Dame i gospodo narodni poslanici, zakon o ekstra profitu i porezu na ekstra profit, koji je danas na dnevnom redu, treba da usvojimo iz dva razloga. Prvi razlog je zato što je to istorijski, a drugi razlog zato što je to pravda. Istorijski je važno da se to kaže zato što su juče neki govornici pominjali situaciju u kojoj je ovo prvi put, da je ovo presedan i slično. To nije tačno. Posle Prvog svetskog rata, u Kraljevini Jugoslaviji donet je zakon kojim su oporezovani ratni profiteri, i 1946. godine je u Francuskoj De Golova vlada donela zakone protiv ratnih profitera. Kakve to veze ima sa ratnim profiterima? To je vrlo jednostavno. Oni koji su građane Srbije i ovu državu uveli u rat sa Slovencima, Hrvatima, građanima Bosne, da bi se zatim na Kosovu ubijalo i, najzad, počeo rat sa celim svetom - mogli bi se nazvati nesposobnim. Ali, ako su se još i obogatili, oni nisu bolji od ratnih profitera. Nije to revolucija, dame i gospodo, to je narodna pravda. Pitajte svoje susede da li misle da treba oporezovati specijalnim porezom one koji su se obogatili za ovih 13 godina. Nije zakon slučajan. Ne služi za osvetu bivšoj vlasti. To je datum kad smo ušli u te nesreće, kad su neodgovorni političari zamutili da bi lovili u mutnom, da bi, na kraju, iz toga izašli prebogati. Svi znamo da te ljude treba oporezovati. Zbog toga me čudi što predstavnici opozicije ovde govore ne samo o tome da taj zakon treba usvojiti, nego o tome kako su naši uslovi blagi, kako omogućavamo nagodbu. Izaći ćemo u susret svima koji traže da se pooštri ovaj zakon. Podržaćemo te amandmane. Zakon će biti neumoljiv. Mali je problem samo u tome od koga dolazi ta podrška. Ta podrška dolazi od trenutne opozicije u Parlamentu koja je, eto, bila prethodno vlast, a za vreme te vlasti su se ti bumbari na muci naroda obogatili. Njih tretira ovaj zakon. Drugi razlog zašto moramo da usvojimo ovaj zakon je taj što je to pravda. Znači, istorijski je osnovano i pravda je da se on usvoji. Pravda je da naši najstariji sugrađani, dame i gospodo, koji ovih dana čekaju u redovima da dobiju po 330 maraka, koje smo sa mukom obezbedili, iz stare devizne štednje, crkvavicu svoju koju su poverili državi, pravda je da oni znaju ko su ljudi koji su staru deviznu štednju izneli kao privilegovani. Samo preko "Slavija banke" 520 miliona maraka je izašlo. Sve će se saznati. Pravda je da ti građani znaju da se vrati njihovo poverenje u državu, a jedini način da se njihovo poverenje vrati u državu jeste da oni, koji su bili privilegovani, budu kažnjeni. Pravda je da ljudi saznaju da je od 145 miliona i 115 hiljada maraka, koliko je uzeto iz zajma za privredni preporod Srbije, nije vraćeno oko 62 miliona. Pravda je da oni koji te kredite nisu vratili, nešto vrate. Pravda je da neko plati makar porez od primarne emisije, a utvrđeno je da je po osnovu kreditiranja iz primarne emisije osnovica oporezivanja oko 650 miliona maraka i da se ljudima kaže istina: jeste, narode, zahvatali su najviši državni funkcioneri u doba hiperinflacije iz primarne emisije kredite, išli su šleperi para u Vranje, da ih Dragan Tomić vrati kada vrede 100 puta manje. I ne samo on, više ljudi bliskih vlasti u tom trenutku imali su jednostavnu formulu koja je glasila: 100.000 maraka mesečno iz primarne emisije, 200.000, koliko je ko već bio daleko od kazana. Pravda je da ministri u Vladi Republike Srbije, koji su dobili veće stanove od pripadajućih, a zatim ih povoljno otkupili, što nije tema ovog zakona, plate porez na ekstra profit. Ko god se nije okoristio o zajam, primarnu emisiju ili o državu ili ogrebao golem reprezentativan stan, nema čega da se boji, bez obzira da li je njegov stan veliki ili mali. Pošto je ovo bio predmet nedoumica i pošto su neki govornici juče pominjali ovde građane, koji su na legalan način otkupili svoje stanove u proteklih 13 godina, reći ću vam sledeće. Ko je otvorio današnje "Večernje novosti" mogao je da vidi jedan tekst, u kome se pominje rešenje Skupštine opštine Zemun, kojim je jednoj našoj starijoj sugrađanki odobreno izvođenje golemih investicionih radova na njenoj kući u Batajnici i čak ako je ta investicija bila velika, a bila je velika, i ako je toj gospođi trebalo dve garaže, devet i po spavaćih soba, kad joj dođu deca da imaju gde da prespavaju, čak ako je bilo neophodno četiri kupatila, ponekad su higijenske navike skupe, ukoliko to nije bilo iz primarne emisije, ukoliko nije bilo iz zajma za privredni preporod Srbije, ukoliko Vlada Srbije nije dodelila taj stan, ona neće biti predmet zakona o ekstra profitu. Tu je možda malo zakon nepravedan. Ministri koji su dobili stanove od 180-190 kvadrata biće oporezovani. Ljudi koji su investirali veliki novac sumnjivog porekla u nešto, ne podležu. Juče sam sedeo sa gospodinom Đelićom pola sata i nismo uspeli da utvrdimo da li oni podležu ili ne pod udar ovog zakona, ali sudiće narod. Dame i gospodo, vreme u kojem su se ljudi bogatili, otimajući narodnu imovinu, je prošlo. Donećemo ovaj zakon, svesni toga kakvo je to vreme bilo i svesni činjenice da to vreme više nikada u ovoj zemlji ne sme da se ponovi. [[Aplauz.]] [[Vojislav Šešelj, sa mesta: Tražim repliku.]]
Nemate pravo na repliku. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Majku mi je pominjao.) Sad treba da čitam "Večernje novosti", da bih znao (Vojislav Šešelj, sa mesta: Po Poslovniku.) Po Poslovniku nema ništa. Ne možete reč progovoriti vezano za repliku, zaista vas upozoravam. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Po Poslovniku.) Izvolite.
Gospodine Maršićaninu mržnja iz vaših očiju i ta nervoza koja vas je naglo uhvatila meni je sve objasnila i odmah mi je bilo jasno da mi nećete omogućiti da koristim pravo na repliku. Malo pre je Srđa Popović iznosio neistinite činjenice, koje se odnose na mene, a vi mi ne dozvoljavate da te stvari demantujem, da pojasnim. Šta to znači, objasnite mi?
To znači da u skladu sa Poslovnikom nemate pravo na repliku.
Kako nemam pravo na repliku?
Pa pročitajte Poslovnik.
Pročitao sam Poslovnik, ali vi niste.
Citirajte član po Poslovniku. Gospodine Šešelj, opomenuću vas po drugi put...
Kako po drugi put, kada ste prvi put?
Zbog kršenja...
Mislio sam da se vi šalite pre početka sednice kad ste rekli - opomena. Kako možete da izričete opomene, a sednica nije ni počela? Vidite kako se ponašate. Sednica počinje kada se konstatuje da imamo kvorum. Pre nego što je konstatovano da imamo kvorum, vi izričete opomenu. Šta se to dešava sa vama, šta to znači? Insistiram da mi dozvolite da iskoristim pravo na repliku.
Pošto gospodin Šešelj nije rekao o kom se članu radi, moram sada da ga nađem.
To je član 96.
Ukoliko se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku iz druge poslaničke grupe, navodeći njegovo ime, prezime ili funkciju (nije), odnosno pogrešno protumači njegovo izlaganje (izlaganja nije bilo) narodni poslanik, na koga se izlaganje odnosi ima pravo na repliku. Shodno tome odlučio sam da nemate pravo na repliku, a o tome odlučuje predsednik Skupštine. (Vojislav Šešelj traži reč po Poslovniku.) Izvolite.
Vi čitate odredbu Poslovnika koja je do kraja jasna. Kažete ime, prezime ili funkciju. Jasna je bila moja funkcija, jasno je bilo da se radi o mojoj majci i ne date mi pravo da odgovorim na to. To je svima bilo jasno osim vama, jasno je i vama, pripremili ste to, imali ste spreman odgovor i vaša mržnja i nervoza, koju bezrazložno pokazujete, govori da sam u pravu. Na osnovu moje funkcije pomenuta je moja majka, a onda je opisivana moja majka i izraženo žaljenje što ne može da dođe pod udar zakona.
Da li ulazite u polemiku po Poslovniku, ili o čemu?
Govorim o Poslovniku i o vašem kršenju Poslovnika.
Po kom članu?
Član 96. Poslovnika.
To je po drugi put, o tome smo već odlučili.
Kad smo odlučili? Da li je bilo glasanja.
Vi imate pravo posle mog objašnjenja samo da date na glasanje, vi ste se ponovo javili za prigovor po Poslovniku. To ne podrazumeva otvaranje polemike i rasprave ...
Uopšte ne polemišem, nego vama ukazujem da kršite Poslovnik.
Ne znam šta onda radite?
Vi ste sada čitanjem i tumačenjem člana 96. ponovo prekršili Poslovnik. Malo pre ste prekršili što mi niste dali reč, odnosno pravo na repliku. To je bilo vaše kršenje Poslovnika, a sada čitate član Poslovnika i pogrešno ga tumačite. I to je kršenje Poslovnika.
Dobro, pošto ste vi kao bivši profesor Pravnog fakulteta ustanovili da se čitanjem Poslovnika krši Poslovnik...
Ne, nego tumačenjem se krši.
Nisam ga tumačio, samo sam ga pročitao.
Tumačenje ste rekli na osnovu onoga što ste pročitali.
Vaš jedini problem je što ja ne mogu da se iznerviram, a još manje umem da mrzim. Tu je vaš problem. [[Aplauz.]] Ima reč narodni poslanik Branimir Trajković.
Poštovani predsedniče, članovi Vlade, dame i gospodo poslanici, u Predlogu zakona o jednokratnom porezu na ekstra dohodak i ekstra imovinu, koji je pred nama, slušajući izlaganje kolega poslanika juče svi smo se složili u jednom: da je postojala pljačka naroda, države i da su se pojedinci enormno bogatili u poslednjih 10 do 12 godina. Tačan datum i nije toliko bitan jer su privilegije vladajuće nomenkalture, zajedno sa kriminalom, išle ruku pod ruku. U članu 2. se jasno precizira da su ovim zakonom pogođena pravna i fizička lica kojima je bila data mogućnost ostvarivanja dohotka, odnosno sticanje imovine pod uslovima koji nisu bili dostupni svim građanima. To je, gospodo,poenta. Nekoliko familija iz vladajućeg establišmenta je sebi priuštilo carske beneficije. Mnogi su se za kratko vreme obogatili i postali basnoslovno bogati. Interesantno je da su za par godina nikla preduzeća kao pečurke posle kiše i to ne obične, već toliko bogate da bi im mnogi na Zapadu mogli da pozavide. Kao iz Alisine zemlje čuda, naši novokomponovani kapitalisti otpočeli su sa ...
Gospodine Šešelj, zbog svega ovoga što ste izrekli kolegi narodnom poslaniku, izričem vam opomenu. (Poslanik Šešelj, sa mesta: A šta sam izrekao?) Dovoljno sam vaspitan da to ne ponovim. (Poslanik Vučić, sa mesta: Psovao si majku svim poslanicima i ti nekome kažeš da si vaspitan. Ti ćeš da kažeš nekom da si vaspitan.)
Da nastavim - mnogi su se na Zapadu zapitali kakva smo mi to zemlja u kojoj za par godina možeš da stekneš toliko kapitala, što se kod njih generacijama stiče. U članu 3. ovog zakona navedene su pogodnosti koje su omogućile stvaranje pojedinih imperija. Navešću neke od njih. Pod brojem 1, 2, 7, 8, 10, 17, 19 i da ne čitam, imate pred sobom, ali bih se zadržao na ove dve zadnje. To su - korišćenje deviznih sredstava, deponovanih u piramidalnim bankama, svakako i državnim, i korišćenje sredstava na osnovu zajma za preporod Srbije. Ovo je, gospodo, jedna sramota, koja nije zabeležena u svetu. Ono što je svetinja u celom svetu to je pošteno stečen novac. Na kraju još i prevara - zajam za preporod Srbije, brze pruge i Kineska četvrt, sve ono što je obećavano ovom narodu a novac završio verovatno u nekim privatnim džepovima. Nadamo se da će Vlada izaći sa tačnim podacima gde je to završilo. Poštovane dame i gospodo poslanici, zato je ovaj zakon više nego potreban. Iz izlaganja lidera jedne opozicione stranke jasno se videla namera da se sve okolnosti pod kojima je izvršena pljačka svale na embargo međunarodne zajednice Jugoslaviji. Taj embargo je najviše pogodio narod, a ne one koji su bili blizu izvora novca i privilegija. Pa, zar te ljude treba amnestirati time što SRS i SPS traže povlačenje ovog zakona iz procedure? Mogu ih razumeti. Jedne, jer su njihovi drugovi i drugarice učestvovali u tome, a ovedrugešto su pokupili nešto mrvica, ali imaju političku odgovornost da su kao kvaziopozicija u vreme pljačkanja naroda to dozvolili. Možda su lideri sadašnje opozicije lično pogođeni ovim zakonom? Član 5. ovog zakona pominje direktore društvenih firmi. Dame i gospodo poslanici, znate koliko direktora društvenih firmi je već u zatvoru i protiv koliko je pokrenuta krivična istraga. Sa ovim se mora nastaviti zbog radnih ljudi kojima je to znak da će svi biti izloženi pravdi. Ne treba kazniti društvena preduzeća, već njihove direktore, jer su mnogi od njih, koristeći pogodnosti koje su opisane u članu 3, ostvariliveliku ličnu korist. Razmislite malo koliko naših direktora ima firmi u Moskvi i širom Rusije. Neće radnici ostati bez proizvodnih hala, ali direktori, bogami, hoće bez vila, ako ih poseduju. Vladi Srbije bih postavio još jedno pitanje - kako misli oporezovati vile i jahte i ostale nekretnine u Grčkoj, na Kipru, u Rusiji i drugim zemljama, naših građana, građana Srbije koji su to bogatstvo stekli ovde u ovoj državi. Na kraju bih se kritički osvrnu na ovaj zakon. U članu 17. stoji da je nadležni poreski organ, područna jedinica RUJP. Da li je moguće sprovesti ovaj zakon sa istim onim ljudima koji su, ako ne bili saučesnici, onda bar znali za određene finansijske mahinacije, a 90% direktora RUJP u Srbiji nije do danas promenjen. Smatram da je to jedan od nedostataka u radu Ministarstva finansija. I još nešto - mi, poslanici Demokratske stranke Srbije, takođe zahtevamo od ministra Đelića da kontrolu rada Komisije, Vlade Republike Srbije i nadležnog poreskog organa u postupku sprovođenja ovog zakona vrši nadležni odbor Narodne skupštine Republike Srbije. Hvala [[Poslanik Šešelj, sa mesta - replika.]]
Da li ste pomenuti?
Poslanicima iz DOS-ovske koalicije velika je muka što SRS i njene političke predvodnike ne mogu da uhvate ni u kakvom kriminalu, ni u kakvim proneverama, ni u kakvim aferama. A, onda izmišljaju. S vremena na vreme ponešto lansiraju. Kaže - srpski radikali uzeli mrvicu. I, koja je to mrvica, evo, danas, pišu "Novosti", daju saopštenje Demokratske stranke koja je to mrvica, kažu da je moja majka prošle godine izgradila novu kuću, da ta kuća vredi 600.000 maraka i da ima 450 kvadrata. Prvo, nikakvu novu kuću nije izgradila. To je stara kuća. Prošle godine je samo adaptirano potkrovlje i proširena terasa. Datum koji pominju je datum tehničkog prijema. Kuća je stara više od 20 godina. Nikad ranije nije izvršen tehnički prijem, jer je neprekidno bila nedovršena. Kuća u osnovi ima deset puta dvanaest kvadrata. Znači, to po jednom etažu može biti najviše 100 kvadratnih metara, ne više. Dva etaža to je 200, plus potkrovlje, plus garaža. To su gabariti. Što trebaju dva garaže. Kaže - novac nepoznatog porekla. Nije baš novac toliko nepoznatog porekla, ali možete biti ljubomorni na pošteno zarađen novac. Evo, tu svoju kuću u Batajnici, koja je na majčino ime, a nema ni jedna kuća na moje ime, nudim u zamenu za Đinđićev stan u centru Beograda, u odnosu 1:2, nudim u zamenu za stan Vojislava Koštunice, u centru Beograda, odmah da se menjamo.
Ima reč gospodin Dragan Tomić.
Poštovana gospodo narodni poslanici, nisam ni očekivao da će ovi diskutanti, koji imaju zadatak da brane ovaj zakon, ovako kako je napisan, drugačije da govore. Ali, zamolio bih da prethodno pročitaju zakon do kraja, da vide šta se zaista traži od ovog zakona, šta je duh zakona, odnosno kako kažu sadašnji vlastodršci, šta je duh ovog vremena, šta je novi ambijent itd. Očigledno da je jedini cilj ovog zakona, koji je inače napisan u obliku jednog političkog pamfleta, da oceni jedno prethodno vreme i da keže da su neki ljudi iz prethodne vlasti, ali samo oni koji su bili na funkcijama, ovu državu doveli do propasti i da su se obogatili. Naravno, beži se od celine primene zakona, iz koje može mnogo toga da se uradi, pa zato je i napisan ovako manjkavo, teško može i da se brani. Pogotovo u obrazloženju, koje ima karakter jednog običnog pamfleta, koji se deli po ulicama, ne može da se uhvati sadržina zakona. Znate, ovaj zakon je trebalo da obuhvati mnogo toga, ali nije. A znate zašto nije - nije zato što su govornici godinama, sa trgova, raznoraznih mitinga, pozivali građane Srbije da ne plaćaju porez, da vrše utaju, da vrše prevaru, prinudu, da koriste šiptarske modele, kako bi se, jednostavno, urušila država. Onda su došle sankcije, naravno, koje su pomogle da se sve to događa. I najgora je stvar - nas ovde sedi 37, nijedan od nas nema privatno preduzeće, nijedan nema zanatsku radnju, nijedan ne vozi mercedes od 200.000 maraka, a, gospodo, polovina vas ovde izađe za govornicu i kaže - ja sam vlasnik privatnog preduzeća, koje je toliko propalo u prethodnih deset godina, da jednostavno nema od čega da živi, a ovde polovina vas stiže sa mercedesima. To je istina.
Reč ima narodni poslanik Miroslav Martić.
Uvaženo predsedništvo, gospodo poslanici, po prvi put sam pomislio i očekivao da ćemo bar kod ovog predloga zakona na neki način biti jedinstveni, i pozicija, i opozicija, iz razloga što mislim da bar većina poslanika u ovoj skupštini nema razloga da se pribojava ovog zakona. Ali, iznenadio sam se kada sam čuo i predloge da ovaj zakon treba da bude povučen. Prihvatam na neki način primedbu opozicije, u smislu da treba da bude oštriji, i spreman sam da deo tih amandmana, koji poboljšavaju ovaj predlog zakona, treba prihvatiti, ali da treba povući sasvim ovaj zakon, to ne mogu da shvatim. Da li je on baš pravno utemeljen, nisam te struke, postoje ovde pravnici, a verujem da jeste, ali sasvim sigurno je duboko moralno utemeljen i sasvim sigurno je pravedan na određen način. Mi smo svedoci, nažalost, zadnjih deset godina, da se u ovoj zemlji dešava jedna agonija, jedna neviđena krađa, kriminal, mito i korupcija. Iz statističkih podataka znamo da smo druga zemlja po korupciji na svetu. Sve se to dešavalo u ovih zadnjih deset godina, uz blagoslov bivših vladajućih stranaka, SPS-a, JUL-a, i donekle radikala. Desilo se stravično raslojavanje u ovoj zemlji, postali smo društvo, sa jedne strane, bogati, a sa druge strane, ljudi koji su bukvalno na kazanu. Voze se džipovi, automobili najčuvenijih maraka, a, s druge strane,ljudi nemaju para deci da daju za doručak. S jedne strane, velelepne vile i jahte, a sa druge strane, gospodo, ljudi nemaju ni elementarne uslove za život. Deset posto građana u Srbiji živi u sjaju i raskoši, a 90% živi u krajnjoj bedi. Ubeđen sam da ovaj predlog zakona o porezu na ekstra dobit malo, ali ipak ispravlja ovakvo stanje, koje je trajalo već 10 godina. Ukoliko imate primedbi, gospodo iz SPS-a, pošto već negodujete u vezi sa ovom diskusijom, a i negodovali ste juče u raspravi, zašto se ovaj zakon donosi, zašto niste probali da donesete neki sličan zakon, pa da sve to što se dešavalo u Srbiji sankcionišete na određen način? Slušao sam jednoga od vaših kolega ovde, ispalo je da, prosto, mi uvodimo taj zakon da bi na neki način sankcionisali sve one koji su pripadali vašim krugovima i koji su se obogatili po tom osnovu, a sada preko noći prelaze u poziciju. Nema tu razlike, gospodo, i jedni i drugi treba da budu oporezovani ovim zakonom. Nemam ništa protiv onih koji su svojim normalnim radom, dugogodišnjim radom, stekli bogatstvo u ovoj zemlji, i to je u normalnom svetu jedna tradicija, gde uz određeni rad stičete i određeno bogatstvo. Ali, nema zemlje na svetu, gde se preko noći moglo postajati bogataš, kao što se postajalo kod nas, nema zemlje u svetu, gde su preko noći nicali novokomponovani biznismeni, koji su postali bogataši za godinu ili dve dana. Zahvaljujući tome što je zemlja, manje ili više, bila u ratu ovih desetak godina, zahvaljujući tome što su bile sankcije, oni su uspevali da se bogate, i, dok su jedni ginuli na ratištima i ostajali bez ičega, drugi su sticali bogatstvo. Između ostalog, ovaj zakon je, i za one koji su se snašli. Godinama slušam tu priču, kako se ljudi snalaze. Da li se oni snalaze zato što su sposobni, stručniji, nešto izuzetniji ili zato što su našli sistem da budu bliski onima koji su na vlasti i koji o tome odlučuju? Znate kako su se snalazili - snalazili su se tako što su se učlanjivali u stranke koje su na vlasti i zato što su bili bliski vlasti. Bliski su bili SPS-u, a pre svega JUL-u. Zašto se desio proces iščlanjenje iz SPS-a i njihovog prelaska u JUL - pa javna je tajna, bar u kraju u kome ja živim, u Užicu, da se deo ljudi koji je bio pred zatvorom, protiv kojih su bile već spremljene krivične prijave, učlanjivao u JUL da bi izbegao tu krivičnu odgovornost. Uostalom, uvek sam govorio, ipak je SPS bila jedna organizacija, za razliku od JUL-a, koji je bilo čisto interesna i polumafijaška organizacija, ali to ne oslobađa odgovornosti SPS, jer su te dve stranke ipak bile na vlasti i pomagale jedna drugu. I, molim vas, nađite mi iz vrha JUL-a čoveka koji se bavio nekakvim poslovima, a koji je bio čist u tim poslovima. Ako se setimo deviznih kredita, ko je mogao dobiti devizne kredite - mogli su dobiti ljudi koji su bliski vlasti. Devizni krediti su uzimani u stotinama hiljada maraka, a zahvaljujući inflaciji vraćeno je po nekoliko hiljada maraka. Zar vi mislite da to ne treba oporezovati? Ili, kvote za uvoz - ko je dobijao kvote za uvoz. Jasno, samo oni koji su bili bliski Vladi, bliski vama, gospodo, koji ste bili u Vladi i čija je vlada bila na čelu ove države 10 godina. Ili, kupovina deviza. Znate da su devize kupovane po zvaničnom kursu koji je bio niži 5-6 puta od crnog kursa. Da li vi mislite da to ne treba oporezovati? Da li vi mislite da ovaj narod to ne zna? Da ne pričam o švercu cigareta, nafte, pa čak i lekova, što na neki način podleže i krivičnoj odgovornosti. U sklopu svega ovoga, najzad će biti oporezovani i velelepni stanovi, koji su dobijani, sa kvadraturom od 170 i više metara. To nisu stanovi, to su dva-tri stana. Stan od 176 kvadrata, to su tri stana. U normalno vreme bi to možda bilo i normalno. Ovo je nenormalno vreme, još je bilo nenormalnije u nekom prethodnom periodu, a još je nenormalnije što ljudi koji su uzeli te stanove pričaju o tome kako je trebalo braniti Kosovo, izlaze ovde i pričaju o izbeglicama, a sa druge strane, uzimaju te stanove. Zamlaćivali su ovaj narod sa idejama o velikoj Srbiji, o tome da su Srbi nebeski narod, a sada plaču nad njihovom sudbinom, ali im ne smeta da uzmu stan od 176 kvadrata, kao članovi Vlade. Izvinjavam se, ispravite me, možda i nešto više. Doveli smo ovaj narod na ivicu egzistencije. Gospodin Tomislav Nikolić, slušao sam ga dva puta, ovde izađe i objašnjava kao da je to što je dobio ili što je uzeo taj stan sasvim moralno i sasvim u redu. Gospodine Nikoliću, da je to moralno i da je to u redu, i da ste vi moralan čovek i da je to pošteno, vi ne biste izlazili bar da branite tu činjenicu ovde. Uzeli ste stan u periodu kada ova zemlja ima 400.000 izbeglica iz Hrvatske i iz Republike Srpske, kada ima 200.000 izbeglica sa Kosova, kada još mnogi nemaju nikakav krov nad glavom. Žive po barakama i žive po halama. Vi ste, gospodine Nikoliću, kao potpredsednik Vlade, uzeli tri stana.
Gospodin Šešelj, replika.
Rekao je prethodni poslanik - i donekle radikali. To donekle ispade odnekle. Ni jednog jedinog argumenta. Nema ni jednog radikala koji je već imao stan pa je dobio novi, a zadržao prethodni. Svi su stanovi dodeljeni u skladu sa zakonom. Taj zakon i danas postoji. Odakle stan Zoranu Đinđiću u centru Beograda, odakle Vojislavu Koštunici? Ili je on dobio ili je njegov otac dobio, ali stanovi su se dobijali. Još uvek postoji zakon kojim je predviđeno da se stanovi mogu dodeljivati. Kad se ukine taj zakon, onda možete to napadati. Ali, ne možete naći ni jednu zloupotrebu. Što ne pomenete firmu "Lutra", na koju se odnosi svaka odredba ovog zakona. Međutim, ima ona odredba člana 9. da može Dušan Mihajlović da se nagodi sa Đelićem i da se oni dogovore, pa da mu se otpiše ovo, otpiše ono i tako dalje otpisuje i otpisuje. Daću vam samo nekoliko podataka koji su veoma sveži.- "Jedna od žrtava uspešnosti "Lutre" je Zemljoradnička zadruga iz Belanovice kod Ljiga, čiji je bivši direktor svog nesposobnog sina uhlebio u "Lutru" i na taj način osigurao stan i posao u Beogradu, a zato je "Lutra" preuzela sve poslove Zemljoradničke zadruge Belanovica na tom području, gde se proizvodilo više hiljada teladi, te ugasila prizvodnja od više stotina junadi na farmi "Belanovica", koja je raspolagala potpuno novim i savremenim objektima, kao i najnovijom i najmodernijom opremom. Takođe, u višegodišnjoj saradnji "Lutre" i DPP"Bačka" iz Čonoplje, iz DPP "Bačke" je preliveno preko milion nemačkih maraka na štetu zaposlenih u ovom preduzeću. Mustra je slična, sa početnih 15% za uslužni tov, koji kreditira "Lutra", ta usluga postepeno raste na čak 30% u poslednje dve godine. U normalna vremena se za takve sklopljene ugovore hapsilo, jer su takvi ugovori kvalifikovani kao štetni. Naravno, uz "Lutru" su se okoristili i bivši direktor DPP "Bačke" i njegova desna ruka, smenjeni upravnik proizvodnje. Priča je slična prethodnoj. Pored značajnog kapitala za obojicu aktera, bivši direktor je svog sina, takođe uz pomoć "Lutre", školovao u Beogradu, gde ga je posle završenog fakulteta i uhlebio. Bivši rukvodilac proizvodnje je posle smene osnovao u svom mestu mesni odbor Nove demokratije, ne bi li se na taj način zaštitio odgovornosti. Uz pomoć prijatelja iz Nove demokratije svoju suprugu postavlja za direktora škole "Sveti Sava" u Somboru. Gubitak koji su ovi akteri ostavili svojim zaposlenima na kraju kalendarske 2000. godine iznosi 1.760.000 nemačkih maraka ili u robi - 517 vagona". Vi sad, pored ovoga, prozivate ponekog srpskog radikala za gluposti, tamo gde nema nikakvog zakonskog osnova. Meni prvo udvostručavate broj kvadrata u Batajnici, pa mi onda kvadratni metar obračunavate 1.500 maraka. Smeje se Čeda Jovanović, smešno mu je. U Batajnici je kvadratni metar 700 maraka, pa ne možete po toj ceni ni da prodate. (Predsedavajuća: Vreme.) A, u centru Beograda? Da vidimo u centru Beograda. Ako ne može Tomislav Nikolić da dobije stan na Novom Beogradu, kako je Đinđić dobio u starom? Ili, kako je Vojislav Koštunica dobio u najužem centru grada 200 kvadrata? Otkud to? To je neko dodelio. Ko je to dodeljivao, raspolagao je narodnim parama. Ako treba taj sistem da se menja, onda se donosi zakon - država ne može nikome stan da dodeli. (Predsedavajuća: Gospodine Šešelj, upozoravam vas da ste prekoračili vreme.) Završio sam.
Gospodin Jovanović, pravo na repliku.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, tek je 11,10 časova, a deo opozicije je postao veoma nervozan. Molim poslanike DOS-a da svoje vreme, u meri u kojoj je to moguće i ako je moguće posle svega onoga što trpimo, posvete Predlogu zakona. Gospodinu Šešelju bi, kao odgovor na sve ono što je ovde izrekao, poručio da u njegovom slučaju kvadrati u Batajnici nisu koštali ni 700 maraka. Sami ste ih sebi besplatno dodeljivali, i to ne deset puta 12 metara, nego vrlo dobro znate koliko ste dali i vrlo dobro znate koliko ste pogrešili. Zato ste danas poprilično i nervozni i preterano energični. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Kaži šta?) Gospodine Šešelj, neće se parlament baviti vama. Parlament se bavi budućnošću Srbije. Vi ste prošlost.
Gospodin Jočić, pravo na repliku.
Samo jedna kratka informacija radi istine. Predsedniku moje stranke - DSS-a, dr Vojislavu Koštunici, 1945. godine nacionalizovana je kuća. Zapravo, njegovom ujaku je nacionalizovana kuća. Po tom propisu su ostala dva manja stana. To je prava i jedina istina.
Reč ima narodni poslanik, gospodin Dragiša Marinković, sledeći je gospodin Dragan Čolić.
Odakle mami pare? Prodao je sin zemlju, sigurno, i lova se nahvata. Izvinjavam se zbog ovakvog uvoda. Poštovani poslanici, poštovane dame i gospode, poštovano predsedništvo, samo jedna mala ispravka prethodnih govornika. Gospodin Tomić kaže da ni jedan gospodin iz SPS-a nema mercedes. Gospodine Guduriću, lep onaj mercedes, samo što se slabo vidi sa vaše strane. Srđo, jednu ispravku. Mama je dobila i katastarsku parcelu, baš lepu. Malo vodite računa o nekim stvarima. Znate, kao čovek iz opozicije, more stvari bih ovoj prethodnoj vlasti oprostio. More grešaka, rekao bih, radili su iz gluposti. Ali, samo jednu grešku ne mogu da im oprostim. Ta greška se zove ona greška da su svesno ovaj narod opljačkali. Svesno su ga doveli na onaj minimum egzistencije, da bi mogao da ide i da tumara po kontejnerima, da bi mogao samo da se svede na razmišljanje o sutrašnjem danu i šta će ga zadesiti u budućnosti - ili rat, ili gubitak deteta, ili bilo šta. To je nešto što kao čovek ove vlasti ne mogu da oprostim. Namerno su 1993. godine izazvali onu inflaciju. Zašto su je izazvali? Iz tog razloga što su imali krediteoko milion, dva miliona maraka i zato što su nakon nekoliko meseci sa šakom maraka te kredite otplatili. Sećam se dobro tog vremena. Znate, narod kao pomahnitao gleda da popunjava čekove, da uhvati svaki dinar koji može da se uhvati i onda dođe subota i nedelja, dođe jedno primirje kada se čoveku čini da se ništa ne dešava. Za to vremese dešava da oni subotom dele kredite, dele stambene kredite za stanove od oko 100, 200 kvadrata. Zašto subotom? Zato što su kredite i ugovore pripremili u toku nedelje i čekaju samo subotu i nedelju, kada je kurs fiksan, da bi to mogli da urade, da bi mogli da upišu onu cifru. Uzimali su odmah pare u kešu, išli na ulicu i zamenjivali za devize. Sada ću reći nešto što, nažalost, vidim da gospodin Đelić nije tu, veliki broj ljudi uopše i ne zna. Taj zadnji udarac , te propasti ove države, te propasti ovog naroda su tako vešto uradili i onda kada je gospodin Avramović došao i fiksirao kurs marke oni su uradili jedan strašan gaf. Uzeli su iste one devize za kojima su prethodnih dana jurili po ulicama i te devize pretvorili u dinare, stavili u svoje banke. Sada će neko reći šta je tu greh. Jeste greh i to veliki, zaboravili su samo da promene kamate, jer su kamate na mesečnom nivou bile i po 1000%. Promenili su nakon petnaest dana i onaj ko je stavio tog trenutka 100.000 maraka u banku nakon petnaest dana je imao milijardu dinara u džepu. Zadnji trenutak, zadnji trzaj i pravi udarac narodu - obori ga dokraja, opljačkaj do kraja. Ovde se pominju stanovi. Plaši se ovaj narod da će oni koji su svoje stanove otkupili za 100 - 200 maraka morati da plate i da vrate ovoj državi. Ne, o tim ljudima se ne radi. Radi se o onima koji su uzeli po 5, 6, 7, stanova, radi se o onima koji stanove mere u arima, pa se čude što im je bašta ar i po, a stan dva ara, o onima koji imaju tri, vile od pet ari, a njih dvoje samo stanuju. O takvima se radi i o onima koji su uzeli četiri, pet, sedam kvadrata. Gospodo, niste samo vi u to vreme bili na vlasti. I mi iz Demokratske stranke smo bili na vlasti. Da nije možda gospodin Živković u Nišu uzeo takav isti stan, a mogao je? Da možda nije Aca Krstić uzeo? Niko od nas demokrata nije uzeo, jer smo se zakleli ovom narodu da na taj načinnećemo pljačkati. Možda su dvoje uzeli neke sitne, ali su istog trenutka bili izbačeni iz Demokratske stranke. To je poštenje prema narodu, a samo ste o nama pričali loše. Ovde pričate o zakonodavstvu i kažete da je sve rađeno po zakonu. Marka je bila šest dinara i jeste da se na ulici prodavala za 25 - 30 dinara, ali zakon je takav bio, zakon nam je omogućioda uzmemo novac po šest dinara u Narodnojbanci. Samo je vama zakon to omogućavao i niko nije mogao da primiriše taj novac i sada hoćete da nam poturite ovde radničku klasu, kao vi ste radnicima, fabrikama ste davali te kredite. Nemate pravo, prvo ste iz opljačkali, a onda ste im dali neke kredite. Iskreno govoreći, mi ćemo i tu da začeprkamo, jer ti direktori koji su uzeli takve kredite, sutradan im se javljala tetka, strina, ujna da imsa svojom firmom nabavi repromaterijal po tako dobrom kursu deviza. Najverovatnije ćemo te strine i ujne malo pročešljati da vidimo gde su te pare i ko im je to omogućio. Tomo, nije te sramota što imaš stan od dva ara?Ja sam privatnik šesnaest godina, a uspeo sam samo da napravim .... Na samom kraju da kažem da ću glasati za ovajzakon. Ovim zakonom se samo jedan deo božje pravdeisteruje na videlo, ali samo onaj deo zemaljske. Neka oni koji su ovu sirotinju pljačkali i otimali hleb iz ruke pred bogom odgovaraju za sve što im bude preostalo.
Pravo na repliku gospodin Stevan Gudurić i gospodin Dragan Tomić.
Kolega koji je malopre govorio bolje da je objašnjavao, pošto je već jednom teoretisao o tome kako roda nosi decu, pa je verovatno bio dokon, pošto nije morao oko toga da se trudi, napravio firmu u Mađarskoj, a nama prodaje pamet u Srbiji. Jako bih bio zadovoljan, kolega, kada bih imao mercedes, a nažalost imam golfa od deset godina. Ne stidim se i pre ću da se postidim pred nekim što nemam tri puta više, nego to što imam i znači to nije sporno. To ceni sredina iz koje dolazim i to uopšte nije sporno. Vi svi pogledajte u svojim sredinama, odakle dolazite, ljudima u oči, pa se setite kako je dobar deo vas po poreskim prijavama je socijalni slučaj, a po imovini to ne bi mogao da objasni. Kada već pričamo o jednom ovakvomzakonu, onda se setimo ko sve šta ima i kada budem govorio o ovom zakonu objasniću neke slučajevei da vidimo onda da li je samo to što ste vi naveli, ako hoćemo da bude pošteno, bar je to vama iz Demokratske stranke bila uzrečica i slogan. Ako hoćemo pošteno, da onda zaista pošteno otvorimo raspravu i da svako onaj koji ne može da objasni odakle mu to što ima treba da plati nešto državi. U svakojdrugojopciji je to nešto drugo. Kolega je pre pričao kako je otišao u Mađarsku, a nije nam ovde ispričao da li se vratio iz Mađarske u međuvremenu ili je ovo samo došao duh, nego ovde da nam drži slovo, pa isto tako verovatno bi nam mogao da objasni kako je on bio po njegovojporeskoj prijavi, socijalni slučaj i većina vas ovde kako ste socijalni slučajevi , a da se sažalimo i odemo poslekod vas kući, kao što sam gospodinu Jovanoviću rekao, i onda posle i mi da plačemo što i mi nismo takvi socijalni slučajevi, da imamo to što imate vi.
Pravo na repliku, gospodin Tomić.
Gospodo narodni poslanici, rekao bih da je zaista nervoza u ovoj sali, ali ne zbog poslanika opozicije. Sada je 11,21 i imam utisak da teško možete da objasnite na koga se ovaj zakon odnosi i šta će biti stvarno. Reče moj prethodnik da je on delimično pravičan. Ovoliko će biti pravičan, a nepravičan će biti ovoliko, jer fali ova druga polovina, samo je nema u opoziciji, jer je ona kod vas. I ti neki koji su bili kod nas, pomenu neko JUL, sve je kod vas otišlo. I ovi mali ovamo, koji su patriotizam prodavali, srpski patriotizam prodavali kupujući obraz. Danas mnogi drže po pola Zlatibora i ko zna šta nemaju po ovoj Srbiji, a prodajete nama poštenje. Kako vas nije sramota?
Gospodin Šešelj, pravo na repliku.
Zahvaljujem. Odmah je lepša atmosfera u Skupštini čim ste vi preuzeli rukovođenje i to se oseti. Ja imam repliku poslaniku Demokratske stranke, nažalost nisam mu zapamtio ime. Nije bitno kako se zovu. Lažu sve, pa ne mogu da se uzdam u to što kažu. On govori opet o srpskim radikalima. Koji je srpski radikal poput njega preselio svoj kapital u Mađarsku? U ovaj zakon treba uneti kao jednu odrednicu i nelegalan izvoz kapitala. Preneo kapital u Mađarsku i sada tamo uredno plaća Mađarima sve poreze, a ovde se hvali da je čist. Gledajte još nešto što se dešava pod vašom vlašću. Pod prošlom vlašću je bilo mnogo kriminala, priznajem. Bilo je, čak, mnogo ubistava. Ubijali su političare, ubijali su i kriminalce. Međutim, sad su pod vašom vlašću počeli da ubijaju i novinare. Prvi ubijeni novinar je Milan Pantić, dopisnik "Večernjih novosti" iz Jagodine. Dobio sam pismo od nekih njegovih najbližih prijatelja koje je kratko, pa ću ga pročitati. "Miodrag Nikolić - Feman, poslanik i predsednik Okružnog odbora Demokratske stranke, u jučerašnjem broju "Večernjih novosti", povodom ubistva novinara Milana Pantića iz Jagodine, nagovestio je da motivi za to, delom, mogu biti tekstovi koje je novinar Pantić objavio u ovom listu ili ih pripremao za štampu. Za poslednjih nekoliko meseci Miodrag Nikolić i njegovo preduzeće "Feman" u Jagodini bilo je predmet pisanja u Večernjim novostima tragično preminulog novinara Pantića. Pisano je o pljački zadruge "Vihor" koju je učinio Miodrag Nikolić, uzevši na ime kredita preko 400.000 maraka, a vrativši tek koju paricu. Takođe, u tekstu o njegovom odnosu prema zadruzi "Vihor", objavljena je optužba rukovodstva ove zadruge da je nezakonito prisvojio parcelu za svoju firmu "Feman" i time oštetio ovu zadrugu za preko 600.000 dinara. U "Večernjim novostima" pokojni Milan Pantić 5. juna pisao je o falsifikovanim nemačkim markama u preduzeću Miodraga Nikolića. Miodrag Nikolić je kao okružni funkcioner Demokratske stranke Pomoravlja smenio za samo 14 sati novopostavljenog načelnika SUP-a Jagodine, Miodraga Rajčića, a pre nedelju dana najavio protest ispred zgrade MUP-a u Beogradu povodom postavljanja drugog načelnika, Božidara Đorđevića. Miodrag Nikolić, očigledno, želi da na čelo SUP-a Jagodine dođe njegov čovek, kako bi mogao da prikrije sve ono što je radio i način na koji je stekao bogatstvo. Miodraga Nikolića je posebno plašio tekst koji je pokojni Pantić pripremio, a koji je vezan za način stvaranja ekstra profita i njegovo oporezivanje. U tom tekstu, koji je pripreman, našlo bi se pitanje na koji je način firma "Feman" od 1992. godine proizvodila električne kvarcne peći za grejanje u ogromnim količinama s obzirom da je uvoz, zbog sankcija, bio zabranjen, a on je kupovao za svoje preduzeće iz Bugarske velike količine grejača, prekidača i termostata. Proizvodeći "na crno" peći za grejanje, prodavao ih je na crno, stvarajući veliki profit. Očigledno da pisanje novinara "Večernjih novosti" nije išlo na ruku čelnika, i kadroviku Pomoravlja, Miodragu Nikoliću, i da je njegovo obraćanje javnosti preko "Večernjih novosti" metod da opere sebe i svoje preduzeće za nečasne radnje i zatraži odgovornost nekih drugih koji bi imali motiva da ugroze život časnog profesionalca novinara Milana Pantića". Ja ne optužujem, samo tražim da istraga što pre utvrdi ko je ubio novinara Milana Pantića.
Po Poslovniku, gospodin Kovačević.
Gospođo predsedavajuća, ukazujem na povredu člana 96. i člana 98. Poslovnika po kojima popriličan broj narodnih poslanika zloupotrebljava pravo na repliku i u okviru replike iznosi mnoge stvari koje nemaju veze sa dnevnim redom. Molim vas, gospođo predsedavajuća, da bar ubuduće, kad napravite propust kod prethodne replike, ne dozvolite više tako nešto.
Gospodine Kovačeviću, pošto sam dužna da vam dam odgovor, mislim da sam postupila u skladu sa članom 96. stav 3, po kojem predsedavajući odlučuje da li neko ima pravo na repliku ili nema. Ocenila sam da imaju pravo na repliku, kad se replika ne tiče teme dnevnog reda, nego se iznosi svoj stav po tome što ste uvređeni ili loše protumačeni. Ako niste zadovoljni odgovorom, da stavim na glasanje. Ja bih volela da smo efikasniji i da ne pravimo tolike mogućnosti za korišćenje prava replike, ali moram da poštujem Poslovnik. Hoćete li da se Skupština izjasni o povredi Poslovnika? (Neće.) Ima reč narodni poslanik Aleksandar Vučić. Sledeći je narodni poslanik gospodin Dragan Čolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, molio bih vas da ne dobacujete i molim predsedavajuću da opomene poslanike Demokratske stranke. Nikad ne dobacujem, slušam sve poslanike, osim kada predsedniku Narodne skupštine moram da kažem da on psuje majku svima.
Nije istina. Dobacujete i vi. Koristim priliku da zamolim narodne poslanike da, u cilju efikasnosti rada, ne dobacuju.
Slušali smo juče i danas od ljudi koji ne znaju ama baš ništa ni o pravu, ni o pravdi, ni o pravičnosti. Nisu nikada o tome pročitali nijednu knjigu, a kamoli udžbenik. Jedino što znaju, to je šta će im reći njihovi šefovi kako bi mogli da iskoriste određeni zakon za sopstvenu političku promociju, odnosno za napad na političke protivnike, ozbiljne, i da podrže... Hoćete li da ćutite?! Neverovatno je takvo ponašanje. Takvu nekulturu i takvo necivilizovano ponašanje u životu nisam doživeo. Dakle, oni koji ne znaju ništa o svemu što se nalazi na dnevnom redu, govorili su o ovom zakonu da je istorijski i pravni. Ovaj zakon uopšte nije pravni. Ovo je divljaštvo nad pravom. Kad smo, unutar poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, razgovarali o tome na koji ćemo način govoriti, bilo je rečeno da treba naći neku sredinu, pa lavirati između onoga što deo naroda misli i onoga što zaista jeste suprotno pravnim normama, suprotno elementarnim pravnim načelima. Moram da kažem da ću odstupiti od toga i da ću reći da su najveći licemeri oni koji kažu da ima bilo čega dobrog u ovom zakonu. Najgori licemeri i najgori prevaranti su oni koji kažu da bi to trebalo za još neko vreme produžiti, kako je to dobro, kako na ovakav način treba da odgovaraju jedni ili drugi. U sali je profesor Lilić. Ja sam na Pravnom fakultetu najnižu ocenu (osmicu) dobio od njega. To je jedina osmica koju sam dobio. Molim ga da izađe za govornicu i kaže - pošto je on profesor Pravnog fakulteta, sa njim može da se razgovara o tome, a sa onima koji nemaju pojma o tome, a izlaze da govore svakojake gluposti, ne vredi polemisati. Molim ga da izađe za ovu govornicu i kaže da li nas je sve pogrešno učio, da li smo sve što smo učili potpuno pogrešno naučili, da li je princip pravne sigurnosti elementarno načelo prava, pravne nauke, pravne prakse, pravne teorije, koje se brutalno gazi, nešto što nije trebalo ni da naučimo. Da li je retroaktivna primena određenih zakona koja se nikada ne koristi, ili samo izuzetno, a kod vas to nije izuzetno, nego koristite od 1994. godine, bezmalo u svakom predlogu zakona, da li je i to pogrešno naučeno? Da nam kaže profesor, kako je mogućno da postoji institut, pravni institut, koji nije tako nazvan, ali jeste institut revolucionarnog komesara, koji će odlučivati i procenjivati kome će, kako i koliko, odokativno naplatiti nešto za šta on misli da treba da naplati, s tim što mu se, naravno, daje pravo i ovlašćenje da istovremeno, u dogovoru sa nekim, postigne da taj plati manje ili više, onako kako revolucionarni komesar odluči. Ovo nema veze sa pravom. Ima najmanje veze sa pravom. To samo ljudi neznalice koji su Pravni fakultet videli samo na fotografijama ili sedmicom dva puta prošli pored njega, mogu da govore o ovom zakonu bilo šta ozbiljno. Ovakav zakon se nikada nigde nije pojavio u uporednoj teoriji i praksi. Nigde u svetu ne postoji sličan zakon. Nikada nije postojao takav zakon. Postojalo je nešto što je mnogo drukčije. Radilo se o ilegalnoj, protivzakonitoj, krivičnim delima stvorenoj imovini, a vi ovde govorite i o onome što je stečeno legalnim putem. To je nešto što nikad i nigde u svetu nije postojalo. To je nešto što ste vi uveli, i što mislite da može da ostane i opstane u pravnom prometu. To što će revolucionarni komesari moći donositi odluku o tome da li će neko da bude živ ili neće, koliko će kome da otcepe kaznu, ko će kome, koliko i kako da plati. Moram da vam kažem da imate u vidu da, kada dođe do promene vlasti, razmislite samo kako bi neko nepametan, nadam se da to niko neće uraditi, ali kako bi neko nepametan, neko ko bi želeo da se ponaša kao vi, kako bi postupao. Streljanje bi bila mala kazna. Ako bi neko, rekao sam, želeo da se ponaša na isti način kako se vi ponašate. Ovo nema nikakve veze ni sa pravom, ni sa pravdom. Sve o čemu možete da govorite i kako možete da govorite, morate da čitate akte, a ovde imamo ministre, koji bi trebalo da predstavljaju Vladu i da govore o ovom zakonu, a koji ne znaju šta znači pravni akt, a kamoli da mogu ozbiljnije o svemu tome da raspravljaju. Ovde smo slušali... (džabe ti je...) Mislim da znanje nije nikada džabe, možete da dobacujete koliko hoćete. Nadam se da će vas i nečije znanje posle vašeg neznanja i svega što činite, jednog dana spasiti. U to sam siguran. Što se tiče onih koji kažu da su za ovo odgovorni svi oni koji su uveli zemlju u rat i u obrazloženju nemuštom politikom, oni koji su uveli zemlju u rat sa građanima Bosne, oni koji pokazuju elementarno nepoznavanje političkih prilika, koji ne znaju da se srpski narod borio za svoju slobodu zapadno od Drine i Dunava i ništa više od toga, koji bi želeli da danas srpskom narodu prebace sve, a nemaju pojma ni šta više da mu prebace, nego će sve i svašta da govore, samo da bi naškodili srpskom rodu, da bi govorili o navodnim srpskim zločinima, zato što misle da tada postaju veće demokrate i veći kosmopoliti. E, sada, onaj koji je nešto dobio, e njega skloniti. I njemu kažite ne znam ni ja šta. Tako ne može. Ovde vas ima, svi ste bogatiji od poslanika opozicije, a bili ste opozicija u prethodnom periodu (negodovanje), 90% vas, kako su sticali toliko bogatstvo? Kako su ga stekli? Milošević im nije dao. A kako je mogao toliki novac da završi u Mađarskoj? A nije ga dao Milošević. (Glasovi: Koji novac?) Ogroman novac, koji ste nosili tamo po bankama. Govorite nekom o poštenju. Vaši šefovi i vaši poslanici stanuju u Geneksovim apartmanima, u "Hajatu", po pet automobila ih dovozi i odvozi, vozi ih po dvadeset telohranitelja. Vi ćete da govorite o tome! I to Zorana Đinđića, Čedu Jovanovića, Vojislava Koštunicu, to valjda o njima govorite, ako već pričate toliko o tome. Neka se pojave negde bez 20 telohranitelja. Ne mogu hleb da odu da kupe bez 15 njih. Jedan mu drži kesu, drugi mu drži hleb, treći mu naplaćuje tamo umesto kasirke. I vi ćete da govorite o tome ko je šta, kako i gde uzimao ili bilo kome drugome. Što se tiče zakona, on ne može da ostane i opstane u pravnom prometu. Da li ćete naći one u opoziciji koji će vas podržavati u ludosti i gluposti? Ja to ne mogu da shvatim, ali to je njihova stvar i to me ne interesuje. Ali, ovaj zakon ne može da ostane i opstane u pravnom prometu. Pozovite profesora Lilića, neka izađe pa neka vam to kaže. On je čovek koji nešto zna o pravu. Ali, neće izaći za ovu govornicu, zato što zna da sam u pravu. Kažem vam, neće izaći da ovo brani zato što zna da sam u pravu i zato što zna da ovo ne može da ostane i opstane u pravnom prometu. Krše se svi ključni principi prava. Sve se ruši, sve nestaje pod nama. Neće izaći, garantujem vam i ne možete da ga nagovorite. Zato što čovek zna, tu je u Beogradu, u Skupštini je. Neće izaći zato što čovek zna, sramota ga je, neće sutra da ga presreću studenti i da mu kažu - kakav ti je ono zakon, kako nas ovde učite jedno, a onda nam govorite o nečem drugom. Zato neće. Mogu da izlaze oni koji o tome ne znaju ništa, pa će da drže političke tirade, da se obračunavaju sa svojim političkim protivnicima, to je legitimno, svako ima pravo na to. Ali, kada treba nešto znati i govoriti o tome, to je onda druga priča. A takvih ovde neće biti iz redova vlasti, a ima ih koji znaju, a koji će izaći i govoriti pohvalno o ovom zakonu. Ja vas samo pozivam da zbog svega što je ovde rečeno, i zbog ozbiljnih argumenata koji ovde postoje, dobro razmislite. Nije ovde reč o političkom revanšizmu, osveti, jer to vama niko nije radio. Ovde je reč o inicijalnoj kapisli političkog terora, prave diktature, koja će, budite sigurni, proizvesti katastrofalne posledice u budućnosti. Kao što socijalisti nisu vladali duže od 10-12 godina, jednom je morao da dođe kraj, mi smo bili manjinski partner dve godine. Da li ćete za godinu, tri meseca, dve godine ili pet godina sići sa vlasti, mislite o tome, mislite, jer ako se ovakvi zakoni....
Gospodine Vučiću, zahvaljujem, vaše vreme je isteklo, dvanaesti minut.
Evo završavam, još samo jednu rečenicu. Mislite o tome, jer ako se ovakvi zakoni budu donosili po principu pravde i pravičnosti, a nepravni, antizakonski, antiustavni, plašim se da će malo ko posle svega i preživeti.
Dajem reč gospodinu Katiću, po Poslovniku.
Dame i gospodo, zaista je ovih dana i danas mnogo povređivan član 99. i ja sam došao u priliku da ga i zvanično reklamiram. Zaista je krajnje ružno i neumesno i necivilizovano izlaziti sa ovakvim kvalifikacijama. Imam utisak da su kvalifikacije, sa kojima se danas manipuliše, došle zahvaljujući tome što ste vi takvi. Vi ste pošli od vas samih, kada iznosite ovakve kvalifikacije i prikačinjete ih drugome. To je u stvari istina o vama, to ste vi. Zaista ste jedna velika prepreka na reformskom putu Srbije. Zaista bih voleo da se ovaj Poslovnik poštuje, kako bi ovaj parlament zadobio pažnju koju treba da ima [[Vojislav Šešelj, traži repliku.]]
Nemate pravo na repliku. Ima reč Dragan Čolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ministar finansija i ekonomije, gospodin Đelić, u svom izlaganju reče da ovaj zakon ima moralnu pozadinu, da otklanja sve nepravde u ekonomsko-finansijskoj sferi i da je duboko pravičan. Diskutabilan je moral gospodina Đelića. Odakle mu moralno pravo da govori o mukama i stradanjima kroz koje su prošli građani Srbije, kada on sam tu golgotu sa nama nije prošao, ni osetio? Razumem ga. Sigurno je bio mobilisan u bašibozluk korpusu, koji je uživao udobno smešten u najvećim gradovima Evrope, dok je Srbija krvarila pred hordama NATO pakta.
Gospodine Čoliću, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda.
Ne razumem vas.
Drugi je minut, a niste počeli da pričate uopšte o zakonu.
Govorim o izlaganju ministra Đelića...
Ne govorite o izlaganju, nego o ličnosti i moralnim kvalitetima, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda.
Da, da. Osvrnuo sam se na izlaganje ministra Đelića. Po tome je Srbija unikat. Po svojoj istoriji, veri, tradiciji, kulturi i bezgraničnom ponosu svojih građana. Gospodina Đelića brine šta će reći strani investitori. Ko je to ekonomskim sankcijama stezao obruč oko grla Srbije i ometao privatizaciju koja bi verovatno bila sprovedena da je Evropa to želela, i Zoran Đinđić 1994. godine. To su onivaši prijatelji i gospodina Đinđića, uz čiju ste pomoć i osvojili vlast.
Gospodine Čoliću, izričem vam prvu opomenu zato što se ne držite teme dnevnog reda i posle upozorenja. Molim vas da se vratite na temu dnevnog reda.
Da li je predloženi zakon u skladu sa Ustavom i zakonima ove zemlje? Ni jedan častan čovek ne može imati razumevanja za krivična dela, kriminalne afere, pljačku napaćenog naroda. Pravično je da svaka zloupotreba mora biti kažnjena i sve one predstavljaju krivično delo. Za koga se dokaže da je činio krivično delo, podleže sankcijama zakona i sud presuđuje da li je neko kriv ili nije, pa se tek onda pleni protivprano stečena imovina. Treba precizno utvrditi ko je uzimao i u koje svrhe devize po zvaničnom kursu. Mnogi direktori državnih firmi su to činili iz opravdanih razloga i to sve ulagali u proizvodnju. Oni ne bi trebalo da dođu pod udar zakona. Oni koji su kreditirali trgovinu, sticali korist čineći krivično delo, moraju doći pod udar pravde i to nije sprono, niti predstavlja unikat, kao što reče ministar Đelić. Šta znači to ako se poreznik sam prijavi i dobije popust 35%? Valjda je obavezan da to učini, a za nešto što je obaveza čemu onda popust 35%, čemu onda nagrađivanje? Indikativno je i nenamensko korišćenje dnevnica solidarnosti, što treba najoštrije sankcionisati. Građani Srbije su odvajali od svojih skromnih prihoda da bi dnevnice solidarnosti bile uplaćene onima kojima je takva vrsta pomoći bila neophodna. Sve to navedeno može se provesti kroz pozitivno zakonodavstvo. Zar nije Vlada Republike Srbije formirala Komisiju za ispitivanje kriminalnih afera? Zašto ste zastali na pola puta? Da li je Vuk Obradović skrenuo sa Đinđićevog puta i nagazio nekoga iz DOS-a, nekog zaslužnog revolucionara. To nije smeo. Istina, revolucija jede svoju decu, koja se još nisu nauživala u plodovima svoje buldožer revolucije. Imovina Zorana Đinđića nije za potcenjivanje. Mora respektabilno da deluje na članove vladine Komisije.
Gospodine Čoliću, izričem vam drugu opomenu zato što se ne držite teme dnevnog reda.
Vaše DOS-ovske "Večernje novosti", koje uređuje vaš Vanja Vukotić, objavile su juče na drugoj strani sledeće, citiram - Demokratska stranka je uzurpirala svu vlast. Ona vlada u ime celog DOS-a. Oni kontrolišu sve tokove novca, sva javna preduzeća, većinu opština, sve banke i carinu. Zoran Đinđić i Čeda Jovanović drže sve konce u ovoj državi, kraj citata.
Gospodine Čoliću, oduzimam vam reč, pošto i posle dve opomene i mojih upozorenja vi uopšte ne pričate o zakonu, nego iznosite neke činjenice koje nemaju veze sa ovim. Reč ima narodni poslanik Nebojša Jović. (Poslanik Šešelj, sa mesta, po Poslovniku.) Izvolite, gospodine Šešelj, po Poslovniku.
Gospođo potpredsednice, povredili ste Poslovnik jer ste sprečili narodnog poslanika da govori, a govorio je upravo o onome što je na dnevnom redu. On se držao dnevnog reda. Samo je konkretizovao stvari na koje bi zakon morao da se odnosi. A, vi ste ga onda prekidali, izricali mu opomene i oduzeli mu reč. Jer, ako se ovaj zakon neće primeniti na Zorana Đinđića i Čedomira Jovanovića, na koga će onda?
Koji član je povređen?
Član 98. On se držao dnevnog reda. Jer, ako se može pomenuti Tomislav Nikolić i moja majka, što ne može Zoran Đinđić i Čedomir Jovanović. Ako se ovaj zakon neće primenjivati na Zoranu Đinđiću, Čedomiru Jovanoviću, Dušanu Mihajloviću i Nebojši Čoviću, onda je bespredmetno uopšte o tome raspravljati. Nema ni jednog čoveka na kome bi se ovaj zakon mogao primeniti dok se prvo ne primeni na njima četvorici. Jer, vidite, Čedomir Jovanovića, ima toliko automobila, ima državno obezbeđenje. Kada je to šef poslaničke grupe imao državno obezbeđenje? Da li je to očigledna zloupotreba? Da li je to pljačkanje dražave? Mora dvadeset ljudi da prima platu da bi on bio obezbeđen od nečega.
Gospodine Šešelj, nemate pravo da polemišete. Rekalmirali ste povredu Poslovnika.
Nije ovo polemika. Ovde samo dokazujem da ste vi prekršili Poslovnik. Ako priznajete da ste prekršili, da poslanik Čolić nastavi da govori.
Ne može, naravno. Mislim da sam postupala u skladu sa članom 100. i da sam bila u pravu kada sam mu oduzela reč. Ako niste zadovoljni, gospodine Šešelj, mogu da stavim na glasanje. (Ne treba.) Dobro, ne treba. Izvolite, gospodine Jovanoviću, drugo javljanje? Ne,replika. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ako je do dolaska DOS-a na vlast Srbija bila društvo u kome su građani mogli biti različito tretirani na osnovu zakona, od 5. oktobra, a pogotovu od 26. januara pred zakonom smo svi isti. I gospodin Šešelj, Dušan Mihajlović, Slobodan Milošević, Čedomir Jovanović i Zoran Đinđić i ovaj predlog zakona o kome mi danas raspravljamo nešto tako potvrđuje. Ali ćemo ipak jako teško, ne samo zbog toga što ne želimo nešto slično da imamo sa svojim prethodnicima nego zbog onoga što smo uradili, mi biti ljudi koji će taj zakon tretirati. Ali,neka o tome odluči Komisija. Neka odluči ovaj parlament. Neka se konačno i ta pitanja reše. Ali, oni koji dezavuišu parlament, ponižavaju ga svojim neodgovornim ponašanjem, mnogo manje štete nanose nama kao pojedincima koji su predmet takvog odnosa, a mnogo više društvu. Jer, kakvo društvo treba da nam bude ako smo mi kao njegovi predstavnici ovakvi kakvi smo. Neka Komisija radi svoj posao, pa kad nađe kuću sa devet spavaćih soba, kao što je kuća gospodina Šešelja, koja je ozakonjena 4. oktobra 2000. godine, dan pre 5. oktobra, koja je izgrađena na parceli koja mu je dodeljena, a građani Batajnice plaćaju 700 maraka, on je dobio besplatno, zato što je vredniji od njih. Konačno, juče se javnost uverila da u Batajnici žive oni koji sasvim sigurno ne zalužuju sramotu sa kojom ih je suočio gospodin Šešelj, svojim ponašanjem ovde, i jednim više nego nekorektnim odnosom prema nečemu što je nacionalna sramota. Ovaj parlament će se baviti, između ostalog, i organizovanim ratnim zločinima, i na takv način skinuti kolektivnu odgovornost sa našeg društva, kao što se u ovom trenutku bavi pitanjem oragnizovane pljačke, kako bi skinuli takvu vrstu ljage i oslobodili naše građane u onom smislu u kom su oni do sada bili predmet terora i predmet jedne represije, koja je sama po sebi bila logična kada se vidi ko su bili predstavnici koji su se navodno bavili zakonom i redom.
Prvo da vas obavestim da je sednica Zakonodavnog odbora danas u 12 časova, u sali u prizemlju, a sednica Odbora za finansije održaće se u pauzi zasedanja u sali 48 na II spratu. Ima reč narodni poslanik Nebojša Jović.
Poštovani narodni poslanici, građani Srbije su sa nestrpljenjem očekivali da zakon o jednokratnom porezu na ekstra dohodak i ekstra imovinu stečene iskorišćavanjem poslovnih pogodnosti dođe na dnevni red Narodne skupštine. Komisija na čelu sa već smenjenim predsednikom Vukom Obradovićem završila je deo svog posla, dostavila Vladi izveštaj, da li potpisan od svih članova ili ne, to ne znam, da li postoji klauzula - strogo poverljivo - ne znam, ali mi narodni poslanici, ako nam se dostavi izveštaj Komisije, mi to možemo saznati, a kažu da nam je izveštaj dostupan, što reče predsednik poslaničke grupe DOS-a gospodin Čeda Jovanović. Ako je toko, predlažem da taj izveštaj bude dostavljen narodnim poslanicima i postane sastavni deo zakona. Jer, ako može izveštaj budžetske inspekcije da bude sastavni deo zakona o završnom računu za 2000. godinu, zašto ne bi izveštaj Komisije od 50 strana bio sastavni deo ovog zakona. Zakon o jednokratnom porezu na ekstra dohodak i ekstra imovinu stečene iskorišćavanjem posebnih pogodnosti je čisto politički zakon. Hoće da se obračuna sa političkim neistomišljenicima. U članu 4. zakona se pominje fizičko ili pravno lice koje je u periodu i na način iz člana 2. ovog zakona ostvarilo ekstra dohodak ili steklo ekstra imovinu, a da nije platilo odgovarajuće dažbine. Osnov za donošenje zakona nalazi se u članu 52. Ustava Republike Srbije, koji proklamuje da je svako dužan da plaća porez i druge dažbine utvrđene zakonom i u članu 69. stav 3. Ustava Republike Srbije, koji proklamuje da se obaveza plaćanja poreza i drugih dažbina utvrđuje prema ekonomskoj snazi obveznika. Ali, ovaj zakon suprotan je saveznom Zakonu o porezu na promet. Poslanička grupa SPS-a je uvek i bila za otkrivanje i pravedeno utvrđivanje svakog fizičkog i pravnog lica koje je steklo ekstra dohodak ili ekstra imovinu. Međutim,predloženi zakon zasniva se na pretpostavkama i subjektivnim procenama ekstra dohotka i ekstra imovine. Demokratska opozicija Srbije, u Predlogu ovog zakona, koristi kategorije socijalističke robne proizvodnje, kao što su: dohodak, ekstra dohodak i ekstra dobit. Socijalistički samoupravni i društveno-ekonomski odnosi nisu poznavali kategoriju ekstra profita i profita, ali zato jesu poznavali kategorije ekstra dohotka, dohotka i ekstra dobiti. Zakon se odnosi na period od 1.1.1989. godine, a moramo znati da se radi o periodu koji je raskinuo sa pomenutim kategorijama, započeta je tranzicija koja još uvek traje, tržišna privreda je reformisana, između ostalog, i privatnom svojinom. Ako je predmet oporezivanja ekstra dohodak, onda on treba da se definiše kao suvišak iznad prosečnog dohotka, koji se ostvaruje u okviru odgovarajuće privredne grane i privrede kao celine. Iako u ekonomiji postoji više vrsta ekstra dohotka, kao što su tehnološki ekstra dohodak, konjukturni ekstra dohodak, ekstra dohodak na bazi savremenih tržišnih struktura, ekstra dohodak na bazi povoljnih privrednih okolnosti i institucionalni ekstra dohodak. U Predlogu zakona se uglavnom govori o institucionalnom ekstra dohotku. Ovaj ekstra dohodak se u ekonomiji definiše kao dohodak koji je nastao na bazi odgovarajućih mera ekonomske politike, koju formuliše i sprovodi vlada jedne zemlje. Članom 3. zakona predviđaju se transakcije iz kojih nastaje predmet oporezivanja. U članu 3. stav 1. tačka 1. predmet oporezivanja je korišćenje sredstava primarne emisije novca i sive ekonomije, u finansijskim transakcijama. Tačno je da su davana sredstva državnim i društvenim preduzećima radi pospešivanja proizvodnje i da bi se obezbedila cenovna stabilnost, a time obezbedio standard građana. Slažem se da onaj ko je zloupotrebio sredstva, ko nije upotrebio sredstva u proizvodnji, bude sankcionisan, znači, od onoga koji nije namenski utrošio sredstva, treba, ako postoji ekstra profit i ekstra dobit, da se to naplati. Ili, kako prokomentarisati da je predmet oporezivanja uvoz i distribucija akciznih proizvoda, bez plaćanja carina, drugih uvoznih dažbina, akciza i poreza na promet? Ako se utvrdi da neko nije platio propisanu obavezu, u smislu Zakona o akcizama i porezu na promet, tu se nalazi rešenje uplatom sa pripadajućom kamatom, a fizičko i pravno lice se goni po Krivičnom zakonu za činjenje krivičnog dela. I to ne samo on, već i onaj koji mu je to obezbedio. Da je predloženi zakon diskriminatorski i da je usmeren u eliminaciju i kompromitaciju političkih protivnika, odnosno neistomišljenika, govore tačke 12. i 13. u članu 3. predloženog zakona. Nelegalni ekstra dohodak i nelegalna ekstra imovina nije se u stambenoj oblasti sticala na način kako je to navedeno ovim tačkama. U njima se spominje samo otkup stana, veći od pripadajućeg u odnosu na kriterijume za dodelu od strane izabranog, postavljenog ili imenovanog funkcionera, funkcionera političke stranke, direktora ili člana organa upravljanja, pravnog lica u državnoj, društvenoj i mešovitoj svojini, sa preciznim učešćem društvenog kapitala. U pitanju je korišćenje kredita za kupovinu, odnosno za otkup stana. Međutim, nelegalni ekstra dohodak se u stambenoj oblasti sticao zamenom većeg društvenog stana za manji, uz visoku naknadu. Ima primera da su pojedini stanovi od 120 kvadrata zamenjivani za garsonjere, da bi se prisvojilo nekoliko hiljada maraka. Sticalo se i prodajom stanarskog prava, nenamenskim korišćenjem stambenih kredita za izgradnju kuća i stanova za odmor, korišćenjem više od jednog društvenog stana i izdavanjem tih stanova i stanova u privatnoj svojini uz visoke zakupnine. Liberalizovanjem prometa nekretnina stvorene su mnoge agencije koje su takođe prisvajale nelegalni ekstra dohodak. O svemu ovome ni jedne reči nema u predloženom zakonu. Postavlja se pitanje - da li se ovim predlogom zakona dovodi u pitanje jedno od osnovnih poreskih prava, pravo na poresku jednakost, koje je povezano sa pojmom prava. Svako određivanje ekstra dohotka na bazi kalkulativnih osnova, koje su izvor potreba političkog trenutka, stvara mogućnost smirivanja tržišnih tokova i odnosa prema privrednim subjektima. Sporan je član 9. zakona gde se kaže da, u situacijama kada je jedan poreski obveznik ostvario dohodak po više osnova, imovinu će platiti tako što će direktor Republičke uprave javnih prihodazaključiti sa njim sporazum o tome kolika je ta poreska obaveza. Poreski obveznik iz člana 4. zakona je dužan da podnese poresku prijavu, u smislu člana 11. predloženog zakona, gde će biti iskazana poreska osnovica, koja može biti predmet kontrole od strane nadležnog poreskog organa, pa samim tim poreski organ ne može pregovarati kako će se zakon primenjivati. Takođe, u članu 13. zakona predviđeno je da poreski obveznik, odnosno drugi poreski dužnik iz člana 11. stav 1. ovog zakona ima pravo na umanjenje utvrđene poreske obaveze, u visini od 35%, ako je u poreskoj prijavi naveo sve potrebne verodostojne podatke. Sa stanovišta sistemskih rešenja, u Zakonu o porezu na dohodak građana i Zakonu o porezu na dobit preduzeća, obaveza je fizičkihi pravnih lica da dostavljaju tačne podatke poreskom organu. Ako to ne učine, predviđaju se zakonske sankcije, pa samim tim ne treba nekome davati poreske olakšice, ako mu je to obaveza. Kad se na jedan od predviđenih postupaka utvrdi jednokratni porez, pristupi se naplati poreza. Jednokratni porez dospeva u roku od 15 dana od dana dostavljanja prvostepenog rešenja. Redovna naplata jednokratnog poreza vrši se u novcu, tamo se kaže u markama, ne znam da li se time ozvaničava marka kao zakonsko sredstvo plaćanja, a izuzetno kod pravnih lica u društvenoj svojini, odnosno mešovitoj svojini, sa pretežnim učešćem društvenog kapitala, koja nisu u mogućnosti da porez plate u novcu, predajom Republici odgovarajućeg udela u kapitalu takvih pravnih lica. Tu dolazimo do istine. Kako društvena preduzeća neće imati mogućnosti da isplate u novcu, biće prinuđeni da predaju Republici odgovarajući udeo u kapitalu, a faktički država postaje vlasnik. Posle usvajanja ovog zakona, na redu je Zakon o privatizaciji,pa samim tim sve postaje jasno. Jedino nije jasno zašto se u članu 16. zakona predviđa tajnost podataka, do kojih se dolazi u postupku utvrđivanja jednokratnog poreza. Ko se plaši javnosti? Ipak je ovaj zakon samo platforma DOS-a za izbore. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, na dnevnom redu je zakon o jednokratnom porezu na ekstra dobit i ekstra imovinu. Priznaću da smo mi razočarali svoje birače i da je ovaj zakon trebalo doneti na prvoj sednici Narodne skupštine. To su građani, koji su uložili ogromnu energiju, posebno 5. oktobra, od nas očekivali. Oni su očekivali da brzo i efektno, odmah posle promena, završimo sa lopovima i lopovskim sistemom. Delim razočarenje građana, ali ću glasati za ovaj predlog zakona i složio bih se sa delom opozicije, bivše vlasti crveno-crne koalicije, da ovaj zakon nije obuhvatio baš svu imovinu koja je nelegalno stečena. Ali, mi smo u prošlom sazivu predložili zakon koji je juče citirao gospodin Bane Ivković. Predložili smo da se ispita sva imovina koja je stečena u poslednjih 10 godina, ako je vrednost te imovine veća od 500.000 maraka. Taj zakon je ovde. Pitao bih gospodina Ivkovića, a njega ovde danas nema, ili njegove partijske drugove - zašto su onda kad su bili vlast odbili taj predlog zakona? Mogu da izvučem zaključak da su to uradili jer se radilo o njima i o nekim njihvim partijskim drugovima. Ako se taj zakon nije odnosio na njih, zašto su ga odbili? Zašto su čuvali kriminalce koji su opljačkali državu u poslednjih 10 godina na latinoamerički način? Juče je gospodin Ivković pričao upravo o tom predlogu zakona, koji je predložen pre više od godinu i po dana. Ne da ga nisu stavili na dnevni red u poslovničkom roku, nego i kad smo tražili ovde da se stavi na dnevni red kao dopuna dnevnog reda, oni su to gotovo jednoglasno odbijali. Danas oni govore kako ovaj zakon nije dobar, kako bi trebalo doneti još bolji zakon. Taj zakon su imali, ali su ga odbili. Zašto oni to rade? Ovde imam dokaze - Beogradska banka AD Beograd dokazuje zašto nam je potreban ovakav zakon. Peti oktobar, svi znamo šta je bilo 5. oktobra, neko se zbog toga raduje, neko tuguje, to je normalno, ali, Beogradska banka AD Beograd, koju je bivša crveno-crna koalicija, uz potpis jednog potpredsednika, ovlastila da u korist države Srbije vodi devizne poslove, 5. oktobra je prodavala devize po 6 dinara. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Kome?) Reći ću i kome. Prodavala ih je tako što za njih nije uzimala novac, već je devize isplaćivala na teret Beogradske banke AD Beograd. Ako je Borka Vučić tako krala, onda je gospodin potpredsednik bivše vlade svakako držao merdevine dok se penjala preko krova. Ovde imam naloge za iznošenje deviza iz zemlje, za prodaju deviza 5. oktobra po šest dinara, a ulični kurs je bio 40 dinara. Imam dvadesetak naloga, toliko sam zarobio.Svi nalazi su na različita imena, ali je broj pasoša isti -434. Petog oktobra, dok je narod rešio da raskrsti sa takvim pojavama i nosiocima takvih pojava, oni su prodavali devize po šest dinara, uz nalog da se mogu izneti iz zemlje. Prodaja se vršila na teret Beogradske banke AD Beograd, koju je bivši potpredsednik Vlade ovlastio da vodi devizne poslove od interesa za državu? Mogu zaključiti da je na taj način bivši potpredsednik Vlade legalizovao pljačku. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Koji?) Po galami, biće da se gospodin prepoznao. Predstavniku Vlade ću dostaviti naloge, imena neću spominjati, a broj pasoša je svuda isti - 434. (Predsedavajuća: Molim narodne poslanike da saslušaju narodnog poslanika za govornicom i da poštuju Poslovnik.) Mogu i gospodinu koji toliko galami, a čim toliko galami nema argumente ili se boji. Boji se za onih 9 soba. U svaku sobu može staviti po jednu apostolku, u kojima je došao ovde. Čim gospodin toliko galami, on se boji ovih dokaza. Oni su autentični. Jednu kopiju ću uručiti i njemu. Ovo govorim u prilog tome zašto nam je ovaj zakon trebao. Naši najveći kriminalci uopšte nisu radili protivzakonito. Oni su pisali ili kod crveno-crne koalicije naručivali zakon kakav im treba, da bi se ta pljačka legalizovala, da bi bila organizovana i da zakonom ne bi bila sankcionisana. Da je na snazi bio Dušanov zakonik i da su se za krađu sekle ruke, dve trećine one vlade od 36 članova - a imali su toliko članova da i oni sami nisu znali koliko imaju članova Vlade, da su izgubili 5-6 u nekom budžaku, ne bi ni znali da su ih izgubili - dve trećine bi bili bogalji. Mi bi danas imali vojvodu bez ruku. Mnogobrojni su dokazi na koji način je jedan posto bogatih u poslednjih 10 godina osiromašio 99% srednjestojećih građana. Zato nam je potreban ovakav predlog zakona. Zato ga treba usvojiti i kod predstavnika Vlade inicirati da se proveri imovina drugih osoba koje su na razne nelegalne načine stekli imovinu značajne vrednosti - da se ta imovina vrati, a krivci kazne. Ja ću navesti primer Hrvatske. Kada je Tuđmanov režim odlazio, bivši hrvatski ministar unutrašnjih poslova, poslednjih dana mandata dao je nalog da se uhapsi njegov kolega ministar turizma, odmah sutradan, zbog krađe 200.000 maraka. Od tih 200.000 maraka je kupio stan. Ovde su se uzimali stanovi koji se mere u arima i hektarima, kuće sa 9 soba, placevi da možeš imati tri fudbalska igrališta itd. Pošto je hrvatski ministar imao snage, stari ministar, da poslednjeg dana mandata izda nalog da se uhapsi njegov kolega, kod nas to nije bio slučaj i očekujem od naše nove Vlade da izda nalog i da se pohapsi stara vlada,ma koliko članovi te bivše vlade danas ovde galamili. Ja sam i u bivšem sazivu rekao zašto nam je potreban zakon o ispitivanju porekla imovine ili, kako se on sada zove - zakon o jednokratnom porezu na ekstra dobit. Da je Al Kapone kojim slučajem bio živ i da je u zadnjih 10 godina živeo u Srbiji, bio bi sitna riba pljuckavica za naše kriminalce. Mislim da bi ga oni odrali od batina i naplatili mu reket. Mislim da ga ne bi primili ni u Direkciju JUL-a, koliko je sitan bio. Apelujem na sve poslanike, pa i poslanike opozicije, da pre glasanja pažljivo izmere i odmere da li treba da glasaju za ovaj zakon. Jer, ukoliko ne glasaju, može se posumnjati u njihovo poštenje. Ja im preporučujem da stave prst na čelo, da razmisle i da glasaju za ovaj zakon. Mi iz DOS-a ćemo svakako glasati za ovaj predlog zakona, u čvrstoj nadi da će se on čvrsto sprovoditi i odnositi na sve. Tako ćemo staviti tačku na pljačku, tačku na bedu i tačku na sramotu. Hvala. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Replika.)
Narodni posalik Vojislav Šešelj zahteva repliku. Samo bih molila da mi kažete osnov replike, pre nego što vam dam reč.
Osnov replike je što je pomenuta moja funkcija - potpredsednik Vlade. Rečeno je i - onaj što ovde galami. Valjda je na mene mislio, jer ja sam jedini koji galami.
Narodni poslaniče Šešelj, ovde je galamila većina od prisutnih narodnih poslanika.
Ja sam jedini bivši potpredsednik Vlade od te većine.
Gospodin bivši potpredsednik Vlade se prepoznao u delu teksta gospodina narodnog poslanika Marijana Rističevića.
Ne u tekstu, nego u njegovom govoru.
U njegovom govoru koji se ticao potpisivanja faktura i iznošenja deviza iz Beogradske banke.
Pustite da ja to objasnim.
Izvolite.
Vrlo je interesantno, prvi put sam, moram vam priznati, u suštini zadovoljan izlaganjem Marijana Rističevića. Ima tu samo nekoliko sitnih propusta. Ali, suština njegovog govora je dobra. Tu se potpuno slažemo - sve koji su kršili zakon treba kazniti. Sve što je nelegalno stečeno treba oduzeti. Gde je tu problem?Problem je što postoji odredba u ovom zakonu da postoji mogućnost nagodbe. Drugo, što se tiče Beogradske banke, to je naša najveća banka. Ko može dobiti pravo na takve transakcije, ako ne može ova banka? Marijan Rističević je trebalo ovde da iznese imena ko je odneo devize i da ne pominje broj pasoša, jer to 433 nije brojpasoša, nego brojfinansijske transakcije. Da kaže i da vidimo ko je to eventualno ukrao devize. Problem je ovoga zakona što je on protivustavan, ali postoji Krivični zakon, po kome sve što je navedeno može da se goni, bez mogućnosti nagodbe. Čak bi možda bio spreman da prihvatim i ovajpredlog Marijana Rističevića, da uvedemo uprimenu Dušanov zakonik, pa ko je ukrao da mu se ruka odseče. Samo postoji jedna opasnost. Ako napravimo taj presedan, pa uvedemo Dušanov zakonik i počnemo da sečemo ruke, može nekome pasti na pamet da uvedemo i zakonik antičke Sparte, a tamo su ovakve kao što je Marijan Rističević bacali u provaliju čim bi se rodili.
Narodni poslanik Branislav Ivković, osnov za repliku? Narodni poslanik Rističević je pomenuo gospodina Ivkovića tri puta u kontekstu provlačenja zakona. Izvolite, gospodine Ivkoviću.
Svako za ovom govornicom, i to je dostignuće demokratske države, koja je stvarana naročito od 1990. godine, kada je uz pomoć Socijalističke partije Srbije uveden višepartijski parlamentarizam i kada su sve partije sa ovog podneblja mogle, u zavisnosti od podrške građana, da budu u Skupštini, ima pravo da govori i da za to što govori ne odgovara. Naravno, sve što govori za ovom govornicom govori o samom njemu, o njegovoj porodici, o njegovom vaspitanju. Što se tiče predloženog zakona, juče sam u dvadesetominutnom izlaganju istakao da socijalisti apsolutno podržavaju ideju za donošenje ovakvog zakona. Istakao sam da ta ideja nije konsekventno sprovedena u tekstu i da je tekst razočaravajući, sa tog stanovišta da je neprihvatljiv i da mi očekujemo da će naši amandmani biti prihvaćeni i da ćemo, ukoliko budu prihvaćeni, glasati za taj zakon. Zašto smo razočarani? Razočarani smo zbog toga što ovajzakon ide ka tome da se uvede jednopartijski sistem, jer će dosovski režim u liku dosovskih čelnika moći samostalno, mimo pravosudnih sistema za one koji su kroz institucionalni okvir, isključivo kroz taj okvir imali mogućnost da steknu lično bogatstvo ili bogatstvo za preduzeće, da procenjuje u pregovorima da li je neko podoban, pa da se sa njim prave kompromisi ili nepodoban, pa da se uništava do kraja. Znači, ovajzakon u suštini kako je zamišljen je i nož i pogača u rukama pojedinacakoji su sada na vlasti. Međutim, ima jedan deo koji tajzakon uopšte ne pokriva. Ja sam taj deo, pripremajući se za izlaganje, našao u Predlogu zakonakojeg je narodni poslanik Marijan Rističević, istina je, pre jedno dve godine podneo Skupštini, dakle pre svega oblast "sive ekonomije". Mislim da je greška partije kojojpripadam što tajzakon kao ideju nije prihvatila, da ga dalje razradi i da u suštini konsekventno sprovede kažnjavanje korupcije i kriminala u oblasti "sive ekonomije". U tom smislu, po meni, gospodin Marijan Rističević je apsolutno imao pravo u njegovojideji da se takav zakon, koji se nažalost uopšte nijednim delom ne nalazi u predloženom zakonu od strane Vlade, usvoji. Ako hoćete, svako ko je na vlasti greši i ja kažem da je ovo bila greška. Zašto je bila greška? Zbog embarga, zbog maltretiranja ovog naroda. Dve trećine ekonomije je bilo u "sivojekonomiji". Kojaje razlika i zašto je bolji onaj koji je nelegalno stekao kroz "sivu ekonomiju" pare, izgradio bazene, izgradio teniske terene, izgradio kuće, podigao fabrike, zašto je on podoban i ne podleže predloženom zakonu Vlade Republike Srbije, a podleže neko ko je biona funkciji i dobio stan, kao što i danas dobijaju stanove. O tome ćemo govoriti u toku današnje i sutrašnje rasprave o zakonu o ekstra profitu. Prema tome, suštinska mana ovog predloga zakona Vlade je upravo što nemaone elemente Predloga zakona gospodina Marijana Rističevića od pre dve godine, nema obuhvat "sive ekonomije" i onda govori da je direktno insinuiran taj zakon, da se samo usmeri ka onima koji su mogli kroz institucionalne sisteme da ostvare eventualno ekstra profit, a da zaboravi sve one koji su bili daleko od vlasti, ali su bili vrlo blizu lopovluku, "sivojekonomiji" i stvaranju kapitala.
Po Poslovniku narodni poslanik Milka Marinković.
Ističem povredu Poslovnika člana 101. tačka 6., od gospodina Ivkovića i tražim da mu se izrekne opomena, kaže - ako upotrebljava psovke i uvredljive izraze. On nije psovao, ali je upotrebio uvredljiv izraz, jer je rekao da se demokratija najviše u ovoj zemlji razvijala od 1990. godine, od strane Socijalističke partije Srbije. Pošto su za to vreme svi postulati demokratije uništeni, uništen je narod, uništeno je dostojanstvo, moral, sve što postoji u ovoj zemlji, na ovaj način gospodin Ivković je uvredio građane Srbije i ponovo ih uznemirio, jer taman su se malo opustili smatrajući da su se te bede konačno oslobodili i zato što je uvredio i uznemirio građane Srbije tražim da mu se zbog toga izrekne opomena.
Molim narodne poslanike da saslušaju obrazloženje po prigovoru narodnog poslanika Milke Marinković na povredu Poslovnika i na njeno stanovište da se narodni poslanik Branislav Ivković uvredljivo izrazio govoreći i komentarišući o razvoju demokratije u Srbiji. S obzirom da je onaj kome se poveri predsedavanje Narodnom skupštinom nadležan za tumačenje Poslovnika, molila bih da uvredljivost na ovom nivou izražavanja o tome ko je razvijao demokratiju i kada, gde, zamenimo zajedničkim naporom da demokratiju razvijemo sada i ovde. Ako narodni poslanik nije zadovoljan objašnjenjem ovog stava i njenog prigovora na Poslovnik, da li želi izjašnjavanje? (Ne.) Mnogo je jednostavnije, gospodo narodni poslanici, da odlučimo da jedan od nas, kome predsednik Narodne skupštine to poveri, odlučuje o vođenju sednice Skupštine, nego da to radi nas 250. Gospodin Ivković je pomenut u prigovoru na kršenje Poslovnika narodnog poslanika Milke Marinković i pošto je praksa na prethodnim sednicama bila da se dozvoljava replika u takvim situacijama, gospodine Ivkoviću izvolite.
Hvala gospođo Čomić. Želim da kažem da podržavam apsolutno vaš stav koji ste upravo iskazali da svako od nas, a posebno poslanici, predstavnici građana Srbije, imamo obavezu da razvijamo demokratiju i mislim da moramo da izbacimo ostrašćenost iz našeg ponašanja, jer ostrašćenost apsolutno oslikava i lično nezadovoljstvo u mnogim drugim vidovima života svakog od nas pojedinaca i u tom smislu želim da podržim vaše izlaganje, ali činjenično stanje, dopustite mi da kažem, je da su izbori bili u velikom broju od 1989. i 1990. godine, da je uspostavljen višepartijski sistem, da su partije mogle da učestvuju na izborima, imale predstavnika u ovom parlamentu , neke bile u većini, neke bile u manjini i da je to prirodan put ka demokratiji. Činjenica je i u tome da su termini koji se sada koriste u predlogu zakona dosovske vlade u stvari termini sistema socijalističkog samoupravljanja, ekstra dohodak, dohodak itd., upravo u periodu poslednje decenije, bez obzira na uticajmeđunarodne zajednice i mi smo uveli tržišnu ekonomiju, termine profit, ekstra profit, ali to očigledno nije došlo do pisaca ovog zakona, koji su još na svojim doktoratima iz oblasti socijalističkog samoupravljanja.
Narodni poslanik Rajko Baralić, prigovor po Poslovniku.
Gospođo predsedavajuća, kolege narodni poslanici, u skladu sa članom 95. ukazujem na povredu člana 96. Poslovnika Narodne skupštine. Upravo je narodni poslanik, koja je govorila o povredi Poslovnika, prekršila Poslovnik. Ukoliko se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku iz druge poslaničke grupe, navodeći njegovo ime i prezime, što je bio slučaj, ili funkciju, odnosno pogrešno protumači njegovo izlaganje, narodni poslanik na koga se izlaganje odnosi ima pravo na repliku i tako dalje. Potpuno je tačno da je pogrešno i zlonamerno protumačena rečenica koju je izgovorio doktor Branislav Ivković. Faktički je tačno da je parlamentarna demokratija, po onome što ona jeste po svojoj suštini, počela da funkcioniše od 1990. godine. Da li je ta demokratija na nivou kvaliteta koji vi očekujete, to je političko i filozofsko pitanje. Faktičko stanje odgovara onome što je rekao doktor Branislav Ivković. Zato molim narodne poslanike i vas molim da se Narodna skupština izjasni o povredi Poslovnika, član 96. stav 1.
Narodni poslanik Rajko Baralić je reklamirao povredu Poslovnika, član 96. stav 1. Gospodin Ivković je dobio pravo na repliku. Da li je narodni poslanik Milka Marinković pogrešno protumačila ili ne, Branislav Ivković, narodni poslanik, objasnio je u svom izlaganju kad je replicirao. Da li narodni poslanik Rajko Baralić želi izjašnjavanje o kršenju Poslovnika? (Ne želi.) Ima reč narodni poslanik Milka Marinković, replika na izlaganje narodnog poslanika Rajka Barilića.
Ja ne znam od kad je gospodin Baralić advokat gospodina Ivkovića. Njemu će trebati neki drugi advokat, koliko znam. Možda pogrešno tumačim sve ovo, ali je narod vrlo pravilno protumačio 23. septembra i 24. decembra. Prema tome, gospodine Baraliću, možda ja grešim, ali narod nikad.
Ima reč narodni poslanik Branislav Ivković.
Zamolio bih sve poslanike u ovoj skupštini da poštujemo napore predsedavajuće i da se vratimo na dnevni red. Ponavljam, nije dobro, nije dobro za građane Srbije, nije dobro za nas, poslanike, nije dobro za naš ugled da naša ostrašćenost koja potiče, možda, od naših drugih unutrašnjih nevolja i nezadovoljstava, ovlada ovom skupštinskom govornicom. Hajde da se vratimo na zakonske projekte. O tome da li je na delu pravda savremene Evrope koja podrazumeva da je svako nevin dok se ne dokaže suprotno ili je na delu inkvizicija koja podrazumeva da si kriv dok se ne dokažeš da si nevin. U interesu građana Srbije treba da učinimo sve da se podigne proizvodnja i da se podigne standard građana.
Ima reč narodni poslanik Goran Cvetanović. Nakon njega narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Verovatno su se narodni poslanici uplašili da je mene, kad dođem na govornicu, teško pomeriti, čak i za vreme pauze. Zbog toga su, verovatno, usledile ove replike. Dame i gospodo narodni poslanici,Predlog zakona o jednokratnom porezu na ekstra dohodak i ekstra imovinu stečenu iskorišćavanjem posebnih pogodnosti je uglavnom posledica rada Komisije koja je ispitivala zloupotrebe u oblasti privrede i finansijskom poslovanju u periodu od 1. januara 1989. godine. Komisija je konstatovala da mnogi korisnici kredita i zajma za preporod Srbije nisu vratili kredite (oko 10 korisnika), a ostali krediti su nominalno vraćeni. Kredite od sredstava prikupljenih zajmom za privredni razvoj Srbije koristilo je 81 preduzeće, a samo 22 su vratila u realnom iznosu. Moram da napomenem da na spisku nema nijedne firme iz Jablaničkog okruga. Odobreno je preko 145 miliona maraka zajma. Efektivno je vraćeno oko 80 miliona maraka. Osnovicu za oporezivanje predstavlja razlika između realnih vrednosti na zajam dobijenih sredstava i realnih vrednosti vraćenih umarkama pri korišćenju komercijalnog, a ne šticovanog kursa. Pravljene su kursne razlike kod deviznih zajmova i obezvređivanjem dinara kod dinarskih kredita. Gubitak kod dinarskih sredstava zajma je zbog obezvređivanja dinara u doba hiperinflacije 1992. i 1993. godine, jer su dugovanja namirivali obezvređenim dinarima i tako ostvarili veliku inflatornu dobit. Prosečna stopa naplate deviznih kredita je 73,7%. Najveća poreska osnovica biće na osnovu korišćenja sredstava iz primarne misije. Komisija smatra da je osnovica oko milijardu maraka. Republička komisija je napravila spisak od preko 200 najbogatijih porodica u Srbiji, po nekim procenama 6.000 porodica je upravljalo Srbijom. Čitajući predloženi zakon, ono što sam mogao da primetim je da je probem kod zakona na ekstra profit što udara na osnovne temelje tržišne ekonomije, a to je zaštita privatne svojine. Zbog narušavanja načela privatne svojine, a ovaj zakon na delikatan način to radi, odložićemo uvođenje modernog ekonomskog sistema. Zakon, odnosno Predlog zakona ima prevashodno psihološki efekat. Možda se samo na ovaj način legalizuje materijalno bogatstvo pojedinaca i pravi se zaštita od strane nove vlasti jer sama mogućnost dogovora između pojedinca i vlasti dovodi u sumnju legalnost. Realno je očekivati da će mnogi od bogataša izbeći oporezivanje dogovorima sa novim vlastima. Na to me upućuje i popust od 35% za one koji u roku od mesec dana prijave tačne podatke o prihodima. S obzirom da nisam pravnik po zanimanju, posle konsultacije sa njima mogu da iznesem da je Predlog zakona neustavan i protivan Zakonu o obligacionim odnosima. Član 2. Predloga zakona kaže da se jednokratnim porezom oporezuje imovina odnosno ekstra dohodak stečen u periodu 1.1.1989. pa do stupanja na snagu ovog zakona. Zašto baš taj termin, to vi najbolje znate.To je prošli period a zakon se ne odnosi na prošle periode, već uvek na period koji je pred nama i za period u kome se donosi (sadašnji period). Član 117. Ustava Savezne Republike Jugoslavije i član 121. Ustava Republike Srbije kažu da zakon i drugi opšti akti ne mogu imati povratno dejstvo. Stav 2. istih članova kaže da samo pojedine odredbe zakona, ako to zahteva opšti interes utvrđen po njihovom donošenju, mogu imati povratno dejstvo, što sa ovim predlogom zakona nije slučaj. Donošenje ovog zakona podseća na period 1945-1950. kada su domaćinima po osnovu konfiskacije imovine i nacionalizacije oduzimali imovinu koju ova vlast danas navodno želi da vrati i to je obilato koristila u predizbornoj kampanji. Ne bih želeo da u nekoj daljoj budućnosti opet neko to iskoristi u predizborne svrhe. Srpska radikalna stranka je protiv svake korupcije i nelegalnih poslova i uvek se borila i boriće se protiv toga. No, dokazivati da je neko stekao ekstra dohodak i ekstra imovinu po nekom od osnova iz člana 3. Predloga ovog zakona je isključivo posao pravosudnih organa u krivičnom ili prekršajnom postupku, a ne Skupštine. U tim postupcima mora se dokazati za fizičko ili pravno lice da je ono iskorišćavalo određene pogodnosti u poslovanju, da je imalo nameru da iskorišćavanjem pogodnosti stekne profit, odnosno dohodak, i da ga je steklo. Takođe, mora se imati u vidu da je taj subjekat te pogodnosti imao zato što mu je to neko omogućio koji snosi isto tako krivicu kao i onaj koji je te pogodnosti iskorišćavao. Paušalna je ocena nekih inspekcijskih organa, koji nisu ni kvalifikovani ni stručni da utvrđuju okolnosti potrebne za sticanje takozvanog ekstra dohotka, kako fizičkih, tako i pravnih lica, nisu meritorni za presuđivanje i odlučivanje u ovoj materiji. Ekstra dohodak je regulisan Zakonom o računovodstvu i pravna i fizička lica su predavala svoje završne račune i plaćala poreze po tada važećim zakonskim propisima. Za stranku važi u pravnoj materiji zakon koji je povoljniji u vreme kada se delo dogodilo tj. nastalo. Po saveznom Zakonu o obligacionim odnosima, ako i postoji neko novčano potraživanje prema državi, postoje rokovi zastarelosti (opšti rok 10 godina i posebni rokovi za pojedina potraživanja). U jednoj pravnoj državi primena jednog opšteg zakona ne može se izuzeti posebnim, što znači da se raznim posebnim zakonima Republike može izuzeti materija opšteg zakona, odnosno njegova primena za razne slučajeve, što onda postaje i praksa. To znači da pravna država ne funkcioniše, da savezni zakoni nemaju primenu za sve slučajeve njime predviđene na celoj teritoriji. Republički zakoni moraju da budu usaglašeni sa saveznim zakonima bar dok postoji savezna država. Ako se utvrdi postojanje ekstra dohotka kod pravnog ili fizičkog lica, mora se utvrditi njegova visina i primeniti tačno kada je stečen zbog primene opšteg roka zastarelosti. Ako se ovaj neustavan zakon usvoji, Srpska radikalna stranka traži da njegova primena ne bude selektivna i da se ne daje mogućnost inspekcijskim organima, kao organima Vlade, da oni odlučuju kod koga će izvršiti kontrolu nego da kao prvi pozitivni primer bude premijer Vlade Srbije, gospodin Đinđić, o kome danas piše i hrvatska i svetska štampa, pa i neka naša, kao najvećem magu cigareta i da i on i gospodin Mihajlović objasne pod kojim su pogodnostima stekli ekstra imovinu jer je poznato iz štampe da je gospodin Dušan Mihajlović jedan od 100 najbogatijih Jugoslovena. Na suđenju 1995. godine gospodin Đinđić je tvrdio da tada nije bio u radnom odnosu i tvrdio je da poseduje imovinu od 150.000 maraka. Danas je ta imovina, po pisanju nekih listova, enormno veća, pa kako je stekao imovinu i pod kojim pogodnostima ako Đinđićnije bio u radnom odnosu. Srpska radikalna stranka će se i dalje boriti protiv korupcije, ali ne donošenjem neustavnih zakona, već primenom pozitivnih propisa i donošenjem ustavnih zakona. Neshvatljivo je da se u članu 6. predloženog zakona pod članom porodičnog domaćinstva podrazumeva razvedeni bračni drug ili srodnici po tazbini do drugog stepena srodstva, uključujući i srodnike po tazbini preko razvedenog bračnog druga. Pa koji to razvedeni bračni drug ili njegova rodbina kontaktira sa bivšim bračnim drugom, a kamoli da mu je član domaćinstva jer živi sa njim. Razvedene bračne drugove Zakon o nasleđivanju isključuje i oni moraju u parničnom postupku da dokazuju zajednički stečenu imovinu, odnosno na sudu da utvrde ostavinsku masu. Ovde ima i profesora Pravnog fakulteta, pa bih zamolio predlagača zakona da im bar profesori pregledaju predloge zakonskih tekstova koje dostavljate nama, narodnim poslanicima.
Gospodin Rajko Baralić je reklamirao da nije dobio reč po replici.... (odustaje). Po Poslovniku, narodni poslanik Stevan Gudurić.
Povređen je prvo član 28. Poslovnika, koji kaže, između ostalog, da predsednik Skupštine ili onaj ko predsedava je dužan da se stara o primeni Poslovnika Narodne skupštine. Član 80. govori o kvorumu i tu je član 113. i 114, koji kaže da bi narodni poslanici trebalo da budu elementarno pošteni i kada izlaze iz sale stave svoju karticu u džep, a ne da ekran priča jedno, a sala drugo. Samo budimo pošteni, uopšte ne tražim da se utvrđuje kvorum, da ne bi bilo zabune, samo tražim da predsedavajući, sem što se trude da uteruju poslanike u red, a ministre nikad, sem što izriču opomene i kada sleduju i kada ne slededuju, pošto oni sede višlje i imaju pregled cele sale, mogu da vide da li negde ima kartica, a nema prisutnih, da vode o tome računa ili bar sekretara da nateraju da on radi tehnički deo posla i da angažuje Službu da uradi ono što treba.
Narodni poslanik Stevan Gudurić je reklamirao povrede članove Poslovnika Narodne skupštine i to člana 28, 80. i 113. U članu 28. o primeni Poslovnika se stara predsedavajući. Što se tiče člana 80. i evidencije narodnih poslanika o prisutnosti u sali, predsedavajući može da vidi narodne poslanike, ali ne može istovremeno da prati gde je koja poslanička jedinica popunjena, i fizički i karticom, zbog toga što mora da prati i zapisuje sadržaj onoga što radi narodni poslanik za govornicom. Inače, to je obaveza skupštinske Službe, a ne predsedavajućeg. Dakle, u onom delu u kome predsedavajući treba da obavesti skupštinske službe da se bave svojim poslom, slažem se da Poslovnik može da bude prekršen. Da li je narodni poslanik zadovoljan objašnjenjem ili hoćete da glasamo o prekršajima Poslovnika? (Ne.) Hvala. Ima reč narodni poslanik Nataša Jovanović, po Poslovniku.
Dame i gospodo poslanici, reklamiram Poslovnik u članu 114, koji kaže da su narodni poslanici dužni da identifikacionu karticu nose sa sobom pri izlasku iz sale Narodne skupštine. U skoro svim redovima gde sede poslanici, sada se velikom brzinom kartice uklanjaju iz poslaničkih jedinica. To vidim odavde, dakle gde sede poslanici takozvane Demokratske opozicije Srbije, stoje ubačene kartice, a oni nisu prisutni u sali. Vi ste lepo rekli da Služba treba da radi taj posao, ali pošto je neko, ko je zadužen za skupštinsku Službu, tik pored vas, sekretar gospodin Georgije Marić, trebalo bi da vodi računa da Služba ažurno radi taj posao, da se pokupe ove kartice i ustanovićemo da nemamo kvorum za rad.
Narodna poslanica Nataša Jovanović je intervencijom o kršenju Poslovnika očigledno u sadržaju svog govora konstatovala da se ubrzano situacija u Skupštini svodi i samerava sa obavezama u Poslovniku, tako da konstatujem da je već njena intervencija smanjila mogućnost da ovaj član bude prekršen i dovela stvari u red. Da li želite da se posebno glasa o kršenju ovog člana? (Ne.) Biće mi veliko zadovoljstvo da zajedno sa svim poslanicima uvedemo red i u ovu salu i u našu zemlju i svuda gde se radi o interesu naroda. Ima reč narodni poslanik Dejan Mihajlov, a posle njega Božidar Vujić.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, drago mi je što pojedini poslanici insistiraju na primeni Poslovnika i bilo bi dobro da to rade stalno i da se to ne odnosi samo na pojedine članove, već na sve ostale. To bi sigurno unelo mnogo više reda u ovu skupštinu i poštovanja ne samih poslanika, već i građana koji nas gledaju. Ali dobro, to je na njima i na njihovom ličnom i stranačkom radu. Ali, vratimo se zakonu. Pravda je, gospodo, spora ali dostižna. Oni koji su poslednjih 12 godina, od kada i treba da važi ovaj zakon, bili na vlasti i pustošili ovu Srbiju, mislili su da ih ruka pravde nikada neće stići i da će moći to što su radili svih ovih godina da rade i dalje. Ovaj zakon je pravda za sve one ljude koji su poslednjih 12 godina živeli od tri marke plate ili penzije, koji su se tiskali u raznim redovima, čija su deca išla po ratištima, dok su se drugi, koji sede u ovim klupama, na razne načine bogatili, sticali razne ekstra profite i koji su na muci ovog naroda kupili stanove, kuće, izgradili firme, školovali decu u inostranstvu, dok su nečija deca svoja životna iskustva sticala po rovovima, ratištima, podrumima bez struje i pod bombama. To je ono zbog čega je ovaj zakon pravičan i zašto on mora da bude donesen. To je obaveza DOS-a, koja predstavlja građane i koja radi za građane koji su je birali i to je nešto sa čime se slaže svaki građaninu ovoj zemlji, što mora da se uradi. Ovaj zakon je jednokratno oporezivanje. On će se primeniti jednom. On nije jedinstven u pravnoj istoriji. Postojali su ovakvi zakoni i ranije, kako su neki poslanici navodili, i dobro je da taj zakon bude uveden i da bude nauk nama i svima ostalima kako ne treba da se ponašamo dok smo na vlasti. Teško da se mogu pobrojati svi načini pljačkanja građana Srbije. Pokušaću to da uradim, možda nehronološki. Pokušaću da nabrojim - zajam za preporod Srbije, štedionice poput Dafine i Jezde, koje su pod blagoslovom, kako smo čuli od gospodina Dinkića, sa vrha bivšeg režima postojale i pljačkale naše građane, onda imamo inflaciju koja je najgori oblik oporezivanja naših građana, staru deviznu štednju, razne monetarne udare kojih je bilo dosta i koji su upravo služili da se pojedinci i pojedine banke obogate, a da građanidodatno osiromaše. Imamo šverc, gomilu, gospodin premijer je pomenuo da je samo za tri godine oporezovano 700 tona duvana i da je plaćena akciza na700 tona, a da je samo za jedan mesec plaćeno 800 tona duvana, gde su stavljene akcize. Šverc je jedan od izvora sredstava za te koji su imali prilike da švercuju. Tu su kontingenti za uvoz, krediti iz primarne emisije, a tu su naravno, i stanovi, dedinjske vile, koje su pojedinci dobijali i koje, bogami, treba lepo i da plate. Svi oni koji su dobili vilu, zato što su bili preterano važni i cenjeni kadrovi, iznad njihovih potreba, ili ako je to neki drugi ili treći stan, druga ili treća vila, gospodo, treba i da plate. Naši građani su živeli loše, a mnogi mladi ljudi su otišli iz zemlje upravo zbog toga što nisu imali para da plaćaju kiriju 200 maraka nekom zakupodavcu, zato što se neko širio u dva ili tri stana, a oni, ako su radili za platu od 100 maraka, nisu mogli da plaćaju 200 maraka zakupa. E, gospodo, ti koji su to radili moraju da plate i to je naša obaveza. To je obaveza svih onih koji ovde govore i za, i protiv. To je, jednostavno, moralna obaveza prema deci, onih koji ne sede u ovim klupama, i prema svim mladim koji su otišli iz ove zemlje. Zato jedan ovakav zakon mora da bude donet. Postupak u ovom zakonu mora da bude efikasan i kratak, a pre svega javan, kako se ne bi sa ovim otezalo i kako neki ne bi izbegli ruci pravde, odnosno ovog zakona. Ono što je posebno važno, i na čemu ćemo mi iz Demokratske stranke Srbije insistirati, to je da se uporedo sa ovim zakonom primenjuju i drugi zakoni, naročito krivični, kako bi oni koji su zloupotrebljavali svoj položaj odgovarali i po krivičnom zakonu, što je jednako važno kao i odgovornost po ovom zakonu. Ovo je, pre svega, finansijska odgovornost. Nama je važno da svi oni koji su se ogrešili o zakon i krivično odgovaraju. Da ovaj zakon može da se popravi - to je tačno. Izneću par stvari koje su bitne da bi ovaj zakon bio bolji. To je ono sa čim ne možemo da se složimo, odnosno da postoji institut dogovaranja, kako je on sada formulisan u zakonu. Podneti su i razni amandmani. Poslanička grupa Demokratske stranke Srbije je podnela amandman takođe, da se taj član 9, ovako kako sada stoji, briše. Mi ćemo glasati za to da se taj član briše, pošto smatramo da nije dobro u društvu, koje važi za jedno od najkorumpiranijih na svetu i u Evropi, da postoji jedan član po kome će poreski organ moći da se dogovara sa poreskim obveznikom. Smatramo da to nije dobro i da to treba da se promeni, tokom ove rasprave i glasanja za amandmane. Druga stvar je tajnost. Ovaj zakon je javan i tajnost je po ovome zakonu zagarantovana samo za neke informacije koje ne spadaju pod ingerencije ovog zakona. Ali, ako neko kupi neki stan ili nešto drugo što možda nije direktno pod ovim zakonom, ili je stekao neka sredstva, na neki drugi način, kojamožda i nisu nelegalna, mislim da to nije tajna i da to treba da se zna. Treba da se zna, jer svi koji potpadnu pod udar ovog zakona su neke stvari zaradili preko leđa naših građana, da ti podaci treba da se znaju. Naši građani jesu za to da se zna, oni te podatke moraju da čuju, jer, uostalom, zašto bi se sve ovo i radilo ako se ne bi znalo. Javnost je upravo onaj korektivni faktor koji treba građane da zaštiti od svake vlasti, a znamo da vlast po svojoj prirodi neke ljude kvari, pa treba da ih zaštiti od tih ljudi koji će učestvovati u ovoj i u svim sledećim vlastima. Zato mi hoćemo da ustanovimo jedan institut javnosti rada, da nema ništa u vezi sa građanima što je tajno, da svaki dinar koji građani odvajajumora da se zna gde ide. Zato se zalažemo za apsolutnu javnost prilikom sprovođenja ovih zakona. Poslednje, što je jednako važno, samim donošenjem ovog zakona ne uspostavljamo kontrolu njegovog sprovođenja. Ovim zakonom nije predviđena kontrola sprovođenja izvršenja ovog zakona. Mi smo u amandmanu predvideli da Nadzorni skupštinski odbor vrši kontrolu sprovođenja ovog zakona i da može za te potrebe da angažuje stručna pravna i fizička lica, koja će pružati pomoć. Kao što smo protiv toga da bude dogovaranja, smatramo da treba da bude kontrole. Kontrola ovog parlamenta apsolutno mora da postoji, iz više razloga. Prvi je taj što je ovo jedan poseban zakon koji se retroaktivno primenjuje, koji ima jednokratnu upotrebu, i koji može da dovede do raznih razmimoilaženja, a verovatno i do raznih neprijatnih okolnosti za pojedinca. Zato mora da postoji apsolutna kontrola rada Komisije i nadležnog poreskog organa koji će sprovoditi ovaj zakon. Ta kontrola mora da se uspostavi upravo od ove skupštine, nadležnih odbora, mora da bude stručna. Zato predviđamo da nadležni odbor može da angažuje stručno lice koje će za njega vršiti kontrolu. Isto tako, smatramo da je sprovođenje ovog zakona dobro za građane Srbije. Dobro je zato što će svi oni, koji su se bogatili na tuđoj muci, biti izvedeni pred lice pravde. Što se tiče vlasti DOS-a, a naročito Demokratske stranke Srbije, staviće se tačka na pljačku građana, da taj manir koji je postojao svih ovih godina u Srbiji definitivno bude tamo gde mu je i mesto, što znači u istoriji.
Zaista moram da se zahvalim narodnom poslaniku Mihajlovu koji se isključivo držao teme, ograničenog vremena, a pri tome nije izazvao ni jednu repliku. Reči dajem narodnom poslaniku Božidaru Vujiću. (Narodni poslanik Gudurić - po Poslovniku) Izvolite, po Poslovniku.
Kako god hoćete ipak je sramota da radimo sa manje od 100 ljudi. Ako je gospodin sekretar ustao pre deset minuta mogao je naći nekoga da pokupi kartice, jer koliko ima kartica nema nas sto u sali. Dajte da se bar poštujemo. Ako vi iz DOS-a ne sedite kada mi pričamo, a sada više vaših priča za govornicom, bar poštujte svoje.
Gospodine Guduriću, ako sam vas dobro razumela, tražite da utvrdimo kvorum. (Poslanik Gudurić, sa mesta: apsolutno.) Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje identifikacione kartice. Molim poslanike Srpske radikalne stranke da ubace svoje kartice. Vaša je obaveza, kao i svih poslanika, da ubacite svoje kartice u poslaničke jedinice, naročito što se baš vi najviše prijavljujete za diskusiju. Molim vas da ubacite svoje kartice. Molim službu da prebroji prisutne narodne poslanike u sali. Konstatujem da nemamo kvorum, i pošto se održavaju sednice Zakonodavnog odbora i Odbora za finansije, predlažem da odredimo pauzu do 15,30 časova.
Molim vas da utvrdimo kvorum. Konstatujem da nemamo kvorum potreban za rad, te sednicu nastavljamo u ponedeljak u 10,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 150 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice. Konstatujem da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su javili da će odsustvovati sledeći narodni poslanici: Laslo Torde, Branko Ružić, Branislav Pomoriški, Jon Čizmaš, Momčilo Trajković, Zoran Bošković, Petar Mišić, Branimir Trajković, Željko Tomić, Anton Biači, Mihajlo Marković, Vladan Jovičić, Miroslav Markićević. Samo pre podne odsutni Vojislav Obradović, Branislav Grubački, Branko Bešević i Branko Gligorić, a popodne Stanko Kovačević. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Takođe vas obaveštavam da su pozvani da sednici prisustvuju Nenad Čanak, predsednik Skupštine AP Vojvodine i dr Predrag Filipov, potpredsednik Skupštine AP Vojvodine, u svojstvu ovlašćenih predstavnika Skupštine AP Vojvodine, koja je podnela amandmane na predloge zakona iz dnevnog reda ove sednice. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O JEDNOKRATNOM POREZU NA EKSTRA DOHODAK I EKSTRA IMOVINU STEČENE ISKORIŠĆAVANjEM POSEBNIH POGODNOSTI (nastavak) Reč ima narodni poslanik Božidar Vujić, a posle njega narodni poslanik Stanko Kovačević.