111. Návrh poslanců Jany Pastuchové, Heleny Válkové, Radky Maxové, Patrika Nachera, Davida Kasala, Karla Raise, Rostislava Vyzuly, Martina Kolovratníka a Jaroslava Bžocha na vydání zákona, kterým se mění zákon č. 111/2006 Sb., o pomoci v hmotné nouzi, ve znění pozdějších předpisů /sněmovní tisk 89/ - třetí čtení U stolku zpravodajů za navrhovatele zaujala místo paní poslankyně Jana Pastuchová a zpravodajka garančního výboru paní poslankyně Hana Aulická Jírovcová. Pozměňovací návrhy jsou uvedeny ve sněmovním tisku 89/3, který byl doručen dne 27. června tohoto roku. Usnesení garančního výboru bylo doručeno jako sněmovní tisk 89/4. Ptám se paní navrhovatelky, zda si přeje vystoupit před otevřením rozpravy. Ano, je tomu tak. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážená vládo, kolegyně a kolegové, dovolte mi jenom krátce připomenout, o co se v tomto sněmovním tisku jedná. Velká diskuse proběhla již při druhém čtení. Dnes máme třetí čtení, takže bych to nerada celé opakovala. Jenom zkráceně. Jde o povinný způsob výplaty příspěvku na bydlení -
Omlouvám se, paní poslankyně. Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, prosím o klid, ať nás může paní navrhovatelka seznámit se svými argumenty. Prosím, pokračujte.
Děkuji. Jde o povinný způsob výplaty příspěvku na živobytí u příjemců, kteří jej pobírají déle než šest měsíců v posledních dvanácti měsících prostřednictvím poukázek. Já bych chtěla jenom sdělit, že poukázky jako forma výplaty sociální dávky existovaly v zákoně o pomoci v hmotné nouzi vždycky. [[Poslankyně se odmlčela kvůli hluku v sále.]] Úřad ale musel ve správním řízení prokazovat, že klient neumí hospodařit s penězi nebo dávku zneužívá. Klient se mohl odvolat a rozhodnutí bylo často, upozorňuji velice často, z formálních důvodů zrušeno. Já jsem v minulém volebním období po konzultacích s lidmi z úřadu práce a s dalšími odborníky navrhla, aby ten, kdo pobírá dávky pomoci v hmotné nouzi déle než šest měsíců, dostával část výplaty v poukázkách ze zákona, tedy bez onoho správního řízení. Tento návrh byl přijat. Ráda bych znovu zdůraznila, že jde o část jedné dávky v rozmezí 35 až 60 % výše dávky, zbytek dávky, stejně jako všechny ostatní dávky, které klientovi a jeho rodině náleží, jsou vypláceny v penězích. V prosinci a lednu, kdy se výplata v poukázkách rozbíhala, měly úřady práce spoustu práce s administrací, vybavením pracovišť, trezory, vysvětlováním nové úpravy a také s rozšiřováním sítě prodejen, kde poukázky lze uplatnit. V dalších měsících si agenda sedla a nyní není předmětem stížností ani odvolacích řízení, jak nám bylo i včera doručeno od úřadu práce. Můj předkládaný návrh reaguje na problémy, které v praxi přinesl povinný způsob výplaty příspěvku na živobytí u některých příjemců, a navrhuji, aby se tato úprava netýkala příjemců, kteří využívají zdravotnické nebo sociální služby, kdy mají problém uhradit stravu a základní potřebu v těchto zařízeních těmito poukázkami. Dneska byl stažen sněmovní tisk 99 kolegy poslance Kaňkovského a ostatních, který byl vlastně totožný. Myslím si, že se o tom už diskutovalo dlouho, a řekla jsem vám vlastně základní tezi svého návrhu. Prosím vás o jeho podporu.
Děkuji zástupkyni navrhovatelů paní poslankyni Pastuchové. Ještě jednou prosím Poslaneckou sněmovnu o klid, ať se můžeme věnovat projednání tohoto návrhu zákona. Přeje si vystoupit paní zpravodajka garančního výboru? Paní poslankyně, přejete si vystoupit? Ne. Otevírám obecnou rozpravu. Do obecné rozpravy je přihlášena paní poslankyně Rutová, po ní vystoupí pan poslanec Sklenák. Paní poslankyně, prosím, máte slovo.
Krásné poledne, kolegové a kolegyně, vážená vládo, pane předsedající. Můj příspěvek nebude příliš dlouhý. Já jsem ráda za to, co jsem tady slyšela z úst kolegyně Pastuchové, a plně se přikláním k jejímu názoru. Jsem z Plzeňského kraje a chtěla jsem tedy přesně vědět, jak to s poukázkami v hmotné nouzi chodí. Byla jsem na úřadu práce, zrovna tak jako moje kolegyně ze sociálního výboru ve svém kraji. Myslím si, že můžu říct, že se ve všech krajích shodujeme na jednom. Ze začátku tam opravdu nějaká administrativní zátěž úřadů práce byla, ale v současné době je to trošičku jinak. Opravdu si to sedlo a nejsou stížnosti na toto. Stížnosti jsou opravdu jenom od lidí, kteří tyto poukázky nevítají, protože jimi nemohou uhradit to, co by uhradit chtěli, to znamená alkohol nebo své hry v hernách nebo podobně. [[(12.10 hodin)]] Protože tady také zaznělo při druhém čtení, že příjemci dávek si připadají jako občané druhé kategorie, já jsem tedy do jedné té rodiny, která je příjemcem těchto poukázek, zašla a koupila jsem si ty poukázky za 500 korun. Ty poukázky jsou v různé hodnotě. Já jsem si je vzala v padesátikorunových šecích nebo jako padesátikorunové poukázky a chodila jsem v Plzni po obchodech a chtěla jsem tedy vidět, jestli opravdu na mě budou koukat jako na občana druhé kategorie, ale ani v jednom případě se tak nestalo. Ty poukázky brali jak v lékárnách, tak je brali v Albertu. Takže tohle si myslím, že je bezpředmětné. [[V sále je trvale rušno.]] Já tedy se plně přikláním k tomu, co tedy tady je nyní, že tedy úřad práce část poukázek dává jako poukázky a část v penězích, a je to úplně tedy na libovůli úřadu, protože oni své klienty znají nejlépe. A já bych vás všechny chtěla poprosit, abychom tedy zvedli ruku pro poslanecký návrh mé kolegyně Pastuchové. Děkuji vám.
Děkuji, paní poslankyně. Dále v rozpravě vystoupí pan poslanec Sklenák, po něm paní poslankyně Richterová. Já vás, dámy a pánové, znovu prosím o to, abyste přestali diskutovat v jednacím sále. Dostáváme se do situace, že není rozumět tomu, co říká řečník. Prosím vás o trošku velkorysosti a v tomto případě i kázně. Děkuji vám. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající, za slovo. Já bych si vás, vážené kolegyně a vážení kolegové, také velmi dovolil požádat o chvíli pozornosti. Víte, že já své projevy nemám dlouhé, ale chtěl bych se vás pokusit přesvědčit, abyste hlasovali za chvíli o pozměňovacím návrhu, který má smysl a který podporuji nejen já a který totožně podal kolega Kaňkovský, podporují Pirátská strana a další. Já si vám dovolím říct svůj pohled na věc. Tady předřečnice i paní předkladatelka řekly, že si to sedlo. To jsou jejich slova. Ale asi cílem naší činnosti, cílem přijímání zákonů je něco jiného, než aby si pracovníci úřadů práce sedli, aby jejich činnost se přizpůsobila tomu, co my zde přijímáme. To je samozřejmé, ale jde o to, jestli výplata části příspěvku v hmotné nouzi v poukázkách má smysl. Do prosince loňského roku byla praxe taková, že bylo čistě na úvaze úřadu práce, jestli část toho příspěvku v poukázkách vyplatí. A ta praxe byla naprosto vyhovující a dostačující, protože to je právě ta situace, pakliže ti pracovníci vědí, že někde je problém a že někdo s těmi penězi skutečně hospodařit neumí nebo hospodaří divně, tak mohli sáhnout k této praxi. Od prosince loňského roku platí to, co přijala minulá Poslanecká sněmovna, totiž že kdo je dlouho chudý, tak musí dostávat část těch dávek v poukázkách. A to působí obrovské potíže. Proto také ostatně tady v tuto chvíli jsme a proto paní předkladatelka předložila novelu, protože se samozřejmě v tom prosinci začaly ukazovat případy, kdy to dostává lidi do složitých situací a nemá to vůbec smysl. Takže my jsme dneska tady v situaci, kdy hledáme skupiny lidí, které vyjmeme z této povinnosti, místo abychom přiznali, že jsme se vydali na slepou cestu, a vrátili se k té praxi, tak jak to bylo, protože ta je, opakuji, naprosto dostačující. Mimochodem tento můj názor sdílí i Kancelář veřejného ochránce práv - možná jste získali jejich vyjádření, Národní rada osob se zdravotním postižením, která to podporuje, spousta organizací, která se zabývá touto problematikou. Problém této Sněmovny je v tom, že jsme jaksi zatíženi na fenomén tzv. zneužívání. Tady vždycky někdo přijde a řekne, že se něco zneužívá a je potřeba přijmout zákon, který tomu zabrání. Takže tady prostě asi, zdá se, podle aspoň jednání na výboru, většina má pocit, že je potřeba zabránit zneužívání těch dávek. Já bych vám, kolegyně a kolegové, jenom řekl, ty osoby, ti příjemci dávek, o kterých se zde bavíme, to jsou ti nejchudší občané této země. To jsou lidé, kteří nevlastní žádný majetek, protože kdyby vlastnili nějaký majetek, nemohou dostávat tyto dávky. Oni napřed musí všechno prodat, a až nemají nic, tak jsou v hmotné nouzi a dostávají tento příspěvek. Jestli tady paní kolegyně Rutová říká, že si to vyzkoušela a že si vzala padesátikorunovou stravenku a teď s ní chodila a zjišťovala, jaké to je, tak víte, paní kolegyně, abyste se dostala, prostřednictvím pana předsedajícího, do stejné situace jako ti lidé, tak byste musela v těch poukázkách mít třetinu svého platu - 30 tisíc v poukázkách! Já bych vás chtěl vidět, co byste s tím dělala, kdybyste je teď měla a já bych vám řekl: tamhle to bere Albert, tamhle to bere Kaufland, běžte to tam utrácet. A v této situaci ti lidé jsou. Oni musí, dámy a pánové, nakupovat to nejlevnější, co je. Oni vědí, kde se nakupují nejlevnější potraviny, kde se nakupuje nejlevnější oblečení a všechno, protože oni těch peněz mají skutečně velmi málo. A když jim řeknete, že někde jsou supermarkety, kde můžou uplatnit tu poukázku, tak pro ně je to tam prostě drahé. Už proto, že ti obchodníci musí vydavatelům stravenek část samozřejmě hradit. Tam je marže minimálně 10 %, nebo okolo 10 %, a samozřejmě obchodníci si to musí promítnout do cen svého zboží a musí počítat s tím, že o to mají potom nižší tržby. Samozřejmě my tedy, říkám, přivedeme spoustu lidí do problémů. Zbytečně, protože oni musí kupovat předražené zboží, musí hledat obchody, kde poukázky utratí. A pokud tedy se podíváme na tu skupinu, kvůli které se to celé dělá, to jsou tedy ti alkoholici nebo gambleři, tak samozřejmě tím nic neřešíme, protože jestli někdo je takto závislý na alkoholu nebo na hraní a dostane tu poukázku, tak on nejde a nekoupí svým dětem jogurty nebo něco takového. On prostě jde tam a ví kam, protože trh na to zareagoval, a tu poukázku prostě smění za peníze. A ty potom hodí do toho automatu nebo ty potom propije, akorát že za tu stravenku od překupníka samozřejmě nedostane plnou její nominální hodnotu, ale podstatně méně. Takže v podstatě se dostáváme do situace, kdy úřady práce mají více práce. To jsme ostatně slyšeli, nebo vyjádření generální ředitelky úřadu práce máme k dispozici. Ona nám jasně píše - cituji: "Z hlediska úřadů práce je nutné zmínit zejména vysokou administrativní náročnost spojenou mj. s finančním modulem. Projevila se zvýšená frekvence dotazů na konci roku 2017, v prvních měsících roku 2018, kdy plynuly dotazy zejména z obavy klientů z nového systému..." A tak dále. To znamená, píše paní generální ředitelka: "Zřejmý vliv plošného vyplácení poukázek na snížení počtu dávek pomoci v hmotné nouzi nelze shledat." Jinými slovy, je s tím více, práce, efekt to žádný nemá, příjemci dávek mají složitější život a ti, kteří to tedy údajně zneužívají, tak bohužel to mohou tzv. zneužívat dále, akorát že -
Ano, prosím, zavolejte záchrannou službu. Přerušuji jednání Poslanecké sněmovny. [[Po chvíli.]] Upřesňuji vyhlášení přestávky. Vyhlašuji přestávku v délce 10 minut do 12.30 hodin.
Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, je 12.30, budeme pokračovat v jednání Poslanecké sněmovny. Než se vrátíme k projednávání přerušeného bodu, tak v souvislosti s tou zdravotní pauzou, kterou jsme tady teď měli, dám ještě mimořádně slovo paní poslankyni Pastuchové, která nám řekne informaci, která pro nás všechny může být jednou užitečná. Prosím, paní poslankyně.
Vážené kolegyně, kolegové, jestli jste viděli, přiběhla jsem s takovým kufříkem, což je automatický elektrický defibrilátor. Tyto defibrilátory, jenom pro zajímavost, jsou umístěny na každé recepci a zde u jednacího sálu je umístěn na zdi za stoly u prezence. Jenom pro vaši informaci, kdyby se toto stalo, protože než přijede záchranka, oni jedou hned, ale každý můžeme tím defibrilátorem zachránit život. Pokud byste chtěli kdokoliv proškolit, jsme vám všichni zdravotníci, záchranáři, co jsme tady, k dispozici.
Děkuji, paní poslankyni. A nyní se vracíme k projednávání našeho bodu. Přerušili jsme... Tak ještě než se k němu dostaneme, pan předseda Kalousek s přednostním právem.
Jenom dovolte, abych vám za náš klub všem poděkoval za trpělivost a empatii. Karel už nám všem vynadal, že je naprosto v pořádku, ať ho necháme být. Tak si myslím, že to je skvělé. Už je v rukou lékařů. Ještě jednou děkuji.
Děkujeme. Děkujeme za dobrou zprávu. A jsme zpátky u sněmovního tisku 89. Bude pokračovat ve svém vystoupení pan poslanec Sklenák. Máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Tak doufejme, že vše bude v pořádku. A já už tedy jen na závěr v krátkosti zrekapituluji. Já bych vás velmi chtěl požádat o podporu, případně alespoň o zvážení podpory pozměňovacího návrhu, který je označen jako A1 totožný s F4, což je tedy, opakuji, pozměňovací návrh, který vrací tu právní úpravu do stavu, ve kterém byla před prosincem loňského roku. Tedy konkrétně, že úřady práce mohou, ale nemusí poskytnout část příspěvku v poukázkách. Tedy mohou v případě, že k tomu mají důvody. Vědí, že je nějaká složitá situace. Naopak nemusí, tak jak je to v tuto chvíli, kdy i příjemci dávek jsou naprosto bezproblémoví, pouze jsou chudí, tak musí čerpat část dávek v poukázkách. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji, pane poslanče. Další v pořadí v rozpravě je paní poslankyně Richterová. Po ní se připraví pan poslanec Kaňkovský. Paní poslankyně, prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené kolegyně, vážení kolegové, já nechci nikoho přesvědčovat, protože jsem si jista, že každý máte svou hlavu. Já bych jen ráda znovu, z nového úhlu předestřela ty argumenty. Je to samozřejmě na vašem rozhodnutí. A já jsem moc ráda, že patrně projde jakési zmírnění té úpravy v tom smyslu, aby ti v pobytových zařízeních, kteří mají dnes komplikovaný život skutečně velmi, ty poukázky povinně mít nemuseli. To tak se zdá z těch hlasování na sociálním výboru, že toto podporu má, což myslím, že je opravdu to velice, velice klíčové, aby prošlo. Já jenom chci úvodem říct, že jiné problémy našeho sociálního systému, které jsou hluboké, a potřebujeme s nimi něco dělat, a sice dlouhodobou závislost na dávkách, dlouhodobé třeba podezření úřadu práce, že někdo pracuje načerno a k tomu je veden v evidenci, že takovéhle věci tohle opatření opravdu vůbec neřeší. Je důležité si říct, že je to opatření čistě na znepříjemnění života, a tohle si nezastírat. Prosím, nic jiného to není. A samozřejmě můžeme se takto politicky rozhodnout. Já s tím nesouhlasím. Ale vyzývám k tomu, abychom to nenazývali ničím jiným, protože z těch podkladů, které jsme od úřadu práce obdrželi, které zdůrazňují, že to zvýšilo administrativní zátěž úřadu práce, že zkrátka je s tím spojena administrativní náročnost, kterou oni zvládli, ale zvýšili se tím vlastně provozní náklady státu. Že co se týče toho, jakým způsobem se hýbou počty lidí v hmotné nouzi - tam není vysledovatelné, že by to mělo vliv. Vtip je v tom, že to je jakýsi signál, a to je právě to politikum. Přitom věcně takovéhle plošné opatření jako plošné povinné výplaty každému chudému člověku, který je déle než 6 měsíců v té hmotné nouzi, nějaké části té dávky příspěvku na živobytí v poukázkách znamená právě bohužel to, že ti lidé, kteří zoufale potřebují hotovost, a to třeba i z důvodu, že my jako stát neumíme vyplácet ty rozmanité dávky, kterých, ano, máme systém, který by potřeboval určité zjednodušení, tak je neumíme vyplácet v jednom termínu. Takže když třeba potřebují lidé zaplatit nájem a příspěvky na bydlení chodily se zpožděním, tak sbírali ty peníze, jak mohli. Jenom chci upozornit, že takovéhle technické problémy náš stát má. A proto při tom plošném udělování dávek začala kvést plošná šmelina. To tady zaznívalo opakovaně. Já nechci příliš opakovat, co už tu bylo. Jenom chci upozornit, že je to jev logicky plynoucí z toho, když něco uplatníte, co původně bylo individuální opatření posuzované na základě vlastně úsudku odborných sociálních pracovníků, a proto se jaksi nevyplatilo, aby se na to nabalili právě plošní překupníci. Nebylo tolik lidí, kteří potřebovali směnit hotovost, aby to mohl být tak rozšířený jev. Že vlastně měsíční průměr toho objemu vypláceného pomocí poukázek celorepublikově v roce 2017 za prvních osm měsíců byl 9,6 milionu korun měsíčně, prostřednictvím těchto poukázek. A narostlo to desetinásobně. Na 97 milionů. Jenom na tom chci poukázat, že toto se s sebou nese. Když se rozhodneme jako politici, že chceme dát signál, ne že vyřešíme zneužívání dávek, ale že chceme dát signál, znepříjemníme každému chudému člověku v hmotné nouzi déle než šest měsíců život, tak to vede k tomu, že se přes takto jaksi narostlý objem peněz jednak vyplácí mnohem větší marže vydavatelům těch poukázek. A je to logické. Jsou to podnikatelé, chtějí mít zisk. Ale z každé té poukázky protočené v provozovnách zaznělo na jednání výboru z úst paní bývalé ministryně, že marže je 7 až 12 procent z těch 97 milionů měsíčně. Nevíme přesná čísla. Nevíme, kolik je ta marže přesně. V různých krajích u různých poskytovatelů se to liší. Ale je to 7 až 12 procent z těch 97 milionů měsíčně. Že to už nejsou malá čísla. A tohle všechno se připočítává vlastně k těm nákladům, které se generují obecně, protože pak samozřejmě takové ty levné provozovny do toho systému nechtějí vstoupit. Takové ty výprodeje. Samozřejmě to také nefunguje na trzích apod. Čili skutečně ty... Příklad velkého obchodu, který to nebere, je Lidl. Já chci jenom upozornit, že ta regionální nedostupnost v malých obcích a nedostupnost v určitých typech obchodů, kam právě ti nejchudší lidé byli zvyklí chodit, je reálný problém. Není to tak, že si můžeme jenom tak jako pokrčit rameny. A teď ten největší problém je ve skutečnosti pro ty poctivé v hmotné nouzi. Ten největší problém je pro ty, kteří většinou z důvodů prostě objektivních, které by ti sociální pracovníci opravdu dovedli zvážit, nepotřebují být ještě dále trestáni za svoji nelehkou životní situaci. A i ti nyní dostávají tyto poukázky povinně. Sociální pracovníci s tím nic dělat nemohou. [[(12.40 hodin)]] Já tedy chci pouze znovu zdůraznit, že bylo-li řečeno, že právě sociální pracovníci své lidi znají nejlépe, dejme jim nástroje, aby tu svoji sociální práci, kterou vystudovali, často ji mnoho let vykonávají, aby ji právě mohli dělat tím individuálním způsobem. Aby měli šanci alespoň tím, aby prošel ve výboru doporučený návrh ponechat takzvané důvody hodné zvláštního zřetele. Aby tedy mohli zvážit důvody hodné zvláštního zřetele a neudělit tu výplatu v poukázkách. A případně zvažte, byť to naše úřady práce zvládly, to, co jsme jim uložili jako politici, i jestli takovéto opatření, které znamená administrativní zátěž, generuje na sebe se nabalující šmelinu, těm poctivým chudým ztíží jejich situaci, těm nepoctivým stejně zásadním způsobem jejich životní strategii nenaruší, tak jestli v téhle situaci skutečně chceme takový systém dál živit. Mně to přijde zbytečné, ale to rozhodnutí je samozřejmě, vážené kolegyně, vážení kolegové, plně na vás.
Děkuji. Faktickými poznámkami budou reagovat paní poslankyně Pastuchová a paní poslankyně Hyťhová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji. Omlouvám se, ale musím reagovat na dvě vystoupení předřečníků ohledně zaslaného dopisu úřadu práce. Já ho mám také a zdůraznila jsem, že administrativní zátěž byla při zavedení této změny. Ale také nám tady úřad práce píše, že se nepotvrdil předpoklad o výrazném navýšení počtu stížností v souvislosti se změnou způsobu výplaty. Kvalifikovaným odhadem bylo zjištěno, že za první pololetí roku 2018 bylo zhruba 3 % všech stížností na nepojistné sociální dávky v provazbě na změnu. A v posledním listě nám úřad práce také zaslal, že zvláštní zřetel, který tam já zavádím, je, že úřad práce to považuje za efektivní formu práce s klienty. Tato alternativa umožní Úřadu práce České republiky v rámci správního uvážení flexibilně posuzovat individuální sociální situaci žadatelů u osob společně posuzovaných. Takže ono se to vlastně otočí. Dříve ty úřady práce musely zdůvodnit, proč nedávají peníze, ale dávají stravenky. Dneska budou muset zdůvodnit, proč nedávají stravenky, ale peníze. Takže já si myslím, že ty úřady práce si s tím - právě, že paní poslankyně Richterová říká, že ty své klienty znají nejlépe, takže tady to můžou uplatnit.
Děkuji. Faktická poznámka paní poslankyně Hyťhové, po ní s faktickou poznámkou paní poslankyně Richterová. Máte slovo, paní poslankyně.
Já bych jenom v krátkosti prostřednictvím pana předsedajícího chtěla reagovat na poslance Sklenáka. Jelikož jsme spolu v sociálním výboru a on tam říkal, že z těch poukázek nelze platit kolejné pro vysokoškoláky, a tady vlastně na mikrofon tvrdil, že si z toho lidi kupují jenom to nejnutnější, jenom to nejlevnější a že musí šetřit, tak by mě zajímalo, proč na výboru říkal, že z toho nejde platit kolejné. Přitom všichni víme, že lidé na hmotné nouzi si asi nemohou dovolit kolejné pro vysokoškoláky. A jenom jsem chtěla říct... [[Hlas z pléna.]] Ano, sociální stipendium. Přesně, jak tady paní kolegyně doplnila. A jenom bych chtěla říci, že jelikož ráno byl stažen bod 99, ke kterému jsme my jako SPD měli pozměňovací návrh, tak se rozhodneme u 89 podle toho, jak projdou jednotlivé pozměňovací návrhy. Děkuji.
Děkuji. S faktickou poznámkou vystoupí paní poslankyně Richterová, připraví se s faktickou poznámkou pan poslanec Bláha. Já vás jenom mezitím seznámím s omluvami. Předseda vlády Andrej Babiš se omlouvá z dalšího jednání z pracovních důvodů, pan poslanec Jiří Běhounek od 12.45 do 15 hodin z pracovních důvodů. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji za slovo. Jenom aby nedošlo k mýlce. Ve faktické bych ráda skutečně upřesnila citací z toho stanoviska úřadu práce, že já jsem se vůbec nevyjadřovala ke stížnostem. Jenom jsem chtěla zdůraznit, že v tom vyjádření jako první bod zmínili vysokou administrativní náročnost spojenou mimo jiné s finančním modulem ekonomické činnosti. A cituji: Administrativní náročnost zasáhla i do činnosti správního řízení, kdy bylo nutné všechny dávky příspěvek na živobytí, jež byly nepřetržitě vypláceny, či další období přehodnotit. - Takže to je to, co bylo v minulosti. - A nyní zmiňují tu vysokou administrativní náročnost do budoucna spojenou s tím finančním modulem. Jenom bych ráda takto fakticky upřesnila, že nic jiného netvrdím, než že jsme uložili další dlouhodobou zátěž úřadu práce.
Děkuji. Pan poslanec Bláha a jeho faktická poznámka. Máte slovo.
Vážené dámy, vážení pánové, jsem hrozně rád, že můžeme diskutovat a že prostřednictvím různých připomínek se dozvíte, jak to opravdu ve finále funguje, protože v tom reálném životě to je přesně o tom, že ti, kteří to chtějí zneužít, to zneužijí vždycky. Takže my si přiděláváme jenom práci navíc. Ale o co víc, tento fakt má jenom jednoho vítěze. A tím vítězem jsou ti, kteří tisknou ty poukázky. Jestli jste slyšeli částku 96 milionů a vezmete si z toho jenom 10 %, takže měsíčně 10 milionů jde někomu, kdo tiskne ty poukázky. Jedna stránka jsou peníze za vydání a druhá stránka peněz je za výběr. To znamená, že těm firmám, které přijímají ty poukázky, je většinou strháváno mezi 7 až 10 procenty. Takže ve finále to může být až 15 %, která získá ten dotyčný, kdo obchoduje s těmito poukázkami. Je to něco podobného jako u stravenek. Takže myslete na to, protože opravdu my znepříjemňujeme život jenom těm poctivým, ale ti nepoctiví si poradí jednoduše. Jdou to prodat. A těch, kteří to vykupují, je hromada, protože je to jednoduchý zisk. Rozdíl je 20 %. Takže jdu to prodat, dostanu o 20 % méně a ten, kdo to od mě koupí, tak je vysmátý. Děkuji za pozornost.
Následuje faktická poznámka pana poslance Sklenáka. Po něm s faktickou poznámkou pan předseda Stanjura. Máte slovo.
Děkuji za slovo. Chci jenom reagovat na dotaz nebo vystoupení paní poslankyně Hyťhové. Já jsem na sociálním výboru hovořil o tom, že samozřejmě dnes jsou celé rodiny v hmotné nouzi. To se posuzuje tak, že jako společně posuzované osoby jsou rodiny, kde jsou děti a ta rodina je v hmotné nouzi. A příspěvek na živobytí jako dávka v hmotné nouzi slouží k uspokojení základních životních potřeb. Já jsem poukazoval na to, že základní životní potřeby samozřejmě nejsou jenom potraviny. Člověku nestačí jenom jíst. On musí také nosit něco oblečené, musí cestovat a tak dále. Já jsem právě poukazoval, že třeba jsou rodiny, kde jsou studenti, kteří bydlí někde na internátě nebo na kolejích a tak dále. A samozřejmě máme další možnosti, jak ty rodiny získají finanční prostředky, různá sociální stipendia a tak dále. Ale samozřejmě ta má připomínka byla obecná, že to uspokojení základních životních potřeb je širší než jenom potraviny. Tak to jenom na vysvětlenou.
Děkuji. Pan předseda Stanjura. Prosím, pane předsedo.
Vážené kolegyně, vážení kolegové, je škoda, že ministři sem chodí jak do houslí. Protože povinností ministra je mimo jiné být účasten schůze Poslanecké sněmovny. A já bych se rád v této chvíli obrátil na ministryni financí. Ta tu není, tak se obrátím na pana vicepremiéra Brabce. Jeden z důvodů, proč byl ten institut vůbec zaveden, bylo, že část těch peněz se ztrácelo v hernách, v gamblingu. My jsme přijali, řekl bych ve všeobecné shodě, novelu loterijního zákona, respektive nový loterijní zákon, kde měl být zaveden takzvaný registr hráčů. A já jsem už tehdy mluvil o tom, že ti, kteří dostávají pomoc v hmotné nouzi, mají být vyloučeni z možností tyto peníze házet do automatu. Myslím, že z tohoto důvodu jsme to do toho zákona prosadili. Nicméně utekly dva roky a registr není zřízen a Ministerstvo financí se neustále vymlouvá na něco, a nevím na co. [[(12.50 hodin)]] Takže se chci zeptat pana vicepremiéra Brabce, jak to je s tím registrem hráčů, protože to je jeden z problémů, který kdyby se vyřešil, tak by jeden z problémů, kvůli kterému byly ty poukázky zavedeny, logicky odpadl. Ale pokud to vyřešeno není, tak ten problém prostě trvá a pak smysl těch poukázek nadále trvá. A platí to jako vždycky. Pokud děláte nějaké represivní opatření kvůli skupině nepoctivých, tak to bohužel dopadne na ty poctivé. Tak to prostě je, protože jinak se to selektivně nedá udělat. Ale registr hráčů mimo jiné mohl napomoci alespoň v tomto segmentu, aby peníze v hmotné nouzi nekončily v automatech. Mohl tomu efektivně zabránit. A nestalo se vůbec nic, jenom jednou za půl roku si přečtu ve veřejných zdrojích, že s tím mají finance problém, že to ještě není. Mám dva dotazy: proč to není a kdy už to bude. Děkuji.
Děkuji. Pokračujeme v obecné rozpravě s těmi, kdo jsou přihlášeni. Přihlášen je pan poslanec Kaňkovský, po něm je přihlášena paní poslankyně Aulická Jírovcová. Prosím, máte slovo.
Dobré odpoledne, vážený pane místopředsedo, vážení členové vlády, milé kolegyně, vážení kolegové. Já jenom na úvod. Nechtěl jsem se hlásit do faktické poznámky, tak ale budu mít dvě krátké poznámky jednak k tomu, co tady říkala paní poslankyně Hyťhová prostřednictvím předsedajícího, jenom aby v tom bylo úplně jasno. My jsme dnes navrhli vyřazení sněmovního tisku 99 z pořadu této schůze, nicméně v systému ten tisk stále zůstává a uvidíme, jakým způsobem dopadne právě projednání tisku 89. Bylo by dobře, kdyby jeden ten tisk byl schválen. Máme k tomu dnes možnost, nicméně ten tisk 99 se zatím nevypařil. A pokud se týká účasti ministrů, zase to není nějaká výtka, je to spíše postesknutí. Tento tisk se výrazným způsobem dotýká resortu MPSV. Musím říci, že na jednání výboru pro sociální politiku se zástupci Ministerstva práce a sociálních věcí vyjadřovali k pozměňovacím návrhům a je velmi špatně, že tady dnes to stanovisko nemůžeme znát, protože například k pozměňovacímu návrhu kolegy Sklenáka a mému, které jsou totožné, mělo Ministerstvo práce a sociálních věcí kladné stanovisko. Ale k tomu se ještě dostanu později. Diskuse ohledně povinných poukázek, dávek na živobytí v rozmezí 35 až 65 % se tady odvíjí už několik měsíců. Byla velmi bohatá jak tady na plénu, tak ve výboru pro sociální politiku. Je potřeba na začátku říci dvě fakta. Jsou tady dva názorové proudy. Jeden zastupuje paní kolegyně Pastuchová a její kolegové a týká se to sněmovního tisku, který teď projednáváme, to znamená 89, který přichází s řešením neutěšené situace kolem povinných poukázek systémem výjimek, řekl bych umírněných výjimek, a je tam ještě ten institut důvodů hodných zvláštního zřetele. Pak je tady druhý názorový proud, který reprezentuji já a moji kolegové, kteří říkáme, že ten systém vykazuje více problémů s povinnými poukázkami a že je potřeba těch výjimek udělat více. To je ten sněmovní tisk 99. Pokud se týká zásadního rozdílu, tak my výjimek navrhujeme více. Myslíme si, že výjimky by se měly týkat i osob, které mají přiznaný příspěvek na péči ve středním až nejvyšším stupni závislosti, že by se to mělo týkat seniorů - bavili jsme se o tom, jestli to má být nad 68 let, nebo nad 70 let - a také by se to mělo týkat osob, které mají uznanou invaliditu ve třetím stupni, a osob, které pečují o osobu blízkou, tedy o osobu, která je závislá na fyzické pomoci druhé osoby. To jsou asi ty zásadní rozdíly, o kterých se budeme bavit i v rámci schvalování dnes načtených pozměňovacích návrhů. Také tady chci říci, že to není soutěž o tom, jestli zvítězí sněmovní tisk 89 kolegyně Jany Pastuchové, která je první na té startovní čáře při hlasování ve třetím čtení. O to tady vůbec nejde. Jde o to, abychom neutěšený stav kolem poukázek vyřešili. Tady se opravdu jakoby upřednostňuje diskuse o tom, jestli je to náročné pro úřady práce, jestli je to náročné pro sociální odbory, a mnohem méně se diskutuje o tom, jestli to skutečně jde adresně k lidem, kteří jsou v tíživé situaci. Ano, můžeme namítnout, a je to mnohdy pravda, že část těch lidí si za to může sama, ale myslím si, že to pořád neznamená, že bychom neměli plédovat za to, aby všechny typy dávek byly adresné a šly k těm, kteří je potřebují. Je tady pak samozřejmě ten faktor zneužívání. Mluvil tady o tom Roman Sklenák. Já se k němu připojím. Pořád si myslím, že by stát měl být spíše v situaci starostlivého rodiče než drába, nebo že bychom to minimálně neměli otáčet. To znamená, neměli bychom být prvně tím drábem a pak tím starostlivým rodičem, ale měli bychom umět dávky adresně cílit a měli bychom umět také velmi dobře zkontrolovat a případně postihovat zneužívání dávek. Jak už jsem řekl, diskuse o tom, jaký okruh výjimek bychom měli z povinného systému poukázek vyjmout, byla velmi bouřlivá, a jak zde zaznělo, problémů je celá řada. Já už jsem tady o tom hodně mluvil ve druhém čtení. Některé ty problémy tady dnes zmiňoval Roman Sklenák, kolegyně Olga Richterová, takže už to nebudu všechno opakovat. Ale pokud mohu říci za sebe, tak ke mně nejvíce chodily připomínky z pobytových sociálních služeb. Sociální pracovníci tam s tím mají velký problém. Velký problém je v lůžkových zařízeních dlouhodobé péče, speciálně v psychiatrických nemocnicích u dlouhodobě hospitalizovaných. To je další okruh problémů, kde mají s těmi povinnými poukázkami velký problém. A ten je potřeba řešit. [[V sále je rušno.]] Takže pokud se potom už budeme bavit konkrétně o pozměňovacích návrzích, které jsem si dovolil načíst do systému a které bych rád, abyste podpořili -
Dámy a pánové, prosím vás o klid, ať má pan poslanec vhodné podmínky pro to, aby mohl dokončit svou řeč. Prosím, pokračujte.
Takže první návrh, který se bude hlasovat podle zřejmě schválené procedury hlasování, je pozměňovací návrh pod písmenem F4. Už zde o něm hovořil Roman Sklenák. Je to totožný pozměňovací návrh, který právě po zvážení všech okolností, rozsahu výjimek i roztříštěnosti názorů na to, které výjimky ano a které ne, je tady i stanovisko veřejné ochránkyně práv, která prezentovala desítky případů stížností, které v tuto chvíli úřad veřejného ochránce práv řeší, tak tento návrh po zralé úvaze vrací ten systém právě před poslední novelizaci. Je potřeba - a možná i pro média, protože tak jak jsem zaznamenal, tak média v tom možná trošičku tápou. Pokud bychom vrátili zákon o hmotné nouzi před tu poslední novelizaci, stále tady bude mít možnost úřad práce poukázky použít. Pořád to bude v rozmezí 35 až 65 % a bude to na úvaze pracovníků úřadů práce, kteří budou mít možnost, a právě proto, že znají klienty, budou mít možnost posoudit, jestli jim ty poukázky dát nebo nedat. Takže pozměňovací návrh F4, vrácení před poslední novelizaci. Pokud tento pozměňovací návrh neprojde, tak se pak v rámci procedury bude na nějakém dalším místě hlasovat pozměňovací návrh F1. Ten se týká výjimek pro osoby pečující o osobu, která je závislá na pomoci jiné fyzické osoby ve druhém až čtvrtém stupni, a osobu pečující také o osobu závislou na pomoci fyzické osoby mladší deseti let, od prvního stupně. Tady je potřeba říci, že tyto osoby mají většinou tolik starostí, že objíždět obchody v širokém okolí pro ně není jednoduché. Tady na margo toho, co říkala paní kolegyně Rutová, a není to nic osobního, ono je rozdíl, jestli začnete objíždět obchody ve velkém městě, jakým je Plzeň, a jestliže se s tímto problémem setkáte na venkově, kde těm poživatelům dávky narůstají náklady už jen na to dojíždění do obchodů, kde mohou poukázky uplatnit. Dále se bude hlasovat o pozměňovacím návrhu pod bodem F1, což je výjimka pro osoby, které jsou příjemci příspěvku na péči při středně těžké až úplné závislosti. Také si myslím, že není potřeba zdůrazňovat, že tyto osoby to mají s poukázkami velmi obtížné. Poslední návrh, který jsem předložil, je pozměňovací návrh F3, který přináší výjimku pro osoby s přiznanou invaliditou třetího stupně a seniory nad 70 let. Vážené kolegyně, vážení kolegové, pevně věřím, že při hlasování o těchto pozměňovacích návrzích vezmete v úvahu, že dávky v hmotné nouzi, v tomto případě se jedná o dávku na živobytí, by měly účinně pomáhat lidem, kteří se dostali do svízelné životní situace. To by měl být první a zásadní úkol státu. [[(13.00 hodin)]] Možná navážu na tu diskusi, která tady probíhala včera. Všichni víme, nebo si myslím, že většina z nás si tady uvědomuje, že systém dávek a vůbec sociální systém v České republice má velké mezery. Jsou velké mezery vůbec v dávkovém systému. A tady bych apeloval na vládu a na rezorty MPSV a Ministerstvo financí, aby skutečně v krátké sobě přišly s návrhem komplexní změny sociálních dávek a dávkového systému vůbec. Pokud se týká postoje Poslaneckého klubu KDU-ČSL, my jsme se tomuto problému intenzivně věnovali.
Pane poslanče, já se omlouvám, je 13 hodin a měli bychom skončit. Prosím, dokončete větu a přerušíme jednání.
Klub KDU-ČSL se intenzivně tomuto věnoval, předložil vlastní novelu zákona pod sněmovním tiskem 99 i sadu pozměňovacích návrhů. A zbytek řeči dokončím při příštím projednávání. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji. Přerušuji projednávání tohoto bodu. Končím dopolední jednání Poslanecké sněmovny, sejdeme se znovu ve 14.30 hodin. Budeme se věnovat projednávání bloku zákonů v prvním čtení. Současně připomínám členům organizačního výboru, že jednání organizačního výboru začne pět minut po skončení dopoledního jednání, tedy ve 13.05 hodin. Dobrou chuť.
Dobré odpoledne. Já tedy zahájím odpolední blok jednání Poslanecké sněmovny. Nejprve bych tedy přečetl omluvy. Z neúčasti na jednání schůze Poslanecké sněmovny se na celé odpolední jednání omlouvá z pracovních důvodů pan poslanec Stanislav Grospič. Od 14.30 do 17.00 hodin se z pracovních důvodů omlouvá pan poslanec Milan Hnilička. Mezi 17.15 a 23.00 hodin se z důvodu jednání omlouvá pan poslanec František Elfmark. Pan poslanec Antonín Staněk se omlouvá z dnešního jednání od 14.30 hodin do konce jednacího dne z pracovních důvodů. Pan poslanec Julius Špičák se omlouvá dnes do 16.30 hodin z pracovních důvodů. Nyní přistoupíme k projednávání prvního tisku. Jedná se o