mladić bio na našem području, samo BiH. to koliko su političke elite vodile uopće brigu o tome, koliko su vodile brigu jel ako nama zastupnik ne kaže ili zastupnica u Saboru da je bio građanski rat, to je katastrofa. Ima pravo, ali to je moj stav. Ako nam kolega zastupnik kaže da je general pobjedničke vojske Janko Bobetko koji je bio i antifašist u prvom, ako se već pozivaju na to uspoređuje ga sa Ratkom Mladićem ratnim zločincem a nije general Bobetko bio u Nišu, nego je branio … [[Govornik se ne razumije.]] u Dubrovniku od napada iz Crne Gore, iz Banja Luke napad prema središtu Hrvatske, na Vukovar iz Srbije i ne samo to. I sad mijenjaju iz prvoga članka, iz prvoga čitanja članak gdje se ovaj dio briše da nije bilo iz Bosne i Hercegovine velikosrpskih postrojba iz dijela Srbije. Ja ne vidim tu nikakav razlog. Ili ovaj članak gdje mi tražimo da ne mogu imati abolirani pripadnici ja ne znam kako ih nazvati SAO krajine, četnici. Oni su abolirani, a ne mogu imati prava iz ovoga zakona. Mi smo to tražili i očekujemo stvarno da taj dio prihvate uz još određene … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala, hvala. Vrijeme [[Upadica Bulj: Ovo su povijesne činjenice.]] Hvala. Gospođa Ines Strenja-Linić pojedinačna rasprava, izvolite.
Zahvaljujem. Još jednom pozdravljam sve hrvatske branitelje i njihove obitelji koje vjerojatno pozorno slušaju danas ovu našu raspravu i želim naglasiti da je donošenje novog sveobuhvatnog zakona pozitivan iskorak u rješavanju brojnih problema sa kojima su se branitelji suočavali i dva desetljeća nakon završetka rata i konačno je vrijeme da to najzad sumiramo u jednom ovakvom zakonu. Moram reći da prvenstveno briga i skrb o braniteljima sve ove godine bila je i utemeljena je bila samo na nekakvim mirovinskim i socijalnim programima, ali da i nakon ovog zakona ono što je nužno to je da moramo im osigurati i primjerene programe psiho socijalne i zdravstvene podrške i skrbi, jer ni toga dovoljno do sada nije bilo. Želim naglasiti da je ukupno krajem 2016. godinom sa zadnjim danom bilo 505 694 hrvatska branitelja u evidenciji. Od toga nas je bilo živo 442 tisuće 770. 56562 branitelja imali su status ratnog vojnog invalida ali najviše zabrinjava činjenica da je od rata umrlo 54000 hrvatskih branitelja, a samo u 2016. 4073. I izuzetno je ali bitno, ali nevjerojatno koliko se Hrvatska do sada odupirala priznavanju statusa maloljetnim braniteljima i ja zbog toga još jednom pozivam da se o tome razmisli i da se to stavi taksativno u zakon, jer svaki maloljetni branitelj kao i svaka žena branitelj bili su dragovoljci, nisu imali obvezu služenja vojnog roka. Ali i mnogi naši sugrađani nisu se odazvali i nisu odlazili dragovoljno i potpuno smo sasvim jasno napisali da su oni koji su otišli bili dragovoljci, oni koji su bili pozvani redovno u postrojbe Hrvatske vojske imali su samo status branitelja. Ove dvije kategorije nezasluženo sva ova dva desetljeća nisu stavljene u hrvatski zakon. Ali maloljetni branitelji su dragovoljno pristupili, nisu ih zvali, nisu trebali otići i imamo zapravo trenutno bilo je čak 1100 njih koji su i poginuli. Što se tiče žena čak 24000 žena su bile u Domovinskom ratu i mislim da svakako zaslužuju da budu stavljene i navedene u ovaj zakon. Još jednom bih se vratila na priču da mi je žao što gospodin Đakić tako na neki način olako i površno prelazi preko ovog stavka o tome tko je na nas izvršio agresiju i da se o tome jasno očitujemo, mada je sasvim drugačije se pričalo u trenutku kad se ovaj zakon pisao i kad je bilo prvo čitanje. I želim reći da klub MOST-a i ja kao zastupnica ćemo još razmisliti da li ćemo podržat ovakvu definiciju koju ste stavili, a to je da ste izostavili ono što je prvotno pisalo, a to je da su hrvatski branitelji iz Domovinskog rata branili i obranili RH unutar međunarodno priznatih granica od oružane agresije koju je izvršila Srbija, Crna Gora, Jugoslavenska narodna armija i paravojne postrojbe iz Bosne i Hercegovine uz pomoć velikog broja pripadnika srpske nacionalne manjine u RH organizirane i predvođene velikosrpskom politikom što je činjenica i što moramo jasno reći. Hvala lijepa.
Replika gospodin Bulj.
Kolegice Strenja, slažem se sa vama da ova definicija koju ste vi kazali je bila na mjestu i da nije tribao odvjetnik, ni predlagatelju poglavito kad je to kazao već predsjednik Srbije poznati kolovođa četničkih pobuna sa Šešeljom Vučić koji ako je on tu poruku poslao, pa ne može on nama namećat. Mi imamo Deklaraciju o Domovinskom ratu i svjesni smo svi koji smo bili u tom vremenu, ima ovdje dosta branitelja i sa jedne strane i sa druge strane. Uopće ovdje nije pitanje da ta teza koju je on govorio ne stoji. Ovdje je bila jasna definicija kao i članak 21. gdje su abolirani, imaju uvjete, gdje bi imali prava ostvarivati iz ovoga zakona pripadnici srpske paravojske. Mi moramo te stvari, to su najbitnije stvari. Imamo i druge amandmane, ali ovo su ključne, temeljne stvari gdje se ne mogu izokrećat povijesne činjenice. Ja se tu u potpunosti sa vama slažem, jer Domovinski rat niti nije bio građanski nego je bio osloboditeljski, agresor je bila Srbija, JNA, Srbi iz Bosne i Hercegovine i pobunjeni Srbi u RH. Ali još jednom naglašavam čast svim pripadnicima nacionalnih manjina još jednom naglašavam 9000 tko njih zastupa, čuje li se njihov glas. Ljudi koji su dali svoje živote brojni, svoje zdravlje i zaista ih treba uvijek naglašavati. Smatram da ove definicije nisu ni u skladu sa Deklaracijom o Domovinskom ratu koja je donesena za vrijeme Vlade Ivice Račana naglašavam jednoglasno. I da ne smimo mi ovim zakonom mijenjat političke činjenice. Oko svega možemo razgovarati i ovo su temelji. Pa ne može Vučić telefonom pozvati nekoga u Hrvatsku. I to koga zove, koga? Uspoređuje generala Bobetka sa Ratkom Mladićem.
Odgovor, izvolite.
Kolega Bulj, mislim da smo dovoljno jasno rekli i da smo i sa našim amandmanima kao članovi kluba MOST-a jasno rekli da želimo da ovaj zakon bude poboljšan. Da se samo vratim na onaj dio kada smo rekli da se moraju točno odrediti kriteriji kome će biti oprošteni, znači krediti koji zapravo nisu plaćeni, koji su, ljudi su pod ovrhama, pod blokadama itd.. Možda se ni ne zna da je to praktički pola milijarde kuna koje smo samo tim amandmanom uštedjeli. Znači mi smo željeli da se poboljša ovaj zakon, da se omogući onima koji su socijalno ugroženi svakako, ali isto tako da se neke stvari ne pripadajuće ne oproste i ne odrade jer postoje oni koji su i zloupotrijebili kredite koji su im kao braniteljima dodijeljeni. O ovome smo danas dovoljno rekli, mislim da Vučić je dovoljnu galamu digao u trenutku kada je ovo izišlo i na kraju je zasjenilo mnoge dobre stvari koje se pokušalo ovim sveobuhvatnim zakonom na kraju regulirati. Moramo reći da najveći broj hrvatskih branitelja ništa neće dobiti ovim zakonom. Dobiti će čast, status, ali nikakve financijske nadoknade. Kao što određene kategorije prvi put prepoznajemo. Ali smo morali nešto, najzad imati zakon kojim ćemo jasno definirati prava, posebno prava stradalnika. Ali u trenutku kada trebamo razgovarati o jednom ovako kvalitetnom zakonu, ovo je praktički uvod i preambula i onda dođemo u situaciju da netko može svojim ucjenjivačkim potencijalom natjerati da se točno kaže tko je osmislio agresiju na Hrvatsku a to je ekipa velikosrpska, znači … [[Govornik se ne razumije.]] koja je od memoranduma … [[Govornik se ne razumije.]] pa nadalje točno i jasno rekla s kojim namjerama i na koji način misli zavladati našim teritorijem a za to se nismo borili.
Pojedinačna rasprava gospodin Anđelko Stričak. Izvolite.
Potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Dozvolite da malo raspravim o navedenom prijedlogu zakona iz lokal patriotskih recimo pobuda s obzirom da smatram da je sjever Hrvatske, znači Varaždinci, Međimurci, Zagorci, Podravci, Prigorci dali i velik doprinos u zaustavljanju agresije, u naoružanju naše Domovine zauzimanjem vojarni JNA, poslije sudjelovanjem u oslobodilačkim vojnoredarstvenim operacijama, u gospodarskom dijelu jer je trebalo i vojsku, policiju i narod i prehraniti a naravno zbrinuti i na stotine tisuća prognanika i izbjeglica. Najprije bih ministru i njegovom timu čestitao na jako dobrom radu ministarstva a potom i na trudu za donošenjem ovog novog jedinstvenog zakona kojim je cilj hrvatskim braniteljima osigurati odgovarajuću skrb a sve prema njihovom zdravstvenom i socioekonomskom stanju. Da se vodi briga i o hrvatskim braniteljima ali i o dignitetu Domovinskog rata govore nam brojne aktivnosti ministarstva a vidljive su i iz raniji dostava materijala, npr. iz analize različitih demografskih, socijalnih i ekonomskih i drugih obilježja, ukupne braniteljske populacije koju su izradili Državni zavod za statistiku i ministarstvo. To je jedan novi znanstveni pristup toj tematici i s time je potrebno upravo na takav način i nastaviti na jednoj znanstvenoj razini. Svima nam je poznato da je '91. godina bila ključna u stvaranju samostalne, suverene, međunarodno priznate RH ali je bila ključna i u obrani naše Domovine o nametnutom nam ratu. Stoga me raduje da zakon posebno obrađuje to razdoblje, te se tako pripadnicima naoružanih odreda narodna zaštite izravno angažiranim u borbenom sektoru minimalno 100 dana te smrtno stradalom, zatočenom ili nestalom u razdoblju od 30.07. do 31.12. '91. godine omogućuje ostvarivanje statusa hrvatskog branitelja. Također, bitno je za istaknuti da svima koji su sudjelovali u obrani naše domovine a nemaju uvjete za stjecanje statusa hrvatskog branitelja predviđa se status sudionika Domovinskog rata. Za taj status nisu predviđena nikakva materijalna prava već moralna satisfakcija. Naime, Varaždin, odnosno sjever Hrvatske u ključnim danima za opstojnost naše Domovine u tzv. varaždinskim danima rata izvojevao jednu od najvećih pobjeda zarobivši cijeli 32. korpus JNA. Tim oružjem doslovno je Hrvatska naoružana i stekli su se preduvjeti za provođenje vojno-redarstvenih operacija kojima je za cilj bilo oslobađanje okupiranog hrvatskog teritorija. Napominjem da je tada zarobljeno 80 tenkova, 70 oklopnih borbenih vozila, 18 samohodnih topova, 6 wbr-a Plamen, 4 wbr-a Oganj, 36 haubica, pješačkog naoružanja za opremanje 10 brigada, 250 raznovrsnih vozila, više stotina minobacača različitih kalibara itd.. U tim varaždinskim danima rata su sudjelovali specijalna jedinica policija rode, temeljna policija Policijske uprave Varaždinske, postrojbe zbora narodne garde, tj. 104 brigade Hrvatske vojske, 5. bojne Tigrova koja je poslije prerasla u legendarnu 7. gardijsku brigadu Pume, vod teritorijalne obrane i odredi narodne zaštite. Prijedlogom ovog zakona svi koji ne mogu ostvariti status hrvatskog branitelja ostvarit će status sudionika i time zadobiti moralnu satisfakciju da su dali svoj doprinos obrani suvereniteta naše domovine. Smatram da je svima poznat i veliki doprinos varaždinskih policajaca u obrani grada heroja Vukovara gdje ih je sudjelovalo oko 1100. Samo u zadnjoj smjeni u Vukovar ih je upućeno 185 od čega ih je 21 poginulo, za 5 se još traga i vode se nestalima, 119 ih je odvedeno u koncentracijske logore Stajićevo, Srpska Mitrovica, Novi Sad i Beograd a ranjeno ih je 66. Stoga odavde apeliram da im se kod odlaska u mirovinu omogući odlazak u statusu policajca specijalca. Također, napominjem da iz područja Varaždinske županije tijekom Domovinskog rata poginulo 175 branitelja, stoga predlažem da se 22. rujna kada se u Varaždinu obilježava dan oslobođenja grada i Dan branitelja Varaždinske županije, ubuduće obilježava kao obljetnica državne razine. Također, sami branitelji su često isticali problematiku vezanu uz dodjelu činova i odličja. Upoznat sam da u sklopu ministarstva postoji povjerenstvo koje se bavi navedenom problematikom. Ovdje ističem primjer 17. klase Policijske akademije koji su od 5. kolovoza '91. na dalje svi punoljetni pitomci pozvani u obranu domovine. Priznat im je status hrvatskih branitelja ali dandanas nijednom od njih nije uručena Spomenica Domovinskog rata '90.-'92. Nadam se da će u narednom periodu svih zasluženim biti uručena zaslužena priznanja, medalja i odličja. Nadalje, predlažem da se zakonom ili u jednom članku zakona omogući ministru da pravilnicima odredi korištenje ratnih oznaka postrojbi. Danas imamo situaciju da se oznake ratnih postrojbi da li u izvornom obliku, da li prerađene, dorađene, koriste ponekad neprimjereno ali u privatne svrhe. Smatram da su za sve branitelje ratne oznake pod kojim su ratovali njihove svetinje, da se prema njima treba odnositi s poštovanjem. Također, apeliram i da se braniteljima omogući nabava svečanih odora jer zaista je neprimjereno da na ključnim i bitnim obljetnicama vezanim za Domovinski rat dolaze u trenirkama ili majicama, ipak su naši branitelji dio pobjedničke vojske i policije i stoga ću ovaj zakon podržati. Hvala lijepo.
Hvala i vama, imate jednu repliku, gospodin Culej.
Kolega Stričak, hvala vam na vašem iscrpnom izvješću o učešću Varaždinske županije i naših Varaždinaca kako od … [[Govornik se ne razumije.]] Vukovara do Dubrovnika i obrani cijele naše domovine Hrvatske. Velik je doprinos varaždinskih branitelja i što se tiče varaždinskih branitelja uvijek su bili prvi među prvima i jednaki među jednakima. Ovaj Zakon o hrvatskim braniteljima donose oni, što sam rekao i prvi puta, oni koji su bili aktivni učesnici u Domovinskom ratu, istinski stradalnici, ono koji nisu bili ministri hrvatskih branitelja samo s osnove politike nego s istinskog doprinosa u Domovinskom ratu, koji poznaju situaciju u Domovinskom ratu od '91., od početaka pa do '95. i dalje, a ne oni koji su jedna mali dio proveli a kasnije se izgubili kako u ratu tako i u miru pa nisu mogli odabrati stranu kojoj uopće pripadaju, pa su shodno takvim svojim stajalištima i strani na kojoj su se našli i donosili odluke, činili javnom mnijenje i napade prema istinskim herojima i braniteljima, a čega smo bili svjedoci i u onome pogrdnom izrazu kada su nas nazivali šatorašima, a koja je epopeja završila ovdje tu samo iza ovog zida u crkvi svetoga Marka. Ja dobro znam kao i vi da mnogi neće podržati ovaj zakon kao što nas nisu podržavali ni '91. a ni '95., a koliko vidim ni danas ali se nadam da će bar naći nešto što će ih privesti i privoliti za dobrobit hrvatskih branitelja kojima su zahvaljujući i oni ovdje u Hrvatskom saboru i da će pozitivno glasovati. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Stričak, odgovor.
Pa kolega Culej, veseli me vaše mišljenje kao istinskog branitelja o varaždinskim braniteljima koji su zaista sudjelovali u svim vojno-redarstvenim operacijama, branili domovinu od Vukovara do Dubrovnika, doslovno, nema rova, bojišnice gdje ih nije bilo. Stoga, cijenim vaš stav i pozdravljam. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Vidović, nema ga. Gospodin Bulj, završna riječ u ime MOST-a.
Uvaženi predsjedavajući, uvaženi ministre, tajniče, uvažene kolegice i kolege. Kao što sam rekao u prvom čitanju kad sam govorio u ime kluba, ovim prijedlogom zakona se rješavaju možemo kazati jedan već dio problema i naravno da je MOST dao određene prijedloge, mi ovdje imamo davno zatvorene rokove rješavanja statusa hrvatskih branitelja, … [[Govornik se ne razumije.]] statusa, nezaposleni se rješavaju, pokušavaju se rješavati ukinuta … [[Govornik se ne razumije.]] dugotrajnost stambenog zbrinjavanja i još brojni, brojni članci. Tako da je jednostavno jer sam član odbora veterana i jednostavno svi smo tu bili u nekim stvarima jednoglasni međutim određene primjedbe i amandmani ako se mogu uvažiti bilo bi dobro da se razmisli premda je i u prijedlogu ministar, određene stvari koje su date tijekom prvoga čitanja su same ovim prijedlogom u drugome čitanju promijenjene, brojne nisu, mi ćemo opet dati amandmane, ali ono što je ključ ovoga zakona, ja ću jednom ponoviti, ne da ja zamjeram ministru ili da zamjeram ministarstvu ali jednostavno mi moramo temelje deklaracije Domovinskog rata čuvati jer onda je donesena u ovom Parlamentu, to je istina o Domovinskom ratu, sve ostale stvari možemo dogovarati, razgovarati i naravno da svima treba interes poglavito zaštiti hrvatskog vojnika, čovjeka koji je bez goloruk, na zajedništvu hrvatskoga naroda, u teškim vremenima ostvario Hrvatsku državu, koju imamo, nažalost, poslije '95. g. i polije Domovinskoga rata smo ju predali u ruke političarima, koju su nažalost, odveli Hrvatsku po meni u krivome smjeru, tako da se branitelje uhićivalo, lociralo, uhićivalo, transferiralo, prociralo, a kriminalci, su šetali slobodni i rastakali hrvatske interese. Smatram da ova 2 ključna, dvije ključne primjedbe, koje smo dali, da ćete razmisliti, da ćemo u amandmanu i još neke amandmane, znači to je 21 članak, po kojima mi predlažemo, da abolirani četnici, ne mogu uživati prava 27000 koja proizlaze iz ovoga zakona, jer nisu kažnjeno proganjani, gonjeni. Smatramo da bi trebalo u tome, da pogledate i naravno čl.1 kao sama preambula ovoga zakona, gdje se izbacilo i sami znate, evo, ponavljali su, da više ne ponavljamo, istina, tko je agresor, tko je napadao RH, ovdje nije bio građanski rat, ovdje je bio rat velikosrpske politike predvođene Slobodanom Miloševićem, akademskom zajednicom, srpskom, zajedno sa četničkom pokretom, Šešeljom, Vučićem, predsjednikom Srbijom, Nikolićem, bivšim predsjednikom Srbije. I to su povijesne činjenice. I mi iz tih povijesnih konteksta u prvome članku i znači 21 čl. nadam se da se možemo dogovoriti i nama je interes za sve manjkavosti, da branitelji ostvare svoja zaslužena prava, jer ponos i dostojanstvo Domovinskog rata, ne smije se ponižavati. Sutra je suđenje, tj. presuda, hrvatskim generalima, koji su branili Hrvatsku i BIH, jer moramo znati da nije hrvatskog vojnika, danas ne bi bilo ni BIH niti u ovakvom obliku a niti Hrvatske. Prema tome, hrvatski vojnik, tj. hrvatski branitelj je nešto najčasnije, najveći brand Hrvatski i nadam se da ovim zakonom i određenim izmjenama možemo dobiti zakon, a naravno, dobar zakon za hrvatske branitelje. Pa eto, ministre naše amandmane pročitajte, vidite ako se možemo usuglasiti, volili bi i da ovaj prijedlog bude što bolji i u interesu prije svega čovjeka, a to je hrvatskog branitelja. Hvala.
Hvala i vama. Imamo 2 replike. Gospođa Strenja Linić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Još jednom bi kolega Bulj, nešto napomenula. Kolega Bulj, žao mi je što niste rekli da je 4.8. na sjednici u Kninu, učinjeno nešto što smatramo da nije trebalo i to smo kao Klub Mosta amandmanom i predložili, a to je da sukladno nacrta prijedloga zakona, predložili smo da se primjenom se počne sa 1.1.2018. kao što je predvidio čl. 197 iz javne rasprave. Dakle, hrvatski ratni vojni invalidi iz Domovinskog rata u čl.201. kojima je status priznat po osnovi bolesti, nakon stupanja na snagu ovoga zakona, pravo na invalidsku mirovinu iz čl. 30. ovog zakona, mogu ostvariti najranije počevši od 1.1.2019. Bilo je rečeno 2018. i mislim da bi ovaj naš amandman trebalo usvojiti jer nema razloga, ukoliko imaju prava da se to ne učini. Neću spominjati, kao što je kolega Žagar rekao, kolike milijune, milijune, milijune, smo protraćili, za neke druge stvari, ako želimo riješiti ratne vojne invalide, sve one koji ostvaruju pravo, nema razloga da ovaj dio imamo i odmak. Još jednom ću zamoliti ministra, uložili smo amandman. I ponoviti ću ono što je i kolega Bulj rekao, molim vas da u ime 24000 žena koje su učestvovale u Domovinskom ratu, 5% ukupne populacije braniteljske i na osnovu, više os 3500 živih još maloljetnih branitelja, da stavite njih kao jednu posebnu kategoriju, kojima želim jasno reći, niste trebali ići u rat, otišli ste, zaslužujete da ne budete kao oni koji su došli, koji nisu trebali služiti vojni rok, nemojmo ići rodno ili ne znam kako usmjereno. Nego recimo, žene koje su bile učesnice Domovinskog rata, sve su automatski dragovoljke i svi maloljetni branitelji. Maloljetnima braniteljima smo dužni zato što su možda i najviše nastradali i nisu dobili adekvatnu satisfakciju za svoje učešće u Domovinskom ratu.
Hvala lijepo, hvala. Odgovor gospodin Bulj.
Pa evo primjedbe, tj. što smo dali kroz amandmane, očekujem u interesu branitelju, bez obzira bio on u SDP-u, HDZ-u Mostu ili simpatizer Živog zida, da je svi oni očekuju rješavanje svojih problema. I još jednom mi ovdje ispred svega moramo staviti hrvatskog branitelja, braniteljicu, maloljetnog dragovoljca ili ne znam, ovaj zakonski okvir zaštiti se od brojnih mogući, kao što je u čl. 21. ako je moguće, a vjerujem da je moguće, jer nevjerojatno da imaju prava oni koji su napadali Hrvatsku, bez obzira što su abolirani, jer nisu kazneno evidentirani. To ostvaruju prava iz ovoga zakona, a napadali su u RH, onda još na kraju budu tajnici u ministarstvima. Mislim, nabacali su, najviše su granata ispalili, ne znaju ni oni broj. Prema tome, mi ovdje moramo zaštiti sve te grupacije koje ste rekli. Mi imamo mogućnost traženja ratne štete od Srbije, 45 milijardi eura, ogroman novac, to je naše pravo, jer je činjenica da ovdje nije bio građanski rat. Ovdje je činjenica da je bio rat, zna se tko je agresor, i to očekujem opet da se vrati u prvom članku, kao što je bilo, ali vjerujem, da nam je prije svega uz male različitosti, najbitnije, da imamo ostvarivost sredstava, da imamo sredstva predviđena i drugo, da se ovaj zakon ispoštivao. Možda, kazati u Kninu nije dobro da će biti prava svima, primjena zakona, tj. da će biti ostvarena prava i novčana sredstva od 1.1.2018. međutim, sad je prolongiran jedan dio za 2019. jer što je bitno, ne davati nikome lažnu nadu. Bitno je sačuvati domovinski rat, temelje države i ne dozvoliti da nam nitko, ni iz Beograda, kamoli iz Beograda ili iz Beča kaže šta je domovinski rat, pa bez obzira bio on i koalicijskih partnera. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Mišić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Bulj, poštivanje branitelja u Hrvatskoj ponekada, ja sam to već malo prije rekao, pa i sada moram ponoviti nažalost, kada pogledamo koliko ljudi je željelo reći nešto dobro o braniteljima u ovom Saboru, vrlo, vrlo malo. Pa čak evo pogledajmo, od mene desnu stranu apsolutno ih branitelji niti ne zanimaju. I onda mi je jasna stvar što iznose takve laži i takvo nepoštivanje prema Domovinskom ratu. Jako sam ražalošćen što u ovom Saboru, što ovdje u ovoj kući koja bi trebala braniti sva prava ljudi, posebno ljudi koji su branili do sada, vidim na opstrukcije nekakvih ljudi koji jednostavno ne žele o tome slušati, ne žele podršku dati tim ljudima. Kada vidim te ljude koji sjede evo tu a njih je na stotine i tisuće, pa bude me kao čovjeka, kao saborskog zastupnika stid a ujedno osjećam i jednu hrabrost da kažem tim ljudima ne bojte se, danas kada oni trebaju pomoć od ove države, kada im ova država do sada nije to učinila, sa stidom se sve radi, što to, sa ponosom se ne radi u ovoj državi, sa ponosom u ovom Saboru da te ljude poštujemo koji mi sada vjerojatno ne bi sjedili, sjedila bi vjerovatno nekakva komunistička partija sa petokrakom i vjerojatno bi oni svi visjeli na stubovima i mi svi skupa koji hrvatski razmišljamo i koji ju volimo. Prema tome, tu sam malo povrijeđen kao čovjek što se jasnije tu ne govori, što se snažnije ne govori i što se slobodnije ne govori u ovoj državi o tome, što je sve nekako u celofanu nekako, nejasno. I daje hrabrosti ustvari i daje hrabrosti tim ljudima da podcjenjuju sve ovo dobro što imamo i što smo napravili dobro, oni to podcjenjuju i pokušavaju na neki način osporiti i reći da je to sve lažno, da to sve nije dobro i da sve treba raditi otprilike kako oni zamišljaju i kako oni žele da bude Hrvatska … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala, prošlo je 2 minute odavno. Izvolite gospodin Bulj.
Pa složio bih se da danas evo već je večer pa malo kad očekujemo, kada bi se trebali svi zamisliti, pomoliti, zapaliti svijeću jer sudi se ljudima koji su branili BiH-a i Hrvatsku, ljudi koji su vodili obrambeni rat od agresora velikosrpskoga. Kao sudionik toga vremena, kao mlad čovjek, ponavljam, bio sam na tom dijelu, stvarno svakom čovjeku mora doći suza na oko. I žalosno je, naravno da se mi moramo neslagati, mislim prirodno je i da ćemo iznositi svoje stavove ali u ovome slučaju stvarno večeras se moramo prisjetiti svih tih ljudi koji su dali svoj život i na području HVO-a, na području BiH-a, tih ljudi koji su se iz Hercegovine uključili se na naše područje prije nego što je bio rat na području BiH-a, ipak smo mi na zajedništvu, svi zajedno, pa spomenuti ćemo ovdje i nacionalne manjine, još jednom 9 tisuća ljudi iz srpske nacionalne manjine hrvatskih branitelja, dali smo svi zajedno veliki obol, to je bio. Hrvatski branitelj je u biti najveći antifašist. Kada se netko poziva na antifašizam, pa nas su napadali fašisti. Znači mi moramo, mi graditi da smo mi antifašisti, mi smo oni koji su spriječili jedan pokolj, osvajanje, fašističku ideologiju, velikosrpsku ideologiju. I zato u ovim dokumentima, žao mi je najprije svega što još jednom ponavljam što je prazna sabornica, naravno da ovome zakonu treba razgovarati. Ali ne smijemo zaboraviti one koji su, sutra sude jer jednostavno ti ljudi moraju nam biti u mislima. I evo večeras tko može, dobro bi bilo pomoliti se, zapaliti svijeću jer ipak i molitvom možemo pridonijeti, naravno tko vjeruje, pridonijeti da ti ljudi osjete taj duh kao što je bilo prije 5 godina, evo nedavno je prošlo u slučaju presude našim generalima Čermaku, pardon Gotovini i Markaču i očekujem, nadam se ali bojim se da političko sudište će odraditi ono što ne bi trebalo. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I sada na kraju ministar Tomo Medved će dati završnu riječ. Izvolite.
Poštovani zastupnici, poštovani članovi Udruge 100%-tnih hrvatskih ratnih vojnih invalida I. skupine, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Zahvaljujem se na konstruktivnoj raspravi i primjedbama a posebno se zahvaljujem na konkretnim sugestijama. Svi predloženi amandmani koje smo zaprimili biti će temeljito analizirani i očitovati ćemo se do izglasavanja zakona. Ono to je danas ovdje tijekom ove rasprave bilo vidljivo da u RH pored svih naših nastojanja, svih analiza koje smo činili i prezentirali u ovom Visokom domu i javnosti RH da i dalje postoje brojne predrasude prema hrvatskim braniteljima zbog netočnih i necjelovitih informacija. Nažalost, proteklih godina jako puno tih netočnosti i dezinformacija bilo je plasirano u hrvatskoj javnosti a između ostalog kako hrvatski branitelji stalno nešto traže, kako su nezadovoljni unatoč ispunjenim svim pravima a nerijetko kako su povlašteni. A mogli smo i danas tijekom ove rasprave čuti slične iskaze. Mi u Ministarstvu hrvatskih branitelja, poduzeli smo niz mjera kako bismo kroz odgovarajuće analize stanja, kroz odgovarajući odnos, sa udrugama proisteklima iz Domovinskog rata, sa svim hrvatskim braniteljima, prikazali tu sliku, onakvu kakva ona zaista je. Iako je Ustavom RH, određeno da država posebnu skrb posvećuje zaštiti hrvatskim branitelja, hrvatskim ratnim vojnim invalidima, stradalnicima Domovinskog rata, evo, 2 desetljeća, nakon završetka Domovinskog rata, nažalost, statusna i materijalna pitanja hrvatskih branitelja, nisu regulirana i riješena na odgovarajući način. Podsjetiti ću vas, samo na uvijete uslijed kojih smo bili prisiljeni pristupiti izradi ovog prijedloga zakona. Kroz niz zakonskih i podzakonskih akata, stvarana je pravna i egzistencijalna neosiguranost. Stoga, smo kroz studije i prikaze, koje smo uručili i svim zastupnicima i zastupnicima u ovom Visokom domu, prikazali kako se ne bi iznosile neistine i kako se ne bi sa braniteljskom populacijom i ne bi se spominjala u bilo kojem kontekstu sa netočnim pokazateljima. I ova studija je bila osnovani i temelj izrade svih inačica zakona koje smo činili u proteklih godinu i pol dana. Naša populacija, neminovno stari. Naši zdravstveni problemi sve su teži, brojke o smrtnosti i prosječne dobi, u kojoj umiru hrvatski branitelji su zapanjujuće. Bolnice su pune hrvatskih branitelja bez odgovarajućeg statusa i zato smo pokrenuli i predložili mjeru u zakonu, ukidanja tog ograničavajućeg roka za stjecanje statusa hrvatskog ratnog vojnog invalida na osnovu bolesti. Kako tumačiti činjenicu, da su ljudi proveli po nekoliko godina u obrani domovine, a jednim administrativnim rokom je ograničena mogućnost reguliranje statusa hrvatskoga branitelja. I krajnje je vrijeme, da se sva ta statusna i materijalna pitanja svih hrvatskih branitelja i stradalnika Domovinskog rata, koja su niz godina, bila disperzirana u druge zakone objedine. Da se stvori pravna i egzistencijalna sigurnost hrvatskih branitelja i stradalnika Domovinskog rata. Obzirom na starost, ako to ne učinimo sada, pitanje je da li ćemo nakon nekoliko godina imati za koga to činiti. Želim se osvrnuti samo na nekoliko ovdje danas iznesenih prijedloga. Naglašavam, da ćemo kao što smo to učinili i nakon savjetovanja sa zainteresiranom javnošću, nakon prvog čitanja u ovom Viskom domu da ćemo i sada vrlo ozbiljno i odgovorno pristupiti analizi svih dostavljenih amandmana i da ćemo u konačni prijedlog teksta za izglasavanje uzeti u obzir sve one konkretne prijedloge, koje doprinose kvaliteti ovoga zakona. Ono što svakako želim naglasiti, da je neupitno i da je deklaracija o Domovinskom ratu iz 2000.g. apsolutno u izvornom obliku sadržana u ovom konačnom prijedlogu zakona. Jednako tako vezano za financijski učinak, o kojemu je danas bilo puno govora. Mi smo svo ovo vrijeme u pripremi, kako prije prvog čitanja, tako između 2 čitanja, u uskoj suradnji sa svim ministarstvima, a posebno sa Ministarstvom financija, provodili analizu utjecaja i učinak zakona na financije. I mjere koje smo predložili i tablica koja je ovdje u prilog ove brošure, vrlo jasno govori, da su sve mjere koje su predložene, dostupne kad govorimo o proračunskim sredstvima. Nažalost, zbog niza mjera i velikog financijskog učinka, nismo u mogućnosti, sve mjere primijeniti stupanje na snagu ovog zakona. Već smo u koordinaciji sa Ministarstvom financija, došli do rješenja, odnosno, do zaključka da se dio mjera primjeni kroz određeni period, odnosno, stjecanjem uvjeta za financiranje svih tih mjera. Gospođo i gospodo zastupnici, u uvjerenju da ste prepoznali konstruktivne i konkretne mjere, koje smo kroz sadržaj ovog zakona, nakon dugo godina objedinili u jedinstveni tekst, zahvaljujući uskoj suradnji Ministarstva hrvatskih branitelja, sa svim udrugama proisteklima iz Domovinskog rata, zahvaljujući kvalitetnoj i uskoj suradnji svih sastavnica ministarstava u Vladi RH i predsjednika Vlade, vodeći računa, da ovaj zakon bude u praksi primjenjiv, da bude jasan i precizan u primjeni. Da bude dostupan što se tiče proračunskih sredstava. Nadam se da ćete poduprijeti, da ćete dati svoj doprinos u usvajanju ovog zakona. Jer ponovit ću mi ne smijemo dozvoliti da se hrvatski branitelji koji su stvarali Republiku Hrvatsku, koji su dali život za nju, koji su ranjeni i postali hrvatski ratni vojni invalidi, njihove obitelji koje su prošle sve strepnje i patnje da se na ovu populaciju gleda kao na teret. Očekujem cijenjene gospođe i gospodo zastupnici da podržite Konačni prijedlog zakona o hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji u uvjerenju kako ćemo zajedno u narednom periodu nadzirati i pratiti proces implementacije i primjene ovoga zakona, a sve u korist hrvatskih branitelja i stradalnika Domovinskog rata i vodeći računa da je ovo najsnažniji temelj samostalne i suverene RH. Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče.
Hvala i vama gospodine ministre, ali imamo tri replike još. Prva gospodin Bulj, izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Uvaženi ministre dobre stvari koje su u zakonu naravno da treba uvijek pohvaliti i u prvom čitanju smo pohvalili i zaista očekujemo i ove primjedbe, tj. sad u obliku amandmana da ćete pogledati i da ćete vidjeti i u biti prihvatiti ono što smatrate da je dobrim, a mene najviše i nas u klubu MOST-a opet ću vam ponoviti iritira izbacivanje, znači ovoga dijela, izmjena ovoga dijela, znači prava paravojne postrojbe Bosne i Hercegovine. Znači evo pročitat ću vam u cijelosti hrvatski branitelji iz Domovinskog rata su branili i obranili RH unutar međunarodno priznate granice od oružane agresije koju su izvršili Srbija, Crna Gora, JNA i paravojne postrojbe iz BiH uz pomoć velikog broja pripadnika srpske nacionalne manjine u RH i organizirane i predvođene velikosrpskom politikom. To je velikosrpska politika je napravila sve ovo zlo. Mi ono šta moramo, očekujem od vas, znam da je zakonima, znam da je uložen trud. Znam, žao mi je šta nismo svi zajedno još puno konstruktivniji, puno više amandmana, puno više prijedloga, a sve u svrhu zaštite hrvatskog branitelja. Ali u temeljnim stvarima u članku 21. gdje abolirani četnici koji nisu kazneno proganjani da mogu ostvariti prava iz ovoga zakona to ne smijemo dozvoliti. Ja to ne govorim da ja vas sad želim degradirati, dapače. Ja mislim da je trud uložen, da je odrađeno i očekujem da ove amandmane koje smo poslali, a i sami ste rekli da je u interesu zajedničkom da budu što bolji, a u interesu zajedništva, hrvatskog branitelja i braniteljice, dragovoljaca, maloljetnog dragovoljca, sto postotnih hrvatskih ratnih vojnih invalida, svih onih koji bi tribali ostvarivati ova prava a poglavito i najbitnije, znači sredstva … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Druga replika gospođa Juričev-Martinčev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa poštovani ministre Medved sa suradnicima, rekli ste u završnoj svojoj riječi da je dosta toga bilo vidljivo, da su brojne predrasude danas iznešene o braniteljima, populaciji kojoj svakim danom je sve gore, sve starija je. Ja bih rekla da je zaista vidljivo i evo pogledajmo malo koliko je saborskih zastupnika na drugoj strani bilo spremno dočekati vašu završnu riječ, čuti i utjecati na nešto što bi bilo bolje našim braniteljima u narednom periodu. Ako je i malo ljudskosti u bilo kome od nas, ako i malo poštovanja prema onima kojih više nema, koji su dali živote za našu bolju budućnost, ako i malo poštovanja prema onim ljudima koji su dali dio sebe da bi nama bilo bolje i ako i jedna od ovih mjera sprječava nekog našeg branitelja da ne napravi suicid trebali bi stisnuti za i glasati za ovaj zakon. Evo poziv svima. Na žalost ne znam koga pozivam kad ih nema, ali vjerojatno će netko nešto pročitati i dati podršku ovom zakonu, jer ako i jedan jedini živog ovaj zakon spašava mislim da smo učinili puno. Hvala.
Hvala lijepa. I treća posljednja replika gospodin Šipić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima. Danas smo imali šaroliku raspravu o Prijedlogu zakona o hrvatskim braniteljima, svakakvih konstrukcija i kvalifikacija koji i nisu na ponos onima koji su ih izgovarali prilikom rasprave a pogotovo nisu na ponos hrvatskim braniteljima koji čekaju da ovaj Dom usvoji ovaj zakon. Svatko ima pravo na svoje mišljenje i stav, ali bez insinuacija i krivih teza o statusu i pravima branitelja koji ovaj zakon detaljno predlaže. Sama činjenica da ste se vi gospodine ministre osobno uključili sa svim svojim timovima u izradu ovog prijedloga zakona svjedoči da je vama i ministarstvu stalo da hrvatskim braniteljima i njihovim obiteljima ovaj zakon donese ona prava koja im po statusu i pripadaju. Zato puna podrška vama, vašem timu koji činite napor da se dostojanstvo hrvatskih branitelja ni u kojem slučaju ne dovede pod upitnik. Toliko je dobroga, a evo i sama je kolegica prije mene rekla, dobroga u ovom prijedlogu zakona, a čuli smo i dijelom iz oporbe koja evo na kraju može se reći, složit ćemo se svi zajedno, dakle nije niti korektno, niti fer zalagati se za neka nova braniteljska prava ili neslagati se, a ne prisustvovati ovakvoj jednoj završnoj raspravi. To sama činjenica govori o onima koji su danas sudjelovali sa kojim motivima su sudjelovali u raspravi. Ova rasprava danas je trebala imati više dostojanstva, zajedništva i uvažavanja sviju, a ne da na jako proziran i površan način dolazi do jako ružne teze naši i vaši branitelji. Hvala vam gospodine ministre i ustrajte u provedbi ovog zakona na dobro svih hrvatskih branitelja i njihovih obitelji.
Hvala lijepa. Pozdravljam ovdje predstavnike Udruga 100%-tih invalida Domovinskog rata, gospodina ministra. Zaključujem raspravu i glasati ćemo kada se steknu uvjeti, vjerojatno u četvrtak, četvrtak vjerojatno. Hvala lijepa.
Konačni prijedlog Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihove obitelji, drugo čitanje, P.Z. br. 174. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena, Vlada je podnijela amandmane sukladno članku 199. Poslovnika o ovako podnesenim amandmanima mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Dajem na glasovanje prijedlog da se provede rasprava o amandmanima Vlade RH. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo jednoglasno sa 104 glasa za odlučili provesti raspravu o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Sada bih moli predstavnika predlagatelja, poštovanog ministra hrvatskih branitelja, Tomu Medveda, da obrazloži podnesene amandmane, ministre izvolite.
Gospođe i gospodo zastupnici, na temelju članka 85. Ustava RH Vlada RH na konačni prijedlog zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji podnosi četiri amandmana. Obzirom da se radi o nomotehničkim izmjenama predlažem da ih u predstavljanju objedinimo.
Ima li netko protiv takvog prijedloga? Ako nema molim vas ministre izvolite.
Hvala lijepa. Amandman 1. U članku 179. u točkama g) do k) ispred riječi „nakon“ dodaju se riječi „na zahtjev stranke“. Obrazloženje. S obzirom da se upravni postupak može pokrenuti na zahtjev stranke ili po službenoj dužnosti ovom dopunom jasno se određuje da se status sudionika može ostvariti u upravnom postupku pokrenutom na zahtjev stranke. Amandman 2. U članku 190. stavak 1. točka c) iza riječi „internog oglasa“ dodaju se riječi „ili u postupku zapošljavanja provedenom na drugi način. Obrazloženje. S obzirom da je djelomično prihvaćen amandman Odbora za ratne veterane Hrvatskog sabora da se u članku 102. u stavku 1. riječi „javnog natječaja ili oglasa zamjenjuju riječima „javnog natječaja, oglasa ili u postupku zapošljavanja provedenom na drugi način“. I u članku 190. kojim se propisuje prekršajne odredbe potrebno je dodati da se prekršajna sankcija odnosi i na nepoštivanje prednosti pri zapošljavanju u postupku zapošljavanja provedenog na drugi način. Amandman 3. U članku 205. stavak 2. se briše. Obrazloženje. Iz nomotehničkih razloga stavak 2. članka 205. se briše, te se njegov sadržaja spaja sa člankom 210. kako bi se izbjeglo da se kroz dva članka propisuje isto. I amandman 4. U članku 210. iza broja 145. dodaje se veznik i broj 146. Obrazloženje isto kao za amandman 3.
Zahvaljujem ministre. Otvaram raspravu o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Javlja li se netko za raspravu? Kolega Glasnović, izvolite. Mogu samo predstavnici klubova to vam je jasno, mislim to ne trebam naglasiti. Izvolite.
Hvala. Ja predlažem za amandman 1. članak 1. u članu točka 1. riječi citira: „S oružanom pobunom dijela srpskog pučanstva u RH mijenjaju se te se dodaje citiram i srpske paravojne postrojbe iz BiH uz pomoć velikog broja pripadnika [[Upadica predsjednik: Kolega Glasnović …]] [[Govornik se ne razumije.]] u RH organizirane i privođene velikosrpskom politikom.
Kolega Glasnović to uopće nije tema. To uopće nisu amandmani o kojima mi vodimo sada raspravu trenutno. Da li ima nekoga tko se na postojeći prijedlog ministra misli osvrnuti? Ako ne, onda zaključujem raspravu. Predlažem da ove amandmane usvojimo objedinjeno pa vas molim da se uključite i da glasujemo. Dakle, glasujemo o sva četiri amandmana Vlade koje je predstavio ministar Medved. Utvrđujem da smo većinom glasova, 93 glasa za i 1 suzdržani prihvatili amandmane Vlade, te oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Sada prelazimo na glasovanje o ostalim amandmanima koje su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za ratne veterane, Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, Klub zastupnika Hrvatske narodne stranke Liberalnih demokrata, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, Klub zastupnika Neovisni za Hrvatsku. Tablica amandmana dostavljena vam je elektronskim putem. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Ponovno ministar hrvatskih branitelja Tomo Medved. Idemo redom. Prvi je Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, prvi amandman.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Amandman se ne prihvaća. Amandman se ne može prihvatiti jer je točka c) u potpunosti usklađena sa Deklaracijom o Domovinskom ratu, te bi svaka intervencija u ovu točku dovela do situacije u kojoj bi ova odredba bila u suprotnosti sa Deklaracijom o Domovinskom ratu.
Izvolite kolega Orepić.
Tražimo glasovanje po navedenom, a iznijet ću obrazloženje. Znači u prijedlogu zakona navode se svi segmenti agresorske vojne sile koja je napala suverenu državu unutar međunarodno priznatih granica. Predloženi stavak, međutim izbacuje građane RH srpske provincijencije koji sudjeluju u agresiji protiv legalne vlasti što je neprimjereno demokratskom društvu. Ovakvo zakonsko rješenje ne poštuje temeljne vrijednosti Domovinskog rata, a niti odgovara povijesnoj stvarnosti. Molim glasovanje.
Pristupimo glasovanju a amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman broj 2. Kluba zastupnika „Neovisni za Hrvatsku“.
Amandman se ne prihvaća. Amandman se ne može prihvatiti jer je točka C u potpunosti usklađena sa Deklaracijom o Domovinskom ratu, te bi svaka intervencija u ovu točku dovela do situacije u kojoj bi ova odredba bila u suprotnosti sa Deklaracijom o Domovinskom ratu.
Mi smatramo da je potrebno proširiti definiciju agresora s obzirom na poznate činjenice, odnosno … [[Govornik se ne razumije.]] s područja BiH u ratnim operacijama na području RH. Sve navedene vojne i paravojne jedinice imali su za cilj stvaranje jedinstvene srpske države koja bi obuhvaćala i okupirane dijelove RH.
Prelazimo na glasovanje o ovom amandmanu koji Vlada isto tako ne prihvaća. Molim glasujmo. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova. 3. amandman je amandman Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Amandman se ne prihvaća, uz obrazloženje u važećem Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji kao i u konačnom prijedlogu ovog zakona ne određuje se datum početka i kraja Domovinskog rata već se određuje razdoblje sudjelovanja u obrani neovisnosti, teritorijalne cjelovitosti, suvereniteta RH odnosno vrijeme neposredne ugroženosti suvereniteta RH unutar kojeg se može ostvariti status hrvatskog branitelja.
Očitovanje kolega Bunjac.
Hvala lijepa predsjedavajući. Na samom početku predlažem da se objedinjeno glasa o svim našim amandmanima na ovaj zakon, dakle konkretno 3, 6, 8, 11 i 20 jer se radi o istoj problematici, znači sadržaj je de facto potpuno isti. Što se tiče obrazloženja ministarstva, mi ga ne možemo prihvatiti jer smatramo da ne može netko imati status ratnoga veterana, a da nije sudjelovao u Domovinskom ratu. Znači status ratnog veterana može imati isključivo onaj tko je sudjelovao u vojnim operacijama za vrijeme dok su se vodile borbe. I s obzirom na to da je službena historiografija utvrdila da su sve borbe u Hrvatskoj i BiH prestale 14. prosinca 1990. godine donošenjem Dejtonskoga sporazuma, nema osnove da netko tko je bio u lipnju '96. godine u vojsci ili u logistici isto tako uživa prava hrvatskog branitelja. Mislim da jednostavno nije uredu da ljudi koji su branili Vukovar, Karlovac, Gospić, Pakrac, Zadar, Šibenik i ostale napadnute gradove u RH sada su izjednačeni sa ljudima koji nisu ni na koji način bili izloženi opasnosti niti su trpili strah, stres i sve one druge posljedice koje proizlaze iz oružanih borbi. Molim da se glasa. Hvala lijepa.
Evo ga samo malo, vi ste govorili o amandmanima 3, 6, 8, 11 i 20 jel dobro govorim? Dakle ministre Vlada odbija sve te amandmane ako sam dobro shvatio? Odbijate sve te amandmane jel?
Odbijamo.
Da, budući da Vlada odbija sve te amandmane onda možemo objedinjeno glasovati. Slažete se kolege iz Živog zida i SNAGA-e? Pa molim vas glasujmo onda o amandmanima 3, 6, 8, 11 i 20 koje Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandmani 3, 6, 8, 11 i 20 koji je predložio Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e nisu dobili potreban broj glasova. Prelazimo na amandman broj 4 Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Obrazloženje, amandman se ne prihvaća jer je kategorija maloljetnih dragovoljaca obuhvaćena člankom 5. stavkom 2. pod kategorijom osoba koje nisu imale obvezu sudjelovanja u pričuvnom sastavu ili nisu regulirale obvezu služenja vojnog roka.
Kolega Orepić, izvolite.
Tražimo glasovanje o navedenom amandmanu uz obrazloženje. Moramo znati da je maloljetnih branitelja obrane suvereniteta RH bilo uključeno 3,5 tisuće dok je sam Vukovar branilo 94 od kojih je poginulo 46. mnogi od njih su smrtno stradali, a dosta njih je umrlo u poraću zbog posljedica ratnih zbivanja. Neću dalje s obrazloženjem, mislim da je dovoljno. Hvala.
Molim glasujmo o amandmanu broj 4 Most-a nezavisnih lista koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova. Prelazimo na 5. amandman istog kluba zastupnika.
Amandman se ne prihvaća. Obrazloženje, amandman se ne prihvaća jer je kategorija dragovoljki obuhvaćena člankom 5. stavkom 2. pod kategorijom osoba koje nisu imale obvezu sudjelovanja u pričuvnom sastavu.
Očitovanje. Izvolite kolegice Strenja-Linić.
… svim zastupnicima. 5% učesnika Domovinskog rata bile su žene, 14000 njih su bile u direktnom na prvoj crti bojišnice u direktnim oružanim sukobima. 2000 žena je ranjeno, 766 je poginulo, samo u Vukovaru 127 žena je poginulo i 1113 je bilo trajnih invalida. Žene koje su bile učesnice Domovinskog rata koje nisu imale vojnu obvezu da to budu, koje su rame uz rame odradile svoj posao 24 njih su bile uključene u hrvatsku vojsku, ali 14000 njih su bile direktno uključene i na prvoj crti bojišnice, kao liječnice, kao sestre, kao borci i kao one koje su rame uz rame odradili. Dokažimo i potvrdimo poštovanje prema njima i dajmo im ipak poseban status da je svaka žena time što je ušla i pristupila hrvatskoj vojsci ima automatski status dragovoljke. Zahvaljujem.
Pretpostavljam da tražite glasovanje? [[Upadica Strenja-Linić: Tražim glasovanje.]] Glasovat ćemo onda i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Molim glasujmo. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova. Pa idemo sada na 7. preskačemo 6. o njemu smo se očitovali, 7. amandman je isto Klub zastupnika Most-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća iz razloga uvođenja nove kategorije umrli hrvatski branitelji, te članovi njihovih obitelji koji će ostvariti prava određena prema ovom zakonu za članove obitelji umrlih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Članovi obitelji umrlih hrvatskih branitelja prema ovom prijedlogu zakona mogu ostvariti prava obiteljske mirovine, naknade za nezaposlene, besplatne udžbenike, potporu za obrazovanje i prednost pri zapošljavanju.
Očitovanje. Odustajete od amandmana ili odustajete od glasovanja ili što? Hvala vam lijepa. Onda povlačimo taj amandman. Osmi smo isto tako već riješili. To je Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, pa idemo na deveti isto Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. U stavku 1. točci a) određeno je da pravo po ovom zakonu ne mogu ostvariti pripadnici pomagači ili suradnici neprijateljskih vojnih i paravojnih postrojbi koji su sudjelovali u oružanoj agresiji na RH kao ni članovi njihovih obitelji temeljem njihova stradanja.
Očitovanje poštovani kolega Orepić. Hvala vam. Dakle, povlači se amandman, pa idemo na amandman 10. Odbor za zakonodavstvo.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Broj 11. smo isto tako već izglasovali. 12. ponovno Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Naime, automobil koji je dodijeljen hrvatskom ratnom vojnom invalidu prve skupine predstavlja ortopedsko pomagalo koje se prilagođava svakom korisniku ovisno o vrsti invalidnosti, te kao takav nije pogodan za uporabu od strane drugog korisnika.
Očitovanje kolega Orepić, izvolite.
Tražimo glasovanje po navedenom amandmanu i uz obrazloženje sljedeće. Znači, ukoliko netko ostvari pravo na vozilo koje mu u potpunosti svi troškovi tog vozila, prilagodbe tog vozila za uporabu osigura iz proračuna ne vidim razloga zašto to vozilo nakon 7 godina se ne može dodijeliti potrebitom, a pogotovo zbog toga što će osoba koja predaje to vozilo potrebitom dobiti drugo novo auto također prilagođeno njihovoj potrebi. Uistinu smatram pravednim da se vozilo nakon 7 godina korištenja da nekome drugome tko nema mogućnost doći do nikakvog auta, a kamoli prilagođenog za takve svrhe. Molim glasovanje.
Glasujmo onda o amandmanu MOST-a nezavisnih lista. Vlada ga ne prihvaća. I ovaj amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo sad na 13 amandman isto tako Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite ministre.
Amandman se ne prihvaća. Naime, nema potrebe navoditi da pravo prednosti pri zapošljavanju ne mogu ostvariti osobe koje nisu korisnici mirovine, jer je već Zakonom o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti određeno da se nezaposlenom osobom između ostalog ne smatra osoba koja je korisnik mirovine. Osim korisnika mirovine koji ostvari pravo na invalidsku mirovinu zbog profesionalne nesposobnosti za rad odnosno korisnika mirovine koji ostvari pravo na invalidsku mirovinu zbog djelomičnog gubitka radne sposobnosti i korisnika obiteljske mirovine kojemu se ta mirovina ne isplaćuje kao ni osoba koja ispunjava uvjete za starosnu mirovinu, te kao takve ne bi mogle ostvariti pravo na prednost pri zapošljavanju za nezaposlene osobe iz članka 101. stavak 1. Ovim člankom već je proširen krug osoba koje mogu ostvariti prednost pri zapošljavanju pri tome uvažavajući socioekonomsku situaciju u obitelji osobe koja bi ostvarila pravo na prednost pri zapošljavanju. Napominjemo da bi svako dalje proširenje kruga ovih osoba odstupalo od načela svrsishodnosti odredbe.
Glasujmo onda o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio potreban broj glasova. Sada idemo na amandman broj 14. Odbora za ratne veterane.
Djelomično se prihvaća amandman uz obrazloženje. U članku 102. stavku 1. riječi „javnog natječaja“ ili oglasa zamjenjuje se riječima; „Javnog natječaja, oglasa ili u postupku zapošljavanja provedenom na drugi način.“
Očitovanje Odbora za ratne veterane. Kolega Đakić.
Prihvaćamo.
Prihvaćate objašnjenje, onda u toj formi postaje taj amandman sastavni dio zakona. Idemo na 15. amandman to je Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Nema potrebe navoditi da pravo prednosti pri zapošljavanju ne mogu ostvariti osobe koje nisu korisnici mirovine jer je već Zakonom o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti određeno da se nezaposlenom osobom između ostalog ne smatra osoba koja je korisnik mirovine osim korisnika mirovine koji ostvari pravo na invalidsku mirovinu zbog profesionalne nesposobnosti za rad, odnosno korisnika mirovine koji ostvari pravo na invalidsku mirovinu zbog djelomičnog gubitka radne sposobnosti i korisnika obiteljske mirovine kojemu se ta mirovina ne isplaćuje kao ni osoba koja ispunjava uvjete za starosnu mirovinu, te kao takve ne bi mogle ostvariti pravo na prednost pri zapošljavanju za nezaposlene osobe iz članka 101. stavak 1.
Očitovanje kolega Orepić. Glasujemo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 16. Klub zastupnika Neovisni za Hrvatsku.
Amandman se ne prihvaća. Naime, pod zajedničkim kućanstvom podrazumijeva se zajednica privređivanja i trošenja. Obiteljskim zakonom predviđena je međusobna obveza uzdržavanja između bračnih ili izvanbračnih drugova, roditelja i djece. S obzirom na prethodno navedeno ne bi bilo pravično da hrvatski branitelj i braniteljica čiji bračni drug je nezaposlen i onaj hrvatski branitelj odnosno braniteljica čiji bračni drug ima visoka mjesečna primanja imaju jednako pravo na naknadu za nezaposlene hrvatske branitelje.
Očitovanje kolega Glasnović.
Pravo na naknadu za nezaposlene koje hrvatski branitelji ostvaruju zakonom ne bi smjelo biti opterećenje imovinskim cenzusom članova njihovog kućanstva. Tražim da se glasa po amandmanu.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova. Pa idemo na amandman broj 17 Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Naime, ovim člankom predviđena je samo iznimka od ostvarivanja prava na jednokratnu novčanu pomoć u upravnom postupku koja je regulirana člancima 118. do 120. Cilj ove odredbe je u hitnim situacijama omogućiti ostvarivanje jednokratne pomoći do maksimalnog iznosa 3.326 kuna. Podaci koji se navode u obrazloženju amandmana da je na ovakav način 2015. godine utrošeno 7 milijuna kuna potrebno je promatrati u kontekstu da je prethodno ukinuta opskrbnina te se veliki broj hrvatskih branitelja iznenadno našao bez ikakvog izvora prihoda.
Očitovanje kolega Orepić.
Nije mi jasno uistinu zašto uporno odbijamo da budemo uređeno i pravedno društvo. Imamo novce iz proračuna, to mora biti provjerljivo i zašto uporno bježimo od upravnog postupka. Molim glasovanje.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova. Prelazimo na amandman broj 18 Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku.
Amandman se ne prihvaća. Obrazloženje, stavkom 2. predviđeno je ostvarivanje prava na invalidsku mirovinu po osnovi ozljede ili svih bolesti, a ne samo PTSP-a ali samo za najteže stradalnike od 1. do 4. skupine.
Očitovanje kolega Glasnović.
Pa članak 142. nije uvršten PTSP to je razarajući, to se … [[Govornik se ne razumije.]] mi ne znamo kada će se to pojaviti, nemamo točne podatke šta se događa preko granice, to možda imamo. Ja bih volio da se glasuje o amandmanu.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio potrebni broj glasova. Prelazimo sada na amandman broj 19 Odbora za ratne veterane.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 20 to smo već glasovali. Prelazimo na amandman broj 21 Kluba zastupnika HNS-a Liberalnih demokrata.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Prelazimo na amandman broj 22 Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Obrazloženje, amandman se ne prihvaća jer se ovaj članak odnosi na građansko pravne postupke te je zakonom o obveznim odnosima za povremene tražbine određen zastarni rok od tri godine.
Očitovanje kolega Orepić.
Stvarno ne mogu ponovo vjerovati. Znači ako je netko lažno ostvario prava i ostvaruje ih i mi to definiramo da je lažno ostvario ta prava nemamo hrabrosti ni odlučnosti da mu oduzmemo sve ono što je stekao na osnovu lažnog ostvarenog prava. Postoji pravni mehanizam koji to omogućava, zašto uporno izbjegavamo ponavljam da budemo uređeno društvo. Molim glasovanje.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova. Prelazimo na amandman broj 23 Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku.
Amandman se prihvaća.
Ne, ne, prihvaća se ili se ne prihvaća [[Upadica Medved: SE prihvaća.]] Ako se prihvaća onda on postaje sastavni dio zakona, ne trebate ga objašnjavati. Prelazimo na idući to je 24 Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Nisu osigurana sredstva za provedbu ove odredbe od 1.1.2018. godine.
Očitovanje kolega Orepić, a kolega Bulj. Izvolite.
Gospodine ministre, u Kninu na Dan Oluje 5.8. na sjednici Vlade kazano je da će biti primjenjivane Zakon o hrvatskim braniteljima i sva prava proistekla iz hrvatskih branitelja znači od 1.1.2018. godine. Nije dobro na taj način predstavljati i slati lažnu poruku ljudima koji očekuju da ostvare svoja prava. I tražimo glasanje da se temeljem obećanja Vlade koja je dana u Kninu na Dan Oluje da se od toga datuma primjenjuje ovaj zakon. Hvala lijepo.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji nije dobio potporu Vlade. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova. Prelazimo na predzadnji 25 amandman Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Nisu osigurana sredstva za provedbu ove odredbe od 1.1.2018. godine.
Kolega Bulj, izvolite.
Još jednom ponavljam da je na sjednici Vlade RH na dan Oluje u Kninu kazano da će biti osigurana sredstva i donesen zakon za sve ovo što je predviđeno u zakonu. Činjenica je da je to bila obmana ljudi koji očekuju ostvariti svoja prava. Nije isto 1.1.2018. i 1.1.2019., to je razlika godinu dana a ljudi su očekivali, branitelji da ostvare svoja prava. Zbog toga vas molim još jednom da se osiguraju sredstva u 2018. godini i da branitelji kojima je obećano od Vlade da se ostvare prava koja su obećana u Kninu, tražim glasanje.
Glasujemo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća, izvolite. Utvrđujem da niti ovaj amandman nije dobio potreban broj glasova pa bismo sada prešli onda na glasovanje o Konačnom prijedlogu Zakon o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 93 glasova za, 4 glasa suzdržana i 15 protiv donesen Zakon o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Zahvaljujem se ministru.
Prelazimo na drugi, odnosno na posljednji današnji Zakon. - Konačni prijedlog Zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u vezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnoga reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona, znači to je konačno čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave a raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Želi li predstavnica, mislim da je predstavnica ovdje predlagatelja, dati dodatno obrazloženje? Gospođa Katica Prpić državna tajnica u Ministarstvu uprave, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane saborske zastupnice i poštovani saborski zastupnici. Zakonom o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora ovlaštena je Vlada RH da svojim uredbama uređuje pitanje tekuće gospodarske politike iz djelokruga Hrvatskoga sabora osim izmjena državnog proračuna i propisivanja poreza te onih pitanja koja prema Ustavu RH može uređivati samo Hrvatski sabor, u vrijeme kada Hrvatski sabor redovito ne zasjeda. Iznimno ovlaštena je Vlada RH da u razdoblju od dana raspuštanja ili isteka mandata Hrvatskoga sabora pa do dana prvog zasjedanja novoizabranog Hrvatskoga sabora uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora. Osim onih pitanja kojima prema Ustavu RH može uređivati samo Hrvatski sabor. Prijedlog zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora, Hrvatski sabor je prihvatio u prvom čitanju na sjednici održanoj 13. listopada 2017. godine tekst ovog Konačnog prijedloga Zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora ne razlikuje se od tekst prijedloga zakona raspravljenog u prvom čitanju. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Miro Bulj. Ne, kao prvo da li ima netko u ime Odbor? Ne. Gospodin Miro Bulj ispred Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista. Nema ga. Gospodin Šipić. Gospodin Bulj je izgubio pravo. Gospodin Šipić u ime Kluba zastupnika HDZ-a.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege, hvala vam koji ste ustrajali evo do kraja. Pa u zadnjoj, u prvom čitanju smo imali priliku raspravljati o ovom prijedlogu zakona koji i nije toliko suštinski recimo tako veliki i opsegom da bi se trebalo toliko raspravljati o njemu. Ali evo, možemo samo reći kratko, znači HDZ će podržati ovaj prijedlog zakona a on u biti se odnosi na ono vrijeme kada Vlada RH i u onom vremenu kada pojedina pitanja ne može donositi bez podrške da tako kažemo Sabora, ništa se suštinski nije promijenilo u onom bitnom o u ovom prijedlogu. Tako da ovlasti Vlade RH da u zakonodavnoj delegaciji svojim uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora prestati će dakle po zakonu 10. prosinca, toga dana će isteći rok od godinu dana i u kojem vremenskom razdoblju je dana Vladi ovlast da može donositi odluke. Vlada ocjenjuje da joj i nadalje treba podijeliti zakonodavnu ovlast za donošenje uredbi na temelju zakonske ovlasti. Prema tome, evo da se ne ponavljam, mi obzirom da kako sam rekao u raspravi nisu iznesene primjedbe na njegov sadržaj, tekst Konačnog prijedloga Zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora ne razlikuje se od teksta prijedloga zakona raspravljenog u prvom čitanju. Predlažem da se usvoji ovaj prijedlog zakona i mogao je po nama, po mišljenju u HDZ-u, u klubu ići i u hitno jedno čitanje. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Predlagateljica ne želi dodati ništa. Zaključujem raspravu. Dozvolite mi da primijetim da smo možda i jedini Parlament na svijetu koji tako kratko govori o tako ozbiljnom dokumentu, ali tu smo gdje smo. Glasovati ćemo u četvrtak. Sutra nastavljamo u 9,30 s Konačnim prijedlogom zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj, odnosno regionalnoj samoupravi. Ima i drugi naziv ali vi ga znate, ja ga neću reći. Hvala. SJEDNICA JE PREKINUTA U 17,16 SATI
Konačni prijedlog Zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora, drugo čitanje, P.Z. br. 99, predlagatelj akta je Vlada RH, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 94 glasova za i 3 suzdržana donesen Zakon o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, započinjemo novi radni dan. Danas ćemo raditi Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, drugo čitanje, kao prvu točku, no prije toga uočio sam kolegu Glasnovića, izvolite.