Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obavaštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 115 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice. Konstatujem da nemamo kvorum za rad Narodne skupštine. Dajem pauzu od 10 minuta. [[Posle pauze]] Nastavak sednice u 10,35 časova. Konstatujem da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da sam odobrio odsustvo sledećim narodnim poslanicima: Siniši Mitroviću, Dušanu Goluboviću, Zahariju Trnavčeviću, Gordani Čomić,Milošu Lučiću, Velimiru Živojinoviću, Živici Predojevu, Atili Juhas, Vladanu Jovičiću, Vuku Antonijeviću, Marku Jakšiću, Dragiši Đokoviću, Borislavu Novakoviću i Borivoju Mijatoviću. Za pre podne: Dušanu Petkoviću, Dušanu Budišinu, Vojislavu Obradoviću i Pal Šandoru. Zakašnjenje su najavili Miroslav Martić i Nataša Mićić. Obavaštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda: - PREDLOGA ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O RADNIM ODNOSIMA (nastavak) Reč ima narodni poslanik Miomir Ilić, a posle njega narodni poslanik Vitomir Plužarević.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o radnim odnosima je jedan u nizu u paketu zakona koje Vlada Republike Srbije prezentira javnosti, građanima za prosperitet ove naše zemlje. U svojoj diskusiji izneću one primedbe i ona shvatanja koja ja smatram, kao poslanik, da su neprihvatljiva sa aspekta SPS-a. Članom 1. Predloga zakona o radnim odnosima predlaže se da radniku kojem nije moglo da se obezbedi nijedno pravo iz ovog člana, (raspoređivanje na drugo radno mesto kod istog ili drugog poslodavaca ili da se dokvalifikuje, prekvalifikuje ili stručno osposobi za rad na drugom radnom mestu kod istog ili drugog poslodavca;) predviđeno je da takvom radniku može prestati radni odnos pod uslovom da mu se prethodno isplati: od 8-10 godina staža dvostruka, umesto 6 zarada; od 10-20 godina staža trostruka umesto 8 zarada; od 20-30 godina staža četvorostruka, umesto 10 zarada, preko 30 godina staža osiguranja petostruki iznos zarade umesto dvanaestostrukog iznosa neto zarade. Da podsetim da su ranija rešenja iz ovog zakona za ovakve slučajeve predviđala rešenja isplate novčane naknade u visini od 24 do 36 ostvarenih za mesec kojiprethodi mesecu u kojem prestaje radni odnos. Radi se o radnicima za čijim je radom prestala potreba, tehnološki višak, zbog organizacionih i tehnoloških promena. Sigurno je da će u predstojećem vremenu doći do brojnih promena u svim preduzećima. Ako se sada prezentuje da imamo viška oko 45% od ukupnog broja zaposlenih, može se pretpostaviti da će u dogledno vreme biti 200 do 250.000 viška radnika koje preduzeća treba da zaposle kod sebe, osposobe, dokvalifikuju ili prekvalifikuju da bi ih zaposlili kod sebe ili kod drugog preduzeća ili, pak, ako ne može to da uradi, onda preduzeća isplaćuju zavisno od godine radnog staža od dve do pet prosečnih plata. Moram reći, što je malo, mnogo je malo. Ako uzmemo primer koliko bi to iznosilo, ako je to neto, to je 8.000, 12.000, 16.000 ili 20.000 ili bruto, kako to kaže naš ministar za finansije, da će bruto na neto iznositi ne 1,2, nego 0,8 ili 0,7. To je nedovoljno, sa mog aspekta. Pri sadašnjem stanju kretanja troškova života, prevashodno potrošačke korpe četvoročlane porodice u kojoj rade dvoje, životni standard ostaje na nivou proste egzistencije, a gde radi jedan, porodica se dovodi u stanje biološkog izumiranja. Ko može da nađe posao za period kraći od dva odnosno pet meseci, kada i sada nezaposleni sa fakultetom za čiju se pripremu za zapošljavanje obezbeđuju sredstva u trajanju od godinu dana, i to 80% od proseka u privredi, čekaju na posao od tri meseca do jedne godine. Njih niko ne izdržava. A, radnici koji su tehnološki višak su izdržavaoci i ne mogu da postanu izdržavana lica. Sledeći argumenat da su sredstva otpremnine apsolutno nedovoljna da radnik koji je tehnološki višak tim sredstvima ili još sa drugim, ali ne znam koja su to sredstva, otpočne neki rad, otvori radionicu, radnju ili slično ili da ta sredstva uortači sa nekim drugim sličnim ili novim. Nemam predstavu šta bi moglo da se započne kao privredna delatnost sa početnim sredstvima od 130 do 660 maraka. Opravdanje da je sve ovo tako, da se prelazi sa neto na bruto, mogu da argumentujem samim dokazima u obrazloženju koje je Vlada dala. Ovde stoji da prelazak sa neto na bruto primanja i oporezivanja koja idu u svim ovim aspektima, je pravdanje da je to siva ekonomija, da se anuliranjem sive ekonomije, time što će se isplaćivati topli obrok, regres, terenski dodatak, što se neće isplaćivati u naturi, odnosno sva isplata ide u gotovom novcu, je još jedno opterećenje za privredu koja je u ovom trenutku nedovoljno jaka damože da se suprotstavi novim trendovima i novim pravcima koje je Vlada predvidela. Obrazloženje koje je dato u trećoj stavci da se prilagođavanje zakonskih rešenja sa zakonodavstvom Evropske unije, mogu da kažem da nije nikakvo. Pre svega, u Evropskoj uniji su članice onih zemalja koje su ovu zemlju razorile. Razorili su naša postrojenja, kao što su: "Zastava" u Kragujevcu, kao što je "DIN" uNišu, "14. oktobar", "Milan Blagojević" u Lučanima, "Krušik" u Valjevu i druga postrojenja. Možda će neko da kaže da ovo nije na dnevnom redu, ali da bi bilo na dnevnom redu, ja ću da spomenem da, rušeći ova privredna postrojenja, ostavljeni su radnici na ulici i sada, po ovim zakonskim rešenjima, potpadaju pod ovaj tretman da mogu da dođu pod neki od ovih udara i da se nađu kao nezaposlena lica. Te zemlje prethodno treba da plate štetu, a ne da dođu one i da čiste Dunav i ove mostove koje smo mi za godinu dana popravili, na kojima, kako vi kažete, smo se slikali, nego da povade to sve što ima, da očiste besplatno, a nikako neko donatorstvo. To je njihova obaveza. Kada to urade, onda možemo da se uporedimo i da uzmemo neke njihove metode, kako se ovde kaže, odnosno, zakonodavstvo iz Evropske unije. Obrazloženje koje je dato u odbijanju amandmana koji su poslanici iz opozicije, SPS-a i drugih opozicionih stranaka, SRS-a i SSJ-a,dali, a koji vi verovatno nećete iz vašeg poznatog stava da prihvatite, su i sama takva i govore da vi koji to predlažete ste kontraargumentovani. Ja ću samo da pročitam obrazloženje za odbijanje jednog amandmana poslanika Nikolića. Kaže - "Iz napred navedenih razloga smatramo da ne treba povećati predloženi iznos otpremnine, jer bi se time opteretili poslodavci koji imaju zaposlene za čijim je radom prestala potreba. Po pravilu se radi o poslodavcima koji su u teškoj finansijskoj situaciji i koji nemaju sredstva za isplatu visokih otpremnina zaposlenih za čijim je radom prestala potreba. Poslodavcima treba obezbediti da posluju na tržišnim principima i da u okviru svojih potreba određuju potreban broj zaposlenih, a ne da snose teret socijalne brige o zaposlenim za čijim je radom prestala potreba".Ovde Vlada ne štiti niti amandmane niti štiti radnike, a najmanje poslodavce. Vlada treba da štiti radnike slušajući ono što je dobro u predlogu Vlade, a i u predlogu amandmana koje poslanici opozicije predlažu. Što se tiče poslodavaca, ja kao jedan od tih, koji učestvuje već 30 godina u rukovodstvu kao poslodavac, mogu da kažem da od 1. juna kad stupe na snagu svi ovi zakoni, mislim da sve ono što je napisano i što je ovde doneto, da tom poslodavcu ne treba nikakva pomoć nego treba jednostavno da se pokupi i može slobodno da ode. Pošto je juče ministar za rad i radne odnose rekao da mi svi koji smo u opoziciji kritikujući predloge i dajući jednu konotaciju da svi ti zakoni koji su bili ranije, a koje mi opravdavamo da su ispravni, da je to kao da je bilo na javi, odnosno, kao da je bilo u raju. Ja neću da kažem da je bilo u raju, ali mogu slobodno da konstatujem na kraju svog izlaganja da ovi predlozi u celom ovom paketu zakona dovode građana, radnika i poslodavca da bude u paklu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vitomir Plužarević, a posle njega narodni poslanik Marko Ćulibrk.
Dame i gospodo narodni poslanici, Zakon o radnim odnosima koji je sada na dnevnom redu pokušaću da u kratkim crtama obrazložim, u načelu. Ovaj zakon predviđa da sve norme o radnim odnosima treba da se fiskalno urede prema evropskim normama odnosno evropskom zakonodavstvu. Zar je evropsko zakonodavstvo to koje treba da utiče da i postojeći odnosi u ovom zakonu treba da se devalviraju na primer, u prvim članovima ovog zakona su predviđene restriktivne mere sa 6 na dve plate, odnosno sa 8 na tri plate i tako dalje. To je suština koja je danas ovde pred nama. Ovim zakonom biće uređene novine koje treba uskladiti, a to su plaćanje poreza iz doprinosa i zarada. To može da se prenese samo onda kada naša privreda i ljudi budu radili. Zakon reguliše princip bruto zarade. U bruto ulaze svi prihodi po osnovu radnog odnosa, zarada, naknada zarade i dodaci na zaradu,kao i doprinosi za obavezno socijalno osiguranje i porezi na zaradu. Sve je to korektno ali kako ćete to vi sprovesti odnosno koliki će broj ljudi da upražnjava ovaj zakon. Kada po svim predviđanjima stranih mentora, a to je i ministar Milovanović izjavio treba da dođe do revitalizacije u znaku otpuštanja jednog miliona radnika, a potom primanja tih istih radnika po principu - ti si dobar a ti nemoj više doći. Može ovaj zakon da se primeni i bez šok terapije onog trenutka kada u zemlju uđe onaj obećani novac od 6 milijardi dolara. Tog momenta može da se govori o eliminaciji sive ekonomije i isplate u vidu roba. Tada će sigurno radnici biti donekle zadovoljni jer siva ekonomija neće imati više uporište na tom prostoru. Znači pare koje ste obećali pretvorite u nove oblike rada i revitalizacije privrede. Poslodavci tada dobijaju kredite, otvaraju nove linije, zamenjuju stare mašine novim i tome slično i čine da ovaj zakon o radnim odnosima bude tek tada početak koji treba da se integriše u Evropsku zajednicu o kojoj vi iz DOS-a svakodnevno komentarišete. Ne može se donositi zakon koji nema ekonomsku podlogu,a ta podloga je organizovana proizvodnja. Znate koliko firmi danas u zemlji radi i proizvodi najbolje. Danas rade informativne kuće ali one su samo deo vašeg info sistema. Videli smo da je i Parlament deo proizvodnje reče jednom prilikom gospodin Maršićanin - radićemo kao fabrika i štancovaćemo sve nove zakone, a videli ste da baš ta fabrika ne funkcioniše najbolje sa direktorom te fabrike koji se zove gospodin Maršićanin. Nešto tu nije uredu stalno su za tu i te greške u fabrici odgovorni srpski radikali, jer navodno oni neće da funkcionišu onako kako to želi gospodin Maršićanin. Međutim, narod to drugačije ocenjuje. Videlo se kako ta fabrika - Parlament funkcioniše u odsustvu tih radnika koji se zovu srpski radikali. Tada nastaje sistem daj da što brže završimo sa ovim poslom dok se oni ne vrate. To je viđeno prošlih dana, a u ovoj fabrici je problem i kvorum koji ne može da se formuliše svakog trenutka i u svako vreme a to je jedan od problema ove fabrike koja proizvodi sve ove zakone. Svi radnici koji rade sa oznakom DOS-a, a to su poslanici, nisu još sazreli i nisu opravdali poverenje koje su dobili od naroda. Eto i to je sve povezano sa ovim zakonom koji je sada na dnevnom redu. Zakon o radnim odnosima podrazumeva i disciplinu poslodavca prema radniku a ne znam da li ste vi sve to shvatili ili samo načelno shvatate. Zar Vlada učestvuje u ovoj fabrici novih zakona, a nema je nigde i to narod vidi zahvaljujući TV kamerama. Neka Vlada i ubuduće ide van našeg Parlamenta. Šta će njima mišljenje našeg naroda. Vladi je bitno šta o njima misle gospoda u Briselu, Nemci, Italijani, Austrijanci, Englezi, Španci, Mađari, Rumuni i svi ostali. Što bi oni sedeli u Skupštini i gubili vreme kad je njima vreme novac od 6 do 7 milijardi koje oni čekaju tamo negde u belom svetu, a narod je prevaren. Vraća se budućnost, koja je to budućnost, kada će ona stići. Stigla je u Đelićevim idejama. Da li on zna šta je sve izgovorio? Ponaša se kao da mi ništa ne znamo o tim zakonima i o tim projektima koje je on branio odnosno loše branio. Ovim zakonom predviđena je neka socijalna sigurnost, a ta socijalna sigurnost iznosi 1.900 dinara odnosno ona je veća od prethodne socijalne sigurnosti koja ne može u ovom trenutku da uspostavi ravnotežu sa tom čuvenom potrošačkom korpom koja je mnogo veća. Radnik sa tom minimalnom sigurnošću može samo da vegetira, a to znači dva dana sunca tri dana vetra, tada nastaje sistem bonsai - imaš sve u minimalnom kontekstu. Ovaj zakon je samo forma za punjenje tog vašeg budžeta, jer verovatno najavljujete nove zakone o radnim odnosima koji će tek doćina dnevni red i to vas dovodi do one opaske da vaši eksperti nisu eksperti.
Po Poslovniku gospodin Šešelj, zatim gospodin Marković, posle njega Marko Ćulibrk.
Dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se za reč po članu 208. Poslovnika i tražim objašnjenje od predsednika Narodne skupštine i nadležnih ministara. Juče je velika grupa građana, srodnika lica koja su oteta na Kosovu i Metohiji demonstrirala u Beogradu, tražila prijem kod ministra unutrašnjih poslova Dušana Mihajlovića i ministra pravde Vladana Batića. Šef Kabineta Zorana Đinđića ih je slagao da ti ministri nisu u Beogradu, a videli smo da je Vladan Batić bio na zasedanju Narodne skupštine. Vlada Srbije apsolutno nema nameru da ijedan potez napravi kako bi se ispitala sudbina otetih, kidnapovanih Srba, a njihovi srodnici se ponižavaju na beogradskim ulicama i susreću sa kordonima policije. Zapravo, niko zvanično nije hteo da ih primi. Ja zahtevam na osnovu člana 208. Poslovnika od predsednika Narodne skupštine da utvrdi zašto niko nije hteo da primi rodbinu kidnapovanih Srba sa Kosova i Metohije i da izvesti Narodnu skupštinu. Ako želi on može postaviti i pitanje pauze dok se to utvrdi po članu 93. Poslovnika. Ja ne insistiram na pauzi, ali insistiram da predsednik Narodne skupštine prikupi informacije zašto je šef Kabineta Zorana Điđinća slagao te jadne ljude da ministri nisu u Beogradu, a ministar Batić se pojavljuje na skupštinskom zasedanju i zašto niko od visokih državnih funkcionera nije primio te građane, jer u njihovojogromnoj muci bar neka reč utehe mnogo bi značila, ali državni funkcioneri izbegavaju da ih prime zato što ne mogu da objasne svoju pasivnost, svoju indolentnost prema sudbini kidnapovanih Srba.
Izneli ste dve stvari ovde. Najpre da po Poslovniku možete uraditi to što ste uradili, a to je da tražite obaveštenje o radu Narodne skupštine činjenicama koje poslaniku pomažu u obavljanju njegove dužnosti. To je utvrđeno ovim Poslovnikom, ali vi imate pravo da na kraju ove sednice postavite poslaničko pitanje, usmeno ili drugačije kako to Poslovnik nalaže, dakle pisanim putem i naravno, odgovor ćete dobiti. Moram samo najkraće da kažem da ste izneli neistinu, nije tačno da građane koji su se okupili niko nije hteo da primi. Lično sam sa njima razgovarao i predložio im da grupu od 15 do 20, s obzirom da je ovde zasedanje bilo u toku, primim u prostorijama Narodne skupštine, što su oni odbili. Ne dajem Vam reč. Prvo da se izjasnimo da li je prekršen Poslovnik. Javićete se ponovo, pa ćete ponovo dobiti reč. Dakle, da li ste zadovoljni objašnjenjem ili tražite da se o ovom pitanju da li je prekršen Poslovnik u članu 208. izjasni Narodna skupština? (Vojislav Šešelj: Ja sam se javio po Poslovniku. Pre nego što stavite na glasanje javljam se ponovo po Poslovniku) Izvolite.
Gospodine predsedniče, poslanička pitanja regulišu sasvim drugi članovi Poslovnika. Postoji jedno poglavlje koje se odnosi na poslanička pitanja. Po članu 208. ja nisam podneo poslaničko pitanje, nego sam od vas tražio da prikupite informacije. Kada sam govorio o visokim državnim funkcionerima mislio sam na izvršnu vlast. Ne može predsednik Skupštine biti taj visoki državni funkcioner koji će raspravljati, može da primi naravno građane, ali ne može on da bude taj koji će podnositi račune zašto država ništa ne čini da se pronađu kidnapovani Srbi i nemojte vi sebe da branite, bar ne onda ada niste ni napadnuti. Ja vas često napadam i tada možete da se branite, ali ovoga puta vas apsolutno nisam napadao. Ja napadam izvršnu vlast, vladu, a od vas tražim da saznate informacije zašto ni jedan ministar u Vladi Srbije, nije hteo da primi te jadne ljude, pogotovu oni ministri koji su traženi. Zašto ih je šef kabineta, to je današnja štampa izvestila, Zorana Đinđića slagao, da Vladan Batić i Dušan Mihajlović nisu u Beogradu, da su na putu, a Vladan Batić se ovde pojavio u Narodnoj skupštini i sedeo pred svima nama. Ja sam to tražio. Ja ne tražim da vi ovde glasate da li je prekršen Poslovnik ili ne. O tome ćemo glasati, ako vi ne pribavite ove informacije. Vi ste sada dužni, pre bilo kakvog glasanja, da pribavite informacije, zašto se ovo desilo, da nas obavestite o tome, pa da onda glasamo da li je prekršen Poslovnik ili ne. Poslovnik može biti prekršen ako vi ne postupite po mom zahtevu, u vezi člana 208. Samo tada može biti prekršen. Ovo što bi vi stavili na glasanje, to je sada besmisleno. Vi još niste prekršili Poslovnik, a nadam se da i nećete, već da ćete savesno sada tražiti izjašnjenje od odgovornih članova Vlade.
Naravno, to bi bilo moguće, gospodine poslaniče, kada biste vi poznavali malo bolje podelu zakonodavne i izvršne vlasti, odnos između Narodne skupštine i Vlade, utvrđenog u Poslovniku u Zakonu o Vladi. Ja kao predsednik Skupštine, od koga to zahtevate, ne mogu da postupim na taj način kako ste vi to predložili i zbog toga jeste u Poslovniku upisana mogućnost postavljenja poslaničkih pitanja. Dakle, vi ne tražite odgovor od mene, vi tražite da Skupština dobije odgovor od Vlade, jer Poslovnikom je utvrđen postupak kako se dobijaju odgovori od Vlade. Prema tome, izvolite taj Poslovnik primenite. Ja sam uveren da će odgovor stići veoma brzo. (Vojislav Šešelj, sa mesta: opet po Poslovniku).
Gospodine predsedniče, ja znam da je vama DOS-ovcima veoma neprijatna tema, ali ja na njoj insistiram. Gospodine predsedniče, ja znam koja su moja prava kao poslanika. Da li ću ja podnositi poslanička pitanja ili ne, o tome ću sam da odlučim. Ovde ja od vas zahtevam, da kao predsednik Skupštine to tražite, vi tražite, pa ako ne dobijete, valjda ćete vi sami pokrenuti inicijativu za smenu Vlade, ako Vlada ne odgovori, baš zbog uloge zakonodavne vlasti u sistemu podele vlasti. Zakonodavna vlast je pored toga, što donosi zakone, i vlast koja kontroliše rad izvršne vlasti. Izvršna vlast mora da polaže račune zakonodavnoj vlasti. Ja jedva čekam da vama predsednik Vlade odbije informacije, da vi to predložite Narodnoj skupštini, jer se onda postavlja pitanje poverenja Vladi. Nemojte vi da se bojite da Vama predsednik Vlade neće odgovoriti. Probajte da dobijete adekvatan odgovor, pa ako ne dobijete odgovor ili ne budete zadovoljni odgovorom, obavestite Narodnu skupštinu, pa ćemo onda da raspravljamo o odgovornosti Vlade. Vlada mora da bude odgovorna. Možda Vlada ne može da sazna ništa o sudbini kidnapovanih Srba, jer su Kosovo i Metohija pod okupacijom. Ali, Vlada mora da položi račune, šta je sve uradila da bi pokušala da sazna nešto o njihovoj sudbini i koje je mere preduzela. Vlada mora da odgovori zašto nijedan ministar, pogotovu prozvani ministri, nisu hteli da prime rodbinu kidnapovanih Srba.
Ako smo završili ovu raspravu, ako mislite da smo dovoljno zloupotrebili tuđu nesreću da pređemo na dalji rad. (Tomislav Nikolić, sa mesta: povreda Poslovnika). Po Poslovniku?
Gospodine predsedniče, poštovani narodni poslanici, mislim da je prekršen član 98. koji u prvom stavu kaže lepo - govornik može da govori o pitanjima koja su na dnevnom redu. Hoću samo da kažem, da smo narodni poslanik Petar Madžarević i ja, juče kada su ti ljudi demonstrirali ispred zgrade Skupštine, bili napolju sa tim ljudima, da smo razgovarali sa njima, da su neki narodni poslanici, u stvari, mi smo videli, gospodina Stevu Dragišića iz Srpske radikalne stranke, u trenutku kada je izlazio iz zgrade, da su ti ljudi, gospodinu Dragišiću zviždali i vikali - ua, radikali. Molim vas da više ne koristite ovu govornicu za takve stvari, jer vi ste krivi za sve što se tim ljudima dogodilo, vi i vaša nesposobna vlast doveli ste okupatorske snage na Kosovo i zahvaljujući vama, ti ljudi su sada ovde i između ostalog i vi ste krivi za to, ovo je po članu 98, i nemojte molim vas više da ih branite, jer oni od vas to ne traže. Oni traže od nas, nove vlasti, da im pomognemo i mi ćemo učiniti sve što možemo da im pomognemo.
Molim vas zaista da o ovom pitanju ne otvaramo raspravu, nije na dnevnom redu, da se usmerimo samo na to da li neko, i ko, traži od Vlade i kakve informacije. Izvolite.
Gospodine predsedniče, u članu 78. stavu 2. Ustava Republike Srbije piše da predsednik predstavlja Narodnu skupštinu, i dalje vrši druge poslove. U članu 73. Ustava, stav 1, tačka 11. - Narodna skupština obavlja kontrolu nad radom Vlade. Po članu 208. mi smo od vas tražili da vi koji predstavljate Narodnu skupštinu, tu kontrolu nad radom vlade izvršite, na taj način što ćete nam dati informacije, a član 208. Poslovnika nam omogućuje da tražimo od vas te informacije, da bismo uspešno obavljali funkcije narodnih poslanika. To nije poslaničko pitanje. Nama je potrebna informacija, gospodine predsedniče, da li je Vlada prevarila građane koji su juče tražili od Vlade da ih prime određeni ministri ili nije. To će onda da proizvede neke druge posledice, neke druge postupke će da uvede u Skupštinu, na koje poslanici imaju pravo. Ovoga časa, da bismo znali, treba li da se postavlja pitanje poverenja Vladi ili određenim ministrima, od vas tražimo gospodine predsedniče informaciju, a štampa bruji o tome, da je određena grupa građana, 1, 50, 500 njih, nije bitno, juče prevarena od strane predstavnika Vlade i da im je rečeno da određeni ministri koje je kamera snimila, tu kako čekaju kraj sednice da daju završnu reč, da poklope poslanike, da nisu u Beogradu, a bili su. Ništa se drugo od vas ne traži. Stavite tu tačku na dnevni red, može i danas. Zaustavite trenutno, privremeno tok sednice, stavite ovu tačku na dnevni red i onda neka izlaze vaši poslanici da utvrdimo i krivicu i odgovornost i šta ćemo dalje, posebno šta i kako ćemo dalje. Nemojte više saopštenjima predsednika, nekih od predsednika poslaničkih klubova da zamenjujete rad Narodne skupštine i nemojte da i vaša služba povređuje Ustav, nemojte da ta saopštenja koja potpiše vas nekoliko, proglašavate odlukama, zaključcima Narodne skupštine. Ono o čemu se ovde nije glasalo, nikada ne može da bude akt Narodne skupštine Republike Srbije. (Stevo Dragišić, sa mesta: povreda Poslovnika).
I poslednji put, ne možete pre mene gospodine Dragišiću, moram da odgovorim po Poslovniku. Učinilo mi se, da ste se zatrčali. Mislim zaista da prekinemo ovu, potpuno neplodotvornu raspravu. Naravno, ništa niste pogrešili, čitali ste Ustav i u Ustavu piše to što piše. Vi vrlo dobro znate da je odnos Skupštine i Vlade utvrđen Zakonom o Vladi i pre svega, Poslovnikom o radu Narodne skupštine i to u odeljku 14, u članovima, a ima ih više, da ih sada ne čitam, i ne gubimo vreme. U tom delu, u tom odeljku Poslovnika o radu Narodne skupštine, utvrđeno je na koji način Narodna skupština vrši kontrolu Vlade. Ostala je još jedna, na moju veliku žalost želja, da se u Parlament uvede i institucija interpelacije, a na žalost, dok ovakve sednice imamo, interpelaciju ne možemo da uvedemo kao demokratsko dostignuće, ali valjda ćemo i do toga doći, pa će onda biti mogućnosti da se ovde poređaju svi članovi Vlade i da svaki narodni poslanik, opet u skladu sa procedurom, ispituje o njihovom radu, postavlja pitanja i dobija odgovore. Vi to vrlo dobro znate, kao što i vrlo dobro znate da je u odeljku tri u članu 28. pa nadalje utvrđena obaveza predsednika Narodne skupštine. Nađite tu moju obavezu, nađite to moje ovlašćenje da ne poštujem odeljak 14, proceduru vršenja kontrole rada izvršnih organa, odnosno Vlade,i ja ću vam dati za pravo. Molim vas zaista da prekinemo sa ovom raspravom. Izvolite.
Gospodine predsedniče vi ste povredili Poslovnik kada ste dozvolili da se vodi rasprava o ovome tako što ste dali mogućnost poslaniku DOS-a da raspravlja o ovoj temi. I, tačno je da sam ja u to vreme bio ispred Skupštine, da sam izalzio, i izlazeći čuo sam jedan poluhisteričan glas. Kada sam se okrenuo da vidim koja je to budala video sam samo tog poslanika, koji je sada to izjavio. A, prava reakcija na SRS je bila kada je izašao predsednik SRS-a dr Vojislav Šešelj. On je dočekan ovacijama. Tada nije bilo budala iz ove Skupštine da organizuju neuspele pokušaje izvikivanja poslanika SRS.
Ako smo sa ovim završili, reč ima narodni poslanik Dragan Marković.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se na početku ove sednice za reč ali me gospodin predsednik Skupštine nije primetio. Hteo sam da kažem nekoliko reči u vezi sa nedostatkom kvoruma. Vi iz DOS-a koji imate 176 poslanika, ovo se ne odnosi na one koji stalno dolaze i prisustvuju svim sednicama, imate obavezu gospodo da dođete i da prisustvujete svim sednicama, jer jedino što znate to je da stisnete crveno dugme i da upišete dnevnicu. Samo da vas podsetim da će u ovom mesecu plata poslanika, sa dnevnicama, biti preko 25 hiljada dinara, gospodo. Sa druge strane da vas podsetim da je prosečni lični dohodak u Srbiji četiri hiljade dinara, a na primer u Jagodini je prosečni lični dohodak 2.700 dinara. Zbog nedostatka kvoruma od 22. januara do dana današnjeg mi smo izgubili najmanje tri sednice, puta 11 hiljada maraka, to je 33 hiljade maraka, toliko koštate ovu Republiku Srbiju, gospodo.
Da li možemo da se najzad vratimo .... Molim vas da se umirite i da se najzad vratimo onome zbog čega smo ovde a to je Predlog zakona o izmenama i dopunama zakona o radnim odnosima. Reč ima ministar pravde gospodin Vladan Batić.
Dame i gospodo narodni poslanici, vrhunac je cinizma kada brigu o ljudima sa Kosova vode oni koji su ih u tako tragičan položaj i doveli. To je vrhunac demagogije i cinizma. Oni koji bi trebali da ćute, i da zauvek zaćute, jer zbog njihovog lažnog patriotizma, zbog njihovih priča o velikoj Srbiji, sada ti ljudi žive i potucaju se od nemila do nedraga. I, to je vrhunac cinizma. Nema razloga ni ova vlada, niti bilo koji ministar da se stidi niti da beži. Mi smo uvek otvoreni. Neka slobodno dođu Srbi sa Kosova. Ja i dan danas idem na Kosovo, odlazim u Gračanicu, odlazim u Mitrovicu. Idite vi i vaši lideri ako smete na Kosovo. Neka ode predsednik SRS i neka prošeta Kosovom, neka ode predsednik SPS neka šeta Kosovom. Vi ste prouzrokovali tako tragičnu sudbinu Kosova. Dame i gospodo, bilo je ovde pre nekoliko nedelja ciničnih priča koliko je kvadratnih kilometara pod stranom okupacijom u okviru takozvane kopnene zone bezbednosti. Rekli smo tada - ne brinite vi o tome, zbog vas je stvorena kopnena zona bezbednosti, a DOS i njegova vlada će povratiti suverenitet, pameću, umom, diplomatijom, razgovorima, politikom. I, uspela je to. Uspela je to, demokratska vlada nove Srbije i povratili smo suverenitet na kopnenoj zoni bezbednosti. Nakon toga dolazi na red Kosovo i Metohija. Prema tome, .... da li mogu da govorim gospodine predsedniče... Ovaj ministar pravde slučajno ili namerno, naravno namerno u više navrata je pisao Hansu Hekerupu tražeći da se obznani šta je sa nestalim Srbima, tražeći da se suđenja Srbima na Kosovu ne održavaju u mestima koja su etnički čista, gde su albanci, gde nema nikakvih uslova za pošteno suđenje, gde ne može da dođe ni rodbina, ni branioci, tražeći da UNMIK obezbdi sredstva za isplatu branilaca Srbima kojima se sudi na Kosovu, tražeći da se zakoni o amnestiji i savezni i republički primene na Srbe kojima se sudi i koji su osuđeni na Kosovu i Metohiji. To smo mi radili. Juče sam postavi pitanje odgovornosti Hansa Hekerupa i zatražio, .... nema veze. Tako ste govorili i u pogledu kopnene zone bezbednosti. Ono što ste vi učinili i što ste vi upropastili mi teškom mukom i velikim trudom vraćamo. Vi ste se zaklinjali da kada dođe okupatorska vojska KFOR-a vi nećete biti u takvoj Vladi, pa ste se za malo para i malo vlasti, brže bolje vratili u tu Vladu. Nemojte vi da brinete o Srbima sa Kosova.Tamo gde ste vi brinuli o srpskom narodu, tamo srpskog naroda nema.
Na šta? Daću vam repliku. Tražili ste odgovor Vlade. Dobili ste odgovor Vlade i molim vas da se vratimo onome zbog čega smo ovde. Evo, jesam ....
Nisam tražio odgovor Vlade nego sam tražio da vi prikupite informacije i podnesete ih Narodnoj skupštini. Srpska radikalna stranka je branila Kosovo i Metohiju koliko je mogla, koliko je imala mogućnosti. To što i pored naših napora Kosovo i Metohija nisu odbranjeni...
Molim vas da saslušamo ovo izlaganje.
.... to može biti pitanje naše istorijske odgovornosti, što nismo imali dovoljno snage ni ovde u Parlamentu ni u državnoj vlasti da ga odbranimo. Međutim, oni isti koji su okupirali Kosovo.... [[Zbog žagora predsednik zvonom opominje na red]] Nemojte molim vas da mi zvonite, meni ne smeta što ovi DOS-ovci ovde buču. Na to sam navikao, oni ništa drugo i ne znaju.
Ne zvonim ja vama, vama je odzvonilo, ja zvonim poslanicima DOS-a.
A, meni je odzovnilo?
Ne, njima.
Meni to ne smeta, to je ovde uobičajna atmosfera u Skupštini. Kad se njima nešto ne sviđa to je jedina njihova reakcija. Oni isti koji su okupirali Kosovo i Metohiju doveli su DOS na vlast u Srbiji. A, potpredsednik stranke Vladana Batića, Demohrišćanske stranke Srbije, Rada Trajković, je član okupatorske uprave na Kosovu i Metohiji. Juče Vladan Batić nije hteo da primi rodbinu kindapovanih Srba. Zbog toga smo mi ovo pitanje postavili predsedniku Narodne skupštine. Šef kabineta Zorana Đinđića je slagao da Vladan Batić nije u Beogradu, da je na putu. O tome je izvestila današnja dnevna štampa, a Vladan Batić je sedeo ovde, u Narodnoj skupštini. Vladan Batić može da laže što god mu padne na pamet o Srpskoj radikalnoj stranci. Juče je Vlada Srbije raskrinkala Vladana Batića. Vladan Batić je sa automatskim puškama upao u "Galeniku". Vlada Srbije je juče konstatovala, napokon, da je "Galenika" vlasništvo Republike Srbije. Vladan Batić mora da ide u zatvor,zato što je automatskim puškama oteo "Galeniku" od vlasnika, Republike Srbije i predao je kriminalcu Milanu Paniću. To je činjenica. I šta sad da radi Vladan Batić u nemoćnom besu protiv srpskih radikala - jutros je pohapsio sve obezbeđenje SRS, bez ikakve krivice, bez ičega, jer, Vladan Batić, Zoran Đinđić i Dušan Mihajlović, u nemogućnosti da se suprotstave srpskim radikalima, vode dalje svoju akcijumoje likvidacije, stranku ostavljaju bez obezbeđenja, a onda banda Vladana Batića ima zadatak da obavi taj prljavi posao. To je suština DOS-ovske vlasti. Mi ništa ovde nismo zloupotrebljavali, mi ne z loupotrebljavamo muku tih jadnih ljudi. Oni su me juče molili, kada sam izašao iz Narodne skupštine, da to pitanje ovde postavimo, žalili su se što ih u Vladi Srbije niko nije hteo primiti. Oni su nam rekli prvi, a danas to vidimo i u dnevnoj štampi, da je slagao šef kabineta Zorana Đinđića, da Batić i Dušan Mihajlović nisu u Beogradu. Slagali su, jer je Vladan Batić bio na sednici Narodne skupštine.
Reč ima ministar Batić.
Moram da podsetim narodne poslanike da ja nisam ministar unutrašnjih poslova, ministar policije, nego ministar pravde i lokalne samouprave, tako da sa hapšenjima nemam nikakve veze. Moram da podsetim narodne poslanike da se sve da dokazati, jer očito je u Srbiji laž bila predmet koji je bio obavezan 50 godina, a koliko svako od nas govorio istinu, toliko mu Bog pomogao. Nema potrebe da se objašnjava ništa o ovome juče. Tačno je jedino sledeće - da je mene zvao šef kabineta Zorana Đinđića, gospodin Nenad Milić, između 15,15 i 15,30 časova, kada se ja nisam nalazio u Beogradu. Ja sam u Skupštinu došao u 18,55, ili 19,00 časova, tada sam ušao u Skupštinu, i seo ovde na ovo mesto. Nemamo mi razloga od čega da bežimo. Primala je i Republička vlada i Savezna vlada u više navrata rodbinu prognanih Srba. Moram da vam kažem, pošto ja, nažalost, za razliku od nekih ovde, koji zloupotrebljavaju ovu govornicu, verujem u Boga, da smo mi, ili stranka kojoj ja pripadam, dali prostorije Eparhiji raško-prizrenskoj, u prostorijama svoje stranke, upravo da bi pomogli tim nesrećnim Srbima, koje je vlast, u kojoj ste vi učestvovali, prognala sa svojih istorijskih ognjišta. Još nešto, od dolaska KFOR-a na Kosovo, kidnapovano je, odnosno nestalo 1.027 Srba. Ali pre toga, dok ste vi vršili efektivnu vlast, koja je bila odgovorna za stanje i na tom delu državne teritorije, na Kosovu i Metohiji bilo je već kidnapovano preko 300 Srba. Ko je odgovoran zašto to nije otkriveno? Ko je za to kriv? Čija je to nadležnost? Ko je tada bio ministar policije i ministar pravde? A što se tiče nekakve lične likvidacije, ili stranke, ništa ne brinite, ko u "Galenici" vlada, odlučivaćearbitražni sud u Parizu, ako ne odluči lokalna arbitraža. Gospodine Šešelj, vaša fotografija sa pištoljima u rukama je poznata. Ja ga nikada nisam držao u ruci. I što se tiče priča o likvidaciji, bilo čijoj, o likvidaciji stranke, nema potrebe jer ste se vi samolikvidirali. Rezultati izbora u Crnoj Gori to najbolje potvrđuju.
Reč ima narodni poslanik Vojislav Šešelj. (Replika).
Dame i gospodo narodni poslanici, Srbe na Kosovu kidnapuju Šiptari, Šiptari su saveznici NATO pakta, izvršioci NATO pakta. Srbe u Srbiji progone DOS-ovci, Vladan Batić, Dušan Mihajlović, Zoran Đinđić i drugi i oni su saveznici NATO pakta. To je trojna zavera: NATO pakt, šiptarski teroristi i DOS-ovci u Srbiji. Valjda je to svima jasno. Ono što NATO pakt sa Šiptarima radi na Kosovu i Metohiji, to DOS-ovska vlada radi sada u Srbiji i progonima ideoloških neistomišljenika i donošenjem ovih poreskih zakona i obustavljanjem proizvodnje i upadima automatskim puškama u najmoćnije fabrike. To je činjenica. Što se tiče crnogorskih izbora, tamo je polarizacija. Ta polarizacija će valjda doneti nešto dobro, ukoliko ne pokvari Vladan Batić. Što se tiče Batićeve vere u Boga, videli smo koliko on iskreno veruje u Boga. Za Božić je izlepio celi Beograd, na svim panoima je stajala njegova slika, a njegova slika liči na sve osim na Boga, je li tako, liči na ono što je suprotno od Boga, i otprilike piše - Hristos se rodi, živeo Batić. Dok to nismo rekli u Narodnoj skupštini, to je stajalo širom Beograda. Čovek koji na taj način veruje u Boga, zapravo ne veruje ni u šta. On ne veruje ni u Boga, ni u naciju, ni u otadžbinu, on veruje samo u svoj novčanik, veruje u one pare koje dobija od neprijatelja srpskog naroda da bi delovao protiv otadžbine. On je dobio pare i od Milana Panića. Milan Panić mu je bio počasni predsednik Demohrišćanske stranke (ministar Batić, sa mesta: i sada je). Evo, hvali se, čega bi se pametan stideo, budala se ponosi, ali na to smo mi navikli, nema to nikakve veze.
Gospodine Šešelj, ja vas molimo da ne vređate poslanike.
E, to je narodna poslovica, a vi gospodine predsedniče, volite narodne poslovice, i to ste nam demonstrirali, je li tako? E, i ovo je narodna poslovica, nadam se da vam ona ne smeta. Vladan Batić je sa automatskim puškama oteo "Galeniku". Sada Vlada Srbije mora državi da vrati "Galeniku", jer su dokazi bili toliko ubedljivi, možda to i Vlada Srbije čini protiv volje, možda je i Vlada Srbije htela sve to da pokloni Milanu Paniću, ali dokazi koje smo mi objavili u "Srpskoj slobodarskoj misli", toliko su ubedljivi, da Vlada nije imala kud. E, sada treba na tapet da se stavi onaj ko je automatskim puškama od države oteo "Galeniku" i dao je Milanu Paniću, jer za ovih 6 - 7 meseci Milan Panić je opljačkao "Galeniku", sve svoje političke aktivnosti je plaćao "Galenikinim" parama, potrošio je sve rezerve koje su zatečene u lekovima i sirovinama. Sada je opet "Galenika" na prosjačkom štapu, a Savezna vlada donosi odluku da lekovi u proseku poskupe za 82%. Ima mnogo važnih lekova, koji su poskupelido 300%.
Reč ima narodni poslanik, gospodin Popović (po Poslovniku).
Po članu 98. govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu, a otišli smo daleko od dnevnog reda. Mi poslanici iz DSS-a možemo da govorimo ovde o Kosovu. Naša tri poslanika su danas na severu Kosova. Gde su kosmetski poslanici opozicije - sede ovde. Dosta je bilo priče i demagogije, hajte da radimo malo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, u članu 208. u prvom delu rečenice se kaže da narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenje i objašnjenje od predsednika Narodne skupštine. Molio bih vas, a slušam od jutros jedan neprimeren odnos prema poslanicima opozicije, posebno poslanicima SRS-a, a dozvoljava se sve i svašta poslanicima vlasti, posebno vaše poslaničke grupe, odnosno vaše stranke - DSS-a, koji mogu da izađu da govore o bilo čemu i nikada im nije problem to što je na dnevnom redu. Što se tiče poslanika, gde se nalaze, svi poslanici iz SRS-a sa Kosova i Metohije i tamo i žive. A, za razliku od vas, nikada nisu prihvatili Plan Ahtisari-Černomirdin i bili su protiv okupacije Kosova i Metohije. Još bih nešto rekao gospodinu Batiću, što gospodin Batić ne zna. Pre nego što se obratim gospodinu Batiću, samo ću vam ukazati na činjenicu da to što je vaša stranka uradila za Kosovo i Metohiju, jeste da ste pustili đakovičku grupu šiptarskih terorista, jeste da se pustili Fjoru Brovinu, ali zato hapsite Srbe, redom, po Srbiji i to vam je jedini posao. Ništa drugo za srpski narod na Kosovu i Metohiji niste uradili. Dole su Šiptari juče ili prekjuče ubili jednu ženu, teško ranili jednog čoveka, svakoga dana se to dešava, a vi puštate đakovičku grupu. Puštate najgore šiptarske kriminalce. To je ono gde se vi zalažete i način na koji se zalažete za srpski narod. (Predsednik: Sada, kad vas opomenem da se ne držite onoga zbog čega ste se javili, ja ću ispasti nekorektan prema vama.) Ja ću završiti u još jednoj rečenici. Gospodine Batiću, na prethodnim republičkim izborima u Crnoj Gori smo dobili manje glasova i to kada nije bilo polarizacije, a u Srbiji smo ubedljivo pobedili na izborima. Trebalo je da se raspitate. U Podgorici smo ovoga puta imali skok čak od 500%, a u Srbiji nam je dovoljno ovoga puta i 51%, vrlo lako ćemo vas skloniti sa vlasti i našem narodu će biti mnogo lakše i mnogo lepše. Hvala vam.
Vi naravno i ne tražite niti odgovor niti bilo kakvo tumačenje Poslovnika.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo, javljam se na repliku narodnog poslanika iz DOS-a, jer pita gde su poslanici sa Kosova i Metohije [[Predsednik: Nije se javio za repliku, nego po Poslovniku.]] Dobro, po Poslovniku. (Predsednik: I vi po Poslovniku?) Da. Poslanici iz opozicije su prekršili Poslovnik. (Glasovi iz sale: Koji član?) Nađite član, ne znam koji je. Ja sam jedini poslanik iz opozicije sa Kosova i Metohije. Iskreno da vam kažem, vaši poslanici iz centralnog dela ... Mi smo juče raspravljali o obrazovanju, o onome što ste vi hteli da ukinete na Kosovu, gospodo, i sve što hoćete da ukinete na Kosovu i Metohiji. Juče su bili dekani i rektori Univerziteta u Prištini.(Predsednik: Dajte da ne otvaramo tu temu.) Javiću se kasnije za temu. O tome ko je i kako radio i šta radio za narod na Kosovu, pokazali su izbori. Narod na Kosovu najbolje zna ko se i koliko zalagao za njihov interes. Izbori su pokazali, a ja ovde pitam gospodina Batića, s obzirom da je rekao da ide u Gračanicu, kada je gospodin Batić bio u Gračanici, od kako je postao ministar? Gospodine Batiću, da li ste bili u Gračanici od kako ste ministar? Niste. Tamo gospodin Batić ima svog predstavnika koji je u Vladi Hašima Tačija, koga gospodin Batić hoće da šalje na Haški tribunal, a gospođa Rada Trajković sedi pored njega u Vladi. Sada, da li treba i gospođa Rada Trajković da ide u Haški tribunal?
I to je bilo po Poslovniku? Više ne znam šta su replike, šta su poslovnici. Reč ima Tomislav Nikolić, replika.
To što je vama muka, gospodine predsedniče, to je vaš lični problem. (Predsednik: To je veći problem.) Nije, to je samo vaš privatni problem. (Predsednik: Ne, to je problem ovog Parlamenta i ove države.) Pa, da promenimo predsednika kome neće biti muka, pa da bolje vodi ovu sednicu. Ovaj gospodin koji se predstavio da je iz DSS-a, ne znam kako se zove, nemate ni vi pravo, vi ste u DOS-u gospodine Popoviću i vi ste stvorili DOS. Koštunica je na vrhu te piramide. Neizvlačite se iz svega ovoga. Ne možete više da glumite pred narodom da ste vi dobri, samo ste u lošem društvu. Kad sam bio mali, roditelji su mi rekli - beži sine iz lošeg društva, postaćeš loš. Zato sam ja srpski radikal. Nikada ne pitajte narodne poslanike šta traže na sednici Narodne skupštine. Tu im je mesto. Pitanje je šta vaši rade kad nisu na sednici Narodne skupštine, da li seku šumu da prodaju i da se izdržavaju? Gospodine Batiću, moram da Vam se obratim, mada mi je to jako teško. Kao vernik Srpske pravoslavne crkve, koji mnogo tuguje zbog ovoga što se dešava sa crkvom, moram da vas pitam - kako to da vi tako verujući čovek, i ta vaša stranka ima počasnog predsednika koji pripada satanističkoj munovoj sekti sajentologa? Kakvo je to društvo, gospodine Batiću? Ali, gledajući vas i vaše fotografije po Beogradu, ja vidim da je Panić našao dobro društvo.
Dajem pauzu od 10 minuta. [[Posle pauze]] Molim narodne poslanike da ubace kartice da utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum. Reč ima gospodin Maravić, a zatim narodni poslanik Marko Ćulibrk.
Poštovani predsedniče, poštovane kolege narodni poslanici, ja bih zamolio sve prisutne da ubuduće kada se govori o Kosovu i Metohiji govori se sa jednim posebnim uvažavanjem, ako ništa drugo ono zbog 120 hiljada preostalih Srba koji su ostali da žive na teritorij Kosova i Metohije, jer u ovim teškim i sudbonosnim danima vezanim za opstanak naše države sve oči Srba sa Kosova i Metohije i ne samo Srba, nego i Crnogoraca i drugog nealbanskog življa, sve oči porodica kidnapovanih lica, a kojih ima oko 1.300 i sve oči prognanih sa Kosova i Metohije, kojih ima skoro oko 300 hiljada, uprte su u rad ovog Parlamenta i budite sigurni da se rad ovog Parlamenta sa izuzetnom pažnjom prati. Situacija na Kosovu i Metohiji je izuzetno alarmantna i veoma teška. Pritisci na nas koji smo ostali da živimo na Kosovu i Metohiji su svakodnevni i sve žešći. Uostalom, u prilog tome govori i najnoviji zločin koji se desio u Prištini kada nije poginuo samo Srbin, već Srbini najveći državni činovnik na teritoriji Kosova i Metohije koji je radio, pukovnik policije Aleksandar Petrović. Posebno je alarmantno stanje na severnom delu Kosova i Metohije, jer UNMIK donosi nerazumnu odluku, odluku koja nije u skladu sa Rezolucijom Saveta bezbednosti 1244 o uvođenju carina na teritoriji administrativne granice Kosova i Metohije sa centralnom Srbijom.Još uvek u svežem sećanju nam je uvođenje carina u Sloveniji, koje je prethodilo preuzimanju graničnih punktova i carina od strane slovenačkih separatista. Narod na Kosovu i Metohiji zbog toga gleda u državu Srbiju, koja treba zajedno u razgovorima sa UNMIK-om i KFOROM dosledno da sprovodi poštovanje Rezolucije Saveta bezbednosti 1244. U javnosti je takođe prisutna teza o smirivanju situacije na jugu Srbije. Međutim, svakodnevno smo svedoci svega onoga što se zbiva na jugu Srbije gde albanski ekstremisti, kako se sada popularno nazivaju, svakodnevno snajperskom vatrom i minobacačkom vatrom gađaju pripadnike policiije i pripadnike Vojske Jugoslavije. Meni zaista nije jasno zašto je prisutan izraz ekstremisti, a ne izraz teroristi. Zar je moguće da oni koji su klali i ubijali našu nejač, spaljivali u Klečki naše ljude, mogu da budu ekstremisti. Jednostavno radi se o najcrnjoj kategoriji ljudi, radi se o zlikovcima za koje i reći terorista zvuči izuzetno blago. Mi smo juče imali sednicu Odbora za prosvetu a jedna tačka dnevnog reda je bila razmatranje položaja i šta dalje sa Univerzitetom u Prištini. Meni je zaista dužnost da vas upoznam da u dokumentu koji smo dobili od strane Ministarstva prosvete stoji da se nastava ni na jednom od fakulteta prištinskog Univerziteta ne odvija regularno, što apsolutno nije tačno, a o tome govore i studenti koji redovno idu na vežbe u Kruševc, Kosovskoj Mitrovici i drugim gradovima širom Srbije. Takođe, u dokumentu koji smo dobili stoji, citiram "u skladu sa opredeljenjem Vlade Republike Srbije potrebno je ostvariti saradnju sa UNMIK-om i njima prepustiti finansiranje svih visokoškolskih institucija". Pitam se da li je moguće da je Vlada Republike Srbije razmatrala i dala ovakav jedan predlog, jer moramo znati da su i prosveta i zdravstvo bili i ostali faktor ostanka i opstanka srpskog naroda na parostoru Kosova i Metohije. Međutim, zahvaljujući jedinstvu koje je postignuto juče na Odboru za prosvetu, jedinstvo predstavnika svih političkih partija, doneta je odluka o tome da Univerzitet u Prištini ostane. Takođe smo danas ovde, sa govornice čuli, postavilo sepitanje gde su drugi poslanici sa Kosova i Metohiije. Ja sam jedan od poslanika sa Kosova i Metohije, ovde sam za ovom govornicom, zajedno sa vama. Predstavnici drugih političkih partija, tačno, njih troje, danas se nalaze u Kosovskoj Mitrovici, gde će posle podne da vode razgovore sa predstavnicima UNMIK-a oko postavljanja carina. Molim vas da ubuduće kada su u pitanju poslanici sa Kosova i Metohije, molio bih sve bez obzira iz koje su političke partije, ne postavljaju pitanje gde smo mi poslanici sa Kosova i Metohije, jer čini mi se da bi se na taj način doprinelo nejedinstvu srpskog naroda dole, koje nam nije potrebno. Mi poslanici sa Kosova i Metohije, bez obzira kojoj političkoj partiji pripadamo, nalazimo se tamo gde smo i potrebni. Mi smo, bez obzira u kojoj političkoj partiji, po drugi put ponavljam, bili u proteklom periodu, u protekle dve godine, sa svojim narodom i zahvaljujući i nama i drugima ostalo je i opstalo 120 hiljada Srba i Crnogoraca na prostoru Kosova i Metohije. Na kraju, samo da kažem da i ova današnja rasprava i pokretanje svih ovih pitanja o Kosovu i Metohiji pokazuju da je tema o stanju na Kosovu i Metohiji trebalo da se nađe na dnevnom redu još ranije. Poslanička grupa Socijalističke partije Srbije u republičkom Parlamentu je podnela zahtev još 12. 2. 2001. godine, inicijativu da se za ovom skupštinskom govornicom i u ovoj Skupštini raspravlja o Kosovu i Metohiji i o jugu Srbije. Prema tome, smatram da ovaj predlog što pre treba uvrstiti u dnevni redkao jedna od gorućih tema, tema koja je nacionalni interes svih nas. Mi drugi viši nacionalni interes nemamo i zbog toga, apelujem da se pitanje Kosova i Metohije, što pre nađe na dnevnom redu i da se strogo poštuje Rezolucija Saveta bezbednosti, 1244.
Ovim smo praktično zatvorili onaj krug, započet pre davanja pauze u kome smo razgovarali o onome što danas zaista nije na dnevnom redu i molim vas da sada pažnju usmerimo na Zakon o radnim odnosima, o čemu raspravljamo. Reč ima narodni poslanik Marko Ćulibrk, a posle njega narodni poslanik Bora Stanimirović.
Poštovani narodni poslanici, rešenja koja se predlažu u Predlogu zakona o izmenama Zakona o radnim odnosima, uglavnom su uslovljena izmenama o paketu poreskih zakona. Kakav je taj paket poreskih zakona, uglavnom smo videli po tome što je Vlada sama stavila više desetina amandmana na svoje predloge. Rečeno je da su loše predstavljeni, a kako će to zaživeti u javnosti, imaćemo prilike da u nekom budućem periodu i vidimo. Takođe, ova rešenja koja se predlažu u radnom i socijalnom zakonodavstvu, je sužavanje već stečenih prava koja su radnici imali i očigledno će dovesti radnike, zaposlene, u nepovoljniji položaj, nego što su bili ranije, pogotovu kada je reč o Zakonu o privatizaciji. Ovaj zakon, iako je dosta kratak, i nestručno napisan, možemo da posmatramo u četiri segmenta. To je zarada zaposlenog, minimalna zarada, otpremnina i nadzor. Što se tiče zarada zaposlenih i prelazak na bruto platu, mislim da je to dobro i mi smo do sada imali princip, bruto plate, s tim što se ona delila na neto i na bruto zaradu, koju je plaćao poslodavac i zaposleni. Mislimo da je to povoljnije za obračun, a i za samu kontrolu. Međutim, mi već tri nedelje raspravljamo o bruto plati, a da nam još niko nije rekao koliko će to stvarno opterećenje biti, šta se smanjuje, da li će to biti za 65%, da li će biti za 70%, da li će biti više, da li će porez od 3,5% iz fonda o zaradama biti u toj bruto plati ili neće, jer ovaj zakon treba da stupi na snagu 1. juna, a poslodavci još uvek nemaju tačne računice kako da preračunaju, koliko će to biti novo opterećenje. Takođe, ovde u ovoj raspravi nije uključena sindikalna organizacija, privredna komora poslodavca, pa ni stručna javnost. Mislim da kasnimo i tu, ne samo da bi dali svoje sugestije, već da bi prešli na sistem isplate kroz bruto plate - i tu se moraju usvojiti izmene u kolektivnim ugovorima, tako da ako se od 1. juna prelazi na sistem bruto plata, nama ostaje samo mesec dana da se dogovorimo, poslodavci i sindikati, o svim tim izmenama, a o tome do sada nije ni bilo reči. Bilo bi dobro da ministar predloži na koji će način da se vodi ta procedura koja je regulisana kolektivnim ugovorima. Takođe, mislim da je Vlada mogla da predloži, da regres za ovu godinu, ali samo za ovu godinu, ne uđe u bruto platu, jer po Vladi se očekuje neki prosperitet privrede od jeseni, a uglavnom se regresi isplaćuju u letnjim mesecima. Bilo bi dobro da smo isplatili taj regres za godišnji odmor radnicima, pa posle kako bude. Takođe, oko minimalne zarade, ona je povećana i poslodavci smatraju da je dobro što se uvodi ta minimalna zarada, što je povećana, međutim, nije dobro što se stavlja u drugi plan. Poslodavac, ako dođe u neke poremećene odnose poslovanja, mora prvo da isplati doprinose za socijalno i penziono osiguranje i to po jednoj veoma visokoj skali. Ja ću vam navesti primer. Za KV radnika mora da plati 5.262 dinara osnovicu za doprinose, a radniku možemo da isplatimo samo 1.800 dinara. Mislim da je Vlada u ovim teškim uslovima trebalo ipak da prioritet da zagarantovanoj isplati,ili po najnovijem, minimalnoj zaradi. Takođe, smatram da je Vlada trebalo da ostavi mogućnost poslodavcu da na minimalnu zaradu plaća doprinose za socijalno i penziono osiguranje, jer ako je došlo do poremećaja u poslovanju, moramo prvo zaštititi zaposlenog na kome počiva ta proizvodnja, pa tek onda da država naplati svoje, možda ne istog, već nekog budućeg meseca. Što se tiče otpremnine, takođe se radnik dovodi u nepovoljniji položaj jer se smanjuje broj mesečnih otpremnina na koje ima pravo da primi. Ne možemo to da pravdamo time da se to odnosi na bruto platu, a već je ovde bilo par računica i ja ću samo još jednom podsetiti. Recimo, sada radnik koji je imao do 10 godina radnog staža, umesto 6 neto plata, prima samo dve bruto plate. Ako je sada prosečna neto plata u Srbiji 4.000 dinara, to je bilo 6 puta 4.000, to je 24.000 dinara radniku, a sada ako pređemo na sistem bruto plata, 4.000 plus 1.000 dinara toplog obroka, to je 5.000 dinara i puta 80%, to je negde oko 9.000 dinara. Dva puta 9.000 dinara,18.000 dinara. Znači, radnik je u startu oštećen za neke dve prosečne plate. Tačna je ova računica na minimalnu zaradu, ali računica na prosečnu zaradu nije dobra. Što se tiče nadzora, nije dobro da se ponovo vraćaju neke ingerencije službi za obračun i plaćanje ili tzv. SDK, da vrši toliku kontrolu. Mislim da nije u skladu sa evropskim zakonodavstvom, jer oni takav sistem platnog prometa i ne poznaju. Kod nas se vodi rasprava da li platni promet treba da ide preko poslovnih banaka ili preko službe platnog prometa. To je diskutabilno pitanje, očigledno je da nam je potrebna još služba za obračun i plaćanje, ali ne treba da primenjujemo neke, da tako kažem, policajske metode da prati privredu, pogotovu ako hoćemo da idemo u privatizaciju, akohoćemo da dovedemo strane strateške partnere. Takođe, nije dobar ni predlog da poslodavac koji zbog poremećaja poslovanja, nije u situaciji da isplati za taj mesec lični dohodak ili bruto platu, da se predviđa mogućnost da čak do 90 dana ne obavlja tu svoju osnovnu delatnost, jer očigledno da može doći do određene zloupotrebe. To je tačno da, ako je imao sredstva, međutim ima u članu dole, i ako nije prema važećim propisima to uradio,može da mu se zabrani rad do 90 dana. Mislim da u ovom prelaznom vremenu, a mi smo ipak u vremenu tranzicije i preko početka privatizacije, morali smo da stvorimo uslove da privreda koja ima šansu da preživi, da joj se pomogne na neki način. Zameram Vladi što do sada nije uradila nešto na rasterećenju privrede sa unutrašnjim dugovanjem. Mi znamo koliki su spoljni dugovi, ali unutrašnji dugovi koji su uglavnom nastali kod velikih sistema, sa velikim brojem zaposlenih radnika, i to za vreme sankcija i NATO bombardovanja - kada smo mi po zakonu bili obavezni da isplaćujemo lične dohotke, da ne otpuštamo radnike, suprugama od ljudi koji su bili angažovani u Vojsci Jugoslavije, da moramo isplatiti 100% zarade, pa su veliki sistemi došli u situaciju da duguju mnogo državi i sa onih famoznih 0,2% dnevno poreza na socijalno, odnosno na doprinose za penziono, kamate su po četiri i pet puta bile veće nego osnovni dugovi na osnovu poreza i doprinosa za socijalno i penziono osiguranje. Očigledno da država to dobro zna i zna o čemu se radi, međutim nema dobre namere prema privredi, jer želi da bude to njen udeo u privatizaciji preduzeća i da kasnije to, pošto - poto, prodaje strateškim partnerima kao jedan svoj deo i time da dovede velika preduzeća, koja imaju svoj dobar program, koja imaju tržište, u jedan nepovoljan položaj. Zbog toga smatram da ovaj zakon ne treba usvojiti. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, kao šef poslaničke grupe.
Samo kratka replika u vezi sa, meni se čini, izvesnim nesporazumom koji je potekao verovatno zbog činjenice da imamo puno predloga zakona pred... (poslanik Šešelj s mesta pita kako je poslanik Jovanović dobio reč).
Javio se kao šef poslaničke grupe.
Gospodine Šešelj, ja repliciram svom prethodniku, a javio sam se kao šef poslaničke grupe. (Šešelj, s mesta, ja samo upozoravam predsednika...)... u redu je, dragomi mi je kada konstatujem da učestvujete u radu Skupštine.
Hvala na pomoći.
Što se tiče nadzora, po ovom predlogu zakona nadzorom se bave inspekcijske službe, baš kao i po Predlogu zakona o radnim odnosima koji ste vi definisali, utvrdili i izglasali 1996. godine. Samo su precizno utvrđene okolnosti pod kojima nadležne inspekcije mogu intervenisati i definisane su slobode u okviru kojih oni mogu vršiti svoj inspekcijski nadzor. Praktično smo time samo proširili ona zagarantovana prava radnicima koja su u funkciji ostvarivanja njihovog prava na rad i zaštite koja praktično mora pratiti njihov radni odnos, s obzirom da su, nažalost, prisutne nepravilnosti u svakom segmentu društva, pa tako i tokom tog radnog odnosa. Dakle, tu nema nikakvih posebnih odstupanja. Inspekcijske službe će raditi svoj posao, verujem, odgovorno, u skladu sa propisima koji su postojali i do sada i koje smo mi samo detaljno razradili kako bi bili prilagođeni duhu novog zakona. To nije u suprotnostima sa trendovima koji postoje u modernim društvima, Evropske unije, niti je u suprotnosti sa onim što je već ukorenjeno u samoj privredi. Dakle, to je dodatno pojašnjeno, precizirano pravo penzijskog organa u smislu zaštite prava radnika i poslodavca.
Reč ima narodni poslanik Bora Stanimirović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, uvaženi ministre, pre svega hteo bih da se zahvalim što nam je pružena mogućnost da diskutujemo po Poslovniku, znači bez ograničenja vremena. To se pokazalo kao ispravno, jer praktično radimo brže, nema opomena, nema - vreme, nema - tema, i da to bolje funkcioniše, kao i diskusija o svakom zakonu pojedinačno. Što se tiče Zakona o radnim odnosima, mislim da je trebalo ići na jedan kompleksno nov zakon. Evo iz kojih razloga. Prvo, mi idemo u velike promene. Menja se sistem. Menjaju se tržišni odnosi. Sve se menja samo ostaje Zakon o radnim odnosima sa nekih desetak-petnaestak izmena, a to ne može rešiti tu stvar. U okviru tog Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o radnim odnosima insistira se na terminu zarada.Član 64. menja se i glasi: "Zarada iz člana 63. stav 2. tačka 1) ovog zakona utvrđuje se na osnovu cene rada posla koji zaposleni obavlja na radnom mestu na koje je raspoređen, (u daljem tekstu: cena rada) radnog učinka, vremena provedenog na radu i aktivnosti u toku rada". Mislim da sam termin ne odgovara novom duhu vremena - zarada, šta je to. Znamo da na zapadu postoji najamnina, cena radne snage izražena u novcu. Imali smo - lični dohodak, a u državnim organima i u službama pominju se plate. To se još i može prihvatiti, ali ono što posebno pogađa a to će se kasnije pokazati u praksi, to je upravo ova zarada koja sada dolazi kao rezultat oporezivanja na osnovu bruto dohotka. Drugo, zaposleni ima pravo, u članu 65. koji se menja, na minimalnu zaradu u skladu sa ovim zakonom. Izvinjavam se, juče nisam bio prisutan, a bilo je diskusije o tome. Mi smo držali sednicu odbora. Zamolio bih predsednika, da se sednica odbora ubuduće ne održava za vreme skupštinskog zasedanja jer se desilo da je veliki broj poslanika bio na odboru pa je predsednik poslaničke grupe Čeda Jovanović morao da dolazi i pozove na sednicu Skupštine zbog kvoruma. Drugo, nismo u mogućnosti da pratimo pa onda ponavljamo neke stvari koje su suvišne. Minimalna zarada iz stava 1. ovog člana iznosi 35% od prosečne zarade u privredi Republike, prema poslednjem objavljenom podatku nadležnog republičkog organa i tako dalje. Vidite, ovde je naročito važno ko o tome odlučuje kada se radi o minimalnoj zaradi, da li je zagarantovana ili je minimalna. Mi u ovom stavu člana 66. koji se menja i glasi: "Odluku o isplati minimalne zarade donosi upravni odbor poslodavaca, na predlog direktora, po prethodno pribavljenom mišljenju sindikata" i tako dalje. Samo na osnovu pribavljenog mišljenja sindikata. Ako smo sve promenili, mi ga danas praktično nemamo, ne računajući ove sindikate, četiri ili pet,a ne znamo ko je nezavisan, a ko je zavisan. Naš sindikat još uvek nije u funkciji interesa radničke klase, pa je zbog toga neophodno da sindikat dobije posebno mesto u Zakonu o radnim odnosima. Vi znate da je na zapadu još uvek normalno, pošto su oni u drugoj fazi, a mi smo u fazi još prvobitne akumulacije, da sindikat ima veliku ulogu, gde poslodavac neće da otpusti dobrog radnika iz dva razloga. Prvi je, što mu taj radnik donosi profit, ako je dobar. Drugi je - ne može da otpusti dobrog radnika ili da ga ne plati koliko zaradi jer on iza sebe ima veoma uticajan sindikat i teško onom poslodavcu koji dođe na crnu listu sindikata određene zemlje. Zbog toga predlažem, ono što se juče nešto malo počeli o sindikatu, ministar je tu, a radio je u sindikatu, možda bi mogao da pomogne, da sindikat dobije i mora da ima svoje mesto u okviru Zakona o radnim odnosima. Treći je, posle člana 66. dodaje se odeljak koji je posebno interesantan. Mi već nekoliko dana diskutujemo o toplom obroku, regresu i mnogim pitanjima oporezivanja primanja koje radnik neće moći da dobije. Ali, u ovom članu stoji jasno ova izmena da zaposleni ima pravo na dohodak, zaradu u smislu člana 63. stava 2. tačka 3) ovog zakona, pa se navodi - rad duži od punog radnog vremena, rad za dan državnog i verskog praznika. Predsednik predviđa da radimo za vreme državnog praznika, u petak, verovatno će morati da isplati posebnu nadoknadu, noćni rad, a gospodin Jovanović insistira naročito na tom noćnom radu kad treba nešto da završi, i normalno ono što je važnije, pazite kako je rešena ishrana. Stav 6. ovog člana glasi: "Ishrana u toku rada". Pazite dobro, ishrana u toku rada za dane provedene na radu. Međutim, u Predlogu zakona o platama u državnim organima i javnim službama, član 9. stav 4. glasi, isto to, ali ne govori - ishrana u toku rada, nego govori i mesečnoj nadoknadi za one koji primaju platu. Šta to znači? To znači da radnici, a to ćemo oporezovati sada, neće imati topli obrok u fabrici, ali će ga imati ovi koji rade u državnim organima i javnim službama kroz plate i druge oblike. Radniku je daleko potrebniji taj topli obrok iz više razloga. Znamo da on iz fabričkog kruga zapravo ne može da izađe. On mora da radi od 6,00 do 14,00 časova, osam sati i taj obrok mu je jedina šansa da bolje radi, da zdravstveno bolje izgleda, a to mu može omogućiti poslodavac. Sada, verovatno, u novim uslovima, sa ovim propisima i ovim zakonima to neće moći da bude slučaj i radnici će stvarno ostati bez toga. Znači, misli samo na radnike koji rade u fabrici i koji imaju organizovan topli obrok. Stalno pominjemo, dvadesetak poslanika je diskutovalo o toplom obroku i u prisustvu ministra gospodina Đelića. On je jednom prilikom upravo pošao od toga i izjavio, da ćemo radničkoj klasi omogućiti bolju budućnost, put u Evropu, ako ukinemo topli obrok, regres i terenski dodatak. To nam gospodo poslanici ukazuje da smo mi skroman narod. Hoćemo u Evropu? Kakva Evropa, mi možemo odmah u Ameriku, a možda i dalje, da ne kažem gde.
Reč ima narodni poslanik Bratislav Đurić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću ukratko pokušati radničkim rečnikom da govorim, a vi se trudite da me pratite. Kakav Zakon o radnim odnosima očekuju radnici Srbije - veoma jednostavno, kratko i jasno: jasan i obavezujući. Ono što je bilo u Zakonu o radnim odnosima, bilo je puno toga - može, treba, ali nigde - mora. Ovim izmenama i dopunama, koje smatramo prelaznim rešenjem, jer mi smo uputili zahtev Vladi Republike Srbije i resornim ministarstvima da očekujemo veoma brzo novi zakon koji će urediti celu ovu materiju i dobili smo, u principu, odgovor da će to biti veoma brzo, da je ovo usaglašavanje sa postojećim zakonima, odnosno promenama zakona, koje su već bile ovih dana i koje će biti ovih dana. Znači, radnici očekuju dalje isplate zarada isključivo u novcu. Isplate u kesama i džakovima jednostavno ne dolazi u obzir, iz nekoliko razloga - prvo, najveći broj radnika u Srbiji, jer Srbija je takva zemlja, ima poreklo sa sela, i da su ti radnici želeli da zarade ostvaruju u luku, krompiru, pasulju, ne bi nikada ni otišli da rade u grad, ne bi se školovali, ostali bi na njivama i zarađivali bi u pasulju i luku. To je prva stvar. A druga stvar, svih proteklih 10 godina, verujte mi, ja sam učestvovao u mnogim događanjima i znam kako je bilo, tu je bilo velikih manipulacija. Znate, direktori preduzeća su radnicima isplaćivali u naturi, u prašku, u ovome, u onome, po enormnim cenama, koje su oni prikazivali na kraju poslovanja, sumnjivog kvaliteta, i šta se dešavalo - velika količina te robe završavala je u privatnim magacinima, trgovinama i prodavnicama istih tih ljudi, ili njihovih bližih prijatelja i srodnika. Znači, velikih manipulacija je bilo, o tome asocijacija slobodnih i nezavisnih sindikata ima dosta dokumentacije, i veoma brzo, kada u ovoj zemlji konačno dođe do prave promene u sudstvu, pokrenućemo postupke i protiv pojedinaca, i protiv institucija, i protiv svih onih koji su to radili. Ja se nadam da će biti privedeni pravdi. Znači, isplate u novcu. Jedino ono što nije bitno, mada smo mi ipak vezani za dinare, patriote smo pre svega, ali nemamo ništa protiv da bude i u nekoj drugoj jakoj valuti. Radnici i sindikati brane interese zaposlenih, a ne interese poslodavaca ili predstavnika poslodavaca. Prema tome, svi oni koji su pre mene govorili, a koji su, koliko znam, direktori ili izvršni organi u svojim ustanovama i preduzećima, a govoreći u ime radnika, jednostavno ne treba oni to da rade. Radnici imaju svoje organizacije, njihovi predstavnici će reći šta imaju da kažu. Njihovi predstavnici su u proteklih mesec dana imali puno kontakata i sa resornim ministarstvima i sa Vladom Republike Srbije i sa samim premijerom Zoranom Đinđićem, gospodinom Đelićem, gospodinom Vlahovićem, gospodinom Milovanovićem i svim ministrima u Vladi Republike Srbije, o ovom i o mnogim drugim zakonima, koji su u vezi radno-pravnog zakonodavstva. Mogu odgovorno da vam kažem da su sindikati podržali i ovaj zakon i mnoge druge zakone, posebno Zakon o platnim razredima, a posebno onaj zakon koji će biti na dnevnom redu, nadam se, veoma brzo, o ekstra oporezivanju ratnih i ostalih profitera u proteklih 10 godina. Oni poslodavci koji ne mogu da isplate zarade, a o tome je bilo puno reči ovde, jednostavno, po nama, po ljudima iz sindikata i radnicima, ne mogu ni biti poslodavci. Znači, samo oni koji mogu da ostvaruju to što treba, mogu se i time baviti. Nije ovo avantura i nije ovo hobi, nije ovo hobi, gospodo moja draga. Onaj ko ne može profitabilno da posluje, ne treba time da se bavi, da zamajava narod. Što se tiče isplate u naturi, znači u robi, nemamo ništa protiv da poslodavci iz ekstra dobitka, svog dobitka, kao neku stimulaciju radnicima, daju i u robi. Znači, na kraju, juče je nekoliko govornika, posle izlaganja ministra Milovanovića spomenuo neku uniju, nezavisnost. Na žalost, tih ljudi koji su bili do juče u samom vrhu vlasti. Unija nezavisnosti u ovoj zemlji ne postoji, gospodo, postoje asocijacije slobodnih i nezavisnih sindikata, ako se na nju mislilo, a verovatno i jeste, Unija nezavisnosti ne postoji, i to je dokaz da ti ljudi, koji su do juče bili u samom vrhu vlasti, nikada nisu kontaktirali sa sindikatima, nikada, odgovorno tvrdim, nikada nisu kontaktirali sa sindikatima. Doduše, jesu sa jednim čovekom, koji se zove Tomislav Banović, i koji je, navodno, u ime milion i sedamstotina hiljada radnika, pregovarao sa raznim ljudima iz ministarstva, ali, kako je pregovarao, tako je i završio. Na samom kraju, podržavamo predložene izmene Zakona o radnim odnosima, sa obavezom i sa predlogom, sa zahtevom Vladi da se što pre donese novi zakon, koji će urediti apsolutno ovu materiju, da u izradi zakona učestvuju, znači pre nego što dođe na skupštinsku raspravu, svi relevantni sindikati, Unija poslodavaca i komora.
Reč ima narodni poslanik Sreten Mitrović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, pitanje je kako će se ovi zakoni koje danas donosimo o radnim odnosima primenjivati za radnike na Kosovu i Metohiji, za radnike koji su ostali bez posla, za one radnike koji su ostali samim tim i bez svojih ličnih primanja. Znamo da svi radnici koji su radili u privredi, dve godine nisu primili nikakve lične dohotke i postavlja se pitanje - kakva je njihova sudbina dalje. Imamo veliki broj radnika čija su matična preduzeća ugašena i pitanje je da li će se uopšte bilo gde na drugim mestima zaposliti, a određeni broj radnika ima veoma mali broj godina do okončanja svog radnog veka, znači, do penzionisanja. Takođe postoji veliki broj radnika čija su matična preduzeća bila u centralnom delu Srbije, koji su dosta loše prihvaćeni u tim preduzećima, tako da su ostali bez ličnih dohodaka, jer ta preduzeća su imala svoje poslovne i radne prostorije na Kosovu i Metohiji, a oduzeto im je od strane okupatora, pa su radnici koji su radili u tim preduzećima, ostali bez posla. Zato tražimo od novog ministra za rad i radne odnose, a ja mislim da mu je već sa Kosova i Metohije upućen dopis, da nastavi sa minimalnim ličnim dohocima, ili sa zagarantovanim ličnim dohocima, koji su primani do dolaska DOS-ovske vlasti, a dolaskom DOS-ovske vlasti sve je to prestalo za radnike koji na Kosovu i Metohiji ne rade. Zato apelujem na Vladu Republike Srbije da se formiraju konačno ta resorna ministarstva, odnosno podkomiteti, ili kako ćemo da ih nazovemo, da se dole na prostoru Kosova i Metohije uspostavi rad, da onaj komitet koji je funkcionisao pre dolaska kosovske vlasti, nastavi, jer mi danas imamo samo predsednika komiteta, koji u ovom trenutku, neću reći šta radi, ali nadam se da će vrlo brzo doći i tema o Kosovu i Metohiji, pa ćemo i tu izneti sve činjenice - ko šta na Kosovu i Metohiji radi i kako je radio. Ovo što je rekao potpredsednik Skupštine, Ljubiša Marović, bez obzira na političku pripadnost, svi Srbi koji su ostali na prostoru Kosova i Metohije, uprli su pogled u ponašanje Vlade Republike Srbije i Savezne vlade, i svi očekujemo pomoć jedino od Vlade Republike Srbije i od Savezne vlade. Ono što nam onaj koji je dole, okupator, daje, sprema i radi, znači da nećemo imati budućnost i za opstanak na Kosovu i Metohiji. Zato molim ministra i sve ostale ministre da se odrede radne grupe i da se formiraju radna tela koja će da vode brigu o svima, odnosno, o onim ljudima koji su ostali da žive dole, a i o povratku onih koji su proterani. Bez takvog organizovanja nećemo moći ništa, ni da zadržimo one koji su ostali na prostoru Kosova i Metohije, da žive, ni one koji su proterani, da se vrate. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Branislav Blažić, posle njega narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Dame i gospodo narodni poslanici, u duhu parlamentarnog demokratskog ukusa, stila i ponašanja, čovek mora da ima sluha za drugačiji glas, pa nećemo se valja ubijati što neko drugačije misli. To je još jedan od aksioma demokratije, koji svako od vas treba svakog momenta da ima u vidu. Mi danas na dnevnom redu imamo Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o radnim odnosima. Još jedan parcijalno, na brzinu i ishitreno doneti određeni predlozi izmena i dopuna, koji, suštinski, samo ocrtavaju strategiju ove vlade. Sve se pokušava objasniti nekom brigom za, ovog puta radnika. Međutim, u njemu i ne vidimo tu pravu i iskrenu brigu. Vidimo samo jednu otuđenost od ljudi i od života, s obzirom da nije u skladu sa ovim mutnim vremenima u kojim živimo, nije u skladu sa stvarnim stanjem koje postoji u našoj zemlji. Šta traže radnici? Uvek se ovde diskutuje o tome i mnogo se priča. Radnici, ovog momenta i uvek, jedino su tražili osnovno pravo, a to je pravo da im se obezbedi rad. Ovde se sve u njihovo ime radi, samo im se ne obezbeđuje pravo na rad. Zašto niko ne odgovori zbog čega je drastično pala proizvodnja od septembra-oktobra meseca do danas, pala proizvodnja za 50%. Ima li tu objašnjenja i da li su tu koreni i dubina krize u kojoj se danas nalazimo? Da li se pokušava stalnom pretnjom da ima viška radnika u nekim firmama, u stvari, da se napravi jedna depresija i socijalni bunt? Da li se stvara strah od davanja knjižica da bi se pravila ta depresija? Ovo objašnjenje, koje smo juče čuli od ministra Milovanovića, uklapa se u ono što je rečeno da je to katastrofalna priča ili katastrofalna odbrana ponuđenog zakona, kao što su i ostale odbrane bile katastrofalne, jer se sve svodi na to da se govori o 1993, o 1926. o 1945. godini. Sve se povlači u neku istoriju i pravda se ovo loše, nečim što je ranije bilo loše. To su vokabulari priče iz predizbornih kampanja, naučene rečenice koje se ovde neprekidno ponavljaju. Gospodo, na dnevnom redu je vaše i vi treba da shvatite da ste sad vlast, da više niste opozicija, a ponašate se kao opozicija. Očigledno vam je taj prelaz vrlo težak u nekom psihološkom smislu, da to slomijete u vama, jer ste godinama naučili da se ponašate agresivno destruktivno, i sada tu agresiju i destruktivnost prenosite sa pozicije vlasti. Ni u kom slučaju to nije dobro, jer takav način razmišljanja i takav način ponašanja se uklapa, u stvari, u predloge zakona koje vi danas donosite. Priča se ovde da se usaglašava naše zakonodavstvo sa zakonodavstvom Evropske unije. To je već urađeno. Hrvatski sabor je prošle godine donosio sličan paket poreskih zakona, praktično prepisan, pa danas imaju jedan kolaps, danas imaju ogroman broj otpuštenih radnika, imaju jednu izuzetno tešku situaciju. Znači, da se sada to primenjujeredom, po nalogu, verovatno svi znaju čijem, taj eksperiment se primenjuje i u ostalim zemljama, a sada smo i mi došli na red. Ono što je ovde apsurdno i što je ponekad stvarno iznenađujuće, to su načini i kaznene odredbe koje vi predviđate ako dođe do kršenja odredbi ovih vaših dopuna zakona. Kaznena odredba koja predviđa zatvaranje preduzeća od 30 do 90 dana je sama po sebi jedan potpuni apsurd. Zatvoriti jednu firmu 90 dana, u kaznenoj meri, nema nikakav efekat. Ko dobija na toj kaznenoj meri? Niti dobija država, niti dobija radnik koji u toj firmi radi, niti dobija poslodavac. Da li je vama cilj da vi zatvarate po Srbiji firme ili da ih na neki način, pa i kaznenom politikom stimulišete da bolje i kvalitetnije radite? Kad su u pitanju novčane kazne, koje su kod vas u rasponu od 1:100, ja ne znam da li još uvek negde postoji takav raspon novčanih kazni za isto i učinjeni prekršaj, pa je kazna od 2.000 do 200.000 dinara, 1:100. Gospodo, za isti prekršaj će neko da plati 2.000, neko će da plati 200.000 dinara. Da li je to normalno i ko će to da plati 2.000? Sa pravom onda treba neko da pita, ako plati 200.000, da li je on iz neke druge političke partije ili se prepušta da se kroz manipulaciju onih koji određuju kaznu već to radi? Znači, ima ovde dosta stvari koje su potpuno... da ne pričam o tome. Uvođenje oporezivanja na burto dohodak je sigurno varijanta koja će jednog dana i doći, i to je neminovno. Ali, da li to ovog momenta i u ovim uslovima može da se izvede? Koliko će to, u stvari, ukinuti pravo na život određenom broju radnika koji u takvim firmama rade, koji drugačije ne mogu da isplate ništa tim ljudima, nego je to onaj način i onaj socijalni ventil koji njima treba da pruži osnovno pravo da prežive u ovim teškim uslovima. Prema tome, to su sve pitanja na koja se, pre nego što se ovde izašlo sa ovim predlogom za izmene i dopune ovog zakona, moralo odgovoriti. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, a posle njega narodni poslanik Petar Jojić.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanici, možda nemam puno radnog staža, sigurno nisam ničiji omiljeni disident ili najdraži opozicionar, ali smatram da mogu da govorim o Zakonu o radnim odnosima. Mogu da govorim zato što znam šta hoću. Znam šta hoću, a to je zato što sam tek sad počeo da zarađujem za svoju penziju i znam šta mi je dobro. Neću, kao gomila naših sugrađana koji su godinama radili i dobiće penziju onakvu kakvu ne zaslužuju, zato što ih je ova država osiromašila i zato što jedna nakaradna vlast, koja je prethodnih godina vladala, to učinila. Kako su oni to činili? Činili su tako što su isplaćivali garantovanu zaradu. Ostatak zarade su isplaćivali kroz razne bonove, tople obroke, potvrde za nabavku namirnica i garderobe. Kada je naš građanin završio svoj radni vek i došao da mu se obračuna penzija, on je bio jako iznenađen. Penzija mu je bila jako mala. Pitao se on - zašto? Zato što mu je poreska osnovica za obračun penzije bila mala i zato što je on godinama dovođen u zabludu da dobija nešto više, a dobijao je manje, jer je dobijao potvrde po kojima se snabdevao koje nisu ulazile u obračun za penzijski osnov. Da li je to ono što naši građani žele, i da li je to ono što smo im mi obećavali? Naravno, nije, gospodo. Ono što je dobro za građane i što je dobro za sve zaposlene u Srbiji, to je obračun bruto zarade. Zašto je to dobro? Zato što se svi doprinosi obračunavaju u zaradu, zato što je ta i takva zarada, koja će biti daleko veća od ove, penzioni osnov. Penzije će samim tim biti veće i naši građani će bolje živeti u svojoj starosti, tako da se više neće govoriti - ko još može da živi od penzije, nego će građani želeti da odu u penziju da bi mogli posle svog radnog veka da se odmore, da posećuju banje, da idu na izletišta i da priušte niz zadovoljstava svojim unucima, što sada nisu sposobni, zato što ih je ova vlast osiromašila. (Glas iz sale: Ova sadašnja vlast?) Naravno, razumemo se da je to prethodna vlast, gospodine. Meni je jako žao što ova govornica tokom ovih dana i tokom ovih sednica i zasedanja više služi za iznošenje neistina, zlonamernih insinuacija, mogu da kažem i uvreda. Rečeno je svašta i uglavnom ono što se ne odnosi na temu o kojoj govorimo. To mogu da razumem i razumem, pošto to govore ljudi koji su ovu državu doveli ovde gde je, što su ove građane i radničku klasu, iako su se predstavljali, da su oni avangarda radničke klase i njen deo, doveli tu gde jesu. Mi imamo prazne radničke hale i imamo građane koji dobijaju garantovane zarade, imamo stanje da umesto kako je ranije bilo da četiri zaposlena izdržavaju jednog penzionera, imamo sada odnosdva penzionera na jednog zaposlenog. Doveli ste građane Srbije na prosjački štap i samo im još to trebate da pričate i tvrditesve ove dane i tako opstruišete rad ovog Parlamenta,da su za sve to neki drugi krivi. Gospodo, građani Srbije vrlo dobro znaju i vrlo su dobro znali petog oktobra i 23. decembra kako će biti i ubuduće. Mi iz Demokratske stranke Srbije nikada nismo govorili da će promene biti brze i lake. Nakon 50 godina, a naročito poslednjih 10 godina sunovrata jedne države mi ne možemo da kažemo kako za dva ili tri meseca sve može da se popravi. Pošto su ovih dana u Narodnoj skupštini veoma popularne narodne poslovice ja ću reći - što lud pokvari sto pametnih ne može da popravi. Možda naši prethodnici i nisu bili ludi, ali su se tako ponašali. Ponašali su se ludo i mahnito i ono što su radili vidimo kako su uradili i vidimo dokle su nas doveli. Doveli su i osiromašili građane i doveli ih u jednu veliku socijalnu neizvesnost, kako bi njima lakše mogli da manipulišu, da ih izvode na razna otvaranja mostova i na razne skupove i na tajnačin da prave sebi političku promociju. Dame i gospodo, sa tim trendovima se davno prestalo, a konačno se sa tim prestalo 23. decembra. Ova vlast to nikada neće raditi. Nas su građani birali jer smo rekli da ćemo menjati. Dame i gospodo, mi menjamo na bolje, naravno. Mi ne tražimo 50 godina, ne tražimo ni 10 godina, tražimo malo dobre volje i strpljenja da bi nam sutra i prekosutra bilo bolje.
Reč ima narodni poslanik Petar Jojić, a posle njega narodni poslanik Miroljub Veljković.
Dame i gospodo narodni poslanici, u odnosu na Predlog zakona o radnim odnosima želim da istaknem sledeće: Predlog zakona o radnim odnosima koji se predlaže je u suprotnosti sa saveznim Zakonom o osnovnim pravima iz radnog odnosa. Pored ovog Predloga zakona on je u suprotnosti sa saveznim Ustavom i drugim saveznim zakonima. Republika Srbija nije usaglasila ni Ustav Republike Srbije, a ni brojne druge zakone, što je trebalo učiniti, pre nego što bi se ovaj zakon izglasao. Stoga vam moram reći da se ovim grubo krši savezni Ustav i drugi savezni zakoni iz ove oblasti. Umesto da se poboljšaju i pojednostave uslovi za zasnivanje radnog odnosa, Vlada Republike Srbije ovim Predlogom zakona o radnim odnosima umnogome pogoršava položaj radnika za kojima je prestala potreba, odnosno za njihovim radom. U članu 1. dame i gospodo narodni poslanici, Predloga ovog zakona i to u stavu 1. alineje od 1. do 4.drastično se smanjuju procenti otpremnine utvrđene kolektivnim ugovorom. Naime, od šestostrukog do desetostrukog i do deset godina staža i 30 godina staža po predlogu Vlade ovi procenti se smanjuju na dvostruki iznos do deset godina staža i na petostruki iznos preko 30 godina staža osiguranja. Predlagač ovog zakona nijednom rečju se ne osvrće na poboljšanje uslova radnika, na radno vreme, odmore i odsustva, na zaštitu prava zaposlenih, zaštitu žena, omladine, a posebno invalida rada svih kategorija invalidnosti. Predlagač ovim Predlogom zakona menja samo odredbe koje se odnose na zarade, naknade i druga primanja, a sve na štetu radnika i poslodavaca. Očigledno je da predlagača ne interesuju materijalni položaj zaposlenih i poslodavaca, već mu je jedini cilj da što većim zahvatanjem iz privrede napuni budžet. Da predlagača ne interesuje zaštita prava zaposlenih najmanje se to vidi iz člana 6. Predloga ovog zakona. Ovaj član ću vam dame i gospodo narodni poslanici citirati: "Zaposleni ima pravo na minimalnu zaradu u skladu sa ovim zakonom." Šta to znači? Minimalna zarada iz stava 1. ovog člana iznosi 35% od prosečne zarade u privredi Republike. Prema poslednjem objavljenom podatku republičkog organa nadležnog za poslove statistike i ovde se postavlja ozbiljno pitanje šta kada su radnici u pitanju ili minimalna zarada, jer je nemoguće da se sa 35% od prosečne zarade u privredi Srbije može obezbediti materijalna i socijalna sigurnost radnika. Kao novinu predlagač, odnosno Vlada Srbije uvodi nove namete na rad duži od punog radnog vremena, na rad na dan državnih i verskih praznika, na noćni rad, na vreme provedeno u radnom odnosu to jest na minuli rad, na rad u smenama, na ishranu u toku rada, na regres za korišćenje godišnjeg odmora, na korišćenje rada i boravka radnika na terenu. Što je mnogo mnogo je. Zar je bilo opravdanje da se oporezuju topli obrok, rad u smenama, rad na dane državnih i verskih praznika, pa i regres za korišćenje godišnjih odmora, noćni rad i drugo. Mišljenja sam da je Vlada odlučila na taj način da obezbedi sredstva za budžet, što smatram da je pogrešan put. Vlada je po mom mišljenju trebalo u prvom planu da podstakne proces proizvodnje, pa da iz procesa proizvodnje proistekne proizvod, proda ga na tržištu i iz te prodaje naplati porez a taj porez proporcionalno i po određenim stopama da ide u budžet. S obzirom da se radi o sistemskom zakonu predlagač je na sebe preuzeo sva prava od izrade predloga, a u izradi predloga ovog zakona nisu učestvovali nadležni relevantni subjekti u društvu, a pre svega nisu učestvovali sindikati, niti su učestvovali poslodavci, a istovremeno nije konsultovn, niti ima mišljenja Ustavnog suda naše zemlje. Dame i gospodo narodni poslanici, uz vaše dopuštenje, ako dozvolite, samo bih rekao na kraju nekoliko reči vezano za jug Srbije. Stanje na jugu Srbije je veoma dramatično, suverenitet i teritorijalna celina Republike Srbije su veoma ugroženi. Žao mi je što u večernjim časovima na televiziji vidimo izveštaje, a u tim izveštajima i na onim slikama u prvom planu vidimo džamije, ali ne vidimo Pećku patrijaršiju, ne vidimo Dečane, ne vidimo Gračanicu. Dame i gospodo narodni poslanici ja ću vam se izviniti, ali bih se vratio ako mi dopustite, zamolio bih gospodina predsednika, kada je u pitanju tumačenje Poslovnika Skupštine, o članu 208. Nisam se javio prethodno, ali dopustite mi samo dve tri rečenice. U članu 208. "Narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenja i objašnjenja od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama po pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika." U članu 207, samo još jedna rečenica - narodni poslanik ima pravo da bude obavešten o svim pitanjima potrebnim za vršenje funkcije narodnog poslanika. Dozvolite gospodo narodni poslanici, da ste vi pre svega predstavnici naroda ovde, svi izabrani na jedan sasvim, da kažem demokratski način i u svakom slučaju, narodni poslanik ima pravo da traži od Vlade i drugih organa potrebna obaveštenja i informacije da bi mogao da zastupa građane i da građanima daje obaveštenja kada se nađe na terenu, da bi mogao da na isti način, narodu i biračima odgovori. Dame i gospodo narodni poslanici, nešto što primećujem, a što mi baš, verujte, nije shvatljivo, pitaju me neki novinari jutros - šta će ovoliko radnika obezbeđenja u Skupštini Republike Srbije? Stvara se jedan utisak bespotreban ...
Hoćete li se vratiti na temu, išli ste i na Kosovo, i na Poslovnik, i sada idete na obezbeđenje, mislim ne razumem ...
Samo još jednu rečenicu, jer se tiče Parlamenta ...
Htela sam da vam odgovorim.
... Gde sede narodni predstavnici? Ja bih samo zamolio - da to stvara jedan bespotreban utisak. Ovde sede, dame i gospodo, narodni poslanici, kao predstavnici naroda, ovde nisu teroristi i ovde nam ne treba toliko silno obezbeđenje da stvara neku sliku kao da će se ovde nešto desiti. Nema nikakve potrebe za tim i tolikim obezbeđenjem. Mislim da treba utvrditi koliki broj radnika obezbeđenja treba da sedi u zgradi Skupštine Republike Srbije, da se ne stvara jedan bespotreban utisak, da je ovde neka nepodnošljiva atmosfera. Mislim da je ovo...
Gospodine Jojiću ...
Mislim da je ovo skupština u kojoj treba i biti tolerantan, ne treba govoriti rečnikom mržnje, i ne treba nešto činiti što apsolutno nema potrebe ...
Slažem se gospodine Jojiću, ali mislim da to nije tema dnevnog reda.
Hvala vam najlepše na strpljenju, ja se izvinjavam ako sam bio malo opširniji, nego što treba.
Reč ima narodni poslanik gospodin Miroljub Veljković, a sledeći prijavljeni za diskusiju je narodni poslanik Stevan Kesejić.
Poštovani narodni poslanici, pred nama je paket zakonskih rešenja iz oblasti radnog zakonodavstva, odnosno radi se o izmenama i dopunama postojećih zakonskih rešenja. Poreski paket koji je usvojila skupštinska većina za posledicu je imao usaglašavanje radnog i socijalnog zakonodavstva sa njim. Loša rešenja, čak izuzetno loša rešenja u paketu poreskih zakona, normalno da su izazvala loša rešenja i u ovom paketu zakona. Pred nama su izmene i dopune Zakona o radnim odnosima. Te izmene i dopune su izuzetno restriktivne, ponavljam, izuzetno restriktivne po prava zaposlenih. Ta restriktivnost se ogleda, pre svega u delu zakona gde je utvrđena obaveza poslodavaca o isplati otpremnine radniku kome prestaje radni odnos. U postojećem zakonskom rešenju, taj iznos je bio u rasponu od šestostrukog do dvanaestostrukog iznosa neto zarade zaposlenog, a sada nam nova DOS-ova vlada predlaže da se taj iznos smanji i utvrdi, u rasponu od dvostrukog do petostrukog iznosa zarade. Neverovatno. Ona loša i nenarodna vlast kojoj narod nije dao poverenje na prethodnim izborima, obezbeđivala je radnicima koji izgube posao od 6 do 12 plata, a ova nova - transparentna i proevropska, taj iznos smanjuje na dva do 6 plata. Nevešto objašnjenje ministra da se radi o takozvanoj bruto zaradi, prosto ne pije vodu. O čemu se zapravo radi? Znate o čemu se radi, svi znamo da nam ova nova - transparentna i proevropska vlada, sprema novi koncept svojinske transformacije. Prema informacijama iz medija i najavama ministra Vlahovića, taj koncept će biti veoma prost i efikasan. Zaposleni građani Srbije dobiće između 20 i 30%, još se razgovara oko toga, od procenjene vrednosti društvenog kapitala, a ostatak će ova - transparentna vlada, znači, direktno prodati na tržištu. Ta prodaja će biti definitivno, izvršena brutalno i brzo. Neposredna posledica takvog akta, biće masovno otpuštanje radnika, takozvanog tehnološkog viška. Pazite, novi vlasnici preduzeća, sasvim sigurno neće držati višak radnika u firmi. To je surova ekonomska logika i surova ekonomska stvarnost. To je nešto što će se desiti. Na stranu to što će mnoge firme biti kupljene, samo zbog srpskog tržišta i odmah će biti zatvorene, znači, svi radnici idu na ulicu. To je surova ekonomska logika. Imamo primere u susednim državama, od Mađarske, Rumunije i Bugarske, da neka kompanija, bila domaća ili strana, kupi firmu od proizvođača određenih roba, jednostavno zatvori i obezbedi sebi prolaz za svoje robe. Sada dolazimo na pravi razlog ovakvog zakonskog rešenja. Tim novim gazdama srpskih preduzeća, treba omogućiti da imaju što manje troškove prilikom otpuštanja tehnološkog viška.
Gospodine Veljkoviću, molim Vas da se vratite na zakon, biće prilike kada bude Zakon o privatizaciji na dnevnom redu ...
Pa, o čemu pričam? Vi stvarno ništa ne razumete. Znači, tim novim gazdama srpskih preduzeća, treba omogućiti da imaju što manje troškove prilikom otpuštanja tehnološkog viška. Treba manje da plate tim ljudima. To bi bilo nekako prihvatljivo, treba manje da plate tim ljudima koje otpuštaju sa posla, a upravo im Vlada pravi teren za to. Znači, platićete između dve i pet plata, a ne između 6 i 12 plata. To je pravi razlog. I to bi nekako bilo prihvatljivo, sa stanovišta privlačenja kapitala u našu privredu, da ova vlada ima bilo kakav socijalni program. Tu armiju ljudi koja ostaje bez posla, neko mora prihvatiti, neko mora amortizovati taj veliki socijalni udar i zato država postoji, između ostalog, da se brine o svom stanovništvu. Imate li vi, gospodo iz Vlade, imate li vi gospodine ministre, pripremljen socijalni program za ovakav rasplet koji je neminovan, definitivno je neminovan. Ja sam siguran da nemate. I na kraju, znate šta je najinteresantnije? Sve ovo predlaže ministar koji je do skoro bio predsednik Sindikata, kako reče da se zove, Asocijacija nezavisnih sindikata. On kao predsednik Sindikata postao je ministar, a njegov zamenik, postao je poslanik, ovaj Đurić, kako se već zove, u okviru poslaničke grupe DOS-a. Sada je taj njegov zamenik koji je poslanik u ovom parlamentu je postao predsednik tog istog Sindikata. Znači, Asocijacije nezavisnih sindikata. Sada ta dva čoveka koja po prirodi svog posla treba da brinu o radničkim pravima, predlažu i usvajaju ovako nešto. Ministar predlaže, a poslanik usvaja ovakvo rešenje. Jedan bivši predsednik Sindikata, a jedan je sadašnji predsednik istog Sindikata. Zamolio bih ove ljude iz RTS-a, koji snimaju ovu skupštinu, kada se bude glasalo o ovom zakonu, da snime kako će glasati poslanik, predsednik Sindikata, za istoriju da snime kako će da glasaovom zakonu, znači, da se otpremnina od 6 - 12 mesečnih plata, smanji na dva do pet plata, i da vide njegovi ljudi, čiji je on predsednik. Mislim da je ovo sigurno presedan u svetskom sindikalnom pokretu. Da se ovako nešto desi u bilo kojoj Evropskoj zemlji ili u Americi, da predsednika sindikata kupi izvršna vlast i postavi ga za ministra, ili da predsednika sindikata kupi jedna politička grupacija i izabere ga za poslanika, to bi izazvalo pravi šok bilo gde u Evropi ili u Americi. Posebno u Americi, mislim da bi ih u Americi sindikati prosto pojeli. Oni ne bi smeli ni na ulicu da izađu. To je sa moralnog stanovišta nezamislivo gospodo. Država je jedan od najvećih poslodavaca. Ona trenutno u Srbiji zapošljava oko 460 hiljada ljudi. Zadatak sindikata je da pregovara i sa državom oko radničkih prava. Sada ovaj poslanik, znači predsednik sindikata, pregovaraće sa ministrom, bivišim predsednikom sindikata. Pomislite malo sa moralnog stanovišta na šta to liči. To je, složićete se sa mnom, svetski presedan. To samo DOS može da uradi.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Prozvana je cela grupa. Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ništa vi radikali ne razumete. Vaša argumentacija je ili nismo znali, ili, odnosno, nisu nam dali. To su jedina dva argumenta sa kojima vi obrazlažete efekte svoje participacije u republičkoj vlasti od 1998. godine do 5. oktobra 2000. godine. Nismo znali, nemamo pojma, ili - mi smo to tražili ali nam nisu dali. Garantovana zarada, gospodine Veljkoviću, je propisana odlukom Vlade Republike Srbije i iznosi nešto preko 200 dinara. Vi ste to propisali između ostalog i svojim pristankom da sprovodite i takav zakon. Minimalna zarada po ovom predlogu zakona je 35% od prosečne zarade na teritoriji Republike Srbije, znači 35% zarade od 4.500 dinara u ovom trenutku. Pomnožite 12 ili 6 puta 200 dinara, i pomnožite 6 puta 35% od 4.500 dinara, videćete kolika je u tome razlika. A, što se tiče morala nemojte da se stalno vraćamo na papire koji su ostali za vama. Nemojte stalno da vas podsećamo koliko ima morala u tome kada zavodi "Crvena zastava" dotiraju SRS. Gospodine Veljkoviću, odlukom Upravnog odbora zavoda "Crvena zastava" u kojoj sedi potpredsednik vaše stranke, SRS je 19. maja prošle godine uplatila sa svog računa na račun SRS sredstva na ime donacije Srpskoj radikalnoj stranci. Gladna usta zavoda "Crvena zastava" su odvajala sredstva za vas. To je moral? Vratimo se činjenicama. Vratimo se argumentima. Garantovana zarada je 200 dinara, minimalna zarada je 35% od proseka na nivou Republike što je mnogo više.
Sačekajte, ne možete ...... Pravo na repliku.... Dobro, po Poslovniku, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, molio bih vas da sledeći put kada dajete reč uvažena predsedavajući da objasnite narodnim poslanicima po kom osnovu dajete reč. Da li zbog replike, da li ....
Vi ste se javili kao za repliku pa ste onda....
Ne govorim o mom slučaju već o prethodnom, da obavestite i poslanike u Narodnoj skupštini ali i javnost kojim povodom se neko javlja za reč. Naravno, ja neću vikati niti histerisati u Narodnoj skupštini kao što je to činio gospodin Jovanović. Ne pada mi na pamet da urlam ne bi li mi to bila argumentacija. Nisam čovek koji bi se na takav način služio političkim činjenicama, ali moram nekoliko stvari da vam kažem kada već govori o tome.
Javili ste se po Poslovniku. Dobili ste reč po Poslovniku.
Ukazao sam vam na Poslovnik, i samo ću završiti...
Morate onda navesti član. Na koju odredbu Poslovnika?
Na član 96. Pogledajte ga dobro pa ćete videti.
Znači da predsednik poslaničke grupe ima pravo da replicira ukoliko .... a vi niste ....
Ili predstavnik poslaničke grupe, a ja sam predstavnik poslaničke grupe.
Nema - predstavnika, ima predsednika, zamenika, gospodine Vučiću molim vas.
Gospodin Jovanović je zaboravio, odmah ću, nemojte da budete nervozni, da kaže kako je 117 hiljada prebačeno na račun Demokratske stranke Srbije u lekovima iz Galenike a dobio je to u papirima. To zaboravljaju. Zaboravljaju šta su sve drugo uradili, a imam i repliku gospodinu Veljkoviću, kaže da RTS emituje nešto, ili da objavi nešto. Sve što kažu lažu. Sinoć prekidaju program zato što je pušten Dragoljub Milanović, ali vole svoj program najviše na svetu kada im dođe Havijer Solana, vole svoj program kad puštaju Đakovičku grupu na slobodu. Tada aplaudiraju. Tada neće da prekidaju program, ne pada im na pamet. Nemojte da govorite o tome kako je stanje mnogo bolje. Samo od tog perioda za 150 posto su skočile cene na malo, a vi govorite o iznosima. Svega 5% ljudi je primilo garantovane zarade. Preko 300 firmi je bilo oslobođeno plaćanja poreza i doprinosa. Vi ćete da govorite o tome. I, ko da živi od 35% prosečne neto zarade u privredi.
Ovo je bila reč narodnog poslanika Vučića po Poslovniku, pravo na repliku .... po Poslovniku. Ima reč Miroljub Veljković.
Gospodin Čeda Jovanović apsolutno se ne razume u ovaj zakon niti shvata problematiku o kojoj priča. Sada me slušajte, ovako, gospodin Čeda Jovanović je ovde izašao i pričao o nekim minimalnim ličnim zaradama. Lepo u zakonu u prethodnom rešenju govori da je to prosečni lični dohodak koji je radnik zarađivao u prethodnom periodu. On je pričao o nekim minimanim dohocima. On ovde nije odgovorio zašto je ova vlada smanjila iznos otpremnine od dve do pet mesečnih plata, a prethodna Vlada je to imala od 6 do 12 plata. Apsolutno nije odgovorio. Što se tiče morala i "Crvene zastave" pročitali ste da su pre dva dana predstavnici Vlade Republike Srbije bili u Kragujevcu i celu noć pregovarali sa sindikatima. Svi mediji su sa zaprepašćenjem opisali da je ministar Vlahović pojeo i popio 28 hiljada dinara, 800 maraka čovek popio. Kada o tome pričamo to gospodin Čeda Jovanović ne pominje. Kada pričamo o moralu gospodine Čedo Jovanoviću izađite ispred ove Skupštine, pogledajte prvu zgradu do Skupštine gde stoji tabla Ministarstva za svojinsku transoformaciju. Ministar Vlahović je u tu zgradu uselio svoju privatnu firmu. Stoji tabla privatne firme. Kad o tome pričate, kad o moralu pričate onda izađite i to pogledajte. Prošlog puta sam rekao da beogradska čaršija priča da će privatna firma gospodina Vlahovića procenjivati društveni kapital u ovoj zemlji i dokaz je ova tabla koja stoji na zgradi Ministarstva za svojinsku transformaciju. Znači, stranac koji dođe i interesuje se za jednu firmu, to će biti po ovom principu - ja procenjujem, dogovaram koliko ću ti prodati. O tome nešto recite gospodine Jovanoviću.
Po Poslovniku, reč ima Čedomir Jovanović, a zatim narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Tiče se člana 96. i nastupa predstavnika SRS koji po ovom Poslovniku nema pravo na nešto tako. On je pokušao da bude staložen a javnost je svedok staloženosti koju je ispoljio. Dakle, član 96. kaže ukoliko se uvredljivi izrazi odnose na poslaničku grupu, odnosno na političku stranku čiji narodni poslanici pripadaju toj poslaničkoj grupi u ime poslaničke grupe pravo na repliku ima predsednik poslaničke grupe. Ja sam to pravo iskoristio i u ime poslaničke grupe demantovao sve ono što je poslanik SRS izrekao za ovom govornicom. Želeo bih da on na osnovu činjenica dematuje pregled prenetih sredstava po osnovu ugovora o donatorstvu i sponzorstvu u periodu od 1. januara prošle godine do 20. oktobra prošle godine, po kome je Srpska radikalna stranka od zavoda "Crvena zastava" dobila 127.600 dinara. Ta sredstva su uplaćena 19. maja prošle godine a odluka je doneta 22. maja prošle godine.
Samo istine radi, Demokratska stranka Srbije nije dobila pare od "Galenike". (Poslanik Vučić traži reč)
Molim vas, po čemu, kako tražite reč? (Poslanik Vučić, sa mesta: Znači, plašite se odgovora). Zaista, verujte, nisam čula. Možemo da pogledamo beleške, nisam čula da vam se obratio. Pogledaćemo sutra beleške, ne plašim se odgovora, mogu da proverim, ali zaista nisam čula da se vama obratio. Reč ima ministar, gospodin Dragan Milovanović.
Poštovano predsedništvo, uvaženi narodni poslanici, izgleda da u Skupštini mora da se održi jedan kratak kurs o sindikalnom organizovanju i sindikalnom delovanju, pošto gospoda iz SRS očigledno, kao posledicu desetogodišnjih sankcija i njihove nemogućnosti da izađu u svet i da se upoznaju sa nekim sindikalnim rešavanjima, imaju problem sa nedostatkom informacija. Stalno se potencira to pitanje kako sam ja, kao predsednik, odnosno bivši predsednik Asocijacije slobodnih i nezavisnih sindikata, postao ministar za rad i zapošljavanje. Znate gospodo, to uopšte nije neuobičajena praksa u svetskim sindikalnim krugovima. Mogu vas obavestiti da je ministar za rad u Saveznoj Republici Nemačkoj, bivši potpredsednik najvećeg sindikata metalaca na svetu, mogu da vas obavestim da je trenutni ministar za rad u susednoj Rumuniji, bivši predsednik sindikata, i da vam ne nabrajam tu praksu. Mogu da vam kažem i ono što vi verovatno znate, da je u Vladi u kojoj ste vi bili pre mene, ministar za rad bio Tomislav Milenković, bivši predsednik Saveza sindikata Srbije i vrlo dobro znate da je taj gospodin Milenković (juče sam pominjao) raspolagao sa enormnim novčanim sredstvima iz dnevnica solidarnosti i da je taj novac koristio tako što je pomagao svoju partiju, a jednim delom dozvoljavao da njegov zamenik, vaš član, troši enormno ta sredstva, koja su ubirana od strane radnika. Već kada sam izašao da pričam o ovoj temi, o ovim zakonima, i o vašoj brizi za radnike, kako će radnici da budu oštećeni putem otpremnina, da vas obavestim da je u periodu od 1991. do 2000. godine otvoren stečaj u 41.854 preduzeća, a da je likvidirano 13.289 preduzeća, u kojima je zaposleno oko 600.000 radnika. E, to je, dragi poslanici, vaša briga bila u zadnjih 10 godina. Mi ovim zakonima, ovom minimalnom zaradom, koja se stalno pominje, štititimo te radnike. A što se tiče otpremnina, ako hoćete da računate, ustanovićete da, kada se primeni bruto sistem, taj odnos ostaje isti. Ali još jedna stvar, koju stalno zaboravljate da kažete - radnici koji ostaju bez posla, odlaze na tržište rada, a na tržištu rada u sledeće dve godine dobijaju minimum 50% od prosečne zarade u Republici, a ona može da ide i do 100%, u zavisnosti od toga koliko je njegova firma uplaćivala doprinose za zapošljavanje.
Ima reč narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Objasniću vam, ne budite nestrpljivi, po kom osnovu govorim. Naime, molio sam jutros predsednika Narodne skupštine Republike Srbije da ne dozvoli da predsedavajući, bio on ili neko drugi, ima različite aršine prema onima koji govore, u zavisnosti od toga da li su iz režima, ili su iz opozicije. To se, naravno, nije dogodilo i čuli smo ovde, bez ikakvog upozorenja, ministra Vlade Republike Srbije, kako poslanike naziva neznalicama, kako ih naziva neukim, kako im govori da nisu mogli da idu u insotranstvo. Ja sam, gospodine ministre, na tom vašem predivnom i veličanstvenom Zapadu živeo, boravio sam dugo vremena tamo, sigurno više nego vi, i te stvari poznajem mnogo bolje od vas, a ja vas da pitam gospodine ministre, koju ste vi školu završili, kad nas učite i proglašavate neukima? Koju ste školu završili? Izađite, kažite ovom narodu, ovim građanima? Hoćete da vam ja kažem koju sam ja završio - završio sam od osnovne škole, gimnazije, Pravnog fakulteta, sve sa najvišim uspehom. Koju ste vi školu završili, izađite, kažite narodu koju ste školu završili, da vidimo ko je neuk, ko govori neistinu i tako dalje. Govorite o sredstvima, juče ste govorili o tim parama. Pa vi za jedan put u Brisel potrošite tri puta više para, nego to što ste pominjali. Tri puta više para potrošite za jedan put bilo gde, ... nego što se tako nešto dogodi, i onda ste u stanju da to nama prebacujete. I svaki put kada vam neko kaže, vi ćete naći jedan primer, a onda ćete reći - a mogu da nastavim o uporedno-pravnoj političkoj praksi da vam pričam i dalje. Ali, ti se sindikati ne nazivaju nezavisnost, kao što ste se vi nazivali nezavisnost i kao što se vaš zamenik nazivao, i dalje se naziva, predstavnikom sindikata nezavisnost. Kakav je to sindikat nezavisnost, koji predstavljaju članovi Vlade, koji predstavljaju članovi vladajuće većine u Narodnoj skupštini? Pa to je valjda elementarna kontradikcija, čini mi se da to predstavlja najgore moguće licemerje. Ako to nije tako, izađite pa nam objasnite kako nije. Hvala. Izvinite, samo da kažem, pošto je Popović rekao da to nije tačno - u toku popodneva će dobiti papir ovde, pa će se uveriti svi u ispravnost tvrdnji koje sam izneo.
Da li sam uzdržavanjem da vas opomenem na kršenje Poslovnika sa vaše strane izjednačio makar u odnosu prema poslanicima većine? Prigovorili ste mi da drugačije reagujem na kršenje Poslovnika od strane poslaničke većine, a drugačije od poslanika opozicije. Da li sam ovim makar izjednačio, jer vas nisam upozorio da ste prekršili Poslovnik? Jedan:jedan. Hvala. Reč ima narodni poslanik Stevan Kesejić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mene nije ubedio ovde predstavnik DOS-a u poznavanju ove problematike, koja je na dnevnom redu, pre svega zbog toga što je potvrdio sumnje, odnosno tvrdnje od juče, da je ponavljač. I dalje se tako ponaša, ne sluša nijedan pametan predlog, jednostavno, nekim političkim krilaticama i parolama optužuje SRS za sve i svašta, bez ikakvih argumenata i dokaza. Međutim, ne bih želeo da ulazim u polemiku o tim verbalnim političkim problemima, hteo bih da govorim o zakonima, o dnevnom redu, i zbog toga ću samo da kažem da se, govoreći o Predlogu zakonu o izmenama i dopunama Zakona o radnim odnosima, usko mora povezati sa svim zakonskim paketima koji su doneti na prethodnim sednicama, dakle, zakonima o poreskom sistemu. Svedoci smo da je ova DOS-ovska ekspertna Vlada nastavila sa predlaganjem represivnih zakona u Srbiji. Do sada usvojenim zakonskim paketima, koje je ministar Đelić nazvao reformom poreskog sistema, već polako, ali sigurno, ojađuju građane Srbije. Atak i nameti će se nastaviti i sa ostalim zakonima, koji su na dnevnom redu, a to su uglavnom zakonodavni zakoni, koji treba u stvari samo još više da dokrajče građane Srbije i sve radnike koji su zaposleni, ili koji nisuzaposleni. Ovde nam je ministar Đelić izjavio kako građani Srbije, maltene, pevaju od radosti i sreće što im je nametnut porez koji je DOS-ovska većina ovde izglasala. Ali, istini za volju, narod zbog tih nametnutih poreza sve teže i teže živi, a ministar Đelić, glad, jad i plač naroda predstavlja kao suze radosnice. To je ovde juče za govornicom izjavio. Sve više sam ubeđen da je ministar Đelić zaista ekspert, jer je juče uspeo da gane većinsku poslaničku grupu DOS-a. Imam još jedan dokaz da je ekspert, a to je što je uspeo da uzjaha na topovsko đule i aterira u Srbiju, prenoseći poznate priče, prodajući maglu. Ko može verovati takvom ministru koji jaše na topovskom đuletu. Predlog o izmenama i dopunama Zakona o radnim odnosima je delo još jednog eksperta - ministra Milovanovića. Ovaj ministar je takođe pokazao svoju ekspertnost u dosadašnjem izlaganju i, zalažući se za prava radnika, u stvari je pokazao koliko on brine o radnicima donoseći ovakav predlog zakona koji su poslanici SRS-a obrazlagali pokušavajući da uvere ministra, odnosno sindikalistu da odustane od svojih namera. Sada mi uopšte nije jasno u kom je svojstvu ovde ministar Milovanović. Moguće je, a vi se zapitajte da to slučajno nije trojanski konj, pa da eventualno ne želi da rasturi DOS-ovsku vlast. Jer, sindikat nije zakonodavni organ, pa prema tome, postoji i ta mogućnost. Zbog toga se vi to zapitajte. To mene mnogo ne interesuje. (Glas iz sale: Šta to lupaš?) To što lupa DOS-ovska većina, a sada su to potvrdili sugerišući mi da to upravo kažem, jeste, u stvari, u skladu sa ovim zakonom koji ministar pokušava da prikaže kao ukidanje sive ekonomije. Siva ekonomija za njega je topli obrok i sve ono što su do sada radnici koristili radi preživljavanja. Ovim zakonom o radnim odnosima Vlada ima zadatak, po meni, da stvori haos u Srbiji. Zašto? Predsedniče, molim vas upristojite ove iz četvrtog reda, ovu žensku liniju, neke od tih, jer ću morati da iznesem šta su oni doprineli da radnici ostanu bez posla. Ima takvih ovde prisutnih. Dakle, nagoveštava se otpuštanje velikog broja radnika. To je novina u ovom zakonu. Glavno je što će se ovim zakonom ozakoniti to što, u stvari, magla treba da postane zakon koji predlaže Vlada Republike Srbije - Zakon o radnim odnosima. Umesto da Vlada pokrene proizvodnju, da se stara o tome da izvrši data obećanja u predizbornoj kampanji i da kaže narodu u koju su to privrednu granu, u koje su to segmente proizvodnje uložili onih 6 milijardi dinara dobijenih od svojih gospodara, oni zatvaraju proizvodne pogone, radnici odlaze kućama uz otpremnine koje su ovim zakonom drastično umanjene u odnosu na prethodni zakon. Zatvorene su mnogo fabrike, "Zastava", "Galenika", pa i Fabrika specijalnih automobila "Zastava" u Somboru, međutim, vi ne želite da pogledate istini u oči. Do 5. oktobra 2000. godine uspešno je radila, proizvodila i izvozila te automobile, a od 5. oktobra su stavljeni katanci i radnici poslati kućama. Ministre, proverite to, pa ćete seuveriti.Možete da odete za sat i po vremena, jer vi imate brži automobil, a meni treba tri sata. Ovim zakonom, takođe, se predviđaju visoke kazne za poslodavce koji na vreme ne isplate plate. Kakve će posledice iz toga da proisteknu, to predlagača nije briga. Važno je da se zakon sprovede do kraja, da Vlada pokaže svoju silinu, aroganciju i moć, a da poslodavci, ukoliko nisu u mogućnosti da isplate one minimalne zarade, zatvore fabrike, a radnici da odu, kako ministar kaže, na čekanje dve godine, dvadeset ili možda do kraja svog života. Nikad se ne zna kada će se ti radnici vratiti na posao. Takođe, počele su represivne mere od strane ove vlade na taj način što su počeli da hapse radnike, političke neistomišljenike, a to se dogodilo i juče, odnosno sinoć, tako da su uhapšena tri radnika obezbeđenja SRS-a, u stanovima. To što tapšete, možete tapšati i onoga trenutka kada budete svojima odlazili u pohode tamo gde su sad ona trojica. Cilj DOS-ovske vlasti je da skloni sve prepreke oko predsednika SRS-a dr Vojislava Šešelja i da ga likvidirate, zato što predsednik SRS-a prof. dr Vojislav Šešelj ne samo da vas uči, ne samo da vam pruža korisne savete i pridike, nego je i stabilnost Srbije i SRJ. Vama upravo to smeta, jer vi ste plaćeni da prodate ovu državu i zbog toga nećete uspeti, jer poslanici SRS-a i građani Srbije, koji polako uviđaju ko ste i šta ste, to vam neće dozvoliti.
Reč ima narodni poslanik Božidar Vučurović, a posle njega narodni poslanik Gordana Pop-Lazić.
Molio bih vas, pre nego što počnem da govorim, da utvrdimo kvorum.
Molim vas da utvrdimo kvorum. Molim vas, ako već tražite kvorum onda da se dogovorimo stvarno da primenimo Poslovnik ili naravno ne morate davati kvorum, ali izađite iz sale, utvrdićemo da li ima ili nema kvoruma, ako već prigovarate. Vi ste u pravu da većina treba da obezbedi kvorum, ali niste u pravu što sedite u sali i fizički ste prisutni, a ne želite da učestvujete u radu. Molim Službu da prebroji. Nešto nije u redu sa elektronskim sistemom ili sa poslanicima. To isto važi za redove na mojoj levoj strani. Ako radite ubacite kartice, a ako ne radite izađite iz sale. Gospodine Vučuroviću, da li ste prisutni ili odsutni? Imamo kvorum i možemo nastaviti sa radom. Izvolite gospodine Vučuroviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo nama još jednog u nizu reformskih zakona. Ovog puta ne doduše nov zakon, već zakon o izmenama i dopunama Zakona o radnim odnosima. Evo zašto su ovaj i ostali zakoni reformski. To se mora reći radi građana Srbije koji zaista veruju da u ovome, o čemu mi već danima raspravljamo, ima i nekih reformskih poteza. Reformski su pre svega zbog toga što su 98% prepisani. I to ne po zapadnom uzoru kako bi možda i očekivali. Reformski zakoni predstavljaju prepisane do sada važeće zakone. Onih 2% razlike su promene cifara, a kojim se promenama povećavaju zahvatanja od privrednih subjekata i od pojedinaca i smanjuju davanja korisnicima budžetskih sredstava. Budžet kao budžet je reformski zbog toga što je 100% prepisan i što je 300% uvećan. Ne bi bilo potrebe za donošenjem ovog zakona koji je realno nepovoljniji i za zaposlene i za one koji će vrlo skoro ostati nezaposleni i za poslodavce da se desilo ili da se nije desilo nekoliko stvari. Prvo, da su se desile donacije za koje ste slagali da samo što nisu stigle u zemlju u visini od bar četiri godišnja budžeta, bez odvajanja i jednog jedinog dinara od strane poreskih obveznika. Drugo, da se nije desilo sakrivanje bar 50 milijardi dinara prihoda samo od akciza i samo od uvoza koji je bio na nivou prošlogodišnjeg. Tih 50 milijardi dinara predstavlja crni fond Vlade Republike Srbije. Da se nije desio još jedan katastrofalni potez kao nusprodukt čuvene monopolske Uredbe o prodaji nafte i naftnih derivata, a to je prebacivanje u hrvatski budžet tridesetak miliona dolara i kao što već ranije rekoh, direktna šteta budžetu Republike Srbije od 15 miliona maraka. Juče smo u ovoj skupštini razgovarali o svemu i svačemu, između ostalog i o deci. Zaista mi je žao što po Poslovniku moj sedmogodišnji sin ne može da dođe ovde da polemiše sa ministrom, jer smo mi očigledno previše stručni za njega. Ovaj reformski zakon bi mogao biti dobar samo u jednom slučaju, a to je ako bi svi radnici u ovoj zemlji primali minimalne ili garantovane zarade, pa bi iznos naknade radnika koji su ostali bez posla bar nominalno bio veći. Nismo čuli gospodine ministre koliko to ljudi u Srbiji prima ovu vrstu zarade i koliko će ljudi u Srbiji ovaj zakon usrećiti. Predviđate zatvaranje preduzeća koja ne isplate zarade i kažete da ne umemo da čitamo. Umemo mi da čitamo vrlo dobro, nego vi ne umete da razmišljate ekonomski, a ni praktično. Pogledadjte stenogram sa jučerašnje sednice, pa ćete videti da ste vi još uvek opozicija. Vi branite zakon, a napadate vlast koja kritikuje zakon. Ne opoziciju, nego vlast. Zakoni se ne brane time što ćete održati zapaljiv politički govor nego argumentima. Evo šta može da vam se desi kada vaš inspektor dođe da zatvori preduzeće koje nije isplatilo zarade, a ima novca na računu. Poslodavac ima na računu recimo milion dinara, a za zarade mu je potrebno 500.000 dinara i on ih ne isplati, a inspektor mu zabrani rad. Je li tako? E pa nije tako. Poslodavac je 10 dana pre tog roka, pre roka za isplatu zarada kupio robu i izdao sredstvo za obezbeđenje plaćanja, ček, menicu, akceptni nalog u iznosu od milion dinara. Ima novac na računu, ako ga ne isplati zatvara mu se firma, a ako ga isplati čini krivično delo na primer izdavanja čeka bez pokrića. I prethodni zakoni, pa čak i podzakonski akti su imali neka ne baš srećna rešenja. Takve stvari ste kod ranijih zakona trebali da menjate, da uđete u srž i suštinu zakona, a ne da se bavite računskim radnjama da biste došli do cifre koja će biti dovoljna da čovek kupi pola potrošačke korpe i da čeka da ga neko sa 35 godina radnog staža zaposli u vreme kada u Srbiji hiljade mladih ljudi šetaju ulicama bez posla. Ovaj zakon je transparentniji od ostalih, jer pokazuje očiglednu nameru vlasti da rasproda sve što vredi u ovoj zemlji, da otpusti radnike, a da je to vrlo malo košta, da im udeli neku crkavicu i pošalje ih na ulicu. Vrlo transparentno, odnosno vrlo prozirno. Jedino što je transparentno u ovoj Srbiji od kada ste vi došli na vlast to su novčanici građana Srbije. Morate se dogovoriti oko izjava. Jedan ministar kaže - sa ulaganjima u privredu i sa početkom proizvodnje se počinje u maju, drugi kažu u septembru, a treći kaže od tri do pet ili do sedam godina, kao da ćete vi dočekati septembar na vlasti. U sindikalnom pokretu ne postoji termin asocijacija. Sindikalni termin je UNMIK. Sindikalni termini su vezani za termin UNMIK, tako se i zovu. To što ste vi asocijacija, to je još jedan dokaz da nemate veze sa radnicima i njihovim interesima. Vi ste ovde asocijacija DOS, ulaskom u vlast, postali ste doduše ista skraćenica, ASNS, ali to znači - Asocijacija za stvaranje nezaposlenih Srba. Vi se nećete slikati pored izgrađenih objekata, jer da biste se slikali pored njih, morate prvo da izgradite. Vi se možete slikati samo pored srušenih i zapaljenih objekata, jer od kada ste došli na vlast, samo rušite, a što je još smešnije, žalite se kako nemate dovoljno novca jer biste porušili i ono malo što je ostalo.
Po Poslovniku?
Poštovani predsedniče, poštovano Predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, članovi 80. i 113. su u opticaju, govore o upotrebi elektronskog sistema. Mi smo naime bili svedoci malopre predloga, jednog narodnog poslanika, da se utvrdi kvorum upotrebom elektronskog sistema. Mi smo pristupili utvrđivanju kvoruma, konstatovali smo da kvoruma ima, nakon čega je narodni poslanik nastavio da izlaže. Problem je što je u toj želji narodnog poslanika, napravljena jedna mala greška. Naime, poslanik koji je tražio kvorum, nije bio u sali i to nije prvi put da se tako nešto događa. Tri poslaničke grupe opozicije ovde stalno prave problem sa kvorumom, da bi nam posle držali lekcije o tome kako gubimo vreme. Ja ću vam doneti uporednu analizu gde pokazuje, odnosno koja pokazuje koliko je puta koji poslanik bio u sali, prilikom utvrđivanja kvoruma, pojedine poslaničke grupe imaju više, a pojedine manje, jedni koriste taktiku izlaženja iz sale kada se utvrđuje kvorum brojanjem, a drugi, normalno u skladu sa Poslovnikom, ipak ubace svoje kartice kada dođu do brojanja i to je u redu. Molim vas, gospodine predsedniče, da poštujete član 80. Poslovnika koji kaže: "Kvorum se utvrđuje primenom elektronskog sistema za glasanje na taj način što je svaki poslanik dužan da se identifikuje pri ulasku u salu ubacivanjem identifikacionih kartica u poslaničku jedinicu". Molim vas, neću tražiti da se glasa o članu 113. gde bi mogla da se izrekne neka opomena i neka mera, jer za to nema posebnog problema, samo vas molim da ubuduće, pri davanju reči narodnim poslanicima, vodite računa da je narodni poslanik kome dajete reč, u sali. Hvala.
Ovo smo već diskutovali nekoliko puta i u pravu ste, i niste, šta da radim. Izvolite, reč ima gospodin Jovanović. Bila je replika, oprostite.
Gospodine Vučuroviću, ako ne znate, trebalo biste da naučite, makar imena Sindikata, to dok ste bili vlast niste znali, zato i niste više vlast. Ja ne komentarišem ime vaše stranke, kako se ona zove. Ona se zove Srpska radikalna stranka, daj bože da ima veze sa radikalnom strankom, a sa srpstvom sigurno nema veze, jer načelo te stranke nije Srbin, a koliko vidim i nema puno Srba među vama. Molim vas, vodite računa o sebi, vodite računa o svojoj stranci i nemojte da razmišljate vi o sindikatima. Razmišljajte o zakonu, o ekstra oporezivanju koji će doći za nekoliko nedelja i vi, i mnogo članova vaše stranke, doći će pod udar, platićete puno, a neki će bogami od vas, otići u zatvor.
Replika, gospodin Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde smo čuli jedan neverovatan govor čoveka, nemojte da mašete rukama, dovoljno ste pretili sa ove govornice. Mene uplašiti, nećete, ni vašim zatvorima, niti bilo kojim drugim pretnjama. Sve što ste govorili, govorili ste najgore moguće laži. Mene čudi, gospodine predsedniče, da vi niste reagovali, ovde se radilo o najgorim mogućim uvredama. Ja sam gospodine, ni ime vam ne znam, znam da ste muvali po sindikatima, pa sada ušli u vlast, ja sam Aleksandar Vučić, oca Srbina i majke Srpkinje. I svi ostali ovde u Srpskoj radikalnoj stranci, a vi od srpstva ni videli niste jer vas je NATO pakt doveo na vlast, NATO pakt vam je dao pare da tada vodite te sindikate, kao što vam je sada dao pare da držite NATO vlast u Srbiji. To je suštinska razlika između nas i vas. Ja bih još nešto želeo da kažem, pošto sam rekao da ću doneti dokument, ja ću doneti dokument i ne pokazujem vam ovaj dokument zato što mislim da će se Demokratska stranka Srbije izdržavati od 165.000 dinara. Ovo je faksimil dokumenta, od 165.000 dinara ne mislim da će se od toga izdržavati, da vam je to ono što je dobijeno od Galenike, pročitaću vam, ovako - podnosilac zahtev je Slavica Radović, izvesna, to je učinjeno 23.01.2001. godine, Galenika AD - prodaja lekova, uslovi plaćanja - odobrenje. Napomena - humanitarna pomoć za Demokratsku stranku Srbije po odobrenju gospodina Milana Panića. Dakle, to je što se toga tiče, to je što se tiče tih priča. Nikada vam ni ovo ne bih rekao, već vam govorim da ne prljate ljude, da ne mislite da je to najjednostavnije i da je to najvažnije što može da se dogodi, već da vodite računa i o onome što ste sami govorili. Posebno bih vas molio da ovakve stvari, kakve je prethodnik iznosio, da više ne dozvoljavate, gospodine predsedniče, jer neće me on učiti šta sam po rođenju, niti šta je moje dete, niti bilo ko drugi. Vojislav Šešelj, taj o kome govorite, je Srbin. Taj mi je krstio sina u Crkvi Aleksandra Nevskog i vi ćete da mi kažete ko je i šta je, vi koji se nikada prekrstili niste, koji ne znate ni šta je Crkva, niti znate šta je srpstvo. E, tako kada se tako krstite, i pokazujete kakav ste vernik. Hvala vam najlepše.
Dobićete svi reč, samo da kažem. Nemojte mi zamerati što ne reagujem na to, ko je Srbin, a ko nije Srbin, ja zaista o tome ne vodim evidenciju, a vi koji vodite, izvolite ovde, pa se prepucavajte do mile volje. Ja tu evidenciju, zaista ne vodim. Po Poslovniku, ako je po Poslovniku - gospodin Proroković, gospodin Mirčić, zatim replika, jedna za sada prijavljena i tako to biva.
Po Poslovniku su prekršeni, članovi 98. i 99. u prvim stavovima su prekršeni. Gospodine Vučiću, ja sam rekao i malopre. Iznesene su grube neistine na račun Demokratske stranke Srbije. Mi smo spremni, ukoliko sutra ujutro, u zakonskoj formi i po proceduri, koju nalaže Poslovnik, da predložimo formiranje Anketnog odbora za utvrđivanje svih tih stvari o kojima ste govorili. Hvala.
Polako, po Poslovniku, gospodin Mirčić. Hajde da se prijave svi koji imaju po Poslovniku, da upotrebe i zloupotrebe govornicu, a onda idemo na replike, a posle na zakonske predloge.
Ovde su izrečene ozbiljne pretnje sa ove govornice, predsedniče, i nije po meni baš umesno da se šalite na taj način. Prvo, po članu 99. koji kaže da su narodni poslanici dužni da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem. Dragi moj kolega, .... samo malo... dragi moji kolega, ne vidim razlog zbog koga ste vi tako zaslepljeni mržnjom, čime ste vi razočarani, u ovoj skupštini ili u ovoj korporaciji Demokratske opozicije Srbije, da iznosite takvu mržnju i takve pretnje. Ne bojimo se mi srpski radikali a pogotovu takvih kao što ste vi. Drugo, ako mislite da će te na taj način da uvredite Srpsku radilanu stranku...
Gospodine Mirčiću, vi sada ulazite u polemiku. Molim vas, istakli ste primedbu....
Sada obrazlažem u čemu je kolega povredio Poslovnik.
Pa, rekli su šta su rekli.
Zato što iznosite da u Srspskoj radikalnoj stranci nisu svi Srbi. To je kompliment Srpskoj radikalnoj stranci. Kod nas ima članova, veliki broj članova, koji nisu pripadnici srpskog naroda i mi se ponosimo. Ima i pripadnika nacionalnih manjina, Mađara, pripadnika drugih naroda i to je pohvala. Ako vi to ističete kao svoj kvalitet onda vam to nije povoljan kvalitet, da bi vas to činilo čovekom. Jer, na izgled, ne ličite.
Po Poslovniku, još neko? Niko ne traži odgovor, to je interesantno. Replika, gospodin Vučurović.
Doduše, nisam ni dužan da znam kako se svi ti vaši sindikati zovu ali sam dužan da znam da vi ovde služite da biste razbili radnike Srbije. To što pretite zatvorom i zakonom o ekstraprofitu, ja vam sa ove govornice ovde nudim svu svoju pokretnu i nepokretnu imovinu za vašu. Apsolutno, i ne samo vama nego svima vama ovde. Za menjanje, i tebi Srđo Popoviću. Odmah ovog momenta sam spreman da svu svoju imovinu menjam sa vama. Jedini porez koji ja mogu da platim ovoj državi je porez na mobilni telefon.
Gospodin Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, da rodoslove ostavimo za neku drugu priliku, pri čemu, unapred, ne iskazujem želju da u tome učestvujem. Izvinjavam se u ime poslaničke grupe DOS-a onima koji su se osetili povređenim nastupom poslanika koji čini našu poslaničku grupu. Imam puno razumevanja za njega s obzirom da je bio izložen potpuno neargumentovanoj, nepolitičkoj i sasvim sigurno i nekorektnoj kritici. Mi nismo ti koji ćemo među vama prebirati vašu nacionalnu ili neku etničku pripadnost i Skupština nije mesto na kome se to radi, niti Srbija sme biti društvo u kome će se ljudi deliti na takvim principima. Javio sam se za reč kako bih ukazao na već po pravilu pogrešnu interpretaciju predloga zakona o kome ovde pokušavamo da razgovaramo. Reč je o primeru koji je gospodin Vučurović pomenuo analizirajući navodno apsorudnost ovog zakona i praktično nemogućnost njegove primene, u situaciji u kojoj nadležni inspekcijski organ konstatuje da radnicima nije isplaćena minimalna zarada, da na računu postoje sredstva, a istovremeno ta sredstva praktično postoje na računu zbog toga što ona nisu isplaćena na ime nekih potraživanja, dugovanja i tako dalje. U izmenjenom članu 140. a članu 15. ovog zakona se kaže da inspektor rada u postupku kontrole utvrđuje da li poslodavac isplaćuje zaradu, odnosno minimalnu zaradu, kao i da li je isplatio zaradu suprotno odredbama zakona. Ako je raspolagao sredstvima za isplatu na računu, dakle sredstvima za isplatu zarade, a ne sredstvima na računu, što je jedna veoma, malo efektna interpretacija ovog zakona, koji sasvim sigurno u ovom smislu nije drugačiji od zakona koji su postojali i regulisali tu oblast našeg društvenog života do sada. To je veoma konkretno definisano ovim predlogom zakona i molim vas da u svakoj kritici koristite argumente, a da sve ono što je izvan toga ostavimo za skupštinski hol. Po pravilu mi ovde dobro radimo samo posle nekih velikih kriza a mislim da nam one nisu potrebne. Što se tiče anketnih odbora vi biste se samo bavili anketnim odborima kada bi tumačiliopravdanost onoga što vi iznosite ovde kao sopstvene stavove. (Poslanik Vučić traži reč, pošto je pomenut)
Nemojte repliku molim vas, sada imamo pauzu. Nema više govornika, niste pomenuti. (Poslanik Vučić insistira) Odgovarao je samo. Nema replike. A, po Poslovniku? On se javio po Poslovniku, nije vas pomenuo ni on, on je samo predložio (poslanik Vučić insistira) ne, Proroković je tu, on je samo predložio (poslanik Vučić insistira) formiranje anketnog odbora. (Poslanik Vučić insistira) Dobro, izvolite, hajde da završimo i to i da se malo rashladimo.
Samo hoću pre nego što nastane pauza da vam kažem da je dobro što pokazuju kako izlaze iz sale kada im ne odgovara priča i da se konačno vidi ko neće da drži kvorum i kome ne pada na pamet da radi u skupštinskoj sali, a inače što se tiče andketnog odbora možete ga praviti ali nismo to mi tražili nego vi. Što se tiče kvoruma i discipline poslanika ovo vam je gospodine predsedniče poslanička većina. Nema ih ni 30 u sali od 170 a nas Srpskih radikala ima ovde najmanje pet šestina prisutnih. Hvala još jednom.
Pauza do 15 časova i 30 minuta. [[Posle pauze 15,40-15,50.]] Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum i možemo da nastavimo sa radom. Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, neki poslanici su danas za ovom govornicom zamerili što se vrlo često interpretiraju narodne poslovice, i to u negativnom kontekstu. Mislim da je to pozitivno, da su narodne poslovice naravoučenija, potvrđena u praksi i da nije zgoreg da ih se podsetimo. Ja neću da izgovorim nijednu poslovicu, ali ću vas podsetiti na bibliju, koja nam poručuje - sve vam je slobodno, ali vam nije na korist. Kada se uzima od naroda, i zaposlenih, onda se uzima naširoko, a kada treba utvrditi neka prava radnika, onda je to sve restriktivno. Ministar Milovanović nas je juče i danas ubedio i uverio u to da nije dorastao funkciji ministra. On nam je juče držao politički govor, umesto da argumentovano brani Predlog zakona, koji je utvrdila Vlada. Nije lako, gospodine ministre biti ministar, ali vi verovatno mislite da možete da budete i vladika, pa ste se prihvatili i ove odgovorne funkcije. Šta je novina ovog predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o radnim odnosima - zarada se definiše u bruto principu, pa obuhvata regres, topli obrok, prekovremeni rad, i razne druge vrste naknada. Sledeće što je novo - obaveza isplate zarade u novcu, naravno, ako ga ima. Pooštrava se kontrola isplate zarada i plaćanjapo osnovu doprinosa i poreza, i to od strane ZOP-a i inspekcije rada, koja može, ako utvrdi da poslodavac nije isplatio zaradu (misli se na minimalnu zaradu), a raspolagao je sredstvima na računu, zabraniće obavljanje delatnosti poslodavcu u trajanju od 30 do 90 dana. Minimalna zarada iznosi 35% od prosečne zarade u privredi Republike. Juče nam je ministar rekao da je to 1.850 dinara. Litar mleka, litar jogurta, i dve vekne hleba, košta 120 dinara, i to je ono što svakog meseca moramo da unesemo u kuću, to je ukupno 3.600 dinara. Ja vas, ministre, pitam - doručak, ručak, večera, gde je tu socijalni program i šta znači ta minimalna zarada? Hoće li ona obezbediti tu minimalnu egzistenciju našim radnicima? Očigledna je namera DOS-ove vlasti u celini, da se otpusti veliki broj zaposlenih, jer se ne računa na privredni oporavak, već na dalje propadanje privrede, a da to, naravno, bude jeftino i da se preduzeća onda prodaju u bescenje. Takođe se postavlja pitanje - u čemu se ogleda razlika između bruto plate i do sada jasno definisane neto zarade, ako poslodavac ne vrši isplatu regresa ili toplog obroka, a neki poslanici su ovde objašnjavali da se u većini preduzeća topli obrok i ne isplaćuje u novcu, pa nam onda, ministre, nije jasno kako će to biti obračunato u bruto zaradi? Zatim, predlogom ovog zakona ne stimuliše se rad duži od punog radnog vremena, noćni rad, rad u smenama, terenski rad, jer ni poslodavac, ni radnik, nisu zainteresovani za ovakav rad, zbog dodatnog oporezivanja, a radnici bi bili dovedeni u neravnopravni položaj, pošto bi deo zarade po ovim osnovama periodično ostvarivali samo oni radnici i oni zaposleni, koje odredi poslodavac. Kaznene mere, koje su predviđene, ne bi smele da na duže vreme onemoguće obavljanje delatnosti, privredne aktivnosti, jer zabrana rada u trajanju od 30 do 90 dana neće doneti dobro ni poslodavcu, a ni zaposlenom. Očita je namera da se uguši svaka privredna aktivnost. Pored toga, nije prvi put da se predlozi za izmenu i dopunu zakona nestručno pripremaju, pojedini članovi zakona se brišu, a dalje se tekst ne uređuje. To nas, naravno, i ne čudi, kada znamo ko se nalazi na mestu sekretara Sekretarijata za zakonodavstvo. Gospođa koja je na tu funkciju došla, ne zahvaljujući svojoj stručnosti, nego isključivo nepotizmu, i tome što je supruga aktuelnog saveznog ministra unutrašnjih poslova. Ja se ipak nadam da će skupštinska tela, nakon usvajanja ovog zakona, u čije usvajanje ne sumnjam, urediti ovaj zakonski tekst i da će on takav biti objavljen u "Službenom glasniku". Često sa ove govornice čujemo od poslanika DOS-a da se pozivaju na nešto što je bilo ranije i za vreme neke prethodne vlade. Znate šta, vaša ocena da je ta vlada bila loša, može da se prihvati, ali dosta je više priče o tome šta je bilo. Ta vlada vladala je u prošlom veku. Hajde malo da vidimo šta će biti u ovom veku. Vi ste svoja predizborna obećanja, dali, sada da vidimo kako ih ispunjavate. Žao mi je što ministar Đelić nije tu, a i ministar Batić pobeže glavom bez obzira, mene je juče zaista dirnuo pričajući o tome koliko je brižan otac, ja to pozdravljam, zaista cenim, ali i njega i ostale hoću da podsetim da je 78 dana, za vreme agresije, moje troje dece bilo u kući čitavog dana, ponekad i noću, potpuno same, dok smo suprug i ja imali radne obaveze. Kako su se one osećale, kada su čule da se bombarduje Šabac, a da sam ja u Šapcu, ili da se bombarduje Prokuplje, a da sam ja u Prokuplju? Čuli smo od ministra Đelića juče da postoje neki normalni građani, kao da postoje i oni nenormalni. Mene, doduše, to zaista ne iznenađuje od jednog ministra, koji očigledno ne poznaje dovoljno možda ni svoj maternji jezik. Sigurno je jedno - ovim zakonskim izmenama neće se poboljšati položaj zaposlenih, neće se poboljšati ni socijalna sigurnost, a najmanje eliminisati siva ekonomija, kako to tvrdi ministar Milovanović. Začuđujuće je da se upravo on, koji je vodio do izbora za ministra, jedan sindikat, Asocijaciju nezavisnih i slobodnih sindikata, danas ponaša upravo suprotno sindikalnim opredeljenjima i tretiranju radno-socijalne sfere, na način kojim šteti interesima zaposlenih i onih koji traže posao. Ova oblast društvenih odnosa, kao jedan od najznačajnijih segmenata, mora biti regulisana zakonski na jedan celovit način (mislim tu i na radna i na socijalna pitanja), i pod stalnom lupom i Skupštine, i Vlade, i javnosti. Nama, poslanicima u Narodnoj skupštini, predlažu se uglavnom izmene i dopune zakona i najavljuju neke korenite izmene za budućnost. Dajte da vidimo te korenite izmene, a ove izmene u međuvremenu, videli ste već koliko dugo sednica traje i koliko vremena treba da se bilo koji zakonski predlog usvoji, što samo govori o kvalitetu tih predloga. Na kraju, zalažem se i protiv otpuštanja zaposlenih, bez temeljne procene i ocene i pripreme za njihovu socijalnu sigurnost nakon toga. Jedno od značajnih programskih opredeljenja Srpske radikalne stranke, a mi se u Parlamentu naravno zalažemo za to jeste stabilno socijalno zakonodavstvo i što sigurniji ravnopravan položaj zaposlenih, (Predsednik: Vreme.) kao i onih koji čekaju posao. Završavam. Istovremeno je prethodno značajan socijalno ekonomski položaj građana. Gospodine predsedniče, vi ste na početku ove sednice kada se govorilo o porodicama nestalih na Kosovu i kidnapovanih na Kosovu rekli da vam je muka od te teme. Ja bi vam predložila da ubuduće kada vam je muka, stavite prst u usta i rasteretite se. (Iz sale: radikalka.)
Vi vrlo dobro znate da nisam na to rekao i vrlo je ružno što to govorite - muka mi je upravo od ovakvih nastupa narodnih poslanika, koji koriste govornicu, da, upravo to i to sam rekao gospodinu Nikoliću i nije se odnosilo na njegovo izlaganje, nego na opštu atmosferu. Ovakvo izlaganje i ovakvi bezobrazluci narodnih poslanika su stvarno mučni. Ne o meni, nego o vama. Reč ima narodni poslanik Goran Cvetanović, posle njega Dragan Todorović, a pre svega gospodin Šešelj po Poslovniku, verovatno. [[Smeh u sali.]]
Vi opet gospodine predsedniče kršite one odredbe Poslovnika koje se tiču vašeg rada (iz sale: koji član?), i opšte odredbe koje se tiču ponašanja narodnih poslanika. Vi nemate pravo da dajete takve kvalifikacije i da govorite čije je izlaganje bezobrazno, a čije nije. Na to nemate pravo, a ako vam je mučna atmosfera u Narodnoj skupštini, niko vas ne prisiljava da i dalje obavljate tu funkciju. Nikada vam se nije smučila atmosfera zbog ponašanja DOS-ovskih poslanika ili DOS-ovskih ministara koji sa ove govornice znaju da iznose samo laži i klevete i ništa više. Vi dajete danima izjave preko DOS-ovskih televizija, kako ćete zavesti red u Narodnoj skupštini, kao vi ste tu sada neko ko treba da zavede red, a u stvari vi niste u stanju sami sebe da dovedete u red. [[Smeh u sali.]] Smešni ste vi smešni. Nikada niko smešniji od vas nije bio u ovoj skupštini. Nikada nije Srbija imala smešniju vlast od DOS-ovske. Šteta samo što će ta najsmešnija vlast i najkraće trajati. To je ovako šteta. Zato gospodine predsedniče, vodite malo o tome računa, vi ste prekršili Poslovnik kada ste stavili na glasanje isključenje sa sednice Nataše Jovanović, iako nisu bili ispunjeni poslovnički uslovi da to uradite. Poslovnik vrlo jasno reguliše u kojim uslovima se može takva mera izreći. (Iz sale: tema.) Vi dakle, kako vam koji nalog spolja stigne, vi takvu atmosferu stvarate u Narodnoj skupštini. Vi morate da se naučite da trpite kada vas kritikuju opozicioni poslanici. Predsednik parlamenta koji nije u stanju to da podnese, ne treba da bude predsednik, to je jednostavno. Uključite se u ovu masu DOS-ovaca koji znaju samo da buču ili da se smeju i niko vas neće ni zapaziti i nećete imati razloga da se žalite na svoju tužnu sudbinu.
Reč ima narodni poslanik Goran Cvetanović, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, po ko zna koji put DOS-ovska vlast je prekršila Ustav i zakon. Savezni zakon o radnim odnosima nije izmenjen, a predlaže se republički. Kako zakoni mogu da budu u koliziji? Primer garantovane zarade imate u saveznom zakonu, a minimalnu zaradu imate u republičkom zakonu. Ministar za rad gospodin Dragan Milovanović, inače veliki sindikalni borac za radnička prava, visoko moralna osoba, pravi sindikalni funkcioner, koji je sa mesta predsednika Unije slobodnih i nezavisnih sindikata Srbije sada zaseo u ministarsku fotelju. Ministra očigledno više ne interesuju prava radnika. Više je zaokupljen strahom da mu ministarsko mesto ne preuzme novi predsednik Unije slobodnih i nezavisnih sindikata, za sada samo narodni poslanik Bratislav Ćurić iz Niša, koji stoji iza svih ovih zakona i bezrezervno ih podržava. Poslanik Bratislav iz Niša traži isplatu radnika u stranoj valuti. Verovatno je kao i ministar za rad i zapošljenje (ministar Milovanović s mesta: zapošljavanje) zahvaljujući stranoj valuti postao je to što jeste. Kakav je ovo zakon, koji sadrži samo 19 članova Predloga zakona i zašto je ovaj zakon prelazno rešenje, kada se očekuje novi zakon veoma brzo. Predloženi zakon nudi restrikcije optremnine za radnike koji gube radno mesto. Nagovešten je stečaj novih preduzeća, a da vas podsetim industrijska proizvodnja u prvom tromesečju ove godine je za 11% manja u odnosu na prošlu godinu, iako nema sankcija i usputno 6 milijardi dolara koje je došlo u našu zemlju. Vlada kaže da su to do sada predlagani zakoni, koji će nas približavati Evropi i da predstavljaju smanjenje opterećivanja građana i privrede. Da li možemo govoriti o rasterećivanju građana Srbije, ako se fiskalni sistem DOS-ovske vlasti ogleda samo u novim cenama električne energije, PTT usluga, lekova, povećanju iznosa cene potrošačke korpe. Navodno će ovim zakonom biti eliminisana siva ekonomija. Uvođenjem bruto zarada, oporezovaće se topli obrok, regres, razne naknade na koje se do sada nije plaćao uopšte porez. Zar vam je isplata toplog obroka i regresa siva ekonomija? Vas nikada niko ne sluša gospodine, tako da znate. Demokratska opozicija Srbije samo smanjuje mogućnost isplate bilo kakve zarade, DOS-ova šok terapija umesto garantovane neto zarade, utvrđuje pravo na minimalnu zaradu. Pitam DOS-ovu Vladu, šta će preduzeti da reši stanje u Jablaničkom okrugu, odnosno "Srbijanku", "IKOV", "Leteksu", Tekstilnoj industriji u Gardelici, Tekstilnoj industriji u Vučiju. Kako će njima isplatiti minimalne zarade, radnicima koji rade ili šta smera uopšte Vlada da uradi sa radnicima koje je otpustila ili tek namerava da otpusti. Može li se na ova pitanja dati odgovor, a pre svega to se odnosi na ministra za rad i zapošljavanje, a šta planira i šta kaže svojim sindikalnim kolegama i aktivistima? Pitam ministra za rad i zapošljavanje, da li se zaista slaže da bez ikakve zaštite ostaju radnici, dakle koji rade preko 30 godina, ko će njih u tim godinama ponovo zaposliti? Predlažem da se Predlog ovog zakona ne usvoji i da ministar za rad i zapošljenje povuče ovaj zakon, a ne da nam daje neka mutava objašnjenja. Na kraju bih samo postavio pitanje, a pre svega pojedinim narodnim poslanicima kojima je smešno, dosta, kada se članovi SRS-a hapse ili se sprema atak na njih. Možda nisam kompetentna osoba, s obzirom da sam internista, ali postoje tu, dosta osoba koje su neuropsihijatri, da objasne da li je patologija u pitanju ili nešto više od toga.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović, a posle njega narodni poslanik Đura Lazić.
Gospodine predsedniče, kolege i koleginice poslanici, trudiću se da u svom izlaganju nemam, ne zauzmem previše vremena koje očigledno naše kolege iz DOS-a troše na neke druge stvari, pošto vrlo često dolazimo u situaciju da kvorum ne postoji zbog njihovog odsustva. Najpre da kažem da sam protiv usvajanja ovakvog zakonskog predloga iz mnogih razloga. Prevashodniji je taj što je ovakav zakonski predlog zaista u neskladu sa saveznim zakonom o osnovnim pravima iz radnog odnosa. Pitam se da li neko među nama ili među vama iz DOS-a želi na ovaj način da posredno negira postojanje savezne države, a s obzirom da se radi o usklađivanju naših zakona sa evropskim zakonodavstvom, zašto se nije pristupilo usaglašavanju saveznih zakona sa tim evorpskim zakonodavstvo, već se odmah ide na ovaj republički nivo i tako dovodi u koliziju republičko i savezno zakonodavstvo. Dalje, protiv sam ovakvih prelaznih rešenja, pošto se pojavljuje situacija da se radi o prelaznim zakonima. Najpre smo imali najavu da će biti doneseni zakoni iz svih oblasti, u potpunosti novi. Da li je to Zakon o zdravstvenom osiguranju, o penzijsko-invalidskom, o radnim odnosima i tako dalje. Sada imamo neka prelazna rešenja koja, mislim da zaista služe za pokrivanje vremena ili za gubljenje vremena u radu ovog parlamenta, možda za nepotrebno trošenje sredstava za koja i sami kažete da ni malo nisu mala. Takođe, mislim da se ovakvim zakonskim predlogom teži da ublaži efekat koji će set poreskih zakona, koji je već donet, imati na poslovanje naše privrede. Da bih to ilustrovao, moram da kažem da prema podacima Republičkog zavoda za statistiku, industrijska proizvodnja u periodu januar-mart 2001. godine, u odnosu na isti period prošle godine, manja je za 0,8%, dok je u odnosu na prosečnu proizvodnju iz prošle godine manja za 1,2%. Uprošćenost kapaciteta je niska i u proseku iznosi tek oko 30%. U isto vreme nelikvidnost poprima opšte razmere tako da se može tvrditi da je preko 60% privrednih subjekata nelikvidno. Prema podacima iz Fonda za tržište rada prošlogodišnji, iako blagi trend opadanja broja nezaposlenih, ove godine broj nezaposlenih je već 735.877, u odnosu na prošli period, broj nezaposlenih se mesečno povećava u proseku za oko 4,5%. U narednom periodu broj nezaposlenih će biti i te kako veći što pre svega zavisi od brzine procesa privatizacije koja će najverovatnije ubrzo nastupiti kao poslednji segment rada ove vlade, jer su sve aktivnosti ove vlade uperene upravo ka tome, ka svojinskoj transformaciji. Takođe, ovakav razvoj događaja i ovakav predlog zakona, usmeren je ka tome da amortizuje velike socijalne nemire koji se u perspektivi naziru. Naime, otpuštanje radnika je veoma izvesno usled ovakvog seta poreskih zakona. Ja sam kontaktirao predstavnike privrede iz okruga iz koga dolazim i moram da vam kažem da su privrednici iz društvenog sektora malo stidljivije najavljivali da neće biti u mogućnosti da odgovore obavezama koje su im na ovaj način nametnute, dok se privrednici iz privatnog sektora malo otvorenije izjašnjavaju i kažu da će broj zaposlenih morati da bude korigovan, naravno, na niže zbog toga što nisu ekonomski spremni da, pre svega, odgovore obavezama koje su vezane za uplaćivanje obaveznih doprinosa za socijalno i penzijsko osiguranje. Naravno, to će i zaposlene dovesti u vrlo negativnu i vrlo lošu situaciju, jer će morati da se snalaze. Egzistenciju će morati da obezbeđuju, moraće da prave kompromise sa svojim poslodavcima na taj način što će ili raditi na crno ili se baviti nekim dopunskim delatnostima, a toga, pravo da vam kažem, u Pirotu ima i te kako mnogo, pošto je izuzetno aktivan buvljak. Politika Vlade, nažalost, ide protiv oživljavanja proizvodnje i zaista je vrlo izvesno da ćemo imati povećanje broja nezaposlenih. Što se tiče samih rešenja u ovom zakonskom predlogu, mogu da se složim da umesto garantovane zarade treba uvesti minimalnu zaradu. Naravno, tu se otvara pitanje da li je ta minimalna zarada na nivou od 35% od proseka u Republici ili od 40%, pošto se na jednom mestu u zakonskom tekstu pominje cifra od 35%, a u obrazloženju cifra od 40%. Ja apelujem da se to ispravi i da se razjasni narodnim poslanicima i javnosti šta je istina. Sa aspekta socijalne sigurnosti radnika, dobro je da oni imaju pravo na minimalnu zaradu. Možemo da razmišljamo da je to dobro ukoliko poslodavci imaju dovoljno para da im isplate te minimalne zarade. Međutim, dalekoročno gledano, pojaviće se situacija da ti poslodavci nemaju dovoljno sredstava ni za tu minimalnu zaradu, pa će morati da ih otpuste. Naravno, sve je to povezano sa iskorišćavanjem privredne situacije koja je stvorena skidanjem sankcija i na koju se u trenutnom rasporedu snaga zaista ne obraća dovoljno pažnje. Takođe, moram da kažem da sam vrlo veliki skeptik što se tiče tog povećanja produktivnosti naše privrede i da, na kraju, poručim da se neki iz asocijacije slobodnih i nezavisnih sindikata, koji su ranije bili u toj asocijaciji i osećali se slobodnim i nezavisnim, verovatno sada, pošto su prešli u Vladu, osećaju neslobodnim i zavisnim, a da se neki iz te asocijacije vrlo dobro pokazuju na terenu kada treba rušiti lokalnu vlast, recimo, u Dimitrovgradu, a u ovom trenutku se ta vlast na jedan veoma loš način ophodi bez potrebne parlamentarne većine u Skupštini opštine, dok se na drugoj strani, iako se Skupština opštine dokazala i pokazala u Beloj Palanci kao legalna i kao vrlo dobra, uvode privremene mere. Takođe, moram da poručim gospodinu Batiću da čovek može zauvek da zaćuti na dva načina. Jedan način je da zanemi, a drugi način je da umre. Ja mislim da se među vama ne nalaze oni koji misle da bi na bilo koji način trebalo zaćutati one koji su moždaranije bili na vlasti i koji će možda biti na vlasti. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Đura Lazić, a posle njega narodni poslanik Srboljub Živanović.
Poštovani predsedniče, uvaženi ministre, poštovane kolege i koleginice poslanici, posle usvojenog paketa poreskih zakona koji dovode poslodavce u jedan izuzetno težak i odgovoran posao, odnosno, nameću im odgovornu obavezu da najpre izmiruju obaveze prema državi, a posle lične dohotke, dovodi i radnike u jedan težak položaj. Ovaj zakon o radnim odnosima, posebno u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o radnim odnosima, član 1. koji se odnosi na važeći član 34. stav 1, gde je predviđena nadoknada radnicima koji ostaju bez posla, odnosno visina te nadoknade, dovodi te radnike u jedan nepovoljan položaj. Govorim kao čovek, a verujem da bi svi mi trebalo da razmislimo kako bi se osećali kada bi se našli u poziciji tih radnika koji bi, recimo, posle 10, 20 ili 30 godina rada u jednom kolektivu, u jednom preduzeću, trebalo da ostanu bez posla. Ja ne bih ulazio u to po kojim kriterijumima i kako, ali pod pretpostavkom da ostanu bez posla, da budu otpušteni. Nadokanada je zaista mala. Ne mislim na iznos, jer se taj iznos zaračunava preko bruto ličnog dohotka, ali mesečno gledano je znatno umanjen u odnosu na važeći zakon. Moja sugestija bi bila, da iskoristim prisustvo ministra, da ipak u ovom delu ostane onaj član važećeg zakona, jer bi to dosta pomoglo radnicima. Zašto? Ovu odredbu Zakona ja bih više posmatrao u kontekstu Zakona o privatizaciji koji će uskoro uslediti. Prema najavi ministra Vlahovića i onome što sprema oko ovog zakona o privatizaciji, strani faktori i mnogi oni koji bi želeli da otkupljuju deonice i akcije u našim preduzećima, mogu po tim najavljenim zakonskim projektima da otkupljuju deonice u visini do 70%, a 30% ostaje samo za besplatnu raspodelu akcija radnicima zaposlenim u tim preduzećima. Ako imamo u vidu činjenicu da radnici koji treba po ovom zakonu, koji mogu da ostanu bez posla posle 30 godina provedenih u radu u tim preduzećima, za to vreme onine samo da su zarađivali lični dohodak i od te plate hranili sebe i svoju porodicu, nego su radili, stvarali akumulaciju za proširenu reprodukciju i od tih sredstava proširivali proizvodne kapacitete, omogućavali veću proizvodnju, a samim tim i stvarali uslove za povećan broj zapošljavanja nezaposlenih mladih ljudi. Nepravedno je i neljudski da ti ljudi koji su recimo 30 godina stvarali ulagali svoj rad u ta preduzeća, ulagali u proširenu reprodukciju, na kraju iz nekih razloga ostanu bez posla sa nadoknadom od pet ličnih dohodaka. Šta će ti ljudi sa tim sredstvima da rade, imajući u vidu rast cena i pad životnog standarda? Ako bi ostala odredba zakona koji je sada na snazi, mislim sa tom nadoknadom, mogli bi nešto i da urade, da započnu neki novi posao. Ovako, ljudi će boreći se da opstanu morati da prionu nekim drugim poslovima, da rade kako stoji u obrazloženju ovog zakona, na crno, da na taj način pospešuju sivu ekonomiju. Mislim da bi ljudski bilo i zbog perspektive i sudbine tih ljudi koji su radili u tim preduzećima da zadržimo postojeći član zakona. Na kraju, da iskoristim prisustvo ministra da pitam i jednu sugestiju da uputim oko radnika zaposlenih u privrednim preduzećima na Kosovu i Metohiji, koji suzbog žestoke navale šiptarskih hordi, terorista iz severne Albanije, Makedonije, iz Drenice uz pomoć takozvanih mirovnih snaga na Kosovu i Metohiji ostali bez radnih mesta, oterani iz svojih fabrika i sa svojih ognjišta, koji su ostali bez osnovnih sredstava za život, ne svojom krivicom, trebalo bi malo da povedemo računa i o tim ljudima, da ih ne ostavimo bez osnovne životne egzistencije. Vlada narodnog jedinstva je pokušala da taj problem ublaži preko isplate jednog broja zagarantovanih zarada. Na taj način ti ljudi su delili sudbinu i radnika iz cele Srbije, iz preduzeća koja su razorena u agresiji NATO pakta. Međutim, sada je na ovoj sednici jedan zakon, odnosno odluka o ukidanju tih sredstava, te mogućnosti, pa pitam ministra šta ćemo sa tim radnicima i uz to bih dao jednu sugestiju da ministar sa svojom službom i sa drugim resornim ministarstvima iz oblasti industrije i poljoprivrede, u zavisnosti od toga u kom sektoru su preduzeća, izvrši smirivanje situacije, da se vidi koja preduzeća na Kosmetu rade, i koja su. Vlada je preko Direkcije za razvoj pomagala funkciju tih zadruga i preduzeća koji mogu tamo koliko toliko da rade, a ova koja su izmeštena sa računima da se vidi kolikoje radnika uposleno koji primaju lične dohotke, a oni koji su dole, koji ne mogu da rade i koji su raseljeni, da se njima pomogne da bi opstali dok im se ne ukaže neka prilika dazasnuju radni odnos i da se vrate na Kosovo i Metohiju.
Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović, a posle njega narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Dame i gospodo uvaženi poslanici, ovde se radi o jednom vrlo važnom zakonu i prvo što želim da iznesem, a to je kad bi ga neko čitao ko ne živi u Srbiji i ne zna naše ekonomske i političke prilike ne bi verovatno pretpostavio da je ovakav predlog podnela demokratska DOS-ovska vlast. Uvođenjem ovog zakona ako bi se doprinelo povećanje efikasnosti rada, bolja disciplina i odgovornost bilo bi dobro. Međutim, zakon u suštini u sebi krije negativnosti i loše namere DOS-ovske Vlade. Vlada želi da se oslobodi viška radne snage, uz što manju nadoknadu radnicima i uz što manju odgovornost. Opet se pokazalo da su predizborna obećanja DOS-ovske vlasti prepuna velikih laži i prevara. Kada su uvideli da su prevareni obećanjima o raznim donacijama pomoći od 6 milijardi dolara, pristupili su drugim nelegalnim metodama prodajom fabrika i otpuštanjem radnika. Radnici se uz minimalnu nadoknadu otpuštajus posla, tako da će postati socijalni slučajevi. Vreme odmiče, sve ono što je stvoreno sadašnja DOS-ovska vlast razgrađuje, fabrike propadaju, radnici ostaju bez posla a, DOS-ovska vlast ih zamajava raznim obećanjima i novom prestrukturiranju i o boljitku sutra. Pitam ja vas, da li najnovija insinuacija profesora Jovana Rankovića, člana Ekonomskog odbora Demokratske stranke Srbije koji ističe, citiram "Za radnike koji su u svojim preduzećima višak, najbolje bi bilo da što pre ostanu bez zaposlenja. Što im se to što pre dogodi veće su šanse da će pre početi da žive bolje." Kakva glupost, kakva demagogija. Takođe, Predlog ovog zakona stigao je pred narodne poslanike bez ikakvog konsultovanja sa socijalno-orijentisanim interesnim organizacijama, građanima, sindikatima. Donose se zakoni kao na panju, upravo na revolucionaran način, iza leđa onih kojih se to i te kako tiče i iako se zna ili se mora znati da će prouzrokovati socijalnu nepravdu velikih razmera.Ispade da DOS ima više obzira da ne povredi kriminalce u svojim redovima, a šta će biti sa poštenim građanima, manje je važno, oni su ionako navikli da plaćaju svačije i svakojake račune. DOS-ovska vlast koja sebe naziva demokratskom vlašću počela je da krši tu samozvanu demokratiju još u korenima svog postojanja. Umesto ovim zakonom da se smanji siva ekonomija i postavi fiskalni sistem na novim osnovama, odnosno da bi se približili fiskalnom sistemu utvrđenom u evropskom zakonodavstvu, Vlada sa ovim zakonom zagovara sasvim suprotna predizborna obećanja, zatvaranje preduzeća. Radnik primenom ovog zakona gubi sva prava koja su mu bila zagarantovana starim Zakonom o radnim odnosima. Dame i gospodo lična primanja koja poslodavci zaposlenima isplaćuju svakog meseca su: naknada za topli obrok, regres, terenski dodatak i naknada za troškove prevoza. Ova naknada za topli obrok služi za sanaciju porodičnog budžeta, za ishranu, školovanje dece, odevanje, kupovinu ogreva i tako dalje. Navedena naknada predstavlja minimum prava koja se zaposlenima isplaćuje za dane provedene na radu. Regres je nekada služio radnicima za rekreativne svrhe na ime pokrića troškova za korišćenje godišnjeg odmora. Međutim, danas je ostalo to primanje sa kojim se želi sačuvati porodični budžet. Zaposlenima koji su zbog potrebe službe upućeni na rad na teren poslodavac je dužan da obezbedi nadoknadu povećanja troškova na terenu ili obezbeđenju smeštaja i ishrane, ili isplatom naknadi, koja u ceni pokriva te troškove. Ne znam odakle vi dolazite, kao da ne vidite kako radni ljudi jadno i bedno žive. Umesto da ste povukli crtu ispod koje životni standard radnika ne sme pasti, vi mu uzimate onaj minimum koji je potreban da se preživi. Po rečima ministra gospodina Božidara Đelića trošimo budućnost. tj. pare od regresa, od toplog obroka, terenskog dodatka, a šta ćemo za sadašnjost gospodine ministre? U sadašnjem vremenu kada u proizvodnoj sferi nijedno preduzeće ne radi ili radi sa smanjenim kapacitetom, s obzirom da se zarade radnicima ne isplaćuju po kolektivnim ugovorima a negde se uopšte ne isplaćuju, gde su topli obrok, regres i naknada za troškove prevozajedina primanja. Oporezovati naknadu za topli obrok i regres bilo bi pogubno za mnoga preduzeća i još bi više pogoršalo i onako težak materijalni i socijalni položaj radnika. Smatram da bi ovaj zakon trebalo stornirati sve dok mere Vlade ne budu funkcionisale i dok Vlada svojim merama ne poboljša životni standard radnika. Dame i gospodo, drago mi je što je Vlada našla istorijsko rešenje sa Sindikatom "Zastava" i pet hiljada radnika, zadovoljstvo je izgleda na obadve strane, a najzadovoljniji su predstavnici Vlade. Prvi boravak ministra za privredu i privatizaciju Aleksandra Vlahovića u "Zastavi" 22. marta ove godine završen je večerom u kragujevačkom restoranu "Rojal klub" koja je koštala 24.634 dinara ili 820 maraka. Ceh su po pola platili "Zastava" A.D. i Sindikat "Zastave". Pa dragi moji vidite sada koliko je koštala jedna večera i to 25 toplih obroka. Da li će oni oporezovati i njihove stomake? Dame i gospodo, sada ću vam slikovito prikazati kako ovaj zakon funkcioniše i to u Metaloprerađivačkoj fabrici "Metalo-plastika" u Šapcu. Dana 21. novembra na svetog Arhanđela sadašnji predsednik, njega nema ovde, Privredne komore Radosav Veselinović upada sa svojom grupom kriminalaca iz Niša i Novog Sada u krug ove fabrike. Razoružava obezbeđenje, direktora veže za stolicu...
Gospodine Živanoviću, 8 minuta govorite, a niste ni pomenuli zakon o kome se radi.
...u njegovoj kancelariji i obaveštava radne ljude da je on od tog dana vlasnik ovog uzornog kolektiva. Sindikat i Upravni odbor se brzo sastaju i gospodin Veselinović pošto je član Demohrišćanske stranke, a šef te stranke je gospodin Batić, ministar pravosuđa, Veselinović iz džepa vadi papir i pokazuje da je pokupovao nekoliko stotina deonica i želi da od tog dana rukovodi fabrikom kao i gospodin Panić u "Galenici". Ovaj kolektiv je procenjen na 10 miliona maraka sa: 108.782 deonice - 100% 39.852 deonice - za PIO država 36,63% 68.930 deonica - privatnog kapitala, koje treba da kupe radnici, a to je 63,37%. Od tog dana za ovaj kolektiv...
Gospodine Živanoviću, ni posle 9 minuta niste počeli da govorite o onome, zbog čega ste se javili.
Evo, tema. ... Uzimaju motke u ruke i ove bitange i huligane izbacuju iz kruga Fabrike. Ali Veselinović ne miruje, uz njega je šef partije Batić i ministar policije Mihajlović, pribegavaju drugim metodama njima svojstvenim, hapse direktora "Metaloplastike" navodno za proneveru, a za direktora preduzeća postavljaju korumpiranu ličnost Dula Petrovića. Sada je stvoren tim Batić-Mihajlović-Veselinović-Petrović. Kreće se u kupovinu deonica od penzionera, vrednost jedne akcije je 100 maraka, a Veselinović ih plaća 15 maraka. Radni ljudi, uplašeni, prodaju budzašto svoje deonice, vode ih u sud da potpišu ugovore bez ičijeg prisustva, ne dobijaju ništa ...
Vreme, molim vas.
Evo, idem. Takođe bih izneo da je smešno, koliko je smešan iznos za otpremninu, po godinama staža provedenih u fabrici, to su moji prethodnici izneli, pošto sam na ovaj član podneo amandman, više ću o njemu reći nešto kasnije. Na ovaj zakon sam dao četiri amandmana, pa ću takođe o njima više reći kasnije. Dame i gospodo jel, to DOS-ovska privatizacija, kojom gospodin Veselinović, predsednik Privredne komore ...
Nije Zakon o privatizaciji, na dnevnom redu.
Kolektiv koji je vredeo 10 miliona maraka, vrednost mu je spala na 527 hiljada maraka. Dame i gospodo, vrlo je bitno reći da mi srpski radikali ...
Ja vas molim, već vas drugi put opominjem da završite, isteklo je vreme.
...u Narodnoj skupštini, imamo 23 poslanika i svi smo mi lično obezbeđenje predsednika stranke.
Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović, a posle njega narodni poslanik Slobodan Janjić.
Dame i gospodo, ja sam imao nameru da se prvo obratim gospodinu Đeliću, ministru finansija, u vezi njegovog sinoćnjeg, vrlo nadahnutog i emotivnog govora. Pokušao je ministar Đelić sinoć ovde da izazove sažaljenje prisutnih poslanika, a verovatno i svih građana Srbije, prikazujući sebe kao patriotu, koji je posle 10 ili 15 godina došao u Srbiju. Obzirom da on nije tu, ja ću ovo što sam nameravao njemu da kažem, odložiti za drugu priliku, ali ću se obratiti, mada je i gospodin Milovanović izašao, obratiću se gospodinu Milovanoviću, jer je na dnevnom redu i njegov predlog, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o radnim odnosima. I gospodin Milovanović sinoć je ovde, vrlo nadahnuto i mitingaški govorio, održao jedan vrlo zapaljiv mitingaški govor. U jednom momentu sam pomislio da se radi o obrazovanom, izuzetno školovanom čoveku, pa sam potražio materijal koji smo dobili ovde kada samo birali Vladu. U tom materijalu za dotičnog gospodina stoji: rođen 1955. godine, po zanimanju metalac, pred završetkom studija mašinstva. Očigledno, radi se o DOS-ovom kadru, vrlo perspektivnom ministru, a kakav li će biti tek kad završi studije? Gospodin Milovanović je živi dokaz koliko je ova vlada ekspertska, naravno posle ministra poljoprivrede, gospodina Veselinova. Što se tiče samog zakona, očigledna je njegova restriktivnost, već u prvom članu kojim se menjaju neke odredbe dosadašnjeg zakona. Naime, otpremnina koja se isplaćuje radnicima za slučaj prestanka potrebe za njihovim radom, sada je vrlo restriktivno izmenjena, tako da u onom najtežem slučaju kod radnika koji su radili preko 30 godina, umesto dosadašnjih 12, sada iznosi 5 zarada. Ministar je pokušao to da opravda navodeći da se sada radi o bruto zaradi, da je ta zarada mnogo veća od dosadašnje zarade koja je bila u neto iznosu i takođe, tvrdeći, da je to najniži iznos. Prema tome, poslodavac može isplatiti i neki iznos koji je veći od toga. Ja bih gospodinu ministru postavio jedno konkretno pitanje, obzirom da on nije tu, tu su saradnici, pa bih zamolio saradnike gospodina ministra, da ovo saslušaju i da mi odgovore, ili oni, ili gospodin ministar. Ja sam od kompetentnih ljudi koji se bave poslovima računovodstva, zatražio da mi obračunaju koliko je potrebno novca poslodavcu, da obezbedi da bi radnicima sa najnižom kvalifikacijom, znači prvi i drugi stepen stručne spreme, isplatili po sadašnjem načinu obračuna, još uvek važećem, isplatili najnižu osnovicu koja iznosi trenutno 1.634 dinara. Te računice govore, kada se uplate svi doprinosi i na teret radnika i na teret poslodavca, kada se plati porez i ostali doprinosi, da je potrebno poslodavcu da obezbedi 3.217 dinara. Znači, da bi se isplatila zarada od 1.630 dinara radniku sa prvimi drugim stepenom stručne spreme poslodavac mora da obezbedi 3.217 dinara. Ako se tome doda hiljadu dinara toplog obroka, koji je neoporezovan onda računica stoji ovako. Poslodavac treba da obezbedi 4.217 dinara da bi radnik dobio na ruke 2.634 dinara. S obzirom da se raspoloživa sredstva za isplatu zarada, na žalost, neće promeniti u pozitivnom smeru, u narednom periodu, postavljam pitanje koliko će trebati poslodavcu novca da bi obezbedio radniku sa prvim i drugim stepenom stručne spreme zaradu od 2.634 dinara ili koliku zaradu može da obezbedi poslodavac radniku sa prvim i drugim stepenom stručne spreme ako ima na raspolaganju samo 4.217 dinara po novom sistemu obračuna koji je sada u proceduri. U proceduri je novi sistem obračuna odnosno nove osnovice za obračun doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranje kao i zdravstveno osiguranje, kojim su ove najniže osnovice povećane za oko 100%. Bojim se da će ta računica biti na štetu radnika. Bojim se da će od ovog novca koji se ne mogu uvećati, ili bar ne tako brzo, sada radnici dobijati mnogo mnogo manje iznose. Neko je od predstavnika vlasti napomenuo da će sniziti stope doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranje kao i zdravstveno. Lično sumnjam u to s obzirom da je stopa poreza ostala na istom nivou na kome je bila i ranije. Određenu konfuziju u ovom predlogu pravi i član 6. kojim se određuje minimalna zarada u iznosu od 35% od prosečne zarade u privredi Republike. Međutim, u obrazloženju ovog člana stoji da je minimalna zarada 40% od prosečne zarade u Republici. Ta prosečna zarada uključuje i vanprivredu, što znači da je samim tim iznos veći ako se uopšte i ne uzme razlika od ovih 5%. Zamolio bih gospodu iz Vlade da tu konfuziju razreše i da daju precizan podatak o tome kolika će minimalna zarada biti u ovom predlogu koji je u proceduri. Na kraju, gospodine predsedavajući, zamolio bih vas da posle tri meseca, koliko je ova skupština u faktički stalnom zasedanju stavite na dnevni red i pitanje juga Srbije i pitanje Kosova i Metohije. Svesni smo svi problema na jugu Srbije, na Kosovu i Metohiji. Znamo da ova vlada ima jedno koordinaciono telo na jugu Srbije i izvodi određene aktivnosti za koje je ova vlada odnosno ova skupština izdvojila pozamašnu sumu u budžetu Republike Srbije. Bilo bi krajnje korektno da se posle tri meseca ili posle 6 meseci, koliko to telo funkcioniše na Kosovu i Metohiji i na jugu Srbije, da se dođe pred ovu skupštinu i ove narodne poslanike i podnese izveštaj o aktivnostima na jugu Srbije odnosno na Kosovu i Metohiji. Hvala.
Gospodo narodni poslanici, samo imam jedan komentar. Pošto je više narodnih poslanika danas od mene zahtevalo da utvrđujem dnevni red, iako znate da to nije u nadležnosti predsednika Skupštine, a znate vrlo dobro na koji način vaša poslanička grupa kao i svaka druga može da podnese predlog rezolucije zaključaka na razmatranje Narodnoj skupštini i da predložite da se to uvrsti u dnevni red i uđe u Skupštinsku proceduru. Kada to budu uradili - vi ili bilo koji narodni poslanici ili poslanička grupa ja ću to kao predsednik Narodne skupštine, u skladu sa svojim obavezama, i da ispunim i da zatvorimo već jednom tu priču o tome ko stavlja temu juga Srbije i Kosova na dnevi red ovog parlamenta. Izvolite, podnesite zahtev a nemojte pričati o tome da taj zahtev umesto vas treba neko drugi da podnosi i da se pri tome obraćate i meni. Reč ima narodni poslanik Slobodan Janjić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređem na izlaganje o Predlogu zakona u načelu tražim od predsedavajućeg da odmah posle mog izlaganja stavi na glasanje predlog da se u svim gradovima Srbije postave panoi sa slikom "Boga" Batića, što su od mene tražili roditelji, jer im se deca, kad su ti posteri na javnim mestima, pre mraka vraćaju kući, bojeći se susreta s noćnim vampirima. Sve troškove za izradu i postavljanje ovih panoa treba odbiti od plate narodnih poslanika koji sede u ovoj skupštini.
Gospodine Janjiću, ja čak dolazim u dilemu da li vas ima smisla uopšte opominjati i izricati vam opomenu. Zaista vas molim da pazite na ponašanje, i kako govorite o narodnim poslanicima, ministrima i o svojim kolegama.
Polazeći od činjenice da smo i mi poslanici, radnici na radu u Skupštini Republike Srbije, smatram da je u ovom Predlogu zakona o radnim odnosima svesno zaobiđena jedna veoma važna oblast odnosno opasnost za pojedine zaposlene. Svi smo svesni daalkohol kod radnika pogubno utiče na organizam. Posebno je to opasno kad se to dešava kod onih koji odlučuju o sudbini drugih. Alkohol izaziva cirozu jetre, ogromne podočnjake i devijantno ponašanje. Zato pokušavam da shvatim i oprostim neke odluke koje donose odnosno odrađuje radnička većina u ovoj skupštini to jest glasačka mašina u ovoj skupštini.Bog će im možda oprostiti jer ne znaju šta rade ali srpski građani i radnici a pogotovo srpski radikali niti će oprostiti niti zaboraviti. Takođe radnici neće oprostiti ni "radnicima Vlade" odnosnoVladi Srbije na ovakvom radu a takođe i radničkoj odnosno parlamentarnoj prostoj većini u ovoj skupštini. Ukoliko se gospodin predsedvajući prepozna u mojoj diskusiji, dajem mu četiri minuta za repliku, neću mu upadati u reč i ne mora se držati dnevnog reda. Naravno kad ja završim. Odnos vlasti prema radnicima i građanima je već na delu samom primenomnovousvojenih zakona, pa mi je obaveza kao narodnom poslaniku da upozorim građane i radnikeda nam je namenjena sudbina okolnih balkanskih država uništene ekonomijom. Imaćemo svetleće reklame stranih firmi, prazne džepove, prodate ili uništene fabrike. Nadam se da nam je Vlada Republike Srbije, kao što je Vlada Republike Bugarske za sve svoje građane obezbedila ulaz u sve evropske zemlje, bez viza i prijem u prihvatne centre sa obezbeđena tri obroka dnevno. Ako je od DOS-a, dosta je. Posebno se zahvaljujem gospodinu Čedi, dajte mu stenogram, nije tu da čuje, za njegov doprinos štednji goriva za prevoz državne administracije jer je do sada uništio par automobila izazivajući višemilionsku štetu državi Srbiji, kako reče kancelar "Trkala se deca." Dete sa 11 godina studentskog staža, malo vam velika deca. Čeda sa vozačem i obezbeđenje sa vozačem trkajući se službenim automobilima naleteli su na "Zastavu" (mali jugić). Doći će vam zastava na vrata Parlamenta da vam fakturiše štetu za uništeni jugić. Račun će, nadam se, biti papren.
Gospodine Janjiću drugi put vas opominjem da počnete da govorite o onome zbog čega ste se javili.
Evo, gospodine predsedavajući, počeću, citiraću jedne novine koje su se drznule da jednog bezobraznika iz ove skupštine citiraju. Na pitanja - kakva je atmosfera u Skupštini, hodnicima i bifeu Skupštine - "U početku je u skupštinskom bifeu bilo veoma problematično, dobar deo poslanika DOS-a je bio čest gost ovog bifea, pa je bilo situacija da nekoliko njih konzumira veću količinu alkohola. Međutim, to je imalo i jednu dobru stranu - svi su bili na okupu, pa kada nedostaje kvorum, izađe neko iz DOS-a i pozove ih sa šanka, jer tu pijuckaju. Kada je to uzelo maha, ili zabrinjavajuće razmere, zabranjeno je točenje alkohola, pa ti isti poslanici moraju da kriju flaše po raznoraznim kancelarijama i podrumima. Sada, kada im nedostaje kvorum, muku muče da ih pronađu, ko se u koju rupu zavukao". Znate ko se drznuo da tako nešto izjavi - neki poslanik Janjić, i još se slikao, evo, slikao se sa džipom, na kome piše "Najgori je DOS", a objavile "Novine vranjske". Neka se Čeda slika sa svojim džipom, ne mora da piše da je DOS najgori, to se zna.
Povređen je Poslovnik u članu 99, koji kaže da su narodni poslanici dužni da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine, narodni poslanici su dužni da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem, i treće, nije dozvoljeno korišćenje uvredljivih izraza, kao ni iznošenje činjenica i ocena, koje se odnose na privatni život drugih lica. E, upravo to što kažete za šankom, gospodine Šešelj, ja sam vas pokušavao pet godina da urazumim, nije mi to uspelo, naravno, nije ni mami vašoj uspelo to da uradi, i pokušavao sam pet godina da vam argumentima kažem da je to nepristojno, da to ne pomaže, ali vas sada molim, stvarno vas hrišćanski molim, da uslišite ove molbe nas Srba i onih Srba koji nas gledaju, da nas oslobodite vaše torture i terorizma. A inače, gospodina predsednika molim da se drži Poslovnika i da isključi ove koji ne poštuju član 99, da o tome glasamo, a vas stvarno hrišćanski molim da nas oslobodite, da nas poštedite ove vaše more i da nas pustite da završimo ove zakone, jer i ovako ste mali, to ste mi vi govorili bar četiri godine, i vi ste sada mali. Mi ćemo uraditi onako kako budemo hteli, to već znate, ali molim vas, ipak ovo srpstvo oslobodite bar sada ove stege, jer dosta ste 10 godina vladali, pa pustite malo da ih bar mi usrećimo na svoj način.
Dalje ko želi po Poslovniku da govori?
Dame i gospodo, javljam se po istom članu, znači, povređen je član 99, i to ništa nije čudno. Gospodin Janjić, uvek kada izađe ovde, on ovaj član krši. S obzirom da gospodin Šešelj, uvek kada izađe ovde, Poslovnik po malo zloupotrebi, dozvolite da i ja ovaj put zloupotrebim, obzirom da prvi put iznosim to. Evo, mesec dana ovde strpljivo slušamo poslanike opozicije, pre svega Radikalne stranke, uz niz amandmana koje oni podnose, i uz javljanje svih njihovih poslanika, po svakoj tački dnevnog reda, uz obrazloženje da oni žele građanima da pokažu kako su ovi zakoni katastrofalni za njih i kako oni žele da poboljšaju te zakone. To je priča za one koji ne razumeju šta u stvari želi Srpska radikalna stranka i Socijalistička partija Srbije, i uglavnom vrše opstrukciju rada ovog parlamenta. I to uz časne izuzetke pišu referate i dolaze ovde da čitaju te referate, koje prepisuju jedni od drugih. Kada bi gospodin predsednik insistirao da poslanici Srpske radikalne stranke i Socijalističke partije Srbije ovde usmeno izlažu, teško da bi od tih referata nešto ostalo. A sada da se vratim na gospodina Janjića, obzirom da on često voli ovde da maše novinama, ono što je najgore od sveta je ono što se desilo pred kraj vikenda i što su zabeležile sve novine, a evo, na primer i "Danas", piše u naslovu - "ne bi bio ni prvi, ni poslednji balija, koga sam zaklao". Gospodin Janjić je uvredio poslanika DOS-a, Meha Omerovića. Ja znam da su poslanici zaštićeni zbog svog verbalnog izražavanja i zbog glasanja, ali nisu zaštićeni zbog svog dela. Ja predlažem, žao mi je što ovde nije ministar pravde, da se gospodinu Janjiću oduzme poslanički imunitet i, obzirom da je on tvrdio da je ovo uradio, da se utvrdi da li je on ovo uradio? I vrlo često se, gospodine Janjiću, pitam - obzirom da vidim da ste stalno u zelenim odelima, odakle vam tolika zelena odela?
Izvolite, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 99. Poslovnika o radu Skupštine, koji glasi: "narodni poslanici su dužni da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine". Tri meseca ovde sam član, ove skupštine, do sada se nikada nisam javljao. Do sada sam bio prozvan i kao plaćenik DOS-a, plaćenik NATO-a, i kao glup, i svašta sam se ovde naslušao, i ja se obraćam vama, gospodine predsedniče, da nas od toga zaštitite, jer ovo više ne mogu da izdržim. Samo hoću da kažem, 35 godina sam profesor neuropsihijatrije.
Da li se još neko javlja po Poslovniku? [[Poslanik Janjić traži repliku]] Prvo, ja imam pravo na repliku gospodinu Janjiću. Nema pravo Janjić na moju diskusiju, nego ja na njegovu diskusiju, rekao mi je da mi daje četiri minuta. Kuda vi, gospodine Janjiću? Vi tražite da replicirate sami sebi? Šta treba da kažete, zašta se vi javljate?
Povredili ste Poslovnik. Gospodine predsedavajući, tražio sam od Vas da stavite na glasanje za postere gospodina Batića, da se uvedu u Srbiji, niste stavili na glasanje.
Tražili ste da vam repliciram i dali mi četiri minuta. Prepustio bih vođenje sednice koleginici. Tog prava se odričem. Govorio bih, potpuno sam uveren, ne biste ništa razumeli. Ima reč narodni poslanik dr Vojislav Šešelj.
Gospodine predsedniče, nadam se da ćete pokazati veliku dobru volju, kao i uvek, i da ćete ta vaša četiri minuta dodati ovim mojim, pa da imam ukupno 6 minuta, jer imam trojici da repliciram. Sva trojica su uvredili Srpsku radikalnu stranku, a jedan od njih me je i lično pominjao. Da li dozvoljavate? Hvala gospodine predsedniče, vrlo ste ljubazni. [[Smeh.]] Prvo, podsetio bih ovog neuropsihijatra koji je bio za govornicom i koji kaže da ima 35 godina psihijatrijskog staža da postoji jedna veoma lepa pripovetka Antona Pavloviča Čehova, a zove se Paviljon broj 6. Pripovetka pripoveda o nekom slučaju, kada su posle dugotrajnih seansi i razgovora psihijatar i njegov pacijent promenili uloge. Zaboravili su ko je psihijatar, a ko je pacijent, jednostavno u toku razgovora zamenili su uloge. (Iz sale. Ušli u Radikalnu stranku.) Što se tiče ove lažne optužbe (iz sale: i on misli da je sada psihijatar, smeh). Opet im je nešto smešno, ja ne znam šta je smešno, ja ne znam zaista šta je smešno, ali verovatno je smešno. Smešno je što sada Srbija može da vidi za koga je glasala. Lažne optužbe da je gospodin Janjić ikoga nazvao balijom, zaista su odvratne. Srpska radikalna strankau svojim redovima ima priličan broj časnih građana Srbije i Savezne Republike Jugoslavije, koji su islamske veroispovesti. Treće, gospodo vi sa ove govornice samo protestujete kada vam se nešto ne svidi u izlaganju srpskih radikala. Vi niste spremni da uđete u raspravu, kada poneki vaš predvodnik izađe za ovu govornicu služi se lažima, ponekom klevetom (iz sale. počeo je da muca) nastupi i to je sve. Vi tražite od nas da se ponašamo kao što se vi ponašate, da ćutimo i da pustimo da brzo prođu svi ovi zakoni, da se izglasaju i što pre da se primenjuju. Naš je cilj da vam ove zakone ovde raskrinkamo, da vas sprečimo, da pokušamo da vas sprečimo da ih usvojite, ili da pokažemo narodu koliko su loši, unapred da upozorimo narod. Vi pokušavate da u ovom sistemu Ustavom garantovane podele vlasti tu vlast apsolutno podelite. Vi mislite da ono što se dešava napolju, ono što radi izvršna vlast, takođe DOS-ovska ne može da ima nikakve reperkusije na ovaj parlament. (Iz sale: tema.) Jutros je uhapšeno 10 srpskih radikala bez ikakvog razloga. [[Aplauz.]] Samo se vi radujte zbog toga. Jedan od njih Vojin Milošević, uhapšen je u Boljevcima, pretresen mu je stan, ništa nije nađeno kod njega, a onda mu je specijalna policija pretresala septičku jamu.Kada su počeli policajci da čačkaju po septičkoj jami, pitao ih je Vojin Milošević, zašto niste doveli gnjurce? Na to ga je jedan specijalni policajac udario automatskom puškom po glavi. To je za Vojina Miloševića bila olakšavajuća okolnost, pretkuli su ga i ostavili kod kuće, nisu ga uhapsili. Valjda smatraju, ne mogu još pretučenog da ga hapse. Uhapšeni su Vasilije Vidović, Branislav Gavrilović, Vojislav Živković, Miloja Tomić, Srećko Krajišnik, Slobodan Katić, Nenad Jovanović, Milisav Miladinović i Radmilo Malić, kompletno obezbeđenje Srpske radikalne stranke.
Gospodine Šešelj, ja vam dao jesam vreme, ali ipak nemojte da ga koristite za ovo zašta ga vi koristite.
Ovo je bila replika.
Kakve veze ovo ima sa replikom?
Ima, ja vam pokazujem šta vi radite napolju, koliko vam smeta Srpska radikalne stranka, koliko je Vlada DOS-ovska besna na srpske radikale, da ne bira sredstva, samo da napakosti. To je već gubljenje glave. Izgubila je Vlada glavu, baulja, nezna šta radi i ovo vam sigurno neće na dobro izaći. ( Iz sale: Džip.) A što se džipa tiče, prvo vi tu lažete. To je džip koje je država zaplenila i dodelila Srpskoj radikalnoj stranci, a vi lažete da sam ja ukrao taj džip. To što vi lažete, to će samo vama da se razbije o glavu. Samo će vama da se razbije o glavu, jer služeći se takvim gnusnim lažima u politici, sečete granu na kojoj sedite. Nemoguće je dugo opstati na toj grani. Nemoguće je na lažima graditi politički program. Taj vaš politički program izgrađen na lažima, prvo na lažnim obećanjima od 6 milijardi dolara u predizbornoj kampanji, a sada na lažima o svojim političkim i ideološkim protivnicima, ne može da opstane. Vi ćete se stropoštati kao kula od karata. Morali ste i Milanovića da pustite iz zatvora. Propali ste, pukli ste potpuno. Sistem vam se raspada. U tom sistemu ništa ne funkcioniše. To je ono što vas muči, to je ono što vas boli, što vam neda mirnog sna i to je ono što tako patološki mrzite srpske radikale. Vi ste najbesniji zato što ne možete nikakav kriminal da nam pronađete. Nikakvu malverzaciju, ništa ne možete. Samo vi zavijajte kao kurjaci na mesečinu, ne možete ništa da pronađete. Bili biste najsrećniji da ste mogli bar nešto. Ne možete ništa, možete da sejete laži i klevete i možete da maltretirate ljude za koje mislite da će im neko vaše maltretiranje napakostiti ili teško pasti. Ne može. Kada nas pobijete, ako uspete da nas pobijete, znajte, ostaju naši grobovi sa vama da se bore. [[Smeh.]] Ne možete uspeti i ako nikada smešnije vlasti nije bilo u Srbiji. [[Aplauz radikala.]] Nikada pokvarenije vlasti nije bilo u Srbiji, a imate jednog Vladana Batića, koji se samo busa u prsa da je hrišćanin. On je hrišćanin, ovde a počasni predsednik njegove stranke, Milan Panić satanista. On se ponosi što mu je satanista počasni predsednik. Ljudi, razmislite malo, mućnite tim glavama, možda se negde pojavi zrnce mozga, možda nije samo neka ustajala tečnost, možda nešto ima čime se može racionalnije razmišljati. (Iz sale: a stanovi?)
Replika, imamo Poslovnik, pa repliku. Panić je promenio veru od pre podne. Pre podne ste rekli da je bio sajantolog.
Ja sam se nešto ranije javio po Poslovniku, obzirom da su grubo prekršena dva stava član 98. i 99. U članu 98. stav 1. i u članu 99. stav 3. Obzirom da je gospodin Janjić rekao da je zabrinut radom poslanika i sudbinom naroda, a spominjao je grupu "Zastava", ja bih ga zamolio da mi pojasni pregled izvršenih plaćanja sa programa obnove i razvoja grupe "Zastava AD" gde se u razdelu dva sponzorstvo i donatorstvo pod rednim brojem jedan spominje donatorstvo Srpskkoj radikalnoj stranci od 128 hiljada i 366 dinara, a što je još zanimljivije, ovaj iznos je uplaćen 19. 5. 2000, a odluka Upravnog odbora je donesena tek 22. 5. 2000, Upravnog odbora u kome je sedeo gospodin Tomislav Nikolić. Hvala.
Repliku najpre ima gospodin Janjić.
Ovde je jedan gospodin, ja mu ime ne znam izneo neke gnusne laži. To su prenele neke novine, da sam hteo da demantujem takvu budalaštinu, ja bih to demantovao. Pitao sam jednog od pisaca tog teksta, on je rekao da mu je naređeno da je tako, a da o demantu i ne razgovaramo. To me uopšte ne interesuje. Međutim, gospodin koji me je tako klevetao za ovom govornicom, bolje bi bilo da se raspituje gde ženski pol nabavlja garderobu i kako izgleda, nego da se raspituje gde muškarci nabavljaju garderobu.
Gospodin Šešelj, replika.
Kojim argumentima raspolažu DOS-ovci? Ministri iz Srpske radikalne stranke koji su dobili stanove, dobili su potpuno po zakonu. Dalje, kojim argumentima raspolažete? Džip je dodelila država Srpskoj radikalnoj stranci, kao pravnom licu. Što ne pričate čime se voze sadašnji čelnici vlasti? (Glas iz sale: Iz potreba bezbednosti.) Taj džip je država dodelila Srpskoj radikalnoj stranci da bi predsednik bio zaštićen jer je džip blindiran. Ali, država je htela isti takav džip da dodeli Demokratskoj stranci, da se zaštiti Zoran Đinđić. Međutim, kad smo tražili Đinđića, on je već otišao u agresorske zemlje. Što se tiče donacija iz "Zastave", 120.000 dinara, prvo, ništa nema normalnije nego kad neka firma da donaciju nekoj stranci. Vidimo da je i "Galenika" davala donaciju Demokratskoj stranci Srbije. Međutim, šta je u ovom slučaju u pitanju? Tomislav Nikolić je bio član Upravnog odbora. Tomislav Nikolić je odbio da prima mesečni iznos na ime članstva u Upravnom odboru. Pošto on skoro dve godine nije primao taj mesečni iznos, Upravni odbor je doneo odluku da se taj iznos, koji bi on primio da je hteo, uplati Srpskoj radikalnoj stranci. Evo, ja vas pozivam da proverite sada da li je Upravni odbor isplaćivao mesečni iznos redovno svim svojim članovima i koji je to mesečni iznos. Proverite da li je Tomislav Nikolić dobijao te pare. Nađite pismo Tomislava Nikolića, koje mora biti u arhivi "Zastave", da je odbio da prima taj iznos i "Zastava" je to isplatila Srpskoj radikalnoj stranci. Nađite vi neki kriminal. Vi ne možete da nađete kriminal. (Glas iz sale: To je kriminal.) Za vas, DOS-ovce, to je kriminal. A, kad Đinđić monopoliše uvoz nafte, pa samo njegovi mafijaši uvoze, onaj njegov Beba i ostali, kad Đinđić sa svojim mafijašem putuje privatnim avionom u zvanične posete stranim državama, to nije kriminal. (Predsednik: Vreme.) Vaš kriminal je sad na tapetu. Vi nama ne možete da nađete ništa, a mi ćemo vama ukoričene knjige dokaza. Već smo počeli sa Batićem i sa Dušanom Mihajlovićem, pa ćemo onda o Čoviću i o Đinđiću. Jedan po jedan će ovde biti na tapetu, pa ćete videti ko su pravi kriminalci u Srbiji.
Ima reč gospodin Omerović.
Uvaženi gospodine predsedniče, poštovane dame i kolege narodni poslanici, mislio sam da nikada neću biti u prilici, u novoj Skupštini, u novoj Srbiji, da se opirem i da govorim o tome kako neki ljudi, a pogotovo ljudi koji su dobili poverenje naroda, dele ljude po nacionalnoj i verskoj osnovi. Međutim, očigledno sam se prevario. Predstavnici bivšeg režima, oličeni u stranci koja se nalazi sa ove strane, i dalje misle i nastavljaju da se služe rečnikom mržnje, rečnikom svega onoga što ne liči niti na narodne poslanike, niti na rad normalnih političkih stranaka. Ovde je bilo reči o onome što se desilo onaj dan kada je nošen famozni ukradeni džip sa teritorije Kosova i Metohije. Gospodin, čije ime neću da pomenem, nosio je, a i sada nosi odelo boje kojeje moj prethodnik spomenuo. U trenutku dok su radnici Ministarstva unutrašnjih poslova odnosili paukom džip gospodina Vojislava Šešelja, bilo je malo teže odneti taj džip zato što se gospodin Šešelj navalio na njega, pa, znate, dobio je na određenoj težini. Gospodin Slobodan Janjić, sa nekoliko poslanika Srpske radikalne stranke, vratio se u skupštinske klupe, vratio se da pokupi određena dokumenta. U prisustvu nekoliko narodnih poslanika, a Skupština je u tom trenutku upravo nastavljala sa radom, psovao mi je nekoliko puta majku. Nekoliko puta mi je psovao majku. Pokušao sam da ne reagujem na takve psovke. Rekao sam mu, priznajem za ovom govornicom - budalo jedna, izađi napolje, pridruži se svojim radikalima. Na to je on, izlazeći iz klupe, rekao - izađi u hodnik, ne bi mi bio ni prvi ni poslednji balija koga sam zaklao. Gospodine Šešelj, vi ste čovek koji je rođen u bivšoj republiciSocijalističke Federativne Republike Jugoslavije, kao i ja. Vi znate da je to uvreda za predstavnike moga naroda. Vi to vrlo dobro znate. Vi ste sa njima proveli jedan jako dugačak period u svom životu. Dakle, gospodin Slobodan Janjić, ne samo da je demantovao gospodina Dragišića već i vas, lično, da je Srpska radikalna stranka, stranka u kojoj postoje i žive ljudi koji nisu samo srpske nacionalnosti. Izgleda da će vam gospodin Janjić, posle ovoga što je učinio, možda biti predsednik nekog odbora za međunacionalne odnose. Jer, on možda rešava ta pitanja nožem, ili nekim drugim tupim oružjem, kao što ste vi to rešavali zarđalim kašikama, sprovodeći politiku velike Srbije za koju ste se zalagali. Drago mi je što gledam gospodina Šešelja kako guta knedle. [[Aplauz.]] (Poslanik Šešelj, sa mesta: Možeš da mi pušiš.) Ja se izvinjavam, gospodine predsedniče, opomenite gospodina Šešelja, koji mi je rekao da mu pušim. Sram Vas bilo.
Ja vas molim da završimo ovaj razgovor. Dajem pauzu od 10 minuta. [[Posle pauze]] Molim narodne poslanike da utvrdimo da li imamo kvorum za nastavak rada. Konstatujem da imamo kvorum i da možemo da nastavimo sa radom. Izvolite po Poslovniku. Gospodin Budimović po Poslovniku, zatim gospodin Janjić replika.
Poštovani gospodine predsedniče, poslanici, konstatujem povredu Poslovnika član 99, povredu Poslovnika član 101. i povredu člana 103, jer sam se kao poslanik jedne demokratske države osetio ugroženim diskusijom i ponašanjem Vojislava Šešelja, jer konstatujem da se krše navedeni članovi Poslovnika, da se širi nacionalna mržnja, protiv koje smo se svi do sada borili i smatramo da u ovakvom načinu rada i ponašanja pojedinih članova ovog visokog doma i pred javnošću cele zemlje nismo dužni i ne smemo da trpimo ovakva ponašanja. Predlažem Skupštini i predsedniku da donesemo odluku glasanjem o udaljenju gospodina Šešelja sa sednice.
Prvo ću morati da stavim na glasanje vaš predlog da je prekršen Poslovnik u tačkama koje ste pomenuli, a zatim vaš predlog na glasanje. Stavljam na glasanje predlog narodnog poslanika da je došlo do povrede Poslovnika iz člana 99, 101. i 103. stav 2. Molim vas da se o tome izjasnimo. Za 128, protiv 22, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 34, ukupno prisutno 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština ocenila da je došlo do povrede Poslovnika iz članova 99, 101. i 103. stav 2. Stavljam na glasanje predlog narodnog poslanika Vlastimira Budimovića kao svoj da se narodnom poslaniku gospodinu Šešelju izrekne mera udaljenja sa sednice. Molim narodne poslanike da se o tome izjasne. Za 128, protiv 27, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 34, ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila predlog da se donese mera udaljenja narodnog poslanika gospodina Šešelja sa ove sednice. Molim narodnog poslanika gospodina Šešelja da se poštujući Poslovnik i odluku Narodne skupštine udalji iz sale. Izvolite po Poslovniku.
Ja ipak apelujem gospodine predsedniiče i na vas kolege poslanici da ipak ova skupština radi u nekoj normalnijoj atmosferi. Možemo mi podgrevati tenzije, možemo mi ovde da radimo voljom i većinom šta god želimo, ali ipak jedna normalnija atmosfera bila bi preporučljiva, posle ovih predloga koje je izneo kolega, pogotovu članove koje je naveo, a član 103, nijedna odredba, ne odnosi se na ono zbog čega bi trebao poslanik Vojislav Šešelj da bude odstranjen iz ove Skupštine.
Gospodine Mirčiću, nećemo komentarisati odluku Skupštine. Odluka je doneta. Ako imate prigovor na kršenje Poslovnika posle izricanja mere molim vas da kažete.
Predsedniiče, vi ste stavili da se glasa da li je prekršen Poslovnik. Ako ste toliko sigurni da je jasno izdefinisano u Poslovniku zašto ste stavili na glasanje? Ono što je izdefinisano u Poslovniku nema glasanja. Ako ste vi bili sigurni, kako ste sigurni kada izađu srpski radikali da li je Poslovnik prekršen ili nije? Uvek ste sigurni. Ja vas molim i apelujem na vas, smirite atmosferu, vi ste jedan od najodgovornijih. Jeste prvi među jednakima, ali ste najodgovorniji. Možete vi različite scenarije, ali to je već viđeno. To je viđeno od Dragana Tomića koji je ovde sedeo. On se služio time, a na kraju se završavalo silom. Ta sila vidite kako se vratila Socijalističkoj partiji, kao bumerang. Tako će se i vama obiti o glavu. Vi nećete dugo. Čekajte da doživite to. Prema tome, molim vas malo tolerantnosti, a vi gospodine predsedniče ipak imate i te kako značajnu uloguu tome da ova skupština nastavi u jednoj normalnoj atmosferi. Na vama je i vi odlučite.
Odluka Skupštine je doneta i mora se poštovati i sprovesti. Molim narodnog poslanika gospodina Šešelja da poštuje tu odluku i molim ga da napusti salu da bismo mogli da nastavimo sa radom. Gospodin Jovanović po Poslovniku.
Poštovani predsedniče, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je svakako jedna od veoma teških odluka koju smo doneli, ali vidim da među nama nije bilo dileme. Skupština mora biti mesto na kojem će se odgovorno diskutovati, argumentovano suprotstavljati različiti politički stavovi, ali Skupština ne sme biti mesto na kojem ćemo se stideti. Pozivam predsednika da u skladu sa članom 104. Poslovnika izrekne pauzu u trajanju potrebnom da se uspostavi red uSkupštini i primene skupštinske odluke.
Moja je dužnost i ipak još jednom pozivam gospodina Šešelja kao predsednika poslaničke grupe da uvaži odluku Skupštine. Ukoliko ne, neću dati kratku, već dugu pauzu. Današnju sednicu ćemo nastaviti sutra u 10 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obavaštavam vas da prema službenoj evidenciji današnjoj sednici prisustvuje 155 narodnih poslanika. Molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice. Konstatujem da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da sam odobrio odsustvo sledećim narodnim poslanicima: Siniši Mitroviću, Dušanu Goluboviću, Borislavu Novakoviću, Gordani Čomić, Milošu Vučiću, Velimiru Živojinoviću, Aleksandru Stefanoviću, Antonu Biačiu, Ištvanu Išpanoviču, Vuku Antonijeviću, Marku Jakšiću, Borivoju Mijatoviću, Jožefu Kasi. Samo pre podne odsutni Leili Ruždić i Gvozden Jovanović. Obavaštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kaoi sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Prelazimo na12. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O RADNIM ODNOSIMA (u načelu) Reč ima narodni poslanik Božidar Vujić, a posle njega narodni posalnik Milorad Mirčić.