Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Jedanaestu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 153 narodna poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 168 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Mirjana Dragaš, Mladen Grujić, Momo Čolaković i Suzana Spasojević. Saglasno članu 86. stav 2. i članu 87. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika i izuzetno za ponedeljak, mimo dana utvrđenih u članu 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz predloženog dnevnog reda sednice. U sazivu sednice koji vam je dostavljen sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, odnosno po članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku i o predlogu za spajanje rasprave. Reč ima narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov, po Poslovniku.
Zahvaljujem, gospodine potpredsedniče. Uvaženi članovi Vlade, ovo nije u vezi sa vama što ću sada reći, nego sa Narodnom skupštinom. Mislim, gospodine potpredsedniče, da ste prekršili član 151. i 153. dnevnog reda, odnosno da je onaj ko je sazvao sednicu i sastavio predložen dnevni red, o kom treba da se izjasnimo, prekršio ta dva člana. Naime, u moru zakona koji su u subotu uveče stigli poslanicima nalazi se i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2014. godinu, tzv. rebalans rebalansa. Ja ću vas podsetiti na član 151. Poslovnika, koji predviđa kako predlozi zakona koji dolaze u Skupštinu treba da izgledaju. Naime, tamo piše u stavu 2. tački 8. da ako se radi o izmenama i dopunama zakona, što jeste slučaj sa rebalansom, piše da treba da ima pregled odredaba važećih propisa koji se menjaju, odnosno dopunjuju, u zagradi, priprema se tako što se precrtava deo teksta koji se menja, a novi tekst upisuje velikim slovima. Toga u Predlogu rebalansa, koji smo mi dobili, nema. Član 153. obavezuje predsednika Skupštine, u našem slučaju, pošto je predsednica sprečena, mada nije prijavljena da neće prisustvovati sednici, kako se postupa u tim situacijama. Važna je, naime, obaveza u skladu sa članom 153. da taj predlog koji nije pripremljen u skladu sa ovim Poslovnikom Vladi vratite, da tražite da ga Vlada pripremi u skladu sa Poslovnikom i da onda Skupština ponovo odlučuje o njemu, u protivnom, nas Poslovnik sprečava da mi uopšte o njemu raspravljamo, jer to je predlog zakona koji nije pripremljen u skladu sa Poslovnikom. Ja verujem da je Vladi važno da mi sada na brzinu usvojimo tih 160 miliona evra za Er Srbiju, ali nemojte nas da uvlačite u to, jer zaista će na ovoj Skupštini ostati loša slika, a ne na Vladi, čiji je interes da u Skupštini što pre sve prođe. Tako da, molim vas da postupite u skladu sa članom 153, vratite Vladi Predlog rebalansa, jer mi ne možemo raspravljati o Predlogu zakona koji nije pripremljen u skladu sa Poslovnikom. Hvala.
Zahvaljujem. Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni o ovome u danu za glasanje? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Da.) Zahvaljujem. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Vojsci Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – 13, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o odbrani, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 179 od ukupno prisutno 181 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji za kreditnu liniju za Agenciju za osiguranje depozita između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 151, protiv – devet, uzdržanih – nema, nije glasao 21 od ukupno prisutno 181 narodnog poslanika. Konstatujem da je većinom glasova Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Istočne Republike Urugvaja o saradnji u oblasti veterine, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 178 od ukupno prisutnih 182 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist OTP Banke Srbija a.d. Novi Sad, Banka Inteza a.d. Beograd, NBG Bank Malta LTD, „AIK Banka“ a.d. Niš i UniCredit Bank Srbija a.d. Beograd, po zaduženju JP „Srbijagas“ Novi Sad, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 154, protiv – 10, uzdržanih – nema, nije glasalo 22 od ukupno prisutnih 186 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o preuzimanju obaveza privrednog društva AIR Serbia a.d. Beograd prema pravnim i fizičkim licima po osnovu izvršenih usluga i isporučenih roba i pretvaranju tih obaveza u javni dug Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 16. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 154, protiv – 12, uzdržanih – nema, nije glasao 21 od ukupno prisutnih 187 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2015. godinu sa Predlogom odluke o davanju saglasnosti na finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2015. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na finansijski plan Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2015. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2015. godinu i Predlogom odluke o davanju saglasnosti na finansijski plan Fond za socijalno osiguranje vojnih osiguranika za 2015. godinu, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – devet, uzdržanih – nema, nisu glasala 22 narodna poslanika od ukupno prisutnih 188 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 158, protiv – 15, uzdržanih – nema, nije glasalo 16 narodnih poslanika od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – 19, uzdržanih – nema, nije glasalo 13 narodnih poslanika od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa Srpska napredna stranka predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 18. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo 175 narodnih poslanika od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, koji je podnela Narodnoj skupštini 20. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – 17, uzdržanih – nema, nije glasalo 15 narodnih poslanika od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2014. godinu sa Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama Finansijskog plana Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2014. godinu i Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Odluku izmenama i Finansijskog plana Nacionalne službe za zapošljavanje za 2014. godinu, koji je podnela Narodnoj skupštini 20. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 159, protiv – 16, uzdržanih – nema, nije glasalo 14 narodnih poslanika od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju, koji je podnela Narodnoj skupštini 20. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – 10, uzdržanih – nema, nije glasao 21 narodni poslanik od ukupno prisutnih 188 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, koji je podnela Narodnoj skupštini 20. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 159, protiv – 18, uzdržanih – nema, nije glasalo 12 narodnih poslanika od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmeni Zakona o porezu na dodatu vrednost, koji je podnela Narodnoj skupštini 20. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 158, protiv – 18, uzdržanih – nema, nije glasalo 13 narodnih poslanika od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama Zakona o vraćanju oduzete imovine i obeštećenju, koji je podnela Narodnoj skupštini 20. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 158, protiv – 18, uzdržanih – nema, nije glasalo 13 narodnih poslanika od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković, na osnovu člana 92. stav 2, člana 157. stav 2. i člana 170. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2014. godinu sa Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama Finansijskog plana Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2014. godinu i Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Odluku izmenama i Finansijskog plana Nacionalne službe za zapošljavanje za 2014. godinu; Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2015. godinu sa Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2015. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2015. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2015. godinu i Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika za 2015. godinu; Predlogu zakona o izmenama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju; Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu; Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama; Predlogu zakona o izmeni Zakona o porezu na dodatu vrednost; Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica; Predlogu zakona o izmenama Zakona o vraćanju oduzete imovine i obeštećenju; Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju; Predlogu zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist OTP banka Srbija a.d. Novi Sad, Banca Intesa a.d. Beograd, NBG Bank Malta LTD, „AIK Banka“ a.d. Niš i UniCredit Bank Srbija a.d. Beograd, po zaduženju Javnog preduzeća „Srbijagas“ Novi Sad; Predlogu zakona o preuzimanju obaveza privrednog društva Air Serbia a.d. Beograd prema pravnim i fizičkim licima po osnovu izvršenih usluga i isporučenih roba i pretvaranje tih obaveza u javni dug Republike Srbije i Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji za kreditnu liniju za Agenciju za osiguranje depozita između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj. Da li narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković, želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 159, protiv – 22, uzdržanih – nema, nije glasalo 10 narodnih poslanika od ukupno prisutnog 191 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku i o Predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celinu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 160, protiv – 24, uzdržanih – nema, nije glasalo sedam narodnih poslanika od ukupno prisutnog 191 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova utvrdila dnevni red Jedanaeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, u celini. D n e v n ir e d: 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2014. godinu sa Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama Finansijskog plana Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2014. godinu i Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama Finansijskog plana Nacionalne službe za zapošljavanje za 2014. godinu, 2. Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2015. godinu sa Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2015. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2015. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2015. godinu i Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika za 2015. godinu, 3. Predlog zakona o izmenama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, 4. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, 5. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, 6. Predlog zakona o izmeni Zakona o porezu na dodatu vrednost, 7. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, 8. Predlog zakona o izmenama Zakona o vraćanju oduzete imovine i obeštećenju, 9. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju, 10. Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist OTP banka Srbija a.d. Novi Sad, Banca Intesa a.d. Beograd, NBG Bank Malta LTD, ''AIK Banka'' a.d. Niš i UniCredit Bank Srbija a.d. Beograd, po zaduženju Javnog preduzeća ''Srbijagas'' Novi Sad, 11. Predlog zakona o preuzimanju obaveza privrednog društva Air Serbia a.d. Beograd prema pravnim i fizičkim licima po osnovu izvršenih usluga i isporučenih roba i pretvaranju tih obaveza u javni dug Republike Srbije, 12. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji za kreditnu liniju za Agenciju za osiguranje depozita između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, po Poslovniku. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, želim da predložim da po članu 97. stav 3. vreme rasprave za svih ovih 12 tačaka koje smo danas stavili na dnevni red, produžimo na duplo vreme, na deset sati. Bez obzira na to što smo pola od ovih zakona o kojima danas raspravljamo dobili u subotu popodne, što je budžet u Skupštinu došao u četvrtak, s obzirom na važnost tačaka koje treba da raspravljamo, a to su rebalans budžeta za 2014. godinu, budžet za narednu godinu, tri zakona kojim se zaduženje Republike Srbije povećava za više od pola milijarde evra, smatram da je potrebno produžiti raspravu, jer siguran sam da poslanici, pored kratkog vremena koje su imali da se spreme za sve ove tačke dnevnog reda, imaju puno toga da kažu, tako da predlažem da se Skupština izjasni o produženju odnosno dupliranju vremena za sve ove tačke dnevnog reda. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Đurišiću. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda po tačkama 1. do 12. a pre otvaranja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme za raspravu u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto je predstavnik poslaničke grupe predložio duže vreme za raspravu u načelu, odnosno vreme za raspravu za poslaničke grupe, predlažem da stavimo na glasanje ovaj predlog. Predlažem da se narodni poslanici izjasne. Izvolite. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 20, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na zajednički načelni jedinstveni pretres. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, povreda Poslovnika.
Gospodine predsedavajući, po meni su prekršeni članovi 86. i 87. kao i član 41. Zakona o Narodnoj skupštini. Zbog toga što narodni poslanici nisu imali apsolutno vremena da se bave sa 12 akata koje ste stavili u zajedničku raspravu, ali to naravno da nije nama teško. Možete vi to da uradite i za jedan dan, nego zato što ste time hteli da prikrijete sve ono loše što pokušavate da nametnete građanima Srbije kroz ovaj budžet. Konkretno, u članu 87. imali ste mogućnost tj. gospođa predsednica da sednicu održi na nekom drugom mestu, u fizičkom smislu, mislim da je prekršila i mislim da je bilo mnogo ekonomičnije i praktičnije da sednicu održavamo u Nemanjinoj 11. Pošto sam materijal ima otprilike nekih sedam kilograma, lepo da smo se tamo našli i da fino dignemo ruku i usvojimo sve ono što je Vlada zamislila da se usvoji, ovako zaista nema nikakvog smisla ni u fizičkom smislu ni u materijalnom smislu, ni u sadržinskom smislu, što ćemo ukazati tokom rasprave. Smatram da ste ipak mogli da izbegnete ovu situaciju zato što predsednica nije imala ponovo ni jedan jedini razlog da ovo uradi na ovaj način, na ovu brzinu, sem naravno da izađe u susret Vladi koja pokušava da prikrije sve ono što ne valja, a što radi svaki dan. Hvala.
Zahvaljuje gospodine Stefanoviću. Izvolite, po Poslovniku šef poslaničke grupe SNS, gospodin Zoran Babić.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Smatram da je povređen Poslovnik član 108. Budžet jedne zemlje je najvažniji dokument koji se usvaja tokom godine i koji kreira sudbinu jedne države za narednu godinu. Mislim da ovim gubljenjem vremena u proteklih nekoliko minuta, nekoliko desetina minuta pozivanjem na Poslovnik jeste gubljenje vremena i jeste sprečavanje da do tog dokumenta dođemo što pre. Kada je reč o onima kojima je mnogo 12 tačaka dnevnog reda, podsetio bih da je ova Narodna skupština 5. maja 2010. godine imala 73 tačke dnevnog reda spojeno, da je 29. maja 2009. godine imala 59 … (Marko Đurišić, s mesta: Dosadan si sa tim glupostima.)
Gospodine Đurišiću, molim vas da ne dobacujete govorniku.
… da je 13. maja spojila 45 tačaka, da je 18. oktobra 2011. godine spojila 37 tačaka. Toliko o tom mnogo obimnom dnevnom redu. Podsetiću, kada smo kod budžeta da su budžeti, recimo za 2007. godinu usvajani u junu mesecu 2007. godine, podsetiću i da je budžet za 2004. godinu usvajan u aprilu mesecu 2004. godine, podsetiću i na samo deo onoga što je nekada SNS tražila, a dobila odbijanje dupliranja vremena, pa recimo samo 12 puta smo između 2008. i 2011. godine tražili dupliranje vremena za raspravu. Naravno da je tadašnja skupštinska većina uvek odbijala jer je smatrala da je tih pet sati dovoljno, ali imamo i tri slučaja u Osmom sazivu kada je umesto pet sati za raspravu skraćeno vreme na pola odnosno dva i po sata. Zbog toga vas molim, gospodine predsedavajući, da uvedete ovu sednicu u normalne tokove i da počnemo da razgovaramo o temama.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Povreda Poslovnika, narodni poslanik Borislav Stefanović.
Dakle, 104. i 106. Vi ste gospodine predsedavajući dozvolili gospodinu Babiću da priča o članu 108. koji predviđa izricanje opomene i šta radi Administrativni odbor. Ni jednog momenta nije u sadržinskom smislu spomenuo o čemu se radi u članu 108. Mogli ste ipak da ga prekinete pošto je ponovo kršeći ostale članove Poslovnika replicirao meni, u konkretnom slučaju, bez ikakvog sadržinskog objašnjenja, logike niti bilo čega drugog, kao što smo nažalost i navili od njega. Dakle, nama nije teško da ste vi 112 akata objedinili, ja sam samo rekao da bi bilo mnogo bolje da smo to radili u Nemanjinoj 11, da ne trošimo vreme. Šta će nam Skupština, šta će nam rasprava? Lepo odemo tamo i po onom mioničkom obračunu dignemo ruku i gotovo. O tome se radi. Da ovo što je urađeno sa rebalansom, na to smo ukazivali gospodine predsedavajući, da što je urađeno sa rebalansom rebalansa, u poslednjem momentu, nema nikakve druge svrhe, sem da se prikriju greške koje Vlada čini, a ne da se uštedi na vremenu. Onda gospodin Babić, uz vašu toleranciju, citira član 108. koji nikakve veze nema sa ovim, osim ako ne traži da mi izreknete opomenu zbog pozivanja na Poslovnik. Ali, čini mi se da ste vi to mudro prećutali, pa se nadam da ćete tako učiniti i u ovom slučaju. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Stefanoviću. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Molim narodne poslanike da mi dozvole bar da otvorim zajednički načelnim jedinstveni pretres, da bih mogao da uvedem red u diskusiju narodnih poslanika. Reč ima narodna poslanica mr Aleksandra Jerkov, po Poslovniku.
Član 103. koji govori o tome šta osoba koja želi da ukaže predsedavajućem na povredu Poslovnika, je obavezna da uradi. Ako smo u delu sednice kada narodni poslanici mogu da se javljaju, da reklamiraju povredu Poslovnika, pa govore šta žele, onda možemo i tako da radimo. Možemo i mi sada da kažemo da danas deca ne idu u školu zato što nema 25 miliona evra u budžetu za plate nastavnika… [[Isključen mikrofon.]]
Gospođice Jerkov, ovo sada stvarno pretvara Narodnu skupštinu u nešto što nije njena uloga. Molim vas, ukažite na Poslovnik ako smatrate da je prekršen. Dozvolite da dam objašnjenje i idemo dalje.
Ja bih to gospodine Bečiću učinila, ukoliko biste vi davali objašnjenja. Kada sam prošli put ukazala, rekli ste – smatram da nisam prekršio Poslovnik i niste dali ni jedno objašnjenje, tako da možemo i tako. Prosto onda mi da govorimo šta hoćete, vi govorite – nisam povredio Poslovnik i tako radimo. Samo onda recite da svi znamo i da tako funkcionišemo. Da se svi kao gospodin Babić javljamo da repliciramo, umesto što reklamiramo povredu Poslovnika, ali očigledno nije problem kada on to radi, ali je problem kada neko od poslanika opozicije to radi. Molim vas, nemojte tako da funkcionišemo ili ako tako funkcionišemo, onda dozvolite da svi funkcionišemo kao gospodin Babić, pa da vidite kako će izgledati ovo danas. Hvala.
Zahvaljujem se, gospođice Jerkov. Ako ste primetili, do sada su se javila tri poslanika po povredi Poslovnika iz opozicije i samo jedan poslanik iz pozicije. Ne mislim da je to ravnopravni način i nastup u Narodnoj skupštini. Izvolite. Povreda Poslovnika, Marko Đurišić.
Hvala poštovani predsedavajući. Smatram da je povređen u izlaganju gospodina Babića, član 107. gde kaže u stavu 1. da je govornik dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Nismo čuli ni jednu reč o povredi Poslovnika u njegovom izlaganju. Čuli smo besmislene tvrdnje o tome kako je nekada rađeno. Nikada u ovoj Skupštini, na istoj sednici u objedinjenoj raspravi, nisu usvajani rebalans budžeta za tekuću godinu i budžet za sledeću godinu. Ni jedan jedini put. Ova većina očigledno želi da postavi nove standarde u obesmišljavanju parlamenta. Vaša uloga kao predsednika parlamenta je da zaštitite instituciju parlamenta i da to ne dozvolite. Ono što je ukazivano kao povreda Poslovnika je bilo u tom smislu, da se zaštiti ovaj parlament i njegovo dostojanstvo, tako što će nam se omogućiti da kvalitetno vodimo raspravu. Ne možemo da vodimo raspravu o rebalansu budžeta koji smo dobili u subotu popodne. Poslat je na način koji nije po Poslovniku. O tome je govorila koleginica Jerkov. Taj rebalans je katastrofa, sramota. Nije urađen po Poslovniku. U njemu se nešto krije i vaša je obaveza da sačuvate dostojanstvo Skupštine i da to ne dozvolite. Budžet po zakonu treba u parlament da dođe 1. novembra. Čekali smo ga do 18. decembra. Umesto dve nedelje minimalno, koliko je trebalo po Poslovniku da stoji pre nego što se usvaja, mi imamo četiri dana. I ovde nekome smeta kada se to kaže. Mi smo ovde došli da raspravljamo i ne želimo da trpimo neke uvrede i da slušamo besmislene tvrdnje kako je nekad nešto bilo. Ja nisam brojao koliko puta sam tražio produženje rasprave u ovom mandatu. Nisam 12 puta, verujem, kao kolega Babić, kako je rekao, za četiri godine, ali sam sigurno pola od toga za nepunih godinu dana.Vrlo brzo ćemo doći do tih 12 i 22 i 52, bojim se.
Vreme, gospodine Đurišiću. Zahvaljujem. Gospodine Đurišiću, mislim da mogu samo posle ovoga što ste vi i gospođa Jerkov po povredi Poslovnika izrekli, da samo vas pitam, da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje? (Da.) Hvala. Gospođice Jerkov? (Da.) Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Povređen je Poslovnik, čl. 103. i 104. Mislim da ono što sam govorio nije besmisleno, ali da jeste besmisleno ono što su radili. I zbog toga, podsećanje na sve što je radio bivši režim, a u nekim delovima naše zemlje kao što je Vojvodina, i sadašnji režim, jeste bolno. Ne bolno samo za nas, narodne poslanike, bolno je za građane Republike Srbije. Ne vidim nikakvu konekciju, gospodine predsedavajući, što dozvoljavate, i nikakav razlog zašto dozvoljavate - ako se s jedne strane omalovažava budžet, ako se omalovažava rebalans budžeta, a podsetiću, i ako je to bolno za neke ljude ovde, 2009. godine je takođe bio rebalans rebalansa budžeta, tada ga niste predstavljali tako loše. Ali, ako imamo na društvenim mrežama, a pratio sam dobro u proteklim danima, merenje tog budžeta, zaboga, toliko je obiman i težak da nisu mogli da donesu do Skupštine, pa su ga onda upoređivali sa kućnim ljubimcima- šta je veće – kućni ljubimac ili je rebalans veći, a sa druge strane kažete da se nešto krije. Pa kako u ovolikom materijalu nešto može da se sakrije kada je sve transparentno i javno iznešeno? Zašto mi govorimo o razlozima za taj rebalans budžeta? Hajde da pogledamo razloge za rebalans rebalansa budžeta 2009. godine. A ovaj rebalans je nastao zbog ušteda, zbog onoga što je ova Vlada obećala građanima Republike Srbije i što smo ostvarili. Još jednom, neću se više javljati za povredu Poslovnika, gospodine predsedavajući, Srbija nema vremena za gubljenje vremena. Hoćemo da radimo i dajte da razgovaramo o predloženim tačkama dnevnog reda.
Zahvaljujem. Gospođice Jerkov, vi ste se ponovo javili za reč? Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Član 85. stav 2. - u predlog dnevnog reda sednice Narodne skupštine mogu se uvrstiti samo oni predlozi akata koji su podneti u skladu sa Ustavom, zakonom i ovim poslovnikom. Rebalans budžeta nije podnet u skladu sa Poslovnikom. Vi ste meni bez obrazloženja rekli da niste prekršili Poslovnik. Molim vas, pokažite mi gde u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2014. godinu postoji onaj deo koji član 151. Poslovnika propisuje da predlog zakona mora da ima u obrazloženju, gde se nalazi precrtani deo teksta zakona koji se menja i novi tekst upisan velikim slovima – Vlada RS Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu nije pripremila u skladu sa Poslovnikom? Molim vas, vratite im Predlog zakona na doradu. Biće vremena, možemo AIR Srbiji 160 miliona evra da damo i za četiri dana. Ne moramo danas kada prosvetni radnici štrajkuju jer nema 25 miliona evra za njihove plate. To ih znate malo i vređa. Osim toga što nije u skladu sa Poslovnikom, više je nego problematično. A gospodinu Babiću samo da kažem, kućni ljubimac možda jeste lakši od budžeta … [[isključen mikrofon]] ali je svakako pametniji.
Molim narodne poslanike da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine. Sigurno da gospođice Jerkov posle toliko godina ne vredi da vas sada učim Poslovniku. Smatram da nisam povredio Poslovnik. Da li Skupština želi da se izjasni? (Da.) Zahvaljujem. Gospodin Đukanović, povreda Poslovnika.
Hvala predsedavajući. Reklamiram povredu Poslovnika, član 92. - dnevni red sednice utvrđuje Narodna skupština. Mi smo ga utvrdili i vreme je da počnemo da radimo. To što prosvetni radnici nemaju plate, pa mi ovim budžetom milijardu i sto i nešto miliona evra moramo samo njihove kamate da vratimo koje su nam ovde ostavili. Nemoj oni da pričaju o prosvetnim radnicima, koje su do prosjačkog štapa doveli. Prema tome, ja vas molim, Srbija mora da počne da radi i dajte da krenemo da radimo, a oni ako žele ovako mogu u nedogled. Sedam godina nam završni račun nisu nikada dali ovde, a ovo je prvi put da je budžet veoma temeljno obrazložen na pravi način i zaista je vreme da počnemo da radimo i da ova sednica krene nekim normalnim tokom. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodine Đukanoviću. Smatram da nisam povredio Poslovnik, bez obzira što ste se javili po članu i ukazali na član koji nije povređen. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Gospodin Šutanovac, povreda Poslovnika.
Gospodine predsedavajući, uvaženi predstavnici Vlade RS, dame i gospodo, uvažene kolege, povređen je član 107. Moj prethodnik je upravo taj član povredio time što je…
Taj član je već citiran, gospodine Šutanovac.
On je u svom izlaganju učinio povredu, a vi ga niste upozorili. Činjenice ne stoje kao što je gospodin Đukanović rekao. Činjenica je da mi, ako mislite na nas kao demokrate, nismo nikad imali ministra obrazovanja. Gospodin ministar obrazovanja sedi ovde. On će vam reći da li je napravljen dug u to vreme ili nije…
Gospodine Šutanovac, niko nije pomenuo DS kada je pomenuo ministra obrazovanja, i molim vas, nemojte da …
Znači, imam dva minuta da obrazložim povredu Poslovnika…
Izvolite.
Znači, dva minuta od kojih vi uzimate 30 sekundi. Čemu ta nervoza na početku sednice?
Izvolite, gospodine Šutanovac.
Znači, vi ste bili dužni da gospodina Đukanovića opomenete da se na taj način ne obraća svojim kolegama poslanicima. Jer mi nismo nikome nikada smanjili platu u prosveti, kao što to radi upravo ova loša Vlada. Nismo smanjili penzije… [[isključen mikrofon.]] niti smo državu zadužili za osam milijardi.
Jesam, gospodine Šutanovac. I neću dozvoliti na ovakav način da više niko krši Poslovnik pozivajući se na Poslovnik. Ko god bude pričao mimo povrede poslovnika, biće mu oduzeta reč i primenjivaću mere po Poslovniku. Izvolite gospodine Babiću.
Gospodine predsedavajući, član 106. i 107. Poslovnika. Ja verujem da neke kolege narodni poslanici od fotografisanja kućnih ljubimaca…
Gospodine Babiću, ne govorite p povredi Poslovnika. Ne možete više da govorite.
Govorim po povredi Poslovnika.
Ne govorite po povredi Poslovnika. Saglasno članu 97. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pored predstavnika predlagača, svih članova Vlade, pozvao da današnjoj sednici prisustvuju i Nenad Mijailović, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Mirjana Ćojbašić, pomoćnik ministra finansija, Irena Stevanović Gavrović, pomoćnik ministra finansija, Radmila Jagodić, pomoćnik ministra finansija, Zoran Milošević, pomoćnik ministra za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, mr Nenad Katanić, pomoćnik ministra poljoprivrede i zaštite životne sredine, Branko Drčelić, direktor Uprave za javni dug u Ministarstvo finansija, Ivana Magdić, pomoćnik direktora Uprave za javni dug u Ministarstvo finansija, Ružica Tripić, načelnik u Ministarstvu poljoprivrede i zaštite životne sredine, Slavica Manojlović, viši savetnik u Ministarstvu finansija, Vera Radoičić Savatović, samostalni savetnik u Ministarstvu finansija, Irena Injac, samostalni savetnik u Ministarstvu finansija, Olgica Pješčić, samostalni savetnik u Ministarstvu finansija, Biljana Mirić Bogdanović, savetnik u Ministarstvu finansija, Dragan Babić, savetnik u Upravi za javni dug u Ministarstvu finansija, Anastazija Tanja Đelić, rukovodilac grupe u Ministarstvu finansija, i Milena Tadić, rukovodilac grupe u Ministarstvu finansija. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. i članu 170. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2014. godinu, sa Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama Finansijskog plana Republičkog fonda PIO za 2014. godinu i Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama Finansijskog plana Nacionalne službe za zapošljavanje za 2014. godinu, Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2015. godinu sa Predlogom odluke o davanju saglasnosti na finansijski plan Republičkog fonda PIO za 2015. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na finansijski plan Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2015. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2015. godinu i Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika za 2015. godinu, Predlogu zakona o izmenama Zakona o PIO, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, Predlogu zakona o izmenama Zakona o porezu na dodatu vrednost, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, Predlogu zakona o izmenama Zakona o vraćanju oduzete imovine i obeštećenju, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju, Predlogu zakona o davanju garancija Republike Srbije u korist OTP banka Srbija a.d. Novi Sad, Banka Inteza a.d. Beograd, NBG Banka Malta LTD, „AIK Banka“ a.d. Niš i Unikredit Banka Srbija a.d. Beograd, po zaduženju Javnog preduzeća „Srbijagas“ Novi Sad, Predlogu zakona o preuzimanju obaveza privrednog društva Er Srbija a.d. Beograd prema pravnim i fizičkim licima po osnovu izvršenih usluga i isporučenih roba i pretvaranju tih obaveza u javni dug Republike Srbije i Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji za kreditnu liniju za Agenciju za osiguranje depozita između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj. Da li predstavnici predlagača žele reč? (Da) Reč ima ministar finansija dr Dušan Vujović. Izvolite gospodine Vujoviću.
Hvala lepo. Pokušaću kratko da predstavim dva osnovna zakona i objasnim suštinu pratećih zakona. Iako broj zakona koji je ovde naveden zvuči impresivno veliki, praktično je reč o minimalnim promenama zakona koje omogućavaju sprovođenje budžeta. Prva tačka o kojoj želim nešto da kažem je rebalans budžeta. Jako je važno da stvari stavimo u realni kontekst i prvo donošenje rebalansa i ovog rebalansa kojim predlažemo prenamenu sredstava u okviru ušteda koje očekujemo. Znači, prva i najvažnija informacija – rebalans budžeta koji je usvojen u ovoj Skupštini predviđao je deficit od 225 milijardi dinara. Sa stanjem na 19. decembar, petak, naš deficit je 155 milijardi dinara. To je za 70 milijardi niže od deficita koji je bio predviđen u rebalansu. Razlog je manje izvršenje kapitalnih rashoda, manje izvršenje, odnosno manji materijalni troškovi, povećanje prihoda i smanjenje finansijskih troškova. U takvoj situaciji mi projektujemo da do kraja godine deficit neće biti veći od 190 milijardi. Razloge svake od ovih stavki možemo da diskutujemo i da sebi objašnjavamo zašto se to dešava u našem budžetskom sistemu koji je dosta rigidan. Od 70 i više milijardi očekivanih ušteda mi ovim rebalansom predviđamo samo da upotrebimo te uštede da platimo dugove koji su nastali pre dve, tri, pet i više godina, koje vučemo godinama i nismo imali snage, ni finansijske ni moralne, da te dugove rešimo. Nema grešaka u obračunu, ništa se ne krije apsolutno. Pročitaću cifre koje se predlažu, a predlažu se isključivo zbog toga što je ova Skupština usvojila Zakon o budžetskom sistemu koji ne dozvoljava pomeranje ušteda sa jedne kategorije, sa jedne aproprijacije na drugu. Prema tome, predlažem da raspravu o suštini ograničenja koje sami sebi namećemo i suštini odgovornosti prebacimo na neku drugu raspravu, možemo razmatrati izmene i dopune Zakona o budžetskom sistemu. Danas samo rešavamo pitanje koje je goruće pitanje, a to je da se približavamo kraju godine, da ćemo imati dobar, fantastičan rezultat od skoro 2% ukupnih smanjenja i jedan i nešto posto posle ovih predloženih izmena, da upotrebimo ta sredstva da platimo ono što dugo vremena dugujemo. Sada ću vam reći kome – višim sudovima i osnovnim sudovima ukupno dve milijarde 756 miliona, uglavnom za troškove advokata koji su po službenoj dužnosti branili građane Srbije i troškove veštaka koji su sudskim sporovima obezbeđivali nepristrasnu informaciju, da bi sudski procesi mogli da se privedu kraju po zakonu, zato predlažemo dve milijarde 756 miliona. Predlažemo da Uprava za agrarna plaćanja plati četiri milijarde i 33 miliona dinara zaostalih potraživanja poljoprivrednih proizvođača koji se godinama vuku i povećavaju, da jednom zaustavimo to, da imamo čist početak i kada budemo razmatrali politiku subvencija u poljoprivredi da znamo da nemamo ispod stola dugove koji se vuku pet, šest ili više godina. Treća stavka, MUP Srbije ima tri, četiri elementa troškova koje želimo da im pomognemo da vrate. Jedno je dug prema „Telekomu“. Kao što znate, MUP koristi permanentno komunikaciju u svakoj situaciji i ima troškove koji su za 700 miliona veći od onoga što su mogli da plate. Ne možemo da očekujemo da ćemo „Telekom“ da stabilizujemo, restrukturiramo i privatizujemo ako ne rešimo njegova potraživanja u zemlji. Predlažemo da se iz ovih ušteda koje su ostvarene 700 miliona odvoji da MUP Srbije plati „Telekomu“ dug. Drugo, isto obrazloženje za EPS, ne može EPS da posluje na zdravim osnovama ako ima potraživanja u milijardama. Predlažemo da 470 miliona MUP Srbije vrati dugovanje EPS. Pored toga, predlažemo još 518 miliona za kombinovano plaćanje zaostalih naknada, tzv. jubilarnih nagrada i naknada za prevoz službenicima MUP. Konačno, predlažemo da Ministarstvu za rad i socijalnu zaštitu odobrimo 500 miliona dopunskih sredstava za otpremnine radnika, koje nisu mogle da se predvide u oktobru pošto je odziv na ponuđene programe bio veći od planiranog. Na osnovu podataka od prošle nedelje, a to pre toga nismo mogli da znamo, očekujemo da će troškovi biti veći za 500 miliona i predlažemo da se odvoji aproprijacija dopunskih 500 miliona za socijalne programe. Ukupno to je devet milijardi. Sa današnjim danom, ako to dodamo na deficit budžeta od 155, dobijemo 164, to je i dalje, 36 plus 25, 60 milijardi i dalje više.Po našim procenama, deficit neće preći 190 milijardi i dalje ćemo imati uštedu od 40 milijardi ili 1% društvenog proizvoda u odnosu na ono što smo planirali rebalansom. Mislim da je to fantastičan rezultat. Mislim da bi bila loša politika da se ovako prost rebalans, u kome nema ni ER Srbije ni ničega što se ovde aludira, ne upotrebi da se vrate dugovi prošlosti. Imamo moralnu obavezu da to uradimo. Oni koji misle da ne treba, da imaju većinu u parlamentu, ja bih se suprotstavio. Ja nisam političar, ni član nijedne stranke, ali da imate većinu, ja bih se suprotstavio tome da svoje dugove koje godinama guramo ispred sebe ne vratimo sada kada možemo. Ovo je prilika da se počne od nule, da se počne od čistog računa i da u sledećoj godini radimo ove mere na pravi način. Odakle su se ova sredstva našla? Našla su se pre svega od ušteda koje je ostvarilo Ministarstvo finansija na stavkama koje su bile određene za finansijske troškove i za eksproprijaciju zemlje. Pošto proces eksproprijacije uglavnom za infrastrukturne projekte ide sporije u realnom životu nego što se planira, tu su ostala neupotrebljena sredstva i platili smo manje kamate i troškove finansiranja, što takođe mislim da je dobra mera uspeha u radu Ministarstva finansija. Ministarstvo finansija je ponudilo tri milijarde i 462 miliona neto da bi se isfinansiralo ovih predloženih devet milijardi. Poljoprivreda je veliki deo od ovih četiri milijarde obezbedila smanjivanjem aproprijacije na drugim mestima, da ne ulazim u detalje, tako da je neto efekat na nivou Ministarstva poljoprivrede milijardu i 940. Znači, od četiri milijarde i 33 miliona poljoprivreda sama ostvaruje više od polovine uštedama na drugim aproprijacijama, a ostatak budžeta im obezbeđuje dve milijarde. U mnogim ministarstvima uštede su ostvarene na onim kategorijama gde neće biti moguće utrošiti sredstva do kraja godine. Ukupan efekat, ponavljam, na budžet je nula, svih ovih transakcija. Znači, mi smo pronašli uštede na svim stavkama, koje ne verujem da će biti, odnosno uvereni smo da neće biti iskorišćenje do kraja godine, tako da će povećanje deficita, posle ovih očekivanih devet milijardi plaćanja dugova, biti na nivou od 164 milijarde dinara. Dakle, ponavljam još jedanput, to je 35 plus 25, odnosno 60 milijardi. Budžet za narednu godinu. Kao što sam rekao kad smo usvajali rebalans, efekat manjeg deficita će se odraziti pre svega na kredibilitet reformi koje smo započeli, na smanjenje duga i na smanjenje troškova finansiranja duga. Uzgred budi rečeno, budžet za 2015. godinu je bio dostupan preko dve nedelje na medijima. Imamo izvore koji obezbeđuju pune podatke u elektronskom vidu, pa prema tome, mislim da ste svi znali. Ako su mediji znali i objavili sve podatke, mislim da su verovatno i poslanici znali. U budžetu za 2015. godinu predviđamo povećanje prihoda od 27 milijardi dinara, sa 897 na 924. Predviđamo i smanjenje troškova takođe sa 27. To su zaokružene cifre. To znači sa 1110 na 1083 milijarde. Ovo je prvi put u više godina koje smo gledali da imamo predviđanje nominalnih troškova koji su manji u tekućoj od prethodne godine. To je za nas veliki uspeh. Iako je inflacija mala, smanjenje nominalnih troškova je retkost. Pri tome, ono se ostvaruje pri uslovima kada ukupni troškovi duga rastu. Znači, mi imamo još mnogo veće smanjenje troškova ako uzmemo u obzir to da nam troškovi servisiranja dugova, odnosno kamate, odnosno tzv. primarni deficit se značajno smanjuje ovim potezom. Drugo, jako važno, povećavamo stepen transparentnosti budžeta. U skladu sa onim što smo obećali prošli put, mi sve garancije prebacujemo iznad linije. Znači, posle ove dve kategorije koje sam rekao, deficit je 158,6 milijardi dinara i to je uporedivo sa deficitom u rebalansu od 212 milijardi. Ako tome dodamo garancije od 30,7 milijardi i ostale finansijske troškove od oko dve milijarde, onda dobijamo deficit od 191,3 milijarde dinara. Taj deficit nema direktnu uporedivu cifru u prošloj godini zato što su drugačije bili klasifikovani finansijski rashodi. Ali, ono što je bitno, on vodi ukupno očekivanom deficitu opšte države, koji nije predmet razmatranja u ovom parlamentu, a to je predmet međunarodnih analiza i naših analiza, on vodi ukupnom deficitu očekivanom od oko 232 milijarde, što je skoro 70 milijardi dinara niže od deficita koji je pratio rebalans, kada smo to računali u oktobru mesecu. To je ta cifra koju ciljamo u razgovorima sa Fondom. To je ta cifra koju gledaju međunarodni investitori. To je ta cifra koja označava početak novog puta. Šta je značajno u svemu ovome što smo rekli? Izmena u strukturi budžeta nema mnogo, ali se na svim mestima na kojima smo mogli ostvaruju uštede. Ono što je najvažnije, preokreće se trend prihoda. Mi sa trenda pada prihoda počinjemo da povećavamo prihode, od avgusta meseca ove godine prihodi rastu i preokreće se trend. Nama je kumulativ deficita posle avgusta ove godine bolji nego u 2013. godini. Nama je trend naplate ključnih poreza, akciza i PDV-a pozitivan i prevazilazimo cifre koje su ostvarene prošle godine, delom zbog agilnijeg rada poreske uprave, a delom čini mi se i zbog toga što se očekivanja ljudi menjaju, što ljudi shvataju da će poreska disciplina biti prioritet Vlade broj jedan i što neće biti moguće više utajivati porez, a da pritom ne odgovarate ni pred kim, ni pred poreskom upravom, ni pred zakonom. Važna druga tendencija je da, kao što sam rekao na početku, smanjujemo ne samo ukupne rashode, nego posebno smanjujemo one rashode koji su takozvana stečena prava. Znam da je to teško, ali sam zahvalan građanima što prihvataju smisao reformi koje sprovodimo, smisao smanjenja. Moram da vam kažem jednu stvar, nijedan sektor nismo izdvajali, pošto ne mislimo da postoji fiskalna mera koja može sektore da favorizuje ili ne favorizuje. Nisam političar, ali želim da napomenem jednu stvar, imali smo nekoliko sastanaka sa predstavnicima obrazovanja, prosvete. Ljudi su ogorčeni nivoom svojih plata. Znate li šta je glavni razlog? Glavni razlog je da se žale da su oni 2008. godine propušteni u sistemu prilagođavanja plata. To je glavni razlog zašto danas traže jednokratnu pomoć ili prilagođavanje njihovih plata. Mi ne možemo da rušimo naša pravila… To oni kažu i molim vas da sa njima razgovarate. Bilo bi dobro da razgovarate sa njima, kao što mi razgovaramo sa njima.
Molim poslanike da dozvole da ministar završi svoje izlaganje.
Ja sam vas slušao pažljivo i nisam prekidao nikoga. Prema tome, moram javno da kažem zbog građana da sindikati u prosveti kažu da je glavni razlog njihovog štrajka i žalbe to što su neravnopravno tretirani 2008. godine i od tada imaju smanjene plate. Moram da kažem činjenice, pošto vi selektivno koristite činjenice, a ja ih ne koristim. Jako je važno da to imate u vidu. Prema tome, ovo što je sada smanjenje došlo na situaciju koja nije bila dobra, to je ono što je prevršilo čašu. Drugo, jako važno, rešenja ćemo tražiti za ove i sve druge probleme u promeni sistema nagrađivanja u uvođenju organizovanog sistema i platnih razreda, koji će valorizovati rad, kvalitet rada, nivo odgovornosti i sve ostalo u najkraćem roku. Mislim da će to onda ponuditi osnovu da se isprave ove nepravde. Ne možemo instrumentima koji se tiču opšte fiskalne discipline i smanjivanja deficita opšteg budžeta korigovati pojedinačna sektorska odstupanja i pojedinačna odstupanja pojedinih struka, nivoa kvalifikacije ili složenosti rada i odgovornosti. Nisam primetio da su ministri razgovarali dok ste vi diskutovali. Takođe jako važno, trendovi koji su postojali u prošlosti se preokreću. Ovaj budžet je jedinstven po tome što preokreće trendove. Kada se preokrenu trendovi, onda imate drugačiju perspektivu, drugačije viđenje krize, drugačije viđenje izlaska iz krize. Iako su na početku preokretanja trendova numerički rezultati nedovoljno veliki, promena ponašanja je značajna. Građani Srbije smatraju da je Srbija na pravom putu. Četrdeset osam posto građana Srbije smatra da Srbija, program koji nudi, ima perspektivu. Iako se žale na troškove, iako se žale na smanjenje plata i penzija, veruju da ovaj program i da ovi napori Vlade imaju šansu na uspeh i to podržavaju svesrdno, ja sam im na tome zahvalan i zahvalan sam na tome što prihvataju ovu žrtvu kao investiciju u budućnost, kao izlaz iz ove situacije, iz teškoća koje smo nasledili. Kratko, dozvolite mi nekoliko reči o situaciji u kojoj pravimo ovaj budžet. Makroekonomska kretanja u 2014. godini nisu bila za nas povoljna. Iako smo i pored toga mislili da smo ostvarili neke značajne rezultate, značajne pomake, nije ovde bitno ko je zaslužan za to, bitno je da je nezaposlenost počela da pada, da se spustila na 17,6%, bitno je da ljudi očekuju boljitak i najvažnije, kao što neko reče, ljudi glasaju ne samo kad glasaju za političke partije i za parlament, nego glasaju novcem. Potrošnja i vera ljudi u poboljšanje sve to najbolje pokazuje. Potrošnja raste i to je jedan od glavnih izvora prometa, novog zaposlenja, rasta društvenog proizvoda. Nažalost, mi nismo ekonomija koja se zasniva samo na rastu tražnje, postoje i druga ograničenja rasta i razvoja, ali je znak da ljudi ulažu, da ljudi ne misle da će biti gore, nego misle da će biti bolje je vrlo očigledna i vrlo pozitivna stvar koja se kod nas dešava. Kao što znate, u ovoj godini smo pretrpeli vrlo značajne posledice poplava. Objektivne procene međunarodne zajednice kažu da je Srbija pretrpela oko milijardu i po evra troška, polovina otprilike toga je direktna šteta, a polovina toga su propušteni dohodak, propušteni boljitak, popuštena dobit i preduzeća i ljudi i pojedinaca. Usled toga, došlo je do pada proizvodnje uglja, do proizvodnje električne energije, do usporavanja društvenog proizvoda. Po našim analizama, najdublji pad se dogodio već u trećem kvartalu ove godine i od tada kreće postepeno oživljavanje. Iako mi u narednu godinu ulazimo sa procenom društveno nominalno, društvenog proizvoda od 3.970 milijardi, ona u sebi krije mali rast inflacije i malo usporavanje, odnosno pad društvenog proizvoda, kao rezultat prenetih tendencija iz ove godine. To je krajnje konzervativna projekcija. To je projekcija koja je rađena pod pretpostavkom da se ništa od pozitivnih efekata ne dogodi, znači da se ne dogodi nalaženje, restrukturiranje, oživljavanje proizvodnje i ostali elementi na koje računamo. Prvo, ako se Elektrodistribucija i proizvodnja uglja vrate na nivo proizvodnje pre poplava, to će biti značajan pozitivan utisak, odnosno efekat na društveni proizvod. Ako se reši pitanje Smedereva i hemijskog bloka, to će biti dopunski pozitivan efekat na rast društvenog proizvoda i na nivo društvenog proizvoda. Ako se pri tom reše neka druga sistemska pitanja, ako se ostvare investicije koje se trenutno planiraju i koje su u toku i ako se ostvare drugi efekti gde smo godinama privlačili investicije koje će na kraju početi da izlaze iz sfere kupovanja našeg tržišta u sferu prodaje naših kvalitetnih usluga i mogućnosti komparativnih prednosti na svetskom tržištu, mi možemo očekivati da će realni ishod u 2015. godini biti veći od ovoga na kom je zasnovan budžet. To nam niko ne brani. Naše kolege iz fonda kažu – što bude bolje, tim će nam biti lakše. Jako je važno da kažem jednu stvar. Smanjenje plata i penzija nije cilj, nego sredstvo da se prvi korak u kontroli fiskalne situacije napravi. Mi nikome i nama samima ne sprečavamo mogućnost da budemo uspešni. Ako budemo uspešni, imaćemo mogućnosti da taj uspeh podelimo. Ako pogledate Predlog izmena i dopuna Zakona o budžetskom sistemu, videćete da smo uslovno to sve vezali za naše performanse. Tamo smo rekli, u izmeni člana 27, da ćemo plate i penzije prilagođavati onog momenta kad zadovoljimo uslov da plate budu manje od 7% društvenog proizvoda, a penzije 11%. Tog momenta stupa na snagu formula prilagođavanja, tzv. indeksacija, prilagođavanje plata i penzija, koja će dozvoliti da se održava taj nivo od 7%. Ne bih ulazio ovde u tehničke detalje tog prilagođavanja, ali suština jeste da onog momenta kada ostvarimo napredak, boljitak, na fiskalnom planu i na planu ekonomskog rasta, imaćemo šansu da taj boljitak podelimo, i to tako što će svi dobiti adekvatni deo tog kolača. To bi trebalo da bude interes i motivacija za sve, da sudeluju zajedno u poboljšanju i da sudeluju zajedno u rešavanju fiskalne situacije i izlazak iz ove situacije. Drugo, jako važno, ne znam da li ste primetili detalje, ali u našem zajedničkom saopštenju i u razgovoru posle misije Fonda postoji jedan vrlo jasan pozitivan stav koji kaže – onog momenta kad ostvarimo fiskalni boljitak, stvoriće se preduslovi za relaksaciju i monetarne politike. U kombinaciji, monetarna i fiskalna politika moraju da obezbede dovoljni stepen makroekonomske stabilnosti. Onog momenta kad ostvarimo poboljšanje fiskalnih rezultata, kao što ga već ostvarujemo u ovoj godini, onog momenta kada ostvarimo veći stepen naplate poreza, a nećemo uvoditi nove poreze i nećemo povećavati postojeće poreske stope, samo ćemo poboljšavati administriranje i stepen naplate, onda će se stvoriti mogućnost da se malo relaksira monetarna politika, da se pruži veći prostor za dobijanje kredita, za rast kredita, za rast finansiranja privrede i svega što uz to ide. Važna napomena. Srbija ima jedan od najmanjih stepena monetizacije na svom nivou razvoja u zemljama u okruženju i u svetu. Čim završimo ključne strukturne reforme koje paralelno sa budžetom sprovodimo, uključujući razrešenje kredita koji se ne finansiraju, tzv. MPL-ova, stvoriće se okruženje u kom će Srbija moći da povećava stepen monetizacije, da uvodi nove instrumente i time obezbedi sredstva za jačanje proizvodnje, za otvaranje novih radnih mesta, a posle toga za ekonomski rast i razvoj. To je jedna od ključnih veza ovog budžeta sa programom. Ovaj budžet je pretpostavka programa, ali posle toga i posledicaprograma. Veze između ovog budžeta i programa Vlade, koji podržava MMF a preko njega i finansijska tržišta u svetu, jeste da paralelno radimo mere na strani rashoda, na strani prihoda, da rešavamo problem prošlosti starih preduzeća koja nisu funkcionisala i godinama se nalaze u nerešenoj situaciji između normalnog funkcionisanja i bankrota, da budu konačno rešena. Isto tako, započinjemo paralelni proces unapređenja funkcionisanja i podizanja efikasnosti javnih preduzeća. Novina ovog programa je što budžet, paralelno sa dogovorom sa Fondom i paralelno sa strukturnim kreditima koje očekujemo od Međunarodne banke za obnovu i razvoj iz Vašingtona i Evropske banke za obnovu i razvoj iz Londona, imamo nameru da podržimo ozbiljnim i kredibilnim programima - rešavanje strukturnih problema u javnim preduzećima. To će, po pravilu, biti kombinacija popravljanja njihove finansijske strukture, njihove korporativne strukture, unapređenja efikasnosti i menadžmenta, unapređenja načina izbora i odgovornosti menadžmenta i ono što je najvažnije, prelaska na kriterijume performansi prilikom određivanja uspeha, a samim tim i plata i svega ostalog na čemu se bazira poslovanje nekog uspešnog preduzeća. Javna preduzeća, kao izvor gubitaka, više neće postojati. Ona će morati da zatvore svoje gubitke, da naplaćuju svoja potraživanja i da posluju normalno. Primetićete i daćemo vam spisak svih korisnika garancija koje se nalaze u budžetu, ovih 30 milijardi plus dve milijarde drugih finansijskih oblika. Naglašavam da nećemo, mogu i da vam pročitam taj spisak, više davati u budžetu garancije za tekuće finansiranje, garancije za kredite likvidnosti, znači ukida se glavni kanal kojim su nesolidna preduzeća prvo pokrivala svoje loše poslovanje kratkoročnim kreditima koji su često bili skupi sa neprimerno kratkim rokovima vraćanja, iza kojih je nominalno stajala država. To de fakto nisu bile garancije, to je bilo direktno finansiranje iz budžeta, samo se dešavalo ispod linije. To će prestati. Prema tome, mi zatvaramo jedan kanal preko koga su se godinama odlivala sredstva iz budžeta. Nama se dobar deo deficita kada je rastao sa 30 na preko 65, do 70%, čini mi se do kraja ove godine, dobar deo toga je poticao iz potpuno nekontrolisanih prihoda. Ovaj puta Skupština će direktno odlučivati o budžetu koji u sebe uključuje sve elemente finansiranja i takvih iznenađenja neće biti. Znači, ne samo što samo u rebalansu nema iznenađenja i nema nikakvih tajni i nikakvih sakrivenih transakcija, tako i u ovom budžetu i u svakom narednom budžetu nema sakrivenih transakcija, nema transakcija ispod linije. Sve se prijavljuje u članu 3a i 3b. Imate detaljan opis svih garancija koje su ograničene na strukturne razvojne kredite koji obećavaju boljitak tim preduzećima, omogućavaju restrukturiranje i normalno poslovanje. Ovaj budžet je deo trogodišnjeg programa. Mi se nalazimo u poslednjem iako smo počeli na vreme, mi nismo još finalizovali tekst fiskalne strategije koji će biti na Vladi za par dana, odnosno mi ćemo uputiti Vladi za par dana. Vi ćete biti upoznati kada taj tekst bude usvojen. U 2015. godini on je potpuno, on je identičan sa ovim budžetom, a u 2016. godini i 2017. godini on prati putanju koja nas dovodi do održivog fiskalne pozicije u kojoj će deficit biti usklađen sa nivoima mastrihta. Da li će to biti 3,5 ili tri ili 2,9 posto, manje je važno, važno je da ćemo biti u okvirima onoga što EU očekuje da jedna zemlja koja se nalazi u predpristupnom režimu može da ostvari i održi. Ono što je još važnije od toga, a to je da očekujemo pogotovo posle ovog smanjenja deficita u 2014. godini da već krajem 2016. godine, početkom 2017. godine konačno preokrenemo tendenciju rasta duga kao učešća u društvenom proizvodu, da se ona zaustavi ikrene polako da pada. Mi ćemo imati pet-šest godina da to spustimo na nivo mastrihta od 60%, ali ono što je jako značajno, to je da kada jednom krene da pada, onda je sve stvar dinamike, izdržljivosti, socijalne, političke, ekonomske, koliko možemo da vraćamo i na koji način. Drugo, sa stanovišta duga, jako je važno da ćemo sve vanredne prihode, bilo da se radi o boljoj naplati poreza, bilo da se radi o planiranoj strateškoj prodaji ili ustupanju imovine države na korišćenje, na koncesije, ili na prodaju nekih preduzeća kao što je, na primer, „Telekom“, prihodi od tih prodaja će se koristiti strateški za smanjivanje onih zaduženja koja su najskuplja i za kompletiranje onih projekata koji imaju najveći stepen pozitivnog dejstva na privredu. Znači, kompletiraćemo one projekte koji godinama čekaju, 5 ili 10% da se završe. Započinjaćemo nove projekte i, najvažnije od svega, radićemo one stvari koje najveći efekat daju na otvaranje novih radnih mesta, buduće zapošljavanje i budući ekonomski rast. To je čvrst dogovor, pitanje je samo da ga realizujemo na pravi način. Napominjem da ovo znači da neće biti prelivanja ostvarenih većih prihoda i kapitalnih prihoda u potrošnji, dok se ne ostvare uslovi koje smo napred naveli, a to je da se učešće plata spusti ispod 7% društvenog proizvoda a učešće penzija ispod 11%. Ukupno 18% naših rashoda će biti vezano za performanse, za društveni proizvod, za ostvareni rast, za ostvarenu ekonomsku snagu za budućnost. Kako se to odnosi prema kretanju u okruženju? Kao što znate, projekcije su bile dosta konzervativne pre tri, četiri meseca. Nedavni događaji te projekcije čine, odnosno verovatnoću da se one ostvare, čini još manje pogodnom i za nas i za naše susede i glavne partnere u spoljnoj trgovini. EU koja je po tim prognozama očekivala rast od 1,8% u 2015. godini, odnosno, po nekim procenama i manje, čak 1,5%, može da očekuje još manje. Ja mislim da ćemo mi morati da se prilagodimo kretanju u okruženju i da u tom okviru tražimo rešenje za sebe. Srbija je dovoljno mali partner da može i pri nepovoljnim kretanjima u okruženju da ostvaruje rast i izvoze i povećanje učešća na tim tržištima. Na nama je da to na najbolji način iskoristimo. Naš unutrašnji makroekonomski okvir je takav da smo smanjenjem plata i penzija na neki način restriktivno delovali na agregatnu tražnju. Ali, kao što pomenuh, podaci poslednjih mesec-dva pokazuju da ljude troše ušteđevinu za buduće strateške nabavke i da ljudi očekuju boljitak. Ta očekivanja su jako važna. Mi ćemo statistički imati smanjenje lične potrošnje i državne potrošnje, ali očekujemo rast investicija i očekujemo rast izvoza. To će biti glavni generatori rasta u narednom periodu. Onog momenta kad počnemo da ostvarujemo pozitivne efekte na drugim poljima i kad uklanjanjem strukturnih problema iz prošlosti privučemo nove investitore koji neće samo kupovati tržište u Srbiji, kao što su to kupovali proizvođači cementa, duvana i ostalih proizvoda, i neće kupovati samo monopolske lance, kao što su to radili kupci maloprodajnih mreža i ostaloga, nego će koristiti našu komparativnu prednost da izađu na regionalna i svetska tržišta sa proizvodima koji su napravljeni velikim delom ili u celosti u Srbiji, onda ćemo ući u novu orbitu mogućeg razvoja. Prema tome, većina zemalja iz našeg okruženja je počela da ostvaruje pravi boljitak i unapređenje rasta i razvoja onda kada je uspela da privuče strane direktne investicije koje su usmerene na ostvarivanje i potvrđivanje konkurencije u svetu. Ovo nisu fraze. To samo znači da je za nas presudno da se organizujemo, i parlament i Vlada, da iskoristimo sva sredstva i potencijal koji imamo, od IPA fondova do mogućnosti priključivanja inicijativama koje se odnose na inovacije i na sve druge moguće izvore rasta, da to valorizujemo na najbolji mogući način i u najkraćem mogućem roku, kako bismo narednih godina privukli investicije koje upravo idu na to da koriste komparativnu prednost Srbije, prave niše koje će valorizovati naše prednosti i povećati naše učešće u izvozu i u svetu. Mi već imamo pozitivne efekte dosadašnjih mera. Do sada su se već vrlo pozitivno o našim merama izrazile ne samo međunarodne finansijske institucije, koje dosta konzervativno to gledaju, nego i pojedinačne vlade, analitičari, mnoge institucije koje objektivno posmatraju stvari u svetu. Ja mislim da je presudna stvar ako mi verujemo u naš program i sprovodimo ga, kao što to radimo, ako mi verujemo u preokretanje ovih trendova, kao što, čini mi se, radimo - onda će u to poverovati i ostatak sveta. Važno je da narod vidi izlaz iz tunela, važno je da vidimo svetlo na tom izlazu, važno je da vidimo mogućnost napretka. Srbija još uvek proizvodi značajno manje od svog potencijalnog društvenog proizvoda. Mi možemo strateški usmerenim investicijama i završetkom projekata koji su u toku bitno da povećamo svoj potencijal u narednim godinama. Čak i pri konzervativnim procenama, MMF i mi se slažemo da su minimalne stope rasta koje se očekuju u 2016. i 2017. godini 1,5%, 2% i više. Ako se deo investicija koje planiramo ostvari, ako se aktivira onaj deo naše građevinske operative i industrije, koji može da se aktivira i da se dovede u stanje da bude konkurentno, onda možemo da očekujemo bitno unapređenje dinamike privrednog rasta i hvatanje koraka sa svetom. Ovo nisu fraze. Kao što vidite, na mnogim mestima, kad se jednom dogodi jedna uspešna stvar, onda slede uspešne stvari. Vi ovde, naravno, imate svoje razloge zašto kritikujete neke stvari, ali nezavisno od kritika, ako samo pogledate sinergiju koja se ostvaruje između rešenja statusa JAT-a koji je godinama životario, sa starim avionima, na minimalnom nivou funkcionisanja, do situacije u kojoj se to preobraća u uspešno poslovanje, ako pogledate samo indirektanefekat toga, na vrednost aerodroma, videćete šta znači ta sinergija. Ovde ne zagovaram ništa, ali su nam partneri koji govore o mogućnosti koncesija na „Aerodrom Beograd“ jasno ukazali na to da se vrednost „Aerodroma Beograd“, bez obzira da li se radi o ustupanju na koncesiju ili o prodaji, uvećala pet, šest, sedam puta za proteklih godinu i po dana. Znači, to su poboljšanja koja možemo da očekujemo u svetu – u ceni nekretnina koje su još uvek u depresiji, u ceni zemljišta, u ceni svega onoga što možemo da postignemo, koncesije na puteve, koncesije na aerodrome. Prodaja „Telekoma“ je način da mi aktivu koju trenutno ne koristimo dovoljno efikasno preobratimo u sredstva, koja će nam omogućiti da završimo investicije koje su u toku, da povećamo svoj potencijal i da krenemo napred. Da bi se to dogodilo, moramo da završimo reforme koje smo započeli. Nije to bila fraza da rešimo pitanje preduzeća u restrukturiranju. Gospodin Sertić je ovde, govoriće vam detaljno i odgovaraće na vaša pitanja, ako ih imate. Mi ulazimo u poslednju fazu tog procesa i mi moramo da jasno stavimo do znanja svima da rešavamo probleme koje smo nasledili i da ljudi koji rade u tim preduzećima će tražiti mogućnost da nađu mesto koje je na tržištu, koje je konkurentno, koje donosi dohodak, a ne da sede i da očekuju minimalnu platu koja direktno ili indirektno dolazi iz budžeta. Ne samo to, jako je važno da se rešimo iluzija prošlosti. Kao što znate, kod preduzeća u restrukturiranju, preduzeća u Agenciji za privatizaciju, bilo je preko 600 preduzeća u jednom momentu na spisku, a ukupna vrednost potraživanja dugova tih preduzeća je bila preko 6,5 milijardi, od čega je nešto malo manje od polovine otpadalo na kombinovanu državu. Znači, država kao takva, poreska uprava, komunalne usluge, struja, gas i sve ostalo. Neki ljudi su sve to pobrojali i rekli da država potražuje milijarde, a mi kažemo da će država te milijarde vrlo rado da konvertuje ili u svojinu ili samo da ih ustupi nekome ko će da ponudi izlazak, program, poboljšanje, nešto što će tim firmama ponuditi mogućnost da prežive na tržištu, da zadrže deo zaposlenih, da ponude boljitak i ekonomski rast. Prema tome, sva ona pitanja koja nam upućujete sa pozicije nerealnog sagledavanja realnosti, ja bih vas molio da preispitate svoju poziciju i da pogledate na ukupne efekte. Država ne želi da baca ni jedan jedini dinar resursa koji su nam na raspolaganju, ali potraživanja koja stoje godinama i samo rastu, potraživanja koja su nerealna i koja ne nude izlaz iz situacije, nisu dobra. Navešću vam jedan primer. Svi iz sveta nam kažu da bismo trebali da sednemo zajedno i da rešimo pitanje MPL. Narodna banka nije danas ovde prisutna, a mi ćemo verovatno jednog dana doći zajedno da sa vama razgovaramo o tome kako to najbolje da rešimo. Da bismo to mogli da rešimo, svi su nam rekli, ljudi će, MPL znači trošak, a da bi se to razrešilo, neko mora na sebe da prihvati trošak, jednokratno tzv. šišanje, da bi se izašlo. Banke, preduzeća, poverioci će to prihvatiti jedino ako to čisti situaciju i nudi dobitak u budućnost. Ako je njihovo očekivanje negativno ili nulto, onda gubitak nema smisla, onda je bolje da drže kao noj glavu u pesku i da se nadaju da će se nešto poboljšati. Mi želimo da se to promeni. Mi želimo da ovaj budžet i ovaj program reformi koje nudimo, bude osnova da ljudi vide boljitak i da taj očekivani boljitak bude osnovana da se prizna trošak prošlosti, da se on razreši i da idemo napred. Konačno, hteo sam da kažem samo nekoliko napomena o strukturi budžeta. Kao što rekoh, društveni proizvod će biti 3.970 milijardi, a očekujemo da će lična potrošnja zbog svih elemenata koje smo naveli, pasti isto kao državna potrošnja, da će investicije u fiksni kapital, izvoz roba i usluga rasti. Konkretne stope smo napisali u obrazloženju budžeta. Suština je da imamo poboljšanje i na strani fiskalnog deficita i na spoljno-trgovinskom deficitu, odnosno deficitu platnog bilansa. Jedino tako ako te duple deficite budemo zatvarali, izaći ćemo na putanju održivog rasta. Koji će biti doprinos? Investiciona potrošnja će imati pozitivan doprinos i spoljno-trgovinski bilans će imati pozitivan doprinos, ali očekujemo da se ostvare i oni elementi povećanja društvenog proizvoda koji nisu za sada valorizovani, odnosno ocenjivani, zbog toga što prihvatamo konzervativan pristup naših kolega iz međunarodnih organizacija. Najvažnije od sveta, očekujemo da i pored svih ovih tendencija i teškoća imamo kontinuirani pad nezaposlenosti na način na koji se on meri, a nekoliko tih načina se razlikuju u cifri kojom se meri nezaposlenost, ali je tendencija kod svih njih pozitivna i to je jako važno. Za mene kao ministra finansija, najvažnije je da se nalazimo na putanji strateškog smanjivanja deficita učešća, deficita u društvenom proizvodu do 2017. godine. Deficit države, ovaj deficit od 191 milijarde, pošto je društveni proizvod nešto malo manji od 4.000, to je oko 5%. Samo malo, molim te mi podeli 191 sa 3.970, to je 4,8%, nešto malo više od 4,8% će biti deficit budžeta koji danas predlažemo za skupštinsku raspravu. Deficit ukupne države će biti nešto veći, koji kao što rekoh, u sebe uključuje i efekte, odnosno deficit na nivou lokalne samouprave i deficite pojedinih fondova koji takođe ulaze u sastav opšte države. O budžetskom sistemu i načinu planiranja i načinu izražavanja budžeta. Ovaj budžet je jedan ogroman iskorak u pravcu programskog budžetiranja. Vi na većini mesta u budžetu imate iskazane programe i projekte gde god je to bilo moguće. Ja još uvek nisam ni izbliza zadovoljan kvalitetom programskog budžetiranja, pošto ono za sada uključuje podelu troškova gde imamo osnovu, ali ne uključuje širi programski okvir. Primer, Ministarstvo zdravstva u budžetu ostvaruje samo deo prihoda za sistem zdravstva i onaj deo koji se odnosi pretežno na investicije. Kada razmatrate njihove rashode, vi ne vidite kontekst u kome će biti ono primenjivano, vi ne vidite ni domove zdravlja, ni bolnice, ni unapređenje performansi. Očekujem da ćemo u narednoj godini to uspeti da uradimo. Znači, kada predlažemo da država iz budžeta finansira neki novi skener ili neki gama nož ili nešto drugo, da vidimo kako će to uticati na kvalitet dijagnostike, na poboljšanje lečenja, na konkretno komparativne pokazatelje o funkcionisanju domova zdravlja u Beogradu, Nišu, Novom Sadu. Mi još nismo došli do toga. To je pravi smisao programskog budžetiranja i da onda vidimo na nivou jedinica koje imaju smisla koliki su troškovi, kako se oni ostvaruju i sve ostalo. Ista stvar će imati efekte i u školstvu i na svim drugim mestima. Kada budemo videli kako škole troše sredstva, onda ćemo moći i među njima da postižemo prave efekte i da poboljšava performanse, odnosno da znamo gde treba da intervenišemo, kolikim sredstvima da podižemo kvalitet obrazovanja i realne dohotke ljudi u prosveti. To je jedna strana. Druga strana budžetskog procesa je da zajednički pogledamo Zakon o budžetskom sistemu i vidimo da li možemo da podignemo nivo fleksibilnosti. Mi za sada imamo 5% fleksibilnosti, povećavamo ga na 10%. To će dozvoliti dovoljno fleksibilnosti u budžetu, za sredstva da ne budu ovako rigidne aproprijacije i da sredstva mogu da se pomeraju, da se neke uštede mogu pomeriti na mesta gde su uska grla. Naravno, predložićemo da u toku godine, da pojačamo sistem praćenja i kontrole, jer suština da neko dobije više prava je isto tako da prihvati više odgovornosti. Prema tome, da svi budžetski korisnici dobijanjem prava, da slobodnije raspolažu sredstvima, da ostvaruju uštede i te uštede upotrebljavaju tamo gde je najveći prioritet trošenja, da budu odgovorni za to što rade, da parlamentu i Vladi objasne šta su uradili, kako su uradili, da znamo da time ostvarujemo one rezultate koje želimo. Konačno, jako je važno da ovaj budžet posmatramo u pravom realnom trogodišnjem okviru. Ne može se jedan budžet izolovati od nastanka u 2016. i 2017. godini, u ovom našem konkretnom slučaju. Drugo, ne može se on izolovati od svih elemenata koje moramo dinamički da prilagođavamo. Mi očekujemo da ćemo početkom naredne godine, čim izađemo iz ovog napregnutog kalendara, se vratiti definisanju zakona o lokalnoj samoupravi i finansiranju Vojvodine. To je nešto što čeka već određeno vreme mislim da će parlament biti pravo mesto gde ćemo razmotriti, ne samo te zakone, nego i sve finansijske i fiskalne posledice tih zakona, pa da imamo jedan sistem koji je pravedan i održiv i koji će moći da podigne nivo fiskalne transparentnosti i odgovornosti u celoj zemlji. Samo kratko o zakonima, neke sam već pomenuo. Znači, Zakon o budžetskom sistemu sam već pomenuo, ostali zakoni, promene su pretežno tehničkog karaktera da se omogući primena Zakona o budžetu, odnosno rebalans čini mi se da nije tu važan. Kod akciza moramo da obezbedimo produžetak tretmana akcizne robe za „Petrohemiju“, da, znači to su određene frakcije koje oni koriste za sopstvenu proizvodnju, inače bi ih opteretili dopunskom potrebama za radnim kapitalom što mislim da nije cilj. Znači, to su one stavke koje bi inače bile predmet refakcije, da, i prema tome zbog toga smo želeli da se produži važenje tog zakona dok se ne nađu bolja i kvalitetnija rešenja. Porez na dodatu vrednost, promena je minimalna. Samo isključujemo u skladu sa međunarodnim standardima i obavezama koje smo prihvatili da se na IPA fondove i druge fondove sličnog tipa koji su de fakto poklon, ne naplaćuje PDV, uključujući, znači, i naše učešće u finansiranju IPA projekata da ne bude opterećeno PDV pošto je to sastavni deo tih međunarodnih konvencija koje smo već potpisali i koje sve zemlje poštuju. Kod Zakona o restituciji, ja ga tako nazivam, u stvari je drugačiji, naziv je malo drugačiji, reč je o tome samo da se dovoljno pomere rokovi izdavanja finansijskih instrumenata koje obezbeđuju restituciju da ne bismo opteretili budžet u toku ove tri godine. Obratite pažnju, mi ne predlažemo da se menjaju krajnji rokovi otplate, nego samo da se pomeri početak. Znači, mi prihvatamo da se u jednom kraćem periodu za tri godine, kraćem periodu, vrši amortizacija tih instrumenata, plaćanje kamata i ostaloga, ali samo predlažemo da se početak pomeri da bismo sebi kupili prostor za fiskalna prilagođavanja u periodu 2015-2017. godina. To su manje izmene zakona o porezu na dobit koji dozvoljavaju da se izdvajanja za poplave i slična izdvajanja oslobode poreza na dobit. Mi ćemo verovatno imati priliku da razgovaramo dublje o svim tim zakonima i u sklopu fiskalnih zakona nekom drugom prilikom. Pošto imamo jako mnogo zahteva i međunarodne zajednice i udruženja međunarodnih investitora, FIC i ovih koji ocenjuju kvalitet poslovnog okruženja, da pogledamo zajedno fiskalne i parafiskalne namete i da vidimo šta možemo da uradimo da to objedinimo, smanjimo ukupno opterećenje, pogotovo ono opterećenje koje nije racionalno, koje ustvari smanjuje prostor za investicije, smanjuje prostor za potencijal, odnosno za razvijanje potencijala Srbije, otvaranje novih radnih mesta. Naše analize pokazuju da ponekada smanjivanje nekih poreza koji se dešavaju na početku ili ukidanje poreza na reinvestiranje dobiti mogu višestruko da se vrate kroz povećanu privrednu aktivnost i sve druge poreze koje ona sa sobom nosi. Samo sam hteo još na kraju da dodam da imamo tri elementa o kojim se pričalo, koji su iskazani krajnje eksplicitno. Znači, jedno je kredit Agenciji za osiguranje depozita od 200 miliona evra. Kredit koji su dobili od Svetske banke da se popune potrošena sredstva koja su upotrebljena da se finansiraju depoziti banaka koje su nažalost otišle u stečaj. Mi smo obezbedili dopunsku kreditnu liniju od 200 miliona evra koja je „stend baj“ linija, ta se sredstva neće povlačiti ako ne bude potrebno. Prema tome, to je poseban tip kredita koji tu služi za rezervu ako ne daj Bože se nešto dogodi Agenciji za osiguranje depozita, trebaju dopunska sredstva da ispune svoju obaveze, to će biti korišćeno. Svetska banka je već data, ovo je 200 miliona od IBRD. Znači, da budem precizan, Svetska banka je već dala i to je već raspoloživo, a sredstva IBRD će biti „stend baj“ aranžman. Napominjem, da ćete vrlo skoro dobiti paket novih zakona koji se odnose i na sam sistem, definisanje depozita i rad Agencije za osiguranje depozita i to će biti prilika da se razmotri izmenjeni način, modus njihovog poslovanja, odnosno njihovog rada, u sklopu izmenjenog Zakona o Narodnoj banci Srbije i Zakona o bankama koji će drugačije definisati praćenje banaka, identifikovanje rizika i ocene tih rizika i neophodnih mera da se spreči, odnosno razreši status banaka. Drugi kredit od 200 miliona dolara odnosi se na „Srbijagas“, to su obaveze koje su ranije dogovorene, koje njima obezbeđuje neophodna sredstva da se isfinansiraju povećanje rezerve gasa u Banatskom dvoru i obaveze za gas iz ranijih godina. Cilj je da ovo bude poslednja takva tekuća podrška, znači, „Srbijagasu“. Posle toga će on sve rešavati iz svojih sredstava, on će vršiti refundiranje sredstava i održavaće nivo svojih rezervi na nivou koji je potreban. Ministar Antić može da objasni detalje. Konačno, uključili smo „Er Srbiju“, 19,5 milijardi dinara kredita, to je oko 162 miliona evra, a to je preuzimanje u javni dug domaćih obaveza „Er Srbije“ da bi se ona oslobodila i ušla u ovaj aranžman koji ima. Znači, to je isto ono, kao što sam vam rekao, takvih obaveza imamo 3,3 milijarde kod preduzeća u restrukturiranju. Većina zemalja u svetu takve obaveze otpisuje unapred, a mi ih otpisujemo od slučaja do slučaja, odnosno gde je to potrebno pretvaramo u svojinu, odnosno otpisujemo zarad dostizanja višeg društvenog cilja. Prema tome, to su istorijske obaveze, „JAT-a“ firme, koja je ustvari prestala da postoji sa formiranjem „Er Srbija“ i to je rešenje tzv. „bremena prošlosti“ da bi se otvorio prostor za novo funkcionisanje. Znam da će to privući kritiku ali tu nema ničeg neobičnog. Većina zemalja u svetu to radi i svi to rade na pravi način. Kod nas je jako važno da sve te stvari budu transparentne i budu objašnjene na našem putu evropskih integracija kao sastavni deo naših obaveza preuzetih u odnosu na ukupnu veličinu, strukturu i način korišćenja tzv. „državne pomoći“. To su osnovne teme koje sam hteo da pomenem u uvodnom izlaganju. Želim još jednom da naglasim da je rebalans pokušaj da se uštede koje smo već ostvarili, upotrebe na najbolji mogući način. Deo tih ušteda, jako mali deo, znači, to je jedna šestina ili sedmina ušteda, upotrebi na vraćanje starih dugova i time omogući novi početak. Drugo jako važno, da imamo budžet koji menja neke trendove. Neko to može da zove istorijskim budžetom, može da se zove, za mene najvažnije da menjamo negativne trendove, preokrećemo rashode da krenu da stagniraju i padaju, preokrećemo prihode da krenu da rastu, prvo na osnovu kratkoročnih mera, a onda nadam se na osnovu dubinske reforme, poreske uprave i svih, rada države. Treće jako važno, smanjujemo deficit po putanji koju smo ranije već planirali, koja nas vodi do održivog nivoa deficita i duga. To treba da bude paralelno sa strukturnim reformama koje su takođe deo dnevnog reda, da bude osnova za boljitak Srbije, za izlazak iz ovih teškoća, za stvaranje osnove za zdrave, nove, direktne investicije, za stvaranje novih radnih mesta i valorizovanje pozicije Srbije na Balkanu i u širem okruženju. Hvala lepo.
Zahvaljujem dr Dušanu Vujoviću. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jugović. Izvolite.
Poštovani ministri, poštovani predsedavajući, kolege i koleginice, odmah ću reći da će poslanički klub SPO i DHSS podržati predloženi budžet. Srbija se nalazi u teškoj ekonomskoj situaciji jer su nasleđeni dugovi politike – lako ćemo. Reforme jesu teške ali za to možemo zahvaliti prethodnim vladama koje nisu htele da ih sprovedu na vreme. Budžet Srbije, pljačkanje burazerskim privatizacijama, tajkunskim monopolom nad svih privrednim granama u zemlji, privilegovanim poslovnim statusom koji su imali biznismeni bliski partijama na vlasti, potpisivanje međunarodnih poslovnih ugovora na štetu Srbije, pa čak i stvaranjem kanala za izvlačenje novca pod firmom patriotizma. Danas se pred poslanicima nalazi konsolidacioni budžet. On omogućava zaustavljanje rasta deficita, obezbeđuje nužnu štednju na rashodnoj strani kako bi trogodišnji proces konsolidacije bio uspešan i kako bi se ušlo u drugu fazu reformi što podrazumeva sređivanje javnih preduzeća i dovršavanje procesa restrukturiranja. Budžet ne zanemaruje kapitalne izdatke, čime se, istovremeno sa konsolidacijom, nastoji održati investicioni ciklus, odnosno stvaraju se uslovi za investiranje u infrastrukturu. Istovremeno, ovaj plan budžeta je transparentniji nego što su bili dosadašnji. Budžet je pažljivo planiran tako da ne bude suviše restriktivan, kako bi se očuvala tražnja i ekonomska aktivnost. Sve u svemu, ovaj budžet održava reformski i proinvesticioni kurs ekonomske politike. Srpski pokret obnove ne može biti protiv ekonomske politike, koja im je nužnost, ma koliko ona bila nepopularna. Ovakva fiskalna politika i reforme upravo dobijaju podršku najvažnijih međunarodnih finansijskih institucija, MMF-a i Svetske banke. U ovom parlamentu više nema nijedne stranke, nijednog poslanika koji je antievropskog opredeljenja. Utrošeno je mnogo napora na putu ka EU, a zapadne sile o nama su počele ozbiljno da razmišljaju tek kada smo potpisali Briselski sporazum. Primena tog dokumenta je uslov svih uslova. Srpski pokret obnove smatra da politika građenja spoljnopolitičkog partnerstva, uvažavanja na kojem insistira premijer, ne sme da se ruši iluzijama pojedinaca koji su izvan Vlade, da se kosovsko pitanje može rešavati drugim predlogom, na drugačiji način, jer se time rizikuje da se sve do sada sagrađeno poruši.Bez primene Briselskog sporazuma, ove reforme i žrtve biće uzaludne. Samo izgrađen odnos poverenja i partnerstva sa zapadnim silama stvara mogućnost ekonomskog oporavka, a Srbiji su potrebni investicije sa zapada, donacije, evropski fondovi. Zato Srpski pokret obnove podržava reformski kurs kojim je Srbija hrabro krenula politikom dogovora sa Evropom kadasu najbolnije teme u pitanju. Na poslednjim izborima, učestvujući na listi Aleksandar Vučić – Budućnost u koju verujemo, Srpski pokret obnove, zajedno sa Srpskom naprednom strankom promovisao je programske ciljeve koji podrazumevaju podršku predloženim reformama. Hvala vam.
Zahvaljujem. Za reč se javio šef poslaničke grupe dr Sulejman Ugljanin. Izvolite.
Hvala, predsedniče. Pošto je objedinjena rasprava, prvo ću govoriti u vezi izmena Zakona o budžetu za 2014. godinu. Govoriću kao predsednik manjinske poslaničke grupe SDA Sandžaka – PDD. Kada se govori o rebalansu iz oktobra meseca ove godine, želim da čestitam Vladi Republike Srbije, koja je, kako vidimo, od zadnjeg rebalansa, u oktobru, do danas uštedela nekih 40 milijardi dinara. To je jedan dobar korak napred u radu naše vlade. Međutim, imam i konkretan predlog. Obzirom da će ta sredstva biti raspoređivana po raznim ministarstvima, predlažem da se 1% od ovih sredstava, to je 400 miliona dinara, usmeri u realizaciju programa Vlade Republike Srbije za povratak izbeglih i raseljenih Bošnjaka iz opštine Priboj u zadnjoj deceniji prošlog veka. Mi smo kao Vlada u 2012. i 2013. godini izgradili iz sredstava Vlade 22 nove montažne kuće za povratak tih ljudi i dali nadoknade za obnovu preko 50 kuća. Međutim, u ovoj godini za taj program, koji je još uvek aktuelan, ni jedan jedini dinar nije izdvojen. Imamo dve stvari, ili ćemo da radimo na tom programu, a ako hoćemo da radimo onda predlažem da se izdvoji 1% od ušteđenih sredstava za završetak ovog programa. Ukoliko Vlada usvoji dalju realizaciju ovog programa, država šalje jasnu poruku svojim građanima da se više nikada neće dogoditi proterivanje i iseljavanje zbog straha po život ili pretnji po život zbog različite nacionalne, verske ili druge pripadnosti, kao što je bilo kada je došlo do iseljavanja Bošnjaka u opštini Priboj u poslednjoj deceniji prošlog veka. Prestankom finansiranja ovog vrlo važnog projekta šaljemo sasvim suprotnu poruku građanima Srbije. Zato predlažem da se iz ovih ušteđenih para izdvoji samo 1% i da se ove godine nastavi realizacija započetog programa Vlade Republike Srbije. Što se tiče projektovanog budžeta za 2015. godinu,sa manjinskog aspekta gledajući, ukoliko posmatramo iznos sredstava koji je bio u budžetu predviđen za 2014. godinu, kada je bilo 17 Nacionalnih veća i sada za 2015. godinu, kada imamo izabranih 20, a očekuje se još jedno da se bira, vidi se da su sredstva znatno smanjena. Videćete sami u odnosu na te aproprijacije da se umanjenjem sredstava za rad nacionalnih saveta nacionalnih manjina i Kancelarije za ljudska i manjinska prava postiže vrlo mala, zanemarljiva ušteda, a imamo ogromnu štetu na našem evropskom putu. Zato predlažem da se u aproprijaciji za Kancelariju za ljudska i manjinska prava uvećaju sredstva barem za 100% predviđenih. Druga stvar, kada se govori uopšte o manjinskom pitanju, 5. maja ove godine u Skupštinu Srbije došao je visoki komesar EU za proširenje gospodin Štefan File i u razgovoru sa predsednicom Skupštine i predstavnicima svih poslaničkih grupa, zatim u drugim sastancima na nivou države jasno je dao do znanja država Srbija može da usvoji nacionalnu strategiju za rešavanje pitanja nacionalnih manjina. Gledajući ovaj budžet, vidim da ni u jednom ministarstvu koje je na bilo koji način vezan za rešavanje manjinskih pitanja nisu predviđena adekvatna sredstva. Kao što znate, Uredbom Vlade Republike Srbije iz 2009. godine predviđeno je formiranje Republičkog saveta za nacionalne manjine, međutim prilikom razmatranja ovog budžeta i projektovanja ovog budžeta, vidimo da Savet nije održan i to je jedan korak unazad na našem evropskom putu. Nadležna ministarstva, ukoliko želimo da radimo strategiju i ukoliko želimo da učinimo nešto za manjine, onda nadležna ministarstva moraju u ovom budžetu da predvide sredstva. Bez planiranih sredstava ne možemo da učinimo ništa. Konkretno, pogledajmo koliko je u Ministarstvu za državnu upravu i lokalnu samoupravu gde uglavnom postoji najviši broj pitanja koja su vezana za manjine. Šta može ministar za državnu upravu i lokalnu samoupravu da učini sa nekih milion i 800 hiljada dinara? Ništa. Ne može da pomogne nijednoj manjini ni u jednoj opštini. Znate da sva manjinska pitanja, počev od obrazovanja, kulture, jezika i pisma, najviši broj ostvarivanja manjinskih pitanja se ostvaruje upravo kroz Zakon o manjinama, uključujući i Zakon o lokalnoj samoupravi, koji još nisu usaglašeni, ali mislim da će doći ministarka, odnosno ministar za državnu upravu i lokalnu samoupravu u vrlo neprijatnu situaciju sa ovako malim sredstvima predviđenim za taj rad. Mislim da ukoliko želimo da postignemo nešto, onda možemo predvideti za svaku opštinu tolika sredstva u tom ministarstvu. Drugo, u projektovanju ovog budžeta neophodno je da ostala nadležna ministarstva, Ministarstvo kulture, Ministarstvo zdravlja, Ministarstvo pravde, Ministarstvo unutrašnjih poslova i druga ministarstva koja će biti uključena u izradi ili realizaciji strategija za rešavanje manjinskog pitanja moraju da predvide sredstva. Ukoliko se ovim projektovanim budžetom ta sredstva ne predvide, onda mislim da idemo korak unazad i da pokazujemo kao država, odnosno predlagač ovog budžeta pokazuje da nema interesa da učini ništa za manjine. Pođimo od delotvornog učešća manjina u javnom životu. Ukoliko želimo da usaglasimo nacionalni sastav stanovništva opština sa brojem zaposlenih predstavnika manjina u Ministarstvu pravde, onda bi bilo potrebno da se u ovom budžetu predvide sredstva za osnivanje pravosudne akademije za obrazovanje predstavnika manjina za rad u nadležnim pravosudnim organima, jer je potrebno da se u tužilaštvu, u sudstvu, a kasnije i u drugim sudijskim i drugim organima, vezano za Ministarstvo pravde, uključi adekvatan broj predstavnika manjina. Drugo, kada se radi, moraju se predvideti sredstva za rad Policijske akademije, ukoliko želimo da u policiji usaglasimo nacionalni sastav manjina u njihovim sredinama sa brojem zaposlenih. Moram da vam skrenem pažnju da se u oblastima, konkretno u Sandžaku, u oblastima pravosudnih organa i policije provodi u te dve oblasti, kada se tiče Bošnjaka, skoro se provodi aparthejd u tim oblastima. Slično je u Preševskoj dolini i u drugim sredinama gde žive manjine. Znači da Ministarstvo pravde mora da predvidi, ukoliko želi da učinimo nešto, ukoliko želimo da radimo tu strategiju koja nas očekuje, manjinsku strategiju, moramo da predviđamo sredstva i u Ministarstvu pravde za pravosudnu akademiju i u MUP-u za obrazovanje policije i u Ministarstvu kulture za primenu Zakona o informisanju na jezicima nacionalnih manjina i u Ministarstvu lokalne samouprave za delotvorno učešće Bošnjaka u javnom životu, odnosno za primenu Zakona o ravnopravnoj upotrebi manjinskog jezika i pisma na nivou tih opština. Bez tih sredstava prazna je priča, kako sam to jutros čuo na odboru, da se mi nakon usvojenog budžeta sastanemo ili u januaru i februaru pričamo prazne priče bez sredstava. Znači, ukoliko želimo da postignemo efekat, ukoliko želimo da učinimo korak ka EU, moramo da pristupimo izradi nacionalne strategije za rešavanje manjinskog pitanja u Srbiji. Još jednom da ponovim za one koji nisu bili posebno zainteresovani da u Srbiji imamo zvanično 20 registrovanih nacionalnih saveta, a još izvestan broj manjina koji nisu osnovali nacionalne savete. Znači da ima mnogo više manjina. Zašto naglašavam ovo i zašto vežem za nadležna ministarstva? To najbolje možemo da ilustrujemo kroz činjenicu da manjine u 90% slučajeva žive u nedovoljno razvijenim opštinama Srbije što znači da su najugroženija populacija u Srbiji građani koji žive u nedovoljno razvijenim područjima, a nažalost, manjine upravo tu većinom žive u tim sredinama. Zato pozivam predlagača ovog zakona i nadležne ministre da usvoje u svoj predlog svojih ministarstava predvide odgovarajuća sredstva da bi mogli bilo šta da učinimo u tim sredinama. Kada sam govorio o rebalansu budžeta, odnosno o izmenama i dopunama Zakona o ušteđenim sredstvima, koja su ušteđena u zadnjih tri, četiri meseca, neophodno je započeti manjinski program koji im otvara vrata u Evropi za povratak izbeglih Bošnjaka, neophodno je da uložimo u putnu infrastrukturu bar 100 miliona dinara, da omogućimo tim izbeglicama, da im vratimo nadu da mogu da žive u svojim kućama koje smo im mi kao Vlada napravili, a i onima koji žele da se vrate, a žive na Novom Zelandu ili u Los Anđelesu ili između ta dva grada, da ima šanse da država Srbija želi da im omogući održivi povrataka i opstanak. Slična je stvar sa upotrebom jezika i pisma za sve manjine. Slična je stvar za primenu Zakona o obrazovanju na manjinskim jezicima, štampanje udžbenika, školovanje kadrova itd. Ista je stvar i što se tiče svih drugih oblasti za koje su manjine zainteresovane. Još jednom predlažem Vladi, odnosno predsedniku Vlade, da pre nego što bude glasanje za usvajanje ovog budžeta, udostoji manjine i da predsednik Vlade Republike Srbije i nadležnih šest ministara u skladu sa tom usvojenom uredbom, održimo sastanak svih legitimno izabranih predstavnika manjina sa premijerom i nadležnim ministrima i da izvršimo izvesne korekcije ovog budžeta ukoliko želite da pristupimo izradi strategije i praktičnoj realizaciji strategije za rešavanje manjinskog pitanja u Srbiji. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nenad Čanak.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, uvaženi predsedavajući, drugarice i drugovi, pred nama se nalazi Predlog budžeta Republike Srbije za 2015. godinu. Ja ću, potpuno svestan teške situacije u kojoj se država nalazi, dati samo nekoliko osnovnih napomena koje se već na prvi pogled vide, koje mislim da mogu pomoći da ovaj budžet bude nešto bolji. Počeo bih svoje izlaganje konstatacijom, kao i uvek do sada, da kriza u Srbiji nije ekonomska nego je ona imanentno politička. Politička kriza u Srbiji traje već dugi niz godina iz razloga što Republika Srbija i najodgovorniji ljudi u njoj nisu spremni da se suoče sa činjenicama političke krhkosti sistema, a i u određenim elementima neodrživosti ovakvog političkog sistema. To ću elaborirati govoreći o samom budžetu. Prvo, da vidimo nekoliko pretpostavki na kojima je ovaj budžet zasnovan. Prva stvar je da se budžet, sam po sebi, zasniva na tome da je kurs evra 119 dinara, što već sada nije tačno. Već sada je evro preko 120 dinara. Predviđena je stopa inflacije za 2015. godinu, a za koju se pitam - da li će biti realna ili će se deo rasta kursa preliti u inflaciju zbog rasta cene uvozne robe i obaveza po kreditima. Predviđen je pad bruto domaćeg proizvoda od 0,5% što je veoma optimistično, obzirom na trendove iz 2014. godine. Zarade u javnom sektoru su zamrznute, i to može dobro zazvučati nekome ko se slabije razume u ekonomiju, ali smanjenje tražnje zbog smanjenja zarada uzrokuje pad budžetskih prihoda i osnovice za uplatu socijalnih doprinosa. Porast nezaposlenosti sa 17,6% na 21,3%, dakle planirano smanjenje zaposlenih u javnom sektoru od 2,5%, je veoma zanimljiva stvar obzirom da je već u samom budžetu predviđeno da će biti paušalno smanjenje broja zaposlenih od 2,5% u javnom sektoru i novac za njihove plate već nije planiran za budžetu. Istovremeno se ne zna ni način na koji će se taj broj, ni procenat zaposlenih, ni bilo šta takvo, kako će se i kada to ostvariti. Ovo smanjenje bi moralo biti realizovano do 30. juna na osnovu Odluke Ministarstva za državnu upravu. Očigledno je da trenutno niko osim ministra ne zna kako će se to desiti. Postavljam pitanje - zašto je to tako? Zašto ta 2,5% zaposlenih u državnoj upravi ne znaju šta će biti sa njihovim sudbinama, iako je potpuno jasno da oni već više nisu na platnom spisku ove države. Imamo stanje javnog duga, koji je trenutno 22,2 milijarde evra ili 70% bruto nacionalnog dohotka, 70% bruto nacionalnog dohotka, iako je po zakonu 45% zakonsko učešće javnog duga u bruto nacionalnom dohotku. Potpuno je jasno da će u 2015. godini taj procenat rasti i da će otići na 80%. Podsetiću da je prosek u okruženju 60%, a da je Grčka kada je prešla 100% upala u probleme u kojima se našla, kada je došla do 120% je praktično bankrotirala, ali ja imam jedno pitanje – Srbija nije Grčka. Grčka je članica EU, ona je imala ko da joj pritekne u pomoć. Srbiji nema ko da pritekne u pomoć i onda ćemo doći u poziciju da se u bescenje rasprodaje ono malo resursa što je ostalo u Srbiji. S druge strane, deficit budžeta od 191 milijarde dinara ili 8% bruto nacionalnog dohotka je rekordni deficit budžeta. Nikad nije bio toliki deficit budžeta. Neko će naravno reći, ovoga trenutka, da je možda taj deficit, pošto je iskazano u ovome budžetu, koji smo imali priliku da vidimo, 159 milijardi dinara, a ne kao što sam sada rekao 191 milijarda. Međutim, onaj ko kaže da je sve jasno napisano u ovom Predlogu budžeta vrlo dobro zna i drugi deo priče koji neće da kaže, a to je da je najlakše sakriti u velikom broju strana i da je najlakše sakriti činjenicu da, recimo, dodatnih do 192, znači 33 milijarde dinara, se nalazi u fusnoti. Dvesta pedeset miliona evra se nalazi u fusnoti, a to su rashodi koji idu na gubitaše, dakle „Galeniku“, na „Srbijagas“ itd, itd. Polovina aktuelnog budžet, koji se sada ovde planira, će ići na otplatu dugova, polovina. Dakle, polovina budžeta je okrenuta prošlost. Ta polovina budžeta jasno govori da se moramo zadužiti za tu polovinu budžeta i još dve milijarde da bismo uspeli da elementarno zatvorimo ono što se smatra ovim budžetom. Naravno, rekao bih par reči o finansiranju AP Vojvodine, jer proteklih godina, od 2006. do 2014. godine, ne poštovanjem Ustava Republike Srbije od strane svih vlada, dakle svih vlada, do sada, AP Vojvodina je, koja treba da ima budžet minimalno 7% od budžeta Republike Srbije, uskraćena ne ispunjavanjem te ustavne obaveze za preko milijardu evra, za preko milijardu evra. Zbirna računica se kretala prošle godine oko 130, 145 milijardi dinara, a sada je to preko 150 milijardu dinara, a ako računamo evro po 122, to je otprilike 641 evro po svakom građaninu AP Vojvodine. Znači, toliko duguje Republika Srbija svojoj rođenoj AP Vojvodini po svom rođenom Ustavu, a gde se Ustavni sud nikada o tome nije oglasio. To je, podsetiću vas, toliko novca da bi bilo dovoljno za izgradnju kanalizacije u više od 400 vojvođanskih mesta gde ona nedostaje, da bi bilo dovoljno za zapošljavanje 200 hiljada nezaposlenih ljudi u Vojvodini, ako računamo jedno radno mesto 5.000 evra, što bi bilo dovoljno da Vojvodina sama otkupi Naftnu industriju Srbije, tj. vojvođanske nafte, i to dva puta. Sada postavljam pitanje – ako Srbija ne poštuje svoje rođene zakone i svoj rođeni Ustav, kako onda misli da je bilo ko shvati kao pravnu državu, kao državu prava, koja će se držati onoga što je sama sebi nametnula Ustavom? Ne treba zaboraviti i drugu stvar, da u tom delu budžeta, koji je predviđen za AP Vojvodinu, to je dosta proizvoljno protumačeno da nije 7% od ukupnih prihoda, nego od iznosa poreskih prihoda, čime je smanjen iznos koliko bi trebao da iznosi pokrajinski budžet. Podsetiću da od navedenog iznos, od 62,3 milijarde dinara, 33,8 milijardi su transferna sredstva. Transferna sredstva znače da samo prolaze bez ikakvog uticaja vojvođanske administracije na njih, isplaćuju se plate lekarima, nastavnom osoblju itd, itd, budžetskim korisnicima. Dakle, to suštinski se i ne može tretirati kao deo budžeta, jer tu vojvođanska administracija služi kao poštanski šalter. Ono sa čime se zaista raspolaže je 27,5 milijardi dinara, a tih 27,5 milijardi dinara je manje nego što je novac potreban, onaj 33 milijarde, za pokrivanje dugova gubitaša u Srbiji. Toliki je odnos Republike Srbije prema Vojvodini da više plaća gubitaške firme, nego AP Vojvodinu koja je, uzgred budi rečeno, zbog tragičnih poplava kojima smo svedočili ove godine, agrar u Vojvodini izvukao bruto nacionalni dohodak, a istovremeno izdvajanja za subvencije su smanjena na 10%. Dakle, AP Vojvodina sa svojim resursima je jedino što je beležilo rast proizvodnje i doprinosa GDP-u, a sada imamo situaciju da taj isti bruto nacionalni dohodak, koji bi trebalo da preko svojih instrumenata pomogne razvoj privrede, ne investira u jedino što ima rast, a to je poljoprivreda. Vojvođanski paori su izvukli ovu zemlju i niko drugi. To je ono što mora da se kaže jasno i glasno i zbog toga postavljam pitanje, sve je ovo lepo i krasno, ali zašto se oduzima od vojvođanskih paora, zašto se oduzima od nastavnika koji štrajkuju danas, zašto se oduzima od svih tih ljudi? A zašto niko ne razmišlja o tome da imamo budžetske korisnike o kojima niko ne vodi računa, u smislu tom da oni samo troše nova i nikom ne polažu račune? Ko bi to bio? Crkva. Crkva, zato što, nemojte zaboraviti, crkva je van fiskalnog sistema ove zemlje. Crkva je van fiskalnog sistema, crkvama je, a najviše Srpskoj pravoslavnoj crkvi, vraćen ogroman imetak u nekretninama itd. Ja postavljam pitanje – zašto samo crkva ne plaća porez? Zašto ne plaća porez na imovinu, nego to treba da rade svi ostali? Ako mogu političke stranke da štede, ako mogu penzioneri da štede, ako svi mogu da štede, onda može i crkva. S druge strane, zbog čega jedino o čemu nismo čuli ni reč, je pitanje rudne rente. Podsetiću vas, rudna renta koja se naplaćuje NIS-u je 3% na izvađenu naftu i gas. Istovremeno, zakonska obaveza je da bude 7%, a u okruženju je između 10 i 20%. U Rusiji je 17%. A sve se to pravdalo time da će, ne znam, Rusija u Savetu bezbednosti blokirati nezavisnost Kosova, a da će istovremeno kada prođe južni tok kroz Srbiju, to sve biti dugoročno vraćeno. Ništa se od toga nije dogodilo. Ništa se nije dogodilo, jer može da piše što god hoćete u Ustavu, kad ja na neki deo svoje teritorije moram da idem sa pasošem, taj deo nije moja teritorija. I to je vrlo jasna i notorna činjenica. S druge strane, sam predsednik Rusije, Vladimir Putin, se pozivao na nezavisnost Kosova kao primer, zbog čega Krim može da se osamostali u nezavisnu državu?I to je cela priča. Zbog toga ja postavljam pitanje – zašto se ne razgovara o rudnoj renti? Zašto se ne razgovara recimo o ukidanju posrednika pri kupovini gasa? Još pre nekoliko godina je bilo razgovora o tome. Čemu služe posrednici u kupovini gasa, kada Srbija kupuje gas od Rusije, u uslovima gde to košta ovu zemlju između 18, 20 pa i više miliona evra godišnje, a ti posrednici ne služe ničemu? Da ne služe ničemu, govori činjenica da od 2000. do 2007. godine nisu postojali posrednici i sve je funkcionisalo. I za vreme Vlade Koštunice dr Vojislava, je to naravno vraćeno da bi se ponovo moglo iz nekih političkih razloga uzimati pare poreskih obveznika. Jer sve to na kraju krajeva, neko plati. Zbog toga mislim, ovde je spomenuta vrednost „Telekoma“, EPS-a, itd, da ukoliko se ne ode u ozbiljne političke promene, a političke promene su pre svega, da se shvati da dokle god su penzije deo budžeta, budžet će imati deficit, tačka. Ne može biti drugačije. Kome je interes da se ne reši pitanje Penzionog fonda? Kome je interes da se recimo, novac od prodaje „Telekoma“ celokupno ne stavi u taj fond i iz tog fonda isplaćuju penzije, a da se budžet rastereti? Zašto? Zbog toga što bi tog momenta postojanjem Fonda mnoge bankarske institucije u kojima prste imaju niz uticajnih ljudi i niz političara u ovoj zemlji, te bankarske institucije više ne bi mogle da zelenaše sa kamatama kao što je to sada slučaj. Nije slučajno uništen bankarski sistem ove zemlje, nego je namerno to urađeno, zato, ako ste primetili iz ove stranke koje nema više u parlamentu, su bili guverneri Narodne banke koji su se trudili svim silama da unište i zatru svaki trag bankarstva u ovoj zemlji. I sad ja vas pitam, ako se ne krene od toga, zar vi stvarno mislite da će se nešto sistemski promeniti? Idući budžet, 2016. godine, će zadužiti Srbiju još više. Idući budžet će dići spoljni dug na 80%, na 90%. Idući budžet će nastaviti sve ove trendove, ali neće rešiti ništa. Zato vas pozivam, LSV je podnela šest amandmana. Pogledajte te amandmane. Oni su rađeni u dobroj volji, sa namerom da se pomogne ovoj zemlji da shvati, da bez čistih računa, bez čistog knjigovodstva, bez recimo Zavoda za statistiku Vojvodine, jer ja ću vam skrenuti pažnju, mi imamo stalno problem oko toga koliki je vojvođanski budžet. Koji su izvorni prihodi u Vojvodini? A stvar je jednostavna. Oni se mogu vrlo jasno utvrditi, napisati i napraviti zakon o finansiranju AP Vojvodine. I rešiti jednom zauvek to pitanje. Zašto se to ne radi, zašto određenim strukturama, istim onim strukturama koje su gubitaša „Galeniku“ natovarili na grbaču svim ljudima u ovoj zemlji, koji su nedodirljivi iz političkih razloga. Svima njima odgovara da AP Vojvodina bude u ne rešenom statusu i da služi isključivo za politička potkusurivanja, a ne da korisno služi građanima na jednom delu teritorije RS. Tu je cela priča. Zašto je teško reći da su izvorni prihodi pokrajine, recimo porez na zarade zaposlenih sa prebivalištem na teritoriji AP Vojvodine, porez na dobit obveznika koji imaju sedište i ostvaruju pretežni poslovni interes na teritoriji Vojvodine, zašto je teško reći da prihodi od naknada za korišćenje mineralnih sirovina i geotermalnih resursa pripadaju AP Vojvodine? Zato što, tog momenta kada bi se to desilo, se gubi mogućnost da se sve nagura u ovu debelu knjižurinu u koju se ništa ne vidi, bilo bi mnogo jasnije, a toga se, nažalost, političke strukture u ovoj zemlji boje. Ja se nadam toplo, da će ova Vlada smoći snage da preskoči samu sebe i da shvati da je krajnji čas da se prestane sa škodljivom praksom, kako je bilo do sada, da se puni budžet prodajama i pozajmicama, da se shvati da bez čistih računa neće biti duge ljubavi. Da se shvati da ne može da postoji niko ko je iznad države i društva, niti da u trenucima kada nam je potrebna ukupna solidarnost, sve da postoji bilo ko, da li su to političke stranke, da li su to crkve, koji može da ne ponese svoj deo tereta, ne može niko ko je apriorno oslobođen poreza na dobit, ne može da postoji niko ko neće u skladu sa svojim kvalifikacijama i sa svojim radom biti pravično plaćen. To ne sme da postoji. Upravo zbog toga, PIO fond koji bi bio formiran, je jedini put da se izvuče Srbija iz problema koji će se prenositi iz budžeta u budžet. Ali to je politička odluka i zato vam kažem, politička kriza Srbije je ono što je suština, nije priča o ekonomskoj krizi. Ekonomska kriza se reši. I druge zemlje su bile u ekonomskim krizama pa su se izvukle, samo Srbija je u kaljuzi. Hvala lepo.
Zahvaljujem gospodine Čanak. Reč ima ministar u Vladi, dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Postoji nekoliko stvari koje sam čuo od gospodina Čanka sa kojima se slažem i nekoliko stvari sa kojima se ne slažem. Prva stvar za koju smatram da ne stoji, mi smo u decembru mesecu zabeležili značajan porast naplate PDV, dakle uopšte ne može da se govori o smanjenju agregatne tražnje. Tako da ne može da se govori o tome da će efekti ovog budžeta i svega što je Vlada preduzimala stvoriti neki katastrofalni efekat po budžet, po markoekonomsku stabilnost Republike Srbije. Što se tiče smanjenja broja zaposlenih u javnom sektoru, mislim da smo svi svesni da se radi o kadru koji smo svi zapošljavali, neki više, neki manje, ali znamo da se najviše zapošljavalo od 2008-2012. godine, to pokazuje statistika. To nema niko da tvrdi ovako ili onako, to se pokazuje u svim brojevima. Mi smo uspeli, mogu da vam govorim o MUP, da skoro za 700 ljudi smanjimo od aprila do danas, uglavnom ljudi koji su otišli kroz prirodni odliv, ljudi koji su otišli na različite načine, bez ikakvih većih potresa. Tu pričam o sektoru bezbednosti, koji je uvek osetljiv, u svakoj državi. Mi se trudimo da pronađemo načine da smanjimo opterećenje po sve građane Srbije, pa i te ljude koji žive u Vojvodini, pošto oni plaćaju često plate tom stranačkom kadru koji, kako kažem, neka bude da smo ga svi zapošljavali i mi se trudimo da to uradimo na način da to ne pravi stres u društvu. S druge strane, samo u poslednjih nekoliko meseci Frezenijus medical ker otvoren je u Vršcu - 439 novih radnih mesta „Fleš kalcedonija“ u Apatinu - 203 nova mesta, u Rumi - „Adrijana teks“ - 264 nova radna mesta, „Svarovski“ u Subotici - 600 novih radnih mesta. Dakle, Vlada se trudi, i ovoj je samo deo, nisam naveo sve što postoji, da investicijom u svaki deo svoje zemlje poveća uposlenost, da pokušamo da privatne kompanije budu onaj zdravi osnov privrede. Trudimo se da stvorimo jedno potpuno drugačije i zdravije društvo. Što se tiče stvari oko koje se slažemo, rekli ste da je jedan veliki deo opterećenja u budžetu za narednu godinu vraćanje dugova iz prošlosti. Apsolutno se slažem. Ali, kako je došlo do toga? To je stvar koju ne možemo izbeći. Kad se pomenu dugovi iz prošlosti, kada dođu na naplatu, moramo se setiti kako su ti dugovi nastali. Kada pomenemo od onog što je obično ispod crte kada se radi u budžetu, kada se ne prikazuje uvek transprarentno u svakom budžetu unazad ono što nismo godinama mogli da vidimo jasno, to su bili dugovi banaka, recimo, koje su razorene. Pričam narodnim jezikom, opljačkane i razorene, od toga da smo imali Razvojnu banku Vojvodine, Srpsku banku, Agrobanku, Univerzal banku, koje su stvorile tolike dugove za Republiku Srbiju koje danas snose svi građani, a koje nije napravila ni SNS ni ova Vlada i ja sam uveren da ni vi lično, ni stranka koju predvodite, neće podržavati kriminalce i lopove. Uveren sam u to. Nadam se da me nećete demantovati u svom političkom delovanju. Ljudi koje proveravamo od Fonda za kapitalna ulaganja AP Vojvodine, Pokrajinskog sekretarijata za nauku i tehnološki razvoj, Fonda za razvoj AP Vojvodine, osnivanje „Tesla banke“ u Zagrebu koja je koštala preko 25 miliona dinara građane Republike Srbije, šta smo sve ustanovili, neću da ulazim u detalje, pošto to radimo zajedno i sa tužilaštvom i, na kraju krajeva, to će biti i na sudovima… Sve ono što smo radili vezano za slučajeve u Novom Sadu, poslednji slučaj sa Zavodom za izgradnju grada, gde su faktički građani Republike Srbije, naravno Vojvodine i Novog Sada, oštećeni za četiri miliona evra, gde se bivši direktor Zavoda za izgradnju grada, Borislav Novaković i Mirjana Dejanović, bivši pomoćnik direktora, sumnjiče, odnosno postoje osnovane sumnje da su izvršili krivično delo zloupotrebe službenog položaja na taj način što su suprotno izveštaju komisije, prvo je Novaković doneo odluku kojom je priznao kvalifikaciju „Borovici transportu“ mimo zakona, a zatim u prvoj fazi restriktivnog postupka Mirjana Dejanović izdala naloge službama da pripreme takvu dokumentaciju, unapred znajući da to nije u skladu sa zakonom. Na kraju, u drugoj fazi restriktivnog postupka zaključili su dva ugovora sa navedenim pravnim licem i naneli štetu gradu Novom Sadu, građanima Vojvodine od preko 4 miliona evra. Takve stvari, koje su se dešavale, a kada ste rekli „Galenika“, za „Galeniku“ da kažem, jednim delom, tužilaštvo za organizovani kriminal je pokrenuo 2013. godine prvu fazu akcije kada su uhapšeni nekoliko pomoćnika i generalni direktora, da sada ne nabrajam sva imena, pošto ima više ljudi. Mi smo proširili tu istragu i imali nove dokaze i pre nekoliko meseci smo uhapsili drugu grupu ljudi za slične zloupotrebe u „Galenici“. To je nanelo takvu štetu RS da ova Vlada mora da se napne iz petnih žila da bi uspela samo da vrati ogromne dugove na osnovu razaranja koji su nastali u našoj zemlji, a naravno da su se zaduživale vlade. Zaduživale su se vlade neodgovorno ponašajući se 2008. i 2009. godine kada nisu predvidele da će kriza ili, kako su tada obaveštavale javnost, da će kriza mimoići Srbiju i da ćemo mi još da profitiramo, pa su onda 2009. godine na primeru mog ministarstva, na osnovu čega recimo i vraćamo jedan deo dugova od tada, je doneta odluka da se linearno smanje sve pozicije za 26%. U jednom trenutku ministarstvo do 2011. ili 2012.godine nije plaćalo uredno svoje račune za telekom i struju. Stvorio se ogroman dug i mi smo sada pronašli načina da iz jednog dela sredstava koje smo uštedeli, koje nisu realizovane, ali uz pomoć Ministarstva finansija, da vratimo oko milijardu dinara tog duga. To će biti i veliki rezultat za MUP. Što se tiče svega ostalog, slažem se, mi smo povećali naplatu akciza na naftu merama koje država sprovodi na pametan način i naročito posle odluke da se krene sa markiranjem nafte i gasa, koje su na dobar način u velikoj meri suzbile šverc i isto tako mogu da vam kažem da smo u velikoj meri povećali akcize, između ostalog, i zbog borbe protiv šverca duvana. Samo u poslednjih 20 dana gotovo 15 tona ilegalnog duvana je uhvaćeno i to na teritoriji opština Šabac, Sremska Mitrovica i Ruma. Radimo detaljne finansijske istrage koje naravno treba ne samo da dovedu do hapšenja, pošto nam nije to cilj, i drago mi je da sve ono što smo sproveli od kada sam ja ministar unutrašnjih poslova, nijedna osoba nije oslobođena optužnice koja podiže krivične prijave i optužnice koju podiže tužilaštvo. Znači da je taj posao urađen dobro policijski. Očekujem i od vas kao lidera jedne od stranaka, regionalne stranke iz AP Vojvodine da nam pomognete time što nećete podržavati kriminalce, gde god da su, nebitno iz koje stranke da su, da ćete pokazati da vaša stranka hoće da se zaista bori za interese onih građana koje predstavlja, a ne onih koji su po meni, i to je politički stav, moj politički stav, neko ko je imao priliku da godinama vodi Vojvodinu sa ovakvim ili onakvim fondovima i da za to vreme Vojvođani postaju sve siromašniji. Gde je onda tu moral? Zašto onda kažete – ja ne mogu bolje, ne mogu da to radim? Ne, vi ostajete na tom mestu po svaku cenu. Ako je to način da se vodi politika, može i tako, ali ja mislim da to ne zaslužuje podršku ljudi koji žive u Vojvodini. Na kraju krajeva, oni to na izborima i pokazuju više nego jasno. Baš zato i nemamo nove izbore u Vojvodini, zato što bi se takva volja građana Vojvodine jasno i pokazala i pokazaće se.Da li će se pokazati za mesec, šest ili za više meseci, nije ni važno. Ona će biti jasna. Ljudi u Vojvodini žele da žive bolje. Ove mere Vlade pokazuju da se Vlada jasno bori protiv korupcije i kriminala, da pokušava da u teškoj situaciji uštedi, što je i rebalans pokazao, jer mi smo kroz rebalans uštedeli novac, vratili smo novac državi. To je prvi put posle mnogo godina da se takva stvar dešava. U budžetu za 2015. godinu kada je MMF, imali smo priliku da predstavnik MMF bude i na sednici Vlade u Beogradu i da razgovaramo o merama koje Vlada preduzima, kada su ljudi iz MMF rekli da su mere koje država preduzima ozbiljne i odgovorne, meni je to jedna od najboljih garancija da smo na dobrom putu da ozdravimo našu ekonomiju. Zato i kada govorimo ovde želim da razgovaram sa onim ljudima koji su odgovorni, naravno, pre svega ministar finansija, ali, želim i ja kao član Vlade da učestvujem u ovoj raspravi, želim podršku onih ljudi koji smatraju da ovu zemlju treba da pomognu, da treba da pomognu da idemo brže napred, da treba da pomognu da ozdravimo našu ekonomiju. Da prestanemo da budemo na državnim jaslama, da se ne bune kada smanjimo političkim strankama 35% prihoda, kao što smo smanjili, nego da kažu – to je dobra mera. To je dobra mera koja pokazuje – hajde da smanjimo najviše. Stranka kojoj pripadam, SNS je izgubila onda najviše i to je u redu. Treba da se podeli taj teret koji postoji u društvu i zato moramo da radimo zajedno. Zbog toga očekujem i vašu podršku, ne znam da li je realno da kažem, budžetu pošto ste vi opoziciona stranka, ali vašu podršku reformama Vladi, onome što radimo, pogotovo borbi protiv korupcije i kriminala, pošto sam siguran da i već možete da vidite da postoji dosta stvari koje u najmanju ruku, da ne iznosim težu kvalifikaciju, nisu u skladu sa zakonom i koje dosta podsećaju na ozbiljna koruptivna dela. Naravno, policija i tužilaštvo će se truditi da to sve rasvetle, da pokažemo da smo u pravu kada o tome govorimo. Naravno, sudovi će donositi, kao i u svakoj normalnoj zemlji, presude šta je i kako je, ali sam siguran da ne možete da mislite da je normalno da se nameštaju tenderi i da se falsifikuju isprave i da se tako otima novac od građana, a da vi kažete, na primer, da neko kaže da podržava takvu vlast. Apsolutno sam siguran da to niko častan i moralan ne može da učini. Ne bih više, toliko. Hvala vam.
Zahvaljujem dr Stefanoviću. Reč ima ministar u Vladi, dr Dušan Vujović.
Zahvaljujem se na dosta konkretnih komentara, sugestija, pitanja, itd. Mislim da neka pitanja zahtevaju mnogo dublju raspravu i mnogo, da kažem, drugačiji format. Najavio sam da ćemo čim završimo ovaj ciklus se vratiti na definisanje zakona, odnosno završavanja Zakona o lokalnoj samoupravi i finansiranju Vojvodine. Mislim da će to biti pravo mesto i način da se sve te stvari pogledaju smireno i ja bih da to stavimo u kontekst nekih međunarodnih standarda, makar onih profesionalnih koje sam ja gledao, koji su uspešni, gde se radi paralelno, ne samo finansiranje, nego i asignacija i obaveza i prava, prema tome, da se nađe jedan model koji će u Srbiji da to otvori na pravi i transparentan način. To je rasprava koja ipak zahteva malo više vremena, ne bih sada ulazio u te detalje. Ako dozvolite, samo nekoliko korekcija koje mislim da su jako važne. Mi ćemo za par dana na Vladi usvojiti fiskalnu strategiju i dostaviti dokument svim zainteresovanim institucijama, uključujući i Skupštinu Srbije, i to će biti javni dokument. Samo želim da napomenem jednu stvar, to je jako važno, po našim poslednjim projekcijama mi očekujemo da će, obzirom na uštede koje su već ostvarene, obzirom na one deficite koje ovde planiramo, mi očekujemo da dug dostigne maksimum negde u trećem, četvrtom kvartalu 2016. godine, a za 2016. godinu prosek da bude 77,5% društvenog proizvoda i da krene da pada na 76,9 u 2017. godini. Znači, to je naš plan i to je ono kako mi definišemo održivu fiskalnu konsolidaciju. To nam je cilj i ovo je uračunato u sve elemente, ne može se prosto izračunati zato što ovo smanjenje deficita koje smo danas pomenuli od 1% već doprinosi manjoj potrebi zaduživanja. Refinansiranje koje će smanjiti kamate, takođe smanjuje onaj deo sa 130 milijardi na nižu svotu. Mi smo uzeli dosta složeni model kojim pratimo sve. Naša projekcija je, sa kojom se slažu svi, da ćemo krajem 2016. godine, ako ostvarimo sve kao što planiramo u fiskalnoj strategiji, udariti taj plafon i krenuti da padamo sa učešćem duga u društvenom proizvodu. Naravno da tu postoje rizici, naravno da tu postoje elementi koje ne možemo da kontrolišemo, ali je konzistentnost ovih cifara koje mi imamo nešto što želimo svima da predložimo i da pokažemo i da to bude osnova za neku diskusiju. Naše projekcije su nešto malo bolje. Tačno je da u našem zakonu napisano 45%, tačno je da su nam davno govorili o tome da je 45% naš plafon koji stoji u zakonu. Međutim, mislim da su se ključni parametri toga već promenili, Srbiji već pada cena duga. Kao što je mastriks 60%, tako će Srbija verovatno morati da prilagodi te svoje parametre iz zakona, jer oni uključuju ne samo nivo duga nego i ročnost duga i kamate i to zajedno daje neku cifru. Ta cifra je zavisna od svih elemenata koji u nju ulaze. Mislim da bi bilo zrelo da pogledamo koja je to cifra, odnosno, za mene je suština da u stvari imamo u nekoj diskusiji koji je to rok u kome želimo da dostignemo nivo mastriksa, svakako negde u momentu očekivanog članstva u EU. Što se tiče deficita, tu nema nikakve dileme. Vi ste potpuno u pravu, pravi deficit koji mi predlažemo je 191 milijarda. To je po mojim računicama, pošto je društveni proizvod 3.970, to je 4,8%. Tu nema nikakve dileme, taj sam broj rekao, kolega je proverio kada sam pričao. Prema tome, 4,8%, ali to nije uporedivo sa onom prošlogodišnjom cifrom koju smo dali, pošto ta cifra nije uključivala garancije koje su realizovane. Da budem vrlo precizan, garancije koje se nalaze na prvoj strani budžeta, tamo u obrazloženju postoji neka fus nota, ali na prvoj strani budžeta stoji 30 plus dve milijarde. Da budem precizan, u fus noti bi trebalo da stoji sledeće, da se to odnosi, veći deo, 25 milijardi od toga se odnosi na stare garancije, samo pet milijardi su garancije izdate „Srbijagasu“ u 2014. godini. Sve ostalo odnosi se na garancije iz prethodnih perioda koje će se aktivirati u narednom periodu. To su – „Srbijagas“ ranije garancije 14 milijardi, „Železnica“ 5,1 milijarda, „Smederevo“ 3,2 milijarde, „Galenika“, koju vi pominjete, dve milijarde i JAT, stari JAT, ne ER Srbija, stari JAT 1,2 milijarde, zajedno 30,5 milijardi. To je ta cifra. Mi je otvoreno stavljamo unutra, većinu tih stvari mi nismo mogli da izbegnemo. Predlažem da napravimo zaokret, da takvih garancija koje su bacanje para u suštini, nama se samo ispostavio račun koji u stvari moramo da platimo, to nije dobro i to moramo da zaustavimo u budućnosti. Prema tome, ima prostora za diskusiju kako to da se uradi. Mislim da ćemo biti tokom godina izloženi pritiscima, ali želimo da upravo ovim budžetom ne dozvolimo te pritiske, znači da nema više garancija za likvidnost, odnosno za tekuće poslovanje. Ovo o Vojvodini, to mislim da treba da se razgovara u širem nekom kontekstu. Cifre koje mi imamo se nešto malo razlikuju u budžetu ovde, 34,7 milijardi je neka naša cifra. Verovatno, kao što svi ostali, plate u obrazovanju i ostalo, smatraju, i mi smo protočni bojler. Država ogromna sredstva propušta kroz budžet kao protočni bojler. Pretpostavljam da je sličan odnos i za Vojvodinu. Verovatno time može aktivno da se upravlja, ali to zahteva drugačiji sistem budžeta zasnovan na performansama. Kolege mi kažu u slučaju crkve, crkve plaćaju porez na imovinu, osim na onu koja se neposredno koristi za bogosluženje, čak i tada, ako je nekom izdata na više od 183 dana. Da li je to tačno ili ne, možemo da proverimo i da vam u pismenom obliku odgovorimo, ali mislim da je u redu da svi plaćaju i da svi imaju ravnopravni tretman. Princip mislim da je prihvatljiv, da li se u datoj situaciji, konkretnoj sve to uklapa ili ne, to je faktička stvar koju ćemo proveriti i javiti vam. Što se tiče svih ostalih elemenata, želim da kažem sledeće. Predmet diskusije oko racionalnog upravljanja prirodnim resursima u širem smislu, a posle toga i u svakom konkretnom sektoru je nešto čime se mi vrlo ozbiljno bavimo. To nije lako preokrenuti zato što su neke stvari dogovorene u sklopu nekih širih aranžmana koji nisu bili dovoljno transparentni. Sigurno znam da je premijer to postavljao kao otvoreno pitanje u razgovorima sa NIS-om, odnosno razgovorima sa „Gasporomom“, glavnim vlasnikom. Koja su rešenja moguća itd, to je nešto što ćemo morati verovatno da vas izvestimo kad vidimo kako se situacija razvija. Trenutno ne znam šta se tu dešava, odnosno koje sve mogućnosti postoje. Mislim da će premijer biti vrlo spreman da vam na to odgovori. Takođe se slažem da postoji čitav niz stvari gde mi možemo bolje da raspoređujemo prihode. Želim samo da kažem da se prema našim podacima porez na dohodak, odnosno na plate, onih 10% raspoređuje u proporciji 18% u Vojvodini, 80% lokalu i samo 2% Srbiji. Veliki deo, 98% ostaje u Vojvodini, ali lokal uzima gro. To je nešto što možda treba da se proveri, to je naša formula. To je diferencirano prema gradovima, prema lokalnoj upravi, ali mislim da su pravila dosta transparentna. Što se tiče dobiti, naša informacija je da 42,7% dobiti ostaje u Vojvodini. To je nešto što treba imati u vidu kao činjenicu. Što se tiče vaših amandmana, pogledaćemo ih i imaćemo prekosutra priliku da razgovaramo pojedinačno o konkretnim amandmanima. Hvala vam.
Zahvaljujem dr Vujović. Reč ima ministar dr Kori Udovički. Izvolite.
Prvo ću se nadovezati na ovu diskusiju, a zatim ću odgovoriti i poslaniku Ugljaninu. Nažalost, on sad više nije u sali, ali mehanizam prijavljivanja me nije ubacio ranije. Prvo, kada je reč o fiskalnoj decentralizaciji, koja je jedna bitna mera kojoj se moramo okrenuti u narednom periodu u sklopu celokupne reforme javne uprave, velike radikalne promene u načinu finansiranja lokalnih samouprava i pokrajine u toku 2015. godine ne mogu da se urade, zbog toga što je 2015. godina u kojoj se već radi jedna snažna fiskalna konsolidacija i jako je važno i potrebno da možemo da raspolažemo instrumentima koje imamo na najpredvidiviji mogući način. Sa druge strane, činjenica je da je raspodela nadležnosti i izvora finansiranja između Republike, pokrajina i lokalnih samouprava u Srbiji jedan vrlo složen problem kojim se do sada nismo dobro bavili. Bio je visoko politizovan i svaki put kad se prelamalo preko kolena napravljena je velika šteta. Ovog puta nacrt akcionog plana za reformu javne uprave u Srbiji predviđa da se tokom 2015. godine rade pažljive analize problema i diskusija i da se dođe, možda ne već krajem 2015. godine, ali i rano u 2016. godini do društvenog konsenzusa, kojim merama možemo da krenemo i kako da taj zamršeni čvor, koji priznajemo da u Srbiji nije dobro rešen, a nije dobro rešen zato što je, kao što kažem, bio visoko politizovan u jednom ambijentu gde su partijski interesi bili važniji od ispravljanja grešaka i opet ishitrenih ili krajnje politizovanih mera još iz prethodnog perioda, iz 90-ih, nije urađeno u najboljem interesu i finansijske kontrole i prava na samoupravu i optimalnog donošenja odluka i poštovanja principa supsidijarnosti, sve zajedno nije rađeno kako treba i nećemo to ispraviti preko noći. Imamo 2015. i deo 2016. godine da tu reformu pažljivu i u jednom širokom dijalogu celog našeg društva osmislimo. U međuvremenu najviši prioritet jeste ova fiskalna konsolidacija, u kojoj se po prvi put ozbiljno menja rashodna strana budžeta, u smislu trajno i strukturno, a to znači da menjamo način na koji će se stvari raditi. Do sada je bilo više puta nekakvog smanjivanja troškova na rashodnoj strani, pre svega materijalnih, a na kraju uvek kapitalnih izdataka. Znači, štitili smo potrošnju danas na račun rasta i mogućnosti da se ljudi zapošljavaju i da zapravo imamo veću proizvodnju, a samim tim i veću potrošnju sutra u svim budžetima do sada. Onda kada je i došlo do više investiranja, to je rađeno na račun privatizacionih prihoda u manjem delu, a dobar deo privatizacionih prihoda opet je otišao na potrošnju u svim prethodnim godinama. Ovo je jedan odgovoran budžet, u kome po prvi put kažemo – ne, mi moramo sada stvarno da se pitamo kolika je ta država sa kojom želimo i moramo da radimo i kakva je i koliko je ona delotvorna? Postavilo se pitanje programa na osnovu kojeg ćemo zapravo i da dođemo do stvarne reorganizacije te države, odnosno do smanjenja i viškova zaposlenih kojih sada ima. U ovom trenutku mogu da najavim, a to je i jasno u akcionom planu, čiji je nacrt već bio jednom diskutovan, suština ovog dela tog nacrta se uopšte nije promenila i on je već sad ponovo na veb sajtu i sa njime može javnost da se upozna, i ne samo da se upozna, već i da učestvuje u diskusiji kako mislimo to da radimo. Suština je da postoje dve faze. Dakle, ova prva faza je pre svega skoncentrisana na fiskalnu konsolidaciju i na najočiglednije viškove. Tačan program racionalizacije tih najočiglednijih viškova radiće ne samo Ministarstvo za državnu upravu i lokalnu samoupravu, pa čak i ne samo Vlada Srbije, nego u svakom resoru sve institucije koje zapošljavaju radnike moraju da se preispitaju, da se povežu sa svojim resorom, a zatim i uz podršku Ministarstva za državnu upravu i lokalnu samoupravu da dođemo do sagledavanja tačno gde su ti, da tako kažem, najprevaziđeniji poslovi ili gde je bilo najviše zapošljavanja bez nekakvog istinskog osnova i bez proizvodnje pozitivnog efekta po rad države. Jer, nama je najvažniji cilj, ne samo da se smanji potrošnja, to bi bilo lako, to bi moglo da se uradi jednostavnim lineranim smanjenjem broja gde god nije otišlo dovoljno prirodnim odlivom. Međutim, mi ne želimo da idemo čisto linearno, upravo zato što želimo da nagradimo, odnosno ispoštujemo one koji su vodili računa o produktivnosti, o tome da se domaćinski ponašaju, a da sa druge strane identifikujemo one institucije koje su ili bile nedomaćinske ili se prosto nisu prilagodile potrebama novog vremena, evo već 15 godina. U toj prvoj fazi fokus je, kao što kažem, na manjem smanjenju, na manjoj reorganizaciji, na očiglednim viškovima, ali već tokom sledeće godine mi idemo redom i spremamo za ceo period koji sledi od tri godine, koliko imamo da sprovodimo ovu prvu fazu strategije reforme javne uprave, da stvarno dubinski preispitujemo sektor po sektor, da li on do kraja odgovara onome što ova država zahteva i šta nam je potrebno da bismo ušli kako treba u 21. vek i u Evropsku uniju kao jedna moderna država. Ta faza neće nužno uvek dovoditi do smanjenja zaposlenih. Postoje i institucije i poslovi kojima i te kako nedostaju ljudi, a naročito kvalifikovani kadrovi. Znači, suština posla koji je sada pred nama je pre svega stvaranje jedne drugačije, modernije i daleko delotvornije države koja će da podrži privredni rast, a ne da državu koristi za komplementarno socijalnu politiku. Socijalna politika mora da se vodi instrumentima socijalne politike, koje ovaj budžet takođe predviđa i koje ovaj budžet štiti. Detaljan plan racionalizacije još se radi i on će biti razrađen na vreme da se realizuje cilj koji je postavljen u ovom budžetu i na koji smo se obavezali, a to je da do smanjenja budžeta zaposlenih dođe do 30. juna 2015. godine. Zašto nemamo više urađeno do sada? Volela bih da skrenem pažnju na to da je neverovatno koliko je malo rađeno, analizirano, pripremano, poznato nama samima o našoj državi, onako kako smo to nasledili od prethodnih vlada. Očigledno je da se time nije niko bavio. Bilo je potrebno krenuti od nule, srediti do kraja registar sa kojim se bavila i prethodna Vlada, ali koji još uvek nije bio dovoljno pouzdan. Pravi registar, prave pouzdane brojke, onako kako to imaju najmodernije države koje se oslanjaju na elektronsku upravu, imaćemo tek dve godine od sada. Toliko će da bude potrebno da se pripremi zakonski okvir i da se pripremi informatički okvir da imamo pravu osnovu i registre građana i zaposlenih i institucija kako treba. Znači, oni će krenuti da se uspostavljaju pošto se uspostavi zakonski okviru 2015/2016. godini. Međutim, mi već sada imamo dovoljno podataka i pojačaćemo tokom 2015. godine sam registar zaposlenih kojim raspolaže Ministarstvo finansija, na način da možemo dovoljno dobro da identifikujemo gde su viškovi i gde su problemi i ko ne poštuje propise koje ćemo doneti u skladu sa planom racionalizacije cele javne uprave tokom prvog kvartala, do kraja prvog kvartala 2015. godine. Nadalje bih da odgovorim poslaniku Ugljaninu da trošenje na unapređenje statusa i ostvarivanja prava nacionalnih manjina u Srbiji nije u razdelu Ministarstva državne uprave i lokalne samouprave, nije ni u našoj nadležnosti. To je nadležnost, a prema tome i sredstva, su raspoređena u budžetu kod Kancelarije za ljudska i manjinska prava pri Vladi Srbije. Ta kancelarija i njen budžet iznosi 470 miliona dinara u ovoj godini, a razdeo baš za nacionalne manjine je 286. Pošto poslanik sada nije tu, neću ovu temu dalje razrađivati, ali samo da naglasim da su ova sredstva strogo usko usmerena na, da tako kažemo, dopunu realizacije prava ovih nacionalnih manjina u četiri oblasti, koje su njihova ustavna nadležnost. Međutim, nacionalne manjine, kao i svi građani Srbije, realizuju svoje interese i svoje potrebe kroz rad cele Vlade i u tom smislu je i poslanik Ugljanin pravilno uputio na problem da je veliki deo problema u statusu nacionalnih manjina u Srbiji u tome što su one nastanjene u regionalno najmanje razvijenim delovima Srbije. Tu trpe, kako nacionalne manjine, tako i većinsko stanovništvo, i Srbi i svi drugi. Rad na unapređivanju regionalnog razvoja i na njegovom ujednačavanju je jedno od najsloženijih ekonomskih zadataka koje bilo koja država ima, pogotovo kada je nasleđena tako velika razlika u nivou razvijenosti kao što ih imamo mi u Srbiji. Istina je da radom i ulaganjem na regionalnom razvoju, kao i u svim razdelima, odnosno u trošenju svih ministarstava koje se bave temama od naročitog interesa za nacionalne manjine, troše se vrlo ozbiljna budžetska sredstva koja su zapravo glavna sredstva sa kojima treba da unapredimo status pripadnika nacionalnih manjina, kao i svih građana u Srbiji. Ova sredstva koja sam spomenula, vezana za aktivnosti rada Kancelarije za ljudska i manjinska prava, su specijalno usmerena na dopunska i posebne programe, koje smatramo da moramo da razvijamo i trebamo da razvijamo. Samo još da spomenem da se priprema u sklopu Poglavlja 23 sa EU, jedna od predviđenih aktivnosti jeste i Akcioni plan na unapređenju statusa nacionalnih manjina u Srbiji, koji će mnogo preciznije i mnogo ciljanije opredeliti kako će se ta sredstva usmeravati. Istovremeno, moramo da skrenemo pažnju da do sada nisu rađene revizije kako su ta sredstva trošena u prošlosti i da će i na to ova Vlada obratiti mnogo veću pažnju nego što je to rađeno u prošlosti. Hvala.
Zahvaljujem ministru Udovički. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akta iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima narodni poslanik Nenad Čanak, replika. Izvolite.
Žao mi je što nije tu ministar policije, samo da jednu stvar razjasnimo. Ja zaista nijednog trenutka nisam govorio o strankama, ako ste primetili, nego sam govorio o stanju u društvu. Ako baš treba da govorim o strankama, podsetiću da je penzioni fond ukinut u vreme Slobodana Miloševića i da su tada penzije postale budžetski rashod, a pre toga su bile servisirane upravo iz Fonda za penziono-invalidsko osiguranje. Što se tiče ovog problema sa bankama, koji je spomenuo ministar policije, ja sam prvi koji insistira na tome da se svi ti problemi reše, da se oni koji su kršili zakon nađu pred licem pravde i imam jednu jedinu molbu – da prilikom istraživanja svih tih stvari se prvo obrati pažnja na članove Lige socijaldemokrata Vojvodine koji su bili ispred Lige socijaldemokrata Vojvodine delegirani da vrše određene poslove toga tipa, jer, prvo se moramo rešiti mangupa u našim redovima, pa onda sve ostalo. Što se tiče gospodina ministra finansija, ja bih imao samo jedno pitanje – da li vi priznajete, kao predstavnik države, da Republika Srbija duguje AP Vojvodini 150 milijardi dinara? Jer, to je vrlo važna stvar. Ja ne kažem da treba odmah isplatiti taj novac – novca nema. Ja ne govorim ništa takvo. Ali, ako se polovina budžeta opredeljuje na vraćanje dugova, da li postoji dug prema AP Vojvodini koji je nastao iz neisplaćivanja Ustavom propisane obaveze? Ako taj dug postoji, dovoljno je samo da konstatujemo da postoji. Jer, onda je pitanje šta ćemo dalje. Ja ne govorim o tome iz nekog ne znam kakvog razloga, nego zato što bi se preko tog novca moglo rešiti pitanje nezaposlenosti u Vojvodini, a to je za celu Srbiju izuzetno značajno. Znači, ja vas samo pitam konkretno – da li država Srbija priznaje da je dužna AP Vojvodini 150 milijardi dinara po osnovu člana Ustava kojim se garantuje da budžet AP Vojvodine ne može biti manji od 7%? Time što transferna sredstva predstavljaju preko polovine budžeta AP Vojvodine, AP Vojvodina se svake godine dovodi u poziciju da radi protivzakonitu stvar zato što je takođe zakonom određeno da tri sedmine budžeta mora biti uloženo u kapitalne investicije, a to je nemoguće, obzirom da onda ne ostaje uopšte novca za druge stvari. Znači, AP Vojvodina je, neizvršavanjem obaveza Republike Srbije prema njoj, dovedena u poziciju da svake godine krši zakon. Pitam gospođu ministra za državnu upravu, interesuje me jedna stvar. Vi stalno govorite o fiskalnoj konsolidaciji i govorite da je ona nemoguća ukoliko ne postoji centralizacija. Jel to što ste rekli oko alata kojima se to može uraditi? Vaše reči su – fiskalna decentralizacija nije moguća, jer radimo na fiskalnoj konsolidaciji, koje insistiraju na instrumentima da to možemo da sprovedemo. To su vaše reči. Dakle, molim samo da mi ministar finansija odgovori – da li Republika Srbija duguje AP Vojvodini po osnovu Ustava 150 milijardi dinara? Hvala lepo.
Zahvaljujem, gospodine Čanak. Primetili su narodni poslanici, pošto ste odgovarali na replike tri ministra, dao sam vam duplo vreme. Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Kori Udovički.
Ne mogu da tačno ponovim reči koje sam rekla, ali znam šta sam htela da kažem, a to je da ne možemo usred fiskalne konsolidacije menjati instrumente. To je da kao u sred trke menjate konje. Mi sad moramo da sa ovim sistemom koji nam je poznat, čijim instrumentima znamo kako radimo, bez obzira što nije nužno idealno, unapređenja može i mora da bude, mi sad moramo da uradimo taj najveći udar. Pazite, u programu fiskalne konsolidacije prva godina je najjača, kasnije dolaze godine koje će ići lakše. Znači, u ovom trenutku koncentracija mora biti na tome da sprovedemo ovo kako smo zacrtali, bez velikih potresa u načinu na koji uređujemo državu. Ne možete sve odjednom, sve lopte baciti. Da li bi možda bilo bolje da smo uradili ranije kako treba, tj. da ste u prethodnim vladama uradili fiskalnu decentralizaciju kako treba, pa da sada upravljamo fiskalnom konsolidacijom – vrlo verovatno, veoma verovatno – da, ukoliko bi ta fiskalna decentralizacija bila urađena kako treba. Jedan od problema u Srbiji je upravo što se nikada ne zna ko je odgovoran za koju odluku. Svaka je odluka raspodeljena na puno igrača, ne samo preko nivoa nadležnosti, nego i u okviru jednog istog nivoa i to je jedan veliki problem koji imamo. Taj se problem neće rešiti preko noći. I vraćam se na to – ne bi bilo mudro da se taj problem rešava fundamentalno, u godini kada vi fundamentalno vraćate ovo i ovakav sistem u nekakve održivije okvire. Znači, biće dovoljno komplikovano i ovako da uradimo racionalizaciju o kojoj govorimo, a bilo je teško i sa drugim merama koje smo pripremili. Biće fokusa i na programima reorganizacije velikih javnih preduzeća itd. Radi se na neverovatno mnogo frontova i to bi bilo otvaranje još jednog fronta koji ne bi išao nikome u korist. Ništa ne sprečava da tokom ove godine promišljamo i pripremamo, jer ako ste voljni i u strankama opozicije, a naročito regionalna Vojvodina, da se stvarno pitamo kako da sistem bolje funkcioniše, to neće biti stvar koja će se rešiti lako i osmisliti preko noći, jer je zamešeteljstvo koje smo nasledili zaista vrlo složeno. Ne smemo da rizikujemo, neće imati prostora da možemo da nekakvim merama se dese ponovo stvari koje su se desile i u prošlosti, da odjednom nekoga udarimo sa sredstvima koja zapravo ne zna kako da na najefikasniji način potroši, bez da se zapravo onda rasipaju ili potroše na pogrešan način. Znači, zadatak je tu, ali je prvi zadatak fiskalna konsolidacija.
Zahvaljujem gospođi Kori Udovički, potpredsedniku Vlade. Reč ima ministar u Vladi dr Dušan Vujović.
Voleo bih da mogu da vam odgovorim direktno i nedvosmisleno. Predložio sam, između redova, proces koji bi doveo do nekog rešenja. Znači, drugim rečima da se odmah po završetku ovog procesa u januaru mesecu ponovo vratimo finalizaciji i usvajanju Zakona o finansiranju Vojvodine i u sklopu toga razmotrimo čitav niz stvari koji se odnose između ostalog i na lociranje resursa i na sve elemente koji u to ulaze. Rezultat bi mogao da bude odgovor na ovo pitanje. Tu cifru tačno ne znam kako ste je dobili, ali sam siguran da proces može da dovede do cifre koja je i zasnovana na zakonu i prihvatljiva svima. (Nenad Čanak, s mesta: Pitam za dug prema Vojvodini, da li postoji?) Vi vidite, kada se menjaju pravila sva. Da, znam, vidite postoji pravilo da poljoprivreda ima pravo na određeni procenat i da Vojska ima pravo na određeni procenat i postoji čitav niz stvari koje se zajedno ne sabiraju do celine zato što se u budžetu pojavljuju autonomni tokovi drugi koji ugrožavaju celu sumu. Znači, ja sam zadužen za celinu budžeta. Želim da pogledamo kako to može na najbolji način da se reši i da taj proces konverira. To je najvažnije. Da li će to biti 158 ili ne znam koliko ste rekli milijardi ili neka druga cifra. Zato vam kažem, to se rešava u konceptu da to bude i po Ustavu, ali ne cifra, ne mogu cifre da se stavljaju kada se menjaju uslovi, razumete. Ako se promene ključni elementi. Rekao sam nešto što je jako važno, a to je da se radi u okviru održivog sistema to se engleski zove revenue and expenditure assignments. Znači, to je predlog prenošenja ili udela u prihodima i zaduženja u rashodima. To treba da bude definisano, dogovoreno i onda je to sistem koji je održiv. To je nešto što moramo da uradimo u svim elementima budžeta i onda ćemo imati situaciju u kojoj su i delovi i celina konzistentni. Znači, moj predlog je da se rešenje, da se dovođenjem Zakona o finansiranju Vojvodine, do finala i usvajanja u Skupštini, Zakona o lokalnoj samoupravi i svih ostalih sistemskih zakona koji su nam bitni uključujući i suštinski, sistemski prelazak na programsko budžetiranje, naći ćemo rešenje za sva ta pitanja istovremeno. (Nenad Čanak, s mesta: Da li ima duga ili nema?) To ne mogu da kažem, nije moje da licitiram svote. Znači, taj procesje sledeći, Vojvodina će u tom procesu reći - meni je trebalo da bude locirano toliko i toliko sredstava za te i te namene, a neko će reći – da, ali te namene su rešavane na drugi način i bili su drugi problemi u pitanju i onda će se naći neko rešenje. To je suština, da i jedni i drugi kažu šta misle i da se onda traži rešenje. (Nenad Čanak, s mesta: Govorili smo po Ustavu.) Znam, ali Ustav ima mnogo kategorija, ima kategorija stečenih prava gde stalno imamo problem šta to znači, razumete. U okviru tih kategorija to moramo i da rešavamo. Kada bi postojali apsolutni resursi kojim se apsolutna prava tako rešavaju, onda ne bi bilo problema, međutim, na žalost to ne postoji, postoji samo jedan dohodak iz koga jedna poreska osnovica iz koje se sve to rešava. To je problem.
Zahvaljujem ministru. Reč ima ministar Vulin. Izvolite.
Dakle, pošto se ovde pominjao deficit kada su u pitanju penzije. Deficit u penzija se ne može isplatiti, odnosno ne može se sanirati jednokratnom podrškom budžetu, ne može prodajom „Telekoma“, ne može jednom uplatom. Odnos kada penzije postaju naš deficit, kada imamo pad zaposlenosti. Jedini način da se ovaj problem reši jeste povećanje zaposlenosti i jeste povećanje broja osiguranika. Nema drugog načina. Mi sve vreme i ne radimo ništa drugo nego radimo na povećavanju zaposlenosti što uostalom brojke zaista i pokazuju. Moram sa ponosom da kažem da je sada značajno povećana količina novca koju dobijamo na osnovuprijavljenih radnika, pa i u penzioni fond, ali to nije nešto što će se završiti u toku jednog dana. Dakle, ne možemo jednokratno, ne može prodajom jednog preduzeća, nego isključivo povećanjem zaposlenosti.
Reč ima narodni poslanik Zoltan Pek.
Poštovani potpredsedniče, poštovani članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, govoriću o Zakonu o budžetu za 2015. godinu pošto mislimo da je ovo najvažniji zakon od ovih 12 zakona koji su pred nama. Predlogom budžeta za 2015. godinu je planiran deficit, kao što čuli od gospodina ministra, u iznosu od 191 milijardu dinara. Čuli smo nekoliko puta u toku današnjeg dana da je ovo prvi budžet gde su neki rashodi planirani koji do sada nisu bili planirani u prethodnim godinama kada je bilo reči o budžetu, a to su oni rashodi koju struka zove rashodima ispod crte. Znači, oni rashodi koji se u ovom budžetu odnose na otplatu glavnice za ranije pozajmice javnih preduzeća i tu je reč oko 30,7 milijardi dinara. Ako gledamo staru metodu pravljenja budžeta, onda ovaj deficit od 191 milijardu dinara bi bio smanjen sa ovih 30 milijardi, onda bi se iskazalo oko 160 milijardi dinara. Ali, mislimo da je ovaj metod načina pravljenja budžeta realniji i pozdravljamo ovu novinu. Kao što smo čuli deficit će biti smanjen. Neto nije smanjen znatno u velikoj meri, ali je smanjen. To je znači pozitivan korak napred. One mere i ovde su dve najvažnije mere koje ću istaći i koje će smanjiti deficit u 2015. godini i ne samo za 2015. godinu već i za naredne godine. U ovoj godini smo doneli zakone kojim mi smanjujemo plate i penzije i ovo je jedna mera koja u sledećoj godini, u 2015. godini će doneti pozitivne efekte. Mislim da je značajnije da je Vlada odlučila da obustavi izdavanje garancija, novih garancija za likvidnost, znači, za pokrivanje gubitaka javnih i državnih preduzeća. Zato mislim da je to pozitivno, jer u ovom budžetu vidimo da je nivo garancija oko 81 milijardu dinara, s tim ako ne dajemo nove garancije za likvidnost ovih firmi uzimamo na vrat neke probleme koje moramo da rešimo u toku sledećih godina, a problem je „Srbijagas“ i ako mogu reći ipovezana javna preduzeća koje snabdevaju gasom, ovde je reč o Azotari, Petrohemiji. Znači, oni su gubitaši i do sada nisu mogli da plaćaju gas. Znači, moramo da rešimoproblem ovih javnih preduzeća. Mislim, možda grešim, ali mislim da procene za dividende javnih preduzeća su malo predimenzionisane, znači, oko 16 milijardi dinara je u pitanju kod prihoda. Dosadašnja praksa je bila, da jedva smo dobili neke pare u budžet, a sada je predviđeno oko 16 milijardi dinara. Ali, znamo da u ovoj godini u 2014. godini imamo već pozitivan rast kod ovih dividendi, ako je dobro iskazano po realizaciji ovogodišnjeg budžeta, to je oko 9 milijardi dinara. Ako će biti onih svih 16 milijardi dinara ili 15 milijardi, 15 i nešto milijardi dinara, ja mislim da će tu biti pozitivni uticaj na naš budžet. Mislimo da je u poslednjih nekoliko meseci je došlo do pozitivnih povećanja naplate prihoda od poreza i malo smo uveli reda u poreskom sistemu. Ja se nadam da ćemo u sledećoj godini isto ovaj trend održati i sa tim ćemo moći isto da povećavamo prihode, znači, sa povećanjem poreske discipline i naplate poreza. Ovde u ovom budžetu još nisu, ali i mislim da ne bi ni trebalo da se ukalkulišu oni efekti koji će doneti borba protiv sive ekonomije. Ja mislim da ćemo sa tim moći da povećavamo prihodovnu stranu našeg budžeta. Što se tiče rashodovne strane budžeta, ovde je predviđeno 1.115 milijardi dinara rashoda i imamo u nekim kategorijama, rashodi se smanjuju, a u nekim kategorijama rashodi se povećavaju. Kod smanjenih rashoda ovde, kao što smo istakli ili kao što sam istakao da najveće uštede imamo kod plata i penzija, to je, kod plate, oko 22 milijarde dinara. Što se tiče subvencija, ovde moramo istaći da nažalost, subvencije za poljoprivredu su sada smanjene za oko šest milijardi dinara. To smo čuli iz nekih pretkazivanja ili sada u novom zakonu piše da će biti samo za 20 hektara zemlje podsticaj. To je oko, ako tako gledamo, oko šest milijardi dinara. Baš od tih šest milijardi dinara će biti smanjena. Ali treba da istaknem kod subvencija za poljoprivredu što je pozitivno da ćemo i vršiti neka kapitalna ulaganja što se tiče navodnjavanja i uradiće se jedna laboratorija za utvrđivanje kvaliteta sirovog mleka. Najveći rast u rashodovnoj strani su, ono što je sada rečeno da rashodi ispod crte, znači, onih 30 milijardi rashoda koji su sada u ovoj godini planirani kod rashoda za otplatu aktiviranih garancija javnih preduzeća. Ovde treba istaći da u drugim zemljama Evrope, garancije su takve prirode da jedan, dva ili tri posto se aktiviraju u toku godine, a nažalost kod nas to je oko 99 ili iznad 90% ovih garancija se aktivira, još moramo i plaćati, nažalost, i kamate na takve garancije. Meni je drago i našoj poslaničkoj grupi da je gospodin ministar nekoliko puta izneo problem što se tiče finansiranja Vojvodine, što će se doneti zakon o finansiranju Vojvodine, jer mislimo da je to najveći problem i mislim da sa tim bi mogli da rešimo problem finansiranja Vojvodine. Ovde kod, ako smo još kod Vojvodine, treba istaći da se vidi da su smanjena transferna sredstva za Vojvodinu, ali to su ona transferna sredstva ili ona sredstva koja se odnose na zarade radnika u javnom sektoru. Najveći rast imamo kod rashoda u kategoriji kamata. Ovde mislim da je najveći problem, kod rashoda, imamo u vezi te kategorije jer to je treća kategorija, najveća kategorija što se tiče rashoda. Posle penzija i zarada, mislim da su kamate treća kategorija. Ovde je reč o rastu oko 19 milijardi dinara. U poslednjih nekoliko godina za kamate smo više desetina milijardi dinara izdvajali i to, ja bih rekao, godinu na godinu, više milijardi dinara izdvajamo i nažalost ova tendencija će ostati i za naredne godine. Mislim, ako su moji podaci tačni, da smo za kamate u 2014. godini izdvajali oko 112 milijardi dinara, a u 2015. godini ćemo izdvajati oko 131 milijardu. Ovde isto treba reći da jedan deo, udeo kamate je nažalost na ove aktivirane garancije što smo dali javnim preduzećima, to je oko, ako sam dobro izračunao, oko devet milijardi dinara. Vlada je unela nekoliko bitnih mera koje će trajno smanjiti fiskalni deficit naše države, a to su, kao što sam rekao, smanjenje plata i penzija, smanjenje garancije za likvidnost javnih preduzeća, znači, novih garancija. Nadam se da će to i moći da izdrži i nažalost, smanjivanje prava za poljoprivredne subvencije. Mi, poslanička grupa SVM smo predali dva amandmana, ustvari jedan amandman na član 7. Zakona o budžetu, ali ovaj amandman sastoji se iz dva dela. Prvi deo se odnosi na sredstva Međuakademske komisije. Radi se o Srpskoj akademiji nauka i umetnosti i Mađarskoj akademiji nauka. Prošle godine smo nažalost izostavili ovu kategoriju rashoda i sa prvim rebalansom na našu inicijativu je stavljeno dva miliona dinara, ali nažalost u 2015. godini isto smo zaboravili ovu kategoriju sa ovim našim amandmanom bi mi ispravili ovu grešku i tražimo za troškove ove međuakademske komisije, za te troškove, 10 miliona dinara. Što se tiče drugog dela amandmana, taj deo amandmana se odnosi na izgradnju ili na adaptaciju Narodnog pozorišta u Subotici. Predviđeno je 35 miliona dinara za ovu svrhu. Mi smo tražili da se poveća ovaj iznos na 50 miliona dinara. Nadamo se da ćete ove amandman prihvatiti. Na kraju, da kažem da poslanici SVM će glasati za sve predložene zakone koji su po dnevnom redu na zasedanju. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Pek. Reč ima ministar Aleksandar Antić. Izvolite.
Ja bih hteo, naravno pozdravljajući sve uvažene narodne poslanike, da se zahvalim kolegi Peku, na jednom zaista sistematičnom pristupu sagledavanju budžeta, i razumevanju upravo onih ključnih elemenata koje je Vlada pokušala da stavi u prvi plan u svim merama koje su suština onoga što mi planiramo u godinama pred nama. Pre svega da stavim akcenat na upravo te teme koje ste pomenuli, vezano za javna preduzeća, od kojih nekoliko ključnih se nalazi, čija je, da kažem, finansijska stabilizacija i konsolidacija neophodna za ukupnu makroekonomsku stabilnost zemlje se nalaze u resoru Ministarstva rudarstva i energetike i iz te oblasti su, pre svega mislim na „Elektroprivredu Srbije“ i „Srbijagas“. Da bi se razumela održivost ovog sistema koji, ovako kada mi kažemo da u budžetu za 2015. godinu, nema predviđenih novih sredstava za zaduživanje, za „Srbijagas“ za plaćanje gasa, moram čisto da kažem kako to predviđamo da bude jedan održiv sistem. Malu digresiju bih napravio, mi smo na Vladi Republike Srbije usvojili program reorganizacije „Elektroprivrede Srbije“, na prvoj sledećoj sednici Vlade očekujem da će Vlada Srbije, usvojiti plan restrukturiranja „Srbijagasa“, koji „Srbijagas“ definiše kao vertikalno integrisanu kompaniju sa vlasnički razdvojenim energetskim delatnostima, što će omogućiti dodatno efikasnije funkcionisanje „Srbjagasa“. Paralelno sa tim, mi sa MMF-om, preko Svetske banke i IBRD, završavamo plan finansijske stabilizacije za EPS, i plan finansijske konsolidacije za „Srbijagas“ koji treba da definiše te neke ključne mere i principe po kojima će se ustanoviti neki novi načini funkcionisanja u ekonomskom smislu, kada su te kompanije u pitanju. Ali, u velikoj meri menjamo ambijent u kojima one funkcionišu, pre svega, mislim na „Srbijagas“. „Srbijagas“ najveći deo svojih finansijskih loših rezultata je bazirao na činjenici da je politika čitave države bila da se određena vrsta socijalnog mira i upošljavanja preduzeća preko Srbije i njihovog opstanka u radu, zasniva na tome da im „Srbijagas“ isporučuje gas koji se ne plaća. Tu pre svega mislim na nekoliko ključnih preduzeća u hemijskom kompleksu, a pre svega, ponovo, Petrohemija, Azotara, MSK. Ono što je premisa svega što ćemo raditi u 2015. godini, je upravo to da neće biti isporuka gasa onim kompanijama koje taj gas ne mogu da plate, i obezbeđujemo model kako da te kompanije funkcionišu u takvim uslovima. Vrlo smo blizu da obezbedimo taj model funkcionisanja i obezbeđivanja gasa upravo za taj hemijski kompleks, na način da hemijski kompleks može da radi, ali da to više ne bude jedino i isključivo na štetu „Srbijagasa“. Uspeli smo u sporazumu koji smo postigli sa NIS-om da obezbedimo za 2015. i 2016. godinu, za potrebe Petrohemije, po 50 miliona kubika gasa, koji se vadi iz domaćih nalazišta, po ceni od 280 dolara, za 1000 metara kubnih, koji predstavljaju otprilike 60% njihovih godišnjih potreba za gasom, po ceni koja je otprilike 40% jeftinija od ovoga što sada imaju, što omogućava da Petrohemija konačno ima cenu gasa koja je ekonomska. Dogovorili sa NIS-om paritete cena primarnog benzina i perolitičkog benzina, koji će omogućiti da Petrohemija uglavnom stabilizuje svoje poslovanje, a za onaj konačni korak je potrebna ona velika investicija, u novu polipropilensku liniju za proizvodnju, koju trenutno pregovaramo sa više kompanija koje su se javile da su zainteresovane za strateško partnerstvo za Petrohemiju. Konačno, kada su u pitanju Azotara i MSK, mi smo u ozbiljnoj fazi razgovora saGaspromom, odnosno našim ruskim partnerima, da probamo da vratimo onu toling shemu, koja je bila prisutna 2012. godine do, čini mi se, početka 2013. godine, kada je nažalost, ukinuta, ili ti, tog modela za doradu gasa, da ne kažem, barter aranžmana iz nekih 90-ih godina, koji bi trebali da omoguće da Azotara i MSK dobiju gas po ceni koji, jednostavno omogućuje njihovu proizvodnju i koji njihovu proizvodnju čini ekonomičnom i ne tera ih dalje u gubitke. I, konačno, drugi segment tih mera koje moramo da uspostavimo za „Srbijagas“ je jedna disciplina među lokalnim samoupravama, u plaćanju obaveza za gas, i jednostavno moramo napraviti takav model u kome svi segmenti, pre svega države, su odgovorni da u tom sistemu mi više nemamo tih kašnjenja u plaćanju, ili uopšte nedostatak plaćanja, jer jednostavno, „Srbijagas“ ne može više da nosi taj teret da isporučuje svima gas da on ne bude naplaćen, a da taj gas mora da se plati u inostranstvu, i to u valuti koja je konvertibilna. Moram i ovu priliku da iskoristim, i da još jednom iskažem ogromnu zahvalnost građanima, jer objektivno, građani su najbolje i najrevnosnije, i najrednovnije platiše svih obaveza za isporučene energente i upravo građani daju taj doprinos da naš energetski sistem bude stabilan i da imamo mogućnosti da ga činimo stabilnim na način da možemo da obezbedimo neophodne količine energenata. Dakle, hoću da zaključim, nismo planirali u 2015. godini dodatne subvencije za dodatna zaduživanja za plaćanje količina gasa koje ćemo tek obezbediti, već planiramo takav jedan sistem koji ima mnogo kockica i koji čini jedan ozbiljan mozaik kako da unapredimo poslovanje „Srbijagasa“ na način da on može da ispunjava svoje obaveze samostalno. Hvala.
Zahvaljujem, ministru Antiću. Reč ima narodni poslanik, šef poslaničke grupe Dragan Marković Palma. Izvolite, gospodine Markoviću.
Dame i gospodo odbornici, poštovani ministri, JS i poslanički klub JS, glasaće za rebalans budžeta, za budžet i ostale zakone, ali želim na samom početku da pohvalim ministra finansija koji nije čitao predlog budžeta, što znači da on ovu materiju veoma dobro poznaje. Imali smo slučaj ranijih godina, čak i kad su cifre i cifre, izgovarao je iz glave, tako da želim da vas pohvalim a videću kako ćete te cifre da sprovodite 2015. godine. Nadam se da ćete biti dobro. Zašto ćemo glasati za budžet? Iz više razloga. Prvo, za rebalans zato što povećanje prihoda desio se u rebalansu između poslednjeg rebalansa, odnosno pretposlednjeg i smanjenje troškova, upravo to su dve činjenice koje daju za pravo onom koji se bavi finansijama da napravi rebalans budžeta i na taj način će biti veća realizacija budžeta u procentima nego pre poslednje realizacije, odnosno u sredu kada bude bilo glasanje. Neću govoriti cifre, građani Srbije kada im kažete milijarde, milioni, to je za njih teško da mogu da shvate, imajući u vidu da danas prosečno domaćinstvo ima maksimalno od 30 do 45 hiljada dinara kući, tako da oni nikada nisu videli u ruci više miliona dinara i nećemo da ih zamaramo ciframa. A šta njih interesuje? Njih interesuje da li će na vreme biti penzija? Da biće na vreme penzija. Da li oni korisnici budžeta koji primaju plate iz budžeta mogu da računaju da će biti plate na vreme? Biće plate na vreme. Kakva će biti cena struje, gasa i sve ono što je osnovno za jednu porodicu, za jedno domaćinstvo, za privredne subjekte? Isto možemo da očekujemo da neće biti neke radikalne mere sa povećanjem cena i da oni koji se bave privredom ne mogu da pokriju sve troškove koje imaju. Jedinstvena Srbija će podržati ovaj zakon iz više razloga. Želim da kažem da bi mogli da budemo optimisti, moramo da vidimo da li je stvorena klima u 2015. godini za ekonomski razvoj ove države. Stvorena je klima. Pre nekoliko dana u Srbiji je bilo 15 predsednika vlada država i predsednik Vlade Kine. To prisustvo tih visokih funkcionera treba da iskoristimo, ali da ne čekamo da nas ministar finansija i predsednik Vlade Aleksandar Vučić spajaju sa ministrima ili, ne znam, privrednicima iz tih država, već sami da odlazimo u te države i da koristimo povoljnost koje ima Srbija, subvencije, i ono što je manje u Srbiji jeftinija struja nego što je u drugim državama u okruženju i na taj način da dovodimo investitore. Šta još treba da uradimo, odnosno ne postoji u predlogu, a možemo? To će Jedinstvena Srbija uraditi tamo gde može i gde odbornici budu shvatili u Srbiji, ali predlažem Vladi da da uputstvo ili zadatak lokalnih samoupravama da se dovode investitori u sela, da se prave fabrike po selima. Na taj način ćemo da zaustavimo odlazak građana koji žive na selu, jer veliki broj ljudi nema posla, a ništa manje neće biti zainteresovan neki italijanski investitor, koji će 10 minuta putovati više do centra grada, ili 15, iz nekog sela, nego da mu se nalazi fabrika ili lokacija u industrijskoj zoni i da se neka povoljnost odredi veća za fabriku koja se gradi na selu. Da li su to fabrike koje su vezane za poljoprivredne proizvođače ili nisu, ali u svakom slučaju, na primer, kada dovedem investitora, ja kažem - hoću da zaposlite samo radnike sa teritorije ovog grada. Zašto? Zato što tu dobijate lokaciju, zato što ne plaćate tu lokaciju, zato što dobijete logistiku u tom gradu i mislim da poljoprivredni proizvođači na taj način će imati korist i da će moći nekog od svog člana da zaposle u toj fabrici. Kada sam kod poljoprivrednika, veoma je važno kako da pomognemo poljoprivrednim proizvođačima. I tu je Vlada stvorila ambijent preko Rusije, gde imamo dobro tržište, a mislim da je veoma malo… Da li ste vi kamerman, ministre, ili slušate šta ja pričam? Ako ste kamerman, ja mogu da vas zaposlim, ako izgubite posao, na Televiziji „Palma plus“, a ove snimke možete preko RTS-a da dobijete na CD-u. Ja danas želim da vam dam dobre predloge. Stvarno mislim da je ovaj budžet dobar za građane i da vi pažljivo trebate da slušate ono što mi pričamo. Izvinjavam se i zahvaljujem. A za kamermana vidim da ste profesionalac. Šta još treba da uradimo? Da pomognemo onima koji nigde ne rade. Socijalna pravda. Vi kao ministar finansija morate da pogledate sve budžete lokalnih samouprava i da na neki način im kažete koje to pozicije za 2015. godinu nisu dobre, da neke pozicije treba da se ukinu, da se neke smanje, a da ta socijalna pravda, koja je neophodna u ovom trenutku za one koji su bolesni, a nisu sposobni za rad, za one koji nigde ne rade, za studente, za đake, kako da im pomognemo. Isto tako, imam dobar predlog za vas, a tu će imati štetu samo oni koje je politika zaposlila, a to su članovi gradskih veća. Pojedini gradovi daju veće plate članovima gradskog veća nego što ministri imaju plate. Tu poziciju treba ukinuti. U tri, četiri grada članovi gradskog veća primaju po 110-120 hiljada dinara mesečno samo zato što će jednom u dva meseca da prihvate predloženi dnevni red koji partije predlože. Kada je u pitanju članstvo u upravnim i nadzornim odborima, mi to, Jedinstvena Srbija, već deset godina ne naplaćujemo. Isto tako, u nekoliko gradova sada imate poziciju za narednu godinu kako će da kupuju automobile. Ne mogu da se kupuju automobili u trenutku kada ljudi nema šta da jedu, kada građani nemaju odakle da žive. To je luksuz. Ako grad nema automobil taj predsednik opštine valjda ima svoj automobil? Prošlo je valjda ono vreme da dođu biciklom, a izađu „Mercedesom“. Štednja je veoma važna, kao što štedi Vlada Republike Srbije. Ako je mogla Vlada Republike Srbije i resorni ministri da svako ministarstvo dobije 70% manje automobila u odnosu na broj koji su i imali prethodno, zašto to ne bi uradili isto na nivou lokalnih samouprava? Lokalne samouprave iz unutrašnjosti i gradovi i opštine iz unutrašnjosti teže žive nego što žive građani u gradovima u centralnoj Srbiji. Kada kažem unutrašnjosti, mislim na zabačenije opštine, one opštine koje nemaju izvorne prihode, koje nemaju prihode od poreza na plate, a to je danas u gradovima skoro 60% priliv u budžetu, priliv od poreza na plate, koji 80% ide lokalnoj samoupravi. Poznata je ona priča da u kući u porodici nije dovoljno samo jedan da štedi. Ja želim da napravim upoređenje da je Vlada jedan član porodice, a da 160 opština u Srbiji su 160 članova porodice. Ne može niko da kaže da je to centralizam beogradski ili centralizam Vlade Republike Srbije zato što neko želi da vidi kako izgledaju budžeti lokalnih samouprava. Ministre sporta, vi ste bili veoma uspešan sportista. Koliko puta se intonirala srpska i jugoslovenska himna dok ste se vi bavili sportom? Sada toga sve manje ima. Zašto? Prvo, nedovoljno sredstava za razvoj sporta, da se što pre sport i sportski klubovi privatizuju. Poslednjih deset godina se priča o sportu i uvek na početku godine pričamo o tome, kada završimo tekuću godinu nema izveštaj da smo nešto po tom pitanju radili. Nekoliko zakona smo donosili o sportu i ja bih vas zamolio da mi sledeće godine napravimo privatizaciju sportskih klubova i da na taj način oni koji su zainteresovani stvarno da razvoj sporta u Srbiji bude na nivou, jer to su naši pravi ambasadori bili poslednjih deset godina. Ako vam ne smeta ovo što ću da vam kažem, pogledajte kada počne prvenstvo fudbalsko u Srbiji koliko gledalaca ima na utakmicama u Srbiji, a da upravo mi želimo da sport bude jedna veoma važna grana u Srbiji, da skrenemomlade ljude sa lošeg puta, droge i alkohola i da im idoli budu na sportskim terenima, a ne da im idoli budu neki drugi, koji imaju 22-23 godine i voze skupocene automobile. Šta je još važno za ministra finansija i za Vladu Republike Srbije? Neću reći da je to neko svesno napravio, ali sada sve fabrike koje su u restrukturiranju su na prodaji i imaju jednu ružnu crnu ličnu kartu i niko neće da posluje sa njima, jer ne znaju kada će biti prodata ta fabrika. Ako oni imaju proizvode, sa kupcem treba da naprave ugovor na godišnjem nivou. Ne smeju da naprave ugovor na godišnjem nivou jer ne znaju da li će ta fabrika biti prodata ili ne, pa vas molim jedno pismeno obaveštenje kako bi obavestili kupce tih fabrika, njihovih proizvoda, da mogu slobodno da sarađuju sa tim firmama. Ima i onih fabrika kojima ni Bog ne može da pomogne, ali ima onih koje rade i te koje rade, pored toga što imaju taj status, ne mogu da uzmu kredite, ne mogu da se zaduže, ne mogu da daju ponudu bez avansa. Treba im jedno obrazloženje i pomoć Vlade Republike Srbije. Jedinstvena Srbija uvek hoće da pomogne Vladi Republike Srbije i resornim ministrima, imajući u vidu da imamo veliko iskustvo i kada je u pitanju i lokalna samouprava i privreda i želimo da kada nešto kritikujemo da to ne bude zlonamerna kritika. Danas nisam sebi uhvatio da postoji nešto što bi posebno kritikovali Vladu Republike Srbije i resorne ministre. Siguran sam da ste vi maksimalno učinili sve ono što ste mogli. Šta je još važno? Kako mi da znamo da preduzeća imaju zdrav bonitet? Šta je bonitet? Bonitet je veoma važan za kupca ili za dobavljača, za banku i do sada siguran sam da 60% preduzeća prenosila su potraživanja iz godine u godinu. Da li je to vezano za bonitet, što priča saradnik?Ako je za bonitet, da sačekam još malo. Da li mogu nastavim? Hvala. Znači, šta je važno? Kako vi kao resorni ministar ili Vlada da ona preduzeća koja prenose potraživanja iz godine u godinu, ima dosta javnih, državnih, društvenih preduzeća koja ne mogu to da opišu, a ne mogu ni da naplate, jer fabrike, preduzeća koja su u restrukturiranju ne možete sudski da dobijete presudu, ima ona koja su likvidirana, zatvorena, kako da se otpišu ta potraživanja? Mislim da bi imali mnogo zdraviju sliku i mogli bi mnogo zdravije da posmatramo koliko to fabrike i preduzeća u ovom trenutku teško žive ili prikazuju stanje koje nije tačno. Šta je još važno? Zdravstvena usluga. Zdravstvena usluga je veoma važna danas za građane Srbije. Neću reći da je zdravstvena usluga loša, ali moramo da pomognemo onima koji nemaju para da kupe lekove. Reći ću vam, umro je čovek u Jagodini samo zato što fond nije hteo da mu da uput da ide na hemoterapiju i u otpusnoj listi iz Kliničkog centra iz Kragujevca stoji – umro je zato što nije išao na hemoterapiju, a nije išao na hemoterapiju jer fond mu nije dao uput zato što njegov poslodavac gde je radio nije platio doprinose. Takvih sličnih problema ima u Srbiji i neko ko je bolestan mora da se leči besplatno, ako je bolest teška, da ja sada ne budem bolji lekar od lekara ili da ne budem političar opšte prakse, ali to je jedan primer koji se desio. Iz fondova, odnosno iz budžeta lokalnih samouprava mora da postoji pozicija da se obezbede besplatni lekovi za one koji su bolesni i nemaju odakle da kupuju lekove. Dame i gospodo, danas nije predsednik Vlade Vučić prisutan, sigurno iz opravdanih razloga. Ja želim da mu čestitam za sve ono što je radio poslednje dve godine, a posebno za vreme dok su nas poplave zadesile. Želim da čestitam i ministrima i Velimiru Iliću, koga izuzetno dobro cenim i čovek koji je kao gradonačelnik veoma dobro savladao posao i sve ostale ministre, i Saleta Antića, koji da nije imao šlem, možda bi mu danas bilo 40 dana. Da li je prošlo 40 dana? Daleko bilo. Ali mu je skočio rejting 3% na rejting listi, malo da se šalimo, zbog onog leda koji je pao na glavu ministra. Mnogo elementarnih nepogoda ove godine je zadesilo Srbiju, a da se Srbija izborila na način da je 99% građana zadovoljno onim što radi Vlada Republike Srbije i resorni ministri. Ja neću reći da su svi ministri isti. Naravno, čovek ima četvoro, petoro dece, pa nisu sva deca ista, ali se svi bore, neko malo manje, neko malo više. Generalno gledano, to je veoma visoka ocena. Ja želim da čestitam i građanima Srbije sve predstojeće praznike, Novu godinu. Sigurno će biti još sednica do kraja ove godine, ali danas se rešava njihov život za 2015. godinu. Danas se donose odluke o njihovom porodičnom budžetu. Od danas će oni znati koliko će moći da troše svakog meseca itd. Srbija je veoma interesantna zemlja za investitore. Ako to ne iskoristimo i izgubimo 2015. godinu, teško da ćemo vratiti te zainteresovane 2016, 2017. i 2018. godine. Mogu da vam kažem da me svakog drugog dana zovu neki investitori. Kada bih dobio zadatak od Vlade, želeo bih da mi Vlada kaže da u četiri grada narednih šest ili sedam meseci dovedem investitore i da na taj način direktno pozovem ili prozovem sve one koji sede skrštenih ruku i samo gledaju televiziju i šta će Vlada da im donese. Vlada vam je stvorila uslove, a svako od nas ko se bavi politikom mora da radi i da na kraju godine kaže i građanima i Vladi, kojoj moramo da dajemo izveštaj, evo, mi smo uradili to i to. Zamolio bih ministre koji su se prepoznali u mojim pitanjima da mi daju odgovore, a posebno me interesuje ovo za otvaranje fabrika na selu i da na taj način zaustavimo odlazak ljudi iz sela u grad, jer u gradu nema mesta za sve. Moramo da poštujemo selo i njihove poljoprivredne proizvode i da vidimo, poštovani ministri, ako mi dovodimo stalno u Srbiju markete iz Hrvatske, iz Ljubljane i ti marketi kada se otvore u Srbiji, automatski nam zatvore po nekoliko stotina STR radnja i ostave nam bez posla ne znam koliko građana Srbije i u tim marketima imate 90% proizvoda koji nisu iz Srbije. To nije diskriminacija. To ne može da nam zameri ni Evropa, ni niko, ali je to na neki način direktno i indirektno očuvanje onoga što je srpsko. Ako mi uđemo u te markete, možemo da vidimo na etiketama koji su ti proizvodi i odakle su. Kada sam ja dovodio investitore u Jagodinu, upravo sam to gledao, da nam ne zatvaraju tržište, pa sam doveo investitora koji proizvodi cirade za automobile, pa investitora koji proizvodi sedišta, pa onog koji će proizvoditi vreće za krv što koristi medicina, pa sam doveo investitora koji proizvodi ukrasni nameštaj, gde ne postoji ni jedna takva slična fabrika u Srbiji. Samo tako možemo da očuvamo ono što postoji i ono što radi, a ne dovođenjem nekim, da pravimo konkurenciju našima i subvencije treba da budu iste za sve i za domaće i za strane investitore, kao što je to bilo do sada. U budžetu je predviđena cifra za subvenciju, ali isto tako bih vas zamolio, kada se ta cifra bude potrošila, ako treba i rebalans samo za tu poziciju budžeta da se poveća, da se da subvencija i da omogućimo dolazak, da u što većem broju dolaze investitori u Srbiju. Jedinstvena Srbija podržaće sve ove zakone i glasaće za ove zakone. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar u Vladi gospodin Aleksandar Vulin.
Kada su pitanja za mere za nova zapošljavanja, dakle, ovim rebalansom, odnosno ovim budžetom je predviđeno 2.800.000.000 za aktivne mere zapošljavanja i još 500.000.000 dinara za zapošljavanje osoba sa invaliditetom. Predviđeni, očekivani obuhvat lica sa ovom količinom novca jed 129.542 lica. Vidite da se i te kako vodi računa. Samo poređenja radi, reći ću vam da smo u prošlom budžetu za iste potrebe imali 1.800.000.000 plus 600.000.000 za osobe sa invaliditetom, dakle, za skoro milijardu je povećano ulaganje u novo zapošljavanje. Kada su u pitanju prva zapošljavanja, odnosno subvencije za mlade prvenstveno, one se kreću od 150.000 do 250.000 dinara, zavisno od toga o kojoj opštini govorimo, da li je devastirana opština, koliko je nerazvijena, odnosno razvijena. Kada su u pitanju osobe sa invaliditetom, tu se još povećava subvencija za nova zapošljavanja od 180.000 dinara do 300.000 dinara, opet zavisno koja je opština. Kao što vidite i te kako vodimo računa o novom zapošljavanju i sve naše mere jesu mere aktivne politike zapošljavanja. Kada ste govorili o socijalnoj zaštiti i socijalnim davanjima, predviđeno je oko 144.000.000.000 dinara za razna socijalna davanja i jedino na čemu ova Vlada nije štedela ni jedan dinar, to su socijalna davanja. Nije umanjeno ni jedno jedino pravo, baš ni jedno. Samo da razumete koji je to odnos novca u samom budžetu Ministarstva za rad. To je oko 94%. Dakle, 94% svih sredstava koje ima Ministarstvo za rad se ne diraju ni na koji način. Siguran sam da će vas ovo posebno zanimati, da smo u odnosu na 2013. godinu za sedam milijardi dinara povećali očekivana davanja za porodiljska davanja, roditeljske dodatke, dečije dodatke i naknade za boravak dece u vrtićima za osobe koje imaju pravo na tako nešto. Dakle, u odnosu na 2014. godinu smo povećali za dve milijarde, u odnosu na 2013. godinu za gotovo sedam milijardi. Očekujemo da ćemo imati pozitivne trendove kada je demografija u pitanju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar. (Dragan Marković, s mesta: Ministar finansija mi nije odgovorio na pitanja ili treba da pošaljem pismo?) Gospodine Markoviću, ministar ima pravo da u svakom momentu odgovori. Reč ima ministar Vanja Udovičić.
Želeo sam da vam odgovorim na par pitanja koja se postavili direktno, a koja se odnose na sport. Ono što je najbitnije je da u narednoj 2015. godini sport neće ispaštati, bez obzira na sve mere štednje i na politiku Vlade RS. Jeste smanjen budžet za Ministarstvo omladine i sporta, a oni na koje se direktno odnosi, koji su živeli od javnih prihoda i para svih poreskih obveznika, neće ispaštati, pogotovo što se zna da je sledeća godina predolimpijska godina, gde će najviše biti takmičenja, baš da bi izborili nove norme za same olimpijske igre. Spomenuli ste i da ima manje intoniranja himne na sportskim takmičenjima. Slažem se sa vama da je i predivno čuti himnu i da smo svi ponosni kada je čujemo, ali moram da kažem i svim građanima RS da je ova godina rekordna po osvajanju broja medalja na međunarodnimtakmičenjima, evropskim i svetskim i da je to pokazatelj, bez obzira na sve mere štednje, da smo itekako uspešni u sportu i da smo ove godine imali nezapamćene rezultate, pogotovo u sportovima koji do sada nisu davali rezultata, pod znacima navoda, mali sportovi, koji se nazivaju kod nas. Oni su napravili taj najveći pokret napred, što se tiče same promocije Srbije. Slažem se sa vama apsolutno, sportisti jesu bili, siguran sam, i biće najbolji ambasadori Srbije, jer Srbija se prepoznaje prvenstveno u svetu po sportskim rezultatima, a onda po svim ostalim aspektima. Što se tiče same profesionalnizacije, privatizacije, promene pravnog oblika forme ili svojske transformacije klubova, žao mi je, tu nije ministar privrede koji će da bude nosilac celokupne te priče, ali u dogovoru sa njim i sa ministrom finansija odlučeno jeste da u prvom kvartalu 2015. godine pošaljemo nacrt novog zakona o privatizaciji sporta ili samoj profesionalizaciji i da u narednom periodu dođemo pred vas da bismo branili jedan takav zakon, jer znamo da samo kroz promenu pravnog oblika forme, svojsku transformaciju, kažem, profesionalizaciju srpskih klubova možemo da imamo prosperitet srpskog sporta. I to je ono što ćemo raditi u narednom periodu, jer, opet ponavljam, sport i omladinski sektor neće trpeti zbog svih ovih mera štednji, jer znamo koji su prioriteti i hvala vam na svim sugestijama i trudićemo se da i u narednom periodu opravdamo sve ove vaše želje, zahteve i sve ono što se očekuje. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Udovičiću. Reč ima ministar dr Dušan Vujović. Izvolite.
Prvo, zahvaljujem se na ponudi za posao. Nadam se da ću ostati da budem ministar finansija dok ne završim ovaj posao, posle možemo da razgovaramo. Šalim se. Zahvaljujem se na čitavom nizu vrlo konkretnih predloga i mislim da se oni jako dobro uklapaju u neke stvari koje radimo već na drugom planu. One se ne vide u budžetu, ali se vide u nekim drugim inicijativama. Prvo, dovesti investitore u sela, ja sam još davno postavljati pitanje - šta znači? Kod nas tzv. regionalni aspekt uključuje isključivo neki nivo grupe opština ili opštine, a u stvari odnos između sela i grada gde se rešava čitav niz problema, infrastrukture i ljudi koji ne moraju da dolaze u gradove, nego mogu da koriste svoja postojeća imanja, znači tzv. urbanizacija sela je u stvari odgovor na mnoge od tih problema. Vaša ideja mi se vrlo sviđa i bilo bi dobro da to uklopimo u jednu raspravu o tzv. parafiskalnim nametima koje ćemo u narednom periodu raditi. Drugim rečima, postoje indicije da neka mesta, ne samo, mi možemo da privlačimo investitore, ali oni nailaze na neke otpore, na neke prepreke koje moramo sistematski da pregledamo i da vidimo kako mogu da se sklone. NALED kaže – 384 parafiskalna nameta postoje u Srbiji. Neću da mistifikujem, možda tu ima duplog računanja, ali sigurno bi bilo dobro da se upoznamo i da svima pošaljemo te rezultate da sami pogledaju šta može da se uradi. Prvo da sklonimo ograničenja, a onda i da nađemo način da te investitore privlačimo. Mislim da je to nešto što mnoge zemlje uspešno rade, pogotovo zemlje koje moraju da savlađuju mnogo veću teritoriju, kao npr. Kanada. Oni imaju vrlo uspešne modele kako se to radi. Što se tiče načina rada i efikasnosti rada lokalne samouprave, koleginica Udovički je morala da ode na prethodno zakazane sastanke, ali ja mislim da je sastavni deo priče o boljem organizovanju uprave, na nivou Republike, na nivou lokala, nešto što moramo da radimo zajednički ili modelom ugledanja ili modelom standarda koji će svi primenjivati. Ono što je jako bitno jeste da te enklave u kojima se kriju ljudi, koji uzimaju neke apanaže, a u stvari ništa ne rade, to je sindrom koji se ponavlja svuda, u javnim preduzećima, u lokalnoj upravi, svuda. To su ljudi napravili namerno. To nije greška, što kažu, to nije previd. To je namerno pravljenje takvih mesta da bi se svojim drugovima partijskim ili drugim učinilo. Mislim da je to nešto što ćemo morati sistematski da napadamo i da eliminišemo gde god je to moguće. Što se tiče vrlo važnog pitanja, gospodin Sertić će možda moći da odgovori konkretnije kada se vrati sa sastanka, a to je pitanje – šta država može da uradi onim preduzećima koja se nalaze u nekom pravnom međuprostoru, dok se nalaze u restrukturiranju ili u stečaju? U svim tim oblicima, preduzeća bi mogla da nastave neku osnovnu delatnost. Kod nas ta situacija, u kojoj pokretanje bilo kog procesa zaustavlja sve drugo, proizvodi neverovatno velike troškove. Potpuno se slažem da moramo da razmislimo koja vrsta obezbeđenja može partnerima tog preduzeća da obezbedi mogućnost neke garancije da se nastavi sa normalnim poslovanjem. Preduzeće ako je u stečaju, restrukturiranju nije nužno propalo, nije nužno partner sa kojim ne može da se radi. Mnoge zemlje imaju različite instrumente. Ne znam šta mi možemo da uradimo, ali sigurno nešto možemo da uradimo da otklonimo tu vrstu straha stranaca, pogotovo, a i naših firmi da sa takvim preduzećima rade. Što se tiče industrijske politike i multiplikativnih efekata prodaje nekih firmi lanaca i ostaloga kod nas stranim firmama, bez ograničenja, koja mogu da se postave, u mnogim zemljama postoje ograničenja koliki udeo mora da bude domaće proizvodnje u prehrambenim lancima i ostalim mestima, to je nešto što je stvar malo dublje industrijske politike koju ćemo morati, u narednom periodu, da stavimo na dnevni red i na najbolji način da odgovorimo. Pominjao sam na početku uvodnog izlaganja da prodaja tržišta se nastavlja na ovaj način. Ako to tržište ima monopol, onda vi u stvari prodajete nešto što ne bi trebalo da bude glavni predmet. Glavni predmet privatizacije je da neko proizvodi, pa da onda preko toga ulazi u prodajne lance, a na ovaj način vi dajete nekom šansu da koriste ograničene maloprodajne prostore, naplaćuje ogromne marže i u stvari ne doprinosi, ni izbliza onoliko, rastru zaposlenosti i dohotka, koliko je to moguće. Za zdravstvene usluge, mislim da je jako dobro, to smo već primenjivali i pre. U razgovoru o ovim merama zaštite otpremnine i ostaloga bila je ideja koju su podržale naše kolege iz inostranstva i koji su rekli – ako ne možete sebi da priuštite iz budžeta, da nekom ponudite povezivanje staža na veliki broj godina, jer to je par stotina evra mesečno, i to izađu svote koje su praktično neizdržive za budžet, ponudite makar ljudima zdravstveno osiguranje, da ne budu van sistema, pošto je zdravlje najvažniji faktor. To se odnosi na one koji se nalaze između dva zaposlenja i ljudi koji imaju probleme da svojim dohotkom sebe finansiraju. Juče mi je neko postavio to pitanje u TV emisiji i ja sam odgovorio da treba da uradimo nešto podhitno, da napravimo jedan fond solidarnosti iz koga će moći da se pokrivaju ti osnovni zdravstveni troškovi da bismo obezbedili svima pravo na zdravstvenu zaštitu. To je nešto gde bi socijalna solidarnost mogla i morala da se ostvari. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo ministri, kolege poslanici, uvaženi građani Srbije. Na samom početku da kažem da će poslanički klub Nove Srbije u danu za glasanje podržati rebalans budžeta, Predlog zakona o budžetu za 2015. godinu i prateće zakone, naravno u danu za glasanje. Ono što bih na samom početku napomenuo jeste par reči o rebalansu budžeta za 2014. godinu. Mnogi su na početku ove rasprave govorili da je to rebalans rebalansa u dosta negativnom kontekstu. Ono što bih ja pohvalio i to moram da kažem na samom početku, tiče se ušteda i ne treba nikoga biti sramota ako se nešto uštedi da se to na pravi način kasnije raspodeli. Zakon o budžetskom sistemu je jasan, zato je onda potreban rebalans budžeta i zato mi danas o tome raspravljamo. Ono što je pohvalno, pre svega, jeste četiri milijarde dinara koje će se rasporediti Ministarstvu poljoprivrede za isplatu zaostalih subvencija i zaostalih primanja, pre svega zemljoradnika, iz prethodnih godina. Ono što je važno, nažalost ministarka poljoprivrede trenutno nije ovde, pa ćete vi ministre Vujoviću odgovoriti umesto nje, nadam se, a to je da li znači da ćemo ovim rebalansom sva zaostala dugovanja prema poljoprivrednicima izmiriti i da li je za ovaj rebalans vezano određeno smanjenje koje imamo u Predlogu budžeta za 2015. godinu u razdelu poljoprivrede, gde sa nekih 91 milijarde subvencija u 2014. godini imamo sad negde oko 84 milijarde u 2015. godine u Predlogu budžeta? Da li znači da će se sad poći od nule, da nećemo više imati zaostalih dugovanja iz prethodnih godina da ih uzimamo na sebe, već da će zemljoradnici znati da su sva dugovanja završena sa 31.12.2014. i da onda mogu normalno da konkurišu u 2015. godini? Ja sam, uvaženi ministre, inženjer po struci i ja ću govoriti u brojkama. Smatram i da gledaoci koji gledaju ovaj TV prenos treba da znaju kako u brojkama izgleda Predlog budžeta za 2015. godinu. Ono što je važno i što gledaoci treba da znaju, on predviđa nešto veća sredstva u državnoj kasi, nešto veća sredstva na prihodnoj strani, nešto smanjena sredstva na rashodnoj strani i taj minus, odnosno deficit od 191 milijarde dinara. Ono što bih vas upitao, uvaženi ministre finansija, jeste da koliko sam video u ovom budžetu, mi smo predvideli da se zadužimo u narednoj godini oko 706 milijardi dinara, što je otprilike oko šest milijardi evra. Od toga su oko dve milijarde za pokrivanje deficita i oko četiri milijarde evra za vraćanje kamata i prethodnih kredita koji su uzimani godinama unazad. Jedan od kolega koji je govorio pre mene rekao je da je ovaj budžet definisan na kursu dinara od 119 dinara za jedan evro. Koliko sam ja izračunao to je otprilike 120 dinara. Ali, ako je danas srednji kurs dinara 121,3, pitam vas, uvaženi ministre, da li je ova pretpostavka realna, jer mi kredite, kamate imamo u evrima. Naravno, imamo budžet u dinarima, pa ćemo sve to morati da balansiramo. Da li to znači da građani Srbije mogu pod znacima navoda mirno da spavaju i da će se kurs u 2015. godini kretati oko 120 dinara za jedan evro. Takođe ono što građani treba da znaju da je inflacija procenjena u 2015. godini između 2,5% i 5%. Neka procena je da će ona do decembra 2015. godine doći na oko 4%, da će nezaposlenost biti u maksimalnom iznosu do 21%, da su predviđene subvencije smanjene npr. u privredi za otprilike 80 miliona, a tiču se pre svega rešavanja firmi u restrukturiranju. Doći će do povećanja i zato je i predviđen u ovom budžetu jedan veći iznos za nacionalnu službu za zapošljavanje, gde ćemo jedan broj ljudi dobiti u toj službi da primaju nadoknadu sa biroa, kako se to naziva, a da će otprilike 15-20 hiljada ljudi biti manje u firmama u restrukturiranju, kada se završi proces privatizacije i kada budemo imali okončanu situaciju da više u narednim godinama nećemo imati tih famoznih 700 miliona evra, koliko smo izdvajali, što u ovoj, što u prethodnim godinama, za subvencionisanje ovih preduzeća. Takođe bih napomenuo, nešto je uvaženi ministar energetike Antić govorio, a tiče se firmi kao što su „Srbijagas“, gde smo značajna sredstva davali za subvencionisanje ovih preduzeća, ali kada sam malopre rekao oko deficita i nešto smanjenog deficita u 2015. godini u odnosu na 2014. godinu, to smanjenje se zasniva na većem davanju iz javnih preduzeća, dakle iz veće dobiti, prelivanja u državni budžet. Kada sam govorio o rebalansu budžeta u oktobru mesecu, rekao sam da ova Vlada mora da vodi iznuđenu ekonomsku politiku i da će i uspeh i neuspeh ove Vlade meriti se uspehom rešavanja situacije u javnim preduzećima. Pitam uvaženog ministra, da li su realno postavljeni prihodi republičkog budžeta u odnosu na javna preduzeća gde se kaže da će dobit od javnih preduzeća i dividendi u republički budžet u ovoj godini, biti 15,3 milijarde, a predviđeno ostvarenje u 2014. godini je oko devet milijardi. Zatim dobit javnih agencija, to je interesantno, planira se da će ona iznositi oko milijardu i dvesta miliona u 2014. godini, a dobit od agencija u 2015. godina je predviđena na 1,6 milijardi dinara. Meni je dosta teško da u to poverujem, poznavajući situaciju kako ona danas stoji u javnim preduzećima. Kada govorimo o javnim preduzećima, moramo da podsetimo i vas, a i gledaoce, da je i u ovom budžetu jedan od najvećih troškova je za „Železnice Srbije“, za koje je u ovom budžetu predviđena subvencija od 11,8 milijardi dinara. Od tih 11,8 milijardi dinara veći iznos od 10,4 milijarde su za zarade, a ostatak od 1,4 milijarde za učešće u ruskom kreditu. Interesantno je da je to učešće u ruskom kreditu za 2015. godinu predviđeno od 1,4 milijarde, a u ovom budžetu za 2014. godinu 0,6 milijardi dinara. Još jedno pitanje vezano za jedno javno preduzeće, a tiče se „Resavice“, odnosno podzemne eksploatacije uglja u „Resavici“. U 2015. godini je predviđeno 4,5 milijardi dinara za zaradu u ovom javnom preduzeću. Takođe, ono što mi je dosta interesantno jeste podatak da smo predvideli garancije u budžetu za 2015. godinu samo za ovo preduzeće u visini od 10 miliona evra, za otvaranje još jednog kopa, još jednog rudnika u „Resavici“, pa se pitamiskreno i voleo bih da mi neko od ministara odgovori, ako sada za ovaj jedan rudnik dajemo subvencije za zaradu, od 4,5 milijarde dinara, da li je rentabilno davati još garanciju od 10 miliona evra da bi se otvorio još jedan rudnik i koliko će sve to na kraju da košta građane Republike Srbije? Ono što je takođe interesantan podatak kada se govori o subvencijama u privredi, nastavlja se politika subvencionisanja investitora i planiran je približno isti iznos kao u 2014. godini, ali ono što je interesantno je da će znatan deo ovih sredstava ići preko Fonda za razvoj, otprilike od 500 miliona dinara i preko SIEPE. Ne da vidimo samo to u zbiru da je to otprilike četiri milijarde dinara, a da se, kažem,na jasan i transparentan način ne može videti koliko pojedinačno koja od ovih firmi dobija novac. Ono takođe što sam posebno hteo da naglasim uvaženi gospodine ministre, ovde su moje kolege pominjale lokalne samouprave. Naravno, da se slažemo da treba da se razvijaju opštine, da treba da se razvijaju sela, da bi se mogle otvarati tamo fabrike, ali ja moram da se pitam od kog novca. Evo zašto ovo pitam? U predlogu budžeta za 2015. godinu suma za lokalne samouprave, gradove i opštine je predviđena na potpuno istom nivou kao prošle godine, a to je 33 milijarde dinara. To ne bi bilo ništa sporno da nisam našao jedan interesantan podatak, koji je zanimljiv i drugim narodnim poslanicima, a to je da su AP Vojvodina i lokalne samouprave, znači, gradovi i opštine za prvih 11 meseci u 2014. godini, ostvarile suficit od 18 milijardi dinara, pa se ja pitam, moram da vas pitam, svakog dana idemo po Srbiji i poznavajući kakva je ekonomska situacija u gradovima i opštinama, moram da vas upitam kakva je ekonomska situacija u gradovima i opštinama, moram da vas upitam na osnovu kojih parametara se došlo do suficita od 11 milijardi dinara? Još jedan podatak koji je interesantan, a to je raspodela, sama raspodela po gradovima i opštinama u Srbiji. Arhitekta te raspodele 2008. godine su bili Mlađan Dinkić i Mirko Cvetković. To mora jasno da se kaže, a da ni dan danas, evo meni nije jasno, ja, gospodine Vujoviću, vodim jednu opštinu 10 godina i apsolutno mi nije jasno na osnovu kojih kriterijuma se raspoređuju ta sredstva? Evo jedan konkretan primer da bi gledaocima bilo jasnije o čemu se radi. Mnogi su ovde govorili, gospodin Vulin malopre kada je govorio pa rekao je - stepen razvijenosti pojedinih lokalnih samouprava, pa se govori o broju stanovništva i o svemu ostalom, da li je nešto devastirano, da li nešto nije devastirano, a mi smo ove godine imali i tolike elementarne nepogode, poplave i sve ostalo, pa su dosta gradova i opština u teškoj ekonomskoj situaciji. Zato me čudi ovaj suficit od 18 milijardi dinara. Ono što me posebno brine jeste podatak, kada sam pomenuo 2008. godinu i bivšeg vašeg kolegu ministra Dinkića, pomenuću samo da sam na čelu opštine Topola, koja ima 28.000 stanovnika i prostire se na 335 kvadratnih kilometara. Otprilike u broj isto kao župski Aleksandrovac. To je opštine koja je vrlo približna nama i po kvadraturii po broju stanovnika i u istoj je kategoriji razvoja kao Topola. Oni dobijaju 229 miliona iz budžeta, a opština Topola 154 miliona. Moram da napomenem ovde zbog poslanika i zbog gledalaca, da svi gradovi i opštine gde je 2008. godine Mlađan Dinkić imao predsednika opštine ili gde su došli kod njega u tom trenutku predsednici opština – evo, konkretan primer Rača Kragujevačka, predsednica opštine iz Nove Srbije tada, prešla u G17 plus i kao nagradu, a Rača ima samo 12.000 stanovnika, ona je nagrađena da ima iz državnog budžeta na godišnjem nivou 182 miliona dinara. Po kojim kriterijumima i tada su se zajedno hvalili na konferenciji za štampu da su doveli velikog investitora „Juru“, da tamo u nacionalnoj službi zapošljavanja nema ni jedan punoletni građanin koji hoće da radi. Ja vas onda molim da prosto jednom razjasnimo i zbog koji smo na jedan pošten i korektan način vodili lokalne samouprave, koji smo 2008. godine bili u opoziciji tadašnje vlasti, da se jasno kaže i napomene na koji način je ovo samo prepisivano i po kojim kriterijumima i koja je komisija određivala, jer nažalost ministarka zadužena za lokalnu samoupravu, gospođa Udovički, trenutno nije ovde u sali? Najkonkretniji primer je, moram da kažem, i to je šampion među šampionima, je opština Loznica. Oni dobijaju i ako imaju samo 81.000 stanovnika, nije to ni malo, ali dobijaju 550 miliona dinara iz budžeta na godišnjem nivou, a grad Čačak koji ima 115.000 stanovnika dobija 280 miliona. Šta je ovde problem, uvaženi ministre? Vi ste poslali dopis početkom decembra meseca svim lokalnim samoupravama, gde ste taksativno naveli maksimalan broj zaposlenih koje lokalne samouprave mogu imati. Šta se sada dešava? Gomilu ovih lokalnih samouprava, koje su dobijale svake godine po političkoj liniji sredstva iz državnih budžeta, su ta sredstva trošila na plate zaposlenih, a nisu trošila na razvoj sela, komunalno putne infrastrukture i za razvoj nekih privrednih aktivnosti u lokalnim samoupravama. Mi danas imamo kao pokazatelj toga da imamo višak zaposlenih u javnim preduzećima na lokalnom nivou, u opštinski i gradskim upravama i da nažalost ti gradovi i opštine ne snose nikakve konsekvence na koji način su njihova rukovodstva rukovodila tim opštinama. Štaviše, oni bivaju ovakvim redosledom nagrađeni, jer su dobijali značajna sredstva iz republičkog budžeta. Ono što bih takođe stavio kao primedbu jeste da je u raspodeli lokalnim samoupravama Beograd predviđen sa nula dinara. Smatram takođe to vrlo nepravednim, jer podsetiću i vas, a i kolege poslanike, da smo u rebalansu u oktobru mesecu upravo iz tog razloga naveli dasmo dali Beogradu dve milijarde dinara nenamenskih sredstava. Znači, u rebalansu u oktobru mesecu i bilo je logično onda da u predlogu budžeta, smatram, potpuno nepravednim i ne znam ni zašto je tada određeno tamo negde 2011. ili 2010. godine da Beograd ne učestvuje i da je za Beograd predviđeno nula dinara. Ono što je isto važan podatak, koji treba gledaoci da znaju, jeste da je jedan od osnovnih prihoda lokalnih samouprava izdvajanje od poreza na zarade. Značajan deo od poreza na zarade su prošle, odnosno u ovoj godini izmenama zakona prebacili u zdravstveni fond, odnosno u penzijski fond i tu su opštine takođe uskraćene za sredstva. Tako da smatram da ćemo ako bude i nekog rebalansa u 2015. godini u, ne znam, prvih šest ili prvih devet meseci morati da obratite pažnju na koji način se raspoređuju sredstva u lokalnim samoupravama, na koji način te opštine troše i da se napravi još jedna nekakva rang lista uspešnosti lokalne samouprave, da mi ovde ne slušamo samo prazne priče. Jedni su dobri, drugi su loši, već da imamo jasne kriterijume i jasne parametre. To je ključno, uvaženi gospodine Vujoviću. Da ne bude samo konkretnih pitanja, ja moram da pohvalim iako jeste težak ovaj predlog budžeta za 2015. godinu, ali ovo je do sada najjasniji, najtransparentniji budžet koji sam ja video, a verujte mi video sam mnogo budžeta u prethodnih 15 godina. Ono takođe što moram da kažem i kao možda malu anegdotu na samom kraju, da možda se čak u toj nekakvoj transparentnosti i preterali, pa smo u pojedinim tabelama ovde videli koliko je bilo sastanaka u Borskom okrugu. Ne treba to da zanima to nas narodne poslanike, ali suština je da se napravili jedan hrabar iskorak napred, pa će poslanički klub Nove Srbije to podržati u Danu za glasanje, ali nemojte stati. Nemojte stati. Jeste iznuđena ova situacija i teške mere koje se preduzimaju, ali narod će imati strpljena, ako budemo svi znali da povlačimo prave poteze i da na pravi način obrazložimo sve ove mere koje se donose. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Jovanoviću. Reč ima ministar u Vladi, mr Velimir Ilić.
Ja se izvinjavam, ja sam hteo da se javim posle diskusije gospodina Markovića, narodnog poslanika. Želim sve da vas pozdravim i njegova diskusija me izuzetno motivisala da nešto objasnim narodnim poslanicima. Obilazeći Srbiju, mnoge fabrike, mnoge firme, mnoge uspešne firme koje se nalaze na seoskom području su danas u nekom stečaju o kojima niko nikada ne priča i desetine godina stoje potpuno uništene, razorene. Nabrojao bih samo neke. Uzmimo jednu vrhunsku fabričicu koja je bila u selu Devići na Goliji. Za 20.000 evra je ona blokirana, od koje su svi digli ruku, a njima je to neophodno i ne mogu nikako da kupe, jer je neko nekada kupio u bescenje, pa u Pridvorici u opštini Ivanjica, pa da ne nabrajam u mnogim selima, gde se to sve nalazi. Stočar u Mrčajevcima, u Čačku, sedam hiljada kapacitet grla junadi u turnusu kupio je neki iz Crne Gore, uveo je u hipoteku odličnu firmu kojoj je bio najveći proizvođač mesa u staroj Jugoslaviji, uveo je u stečaj, zadužio je, dao je pod hipoteku i niko više nikada to nije pipnuo, ti seljaci se bore da to stave u funkciju. Znate šta znači 7.000 junadi u tovu? Najmodernije tovilište stoji za neke sitne pare. Uzmimo Guču. Livnicu u Guči koju je jedan naš privrednik koji je sada u pogonima zbog nekih kredita dao pod hipoteku, a ta livnica je bila izuzetno pozitivna godinama, ni kriva, ni dužna otišla je pod stečaj, jer je data za hipoteku za neki rudnik zlata i oni, ni krivi, ni dužni, sad čekaju da im se neko smiluje da ih pusti u rad. Da ne nabrajam, u Goračićima Pak centar, da ne nabrajam u selima tako dobre firme, u Osonici, u Lukama, širom Srbije, za po 10.000 evra oni su blokirani i godinama imaju kamate, dugove, neplaćenu struju i to sve miruje i stoji zablokirano. Neko je pokupio mašine, pokupili trafo stanice i ostalo. Zato bih zamolio Ministarstvo privrede, Agenciju da to sve preispita i da se to što pre stavi u funkciju, jer to život znači za mnoga sela na tom području. Naravno, ima još ovde priča koje su izuzetno dobre. Ima jedan moj predlog koji sam uputio mnogim institucijama, još nisam dobio odgovor. Ako se vrše subvencije u poljoprivredi, a pet evra po hektaru košta protivgradna zaštita, avio, dopunska, tamo gde su koridor, zašto neko ko dobija subvencije u poljoprivredi da ostvari veće prihode, ne uplati tih pet evra po hektaru i da se to zaštiti najsavremenijom tehnologijom, protiv ove zaštite koju imamo da se doda i protivgradna zaštita, avio zaštita, koja omogućava tamo gde su koridori zaštitu? Imao bih još neke primedbe koje sam čuo od predstavnika Vojvodine koji pričaju da se mnogo duguje Vojvodini. Sećam se kada je trebao da se radi auto put koncesiono, kada su Vojvođani rekli - ne damo naše novce. Sada jedna od najvećih investicija u Srbiji najavljena, pruga Beograd-Budimpešta, Srbija je stala iza tog projekta. Gde je ta investicija? Pa, u Vojvodini. Oni stalno kažu – nemamo nikakvih investicija. Uzmimo most Beška koji je izgradila Srbija, cela Srbija, most na Tisi kod Sente, mnoge druge investicije, autoput druga traka. To se ništa ne računa, već samo direktno da se prebaci iz budžeta u budžet. Ponavljam, ovo su velike investicije iza kojih stoji ova država Srbija. Još nešto Ministarstvu finansija, molim vas gospodine ministre, poreska uprava ne radi kako valja za ovu Srbiju. Mnoge kasarne, mnoga državna imovina koja se raspada, truli, propada širom Srbije od poreskih organa se procenjuje na izuzetno visoke cene. U gradu gde ja živim, pored kasarne, gde sam proveo čitav vek, koje se totalno raspala, urušila, procenjena je na 10 miliona evra. Ko će da je kupi? Niko. Sada je inspekcija naložila da mi uložimo sredstva da obezbedimo da ne ugrožava građane. Za pet miliona evra mnogi bi je kupili, mnogi privrednici i šteta je da u centru grada 25 hektara zemlje, pokrivene nekim objektima koji su totalno urušeni, ali oni su uporni, procenili na 10 miliona evra i to niko neće da kupi i to stoji. Hiljade takvih objekata stoji širom Srbije. Na železnici imate čitave objekte, kuće, zgrade koje stoje totalno van funkcije, ali se procene izuzetno puno i niko neće da ih kupi. Kome je interes da to truli dok ne padne, dok se potpuno ne uruši? Dajte, neka procene realno, neka procene tržišnu cenu koja je realna za to područje i može se ubaciti u budžet izuzetno puno sredstava, od državne imovine koja nikom ni za šta ne koristi. Prema tome, imamo rezervi, samo treba to da iskoristimo i da stavimo u funkciju. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Iliću. Reč ima ministar dr Dušan Vujović. Izvolite gospodine Vujoviću.
Da ne zloupotrebljavam ovo mesto, samo nekoliko kratkih napomena. Prvo, zahvaljujem se na nastavku vrlo konkretnih i korisnih sugestija. Beležimo ihi pokušaćemo da ih iskoristimo na sve načine. Neke od njih prevazilaze okvir diskusije budžeta, pošto neke od njih dobijamo kao ulaz u budžetski proces koji možemo ili ne možemo ili nedovoljno možemo da proveravamo. Samo nekoliko napomena. Pomenuli ste pitanje da li su dividende na nivou 15,3 milijardi realne ili nisu. Da ste me to pitali pre godinu dana i šest meseci, rekao bih da je to verovatno broj u koji treba sumnjati. Ovog novembra smo dobili na osnovu neporeskih prihoda, nije razdvojeno na dividende ili ne, dobili smo 15,7 milijardi samo u novembru. Ostvarujemo neporeske prihode, u narednoj godini planiramo 154 milijarde, što je u stvari jako visoko, to je 15% i više, 16% ukupnih prihoda, ali morate da imate u vidu da se tu dešavaju dve stvari. Mi uštede na platama u javnom sektoru merimo, odnosno prikazujemo kao neporeski prihod. Prema tome, ta cifra sadrži onaj deo koji ćemo evidentirati, tražimo najbolje kanale da se oni tako prebace ili transferišu da budžet oseti to poboljšanje. Sva ta poboljšanja efikasnosti, naplate i svega ostalog u javnom sektoru će se tu odraziti. Što se tiče samih dividendi, ovaj broj od 15,7 milijardi iz novembra je čak potcenjen, pošto su neka preduzeća ponudila, a mi se saglasili da u 2014. godini, u kojoj ćemo u stvari imati poboljšanje situacije, ne uplate sredstva odmah, nego uplate posle 1. januara. To razgraničenje je dozvoljeno, tako da se to izrazi kao prihod u narednoj godini koja će biti mnogo teža. Ukratko, mislim da je ova cifra realna, ali takođe mislim da ste potpuno u pravu, da smo trebali da imamo mnogo bolje metode kako merimo perfomanse javnih preduzeća i kako predviđamo sve elemente neporeskih prihoda, uključujući i dividende. Što se tiče konkretne cifre subvencija, to je cifra koja, kao što ste videli, sadrži jedan heterogeni spisak firmi na koje se te subvencije odnose. To su izveštaji SIEPA koja tu beleži, kao što znate, SIEPA donosi odluke na osnovu, sada po novoj uredbi, jednoglasne odluke pet ministara. Time se na neki način raspoređuje odgovornost na više ljudi. Svaki ministar ako ima bilo kakvu primedbu može odsustvom svog glasa da faktički blokira odluku SIEPA u dodeljivanju sredstava. To smo uradili uredbom koja je doneta letos i to će potvrditi verovatno novi zakon o stimulacijama u industriji. Želimo da se to radi na način koji je efikasan, na način koji otvara nova radna mesta, koji ne baca javne resurse, koji tamo gde se stimulacije mogu ponuditi nematerijalnim putem, kroz unapređenje lokalnog okruženja, ovo o čemu je gospodin Marković govorio, da se to tako radi. Znači, tamo gde možemo, ako nekom treba vodovod ne treba mu davati pare. Mnogo je skuplje da date stranom investitoru pare da kompenzira nedostatak vodovoda, nego da sami napravite vodovod. To će sigurno biti, ali četiri milijarde koje imate, to vam je sve od starih ugovora gde će treće, peta ili sedma tranša biti uključena u narednoj godini koja može da ostane u toj godini ili isklizne iz te godine, do toga da uključujemo nove programe SIEPA kojim se stimulišu recimo „Trak lajt“ i ostale kompanije koje su nedavno potpisale ugovore. To je jedan složena računica. Možemo sa gospodinom Sertićem da vidimo kako SIEPA da svoj izveštaj o radu preko Ministarstva privrede dostavi Skupštini kao jedan posebni možda tematski papir na koji način korišćenjem SIEPA i instrumenata koje ima na raspolaganju stimulišemo pravilni privredni razvoj, ali ova cifra je zasnovana na njihovom izveštaju. Analiza toga, da li su ta sredstva i koliko su ta sredstva dobro upotrebljena i kakve su efekte imala na zaposlenost, na regionalni razvoj, na društveni proizvod, to prevazilazi okvir budžeta na način na koji ga danas razmatramo. Što se tiče pitanja realnosti kolege Ilića, realnosti procene, nove odredbe u Zakonu o privatizaciji i stečaju dozvoljavaju da se te nerealne procene koje su u nekom momentu nastale zbog raznoraznih neslaganja u metodologijama koje su primenjene, dozvoljava da se to ispravi. Prema tome, u svakom od tih slučajeva, molim vas da ih pozovete, da sa Ministarstvom privrede vide, da oni prođu kroz formalni proces ili stečaja ili privatizacije i da se napravi realna procena imovine koja neće sputavati promenu svojinskog statusa, odnosno privođenje u funkciju objekata kojih sigurno ima jako mnogo u Srbiji. Znači, to što negde stoji pogrešna cena, danas više nije prepreka, negativni kapital danas više nije prepreka da se to preispita i završi proces svojinskog restrukturiranja odnosno privatizacije odnosno stečaja. Kroz stečaj često mogu da se dobiju firme, baš u takvim situacijama, na vrlo povoljan način. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik dr Ivan Bauer. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, cenjene koleginice i kolege narodni poslanici, građani Republike Srbije, poslanička grupa Socijaldemokratske partije Srbije će u Danu za glasanje podržati Predlog rebalansa budžeta za 2014. godinu, Predlog zakona o budžetu za 2015. godinu i sve prateće zakone. Današnju diskusiju ću fokusirati uglavnom na Predlog zakona o budžetu i na prateće mere fiskalne konsolidacije, odnosno na, da tako kažem, neki pogled u sutra, a taj pogled u sutra je nemoguće, čini mi se, napraviti a da ne pogledamo malo u prošlost. Kada pogledamo u prošlost, možemo da vidimo da je Srbija još od 2005. godine na jednoj postojanoj trajektoriji konstantnog povećanja rashoda, smanjenja prihoda budžeta, rasta budžetskog deficita i povećanja javnog duga. Tu trajektoriju smo mi, čini mi se, u priličnoj meri uspeli da zaustavimo u ovom poslednjem kvartalu 2014. godine, bez obzira na šok koji smo imali, odnosno na poplave koje smo imali u prvom delu 2014. godine i sada ulazimo u 2015. godinu sa ambicijom da uđemo u jedan proces preokretanja te putanje. Kada govorimo o tome šta smo uspeli da postignemo već sada, prva stvar koja mislim da je veoma važna a koju treba da kažemo jeste da smo uspeli, čini mi se, već u prvoj godini primene ovog trogodišnjeg plana mera fiskalne konsolidacije da značajno smanjimo ukupan deficit. On je smanjen sa 7,8% bruto-domaćeg proizvoda, barem prema onim podacima koje posedujemo, ne možemo govoriti o uštedama koje će eventualno biti postignute zato što će one biti predmet praktično tek u izveštaju o izvršenju budžeta, dakle, mi u ovom trenutku raspolažemo sa podatkom od 7,8% bruto-domaćeg proizvoda u 2014. godini i projektovanih 5,8% bruto-domaćeg proizvoda u 2015. godini. S obzirom na konzervativne procene, to 5,8% može da bude i manje, kao što će i onih 7,8% najverovatnije biti manje. U svakom slučaju, mi govorimo o negde oko 2% ušteda u budžetskom deficitu u jednom trogodišnjem planu koji targetira u 2017. godini budžetski deficit od 3,8%. Dakle, planiramo da za tri godine ostvarimo neko smanjenje od nekih 4% bruto-domaćeg proizvoda, a već u prvoj godini ostvarujemo 2%. Dakle, praktično, za 2016. i 2017. godinu nam ostaje, pod znacima navoda, samo po 1% bruto-domaćeg proizvoda za smanjenje, što će biti svakako mnogo lakše ostvariti nego ovih 2%. Kada govorimo o merama fiskalne konsolidacije, one nisu ništa novo. Mi još od 2012. godine, tačnije rečeno od rebalansa u 2012. godini, primenjujemo mere fiskalne konsolidacije, ali primenjujemo mere fiskalne konsolidacije koje su se prevashodno bavile prihodnom stranom budžeta, odnosno nisu rešavale strukturne probleme koje se u tom budžetu nalaze. Dakle, mere same po sebi nisu ništa novo. Ono što jeste novo, bolje i drugačije, jeste način na koji te mere odnosno kako te mere sprovodimo. Mislim da je tu vrlo važno reći jednu stvar, a to je da, čini mi se da smo završili sa jednim periodom u kome smo imali običaj u nekim delovima tog perioda da na veštački način stvaramo suficit ili smo imali običaj, izvinićete što koristim jedan kolokvijalan izraz, da u nekim periodima štelujemo deficit. To je prva stvar koja mislim da je veoma važna i da je suštinska stvar. Drugo što je vrlo važno jeste da prestajemo sa praksom stalnog gašenja požara, odnosno primene jednokratnih ili, ako hoćete, ad hok mera. Ovog puta idemo u mere koje su usmerene na rešavanje strukturnih problema. Sledeća stvar koja mislim da je izuzetno važna jeste da su po prvi put prilikom izrade budžeta korišćene projekcije koje su bile vrlo konzervativne po svojoj prirodi, ako hoćete, čak, usudio bih se da kažem – po malo pesimistične. To je nešto što je novo i to je nešto što je drugačije. Pokazalo se u prethodnom periodu da smo vrlo često imali običaj da imamo vrlo optimističke procene, naročito prilikom projektovanja prihoda budžeta, koje se potom nisu ostvarivale. Prvo smo trpeli kritike Fiskalnog saveta, potpuno opravdane, a potom smo imali probleme da u rebalansima budžeta treba da objašnjavamo zbog čega su te procene bile pogrešne. Na kraju krajeva, citiraću ministra Vujovića, po prvi put, kako vi rekoste, ministre – sve ono što je bilo ispod crte, automatski ide iznad crte. Dakle, nema više prikrivenih troškova. Imamo jedan budžet koji je konačno, čini mi se, u priličnoj meri transparentan i samim tim, rekao bih, takođe kredibilan. Pomenuo sam da smo imali dobre rezultate u poslednjem kvartalu 2014. godine i zaista u 10. i 11. mesecu, odnosno oktobru i novembru 2014. godine, mi beležimo za naše pojmove značajan rast naplate PDV-a, što je posledica dva faktora. Jedan je stabilizacija poreskog sistema, koja je nastala nakon nekih stalnih promena koje unose distorzije u poreski sistem, a druga stvar jeste jedna ozbiljnija kontrola na terenu koja je dovela do, rekao bih, boljeg obuhvata. Zatim imamo takođe jedan vrlo značajan parametar, odnosno indikator, a to je značajno povećanje naplate akciza na duvanske proizvode. To je vrlo značajno zato što smo u 2013. godini i u prvoj polovini 2014. godine imali vrlo značajne padove u naplati akciza na duvanske prerađevine, negde oko 20%. Sada imamo prvi put, dakle, posle godinu i po dana, rast naplate. Tu bih naročito pohvalio Vladu i nadležno ministarstvo. Mi smo, bez obzira na to, ipak, kada smo pravili projekcije naplate akciza za 2015. godinu, išli sa, opet jednom, rekao bih, pesimističnom procenom, dakle, nije uopšte ukalkulisano to da imamo porast naplate akciza. Naravno, imamo ovaj trend koji se nastavlja, a to je rastući trend naplate akciza na naftne derivate. Ovo što sam sad rekao nije nešto što treba da nas uljuljka i da to znači da treba da stanemo sa nastavkom primene mera. Ja bih rekao da moramo mnogo ozbiljnije u 2015. godini da primenjujemo mere, odnosno, moramo da nastavimo da radimo na jačanju kapaciteta poreske uprave, moramo da radimo na jačanju, čini mi se, sinergije inspekcijskih službi odnosno njihove međusobne saradnje, da bismo na taj način postigli bolje rezultate. Treća stvar, koja mislim da je veoma važna, jeste da moramo da radimo na jačanju svesti kod građana, tj. građani moraju da shvate da oni koji ne plaćaju poreze, praktično zavlače ruke u njihove džepove. Kada govorimo o budžetu za 2015. godinu, odnosno o Predlogu zakona o budžetu za 2015. godinu, ja bih rekao da ga karakterišu tri stvari – odgovornost,racionalnost i transparentnost. Kada govorimo o odgovornosti, mislimo na odgovornost u projektovanju i sprovođenju fiskalne politike. Ja bih tu citirao nešto što je Fiskalni savet u svojoj analizi Predloga budžeta za 2015. godinu rekao – procena javnih rashoda i javnih prihoda u budžetu su u najvećoj meri objektivne, a planirani fiskalni deficit realističan. Dakle, to govori o jednoj odgovornoj fiskalnoj politici. Kada govorimo o racionalnosti, mislim na racionalnost upravljanja resursima koji se nalaze u rukama države. Naravno, to se odnosi i na Predlog budžeta, ali i na prateće mere fiskalne konsolidacije, naročito na onaj deo koji se odnosi na praktično reorganizaciju javnog sektora. Kada kažem – transparentnost, tu na prvom mestu mislim na transparentnost u prikazivanju svih troškova koje država ima. Mere o kojima govorimo, koje se primenjuju a koje su deo ovog paketa mera fiskalne konsolidacije, jesu na prvom mestu jedno trajno rasterećenje rashoda na nivou države i to se postiže upravo ovim strukturnim promenama o kojim govorim, a ne nekim ad hok merama. Druga stvar koja je vrlo važno jeste transformacija javnog sektora u jedan efikasan, delotvoran i racionalan sistem, čime se stvaraju preduslovi za stvaranje boljeg poslovnog okruženja, a što opet može da ima za posledicu i porast investicija i porast zapošljavanja i bolju produktivnost i bolju konkurentnost srpske privrede. Jedna od stvari koja se kroz tu reorganizaciju rešava, ilustracije radi, jeste, a to smo oročili za 31.12.2015. godine, rešavanje problema preduzeća u restrukturiranju i disfunkcionalnih preduzeća koja se nalaze u portfelju Agencije za privatizaciju. Dakle, samo rešavanjem tih problema pojaviće se novih 700 miliona evra u našem budžetu jer to je upravo onoliko koliko smo mi na godišnjem nivou, prema procenama Svetske banke, dakle, nezavisne institucije, trošili na ova preduzeća. Na kraju krajeva, mislim da je nešto što je vrlo važno to da se nastavi borba protiv sive ekonomije i poreske evazije, odnosno izbegavanja plaćanja poreza. Tu bih zahvalio našim prijateljima iz Slovačke koji su tokom prošlonedeljnog sastanka ponudili, i nadam se da će to Vlada prihvatiti, njihovu ekspertsku pomoć upravo u borbi protiv sive ekonomije. Kada na ovo što sam sve rekao dodamo i proces pristupanja EU, koji svakako takođe daje svoj doprinos popravljanju poslovnog okruženja ili poslovnog imidža, kako god hoćete, Srbije, onda je jasno da smo stvorili solidne pretpostavke za jedan dugoročno održiv rast u Srbiji. Ono što bih takođe želeo da pohvalim jeste da, za razliku od prethodnih godina kada smo imali vrlo česte izmene zakona iz poreske oblasti, ove godine nemamo praktično uopšte nikakve značajne izmene kada je poreska politika u pitanju. Ovo što imamo danas kao izmene na dnevnom redu, to su u suštini izmene koje su tehničkog karaktera, dakle, to nije izmena poreske politike. Dakle, idemo u pravcu stvaranja jedne stabilne poreske politike, što je nešto što je vrlo važno, što ima vrlo značajne konsekvence, odnosno treba da ima vrlo značajne konsekvence i verujem da će imati, a to je na prvom mestu bolja naplata i bolji obuhvat naplate poreza, a na drugom mestu veća predvidivost. Ukoliko želimo u nekom narednom periodu da imamo ozbiljan priliv investicija, mi moramo da stvorimo jedan predvidiv sistem. Ozbiljni strani investitori neće doći na tržište koje nije predvidivo. Jedan od elemenata vrlo važnih te predvidivosti jeste upravo stabilna poreska politika. Ono što bih takođe istakao kao vrlo značajnu stvar jeste da će i javna preduzeća konačno morati da počnu da se ponašaju prema nekim unapred propisanim pravilima. Tu bih posebno pohvalio ministarstvo koje vodi ministar Sertić i njega konkretno. Dakle, nešto za šta su se SDPS i ministar Ljajić zalagali već u jednom dužem periodu jeste da se vezuje za ciljeve ono što radimo, odnosno da pravimo praktično jednu spregu između ciljeva, merila i odgovornosti. To je nešto što uvodimo i ovaj budžet, time što ga pravimo programskim budžetom a ne više linijskim, to je ono što se uvodi u javna preduzeća. Dakle, mora da se zna ko je za šta odgovoran, mora da se zna ko je ciljeve postavio, moraju da se znaju vremenski rokovi, moraju da se znaju prolazna vremena, moraju da se znaju merila i moraju da se znaju pravila ko je odgovoran za slučaj da ti ciljevi nisu ostvareni. U ovom budžetu smanjujemo neproduktivne subvencije, odnosno one subvencije koje su se pokazale u prethodnom periodu kao neefikasne. Vidim da tu najviše pažnje privlači to što menjamo subvencije poljoprivredi, odnosno što se smanjuju praktično subvencije poljoprivredi, odnosno agrarni budžet. Mislim da tu propuštamo da primetimo, ne mislim, naravno, na vas, ali mislim na jedan deo javnosti, da osim što se smanjuju rashodi, u smislu subvencija poljoprivredi, da se menja struktura tih rashoda, odnosno da praktično vršimo jednu vrstu racionalizacije subvencija. Subvencije su inače u Srbiji na nivou koji je daleko viši od zemalja u EU. Mi definitivno moramo da idemo na smanjenje subvencija. Kada je reč o subvencijama poljoprivredi, mi ćemo smanjiti, odnosno vaš je predlog da se smanje subvencije, odnosno da se praktično ukinu za poslove koji su veći od 20 ha, to su stvari koje su vrlo logične, da se ukinu subvencije za državno zemljište koje se daje u zakup, ali se sa druge strane radi nešto što je vrlo značajno, a to je da imamo snažniju podršku stočarstvu, što mislim da je jedna od šansi koju smo propuštali u prethodnom periodu. Takođe, imamo ulaganje značajno u sisteme za navodnjavanje i imamo konačno završavanje laboratorije za proveravanje kvaliteta sirovog mleka, što mislim da je vrlo važno. Takođe treba istaći, to se, na žalost, gotovo nikada ne pominje, da će u 2015. godini biti 175 miliona evra na raspolaganju iz IPA fondova za poljoprivrednike. Mi, naravno, te poljoprivrednike, ali i našu državnu administraciju moramo da obučimo da budu u stanju da koriste te fondove, ali i to je nešto što postoji na raspolaganju i to je nešto što su sredstva koja treba da budu na najbolji mogući način iskorišćena. Ta sredstva sigurno ili neće biti iskorišćena ili će biti iskorišćena na najbolji mogući način. Ono što mislim da je vrlo važno takođe reći kada govorimo o trošenju budžetskih sredstava, mi najčešće govorimo o tome koliko se troši. Naravno da je vrlo značajno smanjiti budžetski deficit, odnosno smanjiti nivo troškova, ali mnogo manje govorimo o tome, a mislim da je to podjednako važno – način na koji se troši, odnosno kako se troše sredstva. Mi moramo ta sredstva koja trošimo da trošimo na jedan delotvoran način. Opet se vraćamo na onu priču o ciljevima, odnosno nečega što programski budžet može da omogući, da praktično mi, osim što vidimo koliko se novca troši, vidimo i na koji način se taj novac troši. U tom smislu, ona priča o tome da ćemo smanjiti štednju na diskrecionim rashodima a ne na privlačenju javnih investicija mislim da je vrlo korisna. Zaista, u periodu od 2015. do 2017. godine, po mišljenju svih relevantnih institucija, uključujući Fiskalni savet, će rasti javne investicije, ali i privatne investicije, kao posledica na prvom mestu sporazuma sa MMF, ali svakako i završetka procesa restrukturiranja i rešavanja problema preduzeća koja se nalaze u portfoliju Agencije za privatizaciju. Dakle, tim kvalitetnim merama o kojima sam govorio i sporazumom koji očekujemo da će u februaru biti potpisan, odnosno aranžmanom iz predostrožnosti, sa MMF, mi menjamo položaj naše države na međunarodnim finansijskim tržištima, odnosno menjamo kredibilitet, odnosno menjamo kreditni rejting zemlje. To je nešto što je vrlo važno jer time stvaramo pretpostavke da se zadužujemo na jeftiniji način, odnosno da naša zaduženja budu daleko povoljnija nego što su ovom trenutku. Video sam na jednom mestu, čini mi se, u analizi Fiskalnog saveta uporednu analizu Nemačke, nismo mi uporedivi, ali je kao konkretan primer ovde vrlo zanimljivo ako ima nešto malo veći deficit u odnosu na BDP, koliko su manja izdvajanja u odnosu na BDP za servisiranje tog deficita zato što se zadužuju po daleko povoljnijim uslovima. Mi, naravno, ne možemo da očekujemo da dostignemo kreditni rejting Nemačke, ali moramo da radimo na poboljšanju kreditnog rejtinga, time ćemo mnogo toga poboljšati. Smanjićemo, npr, izdvajanja za kamate koje su nam ove godine vrlo veliki problem jer mi imamo vrlo malo smanjenje rashoda, bez obzira na to što smo u suštini napravili vrlo ozbiljne rezove na kojima smo uštedeli vrlo ozbiljne količine novca zato što, između ostalog, smo imali vrlo značajno povećanje kamata u 2015. godini. Kada govorimo o konkretnim uštedama, mi smo, naravno, najveće uštede ostvarili po osnovu smanjenja plata i penzija, po osnovu smanjenja diskrecionih rashoda, po osnovu smanjenja subvencija o kojima sam govorio. Mislim da kada govorimo o uštedama je važno još nešto reći. Čini mi se da ovim Zakonom o budžetu u 2015. godini i Zakonom o budžetskom sistemu uvodimo jedno novo opredeljenje, a to je opredeljenje da se deli samo onoliko koliko realno imamo, a ne da se protežemo preko, kako kaže naš narod, sopstvenog gubera. Dakle, ono što smo se dogovorili i što smo učinili kada su stranke u pitanju, to je da seprocentualna davanja vezuju za poreske prihode, dakle, za ono što prihodujemo, a ne za rashode, kao što je bio ranije slučaj. Tako će od sada pa nadalje važiti za sve. Dakle, sva procentualna davanja se vezuju za nešto što je realno, a to je koliko smo prihodovali. Druga stvar, ukidaju se svi netransparentni bonusi, dodaci i naknade, što mislim da je takođe vrlo važno. Treća stvar, povećanje plata i penzija, koje će, verujem, u jednom trenutku postati tema o kojoj ćemo moći da razgovaramo, se vezuje za jednu agregatnu zaradu koju smo napravili na nivou države, a ne na nekakva pravila koja nisu zasnovana na realnim parametrima. Bez obzira na ovo što zvuči na trenutke pesimistično, mislim da ipak možemo da se nadamo izvesnom oporavku standarda stanovništva u 2016. i 2017. godini, ali na realnim osnovama, a ne kao do sada. Kao pripadnik SDPS, moram da kažem i nekoliko reči o nečemu što nas vrlo zanima, a to je socijala, odnosno socijalna davanja. U tom smislu, moram da pohvalim Vladu što smo, bez obzira na velike uštede koje treba da budu učinjene u 2015. godini, smogli snage da socijalna davanja u izvesnoj meri povećamo, dakle, u nominalnom iznosu, odnosno da, kako kaže Fiskalni savet, praktično ta davanja budu na odgovarajućem nivou. Ono što mislim da treba da poslušamo je nešto što je Fiskalni savet rekao, a to je da ta davanja treba da budu bolje targetirana. Dakle, moramo u narednom periodu da se usmerimo, da se fokusiramo na to da davanja socijalna budu što je moguće bolje targetirana. Tu bih pomenuo nekoliko primera koje smo imali, koje imamo, odnosno, u ovom budžetu. Jedan je, recimo, nešto što mislim da je vrlo važno, to je program za socijalno ugrožene, odnosno tzv. projekat energetski zaštićenog kupca gde će država obezbediti između 120 i 240 kilovat časova za tog zaštićenog kupca. Druga stvar jeste, to što su omogućeni veći transferi nacionalnih službi za zapošljavanje. Dakle, idemo u susret problemu. Znamo da ćemo u narednoj godini imati porast nezaposlenosti zbog završetka procesa restrukturiranja određenih obaveza koje smo preuzeli, ali mi idemo u susret tome. Mi opredeljujemo 2,2 milijarde dinara za aktivne mere zapošljavanja. Mi opredeljujemo određena sredstva za povećavanje nadoknada za nezaposlene i za prevremeno penzionisanje onih koji žele da dokupe radni staž…
Vreme gospodine Bauer.
…na teret države. Završiću ovde, zahvaljujem.
Završite misao.
…ne, ne, zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Krkobabić. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsedavajući, poštovani članovi Vlade Srbije, poštovane kolege, uvaženi građani Republike Srbije koji posmatrate ovu diskusiju danas, pred nama su rebalans, to je drugi rebalans u ovoj godini za 2014. godinu i Predlog budžeta za 2015. godinu, sa zakonima koji ih prate. Šta reći o rebalansu, novom, za 2014. godinu sem da je u neku ruku on u svemu ovome i neko pozitivno iznenađenje, ako može da se kaže za rebalans, rebalansa. Zašto to kažem, jer vidljivo je da su načinjene određene uštede, da su smanjeni rashodi i da su na drugoj strani učinjeni napori da se povećaju prihodi. To je dobro. To je dobro opredeljenje bilo bi još bolje da je to opredeljenje bilo januara meseca. Na žalost, ono nas prati tek ova poslednja tri meseca. Bolja naplata PDV, bolja naplata akciza, smanjenje troškova. Ja bih rekao i prvi put, pratio sam malo rad i Vlade, ministri su sasvim ozbiljno shvatili svoj zadatak i počeli su da pretresaju svoje pozicije. Neki su čak nudili možda i nešto što u datom momentu i nije trebalo da se ponudi, ali sve u svemu napravljena je određena računica i kruna toga je i ovaj rebalans. Ne toliko nominalno, koliko izraz spreme i volje da se učine neke konkretne stvari. Onda mislim da je to i dobar primer da se pristupi izradi budžeta za narednu godinu. Budžet za ovu godinu koji je pred nama, ne bih ponavljao ovo što su govorile kolege, jeste transparentan, jeste obiman, pod znacima navoda neki kažu i da je težak, on je dosta jasno definisao stvari. Neka moja razmišljanja idu u pravcu da je mogao i manje detaljan da bude jer ta detaljnost i odvlači pažnju od nekih suštinskih bitnih pozicija, ali dobro. To je nešto što su formalne zamerke ovom budžetu. Budžet za ovu godinu je nastavak onog iz, mislim za 2015. godinu iz 2014. godine, rekao bih i pokušaj da se trasira neki put i za 16-tu, i za 17-tu. Ja ga tako i shvatam. Shvatam to malo šire od proste računice, shvatam da se lansira jedan novi koncept koji treba tek u 2016. i 2017. godini da da adekvatne rezultate. Naravno, šta je bitno za ovaj budžet? Svi koji me danas gledaju i slušaju, i kolege u ovom parlamentu veoma dobro znaju, određuje se sudbina najvećeg broja ljudi javnog sektora, preduzeća, zdravstvenih ustanova, naučno-istraživačkog razvoja, nema potrebe da sada nabrajam. Upravo, on će odrediti koliko će on imati sredstava u idućoj godini, kako će ih dobijati, koliko će moći da potroše. Ono što smatram da je bitno, bitno je da program Vlade Republike Srbije, žao mi je što i premijer nije ovde, to je ključna stvar. Postoje programi i Vlada i ministri pretpostavljam da stoje čvrsto iza tog programa, oni moraju da se naslone upravo na ovaj budžet. Taj program, realizacija tog programa može da verifikuje ovaj budžet i da mu da prelaznu ocenu, ali o tome ćemo pričati tokom sledeće godine. Ne isključujem ni rebalans sledeće godine i to nije ništa loše. Konstanta je i dalje. Rashodi se u zadnjih nekoliko godina povećavaju, prihodi se smanjuju, budžetski deficit raste, ukupno zaduženje 70%. U redu, stavljamo tačku, hoćemo da idemo dole ka 60%, hoćemo da taj deficit smanjujemo. Sada smo ga sveli, koliko vidim, ovim predlogom na 191 milijardu. Uredu. Ponovo se vraćamo, uštede. Gde smo štedeli? Štedeli smo na jednom izuzetno osetljivom segmentu koji se tiče najvećeg broja stanovnika ove zemlje ili bar najvećeg, da tako kažem, na penzijama, jednom delu penzija, i zarada u javnom sektoru. Oni koji su dotaknuti tim merama, o njima ne mogu da imaju neko izuzetno pozitivno mišljenje i ja ih razumem. Nedavno sam čuo vašu jednu izjavu gde ste rekli da su ove žrtve, žrtve sa smislom, ako sam dobro parafrazirao. Zaista podržavam jedan takav koncept, ali u svom delovanju u idućoj godini u realizaciji budžetskih ovih pozicija, mi upravo moramo da dokažemo da je to žrtva sa smislom, da ta žrtva je imala smisla. Ako to uspemo onda svi ti ljudi koji su došli, da tako kažem, u onaj korpus ljudi koji su dali jedan svoj, ja to zovem solidarni doprinos na umanjenju plata i penzija, ne smatram to smanjenjem, naravno, znam ja da je to nominalno smanjenje, ali je veoma bitno da to ne shvatimo na takav način, da ne shvatimo da je to namet. Svaki namet je težak i čovek sigurno ne može biti zadovoljan tim namenom. Ako kažemo – da, ovo je privremena mera, ovo je solidaran doprinos u kratkom vremenskom periodu u kome ćemo pokušati da odradimo neke ključne, bitne stvari i da nam sutra bude bolje ali svima, onda to ima jedan drugačiji značaj. Ljudi se motivišu. Gospodin Čanak nije ovde ali je izrekao jednu misao da je ovde potrebna i politička volja, saglasnost. Ja bih to proširio malo, ne samo politička, ne stvar saglasnosti konsenzusa vladajuće koalicije, to postoji, većina postoji, to nije problem. Potrebno je da svi u ovom parlamentu postignemo minimum nivo saglasnosti, da nađemo taj najmanje zajednički imenitelj oko koga možemo da se okupimo, a onda da bismo mogli da pošaljemo poruku građanima Srbije da svi skupa učestvuju u ovom konceptu bez sveopšteg konsenzusa, ja bih rekao, bez svenarodne saglasnosti ovaj koncept će imati manje šansi na uspeh. Deo koji se tiče ušteda odnosi se i na subvencije. Već je istaknuto nekoliko puta, one su smanjene, tiču se subvencija u poljoprivredi. Tačno je, svi mi to znamo da su bile nelogične. Pomagali smo one koji su bili dovoljno pametni, dovoljno umni, dovoljno lukrativni da se već samo pomognu. Svi oni koji su imali hiljade hektara zemlje dovoljno su vešti da im pomoć ni ovog parlamenta, ni ovog budžeta ne treba i apsolutno je upravu to smanjenje subvencija. Subvencije koje se tiču javnog sektora, posvetio bih par minuta ovoj temi, bavim se tim poslom, su veoma bitne. Javna preduzeća, to je poznato, to je kamen o vrat i srpskom budžetu i srpskoj državi. Ministar Sertić je ovde, pokrenuo je nekoliko bitnih stvari. Mislim jedan veoma, veoma ozbiljan pristup, jedna nova metodologija, novi odnos prema javnim preduzećima, prosto, da se izvede odgovornost, da se vidi rezultat. Nema tu velikih priča i velikih mudrovanja. Završni račun sleduje. Mi ćemo tačno znati koliko je koje javno preduzeće imalo. Da li je imalo poslovni dobitak, ili poslovni gubitak. Ako dobro pamtim podatke, gubici su bili negde, čini mi se, preko 50 milijardi u prošloj godini. U ovoj godini projektujemo da budu nešto preko 20 milijardi. To je smanjenje za blizu 30 milijardi. To je sjajan iskorak. Zaista sjajan iskorak. Ali, prosto, pitanje, dobro ljudi kada je bilo 55 ili 50 i nešto milijardi u minusu, zbog čega to nije u plusu 55, i eto nama tih milijardu evra, i eto rešenja za sve naše probleme. Niti bi penzioneri razmišljali kada će im se penzije ponovo uskladiti, niti bi radnici u javnom sektoru očekivali umanjenje, niti bi lekari smatrali da nisu dovoljno plaćeni, profesori takođe. Da ne govorim o onome o čemu smo potpuno smetnuli s uma, u 21. veku, kakva su nam i kolika izdvajanja za naučno istraživački rad. Ali, dobro. prvi koraci su učinjeni. Stojim na stanovištu da je nužno u narednom periodu da se izvrše izmene Zakona o javnim preduzećima, govorim ovo pragmatično. Danas smo sva javna preduzeća natrpali u isti koš, i ona velika i ona mala. Sva razlika između njih su u dvodomnom ili jednodomnom upravljanju, i da li u nadzornom odboru imaju pet ili tri predstavnika, to je potpuno nebitno. To je suštinski nebitno pitanje. Moramo ih jasno definisati. Podeliti u nekoliko grupa, pogotovo pažnju posvetiti javnim preduzećima koja se nalaze na tržištu, koja tržišno posluju. Imamo ih, i ona moraju u tom slučaju da pune budžet Republike Srbije. U ovoj godini mislim da je prihod od tih javnih preduzeća bio relativno skroman. Imam zadovoljstvo i čast i da građanima Srbije to saopštim, „Pošte Srbije“ su uplatile dve milijarde i 122 miliona neto dobiti. Uplatile su preko 500 miliona poreza na dobit. Završili investiciju od 46 miliona. Servisirali u potpunosti sva primanja za 15 hiljada zaposlenih, rastu i razvijaju se. Znači, jedan lep primer jednog javnog preduzeća, kako može i kako treba da funkcioniše. Na isti način radi „Elektromreža“. Vidim, sada ministar Antić nije ovde, preduzimaju koraci za definisanje pozicije EPS. Zašto EPS? Ja lično mislim da samo EPS, poštovani narodni poslanici zaslužuje ne jednu sednicu ovog tipa, dve, tri, nego 10, ako treba. To su najveći resursi Republike Srbije. Trenutno od toga nemamo mnogo. Hajde da vidimo i da nađemo najbolji način da taj naš famozni EPS stavimo u funkciju, da ga stavimo servisiranja, ispunjavanja osnovne misije koju ima, ali s druge strane da na tržištu puni budžet Republike Srbije. mislim da će to biti ozbiljan zadatak. Moraju da krenu u transformaciju. Jedan podatak koji je bitan za ovaj visoki dom, od 30 i nešto javnih preduzeća u Srbiji, samo tri su krenula u suštinske, strukturne duboke reformske promene, „Pošta“, „Elektromreža“ i EPS. Šta to u praksi znači? Koorporatizacija, novi vid nastupanja na tržitštu, naučno istraživački razvoj, istraživanje tržišta, kontrola kvaliteta. Sve su to elementi da bi neko mogao da kaže – da, danas smo konkurentni, a konkurentnost je osnov, i ja to, gospodine ministre finansija, u ovom predlogu budžeta, baš ne vidim najbolje. Gde je izvoz? Šta je sa izvozom? Pre nekoliko godina predsednik SAD, ovo je interesantna stvar, je izdao naredbu, pazite, predsednik SAD, kao što naređuje vojne operacije, vi to dobro znate, ispravite me ako grešim, da se izvoz mora povećati za 50%. To su oni uradili za nepune četiri godine. Mi moramo da izvozimo. Naravno, reći ćete mi –ljudi, a šta da izvezemo ako ne proizvodimo ništa? Dajte da proizvedemo. Da vidimo gde nam je strategija industrije, gde nam je strategija substitucije izvoza, da krenemo u proizvodnju. Bez proizvodnje, bez stvaranja novih proizvoda, bez pružanja novih usluga, možemo samo da sanjamo o izvozu. Naravno, pokazatelj svega toga je i vaš apel, malopre bio, i očekivanja direktne strane investicije. Direktne strane investicije su nešto, grinfild, da kažemo, nema ih mnogo u Srbiji, nema ih, ali su poželjne. Moramo da učinimo da omogućimo, tu su sad i ovi pokušaji da sve skupa završimo za mesec dana. Ne znam koliko su lokalne samouprave u svemu tome spremne da učestvuju. Ima ovde valjanih predsednika opština, koji to znaju. Ali, tu moramo da uložimo energiju. Strani investitor, čime se rukovodi? Sigurnošću sredstava koja ulaže da može da ih vrati i profitom koji može da ostvari. Sve drugo je u drugom planu. Ne verujem mnogo u relacije prijateljstva u biznisu. Vi to vrlo dobro znate. Postoje samo precizne procedure. Prijateljstvo je u drugom planu. Zato je veoma bitno da imamo procedure. Držeći se tih stvari, očekujem od Ministarstva privrede, da nastavi ovaj započeti posao, da definiše javna preduzeća na način kako sam rekao. da napravi razliku među njima, da odvoji rad od nerada, i da u idućoj godini, znatan izvor za punjenje budžeta, ta prihodna strana, pored akciza, pored PDV, pored poreza, upravo bude dobit tih javnih preduzeća. Ubeđen sam da to možemo da ostvarimo, ali za to nam je nužan, apsolutno nužan, konsenzus. Ponavljam, ne jedne političke opcije, svih političkih opcija, konsenzus građana Srbije. Znači, to je naš resurs. Ne smemo da ga se odričemo tek tako. Nemamo drugi. Ono što bih imao na kraju da kažem, da će poslanička grupa PUPS podržati i Predlog rebalansa i Predlog budžeta i pratećih zakona, da kažemo, čistog srca, ali sa izuzetno, izuzetno pažljivim očekivanjima, šta i kako će se raditi u idućoj godini. Nemojmo ponovo da konstatujemo da smo uštede završili na smanjenju plata i penzija. Nemojmo ponovo, tokom sledeće godine, da neko ponovo izađe i kaže – e, sad nismo uspeli, sada ćemo dodatno. Znači, na ovaj način smo uzeli vazduh u pluća, udahnuli smo. Dajemo šansu ovom dobrom timu. Očekujem da je to dobar tim da realizuje ove ključne stvari. Onda uspeh neće izostati. Zahvaljujem.
Reč ima ministar Željko Sertić. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, nekoliko poslednjih diskusija je obilovalo pričom vezano za privredu, i moje je zadovoljstvo da mogu da dam par informacija i da par reči uputim na rad Ministarstva privrede, ali i rad članova drugih članova vlade koji imaju u svom portfoliju i javna preduzeća i privredu kao svoj osnov rada, pre svega poljoprivreda, elektroindustrija, energetika, infrastruktura itd. Poslanik Krkobabić je i direktor jednog jako velikog i veoma značajnog preduzeća za Srbiju, i u tom delu ima puno informacija, i zna šta smo prošli u prethodnom periodu. Poslanik Marković, je takođe, neko ko je ceo život u privredi, i svi ljudi koji imaju dodirne tačke sa tim, na jedan ipak specifičniji način pričaju o tome sa dosta razumevanja i sa dosta informacija sa kojima raspolažu. Nama javna preduzeća jesu jedno od najvažnijih stvari u fokusu pripreme za narednu godinu, ne samo zbog ove pripreme fiskalne konsolidacije i oporavka kompletne ekonomije Srbije i ne samo zbog toga što je svakako iza MMF i za Svetsku banku i za sve međunarodne institucije koje sarađuju sa nama, jedno od glavnih pitanja bilo kada ćete smanjiti subvencije preduzećima. Drugo pitanje koje se postavlja često u javnosti, a to je koliko ima viška zaposlenih u javnom sektoru. Tu moramo da odvojimo javnu administraciju, javna preduzeća, nekoliko puta sam davao izjave i stojaću čvrsto oko toga. U javnim preduzećima moramo prvo da vidimo precizno i jasno šta se radi i šta je to proces rada, kada utvrdimo jasne procese rada tada ćemo napraviti plan koliko ljudi treba da rade te poslove i za mene je mnogo važnija stvar ko će ostati u tim firmama i kako ćete te firme da budu vođene kako bi realizovale poslove kojima je država dala. Dakle, javna preduzeća vrše određene poslove koje im je država dala i u ime države treba da sprovedu. Ogroman dug koji smo imali u 2013. godini, videćemo kako će biti po rezultatima tamo negde početkom marta ćemo verovatno imati, pošto do 28. februara je rok za predaju svih obračuna za 2014. godinu, ja se nadam da neće biti takav kao što je bio u 2013. godini, ali posao koji smo pokrenuli pre mesec i po dana o kome je gospodin Krkobabić pričao je po prvi put urađeno u Srbiji. Dakle, sa 36 najvećih preduzeća smo seli i naterali smo, pod znacima navoda, preduzeća, tražili smo od njih da odbrane svoj plan rada za narednu godinu. Stavku po stavku, svako preduzeće je po tri, četiri sata branilo svoj program rada. Ne radi se o 19. tačaka koje smo im uputili kao Vlada sa zadatkom šta treba da sve u svom uputstvu urade, nego se radi o promenama procesa funkcionisanja. Dakle, vi imate jedan ogromni broj preduzeća u Srbiji koji zaista ne funkcionišu, ne po tržišnim osnovama, ne funkcionišu ni po jednom poznatom operativnom sistemu rada. Tu će nam trebati mnogo pomoći, trebaće nam, već smo razgovarali sa Fakultetom organizacionih nauka i sa nekim drugim ekspertima koji mogu da nam pomognu da implementiramo sve procese i sve stvari koje su nam važne da u konsolidaciji naših javnih finansija, a to znači, pre svega, u javnim preduzećima. Nije dovoljno samo reći, ne znam, „Srbijagas“, „Putevi Srbije“, ili koji god drugo, treće preduzeće nema više subvencija. Mi tu odluku donesemo, ali to preduzeće treba da nastavi svoj život, mora da nastavi da funkcioniše. Nova preduzeća koja su na tržištu kao što su Pošte, kao što je Telekom gde imaju ozbiljnu tržišnu konkurenciju, dakle, jedno su preduzeća kojima imaju određeni monopol, druga su preduzeća koja nemaju izvorne prihode i treća kategorija su preduzeća koja funkcionišu na jednak način kao što to funkcioniše ostali sektor privrede. Dakle, taj proces moramo za svako preduzeće da kreiramo pojedinačno, moramo da napravimo da javna preduzeća koja funkcionišu na tržištu do onog momenta dok budu u vlasništvu države ili država bude imala interes da ih drži u tom obliku, da mogu da funkcionišu i da zaista se bore sa tržištem, jer time ćemo i onog momenta ako se odlučimo za neku privatizaciju i prodaju imati daleko veću cenu, jer to preduzeće će biti sposobno da se nosi sa konkurencijom i da realizuje svoje planove. Druga stvar koja je bila spomenuta, pitanje investicija. Pitanje investicija je veoma kompleksna stvar i veoma puno posla i aktivnosti mora da se obavi da bismo mi zemlju doveli do toga da budemo poželjna, velika i ozbiljna destinacija. Procesi su počeli, posao je počeo, ali to vam je ono kao što više učite sve više vidite koliko ne znate, tako i ovde kada krenete, mislite, ne znam dovoljno uraditi, pet ili 10 stvari, a onda kada počnete da čistite shvatate koliko imate opstrukciju nekada administracije, koliko imate pravnu regulativu koja je neujednačena koja vam takođe pravi problem i nekada je najlakše doneti odluku - da hoćemo to da radimo, ali to treba implementirati. Ja s obzirom da dolazim iz praktičnog života, iz privrede, pokušavam sa svojim saradnicima da pretočim političke odluke i zadatke koje imamo u realnost i to je veliki ozbiljan posao. Uključili smo sve asocijacije koje postoje u Srbiji. Pre neki dan smo na Vladi formirali tim za rešavanje problema o sivoj ekonomiji u kome su predstavnici NALED-a i Komore i svih asocijacija koje postoje u Srbiji i koje rade, koje zastupaju privredu. Savet stranih investitora, organizacije iz Nemačke, Austrije upravo kako bi nam pomogli da izađemo iz tog procesa. Sa jedne strane, strani investitori kada dođu u državu traže stabilnost političku, pravosudnu, traže stabilnost i dugoročnost vezano za poresku politiku i traže vam mnogo podsticaja. Bilo je često u poslednje vreme pitanja da li treba da imamo podsticaje, da li ćemo ih uračunati u budžet ili ne. Pa, jesmo stavili smo ih u budžet i nastavićemo da dajemo podsticaj, jer to je ulaganje dela projektnog budžetskog finansiranja koja ima svaka kompanija i to daju sve zemlje u regionu, to daju gotovo sve zemlje EU danas. Španija čini se preko 25 hiljada evra daje po radnom mestu, dao sam vam samo jedan primer. Svaka zemlja za sebe kreira određenu politiku i mi imamo naše prednosti i borimo se da naše prednosti prikažemo i da ugledom koji stvaramo s jedne strane političkim, sa druge strane konkretnim razgovorima sa predstavnicima i EU koji i te kako utiču na stabilnost i na ugled naše zemlje u Evropi i sa treće strane razgovor sa privrednicima da svedemo na istu meru, da kada pričamo o Briselu da ta priča ne bude drugačija od onoga što pričamo sa svakim preduzetnikom, odnosno sa svakom kompanijom koja dolazi u Srbiju. Nisu laki razgovori. Velike kompanije znaju da imaju mogućnost i da im sve zemlje u okruženju nude određene stvari, ponekada nas čak i ucenjuju. Vi sad treba da budete mag da jednu firmu veliku koja će vam otvoriti 500 ili 1000 radnih mesta ili više dovedete u Srbiju, a da pri tome imate konkurenciju nekih zemalja koje ne poštuju pravila čak ni EU. Mi se trudimo zbog naših pretpristupnih pregovora i svih obaveza koje imamo i dogovora sa EU da budemo korektni u tom odnosu i da ni jedan dinar ne damo više od onoga što pravila EU propisuju i veoma brzo ćemo u narednih nekoliko nedelja u ovom parlamentu imati pred vama zakon o ulaganjima kojim želimo da definišemo jasna pravila investiranja u Srbiji. Pod jedan, investicije strane i domaće su izjednačene, postoji problem da domaće kompanije ne mogu u svakom momentu tako jednostavno i tako lako da dobiju garancije jer su prezadužene jer imamo veliki broj problema. To strane banke rade lakše, odnosno strane kompanije preko svojih banaka. Kamatne stope su daleko manje, ali mi birajući između zapošljavanja i vođenja neke tvrde politike, ja sam uvek za to da nađemo model i način kako da zaposlimo naše ljude, da imamo dobar i kvalitetan dogovor sa stranim investitorima, da ne budemo samo radna snaga ovde ili ako to budemo da vidimo koji su to lanci proizvodnje koje možemo da vežemo sa njima kako bi smo zaposlili još pet, deset, petnaest, dvadeset ili više procenata dodatno preduzeća koja će biti zajedno sa njima. Nekada je to veoma teško, nekada je lako, u zavisnosti od toga sa kim pričate. Nisu sve kompanije iste, nemaju sve kompanije istu ni poslovnu kulturu, pa na različite načine razgovaraju sa svima, sa onima sa kojima treba da to rade. Sa treće strane, počeli smo veoma temeljno da čistimo našu kuću i naše dvorište. Već dve i po nedelje u SIEPA se nalazi jedna ekipa koja ide od dokumenta do dokumenta, od procedura, od poslova, od razgovora sa ljudima koji tamo rade kako bi smo utvrdili da li zaista i koji su to nedostaci koje trenutno naša agencija za promociju ima i kako da je osposobimo za poslove i obaveze koje funkcioniše. Da li je to što nama treba ili ćemo da pravimo nešto drugo pa ćemo da izađemo pred vas sa novim paketom mera kako to da radimo? Dakle, znamo šta je zadatak i cilj, ali neću da izađem pred vas i da kažem ili u novinama ili u medijima bombastično gasimo nekoga, a da pri tome nismo kreirali put i način kako ćemo to da uradimo. Prvo ćemo reći – ovo je posao, ovo su ciljevi, ovo su metodi kako ćemo meriti svi zajedno uspešnost nekih institucija ili neke institucije, a onda ćemo da kažemo – da, smatramo da je iz tog i tog razloga, ostavićemo SIEPA kao agenciju koja će da radi na takav i takav način ili ćemo da kažemo – ne, brisaćemo to, napravićemo nešto drugo. Dakle, jedna odgovorna politika želim da bude manir rada svih nas. Preduzeća u privatizaciji i stečaju, poslanik Dragan Marković je postavio jedno pitanje kako preduzeća koja su u problemu i restrukturiranju mogu da rade? Sva preduzeća koja su u procesu restrukturiranja su do kraja maja zaštićena od naplate putem sudskih procesa. To je mera koju je država uvela kako bi upravo omogućila da preduzeća pokušaju da se konsoliduju u određenom periodu i da mogu da rade. Problem je što naše domaće banke, poslovne, komercijalne banke, ne žele da ulaze u poslovne aranžmane sa takvim preduzećima. Iz tog razloga smo mi i u ovoj godini i u prethodnim godinama, a i u narednoj godini, formirali jedan deo sredstava koji će ići preko fonda za razvoj u kome ćemo moći da pomognemo određenim preduzećima sa tržišnim potencijalom da prevaziđu svoje probleme do momenta dok ih ne budemo privatizovali. Zašto je nama važno da proces privatizacije bude brz i efikasan? Zato što smo shvatili, ne zato što je Svetska banka rekla da imamo 750 miliona evra godišnje dugovanje. Pitanje je da li je u toj meri i na koji način se računa metodološki u kompletnom iznosu, jer tu je uračunato i ono što su očekivani prihodi i ono što nije plaćeno i direktni troškovi itd. Suština je da zaista imamo osposobljena preduzeća koja mogu da žive i da rade. Kompletni portfolijo preko 500 preduzeća je definisan. Za svako preduzeće se zna na kom modelu će biti privatizovano. Do prve polovine januara meseca preduzeća imaju obavezu da pripreme svoju dokumentaciju u skladu sa pravilima kako su dobili odluku o modelima i tada, već u toku januara meseca krećemo sa najvećim brojih onih zvaničnih objava. Ono što je važno da znate, za svako preduzeće će biti javni poziv, bez obzira o kom modelu se radilo. Nijedan dogovor neće biti napravljen kod mene u kabinetu ili bilo čijem drugom. Dakle, oni uslovi koji budu objavljeni, svi će moći da se prijave i da kažu – mi želimo to. Imate različite modele prodaje kapitala, najveći deo preduzeća koji definisan prodela imovine ili strateško partnerstvo. Imamo i nekoliko kombinovanih modela, čini mi se, tih preduzeća u kombinovanim modelima. Dalje, imamo jedan broj preduzeća koja će da odu u stečaj i ponovo se u medijima digao problem. To su preduzeća koja ne postoje. Imamo nekih 188 preduzeća, a trenutno tih 188 preduzeća, 90% posto ne postoji ili imaju jednog zaposlenog i to je formalno više neko ostao zaposlen u toj firmi. Ponudili smo socijalni program. Preko 5.000 ljudi nam se javilo u ovom delu iz budžeta, iz rebalansa koji smo već usvojili. Ovih dana su krenuli programi za radnike koji žele da napuste preduzeće kako bismo oslobodili preduzeća od balasta da možemo lakše da pregovaramo sa nekim od investitora. Dakle, ozbiljan posao je urađen u prethodnom periodu i ozbiljan posao nas čeka. Svaki delić ove pazle je važan da vidimo na koji način ćemo da ga radimo, što pažljivije, sistematičnije kako bismo došli do krajnjeg rezultata. Taj krajnji rezultat je dobar za sve nas. Ono što je veoma važno, poslanik Krkobabić je spomenuo pitanje izvozne privrede. Da, izvozna privreda je stub razvoja Srbije. Bez izvozne privrede mi se našim kapacitetima unutar Srbije zatvoreni ne možemo ništa da uradimo. Zato nam je važan svaki elemenat koji možemo da uklopimo, koji se odnosi na naše prijateljske odnose sa zemljama, bez obzira gde, pre svega okruženja, a onda i šire, duž cele zemaljske kugle, kako bismo omogućili našim privrednicima podizanje kapaciteta izvoza. Prošle godine smo imali 186 miliona dolara izvoza za rusko tržište. Ove godine ćemo dostići cifru od 300 miliona dolara, o kojoj smo pričali pre šest meseci. Mi smo počeli podizanje naših kapaciteta i pre sankcija 1. avgusta koje su uvedene, one prve prema poljskoj robi. Dakle, svi sada spominju politički kontekst. Hajde da se sklonimo od političkog konteksta. Ekonomski otvoreno tržište Ruske Federacije za nas je veoma značajno. To što mi nemamo dovoljno kapaciteta da to budu tri milijarde ili 33 milijarde, to je stvar 25, 30, 50 godina prethodnog rada. Ne možete u tri meseca ili tri godine sve da uradite kako biste obrisali sve probleme iz prošlosti, ali je važno da imamo… Prošle godine smo imali preko 700 preduzeća, a ove godine ćemo imati preko 1.000 preduzeća koja izvoze na tržište Ruske Federacije. Dakle, suština je u tome da moramo zaista na pravi način da se okrenemo izvoznim potencijalima, a to podrazumeva i ono o čemu smo pričali kada pričamo sa investitorima, bez obzira odakle dolaze, da li domaći koji žele da dalje investiraju ili stranci koji nam ulaze ili, kao što sam pre neki dan imao veliko zadovoljstvo da otvorim u Čačku jednu tekstilnu kompaniju koja proširuje svoje kapaciteta, koja 100% svog izvoza, odnosno stoprocentni svoj proizvod u tekstilu izvozi na zapadno i evropsko tržište i to dvoje mladih ljudi koji su povratnici iz Nemačke. Dakle, ljudi su prihvatili izazov da dođu u svoju zemlju, da zaposle nekoliko stotina radnika i da krenu da rade. Na takvim preduzećima treba da počivaju naša ekonomija, pored onog velikog dela, što možemo očekivati velikih kompanija koje će doći. Zbog toga danas u 11.00 sati u Privrednoj komori Srbije predstavljena je strategija razvoja SME sektora u Srbiji, dakle, malih, srednjih i mikro preduzeća, dakle dokument koji će Vlada Srbije da usvoji u narednih nekoliko dana, kako smo i obećali, do kraja godine će biti gotova, u kojoj smo takođe kroz najširi mogući konsenzus svih ljudi i svih asocijacija, svih zainteresovanih osoba koje se bave razvojem ekonomije u Srbiji definisali koji su to strateški i kako ćemo se baviti malim i srednjim preduzećima, 99,8% privrednih subjekata u Srbiji spada u SME sektor. Kako da uradimo drugi stub? Šest stubova postoji na kojima počiva ta strategija. Drugi stub te strategije je finansiranje. Kako mi da smanjimo naše kamate ako ne uradimo fiskalnu konsolidaciju? Kako da uradimo fiskalnu konsolidaciju ako zadržavamo sva prava i sve obaveze koje imamo? Pričamo o prebacivanju iz javnog u realni sektor, a to niko nije uradio a da ne boli. Ja imam osećaj nekada da više su spremni ljudi naši penzioneri i zaposleni u javnom sektoru da otrpe mere koje nisu popularn, ali su neophodne i da razumeju korak napred, nego nekada mediji, a kako čujem i poslanici. Da li mislite da postoji čarobni štapić kojim neko može da pukne i da kaže – u redu, imamo sad par milijardi viška u budžetu, pa se sad neko igra, pa iz tog razloga, da bi nekom naudio, će da smanji penzije i plate. Ne, sve je povezano. Ja nisam neko ko kritikuje prošlost, ali postoje ozbiljni problemi i ozbiljne odluke koje su u prošlosti donete koje nas danas koštaju ovakvih mera. Hajde da pričamo šta je to što svako od nas može da uradi za naredni period, šta je to što svako ministarstvo, svaki poslanik, svaki direktor javnog preduzeća, u krajnjoj liniji svaki građanin će da uradi na svom poslu. Ako je sekretarica danas svoj posao uradila sa 50%, neka sutra radi sa 60% ili 70%. Ako je direktor na jedan način vodio svoje preduzeće šta mi treba da učinimo da stimulišemo, da postavimo korektivne mere i mere prolaska merenja rezultata preduzeća kako bismo napravili posao. Nadzorni odbori moraju da budu deo rešenja, moraju da pomognu direktoru u sprovođenju mera, a ne da bude mesto za primanje nekih nadoknada ili samo da bi neko sedeo tamo. Dakle, ceo sistem menjamo. To je ozbiljan posao. Ne može preko noći da bude, ali sam siguran da će se za godinu, dve, tri naredne ozbiljne promene videti. Ako mi dobijamo te pohvale sa svih strana, onda nemojte da mi budemo ti koji ćemo jedni drugima da podmećemo klipove u noge. Žao mi je što nismo imali priliku da javne sednice budu bilateralnih sastanaka, a sada kada smo imali Samit Kine i 16 zemalja centralne i jugoistočne Evrope. Svaki sastanak je počinjao onako kako se radi bilo gde u svetu, prva priča o ekonomiji, razgovori direktni. Sa svakim od šefova država naš premijer i tim koji je bio uz njega je razgovarao o ekonomiji, šta je urađeno do sada u odnosu na prethodni sastanak, šta su problemi, da li su problemi koje smo imali, kao što je bio na primer sa Albanijom, oko farmaceutske industrije, da li su rešeni i kada su rokovi za rešavanje tih stvari i vide se opipljivi rezultati. Rokovi za infrastrukturne projekte su postavljeni takvi da Kinezi koji su gotovo do savršenstva doveli neke stvari u svojoj državi, rad, kvalitet, brzinu, su bili iznenađeni zahtevima koje je tražio premijer na tom sastanku i prihvatili su to. Do 15. januara je dogovoreno da se naprave modeli, najkasnije do juna meseca da budu urađena sva strateška dokumenta i da već za leto počnu radovi. Nama infrastrukturni projekti nisu samo rešenje da li ćemo da putujemo od Beograda do Budimpešte za dva i po sata. Nama je važno što, ako pričamo o pruzi od Pireja do Budimpešte možemo da prevezemo kontejnere, a onda je vezana šira slika. Da biste to uspeli uspešno da uradite, da biste imali kargo saobraćaj podignut sedam do deset puta, koliko je moguće na našem prostoru, vi morate da garantujete svim međunarodnim prevoznicima vreme prolaska kroz vašu državu. To će nas naterati da rešimo sve carinske barijere, da kompjuterizujemo naš sistem prenosa, da kontejner koji je zaključan u pirejskoj luci može da izađe bilo gde u Evropu u najkraćem mogućem roku. Nateraće nas regionalno da sarađujemo. Nama treba nekada godinu dana da sastavimo sve premijere na jednom mesto kako smo imali danas, a imali smo tog dana sastanak premijer Makedonije, naš premijer, premijer Crne Gore i premijer Mađarske. Izvinjavam se, premijer Kine je bio na sastanku, a ne premijer Crne Gore. Na tom sastanku su dogovoreni rokovi kako će se, odakle i na koji način funkcionisati pruga od Pireja do Budimpešte. Postoji mnogo stvari, da ne pričamo o slobodnim zonama, da ne pričamo o svim drugim elementima koji su direktno vezani za razvoj infrastrukture. Kada pričate sa strancima, oni vas pitaju pa ne samo za zakone, ne samo da li imate autoputeve, da li imate gas, da li imate telekomunikacionu mrežu, danas vas pitaju koliko ste vi kao nacija spremni da izdržite udare tržišne ekonomije? Da li ste spremni da, ako izgubite posao u jednoj firmi, nastavite da se školujete da bi prešli u drugu firmu? Da li ste spremni, ako ste preduzetnik, da firmu, ako ste napravili neku grešku ili je tržište učinilo da izgubite preduzeće, da se ponovo pokrene i da radite u novim poslovima? I danas su to elementi, jer jednostavno, cena raste. Svi žele da dođu tamo gde mogu, da imaju ljude sposobne da se bore. Mi imamo veliku prednost, dobijamo pohvale, ne samo za naše radnike koji su u proizvodnji. Mi dobijamo pohvale za naše menadžere, za mlade ljude koji su spremni, koji su odgovorni, koji imaju međunarodna iskustva, koji hoće da rade. Dakle, stvaranje ambijenta poslovanja je ogroman posao i zavisi od svih nas, i od zaposlenih i od ljudi koji rukovode, ali i od ljudi koji sede u ovoj sali, a pogotovo od kolega ministara. Ja vas molim za podršku za ovaj program i za sve ovo što radimo, jer su namere potpuno iskrene i čiste. Da li može da bude bolje? Može da bude bolje. Moja su vrata uvek otvorena za bilo koga, bez obzira sa koje strane dolazi, pozicija, opozicija, da razgovaramo o svakom modelu koji može da učini ekonomiju boljom. Ako imamo ekonomiju, imaćemo sutra i budućnost, imaćemo i našu državu i sve ono što je potrebno da budemo zadovoljni svuda ovde. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala. Gospodine predsedavajući, poštovani članovi Vlade, kolege poslanici, ministar, kada je obrazlagao budžet, osvrnuo se na naše kritike sa početka, kako nismo imali dovoljno vremena da se upoznamo sa predlogom budžeta, pa je rekao – bio je u medijima, mogli ste da vidite šta ima novo u budžetu. Mislim da ministar treba da zna da narodni poslanici ne mogu iz medija da se upoznaju sa sadržajem budžeta ili bilo kog drugog zakonskog predloga, nego jedino kada predlog nekog zakona iz Vlade stigne ovde u parlament, kao što je stigao predlog budžeta u četvrtak, a predlog rebalansa u subotu popodne i danas, u ponedeljak, počeli smo raspravu. Kada bi čitali medije i ono što piše u medijama, onda bi možda čitali, kaže: „Vujović sakrio minus od 60 milijardi dinara“. Možda bi tako čitali o budžetu.Ili: „Srbija najlošija u regionu po uslovima za poslovanje“, istraživanje Forbsove liste, najlošija u regionu. „Srbija je na 78. mestu liste zemalja po percepciji korupcije, pad sa 72 na 78 mesto“. „Srbija je tek 78. u svetu po kvalitetu života starih“, od 96 zemalja u kojima je rađena ova anketa, a rađena je pre smanjenja penzija. Pa, „Vučić obećava – živećete bolje krajem 2014. godine“. Ja se izvinjavam, ovo je od pre godinu dana. Ima nova, to je od juče: „Boljitak kreće od 2015. godine“. Da li mi na osnovu ovih naslova iz novina treba da vodimo diskusiju ovde ili treba da vodimo diskusiju na osnovu ovoga što piše u predlozima zakona koji su danas pred nama? Ja mislim ovo drugo. Još jednom ponavljam, predlog rebalansa je skandalozan. On nema obavezan pregled članova koji se menjaju i šta se menja. Čuli smo od ministra kako se tu nekih devet milijardi samo premešta sa jednog na drugo mesto, ali smo čuli da je napravljena ušteda, da je deficit bio krajem novembra 155milijardi, a da je procena da će na kraju godine on biti 190 milijardi, za razliku od 225 milijardi, koliko je planirano rebalansom budžeta, koji smo usvojili ovde krajem oktobra. Sada, ministre, da citiram ono što ste izjavili na početku rasprave 24. oktobra. Kaže – kao što znate, valjda mi treba ovde da učimo, rebalans budžeta svake godine donosi se zbog toga da bi se omogućilo nesmetano funkcionisanje državnih organa i organizacija kroz uredno izvršavanje budžeta, tj. plaćanje rashoda i izdataka i usklađivanje sa onim elementima ostvarenja koja nisu mogla da se predvide. Šta vi niste mogli da predvidite i šta se promenilo u ova dva meseca? Kako ste za toliko promašili deficit, ako je istina ovo što nam kažete, da deficit nije 225 milijardi, koliko smo usvojili u oktobru, nego da će biti 190 milijardi? Zamislite da ste vlasnik neke kompanije i da vam dođe CFO i kaže – imaćemo ove godine gubitak, pa onda dođe posle dva meseca i kaže, izvinite šefe, preračunao sam se, nije baš toliki gubitak, malo je manji. Mislim da bi mu se vi zahvalili na saradnji i da biste mu rekli – ako vi ne možete u dva meseca da predvidite šta će da se dešava sa budžetom, vi ne zaslužujete da budete na tom mestu. Kako mi vama da verujemo u ove brojeve za budžet za 2015. godinu, ako vi niste mogli da pogodite brojeve za dva meseca, ako ste za ovoliko promašili? Šta piše u rebalansu? Rekli ste – skida se sa aproprijacija za Ministarstvo finansija, ali ne skida se samo za to, samo sa tih mesta. Skida se sa Ministarstva zdravlja jedna milijarda. Tu je napravljena ušteda, kako vi kažete. Skida se sa Ministarstva za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja 450 miliona sa mesta naknade za socijalnu zaštitu u budžetu. Pa, isto 450 miliona sa klasifikacije, pošto je ovo sad nečitljivo, naknade za socijalnu zaštitu iz budžeta i prebacuje se onda Ministarstvu za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja 500 miliona u tzv. tranzicioni fond. Treba reći ko je jedini na dobitku ovim rebalansom, a to su zaposleni u MUP-u, jedini kojima, kako ste rekli, biće plaćena dugovanja koja postoje već godinama, koje je ne znam ko napravio, a sada će 518 miliona dinara biti podeljeno zaposlenima u MUP-u. Verujem da i u zdravstvu i u prosveti postoje neka dugovanja. Ako smo već uštedeli, kako vi kažete, 35 milijardi, hajde onda isplatite ta dugovanja i zaposlenima u MUP-u ili samo neki su u ovoj zemlji povlašćeni, pa će samo u MUP-u da se isplate zaostale nagrade i ostala dugovanja. Zašto baš u MUP-u? (Zoran Babić, s mesta: A ko je zadužio?) Ja bih vas molio, ako može bez dobacivanja. Znate da je to kršenje Poslovnika. Pitajte vašeg koalicionog partnera, koji je bio šest godina ministar unutrašnjih poslova, ko je napravio taj dug? Kako zvuči ovaj rebalans o kojem vi nama govorite ovde ceo dan? Zvuči kao da imate 1.000 dinara u džepu i krenete u grad i kažete – ja ću da potrošim 2.000 dinara. Onda se vratite kući i kažete – super, potrošio sam samo 1.500 dinara, uštedeo sam 500 dinara. Ništa niste uštedeli, samo niste potrošili sve ono što ste mislili preko onoga što imate da potrošite. Ništa niste uštedeli. Gde su te silne nove naplate PDV-a? Zašto se to ne vidi kroz ovaj rebalans u prihodnoj strani? Tu se ništa ne menja. Toga u ovom rebalansu mi ne vidimo. Možemo da vam verujemo na reč. Ali, moram da vam kažem da vaša reč ne vredi, čini mi se, mnogo više. Slušao sam 54 minuta vrlo pažljivo vaše izlaganje i čitao sam obrazloženje budžeta. Prosto mi je fascinantno da nigde,ni jednom rečju, niste rekli koliki je pad bruto nacionalnog društvenog proizvoda za 2014. godinu. Ni jednom jedinom rečju. Postoji u obrazloženju da će biti povećanje, kad se gleda iznos u dinarima, od 0,2%. Treba da kažete građanima da je pad 2%. U 2014. godini 2% je pad GDP, iako ste nam u oktobru rekli da će biti 1%. Taj pad će biti 2%. Ono što vi nama nećete da kažete i što se ne nalazi u obrazloženju budžeta, koji ste nam poslali, nalazi se u jednom drugom dokumentu skinutim sa sajta Ministarstva finansija, jutros, izveštaj za decembar - tekuća makro-ekonomska kretanja. Tu piše kako se GDP kretao u Srbiji za ovu godinu, po tromesečjima. U prvom tromesečju je pad bio, izvinjavam se, teško se ovde snaći, 0,2%, u drugom tromesečju pad je 1,3%, u trećem 3,6%. Vi ste ovde napisali u budžetu prognozu da će pad biti u sledećoj godini 0,5%. To je vrlo optimistično. Vrlo optimistično, zato što kretanja u 2014. godini ne govore da će biti tako. Evo šta piše ovde u ovom papiru, u ovom pregledu, koje je vaše ministarstvo uradilo. Po prvi put od početka 2012. godine izvoz je u trećem kvartalu 2014. zabeležio pad od 10,6%. To je stanje srpske privrede danas i nije realan optimizam koji ste vi stavili u ovaj budžet. Voleo bih da budete u pravu, kao građanin ove zemlje, nemojte da imate sumnju, ali mi ovde treba da govorimo otvoreno i realno i da otvoreno i realno govorimo o stanju zaposlenosti u Srbiji. Vidim da ste i vi ovde, a drugačije je urađen rebalans koji smo usvajali u oktobru, izbacili neke cifre, verovatno zato što smo na osnovu njih kritikovali rebalans, sada se to ne nalazi, pa i vi ovde govorite o anketi, o radnoj snazi koja govori da je stopa nezaposlenosti pala na 17,6%. Konstantno postavljam pitanje – koliko je formalno zaposlenih u Srbiji? Čuli smo to, na kraju krajeva, danas i od ministra Vulina, da je to jedini parametar, jer se na osnovu onih formalno zaposlenih puni budžet i da treba da radimo na povećanju formalne zaposlenosti u Srbiji. Kakvo je stanje danas? Evo, na ovom ovde papiru možemo da vidimo da je u 2014. godini prvi put taj broj pao ispod milion i 700.000 i da se nije pomerio, da stoji na milion i 690.000 plus, minus koju hiljadu. Gde su sad ti silni zaposleni? Evo ih ovde. Evo šta piše zašto je smanjena nezaposlenost na tih 17,6% na osnovu ankete. Kaže – između ostalog povećan je broj neformalne zaposlenosti, a u zagradi piše, rad na crno. Znači, to piše na papiru Ministarstva finansija. Rad na crno je povećao formalnu nezaposlenost. Toliko o borbi protiv sive ekonomije i rezultatima te borbe. Vi ste samo uspeli da izmerite da je više ljudi zaposleno na crno, nego što je bilo. Prihode u budžetu za sledeću godinu ste planirali, poreske prihode, praktično na istom nivou kao u 2014. godini. Povećanje manje za pet milijardi dinara, ali niste rekli da su prihodi manji planirani za 2015. godinu nego što su bili prihodi u 2013. godini, 73 milijarde dinara su manji, iako ste povećali poreske stope u međuvremenu. Jedino značajnije povećanje u prihodima na koje računate je dobit javnih preduzeća i čuli smo ovde od ljudi iz vladajućih stranaka da izražavaju sumnju da ta javna preduzeća mogu u narednoj godini da ostvare prihod koji vi od njih očekujete i da uplate iznos sredstava koji je planiran Predlogom budžeta. Rashodi su umanjeni za 27 milijardi u odnosu na rebalans budžeta iz oktobra ove godine. Tada ste rekli da 40 milijardi ćemo uštedeti na platama i penzijama. Znači, da su ponovo povećani rashodi. Rekli ste da se budžet ne može izolovati i posmatrati samo za jednu godinu. Ne može. Zato postoji zakonska obaveza, ministre, da fiskalna strategija bude u parlamentu pre budžeta. To je Zakon o budžetskom sistemu. Ako vam se ne sviđa zakon, promenite ga. Zašto to nije obuhvaćeno ovim promenama koje danas usvajamo, ako nećete da poštujete taj zakon? Nama govorite – usvojićemo, pa ćemo ga poslati narednih dana. Ne, on mora da bude tu da bi mogli danas da raspravljamo o njemu, da vidimo kakve projekcija Vlada pravi za budućnost, onda bi možda mogli da vidimo kako je, recimo, ovim rebalansom danas, tehničkim, kako vi zovite, napravljena ušteda, pod znacima navoda, u Ministarstvu poljoprivrede od 300 miliona dinara. Na poziciji, izvinjavam se, ta pozicija kaže – revitalizacija postojećih sistema za navodnjavanje. Bilo je planirano 358 miliona, a sada 58 miliona. U fiskalnoj strategiji za prošli budžet bilo je planirano do 2015. godine za tu namenu da se odvoji milijardu dinara, a 2016. godine milijardu i 150. Zašto je ovo važno? Bez navodnjavanja, nema razvoja poljoprivrede. Bez navodnjavanja, mogu da nam se ponovo dese štete od poplava koje smo imali u maju ove godine. Vi sada to smanjujete rebalansom, a budžetom za sledeću godinu planirate za to 182 miliona dinara. Toliko o brizi za poljoprivrednika, poljoprivredu kao razvojnu granu Srbije, a i brizi da nam se ne ponovo ono što nam se dešavalo u maju mesecu ove godine. Ima još stvari, ne mogu sve da stignem. U članu 21. Predloga zakona o budžetu obrisali ste da Narodna skupština mora da da saglasnost na otpis na osnovu duga koji se napravi kao pozajmica iz budžeta ili pretvaranja tog duga u kapital. Obrisali ste „parlament“. U svakom prethodnom budžetu stajao je „parlament“, kao institucija koja je morala da da saglasnost. Toga više nema. U članu 36. govori se o tome da lokalne samouprave, pored smanjenja ukupne mase plata, na osnovu usaglašavanja sa izmenama i dopunama ovog Zakona o smanjenju plata, treba dodatno da smanje masu plata za 2,5%. Šta to znači? Da naprave plan racionalizacije za koji će biti nadležan ministar. Da li je to otpuštanje, koliko ljudi ili dodatno smanjenje plata? Zakon o podsticajima u poljoprivredi, o kome nije bilo reči danas od ministarke, jer je ona nadležna, prvo, je katastrofalan, obrazloženje je uvredljivo, a drugo smanjuje se 20 hektara po gazdinstvu, ne više, ali se smanjuje. U dosadašnjem predlogu je bilo da će ukupna sredstva za podsticaje biti najmanje 5% od prihoda budžeta, a sada se kaže da je ceo budžet Ministarstva tih 5%. Znači, na sve ove druge stvari će se trošiti, pa koliko ostane za podsticaje. Tako ćemo mi ulagati u poljoprivredu, kao našu granu. Rekao je na kraju ministar Sertić šta možemo da uradimo danas, da bi nam bilo bolje sutra. Ministre, imali smo prošle nedelje nekoliko hiljada privrednika, uglavnom i državnih delegacija na Samitu u Beogradu, Kine sa zemljama jugoistočne Evrope. Između ostalog, bilo je nekoliko okruglih stolova gde su države predstavljale svoje potencijale za ulaganje kineskih kompanija. Onda je predstavnik vašeg ministarstva održao prezentaciju na srpskom jeziku pred stranim gostima, na ćiriličnoj prezentaciji, power point, drugi predstavnici Vlade su takođe govorili na srpskom jeziku, a predstavnici Bugarske i Slovačke su imali prezentaciju na kineskom. Njihovi predsednici su govorili na kineskom, prezentacija i za njih je bila na kineskom, bio je i film napravljen u skladu sa kineskom kulturom, od strane slovačke delegacije. Šta mislite vi sada, kakav je bio utisak privrednika koji su otišli sa tog sastanka, kineskih? Gde će oni otići i investirati svoj novac? Propustili smo šansu. Za to vam nismo mi krivi ovde u Skupštini. Puno ste ovde govorili o tranzicionom fondu, vi ste ministre govorili - ne zna se šta će biti sa firmama koje su u postupku restrukturiranja, ali ovaj budžet govori suprotno. Evo, ovde na strani 1.262 kaže – da će u 350 preduzeća biti regulisano radno-pravno pitanje viška zaposlenih i da će biti rešeno radno-pravni status za 26.550 zaposlenih i to je ono na osnovu čega Fiskalni savet, čiji smo izveštaj dobili danas u toku rasprave tek, kaže da će biti 27.000 otpuštenih. Hvala vam.
Zahvaljujem. Izvolite, po Poslovniku narodni poslanik Zoran Babić.
Predsedavajući, znam da ste se promenili sa kolegom na mestu predsedavajućeg, verujem da tada niste pratili taj tok izlaganja prethodnog govornika, ali, znate svaka uređena, stabilna, normalna, pristojna zemlja se bori da smanji deficit. Još ako dođe … (Janko Veselinović, s mesta: Koji član.) Član 107.– dostojanstvo Narodne skupštine, zato što ste dozvolili da se kritikuje ministar, da se kritikuje Vlada koja je smanjila deficit. (Negodovanje narodnih poslanika.) Ja znam da neće odgovarati, da nekome dobre vesti iz Srbije ne odgovaraju, da burno reaguje na to. Ali, molim vas gospodine ministre Vujoviću da i dalje nastavite sa ovakvom borbom, da i dalje nastavite ovako da smanjuje deficit, bez obzira na burna reagovanja onima kojima to smanjenje deficita ne odgovara. Ujedno vas pozivam gospodine predsedavajući, znam da pažljivo pratite na sednici šta je narodni poslanik izložio, ali mi recite samo molim vas, da li ima logike u rečenici, u goloj kritici Vlade Republike Srbije, bar kada je deo oko poljoprivrede u pitanju, bukvalno pitanje - bez navodnjavanja mogu da nam se dese štete od poplava. Kakve veze imaju navodnjavanje i sistemi navodnjavanja sa poplavama i sa svom onom mukom koja nam se desila? Znači, samo mi sa tehničke strane, sa ljudske, pristojne, normalne strane objasnite mi. Ono oko 1.000 dinara ste poneli u grad, a potrošili 1.500, to verujem da niko više nije ni razumeo, ne verujem ni onaj koji je to izrekao.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Kao što ste i rekli, upravo sam se zamenio sa kolegom potpredsednikom, tako da nisam ceo govor gospodina Marka Đurišića saslušao i ne mogu da znam šta je u tom govoru rečeno. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne.) Hvala. Reč ima ministar u Vladi, dr Nebojša Stefanović.
Godine 2012, da se podsetimo, očigledno je sve cvetalo. Te godine nije bilo korupcije, nije bilo tajkuna, nije bilo krađe u firmama, nije bilo dugova Republike Srbije, verovatno nije bilo ničega negativnog. To je tako divna godina bila po građane Republike Srbije, da je tada prosto sve cvetalo. Nego samo nema odgovora na pitanje – gde nestade 400 miliona evra iz Razvojne banke Vojvodine? Gde nestade? Ko je to uzeo? Ko je odobrio? Ko je potpisao? Ko je platio? Da nije neko iz Srpske napredne stranke, da nije neko od nas iz opozicije tada, da nije bilo nekog od nas tada? To utiče na budžet. Utiče i na današnji budžet, evo kako, pa objasniću vam i hvala vam na tom dodatnom pitanju. To utiče na budžet, jer smo mi morali da se borimo, da isplaćujemo takve dugove, a ti dugovi nisu nastali da bi se nešto lepo izgradilo u Vojvodini, da bi se pomoglo nekom od građana, da bi se učinio neki napredak za privredu ne, nego su tajkuni i političari jedni drugima davali novac, družili se po jahtama i avionima, uživali u svojim automobilima i imanjima, sadili svoje velelepne, ne znam ni ja već šta i onda zaboravljali samo jednu sitnicu, a to je da vrate državi. E, to nisu voleli, nikako da vrate to državi, da pozajme, ali da ne vrate. Tako su uništavali i banke i firme i preduzeća. I nikako to da se neko seti. Ja znam ko će se javiti kada dođe do pitanja korupcije, kada dođe do pitanja kriminala, ja tačno znam ko će posle toga uzeti reč da se javi da to brani i to će ljudi i videti u Srbiji. Svi znaju ko se uvek javi da brani kriminalce i oni koji su pljačkali Srbiju i neka se javljaju i to je u redu, ali, ova Vlada kriminal i korupciju neće trpeti. Tada su ugledne ličnosti poput Kosmajca bili ugledni građani Zvezdare Beograda. Niko se nije usuđivao da pomene njihovo ime. Drhtali od straha kada prođu ulicom. Izvinite da je drugačije, što ga nisu uhapsili i ne samo njega, šta je bilo sa svima ostalim? Šta je sa „Farmakomom“, šta je sa svim onim ljudima i radnicima koji su u lancu firmi ostali bez svoje teško stečene imovine, jer su verovali, jer su radili u tome? Danas je neko pominjao „ER Srbiju“, pa nije „ER Srbija“ nastala iz vazduha, nastala je od JAT-a. Izvinite, pa sve ove vlade koje su gledale nemo i dugove MUP-a i dugove JAT-a i glasale za to na budžetima i baš ih bilo briga tada, tada nije bilo pitanje 2009, 2010, 2011, 2012. godine na budžetima – izvinite, odakle dugovi, kako da trpimo ovolike dugove, što ne vraćamo dugove? Tada se ti ljudi to nisu pitali. Tada ih to nije zanimalo. Danas se pitaju i u redu je. Ja ću im odgovor. MUP je ozbiljnim uštedama u svakom smislu gde smo mogli da uštedimo, nismo trošili i arčili ni državno gorivo, ni vozila, imali smo restriktivan prijem ljudi u MUP, smanjili za 700 zaposlenih, smanjili troškove na različitim vidovima održavanja, gde god smo mogli da smanjimo i uštedeli svojih skoro 700 miliona dinara. Odatle vraćamo naše dugove. Tako vraćamo naše dugove i nisu ljudi u policiji privilegovani. Oni rade najteži posao danas. Rade težak, mučan posao. Tim ljudima treba pomoći, ja ne kažem da u drugim sektorima nema, ali da ovi ljudi su u kontaktu sa kriminalom svakoga dana. U kontaktu su sa najgorima u ovoj zemlji. Tim ljudima treba pomoći. Ja to kažem, kao ministar unutrašnjih poslova, ali kao neko ko je sedeo u skupštinskih klupama. Mi smo svojim sredstvima vratili veliki deo dugova. Pomoglo nam je Ministarstvo finansija i sa drugim ministarstvima sa kojima smo radili, da ono što ne mogu da realizuju u ovoj godini kroz rebalans vratimo. Mi rebalansom budžeta, a vidim ceo dan je u određenim medijima tema podsmeh rebalansu budžeta. Pa mi vraćamo državi. Pokazujemo da smo uštedeli novac. Pa to je valjda dobro. Treba da neko kaže – odlično što ste to uradili. Ti dugovi su smanjeni, imamo zdraviju privredu, na zdravijim nogama i mislim da je to stvar koju građani Srbije mogu da vide da Vlada veoma uspešno radi. Pre nego što vam pročitam te podatke pročitaću vam nešto drugo. „Prezenius medikal ker“ Vršac - 429 novih radnih mesta, PKC „Vajring sistem“ Smederevo - 1.500 novih radnih mesta, „Fleš Kalcedonija“ Apatin - 203 nova radna mesta, „Adrijana tekst“ Ruma - 164 nova radna mesta, „Leoni Varin sistem saltist“ Doljevac 1.500 novih radnih mesta, „Geoks“ Vranje - 1.250 novih radnih mesta, „Everest“ Ruma - 225 novih radnih mesta, „Viblak Balkani“ Jagodina - 300 novih radnih mesta, „Svarovski“ Subotica - 600 novih radnih mesta. To su konkretni rezultati, brojevi i cifre. Žao mi je što se ovakvi spiskovi nisu čitali 2012. godine. Žao mi je što se tada nismo hvalili kao zemlja, a podržao bih to i tada ovakvim rezultatima. Tada su od 2008. do 2012. godine se uglavnom čitalo - iz ove fabrike je otišlo 5.000 radnika, ovde tri, ovde 500, ovde 200. Najureni, fabrika opljačkana, nisu platili privatizaciju, nestali, istopili mašine i pobegli u Indiju. To su bili naslovi koji su nas pratili. Danas otvaramo kompanije, privatne kompanije. Stvaramo takvo okruženje gde ljudi mogu da rade u zdravom sektoru, u privatnom sektoru, odakle država crpi uspeh. Ovaj čovek, gospodin Vujović, učinio je veliki napor, svi mi kao ministri, mogu da vam kažem smo verovatno bili dosadni oko obaveza koje smo mi imali iz naših ministarstava, svako se borio, naravno, da u svom sektoru napravi što bolji rezultat, imao je smisla da napravi ovaj budžet na zdravim osnovama i mislim da ovi ljudi iz Ministarstva finansija su sad napravili jako, jako dobar posao. Očekujem da ljudi pohvale ovo što smo sa 25,5% iz aprila 2012. godine smanjili na nezaposlenost na 17,6%. Jeste jedan deo nezaposlenih prebačen iz sive zone u redovnu belu zonu i ti ljudi danas imaju uredno i penzije i plate, odnosno penzioni fond i plate i zdravstveno osiguranje i to je valjda dobro. Dobro je da ne rade na crno, a istovremeno smo pročitao sam vam sam deo kompanija, zaposlili i nastavljamo da otvaramo nove kompanije, i time se ljudi bave. Žao mi je što neki drugi ne pronalaze volju da se bave dovođenjem investitora što, nego se bave nekim drugim poslovima, ali to je svačiji izbor. Ova Vlada je na dobrom putu i mislim da građani Srbije i te kako dobro.
Zahvaljujem ministru Stefanoviću. Reč ima ministar Aleksandar Antić.
Ja ću samo kratko, jedan mali komentar vezano za ovo što je kolega narodni poslanik govorio, pre svega zato što verujem da nije zlonamerno, pa onda pojašnjenje i radi vas i radi ostalih kolega, a i radi javnosti. Kao nacionalni koordinator za saradnju sa Kinom u mehanizmu saradnje Kina i centralna i istočna Evropa, čisto informacije radi- zvanični jezici na samitu su bili: srpski, kineski i engleski. Tako da kolege iz Slovačke i Bugarske, naravno, nisu mogle da govore na drugim jezicima i potpuno je prirodno da su naši ljudi govorili na srpskom jeziku, jer je bilo omogućeno simultano prevođenje za sve učesnike samita. Ono što kao neko ko je bio moderator panel rasprave vezano za infrastrukturu, energetiku i saobraćaj moram da istaknem da je to bio najveći panel sa oko 500 učesnika i trajao gotovo tri sata. Više od 60% prezentacije su bile naše, naše prezentacije, a suština samita nije bila da samo Srbija predstavi svoje projekte, nego ceo region, svih 16 zemalja i dobili smo apsolutno sve pohvale i od ostalih kolega iz preostalih 15 evropskih zemalja, posebno od kineske delegacije i čitav niz komentara da smo kao država izuzetno dobro iskoristili ovaj samit za promociju Srbije, naše privrede i naših potencijala. Tako da ovo čisto da posluži kao prilog ovoj raspravi, bez želje da ulazimo u polemike, čisto da pojasnimo i radi vas i radi ukupne javnosti.
Zahvaljujem ministru Antiću. Reč ima ministar u Vladi Željko Sertić. Izvolite, gospodine Sertiću. Prijavite se ponovo.
Zahvaljujem. Ja ću samo dopuniti, pošto mi je ista tema bila kao i ministru Antiću. Prvo, ovo je najkvalitetnije organizovan samit koji je…, ja sam imao priliku i da budem u Bukureštu i da vidim komentare iz Poljske, dakle, ubedljivo najbolje smo dobili pohvale. To je dobro za sve nas, kao zemlju. Hiljadu trista petnaest preduzetnika iz 28 zemalja je prisustvovalo Biznis forumu i onim panelima koji su bili organizovani. Ministar je već spomenuo tri radna jezika i bio je dogovor nas koji smo vodili panele da mešano i dogovorno sa našim učesnicima se čuju različiti jezici. Jedan predstavnik je imao direktora fri zone koji je govorio na kineskom, i to ste potpuno u pravu, a svi naši ljudi koji su govorili iz Ministarstva telekomunikacija i trgovine, Ministarstva privrede su ljudi koji perfektno govore engleski jezik, koji inače učestvuje u pregovorima u Briselu i bore se za naše kompanije. Tako da ne bi da se izvuče kontekst da ljudi ne poznaju engleski jezik kada je to potrebno, ali je bio dogovor da se govori na različitim jezicima kako bi i na taj način pokazali. Još jedna stvar koja je bila vezana za broj preduzeća - upravo zato što znamo koliko je bolno i koliko su rešavanje problema preko 500 preduzeća koja će nam u portfoliju za narednu godinu, koliko će imati obaveza, zato je i dogovoren kvalitetan i dobar socijalni program kako bismo što veći broj ljudi koje žele da odu iz preduzeća i da pokušaju da rade u privatnom sektoru i da pokušaju da nađu na nekom drugom mestu posao, obezbedili sredstva kroz tranzicioni fond.
Zahvaljujem gospodine ministre. Reč ima ministar u Vladi, dr Dušan Vujović. Izvolite.
Mi smo već šest sati ovde. Očekivao sam ciljanu kritiku, a ne rafalnu paljbu, ali ću odgovoriti onako šta mogu i kako mogu u domenu pristojnosti. Prvo, voleo bih da svi citiraju jedni druge sa minimumom pažnje. Ja sam rekao da su bili, da su podaci bili, ceo budžet je bio objavljen u elektronskom vidu na sajtu države koju su mediji preneli. Prema tome, svi su imali dostup, to samo zbog toga da kažem, da ste i vi imali dostup. Prema tome, nisam rekao da čitate iz medija, a pogotovo vam nisam rekao da čitate samo naslove i to pogrešne naslove. U tekstu u kome neko skandalozno napiše - 60 milijardi sakriveno, da bi u prvoj rečenici teksta bilo napisano – da novinari u stvari ne znaju da čitaju ni jedan dokument, onda ako vi to citirate, onda vi prihvatate taj nivo. Ne želim da ulazim u tu polemiku, stvarno bi trebalo pročitati ceo tekst i da makar taj deo izdvojimo. Drugo, pregled rebalansa nije skandalozan, ponavljam vam. Rekao sam vam rečima, objasnio sam sve da smo ostvarili sa petkom 19. decembrom rezultat koji kombinaciji mera na strani prihoda i na strani rashoda daje deficit od 155 milijardi. Subota i nedelja su prošle bez promena. Danas ćemo dobiti podatak za danas, ostalo je još devet dana. Trezor je zatvoren, sem posebnih, ako budemo ovo usvojili u Skupštini, onda ćemo morati trezor da se otvori, da se plate ovi iznosi koji se nalaze u rebalansu. Prema tome, očekujemo samo one kontrolisane rashode koji nisu predmet tih ograničenja i očekujemo samo one isplate koje će biti odobrene od strane narodnih poslanika u Skupštini Srbije. Znači, devet milijardi koje ovde tražimo. Šta tražimo? Tražimo vrlo jasno rečeno, pošto smo ostvarili rezultat koji je toliko bolji od onoga što smo sa najboljom namerom planirali u rebalansu želimo da se deo tih sredstava preusmeri na otplatu davno dospelih potraživanja, davno dospelih obaveza države prema advokatima koji su branili građane Srbije očekujući da će biti plaćeni, prema veštacima koji su u sudskim sporovima radili svoj posao očekujući da će biti plaćeni, prema porotnicima i svima ostalima u osnovnim i višim sudovima, prema poljoprivrednim proizvođačima koji godinama očekuju plaćanja koja kasne. Primedba formalna na način podnošenja predloga izmena i dopuna zakona možda stoji, ali ja kao ekonomista ne razumem suštinu te primedbe. Uzeću jedan primer. Ova subvencija u poljoprivredi, to je deseti red otprilike odozdo Predloga izmena i dopuna zakona, koja glasi – ekonomska klasifikacija 45 – subvencije, broj u koloni, iznos u dinarima 93.735.955.772 dinara zamenjuje se brojem 97.511.222.772 dinara. Ako izračunate razliku, dobićete te četiri milijarde o kojima pričamo. Ne znam kako da se napiše ta cifra, velikim slovima? Brojevi se pišu isto i veliki i mali. Prema tome, ne znam šta možemo da izmenimo u zakonu. Subvencije se nisu promenile, izmena je jedino u cifri. Ako želite, možemo da tražimo da se izmene zakona poštuju, takav formalni standard, ali mislim da ovde ipak razgovaramo o suštini. Ako mi kažemo da smo ostvarili uštede i tražimo od poslanika Skupštine da nam odobre da te uštede iskoristimo da platimo davno dospele obaveze, onda mislim da moramo da se razumemo. Drugo, jako važno, mislim da svi pretpostavljamo da znamo budžetski proces i prirodu budžeta. Mislim da je ipak velika neistina reći da je neko uzeo pare od navodnjavanja. Te pare nisu iskorišćene do 20. decembra i te će se pare ugasiti 31. decembra. Kao što znate, tu se ne raspoređuju pare, nego pravo trošenja. Ako neko nije uradio ni javne nabavke, Ministarstvo poljoprivrede jako dobro zna status svih aproprijacija, onda su to pare koje bi inače nestale, bile bi ugašene i ušle bi u smanjenje deficita, odnosno suficita, imamo suficit. Prema tome, čista je obmana javnosti da govorite o tome kao o realnom novcu. Te pare su planirane da budu potrošene, a ako do određenog datuma u godini nisu potrošene, one nestaju. One nestaju 31. decembra i te pare više ne postoje. Prema tome, govoriti o tome da se time gasi nešto, kao što je npr. milijarda koja je bila u Ministarstvu zdravstva namenjena za gama nož, pošto proces javne nabavke nije mogao da bude završen na vreme, onda je Ministarstvo zdravlja samo predložilo da se ta stavka ugasi u ovoj godini, da bi bila nadomeštena istom takvom stavkom u narednom budžetu. Pošto to u ovoj godini smanjuje deficit, a u narednoj ga povećava, to je fiskalno neutralno ako posmatramo obe godine, a normalna budžetska procedura u svim zemljama sveta. Pošto mi nemamo sistem fakturisanih pozicija, mi ne možemo da prenosimo, nego moramo da računamo, s tim da će one pozicije koje nisu dovoljno spremne da budu iskorišćene u tekućoj godini nestati. Dakle, da građani razumeju, mi smo sklonili novac, pod znakom navoda, sa pozicija koje bi ostale neiskorišćene i stavili ga na pozicije koje su, čini mi se, i socijalno i politički i ekonomski opravdane. Znači, vraćanje dugova advokatima, veštacima, porotnicima, vraćanje dugova poljoprivrednim proizvođačima koji to godinama očekuju, kao i plaćanje dugova MUP-a prema „Telekomu“, prema EPS-u itd, to su sve krajnje opravdani rashodi. Isto tako, postojale su stavke u Ministarstvu rada i socijalne zaštite, od kojih su neke smanjene, a neke povećane. One koje su smanjene, smanjene su iz istih razloga – zbog gašenja. One koje su povećane, a to je poslednja promena, povećane su na osnovu prijavljenih ljudi koji će koristiti otpremnine. Znači, ovde je sve kristalno jasno i mislim da stvarno nije u redu da od stvari, oko kojih možemo da se slažemo ili ne slažemo, pravimo utisak da neko ovde nešto muva, da neko ovde nešto, kako ste rekli – premeće. Niko ništa ne premeće, ovo je zatvaranje pojedinih aproprijacija i otvaranje drugih aproprijacija. To su pravi termini za Skupštinu i za budžet. Niko ovde ništa ne premeće, niti neko nešto sakriva. Šta smo mogli da predvidimo u budžetu? Moram da vam kažem, ako ste vi vidoviti, bili ste ovde, mogli ste da kažete. Naprotiv, vi ste nam govorili da deficit bude još veći, ako se dobro sećam. Ja nemam zabeležen citat, ali ste tvrdili da naša tada predložena smanjenja plata i penzija nije trebalo raditi. Onda bi deficit bio ne 225, nego još veći, da smo vas poslušali. Prema tome, ne razumem moralnu, stručnu i budžetsku opravdanost vaše primedbe. Naša primedba je bila da ne možemo da sklonimo one elemente planiranih kapitalnih rashoda, jer nismo imali dovoljno osnova da ljudima kažemo – to neće stići za dva meseca ili dva i po meseca. Sada kada smo videli da to ne može, to ćemo smanjiti. Niko ništa nije izgubio, ništa nije ni povređeno, ni uskraćeno i te će pare, odnosno ti će projekti ostati i mi ćemo planirati u potrebnoj meri sredstva u narednoj godini. Konačno, što se tiče prihoda, što se tiče rashoda i svih ostalih elemenata, već sam rekao globalne cifre, ali samo ću da ponovim. Mi smo pre dve godine, odnosno vi ste pre dve godine, ja nisam bio tu, planirali određen nivo prihoda koji se nije ostvarivao tom dinamikom zbog raznoraznih slabosti, zbog raznoraznih faktora, uključujući i efikasnost Poreske uprave, uključujući mnoge stvari. Ja sam otvoreno rekao da smo mi tendencije u prihodima preokrenuli tek poslednja tri–četiri meseca i kompenzirali veći deo. Prema tome, porediti planirane prihode u prethodnim godinama, koji nisu ostvareni… Da vam samo napomenem jednu cifru. U fiskalnoj strategiji koja je uključila i ovu godinu, svi su znali jako dobro šta smo planirali pre, očekivano je bilo da će prihodi od akciza na duvan biti oko 100 milijardi dinara. Oni se ostvaruju ispod 80 milijardi do avgusta, a posle toga se vraćamo na trend da vratimo te prihode i očekujemo naredne godine da ćemo nastaviti taj trend. Nema tu nikakvih tajni, nema tu nikakvih nedoumica, sakrivanja ili bilo čega drugoga. Nas čeka poboljšanje kratkoročne funkcije Poreske uprave i nas čeka duboka reforma Poreske uprave i celog tog sistema koji je vitalni sistem u modernim državama. Tu se u mnogim stvarima u principu slažemo, samo ne razumem zašto to rezultira disonantnim ocenama i tonovima. Što se tiče formalno i neformalno zaposlenih, to je teška tema. Mi merimo broj nezaposlenih, to je naša ciljna veličina. Koji je broj formalno zaposlenih mene interesuje sa stanovišta poreza i doprinosa, ali me broj formalno nezaposlenih interesuje jer je to ciljna kategorija koju treba da smanjujemo. Borba sa sivom ekonomijom, koja se nalazi između te dve kategorije, je mnogo komplikovanija stvar, koja ne može tako lako da se razmatra u okvirima budžeta. Krupne razlike koje su se dogodile u ostvarenju ovog budžeta i tiču se kapitalnih rashoda, tiču se finansijskih troškova i te uštede koje smo ostvarili predlažemo da se iskoriste za namene koje smo predložili. Što se tiče mistične cifre od 2,5%, to je cifra koja je navedena u budžetu kao budžetirani iznos ukupnog fonda plata, koji će biti rezultat kombinacije prirodnog odliva i planiranog optimalnog zapošljavanja u državi i u širem javnom sektoru. Prema tome, zašto 2,5%? Zato što je to neka srednja godišnja očekivana veličina za godinu dana. Mi detalje ne rešavamo u budžetu, detalji će biti rešavani posebnim zakonima, posebnim planovima. Ministarka Kori Udovički može da vam objasni proceduru koja pred nama stoji i formu u kojoj će to biti saopšteno, između ostalog i u formi zakona o kojem će ova Skupština imati priliku da diskutuje. Ukratko, želim samo da naglasim još jedanput, u budžetu se krajnje transparentno traži odobrenje poslanika da od ušteda koje smo ostvarili, umesto da uštede budu od 155 do 225, što je 45 plus 25, što je 70 milijardi, mi predlažemo da se devet milijardi preusmeri na plaćanje prioritetnih starih obaveza koje su i ekonomska i fiskalna i socijalna obaveza, a da se preostali deo budžeta knjiži u ostvarenju kao ušteda i time ćemo smanjiti dug. Ove će kategorije sve biti ugašene 31. decembra, ali će potreba za finansiranjem biti manja i naš dug će biti manji i pre ćemo okrenuti učešće duga u društvenom proizvodu, kao jedan od ključnih ciljeva fiskalne konsolidacije. Hvala lepo.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Reč ima ministar u Vladi, gospođa Snežana Bogosavljević Bošković.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, pošto smo sada čuli i pitanja vezana za izgradnju sistema kanala za navodnjavanje, zarad javnosti, zarad istine, želim da kažem da će kanali za navodnjavanje biti izgrađeni u narednoj godini i jedan deo projekata će biti realizovan u 2015. godini. U ovoj godini projekti nisu mogli da budu započeti u smislu praktične implementacije na terenu iz proceduralnih razloga. Naime, izbori raspisani, sve ono što je pratilo izbornu proceduru i formiranje nove Vlade zaustavilo je sam ovaj proces tehničke pripreme za implementaciju postojećih projekata. Dakle, kada je formirana nova Vlada, kada je formirano novo ministarstvo, nije bilo dovoljno vremena da se sprovedu procedure koje su vezane za međunarodni tender. Inače, mi smo pripremili 14 projekata u potpunosti i do kraja juna naredne godine biće spremno još 11 projekata. Za četiri projekta je spremno sve da nakon usvajanja budžeta i sa početkom nove godine bude raspisan međunarodni tender. Mi činimo sve što je u našoj moći da započne konačno izgradnja ovog sistema kanala za navodnjavanje za koji su inače obezbeđena sredstva kao što znate. U budžetu za 2015. godinu predviđena su sredstva i isplanirana za sufinansiranje samog ovog postupka izgradnje, odnosno same implementacije projekata na terenu. Zarad javnosti i zarad svih onih koji pominju danas subvencije u poljoprivredi, hoću da kažem da se zna, budžet Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine ove godine, odnosno za sledeću godinu je projektovan na iznos od oko 41,3 milijarde dinara. To je za oko 4,9 milijardi dinara ili oko 10% manje u odnosu na ovogodišnji budžet. Smanjene su plate. Smanjeni su tekući troškovi finansiranja, ali smanjen je i ukupan iznos za subvencije u poljoprivredi. Vi znate, da smo mi predložili izmene Zakona o podsticajima u poljoprivredi u sladu sa neophodnim merama štednje u kontekstu sveukupnih mera ekonomske konsolidacije i štednje koju sprovodi Vlada Republike Srbije. Ali, želim da kažem da je to jedan razlog, a drugi razlog je taj što smo analizom mera agrarne politike konstatovali da dosadašnji sistem subvencionisanja nije dao očekivane rezultate. Ogromna sredstva smo izdvajali za podsticanje biljne proizvodnje i sa pravom smo očekivali da će ovako podsticanje biljne proizvodnje, odnosno ratarske imati za rezultat i razvoj stočarstva. Na žalost, cilj nismo postigli, a velike novce smo utrošili. Zbog toga smo mi predložili da se izmeni Zakon o podsticajima, ali su minimalne izmene. Izmene se odnose samo na subvencionisanje poljoprivrednih površina. Dakle, kriterijum od 100 ha sada je smanjen na 20 ha. Takođe predložili smo da se ne daju subvencije za izdavanje državnog zemljišta u zakup. Sve ostale mere agrarne politike uključujući i premije za mleko koje se vrlo često pominju ostaju iste. Znači, sve je isto samo se smanjuje kriterijum za ostvarivanje prava na podsticaj u biljnoj proizvodnji, a usput mi smo uveli i dve nove mere kao podršku stočarstvu. Moram da vam kažem, da na ovaj način mislim da niko nije oštećen, pre svega, do 20 ha mi imamo 94,4% od ukupno registrovanog broja poljoprivrednih gazdinstava 310 poljoprivrednih gazdinstava koja ostvaruju pravo na podsticaje što je 94,4% od ukupnog broja, to je praktično do 20 ha. Znači i mali, i srednji poljoprivredni su zaštićeni. Velika poljoprivredna gazdinstva su velika i sama po sebi su moćna i jaka i ona će moći da koriste druge mere koje su im na raspolaganju, kao što su recimo povoljni krediti. Moram da kažem da smo mi učinili veliki napor da pripremimo IPARD program, odnosno da obezbedimo upravo za njih, a naravno i za sve ostale naše poljoprivrednike mogućnost da na još jedan izvor računaju, a to su sredstva iz predpristupnih fondova. IPARD program je prihvaćen i dobio je zeleno svetlo od Evropske komisije i mi činimo sve na uspostavljanju operativne procedure za povlačenje ovih sredstava. Radi se o ukupnom iznosu od 175 miliona eura koji će biti dostupan našim poljoprivrednicima. Trudićemo se da što pre postignemo i taj nivo tehničke pripremljenosti. Radićemo sve na tome da to bude već krajem 2015. godine. Dakle, smatram da smo zaštitili mala, srednje proizvođače, da smo podstakli dodatnu stočarsku proizvodnju i da smo i mi zajedno sa ostalim granama privrede i društva učestvovali u sveopštim merama štednje koje se sprovode zarad konsolidacije i zarad stajanja na zdrave noge naše ekonomije u narednom periodu. Hvala vam lepo.
Hvala lepo gospođo ministarko. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, replika. Izvolite.
Ne znam koliko mi replika dajete sada za pravo, s obzirom da sam izazvao, gotovo više od pola prisutnih ministara obraćanje na moje izlaganje. To pokazuje besmislenost ovakve rasprave. Imao sam 20 minuta da kažem nešto što ministar finansija kaže – rafal. Žao mi je ministre, mi nemamo ovde priliku i danas nismo ovde da raspravljamo nego da usvojimo ovo što ste vi nama poslali bez rasprave, jer ja ne mogu u 20 minuta ni da kažem sve o 12 predloženih zakona, a kamo li da se svakom zakonu posvetim dovoljno. Postavili ste pitanje da li ja moralno ili stručno mogu ovde nešto da govorim. Pa, građani su me izabrali da govorim ovde sa mojim moralom i stručnošću takvom kakva jeste, a vi ste izabrani od strane ovog parlamenta i za vaš rad odgovarate ovom parlamentu ovde. Treba da sa dostojanstvom dolazite ovde i da slušate sa uvažavanjem ono što vam govore poslanici. Ne možete vi meni da kažete – imali ste Predlog budžeta na sajtu. Na kakvom sajtu? Kakav predlog? Kada smo mi obavešteni da je to? Imamo zakon koji kaže 1. novembra budžet u parlamentu. Niste poštovali taj zakon poslali ste nam budžet 18. decembra i onda ste nam dali dva dana da se za to pripremimo. Vidim da se ovde uvodi jedna nova kategorija, a to je dnevno izvršavanje budžeta. Pa na dnevnom nivou merimo da li je budžet u suficitu ili deficitu. Pa u oktobru onda svi na puna usta govore – imamo suficit. Pa onda u novembru kada je taj deficit deset milijardi onda ćutimo o tome. Poenta budžeta nije dnevno izvršavanje nego planiranje dugoročno na nivou godinu dana, a zbog toga se donosi i strategija da bi se planiralo tri godine unapred. To gledaju investitori koji treba da dođu u ovu državu i da ulože pare, a ne to šta vi od jednog do drugog dana govorite i kako se vama čini da se budžet puni ili prazni.
Vreme gospodine.
Mi nismo govorili ovde u raspravi u rebalansu da se poveća deficit nego smo vam govorili povećajte prihode, sredite poresku upravu. Vi ste ovde za narednu godinu niste predvideli nikakav porast naplate poreskih prihoda. Pa, gde je borba protiv sive ekonomije? Šta ćete vi to da uradite novo u narednoj godini da povećate prihode budžeta? Gde ćete, kako ćete da unapredite rad poreske uprave i kako će se to videti u budžetu? Vi ste mi dali za pravo kada govorite nešto nije urađeno u Predlogu budžeta i zato da se te pare ne bi ugasile mi ih sada ponavljamo.
Vreme gospodine.
Ko je planirao ta sredstva? Gde je odgovornost toga ko je planirao i zašto da mu verujemo da ono što je planirao za budžet za 2015. godinu će biti izvršeno? Šta će da nam se desi onda, kakva neka viša sila koja će nas sprečiti da izvršimo budžet za 2015. godinu onako kako ga danas usvojimo? Kada ćete doći sa rebalansom budžeta za 2015. godinu? Kažite nam danas? Po kom kursu ste pravili ovu računicu?
Gospodine Đurišiću, molim vas, prekoračili ste vreme.
Da li je kurs od 120 dinara, kao što stoji u budžetu ili je kurs možda 122 dinara koliki je kurs NBS? Kako će se ovaj budžet izvršiti i u kom trenutku ćete doći po rebalans? Da li možete da nam kažete ministre da nećete doći u ovaj parlament sa rebalansom, jer je ovaj budžet savršen. Ne, vi ste davali ovde gospodine predsedavajući drugim poslanicima pravo da kada šest ministar odgovore na njihovo izlaganje da imaju malo duže vreme za repliku. Vidim da za mene to pravo ne važi.
Važi, gospodine Đurišiću, zato ste i govorili četiri minuta. Ja sam morao samo da vas upozoravam da polako privodite kraju. Dobili ste duplo vreme, kao što je dobio i gospodin Čanak. Znači, umesto dva minuta dobili ste četiri minuta kao što je i gospodin Čanak dobio. Zahvaljujem. Reč ima šef poslaničke grupe DS, narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Dobro, dobro, polako. Poštovanje gospodo ministri, drago mi je da vas vidim u Narodnoj skupštini, gospodine predsedavajući, uvažene kolege, imamo ovde set zakona koje je Vlada predložila u kojima se vidi da je budžetski deficit 191 milijarda, a planiran u budžetu 2014. godine bio 182 milijarde i nešto. Prema tome, jeste veći budžetski deficit. Meni je žao što je ovde uvaženi ministar policije dr Stefanović nabrajajući firme, i mi smo ovde vodili računa o preduzećima koja su novootvorena, to raduje svakog građanina Srbije. Nema veze što je više od pola ugovoreno za vreme one Vlade DS. Sedam hiljada tristotine zaposlenih, 7.300 novozaposlenih, ja mislim da je to dobra vest. Samo nam niste rekli gde je 50 hiljada još nezaposlenih koje ste navodno zaposlili. Kako vi to, koji promovišete stalno privatan biznis i odlazak u privatni sektor, a pripadnici vaše stranke samo jurišaju na javni sektor. Preko 50 hiljada Naprednjaka ste zaposlili. To je ono što mene zanima. Meni to recimo nije jasno. Kako vi centar desno promovišete privatan sektor, a ovi vaši svi u javni sektor. ( Čuje se dobacivanje iz sale: Ogromna stranka..) Jeste ogromna stranka. Dakle ja…
Molim poslanike da saslušaju gospodina Stefanovića.
…hvala gospodine predsedavajući. Dakle, ja zaista u ovoj raspravi, imali smo u najvećem delu dobar razgovor oko toga i nadam se da ćete mi dopustiti da govorim kritički ministrima, ako mi je dozvoljeno. Ja sam primetio da su ovde…
Samo u okviru pristojnosti i ovog doma. Izvolite.
…Dobro, naravno. Dakle, pošto vidim da smo bili optuženi da ne smemo kritički. Pošto se stvara neka atmosfera političkog rata do istrebljenja i to nije dobro za budućnost Srbije i za našu, inače, krhku demokratiju. Do istrebljenja, do stigmatizacije progona bilo koga ko nije u vašoj grupaciji. To smo čuli malopre, gde ministar policije uzima u svoje ruke poluge pravosuđa i govori, uz izazivanje uzbuđenja kod većine, kriminalci, vi koji ste pokrali, itd. To je nedopustivo ponašanje. Znate kako? (Čuje se dobacivanje iz sale: Lepo je najavio da će se javiti kada je o kriminalcima ..) Ne, pa da, znači, mi branimo kriminalce, je li tako?
Molim vas, molim vas, dopustite da poslanik završi svoje izlaganje.
Niste reagovali kada gospodin Babić i Martinović traže od ministra policije, ovako kaže, citiram – uhapsi ga. To je vrlo zanimljivo. Pazite, u domu Narodne skupštine. Sada je vama to zabavno, vi se svi smejete, super se osećate jel? Hajde da vidimo te junačine koje će po političkoj osnovi da nastave progon koji radite dve i po godine…
Gospodine Stefanoviću, ja vas molim da ne polemišete sa poslanicima nego da…
…naravno da će pasti sa vlasti, pa će taj bumerang onda po njima da se vrati…
Ponovo vas molim da ne polemišete sa poslanicima, nego da vaše izlaganje usmerite prema predsedavajućem.
Morali ste da reagujete….Pa, morali ste vi reagovati. Pujdaju ministra da hapsi, a vi ćutite. Ministar se nasmejao, onako, razumete, onako šeretski, vi ste to oćutali. Dakle, ja sam…
Gospodine Stefanoviću, molim vas, ja sam zamolio poslanike da dozvole da završite vaše izlaganje, a vas molim da se obraćate meni kao predsedavajućem.
…Hvala vam. Dakle, prvo da pokušam, onako u jednoj rečenici kratak prikaz stanja danas u Srbiji naše ekonomije i makroekonomske, ako hoćete i mikroekonomski i socijalan, mi realno imamo recesiju dame i gospodo, imamo pad BDP, pad proizvodnje, stagnaciju izvoza da budem blag, pad obima stranih ulaganja, rast evra ili ti pad dinara, rast svih poreza, pad prihoda, pad plata i penzija i najniži životni standard u Evropi u jednoj rečenici. Dakle, za dva meseca zbog vaših loših procena mi pravimo novi rebalans rebalansa, to ili je nesposobnost ili optimizam koji nije zasnovan na bilo čemu opipljivom. Znam da je JAT prodat u julu mesecu, ali se postavlja pitanje, od 160 miliona evra koji plaćamo. Koliki deo ide na šest meseci koji, dakle, do kraja godine plaća ova Skupština, predstavnici građana, svi građani Srbije za JAT, tj. za „Er Srbiju“? Koliki deo je od 160 miliona od jula do decembra, od tih 160 koliko mi plaćamo, a koliki deo je JAT? Evo, samo nam to odgovorite. ( Čuje se dobacivanje iz sale: Sve..) Sve?Dobro. Ja moram da kažem da sam ovde primetio u objašnjenjima određenih ušteda i razloga donošenja rebalansa, na primer, da se vraćaju dugovi MUP-a, „Telekomu“. To je uredu. Vraćate dugove „Telekomu“, onda odete u „Telekom“ kažete – dragi „Telekom“, daj mi deo tvojih prihoda pa ga vratiš onda ponovo u budžet. Ili što bi naš narod rekao, neko bi rekao u hemijskom smislu – spojeni sudovi, a neko bi rekao – prosipanje iz šupljeg u prazno. Za to ste stvarno stručnjaci. Ja sam primetio da vi gospodine Vujoviću, ako se ne varam, a možda se varam i pravim ogradu, vi računate u prihode to što niste isplatili plate i penzije. Ispravite me ako nisam rekao istinu. Dakle, vi kažete ovako – da imate planiran poreski prihod u 2015. godini, smanjili ste poreske prihode za čak 73 milijarde ili 10% manje, nego u istom periodu 2013. godine, uprkos značajnom povećanju svih poreskih stopa u 2014. godini, činjenica. Činjenica broj dva, imamo navodni rast zaposlenosti, a pad poreza na dobit, tj. poreza na dohodak, činjenica broj dva. Objasnite taj fenomen do sad neviđen ne evropskom kontinentu? Raste vam navodno zaposlenost, a pada vam porez koji ljudi plaćaju na osnovu plate za to što su se zaposlili. Fantastično, fantastično. Neću da budem od onih zlih koji kažu – sezonski poslovi, neću da budem od onih koji kažu – teramo ljude da se prijave na zavod, neću da budem od onih koji kažu – to su samo oni na zavodu, a ne koji su se zaposlili. Ja nisam toliko zloban. Dakle, to je moje pitanje. Novo zaduženje za 2015. godinu je 710 milijardi. Otplata glavnice i kamata je 641 milijarda dinara. Moje pitanje, gde ide 70 preostalih milijardi dinara? Dodatni deficitkoji nije prikazan o kojem smo razgovarali i kojim se spasavaju javni prihodi, tj. javna preduzeća je ostao ispod crte to je i Fiskalni savet potvrdio. Tako da smatram da deficit nije realno predstavljen. Subvencije u poljoprivredi, uvažena ministarka, su u odnosu na 2012. godinu biti nominalno manje za 32%, a realno za 38% i smanjene su za šest milijardi dinara. To isto tako treba da se kaže. Putovanja. Znači, stavka za putovanja je 6,4 milijardi dinara, a usluge po ugovorima su 16,5 milijardi ili oko 135 miliona evra, što je zajedno skoro 200 miliona evra. Niste bili u stanju da nađete 25 miliona evra, pazite ovo, da zadržite plate u prosveti ali ste našli skoro 200 miliona evra za putovanja i ugovore, ugovorne obaveze. To je, dame i gospodo, 30 hiljada plata koje mi plaćamo mesečno za neke ljude koje je neko doveo u ovom periodu od kad ste na vlasti, a prosvetari su nam na ulici sa opravdanim zahtevima, po meni. Dakle, je li bilo toliko teško ministre, tih 25 miliona evra oduzeti od putovanja i od tih ugovora partijskog zapošljavanja vašeg i dati to prosvetarima da ljudi mogu da zadrže nivo plata, ne da ih povećaju? Evo, recimo, samo to pitam. Moram da kažem da vaša pomeranja godine početka boljitka Srbije, mi znamo da je bilo 2014, 2015, pa 2016, pa 2018. Sad je premijer, juče, vratio na 2015. godinu, to stani-kreni, ta taktika, to se u matematici zove divergentni niz, a u Srbiji se to zove beda, beda gospodo. Pet i po milijardi ili 45 miliona evra smanjujete budžet Vojsci Srbije. Pet i po milijardi, 45 miliona evra je manji budžet Vojske Republike Srbije, a puna su vam naravno usta, ne mislim o lošem smislu u borbi sa elementarnim nepogodama, vanrednim situacijama itd. Više za vanredne situacije dobija ministar Velimir Ilić, 25 miliona evra, pardon, 25 miliona dinara, nego vojska za vanredne situacije, samo 10 miliona dinara. Znači, za 15 miliona dinara više dobija ministar Ilić, nego Vojska Republike Srbije. Zašto? Nisam siguran da on zna zašto. Verovatno da ima neko opravdanje zašto je još uvek ministar dok ga rekonstruišu. Dakle, Srbija je jedina zemlja jugoistočne Evrope, dame i gospodo, koja će imati pad BDP ove godine, po podacima MMF. Kupovna moć pada od kada je ova Vlada na svojoj funkciji i to za 4,5% BDP ove godine. Srbija je jedina zemlja u tranziciji sa Ukrajinom i Hrvatskom je gde privatna potrošnja pala ove godine. Imamo ubedljivo najveći budžetski deficit u zemljama u tranziciji. Javni dug je među najvišim u zemljama u tranziciji, po podacima MMF, on je sada 76% BDP, i očekuje se nažalost, da će to porasti sledeće godine na skoro, ili čak, 80% BDP. Mislim da Vlada i dalje gura ovu potpuno promašenu politiku isključivog smanjenja javne potrošnje za koju je i sam MMF priznao da nije dala rezultate u Grčkoj, npr, jer se samo produbio budžetski deficit i povećao javni dug, koji je sada preko 22 milijarde evra, dame i gospodo. Moram da dodam i to da smo mi imali nekoliko situacija ovde, gde su iznošene stvari za čega se troše sredstva iz rebalansa, koliko je to loše procenjeno, koliko je to suštinski nepouzdano urađeno, od ove Srbije napravilo nepouzdano mesto za ulaganje u kojem ne možete nikad znati šta vas čeka. Nemate izvesnost u poslovanju. Nemate izvesnost poslovanja. Kada su krenuli ministri da se javljaju, ja sam očekivao, evo, da i ministar Udovičić se javi, da se ministar Ljajić javi. Javite se svi onda. Imate svi nešto da kažete. Mislim da vi, gospodine Udovičiću, ako bih mogao da vas zamolim da sredstva ipak usmeravate više u amaterski sport, jer ako to izgubimo, onda zaista, evo da ne bude da vam se nisam obratio oko nečega što jeste vaš portfolijo, vaš domen, ja mislim da mi, što se sporta tiče, uskoro možemo sve ove klubove da zaključamo i daće oni zavisiti samo od toga koliko će im se neko iz vrhuške smilovati da im da pare. I, sada šta imamo? Prihodi su predviđeni u iznosu od 924 milijarde, što je za 27 milijardi više nego u rebalansu za 2014. godinu. Potpuno nerealno predviđanje, po našem mišljenju. O tome smo pričali i ranije. Mislimo da smanjenje plata i penzija, koje nastavljate da radite, koje ovim postaje neoročeno, dakle, naši penzioneri i zaposleni u javnom sektoru treba da znaju, dame i gospodo, ova Vlada neće da vam oroči oduzimanje novaca iz džepa. Naprotiv, promenama ovih zakona oni sebi zadržavaju arbitrarnu odluku dao ni ubuduće određuju kada će i koliko davam uzmu. Svi zakoni koji su iole štitili procentualne iznose za plate i penzije, padaju u prašinu srpske propasti. To je istina. Možete vi u retrovizor da gledate koliko god hoćete. Suština je u tome da se uzima od penzionera i radnika 25 milijardi, a istovremeno plaćamo obaveze „Er Srbije“ 160 miliona evra, i „Srbijagasa“ 200 miliona. Tačno je da se smanjuju sredstva za poljoprivredu šest milijardi dinara.Zašto nisu reformisana javna preduzeća? Zašto nisu direktori izabrani na konkursu? Zašto se svi građani zadužuju da takvim direktorima koji nisu mogli zakon da sprovedu, daju ovolika sredstva? Zašto nema podrške za mala i srednja preduzeća? Zašto nema podrške za razvoj? Nema. Sića. Zašto ste smanjili otpremnine desetine hiljada radnika ćete otpustiti? Smanjili ste otpremnine u projekciji. To recite građanima. Građani, dobićete 100 evra, 200 evra, ne 300, koliko smo ranije mislili, malo smo se preračunali. Zašto ne kažete, što je već rečeno, da smo po rangiranju Forbsa, najlošija zemlja za ulaganje u Evropi? Najlošija. Zašto ne kažete, gde su vam uštede po osnovu javnih nabavki? Gde su? Kolike su? Zašto ne kažete gde je bar tih 600 miliona evra, što ste obećali? Zašto na samitu niste rekli gde je 10 hiljada milijardi evra ulaganja, što je ministar Bačević obećavao i kanal? Gde je to? Da li je moguće da svi treba da zaboravimo šta ste nam pričali, i da će vaš odgovor na to da bude – vi štitite kriminalce? Gospodo, to je smešan argument. Pogledajte u papire, neka policija hapsi, neka sudovi sude. Vi ako znate vodite ovu zemlju, ako ne znate, žao mi je što premijer nije tu, da ga ponovo zamolim da ispuni moj predlog i da se povuče sa mesta premijera. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Stefanoviću. Za reč se javio po povredi Poslovnika, narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Uvaženi predsedavajući, reklamiram povredu člana 106. i 107, posebno ovo da je govornik dužan da govori o tem i dnevnog reda, ali i ovaj deo o dostojanstvu zato što je ovde neko govorio o političkim ratovima do istrebljenja i bili ste dužni da reagujete iz prostog razloga jer mi danas imamo jednu neverovatnu situaciju. Pokazaću vam ovo sada, a uzrokovano je možda ovakvim govorom, sa dva portala, jedan je B92, štrajk prosvetnih radnika, jedan čovek nosi „Revolucija, jedina solucija“. Nikakve veze nema sa zahtevom prosvetnih radnika, ali neverovatno, isti čovek je i na portalu Blica i prosto je neverovatno da nema ni jedne parole vezane za štrajk prosvetnih radnika, nego se ovde sprovode revolucije tim pre što je govornik u kampanji najavljivao ukrajinski scenario, pa me zanima da li ovde neko želi da sprovodi revolucije i da ovim ratovima do političkog istrebljenja, ili kako je već nazvao, da izaziva ovde haos, a vi ste bili dužni jednostavno da reagujete na ovakve stvari. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Đukanoviću, na snove ne reagujem. Reč ima ministar u Vladi, dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, narodni poslanici, ja sam čuo ovde jednu još ozbiljniju stvar, koju je prethodni govornik, narodni poslanik, izrekao, a to je, rekao je – sići će oni sa vlasti, pa će onda videti. To je jedna vrlo ozbiljna politička pretnja koju DS upućuje svojim političkim protivnicima i pokazuje o čemu razmišlja. Ne razmišlja o tome da li će građani Srbije živeti bolje, ne razmišlja o tome šta da uradi da se popravi ovaj budžet, možda nekim amandmanom, kako da zajedno sa Vladom rade za ljude, ne svetićemo se, to je poruka, to je užasna poruka. Za manje stvari ovde izrečene u Skupštini pravljeni su spektakli. Sići će oni sa vlasti, videće oni, svetićemo se. To su užasne poruke. Istovremeno, potpuno je jasno da ono što je izrečeno ovde apsolutno nije istina. Vi ste gospodo odgovorni za ono što je snašlo ovu zemlju. Vi ste odgovorni gde je 400 miliona evra i možete da ih nazovete fini ljudi koji su ukrali 400 miliona evra, evo nisu kriminalci, ružna je reč reći kriminalci, to nisu kriminalci, to su divni, fini, sjajni ljudi koji su opljačkali ovu zemlju, koji su razorili firme. Šokiran sam da sam čuo da nije reformisana Poreska uprava, ja sam mislio da to cveta. Kako? Pa valjda nam je ostavljeno najbolje nešto, sve što funkcioniše, valjda su nam ostavljene divne firme, valjda nam je ostavljena privreda u savršenom stanju, JAT koji beleži neverovatne rezultate, mi samo da koristimo to. Ne, ostalo nam je sve što se potpuno raspada, zaduženo do takvih granica da to ne može, jedva se vraća i u firmama i bankama koje su opljačkane brutalno od nekih finih ljudine od kriminalaca, daleko bilo od kriminalaca. Što se tiče „Er Srbije“, znate, kada jedna firma poveća za kratko vreme ukupan prihod za 54% sa 37 na 57 miliona evra, kada je obim kargo prevoza uvećan za 64%, kada je rast ukupnog prihoda 82%, kada broj putnika se uveća za 74% sa 419 na 730 hiljada, kada ta firma postaje respektabilna u regionu, kada nosi ime naše zemlje, kada povećava umesto što smo bacali milione evra, po 40 miliona evra godišnje bacali u rupu svake godine, nama se danas novac vraća. Danas ta firma postaje jaka i moćna. Danas ona zapošljava ljude. Danas ti ljudi imaju budućnost, jer rade u dobroj i zdravoj firmi. To je ono što je pitanje. To je ono što je Vlada uradila. Pročitaću vam još, nisam sve stigao, ali mi nije žao da nastavim u ovom javljanju. „Džinsi“, novi pogon u Leskovcu, uskoro u Krupnju, „Bref“ u Kruševcu, „Henkel“ u Kruševcu, KWS Centar za doradu semena u Bečeju, 14.464 osobe na osnovu mera Ministarstva rada, na osnovu onog što se iz sive zone, iz crne zone prebacuje u redovne. To su „Raskotam“, italijanski „Gordon“, to su kompanije koje su došle, koje su otvorene i koje je ova Vlada uspela da ubedi da je ovo dobro mesto za investicije. Izvinite, gde to u okruženju neko dolazi? Koje su to kompanije došle u sve to divna ta okruženja gde je sve mnogo bolje nego kod nas, gde to dolaze? U koju to zemlju? Navedite mi jednu firmu koja je došla negde u okruženju od ovih krupnijih, dajte jednu. Gde je to? Nema nijedna, ali dolaze u Srbiju, jer im se ovde nude bolji uslovi, ovde država radi svoj posao i to je potpuno jasno, i iz mera koje je rekao predsednik Vlade i u svemu onom što smo uradili iz njegovog ekspozea i svemu ono što su uradile kolege ministri iz svojih resora. Govorilo se o zaposlenima u javnom sektoru, pa kada sve saberete ovo što sam vam rekao i ovih 14.000 ljudi, pa tu ne ostane par hiljada ljudi koji su zaposleni, možda u javnom sektoru, a da je u istovremeno otišlo desetine hiljada, što penzijama, što prirodnim odlivom na drugačije načine, ali to ti ljudi nisu bili zapošljavani od 2008. do 2012. godine od strane Srpske napredne stranke. Zna se ko ih je zapošljavao tada. Zapošljavala ih je Demokratska stranka, najvećim delom. Niste mogli spremačica da budete u firmi da niste član te stranke. O čemu pričaju ovi ljudi danas? Demokratska stranka je odgovorna i ne može se pobeći od te odgovornosti. Nije to bilo pre stotinu godina. Loše mere neadekvatne mere, bahatost, korupcija i ne uzima ministar policije pravosuđe u svoje ruke, sudovi će odlučivati ko je kriv, ko nije kriv. I neka Demokratska stranka zna da ova država neće mešati politiku i policiju. To smo pokazali izborom ljudi koji su sada u vrhu policije na različitim mestima. Ali, nažalost, ono što postoji i ono što istražni organi utvrde, to ćemo goniti i neće se neko sakrivati iza političkog šinjela samo zato što obavlja funkciju u određenim oblastima, samo što je političar, neće ga spasiti ako je bio kriminalac i ako je bio korumpiran i sud će odlučiti da li je kriv ili nije kriv, o tome neće odlučivati policija. Izvinite, i sudije za prethodni postupak su gledale, a pre njih tužioci, a pre njih policija, su gledali mnoge slučajeve koje smo pripremali, koje smo dali na osnovu dokaza koje smo prikupili i kada sudija za prethodni postupak odredi pritvor, pa nije to ocenio na osnovu, ne znam ni ja čega, nego na osnovu dokaza koje su mu dati, pa je cenio na takav način. Imate tri organa koja su cenila dokaze koje su bile pred njima. Istražni organi u predistražnom postupku, tužilac koji je podigao krivičnu prijavu, sudija za prethodni postupak, koji određuje pritvor. To su ozbiljne stvari o kojima mi danas razgovaramo. To što neko hoće da kaže – politička hapšenja, to je besmisleno. Istovremeno, imali smo nekoliko primedbi. Slušao sam, imali smo tu priliku i privilegiju da budemo prisutni, i kolege članovi Vlade, na sednici gde je gospodin Dajhman Kim, predstavnik MMF-a u Beogradu, bio na sednici Vlade na kojoj smo razgovarali o budžetu. Jasno smo iz njegovih usta čuli. Čovek je objasnio šta je viđenje MMF-a u pogledu ovog budžeta koji je stvoren, da je to dobar budžet, da je to nešto što Srbiju vodi u razvoj, nešto što Srbiju vodi daleko od teških gubitaških vremena, kakve je imala u prethodnim godinama. Mislim da je pohvala to kada stigne od tako restriktivnih institucija kakva je MMF, nešto čime zaista možemo da budemo ponosni. Mislim da sve ovo što je rečeno i za kompanije koje rade i porast zaposlenosti, odnosno smanjenje nezaposlenosti, govori u prilog tome da je ova Vlada fokusirana na investicije, da je fokusirana na razvojni deo budžeta, na komponentu i u teškoj situaciji da se izbori da građani ove zemlje žive bolje. Danas sam video u jednim novinama tekst – MUP izgubio milion evra. Rekao bi čovek - zaista je tako. Razgovarale su moje kolege, razgovarala je gospođa Udovički sa norveškim ambasadorom. Čovek je u šoku. U životu nije čuo za tako nešto. Svi fondovi vam stoje na raspolaganju, ali je neko stavio ovoliko naslov i rekao – MUP je izgubio milion evra, potpuna neistina. Nađu nekog kvazistručnjaka koji nešto to napiše i onda to imate kao informaciju. Tako se ne radi dobro za svoju zemlju. Ja vas sve molim, nadam se da će vas ova rasprava interesovati do kraja, pošto u pojedinim delovima rasprave bilo je više ministara nego opozicionih poslanika. Ja se nadam da ćete i svojim prisustvom pokazati do kraja rasprave da vas ovo interesuje, bar onoliko koliko poslanike vladajuće većine.
Zahvaljujem. Gospodin Babić ima pravo na repliku, ali pre toga reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac, koji se javlja po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, izveštili ste se u ovom davanju reči. Naime, prekršili ste Poslovnik član 107. što niste opomenuli gospodina ministra unutrašnjih poslova ili, da kažem kolokvijalno, gospodina ministra policije. Da je neki drugi ministar rekao da je neko ovde opljačkao banku, da je fin, nije kriminalac, pa da mu ne zamerimo, ali da neko ko vodi policiju kvalifikuje narodne poslanike time što govori da smo mi nešto opljačkali, treba da, pre svega…
Vi niste dobro slušali.
Dozvolite mi da završim. Treba, pre svega, da uvaži činjenicu da jedini poslanik koji je uhapšen zbog pljačkanja banke je upravo poslanik SNS gospodin Tomić. Kada govorite o ministrima iz DS, gospodine Stefanoviću, koji sada telefonirate, i sa leve i sa desne strane vam sede ministri koji su bili u Vladi DS i iza vas sedi čovek koji je bio u Vladi DS. Što njih ne pitate što reformu nisu sproveli? Što njih ne pitate ko je opljačkao „Agrobanku“ ili neku drugu banku? Način na koji se vodi diskusija danas ovde je u najmanju ruku nekorektan. Poslanici imaju ograničeno vreme, a onda slušamo predavanja ministara koji ne mogu da opravdaju ovako loš budžet i onda se prebacujemo u neko prošlo vreme, objašnjavajući da ova Vlada nije odgovorna ni za šta. Kada, gospodo ministri, dame ministarke preuzimate odgovornost za vođenje ove zemlje? Koji je to momenat? Ako nabrajate fabrike „Leone“, „Henkel“, onda recite – to je zasluga bivše vlade, kao što je i danas nova fabrika u Užicu otvorena. Ne mogu fabrike biti vaša zasluga, a problemi zasluga nekog prošlog vremena. Zahvaljujem.
Vreme. Ne znam šta reći na ovo što ste vi izgovorili, osim, pretpostavljam da će moći onda kad povraćaju sve dugove bivše vlade. U svakom slučaju, kao i ostali narodni poslanici, mislim da je dobro što su ministri danas ovde, što mogu da odgovore na sva vaša pitanja. Kada nisu ovde, vi kažete – zašto nisu, kada jesu, kažete – zašto jesu? Ja mislim da je dobro da su danas ovde, da odgovore na sva pitanja. Ova rasprava interesuje građane Srbije, interesuje šta Vlada može da učini konačno za građane Srbije i ono što oni govore sa pažnjom se sluša u javnosti. Da li želite da se Skupština izjasni o ovome? (Dragan Šutanovac, s mesta: Da.) Repliku ima ministar u Vladi dr Nebojša Stefanović.
Nije replika, gospodine Šutanovac. Ministar se javio posle govornika da objasni nešto što želi. Vi znate da u skladu sa Poslovnikom ministar uvek to može. Izvinjavam se, predsedavajući, što sam ja preuzeo stare navike.
To je vaša stara navika. Zahvaljujem. Samo sam napravio lapsus. Hteo sam da dam gospodinu Babiću repliku, jer ima pravo na to, ali pre toga se javio ministar u Vladi, gospodin Stefanović. Izvolite.
Samo da kažem jednu stvar. Nećemo to lako pustiti. Ja bar neću. Reči koje su ovde izrečene - sići će oni sa vlasti pa će videti, neću lako zaboraviti. Uvek ću vas podsećati, vi to niste rekli, vi lično, gospodine Šutanovac. Rekao je gospodin Borislav Stefanović. Srećom, ima uključen sistem. Ja ću zamoliti predsedavajućeg da nam se dostavi zapisnik i stenogram. Sići će oni sa vlasti, pa će videti. (Borislav Stefanović, s mesta: Šta će videti?) Ne znam šta će videti, to vi verovatno bolje znate…
Molim vas, nemojte da dobacujete gospodinu Stefanoviću.
To je užasna stvar zato što to unosi jednu potpuno destrukciju u rad parlamenta. Ja sam pažljivo pratio šta ste vi rekli, pažljivo sam pratio šta ste rekli, ali nažalost.
Gospodine Borko Stefanoviću, molim vas, nemojte da dobacujete ministru.
Znam da ste vi navikli da lupate automobile i da na takav način budete, da takvim ponašanjem obeležite svoje političko delovanje, ali ovo je prevazišlo svaki način. Ovo je prevazišlo bilo šta. Kada se hapsio Dragan Tomić iz „Univerzal banke“, koji je bio poslanik SNS, niko iz SNS ovde ništa nije rekao. Ti ljudi su glasali da mu se skine imunitet i nismo o tome pričali. To je bila borba protiv korupcije i ko god da je, pa i neka je iz SNS. Ne znam zašto vi imate problem da se kriminalac označi kao kriminalac, da neko ko je opljačkao kažemo da je opljačkao. Gde je novac? Ja pitam gde je novac, gde je novac? Nije mogao da ispari. Neko ga je uzeo. Neko ko je bio tada na vlasti i završiće se istraga. Ja se nadam da će se završiti sudski proces. Ja se nadam. Ne mogu da utičem na sudove. Voleo bih da rade brže, ali to je njihova stvar. Sud je nezavisan, tužilaštvo je samostalno. Mi možemo da uradimo koliko možemo, ali ja samo hoću da vam kažem – nemojte pokušavati da branite neodbranjivo. Ljudi koji su uništavali firme, koji su doveli do toga da država propada moraju da odgovaraju za ono što su uradili ako su prekršili zakon, a postoji dosta dokaza da su prekršili zakon. Kad sud bude doneo presudu znaćemo naravno i tada ćemo moći da govorimo, ali ja hoću da vam kažem da smo videli svojim očima da ljudi ostaju bez posla, da preduzeća uzimaju kredite, nikada ih ne vraćaju državi, dele sa tajkunima i šta onda? Onda država nestaje, onda imate ovakve dugove kakve imamo danas, onda to morate da vratite. Nestalo, isparilo
Zahvaljujem, gospodine Stefanović. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.) Nemate mogućnost na repliku gospodine Šutanovac. Ima samo gospodin Stefanović. (Dragan Šutanovac, s mesta: Spomenuo me je imenom i na moju diskusiju je replicirao.) Vi ste se prepoznali u negativnom konktekstu. (Dragan Šutanovac, s mesta: Imenom me je spomenuo. Ja se još uvek zovem Dragan Šutanovac.) Može neko da spomene ime, ali ako to nije učinio u negativnom kontekstu. Da li ste se vi u negativnom kontekstu prepoznali? (Dragan Šutanovac, s mesta: Da.) Izvolite, gospodine Šutanovac. (Narodni poslanici SNS dobacuju sa mesta.)
Šta je neverovatno? Ministar se javi, održi predavanje, spomene ime u negativnom kontekstu i vama je neverovatno što se neko javio za reč. Gospodine ministre, 75 članova DS je privedeno za dve i po godine, pet optužnica, jedan proces, 69 ljudi je privedeno na pravdi Boga. Niko od njih nije bio direktor ni jednog preduzeća. Dajte mi ime jednog direktora iz DS. Pričate o direktorima preduzeća kao da su to naši direktori bili. Koji? Jednog. Znači, danas smenjujete direktore po Srbiji koji su bili tu po pet, sedam godina i dovodite partijske kadrove. Vi ste ministar unutrašnjih poslova i niko vam nije pretio, a videćete i sami kakav je odlazak sa vlasti kada se ponašate ovako. Naprosto, biće vam, siguran sam, dosta neprijatno. Zbog čega? Zato što ste toliko lošeg naneli građanima Srbije. Svi ministri da se skupe ovde, premijer da dođe, da se objasni kako je moguće da ljudima bude bolje kada žive lošije, kako je moguće da se država vodi ispravno, ako životni standard opada iz dana u dan. Pričamo o tome kako imamo neku bivšu Vladu. Vi ste već tri godine na vlasti, ovo je sedmi rebalans i balans budžeta od kako ste na vlasti. Prošlo vreme, neka vam objasne ministri koji sede tu pored vas, a koji su bili sa nama od 2007. godine. Kada vi preuzimate odgovornost? To je pitanje, ključno pitanje, da mi znamo, da odemo odavde do tog momenta, jer do tad očigledno da ne možemo da dobijemo reč, a ako dobijemo reč, onda idu replike, povrede poslovnika, a na osnovu čega? Prosta pitanja. Samo nam recite, gospodine predsedavajući, da li mi možemo da se javljamo za reč ili ne možemo?
Upravo govorite, gospodine Šutanovac.
Stavili ste sve demokrate da govore poslednji, na spisku govornika mi smo poslednji. Zbog čega tako?
Vrlo dobro znate kako se pravi spisak. (Dragan Šutanovac, s mesta: Ne znam kako je, jer ovde sve vreme pravite cirkus. To je katastrofa. Ovaj nas ubi, hapsi…) Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović.
Žao mi je što je gospodin Šutanovac sada spominjao ubistva. Ovo zaista izmiče kontroli. Ovde niko nikome ne preti. Reći ću vam ime – Borislav Novaković. (Dragan Šutanovac, s mesta: Čega je direktor?)
Gospodine Šutanovac, nemojte da dobacujete.
On je bivši direktor Javnog preduzeća Zavod za izgradnju grada. (Dragan Šutanovac i Aleksandra Jerkov, s mesta: Za šta je osuđen?)
Gospodine Šutanovac, gospođice Jerkov, nemojte da dobacujete iz klupe.
Vi ste samo pitali – ko je uhapšen, a da je pripadao … (Dragan Šutanovac, s mesta: Ko je osuđen?) Izvinite, žao mi je, čovek je uhapšen pre nekoliko dana, nemoguće… (Dragan Šutanovac, s mesta: U pritvoru je tri meseca.) Za sedam dana je nemoguće …
Gospodine Šutanovac, nemojte da dobacujete, izreći ću vam opomenu.
Dakle, ni jedna osoba, ne političar, koja je uhapšena u periodu od kada sam ja ministar unutrašnjih poslova nije oslobođena pravosnažno, ni na bilo koji drugi način. Većini je sudija za prethodni postupak odredio pritvor, ceneći da ima dovoljno dokaza da se pritvor odredi zbog mogućeg uticaja na svedoke ili mogućnosti od bekstva ili mogućnosti ponavljanja krivičnog dela, a za neke i po sva tri osnova. Ni jedan nije oslobođen od kako sam ministar unutrašnjih poslova. Mogu da vam garantujem da se niko ne hapsi politički. Ne interesuje me ko je član neke političke stranke, da li ima dokaza… dolaze ljudi iz uprave kriminalističke policije i kažu – ministre, ovde postoji dovoljno dokaza, razgovaramo sa tužilaštvom. Tužilaštvo od oktobra 2013. godine u tužilačkoj istrazi ima ključni stav da li će neko biti priveden ili neće, mi to bez tužilaštva ne možemo da uradimo. Ono podiže krivičnu prijavu i to ide pred sudiju za prethodni postupak. Ni jednog tužioca ili nosioca najviših tužilačkih funkcija nismo promenili, skoro ni jednog sudiju. To su ljudi koji su iz nekih prethodnih vremena, većina čak i u policiji. Dakle, ako je to dobro bilo u nekim prethodnim vremenima, kada se niko nije bunio, onda su valjda dobri i sada. Garantujem vam da niko ne daje politički nalog da neko bude priveden. Kada postoji dovoljno dokaza da neko bude uhapšen, on bude uhapšen. Da li je naprednjak, demokrata, ne pripada ni jednoj stranci, mene kao ministra apsolutno ne zanima, već me interesuje da li je prekršio zakon. Ako je kršio zakon, odgovaraće.
Zahvaljujem, dr Stefanoviću. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Po Poslovniku.) Molim vas, ima prijavljeno nekoliko ministar, a pre toga repliku čeka gospodin Babić, a vi se sad javljate po Poslovniku. Izvolite i, molim vas, nemojte kršiti javljanje po povredi Poslovnika.
Gospodine Bečiću, da li možete u skladu sa članom 107. dr Stefanovića da zamolite da ne proglašavate ljude kriminalcima protiv kojih…
To sve što govorite je neistina. Svaki član Vlade ima pravo da obrazloži, u ovom slučaju, predlog budžeta na način na koji smatra da može da uveri narodne poslanike… (Aleksandra Jerkov, s mesta: Zašto ste me isključili?) Zbog komentara koji ste krenuli da govorite. (Narodni poslanik Jovan Marković dobacuje s mesta.) Gospodine Markoviću, nemojte da dobacujete s mesta. Nije u redu. (Narodni poslanik Jovan Marković dobacuje s mesta.) Gospodine Markoviću, niste dobili reč, nemojte da dobacujete. To jeste manir DS, da dobacuju sa mesta. Nemojte to da radite. Izvinjavam se, manir pojedinih članova poslaničke grupe DS. Izvolite, nastavite, gospođice Jerkov.
Ima i član 116. Poslovnika, gospodine Bečiću, koji sve učesnike na sednici, dakle i ministre, obavezuje da se pridržavaju odredaba ovog Poslovnika. Ako je neko pre godinu dana priveden, proveo dva meseca u pritvoru, nikad u životu tužilaštvo…
Gospođice Jerkov, neću dozvoliti da ovo pretvorite u repliku ministru Stefanoviću. Zahvaljujem. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Neću dobiti reč.) Nećete dobiti reč na takav način. Zloupotrebljavate povredu Poslovnika, nećete dobiti reč. Nećete dobiti reč tako što ćete zloupotrebljavati prijavu po povredi Poslovnika. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Reklamiram povredu Poslovnika, opet se javljam za reč.) Ne možete zato što ima i drugih učesnika u raspravi koji žele da se jave. Evo, gospođica iza vas. (Vesna Marjanović, s mesta: Poslovnik.) Izvolite, prijavite se. Niste dobili reč, ima pre vas javljanje po povredi Poslovnika. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Svaka čast i vama i vašem ministru.) Zahvaljujem gospođice Jerkov. Nekoliko puta sam brisao, imam novu prijavu. Reč ima šef poslaničke grupe SNS… (Vesna Marjanović, s mesta: Prijavila sam se tri puta za Poslovnik.) Ja gospođice, ne mogu da vam dam reč, ne prijavljujte se. Još jednom ću da obrišem listu. Izvolite prijavite se. Evo sada vas imam u sistemu. Narodna poslanica Vesna Marjanović.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Prekršili ste član 107. Poslovnika o radu Narodne skupštine RS, jer verujem da mi svi ovde delimo ne samo stav, nego i obavezu da poslanici kao i ministri ne samo da treba da se pridržavaju Poslovnika, već i Ustava i zakona ove zemlje. Dakle, da se pridržavaju poštovanja principa prezumpcije nevinosti i da niko ne može biti proglašen krivim, niti kriminalcem, dok sud ne utvrdi suprotno. To nas obavezuje i Ustav i zakon.
Gospođice Marjanović, ja vidim da vi pažljivo ne slušate ono što gospoda ministri izlažu. Gospodin ministar je rekao – osnovana sumnja. Ako ne znate šta znači reč – osnovana sumnja, ja ne mogu da vas naučim. Zahvaljujem. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Rekao je kriminalac.) Gospođice Jerkov, nemojte dobacivati, izreći ću vam opomenu. Ja vas molim, jer sledeći put ću da izreknem opomenu. Reč ima gospodin Babić, izvolite. Replika.
Ja se zahvaljujem gospodine predsedavajući. Pošto je danas bilo dosta polemike i dosta nekih paušalno iznešenih tvrdnji, paušalno iznešenih brojeva, poigravanja sa sudbinama ljudi u Srbiji, iznošenja lažnih poruka, ja bih podsetio i ljude u ovoj Narodnoj skupštini, ali bih još više podsetio predstavnike prosvetnih radnika koji su na ulicama Beograda. Godine 2008. za kamate je izdvojeno u budžetu 16 milijardi dinara, 2009. – 30, 2010. – 30, 2011. – 42 milijarde, 2012. – 65milijardi, 2013. -91, 2014. – 112, 2015 – 131 milijarda, 3,5% BDP ili više nego što ide i za osnovno i za srednje i za visoko obrazovanje odlazi na kamate koje su zadužili oni koji se sada brinu o prosvetnim radnicima. Gospodo prosvetni radnici, nije adresa Nemanjina ulica, nije adresa Vlada RS, adresa je Krunska, adresa je DS. Oni su pojeli vašu budućnost. Podsetio bih vas i na pismo, gospodine predsedavajući, objavljeno u „Politici“, 16. maja 2011. godine. Verujem da su potpisnici ovog pisma veoma poznati. Potpisali su Albert Jeger, šef misije MMF-a za Srbiju i Bogdan Lisovolik, stalni predstavnik MMF-a u Srbiji. Znate šta je pisalou jednom pasusu? Ja ću danas uporno, uporno dok ne nauče oni koji su tako lako zaboravili da su kreirali ovu državu 12 godina, a u nekim delovima je kreiraju i sada. Pre 20 godina, piše gospodin Lisovolik, Srbija je izvozila oko 70% svoje proizvodnje …
Vreme gospodine Babiću.
Dozvolite mi dve rečenice. Molim vas, citiram.
Izvolite.
Danas izvozi samo 25% svega što proizvede. Međutim, transformisanje srpske privrede iz njenog sadašnjeg neodrživog, sadašnjeg, 2011. godine, ti koji sada predstavljaju neke nove modele, ne održivog modela rasta zasnovanog na predimenzioniranom, 2011. godine, predimenzioniranom javnom sektoru, koji favorizuje potrošnju i uvoz u model rasta kojim dominira privatni sektor, koji favorizuje štednju i izvoz, štednju, a ovo je budžet štednje, složen je i često nepopularan, politički nepopularan zadatak. Radimo ono što je nepopularno, ali što je održivo i što daje budućnost ljudima u Srbiji.
Reč ima ministar u Vladi, Aleksandar Vulin.
Hvala. Samo da odgovorimo na nekoliko pitanja da vratimo konačno raspravu tamo gde treba da bude, na temi budžeta. Dakle, gde su zaposleni? Kao što je i ministar Stefanović rekao, samo na osnovu mera inspekcije rada, u periodu od juna do novembra ove godine, prijavljeno je 14.464 lica, što je 84% od zatečenih lica koja su do tada radila na crno. Na to, naravno, dodajte i mere Vlade RS koje su počele da daju efekte o novom zapošljavanju i videćete koji broj ljudi imate koji su sada po subvencijama prijavljeni i zaposleni. Na to, dodajte i da poslodavci sada znaju da se ne isplati raditi na crno i da se više isplati prijaviti radnika, nego rizikovati da dođete u sukob sa državom, što se sada dešava, a ne u vreme Bogićevića kada nije morao niko nikog da prijavljuje, i kada je uvek postojao viši interes da se ne prijave radnici, zato što uplaćuju ne znam, porez ili PDV. Što se tiče porasta zaposlenih, a pada poreza na dohodak, izvinite, meni je iskreno žao što imamo tako veliki broj najnižih ličnih dohodaka, odnosno najniži broj niskih plata na koje se ne plaća porez, ali su svejedno plate, ali su svejedno ljudi koje prijavljuju. Mi moramo sada da se borimo za to da poslodavac plati ili poveća platu gde može, ili, ima i takvih slučajeva, isplaćuje deo u gotovini, ne prijavljuje to. Ali kako objašnjavate da je moguće da u isto to vreme imate porast doprinosa za penzije i poraz doprinosa za zdravstvo, što konstatuje i PIO i RFZO? Pa baš zato, zato što se i na najniže plate plaćaju ovi doprinosi o kojima govorim.Dakle, i to je više nego jasno. Evo, skoro u glavu smo vam izračunali tih 50.000. Što se tiče povećanja plata i penzija, o kojima sada i ovde razgovaramo, znate šta? Zakon je više nego jasan. Kada plate ne budu prelazile 7% bruto društvenog proizvoda, mi ćemo ih povećavati - zakon. Kada penzije ne budu prelazile 11% bruto društvenog proizvoda, mi ćemo ih povećavati - zakon. Delimo, trošimo, koliko smo zaradili. Znam da to zvuči čudno, znam da niste navikli na to, ali je to tako. Sedam – jedanaest. [[Aplauz.]] Shvatiću ovo lično. I da dodamo još nekoliko važnih podataka koji su ovde pomenuti. Znate od kada su otpremnine 100 evra? Od 2005. do 2013. godine su otpremnine bile 100 evra po godini staža. A sada govorite kako smo mi smanjili na 200. U vaše vreme su bile 100 evra, od 2005. do 2013. godine. Ne bi se ni povećavale na 300 evra da nije bilo izvesnih političkih ideja a ne ekonomskih ideja. Dakle, od 2005. do 2013. godine su bile 100 evra, neka zna Srbija, a mi smo isplaćivali 200 evra. Dakle, i to neka nam bude već jednom jasno. I na kraju, to jednostavno moram da dodam, vidim ovde se postavilo pitanje o budžetu putovanja, usluga itd. Predlogom budžeta AP Vojvodine, koja priznaćete nije veća od RS za putovanja je predviđeno 109.196.926 dinara. Pa gde putujete? Pa koga vi to zastupate, pa gde putujete za više od milion evra? A za usluge o kojima ste govorili u AP Vojvodini, gde DS vlada decenijama, gde nema zaposlenih koji nisu iz DS i gde se stalno povećava broj zaposlenih, predviđeno je za usluge i za privremene i povremene poslove itd, 655.778.684 dinara. I vi sad Republici Srbiji prebacujete usluge po ugovoru. Vojvodina kojom toliko decenija vladate, u kojojdecenijama postavljate isključivo svoje kadrove i svoje aktiviste, pa ne možete nikog da otpustite samo povećavate. Dakle, brojke su neumoljive. Hvala.
Zahvaljujem ministru Vulinu. Reč ima ministar, dr Dušan Vujović. Izvolite, gospodine Vujoviću.
Samo kratko. Moje primedbe su ovaj put krajnje faktičke. Želim samo da kažem da cifra koju je gospodin Stefanović naveo je tačna, ali nije uporediva. Znači, deficit od 191 milijarde nema uporedivu cifru sa početka ove godine, ali deficit od 158,6 milijardi ima uporedivu cifru. Ona je 163,8 milijardi sa početka godine. Prema tome, ovaj deficit je za pet milijardi manji. Cifra od 182 milijarde u sebi sadrži 18 milijardi tzv. elemenata ispod crte, dok cifra od 191 milijarde sadrži 32 milijarde. Te dve cifre nisu uporedive. To je ono što predlažemo. Molim vas da poredimo cifre koje su uporedive. Ne bi bilo dobro da gledaoci steknu pogrešan utisak. Drugim rečima, predloženi deficit centralne države bez elemenata finansiranja, bez garancije je za pet milijardi niži ove godine u budžetu za 2015. godinu, nego što je bio u inicijalnom budžetu za 2014. godinu. Posle je taj deficit porastao za skoro 50 milijardi na 212 u rebalansu zbog elemenata koje nismo mogli da kontrolišemo. Drugo, da li je rebalans stvar loših procena, nesposobnosti, kako rekoste, ili nečeg drugog? Ja mogu da prihvatim da je to stvar rigidne metodologije i možda naših loših procena, ali mislim da je ovde jako važno da opredelimo jednu stvar. Nismo potrošili nego smo uštedeli. Procena je naša možda bila pogrešna, ali smo realizovali bolje. Prema tome, mi govorimo o tome da smo uradili bolje. Ja procenim nešto na 225 milijardi deficita, a ostvarujem sada 155 i molim parlament za saglasnost da potrošimo devet na otplatu starih dugova. Možda je loša procena, ali je namera dobra. Možda je loša procena, ali je rezultat mnogo bolji nego što smo mislili pre dva meseca. Ako nam je teško da prihvatimo dobar rezultat, onda stvarno imamo problem. Treća stvar metodološke prirode je vrlo ozbiljna, koja nas je dovela u ovu situaciju. Ja nisam političar i ne volim to da govorim, ali moram sada da vam kažem. Vi ponovo kažete i ponavljate grešku koja nam je proizvela situaciju, neodrživu fiskalnu situaciju. Vi kažete – zar ne biste mogli 25 miliona plata u prosveti da date na osnovu jednokratne neke kategorije, ugovornih obaveza ili bilo čega? To je ono što nas je dovelo u neodrživu situaciju. Ne možete trajne obaveze da finansirate jednokratnim smanjenjima. To je ono što se kaže da trajno prihvaćene obaveze moraju da imaju trajni izvor. On mora da bude na prihodnoj strani, a ne na nekoj drugoj rashodnoj strani. Prema tome, zbog toga posežemo i tražimo razumevanje ljudi za teškim merama koje će nam dati vreme, koje će nam dati prostor da ovo preokrenemo na održivu putanju. Poslednja primedba jeste povodom nivoa deficita. Rekli ste 76%. Ne, deficit je 70% i to je preveliko, u stvari javni dug nije 76%, nego 70% i u tome je javni dug centralne države 69,2%, a ostalih 0,8%. Mislim da je jako važno. Ovo se prenosi, ovo gledaju svi. Mislim da ne smemo da damo dezinformacije o tako važnim kategorijama na osnovu kojih zavisi i ugled zemlje i jako važno, rejting međunarodnih agencija koje ovo sigurno prate. Mislim da ne sme da postoji dilema da opozicija tvrdi da je dug države veći od onoga što zvanično jeste. Ovo su podaci Uprave za dug i ovo su podaci iza kojih stojimo do poslednjeg centa. To su podaci na nivou pojedinačnih obaveza. Konačno, rekli ste da su prihodi procenjeni nerealno, 924 milijarde koje sadrže povećanje od 27 milijardi je krajnje realno. Mi smo ostvarili prihode od 850 milijardi zaključno sa prošlom nedeljom. To ne uključuje 35 milijardi sopstvenih prihoda indirektnih budžetskih korisnika i to ne uključuje očekivane naplate krajem meseca decembra. Ako ih ograničimo dvadesetčetvrtinu, procena za narednu godinu će biti krajnje u okviru onoga što smo već ostvarili ove godine i pored poplava i pored svih problema koje smo imali. Prema tome, smatram da ne smemo iskrivljavanjem činjenica da stvaramo utisak da nešto nije onako kao što jeste. Hvala.
Zahvaljujem ministru Vujoviću. Reč ima potpredsednik…, izvinjavam se, predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, zarad javnosti i zarad činjenica važno je da objasnimo ljudima zašto donosimo rebalans budžeta, zašto donosimo ovakav budžet. Dušan, gospodin Vujović, kako hoćete, potrudio se danas da na stručan način to objasni. Razumeo sam i razumem kada ljudi, kada običan narod ne može sve te ni izraze, ni brojke ni da razume, niti mu mnogo znače, ali odlično znam da neki drugi to dobro razumeju, a da se prave da ne razumeju. Zato sam došao da ukažem na nekoliko veoma važnih činjenica. Pre svega, rebalans budžeta, a primetili ste poštovani prijatelji, da oko toga postoji nekakva vrsta polušala u javnosti. Zamislite, donose rebalans rebalansa. Ja se nadam da ćemo sledeće godine bar četiri, pet rebalansa da donesemo u kojima ćemo moći da se pohvalimo da imamo veće prihode, a manje rashode. Samo što oni ljudi nisu shvatili o čemu se radi, ni ovi koji nam drže predavanja po ceo dan, a da su srušili kuću, spalili, spržili sve u kući, pa moramo sad da počistimo to što je ostalo od spržene i spaljene kuće, pa da zidamo nove zidove, pa sve do krova i postavljanja crepova. Mi smo rebalans doneli zato što imamo više para nego što smo prethodnim rebalansom predvideli, zato što smo uspeli da uštedimo, zato što su nam prihodi povećani, zato što su nam rashodi smanjeni. Mi se time ponosimo. Mi smo zbog toga srećni i zbog toga bi bilo normalno da je svaki građanin Srbije srećan. Ja vidim da samo u ovoj zemlji može da se dogodi da nemački i američki ambasadori, šef MMF više vole ovu zemlju nego što je vole neki njeni politički predstavnici i bolje razumeju šta se tu dešava, nego što neki drugi mogu da misle i govore. Sa druge strane, slušao sam ovde pretnje - videćete šta će da bude. Ovde su govorili o nekakvim pritvorima, o ne znam čemu. Govorili su oni koji su 14 meseci držali u pritvoru Gorana Kneževića i na kraju je pravosnaženo oslobođen bilo kakve odgovornosti i krivice. Držali su ga samo zato što se drznuo da se na političkom nivou unutar svoje DS suprotstavi Bojanu Pajtiću. Kad je zasmetao Bojanu Pajtiću, morao je da bude uhapšen. Držan je u pritvoru 14 meseci. Četvoro dece je plakalo dok je piškilo, kako je Goran Knežević pisao u svojim dnevnicima, i sad su došli da nam ovde drže predavanja o zakonima. Kažu – 74, a onda se sete da je uhapšen naprednjak. Mi ne brojimo naprednjake i demokrate, već hapsimo kriminalce. To je politika naše Vlade i takva će politika i da bude. Došli su pa kažu – pokrivamo gubitke, poštovani prijatelji, „Er Srbije“ i pokrivamo gubitke „Srbijagasa“. Mi ne pokrivamo gubitke „Er Srbije“, pošto „Er Srbija“ nije napravila gubitke. Vi ste napravili gubitke. Rukovodstvo DSupravljajući slovenskim „Aerotransportom“ i ti gubici su gubici države, pošto je to, znate, javno preduzeće. Država je samo konstatovala da ti gubici postoje i mora da ih plati. Ništa više. To ste čuli i u ugovoru koji sam vam pročitao koji ste tražili. Ništa novo niste dobili, ništa novo niste videli. Znali ste vi dobro. Niste vi baš toliko neuki da niste znali da je to neistina. Znali ste da je neistina, ali vam je to bilo lepo da pričate izmišljotine, da obmanjujete narod i da pričate kako je nešto jedno iako ste znali da je nešto potpuno drugo. Oko duga „Srbijagasa“, tačno je. Moramo da platimo i dug „Srbijagasa“, a taj dug „Srbijagasa“ opet je napravljen u vreme Vlade DS, u vreme Vlade Borka Stefanovića, kada je on bio direktor ili državni sekretar, ne znam šta već. U vreme vaše Vlade je to napravljeno 2010, 2011. i 2012. godine. To je ono na šta smo se upravo obavezali da platimo. To je važno da građani Srbije znaju. Dakle, to je ono o čemu vi danas, poštovani narodni poslanici, donosite odluku, ništa više i ništa novo. Uzeli smo da platimo dugove Ministarstvu unutrašnjih poslova za struju i za telefon koji nisu plaćeni u prethodnom periodu. Uzeli smo da platimo za struju i telefon i za neka druga ministarstva, koji nisu plaćeni u prethodnom periodu. Taj prethodni period nije 2013, nego od 2008. do 2012. godine. Ni to niste mogli da pročitate, iako vam je potpuno jasno i čitko napisano i to na lepom ćiriličkom pismu. E sada, zašto donosimo ovakav budžet? To je mnogo važnija tema, a vratiću se na vašu želju da podnesem ostavku na kraju mog izlaganja. To je jedna vrlo interesantna želja i mogu ti snovi da vam se ostvare, samo ne znam šta biste vi onda. U našoj zemlji je interesantna stvar da jedino što prolazi su negativne i loše vesti. Primetićete, ja uopšte neću da kalkulišem i nisam došao ni večeras da kalkulišem. Recimo, benzinu kod nas je snižena cena za 16 dinara. Šesnaest dinara, ljudi! Svaki put kada se poveća cena benzina ili dizela za 0,6 dinara, to je glavna vest po sedam dana - sledi nam katastrofa, poskupeće nam sve, povećaće nam se sve cene. Ne postoji televizija na kojoj to nije glavna vest. Kao danas, radnici samoupravljači su se negde skupili, iako je vlasnik ili privatnik ili država, oni kažu - ne damo da nam se promeni direktor. Vi stanete, gledate i pitate se - da li je moguće da je ovo zemlja Srbija u 2014. godini? I to dobija podršku pojedinih političkih stranaka, to dobija podršku pojedinih medija i ne znate šta da uradite. Za dinar su nas svakoga dana izveštavali kako skače za 0,1. Dana 28. avgusta 2012. godine dinar je bio 117,1, a danas je 121,1. Izračunajte, to je tri koma nešto posto u roku od dve i po godine. Oni su za dve i po godine imali pad vrednosti dinara u odnosu na evro od svega 28%. Tri posto i 28%, to je tu negde, složićete se. Dakle, samo je zapeta, izgleda, na pogrešnom mestu. Dakle, meni se čini da kada nemate argumente, tim gore po argumente. Mi smo ovaj budžet doneli i sada ćete da vidite kako nikome ne želim da se dodvoravam i kako sam ja svestan da je gospodin Stefanović u pravu. Apsolutno sam svestan, siguran sam u to. Moja popularnost ne postoji, a i ko bi me trpeo sa tako teškim i rigidnim merama, kada postoje ljudi koji će sve da daju, samo oni da se dočepaju vlasti. Evo, odmah veće plate, evo odmah veće penzije, sve će da procveta, samo će Srbija da propadne i da nestane. Oni da su ostali na vlasti i da smo ih poslušali, da nismo uradili ove teške mere, za šest meseci ne bi bilo ni plata, ne bi bilo ni penzija, ne bi bilo ni Srbije, bili bismo u najgoroj mogućoj situaciji u svojoj istoriji. I znaju oni to sve, nego se malo osokole kada mene nema, pa pomisle da mogu da se ponašaju kako hoće, bahato i osiono, kako su se ponašali celog života. Nemojte da mi dobacujete. Slušao sam vaše pretnje…
Gospođice Jerkov, molim vas, nemojte da dobacujete.
Nije Jerkov, ima tu i nekih drugih. Ona voli da dobacuje, ali ne voli baš da preti. Ovi drugi vole i da prete. Nisam strašno plašljiv, pravo da vam kažem. Tako da, to što ste pretili, džabe ste pretili. Što bi rekao naš narod - džaba ste krečili. To samo govori o vama i pokazuje kako biste se vi ponašali, ali to smo već gledali. Pa vi ste svog partijskog kolegu, oca četvoro dece, samo zato što se drznuo da se suprotstavi vašem predsedniku Bojanu Pajtiću, strpali iza rešetaka 14 meseci. Sudija kog ste vi imenovali i postavili doneo je odluku, doneo oslobađajuću presudu. Vi nama ovde govorite o postupcima koje pokreću oni koje ste vi birali. Zagu Dolovac ste vi izabrali i postavili. Sve sudije ste vi izabrali i postavili. Mirka Radisavljevića ste vi izabrali i postavili i govorili da je najbolji tužilac na kugli zemaljskoj, da ne postoji bolji na svetu, da je to Eliot Nes i šta sam još slušao o svemu tome. Kad hapsi vas, onda nije Eliot Nes, a kada je hapsio sve druge, onda je bio Eliot Nes. Mi ga nismo promenili, samo smo rekli – poštuj zakon. Od kada je čovek počeo da poštuje zakon, vi ste krenuli da se žalite kako je počeo vas da hapsi. Ne znam da li je počeo vas ili je počeo nas, ili nekog trećeg, ali je važno da postupa u skladu sa zakonom. To je ono što je najvažnije. Da se vratimo na građane Srbije, a podsetite me da vam odgovorim na tu ostavku. Ovaj budžet koji donosimo je prvi drugačiji budžet od svih dosadašnjih budžeta. Naravno, on nije budžet koji će nam doneti popularnost. Naravno da se smanjuje u svim razdelima, u svim aproprijacijama, u svemu možete da vidite smanjenje. Uzgred, pošto ste pominjali negde danas putovanje, vidim da vas neki novinari, koji nisu baš to dobro pročitali i ne razumeju baš najbolje, citiraju i kažu – trošite na putovanje i specijalizovane usluge 200 miliona. To su vam plate za naučne radnike i u vaše vreme su se tako obeležavale, ali izgleda da se ne sećate i ne znate. Uzgred, troškovi za putovanja su dvostruko smanjeni iz vašeg perioda, u nominalnom iznosu, što znači da je to negde oko 60 ili 62% smanjenje u odnosu na vaš periodu. Tek toliko istine radi i zarad građana Srbije. Šta je suština ovog budžeta? Suština je da smo mi bili vrlo konzervativni u procenama i da mislim da smo potcenili naše prihode. Videćemo. Jer, vidite, ja ću sada da vam pročitam podatke u poslednja tri meseca, zato što sam siguran da većina građana Srbije želi napredak ove zemlje i da će se radovati ovome što će sada da čuju. Dakle, nama je deficit budžeta Srbije u periodu januar-novembar smanjen 10% u odnosu na isti period prošle godine, sa 164,3 milijarde na 149,4 milijarde. Ono što je interesantno, to je da beležimo dramatičan skok naplate i PDV, što govori i o pomaku privrede, što govori, razume se, i o borbi protiv sive ekonomije, povećanju naplate akcize cigareta dramatičnom i velikim rezultatima koje su i policija i poreska uprava i BIA postigli u borbi protiv i rezanog duvana i cigareta švercovanih sa teritorije Crne Gore, Kosova i Metohije, Makedonije i nekih drugih teritorija. Dakle, tu smo uspeli da postignemo značajne rezultate. Mogu da vam pokažem, ako kamera to može da snimi, da vidite kako ova 2014. godina, što se deficita tiče, ide sve vreme iznad 2013. godine do septembra meseca, a onda odjedanput se spušta svuda ispod plave linije i to pokazuje početak našeg oporavka. To pokazuje ono što je za nas od najvećeg značaja. U oktobru i novembru smo imali najveću naplatu PDV-a od 40 i 42 milijarde. Do 15. decembra smo imali rekordnu naplatu od 22 milijarde. U poređenju sa decembrom prošle godine, koji je bio dobar decembar 2013. godine, imamo tri milijarde naplate više, odnosno 22 milijarde u odnosu na 19 milijardi, što bi bilo apsolutno rekordno ukoliko se na takav način i završi. Nismo videli, iako je sasvim jasno da ćemo u januaru ili februaru videti nekakvo, makar minimalno smanjenje agregatne tražnje. Ono što je dobra poruka, to je da su ljudi posle aranžmana sa MMF-om i pošto su videli ozbiljan plan, pošto su videli ozbiljan program, razumeli da će Srbija biti zdrava i uspešna zemlja i deo svojih ušteđevina počeli da troše i više ne čekaju da vide, jer im je jasno da je ovo kraj teških mera i da nas u budućnosti očekuje samo boljitak. Neće biti više nikakvog smanjenja ni plata ni penzija, u budućnosti će čekati ljude samo boljitak, samo bolja i uspešnija vremena. Dakle, ovo što nam se dogodilo od septembra meseca za nas je od kapitalnog značaja i to su za nas izvanredno dobre vesti, izvanredno dobre novosti. Mi smo upravo zato rešili da idemo na rebalans, rešili da vratimo deo tih starih dugova, deo tih strašnih dugova koje ste nam vi ostavili, zato što moramo time da se pozabavimo. Što se tiče dobrih stvari koje je neko uradio, za razliku od vas, iako nikakvu potrebu nisam imao, ja nemam problem da pozovem ni Borisa Tadića, ni Mirka Cvetkovića, ni Dragana Đilasa na otvaranje mosta, iako su prve tranše kojima smo nešto platili mi obavili, pa do kraja završili. Vidite, nikakve sujete nemamo, nikakvih problema nemamo. Mislim da je to dobro za jednu zemlju i mislim da je to važno za jednu zemlju. Mislim da to pokazuje poštovanje koje imamo prema svima koji su bili pre nas. Samo nemojte da govorite neistine, to je ono što nema nikakvog smisla. Ovaj budžet donosimo i napravili smo ga takvim da će svi da se ljute. Ja sam došao, ne da izbegnem, nego da primim sve udarce na svoja pleća da ljudi znaju, da, ja sam kriv, moja je odluka bila da se ide na ovakav budžet. Ostali članovi Vlade su to podržali i zahvalan sam i Krkobabiću i Palmi Markoviću i naravno, ljudima iz SNS i svim drugim članovima Vlade koji su to podržali, jer su razumeli, razume se i SPS. Dakle, zato što su razumeli da je to jedini način da zemlju ozdravimo. Postojala su pred nama poštovani narodni poslanici dva puta. Jedan je lakši. Ja bih nazvao pomalo prevarantski put, a to je izmišljajte narodu, pričajte mu bajke svaki dan kako će sve da bude bolje, ne mora da se štedi, prebacujte iz šupljeg u prazno ili tu priču potrošili ste mnogo na putovanja. Pokrajina potroši više na putovanja nego Republika. I onda vam dođe da ne znate da li da se smejete ili da umrete od muke, kad vam se neko tako neozbiljno predstavlja i neozbiljno se ponaša. Ili da idete tim putem da se borite protiv svojih političkih protivnika da nikakve reforme ne preduzimate ili da preduzmete stvarne, teške i suštinske reforme. Mi smo doneli odluku još pre nekoliko meseci da preduzimamo ozbiljne i teške reforme bez obzira na visoku cenu koju ćemo da platimo. Zašto? Zato što je to jedini način da ozdravimo našu zemlju. Međunarodni monetarni fond je podržao ovaj budžet. Međunarodni monetarni fond će izaći sa izjavom, pisanom izjavom čim vi narodni poslanici budete usvojili ovaj budžet. To znači da najkonzervativnija finansijska institucija u svetu odlično razume šta je to što Srbija radi i ta institucija kaže – Srbija će 2016. godine imati deficit ispod 4%, Srbija krajem 2016. godine zaustavlja rast javnog duga na nivou od 78, 79%, ja se nadam možda čak i 77%. Srbija 2017. godine ima rast preko 2% i pri tome poštovani narodni poslanici želim da vam kažem – pa, dobro je da ljudi u Srbiji to čuju. Da oni nisu uračunali moguće rešenje problema Železare, FAP-a, Azotare, MSK, svega što ste uništili, „Petrohemije“, svega, a neko će to možda da reši. Rudarsko topioničarski basen Bor, da vas obavestim ona topionica koju su kao Skadar na Bojani zidali, koji smo uspeli i rešili za pet meseci izgradili i završili. Sutra je završena i sutra se pušta u rad. Jer, kod nas se sve stvari tačno znaju. Ono što napišemo, ono što kažemo, to tako i uradimo. Rekli smo za „Frezenijus“ 15 meseci i posle 15 meseci završili. Dogovorili sa kineskim premijerom tačno vreme otvaranja mosta iako je bilo mnogo problema sa raznim aneksima to ljudi i iz vaše Vlade znaju koliko je tu problema bilo i šta smo sve morali da radimo da na vreme otvorimo. Za tri meseca PKC hala, to ćemo završiti. Otvoreno i urađeno. Topionica za pet meseci. Završeno i urađeno. Upravo završavamo FAP da vas obavestim. Da vas obavestim, to je još jedna dobra vest iako je veoma teško to za nas, jer znate, u 14 godina vaše vlasti, izvinjavam se 12 godina vaše vlasti, a 14 godina njihove vlasti, pošto računam vi ste 12, oni su 14 godina na vlasti, 14 godina ste na vlasti je i danas premijer, ali se retko seti da je premijer. Obično se bavi pisanjem saopštenja i odlaskom u kafiće oko jedan, dva sata kada je radno vreme. Ja za to nemam nikada vremena, da vam pravo kažem, radim svaku subotu i nedelju, ne idem na brčkanje i kupanje na more, ne idem ni na zimovanje, već radim i borim se koliko god mogu. U tome je i razlika. Mogu da me mrze svi, ali je moje da radim za narod i da se borim za narod za razliku od lenjivaca koji se bore samo za sebe. Dakle, pošto ste 14 godina na vlasti u tih 14 godina taj FAP nije proizveo ništa, a sada će da proizvede. Neko je sposoban i to da reši. Treba da mu pružite ruku, da čestitate i da kažete – čestitamo na tome. To je dobra vest, a to trebada zahvalimo i slučaju, i Bogu što je jedan finski entuzijasta, veliki bizmismen, jedan od najuspešnijih evropskih privatnika poželeo da dođe u Srbiju, da se suoči sa jednim izazovom drugačijim, naravno i da zaradi, ali i da se suoči sa jednim izazovom i da ponovo počne da proizvodi kamione. Tako da i to rešavamo, da vas obavestim do 31. januara je Železara rešena. Bićete pozvani, organizovaćemo veliku proslavu u Smederevu, veliku proslavu u Smederevu pred 5.000 radnika. Svih 5.000 radnika biće pozvani. Svi Smederevci će biti pozvani da proslavimo, jer ja mislim da su to stvari koje mi moramo da proslavimo. To su važne stvari za našu zemlju. Podsetiću vas da Železara nije radila kada smo je preuzeli. To je bilo još u avgustu 2012. godine pošto su Amerikanci vratili, ako se ne varam u aprilu 2012. godine ili u martu 2012. godine, nemojte me držati za reč. Želeo bih još jednu stvar da kažem svim ljudima koji protestuju na ulicama, da ih u potpunosti razumem. Znam, zašto i koliko su nezadovoljni. Ali, hoću da ti ljudi razumeju nekoliko stvari, i ne mislim da im se dodvoravam niti mislim da popuštam, da imamo bolje brojeve. Imamo mnogo bolje brojeve u poslednja tri meseca. Da vi samo znate sa kakvim nestrpljenjem iščekujemo svaki petnaesti i svaki kraj meseca da bismo videli kakvi su nam brojevi i koliko truda ulažemo da bi ti brojevi bili veći. I kada dočekamo i kada vidimo da su ti brojevi bolji, prihodi, veći brojevi na prihodnoj strani, a manji na rashodnoj strani, naravno da našoj sreći nema kraja. Postavilo se pitanje – hajde da potrošimo pare na još nešto, voleće nas narod više. Zato neki kažu – ima para, sigurno ima para. Ja vam kažem – nema, jer hoćemo da napravimo zdravu državu. Napravićemo je. Imamo rokove. Rekao sam vam, već 2016. godine videćete veliki rast, a već 2015. godine, ja vam kažem, iako je MMF predvideo da zbog smanjenja agregatne tražnje će biti minus 0,5, ja vam kažem da ćemo biti u plusu. Tražio sam za mandat Vlade samo dve godine, 14 godina ste pojeli ovoj zemlji, 14 godina ste pojeli ovom narodu, 14 godina ste pojeli od budućnosti naše dece i još nam držite predavanje – nemojte da mi dobacujete i da mi pretite. Još nam držite predavanja ovde kako i na koji način da se ponašamo, a osam meseci ili sedam meseci postoji ova Vlada. Nemojte da vičete i nemojte da mi pretite nisam vas se uplašio uopšte. (Dejan Nikolić, s mesta: Na šta ovo liči! Ko preti!)
Molim vas gospodine Nikoliću. Nemojte tako da se ponašate i da dobacujete.
To što ćete vi da vičete, nemojte da se pravite da ste hrabriji nego što jeste, pošto dobro znam kakve ste kukavice, jer ni jednu reformsku meru niste smeli da preduzmete. (Dragan Šutanovac, s mesta dobacuje, ali se ne čuje i ne razume sve od buke u sali: Ko je kukavica? Ko je kukavica? Na šta ovo liči!) Ni jednu suštinsku meru za dobrobit naroda niste smeli da preduzmete. Ni jednu meru niste smeli da preduzmete.
Gospodine Šutanovac, molim vas.
Nijednu meru niste smeli da preduzmete da bi narod živeo bolje. (Dejan Nikolić, s mesta, ali se ne čuje od buke sve: Šta pričaš čoveče? Na šta ovo liči? Sramota je to šta radite! ) [[Borislav Stefanović, s mesta, ali se od buke ne čuje sve: Ovo je sramota. Zar te nije sramota?]] Da li zato… nisam vas razumeo.
Gospodine Šutanovac, izričem vam opomenu. [[Dragan Šutanovac, dobacuje sa mesta, ali se od buke u sali ne čuje šta.]]
Gospodine Šutanovac nešto vičete.
Gospodine Šutanovac, izričem vam drugu opomenu. Gospodine Nikoliću izričem vam opomenu.
Nešto vičete i pretite. Nešto vičete i pretite. Sve što sam rekao, apsolutno mislim, apsolutno mislim.
Gospodine Nikoliću. Gospodine Šutanovac izrekao sam vam dve opomene. Gospodine Nikoliću, izrekao sam vam opomenu.
Sramota je da ceo dan pretite. Došao je neko ko vas se ne plaši i ko sme da vam kaže da ste kukavice. Vi ste najobičnije kukavice i ništa više i bili ste i ostali ste i bićete uvek. (Borislav Stefanović, s mesta, dobacuje, ali se ne čuje sve od buke: Ko je kukavica…
Gospodine Stefanoviću, izričem vam opomenu
Bili ste i ostali ste kukavice i bićete uvek. [[Dejan Nikolić, s mesta, ali se od buke ne čuje sve: Šta pričaš bre..]]
Gospodine Nikoliću, izričem vam drugu opomenu.
Izgleda da imate neki problem čim vas se neko ne plaši. Izgleda da imate problem da kada pretite, kad vam niko ne odgovara da se osećate onako da ste veoma jaki i hrabri, a vi ste obične kukavice ko što sam vam rekao. Možete da vičete, a da donesete mere koje će da budu u korist naroda i koje su teške to nikada niste smeli i nikada niste mogli, niti će te ikada moći. I da se vratim na ono što vas mnogo zanima oko moje ostavke. Za razliku od vas, gospodine Stefanoviću, mislim da posedujem neke osobine koje su drugačije. Naime, sa 6% glasova mene bi bilo sramota da vam se pojavim na oči i da držim vlast po svaku cenu, a vi držite vlast po svaku cenu sa 6% glasova i nikako da se mrdnete od tih 6%, ali sa vlasti, još teže da vas neko pomeri…
Gospođice Jerkov, nemojte da dobacujete, izreći ću vam opomenu. Gospodine Nikoliću…
Gospodine Bečiću, da li mogu da vas zamolim nešto?
Izvolite.
Pustite ih da viču, to je za njih u redu. U redu je ako mogu ponešto i da opsuju, ako mogu malo i da prete, osećaće se lakše, i time će da pomisle u jednom trenutku da umesto 6% imaju 7% i siguran sam da će im biti mnogo drugačije nego što im je bilo do malopre.
Gospodine predsedniče, ja moram da štitim dostojanstvo Narodne skupštine.
Dobro, vi onda štitite dostojanstvo. Dakle, da se vratimo samo na ovu ostavku. Sa 6% meni ne bi palo na pamet da vladam igde, a sada vam kažem, neću da budem u političkom životu ni sa 16%, ni sa 26%. Prepustiću i vođenje stranke nekom drugom. U tome se razlikujemo, zato što je vama vlast sve. Zato što je vama vlast život, zato što vam je vlast i izvor i utoka svega, zato što ništa drugo, sem velike vlasti nikada niste ni želeli, a ja želim da ljudi zapamte, ako ne danas i ako se danas ljute, da zapamte da smo nekada nešto za njih uradili, da zapamte da smo za budućnost ove zemlje nešto uradili i u tome se i te kako razlikujemo. Dakle, obećao sam vam, na 26%, ne na 6% koliko vi imate, gospodine Stefanoviću, na 26%, onoliko ni kada ste vladali Srbijom i pobeđivali na izborima kada niste imali, sa toliko neću biti premijer, jer ja da budem predsednik Vlade, a da narod to ne želi i da narod misli da penzije i plate treba da budu mnogo veće i da treba zemlja da bude uništena onako kako ste je uništili i uništavali, mislim da je to neodgovorno i ja mislim da je to veoma neozbiljno. Mogu još nešto da vam kažem, budemo li došli u situaciju da ne možemo da se izborimo sa štrajkovima, sa protestima ako ljudi kažu i na takav način da neće da vide promene, da hoće da se produži samoupravljanje, da vole kada vi ustanete i počnete da vičete i da pretite, kao što ste danas pretili gospodinu Stefanoviću sa tim govoreći mu, kako ćemo da vidimo kad neko siđe sa vlasti i ponavljali to više puta ovde, pa to radite svaki dan, a onda strašno nešto uvređeni skočite – jao, desilo nam se nešto što vas je neko nazvao političkim kukavicama. Pa, i to jeste. Nikada niste bili spremni bilo šta da uradite, niti ćete… (Borislav Stefanović, sa mesta: Ne, kukavica, politička.) Oprostite molim vas, mislio sam da ste politička kukavica, nisam ulazio u to da li ste vi u ringu kukavica, verujem da se ne bavite boksom ili nečim drugim, računam na političke kukavice i govorio sam o tome, nemojte taj batinaški rečnik, s kojim ste došli gospodine Živkoviću… (Zoran Živković dobacuje sa mesta ali se ne razume.) … ostavite za ulicu i za bandere, nemojte da donosite u parlament.
Gospodine Živkoviću, molim vas…
Samo bih vas zamolio, pošto ste toliko želeli… (Marijan Rističević, sa mesta: Ja bih to da hapsimo.) Gospodine Rističeviću, to je posao nadležnih organa i molim vas da sada o tome ne govorite, time su se bavili i baviće se verovatno nadležni državni organi. Dakle, što se tiče ostavke da vas još malo obradujem, ne samo da sam spreman na tih 26% da podnesem ostavku, već sam spreman i drugačije, ukoliko ne budemo mogli da izdržimo štrajkove, proteste i narod kaže – nećemo tu politiku, hoćemo politiku koja nam obećava DS, povećanje plata i penzija, hoćemo politiku u kojoj će sve da bude dobro i idealno, kako nam je bilo ovih 14 godina koliko vladate Vojvodinom i 12 godina koliko vladate Srbijom. Ne zaboravite da ste samo u Beogradu, da bi ljudi u Srbiji znali taj podatak, imali smo budžetski deficit u 2013. godini od 20, 25%. Da li vi to ljudi možete da verujete šta je to što smo mi nasledili – 20, 25%? Ove godine je 10%, a sledeće godine će biti 7%. Ako to ljudi u Srbiji žele da se vratimo na to, na 21%, to je put do bankrotstva, do uništenja Srbije. Ako to ljudi u Srbiji žele, ako to ljudi kroz svoje proteste i štrajkove žele, ako misle da je moguće da se iz aranžmana sa MMF i iz programa Vlade, izuzme nešto, ja vam kažem, to je nemoguće. Mi to nećemo da uradimo, ali nema problema, ako narod to bude pokazivao, mi ćemo da se sklonimo i nikakav problem nemamo. U fotelji se nismo ni rodili, u fotelji nećemo ni da umiremo i to je razlika između vas i nas i ponosan sam na tu razliku između nas i vas koja je tako i toliko očigledna. Hoću da se zahvalim svim hrabrim ljudima u Srbiji koji su prezreli političke kukavice, koji nikada ništa hrabro i odvažno u politici nisu smeli da preduzmu sem da viču na svoje političke protivnike. Želim da kažem da sam zahvalan građanima Srbije koji nas podržavaju u teškim merama, koji dobro razumeju šta je država, koji dobro razumeju šta su problemi države, koji odlično razumeju šta je to što smo nasledili i šta je to što moramo da učinimo u narednom periodu. Hoću da im se zahvalim na tome i da im kažem da ćemo da budemo odlučni sve dok narod takvu politiku bude podržavao. Narod ako ne želi takvu politiku da podržava to može svakoga dana da nam pokaže i na ulici, može da nam pokaže i na bilo kojim izborima. Imate izbore za pet ili šest dana u dve opštine, videćemo i u te dve opštine šta će narod da kaže. Tamo ste, uzgred da znate, imali tri puta više glasova nego mi na prethodnim izborima 2012. godine. Očekujem da ćemo mi uspeti da spustimo tu razliku, da budete samo dva puta uspešniji od nas. Ovog puta videćemo da li ćemo u tom teškom poslu uspeti ili nećemo. U svakom slučaju, hoću da se zahvalim narodu, da se zahvalim građanima što su dobro razumeli šta je budućnost za Srbiju, budućnost za našu decu, što cene i poštuju hrabrost, što ne cene kukavičluk, što cene i poštuju one koji rade u interesu naroda, a ne u svom političkom interesu. Želim da kažem da ljudi u Srbiji na kraju krajeva uvek dobro izaberu i pogledajte, da li to širite ruke od nemoći ili opet nešto oko bandera… (Zoran Živković, sa mesta: Završi, pa ću da ti kažem. Tražim repliku.)
Gospodine Živkoviću, molim vas, nemojte tako da se ponašate.
Moram da priznam, da odam priznanje i poslanicima većine u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Čestitam vam na teškom poslu koji obavljate i uveren sam da ćete i budžet Narodne skupštine prihvatiti. Nego, još jedanput samo da ih podsetim, a gde ono bejahu gubici „Er Srbije“ ili „Srbijagasa“? Iz kog to perioda i šta to mi danas nadoknađujemo? Pogledajte dobro kako su u laži kratke noge i kako ne možete takvim neistinama da obmanjujete građane, kao i sa pričama o rebalansu kao da smo nešto loše napravili, a došli smo samo da se pohvalimo narodu da smo novac uštedeli da smo više zaradili nego što smo planirali prethodni put kada smo se poslanicima obraćali. Nadam se da ćete imati više takvih sednica Skupštine u narednoj godini, potpuno uveren da ćemo vas više puta vas, kao i građane Srbije moći i umeti da obradujemo. Hvala najlepše.
Zahvaljujem predsedniku Vlade, gospodinu Aleksandru Vučiću. Reč ima šef poslaničke grupe DS Borislav Stefanović. Replika.
Da li možete samo da kažete zbog poslanika da li ste nekoga opomenuli?
Da, jesam, izrekao sam dve opomene i gospodinu Šutanovcu i gospodinu Nikoliću, po dve opomene. (Dejan Nikolić, sa mesta: Kako ste objasnili to?) To ćete morati na Administrativnom odboru da objasnite.
Gospodine Vučiću, uvaženi predsedniče Vlade, vi ste danas pokazali izuzetno visok stepen nervoze, besa, čak primitivizma i prostakluka. (Zoran Babić, sa mesta: Ti koji pretiš nisi prost?)
Gospodine Stefanoviću, ne možete na takav način da replicirate.
U političkom smislu, da. Ne mislite valjda da se premijer tuče u ringu, kako je on meni rekao? Dakle, gospodine Vučiću ni jedan predsednik Vlade u istoriji Srbije, Kraljevine ili Republike na ovaj način nije razgovarao sa narodnim poslanicima, kako ste vi to danas govorili. Vi koji ste sve vreme povišenim glasom se nama obraćali, da ne kažem vikali na nas, vičete na nas, kažete – šta se vi derete i pretite. Niko vama nije pretio. Ne mislite valjda da mi iz te male, kako kažete, DS, mogu nekome da prete. Govorio sam o političkom bumerangu, proverite, niste bili ovde na raspravi. Taj bumerang je politički, ne mislim nikome ništa loše lično, niti mi vas mrzimo, to stalno ponavljam, ali sigurno će vas stići taj politički bumerang, sto posto. Čim vama ovako aplaudiraju za tu prazninu i tu šuplju kantu koju prodajete građanima Srbije, lepo sam rekao prošli put, ti isti će vas sačekati na krivini. Ne mi, mi ćemo biti tu da ukazujemo kao i do sada na vaše greške, propuste i da dajemo predloge koji se od reda vama uopšte ne dopadaju. Govorio sam o tome da stvarate situaciju političkog rata do istrebljenja sa opozicijom, ne da mi vas napadamo, nego ovo što vi govorite za opoziciju i za poslanike DS, ove uvrede koje ste izručili na nas, to je nezabeleženo, to je bezobrazno i mislim da dugujete izvinjenje građanima, ne nama. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Stefanoviću. Reč ima predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić.
Želim da vam pročitam poštovani građani, sve moje uvrede su se svele u to da su kukavice. To su bile sve moje uvrede. Pogledajte šta je čovek u dva minuta izgovorio zarad građana Srbije i zarad priče o tome ko je civilizovan, kulturan, demokrata, ko je varvarin a ko nije – nervoza, bes, primitivizam, prostakluk, bezobrazan, šuplja kanta, šta se derete. Ne derem se, znate to je kada neko uzme kožu da dere, možda sam vikao, nadam se da nisam, izvinite ako jesam, a moram malo i jeziku da vas naučim, nije zgoreg gospodine Stefanoviću. Vi ste rekli - naravno da će pasti sa vlasti, podrazumeva se, za razliku od vas koji nikada ne padate sa vlasti. Evo 14 godina vladate i ne pada vam na pamet ni sa 6% da pustite vlast, a onda kažete – pa će taj bumerang onda po njima da se vrati, a to je sve zbog progona koji ste pomenuli u prethodnoj rečenici. Vi to pretite progonom, gospodine Stefanoviću. Čitam vam, ovo je stenogram, gospodine Stefanoviću. Pretite progonom. Imate samo jedan problem, ne plašim se ja vaših progona. Vaše progone sam prolazio 12 godina i ne plašim se vaših progona. Prolazim i danas slušajući ovakve neistine koje izgovarate svakoga dana, o šupljoj kanti, pričate. Vi pričate nekome o šupljoj kanti? Vi niste ni šuplju kantu ostavili, ni šuplju kantu u našoj državnoj kući, u državnoj kasi niste ostavili, a mi državu počinjemo da gradimo i da pravimo onako kako treba da izgleda jedna prava i ozbiljna država. Šta su vaše primedbe bile danas, gospodine Stefanoviću? Vaše primedbe su bile – pa gde toliko putujemo? Putujemo mnogo manje nego vi, 60% manje nego vi. Putujemo mnogo manje nego vi danas u pokrajini. Govorite o specijalizovanim uslugama, pa i to su nam niži iznosi nego vaše vreme, uzgred tu su naučni radnici, samo što vi to niste znali, pa biste nas za to kritikovali. Uzgred, da vas obavestim, za Er Srbiju nikako niste odgovorili, ali izgleda da vam to nešto ne ide, iako sam vam o tome beskrajno dugo govorio. Ne ide da mi oko, kako se zove, „Srbijagas“, ni oko „Srbijagasa“ vam ne ide, to je iz vašeg vremena. Sve vaše obaveze mi moramo da preuzmemo i moramo da platimo. Na šta se onda svelo, na šta su se onda svele vaše primedbe? Na neistine, na besmislice, na izmišljotine i na to što ste upravo rekli, na nervozu, bes, primitivizam, prostakluk, kako god hoćete to da nazovete. Da li je moja jedna reč da ste kukavice, koja je uzgred istinita i u koju apsolutno verujem, ta koja vas je naterala da svu tu bujicu, lavinu najtežih uvreda i reči izgovorite, zadovoljan sam što time pokazujete svoje lice, vi gospodine Stefanoviću nam držite pridike o putovanjima, a vi ste ovde uzeli službeni put do hotela „Metropol“ i slupali automobil i na tom službenom putu do hotela „Metropol“ gde ste slupali automobil, ni to vam nije bilo dovoljno, to razumem? Desi se, vozač slupa automobil, a što ne odete pešice do hotela „Metropol“, to malo da potrčite, to vam treba tri minuta, četiri minuta, ne više. Da vas pitam sa druge strane, što ste pobegli iz automobila. Desi se udes, desi se, što pobegnete iz automobila? Ja sam imao pet udesa raznih, ali još nikada nisam pobegao sa lica mesta i u tome se razlikujemo. Moguće je da se meni posledice vide, a vama se ne vide nikakve posledice, udario vas tramvaj ili ne udario, udario vas automobil ili ne udario, što se toga tiče nikakve se posledice ne vide. Na kraju, ono što je ozbiljnije, nažalost, ja moram gospodine Bečiću i da odgovaram i na dobacivanja iz klupa. Želim da vas obavestim o gubicima koje smo nasledili. Naime, Er Srbija 2011. godina 30 miliona, 2012. godina 37 miliona, 2010. godina 35 miliona ali evra. Neko to mora da vrati, znate., Neće niko drugi sem nas. Sve to što niste bili sposobni mi danas moramo da platimo i da vratimo i zato ćemo da se borimo da to promenimo. Da vas još jednom obradujem, pojačajte zajedno sa nekim tajkunima određene štrajkove, pojačajte ih, zato što sam sasvim ozbiljan kada vam kažem da ne mislim na silu i po svaku cenu da ostajem predsednik Vlade i ne bi ste verovali koliko bi mi bilo lakše da mogu vama da ostavim da radite nešto. Jedan jedini problem imam, imam sina i ćerku i ne verujem i ne bih voleo da njihova budućnost zavisi od onih ljudi koji su zemlju doveli na ivicu propasti, to mi je jedini problem, a neko drugi, to je u redu. Kadabudem otišao, gospodine Stefanoviću, a možete uskoro i da se obradujete tome, možete da se iznenadite, neće doći vi, doći će neko drugi ko će da nastavi ovakvim putem i nemojte uopšte da brinete za to, samo želim da vas obradujem da vam kažem da se možda pozitivno iznenadite i da se ne sekirate mnogo za moj opstanak na vlasti jer mi do vlasti nije ni malo. Osam meseci sam predsednik Vlade, a da vam iskreno kažem umoran sam od pridika svih onih koji ne rade ništa a čije se primedbe odnose u stvari na sve ono što su nam oni ostavili i što su nam oni uradili. Umoran sam od toga da ne mogu da završim one stvari koje bih želeo da završimo, umoran sam od toga što mnogim saradnicima ne mogu da kažem da nešto ne valja i da nešto mora da se uradi brže i bolje ili sam ja veoma loš što je takođe moguće i mogu još jednom da vam ponudim, pre vremena da vas obradujem, ali neće to june vas da mune da preuzmete vlast, preuzeće neko drugi ko će voditi računa o ovoj zemlji i ko će brinuti o interesima ovih građana i u tom sam apsolutno siguran i nemojte da smetnete sa uma da je Srbija danas drugačija, da je Srbija danas odgovornija i da Srbija više ne pada na te priče povećajte plate i penzije zato što Srbija zna koliko ste duboko i koliko ste je suštinski uništili i razorili. Zato Srbija dobro pamti i Srbija gleda u budućnost i verujem da Srbija dobro zna gde koga, kako i kad bira. Hvala.
Zahvaljujem predsedniku Vlade, gospodinu Aleksandru Vučiću. Reč ima šef poslaničke grupe DS, Borislav Stefanović. Replika dva minuta. Izvolite.
Zaista vam kažem da nema mržnje, gospodine Vučiću, zaista vam to tvrdim. Mislim da je malo čak i komično, tragi-komično kada neko pokušava da uplaši narod ostavkom, čovek koji se dva puta povlačio iz politike pa pogazio svoju reč. Ne znam, da li se građani sećaju da je gospodin Vučić baš ovde ispred Skupštine grada se okrenuo i rekao – ja napuštam politiku, dosta mi je Ivice Dačića, dosta mi je žutih. I, šta bi od toga? Ništa. Evo, ja vas držim za reč, gospodine Vučiću. Smatram da ste vi čovek koji ipak je u stanju da pronađe tu čast u sebi, i ako padnete na 26% ili ne možete da izdržite štrajkove, kako ste rekli, da ćete se povući. Srbiji će svanuti ne zato što mi nudimo veće plate, ne zato što mi nudimo veće penzije, nego što smo dokazali u ovoj skupštini da niste morali da ih smanjujete, a ne da ih povećavate. To je razlika i to je ono što nećete da čujete. „Srbijagas“. Ko je bio direktor „Srbijagasa“? Ko je danas direktor „Srbijagasa“? Isti čovek. Što na mene vičete? Ko je vodio JAT? Da li onaj Dinkić koga ste stavili u Vladu? Što na mene vičete? Kažete Vojvodina više troši, čak pet puta, zamislite šta ste rekli? Vojvodina za putovanja, dragi građani, 109 miliona dinara. Vlada Srbije 6,5 milijardi dinara. Naravno da je razlika i naravno da je Er Srbija veća, molim vas. Znači, ja sam kažem to, ali šest i po milijardi, a Vojvodina 109 miliona, sram ih bilo. (Aleksandar Vučić, s mesta: Gde?) Pa, evo u budžetu, nisu vas informisali. Stavka 422, gospodine Vučiću. Moram da vam kažem da ne želim uopšte da iznosim bilo kakve loše reči, samo vas molim na kraju jednu stvar…
Vreme.
…kada zovete predstavnike bivšeg režima, odlučite se da li ćete ih zvati na otvaranje ili ćete ih hapsiti. Morate već jednom da se odlučite, a i mi ćemo vas zvati, samo ako išta napravite.
Vreme, gospodine Stefanoviću. Reč ima predsednik Vlade gospodin Aleksandar Vučić. Izvolite.
Oni koji su za hapšenje, biće hapšeni. Na mene taj pritisak da vršite, to kao, politička su hapšenja ili ne znam šta, nemojte da pokušavate. Onaj ko je kriminalac, biće uhapšen, onaj ko je počinio krivično delo, biće uhapšen. Tu odluku donosi tužilac, imamo tužilačku istragu, a tužioca ste vi postavili, samo da vas podsetim i govorili nam da je najbolji na svetu. Kažete ovde da ste nam dokazali da nije trebalo da trošimo. Trebalo je, gospodine Stefanoviću, ne znate vi to ili znate, pa se pravite da ne znate. Hoćete da mi kažete da MMF ne zna šta priča, da Nemci ne znaju šta pričaju, da niko ništa ne zna šta priča samo vi znate šta pričate? Znate vi dobro sve. Ne pričate vi o tome sa njima. Kada ste sa njima, onda ćutite o Zakonu o radu, zato što oni hvale Zakon o radu i govore da je to suština reformi koje smo proveli, a koje vi niste smeli jer ste bili kukavice. Svi oni to znaju i svi u svetu sve odlično razumeju, kao što to odlučno razumeju naši građani. Što se tiče reči, gospodine Stefanoviću, vi danas imate 6%, vi držite vlast, stisli ste je, ne date je kao da vam je život upitanju. Svakoga dana držite predavanja svima kako hoće da vam sruše nešto sveto i nešto čudesno važno, ali 6% naših ne damo i ne damo naše fotelje ni po koju cenu i ni za živu glavu. Meni govorite o tome. Možda ste upravu, možda ovako, možda onako. Ja mislim da je bilo dobro za zemlju da sam posle teških stvari, prilikom raspada Srpske radikalne stranke, kroz koje sam prolazio i to ne krijem i nikada nisam krio, ostao u politici, jer ako ništa, doneo sam našem narodu pobedu nad vama, doprineo toj pobedi, bar malo doprineo toj pobedi. Doprineo sam pobedi budućnosti nad onima koji žive u prošlosti, nad onima koji uvek prebacuju nekom drugom prošlost, a u stvari jedino što umeju, to je da žive u prošlosti devedesetih, jer bez devedesetih nisu ništa. Zato bi sve da vrate u devedesete da bi oni opet bili neko i nešto. Prošlo je to vreme. Prošlo je vreme pljačkaških privatizacija, prošlo je vreme otimačina. Došlo je vreme, naravno, da se plate računi, ali je došlo vreme kada mi kao narod moramo da platimo račune. Došlo je vreme da se ne lažemo i da govorimo istinu. Robert Kenedi je rekao – na kraju krajeva, najbolje je da narodu saopštite istinu. Mi smo birali između ta dva puta. Vi mislite da ste vi bolje videli u budžetu, mi smo ćoravi, vi bolje znate budžet nego mi, na kojem radimo već četiri meseca. Pa nam kažete – mogli ste da ne smanjujete plate i penzije. (Narodni poslanik Vesna Marjanović dobacuje s mesta.) Molim vas, nemojte da mi dobacujete.
Gospođo Marjanović, molim vas, nemojte da dobacujete.
Dakle, samo da ljudi znaju da nam za troškove putovanja, ovo što je pročitao gospodin Stefanović, nisu to Vladina putovanja, nego su to putovanja svakog policajca, svakog inspektora, prevoz dece, i to nam je uračunao u troškove putovanja. Šta da vam kažem, poštovani prijatelji, toliko o istini koju saopštava gospodin Stefanović. Želim da kažem zarad građana Srbije zašto smo mi ovo sve uradili i zašto bi neko bio motivisan da ovo na ovakav način napravi. Postoje dve mogućnosti – ili želite da vodite kukavičku politiku, politiku lako ćemo, samo da prođe još jedan dan i ništa više ili ćete da vodite politiku hrabru, u kojoj ćete da žrtvujete sebe, ali da uradite nešto dobro za svoju zemlju i nešto dobro za svoj narod. Ja sam zato s punim pravom rekao sve što mislim o njima, to ne menjam i potpuno sam siguran da zato neki drugi ljudi imaju političku budućnost. Ja sam politička sadašnjost, ne znam još koliko kratko vremena politička budućnost, ali sasvim sigurno znam da oni koji nemaju reformski kapacitet u Srbiji, nemaju političku budućnost. Izvinjavam se što govorim istinu, izvinjavam se što je govorim u lice, izvinjavam se što se ne plašim da je kažem, ma koliko puta ustali, vikali, pretili ili ne znam šta činili. Mislim da Srbija zaslužuje ozbiljnu posvećenost. Šef delegacije EU u Srbiji, a vi ste valjda stranka koja je za evropski put, mi smo oni koji smo naknadno došli, koji smo od vas to učili i koji smo nikakvi evropejci, ali taj šef Evropske komisije u Beogradu kaže da Srbija treba da bude ponosna na mere koje je Vlada Srbije preduzela. Nemački ambasador kaže – taj Vučić, taj nikakvi Vučić je preduzeo mnogo važnih, dobrih i pametnih koraka, u svom današnjem intervjuu, današnjem, ne od pre pet meseci, danas kaže. Izgleda nemački ambasador ili vam nije iz dobre zemlje ili nije dobar ambasador. Ljudi iz MMF, Svetske banke, IBRD-a svuda kažu, iz svih tih organizacija kažu – najbolji budžet, mi potpisujemo sa vama aranžman, mi sa vama pravimo dogovor. To je prvi put da Srbija postaje sigurna zemlja za buduća pokoljenja. Vi kažete – ne valja. Vi ste pametniji od svih, izgleda. Mi smo svi veoma glupi, a samo ste vi pametni, samo vi znate kako mi treba da vraćamo dugove JAT-a ili ne treba. Vi ste danas rekli – to je zbog gubitaka Er Srbije. To vam je izašlo na svim vestima. Kako vas nije stid da takve neistine izgovarate? Kako vas nije stid da takve neistine građanima Srbije izgovarate? Rekli ste da smo zato rebalans pravili, da bi se pokrivali gubici Er Srbije. Kako vas nije stid? Ljudi su ponosni na svoju nacionalnu kompaniju, koja je profitabilno završila, dobićete u februaru oditorske kuće najpoznatije u svetu izveštaj. Prvi put u istoriji imamo da naša nacionalna avio-kompanija posluje pozitivno i umesto da se time hvalimo, vi idete da je rušite na svakom mestu. Da li je to ta politika koju zagovarate? To nije politika. Politika koju ja zagovaram, da, dođite, gospodine Tadić, dođite gospodine Cvetkoviću, da, dođite gospodine Đilas na most, jer ste vi potpisali ugovor zajedno sa Dinkićem. Cvetković ga je potpisao. Mi smo počeli da ga plaćamo i izvršili plaćanje do kraja i rešavali probleme oko aneksa i podizvođača i sve ostalo. Nikakv problem sa tim nismo imali. Vi se pitate i kažete – lep je taj samit, koliko košta taj samit, 16 plus jedan? Kažete – koliko košta taj samit? Da li je to loše? (Borislav Stefanović, s mesta: Loše je.) Da, to je veoma loše.
Gospodine Stefanoviću, nemojte da dobacujete.
Dobacujte samo. Odgovoriću vam i na svako dobacivanje. Imam dovoljno i hrabrosti i snage i energije i znanja da vam odgovorim i na svako dobacivanje. Loše je, a reći ću vam i koliko košta. Koštalo je svega 800 hiljada evra, a 4,5 miliona smo dobili samo u jednoj donaciji od kineske Vlade, samo toliko. To su najminimalniji troškovi za tako veliki samit, kao što znate. Evo, dobili ste i odgovor. Za sve postoji odgovor, zato što se ponašamo odgovorno i ponašamo se ozbiljno, štedljivo. Srbiju smo podigli u međunarodnim okvirima. Kineski premijer nam je četiri dana bio u našoj zemlji. Umesto da kažete – čestitam, ovo je divan i lep događaj, hoću da učestvujem u tome i da mi kažem s ponosom – molim vas, pogledajte, ovo je cela Srbija, ovde je i tih 6%. Nije samo 94%, ovde je 100% Srbije došlo da vas pozdravi i da kažemo da smo ponosni svi zajedno što ste ovde, gospodine premijeru Kine. Vi ste se setili da kažete – koliko košta? Hoćete li da vam govorim koliko su koštali vaši skupovi, hoćete li da vam čitam, gde nije bilo nijednog premijera, a koštali su po milion i milion i 200 hiljada evra? Nijedan premijer, pa ni naš nije bio tamo na tim skupovima. Ko Boga vas molim, pogledajte još jednu činjenicu. Želim da ljudi u Srbiji znaju, ovo je prvi budžet u savremenoj istoriji Srbije gde su nam nominalni rashodi niži u odnosu na prethodnu godinu. Dakle, nominalno, ne govorim dakle, da uzimate bilo kakvu klauzulu, nominalno su nam rashodi niži. To znači da smo na velike uštede krenuli. Prihode smo veoma konzervativno sagledavali, veoma konzervativno. Sada vam kažem, mislim i očekujem da ti prihodi budu veći od onoga što smo napravili u ovom predlogu budžeta i zato se nadam da ćemo dolaziti sa novim rebalansima, a one koji vas podržavaju, bar vi narodni poslanici, naučite ih da se ne sprdaju i ne šale sa tim rebalans rebalansa, ako mi rebalansom pokazujemo da imamo više para, a ne manje para. Da smo novac uštedeli, a ne potrošili. Da smo novac zaradili, a neda smo bili nesposobni. Samo zato, zbog ovih nekoliko poslednjih rečenica sam želeo da dođem, da bi ljudi razumeli prirodu svega onoga što smo radili i svega onoga što smo u prethodnom periodu, čini mi se, uspeli da napravimo. Hvala vam još jedanput.
Zahvaljujem predsedniku Vlade, gospodinu Aleksandru Vučiću. Gospodine Živkoviću, po kom osnovu je vaše javljanje? (Zoran Živković, s mesta: Replika, pomenut u izlaganju premijera.) Mislim da sa vašim uličarskim ponašanjem i pretnjama niste zaslužili repliku. Izvolite, reč ima Borislav Stefanović. (Zoran Živković, s mesta: Stoko jedna.) Gospodine Živkoviću… (Zoran Živković, s mesta: Kažite.) Gospodine Živkoviću, izričem vam prvu opomenu. Gospodine Živkoviću, izričem vam drugu opomenu. (Zoran Živković, s mesta: Ma možete…) Gospodine Živkoviću, izričem vam treću opomenu. Tražim udaljenje sa sednice gospodina Živkovića. (Zoran Živković, s mesta: Izvolite. To kada budete predsednik Skupštine onda možete, da govorite…) Gospodine Živkoviću, u stenogramu stoje vaše pretnje koje ste uputili, i pre toga, koje ste uputili predsedniku Vlade. Vaše uličarsko ponašanje, ponašanje kao da ste u kafani, sa mesta, vaše dobacivanje čitavo vreme dok je gospodin predsednik Vlade govorio i vi sada na sve to tražite repliku. Gospodine Živkoviću, to je van svakog osnova, ponašanja narodnog poslanika. Prekidam sednicu, dajem pauzu. Molim obezbeđenje da postupi po izrečenim opomenama. Pauza pet minuta. Molim obezbeđenje da postupi po izrečenim opomenama predsedavajućeg Skupštine. Izrečena je opomena udaljenja sa sednice. Molim vas, gospodine Živkoviću, da postupite po Poslovniku. (Dragan Šutanovac dobacuje s mesta.) Gospodine Šutanovac, vrlo dobro znate Poslovnik, izrečene su dve opomene, a posle toga ide opomena udaljenja sa sednice po Poslovniku. (Poslanici DS dobacuju s mesta.) Vi ste dobili dve opomene, niste treću. Čuli ste, ima u stenogramu. Molim obezbeđenje da postupi po nalogu predsedavajućeg. Molim poslanike da zauzmu svoja mesta, nastavljamo sa radom. Nastavljamo sa radom, po redosledu reč ima ovlašćeni predstavnik…Gospodin Šutanovac, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, uvaženi predstavnici Vlade, narodni poslanici, gospodine premijeru, vama ne mogu da kažem uvaženi, nažalost, vaše ponašanje…
Gospodine Šutanovac, oduzimam vam reč. (Poslanici DS negoduju.) Ne možete na takav način da rušite dostojanstvo Narodne skupštine. Ako želite civilizovano, bez pretnji da govorite, izvolite. Ako ne želite, nećete dobiti reč. Gospodine Šutanovac, vrlo dobro znate za vaše ponašanje u Narodnoj skupštini, gde imamo dobacivanja, pretnje. Možemo da izvadimo stenograme unazad mesec dana, da vidimo, da javnost vidi kako se ponašate u Narodnoj skupštini. Izvolite, civilizovano i primereno visokom domu.
Ne znam samo gde ste čuli bilo koju pretnju ili neku ružnu reč.
Govorite ceo dan. Izvadićemo stenograme, prezentovati javnosti da ne bude da nisam u pravu. Vreme vam teče, gospodine Šutanovac. Recite koji sam član povredio.
Član 107. Vratite mi vreme. Gospodine predsedavajući, prekršili ste u više navrata…
Vi ste upravo prekršili član o dostojanstvu Narodne skupštine i nemoralno je da se pozivate na taj član.
Gospodine predsedavajući, prekršili ste u više navrata član 107. Dozvolili ste da premijer na dosad potpuno neprimeren način. Nadam se da vam ovaj izraz odgovara. Nisam rekao ni bahato…
Gospodine Šutanovac, mislim da kršite Poslovnik pozivajući se na povredu Poslovnika koja nije učinjena. Bahato ponašanje u Narodnoj skupštini su imali prilike da vide javnost i naši građani, gde se u kafanskoj atmosferi ponašala vaša poslanička grupa kada je gospodin premijer iznosio svoj deo iz Predloga budžeta.
Da završim.
Ne možete na takav način da nastavite. Ja vas molim da se prilagodite dostojanstvu Narodne skupštine.
Prilagodiću vama. U jednom finom, pristojnom obraćanju, nadasve nadahnutom lirskom obraćanju premijera Srbije, koji se sada smeje jer mu je veselo sve ovo, koji je gospodar Srbije u epskom značenju… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Šutanovac, ne vredi. (Dragan Šutanovac, s mesta: Kako da obrazložim?) Da li se još neko javlja po povredi Poslovnika, pošto gospodin Šutanovac ne želi? (Dragan Šutanovac, s mesta: Jel mogu još jednom da pokušam?) Ne možete gospodine, pokušali ste tri puta. Reč ima predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić. (Dragan Šutanovac, s mesta: Ozbiljan sam.) Gospodine Šutanovac, imate dve opomene. Znate šta je treća.
Pošto ja nemam toliko vremena da gubim na lirske i epske rasprave, a znam da vi, gospodine Šutanovac, ne znate ni šta je lirsko a još manje šta je epsko, ali bih vas zamolio samo da se vratimo u raspravu o budžetu, ako je moguće. Imam još nekoliko veoma važnih informacija za građane, koje sam preskočio u malopređašnjom izlaganju. Upravo sam dobio te podatke. Radi se o gubicima u 2008. i 2009. godini. Pretpostavljam da je tada na vlasti takođe bila Srpska napredna stranka, ili ne znam ko već? Bili su tada mnogo veći gubici. Dakle, tada smo imali 51 milion i 46 miliona evra gubitke i to su gubici koje ćemo takođe morati mi da nadoknadimo. Doduše, postigli smo određeni dogovor i uspeli to da prebijemo sa dugovanjima tih javnih preduzeća, tako da će država na kraju negde oko polovinu te sume morati da isplati, što je dobra vest za građane. Što se tiče reči koje smo čuli, reči u kojima ste vi govorili o nervozi, a od svih teških reči koje sam izgovorio je bila ta da sam vas nazvao kukavicama ili političkim kukavicama, kako god hoćete, od čega ne odustajem, što mislim i što misle svi građani Srbije, vi ste predsednika odnosno predsedavajućeg Narodne skupštine, vaš poslanik, izabran na vašoj listi, nazvao ga je stokom. I sad kažete – da. Ako je to za vas super, dobro je da ljudi u Srbiji čuju da izrazi – stoko jedna, sintagme, koje koriste ljudi iz Demokratske stranke, ili izabrani na listi DS, su upravo te koje najbolje govore o njihovom demokratskom kapacitetu, o načinu na koji bi da se dočepaju vlasti. Ja sam vam već rekao – olakšaću vam, samo nemojte više ništa da spaljujete i nemojte više nikoga da linčujete. Sve može, ali to može mirno, može i na izborima, može kako god hoćete. Samo više nemojte ljude da nazivate stokom, kao Boga vas molim, i nemojte nikoga da linčujete, kao što su neki bili linčovani samo zato što su drugačije mislili. Bio je linčovan i Dragan Milanović i mnogi drugi, pa ste ćutali i sakrili to da se nigde ne pojavi i da se nigde ne vidi. Skupilo se 20 vas, snagatora, veoma hrabrih, da linčujete starca od 66-67 godina, oduševljeno, pa smo i to, izgleda, zaboravili. Ali, postoje ljudi koji, kao što vidite, smeju da vas podsete i koji vas se nimalo ne plaše. Nisam ni vašom lirikom ni vašom epikom fasciniran, pošto dobro znam koliko o tome znate, taman isto onoliko koliko znate o budžetu i taman isto onoliko dobro bi donela vaša lirika i epika, kao i vaši pozivi na linč, kao i to – stoko jedna, taman koliko je vaša politika donela dobro ovom narodu. Zato sam siguran i verujem i u srpski narod, i u građane Srbije, da su umeli i da će uvek umeti da izaberu budućnost za svoju zemlju i za svoj narod. Hvala vam najlepše.
Zahvaljujem predsedniku Vlade, gospodinu Aleksandru Vučiću. Za reč se javio Marko Đurišić, po povredi Poslovnika.
Hvala, poštovani predsedavajući. Ja vas molim da u skladu sa članom 101. odredite pauzu i da napravimo kolegijum, kako bi mogli ovu raspravu o budžetu i drugim zakonima koji su danas na dnevnom redu da nastavimo onako kako smo radili veći deo dana. Ovo u poslednjih sat vremena, nažalost, ne liči na raspravu koja se vodi o argumentima, o temi dnevnog reda. Puno je kršenja Poslovnika i ja vas molim, ako želite da doprinesete da se ova rasprava nastavi, da napravimo jednu pauzu. Sazovite kolegijum i da se dogovorimo na koji način ćemo dalje raditi. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Đurišiću. Mogu svi narodni poslanici da se potrude da rasprava bude o tačkama dnevnog reda. (Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović i Dejan Nikolić, s mesta: Poslovnik.) Izvolite, reč ima narodna poslanica Dijana Vukomanović.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani predsedavajući, poštovani gospodine predsedniče Vlade Srbije, poštovane dame i gospodo, ministri Vlade Srbije… (Aleksandra Jerkov, s mesta: Poslovnik.)
Molim gospođicu Jerkov da ne dobacuje. Molim poslanike Demokratske stranke da ne prete i ne dobacuju. (Dejan Nikolić, s mesta: Poslovnik.) Gospodine Nikoliću, nemojte da dobacujete. Izvolite, gospođice Vukomanović.
Uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, obraćam vam se u ime Socijalističke partije Srbije. Mi, poslanici, isto kao i većina naših kolega, smo vrlo pažljivo čitali i analizirali odredbe izmena i dopuna, odnosno rebalansa budžeta za 2014. godinu, kao i Predlog zakona o budžetu za 2015. godinu, kao i prateći set finansijskih zakona. Već u toj analizi mi smo našli dovoljno argumenata da se odlučimo da glasamo i da podržimo ovaj set predloga izmena i dopuna i rebalansa budžeta 2014. godine i Zakon o budžetu 2015. godine i pratećih finansijskih i pravnih zakona. Danas, slušajući ovu raspravu u jednom vrlo kvalitetnom dijalogu sa predstavnicima Vlade, sa uvaženim ministrima i ministarkom poljoprivrede, isto tako i sa predsednikom Vlade, mi smo našli dodatne argumente koji razjašnjavaju nameru rebalansa budžeta 2014. godine, isto tako i Zakona o budžetu za 2015. godinu. Razmišljajući o razlozima zbog kojih bi SPS konkretno podržala ove predloge, bilo je dovoljno da pogledamo strukturu, odnosno grafiku strukture rashoda funkcionalne klasifikacije budžeta za 2015. godinu, koja kaže da će za socijalnu zaštitu biti izdvojeno 33,3% odnosno da će obrazovanje biti izdvojeno 12,7%od ukupnih rashoda budućeg budžeta za 2015. godinu, što je u skladu sa našom socijaldemokratskom orijentacijom, u skladu sa interesima građana. U ovom budžetu, u razrezu u različitim stavkama može da se nađe puno argumenata i za i protiv. Danas, pogotovo nakon nedavne rasprave, razmišljala sam o tome čemu strah od ovakvog sročenog predloga budžeta? Moj zaključak je da neće biti da je reč štednja najstrašnija srpska reč, da je to najstrašnija reč od koje se najviše građana boji u Srbiji. Predsednik Vlade me je inspirisao, zaista je to slikovito predstavio, kada je rekao da se građani Srbije nalaze pred sudbinskim izborom, da li će se opredeliti, podržati politiku štednje i politiku dugoročnih promena na bolje, ili će se opredeliti za one šarene laži koje su pojedini političari plasirali na političkoj sceni i koji su zbog toga izgubili poverenje građana. Da samo plastično podsetim građane da smo svi mi, uključujući i mene, poverovali jednom ministru koji je bio zadužen za resor finansija, koji je obećao građanima da će od procesa privatizacije svi mi punoletni građani ćemo dobiti 1000 evra. Vrlo lako smo poverovali u to obećanje od hiljadu evra, lako dato, potom i javno izvrgnuto ruglu, ali zašto smo se sada svi uplašili od ovih 10% smanjenja plata i penzija? Dakle, mi moramo da se suočimo sa realnošću. Ministar Vujović je upravo i na početku svog izlaganja rekao da on želi da ovaj budžet vrati u realni kontekst, u realne okvire. On je rekao da ovaj budžet u stvari treba da bude i jeste usklađen sa očekivanjima građana. Nedavno, pre dan-dva je objavljeno istraživanje javnog mnjenja jedne agencije koja je ugledna. Naravno, ja vam neću čitati rejting naših političkih partija, nego ću vam citirati upravo ta očekivanja građana koja kažu da su najveći problemi u njihovoj perspektivi problemi zdravstva, odnosno prava na zdravlje, zatim smanjenje nezaposlenosti i otvaranje novih radnih mesta, poboljšanje njihovog svakodnevnog života, kao i borba protiv korupcije i kriminala, ekonomski razvoj zemlje, strane investicije, veliki radovi na infrastrukturi, putevi, mostovi. Imali smo čast da gledamo kako je nedavno otvoren most. Na poslednjem, za mene je to bar bilo iznenađujuće, na pretposlednjem, skoro poslednjem mestu su obrazovanje i jake oružane snage. To je opet nešto što je u skladu sa strukturom rashoda ovog predloga budžeta koji je za 2015. godinu, jer oni kažu da je obrazovanje koje sam pomenula u iznosu od 12,7%, a dok zajedno resor odbrane i javnog reda i bezbednosti ima 14,5%. Dakle, naglašavam da je za socijalnu zaštitu najveći deo izdvojen, a to je 33,3%, odnosno jedna trećina. Danas su različiti ministri prezentirali strateške orijentacije svojih resora. Mi Srbi obično volimo da se upoređujemo sa najvećima. Kada sam čitala predlog budžeta, u stvari konačne cifre koliko će da iznose rashodi, koliko prihodi, koliko deficit, pomislila sam da su u stvari ta izdvajanja, koja su u iznosu, kada dinare pretvorite u eure, recimo od 8,5 milijardi eura, deset puta manja nego što najveće duvanske kompanije na svetu ostvaruju profit, a mi od prodaje njihovih proizvoda ubiramo akcize. Ministar Vujović je naglasio, ne samo očekivanja građana, da ovaj budžet treba da bude usklađen sa očekivanjima građana, nego i pozitivne trendove koji su zaista uočeni u poslednjih nekoliko meseci, da se povećala finansijska disciplina, da su povećani prihodi od poreza, od akciza, a isto tako vidimo crno na belo i podatke da je smanjena nezaposlenost. Ministar za rad i zapošljavanje je govorio da je u budućem budžetu predviđeno da mere aktivnog zapošljavanja treba da obuhvate 123.000. Ja sam gledala podatke koliko su već ove mere aktivnog zapošljavanja dale u proteklom periodu rezultata. Dakle, od nekih 109.000, koliko je bilo u ranijem periodu, 95% nezaposlenih je bilo uključeno u te mere, a 22% od ukupnog broja koji je učestvovao u aktivnim merama zapošljavanja je uspelo da se zaposli. Dakle, Srbija želi da se suoči sa realnošću i građani Srbije vrlo dobro znaju da ta politika koja je govorila - prodaj, prodaj srpske fabrike, oporezuj ekstra profitere, troši, ulaži u potrošnju i zadužuj se, da to na duži rok više ne može, da nije održivo. Ne samo zbog nas, možemo se mi vrlo lako ovde u parlamentu dogovoriti da iznađemo nekakav lak izlaz iz ove krizne situacije, ali jednostavno Evropa, Evropska unija, ovde je prisutna resorna ministarka za evropske integracije, vrlo dobro zna da smo mi pod monitoringom EU i da imamo zadatak koji je definisan ne samo za Srbiju, nego za sve evropske zemlje koje su želele da sarađuju i koje su želele ozbiljno da rade i da proizvode u tih 35 pregovaračkih poglavlja. Predsednik Vlade Vučić je već naglasio da je naš cilj da smanjimo opterećenje duga BDP na neki nivo od 70 do 80%. To već postoji u našem predpristupnom programu, ekonomskom programu u periodu od 2014. do 2016. godine. To su konkretne brojke. Pominjali smo i razne naslove koji možda pogrešno interpretiraju realnost, ali nemojmo da dozvolimo da će najviše zastrašiti ljude ako mi stavimo da bauk štednje kruži Srbijom. Mi smo, nažalost, navikli na ekonomska odricanja, ne samo od početka 90-ih, već je tako bilo od 1981. godine, kada je za vreme bivše Jugoslavije obelodanjeno da je bivša Jugoslavija zadužena 20 milijardi dolar.Do sada je taj naš problem sve više rastao i zato je dobro i adekvatno upotrebiti tu reč: „politička hrabrost“, ne skupljanje političkih poena, kada morate građane da suočite, kada im kažete da će ta oročena politika štednje biti za dve, za tri godine, ali da će posle toga buduće generacije i da ćemo mi živeti bolje. Nedavno je grupa poslanica iz srpskog parlamenta bila u nemačkom Bundestagu i tamo su nam Nemci poslanici rekli s ponosom da je posle 40 godina Nemačka usvojila budžet koji nema deficit. Dakle, 40 godina je to trajalo i zato i mi moramo da se priključimo borbi, odnosno finansijskoj konsolidaciji, da bi se predstavili u svetu kao ozbiljni ekonomisti, kao dobri privrednici, kao vredna i fleksibilna radna snaga, koja će privući te strane investicije. Ja sam takođe danas bila inspirisana izlaganjem ministra privrede, koji veliku veru polaže, na osnovu svog ličnog iskustva, u mali i srednji sektor. Govorio je o potencijalima malog i srednjeg sektora. Naglasila bih da i nama predstoji ono što je zapisano u aktu o malom biznisu koji kaže - najpre razmišljaj o malom. Pred Srbijom su iskušenja da izgradimo velike infrastrukturne projekte i investicije, da privučemo ne samo infrastrukturu, nego i energetiku, ali isto tako one subvencije koje su možda pogrešno ili ispravno davane za privlačenje stranih investitora da sada ponudimo na odgovornost, na upravljanje i srpskim preduzetnicima. Dakle, sve ono što smo mi danas govorili, čemu se nadamo i što nismo rešili u proteklih 14 godina ili od 2004. godine, kada je u bescenje počelo da se prodaje srpska privreda i srpske fabrike, zaista je krajnje vreme da se mi sa tim suočimo i da mi to pokušavamo da rešavamo kako znamo i umemo, ali isto tako uz veliku pomoć onih stručnjaka koji su to već iskušali na primeru drugih zemalja. Takođe su nedavno ovde bili, mi Srbi volimo da se upoređujemo sa tim Azijskim tigrovima, poslanici iz Južne Koreje koji su rekli da ove restriktivne mere fiskalne konsolidacije koje predlaže MMF, da su oni to oposlili, da tako kažem, za dve godine. Mi smo te mere oročili na tri godine i ja mislim da ćemo mi sa nekom novom kulturom finansijske odgovornosti, novom kulturom rada, jer mi smo dobri radnici, to znaju svi, naši radnici kada odu na zapad i kao gastarbajteri rade i teške poslove, puno teže nego što to rade u Srbiji, što znači da imamo potencijala. Ovde su takođe dati i konkretni parametri u ovim dokumentima, u ovim predlozima zakona, gde je rečno da će uštede na smanjenju plata i penzija iznositi 3.1 milijardu dinara. To je naglasio i ministar Vujović, da onog trenutka kada učešće plata u BDP ne pretekne taj nivo od 7%, odnosno učešće penzija u BDP 11%, da se već tada može fleksibilnije razmišljati o eventualnom prilagođavanju tih plata i penzija koje sada moraju da budu smanjene. Ono što mi koji smo možda rođeni u bivšem ekonomskom sistemu znamo, što nije dalo dobre rezultate ni posle pada komunizma, to je ta tzv. dogovorna ekonomija. Znači, moramo da se borimo protiv tog političkog kapitalizma, a neki od nas jesu, neki od nas nisu čitali Marksa i vrlo dobro su već iz tog kapitala, još kada smo živeli u socijalizmu, znali koja pravila igre vladaju u kapitalističkom sistemu. Danas je vrlo teško ostati na tržištu radne snage, ali jednostavno to suočavanje sa realnošću daje snagu, jer vidimo da neke druge zemlje u našem bliskom okruženju napreduju. Ako je uspela Hrvatska, ako je uspela Slovenija, ako je uspela Mađarska, Rumunija, Bugarska, zašto to ne bi mogla i Srbija? Dakle, to je jedno suočavanje sa realnošću. Mi sami plaćamo račune svojih zabluda, možda prekomerne potrošnje, ali dobro je da taj račun naših zabluda i naše finansijske ili ekonomske neodgovornosti ne ispostavljamo budućim generacijama. Naše vreme, političko vreme je oročeno. Mi u okviru SPS, to ste možda i videli na našem kongresu, Dačić je rekao, da će uvek biti spreman da se povuče. Razmišljam eto, o tom datumu 2020. godine. Ove su mere oročene na tri godine od 2018. godine. Zaista mislim da je pred nama svim zajednički veliki zadatak da do 2020. stabilizujemo naše finansije i našu privredu, zato će poslanici SPS glasati za ove zakone. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospođo Vukomanović. Reč ima predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić. Izvolite gospodine Vučić.
Zahvaljujući se gospođi Vukomanović, želim samo da još jedanput kažem da sam u parlamentu proveo mnoge godine, da je bilo teških i svakakvih rasprava, ali da te reči „stoko jedna“ koje je upotrebio poslanik izabran na listi stranke bivšeg režima, ne sećam se da ih je neko na takav način u Skupštini ikada upotrebio. Ali, nije to bio kraj, želim da vas obavestim da je ovde ispred sale, isti čovek rekao da bi trebalo da prođem test alkoholisanosti, iako je valjda svima jasno da sam s posla došao. Takođe, je nazvao predsedavajućeg Narodne skupštine „kondukterom“, i tako dalje. Dakle, nije mnogo ni važno. U svakom slučaju, verujem da će te ružne stvari ostati u prošlosti i da će ljudi kad god da dođu izbori za neki naredni mandat, obratiti još jedanput pažnju kome svoje poverenje pružaju. Što se tiče našeg izlaganja, želim samo jednu stvar da kažem, da nisu penzije smanjene 10%, ne govorim o vašoj nameri, lošoj, ukupan nivo smanjenja penzija je na 5,08%, dakle, da znate. Naravno, nekima smanjujemo i 12%, ali to je mali broj ljudi, a nekima što je većina ljudi, ne diramo uopšte u penzije, 60% penzionera uopšte ne pipamo. Dakle, 60% penzija onima koji su do prosečne penzije, njih uopšte nismo dirali, zato što smo želeli da im sačuvamo socijalnu sigurnost. Naravno, da ovi ljudi kojima smo dirali u taj deo imaju pravo da budu ljuti na nas, i naravno da mogu i da nas krive, ali ja verujem da ti ljudi, bolje od svih ostalih razumeju koliko su naše mere važne i koliko smo usmereni i na njihovu budućnost i za budućnost naše dece. Mislim da penzioneri bolje od svih ostalih ljudi razumeju koliko su ove naše mere značajne. Želim samo još jednu stvar, zašto sam reagovao? Reagovao sam ne zbog procenata, svako ih tumači inače kako želi u našoj zemlji, i to je ona priča od malo pre, kad dinar izgubi vrednost od 0,1% to je glavna vest, kada dinar uveća vrednost za 0,9% to nije vest nigde. Zaboravio sam malo pre da vam kažem, kada smo imali pad dinara od 28% u odnosu na evro u te tri godine, u kojima su neki drugi vladali, dakle, bio je branjen sa 4,5 milijarde evra i nije bio odbranjen, 28%. A sada imamo tri koma nešto posto za isti vremenski period od tri godine. Nisu nam baš aršini uvek isti, ali ima nešto kod nas da uvek volimo da se žalimo, da kukamo i da vidimo negativne stvari, kao i oko ovih stvari sa benzinom. Suština mog reagovanja je u tome da ste rekli da su mere ograničene na tri godine. Aranžman i naš ugovor i dogovor sa MMF je ograničen za tri budžeta, ali to ne znači da će biti tri godine, posebno kada je reč o smanjenju plate i dela penzija. Dakle, mi imamo drugu normu koja to rešava i mislim rešava na najpošteniji mogući način. Mi kažemo, principi odgovornog fiskalnog upravljanja nalažu svođenje rashoda za plate i penzije, to je ono što smo dogovorili sa MMF, na održiv nivo tako da će se težiti tome da učešće plata opšteg nivoa države u bruto domaćem proizvodu bude do 7%, odnosno učešće penzija u bruto domaćem proizvodu do 11%. Da to prevedem na narodni jezik, ili pravilnije narodski jezik, dakle, onog sekunda kada mi budemo stvorili tu novu vrednost, zašto se toliko radujem Železari? Zato što Železari treba da se raduju i penzioneri i drugi radnici. Zašto se toliko radujem Topionici sutra u Boru? Zašto se toliko radujem svim ovima koji dolaze, i FAP-u i Azotari i MSK, ne samo zbog tih ljudi koji će biti zaposleni, a to vam je u Azotari 1.400, u MSK 600 ljudi, 5.020 ljudi je u Smederevu, u FAP-u je to oko 1.000 – 1.200 ljudi. Dakle, na sve to, kada mi povećamo naš bruto domaći proizvod, nama pada udeo plata i penzija i tog sekunda mi možemo da donesemo odluku o povećanju plata i penzija. Dakle, sve zavisi od toga kako ćemo mi da radimo i zaradimo. Zato sam ja govorio koliko je važno, to je suština bila mog dolaska da to obični ljudi razumeju. Da to i svi narodni poslanici razumeju. Sve zavisi od nas. Ako mi budemo radili i zaradili, ako budemo radili vredno, nemamo problema povećaćemo plate i penzije. Onda ćemo dodatno da podstaknemo agregatnu tražnju i nećemo da imamo problem. Moramo ove norme da ispunimo, a to znači da moramo značajno da povećamo BDP. I to znači da moramo da radimo na velikim infrastrukturnim projektima, zato smo i dogovarali Beograd – Budimpešta. Zato ćemo 2016. godine da imamo više kilometaraotvorenih auto-puteva nego Nemačka. Nego Nemačka, verovali ili ne. Mi smo završili iako je to prošlo nezapaženo, završili smo auto-put Ub – Lajkovac, onaj za koji smo toliko kukali. Ali, nismo išli niko da se slika, niko da pokazujem bilo šta. Završili smo ga, ali je bilo loše programirano i ide iz njive, završava u njivi. Nemojte nikoga da okrivljujemo, molim vas. Ulazi iz njive, izlazi iz njive. Završićemo pre roka put Ljig – Čačak. Značajno pre roka. Ostaje nam da spojimo Lajkova – Ljig, tri deonice, Lajkova – Ljig, Ub – Obrenovac i Obrenovac – Surčin. Sve je završeno. Svi poslovi su podeljeni sada nam ostaje da ti ljudi taj posao završe. Krajem 2016. godine, rok je 30. april 2017. godine, mislim da ćemo pre kraja 2016. godine moći da otvorimo auto-put od Beograda do Čačka. Negde u to vreme ili malo posle toga otvorićemo i prugu Beograd – Budimpešta. Imaćemo otvoren i istočni krak i južni krak Koridora 10 u potpunosti otvoren. Nikada toliko posla nismo napravili i uradili. Nikada. Znam da ljudi kažu – jeste, to je dobro, to je važno, kad ću ja da osetim. Kada mi budemo ovih radova imali više, kada BDP se poveća, tada ćemo moći da povećamo plate u javnom sektoru, plate u privatnom sektoru nismo dirali. Videćete i sa ovim smanjenjem biće manje smanjenje plata i manji pad neto zarada nego što su mnogi očekivali. Neće biti ni blizu 10%. Videćete biće negde oko četiri oko četiri i po posto. I to će polako da se nadomešćuje i već u naredna tri, četiri meseca će se vratiti na isti nivo. Dakle, želim da ljudi znaju da se zavisi od nas. Koreja i Kina, kada o tome govorite, recimo, ti veliki zmajevi azijske ekonomije, Koreja je 90-te godine ušla u aranžman, govorim o Južnoj Koreji, glavni grad Seul. Dakle, oni su ušli u aranžman sa MMF-om na dve godine. Završili su aranžman. Nisu više imali aranžman, ali su se ponašali kao prema aranžmani još šest godina, ukupno osam godina. Danas je to jedna od najjačih ekonomija. Estonija je uspela da sprovede mere slične onima koje sprovodimo mi. Danas je Estonija veoma stabilna i veoma uspešna zemlja. Ja sam to sa ponosom isticao i to je razlog zašto mnogiiz inostranstva i danas hvale Srbiju, zato što su prepoznali tu hrabrost u odnosu na politički kukavičluk, u odnosu na kukavičluk svake vrste koji je vladao ovom zemljom. Jer, suština vladanja je bila – daj da preživim još jedan dan, daj da napravimo još neku kombinaciju i da prođe još taj jedan dan, a baš nas briga za budućnost. Ta filozofija se promenila i kao što vidite nije me sramota da to stotinu puta ponovim. I to je suštinska promena. To je suštinska promena. Sada se bavimo budućnošću, a ne sadašnjošću. Sada se bavimo i onima koji dolaze i onima koji dolaze pred nas, a ne onim što mi treba da uradimo samo danas ili sutra. Sutra se ne zaboravite topionica koja je bila san svakog čoveka u Boru, sutra se konačno otvara. Udisaće čistiji vazduh. To je jedna rekao bih čak sporedna stvar u odnosu na to koliko će topionica ljudi da zaposli i koliko će novog profita, ukoliko budemo uvozili koncentrat, profit će biti 10 miliona evra. Ukoliko budemo bili sposobni da pronađemo strateškog partnera ili nekoga ko bi nam finansirao otvaranje otkrivki u Cerovu i Majdanpeku, onda će to ići i na preko 27, 28. možda i 30 miliona evra čistog profita, a podizanje BDP dramatično ide gore, čim rudu vadite. I za to smo se spremali. Mi u petak, želim takođe da obavestim građane, mi u petak otvaramo na zapadnoj Tamnavi i počinjemo da proizvodimo prvih 10.000 tona uglja. Uspeli smo da spustimo vodu, došli smo i postavili prvih 700 metara trake, ako se ne varam, Saša. Prvih 700 metara trake smo već postavili i u petak krećemo… (Aleksandra Jerkov, s mesta: Ja samo tražim reč.) Molim vas, nemojte da dobacujete.
Molim vas, radite to na primeren način.
: Dakle, za više od desetina metara smo oborili nivo jezera i verujem da ćemo to uspeti u narednom periodu da ponovo podignemo bruto domaći proizvod i negde do kraja aprila, maja, nemojte da vam garantujem tačno u mesec, verujem da možemo i dodatnih 25.000 tona da počnemo da proizvodimo. To nam je uticalo i na pad BDP, na pad stope rasta i svega drugog. To su ozbiljne stvari kojima se Vlada bavi i kojima će uvek da se bavi. Ono što mislim da je važno, to je da ljudi u Srbiji znaju da te stvari nije lako i jednostavno postići i one ne dolaze preko noći. Ako neko misli da može drugačije, izvolite, pokažite nam kako, samo nemojte da nam ponavljate modele koje ste već pokazivali, ili modele koje prikazujete i izrabljujete već 14 godina, a da je svima sve lošije i da zemlja samo propada. Ovo je veliki pokušaj velikog i značajnog preokreta i u tome moraju da učestvuju građani Srbije. Zato sam rekao, mi to bez građana ne možemo. Ako građani misle da je moguće da svaki dan štrajkujemo i da je u tome izlaz, pošto vidim da se mnogi raduju tome pa prikazuju samo plakate ili postere u kojima će da bude revolucija jedina solucija, pa, evo vam. Evo vam je odmah, samo nemojte nikoga da linčujete kao što ste već jednom radili. Evo vam je odmah. Evo, pa pokažite šta to znate i odjednom će da pobegnu i svi investitori i odjednom će svi ovi koji danas govore pozitivno o Srbiji, a to su i Evropa i Rusija i MMF i Svetska banka i Ibijardi, to su svi koje bilo šta pitate o Srbiji, svi govore dobro i pozitivno. Pitajte ih šta će onda da govore o Srbiji? Govore pozitivno zato što su konačno videli provođenje pravih i istinskih reformskih mera, zato što su konačno videli kako se jedna ozbiljna zemlja ponaša, iako je na jugu Evrope, jer retkost u zemljama na jugu Evrope imate da se ovako hrabre mere preduzimaju. Ja sam zato zadovoljan, srećan i ponosan, ali mi to sami da izvedemo, nemoguće je. Nama je za to potreban naš narod, naši ljudi. Ako naši ljudi to neće, mi nemamo pravo da ih teramo na to. Niko neće bičem ili na bilo koji drugi način da tera ljude da mere budu provedene. Ako je većina ljudi protiv toga, izvolite ljudi, izaberite one koji će da vam provode te lake i lepe mere, bez obzira na to kakva će vam budućnost i to ne budućnost na dugom štapu, kako mi to obično govorimo, već budućnost za šest meseci, godinu ili dve, da bude. Ja nisam spreman da se kockam sa budućnošću. I te kako sam spreman i lično i u ime Vlade da preduzmem rizike političke odgovornosti i mislim da sam to ne jedanput pokazao. Ali, verujte mi na reč, presrećan sam i prezadovoljan zbog činjenice što nisam i neću nikada hteti i želeti da se kockam budućnošću i Srba i svih građana Srbije. Ne pada mi na pamet. Hvala najlepše.
Zahvaljujem predsedniku Vlade, gospodinu Aleksandru Vučiću. Gospođice Jerkov, po Poslovniku, kada je učinjena povreda Poslovnika? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Ako mi dozvolite da obrazložim, čućete. Morate neposredno po učinjenoj povredi. Sada prilikom ovog izlaganja? Izvolite.
Gospodine Bečiću, ta dva minuta upravo služe tome da mi obrazložimo zašto smatramo da je povređen poslovnik. Čini se možda na prvi pogled da je proceduralna stvar, a nama je veoma bitno. Ne znam da li je vama poznat stav 3. člana 103. Poslovnika koji vas kao predsedavajućeg obavezuje da onom poslaniku koji želi da ukaže da ste vi svojim postupanjem prekršili odredbu Poslovnika, date reč odmah. Ja sam bila prijavljena pre nego što ste predsedniku Vlade dali reč, pre toga sam bila prijavljena isto tako o povredi Poslovnika, što je vama, čini mi se, bilo poznato i kada ste gospođi Vukomanović dali reč i čini mi se da je bilo nekoliko takvih poslanika. Da vas podsetim da vas član 27. obavezuje da ovu sednicu vodite u skladu sa Poslovnikom, a ne kako vama padne na pamet ili kao što se u prenosu moglo čuti onako kako je gospodin Vučić naredio… [[Isključen mikrofon.]] Zašto sada ovo, kakav je ovo način?
Ne možete na takav način da izlažete povredu Poslovnika i još da se pozivate na povredu koja je učinjena juče, danas, pre nekoliko dana. Molim vas gospođice Jerkov, bilo je dovoljno, nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni? (Da) Zahvaljujem. Reč ima ministar u Vladi gospođica Jadranka Joksimović.
Zahvaljujem se. Ja ću naravno da prokomentarišem i drago mi je da je gospođa Vukomanović dala priliku da se kaže nešto i u kontekstu evropskih integracija. Nisam se do sada javljala za reč, jer ima pozvanijih od mene da govore o budžetu, ali svakako da je budžet nezaobilazan element ekonomskih evropskih integracija i naravno da je to nešto što moramo da analiziramo i sa aspekta našeg ekonomskog dela evropskih integracija. Ono što je važno i mislim da bi trebalo da bude naglašeno ovom prilikom, to je da ne upadnemo u jednu zamku promišljanja da je ovakav budžet posledica bilo kakvih nametnutih uslova od strane EU ili bilo kakvih obaveza koje u ovoj fazi proističu iz procesa naših evropskih integracija. Na protiv, ovakav stabilizacioni budžet koji je prilično restriktivan i kako kažemo, stabilizacioni, ali koji ne zanemaruje ni razvojnu komponentu, pokazuje našu spremnost i odgovornost kao Vlade da se uključimo u jedan širi proces koji postoji i aktuelan je u novom sastavu Evropske komisije, koju je između ostalog i sam novi predsednik Evropske komisije Junker proklamovao, to jeste stabilizacija ekonomije, nova radna mesta i naravno, ono što se zove, novo ekonomsko upravljanje, kao jedan poseban i novi segment lepeze fiskalnih i monetarnih mera koje treba da stabilizuju ekonomiju. Prema tome, mi kao zemlja kandidat jesmo u obavezi da pratimo ono što radi EU, ali da ne upadnemo u zamku i da građani ne pomisle da mi ovo radimo zato što nam je nametnula EU. Naprotiv, ova Vlada je zaista i hrabro i odlučno krenula da sprovodi te mere koje treba da dovedu do ozdravljenja srpske ekonomije i to je ono o čemu danas diskutujemo. Mere koje prethodne vlade, da li nisu htele, da li nisu smele ili nisu umele da provedu i to je suština. Dakle, ako mi ne budemo uspešni u ovim reformama, mi ćemo i građani i Vlada će trpeti posledice. Dakle, kritika treba da bude post festum, kritika se odnosi na ono da li ćemo mi biti zaista spremni, rešeni i efikasni u sprovođenju ovakvih mera. Kritikovati ovakve mere koje su donete u skladu, sa svim onim kako jedna, što smo više puta danas čuli, konzervativna i rigidna institucija, kakva jeste MMF, podržava i kaže – da, ovo vam garantuje da ćete za godinu ili dve, čak su oni optimističniji možda od nas, doneti konkretna poboljšanja, doneti koristi našim građanima i u tome je suština promene tog rakursa ka evropskim integracijama, što znači da nije suština otvaranja poglavlja, ako konkretan boljitak građani ne osete, kako onda mi da pravdamo politiku evropskih integracija, time što smo otvorili jedno ili dva poglavlja, a građani žive lošije. Dakle, suština jeste da ovakve mere, fiskalne konsolidacije, mere koje između ostalog i povećanja prihodne strane, što mislim veoma dobro i pozitivno, jer se ja čudim da to nije pozdravljeno danas ni od predstavnika opozicije, i mogu da razumem skepsu, mogu da razumem kritiku donekle, ali ne mogu da razumem da sve ono što je deo jednog širokog i evropskog na kraju krajeva, modela ekonomskog ponašanja i ekonomske discipline, bude na meti kritike, a da još uvek nije ni krenulo da daje rezultate. To je prva stvar i ja zaista retko koristim neke teške reči, ali mislim da istorijski i prelomni segment ovakve vrste donošenja, ovakvog načina donošenja budžeta, ima smisla, ne zato što je Vladanajbolja na svetu, nego zato što je Vlada pokazala odlučnost. Mislim da svi građani naše zemlje iako nisu srećni i zadovoljni verovatno ovim reformama kažu – pa dobro jednom mora da se počne. Možda nije fer i možda nije pravedno da se baš počne sada od nas, to će svako pomisliti, ali sam sigurna da ova Vlada ima apsolutnu podršku građana za početak promena i reformi, koje će u srednjoročnom nivou doneti boljitak. Sam budžet u kontekstu evropskih integracija, još jednom da ponovim, inače Strategija EU, nova Strategija kaže da su tri kriterijuma važna za zemlje kandidate. Prvi kriterijum, naravno uvek ostaje vladavina prava. Drugi kriterijum je reforma državne uprave ili javnog sektora kao šireg, dakle, pojma ili sintagme, s druge strane državne uprave i treća ekonomsko upravljanje, koje smo pomenuli. Inače, ekonomsko upravljanje, naravno sada ja da ne bih objašnjavala koje su to sve mere, tu ima i ekonomista koji možda mogu bolje od mene to da objasne, ali suština je da se dovedete u ravan i brojne evropske države, članice EU sada pokušavaju da dovedu svoje javne finansije u red. To znači da po mastriktskim instrukcijama morate da imate maksimum 3% deficita BDP, morate da imate oko 60%, do 60% javnog duga. Mi smo, dakle, iznad tih, dobro, mi smo zemlja kandidat, ali ja moram da navedem prosto zbog naših građana da znaju, da su članice EU na primer Francuska, Italija i Belgija, evo recimo Francuska i Italija koje su druga i treća ekonomija po veličini u okviru evro zone, dakle, došle do toga da ih Evropska komisija upozorava da moraju da, na primer zvanični Pariz u 2015. godini ima budžetski deficit od 4,3%. Dakle, iznad je crte od 3%, koliko propisuje Evropska unija. Još četiri zemlje članice Španija, Malta, Austrija i Portugalija premašuju propisani nivo deficita, ali njima je dato nešto više vremena za dovođenje u red u odnosu na Francusku. To nije opravdanje za našu ekonomiju, ali mi moramo da budemo realni, gde smo mi u odnosu na zaista nasleđeno i neko je ovde od poslanika opozicije pomenuo retrovizor. Da, u taj retrovizor kad se pogleda, onda vrlo dobro vidite šta ste nasledili i kako je započeo reformski proces. Prema tome, projekcije da ćemo dovesti u red za godinu i po do dve naše javne finansije, mislim da mogu da budu samo ohrabrujuće i to pozdravlja apsolutno cela međunarodna javnost koja je relevantna za nas kao EU, kao MMF, druge međunarodne finansijske institucije. Još bih samo dve stvari, mislim veoma važne rekla, ni jedna od zemalja kandidata sa zapadnog Balkana nije počela da sprovodi ovakve reforme. Dakle, mi smo jedina zemlja koja pored ovih reformi vezanih za budžet, za stabilizaciju ekonomije kroz budžet, došla do toga da je počela da priprema u saradnji sa Evropskom komisijom proces izrade nacionalnog programa ekonomskih reformi koji će predstavljati osnov za definisanje tog, uglavnom srednjoročnog makroekonomskog fiskalnog okvira za sprovođenje strukturnih reformi, to je zahtev Evropske komisije i mi smo već u tom procesu. Druga stvar koju mislim da je važno da, i naravno i poslanicii građani znaju, smo mi prva zemlja regiona koja je formirala Nacionalni odbor za investicije u oblasti infrastrukture gde predsedavamo, kopredsedavamo ministar finansija i ja kao nacionalni IPA koordinator i tu je cilj da obezbedimo blisku saradnju svih relevantnih i nacionalnih institucija i Evropske komisije i razvojnih partnera i međunarodnih finansijskih institucija u pogledu izvora finansiranja prioritetnih infrastrukturnih projekata. To je ono što Evropska komisija pozdravlja, to je inače nastavak započetog Berlinskog procesa i Berlinske konferencije za zemlje zapadnog Balkana, mi tu prednjačimo, imamo puno inicijative i u svakom slučaju ovakav budžet koji danas raspravljamo i koji ćemo nadam se usvojiti ove nedelje, mislim da će predstavljati jako dobar signal i već ne mislim, mogu da kažem da sam sigurna da ćemo dobiti jako dobre ocene i EU i svih drugih relevantnih institucija, ali kažem to je sve čak samo dodata vrednost u odnosu na ono što je prioritetni cilj, a to je da dobre rezultate i pozitivne rezultate vidimo za godinu ili dve, odnosno naši građani. Hvala.
Zahvaljujem gospođice Joksimović. Reč ima predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić. Izvolite.
Samo dve reči. Dakle, to hoćemo li uspeti ili ne, ne zavisi više od naše odlučnosti, mi smo odlučnost pokazali i neće biti popuštanja u merama nikome. Dakle, moguće su samo dve opcije. Moguće je da mere provedemo, moguće je da se držimo striktno plana i da izvučemo zemlju iz krize, da zemlju izbavimo iz velikih problema u kojima se nalazi već decenijama ili sa druge strane, nećemo moći to da sprovedemo u delo, pa neka provodi neko drugi. Dakle, to da neko vrši pritisak na nas time što će da viče dan, dva ili pet ili što će da preti kroz medije kako će ne znam šta da uradi ukoliko ne dobije ono što misli ili smatra da treba da dobije, odmah vam kažem i ponovo se zameram svima – neće da urodi plodom. Napravili smo plan posle mnogo godina. Prvi put posle mnogo godina Srbija ima i plan i program. Prvi put posle mnogo godina Srbija vidi na horizontu svetlo i posle mnogo godina ceo svet i to po prvi put dakle priznaje, ceo svet, sve finansijske institucije, apsolutno svi. Dakle, popuštanje pred zahtevima svih štrajkača ili onih koji sada govore – malo nam je 200 evra po godini, a nije im bilo malo dok su neki pljačkali i uništavali njihove fabrike, pa im davali po 100 evra, tada nije bilo, a danas nam drže predavanje o tome kako je duplo više kada dajete malo i nedovoljno i to kada ne pljačkate, već konstatujete da su oni uništili i to razorili, a da niste uspeli sve da izvučete iz ponora, kao što ste pokušavali, kao što ste planirali. Dakle, Dejvid Kameron je u Velikoj Britaniji uspeo da provede najteže mere, iako su svi bili protiv njega. Vlada je bila pred padom. Kada su ga pitali – šta da radimo, moramo da popustimo, očigledno je da mere ne daju rezultate, on je rekao – ne, izdržaćemo bićemo vezani za plan, ne odustajemo od plana. Dve godine posle toga, to je zemlja sa najvećim ekonomskim rastom u Evropi od 3,6%, to je zemlja sa najnižom stopom nezaposlenosti u svojoj istoriji i to je zemlja koji jedini problem za dalji brzi rast predstavlja mali, minimalni rast ili stagnacija kontinentalnog dela Evrope. Dakle, oni narodi, one vlade koje su imali hrabrosti, a narodi koji su imali dovoljno trpeljivosti, strpljenja i da tu hrabrost i odlučnost, ali i dobre mere poštuju, oni su došli, kako bi se prostim rečnikom reklo do te zelene grane i svoje zemlje su izvukli iz najteže moguće krize. Danas je britanska ekonomija i dalje jedna od najcenjenijih na svetu, ili, ponovo da se bolje i pravilnije izrazim. Mislim da mi možemo da imamo prednost u odnosu, kao što je Jadranka rekla malopre, da mnoge zemlje zapadnog Balkana u budućnosti, da smo u prednosti što smo prvi u to krenuli, ma kako nama bilo teško i ma kolike teške udarce primali. Uveren sam da ćemo uspeti da to na najbolji način obavimo, ali da obradujemo one koji se tome raduju, jer ja ne razumem ko su ljudi koji se raduju neuspehu Srbije i ko su ljudi koji žele da sve propadne i da sve bude lošije, ko su ti ljudi koji su pitali ili insistirali, a koliko košta Samit 16 plus jedan i doček kineskog premijera četiri dana u Beogradu, pa onda kada im odgovorite koliko košta, onda ućute, jer su više potrošili na otvaranje svog jednog spomenika u izbornoj kampanji na koji imuzgred ni jedan premijer nije došao, čak ni ove zemlje. Želim samo da kažem, da ili ćemo to da uradimo ili nećemo. Lično nikakav problem nemam. Hoćete da izaberete nekog drugog, pa izaberite. Problem sam ja, izabraćemo nekog drugog, ali te mere moraju da se provedu i sa mnom, bez mene, sa nekim drugim, ili bez tog nekog drugog Srbija može i Srbija mora da izađe iz krize u koju je dovedena neodgovornošću, nesposobnošću, kukavičlukom, javašlukom, bahatošću i koji god izraz da upotrebim, smanjio sam odgovornost onih koji su se tako ponašali. Pri tome, dodao bih čak i koji su bili veliki neradnici. Da li grešimo? Pa grešimo. Znate, onaj koji radi, greši. Ja ću na kraju godine da pomenem gde sve mislim da sam lično pogrešio za ovih sedam i po, osam meseci. Ali, onaj koji radi ima pravo da greši, ali kako to da greše oni koji ništa ne rade, koji sat vremena dnevno provedu na poslu, pa tako katastrofalno odluke donose? To su stvari sa kojima nikako neću moći da se saglasim i koje nikada neću moći na takav način da prihvatim. Još jedanput se izvinjavam što sam morao da odgovorim onima koji nikakva pitanja nisu ni imali. Što sam morao da vam ukažem na besmislice i neistine koje su iznošene ovde o tome kako rebalans tražimo zbog gubitaka ER Srbije. To je bre sramota, ljudi. To je stvarno sramota da slušamo u našim medijima takve neistine, takve laži i da ih prenose tobože ozbiljni ljudi u ovoj zemlji. To je sramota. Sve što imamo, sve bismo da srušimo. Sve što nam je dobro, sve bismo da srušimo. Sve što smo uspeli da napravimo ništa nam ne valja, a onda se setimo tek kad prođe nekoliko godina – izvini, pa ovo je možda bilo dobro i ovo je možda bilo bolje. To su stvari na koje ja ne mogu da oćutim i koje nikada neću da im oćutim. Dokle budem mogao boriću se i za ovu Vladu, boriću se i za ovu zemlju, a i kada ne budem u Vladi, nastaviću da se borim za ovu zemlju i voleću je mnogo više nego oni koji i u najboljim stvarima u ovoj zemlji uvek pronađu manu i uvek pronađu razloge da to kritikuju. Hvala vam najlepše.
Zahvaljujem predsedniku Vlade. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS, narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, predsedniče Vlade, dame i gospodo ministri, poštovani građani Republike Srbije, evo, već devet i po sati raspravljamo o izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2014. godinu, budžetu za 2015. godinu, setu finansijskih zakona. Ono što može ovu diskusiju, koja se vodi već satima ovde u Skupštini Srbije, da se svede na nekoliko stvari, da narodni poslanici bivšeg režima, koji sebe nazivaju intelektualcima, nas iz SNS polupismenima, da narodni poslanici bivšeg režima, koji su predvodili Srbiju 12 godina, sebe nazivaju elitom, a nas iz SNS građanima drugog reda. Narodni poslanici bivšeg režima koji su vodili Srbiju 12 godina usuđuju se da nam prete, a nismo ih se bojali ni kada su bili najjači. Narodni poslanici bivšeg režima, koji je vodio Republiku Srbiju 12 godina, nazivaju nas stokom, a posle svega što su uradili Srbiji, njenoj privredi i njenim građanima, ne mogu ni da nas uvrede. Ja sam u jednoj izjavi priču oko rebalansa budžeta i priču oko preuzimanja duga Er Srbije, za one koji su to kritikovali, nazvao bezobrazlukom i nisam posle svih ovih diskusija to svoje mišljenje promenio, zato što mi niko od narodnih poslanika bivšeg režima, koji je predvodio Srbiju 12 godina nije objasnio odakle tih 160 miliona evra duga Er Srbije, odnosno JAT-a. U periodu od 2008. do 2012. godine Narodna skupština je davala saglasnosti na zaduženja Jugoslovenskog aerotransporta za pokrivanje dnevne likvidnosti JAT-a. Krediti su uzimani, potrošeni i ostalo je 160 miliona evra duga. Neka mi neko objasni kako su to vodili Er Srbiju, odnosno JAT? Pošto spominju često retrovizore, vratićemo se i na to. Napadaju za preuzimanje javnog duga od „Srbijagasa“, a što ne kažu gde su najveći gubici „Srbijagasa“? Da nisu možda u azotari koju su njihovi ministri veštačkim đubrivom pelješili? Da li su zaboravili? Da li je to taj retrovizor o kome se priča? Što ne pogledate vi jednom u njega? Što nas terate da vas stalno na to podsećamo? Na drugom mestu lokalne samouprave, toplane. Ko je vodio tada lokalne samouprave? Isti taj bivši režim koji je vodio Srbiju 12 godina. Što i u taj retrovizor ne pogledate? Reče jedan kolega – zašto policija da plaća svoje usluge „Telekomu“? Što jednostavno „Telekom“ ne otpiše, to je državno preduzeće, mi ćemo njima da prebacimo, da platimo iz budžeta dugove koje imaju prema „Telekomu“, a onda će „Telekom“ da vrati, to je isto budžet. Da li neko zna kako se pravi završni račun? Znate li da otpis potraživanja ide u dugovnu stranu? Da li zna neko da se kvare bilansi tog preduzeća i njegov bonitet? To nije bitno. Bitno je da se napravi politička priča, da ono što je dobro za građane, što je dobro za državu, na osnovu te političke priče bude najgore. To ne mogu da razumem, ni posle toliko godina bavljenja politikom. I kada sam bio opozicioni poslanik, radovao sam se ako, doduše retko, ako Vlada koja vodi Srbiju tada napravi dobar potez. Nije mi to bilo teško da priznam. Ako je bilo kritike, bilo je samo da li je moglo bolje, ali pripadnicima bivšeg režima koji su vodili Srbiju 12 godina izgleda da je najmilije da što je za narod gore, da bi njima bilo bolje. Tako je bilo dok su vodili Srbiju, a sada, ako bude gore, njih ponovo na vlasti. E, pa, tu ćete da se načekate bogami dosta dugo. Ne mogu da shvatim, zar nisu srećni što se konačno od ušteda koje je napravila Vlada Republike Srbije isplaćuju subvencije poljoprivredi koje su nastajale baš dok su oni vodili tu istu poljoprivredu, 2008, 2009, 2010, 2011. i 2012. godine, a onda će neki poslanik da ustane i da kaže - pa, vi ste napravili i zadužili državu za 7,5 milijardi evra. Hajde da pogledamo tih 7,5 milijardi evra. Tri milijarde evra, dugovi iz 2012. godine, koji se nigde nisu nalazili. Država je stvarala obaveze, vršila javne radove, to nigde nije bilo u budžetu. To je tri milijarde evra. Milijardu evra, pokrivanje gubitaka iz „Agrobanke“, „Razvojne banke Vojvodine“, za tri godine oko dve milijarde i 700 miliona evra otplata kamata na zaduženje, ne naše, nego bivšeg režima. Napadate ministra što je konačno prvi put imao hrabrosti da i dugove javnih preduzeća i garancije koje izda Narodna skupština Republike Srbije stavi u budžet, a to ste krili dok ste bili na vlasti, o tome nije smelo da se govori. Zato nam je i propao petogodišnji aranžman sa MMF-om, koji je zaključen, čini mi se, 2010. godine, ali je naprasno u martu 2012. godine raskinut. Ne mogu da shvatim da neko napada rad poreske uprave. Sad je premijer izneo tačne podatke. Godine 2013. naplaćen je porez na dodatu vrednost u decembru mesecu od 19 milijardi dinara za prvih 15 prvih dana, sada 22. Žao mi je što nije izneo podatak koliko je to bilo u decembru 2011. godine? Kako nastade ta siva ekonomija? Kako nastade ta siva zona? Niko od poslanika bivšeg režima koji su vodili Srbiju do 2012. godine ne daje odgovore, a on bi to najbolje trebalo da zna, jer se dešavalo baš za vreme njihove vlasti. Argument da se stopa nezaposlenosti smanjila zato što su poslodavci iz sive zone počeli da prijavljuju svoje zaposlene, postavljam pitanje – a odakle ti radnici u sivoj zoni, kako se to desilo, ko ih je tamo oterao? Oterala ih je nelojalna konkurencija koju su predvodili tajkuni, pa se vlasnik preduzeća koji nije bio tajkun snalazio kako je znao i umeo da opstane na tržištu i za to se istotako ne preuzima odgovornost. Što se ne preuzima odgovornost za poreske obaveze koje su nastale do 2012. godine, tako što se pljačkala srpska privreda, srpske banke i utajilo na porezu? Kod Miškovića niko nije smeo da ode da traži da plati porez, ni kod mnogih drugih, a ova Vlada jeste. Džabe vam svi ti pokušaji da preko određenih medija prikažete da mi štitimo tajkune. Štićeni su bili dok nisu plaćali porez. Kad plaćaju porez, građani su kao i svi drugi. Ako su se ogrešili o zakon, odgovaraće pred nadležnim pravosudnim organima. Da li to nekome smeta u Srbiji? Verovatno onima kojima su pomagali i vršili političku vlast ti isti tajkuni. Sačuvaću još vremena za kraj svog izlaganja. Hteo bih samo da se vratim na taj retrovizor, tako često spominjan. Rekao sam razloge zašto gledamo u njih, ali mi se čini, takođe, da je neko Srbiju, bivši režim, vozio, vodio, kako hoćete, 12 godina sa zatvorenim očima, bez retrovizora, bez ičega, a oči su bile zatvorene da ne bi gledali kako tajkuni trpaju pare u džep, državne, narodne pare, kako se uništava srpska privreda, kako dobiju poneki dinar za svoju kampanju da bi opstali još koji dan, mesec ili godinu na vlasti. Zato se postavlja pitanje - što su te oči bile zatvorene? Sada isto, čini mi se, kad god se nešto dobro uradi za građane Srbije, pripadnici, poslanici bivšeg režima, koji su vodili Srbiju 12 godina, ponovo zažmure. Mi nećemo. Srbiju ćemo voditi otvorenih očiju, vodićemo računa o njenim interesima, a u retrovizor gledaćemo po neki put, i to iz dva razloga, da vas podsećamo šta ste radili dok ste bili na vlasti i, drugi razlog, da se ne desi da nas gori od nas pretiču u ekonomskom razvoju, kao što se to dešavalo dok su pripadnici bivšeg režima, koji su vodili Srbiju 12 godina, to dozvoljavali.
Pošto su ovlašćeni predstavnici iskoristili svoje pravo, sada prelazimo na redosled narodnih poslanika po spisku prijavljenih. Prvi na spisku je narodni poslanik Vladimir Marinković. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovani potpredsedniče Vlade, uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, ono što bih prvenstveno rekao za Predlog zakona o budžetu za 2015. godinu jeste da će on definitivno ispratiti reformski kurs i fiskalnu konsolidaciju koja nas čeka u narednim godinama i koju pokušavamo da sprovedemo u prethodne dve godine. Mislim da i sam tekst budžeta i ono što se u njemu nalazi prati jednu novu filozofiju koju Vlada Republike Srbije, formirana pre osam meseci, definiše u svojoj politici i definiše kroz svoju javnu politiku koju želi da implemenitira kako bi naša zemlja, prvenstveno, ekonomski mogla da se razvija i kako bi rešila najveći problem, koji u našoj zemlji postoji, a to je problem zaposlenosti. To je upravo ono što SDPS, koju predstavljam ovde u parlamentu, stavlja u fokus svoga delovanja i ono o čemu smo danas ceo dan trebali da govorimo kako bi zajednički, pozicija koja je dala u liku Vlade Republike Srbije ovaj predlog budžeta, ali i opozicija, mogli da se dogovore oko minimuma zajedničkih interesa i zajedničkih konsenzusa koje ova država mora da ima kako bi mogla da ide dalje i kako bi mogla da privuče što više stranih investicija, domaćih investicija, kako bi naše društvo moglo da se transformiše iz službeničkog u preduzetničko društvo, kako bi mogli da gajimo i da razvijamo kulturu rada u našoj zemlji, a ne kulturu egalitarizma i onoga što definiše neefikasnost i neefektivnost onoga što imamo u javnom sektoru. Ovaj budžet definitivno pokazuje ono što ćemo raditi u narednom periodu, a to je da će Vlada, parlament i sve državne institucije pokušavati da izvedu brze i dinamične reforme, prvenstveno javnog sektora, koji je u ovom trenutku generator neefikasnosti i neefektivnosti, koji je generator jednog novog zapošljavanja i, ono što je najbitnije, privatni sektor. Želimo da napravimo jedan takav ambijent u društvu koji će, pogotovo, mlade ljude da osokoli, da motiviše, da oni svoju sreću, svoju egzistenciju traže u privatnom biznisu, u privatnim kompanijama, kod novih investitora, a ne u javnim preduzećima, ministarstvima i državnim institucijama. Tako se pravi država, tako se pravi jedan ambijent koji pretpostavlja i daje mogućnost jednoj zemlji da se razvija, da se u njoj dinamično zapošljava, jer samo zemlja koja gaji jednu razvijenu tržišnu ekonomiju, razvijeni kapitalizam, preduzetništvo, ta država može da se razvija, a sve drugo su zablude. Isto, kao socijaldemokrata, mogu da kažem da je zabluda da može biti socijalne politike koja je kvalitetna, politike zdravstva, politike obrazovanja, investicije u nauku, sve ono što nam je realno i za šta se moja socijaldemokratska opcija zdušno i životno zalaže, da je moguće to ostvariti ako nema rasta BDP, ako nema mogućnosti da tu redistribuciju izvršimo na jedan pravedan i pošten način. Smatram da čak i u ovim uslovima, kada se puno štedi, kada se smanjuju i kada su se smanjile zarade u javnom sektoru, kada su se čak i penzije smanjile, ono što nije dirano, ono što je čak povećano, to su transferi za socijalnu zaštitu i to pokazuje da ova Vlada može i treba da bude socijalno odgovorna, ali paralelno sa tim da ima obavezu da stvori jedan kvalitetan ambijent, da privuče što više kvalitetnih investitora, kako domaćih, tako i stranih, kako bi privreda mogla da se razvija i kako bi oni koji plaćaju poreze, koji stvaraju dodatnu vrednost u našoj zemlji mogli da izdržavaju i mogli da budu podsticaj upravo tom javnom sektoru koji će biti servis, ne samo građana, nego jedan ozbiljan servis privrede u tom razvojnom periodu naše zemlje u narednih nekoliko godina. Ono što bih ja stavio kao drugi cilj politike ove Vlade i ono što je ovaj budžet definisao, ali i premijer u svom ekspozeu u aprilu mesecu, to je bespoštedna borba protiv sive ekonomije. Ozbiljne analize govore o tome da se čak pola BDP provuče ili iscuri u sivoj ili crnoj ekonomiji, i to naša zemlja ne sme, ne može da dozvoli i svi instrumenti koje imamo, u okviru rada poreske uprave, Ministarstva finansija, svih onih inspekcija koje bi trebalo da se izbore sa time, moraju da se bore u narednom periodu protiv sive ekonomije, protiv rada na crno, jer to ne samo da ugrožava budžet naše zemlje, ne samo što negativno utiče na BDP naše zemlje i na ono u šta bi mogli da investiramo i da ulažemo u razvoj kroz razvoj privrede, kapitalne investicije, u određene društvene delatnosti, već nas to vraća civilizacijski u, ne 20, nego u 19. vek. Iole ozbiljnija, razvijena država tržišne ekonomije, kao jedan od osnovnih ciljeva smatra suzbijanje i stavljanje sive ekonomije na nivo od samo nekoliko procenata. Naravno, kao i korupcija, ona se ne može potpuno ukinuti, ne može se potpuno suzbiti, ali se kroz zakonska rešenja, koordiniran rad inspekcijskih službi i te kako može raditi na tome da oni koji zapošljavajuna crno, koji ne prijavljuju svoj biznis, a rade, treba da se zatvore, jer nama takvi preduzetnici, pod znacima navoda, nama takvi ljudi ne trebaju, kao oni koji će nositi razvoj u našoj zemlji.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodo ministri, na početku da kažem da sam kao poljoprivrednik sada oštećen, jer sam ostao samo ja. Dakle, tu ne krivim predsedavajućeg, naravno greška je do nas zemljoradnika. Nekad tako pogubimo glavu, pa i sami posle snosimo posledice. Ono sa čime ću započeti govor o budžetu jeste poslovica koja kaže – kada se dobar čovek obogati to ti je kao kada ti svaka voćka rodi usred sela. Ona svima daje i svima deli. Kada se loš čovek ili loši ljudi obogate to je kao kada ti neko obere sve voćke u selu i sve oduzme. Nas je snašla ova druga nesreća. Za vreme divljeg tutnjajućeg predatorskog kapitalizma, dok su jedni gubili sve drugi su sticali sve. U isto vreme zemlja se zaduživala geometrijskom progresijom i ovde su neki govorili o kamatama. Kamate za 2015. godinu na kredite koje je povukao bivši režim iznose 131 milijardu 62 miliona. Ministarka poljoprivrede zna, to je šest poljoprivrednih budžeta, odnosno šest suma koje se izdvajaju za podsticaj u poljoprivredi. U 2014. godini to je bilo 112 milijardi 451 milion, bila je samo kamata. U 2013. godini je bilo 91 milijarda 749 miliona. Ukupno za tri godine za kamate smo dali 335 milijardi 263 miliona i 65.000 dinara. To je oko 15 poljoprivrednih budžeta, odnosno podsticaja koje će zemljoradnici dobiti u 2014. ili 2015. godini. Ali, kada tome dodamo one koji nas optužuju da se zemlja zadužila za 7,5 milijardi od polovine 2012. godine do danas, da bi do kraja bili iskreni, dužan sam i da kažem da su dospele obaveze po osnovu vraćanja duga u 2013. godini bile 435 milijardi, u 2014. godini 459 milijardi, a u ovoj 2015. godini obaveze će biti 515 milijardi i 226 miliona. Samo ove godine za kamate i glavnicu daćemo 646 milijardi i malo više, što je negde oko 30 iznosa poljoprivrednog budžeta, odnosno trista puta veći budžet. Dakle, ukupno je za ove tri godine glavnica iznosila 1.411 milijardi i kamata je bila 335 milijardi, što ukupno daje 1.746 milijardi za tri godine. To je 15 milijardi evra. Ukoliko se neko pita zašto je dug porastao za 7,5 milijardi evra u zadnje tri godine, treba ovaj podatak da ima na umu. Kada bi uzeli 2012. godinu, dug je bio 359 milijardi. Dakle, 2012. godine su izbori bili u maju, a kamate 65 milijardi i 896 miliona. Sve ukupno je 2.161 milijardu ili 100 podsticaja koje se izdvajaju za zemljoradnike u ovoj ili narednoj godini. Kada uzmemo da su 2008. godine obaveze, odnosno da su glavnici i kamata bile negde oko 200 milijardi, onda vidimo koliko je geometrijskom progresijom narastao dug. U to isto vreme, za nešto malo duži period od deset godina, iz zemlje je izneto 51 milijarda dolara. Dakle, to je rezultat njihove vladavine, gde su zajedno oni sa tajkunima uživali na Maldivima, vozili se jahtama, grickali jastoga, dok su njihovi radnici ujutru praznih stomaka i praznih džepova tumarali do radnih mesta, a pri tome po deset i više meseci, nekad i više godina, nisu dobijali platu. Država Srbija je bila surovo istrgnuta iz ruku svojih građana i predata u ruke tajkuna, koji su zarad svojih ličnih bogatstava i imperija radili šta su hteli, sve što im je palo na pamet, a pri tome nikom u vlasti bivšeg režima nije palo na pamet da suzbija na takav način razne kriminale, a najčešće su to bili privredni kriminali. Što se tiče rebalansa budžeta, ja pozdravljam takvu vrstu budžeta, jer po prvi put ćemo, posle ne znam koliko godina, prema zemljoradnicima na kraju godine izaći čisti i na nuli. Dakle, svi dugovi, a oni se provlače već tri ili četiri godine, suma je bila sedam i nešto milijardi, sada je pala na četiri milijarde, svi dugovi i obaveze prema zemljoradnicima, oni treba to da znaju, će biti očišćeni ovim rebalansom budžeta. Od ušteda koje smo napravili najviše koristi imaće oni koji će biti isplaćeni, a to će biti zemljoradnici i ovog puta će sva dugovanja biti isplaćena u potpunosti. Takvu odluku Vlade i takvu odluku Ministarstva finansija moram da pozdravim kao predsednik Narodne seljačke stranke. Ovo je jedinstven slučaj da seljaci nisu na začelju, da su nekada i među prvima. Ovo je po prvi put, koliko ja znam, da se njima isplaćuju zaostale štete iz prethodnih godina, na kraju ove godine od uštede koju je Vlada napravila na raznim stavkama. Dakle, ovog puta smo imali priliku da zemljoradnici dobiju ono što im država duguje i što se prenosilo iz godine u godinu. Što se tiče budžeta za 2015. godinu, ja moram reći da je poljoprivreda dobila nešto manje, ali kada uzmemo ovaj iznos koji dobijamo kada se likvidiraju dugovi, mislim da smo negde otprilike dobili ono što smo dobijali prethodnih godina. Mi svi koji smo bili na odboru smatramo da na poljoprivredi ne treba štedeti. Međutim, vremena su takva da se negde moralo i uštedeti. S obzirom da se moralo štedeti, poljoprivredna gazdinstva koja su mala i srednja nisu na šteti. Dakle, ovog puta se favorizuju poljoprivredna gazdinstva ispod 20 hektara. Ako ima pravde i kada mora da se štedi, mislim da je to najbolja moguća stvar koja je u ovom trenutku mogla da se desi. Mislim da sa to malo novca moramo da favorizujemo poljoprivredu tako što ćemo podržavati stočarstvo, voćarstvo i povrtarstvo. Premije i subvencije nisu samo nagrade zemljoradnicima, one su nagrade i potrošačima i prerađivačima, da budu sigurni u sirovinu i da je dobiju po jeftinijoj ceni. Poljoprivredne subvencije utiču na konkurentnost, ne samo poljoprivrede, već i prerađivačke industrije. U okolini su one znatno veće. Ukoliko vam kažem da Hrvatska sa 1,3 miliona evra i sa 800 hiljada hektara zemljišta koje obrađuje, četiri puta manje nego Srbija, za direktne podsticaje izdvaja otprilike u našem novcu za oko 42 milijarde, a da je taj iznos u Srbiji 21 milijardu, iako se u Srbiji obrađuje četiri puta više zemljišta, dobija se dva puta manje. Dakle, to je po jedinici mera. Ako uzmemo hektar, to je osam puta. Znači, preti nam opasnost da zbog niskih carina konkurentnost naše poljoprivrede i prerađivačke industrije bude niža. Stoga, treba povesti računa i do dobijanja prava da učestvujemo u IPAR fondovima treba obratiti pažnju na član 41. SSP, po kome je moguće zaštiti našu poljoprivredu u ovakvim uslovima. Mislim da Ministarstvo poljoprivrede i Vlada rade na tome da se preduzmu mere zaštite, s obzirom da su naši podsticaji veoma niski, a da roba zbog sankcija između Rusije i Evrope dolazi na naše tržište po damping cenama i mislim da smo na dobrom putu da zajedno sa ministarstvima predočimo da je nužna primena 41. člana SSP, dakle, da se naša poljoprivredna proizvodnja na određen način zaštiti. Mislim da treba promeniti i Zakon o poljoprivrednom zemljištu i da Ministarstvu treba dati pravo da 140.000 hektara centralno izda iz Ministarstva, za potrebe 100.000 stočarstvo, 30.000 voćarstvo i 10.000 povrtarstvo. Mislim da, ako podignu od 10.000 hektara tipskih plastenika, možemo da napravimo proizvodnju koja će vredeti milijarde evra, a da pri tome zaposlimo od 60 do 100 hiljada radnika u unutrašnjosti i na selu, gde pitanje poljoprivrede nije samo pitanje poljoprivrede, već i opstanka, pitanje demografije, s obzirom na veliku starost, prosečnu starost seoskog stanovništva. Takođe, mislim da 30.000 hektara treba dati za tipske voćnjake, koji će biti najmoderniji, koji će donositi 30.000 evra po godini, posle pet godina, kada budu u punom rodu. Takođe i u stočarstvo 100.000 hektara. Na takav način ćemo doći do proizvodnje koja će bez prerade vredeti novih dve milijarde, a kroz preradu, pakovanje, sortiranje itd. napraviti dopunskih milijardu i po do dve. Na takav način će prihodi iz poljoprivrede i prehrambene industrije u narednih pet godina skočiti za četiri godine. Dakle, u ovom trenutku podsticaji idu u tom pravcu, ali oni u budućnosti treba da budu značajniji. Kada suzbijemo sivu ekonomiju, verujem da će ti podsticaji biti iz godine u godinu veći. S obzirom da se približavamo EU, s obzirom da smo se najverovatnije kvalifikovali za IPAR fondove, verujem da će to u budućnosti biti značajna podrška poljoprivredi, s obzirom da će nam EU iz predpristupnih fondova, ukoliko obezbedimo predfinansiranje za svaki projekat iz oblasti poljoprivrede, vraćati 50%. Dakle, ukoliko izvedemo projekte svake godine od 100 miliona evra, od EU ćemo dobijati 50 miliona evra nazad i to će biti značajnija podrška poljoprivredi nego što u ovom trenutku naše subvencije i podsticaji mogu da tome doprinesu. Ukoliko želimo da izvršimo neke reforme, moramo sići sa puta koji je bivši režim vodio, sa puta koji je vodio ni kuda,i zato smo stigli nikuda. Moramo preći na puta koji vodi nekuda, da bi stigli negde. Dakle, verujem da će Vlada zasukati, zavrnuti rukave, da neće kao neki bivši režimi, zavrtati građanima ruke. Verujem, da niko više u Srbiji ne misli danas da u bolje sutra mogu voditi oni koji su nas opljačkali juče. Mislim, da ko ide pravim putem, da će brzo dobiti saputnike. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Rističeviću. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi, a neka se pripremi narodni poslanik Arpad Fermond. Izvolite, gospodine Halimi.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, članovi Vlade, već osam godina učestvujem na raspravama o budžetu i rebalansima budžeta. Čitav ovaj period govorimo o kriznim merama i u finansijskom i u ekonomskom planu. Očigledno da ove godine su ove mere drastičnije, jer se direktno odražava smanjenje plata, penzija. Sigurno je, bez obzira na sve ove rasprave koje smo danas imali, interes svih da konačno ima uspeha u ovim merama, da se ne bi došlo do još teže i dramatičnije situacije. Ovde smo od ministra Vujovića čuli da ima pomaka, da ima oživljavanja proizvodnje, da se nezaposlenost smanjuje, na 17,6%. Sada je, po meni ovde, pitanje, koliko je to sporadično, a koliko je i u kojoj meri to sistemsko, da se tiče svih opština, da se tiče svih područja. Jer, u nerazvijenim područjima još se ne vidi, daleko smo od toga. U opštinama Preševo, Bujanovac, Medveđa, stopa nezaposlenosti je dostigla rekordnih 80%. Zatvorene su perspektive za normalan život. Ljudi odlaze. Čitave porodice nemaju ni jednog zaposlenog. Suočavaju se sa elementarnim, egzistencijalnim problemima. Za veliko čudo, čitavo ovo vreme, unazad 14 godina, Vlada ima koordinaciono telo za ovo područje. Ima program koji je u Vladi izglasan, tada i u Saveznoj i republičkoj o rešavanju krize na ovim područjima. Ali, od tri osnovna cilja, ona dva apsolutno su daleko od ostvarivanja. Niti se došlo do ekonomske revitalizacije, niti pa do integracija Albanaca u društveni, politički, ekonomski sistem države. Mi smo ovde imali dosta rasprava od poslanika skoro svih stranaka u smislu da treba ukinuti koordinaciono telo za ove opštine jer se time ove opštine privileguju, da su povlašćene. A situacija je obrnuta. Apsolutno tu nema nikakvog razgovora o nekim privilegijama, a zapravo, po meni, ne funkcioniše sistem tu. Rezultati pokazuju da tu elementarne stvari ne funkcionišu. Čim je stepen nezaposlenosti dostigao 80%. Šta se sada tu radi? Da bukvalno ove opštine ne mogu da konkurišu, obično se odbijaju kada se interesuju kod razvojnih fondova svih ministarstava, jer im se kaže – vi imate koordinaciono telo. Ovde sam više puta iznosio podatke da po stanovniku investicije u ovim opštinama, u ovom periodu funkcionisanja koordinacionog tela, su bilepet do šest puta niže od proseka investicija u državi. Znači, nema tu uopšte govora o nekoj privilegiji. Više je sada tu politička farsa. Pojam koordinacionog tela kod ljudi na tom području je identičan sa pojmom Potemkinovih sela, iz vremena carice Katarine u Rusiji. Samo se to koristi da bi se kazalo da se tu radi. Ove opštine imaju koordinaciono telo, pa su oni kao što rekoh, sa ovim smislom da su privilegovane, a situacija je obrnuta. Opštine Preševo i Bujanovac su na Koridoru 10. Na raskršću magistralnih puteva koji idu prema Kosovskom Pomoravlju, prema Gnjilanu, Prištini. To se ne koristi. Ovde više puta postavljam pitanje, zašto samo sa Makedonijom ne postoji, ne funkcionišu, ni ovim budžetom nisu predviđeni IPA programi. Sa svim drugim okolnim državama jesu, ali sa ne i sa Makedonijom. Razumem, sa Kosovom je politički problem. Iako smo mi još 2002, 2003. 2004, 205. godine, od Saveta Evrope imali jedan mini projekat te saradnje sa Gnjilanom, Kumanovom, Trgovište, Preševo, ali samo u kulturnom, obrazovnom pogledu, ali ne i ekonomskom. Tako da je, ovde po meni osnovno pitanje – ili će to koordinaciono telo za jednu vanrednu situaciju za ekstremno nerazvijeno područje raditi ono za šta je i formirano, za šta je i konstituisano ili da se ukine, i da se time više ne manipuliše i da se to stvarno ne stvori što sam maločas rekao, u Potemkinova sela. Hvala vam.
Hvala vam gospodine Halimi. Reč ima ministar u Vladi, gospođica Jadranka Joksimović. Izvolite.
Samo kratko, vezano za prekogranične programe. Mi smo za ovaj period IPA dva, inače upućujem vas poslaniče, sutra imamo javno slušanje u Narodnoj skupštini vezano za IPA dva, između ostalog i dakle prekogranične programe za period 2014. godine do 2020. godine. To je osam programa Mađarska – Srbija, Ruminija – Srbija, Bugarska – Srbija, Hrvatska – Srbija, Srbija – BiH, Srbija – Crna Gora, Jadransko-jonski transnacionalni program, transnacionalni program Dunav. Vi ste u pravu, sa Makedonijom, u ovom periodu nije definisan ali mogu da vam kažem da sam i sa ambasadorkom Makedonije u Beogradu razgovarala o tome i nadam se da ćemo uskoro imati jedan sastanak sa nacionalnim IPA koordinatorom Makedonije. Tako da u svakom slučaju, mi ćemo pokušati da nađemo neko rešenje. Razumem vašu primedbu ili konstataciju, ali ne bih se sada upuštala u detalje i zbog čega je došlo do toga. U svakom slučaju mi podržavamo prekograniče programe. To je značajno za regionalnu saradnju. Verujem da ćemo neki napredak ostvariti u narednom periodu. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Arpad Fremond, a neka se pripremi narodni poslanik Đorđe Stojšić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovano predsedništvo, gospodine premijeru, poštovani ministri, ministri saradnici, dame i gospodo narodni poslanici, narodni poslanik Zolatan Pek iz poslaničke grupe SVM kao naš ovlašćeni predstavnik je izneo naše stavove o predlozima zakona koji se nalaze na dnevnom redu. U svom izlaganju želim da se fokusiram na predlog izmena i dopuna Zakon o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Poslanička grupa SVM je na početku 2013. godine pozdravila odluku o donošenju ovog zakona, jer znamo svi dobro šta je bilo sve prethodnih godina u vezi subvencija. Imali smo uredbe i naši proizvođači nisu znali šta ih čeka u narednoj godini. Zbog toga je bilo izuzetno važno donošenje ovog zakona. To je bilo prvenstveno važno za naše proizvođače, a kroz ovaj zakon je i država konačno uobličila transparentnu politiku podsticaja u poljoprivredi. Strateški je jako važno da imamo predvidljivost u poljoprivrednoj proizvodnji. Zakonom o podsticaju u poljoprivredi i ruralnom razvoju, stvorila se stabilna, dugoročna i predvidiva poljoprivredna politika. Nadali smo se da donošenjem jednog takvog važnog zakona neće se agrarna politika često menjati. Međutim, zbog situacije u kojoj se država nalazi, došlo je do izmene i dopune ovog zakona, kako stoji u obrazloženju – donošenje ovog zakona proizilazi iz potrebe za unapređenjem osnovnih elemenata poljoprivredne politike i politike ruralnog razvoja, u skladu sa promenama ekonomskog i tržišnog ambijenta izazvanih posledicama globalne ekonomske krize u proteklih nekoliko godina. Ono što je najveća novina da ovaj zakon stavlja u fokus i poljoprivredna gazdinstva koja koriste do 20 hektara obradivog poljoprivrednog zemljišta, što predstavlja najbrojniju kategoriju gazdinstava i da država u budućnosti neće da daje podsticaje ni za državno zemljište. Nadamo se da će ovakav način usmeravanja mera poljoprivredne politike pružati mogućnost za unapređenje biljne proizvodnje za manja gazdinstva, uz istovremeno stvaranje mogućnosti za unapređenje stočarske proizvodnje kroz uvođenje mera podsticaja za dodatne kategorije životinja. Siguran sam da je odluka o izmeni bila teška i iskreno se nadam da ubuduće može sve da se vrati na staro – da se povećaju subvencije po hektaru i da se povećaju sredstva za podsticaje, jer ako želimo da naši proizvođači budu konkurentni na tržištu EU, odnosno da se takmiče sa proizvođačima iz EU, to će biti neophodno. Za nas poslanike Saveza vojvođanskih Mađara je od izuzetnog značaja da će iznosi izdvojeni za poljoprivredu postati najmanje 5% od prihodne strane nacionalnog budžeta. Pozitivno je i to da se ovim zakonom proširuje opseg mera u oblasti stočarske proizvodnje, s obzirom da se u okviru podsticaja za stočarsku proizvodnju uvode nove mere i to: podsticaj za kvalitetne priplodne tovne krave i podsticaji za tov jaradi, čime se jača podrška stočarskoj proizvodnji. Međutim, pored pozitivnih stvari, imamo jedan ozbiljan prigovor na Predlog zakona. Na početku 2013. godine mi, poslanici Saveza vojvođanskih Mađara smo amandmanom tražili da se propiše mogućnost Autonomnoj pokrajini i lokalnim samoupravama da mogu da utvrđuju i druge mere podrške za sprovođenje poljoprivredne politike, a ne samo za kreditnu podršku. Naš predlog tadašnji ministar poljoprivrede iz redova SNS, gospodin Goran Knežević, je prihvatio i taj amandman je postao sastavni deo i danas važećeg zakona. Međutim, nažalost, ovim predlogom je predviđeno da se član 13. zakona menja, a to utiče i na naš prihvaćeni amandman. Mi poslanici Saveza vojvođanskih Mađara protivimo se tome. S obzirom da se u ovom članu radi o sredstvima AP i lokalne samouprave koji imaju prihode od zakupa državnog poljoprivrednog zemljišta, uz uslov da su mere u saglasnosti sa agrarnom politikom države, tražimo da nadležnosti ostanu. Ono čime nismo zadovoljni je to što ponuđeni tekst zakona ne sadrži u potpunosti rešenja prema kojima bi pokrajina ili lokalne samouprave mogle da obezbede sredstva za gazdinstva i što će sistem podsticaja biti centralizovan. Ono što stvara problem je da organi AP Vojvodine, kao i brojne lokalne samouprave, imaju različite programe podrške poljoprivrednim proizvođačima koje bi želeli da nastave i u daljem periodu. Stoga smatramo da i u budućem periodu treba omogućiti svim nadležnim organima da ukoliko žele da pomažu poljoprivrednike, to mogu da urade kako na pokrajinskom tako i na lokalnom nivou. Želimo da se i dalje daju podsticaji, pored navedenih u Predlogu zakona, na primer, i za sufinansiranje kamata za poljoprivredne kredite, repromaterijal, kupovinu poljoprivredne mehanizacije, mašina u stočarstvu, voćarstvu i povrtarstvu, kupovinu stoke i veterinarskih usluga. Ne želimo da se paralelno finansiraju poljoprivredni proizvođači nego želimo da se omogući da poljoprivrednici koji gazduju da dobiju ta sredstva od lokalne samouprave. Inače, ja, koji dolazim iz opštine Bačke Topole, treba da napomenem da u opštini Bačka Topola imamo Fond za razvoj poljoprivrede već više godina unazad. Imamo razne programe, naravno, u skladu sa programima Ministarstva poljoprivrede. Znači, dobijamo uvek saglasnost na te programe i ti programi su izuzetno značajni za naše poljoprivredne proizvođače u opštini. Strateški je jako važno da te programe nastavimo i u budućem periodu. Nadam se da ćete imati razumevanja za ovaj problem i očekujem od Vlade Republike Srbije da prihvati ovaj naš amandman. Što se tiče predloga zakona i ostalih akata koji se nalaze na dnevnom redu, poslanička grupa Saveza vojvođanskih Mađara će podržati ove predloge. Međutim, još jednom apelujem na Vladu Republike Srbije da prihvati i naše amandmane, kroz koje želimo samo da poboljšamo predloge tih zakona. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Fremond. Reč ima narodna poslanica Dubravka Filipovski. Izvolite.
Gospodine predsedniče Vlade, uvaženi ministri, kolege i koleginice narodni poslanici, ostaje gorčina posle teških reči koje su neke kolege izgovorile u ovom visokom domu, koji se uvek i u svakom trenutku mora poštovati. Uvek se pred raspravu o budžetu može postaviti pitanje da li je on mogao da bude bolji i da li je on dovoljno dobar, dovoljno socijalno prijemčiv za građane Srbije, ali se to uvek mora iznositi činjenicama i argumentima. Po mom mišljenju, ovaj budžet pokazuje realnost u kojoj se Srbija nalazi i to na jedan veoma transparentan način. U njemu su prepoznati ključni problemi sa kojima se Srbija suočava, ali su ponuđeni i jasni i hrabri odgovori koji sa predlogom ovog programskog budžeta predstavljaju trogodišnji program finansijske konsolidacije. Zakon o budžetu uvek govori o ekonomskoj politici Vlade u narednoj godini. Ja bih izdvojila samo tri, za mene veoma važna, cilja ovog budžeta. Prvi je konsolidacija budžetskih rashoda. Drugi je nastavak restruktuiranja i privatizacije državnih preduzeća i treći – sprovođenje strukturnih reformi. Cilj strukturnih reformi je da se uspostavi poslovno okruženje koje će omogućiti porast domaćih i stranih investicija i stvaranje uslova za novo zapošljavanje, zapošljavanje pre svega mladih ljudi. Cena koju plaćamo jeste velika, ali ako reforme budemo odlagali, cena će biti još veća. Šta je naš cilj? Naš cilj je da ne budemo izdržavana zemlja, već zemlja koja može sama da zaradi svoj novac. Mnoge zemlje u ekonomskoj krizi nekoliko godina pre nas su prepoznale ove probleme i preduzele su slične mere koje mi preduzimamo danas. Premijer je pomenuo Estoniju, a ja ću spomenuti Litvaniju. Rezultati i parametri i u Litvaniji i u Estoniji i u Rumuniji i Portugaliji su danas mnogo bolji. Budžet za 2015. godinu prvi put na rashodnoj strani uključuje rashode koji su do sada knjiženi ispod crte. To znači da će se u budžetu ubuduće videti koliko se troši na otplatu kredita koje su uzele „Železnice“, „Srbijagas“, „Galenika“. Na prihodnoj strani najviše se novca očekuje od poreza, i to od PDV-a i akciza. Ohrabruju podaci koje je izneo premijer da je uplata po osnovu poreza povećana, što govori o finansijskoj disciplini. Dakle, nema povlašćenih naplata poreza, zakon je isti za sve i on se mora poštovati. Na sivu ekonomiju odlazi mnogo bruto nacionalnog dohotka, neke su procene ekonomista i do 30%, ali ohrabruje sastanak koji je nedavno bio u Vladi i mere koje će se u 2015. godini preduzeti i na smanjenju budžeta. Ja lično a i moje kolege iz NS očekuju da se kroz sistem platnih razreda reši sistem pravičnih zarada u Srbiji, a to je prilika i za radnike u prosveti i zdravstvu. U Srbiji postoji 900 koeficijenata, nekoliko desetina osnovica, mnogo je nelogičnosti. U narednom periodu je važno da imamo jasne kriterijume i za transfere budžeta u lokalne samouprave, da imamo rodne indikatore. Mislim da je još potrebno u upravljanju ljudskim resursima uvesti ocenu učinka i stvaranje dodatne vrednosti u javnom sektoru, kao što je to bilo do sada i u privatnom sektoru. Moram da spomenem jednu analizu Svetske banke po kojoj je produktivnost naše radne snage na nivou od nekih 40% i to je jedan od glavnih razloga što nemamo nivo konkurentnosti, čak i na regionalnom nivou, da bi mogli da postanemo izvozno orijentisana zemlja u punom kapacitetu. Tu mislim da imamo prostora da kroz saradnju sa kompanijama koje sa novim investicijama dovode i novi menadžment, inženjering nove tehnologije, napravimo svoju konkurentnost i baziramo je na kreativnoj ekonomiji. Moram ovom prilikom da spomenem još jednom da imamo jako mnogo agencija. U raspravi o rebalansu, gospodin premijer je rekao da su one nedodirljive, ali sam sigurna da ćete vi i ministri u Vladi Republike Srbije u narednom periodu imati snage da se suočite i sa ovim problemom. U svakom slučaju, poslanička Nove Srbije će u danu za glasanje podržati Zakon o budžetu.
Zahvaljujem se gospođo Filipovski. Reč ima predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić. Izvolite gospodine Vučiću.
Pošto kod nas u Srbiji obično postoji običaj da odgovarate ili da ulazite u političke rasprave i sukobe, a da ne komentarišete ono što kažu oni koji nisu zlonamerni, pokušaću da napravim izuzetak u zahvalnosti gospodu Arpadu Fremondu i vama, mislim da ste nekoliko tema pokrenuli koje su veoma važne. Dakle, pošto ljudi govore, ljudi koji su dobronamerni, i uvek je moguće pronaći nove izvore ušteda, uvek nove razdele u kojima možete da potrošite manje. Mi smo, recimo oko službenih automobila za koje su mi se svi smejali, uspeli da danas imamo oko 1.600 automobila ostavljenih po strani i videli ste koliko smo dobro očuvanih automobila mogli da upotrebimo za samit 16 plus jedan za naše goste, koje niko do naših ljudi ovde nije koristio. Međutim, tri problema koje ste istakli, ja bih o njima govorio sa posebnom pažnjom. To jeste privatizacija ovih 502 preduzeća sa posebnim osvrtom na 160 preduzeća u restrukturiranju, govoriću i koja su to i da bi ljudi razumeli o čemu se tu tačno radi i problem nezaposlenosti kod mladih ljudi, a onda ću se osvrnuti još jedanput na agencije, na rezultate koje smo posle poplave postigli i na još neke stvari. Dakle, suština svega što radimo i to nisam krio nijednog trenutka, i zato sam negde rekao da bih, da je moj san, da jednoga dana i kada izgubimo izbore neko kaže – tako je i Šreder u Nemačkoj radio, pa i danas izvlače plodove njegovog rada. Mi radimo to zbog, pre svega, mladih ljudi zbog generacija koje su pred nama, da to nismo sada uradili, pitanje je da li bi i kada neko to mogao da napravi. Svoj mandat i veliko poverenje naroda koje bismo imali još mnogo veće da smo se bavili ogovaranjem naših političkih protivnika a ne teškim radom i donošenjem najtežih mogućih mera, mislim da bi nam omogućilo još značajno veću popularnost. Međutim, naš izbor je bio upravo taj da uđemo u te teške mere da bismo mladim ljudima omogućili posao i omogućili budućnost. Kada kažem posao, ja ne mislim na radno mesto i hoću da to podvučem, jer ovo što večeras govorim mislim da je od velikog značaja za naše drugačije ponašanje u budućnosti, zato što kod nas se obično tražilo radno mesto, da mene neko plati a da li ću ja da radim to je već druga stvar. Svi to dobro znate i svi smo toga svedoci, ali ako je u pitanju neko naš, bilo da je rođak, bilo da je prijatelj, onda smo preko toga mogli da prelazimo. Plašim se da više nemamo vremena i mogućnosti za to. Zato sam zadovoljan, čak i večeras, ma koliko grešili što ima više ministara nego opozicionih poslanika, jer je i to dobro da ljudi vide u Srbiji ko se kako odnosi prema radu i ko se kako odnosi prema našoj budućnosti, pa čak i prema ovom budžetu. Oko privatizacije, mi danas pokušavamo da izvedemo ono što, da pronađemo kupca za ono što je u najvećem delu ili uništeno ili u ogromnim dugovima. Dakle, mi nemamo ništa što je naša srebrnina, a što treba da prodamo. Kada govorite o velikim poljoprivrednim kombinatima za koje ćete reći – tu je naša zemlja, jeste i ogromni gubici, sve su gubici od 10 do 200 miliona evra. Nemamo ništa što je čisto. Nemamo ništa što je profitabilno. Od onog divnog PIK-a Bečej, a podsetiću vas u Bečeju je nekad postojao i „Fadip“ i „Flora“, naravno i „Soja“ je radila, sve je radilo do toga da je negde na kraju pogrešnom privatizacijom i lopovlukom sve uništeno. Neko to danas mora da popravlja. Da li će svi ljudi da budu zadovoljni? Ljudi moraju da razumeju da mi danas treba da izvučemo za našu zemlju najviše što možemo i ono što neretko koristimo, da izgubimo najmanje što moramo, kao i u nekim drugim spoljnopolitičkim stvarima. Oko preduzeća u restrukturiranju, tu imamo deo preduzeća koji više nemaju nikakve zaposlene i kada govorite, pošto su naše novine prepune informacija, ne valja nam hleb, ne valja nam voda, ne valja nam ništa, naravno da nam je dobar i hleb, naravno da nam je dobra i voda. Imamo struje procentualno više nego što ima Nemačka i Amerika u odnosu prema broju stanovnika, tek toliko da znate, samo što niko neće da kaže, čestitamo tim ljudima koji su se pentrali na onih 20 metara a ja sam ih bar trojicu pozvao telefonom u 11 uveče da im se zahvalim što su se borili da ona naša sirotinja dobije na istoku Srbije struju u nemogućim uslovima. To u Americi stoji po mesec dana pa ne dobiju. U Sloveniji, jedna Postojna, grad, dve nedelje nije imao struju. U jednoj Sloveniji, zemlji EU, dve nedelje nije bilo struje, ali nije bilo takvih napada na radnike koji su se vredno borili i koji su se borili da ti ljudi dobiju. Ko danas u Srbiji nema struju, bili smo suočeni sa najtežim poplavama. Bili smo suočeni sa rušenjem celog našeg sistema, od Tenta u Obrenovcu do Zapadne Tamnave koja je poplavljena. Sve smo uspeli da rešimo, sve smo uspeli da napravimo ali nema lepe reči za te ljude, nema kod nas lepe reči ni za šta zato što mi sada kad govorimo o privatizaciji ovih preduzeća, mi pokušavamo da pronađemo, da iscedimo nešto iz suve drenovine. Nema nikoga Dubravka ko je zainteresovan za FAP. Ne postoji taj. Ako ima bilo ko od vas ko zna nekoga ko je zainteresovan za FAP, kažite mi ga odmah. Mi smo uspeli da pronađemo Finsku kompaniju Sisu, nema ga. Neće niko ljudi, neće niko. Kažete – pa što ste preuzeli dugove? Pokažite mi tog koji bi da prihvati da preuzme neko preduzeće sa 300 miliona evra duga. Šta pričate ljudi, o čemu se radi? To u našoj zemlji kao da smo se vratili u šezdesetu godinu, mi ne poznajemo tržišnu ekonomiju. Kod nas oni koji su najkrupniji kapitalisti ili tajkuni, u svojim medijima podržavaju radničko samoupravljanje, u pravom smislu te reči. Neću u tome da učestvujem, mislim daj e to propao sistem, da je to sistem koji je razorio našu zemlju, koji je razorio naše umove, da je to sistem koji nas je napravio lenjim, da je to sistem koji je uništio našu budućnost. To najbolji si, najpoželjniji, super je zato što sam izašao na ulicu da se bunim. Ja se ne bunim Nisam išao na more, nisam išao i neću ići na zimovanje, ni jedan dan. Super, uživajte, radite i samo se bunite protiv nečega. Šta je rezultat? Ništa. Dakle, mi u okviru te 502 privatizacije očekujemo da barem tri petine uspemo da nađemo nekog vlasnika, ali da znate da od tih 502 da za pet nađemo pravog kupca,ada isključimo Galeniku i PKB, za pet da nađemo, nije malo. Od ovih 170 ni je dan slučaj nije rešen u prethodnih 14 godina, ni jedan. Mi isplaćujemo plate koje svi traže od nas da isplaćujemo za ljude koji nisu ušli u fabriku po godinu dana i svi to znate i svi se pravite da to ne znate. Niko ne pita ljude – čekajte bre, pa zašto to radite i sada vam kažem to jednom mora da se prekine i zato ćemo da uzmemo otpremnine da rešimo to tamo gde nemamo rešenje. Tamo gde imamo rešenje da ta fabrika, da ta firma posluje u skladu sa tržišnim uslovima. To je ekonomija budućnosti. To je jedina ekonomija koja ima šansu za uspeh. To je jedina ekonomija u kojoj nešto možemo da napravimo. Druga ekonomija ne postoji. Ovo sve drugo bih nazvao ekonomijom laži. To zaposli mi snaju, zaposli mi šurnjaju, zaposli strica, može država sve iz ćupa, pa nije država ćup u kojem ima, pa izvuci i svi imaju rešenje i svi ga znaju i zato ne retko kažu – ukinite agencije, povećajte nam plate. Ljudi, mi da dirnemo u neke od te dve, tri agencije, ovde biste nas razapeli na krst i rekli – nemojte, buni se cela međunarodna zajednica. Pa, samo da nekim od onih nezavisnih tela da pipnemo platu sa 300.000 dinara, a imaju tri puta veću platu nego što imam ja, rekli biste – nemojte, ne smete u to da dirate. Dokle više to licemerje? Dokle više? Čemu to licemerje - ne možemo da ukidamo, ne da nam, s jedne strane Evropa, ovo drugo vam ne daju svi silni za ljudska prava i za šta hoćete i sve to dobro znate, a i tu nema para. Rekli su mi - ukinite plaćanja za upravne odbore. Negde možemo, negde ne možemo. Da li znate kolika je ukupna ušteda? Četiri do pet miliona evra, a nama treba da uštedimo 550 do 600 miliona evra. Zato sam govorio danas koliko nam je važno to i koliko smo se radovali što smo u prethodna tri meseca videli porast akciza za cigarete, porast akciza za naftu, bez obzira na smanjenje cene benzina i naftnih derivata i što smo imali ozbiljan porast naplate PDV-a i zbog finansijske discipline, ali i zbog još jedne stvari koju nemojte da smetnete sa uma, koja će pokazati rezultate u 2016. godini, ali već vidim i u 2015. godini. Mi smo imali jedan čudan sistem gde nam se to videlo na početku godine. Uz poplave, gde smo imali bukvalno katastrofu do avgusta meseca, imali smo sistem u kojem su tajkuni, kako god ih nazovete, nije važno, biznismeni, kontraverzni biznismeni, nije bitno, neki ljudi uzimali iz banaka po 100 miliona evra na godišnjem nivou, onda vam oni kroz PDV vrate 30 miliona evra i ovi koji u našem Ministarstvu finansija rade analizu PDV-a kažu vam – imamo sad problema, te dve kompanije, one neće više moći da uplaćuju PDV, pošto su u problemima, jer više ne postoje banke od kojih mogu tako da kradu pare, a vi onda kažete – pa, čekajte, šta da radimo, a oni kažu - hajde da ih spasemo malo, da nam uplate neki PDV i tako smo mi spašavali iz meseca u mesec na neke načine i samo doprinosili našim većim gubicima, glavobolji Vujovivićevoj, glavobolji Jorgovankinoj i svih drugih, zato što nikada nismo hteli zdrav sistem da napravimo. Ono što ne prođe na tržištu, nije prošlo, tačka. Sada hoćemo i pravimo zdrav sistem, pravimo ono što može da ostane i ono što može da opstane. Ono što nije za tržište nemojte da ga na silu ostavljamo. Jedna od reformi koju sam predlagao, koju nisam u stanju da provedem, sad vam kažem, nisam u stanju, molio sam vas sve za pomoć i podršku, tražio sam od svih pomoć i podršku da se privatizuju srpski klubovi, da nam to ne služi za pranje para i da nam se mafijaši tuku, pre svega u fudbalu, da ne pričam o drugim sportovima, i koliko će država da da ovome, pa da da onome, pa da li je ovo jedno javno preduzeće dalo ovome, a da li je dalo drugome. Zašto je to tako? Zato što niko neće da imamo transparentne finansije, zato što niko neće da prihvati da se to privatizuje, zato što svi živimo u 1960. godini, u radničkom samoupravljanju, gde mi mislimo svi da nam pripada „Crvena zvezda“ i „Partizan“, nemoj da nam pripada, nađite bilo koga da mu pripada i jedno i drugo, samo neka plaća poreze državi, neka izvuče iz bule te klubove i neka to urade. Ne možemo to da provedemo. Ne možemo, jer kad ja ovo izgovorim, ja znam da me sutra na stadionu čekaju i povici i transparenti zbog toga što sam tražio privatizaciju, što je jedino zdrav sistem. Zato su „Real Madrid“, „Čelzi“ i ne znam koji klubovi mnogo jači od svih naših. Ne može. To u Srbiji ne može. Ne možete to da izvedete zato što sve što je zdravo i sve što je uspešno – nemoj to da radiš. Zauzeli su radnici upravnu zgradu, ne može vlasnik da odlučuje ko će da bude direktor? Ljudi, 2014. godina, decembar mesec. Sada će 2015. godina. Kod svih nas na podršku nailazi radničko samoupravljanje. Molim vas, zapitajte dokle smo stigli. To podržavaju svi mediji u ovoj zemlji, od RTS-a do svake druge privatne televizije koju drže kapitalisti i koji nikome ne daju da im se meša u to i ni jednog radnika ne pitaju koga će da postave za direktora i ne znate da li da se smejete ili da plačete, ne znate šta da radite zato što to više nikakvog smisla nema. Mučeni Bata Gašić treba da se plaši da li će da postavi ovog ili onog direktora, a država je vlasnik 100%, ljudi, a oni najveći poreski dužnici u celoj Srbiji, naravno, iz nekih prethodnih vremena. Ubedljivo najveći. Ako to kažete, bićete stavljeni na stub srama. Ako im kažete istinu, ako svima kažete istinu i svi znate da sam u pravu, i na jednoj i na drugoj strani, ma koliko procenata bilo ko da ima ovde, svi mislite isto, samo što niko neće da kaže jer treba neko ko će da plati za sve i ko će da bude kriv za sve, a najkrivlji je onaj koji ljudima govori istinu. Nemamo od tih agencija, Dubravka, dovoljno novca da izvučemo. Nema ih. Nije niko od nas lud. Lakše bi nam bilo da ovo ne radimo na ovako težak način. Znači, to radimo zato što ne postoji drugi način i zato što znamo da ako, ponavljam to ljudima u Srbiji, MMF kaže, ko je vrlo konzervativna institucija, koji nam ne računa rast, ukoliko „Železara“ bude radila sa obe visoke peći, a kažem vam, radiće obe visoke peći, to nam za 1,3% čak povećava GDP. Dakle, oni to nisu uračunali. Oni vam kažu - 2015. godine vam je minus 0,5%, 2016. godine vam je plus 1,5%, 2017. godine više od 2%. Dakle, oni vam govore - imaćete stabilan rast, stabilno smanjenje fiskalnog deficita i stabilno smanjenje javnog duga od kraja 2016. godine, za koji nismo ni krivi, ni dužni, ni luk jeli, ni luk mirisali. Ove godine moramo da isplatimo milijardu i 300 miliona evra samo na kamate, ljudi, a uzimali smo kredite po 7,8%,kratkoročne kredite na pet godina 2008. i 2009. godine po 7,8%. Pa, ko će to da vrati? Pa, ljudi, neko se bavi poslom u ovoj zemlji. Koja je to firma? Koja to država može da vrati? Mi to moramo da vratimo. Podsećam vas, ljudi, Beograd je 2013. godine je imao deficit 20,25%. Govorim vam o konsolidovanom budžetu grada zajedno sa javnim preduzećima. Ljudi, znate li šta je to? Molim vas, razmislite, 20,25%. Pa, mi smo lagali sebe, isplaćivali lažne penzije ljudima da bismo dobijali glasove, iz gradskog i iz opštinskog budžeta. Pa, ljudi, vi niste normalni da se tako nešto uradi. To je nemoguće da nekome padne na pamet da tako nešto radi. Izvinjavam se, nisam se nikome „ad personam“ obraćao. I na mene se odnosi, kao i na svakog drugog. Hoću da vam kažem to je takva razina i razmera katastrofe da to ljudi u Srbiji moraju da znaju. Došli smo ovde pred vas i rebalansom budžeta se hvalimo. Kažemo vam – ljudi, valjda ćete ovo da pozdravite, rebalansom budžeta uštedeli smo 300 do 350 miliona evra. Dakle, 300 do 350 miliona evra vam govorim da smo manje potrošili od onoga što smo vam pre tri ili četiri meseca rekli da ćemo da potrošimo. Ne valja. Ne valja ništa. Šta god da uradite, ne valja. Kad potrošite mnogo, ovi su ludi, ovi nam povećavaju deficit i dug. Kad potrošite malo, ne valja ni to. Čekajte, pa šta valja u ovoj zemlji? Šta je to dobro? Za šta se to vredi boriti? Koja je to vrednost? Da li je to marljivost, da li je to poštenje, da li je tonapredak zemlje? Da li to treba da se ne radujemo otvaranju mosta? Da li to treba da se ne radujemo otvaranju topionice sutra u Boru? Pa, srcemi igra koliko se radujem otvaranju topionice, jer ste svi znali da je to bilo Potemkinovo selo za koje smo negde mislili da se nikada neće završiti. Sutra otvaramo to Potemkinovo selo u Boru. Završili smo za nekoliko poslednjih meseci. Našli smonovac, uložili, prihvatili da deficit bude veći da bismo ne samo zbog Borana, ne samo zbog ljudi iz Borskog okruga, već zbog cele Srbije to mogli da napravimo, jer to nam diže i BDP i to diže sve ono što mi radimo u ovoj zemlji. To reindustrijalizuje našu zemlju, kao i železara. To je ono što možemo da uradimo. Oko poljoprivrede, ne možemo da bacamo novac na određene stvari. Ja znam da će tu da bude problema, a znam da vi, gospodine Fremond, to odlično znate. Mi smo do sada davali, jer to je neko doneo odluku kad su mu bili potrebni glasovi i kada je trebalo da se, pod znacima navoda, kupuju glasovi, da se ubede ljudi, eto dobro ste prošli na taj način, evo vam državna zemlja i on uzme državnu zemlju koju plati 110 evra i mi mu damo sutradan subvenciju od 110 evra, a on to onda ni ne obrađuje, nego izdaje u podzakup stvarnim seljacima koji njemu tu cenu plate i onda on niti je šta radio, niti bilo šta drugo, tu državnu subvenciju uzeo za sebe. I onda vam se skupe, jer to vam je skup obično najmoćnijih ljudi, obično najvećih tajkuna, ne pričam o izuzecima, dođu - e sad ćemo mi ispred Vlade da se skupimo, sa tim ste se i vi suočavali i za razliku od drugih, ako se sećate, gospodine Petroviću, ja sam vam rekao i izvinio vam se, da li je tako bilo, i izvinio vam se, posle, a vidite, ni danas mi nije teško da to kažem i rekao da ste za zakon koji ste predlagali bili u pravu. Da li je tako bilo? Dakle, kao što vidite, meni nije teško svoju grešku da priznam, ali mi više da bacamo pare onima koji ih imaju najviše nemamo. Hoćemo da imamo poljoprivredu zasnovanu na tržištu, da ona bude što uspešnija, u našu zemlju donosimo Klemensa Teniza, najvećeg privatnog evropskog proizvođača mesa, koji će da radi sa našim proizvođačima, odgajivačima svinja, pre svega, dovodimo Kremonini, zajedno sa arapskim kompanijama, to je najmoćnija italijanska i evropska kompanija za odgajivanje goveda i za preradu junećeg, telećeg i ostalog mesa. Dovodimo ih i oni će verovatno na Pešteru najviše ljude da angažuju i pokušaćemo da podignemo, pre svega, stočarsku industriju i više ćemo u budućnosti da pomažemo stočarstvo, nego što ćemo da pomažemo pšenica, repa, pšenica, pšenica, repa, pšenica, pa posle pet godina ispošćena zemlja itd. Oni koji moraju da rade 365 dana u godini, njih ćemo najviše da pomažemo. Pomagaćemo najvrednije ljude. Hvala, Milija, na aplauzu, aplaudirao je Milija koji se diči time da je čovekseljak iz Svrljiga, hvali se time, ali on dobro zna o čemu govorim. To je ono na šta će Vlada da stavi poseban akcenat. To je ono gde mi možemo da podstaknemo celu našu privredu i te rezultate ćete videti već u 2015. godini. Kao što vidite, polako nam dolaze stvari koje smo radili, od Frezenijusa, PKC-a, mosta, topionice, sledi Železara, sledi FAP, slede mnoge druge stvari, dakle, sledi nam azotara. Moramo pre 1. marta da je završimo, moramo MSK da završimo pre 1. marta, petrohemiju, iako je to veoma teško, jer bez investicije od 150 miliona u fabriku Polupropilena, mi ne možemo ništa da uradimo u petrohemiji. Ako to budemo uspeli da nađemo, mi smo naše probleme rešili. Onda nam više neće biti problem onih 7 i 11% u udelu BDP-a za plate i penzije, onda mi možemo da donosimo odluku šta ćemo da radimo. Ali, za to je potrebno jedinstvo i razumevanje ljudi. Za to je potrebno da ljudi shvataju za šta se to borimo i kakvu to zemlju hoćemo, a ne zemlju licemerja u kojoj kad nešto kažemo Toma Nikolić i ja, a nije primereno, onda se to vrti kao glavna vest na svim televizijama, a kada predsedavajućeg u Narodnoj skupštini nazovu „stoko jedna“, onda kažu – ne zna se ko je to rekao.Kao da smo svi gluvi, glupi i pomalo ludi. Ali, to je ta vrsta licemerja koja nas prati i koju ćemo morati zajednički da pobedimo i moraćemo da pobedimo i zato što od našeg uspeha zavisi budućnost ove zemlje i to vam danas kažu i Rusi i Amerikanci i Nemci i cela EU, to vam kaže i MMF i Svetska banka i IBRD i EIB i svi ostali. Ja vas samo molim da razumete da niko nema nikoga u nekoj od tih agencija. Naprotiv, tamo su uglavnom ljudi koji su najvećim delom ili protiv nas, kojima je posao otprilike da budu protiv nas. Šta god da uradimo, njihov je posao da budu protiv nas, ali kad im dirnete u platu, strašno su alergični. Kad im dirnete u 300.000 dinara, to je strašno teško što ste im dirnuli u 300.000 dinara, zato što su oni bogom dani da imaju 300.000 dinara, a ti neki Vučiću, i svi vi ostali koji imate 100.000 dinara, vi ste zlikovci, pa treba da ostanete na tome. To što radite malo više i što imate odgovornost neuporedivo veću, koga to briga za sve. Samo vas hoću da zamolim da razumete da je suština svega ovoga o čemu govorim da mladi ljudi dobiju posao, da njima obezbedimo šansu. Naći ćemo načina, o tome sam sa ministrom finansija razgovarao, da krenemo sa ozbiljnom start-ap podrškom i to ćemo da uradimo, sad da vam otkrijem, iz privatizacionih prihoda, jer nam je to of-balans, to nam je ispod linije. Primetili ste da mi u budžetu nismo uračunali nijedan privatizacioni prihod, ni od „Telekoma“, ni od „Galenike“, ni od „PKB“, ni od jednog preduzeća, a biće ga. Taj novac ćemo pola odmah da vraćamo stare dugove, a pola idemo na velike investicione projekte, Beograd-Budimpešta, idemo na ono gde može odmah da se vidi kroz start-ap kredite kako da se podstakne preduzetništvo kod mladih ljudi, kako da se podstakne zapošljavanje ljudi, dodatno. Uzgred, nisam vam rekao da je najniža stopa nezaposlenosti u poslednjih pet godina trenutno u Srbiji, na 17,6%. Verujem da je to mnogo, da je to i dalje veoma loš rezultat, ali nemojte da smetnete s uma da smo nasledili rezultat od 26,7%. Znam da je teško priznati nekom drugom da je negde u nekoj sferi određeni rezultat napravio, ali ovde smo napravili. Ono gde jeste problem, problem je u tome što to nije rezultat pre svega ili ne samo otvaranja novih pogona, proizvodnih, grinfild ili braunfild investicija, već je dobrim delom to rezultat poboljšane discipline, rada inspektora, rada mnogo većeg nego što je to bio slučaj ranije, dakle, značajnije discipline, ali i to je veoma važno za radnike, jer ti radnici danas imaju i svoje socijalno i zdravstveno osiguranje, osećaju se sigurnije, osećaju se bezbednije. Da vas podsetim samo da su nam pričali, kada smo govorili o Zakonu o radu, da ćemo da imamo 300.000 novih nezaposlenih, pa vas pitam sad – a gde je tih 300.000 novih nezaposlenih? Mi se ponosimo tim zakonom i ceo svet nas hvali zbog toga, ceo svet i oni koji su nas kritikovali, pošto nemaju čime drugo da se pohvale, kada odu u inostranstvo uglavnom se hvale tim zakonom, pa nas kritikuju za neke druge stvari. Još jedanput ću da vam se zahvalim na dobroj veri i na dobroj nameri da nam pomognete. Molim vas da se dodatno uključite u taj rad i da samo razumete da mi četiri meseca bukvalno na ovome radimo sa MMF-om. Mi smo ovaj budžet doneli sa MMF-om. To su valjda ljudi koji znaju bolje finansije nego mi. Zajednički smo ga doneli. Onog sekunda kada ga budete ovde usvojili, izaći će vam pisano saopštenje MMF-a o podršci reformama, o podršci budžetu i svemu drugom. Pitajte bilo kojeg stranog investitora šta je to prvo što vas pitaju? To je makroekonomska stabilnost i sigurnost – imate li aranžman sa MMF-om ili ga nemate? Hvala još jednom i želim da nam još jače i snažnije pomognete u obavljanju ovog posla. Hvala.
Zahvaljujem predsedniku Vlade. Reč ima ministar Aleksandar Vulin.
Javljam se zato što ste postavili pitanje – da li je budžet mogao da bude socijalniji, da li je mogao više da vodi računa o socijalno ugroženim kategorijama? Pre nego što na to odgovorim, da vam kažem oko Zakona o radu. Sećate se, ne samo da su najavljena masovna otpuštanja, nego je najavljeno da ćemo imati, kako se tada zvalo, ekonomiju na određeno vreme, da će svi radnici biti prijavljeni na određeno vreme, jer smo produžili mogućnost rada na određeno vreme? Statistike kažu da se čak povećao broj zaposlenih na neodređeno vreme zato što zakon daje sigurnost, daje mogućnost i poslodavcu i zaposlenom da zna koje su njegove obaveze i u jednom i u drugom smeru i onda nemate strah od toga da zaposlite čoveka, da ga primite na stalan rad. Oko socijalnog budžeta, naš budžet nije mogao da bude više socijalan od ovoga, da bude odgovorniji od ovoga, pa vas moram podsetiti da kada su mere štednje najavljene, kada su sprovedene, sprovedene su isključivo tako što su se najsiromašniji čuvali. Šesdeset posto penzionera nije obuhvaćeno merama štednje. Oni koji primaju minimalnu zaradu i iznad nje nisu obuhvaćeni merama štednje i onda, preko svega toga, Vlada Republike Srbije, stvarno moram da se zahvalim Vladi Republike Srbije i predsedniku Vlade koji me je potpuno podržao u tom stavu, da se socijalna davanja ne smeju smanjiti ni za jedan jedini dinar. Na socijalna davanja ide 30% našeg budžeta. Ovaj budžet Ministarstva za rad je 155 milijardi. Na socijalna davanja ide 94% tog budžeta i ona se nigde ni za jedan jedini dinar ne smanjuju. U vreme najrigoroznije štednje novčane socijalne pomoći, invalidnine, nadoknade, ne smanjuju se ni za jedan jedini dinar, čak je povećano na 50 milijardi, razdel koji se bavi porodiljskim pravima, koji se bavi dečjim dodatkom, koji se bavi roditeljskim dodatkom, koji se bavi nadoknadama naše dece za odlazak u vrtiće, oni koji naravno imaju pravo na tako nešto. Jednostavno, nije moguće u ovoj situaciji imati više socijalno odgovoran budžet. Nadao sam se da će to biti pozdravljeno, da budem iskren. Međutim, to se ili prenebregava, ili se potcenjuje. I jedno i drugo, naravno, nije dobro, ali ono što jeste dobro to je da smo, recimo, merama aktivne politike zapošljavanja posebno vodili računa o onima koji tek treba da se zaposle. Prošlogodišnji budžet je bio milijardu i 800 miliona plus 600 miliona za osobe sa invaliditetom. Današnji budžet je dve milijarde i 800 miliona plus 500 miliona za zapošljavanje osoba sa invaliditetom. Predviđene su subvencije u iznosu od 150.000 do 250.000 dinara zavisno od stepena opštine u kojoj zapošljavate mladog čoveka, a za osobe sa invaliditetom od 180.000 dinara do 300.000 dinara. Predviđeno je subvencionisanje mladih koji prvi put, koji nemaju radno iskustvo, dobijaju posao, pa će deo njihove plate, deo njihove zarade subvencionisati nacionalna služba, odnosno subvencionisati ovaj budžet, a poslodavac će imati obavezu da ih nakon isteka subvencije još šest meseci zadrži na poslu. To je dobra mera. Po prvi put ćemo uvesti, takođe, da primaoci novčane socijalne pomoći čuvaju socijalnu pomoć, da im se subvencioniše delom za ono što rade, da bi se vremenom to smanjivalo dok ne počnu samo da rade i žive isključivo od svog rada. Vidite, sve su to konkretne mere i sigurni smo da ćemo obuhvatiti 129.545 ljudi ovim merama. Zaštitićemo ih. Očigledno je da Vlada Republike Srbije eksplicitno vodi računa i o novom zapošljavanju i u smislu socijalnog budžeta. To su dobre vesti. Dobro je da u vremenu krize imate ovako socijalno odgovoran budžet. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Vulin. Reč ima narodni poslanik Dušan Petrović. Izvolite gospodine Petroviću, a neka se pripremi narodni poslanik Konstantin Arsenović.
Hvala najlepše, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo poslanici i gospodine predsedniče Vlade, poštovani članovi Vlade, slažem se sa ovim što je negde na početku ove debate Nenad Čanak rekao ovde – budžet je političko pitanje prvog reda, pa posle toga pitanje brojeva. Moje mišljenje je da 2015. godina, kada se za godinu dana bude oko novog budžeta vodila rasprava i sabiralo šta je učinjeno dobro, a šta neće zavisiti, ocene svega toga od jedne stvari, da li će više građana i više porodica u Srbiji imati povećano samopouzdanje ili ne? Mislim da je to pitanje samopouzdanja i nije ovde stvar samopouzdanja Vlade, nije čak to ni pitanje da li će Vlada i predsednik Vlade i većina imati nešto veću ili manju, ili znatno manju podršku. To je pitanje da li ćemo promeniti stvari utoliko da će ljudi početi da veruju da nešto mogu da urade sa onim što znaju, sa svojim veštinama i sa prilikama u kojima se nalaze. Ne verujem da bilo kakav angažman Vlade može tu sam po sebi da promeni stvari. Zbog toga sam i rekao da se slažem sa onim što je u načelu Čanak rekao ovde, a razlikujemo se u pojedinostima. Mislim da je to sistemska stvar i zbog toga je politika za koju verujem da je dobra i za koju se zalažem politika decentralizacije. Prosto rečeno, mislim da ukoliko ljudi ne dobiju priliku da odlučuju o onom što im je jako blizu i na šta mogu i moraju da imaju uticaj, da mi svi zajedno ovo nećemo uspeti. Ja sam opozicija ovoj Vladi. Stranka Zajedno za Srbiju na čijem se čelu nalazim, kao i koalicioni partneri sa kojima sedim u poslaničkom klubu, ali žarko želim da ove stvari uspeju. Gospodine predsedniče Vlade, jako se radujem što će sutra početi da radi topionica u Boru. Želim od sveg srca da ovo sa Smederevom uspe, kao što sam se radovao svemu dobrom dok su upravljale Srbijom vlade, u nekima sam sedeo, u nekima sam se bavio nekim drugim stvarima, i dok je Koštunica bio na vlasti, pa i u ona vremena kada smo se bavili nekim drugim temama, a ne ekonomijom. Zaista mislim da ukoliko ljudi sistemski ne dobiju priliku da odlučuju, gotovo da ne postoji šansa da uspe reforma prosvete, reforma zdravstva. Ukoliko institucionalno ne budu imali priliku da kažu ko su dobri, a ko loši učitelji i profesori, ko su dobri, a ko loši lekari u domovima zdravlja i bolnicama, od tog posla nema ništa. Koliko god da predsednik Vlade i ministri imaju radne sate, radne dane, radne nedelje, to prosto ne ide. Tamo gde imamo uticaj, govorim o stranci ZZS, doneli smo odluku da naseljena mesta zadrže porez na imovinu i podstičemo ih da se organizuju u gradske opštine. Ukoliko ne budu imali priliku da odlučuju o nekim budžetima, ukoliko ne budu mogli da pritiskaju predsednike opština i gradonačelnika, od septembra meseca 2015. godine, kako će da izgledaju budžeti za 2016. godinu, mislim da neće dobiti mogućnost i priliku da steknu samopouzdanje da mogu da utiču na svoj život. Ne govorim ovde o promeni Ustava. To nije danas tema, ali o velikom prostoru… Šteta što Kori Udovički, ministarka, ovde nije, jer to je njen posao, ali tu je gospodin Vujović, ministar finansija. Isto to treba Vlada da napravi, jer može, ima kapacitet, u odnosu prema gradovima i opštinama, sa potpuno jasnim odnosima. Čuli smo ministra Vujovića da će biti početkom iduće godine. Sa velikim nestrpljenjem čekam taj zakon. Ne razumem, ovde je predsednik Vlade, kako ide ova raspodela transfera. Neće to odlučujuće pomeriti stvari na jednu i na drugu stranu, ali je neophodno da se postave pravila igre i da znamo šta je dobro upravljanje, a šta nije dobro upravljanje i koliko treba da bude ljudi u administraciji na hiljadu stanovnika, bez obzira da li se radi o Leskovcu, Valjevu, Novom Sadu ili Subotici. To nije bitno. Bitno je da svi znaju unapred pravila, kojih treba da se pridržavaju i da znaju gde su dobri, a gde ne. Iskoristiću ovu priliku da ponovim nešto što govorim ovde već više od dve godine. Držim da postoji nekoliko oblasti u privredi, gde imamo veliku šansu i veliku priliku da merama ekonomske politike napravimo značajan proboj i povećanje. Tu su ministar Antić i ministar Sertić. Energetska efikasnost, 180 miliona dinara u budžetu, hajde da kažem i neki broj. Milion i po stanova, kuća, koji se greju na struju, gas, daljinsko grejanje su podobni za izolaciju. Obim tog posla je dve i po milijarde evra. Šesdeset ili sedamdeset procenata od tih para treba da zarade oni koji se bave građevinom. Ovaj preostali deo je za one koji proizvode izolacioni materijal. Vlada, ako krene u taj projekat, treba da krene, po mom uverenju, tako što će da pusti takmičenje između opština i gradova, da im date, da kažete – ako uložite iz svojih budžeta jedan dinar, mi ćemo vam dati još jedan ili šta god, pa da oni otvore negde subvencionisanje kredita prema građanima koji treba da dobiju mogućnost da sedam, osam ili deset godina iskreditiraju izolaciju svojih kuća i stanova. Napravili smo mega iskorak. Ne verujem da će bilo kome biti potrebna dodatna subvencija da napravi fabriku izolacionog materijala u Srbiji, bilo da je stranac ili da je domaća neka kompanija. Sa navodnjavanjem isto tako. Zašto samo 350 miliona dinara? Evo ministarka je ovde objasnila zašto nije uspela da izorganizuje u ovoj godini celu tu, u stvari ovih 350 miliona dinara je, malo više od tri miliona evra, to je malo. Cela ova stvar je između tri i četiri i po milijarde evra kopanja, opreme za navodnjavanje. Siguran sam da nikome kada krene Srbija da dođe do toga da ima milion ili milion i sto hiljada hektara zemljišta pod navodnjavanjem, neće biti potrebna bilo kakva subvencija da bi došao ovde da uloži novac, da napravi fabriku za opremu za navodnjavanje. Kada to uradi u Srbiji, siguran sam da će moći odavde da prodaje to u svim ovim zemljama koje su, ako ne u svim, ali u većem delu, koje smo videli ovde na Samitu, odnosno na sastanku predsednika Vlade Srbije, Kine i drugih 14 ili 15 zemalja. Bio-masa, imamo 4.200.000 hektara obradivog poljoprivrednog zemljišta. Sve što je peta i šesta klasa nema razloga da država svojim podsticajima ne krene da podstiče prvo sebe kao vlasnika 800.000 hektara zemljišta, onda i sve one koji su privatni vlasnici, da gaje energetske biljke i da uđemo, što gospodin ministar Antić zna naravno, Komisija Evropske unije je donela pre ne više od dva meseca strategiju gde obnovljivi izvori energije su jedan od važnih ciljeva energetske politike, među njima bio-masa najbitniji. Gospodine predsedniče Vlade, meni nije jasna jedna stvar. Jasna mi je vaša ideja oko „Petrohemije“ i celokupnog „Petrohemijskog“ kompleksa. Odlično je ako se napravi progres tu, dosta tu problema ima i uvek ih je bilo. Niste vi ništa uradili u istoj situaciji, nego vlade pre vas. Meni nije jasno zbog čega ljudi koje je Vlada u Naftnu industriju Srbije delegirala u Skupštinu i upravni odbor, u nadzorni odbor čak ponajviše, Naftna industrija Srbije snažno ne insistiraju na tome da se krene u duboku preradu, u investiciju koja može biti 300, a može biti i 600 miliona evra. Vi sigurno vrlo dobro znate, ministar energetike to zna pouzdano, bez duboke prerade ogromna je verovatnoća da 2018, 2019. godine mi ostanemo bez rafinerije, pa će da bude – kuku, lele. Pre godinu dana sam predložio Odboru za privredu i energetiku da se otvori debata o tom pitanju, više od godinu dana. Mi imamo pravo na to. Imamo pravo po Statutu NIS-a, imamo pravo po ugovorima i mislim da je to za sve mnogo korisnije, nego da se iscrpljujemo i urnišemo u raspravama oko toga da li je renta 3%, 7%, što je veća bolje je, ko je kriv, zašto nismo uspeli da se izborimo za ovoliko ili za onoliko. Veoma respektujem svaki napor da se dovede strani investitor, da nađemo način kako da ubedimo ljude da ulože ovde pare. Evo ovde u Pančevu preko puta, nema 20 minuta odavde kada krenete prevoznim sredstvom je investicija koja verovatno može da bude 600 miliona evra u naredne tri do četiri godine, kapitalna stvar za srpsku ekonomiju. Znam da gospodin Antić radi na zakonu o rudarstvu i da ne ide lako, ali apelujem da pogledate strategiju za rudarstvo koja je stigla u ovu Skupštinu, negde u proleće 2012. godine. Tri i po do četiri i po milijarde evra u osam do deset godina u rudarstvo, neću da trošim više na to reči, ali je to velika tema i velika stvar. Na samom kraju, o tome je predsednik Vlade nešto i govorio, da smo imali snage i da nismo bili kukavice sa čime se ja slažem, 2011. i 2012. godine, da vidite kako ne bi bilo problema da se ovde potroši 300 miliona evra na subvencije koje sada za poljoprivredu, dakle, tu mislim na ratarstvo. Sa mnogim poslanicima se ja i danas ne slažem oko toga. Sada vam ponovo kažem, da smo tada imali snage i kuraži, da smo bolje malo računali politički, političari, da ne govorim o ljudima kojima je to posao, pa naravno, da više vole da dobiju novac nego da ga ne dobiju, njih razumem, imali bismo danas unapređenje produktivnosti u poljoprivredi, a cela je ideja je tada bila da pređemo na subvencionisanje po količini, da bismo imali jasan uvid u efekat uloženih para na povećanje bruto društvenog proizvoda u poljoprivrednoj proizvodnji, ali nismo. Nikad nije kasno. Dakle, zbog toga što imamo značajne političke razlike u pogledu na to kako možemo da pokrenemo građane Srbije da brže i snažnije poveruju u to da su oni sami i njihove porodice sposobni da preuzmu svoju sudbinu u svoje ruke, ne treba ni jedna Vlada da drži njihovu sudbinu u njihovim rukama, mi nećemo glasati za ovaj budžet, ali zaista sa i to kažem potpuno iskreno, nadam se da ćemo uspevati da nađemo zajednički jezik oko više stvari, nego što smo to do sada uspevali i da svoju energiju mnogo manje trošimo na političku destrukciju, a mnogo više da pokušamo da izađemo iz ove 32 ili 33 milijarde bruto društvenog proizvoda i nikako da se mrdnemo od ovih 70% BDP iz 1989. godine. Hvala vam najlepše.
Hvala vam gospodine Petroviću. Gospodine Veselinoviću, ostalo je samo 70 sekundi. Zahvaljujem. Reč ima predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić. Izvolite gospodine Vučiću.
Zahvaljujem se gospodine Petroviću, i sa dobrim delom onoga što ste govorili bih mogao da se složim, ali nekad su pojašnjenja potrebna i voleo bih da odgovorim na određena pitanja. Pre svega, kažete da nije dovoljno samopouzdanje Vlade, apsolutno sam saglasan sa vama. Važno je, potrebno je i nije dovoljno. Zato sam danas govorio ovde pred svim narodnim poslanicima da mi to bez naroda ne možemo da uradimo. Ja znam šta god vaša poslanička grupa govorila, ja znam da u 90% stvari ste saglasni, da znate šta je to što mora, šta je to što treba i šta je to što je dobro, kao što meni nije teško da kažem i ovde smo pogrešili, ovde nismo, itd. Mi to bez pomoći ljudi u Srbiji ne možemo da provedemo u delo i to je ono što ljudi moraju da razumeju. Ne možete više da čujete komentar – ja sam završio fakultet i čekam na posao 12 godina. Neće niko doći da vas pozove. Mi živimo u vreme tržišne ekonomije, živimo u vreme privatnog biznisa, treba da podstičemo privatni biznis, koji izdržava i onako glomazan javni sektor. Oko decentralizacije, to divno zvuči i svim ljudima je primamljivo, ali da znate da mi sa MMF-om najveće probleme u pregovorima smo imali oko toga. Najveće probleme smo imali sa takozvanim konsolidovanim budžetom kao što znate, ne sa opštim republičkim budžetom. Ne sa ovim o čemu mi danas ovde govorim. Najveći problem smo imali sa tim da li će naše mere uspeti, da li će naše mere da važe, zbog toga što se neodgovorno i neozbiljno ponašaju lokalne samouprave, gradovi i opštine širom Srbije. Ja mogu da vam navedem jedan ili dva primera. Jedan je opština u kojoj jedan moj čovek je predsednik opštine, druga je neka druga opština u kojoj su neki drugi iz vaših dojučerašnjih redova na vlasti. U opštini Kosjerić su neki ljudi bili na vlasti, tu malu opštinu su zadužili sa nekih 6,5-7 miliona evra, ne dinara. Ja vas pitam – iz čega to, iz kojih to prihoda opština Kosjerić može da vrati? Onda ljudi šest meseci nisu ni ulazili u svoje prostorije, ne znaju šta da rade i kako da žive i kako da prežive. Imamo drugi primer tamo gde su pod znacima navoda ovi moji na vlasti, pitate stručnjaka – pa jesi li uspeo da napraviš ovo što ovi iz MMF zovu “rajt sajzing“ ili da svedeš te kako ih mi neretko zovemo partijske ljude u administraciji na razumnu meru i da se nekome zahvališ, on kaže – pa jesam. Pa kako jesi? Pa prebacio sam ih u javno preduzeće. Kako da vam kažem, da tos punom zbiljom vam to odgovaraju zato što svi računaju da se to neće videti u konačnom bilansu države Srbije, a vidi se u tom konsolidovanom budžetu svaki minus, sve što napravi bilo ko u Leskovcu, Vranju, Subotici, Nišu, Pirotu, bilo kojem drugom mestu u Srbiji, na kraju krajeva se vidi i svi plaćamo cenu u celoj Srbiji, zato što je loše. Želim vam mnogo uspeha sa tom inicijativom oko poreza na imovinu i naseljenih mesta. Skeptičan sam po tom pitanju i plašim se da će vas dovesti do brojnih opasnosti i do brojnih problematičnih situacija. Nemam nikakvo iskustvo po tom pitanju, niti ga ima iko drugi u Srbiji, samo želim da vam izrazim svoj lični sud po tom pitanju. Što se tiče „Petrohemije“, „Azotare“ i MSK, želim da ljudi znaju sledeće stvari. „Petrohemija“ je danas u gubitku, u minusu, njeni bilansi su katastrofalni, 600.000.000 evra. Dobro je da ljudi znaju. Mi ne pričamo ovde o nečemu što je dobro, što je profitabilno, što je uspešno. Na godišnjem nivou je gubitak između 100, 125, 130 miliona evra. „Azotara“, koja bi trebalo da bude profitabilna, u minusu je 30.000.000 evra. MSK, sa platama koje isplaćujemo iz „Srbijagasa“, kao što vidite, za svako od tih preduzeća apsolutno do u detalj sve zna, jer znam koliko se trudimo i borimo da pronađemo rešenje, na gubitku je oko 15.000.000 evra. Samo plate za MSK su nam oko 10-11 miliona evra. Tamo je 600 ljudi zaposleno u Kikindi. Mi smo uradili u međuvremenu, želim da vas upoznam sa tim, posle mog prvog razgovora sa predsednikom Putinom, a zatim je predsednik Nikolić razgovarao sa predsednikom Putinom, a zatim sam ja razgovarao sa predsednikom Vlade Medvedevim, i mi smo potegli to pitanje snabdevanja tih naših nekoliko najvažnijih preduzeća kojima je osnovna sirovina gas, a osnovna sirovina gas jeste za „Azotaru“ i za MSK. Ukoliko budemo mogli da ih dobijamo umesto po 438 dolara, da ih dobijamo za nekih do 330, možemo da napravimo profitabilan biznis ili bilo ko da to uzme, uopšte nije važno, a da državi plaća poreze i doprinose, to je cena gasa koju bismo mogli da uzmemo. Mislim da će nam predsednik Putin to omogućiti. To očekujemo u narednih mesec najkasnije, da ta neka vrsta, nije to „tolins hem“, ali nešto slično tome, može da profunkcioniše i da možemo da rešimo bar jedan problem Pančevaca i jedan problem Kikinde. Ali, to nije samo problem Pančeva i Kikinde, to je problem cele Srbije, jer tu nam je gotovo kompletna izvozna roba, ako bi „Azotara“ radila punim kapacitetom. Sada je potrebno nekih dodatnih šest miliona evra ulaganja pre nego što bi bilo ko od investitora ušao i još jedna investicija od 30 miliona evra i onda bismo mogli sve da uništimo u okruženju od konkurencije, ali nam sve zavisi od ovoga možemo li i hoćemo li uspeti da ovu cenu gasa obezbedimo. Sa „Petrohemijom“ je malo drugačije i malo teže, jer u „Petrohemiji“ nije samo gas. Gas je negde oko 15%, a osnovna sirovina za „Petrohemiju“ je primarni benzin. Tu smo u problemu i zato nam je potrebna ta fabrika polipropilena od oko 120 miliona evra i moramo da nađemo investitora. Mi ćemo da konvertujemo dug koji imamo prema NIS-u i koji postoji prema državnim organima, prema državnim institucijama, od EPS-a, „Srbijagasa“ i svega drugog. Dakle, konvertovaćemo i ući ćemo u značajno veći deo vlasništva NIS, ali nam nedostaje taj treći vlasnik, koji bi najbolje bilo da bude ruski, kineski ili neko drugi ko bi mogao i primarni benzin i gas da obezbedi po povlašćenoj ceni, kako bi „Petrohemija“ mogla da radi mnogo uspešnije. Nažalost, gubici su se gomilali, a rešenja se godinama nisu nalazila, već je uvek bilo – hajde da dodamo još malo da ne napravimo problem, hajde da dodamo još malo para iz budžeta da ne napravimo problem, i tako smo išli iz godine u godinu već prethodnih 10 godina, a čak bih rekao i malo jače. To smo svi radili, da nam neko ne izađe na ulicu, da neko ne kaže jednu ili drugu stvar, a sada to moramo da završimo i nadam se da ćemo uspeti pod velikim pritiskom, a valjda i najbolje rezultate postignete kada radite pod velikim pritiskom, da taj posao obavimo i da ga ostvarimo. Što se tiče duboke prerade, mi smo to pitanje pokretali. Da li se svi dovoljno bore? Pa ne bore se svi dovoljno. Znate da je to uvek bila nekome naknada, a nekome nagrada, ali mislim da se sledeće godine kreće u proces duboke prerade, odnosno izgradnje postrojenja i svih kapaciteta i svega što je potrebno, ali nas to neće spasiti. Nažalost, naša sudbina je mnogo teža po tom pitanju i plašim se da ćemo se 2019, dobro ste pomenuli godinu, ne samo zbog kasnog ulaska u duboku preradu, već i zbog nekih drugih problema koje smo napravili zbog neplanskog iskorišćavanja srpskog gasa, neplanskog iskorišćavanja srpske nafte, naći u mnogo većim problemima. Zato sada grčevito pokušavamo da, a i danas sam razgovarao sa ljudima iz OMV-a, i danas sam razgovarao sa predstavnicima ruske administracije pokušavajući da vidimo postoji li bilo koji način da rešimo probleme sa gasom, jer dok budemo čekali LNG ili dok budemo čekali neko drugo rešenje, mi ćemo samo sebi da stvorimo nove probleme i sve će da liči otprilike na „Čekajući Godoa“. Plašim se da tu imamo mnogo vremena koje je pred nama za ozbiljne i odgovorne rasprave, jer su teške odluke pred nama, jer odustajanje Rusije da li zbog ili bez evropske krivice, uopšte neću da ulazim u ovom trenutku u politiku, to je za neko drugo skupštinsko zasedanje, nama donosi ogromne probleme i mi sada imamo probleme sa energetskom bezbednošću. Dakle, nemamo ove godine probleme sa gasom. Oni nama sada isporučuju i sedam, a ako nam treba i devet i po miliona kubnih metara dnevno. Mi ćemo to da povučemo koliko nam treba i u ovom trenutku ne koristimo rezerve iz Banatskog Dvora. Zimu ćemo pregrmeti i posle teških, katastrofalnih poplava, najtežih elementarnih nepogoda, pregrmećemo na najbolji mogući način, ali u budućnosti nas čeka mnogo problema i zato toliko truda i ulažemo, a vi dobro znate koliko je teško završiti. Ko će da vam uđe u „Azotaru“ posle onakve privatizacije? Tu, ljudi, ima 16 procesa. Da li su Litvanci, da li su ovi naši iz DB-a, da li je onaj treći ukrao ovde, da li je onaj četvrti, da li je apelacija to vratila ili nije, šta je odlučio ovaj sud i onaj sud, tu nikog živog ne možete da uvedete, nikog živog. Zato moramo da nađemo neko sui generis rešenje za to i u tome da tražimo vašu podršku, da bi to moglo da radi i da bismo mi mogli da naplaćujemo poreze i takse i da ti radnici mogu da žive od toga i da imaju pristojnu platu. Tu prosto nema velike filozofije. Što se tiče vaših ideja, one su odlične, a posebno ove oko energetske efikasnosti. Mi tu ideju nismo u stanju u ovom trenutku da sprovedemo, nemamo dovoljno novca i ne možemo to zaduženje da podnesemo u ovom trenutku, ali je to moguće da uradimo za godinu i po dana i da nađemo najbolji mogući program, jer to bi podiglo našu građevinsku industriju koja je u kolapsu, koja je zbog stvarnih kredita, a lažnih likvidnosti i lažnim menicama, lažnim kolateralima uspela sebe da dovede u nemoguću poziciju. Dakle, verujem da ćemo 2016. godine za to imati snage. To je veliki projekat, to je ozbiljan projekat, ozbiljno ulaganje i to se državi i građanima na kraju krajeva uvek vrati, što se videlo i u pojedinim zemljama nekadašnjeg istočnog bloka. Mislim da je važno da to uradimo što pre. Što se navodnjavanja tiče, naša je ideja da podstičemo privatno navodnjavanje. Dakle, navodnjavanje pre svega u privatnom sektoru. Sve što stranci uzmu u zakup zemlju, svuda ćete da vidite mašine za navodnjavanje, svuda. Oni tu zemlju neće da nose negde drugde. To vam je kao priča za Beograd na vodi, gde kažu – šta će da rade, pošto to, naravno, nije ničije vlasništvo, već će u zakupu da bude, što se znalo od početka, ali će biti odnos u vlasništvu 65-35, ne znam ni ja koji, a nije ni važno jer se tek razgovara o tome. Aha, gde će da odnesu zgrade? Aha, gde će da odnesu ovo ili ono? Znate da mi imamo problema da uvedemo „Ferero“ u posed, jedan veliki „Ferero“? Ne postoji poznatija evropska firma od „Ferera“. Ako neko od mlađih slučajno gleda, to su one Ferero Rošer čokoladice koje pravi najpoznatija konditorska industrija u Evropi, a mi ne možemo da ih uvedemo na plantažu lešnjaka. Zašto? Zato što se svi bune. Evo, sad da vam kažem za onu priču oko „Avra Afrada“, gde su svi skočili. Sada otiđite, pošto će za koji dan u dva mesta u Zapadnobačkom okrugu negde oko 700 do 800 ljudi da dobije između 10 i 100 hiljada evra na osnovu te zemlje koju su imali kroz akcije jednog preduzeća koje je inače propalo, uništeno u kriminalnoj privatizaciji, pa ih pitajte da li su nezadovoljni. Mi ćemo opet i na tome da zaradimo kao država, jer ćemo da dobijemo 12 ili 13 miliona evra više od onoga koliko je to isplaćeno. Dobićemo em novac, a em ćemo da dobijemo bolju zemlju, navodnjavanu zemlju, em nećemo da plaćamo više ni dinara subvencija, em ćemo uspeti u narednom periodu da podignemo produktivnost, da zaustavimo otpuštanje tih zaposlenih ljudi. Mislim da je to koncept koji je dobar, koncept koji radi, koncept koji donosi rezultat. Vraćam se na kraju na ono što ste vi rekli, a što ja smatram suštinom, zato su se neki iznenadili kada sam danas o tome govorio. Mi da napravimo ozbiljan rezultat bez široke narodne podrške, to je potpuno nemoguće. Svi ljudi u Srbiji dobro znaju i oni koji su protiv nas i oni koji su za nas, kojima se ne sviđamo iz ovog ili onog razloga, svi oni znaju da ove mere moraju da budu preduzete i svi oni znaju da je ovo neko morao da uradi. Hvala vam na tome što ste rekli da kod nekih nije bilo političke kuraži i ja sam to rekao danas. Izvinjavam se što sam rekao, ali sam rekao istinu. I vi znate da sam rekao istinu. Nama politička kuraž ne nedostaje, ali nam nedostaje nešto drugo. Nedostaje nam konsenzus i saglasnost svih ljudi da su te teške mere, uvođenje teških mera neophodne. Ako to narod ne bude prihvatio plašim se da ćemo se vratiti u vreme laži, neistina, međusobnih optužbi i međusobnog nepoštovanja, da ćemo se vratiti u vreme u kojem rezultati za državu više neće biti važni, a jedino je će biti važno ko će koliko da stavi u svoje džepove. U tom i takvom vremenu, ni ja, a verujem niti bilo ko drugi iz Vlade Srbije ne želi da učestvuje, ne želi da pripada. Siguran sam da ne želite i vi. Zato vam hvala na konstruktivnoj diskusiji, a mi ćemo uvek biti otvoreni i za vaše predloge i ovu veoma, veoma važnu inicijativu ćemo zajednički da razmotrimo. To je veoma važna inicijativa. Jedan Beč, građevinska industrija Beča počiva na tome, ali oni naravno imaju mogućnosti da taj novac ulože koliko hoćete. Ako mogu da vas zamolim, ja sam stvarno, iako se to ne priznaje pomalo umoran, ceo dan sam radio i onda govorim i ovde sve vreme, pa vas molim, dakle, molim poslanike SNS da imaju razumevanja za to. Samo vas to molim. Znam da vam je možda dosadno i da predugo govorim, ali vas molim da me razumete. Dakle, to je veliki i važan predlog. O tom predlogu ćemo ozbiljno, ozbiljno, ne samo da razmislimo nego da se pozabavimo i da možda naredne godine u ovo vreme kada budemo usvajali budžet, a onima koji kažu da se kasno donosi, hoću da kažem da ga nikada ranije nisu doneli kada su bili na vlasti, tek toliko da ih podsetim. Dakle, negde u ovo vreme ili nešto ranije, jer više neće biti problema sa MMF, dakle, potpuno sam uveren i apsolutno sam siguran da će ovo biti jedna od važnih tema, jedna od najvažnijih ulaganja koje će Srbija da napravi. Hvala vam najlepše.
Zahvaljujem predsedniku Vlade gospodinu Aleksandru Vučiću. Reč ima ministar u Vladi, gospodin Aleksandar Antić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Gospodin Petrović je zaista otvorio pregršt izuzetno važnih tema, tema koje su bitne za budućnost naše zemlje. Premijer je u svom izlaganju, najveći deo toga iskomentarisao i izašao sa stavovima Vlade. Ja po nekoliko pitanja moram da dodam, pre svega, uvažavajući značaj ovih tema. Mi ćemo odmah nakon ove sednice na kojoj usvajamo budžet i ove ostale prateće zakone, na sledećoj sednici imati jedan izuzetno važan reformski zakon, Zakon o energetici koji kao jedan moderan evropski zakon primenjuje čitav onaj treći paket energetskih direktiva. Iza tog zakona stoji dosta rada ali paralelno sa time mi pripremamo jedan set novih propisa vezano za oblast rudarstva i tu ste gospodine Petroviću, apsolutno u pravu. Sve to ide jako teško i suočavamo se sa jednom ogromnom inercijom koja u rudarstvu postoji više decenija i onom jednom stavu koji je u sebi prepoznavao samo opciju da postoji to državno rudarstvo i nije razumeo ovo vreme u kome rudarstvo postaje, da kažem, jedno od ključnih oblasti industrije u koju ulazi velika količina svežeg kapitala i stranog kapitala. Oblast u kojoj postoji ogromno interesovanje i oblast koja bez ikakve dileme može da bude jedna od onih stavki gde ćemo ostvariti brz rast i taj rast može vrlo brzo da se odrazi i na naš rast BDP. Mi u ovom trenutku imamo velike, pre svega, najveće svetske igrače koji imaju istražna prava na nekoliko važnih lokacija širom Srbije. Tu pre svega mislim na Rio Tintu koji radi kod Loznice, tu mislim na„Friport Mek Moran“ koji radi u okolini Bora. Naravno imamo i Item Group koja radi na nekoliko ozbiljnih lokacija, kao predstavnici najvećih kanadskih kompanija. To je za nas jako važno i mi moramo čitav taj zakonski set stvari da modernizujemo kako bi taj segment od istražnog prava do otvaranja rudnika učinili efikasnim, jer otvoriti rudnik to je nešto što drastično utiče ne samo na taj kraj nego, ponavljam, na različitoj zemlji. Znači, to su na hiljade novih radnih mesta, to je infrastruktura koja mora u velikoj meri da se odredi iplus onaj neki svetski parametar koji kaže da na svakog rudara otprilike devet ljudi dobije neki posao i radi u tom čitavom sistemu. Moram da napomenem kao važnu stvar, da se u budžetu za 2015. godinu posle dužeg vremena nalaze određena sredstva i za razvoj ovog našeg domaćeg rudarstva. Da imamo u onom segmentu državne garancije 10 miliona evra koja su predviđena za modernizaciju proizvodnje uglja u rudniku „Soko“ koji radi u sklopu Javnog preduzeća „Podzemna ekploatacija uglja“ i da je to deo jednog projekta koji spremamo tri godine po deset miliona evra koji treba drastično da poveća proizvodnju uglja u našoj podzemnoj eksploataciji koja danas radi vrlo skromno. Tih 4.000 ljudi proizvede godišnje oko 600.000 tona uglja i to je potpuno neekonomično. Mi radimo u ovom trenutku Rudnik „Soko“, spremamo neki koncept vezano za proširenje proizvodnje uglja u rudniku „Štavalj“. Radimo i na otvaranju novog rudnika „Ćirikovac“ koji bi trebali svi zajedno da podignu tu proizvodnju uglja na nekoliko miliona godišnje, što bi bila prava stvar i što bi nam konačno skinulo sa dnevnog reda subvencije koje svake godine izdvajamo za naše Javno preduzeće „Podzemna ekploatacija uglja“. Biomasa. Drago mi je što ste i tu temu pokrenuli. To bez ikakve dileme predstavlja veliki potencijal Srbije i sa stanovišta postojeće biomase koju mi imamo i koja stvara mogućnosti za otvaranje određenih energetskih objekata koji bi koristili tu biomasu. Moram da kažem da država tu stvar apsolutno podržava, a to je jedini segment iz tih obnovljivih izvora koji nije pod onim sistemom kvota i to je nešto što ima apsolutnu podršku i ministarstva, i Elektroprivrede Srbije koja treba u konačnom da otkupi tu energiju. Moram da napomenem i nešto što smo poprilično diskretno uradili zato što mi se čini da u Srbiji još malo izaziva i podsmeh. Javno preduzeće Elektroprivreda Srbije pre nekoliko dana je raspisalo jedan javni poziv vezano za otvaranje mogućnosti da se u Srbiji uzgaja energetska trska. To je nešto što je u čitavom setu postalo hit. Ovde kod nas onako bojažljivo izlazi u javnost i verujem da je to nešto što u narednim godinama može biti izuzetno interesantno uzimajući u obzir da od 800.000 ha državne zemlje nekih 400.000 ha nije uopšte dato ni u zakup i u ovom trenutku se ne obrađuje. U nekim od evropskih zemalja ta energetska trska smanjuje potrošnju uglja i do 50%. Tako da je to nešto na čemu ozbiljno radimo. Premijer je rekao oko energetske efikasnosti i naravno mi u ovom trenutku sa stanovišta mogućnosti našeg budžeta smo izašli sa jednom relativno skromnom sumom od 180 miliona i svesni činjenice da time ne možemo da uradimo dramatične stvari, ali ostavljamo da gori vatra i ostavljamo mogućnost da radimo neke projekte iz oblasti energetske efikasnosti čekajući bolje vreme sa stanovišta budžeta. Sa druge strane, svesni činjenice da u oblasti energetske efikasnosti ne treba samo država da investira. Mi spremamo ono o čemu smo pričali vi i ja skoro sa ove govornice. Spremamo i u završnoj fazi smo priprema podzakonskih akata koje će omogućiti onaj ESKO ugovor koji je evropski ugovor, koji obezbeđuje te modele PPP-ja koje ljudi mogu da ulože u projekte energetske efikasnosti i da od ostvarenih ušteda se deli zarada između onog ko uloži i onog ko je vlasnik objekta. To je nešto što će veoma brzo da se nađe pred nama I konačno, Naftna industrija Srbije u sebi nosi puno izazova i njena budućnost bez ikakve dileme zavisi u velikoj meri od investicija, pre svega u suštinske projekte. Mi smo proteklih nekoliko godina imali situaciju da je Naftna industrija Srbije dosta ulagala u neke regionalne projekte i razvoj, pre svega, regionalne maloprodajne mreže i određena istražna prava u zemljama u okruženju. Ja ne sporim da je to deo stvaranja neke šire slike o NIS-u kao lidera u ovom regionu ali sa druge strane, mi smo proteklih nekoliko meseci poseban akcenat stavili upravo u pravcu insistiranja predstavnika države da se na prvom mestu završe investicije u zemlji, odnosno investicije u proizvodne objekte NIS i to je deo i onih zaključaka mešovitog komiteta Srbije i Rusije, i mi insistiramo i to je deo opšteg stava svih naših predstavnika u NIS-u da se pre svega završi duboka prerada. Tu postoji još uvek taj nedostatak zajedničkog stava sa ruskim partnerima. Da li je opcija koksovanja ili hidrokrekinga nešto što je za nas bolje i što je budućnost. Vi znate, i o tome se pričalo u javnosti da je razlika u investiciji značajna, da je koksovanje negde do 300 miliona evra investicija, hidrokrekinga negde oko 600 miliona. Onaj deo stručne javnosti koji je okrenut prema nama kao državi i ministarstvu se apsolutno zalaže za hidrokreking koji jeste skuplji ali ostvaruje veću zaradu i veću perspektivu u budućnosti. Na žalost ruski partneri su u prethodnom periodu doneli odluku, pre nego što je formirana ova Vlada, da se krene u koksovanje i mi smo sada tu u nekoj fazi pregovaranja. Moram da istaknem da je, otkad je formirana ova Vlada, napravljen jedan mali iskorak u tom, da kažem, jačanju uloge države vezano za poslovanje NIS i da verujem da možemo tu napraviti neki iskorak, kao što smo ga napravili u pitanju odnosa NIS prema „Petrohimiji“ premijer tu nije hteo da se pohvali ali ja hoću da ponovim da smo obezbedili kroz ovaj ugovor da NIS obezbeđuje određene količine gasa za potrebe rada „Petrohemije“ u iznosu od 50 miliona metara kubnih godišnje po ceni od 280 dolara. U prethodnom vremenu je „Petrohemija“ radila sa gasom od 480 miliona, tako da je to značajna ušteda. I da smo uspeli da napravimo neke iskorake i po pitanju primarnog benzina gde sada „Petrohemija“, taj primarni benzin kupuje od NIS po ceni FOP minus 30 dolara. Nekada je to bilo i FOP plus deset, a prodaje pirolitički benzin po ceni FOP plus 65. To su neki elementi koji sada te gubitke koji se ostvaruju poslovanju „Petrohemije“ čini, ne mogu da kažem prihvatljivije, ali manje krvarimo u poslovanju „Petrohemije“ koju objektivno moramo da držimo da radi zato što značajno utiče na naš BDP i u dobroj meri sve ovo što ona proizvede, izvozimo i naravno samo „Petrohemiju“ koja radi, možemo da držimo takvu da bude interesantna za uvođenje ovog trećeg partnera koji treba da uloži u polipropilensku liniju. Hvala.
Zahvaljujem gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik Konstantin Arsenović, a neka se pripremi narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite gospodine Arsenoviću.
Poštovani predsedavajući, gospodine predsedniče Vlade, gospodo ministri, danas raspravljamo o veoma značajnim zakonima i čuli smo razne, da kažem, i pohvale i kritike i od strane poslanika i od strane premijera i predsednika Vlade. Ono što ja želim da kažem da je toliko izneseno argumenata da onaj ko je hteo da čuje čuo je, onaj ko je hteo da razume razumeo je, onaj ko to neće, čini mi se da je više i suvišno pričati. Zbog toga ja ću pokušati da budem veoma kratak. Jednostavno moje izlaganje ću zadržati na par konstatacija i na jedno pitanje. Partija ujedinjenih penzionera će podržati sva dokumenta, zakone o kojima se raspravlja iz prostog razloga što smo svesni da samo merama koje preduzima Vlada možemo izaći iz ove krize. Ja hoću da kažem da verujem i ubeđen sam u dobre namere i premijera i predsednika Vlade i svih onih koji žele dobro ovoj Srbiji, da su namere dobre, da postoji želja i volja, a čini mi se i snage, ali sigurno da koliko ćemo u tome uspeti ne zavisi samo od želje i volje nego i od onoga koliko ćemo i mi, svaki pojedinac i građanin doprineti, razumeti, dati svoj doprinos u razrešavanju svih pitanja počevši od onoga u kući pa do onoga na radnom mestu. Zbog toga, mi ćemo podržati sve ove zakone i ne samo ove zakone nego i sve mere i aktivnosti koje Vlada preduzima sa ciljem da Srbija stane na svoje noge, da obezbedi novu budućnost. Ja bih rekao, imam prava da kažem, pre svega, svoje dece i unučadi da ne mislim da li će mi sutra dete ili unuče imati posao, da ne ode u inostranstvo, jednostavno želim da ova Srbija postane blagostanje za sve naše građane, da žive i rade od svog poštenog rada. Kada je reč o penzionerima, bilo je reči ovde o nepopularnim merama, merama koje su bile i možda preduhitrene itd. Budite sigurni da penzioneri jednostavno imaju samo jednu želju da dele sudbinu svih građana ove Srbije. Ne traže nikakve privilegije, ne traže nikakve povlastice. Žele jednostavno da uživaju koliko je to moguće i koliko to zdravlje dozvoljava u onome što su svojim radom zaslužili, a sigurno su ogorčeni na sve one aktivnosti koje su učinjene u proteklom periodu na rastakanju svega onoga što su oni stvarali. Neću da govorim o mafijama, svi to znamo od narko, do ne znam koje, putne,itd, već je postalo toliko svima to poznato. Ono što veoma želim da kažem, a za mene veoma bitno jeste da mi moramo uspostaviti pravnu državu, da svaki čovek se oseća siguran, zaštićen i čini mi se da na tom planu, ja želim posebno da naglasim, boga mi i uspevamo. Ipak građani postaju sigurniji, bezbedniji. Daleko od onoga što mi želimo da bude, da ja ne mislim da li će moje dete noću u 12 sati biti slobodno da se kreće ili ne, i tako da mi niko neće upasti u stan itd. Na tom planu, znači, neophodno je stvarno da učinimo maksimalno. Želim jednostavan, miran i bezbedan život. Jednostavno, mislim da sam u tom smislu, ono što želim da kažem ovom prilikom, neću da govorim ni o problemima penzionerai da kukam, itd, jednostavno sam imao potrebu da ovde kao narodni poslanikkao vaš kolega i čovek koji ima neko životno iskustvo, da kažem ono koja je moja želja i uverenje da ćemo mi, nadam se uspeti u svim svojim nastojanjima. U tom smislu ćemo imati podršku. Kada sam govorio o pravnom sistemu, to je jedno moje pitanje, moram ga nažalost i pomenuti, moram ga pokrenuti, jesam o tom problemu unazad četiri godine uvek pokretao, ono je rezultat nepoštovanja zakona i propisa, a to je pitanje usklađivanja vojnih penzija vojnim penzionerima prvo iz 2004, pa iz 2008. godine. Moram da vam kažem da je on rezultat jednostavno želje pojedinca da ne ispoštuje samo zbog postojeće uredbe i postojeće zakone. Sad smo mi doveli u situaciju da ova država, odnosno poreznici, su već platili nepotrebno oko osam milijardi, govorim o dugu iz 2004. godine, a Boga mi, ako, a po ovome kako sada situacija stoji, oni imajupravo na to, taj dug će umesto devet milijardi narasti preko 20 milijardi, ako se otegne, onda pitanje koliko. Moram da vas podsetim, tu je i premijer i ministar rada i ministar finansija, Ustavni sud, uvažavam da se neko ne slaže, ali ako je Ustavni sud u ponovljenom postupku doneo odluku i potvrdio to pravo penzionera, navodeći da je došlo do diskriminacije i nepoštovanja ljudskih prava, itd, da ne obrazlažem odluku, da je Upravni sud doneo presudu, da Fond PIO uskladi penzije. Od toga je već prošlo, sada već godinu dana, jednostavno se ćuti. Moja je bila želja, nekoliko puta sam ovde postavljao, da zaustavimo taj proces od koga imaju štete i država i penzioneri. Samo neko drugi ima korist, niti država ima koristi niti imaju penzioneri. Pre četiri godine predlagao sam da se to pretvori u javni dug, jer ja sam svestan čovek, mogu ovde da kažem šta hoću, ne želim da izražavam neke svoje nerealne želje, pokušavam da budem koliko je god to moguće realan i objektivan, da se to pretvori u jedan javni dug. Bilo je mogućnosti, moram da vam kažem, da je samo bila želja da se vodi jedan konstruktivan dijalog, verujte mi, da penzioneri možda ne bi ni tražili da im se isplati dug. Međutim, šta je došlo? Došlo je da su ljudi ušli u sudske procese i vijednostavno ste zahuktali jedan proces da više nemate nazad. Pretpostavljam da je ovo teško pitanje, ne znam, kada do sada nisam dobio, i ako sam to već četiri puta postavljao pitanje, ne znam iz kojih razloga nisam dobio odgovor na to, verovatno da ima problema, ali mislim da ćutanje ne vodi rešenju. Istina, bila ona ovakva ili onakva, povoljna ili nepovoljna, ona možda boli, ali je najbolji odgovor. Presecanje Gordijevog čvora je uvek rešenje nečega onoga što je možda teško rešivo. Zato molim pre svega ministra finansija i ministra rada, računam da je to u njihovoj nadležnosti, ako su u mogućnosti da mi odgovore na ovo pitanje, na koji način i kako oni vide da se ovaj problem razreši i da se jednostavno zaustavi bar dalje rast tog duga, rast troškova, rast kamata, rast sudskih troškova itd. i to zaustavi na ovom nivou i da ne idemo dalje? Mislim da sam bio jasan i sa ovim evo ću i završiti, sa još jednim naglašavanjem, budite uvereni da će naša partija PUPS podržavati sve one aktivnosti, bez obzira bila to ova vlada ili neka druga, ako mi budemo tu, ili neki drugi, sve one aktivnosti koje vuku državu napred, koje će da stvaraju dobrobit za sve građane. U tom smislu želim vam uspeha, želim jednostavno da uspemo ne samo vi, nego svi mi da uspemo i da jednog dana se ponosimo na ovu Srbiju, lepu, koju imamo, koju ne umemo da koristimo, ne umemo da koristimo njena bogatstva i dobrobiti koje nam ona pruža. Hvala vam lepo.
Zahvaljujem, gospodine Arsenoviću. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević, a neka se pripremi… Izvinite, reč ima predsednik Vlade, gospodin Vučić. Izvolite.
Poštovani gospodine Arsenoviću, pre svega da vam se zahvalim za stav koji ste izneli i da se osvrnem na veliki problem na koji ste ukazali. Naime, da bi ljudi znali o čemu se radi, reč je o nečemu za šta nismo takođe ni krivi ni dužni, to potiče iz 2007. godine, donet je Zakon o usklađivanju penzija, kada je usledilo povećanje za civilne penzije za 11,06 a tih 11,06 je tek od 1. januara 2008. godine važilo za vojne penzionere. Neki su donosili pogrešne političke odluke koje nas danas užasno mnogo i užasno skupo koštaju. Podsetiću vas da se u to vreme trebalo da se podigne na 60% od prosečne plate, a u to vreme su vojni penzioneri imali 95,2% prosečne plate bez tog povećanja. Na našu žalost, Kasacioni sud i Ustavni sud su donosili različite odluke i sada su sudovi počeli da donose presude protiv nas. Mi smo sad u nebranom grožđu, imamo dve mogućnosti. Obe su za našu državu veoma loše, bilo ta o kojoj ste vi govorili da to preuzmemo kao javni dug, bilo isplata, kako god okrenemo, mi smo u teškoj situaciji, a zašto, zato što je neko vodio računa o izborima, a nije vodio računa o budućnosti, upravo o onome o čemu smo govorili celo veče. Gledaćemo kako da rešimo, postojale su ideje Aleksandrove da preuzmemo to u javni dug, ali bežimo od toga, verujte mi. Tražio je Vujović da se i ranije dodatno zadužimo. Nisam dozvolio zato što čekam da krenemo i u dobijanje određenih privatizacionih prihoda i uveren sam da ćemo i na nižem od 78 na 77% umeti da zaustavimo rast javnog duga u odnosu na BDP, tako da izbegavamo sve gde bi smo mogli da uzimamo zajmove i gde se traže garancije države. Dakle, mi ne ulazimo u veće infrastrukturne projekte, tražimo nove modele, pi pi pi modele, koncesione modele i sve drugo, samo da ne bi smo ulazili u dodatno davanje garancije koje su nekada davane, kako god stignete, zašta god stignete, pošto je bilo potpuno svejedno koliki će da nam bude javni dug i fiskalni deficit. To je problem veliki koji ćemo morati do kraja godine da rešimo i za to ćemo takođe da tražimo saglasnost svih u ovoj sali. Nadam se da će oni koji su taj problem napravili imati dovoljno razumevanja da pokušamo da ga rešimo. Što se tiče položaja penzionera, ja sam danas o tome govorio i ovde sam u ekspozeu rekao da ću sve da pružim i da sve dam da se ne dogodi bilo kakvo ugrožavanje penzionera. Nažalost, najveću cenu plaćaju oni koji imaju pravo da kažu da su radili i zaradili velike i najveće penzije. Uzgred, među njima su moj otac i majka. Njih sam, ako hoćete, pošto sam ja kriv za sve, njih sam najjače udario po džepu. Dakle, verujem kao što moji roditelji veruju da to radimo za našu budućnost i za našu decu, verujem da tako to svi penzioneri razumeju. Mislim da penzioneri mnogo bolje od nas sredovečnih ili nešto starijih, kako god hoćete, razumeju i državu i probleme države. Prošli su i kroz mnogo teže situacije. Gledao sam jednu baku pre neki dan. Na nekoj televiziji su je intervjuisali i sad obično uvek ti novinari kada intervjuišu izvuku nešto najgore ako mogu, pošto nisu ništa napravili ako nešto neko nije opsovao ili ružno rekao, pa su se izgleda i na te ankete neki u Narodnoj skupštini ugledali, pa gledaju da što jače opsuju nešto, to će da im skoči rejting. Dakle, jedna baka je rekla, i samo je ona puštena – hajde, sine, nemojte više da dosađujete, mnogo teža vremena smo mi prošli i mnogo teže situacije da biste kukali ceo dan. Ja sam beskrajno zahvalan penzionerima koji najbolje razumeju situaciju u kojoj se zemlja nalazi, koji dobro razumeju trud, koji dobro razumeju i snagu reformi koje preduzimamo. Vratiću se ponovo na ono o čemu je gospodin Petrović govorio i o čemu sam ja pre njega govorio, dakle, mi sve ovo ne možemo da izvedemo ni bez podrške penzionera. Mi ovo ne možemo da izvedemo bez podrške celog našeg društva. Ja želim da verujem da neretko to licemerje koje i vas naljuti, koje ne mogu da kažem da me naljuti, ali mi bude krivo kada primetim da se takve stvari dešavaju, da po ceo vi otprilike morate da se pravdate da rebalans niste zakazali zbog „Er Srbije“ ili zbog ne znam čega, a niko od svih tih silnih prepametnih ljudi, koji treba ljude da obaveste da li je to istina ili nije, nije u stanju da kaže – ljudi, ne lažite više, ne izmišljajte više, to prosto nije tačno. Ali, ne vredi. Ako bi trebalo svaki dan da govorim šta sve nije istina i šta je to što ljude koji rade i koji se bore boli i pogađa, onda ne znam dokle bismo stigli? Još jedna važna vest, pre nego što završim odgovor, duboka prerada je dogovorena, kao što sam vam rekao, i u junu kreće izgradnja. Mislim da je to jedna dobra vest ali nam to neće rešiti sve probleme. Investicija je 300 miliona, kao što je Saša malo pre govorio. Dakle, ne mislim da će nam to rešiti sve probleme, čak ni veći deo problema, a da je bolje da radimo nego da ne radimo – svakako jeste. Vama, gospodine Arsenoviću, Partiji ujedinjenih penzionera Srbije veliko hvala još jedanput. Još jednom, ja ne želim da se izvinjavam, i hoću to da naglasim, bilo kome za nešto najbolje što mislim da radimo. Neću nikome da se dodvoravam i nikome neću da se izvinjavam. I ono što radimo, radimo najbolje, i za penzionere. Ono što radimo, radimo najbolje za našu decu. Radimo mnogo, radimo posvećeno i mislim da je ceo svet te napore prepoznao. Ceo svet, bez izuzetka. Ne postoji niko u svetu koji ne podržava naše reforme. Mogu spisak od 10 stranica da vam navedem najuglednijih ljudi iz sveta – svi su na istoj strani, svi su na strani Srbije i na strani Vlade Srbije. Na strani naših reformi, zato što razumevaju značaj i razumeju činjenicu da smo krenuli u nešto što je teško, ali smo krenuli hrabro i krenuli smo pre ostalih. Videćete, poštovani građani Srbije, za nekoliko godina koliko ćemo biti ispred nekih drugih koji vam danas tako daleko izgledaju, samo zato što, kako smo to danas gospodin Petrović i ja rekli, neki danas nemaju kuraži ili su kukavice pa nisu smeli da krenu u reforme i nisu smeli da preduzimaju ozbiljne političke i ekonomske korake. Mi jesmo. Politika se vodi zbog budućih generacija, zbog onoga što će istorija da sudi, a ne šta će u svakom trenutku politička javnost da vam oceni kao dobar ili loš potez. Ja do sada još nisam primetio i nismo dobili priznanje ni za jedan jedini potez. Šta god da smo uradili, nije bilo dobro. Kad gorivo poskupi dva dinara, to je katastrofa. Kad pojeftini 16 dinara - ćuti, ne pominji to. Kad dinar padne – nemojte, to je veoma loše, ruši stabilnost. Kad dinar poraste – ubijate izvoz. Šta god da uradimo, ništa ne valja. Ali, ja mislim da narod ipak dobro razume šta je dobro za Srbiju, šta je to što valja i uveren sam, posebno da penzioneri to odlično razumeju i da će i taj trud umeti da poštuju i da cene, a to će im se vratiti i brže nego što misle – imaće veća primanja i veću mogućnost da i sebi, ali i svojoj deci i unucima, nešto ostave. Hvala vamnajlepše.
Gospodine Arsenović, imate reč.
Gospodine predsedniče, svi znamo da ovaj dug nije ova Vlada skrivila, ali, želim da vam se zahvalim na odgovoru i da izreknem jednu konstataciju. Vi ste prvi čovek koji je dao bilo kakav odgovor vezano za ovo. I u tom smislu hoću da vam se zahvalim. Da je bilo takvog pristupa pre tri, četiri, pet godina, verujte da bi ubedili pojedine penzionere da niko ne tuži. I ne bi sada bilo ovoga što je bilo. Ćutanje, zato sam i rekao, ne vodi ničemu, već rešenje, bilo ono pozitivno ili negativno, uvek je bolje nego ćutanje. Zato vam se ja zahvaljujem i verujem u ovo što ste rekli, da ćete pokušati da nađete rešenje da se ovo razreši. Još jednom vam hvala.
Zahvaljujem, gospodine Arsenović. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i poštovana gospodo, ja smatram da o važnosti Zakona o budžetu najbolje svedoči član 99. našeg Ustava. Poštovani gosti, ministri i predsedniče Vlade, u članu 99. Ustava, tačka 11) piše da Narodna skupština usvaja budžet i završni račun Republike Srbije na predlog Vlade. To znači da je ovaj zakon poseban zakon u odnosu na druge zakone. Kada smo ovde sa vama razgovarali, gospodine Vujoviću, o prvom rebalansu, o Zakonu o privatizaciji, vi ste tada nama rekli ovde imaćemo 15 dana za pripremu za Predlog zakona o budžetu. Poštovana gospodo, nismo imali 15 dana za dobru pripremu za Predlog zakona o budžetu. Ja vas pozivam sada na princip etike odgovornosti, gospodine Vujoviću, koji kaže da ako se da reč i ta reč se ne održi, mora da se pomeri sa tog mesta sa koga je data ta reč, poštovana gospodo. Ili, da dodam ovde još jednu stvar, pošto je Zakon o budžetu poseban zakon, mi ovde imamo Vladu Srbije i sada se obraćam pre svega predsedniku Vlade gospodinu Vučiću, kome su pridodati drugi zakoni. Uz Predlog zakona o budžetu imamo još 11 predloga zakona o kojima treba ovde da raspravljamo i meni to liči na pokušaj dokidanja ostataka našeg parlamentarizma i što je posebno zabrinjavajući…
Gospodine Pavićeviću, molim vas, nismo pri utvrđivanju dnevnog reda, nego smo na predlogu zakona i molim vas da govorite o zakonu.
Gospodine Bečiću, ja govorim o onome što je tačka dnevnog reda. Ja se pozivam, poštovani gospodine, na Ustav, na važnost ovog predloga zakona o kome razgovaramo. Gospodine Bečiću, sada vas molim da mi vratite vreme koje ste mi oduzeli. Ja ću da se odjavim i ponovo da se prijavim da biste mi uračunali vreme.
Biće vam uračunato vreme. Nastavite, gospodine Pavićeviću.
Poštovana gospodo, posebno zabrinjavajuće je za mene što se sve ovo, dakle ovo dokidanje ostataka našeg parlamentarizma, odvija uz podršku skupštinske većine. Evo šta o tome, poštovana gospodo, kaže jedan profesor pravnog fakulteta, a gospodin Vučić voli ovde da se pohvali da je bio marljiv student tog fakulteta. Gospodin Dragoljub Aranđelović evo šta kaže. Kaže: „Ne zaviseći od naroda nego od Vlade, takva skupštinska većina ne stara se ni da zadovolji narodne želje ni potrebe nego gleda da zadovolji Vladu i ako Vlada nije sposobna upravljati, poslušna skupštinska većina neće je smeniti i dovesti drugu sposobnu“. Da dovršim ovaj citat, poštovana gospodo, profesora pravnog fakulteta Dragoljuba Aranđelovića. Kaže: „Mora se, dakle, jednom znati kako se hoće upravljati zemljom“, gospodine Vučiću. On piše: „Najbolje bi bilo napustiti ove balkanske manire sa prividnim parlamentarizmom i praktikovati iskreno pravi parlamentarizam, kao što i Ustav propisuje“. Poštovana gospodo, profesor Pravnog fakulteta koji je ovo zapisao, gospodine Vučiću, ne 1960. godine, 1927. godine u „Srpskom književnom glasniku“, kao da je opisivao našu današnju sednicu Skupštine Srbije. Poštovani gospodine Vučiću, ja smatram da je vaš neprimeren nastup danas u Skupštini samo potvrdio ovu sliku jednog ponižavajućeg odnosa izvršne vlasti prema zakonodavnom telu, a o meri udaljenja sa sednice narodnom poslaniku, ja mislim, priliku da se izjasniimaće Ustavni sud. Druga stvar, poštovana gospodo, kada se na kraju godine, a ovo je kraj godine, decembar mesec, predlaže rebalans rebalansa, a prvi rebalans imali smo pre dva meseca, gospodine Vučiću, ja mislim da ne može za rebalans rebalansa na kraju godine da se kaže da je to za pohvalu, kao što vi to ovde pokušavate da nas ubedite. Rebalans rebalansa, poštovana gospodo, je slika ili neodgovornosti ili amaterizma. Dakle, predlog novog rebalansa za mene, poštovana gospodo, je znak da je Vlada loše planirala. Dakle, planovi Vlade od pre dva meseca bili su neprecizni i nepotpuni i pazite sada, imamo planove Vlade od pre dva meseca koji su bili neprecizni i nepotpuni i sada se od nas ovde, po hitnom postupku, sa još 11 predloga zakona traži da verujemo u plan koji treba da traje godinu dana, poštovana gospodo. Moram još jednu ovde stvar da pomenem, kada je reč o Predlogu budžeta za 2015. godinu, početkom godine, gospodine Vučiću, vi ste poručili - svom snagom u reforme. Gospođa Udovički je ovde pre neki dan, ne u Skupštini, nego ovde u našoj državi, da kažemo, rekla - ovo je istorijski budžet. Ja sam čitao ovaj predlog budžeta, ne vidim da je on istorijski, poštovana gospodo, ne vidim poštovani gospodine Vučiću, ni slovo „r“ od reči reforme u ovom budžetu, osim realne procene prihodne strane, gospodine Vučiću. Ovaj predlog mene podseća na prethodne po strukturi, poštovana gospodo, po obimu subvencija i na 43 člana Predloga zakona o izmenama i dopunama zakona za 2014 godinu…
Vreme, gospodine Pavićeviću.
… ako mogu samo da završim rečenicu?
Još pet sekundi imate.
… i Predloga zakona o budžetu za 2015. godinu, podneli smo 24 amandmana i očekujem raspravu suštinsku i sadržajnu o tim amandmanima .
Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Reč ima predsednik Vlade gospodin Aleksandar Vučić.
Želim da se zahvalim na prilici da još jedanput govorim o mom neprimerenom nastupu, ne o političkom licemerju, već o nečemu što mi se čini da je mnogo teže od toga. Dakle, moj neprimeren nastup je bio onakav da se sa njim makar u jednom svom delu složio i jedan opozicioni poslanik. Naime, za ljude koji nisu gledali da ponovim, rekao sam da su ljudi koji su upravljali ovom zemljom bili kukavice jer nisu mogli da donesu nijednu reformsku meru. Citirao sam sebe. Ne vidim nijednu uvredljivu, nijednu ružnu reč, a predavanja mi drže oni koji su potpredsedniku Narodne skupštine rekli „stoko jedna“. Kako je to moguće? Kako je to moguće da mislite? Ja sam video na jednoj večeras televiziji, da li je to B92, koja je rekla da se ne zna ko je to rekao, iako se vidi i ko to izgovara i kad to izgovara. Video sam svašta u svom životu, ali takvu mimikriju i takvo licemerje zaista nisam. Da je to uradio, ne daj bože, neko od nas, bili bismo na stubu srama danima, nedeljama i godinama. Pošto je uradio neko od vas, ovo znaju građani Srbije, onda to treba da se sakrije, prikrije i da se kaže da se ne zna ko je. Izvinite, nikoga nisam nazivao ni stokom niti bilo čime, već sam rekao da su ljudi kukavice, zapeta, imate citat, jer nijednu reformsku meru, nijednu meru koja je teška nisu imali snage i sposobnosti da donesu. Sve to mislim, mislim da je reč o veoma učtivom pristupu, na to sam čuo povike. Da li je bilo psovke ili nije, ja to razumem. To nije strašno. Ali, ono kako su neki reagovali sa „stoko jedna“ da mi držite predavanje o dokidanju parlamentarizma, a sve vreme neko priča u ovom parlamentu o tome kako su nekome uskraćena prava. Više ni reč neću reći o parlamentu. Pa, taj Poslovnik ste vi doneli. Taj Poslovnik je nepromenjen. Doneli ste ga vi, vi koji ste na toj izbornoj listi izabrani, vi ste ga doneli, niko ga ni za jotu nije promenio. Sve ide po tim pravilima iz tog Poslovnika. Ništa nije dodato i ništa nije oduzeto, ni na koji način, ali vam se sviđalo kad ste sedeli ovde, a sad vam se ne sviđa kada sedite dole. Nama se nije sviđalo tad, ali ga nimalo nismo menjali ni na koji način, da ne biste rekli da kršimo pravila ili menjamo pravila za vas kada ste u opoziciji u odnosu na to kada ste bili u vlasti. Izvinite, to je velika razlika. O kakvom dokidanju parlamentarizma, o kakvom neprimerenom nastupu? O tome što sam smeo da dođem i da vam kažem – nemojte više loše da govorite o Er Srbiji, nemojte da obmanjujete narod da se rebalans zbog toga donosi. Kažete – rebalans posle dva meseca, rebalans rebalansa i to je sad kao neka šala u javnosti, neki misle da su mnogo pametni kada to kažu. Da, ja se nadam da ćemo da imamo pet rebalansa naredne godine, da ćemo pet puta da promašimo i da ćemo svih pet puta da imamo manje rashode i veće prihode. Ja se nadam da će to da bude i sledeće godine. Ne razumem, rekli ste – nemamo dobre planove ili smo amateri. Dobro, možda smo amateri, vi ste profesionalci. Amateri smo zato što smo preuzeli na sebe. Ovo je važno da bi ljudi shvatili, preuzeli smo pre tri meseca na sebe težak teret da ćemo da imamo najveći mogući fiskalni deficit koji iznosi 225 milijardi, prihvatili te udare na sebe. Konstatovali smo da neće biti ni blizu 225 milijardi, neće biti sa svim davanjima, sa svim ovim otplatama dugova ni 190 milijardi. Ja sam zbog toga srećan i zadovoljan. Svi prihodi su nam veći nego što smo očekivali, tačno je, i rashodi su nam manji nego što smo očekivali. Zar toga da se stidimo? Zar od toga da se prave vicevi? Od toga viceve mogu da prave ljudi koji ništa ne znaju o ovom poslu. Od toga viceve mogu da prave i po raznim medijima oni koji ništa ne shvataju, koji nisu pročitali nijedan budžet. To ne možete da radite vi koji ste pročitali mnogo budžeta i koji znate šta su budžeti. To ozbiljni ljudi ne mogu da rade. Ima koliko hoćete neozbiljnih. To oni sebi mogu da dozvole, ali ozbiljni ljudi to sebi ne mogu da dozvole, a u ovoj zemlji je mnogo ozbiljnih ljudi. Rekli ste – nema reformi, a slogan je bio svom snagom u reforme. Krenuli smo apsolutno svom snagom u reforme i te reforme priznaje ceo svet. Zakon o radu, Zakon o privatizaciji, Zakon o stečaju, Zakon o penzijama, mere fiskalne konsolidacije kao najteže reformske mere koje neko nekada može da povede i provede u delo, Zakon o planiranju i izgradnji. Videćete sledeće godine, pošto smo optuživani za mesto na listi Doing business, da je bilo valjda 95. nemam pojma koje, ali 90 i neko. Videćete kad sledeće godine skočimo 40 mesta jer se u martu donosi ocena. Samo čekam da li ćete tad da kažete i da priznate – da, Srbija je napravila najveći napredak na celom svetu, zato što smo se sad tome posvetili i to je ono što radimo. Zakon o zaštiti uzbunjivača, sve reformski zakoni i sve te zakone podržala je Evropska komisija, sve te zakone podržao je Venecijanski komitet, apsolutno sve i svi kažu da su to suštinske reforme, svi kažu, ceo svet kaže, samo nekima kod nas ne valja i to je u redu, ali ne mogu da prihvatim samo jednu stvar, Ustavni sud će da kaže da li je „stoko jedna“ primereno ponašanje ili neprimereno. Izvinite, ja tu vašu politiku ne mogu da razumem. Još jednom izvinite i hvala.
Zahvaljujem predsedniku Vlade. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, šef poslaničke grupe SNS, replika. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, dame i gospodo ministri, izrečene su neke stvari od onih koji svoje kolege nazivaju stokom, a na taj način nazivaju stokom i one koji su nas u ovaj parlament poslali, a to su, što je najteže, građani Republike Srbije. Neke stvari koje zaista nemaju nikakve relacije sa istinom. Izrečene rečenice ponižavajući odnos Vlade prema Narodnoj skupštini. Ponižavajući odnos Vlade prema Narodnoj skupštini i to one Vlade u kojoj je ceo kabinet, predsednik Vlade, strpljivo danas celoga dana sa nama i više imamo članova kabineta premijera gospodina Vučića, nego narodnih poslanika bivšeg ili sadašnjeg režima u Vojvodini. Ko onda ponižava? Kabinet Aleksandra Vučića ili vi koji niste zainteresovani uopšte za debatu, osim one koju smo videli malopre time što ste nas nazvali stokom? Rekli ste – dokidanje parlamentarizma. Budite dosledni. Nije vam smetalo da stanete na istu listu sa ljudima koji devet godina nisu u Narodnu skupštinu uputili, nisu uputili završni račun budžeta. Nije vam stalo do toga. Nije vam stalo ni do toga da je 2009. godine bio rebalans rebalansa budžeta, ali ne zbog ovih mera koje su sprovedene sada ovim rebalansom budžeta, ne zbog smanjenog deficita, ne zbog povećane naplate poreza, akciza i svega onoga što čini život. Ne zbog toga što od tog novca koji je ušteđen otići će poljoprivrednim proizvođačima, otići će za one dugove koje ste vi napravili. Ne, nije vam smetalo tada kada su 2009. godine napravili dupli rebalans budžeta povećavajući deficit, samo da bi stali na tu listu, samo da bi došli ovde, samo da bi kolege, a na taj način i sve građane Republike Srbije, nazvali stokom. Budite dosledni. Ako nešto zamerate nama, zamerite prvo sebi i onima sa kojima ste na istoj listi.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Nemate pravo na repliku, gospodine Pavićeviću. Niko vas lično nije pomenuo. (Vladimir Pavićević, s mesta: Imam pravo na repliku, kao što su i drugi narodni poslanici imali pravo na repliku.) Vas lično niko nije pomenuo. (Vladimir Pavićević, s mesta: Gospodin Vučić se sigurno obraćao meni, a ne nekom drugom narodnom poslaniku. Pitajte gospodina Vučića da li se obraćao meni.) Gospodine Pavićeviću, o tome odlučuje predsedavajući Narodne skupštine. Ja procenjujem da izlaganja govornika niko nije vas spomenuo imenom i prezimenom i nemate tu mogućnost za repliku. (Vladimir Pavićević, s mesta: Po Poslovniku.) Izvolite, gospodin Pavićević, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gosti danas u Narodnoj skupštini. Povređen je, gospodine Bečiću, ja mislim član 104, kojim se uređuje pravo narodnog poslanika da govori po povredi Poslovnika, poštovani gospodine Bečiću, i pravo na repliku jednog narodnog poslanika. Narodni poslanik, prema Poslovniku Narodne skupštine, ima pravo na repliku ne samo kada ga neki gost u Narodnoj skupštini ili drugi narodni poslanik pomene po imenu i prezimenu, nego i u onoj situaciji, poštovani gospodine Bečiću, kada neko pogrešno interpretira nešto što je drugi narodni poslanik rekao. Gospodin Vučić se javio da komentariše jedan deo mog govora i ja smatram da je on pogrešno interpretirao jedan deo mog govora i, poštovani gospodine Bečiću, ako hoćemo da se pridržavamo pravila i procedura, onda ja sada imam pravo na repliku i gospodinu Vučiću i gospodinu Babiću. To znači, gospodine Bečiću, da vi imate obavezu da mi date pravo na dve replike ovde, a ne da mi osporavate pravo i na jednu, gospodine Bečiću. Molim vas da mi omogućite repliku sada u dva minuta gospodinu Vučiću. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Ja vas ne razumem. Iz kog razloga vas ne razumem? Zato što jednom kažete – nemojte da me pominjete kao bivši režim, a sada kada su govornici govorili o bivšem režimu, vi se tu prepoznajete. Nisam tu video mogućnost za vašu repliku. Zahvaljujem. (Vladimir Pavićević, s mesta: Po Poslovniku.) Gospodine Pavićeviću, o tom pravu odlučuje predsedavajući Narodne skupštine. Pročitajte stav 4. Ja sam procenio iz vaših ranijih izlaganja, gde ste vi nama osporili da vas pominjemo kao bivši režim, da se vi sada prepoznajete u prethodnim govornicima koji su govorili o prethodnom režimu. (Vladimir Pavićević, s mesta: Po Poslovniku.) Ja vas i dalje ne prepoznajem tu, gospodine Pavićeviću. Zahvaljujem. Molim vas da dopustite da vodim sednicu Narodne skupštine. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ovo je vaša reforma. Uskraćujete pravo narodnom poslaniku da govori. To je vaša reforma.) Gospodine Pavićeviću, nemojte da dozvolite da vam izreknem opomenu. Zahvaljujem. Gospodine Šormaz, po Poslovniku? Izvolite.
Gospodine predsedavajući, nadam se da mi nećete zameriti, član 27. i član 107, dostojanstvo Narodne skupštine, naravno, ali 27, način na koji vi vodite. Imali ste danas naporan dan. Ceo dan vrlo napeta rasprava, nervozni predstavnici bivšeg režima, malobrojni, naravno, trenutno u Skupštini voljom naroda, ali moram vas zamoliti da upravo i zbog građana Srbije, koji ovo gledaju u narednom vremenu, ovu raspravu odradimo kako to dolikuje Narodnoj skupštini. Razumem da je gospodin prethodni govornik neiskusan poslanik i da skače, da ustaje, da govori kad ne dobije reč, to je sve suprotno Poslovniku i trebali ste ga upozoriti. Znam da nije dovoljno dugo u Skupštini da pamti neke stvari koje pamtim ja, ali predsednik njegove stranke kada je bio predsednik Vlade nije ni ostavio budžet Srbiji, nego su imali privremeno finansiranje zbog njegove ostavke, jer nije imao hrabrosti nego se kukavički povukao i podneo ostavku sa mesta predsednika Vlade krajem 2003. godine, pa smo imali privremeno finansiranje zbog toga, a kasnije ovde je nazivao vas i to se videlo u TV prenosu, jer sam ja baš gledao prenos, nisam bio u tom trenutku ovde u sali, i videlo se šta je rekao i kako je rekao. U direktnom prenosu rekao je – stoko jedna. Znači, predsednik stranke gospodina Pavićevića i to se videlo u prenosu, znači i njegovo lice, i čulo se, ne da se videlo i čulo se šta je rekao. Tu nema spora. Molim vas, zbog svega toga, jer je time ugroženo dostojanstvo Narodne skupštine, da u narednom periodu, da u ovom vremenu što nam je ostalo za raspravu, vodimo računa o tome i da onako, kako dolikuje narodnim poslanicima, govorimo do kraja rasprave. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Šormaz. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.) Gospodine Pavićeviću, vrlo dobro znate da nema replike na povredu Poslovnika. Gospodine Božoviću, po povredi Poslovnika? Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi predsedavajući, prekršili ste član 103. iz razloga što je kolega Pavićević tražio repliku kada je u pitanju današnja rasprava o veoma važnom zakonu, a koji se tiče sudbine građana u 2015. godini. Kao što i sami znate, ceo zakon, sa pratećih još 11, je ušao u skupštinsku proceduru mimo Zakona o budžetskom sistemu…
Gospodine Božoviću, ovo što vi govorite nema veze sa članom koji ste citirali.
Dozvolite mi da završim. Niste dozvolili gospodinu Pavićeviću da dobije reč, kada je tražio povredu Poslovnika…
Gospodine Božoviću, vrlo dobro znate da ne možete da ukazujete na povredu Poslovnika koja nije neposredno učinjena. Posle toga se javio gospodin Šormaz, pa ste se javili vi. Niste se javili u trenutku kada je povreda učinjena. Kada mislite da je povreda učinjena, tako da nemate mogućnost da govorite. Reč ima predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić.
Dve stvari bih želeo da vam kažem. Prvo, ako mogu da vas zamolio, kao običan građanin Srbije, ne kao predsednik Vlade Srbije, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, da im date svima da govore koliko god hoće, ionako argumente nemaju. To je samo moja molba za vas. Izgleda da ne valja kad kažem da treba da govore koliko god hoće. To je ono o čemu sam malopre govorio. Druga stvar sam hteo da kažem građanima Srbije. To što danas trpimo uvrede, i to što neki ustaju sa svojih mesta i prete i rukama i prstima i na sve druge moguće načine, ne birajući izraze i što se njihovim pomagačima učinilo da je vreme da udare iz sve snage po Vladi, po meni lično, samo hoću ljudima da kažem da trpeljivost, strpljenje i ne reagovanje nije odraz našeg straha, ni naše slabost i da ljudi u Srbiji to treba da znaju, da to radimo zato što imamo samopouzdanje, punu samouverenost u mere koje donosimo, u sopstvenu marljivost, sopstveno poštenje, u odgovornost prema građanima i zato smo spremni da sve te stvari istrpimo, a na narodu je da to ceni. Ja znam da ste večeras i oni koji vas pomažu, koji podržavaju bivši režim u medijskom smislu i o njihovim gazdama ste vi davali te dozvole, dogovarali se sa njima. Ko je tu koga i kako plaćao, da u to ne ulazim, preko kojih je to sve kompanija i firmi išlo, ni u to neću da ulazim, ali neki su nećete moći da verujete pokušali da sakriju ono što je ovde izgovoreno. Zamislite, veliki skandal je bio taj što sam rekao – neki su kukavice, jer nisu smeli da preduzmu nijedan hrabar reformski potez. A, stoko jedna je bio valjda jedan demokratski izliv, demokratski istup, kojim bi svi trebali da se divimo i da aplaudiramo, jer to je suprotno dokidanju parlamentarizma. Pošto ja nemam problem za sve vaše najave na svim društvenim mrežama, kako ćete da me uništite, rasporite, kako ćete ne znam šta da mi pokažete, ne znam šta da me pitate, samo napred, ali nikako da dočekam da se tako nešto i desi i ostaću ovde u pokušaju da odgovorim na svako vaše pitanje, jer znam koliko smo se borili, znam koliko smo radili, znam šta smo sve popravili, znam šta smo sve promenili i znam šta će sve tek da bude bolje. Vas veoma poštujem, i sve vas veoma poštujem, ali se plašim da kada govorite o gostima ironično, plašim se da u ovom trenutku ima više gostiju tj. nas iz Vlade nego vas iz opozicije. Hvala. najlepše.
Zahvaljujem. (Balša Božović, s mesta: Povreda Poslovnika.) Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine Bečiću, opet ste povredili Poslovnik član 108, citiram – o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine, a ne predsednik Vlade Republike Srbije. Zato vas molim da mi date da u jednoj ili 15 sekundi obrazložim ono što sam hteo da kažem. Gospodin Pavićević, samo da se vratimo u istorijat od pre pet minuta…
Ne možete ponovo da pričate o povredi koja je učinjena, po vašem mišljenju nekad ranije.
Samo genezu koja traje pet minuta. Dakle, gospodin Pavićević je tražio povredu Poslovnika, niste mu dali i zato sam reklamirao član 103. Onda ste gospodinu Šormazu dozvolili da u dva minuta brani Vladu i drži politički govor. Sada opet, ne starate se u redu na sednici Narodne skupštine, već to prepuštate predsedniku Vlade Republike Srbije. Iz prostog razloga što smo danas imali priliku koju smo propustili, a to je da raspravljamo o zakonu koji je najvažniji za građane, za 2015. godinu, pre svega kada su oni u pitanju, mi smo uspeli da kroz replike imamo kvalitetnu raspravu kada je ovaj zakon i jedanaest drugih u pitanju. Mislim da je to senka koja će se baciti na Narodnu skupštinu. Smatram da ste u velikoj meri doprineli nekvalitetnoj atmosferi koja se danas održavala u ovom domu. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Božoviću. Neka bude to moj greh, a predsednik Vlade vam drži lekcije o reformama u Srbiji. (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.) Gospodine Pavićeviću nemam osnov po kome da vam dam reč. (Vladimir Pavićević, s mesta: Dozvolio je premijer.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala uvaženi predsedavajući. Moram da priznam gospodine Vučiću, nisam siguran da ćete uspeti u reformama. To najiskrenije kažem baš zato što evo ceo dan slušamokakvo licemerje generalno vlada. To nije samo u ovoj skupštini, to licemerje vlada kompletno u društvu zato što smo valjda navikli toliko godina da živimo u licemerju. Onda imate jednu situaciju prosto neverovatnu, kada Fiskalni savet pogoduje, onda se pozivamo na Fiskalni savet i njegove kritike, a kada Fiskalni savet kaže da bi trebalo možda otpustiti 40% radnika iz javnog sektora, što vi naravno niste uradili jer bi to bilo samo ubistvo za ovu državu, onda Fiskalni savet ne valja. Mi živimo konstantno u jednom strahovitom licemerju. Evo na primer sada što ste spomenuli, pa cela država je to videla, to – stoko jedna, ali izgleda da pojedini mediji to nisu želeli da vide. Da je to rekao recimo gospodin Babić ili gospodin Jovičić ili bilo ko drugi od nas, mi bi visili ovde ispred Skupštine. Nas bi ovde obesili. To bi bukvalno tako bilo. Pozvali na linč. Ali to je valjda ovde dopušteno i nažalost takvom licemerju gde vi svaki dan imate nekakvu kritiku, a da ne znate ni šta se kritikuje, a opet ne znate ni šta se nudi kao alternativa. Pritom, ako uzmemo spoljni faktor kojem očigledno značajno smeta što Srbija napreduje, posebno u regionu, ako uzmemo i neke unutrašnje prilike, ja se izvinjavam gospodine Vučiću, mi smo imali situaciju da su ovde pojedini interesni lobiji oterali Al Dahru. To je možda najveći poljoprivredni konzorcijum u svetu. Izveli su pojedine seljake sa pričom – neko će da nam oduzme zemlju. Navodno će Arapi da nam oduzmu zemlju, a nisu protestvovali kada su recimo te iste kombinate privatizovali Šarićima. Šarići su izgleda bili dobri investitori, ali Al Dahra nije dobar investitor. Kada imate u društvu, sa očiglednom namerom i to sam danas pokazao, zato što pojedini portali su isključivo, pazite uopšte ih ne interesuju prosvetni radnici ili da je bila neka parola za prosvetne radnike – teško nam je, loše su nam plate, ne nego mora da se sprovede revolucija. Revolucija je jedina solucija. Neko ovde priželjkuje revoluciju. Ali, moram da vam kažem svi koji smo ovde jasno vidimo u čemu se ovde radi i ako treba svi zajedno da stradamo stradaćemo, ali ovo mora da se sprovede. Drago mi je što ste ovako odlučni na nivou Ataturka ili recimo knjaza Danila Petrovića u Crnoj Gori koga su mnogi tada osporavali, ali je stvorio državu i dan danas o njemu najviše piše, zato što je stvorio neki sistem, zato što je recimo prekinuo sa krvnom osvetom. Tako ste i vi ovde krenuli da prekinemo sa tom korupcijom, da prekinemo sa tim kriminalom i tu moramo da imamo svu podršku. Ne znam da li će ovo društvo biti spremno da vam u potpunosti da tu podršku. Iskreno se plašim da ovde neko želi i priželjkuje haos, posebno u eri ovakvih globalnih sukoba, kada ne odgovara nekome da Srbija bude što jača. Ovde su lepe vesti zabranjene. Gospodine Sertiću, ispravite me ako grešim, prošle nedelje ste izjavili da smo uštedeli u našem budžetu 31 milijardu dinara od javnih preduzeća samo zato što su počela da primenjuju određene mere Vlade. Radi se o 26 preduzeća. Dvadesetšest preduzeća je uštedelo 31 milijardu dinara. To niko nije objavio, apsolutno niko. Zato što izgleda lepa vest ovde nije dozvoljena. Ovde su dozvoljene morbidnosti. Ovde je dozvoljeno da apsolutno svaki dan recimo gospodina Vulina neko čereči u novinama zato što ne da nevladinom sektoru više toliki novac. Na kraju krajeva, to je moje lično mišljenje, ne može da bude nevladin sektor ako se finansira iz budžeta. Onda je Vladin sektor. Izvinite što sam ovako otvoren, baš mi je drago ako se bude smanjilo za nevladin sektor. Na kraju krajeva, ovde postoje neke nevladine organizacije koje se bave srpskom tradicijom i srpskom istorijom, pa ne dobijaju toliki novac koliko su dobijale pojedine nevladine organizacije na raznorazne načine i kako su ispumpavale novac odatle. Moram da vas pitam gospodine Vučiću, rekli ste nešto što mi se i nije dopalo, recimo za ovaj četvrti sektor vlasti koji se stalno stvara, pa zatim Zaštitnik građana, zatim Poverenik za informacije od javnog značaja, kažete – ako neko njima pomene platu, onda skoči neko iz Evrope, izvinite, jesu li oni jači od države? O čemu se ovde radi? Nas poslanike mogu u medijima, ne znam šta sve mogu da napišu u medijima i da nam pričaju kako jedemo u skupim restoranima i ne znam šta sve radimo, ali kada spomenete Zaštitnika građana, to je katastrofa, to je diktatura. Njemu izgleda ne sme niko ništa da kaže. Postavlja se pitanje da li je taj čovek jači od države i da li je taj četvrti sektor vlasti koji se očigledno ovde stvara i vidimo da postoje neke namere da se u Ustav uvede, da li su oni jači od države? Zaista moram da postavim to pitanje, kao i za ove klubove. Veliki sam navijač Crvene zvezde i stvarno volim taj klub, ali izvinite to mora da se privatizuje. Ne može više država da baca novac u nešto što ne donosi nikakav profit. Ja se izvinjavam, ali baš bih voleo da tu sprovedete tu vrstu odlučnosti, zato što na kraju krajeva postoje ovde neki ljudi koji navijaju za Radnički iz Niša, za Vojvodinu, što tamo država ne bi investirala i davala, nego baš u Zvezdu i Partizan? Ne vidim nikakvu logiku, valjda treba sa svima jednako ili da se to privatizuje, a podržavam gospodina Udovičića da donese takvu vrstu zakona i da se to privatizuje. Moram da pohvalim za ove podsticaje u poljoprivredi, zato što svaku anti-tajkunsku meru apsolutno podržavam. Ovo će konačno malom seljaku, malom poljoprivredniku da donese benefit i da mu donese određeni profit. Svaka čast za ove podsticaje i svaka čast što je Narodna banka Srbije prošle nedelje u jednom zakonu, između ostalog, u korisnike finansijskih usluga uvrstila i poljoprivrednika, zato što može sada da podigne kredit i kao svako fizičko lice i to su neke dobre stvari. Vidim da ovde konačno neko kreće da zaštiti poljoprivrednike i da imamo jednu normalnu tržišnu utakmicu u poljoprivredi, za šta se svako normalan ovde zalaže, ali mi je nismo imali zato što su ovde tajkuni određivali cenu. Nažalost je to tako bilo, koliko god da smo želeli da imamo jednu normalnu tržišnu utakmicu. Onda on diktira cenu, otkupi od seljaka po zaista bagatelnoj ceni poljoprivredni proizvod i onda to izvozi duplo skuplje i ne plati, što je najgore. Onda smo imali velike i uspešne biznismene koji imaju ogromne megamarkete, a nikad dobavljačima ništa ne plate, ali su veoma uspešni zato što imaju monopol u maloprodaji. To je tako ovde funkcionisalo. Vidite, u takvom jednom sistemu, gde je država bila bez ikakvih resursa i gde su ministarstva bila sa računima u blokadi, gde ste imali Elektroprivredu Srbije sa 400.000.000 dinara duga, gde ste imali monopolska preduzeća poput „Parking servisa“ u Beogradu koje je bilo u minusu, sad ste vi tu došli i pokušali negde nešto da napravite i to je, naravno, nekako krenulo, nekako se to vratilo u normalu. Mada, svako normalan kad vas pita – kako je moguće da je EPS imao 400.000.000 dinara duga, jer je to monopolsko preduzeće jedino zaduženo za distribuciju električne energije, prosto ljudima dođe da se krste i levom i desnom rukom, ali to je tako zaista i bilo. Naravno, kako država jača, kako vraćate ove dugove, nažalost, mi zaista danas moramo, građani to moraju da znaju, da platimo negde, kako rekoste, milijardu i 300 miliona evra dugova naših, koji su naravno od kamata ostali od prethodnog režima, to valja platiti. To sve dospeva danas na naplatu i mi smo debelo nagrabusili. Zato smatram, zbog svih ovih pritisaka, a vi ste danas bacili rukavicu, pa ste lepo rekli – ako to narod neće, neka izabere nekog drugog. Samo molim tog nekog drugog da nam kaže šta nudi. Ako nudi „Razvojnu banku Vojvodine“ ili „Agrobanku“ ili tako nešto slično, nemojte to da nudite. Ponudite vi nama rešenje, alternativu, kako vi to mislite, recimo, prosvetnim radnicima sada da povećate platu? Iz koje ćete to suve drenovine da iscedite taj novac kako biste prosvetnom radniku dali veću platu? To bih voleo da nam odgovorite, ali nikako danas da čujem tu vrstu odgovora. Na kraju bih vas nešto pitao. Neretko me ljudi pitaju, pa eto, koristim i ovu priliku vezano za sam budžet. Recimo, ljudi kažu – možda bi više novca bilo kad bi se doneo zakon o poreklu imovine. Eto, ja vas pitam da li ikakve šanse ima da se takav zakon donese? Ako ne, nema veze. Ako ima, bilo bi dobro da se to kaže građanima. U svakom slučaju, puna podrška za ove mere. Ovo je jedina šansa da se država izvuče. Ko to ne shvata, šta mu mogu. Ali, znate, ovo društvo svojevremeno nije shvatalo ni da bi trebala železnica da prođe ovde u vreme kralja Milana, pa smo na kraju ipak prihvatili železnicu, jer smo govorili da će nam neprijatelj doći sa železnicom. Ostaje uvek za istoriju onaj ko je nešto uradio. Da li ga u tom momentu narod voli ili ne voli, to je najmanje bitno. Nisu voleli ni Ataturka, pa danas pišu, naravno, velikim slovima njegovo ime. U svakom slučaju, hvala vam i puna podrška.
Zahvaljujem, gospodine Đukanoviću. Reč ima predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić. Izvolite.
Pokušaću da odgovorim, gospodine Đukanoviću, na više pitanja koje ste pokrenuli. Možda bih se nekada emotivno saglasio sa vama vezano za određene organe i institucije, ali verovatno i podeli potpuno sigurno, svakako bliže istini da obojica grešimo i da treba da promenimo svoj odnos i prema Zaštitniku građana i prema Povereniku za informacije, iako se sa političkim komentarima ovog drugog gotovo nikad ne slažem. To je važno za funkcionisanje institucija sistema u našoj zemlji i svako od nas mora da promeni svoj odnos prema njima. Što se tiče teme licemerja o kojoj smo govorili i činjenice da je Vlada bila kritikovana posle ostavke gospodina Krstića, koji je tražio da se 20% smanje penzije, a 15% plate, jer su nam tada rekli – to su prave reformske mere, kada smo za upola manje ili tri puta manje prihvatili te mere, onda su rekli – pa, što ste to uopšte radili, nije trebalo to da prihvatite. Kad Fiskalni savet kaže – nemojte da dajete subvencije za preduzeća u restrukturiranju, sutradan podrže sva preduzeća u restrukturiranju u kojima ništa nije proizvedeno, a gde radnici štrajkuju i traže plate koje nisu zarađene. Negde jesu, ali uglavnom nisu. To je ono čime se bavimo svakoga dana. Važno je to što ste pomenuli Al Dahru. To je bio najbolji primer. Kada smo govorili o dolasku Al Dahre, rekli su nam – pa, nemojte Al Dahru, što da uzimaju našu zemlju, grozni su, terajte ih odavde. Kad su ljudi rekli - čekajte, mi idemo samo tamo gde smo dobrodošli i povukli se odavde, onda su rekli – pa, gde je ta Al Dahra, što nema tih investicija i što nema Al Dahre? Onda se pitate šta u stvari da uradite i kako to da napravite? Zato mene to mnogo ne interesuje. Naveo sam sve ove primere, izneo sam plan i rekao sam da od plana neću da odustanem. Vlada Srbije od svog plana i programa neće da odustane. Postoje dva rešenja. Ili ćemo plan da izguramo do kraja i da budemo uspešni, kao što je bila britanska vlada, kao što je bila estonska vlada i neke druge vlade, ili će neki drugi da dođu pa da nas vrate, oni govore devedesete, da nas vrate u 16. vek, gde će da povećavaju valjda, da utovaraju pare u kamione kako bi nekome delili, pošto su to radili u nekim prethodnim godinama i da nas dovedu do potpuno apokaliptičnog stanja. Kako god narod hoće. Što se tiče ponašanja pojedinih tajkuna i kroz medije i kroz sve drugo, slušajte, pa ovo - stoko jedna, što je upućeno predsedniku, odnosno predsedavajućem Narodne skupštine, to nije objavio ni RTS. Ne pričamo samo o jednoj, drugoj ili ne znam kojoj televiziji. Pa to ni televizija za koju govore valjda diktatorskom režimu ili ne znam ni ja šta sve, u kojoj diktatorski režim nijednog svog novinara nije zaposlio, a kamoli jednog urednika promenio. Ja sam srećan što nijednog urednika nismo promenili, što nijednog novinara nismo doveli svog. Ništa po tom pitanju nismo napravili i neka rade svoj posao kako god hoće, ali da nas ne obaveste da je predsednik jedne političke partije, čovek izabran na listi jedne opozicione stranke nazvao predsedavajućeg – stoko jedna. Da li ste primetili da ja ovim momcima koji su ustali, vikali i nešto mi dobacivali, nisam ništa zamerio? To je žar političke borbe u Skupštini. To je sve u redu, to se dešava u Narodnoj skupštini i nije ni prvi ni poslednji put. To je Narodna skupština, to je arena, to je borba i to je u redu. Emocije dođu do određenog stadijuma i to je sve u redu, ali da koristite te izraze, zaista uličarske, ne postoji druga reč kojom biste to opisali, i da to pokušate da sakrijete posle toga od celokupne javnosti, praveći se da se u prenosu RTS-a to nije videlo i da se ne zna. Slučajno se videlo. Hvala ovim momcima koji su svoj posao radili. To mnogo više i mnogo lošije govori o nama nego što sam i sam mislio. Što se tiče privatizacije u sportu, gospodine Đukanoviću, ne donosimo zakon zato što ne bismo mogli da ga sprovedemo. Ja priznajem svoj poraz, lični poraz i poraz Vlade koja nije u stanju da provede reformske mere u oblasti sporta, bar u ovom trenutku, ma koliko se Vanja Udovičić za njih zalagao, jer očigledno je da su neki u našem društvu toliko snažni i imali bi podršku svih drugih, da mi to u ovom momentu ne možemo da provedemo u delo. Ne zbog toga što će da viču na stadionu – Vučiću pederu ili ne znam već šta, što, kao što vidite, meni nije problem da ponovim jer se na mene odnosi, te najbrutalnije gluposti koje izgovaraju valjda u nedostatku argumenata i u besu iz ko zna kog razloga. Dakle, to je problem sa kojim ćemo se suočavati u mnogo godina unapred, jer, da vam sada kažem, tu vas niko ne razume. Kome god da od sportskih radnika to kažete, ja vam sada kažem, kucate na zatvorena vrata. Svi vas lažu da su za privatizaciju. Nije niko za privatizaciju. Znam da je tačno, dragi prijatelji, i na moju žalost ja to moram da kažem i da istrpim njihov bes, a sada ću da vam kažem i zašto lažu. Jer, dok je tako, možete da imate onaj cirkus od upravnog odbora juče u „Crvenoj zvezdi“, možete da imate cirkus od upravnih odbora u „Partizanu“, cirkus od upravnih odbora u svakom našem klubu u kojem imate gubitke od 50 miliona, 20 miliona, ne znam koliko miliona, ali oni raspravljaju kako će sada da objasne da su velike reformske mere proveli tako što su promenili ime stadionu ili tako što su ne znam šta drugo uradili. Šta pričate, ljudi? I to sada treba svi da se pravimo blesavi i da to ne vidimo, jer niko to ne sme da kaže da se to u našoj zemljizbiva. Priznajem, nemam snage, imam hrabrosti da to kažem, nemam dovoljno snage ni moći da ono što je pravično, pravedno, dobro da sprovedem do kraja. To vam najotvorenije kažem. Zato što znam kako bi se svi drugi dogovarali – daj nam prebaci još samo pet miliona i onda smo mi na zelenoj grani, a ovde mi daj samo da mi „Telekom“ još da ovamo i da mi da NIS ovamo i da mi da još malo „Lutrija“ nekih 300.000, „Komercijalna banka“ 200.000 i sve će to da dođe na svoje. Naravno, to ste bacili pare u bunar. Oni su svoje džepove napunili, a ti klubovi propadaju i propadaju i propadali bi ubuduće. Privatizacija, deset puta im nudim svima. Deset puta o tome govorim. Oni kažu – jeste, mi smo za privatizaciju. A sutra – pusti onog ludog Vučića i njega i privatizaciju, šta mi imamo od privatizacije, ne možemo da krademo kada dođe privatizacija, jer tada gazda brine o klubu. Svi znate da je to tačno. Ne možemo, nemamo snage. Što se tiče reformske spremnosti u Srbiji. Kada pitate ljude jesu li za reforme, 90% ljudi je za reforme, a kada dođete i kroz fokus grupe i kroz istraživanja i kada im kažete šta su reforme, šta pod tim podrazumeva svet, šta pod tim podrazumeva ceo civilizovani razvijeni svet, šta pod tim svi podrazumevaju i onda shvatite da su za reforme sedam, osam, 10% ljudi. To je priča o železnici i šljivama. Podsetiću one koji ne znaju tu istorijsku priču kada je železnica uvođena rečeno je nemojte da nam sečete naše šljive, šta će nama ove gvozdene trake, uništavate našu tradiciju, uništavate sve ono što smo vekovima stvarali i vekovima pravili. To vam je kao i danas ili prošle godine što smo imali sudar auto-puta i hrasta i sada vas pitam sve - znate li šta je sa hrastom? Ja vam kažem da niko od vas ne zna. Niko od vas ne zna, ali je bilo važno da se pokrene priča o jednom hrastu samo da bi se reklo – ej Vučiću stani, zaustavićemo te, ne može da se ide napred. A nikoga više od vas taj hrast nije interesovao i niko ne zna kakva mu je sudbina i niko ne zna šta se sa njim desilo. Ali, je bila suština dok je to išlo po novinama, to je tako. Podsetiću vas po novinama je išlo kada ćete da objavite ugovore, po televizijama, tema odjedanput najšira moguća – kada ćete da objavite ugovore sa „Er Srbijom“, mora da je Vučić tu neke pare dobio ili neko. Pročitasmo im sve ugovore, objavismo sve, ućutaše, a više ih ne interesuje „Fijat“, a bilo je kao interesuje nas i „Er Srbija“ i „Fijat“. Za „Fijat“ smo dali deset puta više para, najmanje deset puta više para, čak ne smem da govorim sve. Ali, više ako ste primetili u srpskoj javnosti nikoga ne interesuje taj „Fijat“ i koliko smo dali subvencija i svega drugog. Samo da vidite kako je sve u stvari nepošteno organizovano i kako se prema nekome lomi sve a neko može da radi šta hoće, da govori šta hoće i kako hoće. Tako da nam je to „stoko jedna“ postalo valjda merilo demokratičnosti i kako neko reče nedokidanja ostataka parlamentarizma. Izvinite, hoćete li da vas pitam kada je poslednji put predsednik Vlade u neko drugo vreme bio na celoj raspravi o budžetu i odgovarao opozicionim poslanicima. Nemojte da vas podsećam da gotovo se to nikada nije desilo, gotovo nikada. Što se tiče mogućnosti usvajanja budžeta imamo ovde datume uglavnom ste ih usvajali 29. decembra, završni račun da se položi građanima nikada nisu doneli. Kako su trošene pare nikada nismo dobili, nije valjda niko tada ni interesovalo. Imali smo dva puta donošenje budžeta u junu mesecu i aprilu ali za onu prethodnu godinu. Da li vi to možete da razumete? Znači, ne za onu godinu pa da su za šest meseci uranili, nego za šest meseci unazad smo donosili budžete. Ali je važno da nam se kaže kako smo zakasnili. Slažem se da smo zakasnili. Zakasnili smo iz jednog prostog razloga, a to je taj što smo radili sa MMF da bismo vam napravili ovako transparentan budžet i da biste ga imali na 1.700 stranica, pošto sam video da se neki šale i sprdaju valjda i sa tim, a ne znam šta je u svemu tome smešno. To je prvi put da imate transparentno svaki dinar gde, kako i na koji način se troši. Mnogo rada i mnogo truda i mnogo energije smo u sve to uložili. Ove fotografije ovih što pišu revolucije, solucije i neke druge kako sede na klupama ko na kafanskim stolovima, nemojte više da mi donosite. Hvala vam.
Zahvaljujem predsedniku Vlade gospodinu Aleksandru Vučiću. Reč ima dr Janko Veselinović.
Hvala. Poštovani predsedniče Vlade, predsedavajući, niste bili na celodnevnoj raspravi, došli ste u pet sati u Skupštinu ali postaviću vrlo konkretna pitanja jer imam vrlo malo vremena i govoriću o budžetu. Pitaću ono što bi vas pitali zdravstveni radnici, ljudi u prosveti, penzioneri ne kao gospodin koji je govorio u ime PUPS. Rekli ste – imali smo dramatično dobru naplatu u oktobru mesecu. Pitam vas predsedniče Vlade znači li to da li smo do tada imali dramatično lošu naplatu jer da bi napravili dramatično dobru, morali smo imati dramatično lošu. Drugo pitanje koje bi vas pitali ti ljudi jeste da li je moguće da mi nemamo direktora poreske uprave i da li je moguće da postoji direktor poreske uprave i efikasnaporeska uprava da bi mogli na ovih 924 milijarde dinara poreskih prihoda da naplatimo još 5% poreskih prihoda i da dođemo do 50 milijardi, koliko su po vama uštede od smanjenja plata? S druge strane, gospodine predsedniče, recite mi zaista na koji način jeste pohvala za ovaj rebalans koji je donet, drugi rebalans koji je donet, kako je moguće da je to pohvala, pohvalno ako znamo da je budžet za 2014. godinu probijen na gore i da smo pre toga imali rebalans?
Molim vas, nemate više vremena. Reč ima predsednik Vlade gospodin Aleksandar Vučić. Izvolite.
Odgovoriću na to što ste rekli iako se taj poslednji deo nije čuo da bih mogao da vam odgovorim. Dakle, reč je bila kako je moguće kad smo probili na gore budžet, odnosno prvim rebalansom kako je moguće da se hvalimo drugim. Zato što smo drugim pokazali da je manje, da smo manje potrošili nego što smo planirali prethodnim rebalansom kojim smo priznali da smo ga probili i zato pokazujemo da smo potrošili manje od onoga što smo očekivali i što ste vi ovde kao narodni poslanici usvojili u Skupštini. Da se vratim na dve stvari. Ja sam rekao da nam je bila odlična naplata. To je bio jedan od dva ili tri naša najbolja meseca koja smo imali u prethodne dve godine, ali pošto to možete da računate zbog odnosa prema valuti, dakle, svakako najbolji naš mesec. Dakle, bilo je dramatično bolje. Reći ću vam ja, nije nikakva tajna, to je bilo valjda i u rebalansu reči. Imali smo ogromne probleme naročito posle poplava. I pre poplava smo imali probleme, ali ogromne probleme smo imali od maja, juna, jula i avgusta. Svi brojevi su krenuli da se pomeraju na bolje od septembra meseca. Svi, i akciza na duvan, i akciza na naftu i naplata PDV-a. Sve je krenulo i sve je u poslednja tri meseca postaje sve bolje i bolje. Mi samo prvih 15 dana decembra meseca, dakle, imamo naplatu PDV-a, 22 milijarde u odnosu na 19 milijardi koliko je bilo 2013. godine 15. decembra kada je bio odličan decembar, a mi smo planirali da nam bude na nivou 20 milijardi, da bude nešto veći, on je stigao do 22 milijarde. Dakle, uspeli smo i prihodi nam idu bolje i to je odlična vest. Što se tičeporeske uprave. To je sada jedno od najtežih i najinteresantnijih pitanja zato što ćemo mi morati da provedemo ozbiljne i teške reforme u poreskoj upravi u naredne dve godine. To neće biti moguće za mesec dana da se reši, kao što znate, suviše je komplikovan sistem. Međutim postojale su pritužbe na rad gospodina Marinkovića od velikog broja ljudi iz poreske uprave. On je onako pomalo nezgrapan, pomalo čudan, ali znate od kada je on vršilac dužnosti, nama je naplata povećana zato što onnema straha i njega niko ne može da kupi. Možda nije najstručniji na svetu ali njega niko ne može da pozove telefonom i da mu kaže – nemoj da ideš ovamo ili onamo. Njemu je pretio jedan čovek iz vladajuće većine koji ima mnogo kafana i restorana nedavno na Kopaoniku. Rekao, pošto mu je našao četiri kafića ili, ne znam, pet kafića, nigde nema prijavljene radnike i ne izdaju fiskalne račune. Onda je ovaj došao da mu preti policijom, da mu pretim svim i svakim. Ovaj čovek je čudak i nema nikakvog straha. U tom smislu, mislim da je lično doneo jedan novi talas i jednu novu energiju, a da li su nam potrebni ljudi koji u obrazovnom i u svakom drugom smislu mogu da imaju mnogo veće kapacitete nego što imam ja, ili Marko, ili bilo ko drugi nema nikakve sumnje da jesu. Ako imate dobre predloge spremni smo da ih prihvatimo. Zato što, ako što ste videli, mi ne poturamo tu bilo kakve partijske kadrove ili bilo šta slično. Pokušavamo da pronađemo najbolje moguće ljude. Nadam se da ćemo po tom pitanju uspeti da postignemo još bolje rezultate i ključni odgovor na vaše pitanje od 50 milijardi, dakle nekih 50 milijardi je 440 miliona evra. Dakle, nije realno, odmah da vam kažem, nije realno. Ukoliko se to desi, a mi ćemo dati sve od sebe da se pola od toga desi. Nama MMF odmah priznaje te mere. Dakle, oni nama, zato sam ja danas rekao više puta – sve što zaradimo, sve što uradimo nama će biti kao priznata mera ali tek kada se to desi. Oni su nam unapred priznali ove tzv. „hard measures“, ove tvrde mere. Ne priznaju ništa drugo dok ne vide rezultate. Oni ne priznaju unapred „Železaru“. Tek kada budu videli obe visoke peći upaljene, kada budu videli rezultate, ali kada vide onda ih odmah prihvataju. Zato ulazimo u žestoku borbu protiv sive ekonomije ili kako god hoćete već. Ulazimo u tu žestok borbu i ako bilo šta od toga smanjimo odmah taj problem možemo da rešavamo. Zato je važno da svaki čovek, da svaki penzioner, da svaki mlad čovek na svakom mestu, kada idete u radnju za prodaju pljeskavica, svuda, zatražite račun. Zato što time ne štetite državi, time štetite sebi ako ga ne uzmete. Mi bolnice moramo da gradimo odatle, mi škole moramo da gradimo odatle, mi vrtiće moramo da gradimo odatle, mi prevoz, mi sve što ulažemo u auto-puteve koje imamo moramo da platimo odatle. Zato nam je potrebna ta vrsta discipline, ta vrsta jedinstva, ta vrsta zajedništva da to pokušamo da napravimo na svaki mogući način. Mislim da to ljudi odlično razumeju i zato mi je baš drago da ste ovo pitanje postavili. Da, bilo je dramatično bolja naplata u odnosu na prvi deo godine, pogotovo u odnosu na vreme poplava. Sve nam je stalo u vreme poplava. Na stranu što smo imali pad zbog ne proizvodnje uglja, ne proizvodnje električne energije, a to nam je uvek dizalo BDP kao što znate. Dakle, ne samo u tih 45 opština već i šire. Kao da je stao život, a onda od septembra mnogo smo se mučili u julu i avgustu da to pokrenemo i onda od septembra je zaista to krenulo na mnogo bolje i zato su nam svi brojevi dobri, zato se hvalimo rebalansom u kojem, ne kažem – opet smo probili to na gore kako ste vi to ispravno rekli, ne, nego ono što smo rekli da ćemo da probijemo mnogo na gore, e sada to vraćamo unazad, idemo u rikverc pošto to nismo potrošili i tolike rashode nismo imali, a prihode smo takođe uspeli da povećamo. Mi smo do danas imali koliko? Ja mislim svega, ma manje od dve milijarde deficita za decembar. Dobro, ali svakako minimalan. Imali smo u oktobru minimalan, gotovo da nije bilo deficita. Dakle, hoću da vam kažem kada bismo to uspeli da napravimo sledeće godine, a vidite da preduzimamo tačku po tačku mnoge od ovih stvari da te probleme rešavamo i da idemo sa tim, da iz privatizacionih prihoda finansiramo velike investicione radove, onda nam je rezultat zagarantovan. Naravno to je sve, ukoliko bi nam se sve kockice složile, a videli ste da u prethodnih 20 godina to nismo uspeli da složimo sa svim ovim velikim firmama o preduzećima, ako bilo koji deo toga složimo, veliki rezultat ćemo da napravimo. Hvala vam.
Zahvaljujem predsedniku Vlade, gospodinu Aleksandru Vučiću. Reč ima narodni poslanik Vojislav Vujić, a neka se pripremi narodni poslanik Dejan Radenković. Izvolite gospodine Vujić.
Gospodine predsedavajući, uvaženi predsedniče Vlade, dame i gospodo ministri, ja pre svega želim da kažem da osuđujem ponašanje koje smo danas u jednom trenutku, posle ovoliko kvalitetne rasprave koja traje već skoro 13 sati, imali jednu situaciju koja bi možda mogla da pokvari sve ovo. Želim da vam kažem da poslanička grupa JS uvek podržava kritičare zato što i mi znamo da uputimo kritiku, ali nikako ne podržavamo kritizere. Danas ste od gospodina Dragana Markovića - Palme čuli da će poslanička grupa JS podržati i rebalans i budžet za 2015. godinu i set pratećih zakona. Trudiću se da, kao i moj predsednik, što manje danas koristim brojeve iako raspravljamo o budžetu gde svakako više ima brojeva nego u bilo kom drugom zakonu koji smo radili. Budžet je toliko široka tema da svakako ne čudi to što ima puno onih koji mogu da ga pohvale i naravno ima onih koji mogu da upute kritike na ovaj budžet. Ja prvo želim da pohvalim rebalans budžeta koji je danas pred nama u vrlo kratkim crtama zato što je ovo jedna dobra stvar. Dobra je zato što smo uspeli, pre svega, vi kao Vlada ste uspeli da za kratko vreme uštedite 50 milijardi i to je ono što trebamo da pričamo i to je ono što treba da dođe do svakog građanina Srbije. Upravo ta štednja treba da bude i potencijal koji će ovaj budžetski, ovaj reformski budžet, ovo je prvi reformski budžet od početka do kraja, znači, koji pored ovih ušteda i racionalne potrošnje ima i plan za podsticanje proizvodnje investicija. To je jedini put da Srbija ide ka nekoj ekonomskoj stabilnosti i finansijskoj konsolidaciji. Najveći deo ovih ušteda će se svakako koristiti za plaćanje nekih starih dugova koji nije napravila ova Vlada, a ono što građani trebaju da znaju je svakako da su sastavni deo tih dugova,dugovi prema ljudima koji su imali po službenoj dužnosti obavezu da u sudovima brane određene građane, da ovim izmirujemo i subvencije u poljoprivredi iz ranijih godina koje se odnose na isplatu regresa za gorivo i đubrivo i različite podsticaje za biljnu proizvodnju, premiju osiguranja i podsticaje za priplodna grla. Običnim građanima ovo svakako znači. Preuzeli smo veliki teret svi zajedno jednu veliku odgovornost sa restriktivnim merama štednje ali evo vidite da upravo ta štednja koju smo već napravili rezultirala je sa prvih 50 milijardi. Konkretno se koristi i vraća se dobrim delom opet građanima Srbije. Ja kod novog budžeta mogu da iskažem jedno samo svoje malo lično nezadovoljstvo, a to je kada je upitanju pozicija subvencija za turizam zato što je rekordno mala, ali kako sam danas razumeo ministra finansija, mi ne možemo svaku pojedinačnu poziciju ovako da gledamo i da tumačimo zato što je ovo jedna kompleksna stvar, kompletan budžet. Ono što mogu danas da iskoristim priliku da zamolim premijera, da zamolim vas ministra finansija i ministra privrede je, upravo ono o čemu smo svi danas dosta pričali, a to je privatizacija 500 preduzeća koja se nalaze u restrukturiranju. Ja dolazim iz Vrnjačke Banje, turističkog mesta i upoznati ste da se tamo ide u privatizaciju HTP „Fontane“. Mi smo nažalost u nekim prethodnim Vladama imali situaciju da su određeni ministri zagovarali privatizaciju na taj način da preduzeća trebaju da kupe oni koji nemaju novac ali imaju znanje, oni donose „knou hauver“. Svi mi koji živimo u mestima koja bukvalno zavise od takvih preduzeća kako i HTP „Fontana“ to je „žila kucavica“ najlepšeg turističkog mesta u Srbiji, se nismo sa time složili. Danas imamo jednu drugačiju situaciju. Pokazalo se da se već prijavio veliki broj zainteresovanih lica za kupovinu tog velikog turističkog kompleksa i ja vas molim da ukoliko je moguće, upravo tim ljudima pomognemo da što lakše i što brže obave taj svoj posao, tu svoju namenu za koju su i spremili novac, a to je ulaganje u Vrnjačku Banju. Ako smo već imali, hajde da kažem, malu, ne mogu da kažem štetu, ali ukoliko smo imali jedno uskraćenje u tim subvencijama koji nisu veš od 1,2% ja vas molim da nam pomognete da ova privatizacija bude određena na pravi način i ja verujem da će to biti i najveća investicija u turizam u Srbiji u 2015. godini. Pričali smo danas i o radnim mestima. Radna mesta i kada se otvore u broju od par stotina su ozbiljne priče i ozbiljne investicije u današnje vreme. Rešavanjem ovog velikog turističkog kompleksa, jedan grad, turistički grad od 30 hiljada ljudi bi svakako mnogo kvalitetnije i radio i živeo. Niko nije ni licitirao danas kada pričamo o svim privatizacijama kolika će ta cifra da bude. Vrlo odgovorno ste pristupili tom poslu i to je još nešto što treba pohvalite. Ovo kako sam ja danas tumačio dok sam čita budžet vide sam da u zavisnosti od tih prihoda koliko se budu ostvarili, znači proporcionalno o tome trebamo da smanjujemo kreditne izvore i emisije državnih hartija od vrednosti na domaćem međunarodnom tržištu. To što neko kritikuje veličinu ovog budžeta koji je danas ovde pred nama, u stvari treba da bude pohvala, pre svega vama, koji ste na ovom budžetu radili, zato što je u ovom budžetu sve transparentno. Možda treba malo više vremena i želje, pre svega, da se čovek udubi i da ga pogleda, ali toliko je sve transparentno, i mislim, po prvi put ima toliko indikatora u samom budžetu da vrlo lako možemo da gledamo transparentno da pratimo kako se budžet po različitim pozicijama ostvaruje, što je dobro. To nam daje vreme da možemo da reagujemo, a u svakom slučaju opoziciji koja bi trebala da prati budno šta se dešava u realizaciji budžeta 2015. godine, i lakše je i olakšano maksimalno da tim poslom mogu da se bave. Naravno, kako je malopre premijer rekao, možda sada to ne zvuči lepo, ali je vrlo praktično pre svega, za građane, želim vam da u 2015. godini imate što više rebalansa budžeta kakav je ovaj koji danas radimo sa uštedom koju smo ovog puta pokazali u cifri od 50 milijardi dinara. Ono za šta mi iz JS dajemo podršku ovom budžetu to je što ste ostali dosledni onim obećanjima koje su građanima data na početku ovog mandata, to je da se socijalni program drastično ne smanjuje, socijalni program se uvećava i pre svega se odnosi na izdvajanje za porodilje i za decu. Svi mi koji se bavimo politikom, mislim da u tome upravo i vidimo smisao i da možemo da pomognemo drugima. Ovo je jedan od najkonkretnijih načina i upravo ono što je možda veći problem Srbije, i od trenutne situacije u kojoj se nalazi naša privreda i svih ostalih problema koji su nas za kratko vreme stisli, ja mislim da je upravo taj problem nataliteta, nešto na čemu najviše treba da radimo. Verujem u ono što je premijer rekao, a to je kada u jednom trenutku stanemo na noge i kada budemo imali konkretne stvari i opipljivije u smislu finansija da ćemo svakako kao najveći zadatak ispred sebe staviti borbu protiv bele kuge. To je ono, gospodine premijeru za šta JS podržava i rebalans i ovaj budžet i sve ono što ste do sada uradili. Obzirom da smo danas čuli dobre predloge, ja ću vas podsetiti, ministre finansija, na samo jedan od tih predloga, predlog koji je dao gospodin Dragan Marković Palma, a to je da pored otvaranja firmi i dovođenja investitora u gradove, svi zajedno treba da se pozabavimo i dovođenjem investitora na sela. Vi ste danas to prihvatili kao predlog. Video samda ste konkretno odgovorili upravo i gospodinu Markoviću, da ćemo se svi zajedno potruditi da i ovo rezultira određenim brojkama u narednom periodu. Još jednom kažem da ćemo iz svih tihrazloga koje sam pobrojao, mi iz JS iz naše poslaničke grupe podržati i rebalans i budžet za 2015. godinu i set pratećih zakona.
Zahvaljujem, gospodine Vujiću. Reč ima predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić. Izvolite.
Zahvalan sam na vašim sugestijama. Jedno pojašnjenje od ranije, dva važna zakona koja nismo doneli, a koje smo obećali narodu, to su zakon o poreklu imovine i zakon o hipoteki, a to ćemo morati da uradimo u kratkom vremenskom periodu. To je odgovor na pitanje gospodina Đukanovića. Što se tiče subvencija za turizam, mi gledamo da subvencije izdvajamo za direktno zapošljavanje u kompanijama koje imaju dobru budućnost, značajan izvoz, osigurano tržište. Dakle, nismo u situaciji da kada uzimamo od ljudi u javnom sektoru ili dela penzionera, da se rasipamo subvencijama u bilo kom pogledu. Dakle, naši ljudi uvek kažu – trebaju subvencije. Ali, kad kažete treba subvencije, znam da vi znate, ali da bi ljudi u Srbiji to znali, to znači da mi nekom drugom moramo da uzmemo. Dakle, da bismo nekome dali subvencije nekom drugom morate da uzmete. Kome da uzmemo? Nemamo više, i kada govori Verbić za prosvetu, njegov budžet je 96% su plate. Onda kažu kako se negde nešto rasipa. Sigurno se rasipa u ta 4%. Prosto, ako mogu samo za malo pažnje da vas zamolim? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Tišina tamo.)
Molim vas, gospođice Jerkov, dopustite da …
Zaista nemam komentar na vaše reči, Ali to je u redu, u odnosu na ono „stoko jedna“, tako da, hvala vam, počastvovan sam. Što se tiče HTP „Fontane“, ima sedam kompanija koje su se javile, kao što znate. Neke su zainteresovane za strateško partnerstvo, druge za različite modele privatizacije, prodaju kapitala i prodaju imovine, ali gledaćemo da to rešimo na najbrži mogući način, jer je nama u interesu da što pre uvedemo privatne vlasnike kako bismo mi od njih mogli da naplaćujemo poreze i sve druge fiskalne namete a da sebe rasteretimo i svoju državu rasteretimo što je moguće više. Što se tiče bele kuge, to obično ljudi kažu – kad nemamo dovoljno novca i ne možemo da garantujemo svojoj deci, ja hoću da vam kažem da je najveći prirodni priraštaj u našoj zemlji, među Srbima na Kosovu i Metohiji, u recimo naseljima poput Klokota, Raniluga, Gračanice, Štrpcu, što neću reći baš da oni žive najbolje i teško da su oni najbogatiji. Teško da je Švedska najsiromašnija koja veoma negativan prirodni priraštaj, odnosno veću stopu mortaliteta od nataliteta. Ima tu i nekih drugih stvari o kojima nismo želeli ili nikada nismo bili spremni da razgovaramo jer smo uvek bili spremni da prihvatimo samo našu teoriju kuknjave u kojoj smo svi učestvovali, ja prvi pa svi ostali, a to možete da vidite kroz jedno interesantno istraživanje koje sam pogledao pre dva dana. Svaki put na kraju svake godine, preko 80% ljudi je uveravalo sebe i sve druge da je lošije živelo nego one prethodne godine, što realno nije istina, što zaista nije istina, ali to govori nešto o našem temperamentu, našem mentalitetu i o našem negativističkom pristupu svemu. Postali smo pomalo sebični iako to sebi teško priznajemo i siromašniji ljudi imaju mnogo više i dece i o tome više brinu nego mi koji smo prosečni ili iznad proseka ili bogatiji. Čini mi se da to nešto lošije govori o nama a mnogo bolje o onima koji su siromašniji od nas. U svakom slučaju, sve državne mere koje budemo mogli da preuzmemo, već od sredine 2015. godine, ali posebno od 2016. godine mere koje možemo da preduzmemo da bi smo smanjili gubitak jednog Vršca koji imamo svake godine u broju stanovnika, mi ćemo biti spremni da preduzmemo i da prihvatimo diskusijui razgovor sa svim političkim činiocima da pronađemo najbolja rešenja. Koliko je ta priča oko svesti važna i navika, vi imate realno smanjenje agregatne tražnje. Znate li da svi trgovinski lanci imaju rast u odnosu na decembar prošle godine, svi, evo sad vas obaveštavam. Dakle, od Deleza, govorim o najvećima, svi imaju rast. Imaju rast zato što postoji ta psihologija kod ljudi koji su videli da svakako 2016. godine ulazimo u mirne vode, ne zato što to kaže Vučić, ne zato što to kaže Vlada Srbije, već zato što to kažu međunarodni faktori u koje ljudi imaju poverenje i srećom troši se više novca i to je ono što nama omogućava povećanje naplate i PDV, što nam omogućava bolje brojeve nego što smo ih očekivali, jer je i to za nas bilo iznenađenje. Odakle? Zato što su ljudi osetili sigurnost, osetili onu vrstu samopouzdanja o kojem smo pričali i kako mi to obično kažemo, negde iz čarapa za stare dane, rešili da nadoknade sve ono što treba za 2015. godinu, oni koji imaju. Naravno, imam mnogo sirotinje koje to nema, ali u ukupnom broju u ukupnoj masi to je nešto više nego što je bilo ranije. Mislim da mi ukoliko budemo ove stvari uspeli da pokrenemo da za turizam jer je grana budućnosti, taj ceo tercijalni sektor naše privrede, to je grana budućnosti, zato toliko radimo na Beogradu na vodi, zato ćemo sa Evropljanima da radimo na razvoju Dunava, zato su za nas važni i Stara planina i Kopaonik i Zlatibor i Tara zato što ćemo tu u budućnosti zarađivati mnogo više novca i mnogo više kreveta ćemo i da izdamo i da naplatimo u svim našim turističkim mestima nego što je bilo ranije. Zato sam zadovoljan da će u Vrnjačkoj Banji, da je taj lepi predivni naš grad, dobiće jednu novu boju i nove fasade i rekao bih neku vrstu novog života, jer kad promenite lice pet ili šest hotela u Vrnjačkoj Banji, onda je to ogromna stvar, onda je promenada još lepša i zarađivaćemo kao država još više para. Jedva čekam to, ali bih želeo da imamo što više privatne inicijative koja želi da uloži taj novac, ljudi koji žele da zarade taj novac, a ne da mi moramo subvencijama da pomažemo. Ako možemo bez subvencija, to je dobro, ako ne možemo, hajde da pomognemo, ali da gledamo da podstaknemo taj privatni sektor da taj posao uradi što bolje. Hvala još jedanput za podršku budžetu i vama i vašem predsedniku.
Zahvaljujem predsedniku Vlade, gospodinu Aleksandru Vučiću. Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković.
Hvala, potpredsedniče Bečiću. Dame i gospodo narodne poslanici i narodni poslanici, poštovani predsedniče Vlade, uvažene ministarke i uvaženi ministri, pred nama je, kao što smo svi imali prilike da čujemo u celodnevnoj raspravi, budžet za 2015. godinu i drugi tehnički rebalans za prethodnu godinu. Da krenem prvo od ovog drugog, koji je danas bio predmet raznih manipulacija. O čemu se radi? Ovde je u pitanju tehnički rebalans i nije nikakva nesposobnost da se planiraju javne finansije, nego jedna tehnička operacija kojom pokazujemo da ništa ne krijemo i da nemamo razloga da neke stavke koje su bile ispod crte nastojimo da sakrijemo. Mogu samo da kažem da srpsko budžetiranje ide u pravcu dobrih praksi zemalja EU. U drugom rebalansu nema novih troškova. Slobodno mogu da kažem da se iskazuje jedno domaćinsko poslovanje, upravljanje državnim finansijama i ono se povezuje sa odgovarajućim izvorima finansija, odnosno mestima troškova, gde treba da ih smestimo. Budžet za 2015. godinu je gotovo identičan po visini rashoda i prihoda kao i budžet za 2014. godinu. Sve ono što nam se desilo u 2014. godini i što će nas pratiti u 2015. godini shvatamo kao iskušenje da nastavimo da radimo na oporavku javnih finansija. Pitanje je da li nam se moglo još nešto desiti od onoga svega što nam se desilo ove godine, a i godinama unazad? Poplave kakve se dešavaju jednom u stotinu godina, a da ne pričamo o sukobu između dve velike sile, gde smo se našli između i gde jednostavno nismo hteli da se svrstamo ni na jednu stranu, koji nam je doneo pritiske da uvozimo robu iz EU i da smanjimo izvoz robe u Rusiju. Da ne pričam o posledicama neodgovornog, burazerskog bankarstva, koje nam je, ni krivima ni dužnima, došlo i stiglo na naplatu. Ako neko misli da se ovo ne odražava na budžet i na ekonomske troškove, prvo, to je maliciozno, a mogu slobodno da kažem i da je nepromišljeno. Pravo pitanje je – šta će biti izazovi koji nas čekaju u 2015. godini? Prihodi u budžetu su realistično procenjeni. Naravno, imaćemo izmene kod prihoda od dobiti javnih preduzeća i agencija, koji će biti precenjeni ako se ne izvrši upravo ono što nameravamo da uradimo u 2015. godini. Znači, moramo suštinski da poboljšamo upravljanje javnim preduzećima. To nam je glavni zadatak u narednoj godini, koliko sam mogao da shvatim. Rashodna strana pokazuje da smo se odlučili na realističnu štednju, ne želeći da zbog štednje izbrišemo bazične potrebe ljudi, našeg naroda u Srbiji, uz neke vrlo pozitivne korake, kao što su smanjenje subvencija, ali, i u tom delu će nam opet najveći izazov biti kod javnih preduzeća. Da bi se danas moglo govoriti o tome da li je budžet realističan potrebno je, pored procene prihoda i rashoda, imati u vidu i nivo inflacije, ekonomski rast, kretanje kursa i relevantno finansijsko okruženje. U narednoj godini se očekuje inflacija, kako je predviđamo, od 2,5 do 5,5%, što je u skladu sa ciljevima u budžetu. U današnjim okolnostima, ovaj cilj je realan i očekivan. Procenjeni ekonomski rast u narednoj godini će biti oko 1%, i to prema procenama MMF. Moguće da će ova procena biti optimistična, jer nas čeka mnogo posla na stvaranju dobrog ambijenta za poslovanje u 2016. i 2017. godini, a koje će možda morati biti plaćeni kroz nisku stopu rasta u 2015. godini. Ali, ipak je naše mišljenje da je projekcija od 1% dostižna. Kurs je za budžet vrlo bitna stavka, upravo zbog otplate kredita koji su izraženi u stranim valutama. U oceni Fiskalnog saveta, kada je budžet u pitanju, navodi se jedan primer da samo slabljenjem kursa za jedan dinar u odnosu na evro može povećati izdvajanje za kamate od jedne milijarde dinara. Znači, moramo da napomenemo da kamate čine preko osminu ukupne rashodne strane budžeta, što je više nego što dajemo za socijalnu zaštitu. A moram i da kažem da mnogi krediti imaju varijabilnu kamatnu stopu, tako da kretanje na međunarodnom tržištu može znatno uticati na cenu po kojoj otplaćujemo dugove, odnosno refinansiramo iste. Poštovani poslanici, čeka nas mnogo izazova. Na izazov ćemo odgovoriti na pravi način. Reforme koje Vlada preuzima, jasno je da nemaju alternativu. Projektovani prihodimogu delovati kao donekle optimistični na prvi pogled, ali to je slučaj kada se dublje analizira. Poreski prihodi su vrlo konzervativno prilagođeni, a kada se koristi ova inflacija koju sam napomenuo, od 2,5% do 5,5%, i stopa rasta društvenog proizvoda od 1%, naravno, očekuje se i rast od akciza. On je vrlo realan i projektovan za one koji znaju da je stepen posvećenosti da se šverc nafte svede na nultu vrednost, a da se slični efekti ostvare i na duvanu. Uspesi kod nafte u 2014. godini daju nam osnova da verujemo da će 2015. godina značiti kraj sivog tržišta naftnih derivata i početak ozbiljnog uvođenja reda na tržištu duvana. Postoje prilične skepse kod procena dobiti javnih preduzeća, koja u ovom budžetu su predviđena duplo veća u odnosu na 2014. godinu. Ova procena je stepen naše sigurnosti da će se izvršiti potrebne reforme koje nas očekuju u poslovanju javnih preduzeća. Ja mislim da u to treba da verujemo svi. Vrlo brzo ćemo se uveriti u to ko je u pravu. To je neminovnost. Ukupni rashodi budžeta su manji za šest milijardi dinara. Smanjeni su rashodi za zaposlene i za kupovinu roba i usluga. Subvencije su manje za šestinu, a subvencije koje idu privredi za oko 25%. Ovo je vrlo jasan pokazatelj da će se staviti tačka na restrukturiranje i bez da se ceo proces vrši na neosetljiv način. Država će se povući iz privrede, ali ne tako da ostavi pustoš, jer to nije politika ni SPS, a ni SNS. Budžet je, naravno, naš test za narednu godinu da li ćemo naći formulu za jedinstvo i da većina u ovoj zemlji podrži reforme na vrlo konkretan način, a da će te reforme biti usmerene i dozirane na pravi način. Stoga je smanjenje subvencija koje imamo realno i proporcionalno našoj želji da srpski brod zaokrenemo u mirnu luku u naredne dve godine. Mnogi se pitaju da li će aktuelna većina umeti da odoli pritiscima grupa koje nisu za reforme. Ja mogu slobodno da kažem da je odgovor da hoće, jer mi jednostavno nemamo izbora kao odgovorni ljudi koji sede u ovoj većini. Smanjenje transfera penzionog fonda je računarska operacija usled izmene visine doprinosa za PIO koji je povećan sa 24% na 26%. Taj efekat je uvećan i kroz smanjenje penzija većih od 25.000 dinara. Deficit PIO fonda, odnosno suma sredstava izdvojena iz republičkog budžeta za redovnu isplatu penzija je još uvek veća od ukupnog budžetskog deficita, ali su ovo prvi koraci ka postavljanju PIO fonda na zdrave osnove. Ovo je problem koji je stvaran decenijama i nije lako rešiv i nećemo ga možda rešiti u ovom mandatu, kao i za mandata nekih drugih većina, ali kako mogu da vidim, vrlo je izvesno da će biti sledeće većine slične u ovom sastavu. Ako možemo da vidimo da je kod PIO fonda postignut uspeh, onda i kod Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje, gde imamo povećanje transfera, nasčekaju velike promene da bi ostvarili dovoljno ušteda koje neće smanjiti raspoloživost lekarskih usluga i kvalitet zdravstva. Biće teško, ali od toga se ne beži, o tome se govori, ali se na tome ponajviše i radi. Izazovi nas čekaju, kao što sam već rekao, i kada su i rashodi za javna preduzeća. Neka od tih preduzeća su navikla na subvencije. Zbog njihovog lošeg poslovanja, koje je uglavnom posledica nekih uloga koje su namenjene tim preduzećima. Veliki deo tih preduzeća ne služi generisanju profita, nego čuvanju socijalnog mira. Ono što smo i danas čuli, ministar privrede je rekao da je najveći problem poslovanja i „Srbijagasa“, EPS, Železnica Srbije i Železare Smederevo, pored subvencija postoji izdavanje garancija, što je bio čest slučaj sa „Srbijagasom“. Predlog budžeta predviđa izdavanje garancije od 681 miliona evra, od kojih će neki postati obaveza države. Ovde je potrebno dati odgovor na pitanje šta mi želimo od tih firmi i ja mislim da tu nemamo nikakvu dilemu. Mi ih moramo reformisati tako što ćemo razumeti zašto neke od njih generišu gubitke i da to nije posledica lošeg upravljanja, nego nametanja nekih zadataka koji nisu tipični za takve firme. Imaćemo izazov da rešimo pitanje Železare Smederevo, a čuli smo danas da će se to desiti u 2015. godini, kako je već najavljeno. Ja mislim da će to biti pozitivni efekti koje očekujemo. Dakle, na rashodima ćemo pokazati našu rešenost i sposobnost da budemo odgovorni i kredibilni. U suprotnom, ne zaslužujemo da budemo gde jesmo. Na samom kraju bih rekao, uvažene koleginice i kolege, ovo je istorijski budžet, zato što je u njemu sve. Nema ničega sakrivenog. Naša rešenost je da sve bude vidljivo. Naša rešenost je da prikupimo prihode koji neće gušiti inicijativu naših privatnika i naša rešenost je da rešavamo najteža pitanja koja se tiču budžetskih rashoda. Hvala na pažnji.
Hvala. Reč ima predsednik Vlade gospodin Aleksandar Vučić.
Da vam se zahvalim na diskusiji i da kažem da ste u pravu kada govorite o javnim preduzećima. To je bila i bojazan i Fiskalnog saveta MMF-a, pre svega da li smo precenili prihode koje možemo da prikupimo od javnih preduzeća, ali odmah da vam kažem da smo to već uspeli da obezbedimo, da smo mi unapred znali šta je to što će nam javno preduzeće uplatiti. Taj novac već postoji, nije nešto što moramo da čekamo i što će da zavisi od njihove naredne aktivnosti. Ono što je najveća aktivnost, oko 60 miliona evra, to će nam sada iz Elektromreže Srbije leći. Mislim da smo i oko Telekoma negde oko 25 miliona evra, i biće verovatno dodatnih još šest miliona, ako se ne varam Sertiću, oko 600 miliona dinara, što će reći pet miliona evra, znači negde oko 30 miliona evra Telekom. Govorim o najvećim. Tu su i Pošta Srbije i taj novac je već obezbeđen i čekamo ga u budžetu, odnosno u Trezoru Republike Srbije.Što se toga tiče nema bojazni. Ono za šta imamo bojazan i vi i ja, i svako od nas, to je hoćemo li mi uspeti da suštinski reformišemo ta javna preduzeća da bi ona mogla da daju tu vrstu doprinosa ili veći doprinos u 2016. godini. Zato što sam sit te računice od 24 sata i 48 sati, mi moramo da gledamo na dve, tri, pet i 10 godina unapred. U skladu sa tim ćemo i da menjamo ljude koji se na tim pozicijama nalaze, jer da budem iskren, nisam zadovoljan u dobrom delu kako nam javna preduzeća funkcionišu, kao što ni državne banke nisam bio zadovoljan kako funkcionišu, i zato smo plaćali visoku cenu javašluka, lopovluka, kriminala, korupcije i svega drugog. Što se tiče nivoa inflacije, to uvek ima svoje dobre i loše strane. S jedne strane, smanjujete fiskalni deficit, s druge strane, povećavate svoje obaveze. Naše je da držimo stabilnost, ali koliko ste u pravu kada ste govorili o jednoj drugoj temi, za koju bih želeo da kažem građanima Srbije da me mnogo više brine od težine reformi koje treba da sprovedemo i kvalitete života koji ćemo da imamo, pre svega 2016. godine i 2017. godine, to jeste ta spoljna politička situacija. Naime, dramatični pad rublje samo u jednom danu je nama oborio dinar za 0,7-0,8% u jednom danu, zato što su odjednom svi sa istoka Evrope dobili nalog svojih zapadnih centrala da povlače novac u južnu Afriku i u neke druge zemlje. Dakle, ni krivi ni dužni stradali smo u jednom danu. I Jorgovanka se borila i borila se Vlada Srbije i nekako smo uspeli to da zauzdamo i da držimo na najnižem nivou pad naše nacionalne valute u tom trenutku. Sad, kao što vidite, to je uspelo da se stabilizuje uz, razume se, aranžman sa MMF-om i mere fiskalne konsolidacije i sve drugo. Ali, mi ne živimo sami na svetu. Sve što se oko nas dešava, na nas utiče. Užasan strah imam. Zato sam se čudio onima koji su prizivali ukrajinsku nestabilnost u Srbiji još u izbornoj kampanji. Zato sam se čudio onima koji računaju na bilo kakvu nestabilnost, onima koji se raduju tome da bi mogli negde nekakvi neredi i nemiri da izbiju, zato što time naša zemlja gubi. Ja sam siguran da veliki broj ljudi u ovoj zemlji, bez obzira da li im se sviđa ili ne sviđa onaj ko je na vlasti, žele i vole uspeh svoje zemlje, a ne neuspeh svoje zemlje. Zato moramo da očuvamo stabilnost i u zemlji i u regionu i, ako smem to da kažem, nemoguće nam je da se izmaknemo iz problema ovih velikih sila, ali da ne budemo neko ko će da se pravi pametan, da će da reši sve svetske probleme i da pokušamo da nas ostave što je moguće dalje od žarišta njihovih problema i njihovih muka. Danas, izviniću vam se, pošto sam počeo da mucam od umora, a ne od bilo čega drugog, pošto mi to inače nije običaj, zamoliću vas da posle ovog izlaganja izađem jer me sutra ujutru čeka put u Bor i težak i naporan dan, a ostaće ministri ovde i verujem više ministara nego poslanika iz pojedinih poslaničkih grupa. Danas smo čuli mnogo dobrih stvari, mnogo dobrih ideja kako i šta bi bilo dobro da unapredimo. Nažalost, od kritike čuli smo nekoliko, rekao bih, dobrih, novih ideja, ali kritika nije bila dovoljno ubedljiva ili uverljiva. Ako je argument kritičara da rebalans donosimo zbog Er Srbije, mogu samo da kažem da je to sramota da to neko izgovori. Ako je nečija kritika da to donosimo zbog „Srbijagasa“, to je sramota da neko izgovori. Ne postoji druga reč kojom bih to okarakterisao, kao što je više od sramote da kritikujete rebalans rebalansa a niste videli da li ste to zbog povećanih rashoda ili zbog smanjenih rashoda, odnosno povećanih ili smanjenih prihoda tražili donošenje takve vrste akta. Ali, i to govori o našoj delimičnoj neozbiljnosti, nemetodičnom i nedovoljno odgovornom pristupu. Na kraju, da ne bi bilo da sam zaboravio šta sam dana rekao, vidim da su se neki koji su valjda ceo život vodili kampanju i protiv stranke koju vodim i protiv mene lično i protiv predsednika Republike, obradovali mnogo današnjoj mojoj izjavi, gde sam rekao da ću da podnesem ostavku kada budem na 26%. Samo želim javnost da obavestim da nikada nisu posvetili celu stranu onima kojima nije palo na pamet da podnesu ostavku sa 6%, nikada. Nikada im nije palo na pamet da to traže i od onih koji su im nekada bili idoli, a imali su 10%. Ponavljam još jednom, dobro je da se raduju sa 26%, svakako neću biti predsednik Vlade i omogućiću nekom drugom, predsednik Vlade Srbije, ali takođe, sasvim izvesno je, neću biti ni teret stranci koju vodim, pa će stranka izabrati nekog boljeg za to mesto. Mislim da se tako ponašaju pošteni, odgovorni i ozbiljni ljudi. Da terate narod i da terate ljude da vas vole, ne ide. Ako ljudi misle da loše radite, prepustite nekom, čiji će rad da poštuju, a moguće je da Srbi i moguće je da građani Srbije žele da ih neko obmanjuje i da im neko priča besmislice o tome kako će sutra da im poveća plate i penzije, tako kao što su delili kredite iz raznih razvojnih banaka i svega drugog i da nikad više dinar u te banke nije ušao. (Narodni poslanik Aleksandra Jerkov dobacuje s mesta.) Nemojte da mi dobacujete. Ovo je 20 put danas da ste mi dobacili. Časovi pristojnosti ne postoje u Narodnoj skupštini, ali bilo bi dobro da vas neko vrati i da pokušaju da vam objasne šta znači elementarno poštovanje sagovornika i šta znači elementarna pristojnost. Još jedanput da se zahvalim svima vama koji ste budžet podržali, da se zahvalim svima vama koji budžet niste podržali, koji ste imali dobre, izvanredne ideje za poboljšanje ovog akta. Ova jedna ideja, nisam je zaboravio, oko energetske efikasnosti i ulaganja u našu građevinsku industriju. Svakako ćemo naredne godine o toj ideji i te kako da razgovaramo i mislim da ćemo imati i deo novca da u te velike projekte uložimo. Zahvalan sam građanima Srbije, na kraju krajeva, što čini mi se dobro razumeju šta je to što radimo, što imaju poverenja u svoju Vladu, a onog sekunda kada to poverenje nestane, verujem da će neki drugi da dođu, ali vam danas kažem – videćete, ništa od svega ovoga neće da promene, nego će reći da se kaju što su govorili nešto drugo i da su zadovoljni onim što smo preduzimali. To, složićete se, nije mala, već velika stvar kojom ćemo se svi svakako ponositi. Hvala vam još jedanput i izvinite još jednom.
Zahvaljujem predsedniku Vlade, gospodinu Aleksandru Vučiću i posebno zahvaljujem na današnjem doprinosu na sednici Skupštine. Reč ima gospodin Milisav Petronijević, a neka se pripremi Goran Kovačević. Izvolite, gospodine Petronijeviću.
Poštovani predsedavajući, predsedniče Vlade, članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, svoje izlaganje ću skratiti, imajući u vidu da je veoma jasno iskazan stav SPS o predloženom i rebalansu i budžetu i pratećim zakonima. Ja to samo mogu da potvrdim. Zadržaću se samo ukratko na tri pitanja. Jedno vezano za prihode i dva vezano za rashode. Šta je osnovna karakteristika ovog budžeta? Jeste da su prihodi povećani, a rashodi smanjeni u odnosu na 2014. godinu. Kada su prihodi u pitanju, želim samo da kažem nekoliko reči. Prihodi su veći, iako se ne povećavaju porezi. Nije planirano povećanje poreza, iako će biti smanjeni prihodi zbog smanjenja mase zarada za plate, jer je manji porez, manji su socijalni doprinosi. Dakle, i u takvim uslovima predviđeno je povećanje prihoda, a osnovna ili glavna tačka na čemu će Vlada da radi u narednoj godini jeste dok se ovo ne povećava, povećava se ili pojačava borba protiv sive ekonomije, borba za veću naplatu poreskih prihoda i za veću finansijsku disciplinu. Mislim da je ovo važno pitanje iz dva razloga. Prvo, ako imamo u vidu da je siva ekonomija skoro trećina nacionalnog dohotka, koliko je važno pojačati tu borbu i smanjiti je? S druge strane, veoma je važna i poruka da se poreski prihodi naplaćuju u većem obimu i da se pojača finansijska disciplina. U Srbiji skoro da je postalo normalno da se ne plaća porez, doprinosi, struja, prevoz, itd. Želim da dam snažnu podršku Vladi na ovom putu za suzbijanje toga. U Srbiji svi moraju da plaćaju porez, svi moraju da plaćaju doprinose, svi moraju da plaćaju dažbine, jer plaćanjem toga mi omogućujemo da imaju i zdravstvo, da imaju i obrazovanje, da se grade škole, bolnice, vrtići, itd. Na kraju krajeva i jedna poruka građanima Srbije da, imajući u vidu da je Vlada bila prinuđena da smanji plate i penzije jer je nužda naterala na to, veoma je važno da pošalje i poruku građanima Srbije, ne može neko da ne plaća porez, a da pri tom ima avione, jahte, itd. Tu mora Vlada da pokaže do kraja odlučnost i dajem snažnu podršku Vladi u tom pravcu. Kada je u pitanju rashodna strana, čuli smo da je smanjenje rashoda predviđeno i pored rasta duga, ako sam dobro zapamtio, koji je ušao u rashodnu stranu. Opet je smanjen rashod. Ako se ne varam, to je odudaranje od jedne prakse da se svake godine rashodi povećavaju. Ovo je prvi put da se smanjuje. Želim da istaknem samo dve stvari. Jedna stvar, značajno smanjenje svakako jeste smanjenje mase zarada, mase sredstava za zarade i penzije. Vlada je bila prinuđena da to uradi, ne zato što to želi. Niko ne voli da smanjuje to. Prema tome, ni ta Vlada, ali je Vlada, birajući između popularnosti i odgovornosti, izabrala odgovornost da obezbedi stabilnost za plate u dužem periodu. Ono na šta želim da skrenem pažnju, pored te mere smanjenja mase zarada, pored najavljene mere smanjenja broja zaposlenih, želim da insistiram na toj meri koju je Vlada bila predvidela za ovu godinu, nije stigla da uradi do kraja godine, ali je čeka taj posao, a to su platni razredi, zakon o platnim razredima. Mislim da to mora da se uradi i treba javnosti reći koliko to jeste obiman posao, važan posao, težak posao. Taj posao mora da se izvede do kraja. Zašto? To obezbeđuje pravičnost. Nije narodu krivo, kako poslovica kaže, što nema, nego što nije pravo. Jednostavno, pravičnost tih zarada, dakle, kod svih onih koji troše državne, javne pare mora da se uvede. Na kraju krajeva, prosveta i zdravstvo, koji nisu adekvatni u sistemu zarada, prilika je da i oni na adekvatan način budu zastupljeni kroz platne razrede u sistemu zarada, a da ne govorim o Zakonu o platama u državnim organima od koga su pobegli svi. Malopre je to premijer pominjao. Ja neću. Deset puta sam govorio do sada, ali sada neću. Nije logično da premijer ima tri, četiri puta manju platu od bilo kog nezavisnog organa. Nemojte pogrešno da me shvatite. Nezavisno telo znači da je nezavisno u svom radu, u donošenju odluka, ali nije nezavisno od stanja u Srbiji, a pogotovo ekonomskog stanja u Srbiji. Šta hoću da kažem? Devet stotina koeficijenata, nekoliko ili čak nekoliko desetina osnovica. U različitim oblastima različito se primenjuje. To mora da se izvede do kraja i da se uvede jedan red, kako bih rekao. Na kraju, želim samo da kažem, šta po mom mišljenju znači ovaj budžet. Ovaj budžet, prvo, oslikava sadašnje stanje i najavljuje budućnost, odnosno pravi pravac, put ka budućnosti. Zašto sadašnjost? U ovako teškoj ekonomskoj situaciji, ovoliko može i on je realan, on nije spisak lepih želja, već realan. Vlada je uočila realne probleme i ponudila realne odgovore na ta pitanja sa kojima se suočila. S druge strane, ovo je nastavak započete konsolidacije javnih finansija prilikom usvajanja rebalansa u oktobru mesecu, a istovremeno i početak trogodišnje finansijske konsolidacije. Očigledno, jasan pravac, jasna politika Vlade u delu koji se odnosi na konsolidaciju javnih finansija. Ali, šta želim da kažem? Želim da skrenem pažnju kada su u pitanju rashodi, ja želim da odam priznanje Vladi na socijalnoj odgovornosti prilikom izrade ovog budžeta, kao što je prilikom smanjenja plata pokazala socijalnu odgovornost zaštitivši najugroženije kategorije stanovništva i ovom delu socijalnih davanja, ako se ne varam 144 milijarde otprilike, dve valjda više u odnosu na 2014. i sedam na prethodnu godinu. Dakle, pokazuje svoj odnos prema najugroženijim kategorijama stanovništva. I naravno kao pripadnik Socijalističke partije Srbije, ja dajem snažnu podršku i ističem to pitanje, ali ono što mislim da je najvažnije i mere fiskalne politike i reforme javnog sektora i reforme privrednog ambijenta i završetak restrukturiranja i unapređenje rada javnih preduzeća nisu cilj, to je sredstvo da se dođe do glavnog cilja, da stvore osnov za poboljšan privredni ambijent, da stvori osnov za povećanje investicija i domaćih i stranih, ravnopravno, ja snažno podržavam, danas sam čuo od ministra privrede da se priprema zakon o ulaganju u Srbiju i to je prilika da se na taj način reši, a šta to sve znači, to znači u stvari novo zapošljavanje, to znači stvaranje osnove za stabilan i neodrživi rast u narednim godinama. Vidite, to dovodi do većeg bruto društvenog proizvoda. Kada je bruto društveni proizvod veći, onda je naravno i učešće našeg duga manje. Naš dug ima visok procenat, između ostalog, zato što imamo mali društveni proizvod. Povećanjem njega taj procenat se smanjuje. Kada je on veći, veći su porezi, veći su doprinosi, jer ljudi su zaposleni, uplaćuju poreze i doprinose. Kada su veći porezi i doprinosi ima veća izdvajanja, mogućnost za obrazovanje, za zdravstvo, za sve druge javne potrebe ove države. Naravno, glavna stvar je da se ojača privreda, uništena pljačkaškom privatizacijom i pogrešnim konceptom privrednog sistema u prethodnom periodu, a to znači radi se o privredi jedina koja pravi pare. Mi mnogo u Srbiji imamo onih koji troše, a veoma malo onih koji prave. Dakle, to je glavni cilj. Sve ostalo, te mere, je samo sredstvo da se dođe do tog cilja. Ja želim da dam punu podršku Vladi na tom jasnom cilju, a glavni cilj je rekao sam veći standard, ali na realnim osnovama. Sasvim na kraju, završiću sa jednom rečenicom. Potrebno je da se bdi nad ovim budžetom maltene mesečno i da se brzo reaguje, ako ima negde odstupanja. Drugo, otišao je premijer, ali prenesite mu poruku od svih bitaka koje su već otvorene, otvorio je još jednu najvažniju, to je bitka za veru u Srbiju, bitku da građani veruju u ovo da će dati rezultate, onda je uspeh siguran. Podržaćemo Predlog budžeta i sve ostale zakone. Hvala vam lepo.
Zahvaljujem gospodine Petronijeviću. Reč ima ministar u Vladi dr Kori Udovički.
Samo da se zahvalim poslaniku Petronijeviću na komentarima o Zakonu o platama u javnoj upravi koji se priprema, da je on neophodan i samo bih da mu potvrdim da ga spremamo sa najvećim zalaganjem, da ne odustajemo od tog puta i da naglasim da kada se nacrt tog zakona pojavi u javnosti negde, verovatno krajem prvog tromesečja naredne godine, da će to biti u rekordnom roku, s obzirom na koliki je posao i koliko je vremena bilo potrebno za takav rad i izradu zakona u drugim zemljama. Hvala.
Hvala gospođo Udovički. Reč ima narodna poslanica Marjana Maraš. Izvolite gospođo Maraš.
Poštovani predsedavajući, uvaženi članovi Vlade sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je danas između ostalih i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Na samom početku prvenstveno bih izrazila zadovoljstvo što će rebalansom biti isplaćene sve zaostale subvencije iz ranijih godina, koje se odnose na isplatu regresa za gorivo i đubrivo, podsticaja za biljnu proizvodnju, premiju osiguranja i podsticaja za priplod grla. Izmene i dopune Predloga zakona o podsticajima proizilazi iz potrebe za unapređenjem osnovnih elemenata poljoprivredne politike i politike ruralnog razvoja, u skladu sa promenama ekonomskog i tržišnog ambijenta. Izmena Zakona stavlja u fokus poljoprivredna gazdinstva koja koriste do 20 hektara obradivog poljoprivrednog zemljišta što predstavlja najbrojniju kategoriju gazdinstava, a istovremeno kategoriju koja čini okosnicu poljoprivredne politike Republike Srbije. Na ovaj način nastavlja se sa podrškom malim poljoprivrednim gazdinstvima, dok se velikim poljoprivrednim proizvođačima usmeravaju ka korišćenju sredstava iz predpristupnih fondova EU. Poljoprivredna površina do 100 hektara koja je do sada bila raspoloživa za podsticaje po osnovu direktnih plaćanja, zakonom se izuzima iz navedenih podsticaja za nivo preko 20 hektara. Takođe, iz prava na ostvarivanje podsticaja po istom osnovu izuzimaju se površine poljoprivrednog zemljišta uzetog u zakup, odnosno na korišćenje. Najveći broj poljoprivrednih gazdinstava koja su upisana u registar, ima površinu gazdinstava od tri do pet hektara, ukupan broj poljoprivrednih gazdinstava koji se nalazi u grupi do 20 hektara iznosi nešto preko 300 gazdinstava, a ona čine okosnicu agrarne politike Republike Srbije. Usmeravanjem finansijske podrške će se uticati da ona postane ekonomski jača i konkurentnija, kako bi se pravovremeno pripremila na promene koje dolaze priključenjem EU. Promenom ciljne grupe do 20 hektara se postiže pravednija raspodela budžetskih sredstava. Ova sistemska mera je usmerena rešavanju disbalansa u subvencionisanju biljne i stočarske proizvodnje i na ovaj način se delimično ova dva sektora dovode u ravnotežu. Predložene izmene Zakona o podsticajima su posledica izdvajanja ogromnih sredstava iz agrarnog budžeta za subvencionisanje površina do 100 hektara, pri čemu su izostali rezultati ovih mera. Očekivanja su bila da će podsticajima ratarske proizvodnje efekat biti razvoj i unapređenje stočarstva. Dosadašnjim sistemom subvencionisanja nažalost cilj nije postignut. Sve ostale mere agrarne politike ostaju iste, uključujući i premije za mleko, a uvode se i nove mere kao podsticaj razvoju stočarstva, koje se odnose na uvođenje u sistem podsticaja za kvalitetne priplodne tovne krave. Iznos podsticaja je minimum 20.000 dinara po grlu. Kod podsticajnih sredstava koja se odnose na tovna grla, definisan je iznos podsticaja za tov jaradi u minimalnom iznosu od 1.000 dinara po grlu u tovu, ako je grlo namenjeno za proizvodnju menja predatog klanici, ili namenjeno izvozu. Kod podsticaja tova junadi izmena se odnosi na uslov podsticaja da se sredstva ostvaruju nakon predaje grla klanici, ili nakon izvoza. U delu podsticaja koji se odnosi na krave dojilje, pored čistih rasa dodaju se i melezi tovnih rasa. Suština je da se u kontekstu mera štednji i racionalnog trošenja stimuliše razvoj stočarstva, a da su zaštićeni mali proizvođači sa posedom do 20 hektara, bez državnog zemljišta uzetog u zakup. Poseban naglasak u ovom zakonu je stavljen i na proizvođače proizvoda sa oznakom geografskog porekla i sa sertifikovanom organskom proizvodnjom, s obzirom da se ovim zakonom predviđa i uvođenje podrške za ove kategorije proizvođača u okviru podsticaja za mere ruralnog razvoja. Imajući u vidu sve ove razloge, kao i mere koje Ministarstvo poljoprivrede i zaštite životne sredine preduzima u želji da na sve načine podstakne razvoj poljoprivrede u Srbiji, Socijalistička partija Srbije će u Danu za glasanje podržati usvajanje Predloga zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospođice Maraš. Socijalistička partija Srbije nema više vremena. Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, poštovani članovi Vlade, ulazimo u petnaesti sat današnje rasprave i stvarno ću se truditi da ne budem ni opširan i da se ne ponavljam. Jer, zadovoljstvo mi je bilo, ovo je već treći-četvrti put kako radim na budžetu. Prvi put je kompletna Vlada bila ovde i na sva postavljena pitanja dali ste kvalitetne i valjane odgovore. Ponovio bih samo reči uvaženog kolege Arsenovića, ko je čuo - čuo je, ko je shvatio – shvatio je, a ko neće – neće ni u sledećih 15 sati. Da bih malo plastično progovorio koju reč o Predlogu budžeta, biću lokal patriota i komentarisaću stavku Ministarstva privrede – 95 miliona dinara na ime sudskih troškova zbog loše privatizovanih preduzeća. Među tim preduzećima je i „Magnohrom“ iz Kraljeva, za koga vrlo dobro znamo da je u procesu privatizacije uništen, isečena je jedna tunelska peć, isečeno 70% kapaciteta i ti isti kapaciteti su prodati i kroz staro gvožđe instalirani na Kosovu i Metohiji. Posle tako uspešne, posle tako dobre privatizacije, ovaj budžet i ova Vlada Republike Srbije će morati da plati čak i sudske troškove upravo onim Indijcima koje je predsednik Vlade pominjao na početku svog izlaganja. Da ova Vlada misli i na socijalni deo govori i deo u budžetu koji se odnosi na urbanu regeneraciju, odnosno na oporavak jednog dela grada Kraljeva nakon katastrofalnog zemljotresa posle četiri pune godine. U Predlogu budžeta nalazi se osam miliona evra i početkom 2015. godine biće započeti i radovi na tom vitalnom projektu za grad Kraljevo. Nadam se, sa time ću završiti, da će se i u onom razdelu gde se nalazi 111 subjekata, odnosno projekata iz Nacionalnog investicionog plana, naći i nalazi se sigurno, a mislim da ministar privrede to i zna, i Zavod za javno zdravlje i treća faza završetka objekta koji je takođe uništen u katastrofalnom zemljotresu. Toliko. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Bojaniću. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, uvažene dame i gospodo ministri, žalosno je što imamo 12 tačaka objedinjenih sa budžetom koji je krovni zakon svake Vlade, ali očigledno je da većina može da nametne i takve okolnosti. Šta da radimo, radimo pod tim uslovima koji su nam nametnuti. Da bi znali u kojim okolnostima se država nalazi i građani Srbije i celo društvo u celini, treba da malo izanaliziramo stanje u kome se nalazimo već nekoliko godina. Dakle, stanje je takvo da imamo istorijski najveći dug od 22 milijarde i 700 miliona, ili malo više, imamo rekordno visok kurs evra, privreda Srbije se nalazi u recesiji u poslednja tri kvartala, imamo pad proizvodnje, pad građevinske industrije koji je ogroman, imamo stagnaciju izvoza i imamo pad stranih investicija. Podsećam da Srbija nikada nije imala ovoliko visoke poreze kao što ih ima danas, sa 18% na 20%. Konačno, smanjujemo plate i penzije, koje nas vode otprilike negde na neki afrički standard. Teško da mogu da zamislim da Srbija može da ide ka EU sa afričkim standardom. U isto vreme imamo štajk advokata, koji vas kao ministra finansija i verujem ostale ministre treba da zabrine, jer siguran sam da određeni deo privredne aktivnosti ne funkcioniše upravo zbog tog štrajka. Da ne govorim o ostalim štrajkovima, pre svega prosvetara itd. Mi ćemo u toku ove rasprave imati priliku da amandmanima pokušamo da popravimo ovaj budžet. Kažem pokušamo da popravimo, jer mislimo da je budžet jako loš. Pogotovo je jako loš ukoliko pogledamo šta u stvari vi kao ministar finansija, a do skoro i premijer, govorite o tome šta treba da budu ukupni prihodi i šta smatrate prihodima. Mislim da je za građane Srbije važno da znaju da se ovim budžetom smanjuje izdvajanje za poljoprivredu za gotovo 38%. Nije ovo kritika ministarki poljoprivrede. Mislim da ste i vi, kao uostalom i svi ostali ministri, insistirali da se taj budžet ne smanjuje, ali to je činjenično stanje. Privreda u Srbiji je u jako lošem stanju. Hvalili smo se ovih dana da smo duplirali izvoz poljoprivrednih proizvoda u Rusiju. Umesto da investiramo upravo u tu granu, nažalost, to se smanjuje. Ono što je za nas iznenađujuće i što je premijer pokušao da objasni, nažalost nekvalitetno, to je da je u raspravi pomenuto da, recimo, Vlada Vojvodine troši 109 miliona na putovanja. Vašim budžetom koji ste predložili na stavci 422 ukupno izdvajanje za troškove putovanja svih ministarstava je šest milijardi i 352 miliona dinara, oko 55 miliona evra. Ali, nije to sve, imamo na stavci 423 ukupno izdvajanje za usluge po ugovoru. Molim vas da građanima Srbije i poslanicima objasnite šta su to usluge po ugovoru, na koje građani Srbije, odnosno budžet treba da izdvoji 135 miliona evra, odnosno 16.373.692.000 dinara. Ako kažemo da za godišnje povećanje, odnosno održanje plata prosvetara treba 25 miliona evra, kažite nam ko crpi ovoliki novac, ukoliko imate i više zaposlenih u Vladi nego što treba? S druge strane, u više navrata je pričano o tome kako imamo jako velike i pozitivne rezultate po pitanju zaposlenosti u Srbiji, odnosno po pitanju smanjenja nezaposlenosti. Pa, zanima me da li vi kao ministar finansija, odnosno vaše kolege, vidim da premijer to ne čita,pratite bilten Narodne banke Srbije? Da li ste imali priliku da na 112. strani, tabela 35, gde piše – zaposlenost i zarade, pročitate sledeće: da je u maju mesecu 2012. godine u Srbiji bilo zaposleno milion i 733 hiljade ljudi, u maju mesecu ove godine milion i 697 hiljada ljudi, što je u prevodu 40 hiljada manje zaposlenih u maju mesecu ove godine; nezaposlenih 763 hiljade u maju mesecu 2012. godine, a 779 hiljada u maju mesecu ove godine, što je 40 hiljada više nezaposlenih? Šta je onda Narodna banka Srbije uradila? Narodna banka Srbije je promenila način, odnosno metodologiju izračunavanja nezaposlenih, odnosno zaposlenih i virtuelno zaposlila ljude za koje ne znamo gde su zaposleni. Znači, gospodine ministre, ja vas smatram ozbiljnim čovekom, imali smo više puta ovde raspravu. Voleo bih kada bi kamera mogla ovo da uveliča, ove brojke, ali pozivam sve građane koji imaju internet da uđu na sajt NBS i da vide da li ministri i premijer govore istinu ili NBS ne govori istinu. Naprosto to su stvari koje su takve i činjenica je da se u Srbiji danas mnogo lošije živi nego samo pre dve godine. Ono što je još lošije, to je što je premijer pokušavao da nas ubedi da su građani Srbije sa ovim budžetom i ovim odlukama koje su donešene u proteklih tri meseca prošli kroz klanac opasnosti i da praktično mi sa 2015. godinom krećemo u jedan boljitak, da će biti prihodi budžeta veći, da će građani zbog toga biti srećniji itd. Ta stvar ne stoji. Kriza tek sada ulazi u građanstvo. Smanjenje penzija i plata proizvešće smanjenje prihoda od PDV, smanjenje potražnje, smanjenje proizvodnje i na kraju će sve to platiti opet onaj srpski seljak koji proizvodi povrće i koji se nada da će penzioner kao i do sada moći da kupi njegove proizvode. Naprosto, ovo što je danas ovde u „prajn tajmu“, znači, u vremenu dok su građani gledali izgovoreno, nije odraz realnog stanja u Srbiji niti je odraz realnog stanja naše privrede niti je odraz realnog stanja u smislu optimizma kojim vi zračite. Razumem, da postoji višak energije onih koji treba da ubede građane Srbije da upravo zbog nekih loših vremena se danas ne živi bolje, ali ta stvar je završena. Molim vas da konačno preuzmete odgovornost za svoj rad. Molim vas da podnesete izveštaj o svom radu, a ne o radu prethodnih vlada koje već ne postoje gotovo tri godine. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Šutanovac. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, kao ovlašćeni predstavnik. (Dragan Šutanovac, s mesta: Kako on sada ima reč?) Samo momenat, da vidimo redosled narodnih poslanika, kao ovlašćeni predstavnik Veroljub Arsić ima pravo na repliku [[Dragan Šutanovac, s mesta: Kakva replika? Nisam nikoga pomenuo?]] Gospodine Šutanovac, ja vas molim nemojte, imate dve opomene, nemojte molim vas da dobacujete sa mesta i da remetite rad Narodne skupštine. Znam da je to vaš manir, ali nemojte večeras to više da radite. Molim vas još jednom. Gospodine Arsiću, ministar Snežana Bogosavljević Bošković ima prednost.
Zahvaljujem predsedavajući. Pošto ste nekoliko puta pomenuli poljoprivredu, subvencije u poljoprivredi, ja bih još jednom zarad javnosti i zarad istine rekla – tačno je, povećan je izvoz poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda u Rusiju. To je rezultat upornog i napornog rada ministarstva i naših nadležnih službi da usaglase sertifikate, povećan je, ali nije dostigao onaj nivo koji mi želimo da bude postignut. Radićemo na tome da sledeće godine bude još veći i da dostignemo 500 miliona eura. Kada se radi o subvencijama, vi kažete da će biti smanjene za 39%. Ja ne znam kako ste vi došli do te cifre? (Dragan Šutanovac, s mesta: Iz budžeta.) Budžet. Budžet Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine je 5% kao što je bilo i do sada, 5% od nečega je 5%. Sada da ne ulazimo u matematiku i previše statistike, mi smo izmenili zakon samo u delu subvencionisanja biljne proizvodnje. Znači, umesto 100 subvensionisaćemo u narednom periodu, u narednim godinama 20 ha. To je otprilike oko 5% poljoprivrednih gazdinstava koja se uopšte javljaju za subvencije i koje koriste subvencije. 94,4% ili 310.000 gazdinstava ne podleže izmenama zakona i neće uopšte osetiti ovo smanjenje subvencija na našem ministarstvu. Dakle, oni će imati mogućnost da koriste sve kao i do sada, sve mere agrarne politike čak uvodimo i dve nove mere kao stimulaciju u stočarstvu. Naravno, svima treba da bude jasno da ni jedan ministar ne želi da ima manji budžet, jer svi mi tražimo da bude veći, ali mi moramo da se suočimo sa realnošću. Poljoprivreda u ovoj sada situaciji dobila ono što je mogla da dobije. Zahvalna sam ministru Vujoviću, Ministarstvu finansija i svim ministrima koji su nam omogućili da isplatimo docnje, dugovanja koja smo prenosili mnogo godina unazad. Vi znate, svake godine četiri milijarde, nege godine pet milijardi. Uštedeli smo i taj smo novac iskoristili, platićemo sve ono što je stiglo za naplatu i ući ćemo čisti u novu godinu. Nismo srećni, ali prosto mi delimo sudbinu sa ostalim građanima države Srbije. Opet podvlačim, 310.000 gazdinstava, 94,4% neće osetiti ništa od ovoga što ste vi rekli. Javila sam se, jeste kasno, jeste da sam sve ovo pričala više puta, ali prosto rekli ste neki broj, neku cifru 39% i da to ne ostane tako u javnosti. Nemojte da mi se plaše poljoprivrednici i da misle da su vaši podaci tačni. Samo se zbog toga javila. Hvala.
Zahvaljujem. (Dragan Šutanovac, s mesta: Oni spavaju. Da li ja sada mogu repliku?) Gospodine Šutanovac, molim vas pošto imamo nekoliko ministara prijavljenih, videćemo na kraju da li ste dobili mogućnost za repliku. Reč ima ministar u Vladi dr Nebojša Stefanović.
Želeo sam, pošto nije „prajm tajm“ da ipak i ovi ljudi koji gledaju da mogu da čuju nešto o čemu smo danas razgovarali. Prvo što se tiče putnih troškova. Putne troškove koje ste pomenuli po svim pozicijama na stavci 422 u svim ministarstvima, spadaju npr. i putni troškovi za prevoz dece, prevoz dece do škola, međugradski prevoz, spadaju troškovi MUP za prevoz policijskih službenika koji rade, a znate vi ste bili ministar odbrane, Ministarstvu odbrane za prevoz vojnika itd. Zato su te cifre tolike, jer se radi o ogromnom broju ljudi, radi se o stotinama hiljada ljudi. Naravno, sve inspekcije, svi državni organi tog tipa. Jako mali novac za Vladu, za same članove Vlade. Dakle, to može da se vidi po pozicijama. Drugo što se tiče uposlenih ovde je više puta rečeno a mislim da nije loše da se pomene zato što dolazi do konfuzije kada počnu da se upoređuju različita merila, kada različite institucije daju različite podatke. To zaista može da stvori konfuziju kod ljudi. Međutim, NBS ima jedan uži spektar prikazivanja zaposlenih na neodređeno vreme. Jedini koji može merodavno da da podatke je RFZO. Dakle oni koji plaćaju zdravstveno osiguranje po osnovu rada ulaze u kriterijume Zavoda za statistiku vezano za zaposlene, odnosno nezaposlene i tako je bilo oduvek. Prema podacima za april 2012. godine stopa nezaposlenosti je bila 25,5%. Poslednji kvartal 2014. godine 17,6%. Nepobitni podaci. Broj zaposlenih se povećao značajno. Jedan deo ljudi i zahvaljujući merama Ministarstva rada, odnosno Vlade Srbije, jedan deo ljudi koji su radili u sivoj zoni, u tom sektoru koji su novac dobijali na ruke se prebacio u regularne tokove i time povećao deo uposlenih, jedan deo novozaposlenih. Ponoviću, Fresenius Medical Care u Vršcu, PKC varing sistem u Smederevu, „Kalcedonija“ u Apatinu, Adriana.tex u Rumi, LEONI WIRING SYSTEMS u Doljevcu, „Geoks“ u Vranju, Everest Production u Rumi, Balkan BIBL u Jagodini, „Svarovski“ u Subotici, Centar za doradu semena u Bečeju i „Henkel“ u Kruševcu, „Džins“ u Leskovcu itd, itd. To su nove kompanije koje su otvorene. Pričam samo o onima koji su otvorili nove pogone u ovom periodu. Dakle, što se tiče toga nepobitno podaci pokazuju da je došlo smanjenja nezaposlenosti. Da li smo mi super zadovoljni i srećni i rekli da ne treba više. Naravno, da nismo. Mi smatramo da na tome zajedno treba da radimo još, ali ovo su dobri pokazatelji koji već osmi mesec za redom, a što se ranije nije dešavalo pokazuju konstantan trend pada nezposlenosti. Što je dobro za ovu zemlju. Da li smo zadovoljni što plate nisu više? Voleo bih da su veće plate, ali prosto, ekonomski momenat za zemlju je takav da je dobro da radimo na povećanju uposlenosti i što je to sada zdravije. Ljudi moraju da znaju, ljudi se više ne zapošljavaju masovno u javnom sektoru. Sada imamo mnogo veće zapošljavanje u privatnom sektoru, što je jedino održivo i jedino zdravo. Dakle, očekujem da ćemo nastaviti i u narednoj godini ovaj trend, da ćemo i dobrim merama koje je podržao MMF, a MMF znate da je prilično rigorozan i rigidan kada se tiče svih procena, o čemu gospodin Vujović može mnogo više da kaže nego ja, koji kaže da su ove mere koje Vlada preduzima, da su dobre i da će dovesti do rasta, da će dovesti do ozdravljenja privrede. Ja očekujem da će to biti dobra poruka novim investitorima koji će faktički u narednoj godini nastaviti investiciju u Srbiji iako očekujem, da kažem, tešku godinu na ekonomskom nivou na teritoriji čitave Evrope, da kažem, dakle, ne samo za našu zemlju i da će to dovesti do novog zapošljavanja ljudi. Ovo što je do sada urađeno mislim da je jako dobar pokazatelj, i mislim da će i ovaj čitav mesec decembar u kome nemamo smanjenja agregatne tražnje. Mi imamo rekordnu, kao što je premijer rekao, rekordnu naplatu PDV kada se poredi sa decembrom 2013. godine, rekordnu naplatu koja, ako se nastavi ovako to će biti, pa možda možemo da kažemo i preko 42 milijarde, preko četiri milijarde koje se tiču PDV. E, to ćemo videti naravno na kraju ovog meseca ali očekujem da ćemo imati jedan trend, veliki trend rasta i da će ljudi u Srbiji moći da vide već i naredne godine, već i u 2015. godini da će to dati dobre efekte po našu ekonomiju.
Zahvaljujem dr Stefanoviću. Reč ima ministar u Vladi, gospodin Aleksandar Vulin. Izvolite.
Znate, ono što se ovde sad postavlja kao suštinski problem, to je da, kako je moguće verovati u potpunu istu metodologiju u aprilu 2012, a neverovati u potpunu istu metodologiju u decembru 2014. godine. Ništa se nije promenilo. Promenili se rezultati naravno, jer sada imamo veći broj zaposlenih. Promenili se rezultati u smislu da stopa nezaposlenosti opada i promenili se rezultati da imamo daleko više ljudi koji rade na raznim delovima ali se i dalje ne veruje. Ne veruje se ni Republičkom fondu zdravstvenog osiguranja, a njega ne možete da prevarite jer njemu morate da platite. Dakle, nije čak i upitanju ni anketa o radnoj snazi nego morate da platite za Republički fond da bi vas prihvatili kao nekog ko radi, kao nekog ko je zaposlen. Imamo povećanje uplate u PIO fond. To znači da ima više ljudi koji rade i naš jedini put u krajnjoj liniji jeste, i ništa drugo ne možemo da uradimo, nego da povećamo odnos osiguranika u odnosu na broj zaposlenih. To je jedini put. Samo vas molim da verujete istoj metodologiji u koju ste verovali kada ste bili vlast, da verujete istoj toj metodologiji sada kada ste opozicija. Ništa drugo.
Zahvaljujem gospodine Vulin. Reč ima ministar u Vladi, dr Dušan Vujović. Izvolite.
Hvala. Mnogo smo već danas puta ponovili razne stvari. Za one naše gledaoce koji još uvek izdržavaju budni pored ekrana želim samo da pojasnim neke stvari. Znači, opšta situacija koju smo nasledili je dobro poznata svima. To da imamo istorijski najveći dug to znamo. Ono o čemu ovde pričamo, to je da fiskalna konsolidacija treba da dovede do smanjenja deficita da bismo u roku od dve godine od tog četvrtog kvartala 2016. godine preokrenuli trend duga kao učešće u društvenom proizvodu. To nam je cilj, to nam je želja. Prema tome, ono u čemu se slažemo verovatno ne moramo da raspravljamo. Znači, to znamo. Možemo da razgovaramo posebno o tome koji su faktori proizveli takav rast duga poslednjih godina, kada je to krenulo, premijer Vučić je pominjao neke cifre. Možemo da radimo i složeniju analizu, fiskalna strategija koja će biti podeljena za nekoliko dana čim prođe Vladu, ima deo koji se odnosi na trendove u dugu, predviđanja duga i tačku preokreta na 77,5% duga u četvrtom, odnosno krajem 2016. godine. Znači, oko toga se slažemo da nam je to problem, ali ceo smisao fiskalne strategije, ceo smisao fiskalne konsolidacije, ceo smisao o prilagođavanja stezanja kaiša, smanjivanja troškova jeste da smanjimo deficit i da posredno ostvarimo prostor da se smanji učešće duga u društvenom proizvodu. Izvinite. Znači, tu nema nikakve dileme. Malo razjašnjenje povodom cifre koja se odnosi, tzv. četiri, nije 42 nego 423 ako ste mislili na ugovor, 42, ako je 42 onda je… ( Dragan Šutanovac, s mesta: Rekao sam 423.) Odlično, 423 po našim ciframa ovde 15,6 milijardi i to je cifra koja se odnosi na tzv. ugovore, a to su ugovori o delu, to su ugovori privremene, povremene poslove od kratkoročnih do trajnijih poslova, to su ugovori, znači, su ograničeni po učešću o ukupnimtroškovima do 10% mogu da budu i de fakto služe za poslednje dve, tri godine da se ili angažuju ljudi koji ne žele ili ne mogu da rade u Vladi zato što mu je trajno radno mesto na nekom drugom mestu, i ne žele da napuste taj svoj posao, a nisu trajno potrebni u Vladi. Drugo, to su ljudi koji rade privredne, povremene poslove. Letos smo imali jednu situaciju da su nam postavili pitanja kako se to strašno povećao broj tih tzv. ugovoraca, ispostavilo se da je to sezonsko angažovanje ljudi koji rade u protivgradnoj zaštiti. Znači, to su od takvih vrsta privremenih i povremenih poslova, do zatvaranja onih elemenata u strukturi zaposlenih koji nisu obezbeđeni u uslovima kada imamo prirodni odliv ljudi, a imamo ograničenje zapošljavanja. Kao što znate, u većini ministarstava, postoji veliki raskorak između sistematizacije i popunjenosti i ti ugovori omogućavaju da se ta razlika popuni, većina trajnih radnih mesta i to je jako mali broj se zapošljavao, ljudi, na osnovu odluka Kadrovske komisije i ja vam sada tumačim primenu pravila u praksi, to su odluke kadrovske komisije koja ima predstavnike većine ministarstava i koja gleda prave potrebe i pruža to. Kao što je danas već pominjano, mi ćemo ostati pri toj politici, jer to nam je jedan od načina da držimo pod kontrolom veličinu ukupne države, i da držimo pod kontrolom troškove koji su sa tim povezani. Dakle, tu nema nikakve dileme. To je cifra od 15,6 milijardi, a ona jeprethodne godine bila veća. Prema tome, mi smo u skladu sa politikom koju smo afirmisali ovde smanjili te cifre i po savetu i Fiskalnog saveta i po savetu MMF, i po savetu Nezavisnih analitičara, kod nas nismo želeli da smanjujemo više tu cifru, jer bismo time ograničili sebi mogućnost da obezbedimo kontinuitet i kvalitetne ljude koji su neophodni na određenoj vrsti, posebno analitičkih i drugih poslova, koji ne mogu da se obezbede, realokacijom ljudi, odnosno preuzimanjem ljudi između ministarstava i pojedinih drugih organa. Naglašavam, pitanje nezaposlenosti, pitanja ovakvih detalja nisu suštinska pitanja, to su pitanja, ovde primena strategije se ovde dešavala na isti način na koji se vršilo prilagođavanje troškova, na nivou ukupno zaposlenih, na nivou plata i penzija, na nivou ukupnih fiskalnih rashoda. Prema tome, ja razumem vaša pitanja, možemo da tražimo odgovore preciznije ili manje precizne, ali bih želeo da bolje razumemna koji način to dovodi u pitanje ovaj budžet i posebno ne razumem vašu ocenu da je budžet loš ili dobar. Cilj ovog budžeta smo jasno rekli, a to je, da se drže rashodi pod kontrolom, i zato su niži za 27 milijardi, nego u prethodnoj godini. Prihodi da se usmeravaju tako da budu što efikasniji, zato su oni i veći za 27 milijardi i mislim da je to krajnje realno i da je to cifra koja je kao što već pomenuh jedanput večeras, koja je svega nekoliko procenata iznad cifre stvarnog ostvarenja u ovoj godini . To je 850 milijardi sa 19. decembrom, plus očekivane naplate do kraja godine, plus sopstveni prihodi koji se ne izražavaju u toj cifri, koju prati Trezor, ali se izražavaju u godišnjoj cifri. Znači, moja tvrdnja je da ćemo mi sigurno u okviru postojećih kadrovskih rešenja, u okviru postojeće efikasnosti, pri postojećim poreskim stopama i naporu poreske administracije, sigurno ostvariti prihod, ako ne bude nekih vanrednih šokova, kao što su bili prošle godine. To je naše očekivanje. Što se tiče rashoda, svi elementi projektovanja rashoda su realni, svi elementi kontrole rashoda su realni i ja očekujem da ćemo se nalaziti upravo u onom rasponu koji smo predvideli u budžetu, da će deficit na nivou klasično definisanih prihoda i rashoda republičkog budžeta, bez garancija na nivou 158 milijardi, a sa garancijama, na nivou 191 milijarde. Kao što sam i rekao, tu se ništa ne menja, mislim da je to krajnje realno, krajnje ostvarivo. Kojim ćemo tempom to ostvarivati, ja ne znam. Ako postoje rizici, i ako postoje tzv. kako se zovu „apsajd dres“, nismo više „prajm tajm“, nego smo „lejt najt“, što bi rekli sada. Ako postoje rizici svi rizici su na pozitivnoj strani. To pokušavamo nekoliko puta već da kažemo. Znači, mi sa fondom imao dogovor da smo i u projektovanju stope rasta i u projektovanju prihoda, koji se smatraju mekanom merom i u projektovanju rashoda uvek išli na konzervativnu stranu, da je vrlo moguće da ćemo ostvariti to i još bolje. Ono što je jako bitno i što mislim da treba građani da znaju, to je da sve elemente dopunske efikasnosti, ako ostvarimo više prihoda, ti prihodi će biti raspoloživi da se finansiraju u neke druge stvari koje smatramo neophodnim. Nemojte da zaboravite da pored ovih stvari koje se nalaze u budžetu postoje stvari koje su vanredni prihodi, koji mogu da budu veći od onih koje smo stavili unutra, vanredni neporeski prihodi posebno. Mi njih ne projektujemo na višem nivou, jer je vrlo moguće da se ostvare. Kao što je premijer već rekao mi smo stavili krajnje konzervativno samo one prihode javnih preduzeća za koje već znamo, a, vrlo je moguće ako reforma u ključnim javnim preduzećima bude uspešna da ti stvarni prihodi transferi javnih preduzeća budu i veći. Kada sam već kod toga da odgovorim na jedno pitanje oko tzv. prihoda koji se smatraju uštedama. To su one uštede u platama u javnim preduzećima koje će se prenositi na budžet putem transfera koji se, kao što se to radilo kod tzv. solidarnog poreza. Prema tome, to se javlja kao element neporeskih prihoda. To su de fakto, nisu dividende, nego su drugi transferi koji se ostvaruju iz javnih preduzeća. Mi tu želimo da ostvarimo takvu proveru, prvo da se to uskladu sa odlukama organa tih preduzeća realizuje. Drugo, da se na pravi način transferišu u budžet i treće, da bude nešto što odgovara performansama koje su dogovorene za javna preduzeća. Najvažnije od svega, to je smisao svega ovoga što radimo. Smisao svega ovoga što radimo je da postignemo one ciljeve za tri godine koje smo sebi postavili. Mislim da kod tih ciljeva, nisam danas čuo da je bilo ko iz pozicije ili opozicije sporio te ciljeve, a to je da ostvarimo fiskalnu održivost, manji deficit koji možemo da izdržimo, manji dug u društvenom proizvodu, da istovremeno rešimo strukturne probleme, kao što je gospodin Sertić govorio detaljno. Ti problemi su jako važni. Pazite, to nije priča, ti problemi su jako važni pošto bez njih nećete dobiti ni kvalitetne investicije i imaćete stalno te vanredne rashode iz budžeta koje su kroz plate, kroz štrajkove, kroz neplaćene račune, kroz pad finansijske discipline, kroz MPL-ove, i sve ostalo. Prema tome, ako se bavimo pravom ekonomskom analizom ovog budžeta, ovaj budžet elemente rizika koji su bili vezani za preduzeća u restrukturiranju, pokušava da stavi pod kontrolu. Kao što sam rekao, javna preduzeća su sastavni deo drugog dela priče. Prema tome, mislim da je odgovor na vaše pitanje, da li je taj budžet loš, ja mislim da u datoj situaciji bolji budžet sa većim učešćem i struke i strategije i strukturnih reformi i kratkoročnih reformi nije bilo moguće napraviti, a da to ne bude mnogo bolnije i za stanovništvo i za sve ostale. Setite se načina na koji smo definisali smanjenje plata i penzija, tako da se ne diraju plate i penzije ispod 25 hiljada. To su plate koje 99% se troše na domaće proizvode i utiču najviše na agregatnu tražnju. Prema tome, naš pristup je bio da minimiziramo negativno dejstvo na agregatnu tražnju, da ostvarimo uštede koje su potrebne, da minimiziramo troškove svih tih reformi i ostvarimo putanju koja je održiva na srednji rok. Hvala lepo.
Zahvaljujem, gospodine Vujoviću. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS, replika dva minuta. Izvolite, gospodine Arsiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre Vujović, ja vam se zahvaljujem na jednom jako iscrpnom i stručnom objašnjenju koje ste dali mom kolegi poslaniku bivšeg režima. Ali, ja ću ipak na onaj jednostavniji način da pokušam da dam neki odgovore na njegova pitanja. Troškovi putovanja, uvek jako osetljiva tema i kolega bi kao bivši ministar trebao da zna da to nisu samo troškovi putovanja za decu, za inspekcijske službe, za policiju, nego za sve zaposlene. Pošto je najveći deo državne administracije baš u Beogradu, trebao je da zna da od tih troškova putovanja, koje on spominje i one silne milijarde, i njegova sekretarica dok je bio ministar odbrane, dobijala je novac za markice. Toliko o tome, znači nema tu nikakve ekskluzive, nema tu ničega spornog. Sajt NBS i stopa zaposlenosti, odnosno nezaposlenosti, to nije organ koji se time bavi, niti je posao tog organa, tim poslom se bavi Republički zavod za statistiku, isti onaj koji je bio u istom sastavu i dok je bio ministar. Čuvena priča oko kursa evra 6. aprila 2012. godine, kurs evra je bio tačno 119 dinara i 80 para, pre tačno 28 meseci. Za 28 meseci, kurs dinara u odnosu na evro je promenjen na današnji dan za oko 2,5 dinara. Izračunajte molim vas, pošto volite da se bavite matematikom, koliko je to mesečno ili godišnje ili polugodišnje, svejedno je.
Zahvaljujem gospodine Arsiću. Reč ima narodni poslanik po Poslovniku, gospodin ;Babić.
Gospodine predsedavajući, član 107. dostojanstvo Narodne skupštine, a dostojanstvo Narodne skupštine je prekršeno kada se mešaju babe i žabe, kada se upoređuje neuporedivo, kada se upoređuju milje i kvadratni metri, kada se takve stvari prikazuju u čisto političkoj borbi. Ono što bih želeo da vam ukažem i nemam problem nikakav da se posmatra ova stavka 422 i da upoređujemo republički i pokrajinski budžet, pa bih vas pozvao, gospodine predsedavajući, iako vidim da neko dobacuje jer ne odgovara da pogledate 52. stranu, odnosno 53. stranu Predloga budžeta za 2015. godinu, pa da pogledate stavku 422, a to su troškovi putovanja Kabineta predsednika Vlade, koja su u iznosu od 2 miliona 700 dinara. Isto tako vas pozivam da pogledate predlog odluke o budžetu AP Vojvodine za 2015. godinu, pa da pogledate istu tu stavku 422 pa da pogledate da je Bojan Pajtić za 2015. godinu kao predsednik pokrajinske Vlade predvideo za sebe putovanja od 15 miliona i 200 hiljada dinara. Hajde da upoređujemo te stavke koje ne mogu da se porede, jer ovde poredi predsednik Vlade Republike Srbije sa podrškom građana, znamo koliko je polovična i natpolovična, sa podrškom onih koji vrše vlast u AP Vojvodini sa 6% podrške, silujući demokratiju, ali su za sebe prigrabili 15 miliona i 200 hiljada dinara za putovanja za 2015. godinu. Toliko o uštedama i toliko o odnosu prema državnom novcu i novcu svih građana Republike Srbije.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Da sam stvarno te podatke imao koje sada imam, ne bih dozvolio da na takav način to u govoru bude spomenuto. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne) Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, povreda Poslovnika, koju sam ja učinio kada?
Hvala. Poštovani potpredsedniče, povredili ste član 103. stav 1. koji kaže da se reč poslaniku koji traži povredu Poslovnika može dati neposredno po učinjenoj povredi. Mi smo imali posle izlaganja gospodina Šutanovca jedno pet javljanja ministra i jedno javljanje kolege poslanika, da bi se tek onda javio poslanik i reklamirao povredu Poslovnika i vi njemu uredno dajete reč. On ne priča o povredi Poslovnika, uključuje se ovde u debatu, replicira. Ja vas molim, umorni ste vi isto onoliko koliko i mi, zajedno sedimo ovde 10 sati, vaš posao je da se starate o ovom Poslovniku. Ako nemate dovoljno snage i koncentracije, zamolite nekog od vaših kolega, potpredsednika, da preuzme vođenje. Ja vas ovo molim da bismo ovu diskusiju vodili u skladu sa Poslovnikom. Verujte, i mi smo vrlo raspoloženi da se uključimo u ovu diskusiju i da govorimo o ovim stvarima koje se ovde govore, kršeći Poslovnik, kao što je malo pre bio slučaj. Ja vas molim da to ne radite i da imate isti aršin po ovom mrskom Poslovniku donetom od strane bivšeg režima prema poslanicima i pozicije i opozicije. Ne može da se javi poslanik po Poslovniku i da replicira, a da vi ne kažete nijednu jedinu reč na to. Ne može poslanik vladajuće stranke da samo kaže – Replika, da se ne zna ni zašto je replika i da on dobije pravo na repliku. A kada se direktne uvrede i prozivke prema poslanicima opozicije iznose, mi ne možemo da dobijemo pravo na repliku, nijednu jedinu sekundu. Ja vas molim, ima nekoliko članova kojih treba da se pridržavate, da ih se pridržavate, kako bi ovu diskusiju priveli kraju, jer i ja imam veliku potrebu da razne stvari kažem, pa se držim ovog Poslovnika, sedim ovde i pratim diskusiju. Hvala.
Vreme, gospodine Đurišiću. Ja sam iznenađen, zato što u ovom trenutku svako ko je od članova opozicije tražio reč, tražio mogućnost za repliku, on je i dobio. Evo, i u ovom trenutku pokušavam da dam gospodinu Šutanovcu pravo na repliku. Gospođice Jerkov, ceo dan dobacujete. Mene zabavlja to što vi radite. Ako je to vama zadovoljstvo, slobodno nastavite. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Zato što mi ne date reč.) Pokušavam da sada dam reč gospodinu Šutanovcu iz vaše poslaničke grupe. Zahvaljujem, gospodine Đurišiću, što ste me obavestili da sam povredu Poslovnika izazvao u vezi sa diskusijom gospodina Šutanovca. Ja sam mislio da sam to izazvao u vezi replike gospodina Veroljuba Arsića. (Marko Đurišić, s mesta: On je govorio o babama i žabama.) Ako vi sad kažete da sam ja izazvao repliku na izlaganje gospodina Šutanovca, da li želite da se onda Skupština izjasni u Danu za glasanje? (Da) Gospodine Šutanovac, imate repliku od dva minuta. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine ministre, nemam ja nikakvu sumnju da vi radite ovo iz sve snage i da ste ubeđeni u ispravnost vašeg budžeta. Ja vam samo tvrdim da nije dobro struktuiran. Malo pre ste rekli da nije 16 milijardi, 15,3 milijarde. Predsedavajući, da li mogu da vas zamolim da malo primirite kolege koje su malo pre pričale o babama i žabama, a sada ne mogu da slušaju poslanika.
Molim kolege, pošto ja sa pažnjom slušam gospodina Šutanovca, da vi učinite isto.
Gospodine ministre, 15,3 milijarde, ako pričamo o tim sezonskim radnicima, to je cirka 30 hiljada plata na mesečnom nivou. Znači, vi ste, ja verujem zaista iskreni u tome da želite da promenite stvar, ali ne možete da me ubedite da u Srbiji u kojoj ima 50 hiljada viška u administraciji, treba da se uposli 30 hiljada njih da radi na protivgradnoj zaštiti. Ta stvar ne stoji. Tu ste morali da pravite seču i da smanjujete taj izdatak. Gospodin Stefanović, zamolio bih ga da obrati pažnju samo na kratko, kao i gospodin Vulin, kad se malo pre priča da je kabinet Bojana Pajtića za 2015. godinu predvideo tri miliona ili već koliko za trošak putovanja, pa kabinet ministra za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja – 40 miliona 569 hiljada dinara za troškove putovanja. Ovde se ne računa helikopterima što leti do Raške pa ide na Kosovo. Dakle, gospodine ministre, vi ste ostavili jednoj partijskoj vojsci od 30 hiljada ljudi da sisa ovaj budžet, a smanjili ste budžet Vojsci Srbije za pet milijarde dinara.
Vreme, gospodine Šutanovac.
Samo da završim rečenicu.
U redu, samo vas upozoravam.
Dali ste dva i po puta više kancelariji ministra za vanredne situacije novca, nego Vojsci Srbije za vanredne situacije. Ne možete nikako da me ubedite da je to ispravno. Nikako. Ja vas molim da to kroz amandmane ispravimo.
Zahvaljujem, gospodine Šutanovac. Samo, ja sam u pomenutoj raspravi razumeo da je tu bilo mnogo više miliona kod gospodina Pajtića. Izvolite, gospodine Vujović.
Samo da preciziram jednu cifru, da bude rasprava jasna. Znači, ovo što sam rekao da je 15,6 milijardi se nalazi na poziciji 423, ta cifra u prethodnom budžetu je bila 18,3. Prema tome, to je značajno smanjeno. Vi ste možda u pravu da je potrebno napraviti dublju analizu i videti šta i kako. Ali, tu su sva ministarstva. Vrlo je moguće da ta stavka konkretno zahteva dublju analizu i bolje upravljanje, ali na nivou onog smanjenja, na nivou parametara koji su nama na raspolaganju i koji se sprovode budžetskim instrukcijama, mi više od toga, tj. 20% smanjenja nismo mogli da smanjimo, a da ne ugrozimo produžavanje postojećih ugovora koji se odnose i na Ministarstvo odbrane. Znači, tu su svi tzv. ugovorci, u svim ministarstvima. Da li je to dobra praksa, to je drugo pitanje. Kako smo mi došli do ove cifre, to sam objasnio. Krenuli smo od prošlogodišnje cifre, od 18,3 i smanjili je na 15,6. Nemam više ništa da dodam na tu temu.
Zahvaljujem, gospodine Vujoviću. Reč ima ministar u Vladi, gospodin Bratislav Gašić.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, još jedna neistina danas. Vi barem kao bivši ministar, pravili ste pet budžeta, i sada ste rekli da je Ministarstvu odbrane smanjeno pet milijardi, nekom drugom dato, a niste želeli da kažete da je po prvi put iz budžeta Ministarstva odbrane izbačen Fond SOVO kao posebna stavka i da je dobio ove godine po prvi put osam i po milijardi. Budžet Ministarstva odbrane je veći nego prošle godine. Saberite cifre, a nećete da računate i ovo što moje kolege neće da vam kažu koliko profesora imamo koji na našoj Vojnoj akademiji isto kroz ova sredstva dobijaju kroz ugovore sa drugih fakulteta i drže nastavu na Vojnoj akademiji, koliko profesora imamo na VMA, koliko troškova imamo i putovanja za Bazu „Jug“, koliko imamo putovanja i u inostranstvu, a pričamo ovde konkretno o jednoj stavci – kabinet predsednika Vlade, koji je 2,5 miliona dinara i kabinet predsednika Vlade pokrajine, koji je 15,5 miliona. Odvojite te dve stavke i nemojte da gledate konsolidovani budžet za sve ono što Vlada i sva ministarstva imaju. Ja vas razumem, ali, nažalost, a na sreću Vojske Srbije, ove godine je smanjeno samo za onaj deo, za 6,5%, koliko su nam plate smanjene u bruto iznosu. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Gašiću. Reč ima ministar u Vladi gospodin Aleksandar Vulin. Izvolite.
Dakle, bez obzira što je kasno i što nas ne gleda puno ljudi, to ne znači da ne treba da govorimo istinu. Dakle, i onda treba reći stvari do kraja. Između Bojana Pajtića i mog ministarstva razlika je u nekoliko hiljada zaposlenih. Moje ministarstvo je, eto, samo 15 hiljada. Kod gospodina Pajtića ne znam s kim putuje za taj novac. Možda biste mogli da priznate i da kažete da je to novac koji se odnosi na sve, na svaki putni trošak, na svaku markicu za sve ove ljude o kojima govorim, a plus nemojte zaboraviti da moje ministarstvo učestvuje u 35 poglavlja koja se sva, nažalost, rešavaju u Briselu. Dakle, ne postoji nijedno poglavlje gde nema predstavnika Ministarstva za rad, ni jedno jedino. Mi svaki put moramo da platimo troškove za te ljude. Možda ne bi bilo loše da smo mi rekli da smo mi prvo ministarstvo koje je ukinulo sebi dnevnice. Mi dnevnice ne isplaćujemo. Dakle, isplaćujemo samo putne troškove, ne plaćamo dnevnice ljudima, a kada odu u Brisel mi jedini priznajemo samo trošak još jednog obroka i markice za metro, ništa više. I to ste mogli da kažete, a naravno niste. Dakle, nemojte me porediti sa kabinetom Bojana Pajtića. On je neuporedivo manji, ne učestvuje ni u jednom poglavlju, ne pregovara ni o čemu u ime ove države, ne mora da šalje ljude nigde da rade sve ovo što mi radimo, a ima neuporedivo više troškova i od predsednika Vlade Republike Srbije. Dakle, bez obzira što je ovako kasno, ne bi bilo loše da se držimo ipak činjenica, da budemo bar dobronamerni jedni prema drugima. Pretpostavljam da ne smatrate da je loše da učestvujemo u pregovorima, pretpostavljam da ne smatrate da je loše da isplaćujemo putne troškove zaposlenima, mislim da ne smatrate da je to loše, pa kad već ne smatrate da je to loše, ajde onda tako i kažite. Hvala.
Zahvaljujem Reč ima gospodin Šutanovac. Izvolite.
Zahvaljujem. Upravo, gospodine Vulin, vaše ministarstvo je najgori primer zloupotrebe novca po pitanju stavke 423. koja kaže – usluge po ugovoru, 1.465.000.000 dinara su usluge po ugovoru u vašem ministarstvu. Znači, toliko nema Vojska Srbije zajedno sa policijom Srbije, a vaš trošak putovanja je 40,5 miliona dinara. To što vi kršite zakon i ne isplaćujete zaposlenima dnevnice, to vama na čast, jer će ti ljudi isto tako pravo ostvariti na sudu, a nećete ga vi platiti, nego opet građani Srbije. Njima će to doći kao trošak. Gospodine Gašiću, nemojte da ispadne da sam ja zabrinutiji za vojsku od vas. Po razdelu koji se tiče, sada ću da vam pročitam i to, nije problem nikakav, civilna odbrana 10.100.000 dinara, vanredne situacije 10.100.000 dinara, ministar Velimir Ilić ima 26.000.000, a cela vojska 10.100.000 dinara i vama je to u redu? Da mi pričate o profesorima na Univerzitetu odbrane koji sam ja formirao? Pa ja, gospodine Gašiću. Gospodine Gašiću, ja, dok ste se vi bavili televizijom u Kruševcu, ja to uradio. Proverite sa rektorom …
Gospodine Šutanovac, nemojte molim vas.
… Stvarno ste neozbiljni ljudi. Spremite se malo za ovu sednicu, nemojte da pričate prazne priče.
Zahvaljujem, gospodine Šutanovac. Nekad pomislim kako bih se ja osećao da sam bio ministar vojni danas. Reč ima gospodin Aleksandar Vulin.
Znate, u ovom trenutku, ja se nadam da oni spavaju, 6.600 dečaka i devojčica sada spava u hraniteljskim porodicama. E to vam je milijardu dinara. Mi plaćamo hraniteljske porodice. Dakle, u to vam ulazi najveći deo ovih milijardu koje govorite, jeste plaćanje hraniteljskih porodica, 6.600 dečaka i devojčica sada spavaju u tim porodicama i spavaju mirno zahvaljujući tome što je najveći deo ovih milijardu dinara njihov i što nismo smanjili ni jedan jedini dinar nadoknade hraniteljskim porodicama, ni jedan jedini dinar. Na njima nismo štedeli, na svojim dnevnicama jesmo.
Zahvaljujem, gospodine Vulin. Reč ima ministar u Vladi gospodin Bratislav Gašić.
Hvala vam što ste napravili Univerzitet odbrane. Trebali ste da ga ponesete sa vama kad je vaš. Zašto bi Vojsci Srbije trebao novac za vanredne situacije, sem za možda goriva, kao što piše u tom razdelu, jer je Ministarstvo komplet, MUP, taj deo za vanredne situacije je tamo? Pored toga, imamo posebno ministarstvo koje vodi Velimir Ilić, koje je zaduženo za saniranje posledica elementarnih nepogoda. Znači, mi u tom delu imamo samo za ono što nam je potrebno za gorivo i za pripremu sredstava i onih čamaca koje ste vi prodali, pa ih mi nismo sad imali, za vreme vašeg mandata. Kao i ove godine, Vlada Republike Srbije je sve troškove koje je Vojska Srbije imala učestvovanjem u saniranju posledica poplava i spašavanju u prvom delu, i rasčišćavanju terena u drugom delu i pomoći na svim terenima gde smo bili, refundirala troškove Vojsci Srbije u kompletnom iznosu onako kakosmo mi prijavili sve troškove koje smo u svim tim našim akcijama imali. Ne vidim ništa tu čudno. Zašto bi ja bio ljubomoran na to što je otišlo većim delom kod ministra unutrašnjih poslova ili kod ministra za vanredne situacije? Ne vidim šta tu vidite loše, pa prekoravate da bi ja trebao možda da se borim za više. Ja sam sa budžetom koji je Vojska Srbije dobila za 2015. godinu prezadovoljan, jer je on veći od budžeta koji je ona imala 2014. godine. Pogledajte gde vam je Fond SOVO i koliko je Fond SOVO veći ove godine kao odvojena stavka, posebna stavka u odnosu na budžet za 2014. godinu, a imate taj kompjuter ispred vas. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Gašiću. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministri, uvaženi predsedniče Vlade, ukoliko pratite direktan prenos, sve pada u vodu ako sprovodite ekonomske reforme, a s druge strane, u državi manjka demokratija. Nije valjda da je ono „svom snagom u reforme“ se odnosilo, gospodine Vujoviću, samo na ekonomiju? Ako s druge strane ne razvijate demokratske procedure, debate, demokratsku atmosferu u centralnoj političkoj ustanovi, kakva je Skupština Srbije, sve vam pada u vodu. Vlada Srbije je u strahu da građani ne saznaju šta ih čeka u 2015. godini i zato se ne dozvoljava rasprava u Skupštini, o čemu svedoči da smo reč kao poslanici DS dobili nešto malo pre 01,00 čas ujutru, ni kada je u pitanju budžet, ni kada je u pitanju 11 pratećih zakona. Vlada ih panično donosi po hitnom postupku i ne dozvoljava ni javnu, niti bilo kakvu drugu raspravu o njima i šta to krije Vlada Republike Srbije, pa izbegava javnu i bilo kakvu drugu raspravu, o tome je danas govorila i „Transparentnost Srbija“, koja je uputila javne kritike na račun Vlade, pošto budžet nije ušao u proceduru i u skladu sa Zakonom o budžetskom sistemu, gospodine Bečiću. Šta krije Vlada Republike Srbije? Pod jedan, Vlada Srbije ne ume da sprovede reforme. Reforme podrazumevaju borbu protiv sive ekonomije, borbu protiv šverca cigareta i duvana, borbu protiv utaje poreza. Vlada nije u stanju da sprovede neophodne reforme koje podrazumevaju restrukturiranje javnih preduzeća, racionalizaciju kada su u pitanju zaposleni u javnom sektoru, već s druge strane zapošljava na desetine i desetine hiljada partijskih kadrova. Na kraju, Vlada nema kapacitet, a to je pokazala u ove tri godine, koji je dostojan reformi koje Srbija i građani zaslužuju. Uprkos svemu tome, Vlada se opredeljuje za najlakšu i najpogodniju i najpogubniju za građane metodu, a to je smanjenje plata u javnom sektoru i protivustavno smanjenje penzija, gde su uštede 350 miliona evra, a gde se s druge preko 550 miliona evra baca na propala javna preduzeća. Samo u Beogradu, o čemu mogu da posvedoče i pojedini narodni poslanici koji sede ovde, iako su se smanjile plate u javnom sektoru prosečno za 10%, u Beogradu i gradskom budžetu je povećana masa plata za 1%, što govori s jedne strane ili o povećanju zarada ili s druge strane o povećanju broja zaposlenih i pored zabrane zapošljavanja u javnom sektoru. Pod dva, Vlada skriva od građana i javnosti da ne može da reši današnju obustavu nastave kada su u pitanju osnovne i srednje škole širom Srbije. Vlada nema znanje da nađe tri milijarde dinara za prosvetne radnike, a s druge strane, 67 milijardi dinara baca na „Srbijagas“, na Železnice, JAT, „Galeniku“, na sva ona preduzeća, gospodine Vujoviću ili Sertiću, od kojih očekujete da uplate u narednoj godini dobit u budžet Republike Srbije. Pod tri, Vlada Republike Srbije krije da lošom politikom smanjuje subvencije poljoprivredi za šest milijardi dinara s jedne strane. Vlada manje ulaže u poljoprivredu, koja je jedina razvojna šansa Srbije u ovoj krizi, umesto da ulažemo u poljoprivredu, umesto da ulažemo u konkurentnost naših poljoprivrednih proizvoda na svetskom tržištu kako bi povećali izvoz, Vlada nema sposobnost da se izbori i da nađe taj novac, a s druge strane, 19 milijardi više troši na kamate zato što se ova Vlada potpuno neodgovorno zadužila u poslednje dve i po godine za sedam milijardi evra. Vlada nastavlja da obmanjuje javnost i građane sa pričom o boljem životu, a to smo mogli nekoliko puta da čujemo u poslednjih nekoliko dana, kada su u pitanju lokalni izbori u Mionici i Lučanima, a ne postoji odgovor na ekonomski haos koji će zadesiti građane Srbije u 2015, pa zatim u 2016, pa onda i u 2017. godini. Vi ste, poštovani ministri, u trećoj godini na vlasti. Srbija je u recesiji. To znači da će u 2015. godini građani živeti još lošije. To što je Srbija u recesiji znači da će mnogi u 2015. godini ostajati bez svojih radnih mesta, a da neki mladi ljudi neće uspeti da dobiju posao i da samim tim svoju budućnost vežu za Srbiju. Na kraju, rezultat trogodišnje Vlade, ministara večeras prisutnih na čelu sa premijerom Aleksandrom Vučićem je da je za dve i po godine 80.000 ljudi napustilo Srbiju. Po mišljenju Fiskalnog saveta, Fiskalni savet je dao vrlo dobre komentare i objašnjenja. Dovoljna je samo jedna nepredviđena stvar, gospodine Vujoviću, da se sruši cela ova kula od karata što predstavlja vaš budžet. Za kraj, smanjujete plate i penzije zato što ne umete da sprovodite reforme. Pod dva, nema novca za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj, učenike, đake i studente, a sa druge strane bacate u propala javna preduzeća i direktore koji imaju desetine i desetine hiljada evra godišnja primanja. Pod tri, nema novca za poljoprivredu, a sa druge strane ima za partijske kadrove SNS. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Ja toliko nisam umoran, ali pomislio bih da niste vi ni bili danas ovde na sednici Skupštine, pošto vam je premijer, gospodin Aleksandar Vučić, čitav dan davao lekcije iz reformi, a vi sada kažete da Vlada nije sposobna da sprovede reforme. Iznenađen sam. (Marko Đurišić, s mesta: Poslovnik.) Nemojte, gospodine Đurišiću. Nemojte svaki put da budete advokat DS. Neka to bude moj greh, ali zar imate potrebu da svaki put budete advokat DS? (Marko Đurišić, s mesta: Poslovnik.) Izvolite, gospodine Đurišiću.
Hvala, poštovani predsedavajući. Smatram da ste povredili član 100. Član 100. kaže – predsednik Narodne skupštine kada predsedava sednici Narodne skupštine, ako želi da učestvuje u pretresu, prepušta predsedavanje jednom od potpredsednika Narodne skupštine. Vaša uloga kada sedite tu nije da komentarišete izlaganje poslanika, nego da po prijavama za reč dajete reč i starate se o ovom Poslovniku. Nemojte vi da budete advokat Vlade. Ima ovde ministara, ima poslanika većine, neka oni budu advokati Vlade, a ne vi. Ako želite nešto da kažete, siđite sa tog mesta ovde, javite se za reč i nešto kažite. Na to vas obavezuje ovaj Poslovnik koji treba da poštujete kada sedite tu. Član 100, ako želite da učestvujete u diskusiji, kao što ste se malopre uključili, siđite ovde, javite se za reč, pa recite ono što imate da kažete. Ima dovoljno ovde advokata Vlada Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Đurišiću. Ja sam se samo glasno pitao da li … (Dragan Šutanovac, s mesta: Nemojte.) Nemojte, gospodine Šutanovac, da dobacujete. Dovoljno ste učinili danas. Samo sam se pitao da li sam u ovom vremenu previše umoran, pa nisam video gospodina Balšu, kao što sam ga video u toku dana. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, povreda Poslovnika. Izvolite. Da li ćete vi reći nešto drugačije nego što je rekao vaš kolega?
Poštovani predsedavajući, šta ću ja reći tek ćete čuti. Reklamiraću Poslovnik, član…
Nemojte, ja sam danas navikao na razne pretnje. Nemojte, molim vas, da to dolazi od vas.
Kakve pretnje? O čemu vi?
Nešto ću zapamtiti, čuti. Izvolite, nastavite gospodine Veselinoviću.
kakvim pretnjama pričate? Dakle, vi govorite šta ću ja reći pre nego što izgovorim i reč. Ništa vam ne pretim, nego kažem da ćete čuti šta ću reći. Sada mi dozvolite da kažem i dozvolite mi vreme koje imam. Reklamiram član 107. Povredili ste ga dva puta u roku od jednog minuta. Dakle, prvo ste mom kolegi Marku Đurišiću rekli da on ne bude advokat DS. Ja sam se pre neki dan javio istim povodom za reč. Dakle, ovde se ne radi o zaštiti poslanika jedne, druge ili treće stranke, radi se o dostojanstvu Narodne skupštine. Sada vam govorim zbog čega sam se javio pre nego što ste ovo rekli gospodinu Đurišiću. Dakle, rekli ste – dosta vam je danas Aleksandar Vučić držao lekcije. Dakle, vi ste ponizili Narodnu skupštinu. Na taj način ste stavili do znanja da je Narodna skupština rulja kojoj neko sa strane treba da drži lekcije.
Gospodine Veselinoviću, reči koje koristite sada „rulja“, „neko sa strane“. Gospodin Aleksandar Vučić je predsednik Vlade i moj komentar je da je ceo dan… (Janko Veselinović, s mesta: Kako bi se onda moglo reći za nekoga kome neko treba da drži lekciju, nego da je rulja. Kako bi se moglo reći kome treba držati lekciju?) Razumem samo da ste umorni. (Janko Veselinović, s mesta: Molim vas da mi dozvolite da završim.) Ne mogu na takav način da vam dozvolim. (Janko Veselinović, s mesta: Šta sam rekao što vas je povredilo?) Pogledajte stenogram. Niste uvredili mene, nego ste uvredili Narodnu Skupštinu i ovaj visoki dom. Zahvaljujem. Reč ima ministar u Vladi dr Nebojša Stefanović.
Nadam se da ćemo sada pri kraju rasprave imati snage da ovo završimo u duhu kako je većim delom dana išlo. Voleo bih da se vratimo na raspravu o budžetu. Dao bih nekoliko primera kada govorimo o gradu Beograda, pošto je to jedna od važnih tema. Nažalost, u periodu do 2013. godine, budžetski deficit grada Beograda je bio 20,5%. Danas je on negde oko 10%. To je gotovo 50 miliona evra manje budžetski deficit. Ozbiljna cifra. Daću vam primer kako je to bilo u jednom malom preduzeću „Ada Ciganlija“. „Ada Ciganlija“ je malo preduzeće i ima oko 30 stalno zaposlenih. U vreme kada je DS njima rukovodila, odnosno istaknuti funkcioneri DS bili direktori tog javnog preduzeća, imao je 110 ugovaraca, ali ne u sezoni, nego tokom cele godine. Sto deset ugovoraca. Kada je Žarko Šormaz, sadašnji direktor tog javnog preduzeća, malog preduzeća, došao preduzeće je beležilo dug između 25 i 30 miliona dinara. „Ada Ciganlija“ da beleži dug, to je nemoguće. To preduzeće se bavi pružanjem usluga, iznajmljuje kafiće, rentira prostor i ubira prihode na takav način oko sadržaja koji se nalaze oko jezera. Da napravite dug, morate da budete, dve stvari, ili ona zbog koje se ide pred istražne organe ili da ste potpuno nesposobni, a moguća je i kombinacija. Šta je čovek uradio? Za nekoliko meseci „Ada Ciganlija“ je sada u plusu. Nije bio super genije, mag. Kada se dogovore oko zakupa onih sladoled tezgi oko „Ade Ciganlije“, pa u ovoj godini, kada je on direktor, ta naplata od iste firme bude pet, šest, sedam puta veća, e to vam onda ukazuje na neke druge stvari. Dao sam vam primer možda najmanjeg preduzeća u gradu Beogradu, veoma upečatljiv primer. Ne bih ulazio u to. Trebalo bi mi čitavo veče da vam pričam o vodovodu i kanalizaciji, a znam puno o tome. O tome bih mogao da pričam jako dugo, ali ako treba, pričaću. Međutim, ovo je dobar primer da vidite koliko je Vlada Srbije morala da se bori da zajedno sa lokalnim samoupravama održi jednu stabilnost sistema, da gradi jedno zdravije društvo i mislim da će ove reformske mere uticati na sve, pa i na predsednike lokalnih samouprava da shvate da moraju odgovornije da se ponašaju prema novcu. Taj novac ni Vlada, ni lokalne samouprave nisu našle na putu. Građani Srbije daju i mi svi moramo odgovorno da se ponašamo prema tom novcu i da pokažemo da smo ozbiljni i sposobni. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Stefanoviću. (Balša Božović, s mesta: Replika.) Nemate mogućnost za repliku. Samo mi recite zašto mislite da imate pravo na repliku. (Balša Božović, s mesta: Demokratska stranka u Beogradu.) Da li ste vi DS u Beogradu? (Balša Božović, s mesta: Jesam.) Jeste, ali niste u ovom slučaju ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, niti predsednik poslaničke grupe, niti zamenik predsednika poslaničke grupe, ništa od toga. Ali, znate gospodine Božoviću, to vam je kao da ste vi pomenuli Smederevo i da je odmah skočio gospodin Šormaz i rekao – ja predstavljam Smederevo. Nemate mogućnost za repliku. Ili, Marko Đurišić, kada se pomene Demokratska stranka. Reč ima gospodin Jovičić, možda ćete sada dobiti priliku za repliku.
Žao mi je što gospodin Božović nije dobio reč, evo omogućio sam mu, jer sam mu pomenuo prezime, da čujemo šta će to pametno da kaže. Pre svega, želim da se zahvalim svim ministrima, kao i predsedniku Vlade, pogotovo gospodinu Vujoviću, koji je ovde ceo dan i na jedan odgovoran način obrazložio šta je ovaj budžet i šta donosi građanima u 2015. godini i zaista mi je bila čast da slušam argumente koji su bili suprotstavljeni bujici jednih paušalnih ocena i neistina koje smo slušali ceo dan. Slušali smo od onih koji su nas naprimer poredili sa Afrikom i standardom u Africi, a ja bih samo podsetio tog gospodina da na primer Alžir, Angola ili pojedine zemlje u Africi su najrazvijenije zemlje koje su u usponu i gde Srbija danas ide tamo i pogađa posao da gradi bolnice, da proda svoje naoružanje. Ako govorimo o Alžiru, Alžir, na primer daje novac MMF-u. Kada bismo mi bili na tom nivou, a bićemo danas zahvaljujući reformama koje sprovodimo, onda ćemo zaista biti uređena država, ali vi to ne poznajete i to vas baš briga. Sa druge strane, zahvalan sam ministru Vujoviću, jer je danas govorio o teškim i bolnim reformama, nije kao i ostali ministri, nismo sakrili ništa, rekli smo građanima istinu, a setite se samo 2008. godine kada se usvajao budžet, gospodin Đelić je rekao sledeće – budžet će biti veći za 10%, a zatim je odmah najavio i povećanje plata i penzija za 16%. Usledila je svetska ekonomska kriza, vaš tim je tada rekao na čelu sa predsednikom Republike Srbije, vašim kumom, on je izjavio i rekao da će svetska ekonomska kriza biti šansa za Srbiju i da ćemo mi iskoristiti tu krizu i postati jedna moderna, uređena, ekonomski jaka i prosperitetna zemlja. Ja ne znam zašto se uvek pronalazite kada neko pomene bilo šta, uopšte vas nisam uzeo u tom kontekstu. Možda je kum od vašeg kolege iza vas.
Gospodine Šutanovac, nemojte da se prepoznajete u svakom govoru, u svakom vojnom pozdravu, molim vas gospodine Šutanovac.
S druge strane setite se nezaposlenosti 2008. godine, kada ste najavljivali da ćemo iskoristiti ekonomsku krizu koja je bila 14%. Za četiri godine je porasla na 26,7%. Danas je nezaposlenost u Srbiji 11,5% i mi smo ponosni sa time. Ne kažemo da je idealno, moramo ići još dalje, još jače, još jače i još brže da postavimo što veće ciljeve. Petsto propalih privatizacija i danas govorite kako se iz nekih preduzeća, tačnije kako se upumpava novac u neka preduzeća, a ne kažete građanima Republike Srbije da ste prodali sve što je u ovoj zemlji vredelo, sve za šta se mogao uzeti jedan jedini evro ili dinar, a onda ste ostavili 160 preduzeća u restrukturiranju, koja gotovo da niko neće. Iako ih niko neće, pojavio se neko ko želi da da sve od sebe da se nađu i strateški partneri, da se nađu pouzdani investitori koji će ući u proces privatizacije, ali ne pljačkaških privatizacija, kao što smo to videli od 2008. do 2012. godine. Vaš kolega ako ste se već našli prozvani je malopre rekao da Vlada ne radi ništa da podigne poreze, itd. Ako imate podatak tada će i da naplati poreze, ako imate podatak da je 27 milijardi dinara povećana naplata poreza, akciza, da se borimo protiv sive ekonomije, protiv korupcije, onda ste samim time sebe demantovali. U pravu je predsedavajući kada kaže da kao da ste pali sa neba u Skupštinu, kao da ste iz nekog drugog parlamenta možda beogradskog, ali možemo pričati u Beogradu, jer tek tamo šta ste ostavili, o tome može gospodin Stefanović pričati, mogu ja, može gospodin Babić. Šta ste ostavili u GSP, u „Vodovodu i kanalizaciji“? Do te mere ste uspešno vodili preduzeća da je „Parking servis“, što je gotovo nemoguće da bude neprofitan, odnosno u minusu i to ste doveli u situaciju da bude u dugovima i da ima određen deficit. To je vaša politika koju ste sprovodili i danas ste vode pozvani da nam držite predavanje kako reformenisu dobre itd. Govorite da je budžet loš ili dobar. Ne postoji loš ili dobar budžet, prosto postoji realan ili nerealan. Budžet je realan shodno Srbiji u situaciji u kakvoj danas jeste, a gledali smo 2008, 2009. i 2010. godine nerealne budžete, zasnovane na političkom spinu, zasnovane na kupovini izbora nekih koje smo imali u prošlosti, da biste ostali na vlasti, pa iz toga i proističe izjava gospodina Pajtića koji je rekao – biće premijer sigurno do 2016. godine. Dakle, njemu je bitno da bude premijer po svaku cenu, sa 6% bez obzira koliko novca troši, a da ništa ne uradi za AP Vojvodinu, njemu je važno da on ostane i sa šest glasova, ako ništa više na vlasti. Mi se takvom politikom i logikom ne vodimo. Ubeđen sam da svaki vojnik i policajac i zdravstveni radnik i vatrogasac zna i svestan je da se ne mogu podizati plate po receptu DS, zadužite se, obmanjujte, pričajte bajke i povećavajte plate i penzije. Oni su toga svesni i budite ubeđeni i uvereni da će podržati ove reforme, a sasvim sam siguran da u 2016. godini više nećemo imati takvih problema i da ćemo moći da podignemo primanja našim građanima, jer jesmo vredan narod i želimo da radimo, ali pre svega da podignemo ono što ste srušili, ono što ste zapalili. Veoma često se ponašate kao čovek, tačnije vaša stranka se tako ponaša, kao čovek koji zapali kuću i onda sedi na požaru i kritikuje vatrogasce što nisu stigli na vreme da taj požar ugase. Mi ga sada gasimo, sada tu kuću podižemo i ubeđen sam da više nikada neće ni jedna vlast biti poput vaše. Nemojte molim vas, da dobacujete. Gospođica Jerkov nam je danas pokazala kako to uspešno radi, 30 ili 40 puta dobacuje, više ne znam ni da li dobacuje ili se nabacuje, ali to možete vi gospodine Bečiću kao iskusan čovek da kažete.
Gospodine Šutanovac, nemate mogućnost za repliku. Ima samo gospodin Božović. (Dragan Šutanovac, s mesta: Nisam ni tražio.) Prijavljeni ste u sistemu. Reč ima narodni poslanik Balša Božović, replika.
Ovo poslednje baš i nije bilo džentlmenski, pa pozivam narodne poslanike da prilagode svoju diskusiju praksi lepog ponašanja. Ono što sam želeo da kažem, jeste da će premijer Vojvodine prof. dr Bojan Pajtić ostati premijer Vojvodine do 2016. godine sigurno i tu nemate šta da brinete zato što od 100 i nešto poslanika u Skupštini Vojvodine SNS nema više od 24. Ono što sam želeo da kažem jeste da govorim i gospodinu Jovičiću i ministru Stefanoviću, možemo da pričamo o propalim beogradskim preduzećima, pa i nekim opštinskim poput rekreativnog poslovnog centra „Šumice“, ali ne želim da trošim vreme na to. Možemo da pričamo o pričama da je Beograd bio blizu bankrota, a opet vas demantuje suficit od četiri milijarde dinara pri jednom rebalansu. (Vladimir Đukanović, s mesta: Koji suficit?)
Molim vas gospodine Đukanoviću, nemojte da dobacujete.
Kada pominjete Angolu ili Alžir, podsetiću vas da je upravo gospodin Šutanovac kao ministar odbrane sa Alžirom sklopio poslovni ugovor kada je u pitanju vojna industrija u vrednosti od 406 miliona dolara. To su uz sve mostove, uz sva obdaništa, uz sve ono što je Grad Beograd uradio za pet godina pa i duže, kada je Beograd bio najveće gradilište u jugoistočnoj Evropi, to su rezultati DS. Jedva čekam kada ćete prestati da se kitite rezultatima Demokratske stranke i kada ćete napokon otvoriti jednu stvar o Srbiji, pa da možemo da kažemo – evo, jeste, zaposlili su jednog čoveka a da nije član Srpske napredne stranke, otvorili su jedno novo radno mesto, a da nije predviđeno za članove Srpske napredne stranke.
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Ne dirajte gospodina Šutanovca u sećanja. Reč ima gospodine Đukanović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Reklamiram povredu člana 107, naravno, dostojanstvo. Uvaženi predsedavajući, koliko se sećam, mi smo ovde doneli, čini mi se, Statut AP Vojvodine i tu je definisano da ne postoji premijer Vlade Vojvodine, nego postoji predsednik pokrajinske vlade. To je veoma važno zato što u ovoj državi postoji jedan premijer, zove se Aleksandar Vučić, a ne možemo ovako da se igramo ni sa Ustavom, ni sa državom. Mi nemamo dva premijera, niti imamo dve države u jednoj državi. Zaista bih vas zamolio da vodimo računa o tome, kao što ne sme da se vređa dostojanstvo svih nas, posebno Beograđana, zato što su nam ostavili Beograd sa milijardu evra duga. Toliko o njihovim suficitima. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Đukanović. Reč ima ministar u Vladi, gospodin Bratislav Gašić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Spomenuti su Alžir i Angola. Danas je premijer Vučić više puta rekao, mi nemamo problem uopšte da na mostu, koji je pokrenuo gospodin Đilas, pozovemo i gospodina Đilasa i gospodina Cvetkovića i gospodina Tadića i Balšu Božovića, naravno, u čije vreme je i potpisan taj ugovor, ali smo ga mi isplatili i mi smo sproveli tu celu priču. Isto pitam i za Alžir i za Angolu, što niste sproveli te poslove tamo, nego ih sada mi potpisujemo i završavamo? (Dragan Šutanovac, s mesta: Kako nismo za Alžir?)
Molim vas, gospodine Šutanovac.
Nemojte, gospodine Šutanovac, da dobacujete. Nemojte na svaki, kako je rekao predsedavajući, vojni poziv da skačete. Imali ste vi mnogo takvih ugovora. Imali ste sa Gadafijem ugovor, pa ste išli na vojnu paradu i vodili jedinicu na vojnu paradu tamo. Znači, imalo je puno takvih ugovora, a mnoge od tih mi sprovodimo sada. Šta je tu problem? Hvala.
Zahvaljujem. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika!) Gospodine Šutanovac, sačekajte malo, ima poslanika koji su pre toga dobili mogućnost za repliku. (Dragan Šutanovac, s mesta: Mislite na Balšu?) Tako je. Vidite kako znate. Nemojte da štitite gospodina Božovića. Jeste da je lepo govorio o vama i vašim sećanjima kao ministra vojnog, ali ipak reč ima gospodin Jovičić.
Uvaženi predsedavajući, uvaženi kolega preko puta je rekao – Bojan Pajtić će vladati do 2016. godine jer mi imamo 24 poslanika u Skupštini AP Vojvodine. Ceo dan pokušavamo da objasnimo i da ukažemo građanima Republike Srbije da vide taj pristup Demokratske stranke. Nije važno koliko imate poslanika, važno je koliko vas građani u toj istoj podržavaju,a sve analize, sve ankete i na republičkom nivou, a i izbori koji su bili 2014. godine pokazuju da ima podršku od 6%. Ali ne, nije važno što imamo 6%, to je najmanje bitno, važno je da Srpska napredna stranka ima 24 poslanika, pa ne mogu nekako da prekomponuju vlast. Mi ne želimo ni da je prekomponujemo po svaku cenu, kao što vi želite da je zadržite po svaku cenu, ali nažalost najveću cenu takve politike odlučnosti i borbe, samo za vlast i ni za šta drugo, snose građani Srbije u AP Vojvodine.
Zahvaljujem, gospodine Jovičiću. Gospodine Babiću, dozvolite da prvo gospodin Šutanovac replicira, pošto toliko želi. (Zoran Babić, s mesta: Vojno, Dragane.)
Molim?
Izvolite, gospodine Šutanovac, nemojte da trošite vreme.
Još meni dobacuju, a vi meni kažete da ja ne trošim vreme.
Samo vam kažem da vam vreme teče, da uzalud ne prođe vreme, a da vi ništa ne kažete.
Gospodine Bečiću, vi niste skapirali, vama vreme teče. Razumete?
Možda meni teče, ali vama je isteklo, gospodine Šutanovac. Izvolite.
Gospodine Gašiću, da li ste bili danas u Užicu? (Bratislav Gašić, s mesta: Da.) Da li ste otvarali fabriku? (Bratislav Gašić, s mesta: Da.) Da li ste pitali ko je postavljao kamen temeljac? (Bratislav Gašić, s mesta: Da.) Da li ste me pozvali na otvaranje? (Bratislav Gašić, s mesta: Zato što niste postavljali vi, nego gospodin Đorđević.) Nije tačno, imate slike da pogledate na sajtu Ministarstva odbrane. Da li ste me pozvali na otvaranje? Dakle, taj manir koji ima premijer, nažalost nije dopro do vas. Do prošle godine ste mislili da je Vojna akademija serija televizijska, a sada mi pričate o tome šta je univerzitet odbrane. U Alžiru sam bio tri puta, a dva puta primao predsednika Alžira. Svi oficiri školovani iz Alžira u Srbiji su na osnovu dogovora predsednika Buteflikia i naše delegacije, da ne kažem mene. Najveći ugovor koji Srbija ima od raspada Jugoslavije ima upravo u Alžiru na osnovu tog dogovora. Ista je stvar i sa Irakom. Kada budete vi nešto novo sklopili, neku novu zemlju otvorili… Inače, činjenica jeste da je premijer, gospodin Vučić, kao ministar odbrane, išao u Angolu da položi kamen temeljac za bolnicu koja treba tamo da se zida, a koja se ne zida. Od nje nema ništa i najverovatnije neće biti ništa. Ali, kako da vam kažem, kada završite tu bolnicu, dođite pa nam držite predavanja o tome kako ste nešto uradili, a činjenica jeste da smo bili kod Gadafija, to je tačno. Nismo išli kod Sadama, tamo gde ste vi išli svojevremeno. Možda ne vi, gospodine Gašiću, vas nisu hteli da vode, ali su išli ovi neki drugi. Ali, to je nešto sasvim drugo. Inače, mi nismo išli kod Sadama kada je bio pod sankcijama, nego kod Gadafija kada nije bio pod sankcijama. Činjenica je da je jedan dobar deo naše industrije i pod vašom pozicijom izvežen upravo u Libiju. Pokušavali ste znatno više, pa to baš i ne ide, ali šta da vam radim, trudite se. Otputujte malo u Libiju, pa vidite.
Vreme, gospodine Šutanovac.
Razumem vašu žal za foteljom ministra i mnogo mi je drago da ste toliko zavoleli tu fotelju, ali ona nije nasledna i nikada više neki neće da se vrate u te fotelje. Morate da pogledate prvo da je hala, za koju ste vi postavili kamen temeljac, otvorena u Užicu pre godinu i po dana. To je hala od 3.600 kvadrata, u kojoj se radi zrno. Danas smo otvorili halu za koju je kamen temeljac položio načelnik Generalštaba, Ljubiša Diković i državni sekretar Zoran Đorđević, pre godinu dana, u kojoj se radi čaura, 10.000 kvadrata, koju smo završili u zadnjih šest meseci. Što se tiče ugovora, mi se trudimo da ih sprovedemo, jer su nam to značajna sredstva koja dolaze u našu namensku industriju. Znam samo da su pare odlaskom kod Gadafija tada trošene, jer je vođena jedinica od sto i nešto ljudi da paradira pred Gadafijem, a da nikakv posao vratili niste otud, a imali ste zato jake napade na paradu koja je sprovedena ovde u Beogradu posle 29 godina. Što niste ta sredstva potrošili ovde u Beogradu, pa da to pokažete građanima Srbije? Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Gašiću. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.) Nemate više pravo, gospodine. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pitao me je konkretno pitanje.) Ako ćete se ovako bolje osećati kao bivši ministar vojni, izvolite, imate pravo na repliku gospodinu Gašiću. Molim gospodina Gašića da ovo bude dovoljno i da stavimo tačku na tu vojnu paradu. Izvolite, gospodine Šutanovac.
Zahvaljujem. Činjenica jeste da je Vojska Srbije učestvovala u svečanom defileu sa jednom manjom jedinicom prilikom proslave 40 godina revolucije u Libiji i pretpostavljam da postoji troškovnik koliko je to koštalo, a napamet ne znam, ali građani Srbije ni danas od 20. oktobra ne znaju koliko ste vi potrošili na tu vojnu paradu koja je bila u Beogradu. Što se mene tiče, sve što ste prikazali, sve sam video pre nego što sam otišao iz Ministarstva, ništa novo, to znate i vi, ali nam niste rekli koliko je to sve koštalo. Zbog čega? Pa mogli smo da napravimo mi paradu 2012. godine sa svim tim sredstvima isto, ali nismo hteli da potrošimo tih par miliona evra, koliko je to koštalo. Smatrali smo da je bolje da se kupi više desetina ili stotina džipova za Vojsku Srbije, da se kupi nova uniforma, a ne da se pozajmljuju uniforme jer nema dovoljno za paradu. Ne samo to, zaista sam se sve vreme trudio da izbegnem komentare oko parade zato što te ljude poznajem sve lično, mnogo duže od vas. Znači poznajem ih i poštujem njihov rad. Ali, kad vi već pominjete, pa ljudima smanjujete plate, a terate ih da paradiraju. Da li mislite da tamo to neko podržava, ima razumevanja za to što je guvernerka dobila veću platu ovim smanjenjem, a oni dobijaju manju. Ajde, da ne pričamo o Vojsci Srbije, molim vas, ja sam tamo ostavio pet godina života i imam problem kada to propada na način na koji propada. To vam govorim najozbiljnije.
Zahvaljujem gospodine Šutanovac. Gospodine Gašiću, izvolite. Mislim da su pripadnici Vojske sa ponosom paradirali.
Zahvaljujem. Obećao sam da neću da imam repliku na ovo. Zahvaljujem se za sve uvrede koje iznosite prema meni i prema Vojsci Srbije. Kada budemo na kraju ovog mandata ove Vlade za tri godine, onda ćemo da vidimo gde se Vojska Srbije nalazi tada, a gde se nalazila 2012. godine kad je na njeno čelo došao Aleksandar Vučić. Imamo jasne pokazatelje. Matematika je tu pa ćemo da vidimo šta su to sredstva koja su kupljena u periodu od 2000. do 2012. godine, koliko je tenkova prodato, istopljeno, uništeno, koliko materijalnih sredstava je Vojsci otišlo. Napravićemo analizu. Mi nemamo nikakav problem. Kao što nemamo problem da pokažemo i troškove ove naše parade, ne one vaše parade, nego ove naše parade koja je bila. Znači nikakav problem nemamo sa time da građani Srbije tačno znaju koliki i kakvi su troškovi bili za paradu. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Gašiću. Reč ima šef poslaničke grupe SNS. Pravo na replici, dva minuta.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Zahvaljujem se i vama gospodine Gašiću zato što ste činjenicama i istinom govorili o Vojsci Srbije. Ono što ću u jednoj rečenici reći. Ja cenim da neko kaže, pa znate nećemo da organizujemo paradu, zato što je za cenu parade mogli da se kupe uniforme i džipovi. Ali, ne mogu da razumem niti organizovana parada, niti kupljeni džipovi. Pa, gde je taj novac? Gde je ta Vojska u tom periodu? Ni jedno ni drugo. U redu je da može da se bira, ali vi ste izabrali ništa. Sa druge strane, u pežurativnom smislu, i zbog toga sam se najviše javio, u pežurativnom smislu je govoreno o narodnim poslanicima u pokrajinskom parlamentu. U pežurativnom smislu, u smislu kao da su narodni poslanici vlasništvo stranaka, pa je rečeno SNS, znate ima 24 poslanika. Po zakonu, a to bih obavestio mladog kolegu, da je po Zakonu o izboru narodnih poslanika, narodni su vlasnici svog mandata. Mi se na taj način kao stranka odnosimo prema ljudima koji su ili pokrajinski ili republički poslanici, ili odbornici. Ne merimo na kilo žive vage, niti trgujemo, niti sklapamo neke koalicije koje pre podne podržavaju preživljavanje Vlade sa 6% podrške i preživljavanje Bojana Pajtića, a sutradan sačekuju svoje lidere na aerodromu „Nikola Tesla“ i time se hvale na društvenim mrežama. Mi ne ponižavamo građane Republike Srbije time što posle jedne sjajne pobede u Kovinu, ili sjajne povrede u Vrbasu izlazi Bojan Pajtić pa kaže – to je mali uzorak, nedovoljna uzorak. Znate, Kovin, Vrbas, Srbobran, tamo ne žive ljudi, tamo verovatno da živi mali uzorak.
Vreme.
Ne, za SNS su i to ljudi, a Bojan Pajtić Vojvodinom na pogubno loš način vlada 14 godina, sa sve manjom podrškom silujući demokratiju koju ima u prefiksu imena stranke kojom predsedava.
Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić.
Hvala predsedavajući. Poštovane gospođe i gospodo ministri, poštovane koleginice i kolege, evo danas ko zna koji sat u ovoj raspravi, čini mi se da smo prošli kroz četiri, pet faza u ovoj raspravi. U prvoj vazi smo imali priliku da čujemo gospodina ministra finansija i da stvarno raspravljamo, ali isključivo o rebalansu budžeta i budžetu za 2015. godinu, bez vremena i mislim da niko od poslanika nije ni pomenuo jednom rečju deset zakona koji su u objedinjenoj raspravi. U drugoj fazi smo imali fazu premijera koji je uglavnom bio usmeren napadima na opoziciju. U drugoj fazi nešto mirnijoj, i sada u četvrtoj fazi ulazimo sa prilikom da razgovaramo sa ministrom finansija na jedan stručan način, bar se nadam da ćemo imati prilike iako je u ovoj prethodnoj raspravi puno toga pominjano od privatizacije „Crvene zvezde“, „Partizana“, sladoleda na Adi i ko zna čega još. Dakle, ovde je jedna od ključnih tema ili teza bila da je budžet za 2015. godinu budžet koji će doneti pre svega smanjenje fiskalnog deficita. Mislim da to nije tačno, to se vidi iz ovih brojki, jer je planirani fiskalni deficit za 2015. godinu 191 milijarda. U odnosu na budžet za 2014. godinu od 182 milijarde, to je povećanje fiskalnog deficita od devet milijardi. Ako krenemo tom logikom isti trend je prepoznatljiv i pri vršenju analize poreskih prihoda i primanja. Praktično svi planirani prihodi budžetom za 2015. godinu su manji u odnosu na one planirane prvobitnim zakonom u budžetu za 2014. godinu, ali sa izuzetkom prihoda od PDV iz uvoza, dobiti javnih preduzeća i ušteda po osnovu umanjenja zarada zaposlenih u javnom sektoru. Dakle, iz toga se možda može zaključiti da se ekonomska politika ove Vlade zasniva na uvozu, umanjenju plata zaposlenih i prisvajanju dobiti javnih preduzeća koja se delimično ostvaruju umanjenjem zarada zaposlenih u tim javnim preduzećima. U kojoj meri je ova politika realna, moći će se proceniti iz informacija koje će se nadam se dostaviti večeras posle pitanja koja želim da postavim. Prvo, šta čini strukturu proizvoda čijim povećanjem uvoza se planira ostvarenje većih prihoda od PDV? Drugo, zbog čega je PDV u zemlji manji za 2015. godinu u odnosu na onaj prvobitno planiran za 2014. godinu, za oko 30%? Da li je to zapravo slika pada privredne aktivnosti i kupovne snage u Republici Srbiji, jer to se jasno vidi iz podataka da je porez na dodatu vrednost u zemlji sa 145 milijardi planiranih u budžetu 2014. godine pada u budžetu 2015. godine na 104 milijarde. Dakle, jedan dramatičan pad od 40 milijardi, što znači oko 30% pada privredne aktivnosti i kupovne snage u Republici Srbiji. Treće, porast uvoza bez adekvatnog ili značajno većeg porasta izvoza može predstavljati problem bilansa plaćanja i da li su problemi ove vrste i doveli do značajnog pada vrednosti domaće valute u odnosu na evro? Samo u periodu od 2014. godine za oko 7% je taj pad. Četvrto, kurs primanja budžeta na osnovu iskazane dobiti poslovanja javnih preduzeća. To je naravno vrlo aktuelno pitanje i o tome je govorio i predsednik Vlade a i ministar finansija. Planirano je 15 milijardi u odnosu na tri milijarde iz prošle godine. Mi smo evo danas, 23. decembra kada može da se projektuje dobit javnih preduzeća za ovu godinu, pa se može i precizno izaći sa podatkom, ali mislim da je vrlo važno reći i to da 15 milijardi planiranih jeste jedna dosta nategnuta cifra, a posebno iz razloga da je primer mere i transfera dobiti, iz dobiti javnih preduzeća išla sa 70% od ukupne dobiti što je veoma ozbiljno ugrozilo likvidnost nekih javnih preduzeća. Sami ste govorili da su neka javna preduzeća na tržištu i bore se sa ozbiljnom konkurencijom. Tu bih pomenuo i „Telekom Srbije“ i Poštu Srbije, jer oni imaju ozbiljnu konkurenciju, a nije dobro 70% dobiti ispumpati iz tih sistema koji moraju da se razvijaju u tehnološkom i u svakom drugom smislu.
Molim vas gospodine Ćiriću isteklo je vreme odavno. Imali ste četiri minuta i 30 sekundi.
Samo još jednu rečenicu, ako dozvoljavate. Mislim da važno reći i to da bez obzira na to kakav će se plan budžeta usvojiti za 2015. godinu, mislim da je izuzetno važno na koji način i u kakvoj atmosferi će se on implementirati. Nije potrebno praviti sukobe, a posebno između javnog i privatnog sektora, jer bez razvijenog javnog sektora nema niti razvijenog privatnog sektora. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Ćiriću. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Tomić. Izvolite gospođo Tomić.
Zahvaljujem predsedavajući, poštovani ministri, kolege poslanici, dosta toga smo danas čuli. Potrudiću se da budem operativna što se tiče nekih predloga u ovoj raspravi u načelu, a to je pre svega da čestitam svim ministrima, naročito gospodinu ministru Vujoviću, zbog toga što je izdržao pritisak koji ima od strane poslanika bivšeg režima koji su se odnosili čak i na obesmišljavanje njegove stručnosti. Danas smo imali prilike mnogo toga da čujemo, mnogo toga da vidimo što do sada nismo imali. Ono što je nepobitno to je da brojke govore za sebe, da nezaposlenost se smanjuje, da jednostavno naplata poreza u poslednjem kvartalu 2014. godine je mnogo veća, a kažu neki stručnjaci da sa ovakvim trendom praktično u 2015. godini Srbija će po sivoj ekonomiji doći na nivo EU, što pokazuje suštinski naš strateški put i cilj, prema kome treba da stremimo. Na tom putu mi diktiramo praktično tempo kojim će ići, diktiramo tempo zakona koji ćemo usvajati, ali ono što treba reći i nikako ne zaboraviti, to je da je još fiskalni savet 2007. godine napisao da treba sprovesti ovakve reforme koje mi sada sprovodimo na čelu sa Vladom gospodina Vučića, i ono što treba reći da postoji zahvalnost, zaista i kolegama poslanicima i Ženskoj parlamentarnoj mreži i predsedniku Odbora za poljoprivredu gospodinu Marijanu Rističeviću kao predsedniku seljačke stranke i ministarki zaduženu za poljoprivredu Snežani Bošković. Po pitanju praktičnom predloga da se žene koje su vlasnici poljoprivrednih gazdinstava na neki način kroz jednu pozitivnu podršku u vidu određenih subvencija stimulišu i imali smo prilike da vidimo da su i predstavnici Vlade i gospodin Vučić bili u poseti jednom poljoprivrednom gazdinstvu u Bačkom Gradišku u avgustu 2014. godine. i da su videli da zaista žene poljoprivrednici mogu da se nose sa tim poslom, ali reći ću vamda svega 9% žena, znači, koje se bave poljoprivredom imaju registrovana gazdinstva, odnosno u svom vlasništvu, što treba podržati jer taj mali čovek, mali privrednik suštinski će osetiti te rezultate ukoliko država ga podržava i to će biti amandmani, znači poslanica. Tražićemo i određene amandmane koji se odnose na Ministarstvo privrede, a to je da se mala i srednja preduzeća koja su u vlasništvu žena jednostavno, takođe podrže za kupovinu određene opreme, kao i u Ministarstvu prosvete da se podrže na osnovu određenog pozitivnog bodovanja kod dodela sredstava iz Fonda za inovativne delatnosti. To se odnosi na mlade naučnice i mislim da je sada vreme reći da svi oni koji kažu da žene akademci ne treba da postoje u Srpskoj akademiji nauka jako greše. Zbog toga što neke naše žene koje u inostranstvu su vrlo priznate članice Akademija nauka. Ako se Srbija tako lako odriče njih, onda ne znam gde ćemo stići. Valjda je poenta priče da imamo što više učenih ljudi da bi mogli zaista da idemo napred. Mislim da postoji razumevanje između ministara i poslanika, odnosno poslanica koji podržavaju ovakvu ideju jer se ne traže dodatna sredstva. Traži se samo da se da jedan vetar u leđa kada su u pitanju, znači, ti konkursi kojima će se shvatiti koliko je važno da takve žene postoje, koje mogu da se nose sa tom svakodnevnicom koja nije nimalo laka, pogotovo ako se bave samostalnim biznisom i kod toga kada pričamo uopšte o preduzetništvu, dobro je da gospodin Sertić i najavio da će zaista se doneti ta strategija do 2020. godine koja će obuhvatiti preduzetništvo, ne samo žensko preduzetništvo nego i omladinsko i danas smo imali prilike od premijera da će iz sredstava od privatizacije praktično se odobriti određeni fond koji će ići na stimulaciju otvaranja malih i srednjih preduzeća i „start ap“ kredite za mlade. To je u stvari put kojim Srbije treba da ide i kojim treba da se razvija. Na kraju ono što je sigurno dobra informacija za ministra finansija, a koja, mislim, da za sada nije obavešten, to je da je Komisija za Zaštitu konkurencije, koja je u nadležnosti rada ove Skupštine koja je izglasana pre mesec i po dana, praktično do kraja godine će biti 190 miliona u suficitu od čega će 120 miliona uplatiti u budžet, a ono resto dati NBS na čuvanje, a to je jedan veliki iskorak zbog toga što su do sada raniji saveti koji nisu funkcionisali, plaćali zakupe privatnim kompanijama 10 hiljada evra mesečno i koji su jednostavno pare držali kod komercijalnih banaka. To pokazuje da i ovaj Skupština može na jedan pozitivan način da utiče na institucije koje su tzv. nezavisne, da imaju jedan državotvoran pristup i takav pristup treba da važi za sve, ne samo za Komisiju za zaštitu konkurencije, treba da važi i za one za koje smatramo da se možda do sada nisu ponašale državotvorno. Mislim da će one verovatno pratiti dobre primere prakse, pa će se i oni negde okrenuti tim putem i dobrim primerima. Zahvaljujem se svima i nadam se da će ovi zakoni koje ćemo usvojiti u jednom paketu, praktično otvoriti put koji je svima nama potreban, a to je put ka EU, o kome je govorila ministarka Joksimović. Na tom putu ćemo sigurno imati mnogo teških situacija, izazova sa kojima ćemo morati da se suočimo, ali mislim da je to put koji je nezaustavljiv. Danas smo imali prilike da čujemo, ko god da pokuša da zaustavi taj put, jednostavno neće moći i to pokazuje jednostavno da naša deca imaju dobru budućnost. Ja vam se zahvaljujem.
Zahvaljujem se dr Tomić. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić, kao poslednji prijavljeni govornik. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, mislio sam da odustanem od diskusije, ali slušajući poslednjih četiri, pet diskusija poslanika iz opozicionih klupa ipak neću da odustanem. Nekoliko rečenica ću ipak kazati. Poštovana gospodo ministri u Vladi Republike Srbije, ova Vlada u kojoj ste vi ministri na čelu sa premijerom Aleksandrom Vučićem nasledila je katastrofalnu situaciju u državi do koje je doveo bivši režim koji je vladao punih 12 godina. Država Srbija je pod njihovim rukovodstvom dovedena do ivice bankrota. Ova Vlada nasledila je katastrofalnu pljačkašku privatizaciju, neviđenu u evropskom prostoru. Samo da spomenem da je u industriji 75% radnika u privatizacionim preduzećima ostalo bez posla, a jedne trećina preduzeća je neuspešno privatizovana, a tokom privatizacije iz Srbije je preko, citiram, of šor firmi izneto između 2001. i 2010. godine čak 51 milijardu dolara, završen citat, Međunarodni konzorcij za istraživanje novinarstva. Po nekim drugim međunarodnim organizacijama, još više od 51 milijardu dolara izneto je iz Republike Srbije za vreme bivšeg režima. Gospodo narodni poslanici, malo vas je ostalo, ali dozvolite da kažem da je bivši režim uništio bankarstvo u Srbiji. Uveo je u stečaj, da spomenem samo četiri najveće banke - „Beobanka“, „Investbanka“, „Jugobanka“ i „Beogradska banka“. Te banke bile su razvojne. Kreditirale su sopstvenim sredstvima po povoljnim uslovima. One su trebale biti motor razvoja domaće privrede, a nisu trebale biti zatvorene. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodo ministri, Božidar Đelić je tada lagao da je dug tih banaka bio 8,5 milijardi maraka, a bio je svega 1,7 milijardi evra. Ukupna potraživanja te četiri banke bila su 6,72 milijarde evra, dakle četiri puta više nego njihov dug. A gde je danas gospodin Đelić? Gospodin vojvoda od Meridijan banke, sa 11 miliona evra? Naravno, pobegao je, ali, verujem da će ga stići ruka pravde. Uništio je naše bankarstvo, koje je trebalo biti motor razvoja naše ekonomije. I da završim ovaj prvi deo, još ću nekoliko rečenica reći. Zapravo, bivši režim uništio je našu prošlost, gospodo ministri, našu sadašnjost, budućnost dece naše. Da su ostali na vlasti još samo godinu dana, uništili bi naše korene. Dozvolite sada da ipak kažem da bi deficit budžeta bio znatno manji da nije bivši ministar odbrane u bivšoj vladi, a sedi među nama, kao narodni poslanik, u ovoj Narodnoj skupštini, prilikom nabavke mobilnog sistema, radio-relejnih veza, preko Jugohemije, na kursnim razlikama oštetio budžet Srbije za oko 270 miliona dinara, završen citat, izveštaj državnog revizora, Večernje novosti objavile 18. jula 2012. godine, strana 17. Ne samo to, gospodine vojni Gašiću, bivši ministar u bivšoj vladi, a narodni poslanik, sedi danas ovde među nama i drži nam pridike, u Ministarstvu odbrane, za 2010. godinu platio je nadogradnju softvera za VMA 850 hiljada evra. To je čak četiri puta više nego što je taj kompjuterski program koštao kada je kupljen, završen citat. Taj nam je držao, poštovani građani vi koji nas još malo gledate, drži pridike, čitavo vreme. Dozvolite na kraju da kažem, dve rečenice isto da demantujem, jedan narodni poslanik sa poslaničke liste bivšeg režima je rekao za Vladu, da se bavila amaterizmom prilikom donošenja rebalansa. Samo da vam napomenem, gospodo ministri, taj narodni poslanik često govori o akademskoj čestitosti. Isti narodni poslanik na predavanju studentima drži predavanje, verovali ili ne, sedeći ne na stolici, nego sedi na stolu prekrštenih nogu. Evo vam slike, gospodo ministri, i gospodo narodni poslanici. To ne poznaje istorija školstva i pedagoških ideja. To je u stvari kao kafanska pevačica. Ali, to nije etički odgovorno, ni akademski čestito. U to ime hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Atlagiću, ali zbog narodnih poslanika moram samo da ispravim vašu rečenicu gde ste rekli da je malo poslanika u sali, vidim veoma puno poslanika pozicije, većina ministara su u sali, a samo dva poslanika opozicije, čisto radi javnosti. Zahvaljujem gospodine Atlagiću. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Reč ima ministar u Vladi, dr Duša Vujović. Izvolite.
Evo, ovde smo skoro tačno 16 sati. U deset smo krenuli, sad je skoro dva sata. Želim samo kratko, 45 sekundi, nećemo 45 minuta, da se zahvalim svim poslanicima koji su danas uzeli reč u diskusiji i na sugestijama, jako mnogo korisnih priloga. Očekujem da prekosutra se ti prilozi i predlozi pretvore u konkretne amandmane koji će nam pomoći da napravimo bolji budžet. Koristim ovu priliku da se zahvalim kolegama iz Vlade. Deset ministara je bilo ovde do poslednjeg trenutka do pre dve minute. Svima se zahvaljujem. Zahvaljujem se kolegama iz ministarstva. Ovde je pomoćnik, jedan od mojih pomoćnika, Radmila. Ovde je Branko Drčelić, direktor Uprave za dug i ovde je Nenad Mijailović, državni sekretar. Oni su bili vrlo važni u pripremi ovog budžeta. Kolegama ministrima samo da zahvalim na konstruktivnom radu na pripremi ovog budžeta, videli ste koliki je ovo dokument. Znači sektor za budžet i svi ministri su izuzetno mnogo uložili da se napravi ovakav budžet, kako mi kažemo skockao ovakav budžet, tim se gradi, tim je dobar, očekujem da ćemo biti još bolji u primeni ovog budžeta i biti spremni da vam pokažemo rezultate tokom naredne godine. Hvala.
Zahvaljujem dr Vujoviću. Zaključujem zajednički načelni jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka jedan do dvanaest dnevnog reda. Nastavljamo sa radom u pojedinostima u sredu, 24.12.2014. godine u 9,00 časova. Zahvaljujem narodnim poslanicima i takođe zahvaljujem članovima Vlade na iscrpnoj raspravi u toku današnjeg dana. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Jedanaeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 85 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 93 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Momo Čolaković i Olgica Batić. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o 1. tački dnevnog reda - PREDLOGU ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2014. GODINU. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, pored predstavnika predlagača svih članova Vlade, pozvao da današnjoj sednici prisustvuje Nenad Mijailović, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Mirjana Ćojbašić, pomoćnik ministra finansija, Irena Stevanović Gavrilović, pomoćnik ministra finansija, Radmila Jagodić, pomoćnik ministra finansija, Zoran Milošević, pomoćnik ministra za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, mr Nenad Katanić, pomoćnik ministra poljoprivrede i zaštite životne sredine, Branko Drčelić, direktor Uprave za javni dug u Ministarstvu finansija, Ivana Magdić, pomoćnik direktora Uprave za javni dug u Ministarstvu finansija, Ružića Tripić, načelnik u Ministarstvu poljoprivrede i zaštite životne sredine, Slavica Manojlović, viši savetnik u Ministarstvu finansija, Vera Radojčić Savatović, samostalni savetnik u Ministarstvu finansija, Irena Ignjac, samostalni savetnik u Ministarstvu finansija, Olgica Pješčić, samostalni savetnik u Ministarstvu finansija, Biljana Mirić – Bogdanović, savetnik u Ministarstvu finansija, Dragan Babić, savetnik u Upravi za javni dug u Ministarstvu finansija i Anastazija Tanja Đelić, rukovodilac grupe u Ministarstvu finansija i Milena Tadić, rukovodilac grupe u Ministarstvu finansija. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Zoran Živković, Vladimir Pavićević, Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov. Nataša Vučković, Ivan Jovanović, Goran Ćirić, Dragan Šutanovac, Jovan Marković, Jovana Jovanović, prof. dr Dušan Milisavljević, Vesna Martinović, Vesna Marijanović, Aida Ćorović, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, Ivan Karić, dr Blagoje Bradić i Marijan Rističević. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov. Nataša Vučković, Ivan Jovanović, Goran Ćirić, Dragan Šutanovac, Jovan Marković, Jovana Jovanović, prof. dr Dušan Milisavljević, Vesna Martinović, Vesna Marijanović i Aida Ćorović i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite.