Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 102 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 94 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Pošto je danas utorak, na osnovu člana 287. stav 2. Poslovnika, narodni poslanici na današnjoj sednici imaju pravo na traženje obaveštenja i objašnjenja. Da li neko predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da.) Reč ima narodni poslanik Saša Milenić. Izvolite.
U ime poslaničke grupe URS Vladi Republike Srbije postavljam pitanje šta će preduzeti povodom huliganskog ponašanja na sportskim utakmicama i sve brojnijim incidentima koji narodne manifestacije sportskog slavlja i nesumnjivo pozitivnih sadržaja pretvaraju u besprimerne društvene incidente. Nije teško pretpostaviti da je pitanje motivisano poslednjim izgredom te vrste, vezanim za finale Kupa "Radivoja Koraća" i košarkašku utakmicu Partizan - Crvena Zvezda u sportskoj hali "Jezero" u Kragujevcu. Nije zadovoljavajuće ni realno očekivati da će sportska društva i klubovi sami rešiti ovaj problem, niti da je sport društvena delatnost koja je sposobna da ovaj problem samostalno prevaziđe. Kroz takve krize i incidente prelamaju se sve najdublje protivrečnosti našeg društva, pa je takav i ovaj u Kragujevcu. Pet meseci gradonačelnik Kragujevca bezuspešno upozorava sve nadležne državne organe da postoj problem u policijskoj upravi u Kragujevcu i problem sa bezbednošću grada, ali tek kada Čović i Đilas na tu temu zakukaju, javnost ima sluha i prepoznaje problem. Da li je samo poruka iz Beograda jedina relevantna i dostojna slušanja? Ima li naša Vlada snage za poruke slične vrste, kao, recimo, u Velikoj Britaniji, kada su na fudbalskim utakmicama bili učestali, krupni incidenti? U kolevci fudbala tadašnji premijer, Margaret Tačer je eksplicitno poručila – obuzdajte stoku ili vam ukidam fudbal. Niko nije imao hrabrosti da proverava da li to ona ozbiljno misli. Apelujem na Vladu Republike Srbije da s punim autoritetom Republike obrati pažnju na ovaj problem.
Reč ima narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedniče, uvažene dame i gospodo, imam prvo pitanje za ministra poljoprivrede. Budući da smo ovih dana iz mediji saznali i pročitali mnoštvo informacija upravo o prisustvu alfa toksina ili otrova u mleku koji se nalazi u susednim državama, takođe, čitali smo o tome da poljoprivredna, kao i veterinarska inspekcija vanredno vrše uzorkovanje mleka radi ispitivanja na prisustvo ovog otrova upravo u mleku, moje pitanje jeste koje su to naše laboratorije koje su opremljene i koje su osposobljene, kako u vidu kadrova, tako i u vidu opreme, da izvrše analizu? Ono što imam kao informaciju jeste to da je jedino Institut za tehnologiju mesa u Beogradu, pa postavljam ministru poljoprivrede da li postoji još neki institut koji je ovlašćen, osim ovoga i zašto je potrebno i zašto se čeka ovoliko dana da bi se dobili rezultati? Drugo pitanje je takođe za ministra poljoprivrede, ali isto tako i za ministarku zdravlja – šta se preduzima, odnosno koje mere zaštite potrošača, odnosno nas građana se preuzimaju kako se ne bi konzumirala rečna riba u kojoj je pronađen parazit, a koji je izuzetno štetan po zdravlje ljudi? Podsetiću da je doktor prof. Miroslav Ćirković sa Poljoprivrednog fakulteta u Novom Sadu izneo ozbiljne podatke da u nekim vrstama rečnih riba, kao što su som, smuđ i šaran, ovog parazita ima u velikim količinama. Taj parazit se unosi konzumiranjem, a nedovoljno pečene ili nedovoljno kuvane ribe. Simptomi bolesti kod čoveka jesu zapaljenje sluzokože želudca, bolovi u stomaku, dijareja i ostalo. To takođe tvrdi i dr Jovan Vukadinov sa Infektivne klinike Kliničkog centra Vojvodine. Moje pitanje ministru poljoprivredi i ministarki zdravlja jeste da li se ta riba i kako se ta ribe, prvenstveno da li se ta riba ilegalno ili pak legalno nalazi u prometu. Iskoristiću priliku da postavim i par pitanja ministru kulture. Prvo pitanje jeste kada će biti otvoren Narodni muzej i kada je poslednji put vršen kontrolni popis umetničkih i istorijskih dragocenosti koji su izneti iz tog muzeja prilikom otpočinjanja radova, gde se oni nalaze, ko ih čuva, da li je i šta nestalo i ako je nestalo, kako su i na koji način to utvrdili? Da li je Ministarstvo kulture i da li je lično ministar kulture preuzeo bilo kakvu akciju ili da li je bar našao za shodno da uputi protest naučnom skupu Hrvatske akademije znanosti i umetnosti, a povodom proglašavanja "Miroslavljevog jevanđela" za najstariju hrvatsku knjigu? Kakav je stav ovog ministarstva po pitanju ukidanja od retkih kulturnih emisija pod nazivom "Još uvek budni sa Ivon Jafali", čija je autorka upravo navedena i da li će ministarstvo nešto preuzeti? S druge strane, moram da postavim pitanje ministru kulture – koliko recimo košta mesečno održavanje automobila u Ministarstvu kulture i koliko je to više novca od onog novca koji je potrebno za pomenutu emisiju? Ministru kulture moram da uputim još jedno pitanje, a to je šta radi i čime se uopšte bavi Ministarstvo kulture? Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Petar Petković.
Poštovani gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, želim da postavim pitanje Vladi ispred poslaničke grupe DSS. Javnost u Srbiji je veoma uznemirena saznanjima o sastancima Šarićeve narko grupe sa predsednikom Vlade, Ivicom Dačićem, sa njegovim šefom kabineta, Brankom Lazarevićem i njegovim savetnikom Ivicom Tončevim. Kao što je poznato DSS je juče uputila zahtev tužilaštvu da odmah sasluša Branka Ružića, pripadnika SPS, zbog toga što je najgrublje slagao javnost rekavši da Šarićeva narko grupa finansira DSS u iznosu od 220.000 evra mesečno. Tada smo postavili pitanje da li je tačno da i drugi šef kabineta predsednika Vlade Ivice Dačića, gospodin Vanja Vukić, je takođe imao kontakte sa Šarićevom narko grupom. Nismo dobili odgovore niti smo videli da je tužilaštvo reagovalo. Zbog toga želimo da postavimo pitanje Vladi, da li će Vlada obelodaniti sadržaj 130 diskova o sastancima Šarićeve narko grupe sa najvišim predstavnicima Vlade Republike Srbije. Razumemo da Vlada Republike Srbije može da odgovori da otkrivanje tih sadržaja može da ugrozi istragu i uzimajući u obzir ovu činjenicu zahtevamo od Vlade Srbije da u najkraćem roku, od sedam do deset dana, sprovede istragu i onda obelodani sadržaj svih 130 diskova. Ukoliko se predsednik Vlade ogluši o ovaj zahtev DSS i ukoliko pod izgovorom da je reč o državnoj tajni ne saznamo šta je sadržaj 130 diskova, onda je to nažalost krucijalni dokaz da je i sam predsednik Vlade sarađivao sa Šarićevom narko grupom.
Molim vas da ne iznosimo tvrdnje koje mogu biti uvredljive. Samo vas molim da se mi ovde u parlamentu držimo toga. Neću vas prekidati, nastavite, ali vas molim da vodite računa o tome da balansiramo naša izlaganja da ne budu uvredljiva za bilo koga.
Gospodine predsedniče, vi dobro znate šta može da podrazumeva time što me sada sprečavate da završim ono što hoću da kažem, a radi se…
Ne sprečavam vas. Vratiću vam i ovo vreme. Imaćete puno vreme.
Radi se o pitanju koje je potpuno legitimno i koje DSS ima pravo da uputi Vladi, ali naravno očekuje i odgovor. U pitanju je vrlo važna istraga i ona je pre svega u interesu građana Srbije, ovog parlamenta, Vlade i opšte budućnosti države Srbije. Molim vas da imate u vidu ovo što postavljam kao pitanje. Demokratska stranka Srbije zatražila je ostavku predsednika Vlade zbog dogovora u dijalogu koji on postiže, pre svega sa Prištinom. Demokratska stranka Srbije je takođe zatražila ostavku predsednika Vlade i onda kada je sam predsednik Vlade Ivica Dačić priznao da je imao susrete sa najvišim pripadnicima Šarićeve narko grupe. Zato zabrinjava činjenica zbog čega je Branko Ružić pripadnik SPS optužio DSS i to lažno da je od Šarićeve grupe dobijala 220.000 evra i zbog toga tužilaštvo treba da reaguje, jer to će biti najbolji način da se utvrdi istina i da se vidi šta se iza ove laži krije. To će se saznati jedino ukoliko se obelodani sadržaj 130 diskova. To je pitanje koje DSS traži od Vlade Srbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dubravka Filipovski. Izvolite.
Imam pitanje za ministra finansija i privrede, gospodina Mlađana Dinkića. Ove godine, 9. januara, hrvatski koncern "Agrokor" je prodao u jednoj jedinom impozantnoj transakciji zagrebačkom "Ledu" kompletan paket akcija u "Frikomu" čiji je većinski vlasnik do tog trenutka bio. Tom prilikom ukupno je prodato 629.806 akcija po ceni od 17,186 dinara po akciji i ostvaren je promet od 10 milijardi 823 miliona 845.916 dinara. Na ovaj način "Ledo" je postao većinski vlasnik "Frikoma" u iznosu od 95,83%. Uvidom u stanje u centralnom registru, depou i kliringu hartija od vrednosti, ustanovila sam da Akcionarski fond Republike Srbije poseduje 24.667 akcija "Frikoma". Ove akcije indirektno predstavljaju vlasništvo četiri miliona i 800.000 naših državljana koji su u skladu sa zakonom i podzakonskim aktima ostvarili pravo na po sedam besplatnih akcija Akcionarskog fonda. S obzirom da je "Ledo" 24. januara dao ponudu za preuzimanje svih preostalih akcija po istoj ceni po kojoj je i stekao većinski paket, moje pitanje za ministra Mlađana Dinkića je da li će Republika Srbija preko Agencije za privatizaciju koja administrira Akcionarskim fondom prihvatiti ponudu za preuzimanje zagrebačkog "Leda" i prodati 24.667 akcija "Frikoma" i na taj način donekle popuniti Akcionarski fond, inkasiranjem prihoda od 423 miliona 927.062 dinara? Pretpostavljam da ta novčana sredstva ne bi ostala pasivna i da bi građani Srbije kao akcionari Fonda osnovano mogli da očekuju njihovo uvećavanje odgovornim pristupom u investiranju, što bi u određeno vreme u perspektivi doprinelo i povećanju sadašnje nominalne vrednosti Akcionarskog fonda. Drugo pitanje, da li u tom smislu u dogledno vreme, Ministarstvo za ekonomiju i finansije planira izmenu zakona koja bi omogućila transformaciju Akcionarskog fonda iz zatvorenog u otvoreno akcionarsko društvo kako bi se omogućila prodaja akcija?
Reč ima narodni poslanik Kenan Hajdarević. Izvolite.
Hvala gospodine predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, poslednjih 10 dana burne političke situacije čini mi se da su stavile u drugi plan dešavanja vezana za EPS. U prepicsi između vršioca dužnosti direktora EPS, Obradovića i predsednika Upravnog odbora EPS smo saznali neke podatke koji govore o dubiozi u kojoj se trenutno nalazi EPS. Po mišljenju direktora EPS, da bi on mogao da preživi neophodno je da u toku ove godine se EPS kreditno zaduži za 440 miliona evra, od čega je za ovu godinu potrebno oko 200 miliona evra samo da bi se vratile obaveze koje dospevaju na naplatu, a koje su preuzete u prethodnim godinama. Ono što nismo uspeli da saznamo od direktora Obradovića jeste struktura tog duga i datumi prispeća tih ranijih kredita. Takođe, u pojedinim medijima gospodin Obradović je rekao da od oktobra meseca EPS radi suprotno Zakonu o energetici, a obavestio nas je i da je Vlada usvojila Biznis plan, odnosno plan poslovanja za 2013. godinu gde je predviđeno kreditno zaduženje za 440 miliona evra. Ponovo ću ponoviti tu cifru, 440 miliona evra a ne dinara. Predsednik Upravnog odbora EPS je rekao da sednicu Upravnog odbora na kojoj treba da da saglasnost za kreditno zaduženje će zakazati posle neophodnih konsultacija u Vladi Srbije. Od resornog ministarstva smo dobili neki odgovor kroz saopštenje za javnost da neka radna grupa za sigurno snabdevanje energentima svakodnevno prati situaciju u energetskom sektoru i da će da reaguje ako bude bilo nekih problema. Zbog svega ovoga je LDP, odnosno naš resorni odbor za energetiku, uputio otvoreno pismo gospodinu Obradoviću, gde smo tražili odgovore na neka pitanja, kao što su – šta je učinio da od svog imenovanja, od septembra meseca, na prevazilaženju problema u poslovanju EPS-a i koje će korake rukovodstvo da učini u narednom periodu, kako bi dubiozu u kojoj se nalazi EPS, pokušali na neki način da saniramo? Za LDP sve ovo liči na pripremu prodaje EPS po bagatelnoj ceni. Zato mi postavljamo pitanje Vladi Srbije – da li će Elektroprivreda Srbije da bude prodata i da li jedan ovakav medijski način komunikacije između vršioca dužnosti, direktora, predsednika Upravnog odbora, ministarstva, znači pripremu za prodaju EPS-a po toj bagatelnoj ceni? Sve ovo negativno i utiče na samo poslovanje EPS-a. Juče smo saznali da je EPS ostao i bez dugogodišnjeg kupca, koji je preuzeo struju od Slovenaca, čija je ponuda za 70% bila povoljnija nego ponuda EPS-a. Takođe, postavljamo i pitanje – da li je istina da Elektroprivreda Srbije trenutno nabavlja struju iz uvoza za 50 evra po megavat satu, a prodaje za 40 evra po megavat satu?
Reč ima narodni poslanik Dušan Obradović. Izvolite.
Zahvaljujem. Kao Kragujevčanin i svedok huliganskih događaja od pre dva dana, kao i moj prethodnik, kolega iz URS-a, Saša Milanić, želim da postavim pitanje upravo vezano za ova sportska dešavanja koja smo svi u direktnom prenosu, ili kao prisutni na tribinama, imali prilike da vidimo u Kragujevcu, kažem još jednom, pre dva dana. Činjenica je da to ne oslikava samo stanje u našem sportu i u košarci. To oslikava stanje u našoj državi i u našem društvu. Pitanje koje želim da postavim je zapravo višeslojno, ima puno pod pitanja. Jedno je naslovljeno na samu Vladu i premijera Dačića, kao ministra unutrašnjih poslova, zatim za ministra pravde, ministarku omladine i sporta. Imali smo prilike da vidimo da je MUP vođeno od strane aktuelnog premijera u poslednjih pet godina. Imamo utisak da prstom nije mrdnuo na polju borbi protiv huligana. Ponašamo se kao da su huligani naša deca koja imaju problema sa pubertetom i proći će ih te bubice i vratiće se normalnom životu. Čekamo da se neko čudo desi i da možemo ponovo da se vratimo na teren ili da pošaljemo svoju decu, a da ne brinemo da li će se vratiti čitavi. Činjenica je da danas treba da ste opremljeni kao pripadnici žandarmerije, da bi na tribinama bili koliko toliko sigurni da neka stolica neće da vas pogodi, kao što je to bio slučaj pre dva dana, više su letele stolice nego košarkaška lopta, u Kragujevcu. Taj incident u Kragujevcu nije najveći, bilo je bitno većih, ali je činjenica da je javnost veoma na različite načine prihvatila ovu činjenicu. Imali smo prilike u medijima da čitamo različitu percepciju ovog događaja. Neki govore o sukobu između košarkaških čelnika, neki o sukobu između navijača. A imali smo priliku malopre da čujemo jednog poslanika koji zapravo želi da ovu priliku iskoristi i za jednu političku borbu koju vodi u svom gradu, u želji da zaštiti vladajuću koaliciju u Kragujevcu. Takva zloupotreba ovakvih tema je loša. Mi zapravo postavljamo pitanje – šta je sa Zakonom o amnestiji? Gde su ti ljudi? Baš je sada pravda za te ljude zadovoljena i oni se danas pojavljuju na terenima ponovo. Da li Aleksandar Vavić, koji se nalazio iza premijera u izbornoj noći, koji je takođe odlukom Apelacionog suda u oktobru oslobođen, a inače vođa je navijačke grupe Alkatraz, ima svoj zadatak – da li možda čak i od premijera, da se nekakvi događaji, ovog tipa dešavaju u zemlji? Imamo pitanje i za ministarku omladine i sporta - šta se dešava sa njom? Zapravo, ona je potpuno nevidljiva. Imamo pitanje šta se dešava sa jednim telom koje je osnovano, a to je Nacionalni savet za sprečavanje nasilja u sportu? Da li je uopšte zasedao taj nacionalni savet? Koliko imam informaciju, nije. Ponekad izbaci neko saopštenje za medije, gde zapravo govore o tome kakva je trenutna situacija i to se uglavnom završi na žalopojke. Činjenica je da mi želimo da ovaj nacionalni savet preuzme odgovornost i da konkretne mere kako ćemo uopšte sprečiti jedan porast kriminala u poslednje vreme. Dobra je ta borba protiv korupcije i to je nešto što uvek možemo da pozdravimo. Govorili smo o tome da li je ona selektivna ili nije. Ali ovde govorimo o jednom potpuno drugom stepenu, o stepenu jednog kriminala koji se na svim poljima razvija, očigledno pomognut od nekih grupa koje su veoma dobro organizovane. Došli smo u situaciju da je država nemoćna pred huliganima, ili se bar tako predstavlja, možda i namerno. Pitanja koje smo postavili i ministru pravde, vezano za amnestiju, ministarki omladine, u vezi sa ovim nacionalnim savetom, premijeru Dačiću, u vezi sa tim šta se dešavalo i sa Aleksandrom Vavićem, ali i šta se dešava sa MUP su važna pitanja. Želimo da postavimo i pitanje - šta se dešavalo sa zakonom koji je u decembru 2009. godine donet u ovom domu, a to je Zakon o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja? Da li su preduzete zakonske mere koje ovaj zakon propisuje? On predviđa u članu 8a stav 9. da mora da se formira jedna evidencija nasilnika i da im se zabrani pristup na sportske događaje. Nemam utisak da je neko tu evidenciju formirao, nemam utisak da je ikome zabranjeno. U Kragujevcu je čak veliki broj ušao i bez karata i to je nešto što je očigledno dodatno izazvalo problem. Želimo da postavimo pitanje – šta je potrebno da se uradi? Da li je to novi zakon, strožije kazne, više novca iz budžeta? Recite šta je potrebno, nemojte da ćutite. Nemojte da dozvolite da mnogi mladi ljudi koji žele da navijaju za svoje klubove, danas nemaju tu mogućnost da rade drugačije osim ispred TV. Kao neko ko je mlad i ko je aktivan u sportu nekoliko godina i kao funkcioner malog saveza, želim da pitam - da li ćemo ovo stvarno imati na svim važnijim utakmicama i na koji način će se ovo završiti? (Predsednik: Vreme.) Kažem još jednom, recite šta je potrebno, nemojte da ćutite.Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Srđan Šajn. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, želim da postavim pitanje Vladi Republike Srbije u ime poslaničke grupe i da nam dostavi izveštaj šta se uradilo i koji su rezultati inspekcijske aktivnosti koji se vode u Kovačici povodom izgradnje fabrike za reciklažu i naftnih derivata i azbesta? O čemu se radi? Negde 2005. godine je preko 2.500 građana opštine Kovačica podnelo peticiju kojom su jasno tražili da na teritoriji opštine Kovačica se ne gradi fabrika za preradu naftnih derivata i azbesta. Da zlo bude veće, izdata je lokacijska dozvola kao i građevinska dozvola za koje građani Kovačice smatraju da nisu u skladu sa pozitivno pravnim propisima koji su tada bili na snazi. Pored toga, postoje još neke druge opasnosti. Naime, ta fabrika i skladište se grade na 350 metara od naseljenog mesta. Grade se u neposrednoj blizini deponije za šećernu repu. Ta šećerna repa se prerađuje u fabrici u Kovačici, koristi vodu koji su neposredni izvori pored tog skladišta koji treba da bude, i onda se postavlja pitanje i ja postavljam pitanje, koje logički postavljaju i građani Kovačice- da li ćemo da dovedemo u pitanje i korišćenje vojvođanske robne marke? Ukoliko taj šećer iz Vojvodine, ukoliko ti proizvodi iz Kovačice budu imali, sada imaju robnu marku Vojvodine, a proizvode se neposredno pored izvora opasnosti, da li je to referenca Vojvodine i Srbije za plasiranje svojih proizvoda u EU. Smatram da ovo nije pitanje samo poslaničkog kluba SNS, da je to i te kako pitanje i predstavnika u parlamentu koji zastupaju i interese Vojvodine i Banata i koji žele da tu regiju afirmišu u Evropi. U tom smislu molim Vladu da nam dostavi informacije i da pod hitno preuzme odgovarajuće zakonom predviđene mere. Da podsetim da već sedam dana u Kovačici na stotine građana štrajkuje, svako veče se održavaju mitinzi. Mi to ne vidimo na televiziji. Mi to ne vidimo u sredstvima javnog informisanja. Lično se pitam zbog čega, da li je ta Kovačica toliko daleko da ne možemo da vidimo o čemu se radi ili imamo neku drugu vrstu problema? Hvala.
Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Milorad Stošić, Mladen Grujić i Vladimir Marinković. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pored predstavnika predlagača prof. dr Zorane Mihajlović, ministarke energetike, razvoja i zaštite životne sredine, pozvao da sednici prisustvuju i Dejan Popović, državni sekretar u Ministarstvu energetike, razvoja i zaštite životne sredine, Petar Stanojević, pomoćnik ministra energetike, razvoja i zaštite životne sredine i Zoran Ibrović, viši savetnik u Ministarstvu energetike, razvoja i zaštite životne sredine. Nastavljamo rad i prelazimo na načelni pretres o petoj tački dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O UTVRĐIVANjU JAVNOG INTERESA I POSEBNIM POSTUPCIMA EKSPROPRIJACIJE I PRIBAVLjANjA DOKUMENTACIJE RADI REALIZACIJE IZGRADNjE SISTEMA ZA TRANSPORT PRIRODNOG GASA "JUŽNI TOK". Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da je prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe, o čemu ste detalje dobili u materijalu. Molim poslaničke grupe da, ukoliko to već nisu učinile, odmahpodnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres o Predlogu zakona. Da li predstavnik predlagača prof. dr Zorana Mihajlović želi reč? Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovane kolege poslanici, ispred vas je Predlog zakona o utvrđivanju javnog interesa i posebnim postupcima eksproprijacije i pribavljanja dokumentacije radi realizacije izgradnje sistema za transport prirodnog gasa "Južni tok". Moram da vam kažem da se sa posebnim zadovoljstvom obraćam danas. Bilo je potrebno nekoliko meseci da se ovakav zakon pripremi i unapred vam se zahvaljujem na svim dobronamernim kritikama i amandmanima, koje verujem da ćete predložiti. Kao što znate, projekat "Južni tok" Srbiji treba da omogući povećanje energetske bezbednosti. Srbija se danas snabdeva gasom iz samo jednog pravca. To je čini pre svega nesigurnom. Sa druge strane, Srbija se opredelila da će vršiti gasifikaciju u koristiti gas mnogo više nego što je to radila do sada. U tom smislu, "Južni tok" kao međunarodni projekat je u svakom slučaju značajan za Srbiju. Zbog toga što je značajan za Srbiju, zbog toga smo se i opredelili da predložimo Skupštini ovakav jedan zakon, kako bismo ono što jeste uglavnom najveći problem kada su u pitanju tako veliki infrastrukturni projekti, a to je eksproprijacija zemljišta, kako bismo takav jedan posao završili mnogo brže nego da ovakav zakon nemamo. Ono što ću vas kratko informisati jeste da je do sada urađena studija o izvodljivosti, generalni projekat i prostorni plan područja posebne namene, da smo ovaj zakon pripremili i nadam se da će ga Skupština usvojiti, i da kao Srbija, kao zemlja koja predstavlja samo jednu od zemalja kroz koju će prolaziti "Južni tok", ono što jeste na nama mi smo pripremili. Dodatno, "Južni tok" pored ovoga što sam pomenula treba da nam obezbedi drugi pravac dotoka gasa. "Južni tok" povećava energetsku stabilnost države i na kraju krajeva svaki novi gasovod nam to omogućava. Verujem da ćemo u toku rasprave govoriti i o novim radnim mestima i svim onim mogućnostima koje može Srbija da ima izgradnjom jednog ovako velikog projekta. Hvala vam.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa, žele reč? Narodni poslanik Balint Pastor. Izvolite.
Gospođo Mihajlović, gospodine predsedniče, narodni poslanici, iz vašeg izlaganja, gospođo ministarka, mogli bismo zaključiti da se radi o jednom tehničkom zakonu i ovaj zakon se na neki način može predstaviti kao tehnički zakon. Tu se radi o ubrzavanju eksproprijacije zemljišta, pripremi terena za izgradnju tog gasovoda kroz Srbiju. Treba da se izvrši eksproprijacija oko 10 hiljada parcela, oko 800 hektara, to niste rekli. Sve se to može posmatrati kao tehnička stvar. Sve se to mora ubrzati da bi se investicija što brže okončala, da bismo što brže došli do novih radnih mesta, da bi se Srbija kao i čitav region zahvaljujući ovom projektu razvijala i napredovala. Sve to nije sporno. Ključna sintagma ovog predloga zakona bi mogla da budu posebna pravila. Tu se predviđaju posebna pravila u vezi eksproprijacije, u vezi skraćivanja postupaka, u vezi raznih tehničkih detalja koji služe tome da se "Južni tok" kroz Srbiju što pre izgradi. Kao što rekoh, to nije sporno. Sporno je to što je ovaj predlog zakona samo jedna karika u velikom lancu. Taj lanac je potvrđen, izglasan u Narodnoj skupštini pre četiri i po godine i taj lanac se zove Sporazum između Vlade RS i Vlade Ruske Federacije o saradnji u oblasti naftne i gasne privrede. Kao što znate, SVM je bila jedna od tri stranke u prošlom sazivu Narodne skupštine koja nije glasala za potvrđivanje tog sporazuma. Znam da taj sporazum danas nije tema, da vi niste bili član Vlade kada je taj sporazum potpisan i predložen Narodnoj skupštini, ali ne možemo gledati na čitav ovaj projekat na način da se tu radi samo o nekim tehničkim detaljima. Ovde celinu treba razmotriti i na takav način treba sagledavati situaciju i na taj način treba formulisati stav u Danu za glasanje povodom ovog predloga zakona. Pre četiri i po godine smo rekli da nismo protiv ruskog kapitala, nismo protiv toga da se gradi "Južni tok" na teritoriji Srbije. Bili smo protiv ovog sporazuma zbog toga što smo mislili da se konkretan investitor, odnosno konkretna druga ugovorna strana favorizuje i da se RS stavlja u neravnopravan položaj u ovom čitavom sporazumu, čiji je deo izgradnja "Južnog toka" odnosno čiji je deo i ovaj predlog zakona o kome Narodna skupština RS danas raspravlja. Rekli smo da smo protiv tog neopravdanog favorizovanja. Rekli smo da smo protiv zaobilaska redovne zakonske privatizacije i tog postupka. Bili smo protiv tog sporazuma jer nije traženo ni neobavezujuće mišljenje tadašnjeg Pokrajinskog izvršnog veća, odnosno Sekretarijata za energetiku AP Vojvodine, bez obzira što znamo gde je Banatski Dvor, znamo čiji je bio NIS odnosno "Naftagas" u to vreme, odnosno ranije i znamo gde se ostvaruje skoro celokupna proizvodnja nafte i gasa u Srbiji. To se radi na teritoriji AP Vojvodine. Rekli smo pre četiri i po godine da će Srbija nažalost izgubiti pravo nad vlasništvom nad naftnim resursima, što je prirodno bogatstvo i da nećemo biti u prilici da utičemo na cenu i snabdevenost naftom. Na neki način, zahvaljujući tome gubimo deo suvereniteta kao država. To smo rekli pre četiri i po godine i mislim da smo bili u pravu i da smo ispravno postupili kada smo glasali protiv tog sporazuma. Nije u redu da se nije vodilo računa ni o zaštiti životne sredine kada je stavljen potpis ispred Vlade RS na taj sporazum koji je u septembru 2008. godine ratifikovan u Narodnoj skupštini. Zbog svih tih iznetih razloga moramo da sagledavamo celinu, čitav ovaj sporazum, odnosno čitavu sadržinu ovog sporazuma između RS i Ruske Federacije iz 2008. godine. Ako se vratimo u sadašnjost, u 2013. godinu, i ako se fokusiramo na ovaj Predlog zakona, onda moram da istaknem da mi nismo nikada bili, niti ćemo ikada biti protiv bilo kog investitora ili protiv bilo koje investicije. Smatramo da su investicije dobro došle, da su neophodne i da bismo bez spoljne injekcije kapitala, bez razvoja infrastrukture na teritoriji čitave Republike Srbije tapkali u mestu još godinama ili decenijama. Naravno, nismo bili ni 2008. godine protiv izgradnje Južnog toka, nismo ni sada. Ako uzmemo u obzir činjenice, koje su navedene u obrazloženju Predloga zakona, da je procenjena vrednost izgradnje gasovoda u Srbiji oko milijardu i 700 miliona evra, da je trasa Južnog toka kroz Srbiju dugačka, odnosno biće duga 470 kilometara, onda su ovi podaci takvi da se teško može naći bilo kakav argument protiv toga da se ovaj gasovod gradi. U štampi su objavljeni razni podaci koji treba da idu u prilog tome da se ovaj gasovod gradi. Iznet je podatak, npr, da će se u budžet Republike Srbije godišnje slivati oko 200 miliona evra. Želeo bih da vas pitam – da li je ovaj podatak, da li je ova procena tačna, da li se može sa određenom dozom sigurnosti reći da će se to na taj način ostvariti? Znam da se radi o projekciji, pa ne možemo govoriti o konkretnim ciframa, ali da li se može reći da je ova projekcija približno tačna? U štampi se piše o tome da će ovaj gasovod pokrenuti dobar deo privrede Srbije i da će na tom poslu biti direktno angažovano oko 2.000 radnika, a indirektno znatno više. To je moj uvaženi kolega Dušan Bajatović izjavljivao više puta. Znam, gospođo ministarka, da vi u mnogo slučajeva umete da pokušate da kažete nešto suprotno tome što gospodin Bajatović iznosi u medijima, ali vezano za ovu temu nisam čuo demante od vas, gospođo ministarka. Znači, to meni znači da je gospodin Bajatović pogodio ovu cifru. U ovom slučaju želim da potvrdite ovu moju pretpostavku koja je u ovom trenutku oboriva. Gospodin Bajatović je rekao da se očekuje da Srbija posle izgradnje tog gasovoda ima prihod od tranzitnih taksi u iznosu od pola milijardi evra. Verujem gospodinu Bajatoviću, ali ste vi ipak član Vlade, pa bih želeo da potvrdite tu informaciju. Rekao sam malo pre da mi nismo i ne možemo biti protiv bilo koje investicije i nikada nismo bili protiv investicija, bez obzira iz koje države ta investicija, odnosno taj investitor dolazi. Znamo i to da se u današnje vreme zemlje u okruženju, pa i u čitavoj Evropi, tuku, pod znacima navoda, za investitore, za to da investitor uloži sredstva baš u infrastrukturu na teritoriji određene zemlje, pa smo zbog toga srećni što će taj gasovod prolaziti upravo kroz Srbiju. Ukazivali smo 2008. godine, i to ne može da bude kritika vas i sadašnje Vlade zbog toga što ste vi tada bili u opoziciji, na to da je ovaj sporazum potpisan na način da ima elemenata podaničkog mentaliteta od strane tadašnje Vlade Republike Srbije. Znam da su to oštre reči, ali mislim da svagdašnja Vlada Republike Srbije treba da brani interese svoje države. Mislim, kao što sam rekao i danas, kao što smo rekli 2008. godine, da ovaj sporazum stavlja Srbiju u neravnopravan položaj u odnosu na rusku stranu. Bez obzira što mi nismo protiv investitora iz Rusije, kao državljanin Republike Srbije moram da kažem da mi nije drago što je to tako i da se Srbija stavlja, zahvaljujući tom sporazumu za koji nismo glasali 2008. godine, u neravnopravan položaj u ekonomskom smislu. Nije nam drago ni to što se vrši relativizacija pravnog sistema Republike Srbije pod plaštom suprematije međunarodnog prava. Govori se već godinama da je po Ustavu Republike Srbije međunarodno pravo iznad unutrašnjeg prava, da potvrđeni međunarodni sporazumi treba da budu u skladu sa Ustavom, ali da zakoni treba da budu u skladu sa međunarodnim sporazumima potvrđenim u Narodnoj skupštini Republike Srbije i sa Ustavom. Ako je to tako, onda se postavlja pitanje naftne rente. Znam da to nije tema danas i kao što sam rekao na početku ovde se radi o jednom čitavom paketu čiji je samo deo, značajan deo, ali ipak deo, samo izgradnja Južnog toka. Pre nego što budem postavio nekoliko pitanja u vezi stavova Vlade Republike Srbije, a u vezi naftne rente, želim da kažem da nam smeta, kao državljanima Republike Srbije, činjenica da je Srbija jedina zemlja kroz koju će proći Južni tok, a koja će biti manjinski vlasnik zajedničkog preduzeća. Želim da vas podsetim, dame i gospodo, da će ovaj gasovod proći kroz Bugarsku, Srbiju, Bosnu i Hercegovinu, Mađarsku, Hrvatsku, Sloveniju, Italiju. Među tim zemljama jedino će Srbija, zahvaljujući sporazumu iz 2008. godine za koji mi nismo glasali, biti manjinski vlasnik, odnosno jeste manjinski vlasnik u zajedničkom preduzeću DOO Južni tok. Mislim da je to u skladu sa podaničkim mentalitetom od pre četiri i po godine i da je apsolutno u protivnosti sa ekonomskim interesima, ne samo građana AP Vojvodine, nego svih građana Republike Srbije. Zabrinjavajuća je izjava gospodina Čugunova, vođe projekta Južni tok, od 10. novembra 2012. godine. On je rekao za "Politiku", na pitanje – zašto je Srbija u celom poslu manjinski vlasnik, budući da su sve druge zemlje ravnopravni partneri, citiram, da su se tako dogovorili i da je bilo razloga zašto je to tako. Želeo bih da saznam, kao i građani Republike Srbije, koji su to bili razlozi zbog kojih je prethodna Vlada potpisala takav sporazum koji je sve građane Republike Srbije stavio u takav neravnopravan položaj i u političkom, i još više u ekonomskom smislu. Malo pre sam rekao da u skladu sa Ustavom Republike Srbije potvrđeni međunarodni ugovori ne smeju biti u suprotnosti sa Ustavom, a da zakoni ne smeju biti u suprotnosti sa potvrđenim međunarodnim ugovorima. Želeo bih da postavim pitanje – da li je, gospođo Mihajlović, Zakon o rudarstvu, usvojen 2011. godine, u suprotnosti sa sporazumom između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o saradnji u oblasti naftne i gasne privrede? Ako na ovaj način citiramo Ustav, a ova odredba se ne može na drugi način tumačiti, onda proizlazi da naše unutrašnje zakonodavstvo treba da bude u skladu sa potvrđenim međunarodnim sporazumima. Godine 2008. je ovaj cenjeni Dom potvrdio sporazum sa Ruskom Federacijom prema kojem, citiram, u slučaju unošenja u zakonodavstvo Republike Srbije izmena koje dovode do pogoršanja uslova oporezivanja do dostizanja isplativosti datih projekata, vršiće se u skladu sa zakonodavstvom Republike Srbije koje je bilo na snazi na dan potpisivanja ovog sporazuma. Na dan potpisivanja međudržavnog sporazuma naftna renta je bila 3%. U međuvremenu je 2011. godine podignuta na 7%. Doduše, SVM je predlagao da to bude 9%, ali je ipak veliki iskorak da to bude 7%. Sada mi nije jasno, na ovaj posao, u budućnosti, da li će se primenjivati naftna renta iz zakona Republike Srbije ili će se pod plaštom suprematije međunarodnog ugovora primenjivati stopa, odnosno ta naftna renta koja je nepovoljna po Srbiju i po sve njene građane. Ako kažem da je nepovoljna, onda želim da iznesem i konkretan podatak, da ne govorimo otprilike. Znači, vidi se iz podataka iz prošle godine da su Vojvodina, Srbija i lokalne samouprave dobile 30 miliona evra manje prihoda godišnje zbog toga što se primenjuje naftna renta od 3%, umesto da se primenjuje Zakon Republike Srbije iz 2011. godine. To znači, gospođo Mihajlović, da bi do isteka roka važenja energetskog sporazuma sa Ruskom Federacijom do 2038. godine taj gubitak mogao da iznosi i oko milijardu evra, što je oko dva i po puta više od cene koju je "Gasprom" platio za NIS. Pitam vas, kao člana Vlade Republike Srbije, da li to smatrate prihvatljivim i kako vi razmišljate povodom ovog pitanja? Jer, gospodin Bačević, ministar Bačević je rekao 3. januara za "Tanjug" da on nije za menjanje rudne rente za eksploataciju nafte i gasa, jer bismo time poremetili dobre i kvalitetne odnose sa Ruskom Federacijom. Da li je to stav Vlade Republike Srbije? Bilo bi dobro da se kaže jasno i glasno i to koliko "Gasprom Njeft" investira godišnje u Srbiju, jer mi nismo politikanska stranka i nikad nismo pristupali nijednom pitanju na takav način. Treba videti šta koliko košta, šta koliko donosi dobitka i koliko gube građani Srbije zbog određenih, u konkretnom slučaju međudržavnih sporazuma i propisa koji se usvoje u Narodnoj skupštini. Možda "Gasprom Njeft" investira toliko u privredu Srbije da se isplati da mi bacamo kroz prozor 30 miliona evra godišnje samo zbog toga što se primenjuje naftna renta od 3%, a ne po Zakonu Republike Srbije od 7%. Mada, ja se još uvek nadam da tu može doći do nekog kvalitetnog dogovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije da se to pitanje reši, jer znam da nije pravna situacija jednostavna. Mnogo toga zavisi od tumačenja da li je naftna renta taksa ili porez, ili je nešto drugo. Ja mislim da nije ni taksa ni porez. Moje je mišljenje i mišljenje SVM da član 13. iz međudržavnog sporazuma između Ruske Federacije i Vlade Republike Srbije ne bi trebalo da se protumači na način da se naftna renta plaća od svega 3%. Zbog toga vas molim, kao člana Vlade Republike Srbije, da se izborite za to da se primenjuje Zakon Republike Srbije, da svi plaćaju naftnu rentu od 7%, koja je još uvek među nižima u Evropi, jer bi to bilo u interesu svih građana Republike Srbije i u interesu države. Želim da zaključim na kraju i da kažem da stojimo iza svih ovih argumenata koje smo izneli 2008. godine, koje sam izneo i sada, ali, pošto želimo da se investira u privredu, želimo da se investira i u infrastrukturu Republike Srbije. Pošto je izuzetno značajno da gasovod "Južni tok" prolazi i kroz Srbiju, a pošto je to već rešeno godinama pre, onda ćemo mi podržati ovaj predlog zakona, ali očekujemo odgovore na ova pitanja i očekujemo od Vlade Republike Srbije da zaštiti suverenitet Republike Srbije i u ekonomskom smislu, a ne samo u političkom smislu. Želim da zaključim i da kažem na kraju da je, kao što svi mi znamo, moderni suverenitet vezan za ekonomsku snagu i ne bi trebalo dozvoliti nijednoj državi na svetu da Srbiju dovede u neravnopravan položaj, kao i sve građane, jer ako govorimo o suverenitetu, onda moramo biti svesni toga da oni koji su suvereni ne mogu nikako biti podređeni zapovestima drugih. Nadam se da je Vlada Republike Srbije suverena, odnosno da su građani Republike Srbije suvereni u Republici Srbiji. Hvala.
Reč ima ministarka Zorana Mihajlović.
Hvala lepo na komentarima. Slažem se sa vama da to baš i nije tema samog nacrta zakona, ali razumem i sve vaše nedoumice, pitanja i sve ono što ste ranije komentarisali i što sada ponavljate. Vi i ja se, kao što ste na samom kraju rekli, potpuno slažemo u tome da treba da učinimo zaista sve da se u našoj zemlji investira što više. Ovaj nacrt zakona jeste upravo u tom cilju, da prosto obezbedimo mogućnost i uslove da se što pre krene u izgradnju "Južnog toka" kroz Srbiju. Dva su razloga. Jedan od razloga jeste stabilnost, gasna stabilnost koja zemlji jeste neophodna. Drugi razlog je ono što se zove pokretanje građevinske i svake druge operative, zapošljavanje ljudi, da li će oni da budu zaposleni samo u tom roku dok se bude gradio "Južni tok" i, naravno, mogućnosti koje stoje pred nekim drugim investitorima, bilo stranim, bilo domaćim, da duž "Južnog toka" mogu da grade neke druge objekte i da to svakako utiče da se povećava konkurentnost same zemlje. No, vi ste, naravno, ovde pominjali i neke stvari iz međudržavnog sporazuma. Na nekoliko stvari ću sasvim sigurno odgovoriti, bez obzira što pitanje rudne rente, na koje ću vam takođe dati određeni odgovor, pripada i drugom ministarstvu, ministru rudarstva, ali da krenem od toga. Kao što znate, postoji međudržavni komitet između Ruske Federacije i Srbije. Zaključak poslednjeg sastanka tog međudržavnog komiteta, koji je održan u decembru, odnosno početkom decembra meseca prošle godine, jeste da se napravi analiza isplativosti investicije NIS i na osnovu te analize isplativosti investicije odrediće se u stvari i visina rudne rente. Mislim da to treba da znate. Ako ne, evo, ovo je način da dobijete informaciju. Pitanje manjinskog vlasništva, tu se potpuno slažem sa vama i meni je veoma žao što Srbija jeste jedina država, od svih zemalja koje su potpisale energetski sporazum, koja nema taj partnerski odnos 50-50%. Isto tako mislim da su pitanja energetskog sporazuma, koja traju od 2008. godine do danas, toliko puta već ispričana. Ono što ja sa ove pozicije mogu sada da kažem, to je da postoji mogućnost da kroz dalje razgovore, kroz tranzitne takse, a reći ću vam i oko toga, pokušamo da tu poziciju srpske strane učinimo boljom nego što ona de fakto jeste, jer jeste 49%, kao što vi sami kažete. Kada govorite o prihodima od taksi, oni su od dva do pet dolara na hiljadu metara kubnih na 100 kilometara. Dakle, veliki je taj raspon, između 369 miliona dolara u ukupnom nekom iznosu. Sada je stvar pregovora. Sada je stvar i nas kako ćemo sesti i pregovarati da Srbija kao država dobije što više može. Sa naše strane mi ćemo se u tom smislu maksimalno potruditi, a to i sada, između ostalog, radimo. Još nekoliko stvari koje ste pomenuli vezano za eksploataciju nafte i gasa. Istraživanje na naftu i gas kod "Gasprom Njefta" traje, odnosno to pravo traje do 2015. godine. Po novom Zakonu o rudarstvu znate da i ono što su sada eksploatisali Vlada svakako mora da im poveri da to rade. To je jedna od stvari za koju mislim da je značajna. Kada govorite o vrednosti samog projekta, generalni projekat podrazumeva mogućnosti odstupanja, koje su poprilično visoke, plus–minus 20%, što znači da do samog kraja ne možemo tačno sa sigurnošću da kažemo kolika će biti ta vrednost. Verujem da je nekoliko stvari za nas u ovom smislu značajno, kada govorimo konkretno baš o "Južnom toku", a to je da se maksimalno potrudimo da upravo ti pregovori oko tranzitnih taksi, oko otpočinjanja izgradnje budu sa naše strane urađeni na najvaljaniji način.Ne kažem kako su bili rađeni prethodni pregovori, rezultat je ovo što ste i vi sami sve rekli, ali sada je na nama da sve što možemo da ispravimo zaista istinski i uradimo. Nadam se da sam vam odgovorila na sva pitanja. Hvala.
Narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospođo ministre, dame i gospodo narodni poslanici, SPO i DHSS smatraju da kod donošenja zakona o "Južnom toku", kako se on kolokvijalno naziva, mi treba da vodimo računa i o interesima države, ali i o interesima građana, pre svega građana kroz čije će katastarske parcele ili preko mesta gde se nalazi njihova kuća, imovina, garaža, pomoćni objekti, da vodimo paralelno računa i podjednako da vodimo računa o interesima i jedne i druge strane. To je u duhu onoga što je i gospodin Balint Pastor pričao, u pogledu međudržavnog sporazuma koji je već završen i odrađen. Verovatno će vreme pokazati da je Ruska Federacija, rukovodeći se svojim interesima i svojim ekonomskim interesima, odlično vodila računa o svojim interesima, kao jedna velika i ozbiljna država, i da smo mi manje vodili računa o našim ekonomskim interesima. Zbog toga tada i neke članice vladajuće koalicije nisu glasale za taj sporazum, smatrajući da je u startu država Srbija, i kod procene vrednosti NIS-a i kod zaključenja tog sporazuma, oštećena i da će u budućnosti zbog toga trpeti štetu. Ako je to tako, a postoje veliki indikatori da jeste, to treba da bude jedan od putokaza i ovoj Vladi u budućnosti da svaka država, bez obzira da li nam bila prijateljski nastrojena, da li postoje jake istorijske, kulturne i svakojake druge veze, kao što postoje sa Ruskom Federacijom, ipak kod vođenja ekonomske politike, a i svake druge vrste politike, pre svega se rukovodi vlastitim interesima. Ono što je za SPO i DHSS bitno kod Zakona o "Južnom toku",to je da ćemo mi sigurno podržati ovaj zakon. Apsolutno smo svesni činjenice šta znači energetska stabilnost za našu republiku, šta znači milijardu i šesto miliona investicija, šta znači otvaranje novih radnih mesta, šta znači naplaćivanje tranzitne takse kroz Republiku Srbiju, šta znači dobijanje ekonomske koristi, pre svega od ljudi koji će biti zaposleni tamo, od izvođača radova, podizvođača radova itd. Međutim, naravno, samim tim se nameću i neka pitanja i mi želimo, pre svega kod rasprave o amandmanima, da vodimo računa o onome što nam se čini da je zbog nametnute atmosfere da je bitna energetska stabilnost možda u drugom planu ili u podređenom planu, kao što je kod zaključenja energetskog sporazuma sa Ruskom Federacijom napravljena takva atmosfera, da ćemo pored te ekonomske koristi, mi imati i neke političke koristi, pre svega što se tiče statusa KiM. U tom delu stav Ruske Federacije je nepromenjen. I ova Vlada u velikoj meri prihvata realnost koja je u popriličnoj meri izmenjena, odnosno izmenjen je stav Vlade u pogledu stava Vlade 2008. godine, ali mislim u pozitivnom smislu, da pre svega premijer Ivica Dačić i celokupna Vlada prihvataju realnost. Realnost je takva kakva je. Mi ne volimo što je ona takva, ali ako sami sebe dovodite u zabludu i održavate u zabludi, onda ćete i sami snositi štetne posledice vlastite zablude. Zbog čega mi smatramo da treba mnogo više voditi računa pre svega o građanima, vlasnicima parcela, imanja preko kojih će proći gasovod "Južni tok"? Po našoj proceni, mnogo toga se prepušta na savest preduzeću "Južni tok". Razumemo apsolutno potrebu da određene odredbe Zakona o eksproprijaciji ne važe, da se vodi skraćeni upravni postupak jer i sva ranija iskustva sa sličnim investicijama pokazuju da i građani kod sličnih investicija vide šansu da svoju nepokretnost prodaju za mnogo veću cenu, da vode dugotrajne sudske sporove, a samim tim onemogućavaju sprovođenje investicija, a imamo i slučajeva kada je napravljena trasa autoputa ka Požegi, da su građani čak počeli na trasama da grade kuće, u veri da će ta kuća, kada započne izgradnja, koštati mnogo više od tržišne cene i da će se na taj način obogatiti. Sigurno je da u potpunosti imamo razumevanje i za skraćeni postupak, za ubrzani postupak i za to da određene odredbe Zakona o eksproprijaciji neće važiti. Međutim, ono što se nameće kao ozbiljno pitanje, to je ako se kaže da društvo "Južni tok" ulazi u posed sedam dana od dana donošenja rešenja o eksproprijaciji, onda je to loša odredba. Ne kaže se – sedam dana od dana uručenja vlasniku eksproprisane nepokretnosti rešenja jer rešenje može biti doneto neuručeno vlasniku nepokretnosti. Vlasnik nepokretnosti neće znati da je takvo rešenje doneto i jednostavno će se jednog dana pojaviti mašine koje će u najtrivijalnijem slučaju prokopavati posed, ali u onim složenijim slučajevima možda rušiti kuću, stambene prostore, garaže i sve pomoćne objekte jednog domaćinstva. Čini nam se da nije u dovoljnoj meri država dala garancije šta ako se ne izvrši isplata od strane preduzeća "Južni tok" i čini nam se da je u tom delu preduzeće "Južni tok" privilegovano u odnosu na ostale investitore, a recimo i kod plaćanja određenih taksi jer postoji obaveza svih državnih organa da izdaju sve potrebne akte preduzeću "Južni tok", a preduzeću "Južni tok" se prepušta da ono kasnije plati sve potrebne takse, što nije slučaj ni kod jednog građanina ni u jednom postupku. Vi ne možete uzeti neku potvrdu, dozvolu ili bilo šta od državnih organa, a da prethodno ne platite određenu taksu. Mi nismo u Predlogu zakona upoznati, on ima opisni tekstualni deo, ali mi smo to mogli da saznamo iz medija, sa interneta itd, o samoj vrednosti investicija, ali nemamo potvrdu da su obezbeđena sva potrebna sredstva za isplatu eksproprisanih nepokretnosti. Ne sumnjamo da su ona obezbeđena, ali smatramo da je to trebalo navesti i smatramo da, ako je u pitanju jedan ozbiljan, pre svega to se doživljava kao državni projekat, bez obzira što je to projekat kompanije, pošto je od državnog interesa, država u tom smislu bi trebalo da da određene garancije. Zatim, kod skraćenih rokova, kažem, uz puno razumevanje za njihovo postojanje i opravdanost, čini nam se da nisu precizno regulisani svi rokovi i mi smo u tom delu podneli određene amandmane, u želji da te rokove preciziramo. Ako vodimo računa o državnim interesima, a želimo da budemo članica EU, u EU, pored institucija i ozbiljne države i njihovog besprekornog funkcionisanja, na prvom mestu je i na pijedestalu i građanin i njegova ljudska prava i najkorektniji mogući odnos države prema građaninu. Smatramo, pošto će sigurno gasovod "Južni tok", pošto prolazi kroz 10 hiljada katastarskih parcela, sigurno je da će se naići na nalazišta arheološkog, pre svega, blaga, da i u ovoj komisiji koju će organizovati "Južni tok" potrebno da bude neko od arheologa jer možemo kod investicija naneti i štetu kulturnom i istorijskom blagu naše zemlje, što mislimo da nikom nije od interesa. Videli smo i amandmane ostalih poslaničkih grupa. Mislim da je razumevanje za ovu problematiku kod svih poslaničkih grupa apsolutno potpuno, da su svi ovom projektu pristupili na ozbiljan i odgovoran način. Tako je uradila i naša poslanička grupa. Kažem, u pogledu tog sporazuma koji je već zaključen 2008. godine, čini mi se da je već sada jasno da mi tu nismo bili najbolji pregovarači. Ali, u datoj atmosferi je bilo pre svega politički jako teško biti protiv tog sporazuma, a u ekonomskom smislu mislim da je to sada svima jasno i da je gospođa ministar potvrdila da smo mi i u odnosu na susedne zemlje napravili najnepovoljniji sporazum, što znači da ekonomski nismo pregovarali. U želji, da kažem, da napravimo nešto dobro za državu, ali da to ne bude na štetu jednog jedinog građanina, mi ćemo u načelu podržati ovaj predlog zakona, a u raspravi u načelu i u pojedinostima daćemo sve sa naše strane da finalni tekst zakona bude u interesu i države i svakog građanina pojedinačno. Hvala.
Reč ima ministarka Zorana Mihajlović.
Da pokušam da vas nekako razuverim. Imajući u vidu, šta ste sve rekli vezano za sam Nacrt zakona, a samim tim da razuverim i građane Srbije da mogu da budu oštećeni jer upravo ovaj nacrt zakona pravimo, naravno, ne samo što želimo da brzo stvorimo uslove da se gradi Južni tok, ali isto tako da pod budnim okom države i naravno opština, niko ne bude oštećen. Dakle, naš interes nije da građani Srbije budu oštećeni i to se svakako neće ni desiti. Visina nadoknada će se određivati prema poreskoj upravi i opština će sprovoditi takve stvari. Dodatno, kao što znate, mi ni jednu taksu nismo ukinuli. Ono što mislim da jeste važno, što se pokazalo da komercijalni ugovori prosto ne bi mogli da se naprave, nikada se ne bi završila ta eksproprijacija u tom smislu. Ali, ono što podaci takođe pokazuju, a to je da će predmet eksproprijacije biti površina od negde 34.385 hektara, da će direktno ići oko 45, a da će u stvari sa tim principom službenosti biti negde oko 8.200 hektara. Prema tome, mislim da ovaj zakon mora da se napravi. Da vam kažem, nismo mi jedina zemlja koja je napravila ovakav zakon, dakle, i sve druge države kroz koje treba da prođe Južni tok su napravile sličan zakon, upravo iz istih razloga. Dakle, da se stvore uslovi i da to ide mnogo brže nego što bi išlo nekim normalnim putem. Jedna stvar koja mislim da je takođe značajna, a to je kada ste pominjali arheološka nalazišta itd. U prostornom planu je sve to zabeleženo. Inače, podaci govore da negde oko 90% do 95% sve ide kroz njive i atare, dakle najmanje ima tih objekata. Ono što je još važno, a to je da onog trenutka kada se bude usvojio zakon odmah se kreće u sprovođenje ovog zakona upravo da ne bismo imali razne situacije u eksproprijacijama koje se de fakto u Srbiji dešavaju prethodnih godina. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Miroslav Markićević.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovana gospođo ministarka, kolege narodni poslanici i svi građani Srbije koji gledate ovaj prenos, mi iz Nove Srbije, dakle poslanički klub Nova Srbija, verujemo da kada ovakvom tipu zakona koji se nađe na dnevnom redu Skupštine ima manje priče da je to dobro za Srbiju. Dakle, da nema politizacije i da treba da se shvati da je ovaj predlog zakona jedan, hajde da ga nazovem, ekonomski zakon od koga će imati koristi svi građani Srbije i država Srbija. U tom smislu sam i shvatio veoma kratko uvodno izlaganje gospođe ministarke, ali bih ipak rekao nekoliko reči i nekoliko komentara. Drago mi je da nema podeljenosti oko gasnog, energetskog ili kako se već nazivao taj sporazum koji je naša država potpisala 2008. godine, čini mi se u Moskvi, u Kremlju. Vidim, i to mi je posebno drago, odnosno bar mi iz Nove Srbije do sada nismo čuli neke predstavnike nekih poslaničkih grupa da neće glasati, makar u načelu. Dakle, može se polemisati u nedogled o svim aspektima gasnog aranžmana, pa i o Južnom toku, da li je moglo drugačije, da li je moralo baš ovako, ali slaba je vajda od toga. Vreme je da se prione na posao i da se krene u realizaciju ovog gigantskog projekta, a vreme će pokazati ko je bio u pravu, protivnici ili pristalice ovog međudržavnog sporazuma. Jedan od kolega je rekao da bi voleo da Srbija ima udeo u tome 50%, a mislim da ste to i vi rekli, najiskrenije bih voleo da vam kažem, da smo imali 60%. Ali, s obzirom da nisam ekonomski stručnjak ali da ipak kao narodni poslanik imam dovoljno saznanja, pa mogu da postavim i ovakvo pitanje – šta je povoljnije, imati 90% u nekoj firmi koja je očigledno pred stečajem, gubitnika ili imati 49% recimo, kada se radi o NIS, a ovih dana smo, verujem da su to tačni podaci, dobili podatak da ta firma beleži dobit ili zaradu ili kako se to već zove od 49,5 milijardi dinara, to je skoro 500 miliona evra. Dakle, govoreći o ovom predlogu zakona poslanička grupa Nove Srbije smatra da predloženi zakon predstavlja konkretan korak napred u pravcu stvaranja pravnog okvira za početak realizacije, izgradnje ovog magistralnog gasovoda kroz našu zemlju i zato će u danu za glasanje podržati ovaj zakonski predlog. Uostalom, u ovom visokom domu je i usvojen Zakon o ratifikaciji gasnog aranžmana kojim se Republika Srbija obavezuje da preduzme aktivnosti kojima će olakšati projektovanje, izgradnju i korišćenje Južnog toka, a nesporna je i ustavna odredba koja propisuje da su ratifikovani međudržavni ugovori sastavni deo pravnog poretka. Mene kao čoveka svi oni koji su učestvovali u pravljenju ovog energetskog aranžmana sa Rusijom su davno uverili da je to dobro i korisno za građane Srbije, ali jedan od kolega, prethodnika diskutanata je pomenuo pojedinca, građanina i njegove interese što nas iz Nove Srbije posebno interesuje. Dakle, radi se o vlasnicima tih 10.000 katastarskih parcela koje će biti otkupljene, narodski rečeno. Analizirajući Predlog ovog zakona mi iz Nove Srbije smo uvereni da će ovi ljudi vlasnici ovih parcela biti ispoštovani, odnosno imajući sve napred navedeno u vidu, kao i činjenicu da se zemljište za izgradnju sistema gasovoda prostire na blizu 10.000 katastarskih parcela, kao i na postojeće zakone koji regulišu ovu oblast, drugog rešenja nije bilo, sem da se donese poseban zakon, dakle, ovaj zakon o kome mi danas diskutujemo koji će utvrditi javne interese za eksproprijaciju i istovremeno propisati postupak koji odiše hitnošću. Ono što je apsolutno najbitnije sa aspekta zaštite prava i interesa vlasnika ekspropisanog zemljišta jeste način utvrđivanja naknade. Naime, i ovim zakonom u članu 16. potvrđuje se da i u ovom postupku eksproprijacije važe odredbe aktuelnog Zakona o eksproprijaciji u smislu utvrđivanja tržišne cene nepokretnosti kao osnova za isplatu naknade. Ovaj postupak se u dosadašnjoj praksi pokazao kao sigurna zaštita vlasnika od samovoljnog postupanja investitora, pa čak kada je i u pitanju nesumnjiv državni interes. Sve ostale odredbe predloženog zakona idu u pravcu stvaranja uslova da se brzo i efikasno rešavaju sve potencijalno spoljne situacije do kojih će sigurno dolaziti u budućnosti uzimajući u obzir veličinu ovog projekta, odnosno dužinu njegove trase. Kada bi sada pitali običnog građanina Srbije šta on očekuje, šta je on shvatio iz medija, iz poruka koje su političari davali, verujte da jedan veliki broj građana ne vidi samo tu energetsku korist, odnosno dobijanje energetske bezbednosti i sigurnosti za Srbiju. Običan čovek očekuje da ćemo dobiti jeftiniji gas, dakle, da nećemo dobijati samo gas preko Mađarske, nego i sa drugog kraka sveta, a čini mi se da je to i u nekim direktivama EU, kada smo čini mi se tamo neke sporazume potpisivali i postali članica energetske zajednice u Evropi, predviđeno je da svaka zemlja ima snabdevanje gasom i energentima na dva načina. Nije zanemarljiv, zaista ne bih želeo da ovo politiziram jer sva diskusija čini mi se da danas ide u dobrom pravcu, nije zanemarljiv ni taj bezbedonosni efekat. Šta kaže običan građanin – gde Rusi spuste crevo neće baš moći neko tek tako da nasrne na tu trasu, a trasa dobrim delom ide i kroz našu zemlju. Dakle, ne bih o tome više da pričam, ali nije ni to zanemarljivo. Naravno, to nije tema ovog zakona, ali ipak sam imao potrebu da to kažem. Radi istorije i stenograma i sajta otvorenog parlamenta gde su sve naše diskusije predstavljene gde građani mogu tamo da pročitaju šta je ko rekao, želim da kažem sledeće. Dakle, 11. decembra 2007. godine, Aleksandar Aleksejev, tadašnji ambasador Ruske Federacije, uručio je predlog energetskog sporazuma državi Srbiji. Dalje, 13. decembra 2007. godine, Srbija je oformila radnu grupu za pregovore, 22. januara 2008. godine, Vlada Srbije je donela odluku da se potpiše energetski sporazum sa Ruskom Federacijom. Dalje, 25. januara 2008. godine, Velimir Ilić, tadašnji ministar infrastrukture u ime Srbije, potpisao je naftno-gasni aranžman, a potpisivanjem su prisustvovali i tadašnji predsednik Srbije i tadašnji premijer Srbije. Da se zna, kako narod kaže, posebno mi je drago, govoreći u ime poslanika Nove Srbije, da danas nemamo političkih podela oko ovoga predloga zakona, kao jednog zakona kojim se implementira energetski sporazum sa Ruskom Federacijom, a to govori da na neki način i politička scena kod nas sazreva i da svi, bez obzira, treba da prihvatimo one predloge zakona koji su korisni za našu državu, za sve građane Srbije. Poštovana gospođo ministar, sa zadovoljstvom kažem da će poslanici Nove Srbije u danu za glasanje podržati ovaj vaš zakonski predlog.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović.
Hvala lepo na vašoj diskusiji. Samo nekoliko stvari moram zbog građana Srbije, a to je pitanje naknada, odmah da kažem da od svih ovih hektara koje sam ja prethodno pominjala, pravo na eksproprijaciju, naknada baš za eksproprijaciju, ide na ono što se zove gde će biti "Južni tok", odnosno gde će biti gasovod nadzemni napravljen, a to je 45 hektara. Sve drugo jeste u stvari podzemno i tu će svakako država da plati to što mi nekome nešto urušavamo, to njegovo zemljište, jer na tom zemljištu kako je već određeno, u jednom delu će moći da se seje i da se radi, a u drugom će moći da se sadi drveće, a u trećem možda neće moći da se grade objekti. Sve je tačno određeno i niko od građana Srbije neće biti oštećen ovakvim nacrtom zakona. Još jednom da podsetim, bez obzira što ćemo govoriti, sve ovo vreme i o energetskom sporazumu, o procentima i učešću, tranzitnim taksama, ali ovaj zakon jeste tehnički zakon.
Reč ima Vera Paunović.
Poštovani predsedniče, poštovana gospođo ministarko i ostali članovi Vlade, poštovane kolege narodni poslanici. Južni tok verovatno je najveći projekat u izgradnji naše infrastrukture u poslednjih 10-ak godina, a možda i više. Srbija će kroz 416 kilometara gasovoda na njenoj teritoriji dobiti na strateškom planu, kao vrlo značajno dvorište tog bitnog energenta. Pored otvaranja novih radnih mesta, koja se podrazumevaju i idu uz ovaj gasovod, mi dobijamo brojne druge neposredne i posredne koristi, kao što je trajno snabdevanje gasom svojih energetskih potreba, pravo na naplatu taksi za tranzit gasa preko naše teritorije, a samim tim ostajemo i zanimljivija i privlačnija destinacija za strane investitore. Veličina i značaj ovakvog projekta podrazumevaju da se on ne može sagraditi u relativno kratkom vremenu, kao i da se sve pripreme za njegovu dugogodišnju izgradnju moraju biti brižljivo izvedene, kako ne bih bilo nepotrebnih zastoja u izgradnji. To je cilj donošenja ovog zakona. Ovim zakonom biće uređen poseban postupak eksproprijacije i nepokretnosti koja će se naći na putu trase budućeg gasovoda. Ta trasa obuhvata pojas širine 600 metara, celom dužinom gasovoda, što znači da ovaj pojas obuhvata preko 34 hiljade hektara na teritoriji 10 gradova i 22 opštine. Činjenica da se na njemu nalazi oko 10 hiljada katastarskih parcela, odmah nam stavlja do znanja pred kakvim poslom se nalaze službe nadležne za rešavanje problema svojinskih odnosa na tom zemljištu. U tom smislu, ispravna je namera zakonodavca da se ovaj postupak maksimalno ubrza, tako što će se ovim zakonom propisati poseban postupak eksproprijacije. Nosilac ovog posla biće društvo sa ograničenom odgovornošću "Južni tok" sa sedištem u Novom Sadu, koja se nalaze, 51% u Ruskom, a 49% u srpskom vlasništvu. Ovo društvo dobiće brojne nadležnosti u postupku eksproprijacije, a glavno će biti vezano za predlaganje nepokretnosti na kojima će se izvršiti postupak potpune eksproprijacije, privremenog zauzimanja ili sticanja prava službenosti. Sam upravni postupak kojim će biti donošena ova rešenja, biće maksimalno pojednostavljen, tako što se predlog neće dostavljati u suprotnoj strani, a rešenje će se donositi bez saslušanja stranaka u postupku. Rok za donošenje rešenja biće osam dana. Takođe, bitna odredba je i ona vezana za član 12 gde se navodi da će se ekspropisano zemljište automatski bez postupka prenamene smatrati građevinskim zemljištem, čime će se takođe uštedeti na vremenu potrebnom za postupak prenamene. Možda se nekome čini da se ovakvim predloženim zakonskim rešenjima upravni postupak koji će biti primenjen, prilično ubrzava, da se tu gubi potrebna pravna sigurnost, ali sa druge strane, moramo imati na umu vrednost i važnost ovakvog projekta, kao i to da trasa gasovoda uglavnom prolazi dalje, od naseljenih mesta i da će eksproprijacijom najmanje biti pogođeni stambeni privredni objekti. U svakom slučaju, ostaje zakonska obaveza da se za ekspropisane nepokretnosti isplati pravična novčana naknada po tržišnim cenama, a nadam se da će državni organi učiniti sve da eventualni propusti u postupku budu svedeni na minimum. Lično mislim da ni jedan razlog i bilo koji problem nije nerešiv naspram koristi koju će naša zemlja imati nakon ovog projekta i zato će poslanička grupa PUPS kao i do sada podržati sve zakone koji donose dobro svim građanima. Sa velikim zadovoljstvom, i ovaj o izgradnji gasovoda "Južni tok" kroz našu zemlju. Hvala.
Reč ima Olena Papuga.
Gospođo ministar, LSV je po ko zna koji put u nedoumici i razmišlja o tome kako će taj sporazum sa Rusijom koji se stvarno favorizuje u poslednjih nekoliko godina, izgledati i šta će doneti Srbiji, a prvenstveno Vojvodini. Imamo negativna iskustva koju je donela prodaja NIS-a. Znamo kako se otplatio NIS i sa koliko novaca se na neki način poklonio Ruskoj Federaciji i prema ovom sporazumu koji se potpisuje i prema svim radovima i investicijama, koje će biti unešene Republici Srbiji u vezi "Južnog toka", smo u velikoj nedoumici. Razmišljamo o tome zašto se favorizuje samo jedna država pod takvim uslovima i zašto stvarno u poslednje vreme dolaze samo investicije iz Rusije. Dakle, četiri godine posle 24. decembra 2008. godine, kada je potpisan sporazum o kupoprodaji NIS-a, i dokumenti o izgradnji gasovoda "Južni tok" i skladište gasa u Banatskom Dvoru, Rusija ima puno razloga da bude zadovoljna sa poslom koji je napravila sa našom državom. Svakako joj je jako važno svako strateško partnerstvo sa Srbijom. Partnerstvo bi trebalo da se tiče produbljavanja, u usavršavanju rusko - srpskih veza u svim principima i nastavka zajedničkog rada na projektima saradnje, pre svega u energetici i investicijama. Kada uzmemo u obzir ranija iskustva u saradnji sa Rusijom, nameće se samo jedno pitanje, šta Srbija i Vojvodina treba da očekuju od najavljenih sporazuma i koliko će nas to koštati? Ono čemu bih ja dala najveće zamerke, tom sporazumu je to da je Srbija jedina zemlja u regionu koja je sa Gaspromom formirala zajedničko preduzeće za izgradnju, "Južnog toka", a to se nije desilo ni sa jednom drugom državom i to po principu 49:51 u korist Ruske Federacije. U nekim drugim zemljama, u Austriji, Sloveniji, Bugarskoj, Mađarskoj, Grčkoj i Italiji, taj odnos je pola – pola, 50:50. Srbija se, ni u jednom mediju nismo mogli da pročitamo da se borila za taj neki drugačiji procenat, što je najverovatnije Rusija iskoristila. Tu možemo samo da pripišemo da se to desilo, taj odnos 49 prema 51, da se desio zbog tih naših, navedimo, bratskih odnosa prema Rusiji. Na to su eksperti više puta upozoravali, ali dogovor je napravljen da bude takav. Hoću stvarno da izrazim tu nedoumicu, da li Srbija zbog tih nekih bratskih odnosa stvarno potpisuje razno-razne kredite, razno-razne sporazume, na možda svoju vlastitu štetu.
Hvala. Reč ima ministar, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Na samom početku, kada se pitate zašto su procenti takvi ili ovakvi i pošto ste celu svoju diskusiju okrenuli isključivo i samo ka sporazumu, iako je danas tema nacrt zakona, odnosno predlog zakona, to je rekla bih pitanje prethodne Vlade, zašto je procenat takav kakav jeste? Ono što ja mogu da kažem vezano za ovaj nacrt zakona koji je danas tema, jeste da Srbiji svakako treba drugi pravac dotoka gasa. To sam govorila i pre 10 godina i sada, zato što ako zemlja želi da se gasifikuje i ako je zemlja Srbija, kao što je već imamo, imamo i nacionalni plan gasifikacije, iako smo se okrenuli ka tom energentu koji svakako jeste i ekološki i energetski efikasniji u odnosu na ono što mi imamo, onda je velika šteta da imamo samo jedan pravac dotoka gasa, pogotovo što smo mi zaista mali potrošači u odnosu na neke druge velike potrošače. U tom smislu, drugi pravac dotoka gasa koji se zove Južni tok, koji jeste međunarodni projekat, nama svakako znači, kao što će nam značiti i to što smo potpisali Memorandum o izgradnji još jednog gasovoda Niš – Dimitrovgrad, kroz koji će teći jedan drugi gas, možda azerbejdžanski ili neki drugi, ali svakako ćemo imati diverzifikaciju dobavljača. Dakle, to je za Srbiju značajno sa stanovišta njene gasne politike. Drugo, za svaku državu, nevezano da li je to Srbija ili bilo koja druga država, kada prolazi određeni međunarodni gasovod kao što je ovakav, a ovo je međunarodni gasovod, to svakako obezbeđuje i druge vrste stabilnosti, tako da sa stanovišta Južnog toka, on je Srbiji svakako potreban. U nekom prethodnom periodu, pre dosta godina, razgovaralo se o još jednom gasovodu koji se zvao Nabuko. Na kraju se ispostavilo, da li zbog ekonomske krize, da li zbog svega što se dešavalo u Evropi, itd, od tog gasovoda nema ništa. Onaj gasovod koji sada već de fakto znamo da će se graditi, biće Južni tok. Kada govorite - zašto se favorizuje neka država? Ako vi to zovete favorizovanje trenutno kada govorimo o Južnom toku – da, zato što oni grade Južni tok. Da se malo našalim, ali ukoliko Grčka krene da gradi Južni tok, pa mislim "favorizovaćemo i Grčku". Kada govorimo o Južnom toku, on je definitivno potreban. Kada govorimo o prethodnom periodu, a to je od 2008. godine pa nadalje, kako se pregovaralo, ko je pregovaralo, da li ovako ili onako, to je pitanje za one koji su prethodno činili Vladu ili vlade i koji su pregovarali na taj način da Srbija jeste, tako je, ima 49%. Ono što ja sada kažem, to je da kroz razgovore o tranzitnim taksama i o svemu onome što možda može da se uradi, treba maksimalno da insistiramo na tome da Srbija ima bolji status. To će ovo ministarstvo sigurno raditi. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Olena Papuga, replika. Izvolite.
Niste me odjavili, nisam se prijavila.
Ovde je bilo vaše ime. Dobro. Reč ima narodni poslanik Petar Petrović. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospođo ministarka, odmah na početku želim da istaknem da će poslanička grupa Jedinstvene Srbije podržati predlog ovog zakona, kao što je u ranijem periodu i podržavala sporazume koji su doneti kao preteča za donošenje ovog zakona. Zašto ćemo podržati ovaj zakon i zašto smo podržali ranije sporazume? Razlog je vrlo prost i jednostavan. Mi iz Jedinstvene Srbije smatramo da će izgradnjom ovog sistema za transport prirodnog gasa Južni tok, dobiti svi građani Srbije i država Srbija kao celina. Ne volim da slušam ovde razne priče, da se postavljaju pitanja po sistemu – šta će dobiti Srbija i Vojvodina? Mogu da postavim pitanje - šta će dobiti Srbija, Šumadija i Pomoravlje, pa će neko mene posle pitati - a šta će dobiti Srbija i južna Srbija, itd? Ovde dobija cela država Srbija i dobijaju svi građani Srbije. Izgradnjom ovog međunarodnog transportnog sistema za transport prirodnog gasa, Srbija ulazi u krug zemalja koje će na određeni način biti i zaštićene u pogledu transporta prirodnog gasa. S druge strane, siguran sam da ćemo imati finansijske koristi, jer se plaća transport gasa koji će ići kroz državu Srbiju, pa će i budžet Republike Srbije biti puniji, a da na taj način će i svi građani osetiti posrednu ili neposrednu korist od transporta, odnosno posle završetka izgradnje ovog sistema za transport prirodnog gasa. Ono što nama iz Jedinstvene Srbije, pomalo da kažem, stvara dilemu, to nije neka velika dilema, to jeste samo u članu 10. stav 3, gde se govori da društvo može dostaviti rešenje o eksproprijaciji, bez dostavljanja dokaza da je obezbedilo novčana sredstva u visini tržišne vrednosti nepokretnosti. To govorim iz razloga što smo u nekim ranijim periodima imali slučajeva da se izvrši potpuna ili delimična ili privremena eksproprijacija, da se dostave neki dokazi, čak se dostave dokazi da su obezbeđena novčana sredstva za naknadu pričinjene štete ili za potpunu eksproprijaciju za isplatu tržišne vrednosti, a da se nekada uopšte i ne isplati ili se isplati u nekim zanemarljivim iznosima. Zato, mislim da treba voditi računa da društvo ipak obezbedi sigurna novčana sredstva, kojima će isplatiti one kojima je izvršena potpuna ili delimična eksproprijacija. Naročito ovo treba imati u vidu da se tu radi o eksproprijaciji ili zemljišta, ili možda čak i nekih nekretnina i da ljudi ostaju, ili ostaće bez svoje očevine, dedovine, itd. i da ipak treba da budu novčano satisfikovani i isplaćeni za to što im bude oduzeto. Međutim, to sigurno ne sme da bude i neće biti prepreka da izgradnja transportnog sistema za transport prirodnog gasa Južni tok ide svojim nesmetanim tokom. Ne treba da, zato što imamo antagonizam prema nekim zemljama iz ranijeg perioda, u konkretnom slučaju prema Rusiji, neki u ovoj sali barem imaju, da stavljamo to kao primedbu zašto se ovo radi sa Rusima, a ne radi se sa nekim drugima? Radili smo nekada sa nekim drugima, pa smo sa njima bili prijatelji 50 i više godina unazad, pa smo dobili NATO bombe po glavi. Prema tome, ne treba to gledati tako istorijski, nego treba gledati u budućnost i gledati šta to Srbija ima koristi i šta će naša deca i naši unuci posle izgradnje ovog sistema imati od toga. Da zaključim, da ne ponavljam ono što su i prethodnici rekli. Još jednom, budite sigurni i ubeđeni da će poslanička grupa Jedinstvene Srbije uvek glasati za svaki predlog zakona za koji ona proceni i smatra da će biti od koristi i za dobrobit svih građana države Srbije. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala. Samo za ovaj deo koji ste komentarisali oko člana 10. Dakle, pri rešenju eksproprijaciji se već polaže depozit ili neki drugi instrument plaćanja, odnosno garancija da se ima novca, tako da bi ovo bilo praktično dvostruko, na dva mesta stavljanje, samo iz tog razloga, to i nije u članu 10. Niko neće ostati ni bez dedovine i očevine, tačnije, 45 hektara će biti oduzeto zbog toga što je u pitanju nadzemni, a sve drugo će biti nadoknađeno zbog toga što to zemljište svakako, neće imati taj kvalitet koji ima sada kada tog gasovoda nema. Slažem se sa vama, to je dobro za Srbiju da ima drugi pravac i u tom smislu jeste ovaj nacrt zakona.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Judita Popović. Izvolite.
Hvala gospodine predsedniče. Poštovana gospođo ministarko, poštovani predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici samo da bude jasno LDP podržava svaku investiciju i podržavamo svaki napor države u smislu da da poleta i zamaha razvoju ekonomije i privrede. I te kako je potrebno ovoj državi da se smanji ta nezaposlenost jer svaki treći građanin ove države je nezaposlen. Mislim da tu nema dilema oko toga da li treba podržavati određene pravne poslove koji imaju te ambicije da postižu te pozitivne efekte investicija stranih ili domaćih, svejedno. U toku današnje rasprave dosta toga smo slušali o tom naftno-gasnom sporazumu iz 2008. godine i očigledno da su svi poslanici shvatili da se ovde u stvari radi o jednom pravnom poslu koji je započet 2008. godine. Taj naftno-gasni sporazum predstavlja jedan kišobran za oba ta posla i u pogledu prodaje NIS-a i u pogledu izgradnje ovog gasovoda "Južni tok". Kada analiziramo jedan i drugi segment ovog naftno-gasnog sporazuma koji je dignut na međunarodni nivo odnosno na nivo međunarodnog sporazuma, koji daje automatski prioritet tom sporazumu ostalim pozitivnim propisima u ovoj državi, onda možemo da uočimo jednu bitnu činjenicu, jer već imamo iskustva kako u stvari funkcioniše onaj prvi segment tog sporazuma. Prvo, svima je jasno da ta privatizacija NIS-a je faktički bila prodaja NIS-a jednoj stranoj državnoj kompaniji i to prodaja većinskog dela tog NIS-a. Svima je jasno i to je notorna činjenica da je NIS prodat za daleko nižu cenu od one cene koja je treba da se postigne. Međutim, s obzirom da tendera nije bilo nismo imali ni jasne pokazatelje koliko bi možda neko drugi ponudio za kupovinu tog NIS-a. Taj tender se faktički izbegao na taj način što se napravio taj međunarodni naftno-gasni sporazum. Jasno je i to da je utvrđena ta naftna renta od 3%, bezobrazno niska naftna renta. Ona je i dalje aktuelna i mislim da su se svi poslanici koji su danas govorili o prodaji NIS-a ili o tom sporazumu jasno izjasnili i odredili prema toj niskoj naftnoj renti. Ta naftna renta je predviđena da se plaća 30 godina. Međutim, kada pogledamo suštinu stvari otprilike za jedno 10 do 15 godina više nećemo imati nafte koja može da se crpi pod nekim optimalnim uslovima, s obzirom da se trenutno nafta isisava u vrednosti i u tempu od 650 miliona dolara godišnje. Kada uporedimo cenu NIS-a po kojoj je prodat i vrednost nafte koja se godišnje iscrpi, onda možemo videti kakav posao je napravljen prodajom NIS-a. To vam dovoljno govori o činjenici da li je naftno-gasni sporazum pozitivan po interese Srbije. Pedeset posto tog posla je urađen i odrađen tako kako je odrađen, a prilično su negativni efekti tog ugovora. Dodala bih i monopol koji NIS ima za istraživanje nafte i gasa. Gospođo ministarko, taj monopol je predviđen da traje do 2020. godine. Trenutno u užoj Srbiji je do 2020. godine, u Vojvodini je do 2015. godine, s tim da je već podnet zahtev da se taj monopol produži i u Vojvodini do 2020. godine. Dakle, tako stoje stvari što se tiče prodaje NIS-a. To moramo da istaknemo kako bismo mogli da nastavimo razgovor o ovom gasovodu "Južni tok". Nekoliko puta je najavljeno da će se započeti izgradnja gasovoda, pa je onda odloženo i faktički još uvek nismo započeli sa tom izgradnjom. Napominjem da je naftno-gasni sporazum zaključen 2008. godine. Dakle, ovo je peta godina od kada postoji mogućnost da se neki poslovi završe koji bi omogućili dalje radove na gasovodu. Onda u parlament stiže ovakav predlog zakona da se utvrdi javni interes i posebni postupci u postupku eksproprijacije zemljišta kada se govori o "Južnom toku". Nije dovoljno to što je predviđeno da bude u hitnom postupku, nego je predviđeno da zakon stupina snagu odmah sledećeg dana, kada se objavi u "Službenom glasniku". Sada je na dnevnom redu jedna velika hitnost u vezi ovog "Južnog toka". Da vam kažem samo nekoliko činjenica o "Gaspromu" većinskom vlasniku ovog društva koji čine većinski ruski vlasnici i manjinski srpski vlasnik, odnosno "Srbijagas". "Gasprom" je u toku prošle godine ostvario manji profit za 23% od onoga što je planirano i ono što je ostvareno prethodne godine. U toku prošle godine je skinut sa liste 20 najvećih korporacija sveta. U međuvremenu se smanjuje cena gasa, tako da se predviđa da cena gasa do 2015. godine se kreće oko 366 dolara po 1.000 kubnih metara, iako je prethodno predviđeno od strane ruskog partnera da će cena gasa daleko sporije da pada. Za 2012. godinu je predviđeno da cena bude često 39 dolara a do 2015. godine 393 dolara po 1.000 kubnih metara. Tu se pojavljuju neke pukotine u pogledu snage, u pogledu izvodljivosti celog ovog posla oko izgradnje gasovoda "Južni tok". Nije to baš povoljno u toj meri kao što se predstavlja građanima Srbije. Na početku sam istakla da smo mi za investicije, za energetsku stabilnost i tu nema dileme. Međutim, kada pogledamo ovaj predlog zakona nekoliko činjenica postaju veoma jasne. Jedna od tih stvari je to da vi predviđate posebni postupak za eksproprijaciju, predviđate posebna pravila za postupanje u upravnim postupcima, a ujedno predviđate i pravila za postupanje organa prilikom određivanja načina plaćanja naknada i taksi u tim upravnim postupcima. Ovo sve stoji u članu 1. Kada prelistate ovaj predlogzakona onda vam postaje jasno da postoje posebni postupci i posebna pravila u upravnom postupku kada se govori o eksproprijaciji. Međutim, osim ovog člana 10. stava 3. koji takođe predviđa jednu prilično čudnu situaciju, kada se govori o naknadi, odnosno obezbeđivanju novčanih sredstava za vlasnike nekretnina, faktički imate situaciju da zakon reguliše način eksproprijacije na najbrži mogući način, favorizujući korisnika eksproprijacije, a da se pri tom gubi iz vida interes onog vlasnika nekretnine, čija nekretnina je predmet eksproprijacije. Dakle, jako je bitno da se javnosti kaže da se postupak eksproprijacije radi na taj način i sprovodi u upravnom postupku, da se ne šalje prethodno na izjašnjavanje vlasniku nekretnine predlog za eksproprijaciju, da se ne saslušava korisnik eksproprijacije, odnosno vlasnik nekretnina, ne saslušavaju se stranke u upravnom postupku, da se rešenje donosi da izvršenje tog rešenja ne odlaže izvršenje i da uopšte korisnik eksproprijacije nije dužan da pokaže da je spremio novčana sredstva u visini tržišne vrednosti nekretnina koja se eksproprišu. Dakle, imate situaciju, gde sa jedne strane korisnik eksproprijacije ima svu moguću pomoć i favorizaciju od strane države i imate građanina pokornog koji ne mora ni da zna da mu je nekretnina u postupku eksproprijacije, koji ne mora ni da učestvuje, koji ne mora da dobije naknadu u visini tržišne vrednosti te nekretnine, koji samo u jednom momentu nakon sprovođenja tog blic postupka eksproprijacije, dolazi u situaciju da mu se oduzima čak i posed nekretnine, koja nije isplaćena po nekim tržišnim uslovima. Dakle, s jedne strane imamo maksimalno skraćeni postupak, koji je regulisan jednim lex specialisom, jer ovo jeste lex specialis i to ozbiljno političke prirode i imamo postupak naknade koji će se prolongirati i ostaviti nekim budućim sudskim postupcima, pa će onda taj građanin, odnosno vlasnik nekretnina moći da se nauživa silnih ročišta i ustvari, da bude učesnik u ovom reformisanom pravosuđu. Prema tome, vi isplatu prolongirate na jedan duži vremenski period, kada znamo na koji način funkcionišu sudovi i kako teku ti postupci, kada se traži bilo kakva naknada, pogotovu kada se naknada traži od nekog koji uživa svu moguću državnu podršku. Dakle, ovo je ustvari pravo stanje stvari, kada govorimo o "Južnom toku". Bilo bi jako dobro da javnost bude upoznata sa tim da je od 8 do 10 hiljada parcela izloženo ovakvoj vrsti eksproprijacije. Kada to pomnožite sa brojem vlasnika, kada pomnožite sa brojem porodica koje zavise od tih parcela, vi dobijate jedan zavidan broj onih koji će itekako biti pogođeni ovim lex specialisom. Dakle, ovo je jedan od poslova, govorim o izgradnji gasovoda "Južni tok", koji je sklopljen, vi kažete, u interesu građana Srbije. Međutim, činjenica da je u sklapanju tog pravnog posla učestvovala politička elita ne daje joj za pravo, ni njoj, ali ni aktuelnoj vlasti da na bilo koji način dovede u pitanje osnovna ljudska prava građana Srbije, osnovna ljudska prava u pogledu prava na privatno vlasništvo i ne daje za pravo ni ovoj Vladi da ističući javni interes, a vrlo dobro se sećam kada je taj javni interes unet u formi izmena i dopuna u Zakon o eksproprijaciji i upravo zbog gradnje ovog "Južnog toka" i ne daje za pravo nikome da pravi ovako velike razlike između pravnih poslova koji se sklapaju i realizuju u Srbiji, pogotovo što je i u ovom slučaju većinski vlasnik društva koji je korisnik eksproprijacije strana državna kompanija. Ne možemo stvari da marginalizujemo. Ovde se ne radi o jednoj tehničkoj radnji. Ovde se ne radi o prostom sprovođenju jednog ugovora. Ovde se radi o ozbiljnom ugrožavanju nacionalnog interesa, jer nacionalni interes jeste da postoji pravna sigurnost, a sa sklapanjem ovakvog pravnog posla i donošenjem ovakvog lex specialis teško da možemo da obezbedimo tu vrstu sigurnosti u državi Srbiji.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Ilić.
Poštovana gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, iz dosadašnjih diskusija potpuno je jasno da se radi o jednom vrlo važnom zakonu, odnosno predlogu zakona koji se tiče sigurno najvažnijeg projekta za Srbiju možda u ovom veku, bar do sada i sve što je u vezi "Južnog toka" jeste veliko, jeste mega, uostalom, kao što je to uvek kada se radi o Rusiji. Brojke koje smo čuli govore da se radi o projektu vrednom više od 16 milijardi evra, projektu koji će omogućiti da preko 30 miliona domaćinstava u Evropi bude snabdeveno gasom i strujom putem "Južnog toka". Dužina gasovoda je 2400 kilometara, od čega 925 kilometara ide ispod površine mora. Gradiće se i osam kompresorskih stanica, od kojih dve u Srbiji. Deo koji se odnosi na Srbiju je vredan 1,7 milijardi evra. Dakle, definitivno je najveća investicija u novijoj istoriji, čini mi se, posle Đerdapa. Deonica je duga 420 kilometara. Naša građevinska operativa će biti u prilici, i naravno svi ostali koji budu učestvovali, da zaposli 2000 ljudi i ostvari zaradu između 600 i 800 miliona evra. Srbija će imati prihode od 200 miliona evra itd. Sve ovo što sam naveo govori u prilog tome da je projekat od izuzetnog, pre svega ekonomskog, energetskog, geostrateškog, pa samim tim i političkog značaja. Sve to bi moglo da opravda donošenje jednog ovakvog zakona koji jeste lex specialis i koji suspenduje sigurno deo zakona i deo našeg pravnog sistema, skraćuje rokove, ubrzava procedure, zapravo, omogućava realizaciju jednog ovakvog projekta. Ovaj zakon zamišljam kao jednu metlu koja ide ispred gasovoda, raščišćava teren i omogućava da se ovaj projekat realizuje na način i u roku kako je to predviđeno i to je dobro. Ali, želim ovde da podelim sa vama i jednu zajedničku dilemu, odnosno razmišljanje koje se ne tiče samo "Južnog toka". Šta bi bilo sa "Južnim tokom" da ne donesemo ovakav zakon? U kom bi se roku realizovao da nemamo ovako skraćene i ubrzane procedure? Sigurno da ćemo se složiti da bi to trajalo decenijama ili se možda nikada ne bi realizovalo. To govori o jednom zajedničkom problemu koji imamo svi mi, naročito Vlada, i ove i prethodne, a možda i buduće, da imamo ogromne birokratske barijere, nemamo institucionalne kapacitete. Imamo problema sa korupcijom, sa lokalnim samoupravama, sa katastrom i sa čitavim nizom zakonskih rešenja i procedurama. Ovo je jedna investicija, doduše velika, veoma značajna, aliSrbija očekuje i druge investicije, a druge investicije nemaju ovakav tretman. Još jednom podvlačim, ovaj projekat zavređuje da ima poseban tretman. Postavljam pitanje – šta ćemo uraditi sa nekim drugim investicijama, investitorima? Hoćemo li i njima dati šansu da na ovakav način prevazilaze objektivne barijere i probleme sa kojima se suočavaju? Podsetimo se "Fijata". Da smo imali ovakav tretman za "Fijat" i ta investicija bi se brže realizovala. Imamo najavu investitora iz Emirata, kompaniju "Al Dahra". Da li ona zavređuje možda sličan tretman? Imamo čitav niz drugih investicija koje se najavljuju i nažalost neke koje se dovode u pitanje, neke investitore koji su otišli iz Srbije u nemogućnosti da razreše naše galimatijase, naše birokrate i naše lavirinte da bi se realizovale investicije. Ovaj zakon, odnosno Predlog zakona me je naveo na ovakvo jedno razmišljanje i na ideju da sugerišem Vladi da u saradnji sa pulom stranih investitora pokuša da iznađe rešenje da sa svima onima koji su namerni da investiraju u Srbiju, da zaposle ljude se omogući neka vrsta prioriteta u donošenju rešenja, skraćenju rokova po ovom ili sličnom modelu. Zašto je to važno? Važno je iz prostog razloga jer smo prošle godine imali rekordno nizak priliv stranih investicija. To je svega oko 135 miliona evra. Neki od investitora su odustali od svojih investicija. Neki su ih odložili za neka bolja vremena. Mnogi su se žalili na probleme kojih smo svi svesni, a to su problemi korupcije i birokratije i složenih procedura, nerazumevanja, bilo na nivou lokalnih samouprava, ministarstava ili nekih drugih institucija. Zato želim da iskoristim vaše prisustvo kao člana Vlade da podelim razmišljanje sa vama i da vas pitam – kada će početi radovi, da li imamo najavu konkretnog datuma ili perioda u kome očekujemo početak ovih radova? Takođe, ako se sećam, ovaj zakon koji danas usvajamo smo najavili za kraj prošle godine, zašto je on odložen? Ono što je takođe važno je pitanje, i mene posebno interesuje, jeste definisano u članu 15, ali o tome ćemo razgovarati u pojedinostima, formiranje ovog povremenog radnog tela koje će pratiti realizaciju. Čini mi se da nema dovoljno operativnih funkcija, niti mera koje bi eventualno preduzelo u slučaju da nešto bude dovedeno u pitanje. Još jednom želim da iskoristim vaše prisustvo da čujemo ako je poznat rok – kada počinju radovi i ovo vezano za nadležnosti ovog radnog tela, ako možete da mi pojasnite – šta će osim praćenja realizacije ono moći da preduzme u slučaju da neke stvari ne idu u onom pravcu u kome se očekuje? Na kraju, želim da kažem da neću iskoristiti svo vreme. Poslanička grupa URS podržava donošenje ovakvog predloga zakona i smatra ga opravdanim, uz konstataciju da on zapravo pokazuje svima nama da imamo institucionalnih problema kada su u pitanju kapaciteti za realizaciju ovako velikih projekata i investiranja uopšte i da moramo da učinimo dodatni napor da i drugim investitorima omogućimo lakšu prohodnost i lakšu realizaciju investicija. Svakako da ćemo u Danu za glasanje podržati ovaj zakonski predlog i dati svoj doprinos da se ovako važna investicija realizuje u Srbiji. Hvala.
Ministar Zorana Mihajlović.
Hvala lepo. Vezano za početak radova, početak gradnje "Južnog toka" kroz Srbiju, rekla bih da su možda neke najave bile više simboličkog karaktera. Ono što sada može da se uradi su eventualno temelji za kompresorske stanice. Mislim da je mnogo važnije ono što sada nakon ovog, između ostalog, nacrta zakona, koji verujem da ćemo usvojiti, treba da se uradi je da se urade urbanistički projekti i sve ono što je potrebno po opštinama. U pitanju su 32 opštine. Nije to mali broj. Puno je posla koji treba završiti. Što se tiče samog otpočinjanja radova, Vlada će svakako u narednih 10-ak dana opredeliti sredstva, tako da će biti dovoljno sredstava da se krene sa izgradnjom kompresorskih stanica. Komisija koju ste pominjali, ona je tu da nadzire sam projekat i da bude neka veza između Vlade, opština i samog preduzeća. Hvala.
Dr Nenad Popović.
Poštovani predsedniče, gospođo ministre, kolege poslanici, DSS snažno podržava donošenje ovog zakona. Ovaj zakon proizilazi iz Međudržavnog sporazuma sa Rusijom u oblasti naftne i gasne privrede, koji je potpisan 2008. godine za vreme Vlade dr Vojislava Koštunice. Podržan je u Narodnoj skupštini sa preko 220 glasova "za" narodnih poslanika. Ovaj zakon će omogućiti da počne izgradnja gasovoda "Južni tok" kroz Srbiju, a to znači početak novih investicija i otvaranje novih radnih mesta. Vek uglja i drveta je bio 19. vek, 20. vek je bio vek nafte, a 21. vek je vek gasa. Svuda u svetu je evidentan snažan rast potrebe za energentima. Procene svih analitičara u svetu su takve da će potreba za energentima u narednih 20 godina porasti za 30%. Od toga 50% će biti u zemljama u razvoju, a samo u EU zavisnost od uvoza energenata će porasti do 2030. godine za 20%. Najveća tendencija rasta je zabeležena u proizvodnji, odnosno potrošnji prirodnog gasa koji je ocenjen kao energent budućnosti zbog dve stvari. Jedna je relativno niska cena, a druga ne manje važna je visoka ekologičnost. Gas će 2050. godine ostaviti iza sebe naftu. Često čujemo, pogotovo poslednjih deset godina, kako energiju treba crpiti iz obnovljivih izvora. To je bila tema stotina konferencija. To je bila tema predizbornih govora mnogih političara u svetu, ali zbog svoje nepredvidljivosti i nemogućnosti da se dobiju velike količine energije, ipak se došlo do mišljenja da je gas taj koji će biti glavni energent u 21 veku. Pitanje obnovljivih izvora energije je uvek korisno, ali zbog ekonomske krize, koja je nastupila u svetu, a znamo da su obnovljivi izvori energije najskuplji, ta tema je stavljena u drugi plan. Pogledajte, nedavno je završena kampanja predsednika Obame. To je njegova druga kampanja. U prvoj kampanji 2008. godine govorio je o obnovljivim izvorima energije, permanentno, više od 300 puta, a u ovoj kampanji, predsednik SAD Obama, spomenuo je obnovljive izvore energije samo jednom, ali je jako mnogo govorio o gasu. Koje su geopolitičke implikacije energetske bezbednosti za Balkan? Za razliku od nafte koja može da se transportuje raznim putevima, gas se najčešće transportuje gasovodima. Gasovodi obično prolaze kroz više država, a te države imaju svoje interese. To znači da je gas vrlo osetljiv proizvod na političke, geografske i bezbednosne uticaje u lancu transporta. Iz toga možemo da zaključimo da je gas geopolitička roba. Sa učešćem Srbije i drugih zemalja u ovom projektu, Srbija postaje najvažniji evro-azijski čvor na putu Južnog toka. To je faktor koji će definitivno uticati na budućnost čitavog regiona, a od kojeg Srbija može da izvuče veliku korist. Danas se supersilama u svetu nazivaju zemlje koje, osim nuklearnog oružja, imaju energente, velike izvore energenata. Pre nekoliko dana je završena Minhenska konferencija, čuvena, i poslednjih desetak godina na toj konferenciji se najviše govorilo o terorizmu i o nuklearnom oružju. Prvi put, pre nekoliko dana, jedna od glavnih tema na Minhenskoj konferenciji je bila gopolitičke promene u oblasti energetike. Odmah posle te konferencije, bivši američki šef obaveštajne službe, Džon Dojč, je rekao da se u svetu događa nova revolucija koji je nazvao energetska revolucija. To nam govori da Srbija ne sme da čeka i da treba da pravi svoju dugoročnu strategiju o energetskoj bezbednosti. Što se tiče gasovoda Južni tok, mnogi zaboravljaju da je taj projekat zajednički projekat Gasproma, ali i tri velike evropske kompanije: italijanske ENI, francuske EDF i nemačkog BASF. Ovo je uz projekat Severni tok koji su zajednički gradile Rusija i Nemačka najveći gasovod na svetu. On nema konkurenciju. Kao što je rekla gospođa ministar "Nabuko" je nekad imao perspektivu, ali se od tog projekta odustalo zbog nedostatka finansiranja, zbog ekonomske krize, ali i zbog nedostatka gasa. Južni tok će se prostirati od kompresorske stanice "Ruskaja" na obali Crnog mora do Bugarske, pod vodom na dubini većoj od dva metra, a u dužini od 925 km, a posle će krenuti kopnenim putem ukupne dužine od 1.453 km. Izgradnja gasovoda je započeta u decembru prošle godine. Puni kapacitet od 63 milijarde kubnih metara se očekuje do 2018. godine. Kroz Srbiju gasovod će prolaziti u dužini od 411 km. Očekivani transport kroz Srbiju je 40,5 milijardi kubnih metara godišnje. Samu izgradnju gasovoda će pratiti velike investicije, veće od milijardu evra, možda i nekoliko milijardi evra, pratiće otvaranje direktno i indirektno hiljade radnih mesta, dok će postojanje gasovoda na duži rok omogućiti Republici Srbiji stabilan i održiv razvoj privrede, jer gas, osim kao energent, mogu da koriste preduzeća u proizvodnji, kao sirovinu, kao što se to radi u Nemačkoj. Blizu dve milijarde evra koštaće izgradnja gasovoda kroz Srbiju. Oko četiri milijarde evra Srbija bi mogla da dobije kroz takse za transport gasa u narednih 25 godina. Ponoviću još jednom, biće uposleno nekoliko hiljada radnika. Naravno, Srbija obezbeđuje svojim građanima i privredi energetsku sigurnost. U vremenu kada energenti postaju najvrednija roba na tržištu, Srbija obezbeđuje stabilno snabdevanje gasom iz Rusije. Rusija je ta koja u ovom trenutku poseduje najveće rezerve gasa na svetu. Ponoviću, Rusija poseduje najveće rezerve gasa na svetu i to je ono što Srbiji zaista daje sigurnost, pre svega energetsku, a na drugi način ekonomsku, u narednih 50 godina. Treba reći da se jača i energetska bezbednost Republike Srpske, jer jedan krak se odvaja i u Republiku Srpsku u dužini od 250 km, što će omogućiti energetsku bezbednost Republike Srpske. Ponoviću još jednom, Srbija postaje najvažnije evro-azijsko čvorište ovde na Balkanu. Naravno, sa druge strane, Srbija mora da učini sve da obezbedi fizičku sigurnost ovog gasovoda, jer od Srbije će na ovom delu, gde su praktično sve zemlje EU, zavisiti sigurnost snabdevanja skoro cele Evrope. Imali smo sreće, imali smo i pameti, mudrosti i Srbija je dobila ovaj veliki sporazum. Strateška partnerstva u energetici, u zadnjih nekoliko godina, dešavaju se na potpuno drugi način, nego što se to dešavalo u 20 veku. Daću vam samo jedan primer. Donedavno je bilo nezamislivo da Ruska najveća naftna kompanija "Rosneft" ima stranog akcionara. Danas je "Rosneft" kupovinom zajedničkog preduzeća ruske kompanije TNK i engleskog "Britiš petroleuma", "Rosneft" je kupio tu kompaniju, postala najveća naftna kompanija na svetu. Sada je u "Rosneft" 19,25% akcija u rukama "Britiš petroleuma". To su nove strateške alijanse u energetici, iako je na "Britiš petroleum" bio veliki pritisak od strane mnogih velikih sila da ne uđe u ovaj najveći posao koji je ikada urađen u Rusiji, a koji je vredan 63 milijarde evra, iako je bilo velikih pritisaka na Veliku Britaniju da ne potpišu taj ugovor, odnosno na "Britiš petroleum", "Britiš petroleum" je u interesu svoje države i svojih akcionara, svoje kompanije potpisao ovaj najveći ugovor i postao skoro 20% suvlasnik najveće naftne kompanije na svetu. Ovo pokazuje da više nema hladnog rata, da više nema ni onih čistih odnosa, kako samo zemlje iz EU mogu da prave ugovore između sebe. Evo, ovo je najbolji primer kako najveća ruska kompanija i najveća engleska kompanija prave strateške alijanse. Naravno, hteo bih da dodam da ulaskom u ovaj projekat Srbija pokazuje da je moguće biti deo velikih energetskih projekata u Evropi, iako još uvek nije član EU. Da zaključim, gasovod "Južni tok" zajedno sa gasovodom "Severni tok" predstavlja projekat kojim se osigurava energetska bezbednost Evrope. U Srbiji se, ponoviću još jednom, ne zna da su, pored "Gasproma" u "Južnom toku", akcionari italijanski ENI, francuski EDF i nemački BASF. Sve ove tri kompanije su praktično apsolutno podržane od strane svojih vlada, jer su giganti ne samo u svojim zemljama, nego i u EU. Ulaskom u ovaj projekat Srbija pokazuje da je moguće biti deo velikih energetskih projekata iako nije član EU, tako da je politička neutralnost nešto što je sigurno u budućnosti, imajući u obzir i odnose sa Ruskom Federacijom, najbolje za Srbiju. Naravno, još jednom bih hteo da kažem da upravo ovaj projekat pokazuje kako pravilno opredeljenje jedne vlade, strateško opredeljenje, kada se ne misli stranački, već kada se isključivo misli dugoročno, strateški, može da donese ogromnu korist za Srbiju. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Dušan Bajatović.
Poštovane kolege, dosta toga je rečeno i ja ću gledati da se ne ponavljam. Ono što ću prvo da kažem jeste da će poslanička grupa SPS podržati još jedan korak Skupštine i još jedan korak Vlade Republike Srbije, nije bitno u kom sastavu, da se najveći posleratni energetski projekat u Srbiji, a to je "Južni tok", izgradi kako treba. Eventualno možda možemo da poredimo gradnju Đerdapa infrastrukturno sa ovim, ali mislim da će posledice "Južnog toka" biti veoma značajne i veoma velike. Dakle, SPS će to da podrži, ko i do sad što smo sve vreme podržavali. Danas vidim mnogo više političkog konsenzusa po ovom pitanju, nego što je to bilo ranijih godina, i to me raduje. Čak i u sredstvima javnog informisanja, od ove nove Vlade, postoji mnogo manji komunikacijski šum u razumevanju šta je to "Južni tok" i šta su njegove posledice. Gledaću da se ne ponavljam, ali neke stvari moram da kažem i pričaću možda malo šire nego što ste vi očekivali. Da, preduzeće je 51/49, ali kad smo mi pregovarali o "Južnom toku", za razliku od NIS postoje u Ugovoru o "Južnom toku" dve stranice, oni to zovu "razglašenija", što znači da ruski partner ne može ništa da uradi a da se o tome ne saglasi "Srbijagas", odnosno Vlada Republike Srbije. Jeste 51/49, jeste to nasleđeno i jeste da nije odgovornost ove Vlade, ali oni mogu da potroše 250 hiljada evra i tu staju. Za sve ostalo moraju da se saglase partneri u projektu. Da li smo pregovarali dobro ili loše? Mogli smo bolje da prođemo i oko NIS i tu je i ministarka u pravu i Vlada je tu u pravu. NIS-na i naftna renta, kada gledate profit NIS, on uglavnom potiče od eksploatacije onoga iz zemlje, a ne iz tržišnih okolnosti i slično, ali to nije moja tema. Onda bi mogli da konstatujemo da je loše i što su gasna nalazišta umesto u "Srbijagasu" ostala u NIS. Ali, kada govorimo o "Južnom toku", "Južni tok" će Srbiju postaviti u poziciju zaista energetskog čvorišta. Znači, 40 milijardi metara kubnih će ići kroz Srbiju, gas za Hrvatsku iz "Južnog toka" će ići za Srbiju, gas za Republiku Srpsku će ići iz Srbije, za BiH Federaciju, uradićemo interkonekciju prema Bugarskoj i uradićemo interkonekciju prema Rumuniji. Šta je još važno razumeti? Gas, osim toga što ima ekološku karakteristiku, to nije samo energent da ga spaljujemo u toplanama i da se grejemo, gas je bazna sirovina za mnogo toga u hemijskoj procesnoj industriji. Primer je "Metanolsko-sirćetni kombinat" i "Azotara Pančevo", a možda sutra još neka postrojenja. Dalje, ono što je važno i gde mislim da će biti velika trka u regionu, jer Rusi znaju šta rade, ponudiće izgradnju gasnih centrala. Već je to radio Čermak u Hrvatskoj. Već je to nudila Republika Srpska. Već hoće Federacija BiH da radi jednu kod Tuzle, a mi u Srbiji, barem po nekom mom viđenju, trebalo bi da radimo barem četiri. Dakle, ovo nije samo milijardu i 700 miliona evra za "Južni tok" i nije samo ventil u Srbiji, kao što priča neki srpski nacionalista, jer taj ventil mi nećemo kontrolisati, ovo je ogromna razvojna šansa. Dodajte tome "Koridor 10", "Koridor 11", dodajte tome "Koridor 7" – Dunav, i šta ćete dobiti? To je ključ ove priče. Tu je korist ove priče. Dobićete infrastrukturu uz povoljnu poresku politiku Vlade Republike Srbije, koja je već prisutna. Malo se ne slažem sa ovim davanjem para samo strancima, ali nema veze, neka bude i ta povoljnost. To će u stvari biti prilika da se Srbija reindustrijalizuje. Nema napred u Srbiji ukoliko Srbiju ne dovedemo do reindustrijalizacije. Dakle, ovo što je rekla i ministarka Mihajlović - velika energetska sigurnost, imamo novi pravac, značajno pojeftinjenje transportnih troškova, bar tri puta će biti manje nego kroz Mađarsku, tako smo barem uzeli u bankabilnosti projekta, bezbednost u smislu da ne može Ukrajina da nas ucenjuje, činjenica da Srbija može da izgradi do pet milijardi metara kubnih podzemnih skladišta gasa, a vi znate da bi gasovod radio u tehničkom smislu. Sada ovde kada se pominje da li su početi radovi na "Južnom toku" – pa, Banatski Dvor je prvi objekat "Južnog toka" u Srbiji. Kasnije ću zbog javnosti nabrojati šta se sve radi. Dakle, možemo da konkurišemo primatu mađarskih skladišta. To da li se oni svađaju između sebe, to nije toliko važno. Dakle, možemo da imamo i skladišta i gasne centrale i hemijsku-procesnu industriju i veliki priliv kapitala u tim investicijama u naredne tri-četiri godine. Ja tako gledam na projekat "Južni tok". Možemo mi da dajemo još detalja koliko god hoćete, ali pred nama su i važna pitanja. To je kolega Markićević pokrenuo, a i ministarstvo na čelu sa profesorkom Zoranom Mihajlović se dobro bori. To je pitanje cene gasa. Sistemska stvar, a to je da se tržište barem po zakonu uredi, odnosno liberalizuje, je već urađena. Ali, mi nemamo pravu konkurenciju. Svi izvori gasa koji trenutno mogu da dođu do Srbije su u stvari ruski izvori. Teško da mi možemo da kupimo na spotu, pa da to tek tako dođe, možda neke manje količine da intervenišemo. Teško da možemo da svopujemo sa zapadnih berza u Mađarskoj, nemamo ni toliko para. Gas iz srednje Azije, kao što znate, za sada može da dođe samo ruskim transportnim sistemima. Velika priča i komunikacijski šum u srpskim novinama je tzv. "Šel gas" ili "Slancovi gas", to je to što su sad Amerikanci izmislili tehnologiju i svi se nadaju da će sada Amerika da postavlja brodovima gas u Evropu i cene gasa će strašno da padnu, kao što su pričala gospoda iz LDP. Neće tako biti. Prvo, Srbija mora da posmatra šta se danas dešava u svetu. Dolar jeste vodeća valuta, ali nije jedina. Postoje i zemlje BRIKS-a, rastuće ekonomije – Brazil, Rusija, Indija, Kina. Rusija je diverzifikovala svoje prihode budžeta, ne samo na zapadnu Evropu, nego i gradi gasovode za Kinu i naftovode za Kinu. Smanjuje pritisak na svoj Sibir gde su resursi, što znači da Rusija više neće biti tako jednostavno zainteresovana da tek tako iz bratskih odnosa prodaje gas ovde.Da li će se Amerikanci ili oni koji dobijutehnologiju da proizvode šel gas pojaviti kao eksporteri? Na kratak i nasrednji rok sigurno neće. S druge strane, ako posmatramo globalne tokove danas u ekonomiji, nisam siguran da će bogate zapadne zemlje tek tako, samo zbor tuče sa Rusijom, hteti da budu eksporteri jeftinog gasa jer i oni imaju potrebu da u globalnoj utakmici njihovi energenti budu jeftini, da bi njihova privreda bila konkurentna. Ovo nisam ispričao zato što to ne znaju poslanici ili zato što ne razumeju ljudi koji se stručno bave time. U našoj javnosti je ogroman pritisak na svaki posao sa Rusijom. Ozbiljne lobi grupe radi protiv toga. Za Nabuko smo znali da neće biti. Nema ni južnog koridora, koji je takođe projekat EU. Ja sam Srbin, nisam Rus, ali biram racionalno. U perspektivi, treba očekivati, ne mislim uopšte da će tu biti bratskih odnosa, nego gledam gde ima kapitala. Treba ga tražiti u Rusiji, treba ga tražiti u Kini i treba ga tražiti u arapskim zemljama, odnosno u njihovim bankarskim sistemima. Mogu da vam kažem, biće kredita i sa zapada, ali će teško biti srpskoj privredi, ovakva kakva jeste, nekonkurentna, ako je uopšte imamo, da izađe tek tako na prezasićeno zapadno tržište. Ovo što mi danas pričamo niko danas nije spomenuo. To je specijalni trgovinski sporazum sa Rusijom. Niko ga ne ruši. Koliko je naša privreda u stanju da konkuriše na jednom vrlo probirljivom tržištu? To su pitanja na koja mi moramo da odgovorimo. Dakle, vraćam se na temu samog "Južnog toka". Ovde je bilo pitanje da li ćemo isplatiti svakog čoveka kroz čiju parcelu se prođe. Ovde imam i mape. Ako neko hoće, mogu da ih učinim dostupnim, ona je sigurno i u Ministarstvu. Minimalno će biti, nema čak ni zgrada, ni salaša nema tamo. To je privremena eksproprijacija. Neće moći da bude građevinsko zemljište tu gde prođe gasovod, pošto to nigde nije slučaj. U Beogradu mora da radi na 16 bara, a ne na velikom pritisku, da bi mogao da bude u gradu. Ovo će biti gasovod sa 100 bara, sa satelitskim nadzorom, koji će imati pored sebe kontrolu najsavremeniju, ali jako malo će biti narušeno od onoga što bi bila nečija dedovina i imovina. Odgovorno vam kažem – imamo taj projekat ovde i ocenu rentabilnosti, sva sredstva će biti pronađena, na vreme uplaćena i niko neće ostati oštećen. Nigde gde smo do sada radili bilo šta na ovu temu, niko nije oštećen. Zašto mora ovako? Ne vidim da smo, osim brzine, narušili bilo šta u postojećem zakonodavstvu ili u pravima vlasnika imovine. Mora da ide brzo. Daću vam primer. Kada je trebalo da prodamo srpsku fabriku stakla, dve godine smo rešavali imovinsko-pravne odnose. "Banatski dvor", kada smo dobili nalog da ga napravimo i napunimo, to smo uradili za osam meseci, a dve godine smo ga uknjižavali. Sada kada smo radili obilaznicu autoputa gore kod Novog Sada, E-75, opet je bila ista priča, gasovod-naftovod-produktovod, još nismo rešili ni arheologe, ni eksproprijaciju. Ne možete tako uraditi projekat, gde treba samo locirati u narednih godinu dana 350 hiljada tona cevi prečnika metar i po. Znate li vi koji je to logistički, u saobraćajnom smislu i u bezbednosnom smislu, izazov da se to locira, da se čuva, da neko ne zareže cev koja će da radi na tom pritisku, da se preveze, da on može tri cevi na kamion, da on može brodovima da dođe. Trenutno su u toku, kada je u pitanju "Južni tok", tzv. završnica oko, hoću da odgovorim na pitanje za koje sam najviše ja odgovoran – kada će da počne "Južni tok"? Dao sam informaciju da će biti 20. oktobra, verovali su mi i u Ministarstvu i u Vladi i predsednik Republike, ali meni su rekli da počnemo 20. decembra. Mi zaista možemo da počnemo negde na kompresorskoj stanici. Mislim da će 28-og doći direktor Gasprom Aleksej Miler, ako to potvrde kabineti predsednika Republike i predsednika Vlade. Možda će to biti prilika da nešto simbolično počnemo. O ovoj godini pričamo. Ne brinite se vi, neće to biti iduće godine, ove godine, 28. će se sve to završiti. Do kraja marta meseca mi ćemo raditi na tzv dugim tenderima i oni će biti raspisani. To su kompersorske stanice i cevi. Do juna meseca, a mi smo već snimili u Srbijagasu mogućnosti građevinske operative. Imamo džentlmenski sporazum koji mora biti podveden pod sve ono što podrazumevaju međunarodni standardi i da naše firme konkurišu, da sve što od usluga ili daj bože od opreme, ali od opreme nema mnogo šta, što mogu da urade srpske firme u okviru ovog projekta, urade srpske firme. Od milijardu i 700 miliona, ovde sam sebi izračunao, pošto su mi neki slali i poruke, do 30%, to je 510 miliona keš uloga, toliko treba da damo mi i Gasprom, od prilike po pola, 51%- 49%. To znači da Srbijagas u naredne dve godine treba da da 250 miliona otprilike kao svoj ulog. Ostalih milijardu i 190 miliona, koliko ostaje, biće kredit za koji smo već dobili potvrdu ruskih banaka da će ih finansirati. Očekujemo i potvrde nekih zapadnih banaka. Dakle, finansirati u celosti.Projekti će se isplatiti za 25 godina. Početna cifra koju će ubirati Vlada Republike Srbije, po osnovu taksi, oko 120 miliona dolara, u punom kapacitetu oko 200, stopa povraćaja je 8%. Na 40 milijardi to je tri koma nešto milijarde kubnih metara gasa i preduzeće bi, recimo, to zajedničko trebalo da zaradi negde 500 miliona evra za narednih deset godina. Napravio sam jedno malo poređenje, o kojem ćemo možda neki drugi put pričati. Mi smo na socijalnu politiku, koja je bila neselektivna, potrošili nekih 800 miliona dolara. Koliko smo pomogli privredi, koliko smo pomogli domaćinstvima, ne znam. Da li je to bilo selektivno ili neselektivno, to ćemo videti kada dođu ove socijalne karte, koliko smo neopravdano trošili na takve stvari. Mnogo nam je preduzeća, nažalost, otišlo u restrukturiranje, a i dalje da bi čuvali radna mesta moramo da im dajemo gas. Dakle, jedna socijalna politika koja na dugi rok nije održiva. Ako smo potrošili 800 miliona dolara za ovih prethodnih pet godina i ukoliko se budemo držali dogovora da nema dodatnog zaduživanja, Ministarstvo finansija, i ako uspemo da uspostavimo tržišne okolnosti, to će koštati otprilike toliko državu. To znači da ćemo za četiri godine sve ono što smoispustili kroz dimnjak ili dali za održavanja nepostojećih radnih mesta ili loše privatizovanih firmi, isplatiti kroz projekat "Južni tok". Samo od taksi. Možda to poređenje i nije nešto. Kada se bude radio "Južni tok", biće osam deonica. Smatra se da deonicu od 50 kilometara, dobro opremljeno preduzeće sa 650 radnika može da opremi, da uredi za šest meseci, pod uslovom da je dobra logistika. Znači, biće angažovano, zavisno od načina kako budemo radili, da li u jednoj godini ili u dve godine, najmanje dve hiljade ljudi, a možda i tri, četiri hiljade, kada se gleda posredno. Na kraju, po projektu kako imamo, u "Južnom toku", kao firmi kao takvoj, radiće negde oko 500 ljudi. Samo hoću da kažem, videćemo šta će se isposlovati za vreme posete, taman još toliko vremena imam, da je trenutno urađeno predinvesticiono istraživanje, da je negde oko četiri hiljade ljudi kroz čije parcele treba da prođemo, već smo ih obišli, uplatili neki sitan novac da se prođe kroz njihovu parcelu, da se vidi da li su to voćke, voćnjaci, da vidimo koliko će to da košta u perspektivi. Dakle, preko četiri hiljade parcela je već urađeno, pa će tek uslediti eksproprijacija. Izrađen je generalni projekat, dobijeni su pozitivni zaključci srpske Državne revizorske komisije na studiju opravdanosti, generalni projekat. Gasprom iSrbijagas su zajednički utvrdili plan mera za obezbeđivanje uslova za donošenje konačne investicione odluke u 2012. godini za izgradnju gasovoda "Južni tok" na teritoriji Republike Srbije, što smo faktički uradili. Potpisani su ugovori o izradi tehničke dokumentacije, izvođeni kompleksi inženjerskih istraživanja, raščišćavanje teritorije na mestu izvođenja inženjerskih istraživanja ekskluzivnih predmeta, pripremi prostornog plana područja posebne namene koji je takođe urađen i usvojen od strane Vlade Republike Srbije, rešavanje imovinsko-pravnih pitanja. Hoću da vam kažem, da izuzimajući deminiranje sve ostale poslove obavljaju srpske firme. Izrađen je usaglašeni dokument o osnovama projektovanja i iskreno se nadam da će Konzorcijum GIPR ispred specijalne zgrade "Srbijagas" dobiti i projektovanje "Južnog toka", tako vodimo razgovore. Sproveden je javni uvid, znači donet je taj posebni plan koji nam treba, izrađen je i utvrđen plan ne za realizaciju projekta "Južni tok" na teritoriji Republike Srbije za period 2013. do 2016. godine, kada će sve biti gotovo. Inače, želim da vam kažem da će jedino na teritoriji Srbije biti dve kompresorske stanice, odnosno na dva mesta će se skidati gas. Jedna će biti kod Paraćina, druga će biti na gori Grču-gospođinci. Trenutno se radi na tome da se razradi dodatni plan da to ide uz onaj autoput od Niša, dole prema KiM i eventualno da razmislimo da li ima potencijala da se ide i prema Makedoniji. Sada da vam ne bih čitao dalje, samo sam želeo da vam kažem nešto. Ako vas neko pita da li se radi na projektu "Južni tok" u Srbiji? Da, radi se veoma ozbiljno uz punu podršku Vlade Republike Srbije, uz punu podršku Ministarstva obezbeđene su državne garancije, komunikacija sa ruskim partnerima je dobra. Pitanje cene gasa će biti ozbiljno pitanje i pošto mi je ostalo još deset sekundi, samo želim da kažem, mislim da ćemo uskoro potpisati dogovor gde ćemo se sa "Jugorosgasom" vratiti na partnerske odnose 50 – 50 posto. Očekujem da će prilikom posete generalnog direktora "Gasproma" biti potpisani dugoročni ugovori. Želim da vam kažem da smo trenutno na arbitraži u Cirihu sa FGSZ, to je mađarski transporter koji je neopravdano naplaćivao visoke troškove. Očekujem smanjenje troškova i kroz Mađarsku i nadam se da ćemo uz inicijative koje će na tom planu pregovora i bilateralnim drugačije pokrenuti Vlada Republike Srbije, imati rešena i ova pitanja koja su do sada kao takva vrlo često u javnosti bili meta i način na koji se napadao "Srbijagas", ponekad politika Vlade Republike Srbije, ali u suštini sve što je trebalo da se radi sa Rusima, sve je bilo sporno. Tržište je liberalizovano, svi koji imaju viškove gasa, dobro došli su u Srbiju. Izvinjavam se, gospodine predsedniče, što sam uzeo dva minuta više. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Poštovani gospodine predsedavajući, poštovana gospođo ministarka, koleginice i kolege narodni poslanici, donošenjem ovog zakona obezbeđuje se stvaranje uslova za izgradnju sistema za transport prirodnog gasa "Južni tok". Potreba donošenja ovog zakona je sasvim nesporna i DS će glasati za usvajanje ovog zakona pod uslovom da se način izvršenja eksproprijacije i način donošenja rešenja o građevinskim dozvolama za realizaciju ovog projekta usklade sa Ustavom i postojećim zakonima Republike Srbije. U tom smislu je DS podneo niz amandmana na ovaj predlog zakona. Želim da istaknem odredbe koje su po nama sporne. Članom 6. je predviđeno da predlog za eksproprijaciju se ne dostavlja na izjašnjenje protivniku predlagača. Osnovna načela demokratije nam govore da svaki čovek ima pravo glasa i da svaki čovek treba da dobije šansu da se izjasni, naročito o nečemu što se tiče njegove lične svojine, čak i u ustavnim odredbama zagarantovano je pravo na svojinu članom 58. Dalje, u članu 6. je predviđeno da nadležni organ donosi rešenje bez prethodnog saslušanja stranaka. Dakle, imamo situaciju da našim građanima ne dozvoljavamo da se izjasne o predlogu za eksproprijaciju, a onda donosimo i rešenje bez toga da smo ih udostojili da ih saslušamo. Mi smo podneli amandmane kojim je omogućeno građanima da se izjasne o predlogu eksproprijacije. Članom 10. stav 1. predloženog zakona je predviđeno da Ministarstvo građevine i urbanizma izdaje informaciju o lokaciji u skladu sa Zakonom o planiranju i izgradnji bez podnošenja kopije plana parcele. Dakle, ideja je da se izda informacija o lokaciji, a da ne znamo za koju lokaciju se izdaje informacija. Opet se i ovde pozivam na kršenje Ustava, a to je sadržano u članu 21. Ustava Republike Srbijekojim je zabranjena diskriminacija. Dakle, tim članom Ustava Republike Srbije je predviđeno da su pred Ustavom i zakonom svi jednaki. Pitam vas, da li su neki jedinakiji ili više jednaki? Zašto za neke ne važi Zakon o planiranju i izgradnji, a za druge važi? Zašto je za neke bitno i neophodno da podnesu kopiju plana parcele da bi dobili informaciju o lokaciji, a neki mogu dobiti informaciju o lokaciji i bez podnošenja kopije plana parcele? Stavom 2. istog člana je predviđeno da se lokacijska dozvola može izdati i bez podnošenja kopije plana parcele i bez izvoda iz katastra podzemnih instalacija. Pitam vas, ako ovakvim predlogom amnestiramo "Južni tok" od eventualne štete koja će nastati npr. kidanju optičkih kablova ili narušavanju cevovoda visokonaponskih podzemnih kablova, ko će tu štetu snositi? Jer, ako im izdamo lokacijsku dozvolu, a da nismo utvrdili koje podzemne instalacije postoje na dotičnim parcelama kako možemo obezbediti postojeće objekte od nanošenja štete. Stavom 3. istog člana je predviđeno da se u smislu člana 135. stav 1. itd. može dostaviti rešenje o eksproprijaciji bez dostavljanja dokaza da je društvo obezbedilo novčana sredstva u visini tržišne vrednosti nepokretnosti. Pitam vas, da li je ovde reč o predlogu nacionalizacije ili eksproprijacije? Dakle, članom 6. smo predvideli da naši građani ne mogu da se izjasne, da ne mogu biti saslušani, a članom 10. smo omogućili "Južnom toku" da im oduzme imovinu bez jasne garancije da će ta imovina biti plaćena. Mi smo podneli amandmane i na ove odredbe zakona i njima želimo da zaštitimo naše građane od nacionalizacije i želimo da im omogućimo pravednu eksproprijaciju. Članom 15.istog zakona je predviđeno da će Vlada oformiti povremeno radno telo. Pitam vas, da li će realizacija "Južnog toka" biti povremena i kontinuirana, da li ćemo stalno raditi na tome ili ćemo samo povremeno pratiti tok realizacije? Mi smo podneli amandman na to da to radno telo mora biti stalno i takođe da to radno telo mora dostavljati izveštaje Narodnoj skupštini o realizaciji ovog projekta. Takođe, istim članom je predviđeno da to radno telo čine predstavnici ministarstava nadležnih za poslove energetike, finansija, građevinarstva i prostornog planiranja. Uz svo uvažavanje stručnjaka iz tih ministarstava, mislimo da je neophodno da se u praćenje realizacije ovakvog projekta uključe i vrhunski stručnjaci iz oblasti upravljanja projektima. Zato smo predvideli da se u ovo radno telo uključe i predstavnici Građevinskog fakulteta Univerziteta u Beogradu. Dakle, još jednom želim da rezimiram, DS će glasati za ovaj zakon pod uslovom da se način izvršenja eksproprijacije i način donošenja rešenja o građevinskim dozvolama za realizaciju ovog projekta usklade sa Ustavom i postojećim zakonima Republike Srbije. Pre svega mislimo na Zakon o planiranju i izgradnji. Dakle, moramo omogućiti našim građanima da se izjasne o predlogu eksproprijacije, ako već ne možemo zbog proceduralnih stvari, da im dozvolimo da svi budu saslušani. Moramo im obezbediti pravednu naknadu za imovinu koju im uzimamo, jer je proglašen javni interes i moramo predvideti da zakon važi za "Južni tok" isto kao što važi za sve druge ljude koji žele da investiraju u Republici Srbiji, da se u potpunosti primenjuje Zakon o planiranju i izgradnji. Hvala.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović. Izvolite.
Samo nekoliko napomena. Prvo, kada ste pominjali ovo radno telo, naziv radnog tela, to je shodno Zakonu o Vladi. Dakle, postoje tačno određena povremena radna tela, pa je stoga i takav naziv, takva reč povremeno, koju vi pominjete. Naravno da će da funkcioniše u onom periodu dok traje proces eksproprijacije određen prema ovom zakonu za koji se nadam da ćemo ga usvojiti. Kada govorite o građanima, nekoliko puta sam ovde napomenula i zato sam i sada želela da odgovorim. Dakle, niko neće biti oštećen. Čak i taj član 10. koji pominjete, to sam takođe u prethodnom periodu objasnila. Objasniću ponovo. Već je u jednom od prethodnih članova određeno da kompanija "Južni tok" mora da određenim garancijama ili drugiminstrumentima plaćanja pokaže da je sposobna da izvrši sve isplate. Druga stvar, procene naknade vrši Poreska uprava, kao što znate, a opštine to sprovode. Kada ste spominjali podzemne instalacije itd, gotovo 90% je u pitanju poljoprivredno zemljište. Dakle, gotovo da nema takve vrste instalacija. Na samom kraju, a možda sam trebala da vam kažem na početku, ovaj zakon određuje da je u pitanju javni interes, odnosno da "Južni tok" gradimo i da je u pitanju javni interes, odnosno brzina da uradimo, odnosno da pripremimo sve ono što je potrebno da bi moglo da se krene u izgradnju "Južnog toka". Hvala.
Replika, narodni poslanik Senić. Izvolite.
Ne sumnjam da će "Južni tok" obezbediti sredstva. Zašto to ne ugradimo u zakon? Dakle, ako će već obezbediti dokaze o tome da su obezbeđena sredstva, zašto im dozvoljavamo u članu 10. stav 3. da bez dostavljanja dokaza da su obezbedili novčana sredstva u visini tržišne vrednosti nepokretnosti, mogu da apliciraju za građevinsku dozvolu? Gospodin Bajatović je rekao da će sredstva biti pronađena. Citiram ga, što znači da ona trenutno nisu obezbeđena. Takođe je rekao i citiram ga, da je potrebna cela godina za dovlačenja cevi na gradilište. Mislim da nije nikakva žurba. Dakle, ako je godinu dana potrebno za dovlačenje cevi na gradilište, mi imamo mogućnost da u potpunosti ispoštujemo Zakon o planiranju i izgradnji i bez skraćivanja procedure i bez privilegovanja "Južnog toka", u skladu sa Zakonom o planiranju i izgradnji, izdamo sva potrebna rešenja i građevinske dozvole. Hvala.
Reč ima ministar. Izvolite.
Za rešenje eksproprijacije već je kompanija morala da pokaže svoj dokaz. Prema tome, to je bilo dvostruko dokazivanje. Druga stvar, kada govorite da nije žurba, reći ću vam da bi samo saslušanje trajalo najmanje godinu i po dana. Uzmite i podelite, itd, uradite čistu matematiku preko 30.000 vlasnika parcela itd, a da ne govorimo za situacije kada uvek imate jedan procenat koji može ili ne mora da napravi problem. Daću vam primer, recimo, izgradnje najobičnije male hidroelektrane u opštini Boljevac. U opštini Boljevac vlasništvo nad zemljištem i još naslednici, ima ih negde oko 150, pet hektara je u pitanju, pet godina se obezbeđuje ta zemlja, od čega jedan hektar stoji i najveći problem je taj jedan hektar, a ovi ostali su se dogovorili sa onima koji budu gradili malu hidroelektranu. Dakle, pet godina se dogovaraju oko toga. Da bi se izbegle takve stvari i da ne bismo došli u situaciju da možda se uradi 80% svega, a da ostane 20% problem, iz tog razloga smo i dali predlog ovog zakona i zbog toga da bismo što pre to završili. Naravno, ne bi bilo moguće da se završi za godinu dana. Dakle, da pustimo sve tako kako vi kažete, onda bi mogli da razgovaramo o godinama, između pet do sedam godina da se izvrši eksproprijacija zemljišta za izgradnju "Južnog toka". Ne možemo da čekamo pet do sedam godina. Još jednom napominjem, Srbija nije jedina zemlja koja je donela ovakav zakon. Dakle, sve ove države koje su potpisnici izgradnje "Južnog toka" su donele ovakve i slične zakone.
Replika, narodni poslanik Aleksandar Senić. Izvolite.
Iz ovoga što ste izložili zaključujem da niste imali uvid u naše amandmane. Molim vas da ih pročitate, jer smo tačno i precizno predvideli da damo mogućnost građanima da se izjasne, a da to njihovo izjašnjenje ne utiče na dužinu trajanja eksproprijacije. Jednostavno dozvoljavamo ljudima da kažu ono što mise o tome što će im biti oduzeta njihova imovina, a sa druge strane tim istim našim amandmanima smo predvideli da to njihovo izjašnjenje neće uticati na to dužina trajanja eksproprijacije bude više od, na primer, šest meseci. Hvala.
Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stav 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova i to do završetka načelnog pretresa koji je u toku zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda. Sada određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog sata. Sa radom nastavljamo u 15,10 časova.
Nastavljamo sa radom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, poštovani ministre, kolege poslanici, žao mi je što je sad praktično u ovom ambijentu poslednja reč najveće poslaničke grupe po pitanju Predloga ovog zakona, ali jedan aspekt koji mislim da nijedan predstavnik predlagača nije dao je suštinski – šta nama donosi Predlog ovog zakona? Znači, za proglašavanje javnog interesa i pribavljanja sve dokumentacije za uspostavljanje ovakvog infrastrukturnog projekta. Imali smo danas prezentaciju i gospodina Bajatovića i ministarstva o tome kakav je stav države o ovako važnim projektima koji su započeli u nekom svom prethodnom stanju. Prvi okvir je od 2008. godine, kada je potpisan prvi sporazum između Srbije i Rusije. Zatim, imali smo deo koji je definisan članom 194. Ustavom, koji se odnosi na rad uopšte projekata koji obuhvataju infrastrukturu i one koji obuhvataju deo koji se odnosi na javni interes države, kada su u pitanju ovakvi projekti. Ono što je važno da se kaže, a to je da nadležnost više ministarstava je nad ovim projektom i to je sada u ovom trenutku Ministarstvo energetike i zaštite životne sredine, Ministarstvo za prirodne resurse, rudarstvo i prostorno planiranje, ali i Ministarstvo za građevinu i urbanizam. Tako da, samim tim koliko je nadležnosti ovih ministarstava i koliko je oblasti obuhvaćeno, kao i Ministarstvo finansija naravno, bez kojih nijedan strateški projekat u ovoj državi ne može da se donese ukoliko nije obuhvaćeno budžetom Republike Srbije, pokazuje nam značaj ovog projekta. Kada pričamo i infrastrukturnim projektima, imamo taj finansijski, odnosno ekonomski aspekt o kome smo dosta govorili i čuli, da je to 1,7 milijardi evra kao investicije, o mogućnosti projekcije prihoda na godišnjem nivou, pa čak do 500 miliona evra, ukoliko je taj deo tačno definisan ove cene naknade koja će biti tek predmet nekih budućih pregovora. Ono što je važno, a danas niko nije pomenuo, a to je taj društveni aspekt, odnosno društveni doprinos ovakvih infrastrukturnih projekata. Kada govorimo uopšte o infrastrukturnim projektima, pre toga da bi uopšte počeli izgradnju ovako važnih energetskih objekata, onda se radi ta takozvana "predinvesticiona studija" ili studija po kojoj su već na neki način rusko-srpski partneri, odnosno zajedničko preduzeće već preduzelo te radnje i odradilo. Kada pričamo o toj ceni koja je od strane nekih poslaničkih grupa uvek stavljena pod znak pitanja, ona se radi u početku kada je predinvesticiona studija kao jedna projekcija, kao jedna prognoza koliko to može da bude. S obzirom da imamo projekte koji počinju 2008. godine, pa dolaze 2013. godine, pa imamo projekciju da treba da se završi 2015. godine i da gasne stanice treba da budu sagrađene 2016. i 2017. godine, složićete se da to utiče na investicioni ambijent koji se menja. Na kraju krajeva, i ekonomska situacija na tržištu kapitala se menja i samim tim je i ova cena od dva do pet dolara, ne znam na hiljadu kubika, na sto kilometara, negde uvek u tom rasponu maksimalnog i minimalnog. Šta je nama raditi? Ministar je jako dobro predložio da nama u stvari predstoje važni pregovori sa ruskim partnerom, odnosno da "Južni tok" kao zajedničko preduzeće tek treba da stane na noge, u smislu isplativosti ovog projekta. Ono što je društveni doprinos ovog projekta, to je da sama direktna investicija i podizanje tog nivoa ekonomskog rasta, koji je u stvari nama i najvažniji, jer kod nas u regionu znamo da ekonomski rast između do 1,5, ali u zemljama koje su bivše SFRJ, odnosno konkretno Rusija 5%, najinteresantnije je što će ova grana povući za sobom razvoj i onih neprofitabilnih delatnosti, znači, neproizvodnih subjekata u društvu. To je nama najvažniji deo u ovom trenutku, jer smo mali, a to je obrazovanje. Znači, kontakt sa novim tehnologijama, učenje, međusobna razmena u tom tehničko-tehnološkom smislu, zatim unapređenje tog kompletnog obrazovnog sistema, kao i visoko obrazovnog, unapređenje zdravstvenog sistema i unapređenje, na kraju krajeva i razvoj kulture, jer negde kulture se stavlja na poslednje mesto, ali ona je rezultat ekonomskog rasta jedne zemlje. Zbog čega sada ovo na kraju govorimo kao jedan od najvažnijih aspekata? Zbog toga što se malo priča kada su u pitanju investicije o tome da postoji taj takozvani društveni doprinos svakog infrastrukturnog projekta osim tog ekonomskog. Ekonomski je i najvažniji zbog toga što ide ukoliko imate porast investicija, smanjujete siromaštvo, imate povećan stepen standarda građana Srbije, ali imate i ovaj deo aspekta koji je i sam ministar naglasila, a to je stepen energetske sigurnosti, odnosno stepen bezbednosti u regionu. Ovim projektom Srbija bi zaista imala jednu komparativnu prednost u odnosu na zemlje u regionu, misleći na bivše SFRJ, a mogla bi i da bude deo zajedničkog projekta one trase od koje se odstupilo 2010. godine, za vreme prošle Vlade, zbog čega ljudi južno od Niša negde i žale zašto taj deo trase i nije prošao. Verovatno će u budućim raspravama i biti to deo teme. Interesantno je da se sada i taj deo trase, koji je možda u ovom trenutku zaobiđen, postao vrlo interesantan za neke druge investitore koji nisu vezani za rusku privredu nego, nasuprot tome, vezani za EU. Samim ovim projektom mi sebi otvaramo mnoge druge mogućnosti privredne, a i neke nove projekte u oblasti energetike za koje mislim da Srbija u ovom trenutku ima velike prednosti. Na kraju bih rekla da postoji praktično jedan politički smisao, jedna poruka da Srbija može da sarađuje ne samo sa zemljama u regionu, nego može i da sarađuje sa velikim državama, sa velikim ekonomskim tržištima na način kao punopravni partneri samo ukoliko se pokaže kao ozbiljan partner u celom tom poslu. Gospodin Bajatović je objasnio po kom principu praktično sve to funkcioniše, ali s obziromda mnoge stvari još nisu definisane ovim ugovorima na nama je sada kao državi da se pokažemo najodgovornijim i da možda sve ono što je odnos 51:49 sa sistemom naplate naknada, sa sistemom kontrole posla koji su definisani ovim zakonskim predlozima, da za realizaciju ovog projekta Vlada će formirati jednu radnu grupu u kojoj će biti predstavnici ovih ministarstava u kojima će biti nadležnost, pokazuje da suštinski možemo dosta toga da vratimo u odnos 50:50. U smislu toga mislim da onda ukoliko se tu pokažemo kao ozbiljni partneri u pregovorima, onda možemo ozbiljno i da računamo na podršku velikih tržišta, odnosno velikih ekonomskih sila. Rusija je svoj odnos sa EU definisala tako što je napravila partnerstvo sa najjačom, ekonomski najrazvijenijom državom EU, a to je Nemačka. Smatram da po tom principu Rusija ukoliko može da napravi dobre odnose u regionu, uopšte Balkana, samim tim neće imati problem ni Nemačka, odnosno ni sama EU, ni Rusija problem da može sa Srbijom da sarađuje na nekoj ravnopravnoj osnovi, a pogotovo kada je u pitanju cena gasa. Na kraju treba reći da ovaj zakon otvara taj investicioni ambijent da se ta dosadašnja papirologija, o kojoj smo pričali da ide jako sporo, bude na najefikasniji način rešena. Ono što je najvažnije i ono na čemu je većina članica EU uvek insistirala to je da se pokaže da li je usklađena sa Sporazumom o stabilizaciji i pristupanju EU i pokazalo se zaista da je ovaj zakon u skladu sa tim. Smatramo da jednostavno na neki način mi smo ovde prevazišli te granice da se delimo da li će to biti energetska politika istoka ili zapada. Jednostavno smo po takvom geostrateškom položaju, država koja politički i ekonomski praktično sublimira sve interese, s jedne strane, u ekonomskom smislu, a u drugom smislu može da se nosi sa takvim izazovima koji su u vreme ekonomskih kriza zaista jedna velika briga svih onih koji učestvuju u takvom procesu. Dobro je što je ovakav predlog zakona došao na dnevni red. Dobro je što se pokazalo da ministarstvo može da se nosi sa svim poslovima, s obzirom da ima jako puno nadležnosti na ovom projektu. Znači, ne samo u odnosu na Ministarstvo energetike, nego i na prirodne resurse i na građevinarstvo i urbanizam i na prostorno planiranje. Zbog tako rasutih nadležnosti, energetika je ustvari osnovni predlagač ovog zakona i treba da bude praktično nosilac ovakvih inicijativa koje će zaštititi javni interes, što ona i čini. Na Odboru za privredi, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku dobili smo obećanje DS, koja je praktično i započela posao u prošlom sazivu kao vladajuća partija, da će glasati za Predlog ovog zakona, jer on praktično otvara mogućnosti da ovakav infrastrukturni projekat je u državnom interesu, podrži nezavisno od toga koja je sada politička stranka u poziciji ili opoziciji. Mi sa njima zbog toga zahvaljujemo i nadamo se da će i sledeće projekte koji su od državnog interesa na isti način posmatrati i podržavati. Zahvaljujem se.
Hvala. Prelazimo sada na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč. Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Poštovana potpredsednice, uvažena ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, što se tiče ovog predloga zakona, moj kolega Mirko Čikiriz je već rekao neke opšte stvari, tako da ih ovog puta neću ponavljati. Naravno da smo rekli da će poslanička grupa SPO i DHSS podržati i glasati za ovakav predlog zakona, ali mora da se ukaže i na neke stvari koje mi smatramo da se mogu izmeniti, što smo upravo u tom pravcu učinili podnošenjem amandmana. Podneli smo ukupno šest i nadam se da ćete biti u mogućnosti da ih pročitate. U članu 1, moram da ga citiram, navedeno je: "Ovim zakonom uređuje se utvrđivanje javnog interesa, posebni postupci eksproprijacije i pribavljanja dokumentacije radi realizacije izgradnje sistema za transport prirodnog gasa "Južni tok", posebna pravila za postupanje u upravnim postupcima pokrenutim u cilju realizacije izgradnje pomenutog sistema i posebna pravila za postupanje organa prilikom određivanja načina plaćanja naknada i taksi u tim upravnim stvarima". Čitajući ovaj član 1. Predloga zakona često se nailazi na reč "posebno" – posebni postupci, posebna pravila, što donekle može da navede na zaključak zapravo da ti osnovni postupci koji su izvedeni ili nisu dovoljni ili nisu dovoljno dobri za sprovođenje jednog ovako velikog projekta u koji se Srbija upušta po pitanju slučaja "Južni tok". Čitajući ovaj tekst zakona vidimo da se ti posebni postupci uvode sa ciljem kako bi se što više olakšalo poslovanje Privrednog društva "South Stream" doo kao korisnika eksproprijacije, a vrlo mali broj zakonskih odredaba jesu one koji idu u korist sopstvenika eksproprisane nepokretnosti ili čak u nekim slučajevima i dovodi u potpuno ne povoljan položaj. Međutim, moramo da krenemo redom i da našim građanima predočimo neke stvari, jer mislim da oni trebaju da znaju ko je zapravo korisnik eksproprijacije "South Stream" doo. Osnivač ovog preduzeća jeste preduzeće "South Stream" Srbija AG, koji su, prema natpisima u javnosti, u Švajcarskoj osnovali "Gasprom" i "Srbijagas". Prema izvodu iz Agencije za privredne registre, njegovu skupštinu čine Odbor direktora osnivača, od kojih je jedan direktor Dušan Bajatović, dok je drugi ruski državljanin, tako da su za sve veće isplate neophodni potpisi oba direktora. Osnovna delatnost ovog preduzeća jeste cevovodni transport. Dakle, ovde se radi o jednom pravnom licu koje normalno tržišno posluje, koje nema nikakve veze sa javnim preduzećem. To je privatna kompanija od strateškog interesa koja svoj novac ulaže i koja hoće za sebe da obezbedi maksimalne garancije da to što kupi da im niko neće oduzeti i da ih niko u tome neće sprečiti. Međutim, ono što naš poslanički klub smatra da je zabrinjavajuće jeste što država nigde i nijednim slovom ne stoji iza ovako velike investicije. Nema garancije države ukoliko ovaj projekat propadne ili ukoliko ovo privredno društvo ne isplati novčana sredstva građanima. U tom smislu treba da se predvidi i da za obezbeđenje celokupnog projekta Republika Srbija da neku vrstu garancije. Ova kompanija će najverovatnije biti investitor samog gasovoda, što znači da će angažovati one proizvođače koje će sama i da određuje. Ovo je šansa za nova radna mesta, ali mislim da je i šansa za jedan bolji odnosno širi domen korupcije. Kao što sam na samom izlaganju već rekla, ovim predlogom zakona se mnogo više izlazi u susret samoj kompaniji nego što se izlazi u susret građanima koji su sopstvenici nepokretnosti koje trebaju biti ekspropisane. Ovo se vidi u članu u kome određen skraćen upravni postupak i isključena mogućnost da se protivnik predlagača izjasni o predlogu za eksproprijaciju i da se sasluša, čime su derogirane odredbe Zakona o eksproprijaciji. Ono što je takođe zanemareno jeste zanemarena činjenica da je eksproprijacija uvek dvostranački postupak i da svaka stranka ima pravo u tom postupku a da ekonomski slabija strana ne sme i ne treba nikada da bude lišena ostvarenih odnosno dostignutih prava. Mislim da neke odredbe ovog zakona mogu dovesti do bespotrebnih situacija. Takva je odredba člana 9. Predloga zakona prema kome društvo stiče pravo da stupi u posed nepokretnosti i to u roku od sedam dana od dana donošenja rešenja o predlogu. Tu se postavlja potpuno opravdano pitanje - kako sopstvenik da naplati pravičnu naknadu kada mu korisnik odmah uđe u posed i poruši sve što ima, a korisnik prema odredbama ovog zakona ima pravo na tako nešto. Do apsurdne situacije dolazi i ukoliko rešenje o predlogu sa zakašnjenjem stigne do sopstvenika, tako da se može potpuno opravdano dogoditi da zajedno sa rešenjem dođe i korisnik, i to zajedno sa mašinama za rušenje. Među najvećim nedostacima je to što korisnik eksproprijacije ne mora dostaviti dokaz da je obezbedio novčana sredstva u visini tržišne vrednosti nepokretnosti prilikom dostavljanja dokumentacije za izdavanje građevinske dozvole. Možemo samo da se nadamo da neće biti nikakvih neprijatnosti prilikom realizacije čitavog ovog projekta. Rokovi u upravnom postupku jesu skraćeni i skraćeni su u cilju veće efikasnosti, ali ono što nije predviđeno je što nije jasno određen početak računanja rokova. Takse su ostavljene za plaćanje nakon dobijanja neophodnih akata, čime se korisnik eksproprijacije potpuno izdvaja iz sistema koji postoji kod nas, a to je da se prvo plati taksa pa tek onda da se dobije traženi akt. Na taj način se ovako predviđenim zakonom ostavlja sloboda i to sloboda koja bi omogućila zloupotrebu od same strane korisnika, jer nije predviđena zaštita u slučaju da korisnik ne plati takse za akte koje je već dobio a koje su određeni organi dužni da odmah izdaju. Pošto "Južni tok" prelazi preko nekoliko kulturno-istorijskih lokacija, o čemu je moj kolega Mirko Čikiriz već govorio… (Predsedavajuća: Gospođo Batić, vreme.) Mislim da treba potražiti stručno mišljenje i pozabaviti se iznalaženjem rešenja za tako nešto. Hvala. Nemam više vremena, pa završavam.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Uvažena potpredsednice, ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, obavestila nas je koleginica Tomić da je postignut dogovor sa DS. Zbog toga ili zbog vas se radujem, ali i mi ostali imamo po nešto da prigovorimo ovom vašem velikom poslu. Bojim se da ta vrsta saglasnosti koju ste postigli neće biti dovoljno ubedljiv argument za nas da pristanemo na usvajanje ovog zakona. Kao i uostalom ta sabornost koju ste postigli 2008. godine, nije bila dovoljno uverljiva za LDP, Liga socijal-demokrata Vojvodine i SVM da uđemo u duboko pogrešno organizovan i postavljen posao koji se zove – energetski sporazum ili naftno-gasni sporazum. Danas, četiri i po godine kasnije, se vrlo jasno vidi koliko smo bili u pravu. Ne očekujem od ministarke Mihajlović da danas u ovoj raspravi kao ministarka ponavlja sve one argumente koje je imala protiv takvog aranžmana u vreme kada je on usvajan ili nešto kasnije. Očekujemo minimalno, elementarno poštenje. Reći ću vam vrlo otvoreno. Mislim da je bilo poštenije da napišete zakon ili zakonski član koji dozvoljava "Gaspromu" i ruskoj strani da uđe tenkovima u Srbiju i da zauzmu Srbiju. To je praktična posledica ovog zakona koji usvajate i direktna posledica tog inicijalnog problema koji je ugrađen u čitav energetski sporazum, a to je odnos vlasništva. Tako strašna neravnopravnost dve strane. Možete da koristite u ovom zakonu eufemizme pa da kažete – društvo, korisnik eksproprijacije, sticalac prava svojine, sticalac prava službenosti. U realnom životu to znači da je druga država preko svoje državne kompanije većinski vlasnik svega što će proisteći iz projekta "Južni tok" na identičan način kao što je većinski vlasnik ili apsolutnu gazda svega u NIS. To je posledica svega što radite u proteklih pet godina. Da pojasnimo građanima Srbije. U ovoj zemlji ljudima kada kažete Ustav, ljudska prava, nisu teme koje su tako prijemčive ljudima na prvi pogled. Kada budu shvatili da ovim zakonom hoćete da im oduzmete zemlju pod vrlo netransparentnim uslovima u postupku koji je očigledno protivustavan i sa vrlo nejasnim krajnjim ciljem po njih, verujte mi da će se buniti. Bunili su se već u istoriji nekoliko puta kada su postojali slični pokušaji, krajem 19. veka i posle toga i posle 1944. i 1945. godine i još u nekoliko navrata. Buniće se i nakon usvajanja ovog zakona. Vi ćete ovim zakonom podeliti teritoriju Srbije na dva fizička dela. Sa leve i desne strane će biti teritorija Srbije a u sredini će biti teritorija u vlasništvu druge države, preko kompanije "Gasprom" odnosno zajedničke kompanije iz Švajcarske, odnosno preko njene ćerke kompanije registrovane u Novom Sadu. To je jedina prava posledica ovog zakona. Nemojte da umanjujete negativne efekte zakona. Video sam jednog predsednika opštine, gradonačelnika, pre nekoliko nedelja, koji je probao da objasni građanima Srbije da je to nekoliko metara a da će levo i desno moći da se odvija sve kao što se i do sada odvijalo, da će oni biti vlasnici, korisnici svog zemljišta u punom kapacitetu a ako se neko buni, možemo da pomerimo cevovod 10 ili 15 metara levo ili desno. Bio sam šokiran takvim amaterizmom a onda smo jednu vrstu sličnog objašnjenja čuli danas od vas, ministarko. Naravno da oko tako velikog, enormno velikog i značajnog objekta koji ima hiljadu reperkusija na svakodnevni život čija je vrednost ogromna, neće biti moguće da levo i desno od cevi vlasnici zemlje ili dojučerašnji vlasnici zemlje i korisnici zemlje normalno oru, žanju i seju. Naravno da se to neće desiti. To vam iskreno kažu kolege iz stranke gospodina Ilića, vašeg kolege, ministra Ilića. Ovo je na neki način i bezbednosno-vojni objekat. O tome se radi i niko neće moći da mu priđe zato što je to normalan legitimni interes onoga ko je većinski vlasnik u ovome. To nije Srbija. Srbija nije ni ravnopravan vlasnik. Srbija je manjinski vlasnik a uz to je siromašna, mala zemlja sa nesposobnim političkim elitama, nespremnim da se izbore za interes Srbije. Gospođo Tomić, vrlo vas poštujem ali i vi i ja znamo da se neće nikakva radna grupa ili komisija izboriti za bolje uslove. Rusija i Nemačka nisu postigle ozbiljno strateško višedecenijsko partnerstvo tako što su se o tome dogovarale nekakve komisije i radne grupe, povremena i privremena radna tela, nego su se o tome strateški dogovorili politički vrhovi i političke elite tih zemalja. Jedan od bivših predsednika kancelara Nemačke je nakon završetka svoje profesionalne političke karijere otišao da radi za "Gasprom", ali je iza sebe ostavio jasno uređene odnose u kojima Nemačka nije rob, kao što je Srbija rob u energetskom sporazumu sa Ruskom Federacijom. To je sasvim očigledno i to je ugrađeno u onaj početni korak koji je napravljen 2007. i 2008. godine. Nema nikakvog smisla da danas to prećutkujemo. Ako hoćete da promenite suštinu, prirodu, naša prava, odnos prava i obaveza u tom sporazumu, onda to uradite na najvišem ili probajte da uradite na najvišem međudržavnom nivou i za to ćete imati podršku LDP. Ne možete to da radite na mala vrata. Ne možemo to da radimo onako kako najavljuje gospodin Bajatović, da eto postoje izgledi da će u narednih nekoliko meseci biti uspostavljena ravnopravnost u vlasništvu u "Jugorosgasu". To smo tražili pre četiri godine, pa su najavljivane policijske istrage o tome kako se desilo da Srbija propusti pravo preče kupovine, pa se ništa nije desilo. Koja je cena po kojoj ćemo kupiti naših 25%? Da li će to biti ulaznica da je još jedna banka ili neki drugi poslovni partner uđe u Srbiju kroz taj posao, kao što se slični poslovi, vi to odlično znate, spremaju u EPS? Nisam razumeo šta znače ove primedbe da će ovo pomoći razvoj neprofitnih delatnosti. Pomenuli ste kulturu u jednom trenutku. Lepo je da postoji kultura, da postoji kulturna razmena između Srbije i Rusije. Pretpostavljam da ste na to mislili. To u svakom smislu podržavam. Ali, koliko se sećam, kada je slavljen veliki uspeh ulaska u energetski sporazum, koncert, između ostalog, i ruske muzike je organizovao "Srbijagas", srpsko javno preduzeće i platio "Srbijagas", zapravo platili poreski obveznici koji godinama izdržavaju taj nesposobni "Srbijagas" ili "Srbijagas" koji ima stotine miliona evra gubitaka, koje tehnički pokrije tako što se zaduži svake godine za ne znam koliko stotina miliona evra i za to im garantuje ova Skupština, odnosno vi koji pristajete da stalno izdajete garancije u korist "Jugorosgasa". Nema sumnje da je ovaj zakon neustavan, kao što je u osnovi neustavan i aranžman u koji smo ušli. Godine 2008. Ustavni sud nije imao snage ni da našu inicijativu ozbiljno razmatra. Videćemo da li će imati 2013. godine ili 2014. godine. Liberalno demokratska partija će pokrenuti postupak za ocenu ustavnosti. Molim vas da opomenete i svoje saradnike da kada dođu u parlament imaju pravo da se sa vama konsultuju i da vam daju savete. Mislim da nije pristojno da gestikuliraju dok govore narodni poslanici. Izvinite, ipak postoji neki elementarni red u ovoj zemlji. Dakle, nadam se da će u 2013. ili 2014. godini Ustavni sud moći da odlučuje drugačije. Mi ćemo pozvati i druge političke partije koje su se protivile uopšte ulasku u ovaj posao pod ovim uslovima, LSV, SVM, pozvaćemo i DS. Nadam se da će im, možda sa nekoliko godina zakašnjenja, biti jasno koliki je problem napravljen zemlji načinom na koji su u jednom trenutku pristali na ovakve odnose sa Ruskom Federacijom. Još jednom da kažem, ništa ne zameram ni Rusiji, ni njihovoj kompaniji koja će učestvovati u ovom poslu. Kao i svaki ozbiljan politički subjekt, država, privrednik, kapitalista, ako hoćete, oni su probali da za sebe dobiju najbolje uslove i u tome su uspeli. Odgovornost za to što danas moramo da usvajamo ovakav zakon je na našoj strani, na strani srpskih političara koji su na tako nešto pristali. Srbija ne dobija nikakvu vrstu izvesnosti, nikakvu povlasticu zbog toga što je ušla u ovakav aranžman. Nemojte mešati dve stvari. Sve i da je ovaj projekat sam po sebi užasno koristan po Srbiju, mega koristan, kako je rekao gospodin Ilić, čini mi se, da li je on takav i za one na koje će se primeniti ovaj zakon, na vlasnike tih parcela? Nemojte da mešate te dve stvari, jer ako tako brutalno stavite jedan interes koji možete da proglasite u ovom postupku javnim, opštim, nacionalnim interesom, onda ste trajno zgazili svetost privatne svojine, a to je suština organizacije moderne države. Znači, morate da nađete ravnotežu između privatnog, ličnog interesa, vlasnika i neke vrste opšteg, državnog i javnog interesa da se što je moguće pre završi postupak eksproprijacije. Vi ste, naravno, u pravu kada kažete da je u ovom trenutku sistem tako postavljen da bi trajao pet, šest ili sedam godina kada bi se vodio regularan postupak po regularnom zakonu, ali izvinite, u tome nema ni promila krivice ovih ljudi na koje ćete primeniti ovaj zakon. Istovremeno, ne bih se mnogo pozivao na ljude sa juga Srbije ili ljude u okolini Niša, zbog toga što je trasa "Južnog toka" ovakva ili onakva, pa oni neće učestvovati u ovom projektu. Postoje još neki ljudi u okolini Niša. Neki od njih godinama imaju probleme sa postupkom izgradnje jednog drugog gasovoda, koji vodi kompanija "Jugorosgas". Uništeni su ljudi ekonomski i finansijski u tom poslu, ostali praktično bez svega. Ne postoji način da dobiju zadovoljenje na kraju. Kada se to desilo u jednom slučaju neke vrste regionalnog ili malog gasovoda, šta će se desiti, kakve su sve opasnosti koje nam prete u ovom postupku? Deset hiljada parcela, koliko je to novih potencijalnih slučajeva "Kene" za nekoliko godina? O tome se radi. Uvek je pitanje kredibiliteta i poverenja. Ova država ga je prokockala na hiljadu način i naravno da to nije počelo od ove Vlade. To tako traje godinama i decenijama. Izlaz iz toga nije ova vrsta prečice koju uspostavljate ovim zakonom. Mi smo često govorili da se Srbiji žuri i danas to kažemo, ali brzopletost da rešite određeni problem na ovakav način, napraviće na kraju mnogo veću štetu. Kada ljudi budu poveli sudske postupke, kada budu stigli do suda u Strazburu, kada nas to bude opterećivalo u daljem postupku evropskih integracija, kako ćemo se vratiti unazad? Neće "Gasprom" ili ruska strana snositi odgovornost. Oni su zaštićeni u ovom poslu. Oni će svoj gasovod napraviti, zadovoljiće svoj interes, a ko će dugovati na kraju naknadu štete različite vrste satisfakcije i zadovoljenja ljudima koji budu oštećeni? Na to ne daje odgovor ovaj zakon. On će proći, naravno. Prošli su i različiti drugi zakoni, koji se kasnije, nakon odluke Ustavnog suda ili nekih drugih organa, menjaju ili dolaze na naplatu. Poslednji je trenutak da nas makar u ovome poslušate i da ovo ne svodite na pitanje odnosa Srbije i Rusije ili Srbije i EU, evrofanatizma ili evroskepcitizma. Uopšte se ne radi o tome. Radi se o svojinskim pravima, o komercijalnim, nacionalnim, vojnim, političkim, kakvim god hoćete interesima građana Srbije i države Srbije. Mislim da to mora da bude jedino merilo u našem radu. Svako od nas može da bude fasciniran ili nezadovoljan Rusijom. Možemo da očekujemo ili da kažemo da je svaki projekat koji dolazi iz Rusije impresivan, ali to su naša privatna politička mišljenja, emotivne preference. To nema veze sa poslom koji mi kao političari moramo da uradimo. Zbog toga vas pozivam da probate da povučete i da promenite ovaj zakon. Naravno, LDP je podnela šest ili sedam amandmana. Oni pokušavaju da izmene ili isprave neke konkretne probleme koji postoje u ovom zakonu, u smislu postupka, zaštite prava, trajanja postupka itd, ali nije u tome suština. Suština je u odnosu 51:49 i u činjenici da smo taj odnos lošim energetskim sporazumom zakucali najmanje na 30 godina, a naravno da je to zapravo trajno. Ovo nisu montažni objekti i vremenski oročeni poslovi i ugovori. Ostaće ovde trajno. Mislim da mi trošimo poslednje trenutke kada možemo možda nešto da učinimo i možda nešto da ispravimo, inače ćete na svakom koraku dolaziti u tu situaciju da morate da tražite od ruske strane da možda da malo jeftiniju cenu gasa zbog toga što smo mi u bratskim ili sestrinskim odnosima. Ne treba to da nas vodi. Očekivao sam da kao ministarka reagujete u trenutku kada je gospodin Ilić rekao da je ovo najveći investicioni projekat u Srbiji. Očekivao sam da zaštitite svog kolegu Bačevića i da kažete da je njegov projekat izgradnja kanala do Soluna najveći projekat ne u ovom trenutku, nego u istoriji Srbije. Čini mi se da kao i u nekim drugim situacijama niste bili najraspoloženiji da zastupate isti stav kao i gospodin Bačević. Hvala.
Reč ima ministarka Mihajlović. Izvolite.
Uvek sam za svaku vrstu investicije u Srbiji. Trenutna tema jeste Južni tok, odnosno nacrt ovog zakona koji vi niste raspoloženi da prihvatite, imate svoje argumente za to i amandmane. Za sada znam da smo jedan amandman svakako prihvatili, a za ostale ćemo da vidimo. Ono što mislim da je važno i što treba da se kaže, što nekoliko puta želim da naglasim upravo zbog građana Srbije, pošto sve vreme ovde provejava da će građani Srbije, koji su vlasnici tih parcela, biti oštećeni. Dakle, oni neće biti oštećeni. Objasniću vam i kako. Kada govorite o oduzimanju zemljišta, da podsetim da od 34 hiljade hektara zemljišta koji jesu predmet svega ovoga, 47 hektara se oduzima, odnosno eksproprijiše. Dakle, samo 47 hektara se oduzima i naravno da će se platiti odgovarajuća naknada za to, kao što će se platiti naknada za umanjenje vrednosti zemljišta svih ovih ostalih hektara, zbog toga što neće moći da se zaseje ona kultura koja se sejala, ali će možda moći neke druge. Tačno postoji evidencija koliko je to hektara i tačno piše kako će to da izgleda.Mislim da je to značajno da se kaže. Drugo, to kolika će da bude naknada, određuje Poreska uprava. Celu priču sprovode opštine. Zašto postoji to radno telo, tu mislim da moramo da napravimo razliku, zato što se bojim da ste pomešali dve stvari. Jedna je priča na visokom političkom nivou oko, recimo, cene transporta, cene tranzita itd, o čemu ćemo razgovarati i što sam posebno rekla na početku, a druga je priča privremeno ili povremeno, kako god se zvalo, Radna grupa koja će se baviti samo sprovođenjem ovog zakona. Ona je tu da nadgleda sprovođenje zakona i da svaki problem pokušamo da rešimo u najbržem mogućem roku. Ovaj drugi deo priče, za koji ste vi potpuno u pravu, pa naravno da neće raditi nikakve radne grupe. Naravno da će se o tome kolike će biti ostale stvari razgovarati na mnogo višem nivou, a i vi i ja znamo kako to treba da izgleda. Ima još jedna stvar koju ste ovde provukli, a mislim da ne treba – pitanje je uopšte da neko nešto najavljuje oko "Jugorosgasa", da se slične stvari pripremaju za EPS itd. Iako nije tema, i trudiću se da budem vrlo kratka, nikakva privatizacija EPS se ne pominje, ne priča i ne postoji ni u jednoj jedinoj varijanti ove vlade, odnosno ovog ministarstva. Ono što se trenutno dešava u EPS jesu finansijski problemi koji jesu nasleđeni i mogu da kažem da mogu da se rešavaju. Drugi deo priče, vezano za EPS, koji se tiče pravljena novog privrednog društva i javnog snabdevača, što moramo da uradimo po Zakonu o energetici, jer otvaramo tržište itd. To apsolutno nema nikakave veze sa onim što je pokušano da se proturi u javnosti, da neko priprema privatizaciju EPS. Ova vlada ne priprema privatizaciju EPS. Prosto, samo da vas informišem. Ovde bih se zadržala. Verujem da ćete mi odgovoriti.
Za repliku se prvi javio Borislav Stefanović. Izvolite.
Da, pošto je gospodin Đurić spomenuo DS u kontkstu jednog, rekao bih, neodgovarajućeg nagađanja. Sama činjenica da mi u strateškom smislu branimo sporazum na koji smo i te kako pozitivno uticali da do njega dođe, ne znači da imamo neki dogovor koji je ovde iznet. Ne postoji nikakav dogovor, prosto ukazujemo na vrlo slične nedostatke, kao i vi, sa nadom da će naši amandmani u tom smislu bili usvojeni, što bi omogućilo da DS podrži ovaj zakon. Mislim da je potpuno jasno da kada se kaže da ovde postoji neki dogovor oko toga da ovo prođe, mislim da to nije gađanje u pravu metu i ne odgovara istini. Ponavljam, podržavamo sporazum u čijoj smo izradi vrlo aktivno učestvovali i doveli do toga da Srbija u strateškom smislu može da se poveže na jedan, rekao bih, izuzetno važan gasni projekat. S obzirom da su drugi projekti nestali sa mape evropskih dešavanja, mislim da ćemo uvek ponavljati ono što smo rekli i do sada, uvek ćemo podržati onaj projekat koji prolazi kroz Republiku Srbiju u odnosu na onaj koji ne prolazi ili onaj koji ne postoji, u ovom slučaju. Ako je to potrebno "platiti" odgovarajućim aranžmanom, koji ne nosi u svemu tržišne osnove, Republika Srbija je bila spremna i ranije, a verujem da će biti i u budućnosti jer je mnogo veća dobit za građane Srbije. To se ne odnosi na ove nedoumice vezane za eksproprijaciju i ostale nedostatke koje smo i mi uočili isto kao i vi. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić, na izlaganje gospodina Đurića, odnosno replika.
Uvažena predsedavajuća, pre svega sam htela gospodinu Đuriću da obrazložim zbog čega sam rekla da je na Odboru DS prihvatila da glasa za ovaj predlog zakona. Iz prostog razloga što su se izjasnili direktno da će podržati ovaj zakon sa određenim brojem amandmana. Vaš predstavnik na sednici Odbora se nije izjašnjavao. Verovatno ste bili protiv, ali to onda treba tako i reći. Znači, vi se zalažete da jednostavno ovaj sporazum treba da stavimo van snage, ili da ga kao država raskinemo. Dovedeni smo u situaciju da kao nov skupštinski saziv, nova Vlada, neke međunarodne sporazume, koji su u datom, proteklom vremenu potpisani, realizovani, sa određenim studijama odrađeni, da uspostavimo strateški, u interesu građana Srbije prema njima. Postavili smo se na taj način i nismo mogli da ulazimo u tu vlasničku strukturu, u ovom trenutku, kada su već oni u zadnjih pet godina definisani na način kako su definisani. Bilo je na nama da ovaj sporazum pokušamo da nekim novim pregovorima dovedemo u stanje koje će biti u interesu svih građana Srbije. Na kraju postavljam jedno osnovno pitanje – da li bi sada bilo koja država, da krenemo od EU, Nemačka, raskinula ovakav sporazum da ga ima? Da li bi bilo koja država u regionu, da ima ovakvu poziciju, potpisan sporazum i ovakav posao, raskinula ugovor i rekla – ne, sada jednostavno ne želimo to da radimo, želimo da idemo na ponovne pregovore, novi su tržišni uslovi? Jednostavno tako se ne ponaša jedna odgovorna Vlada i jedna odgovorna država. Demantovaću vas za vašu priču o tome da će neka radna grupa nadzirati poslove. Članom 15. ovog zakona se kaže ... (Predsedavajuća: Vreme.) Možete mi oduzeti od vremena poslaničke grupe [[Predsedavajuća: Ne mogu, kada vam dam pravo na repliku.]] Dobro, izvinjavam se. Samo jedna rečenica. U članu 15. imate definisano da Vlada definiše jedno radno telo koje će pratiti ceo ovaj projekat. To znači da Vlada, na osnovu odluke, zajedničkih odluka svih resornih ministarstava, donosi određene odluke i vrši nadzor nad ovako velikim poslovima. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić, replika. Izvolite.
Nemojte mene da mešate u te rasprave. Vi ste rekli da ste postigli dogovor sa DS da ona glasa i to sam ponovio, a na kraju je mene napao gospodin Stefanović da nešto izmišljam. Nakon toga ste vi to isto potvrdili. Samo sam ponovio vaše reči. Nemam nikakav emotivan odnos prema tome. U međuvremenu je stigao kolega Hajdarević, on je član Odbora o kojem govorite i kaže mi da je glasao na tom odboru protiv ovog zakona. Prema tome, mislim da se iz te njegove radnje vrlo jasno može zaključiti da je LDP bila protiv ovog zakona. Mislim da smo to toliko puta rekli, da nema potrebe da to još jednom ponavljam. Takođe ste rekli da će te radne grupe raditi na poboljšanju opštih uslova i sporazuma. To sam takođe ponovio. Naravno da ne mislim, kao i ministarka, da je realno da neko ko prati realizaciju samo ovih, da tako kažem, tehničkih segmenta projekta može da menja međudržavne odnose. Takođe, gospođo Mihajlović, nisam tako direktno stavio u istu ravan najavu gospodina Bajatovića o, hajde da kažemo, vraćanju stare vlasničke strukture u kompaniji "Jugorosgas" i onoga za šta mislim da će se u krajnjoj liniji desiti, ili da postoji opasnost da će se desiti u slučaju EPS. Ono što svakako ne možete da osporite je da postoji ozbiljan problem u EPS, da se vršilac dužnosti, direktora te kompanije i Upravni odbor, koji je takođe pod ingerencijom Vlade, odnosno vladin jepredstavnik u kompaniji koja je 100% državna, treba da vodi tu kompaniju u nekom strateškom smislu, da imaju vrlo ozbiljna razmimoilaženja. Nemamo šta da krijemo. Ako je EPS u toliko velikom problemu i da mora toliko da se zaduži, ukoliko postoje ozbiljni problemi, video sam najavu ministra finansija da neće dati garanciju za tako nešto, odnosno da je neće tražiti od ovog parlamenta i prosto pitam – šta će biti kolateral u tom poslu? Mislim da ćemo iz tog odgovora moći sve da zaključimo. (Predsedavajuća: Vreme.) Još jednom se izvinjavam DS. Ne ulazim u to da li ste postigli dogovor ili niste postigli dogovor. Reagovao sam samo na ono o čemu je govorila koleginica Tomić.
Reč ima ministarka Mihajlović.
Hvala lepo. Samo još mali dodatak za EPS. Normalno je da postoje problemi. Ne mogu da ne postoje problemi u javnom preduzeću koje je dezinvestirano decenijama i u ozbiljnim problemima decenijama. Problemi jesu ogromni. Pošto je to veliki sistem onda se ti problemi skupljaju godinama i dođe godina kada shvatimo da taj sistem bukvalno može da pukne. Mi jesmo u godini, i ja sam to najavljivala i ranije, sa ozbiljnim problemima u elektro-energetici, odnosno, EPS, ali je to daleko od toga da znači da EPS treba da bude prodat zato što postoje ne samo unutrašnje rezerve u elektroprivredi Srbije, koje mi kao ministarstvo tražimo da se iskoriste. Ali, postoji i onaj drugi deo priče, a to da je Vlada već pre nekoliko meseci usvojila polazne osnove restrukturiranja, odnosno korporativizacije EPS i ja ću se malo potruditi da te stvari budu realizovane, baš zbog toga da bi taj EPS polako krenuo da funkcioniše kao svako normalno javno preduzeće. Vi i ja se slažemo da je šteta, sigurna sam, i za EPSi za "Srbijagas" da budu u ozbiljnim problemima finansijskim, kakvi jesu. Zadatak Vlade i ministarstva, bar ja tako to vidim kada je u pitanju državno preduzeće, jeste da učinimo sve, ali ne na štetu građana i ne na štetu privrede. Da to preduzeće počne da se menja, i da se način upravljanja unutar tog preduzeća menja. To je moj zadatak vezano za EPS, isto tako i za "Srbijagas".
Hvala. Reč ima Aleksandra Tomić, replika. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, žao mi je što gospodin Đurić nije slušao kada sam govorila o privremenoj radnoj grupi, članu 15. Tamo je definisano čime će se baviti to radno telo koje određuje Vlada. Baviće se praćenjem i realizacijom ovog projekta, a nikakvim pregovorima. Nemojte stavljati u usta nekome nešto što nije rekao, što nije stanovište ni ovog zakona, ni ove Vlade, ni ove poslaničke grupe, nego se držite svog kursa. Ako ste protiv ovog zakona i sporazuma, u redu je, ali onda to tako i recite – mi smo protiv i nećemo da učestvujemo u tome, nećemo da damo ni amandmane. Vi ste dali amandmane. Da biste imali prostora da sada pričate jednu lepu opozicionu priču o tome kako je ovaj projekat štetan po građane Srbije i po državu, što nije istina. Niko ovde ne može da uzme odgovornost da ne otvori takvu investiciju, ne uzme toliki broj radnih mesta koja se otvaraju i ne pusti nešto što se zove finansijska podrška i ekonomski rast u ovoj državi. Niko ne sme da uzme takvu odgovornost. Vama je lagodna situacija u opoziciji i vi to sebi možete da dozvoljavate, pa čak i da dozvoljavate da pričate da se neko dogovara ili se ne dogovora oko određenih sporazuma. Svaka stranka daje svoje mišljenje o tome da li će da podrži određeni zakon ili ne. Demokratska stranka se izjasnila i rekla da hoće i da će dati amandmane. Vi ste rekli da nećete i opet ste dali amandmane, i to je legitimno. Zahvaljujem se.
Borislav Stefanović, replika.
Nisam hteo da se javim uvaženom kolegi gospodinu Đuriću, samo sam hteo blagu intervenciju. Nisam nikoga napao, samo sam pokušao da preciziram jednu stvar. Ako se predstavnici DS izjasne na vrlo jasan način na odboru i kažu da podržavaju projekat u kome smo mi i prethodne vlade, ne samo DS i nego i mnogi drugi, učestvovali vrlo aktivno, uz ogradu da želimo da poboljšamo ovaj zakon amandmanima, ne vidim kako to implicira da mi imamo dogovor sa bilo kim. Zbog toga prihvatam vaše izvinjenje, zato što ni jedna poslanička grupa u Skupštini Srbije nema kristalnu kuglu, niti treba da se vodi tumačenje poteza DS osim DS same. Hvala.
Bojan Đurić, replika.
Gospodine Stefanoviću, ovo je poslednji put i nadam se da ćemo završiti ovu, čini mi se, prilično besmislenu polemiku. Temu dogovora nisam pomenuo ja nego gospođa Tomić. Meni ne bi palo na pamet da to uopšte pominjem, a ona je iz nekog razloga osetila potrebu da to posebno naglasi. Kada smo već kod toga, molio bih predstavnicu SNS da ne tumači postupke LDP, pošto to, čini mi se, umemo da radimo dovoljno dobro i sami, ili da makar vodite računa o onome što priča vaša ministarka u isto vreme, pošto ste nas optužili da smo tek tako da bismo dobili prostor da govorimo nekakvu lagodnu opozicionu priču o sporazumu podneli amandmane o zakonu, a ministarka je rekla da je za sada makar bar jedan od naših amandmana prihvatila. Dakle, prihvatila je jedan od tih neozbiljnih besmislenih amandmana koje smo podneli da bismo sačuvali svoju lagodnu poziciju opozicione partije. Nikada se nismo ponašali uzimajući lagodnu poziciju. Pre bih rekao da je to radila vaša partija. Hajde da završimo ovu raspravu makar jednom istinom do koje ćemo doći. Ne možete da dođete četiri godine nakon usvajanja sporazuma i kažete – to je sada tako, to je zatečeno stanje, to je realnost, šta da radimo, to su neki pre nas, a mi kao država moramo da vodimo odgovornu politiku. Slažem se, ali gospođo Tomić, vaša politička partija je glasala u ovom parlamentu za energetski sporazum u kome Srbija trajno ima manjinsko učešće i za tako nešto postoji neka vrsta političke odgovornosti. Možete da budete i ponosni na tako nešto. Uopšte vam ne sporim to pravo. Samo kažem da se ovo nije desilo odjednom i preko noći, da je to posledica jednog glasanja u ovom parlamentu iz jeseni 2008. godine, u kome je vaša politička partija pod drugim nazivom ili u periodu metamorfoze… (Predsedavajuća: Vreme.) … u tom trenutku glasala. Protiv toga nemam ništa. Mi nismo glasali za tako nešto i to je situacija koja je poznata građanima već nekoliko godina. Izvinjavam se na prekoračenju.
Veroljub Arsić, replika u ime poslaničke grupe SNS.
Dame i gospodo narodni poslanici, SNS se nije dogovara sa DS i nemojte da nam to više spočitavate. Ako hoće da glasaju za predlog nekog zakona, to je njihovo legitimno pravo, kao što je legitimno pravo LDP da koristi situaciju u DS da bi sticala političke poene jer imaju slično ili isto biračko telo. Sve ove političke poteze koje sada vuku u svim ovim raspravama žele da valorizuju na nekim narednim narednim izborima. Isto tako, kada spominjete sve ove sporazume koji su jako štetni, hteo bih da kažem da je NIS bila procenjivana u martu mesecu 2008. godine, pre izbijanja svetske ekonomske krize, na oko 900 miliona evra. U trenutku kada je ozvaničena prodaja NIS, NIS zbog svetske ekonomske krize je bila pet puta jeftinija nego što je procenjena, a ruski partner je platio onu procenu koja je bila u martu mesecu. Možemo da pričamo o raznim stvarima i da to pretočimo na politički teren gde će uvek neko da predstavi da je srpska strana oštećena, ali koliko god da se u tome trudite ipak morate da priznate da je u ovom trenutku ovo jedna od najvećih investicija koje je Srbija imala ili ćemo da otvaramo priče oko "Sartida", oko toga kako je prodat, kako je nestalo 600 miliona evra koje su bile u vlasništvu RS preko naših banaka, koji su potpredsednici vlada tada bili aktuelni i kako je to išlo nekim drugim tokovima.
Borislav Stefanović, replika.
Spomenuta je DS. U jednom momentu, uvaženi kolega Arsiću, nemate ni vi baš takav stepen pronicljivosti i saznanja da znate da li smo mi stranka u problemu ništa većem nego vi, recimo. Druga stvar, da li je neko član nečijeg biračkog tela, možda smo svi sada deo istog biračkog tela pošto vam je politika ista kao i naša, a rapidno se približava i LDP. Mislim da se ne ljutite što vas pominjem u ovom kontekstu. Treća stvar, neke manje stranke često imaju potrebu da ne napadaju Vladu nego DS misleći da će tako ojačaju svoju poziciju. Tu se slažemo. Velika smo mi toljaga koliko su oni mali. Hvala.
Reč ima Čedomir Jovanović, replika u ime poslaničke grupe.
Hteo sam da sa pažnjom pratim ovu raspravu, ali sam se trudio da ostanem po strani. Pretpostavljam da je i vama jasno zbog čega. Na ovoj temi, gospodine Arsiću, gospodine Stefanoviću, ne vidim sukob između stranaka. Na ovoj temi, zapravo, vidim razlike koje prevazilaze naša politička delovanja. Ako vi sebe opisujete kao toljagu, to ne bih nikada lično uradio, ni vama, ni sebi, ali neću ništa da dodam. Ovo nije posao za toljage, a tako je Srbija u ovaj posao ušla. Da li grešim gospodine Mihajlov? Da li su se predsednik i premijer otimali za onu stolicu u Moskvi, pa je neko procenio da je njegov predsednički mandat vredan toga, a neko drugi je verovao da je Kosovo vredno NIS-a? To tako treba reći. U maju mesecu 2008. godine smo demonstrirali u izbornoj tišini zbog toga što su ljudi koji nisu mogli da se gledaju, Tadić i Koštunica, sastavili DS i DSS da bi glasali za SSP i ratifikovali sporazum koji je potpisan u Moskvi, pa na pritisak te Moskve zbog straha od mogućnosti da će LDP ući u Vladu, pa na nivou Vlade blokirati ono što se u Skupštini ne može blokirati, jer su tamo radikali koji Rusiju vole više od Srbije i čiji tadašnji lider, a današnji predsednik Srbije, žali zbog toga što Srbija nije ruska gubernija. Podsećam vas na reči Tomislava Nikolića od pre nekoliko godina. To što smo mi uradili tada kao zemlja ima cenu koju će plaćati naša deca. Ovo sada što se radi je realizacija sporazuma koji je katastrofalan za interese Srbije, a dobar za interese Rusije, ali o tome smo ovde već razgovarali i priču završili sa Putinom… (Predsedavajuća: Vreme.) Sada treba da vidimo kako ćemo dalje i šta ćemo sa onim što je pred nama. Imamo problem sa ovim zakonom zbog toga što on napušta praksu koja je postojala u ovoj zemlji. Činjenica da ljudi neće to poštovati gurnuće nas u probleme kojih imamo previše. Prestanite to da radite iz svih onih razloga zbog kojih niste uradili u Kragujevcu, pa ste premestili fabriku na drugo mesto u slučaju "Fijata". To je suština svega.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Parafrazirajući vašeg bivšeg lidera, gospodina Šešelja, gospodine Arsiću, reći ću ovo. Čim vas neko malo zagrebe u ovoj raspravi, vi od naprednjaka tako lako postanete onaj stari radikal i neprestano se vraćate u 2001, 2002. i 2003. godinu, a u slučaju "Sartida" možemo da razgovaramo u onom trenutku kada budete završili novi posao i novu investiciju u "Sartidu", pa ćemo videti koja će cena biti postignuta. Ako postignete cenu od jednog dolara, reći ću da to nije prljava i pokvarena privatizacija, reći ću da je ona korisna, da je učinjena pod onim uslovima koji mogu da se postignu na tržištu i da je to dobro za građane Smedereva i za građane Srbije i za privredu naše zemlje. Zbog toga mi ne uzimamo lagodnu poziciju opozicionara, nego se isto ponašamo i u jednoj, i u drugoj i u trećoj situaciji. Nemojte molim vas da procenjujete ko deli čije biračko telo. Ne ulazim u vašu sposobnost, pronicljivost itd, ali samo brinite svoju brigu, pustite, kao što i neke druge molim da ne pričaju o LDP kao maloj partiji koja koristi priliku da napadne neku veću, a istovremeno sve svoje napade usmeravaju na tu silnu i veliku stranku vladajuće koalicije, a koja se zove URS. Bez uvrede, ne želim da vas uvredim, ali ima i većih partija u toj vladi koje se mogu kritikovati. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, replika.
Sada valjda treba da kažemo nešto loše protiv SNS, a to govorimo svaki dan. Nekako više primećujete neke druge stvari. Samo sam govorio o tome da nema potrebe da koristite ovu stranku kao oruđe, moju stranku, kojim ćete povremeno da napadnete Vladu. Zato sam oduševljen što nam se gospodin Jovanović pridružio i odmah pokazao kako to treba da se radi. Dakle, zaista sam prijatno iznenađen i volim da vidim bilo koju opozicionu stranku kada hrabro, kao i DS, direktno stane pred najveću stranku vladajuće koalicije i kaže im u lice sve ono što misli o bilo kom projektu, uključujući i Južni tok, a ne da koristite DS kao oruđe, u ovom slučaju navedeno kao toljaga, kojim ćete da udarate nekog drugog. Samo sam u tom smislu rekao da je preteško oruđe i preveliko za kapacitet koji pruža.
Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić u ime DSS.
Želim da odgovorim na navode koji su ovde izneti. Demokratska stranka Srbije i Vlada Vojislava Koštunice je podržala zaključivanje naftno-gasnog sporazuma sa Ruskom Federacijom zato što smatra da je to izuzetno dobar i važan posao za Srbiju. Ovde je izneta teza da je NIS data za Kosovo. Mislimo da je ceo ovaj posao koji će sada uslediti, nadam se, usvajanjem ovog zakona dobar i da će doneti nove investicije u Srbiju i obezbediti njenu energetsku stabilnost i zaposliti nove ljude i sasvim sigurno rešiti mnoge probleme koje Srbija u ovom trenutku ima. To su bili osnovni motivi, a mi se kroz partnerstvo koje se razvijalo u okviru ovog posla i saradnju koju smo imali sa Ruskom Federacijom zahvaljujemo Ruskoj Federaciji za podršku koju je dala Republici Srbiji u odbrani njenog teritorijalnog integriteta, a pogotovo u Savetu bezbednosti UN kada je sprečeno usvajanje Ahtisarijevog plana. Što se tiče glasanja za ovaj sporazum, ovde je izneta jedna tvrdnja da je na sednici na kojoj je usvojen naftno-gasni sporazum DSS glasala za SSP. To nije tačno. Demokratska stranka Srbije i njeni članovi tada u Vladi su izašli i nisu podržali SSP, jer je on potpisan u trenutku kada je EU odlučila da Republici Srbiji, priznanjem velikog broja njenih članica, oduzme teritorijalni integritet tako što će priznati nezavisnost Kosova. Smatrali smo da je to pogrešan korak i zato nismo podržali SSP. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, replika na izlaganje gospodina Jovanovića.
Gospodine Jovanoviću, tačno je da je otimanja stolice bilo, ali to samo govori u prilog tome koliko je ovaj sporazum dobar i koliko je tačan međudržavni ugovor koji je obuhvatio tri segmenta: izgradnju Južnog toka, privatizaciju NIS - 51% akcija i skladište gasa u Banatskom Dvoru. To samo pokazuje koliko je ovaj sporazum dobar i koliko je možda neko, u tom trenutku, želeo da prigrabi sebi zasluge za ceo ovaj postupak koji je završen. Lično sam učestvovao u ovom procesu, vrlo aktivno. Ponosan sam zbog toga. Smatram da je to jedan dobar posao za Republiku Srbiju. To se vidi po načinu na koji se razvija NIS, vidi se po tome da je skladište gasa Banatski Dvor osnov energetske stabilnosti Srbije u odnosu 51% i 49%. To samo govori u prilog činjenici da je ta vlada i predsednik Vlade, Vojislav Koštunica, i svi koji su glasali za ovaj sporazum doprineli tome da Srbija postane energetski stabilna zemlja, nezavisna od bilo koga. Po sporazumima, koji su tada postignuti, Srbija ima pravo da koristi količinu gasa koja je neophodna za razvoj privrede. U budućnosti kada se bude raširila privredna aktivnost, da prilikom izgradnje Južnog toka rade srpske firme i da srpske firme rade na svim investicijama u Rafineriji nafte Pančevo i NIS. Do sada je uloženo preko milijardu evra u NIS. Planira se još toliko. Sanirani su dugovi koji su bili oko 800 miliona evra u trenutku preuzimanja. NIS postaje najznačajnija naftna kompanija u regionu. Mislim da je to nešto što treba da raduje građane Srbije i da akcije NIS vrede pet puta više sada, nego što su vredele u trenutku preuzimanja NIS od strane "Gaspromnjefta", a sve u skladu sa međudržavnim sporazumom koji je ova skupština potvrdila.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne znam zašto se ova priča vraća na to da neko ne sme da kritikuje bivšu vlast šta je radila i kako sadašnja vlast treba da brine samo one brige dok je bila na vlasti. Da raščistimo, brinuli smo o "Sartidu" i kada je bio prvi put privatizovan, kada je nestalo milijardu evra koje je "Sartid" dugovao bankama, pa je prodao za 25 miliona evra, otkupljen za jedan evro sa 300 miliona evra gubitka. To je rezultat. Ili "Naftna industrija Srbije" koja je prodata po nekoj ceni sa gubicima, koje država nije preuzela na sebe i koja sada treba da bude jedan od vodećih izvoznika u Republici Srbiji i da snabdeva naftnim derivatima čitav ovaj deo Evrope. Znači, brinemo o "Sartidu" i 2002. i 2003. i 2013. godine, zato što tamo žive naši građani koji su trenutno bez posla. Nemojte se sekirati, naći ćemo strateškog partnera za "Sartid", da na to pitanje stavimo tačku, ali ne na onaj način kako su radile to neke druge Vlade. U tome jeste razlika između nas i vas. Kada već pričate o tome da radite svoj posao odgovorno i da volite ovu zemlju, priznajem da je volite, ali ne možete da je volite više od nas, možete isto, da se složimo oko toga. Sad, kako je ko radio, narod će ponovo na nekim izborima da ceni i nas i vas.
Hvala. Reč ima Čedomir Jovanović, replika.
Gospodine Stefanoviću, mi vama ništa ne dugujemo. Osećamo veliku obavezu prema ljudima koji žive u ovoj zemlji, a ja lično i prema članovima, biračima DS, prema mnogim kolegama poslanicima, ali to svakako ne znači da zbog tog respekta i uvažavanja vi možete kroz ovu raspravu da prođete pošteđeni one kritike koju vam opravdano upućujemo. Ovaj sporazum o kome danas govorimo je skandal i sramota za ovu zemlju. Milošević nikad takav sporazum ne bi potpisao. Pravio je sporazum o strateškom partnerstvu Srbije i Rusije, pa smo imali kontrolni paket u tom sporazumu. Ni vi ga ne bi danas, niko ga ne bi napravio tako kako je napravljen 2008. godine, niko. Jeste, skočile su akcije NIS, ali nije Srbija vlasnik tih akcija, nego Rusija. Jeste, uloženo je u Banatski Dvor, ali nije srpski, nego ruski. Nijedna zemlja u Evropi to nije uradila. Jeste, danas NIS stvara profit, ali u tom NIS Srbija ne vidi korist za sebe, osim ukoliko u korist ne podvodite činjenicu da neko prima redovnu platu, da taj NIS plaća propale srpske klubove, možda više neće, da je uneo neki novi korporativni mentalitet, red, da se manje tamo krade, ali zašto bih ja njih hvalio, neka se sami hvale, neka plaćaju agencije, mene nešto drugo interesuje. Tri puta više gasa u Srbiji se vadi, da li sam u pravu, danas nego što se vadilo pre nekoliko godina. Prazne se resursi ove zemlje, bogatstva koja se nikada više neće vratiti. Po kojoj rudnoj renti? Tri posto. Ko je oštećen? Kikinda, lokalne samouprave, ova država. Isto i nafta, četiri puta veće količine nafte danas se vade nego pre nekoliko godina. Ko je vlasnik svega toga? Rusija. Ko plaća cenu? Mi, kao da je iz Sibira. Kraj priče. Dobar posao za Rusiju, katastrofa za Srbiju. Ne može ovim zakonom ništa tu više da se menja, ali morate da platite to politički, i vi gospodine Stefanoviću, i vi gospodine Mihajlov.
Hvala, gospodine Jovanoviću. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Prvo, u vlasničke odnose neću da ulazim na ovaj način na koji to radi gospodin koji je govorio pre mene. "Sartid" je prodat 70%, s tim da je država prihvatila da vrati dugove "Sartida" stranim bankama. (Čedomir Jovanović, s mesta: Nije tačno.) Jeste, tačno je, za 25 miliona evra. Toliko je prodat i o tome ima dokaza. Dalje, korist koju ima jedna zemlja ima od one infrastrukture koja postoji na njenoj teritoriji. Kako sada to smeta da ruski partner, partner Republike Srbije je vlasnik 51%, a nije smetalo što je neki drugi partner vlasnik 70%, isto iz inostranstva? To tada ne smeta? To nije privatizacija? Kada pričate o dobiti, Republika Srbija je vlasnik 49%, 49% neto dobiti NIS pripada Republici Srbiji. (Čedomir Jovanović, s mesta: Nije tačno, sada smo u statusu malog akcionara.)
Molim vas, ne dobacujte s mesta.
Tako da, ja ne gledam, kada su u pitanju investicije, odakle novac dolazi, bitno mi je da li je investicija zdrava, da li od toga država ima korist, a država ima korist ako od te investicije na prvom mestu njeni građani imaju korist. To je interes države.
Hvala. Molim vas da zatvorimo krug replika. Prvi se javio za repliku narodni poslanik Dejan Mihajlov, pa Bojan Đurić i Čedomir Jovanović. Molim vas da ovim zatvorimo replike, da bismo omogućili poslanicima koji su se prijavili za reč da govore. Izvolite, gospodine Mihajlov.
Država je vlasnik 49% akcija u "Južnom toku", a nešto manje u NIS zato što su akcije deljene građanima po zakonu koji je usvojen pred predsedničke izbore Borisa Tadića 2008. godine i u Banatskom Dvoru je država vlasnik 49% akcija. U NIS država je vlasnik oko 36% akcija i ima prava 49% zato što mali akcionari još uvek nisu preuzeli upravljačka prava u okviru svojih akcija. Druga stvar, problem je prethodne Vlade zato što se nije dogovorila sa ruskim partnerom u "Gaspromu", u NIS da bude partner u NIS i da uživa 49% svojih prava tako što će da ima niz direktora koji bi učestvovali u planiranju i poslovanju. Treća stvar, država će imati prihod i građani Srbije od NIS u vidu dividendi koje će akcionari, mali akcionari i država dobijati od NIS u trenutku kada se to bude dogovorilo i izglasalo na upravnom odboru. Sada, koliko mi je poznato, tu je ministarka energetike i može bolje da objasni, uglavnom sva sredstva, dobit od 50 milijardi ide u investicije. Koliko je dobar ovaj sporazum vidi se po tome da Hrvatska, koja je napravila sporazum sa Molom mnogo pre nas, gleda na koji način da raskine taj sporazum, zato što je Mol unazadio INU i doprineo tome da INA postane marginalna na regionalnom tržištu. Druga stvar, u Hrvatskoj su se vodile velike polemike zašto "Južni tok" ne prolazi kroz Hrvatsku i ko je za to odgovoran. Srbija je među prvima potpisala Sporazum o "Južnom toku", iako je postojala u tom trenutku verovatnoća i veliki pritisak iz zemalja EU da "Južni tok" zaobiđe Srbiju, da ide kroz Rumuniju i da tako sve zemlje kroz koje će prolaziti "Južni tok", glavna trasa budu zemlje EU – Bugarska, Rumunija, Mađarska, Austrija, Slovenija, pa sve do Italije. (Predsedavajuća: Vreme.) Mislim da je jako važno za Srbiju što "Južni tok" prolazi i što smo svi mi ovde, pre svega kroz Vladu, pa i kroz ovu skupštinu doprineli da Srbija na taj način obezbedi sebi stabilnu energetsku poziciju u jednoj situaciji kada će energenti…
Hvala, gospodine Mihajlov. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Gospodin Mihajlov je delimično objasnio gospodinu Arsiću kakva je vlasnička struktura NIS, ali mislim ne potpuno, mislim da je u međuvremenu državni udeo još značajno pao ispod tog procenta koji ste vi rekli, ali dobro, nije to presudno. Jasno je da je Srbija manjinski partner. Naravno da je tačno da je Srbija među prvima ušla u Projekat "Južni tok" i to je platila skupo. Ostali ili neki drugi su ušli malo kasnije, malo duže i ozbiljnije su pregovarali. Nisu se uzdali u bratsko-sestrinske odnose, nego u čiste međudržavne pregovore, sa jasnim pravima i interesima i zbog toga su oni danas ravnopravni partneri u svakom segmentu energetskog posla sa Ruskom Federacijom. Primer Bugarske, o kome se ovde priča, je možda najbolji. Ne bih tako olako pominjao primer Rumunije i njene žalosti što nije u poslu. Mislim da je Rumunija uspela u međuvremenu na neke druge načine toliko da podigne svoje energetske potencijale, da se ozbiljno nameće kao jedan od lidera, makar u ovom delu Evrope, ali dobro, gospodine Mihajlov, to je verovatno bilo manje bitno u onim poslovima ili političkim aranžmanima koje ste želeli da postignete i ja vam na tome ne zameram. Vi, gospodine Arsiću, stvarno biste morali da budete malo oprezniji kada predstavljate kao kriminal posao… (Predsedavajuća: Nemojte direktno da se obraćate narodnom poslaniku, molim vas.) Gospodin Arsić bi, verujem, trebao da bude malo ozbiljniji kada kao kriminal predstavlja posao u kome država donese određenu vrstu odluka o preuzimanju dugova, o modelu kako će promeniti vlasnika ili na neki način privatizovati neku od državnih, javnih ili bilo koje preduzeće koje je u njenom vlasništvu, onda bi morao da vodi računa recimo o tome kakva je državna, Vladina najava sudbine JAT. Ova država upravo govori o tome da će preuzeti obaveze JAT i napraviti fiktivnu novu kompaniju koja će startovati od nule, a u nju će biti uneto samo ono što su prava i svojina te kompanije, pa će onda i to biti kriminal. (Predsedavajuća: Vreme.) Morate da razumete elementarne stvari u ovim poslovima. Počnite od toga što ćete naučiti makar koliki su procenti.
Hvala, gospodine Đuriću. Reč ima Čedomir Jovanović.
Ključni nesporazum među nama je u činjenici da vi sve vreme govorite o nečemu što za nas apsolutno nije sporno, a to je da danas nisu uspešne kompanije. Mi vama pokušavamo da objasnimo da u tom uspehu nema previše prostora za naše zadovoljstvo. To je uspešna ruska kompanija. Drugo je pitanje nesposobnosti onih koji su NIS vodili ranije, pa od njega napravili neiskorišćeni potencijal. Govorimo o nečemu drugom, o činjenici da je naš energetski sistem praktično stavljen pod kontrolu druge države, da to niko nije uradio osim nas. Sve te zemlje koje ste vi nabrojali, gospodine Mihajlov, potpisale su sporazum o "Južnom toku". Nemamo ništa protiv njega, neka prolazi ovuda. Svi neka prolaze preko Srbije. Ali, nijedna zemlja nije manjinski partner u svemu tome, nijedna, samo Srbija, ni Bugarska, ni Rumunija, ni Slovenija, samo Srbija. Niko nije platio tako skupo tu ulaznicu, privatizacijom nacionalne naftne kompanije i davanjem nečeg što je prirodno bogatstvo, a to je taj Banatski Dvor. Mi nemamo drugi. To smo mi učinili. Sada treba tražiti najpovoljnije rešenje. Na primer, treba tražiti od Rusa da kupe te preostale akcije države, ali da procenimo ponovo vrednost te kompanije, pa će se možda tako stići do sume koja bi bila adekvatna onoj koju smo mogli dobiti 2008. godine za to što smo tada prodavali. (Predsedavajuća: Vreme.) Uvesti red u zemlju, doneti normalne zakone. Ovaj zakon će proizvesti probleme i nama i onima zbog kojih ovaj zakon donosimo, a to su oni koji žele da grade taj "Južni tok" u Srbiji.
Hvala. Reč ima Borislav Stefanović.
Ne samo što nas je ova serija replika odvela od teme, nažalost, zbog toga što smo krenuli da raspravljamo da li je "Južni tok" dobar ili nije, da li je svrsishodan, da li je dobro urađen posao i, naravno, odmah je krenulo ko je za to odgovoran i ko treba da plati cenu. Podsetiću vas u kakvom stanju je bila ta kompanija kada je prodata stranom partneru. Potpuno je irelevantno da li je u pitanju ruski ili neki drugi kapital. Ako su se neki rukovodili emocijama, kako kažete, i bratskom ljubavlju, mogu da vam kažem da Vlada koja je vodila taj pregovarački proces se nije rukovodila nikakvom ljubavlju. Mi smo, gospodine Jovanoviću, bili suočeni samo sa nekim maglovitim obećanjem sada jednog, izvinjavam se što se obraćam direktno koji je govorio da će kompanija biti prodata za više milijardi austrijskom partneru. (Predsedavajuća: Nemojte direktno da se obraćate narodnom poslaniku.) Od toga, naravno, nije bilo ništa, u situaciji kada nam Rusi dođu i kažu da NIS vredi 160 miliona evra. Slučajno znam o tome jer sam vodio pregovarački proces. Zašto 51 prema 49? Zato što su već te stvari bile dogovorene u Moskvi na državnom nivou. Oni vam kažu da vredi 160. I poljana se nalazila tamo i dugovi koje niko živ u ovoj zemlji decenijama nije mogao da vrati i radnici koji su dobili 750 evra po godini staža da napuste kompaniju, ako to žele. Niko nije isteran iz kompanije. Ko drugi može da se pohvali? Na kraju dobijete kompaniju koja ostvaruje profit i uplaćuje preko 90 milijardi u budžet ove zemlje. Vi kažete – to nema neke koristi. Kako nema koristi? Zašto mi iz DS moramo da objašnjavamo vama, koji ste pobornici liberalnog kapitalizma, šta znači prodati kompaniju stranom partneru. Nema tu emocija, nema ruske ljubavi. Mi smoprodali u tom momentu onome ko je uspeo da obezbedi u tom momentu, s obzirom na cenu nafte, najbolju cenu, na osnovu onoga što su oni uradili kao procenu vrednosti kapitala. (Predsedavajuća: Vreme.) Uopšte to nije pitanje ničije ljubavi, niti racija.
Hvala, gospodine Stefanoviću. Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Neću se više javljati za repliku. Skladište gasa nije neko skladište koje se gradi, prosto, to su šuplje stene ili to su stene prirodne formacije iz kojih se prethodno izvukla nafta ili gas i koje ostaju tako prazne i u koje se posle određenim postupkom upumpava gas i postave se određeni kompresori i postrojenja koji regulišu da li se gas upumpava ili prazni i ostalo. Takvih šupljina i takvih deformacija, kako kažete, ima još u Vojvodini i one nisu u vlasništvu NIS. One nisu u vlasništvu ruskog partnera, već su u vlasništvu Srbije. O tome se razgovaralo 2007. i 2008. godine, da se ta skladišta stave u funkciju i da ona budu vlasništvo Srbije, da ih napunimo gasom, srpskim gasom ili drugim gasom, i da nakon toga taj gas mi možemo da prodajemo na način kako je najbolje i kako je najposlovnije i u kojim trenucima hoćemo. Tih skladišta ima i nije ovo jedino. Drugo, NIS puni 10% budžeta Republike Srbije. To je prosto činjenica. Sedamsto evra po godini radnog staža minu, niko nikada u Srbiji nije dobio niti će dobiti. Mi ovde govorimo o jednom socijalno odgovornom projektu koji je napravljen i koji će doprineti razvoju Srbije. U ovim trenucima kada ima malo stranih ulaganja, NIS je jedna od retkih kompanija koja vuče Srbiju napred po svom razvoju i u tehnološkom razvoju i po uključivanju svih kompanija srpskih koje rade i koje doprinose izgradnji razvoja NIS. Kada krene "Južni tok", toga će još više biti. To je investicija vredna od oko milijardu i 500 miliona evra. Sigurno neće ruske firme iz Sibira dolaziti ili odatle da kopaju zemlju u Srbiji. To će srpske firme raditi. To je prosto posao koji će biti vezan za Srbiju, kao i posle posao održavanja, naplate tranzita i sve ostalo. (Predsedavajuća: Vreme.) Mi mislimo da je ovo jedan dobar sporazum i mi smo ponosni što je taj sporazum ova skupština usvojila.
Hvala. Narodni poslanik Veroljub Arsić, replika na izlaganje gospodina Jovanovića.
Dame i gospodo narodni poslanici, slažem se sa mnogima od svojih prethodnika da treba pažljivo da se proceni šta država prodaje. Ne znam kud se dede procena, čini mi se, ekonomskog fakulteta o vrednosti "Sartida" od 450 miliona dolara. Nestalo je. Velika je razlika kada se nešto prodaje odlukom Vlade, pogotovo ako je to javno preduzeće, a u odnosu na to da se prodaje društvena imovina, i to iz stečaja, gde odlučuje jedan čovek, kao što je to bilo u slučaju "Sartida". Da ne pričamo da je mesni nadležni sud bio sud u Požarevcu, a da je to radio Trgovinski sud u Beogradu. Nešto ne može da se izjednači ova sada situacija sa JAT i ona sa "Sartidom", ne može da bude ista. Nemojte više za tu priču da se hvatate zato što prvi put u poslednjih nekoliko godina, u vreme svetske ekonomske krize, Srbija ima jednu ozbiljnu investiciju. Možemo o tome da pričamo koliko je ona opravdana, da li smo mogli da uradimo bolje ili gore i šta god već hoćete, ali ako propustimo ovu priliku, verujte da nećemo novu da imamo. Jednostavno se pomirite sa tim, kao što smo se mi pomirili da šteta koja je naneta bila državi prethodnih godina, da će neko morati puno i dugo da radi da bi tu štetu nadoknadio, a mi u tome nismo učestvovali. Ali, prihvatamo taj deo odgovornosti, da moramo nešto da promenimo i da uradimo. (Predsedavajuća: Vreme.) U tome i jeste razlika, umesto da se samo kritikuje.
Hvala. Narodni poslanik Čedomir Jovanović, replika.
Trajaće ovo. Gospodine Stefanoviću, izvinjavam se, ali obratio se meni lično, ne znam šta je vas kvalifikovalo za taj posao. Kako sad vi pričate, vama su došli Rusi i rekli da nešto vredi 125 miliona. Ne, Rusi su angažovali kao pravnog savetnika najreferentniju pravnu kuću na svetu "Freshfields" iz Londona, a za finansijskog Meri Linč, a naspram njih ste seli vi. Da li vama to izgleda normalno? Da li shvatate koliko je to smešno? Niko nije znao šta se dešava u NIS. To nije tačno. NIS je poslednjoj godini prijavio, ja mislim plus od 70 miliona, a onda su posle otpisivali neka potraživanja i uspostavilo se da je minus od 80, odnosno plus od 70. Način na koji ste prodali taj NIS, je način na koji ste vodili državu. Dobro je da imamo nešto, da možemo da stojimo na ovoj Srbiji. Što se tiče te vaše ideje gospodine Mihajlov, da se u neke šuplje stene pušta gas. Pa prvo treba da napravite gasnu kompaniju, pošto smo to prodali. Treba da nađete infrastrukturu za to pošto smo i infrastrukturu prodali, sve bušotine koje već postoje nismo dali. Znači, morate da budete mnogo dobri sa NIS-om da bi NIS dao vama taj posao zbog kog inače on ovde postoji i koji u međuvremenu radi vrlo uspešno. Mnogo uspešnije nego bilo ko pre njih. Gospodine Arsiću, u tom "Sartidu" su izgleda rasle mnogo vredne pečurke, te 2001. godine kada ga je Ekonomski fakultet procenio na 450 miliona. Godine 2001. "Sartid" je bio fabrika pečuraka, a ne čelika, ne čeličana. Prodat je kao propala kompanija za 25 miliona dolara. Radio je ovde deset godina i mislim da bi danas ljudi koji su radili u tom "Sartidu" vrlo rado opet došli na posao kod tih Amerikanaca. Ko god da dođe imaće našu podršku i prekinite da kriminalizujete ljude koji su ovu zemlju vadili iz rupe u koju ste je srovarili vi kao radikali zajedno sa svima onima koji su Srbiju tada vodili.
Hvala. Reč ima Borislav Stefanović, replika.
Zaista bih i ja voleo da završimo, ali nije sa naše strane sedeo Borsko Stefanović, ja sam bio jedan od 30 ljudi u pregovaračkom timu i naravno da smo radili vrlo ozbiljne procene gde su bili uključeni najbolji stručnjaci, ne samo iz ove zemlje i predstavnici sindikata i kompanija i koga god hoćete. Ne razumem čemu ta malicioznost i takvo predstavljanje sprovođenja već dogovorenog državnog posla. Razumem da vam je stran koncept koji nije pitanje "Fidelinke", ja to razumem. Ali, morate i vi da razumete da nije isto voditi privatnu kompaniju i državnu, a davno ste vodili državu, gospodine Jovanoviću. Pošto je bila neprimerena vaša reakcija, odgovorio sam možda po vašem mišljenju na sličan način ali istovremeno morate da razumete, postoje zaista značajne razlike. U situacijama kada ne možete da razlučite šta je državni posao od strateškog interesa od posla koji je golo tržišni posao, pitanje privatizacije, ja zaista ne vidim čemu takve teške reči i kvalifikacije o Vladi DS. Hvala.
Hvala. Reč ima Dejan Mihajlov. Izvolite.
Ovako, da ne bude da branim Borka Stefanovića ali Meri Linč je bio konsultant Vlade u ovom postupku jer je Vlada na međunarodnom tenderu izabrala Meri Linč, kao finansijskog savetnika u postupku privatizacije NIS-a, to je mislim tada radio ministar Dinkić, kao ministar finansija. Druga stvar, mi imamo našu naftnu kompaniju, gasnu kompaniju, a to je "Srbijagas" i "Srbijagas" je sto posto državni, ali je "Srbijagas" u ime Republike Srbije osnovao novu kompaniju za izgradnju "Južnog toka". Tako da je "Srbijagas" taj koji je nadležan da vodi računa o svim ostalim bušotinama koje postoje, koje su slobodne i sa Ministarstvom energetike u Srbiji kojih ima i koje mogu da posluže kao osnova za samostalnu investiciju u naftno skladište, poput Banatskog Dvora. Ukoliko postoji naravno potreba u Srbiji da pored Banatskog Dvora i pored "Južnog toka" koji će proći, količine gasa koje su nam neophodne da možemo da povučemo imamo i to skladište. Tako da se vodilo računa o svemu i ne mislim da je na bilo koji način Republika Srbija ugrožena zaključivanjem ovog sporazuma. Hvala.
Reč ima Čedomir Jovanović.
Prvo, da vam kažem meni je stvarno žao što ovde gubim vreme sa vama, možda sam mogao nešto korisno da uradim, recimo u toj "Fidelinci". Podsetiću vas, gospodine Stefanoviću, da ste angažovali u poslednjem trenutku kao pravnog savetnika, ovde renomiranu našu Advokatsku kancelariju "Popović-Janković-Mitić" i da su oni kako su znali i umeli čupali taj sporazum iz faze u koju ste ga vi doveli. Ministar Dinkić se povukao iz pregovora upravo zbog toga što Meri Linč nije bio finansijski savetnik, jeste bio raspisan javni poziv i Meri Linč se javio, ali nikada nije bio angažovan. Vi to vrlo dobro znate. To kako se sve to vodilo, dobro da imamo gde da stojimo. Ali, ono što definitivno ne možete da očekujete to je našu podršku u vašoj nameri da izbegnete čitav niz kompromitujućih činjenica koje vas potpuno diskvalifikuju. Mi ne govorimo o ruskom menadžmentu, ne govorimo o 90 milijardi koliko ćemo uplatiti u budžet, mi govorimo o svemu onome što je Srbiji oduzeto zbog nesposobnih političara i politikantstva, zbog demagogije, zbog otimanja za stolicu, ne postojanja dostojanstva, elementarnog reda, sednice Vlade u izbornoj tišini, izvođenja ministara jedne stranke ali uz dogovor da ostane kvorum potreban da bi se odluke donele. Ko je sazvao sednicu te Vlade? Da li je sazvao predsednik ili neko drugi? Koštunica je sazvao sednicu Vlade u petak, pred izbore u nedelju. Svi to vrlo dobro znamo i o tome govorimo da se tako više ništa ne bi desilo. Raspišite tender. Da li je mogao neko drugi da se javi? Da li je mogao da ponudi više? Nije mogao. Da li može neko drugi danas da dođe u Srbiju pa da radi? Ne može, jer smo se obavezali na monopole koje smo preneli drugoj državi. Na kraju, donosimo zakon koji će nas kompromitovati pred tim Rusima. Popeli smo se na vrh glave, samo bi njihove pare za propale košarkaške klubove ili fudbalske klubove. Da li su 700 evra po zaposlenom. Ne znam da li je taj podatak tačan, ali u mnogim drugim preduzećima poslodavci isplaćuju zaposlenima…
Hvala gospodine Jovanoviću. Nastavljamo sa temom. Reč ima narodni poslanik Dejan Rajčić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Gospođo ministarka, nakon više od 50 minuta da se konačno vratimo na temu dnevnog reda. Ako smo čekali tačno pet godina od trenutka potpisivanja gasno-naftnog sporazuma sa Rusijom mislim da ovih pedesetak minuta nije izgubljeno vreme i da neće značiti ništa u daljoj realizaciji ovog projekta na čijem početku se nalazimo. Njegov početak je determinisan upravo ovim zakonom koji nam omogućava onu prvu realizaciju, prvog koraka, a to je rešavanje imovinsko-pravnih odnosa. Rešavanje pravno-imovinskih odnosa u svakoj investiciji je između ostalog najteži posao, ali kao što kaže kineska poslovica – put od hiljadu milja počinje prvim korakom, tako i ovde. Pogotovo je to ovde to složen posao zbog činjenice da je u pitanju jedan linijski građevinski objekat, infrastrukturni, dugačak nekih 400 ili 500 kilometara na čijem se zahvatu nalazi preko 10.000 katastarskih parcela. Da nastavim, ako je moguće, u tom smislu poslanička grupa NS smatra da predloženi zakon predstavlja prvi konkretan korak u realizaciji ovog kapitalnog međunarodnog projekta. Pored primedbi koje smo čuli tokom prepodneva od ovlašćenih predlagača, a vrlo malo od ovih diskutanata koji su govorili po osnovama replika jedni drugima, malo se toga čulo i mislim da vredi radi javnosti, radi građana Srbije napomenuti da je ovim zakonom potvrđena ekonomska finansijska sigurnost svih vlasnika, odnosno korisnika parcela na čijem se potezu nalazi trasa, široka trasa gasovodnog pravca i da će u smislu utvrđivanja tržišne cene nepokretnosti ona biti pravično određena kroz eksproprijacionu naknadu. Što se tiče narednih elemenata koji su sadržani u ovom zakonu o eksproprijaciji i pripremi imovinskih pitanja, o pitanju realizacije gasovoda "Južni tok" smatramo da je u članu 4. izvršena definitivna i konačna diferencijacija i napravljena konačna razlika između potpune eksproprijacije, za šta smo čuli da će biti primenjena na samo tek nekih 45, 46 ili 47 hektara od ukupno par desetina hiljada hektara u odnosu na onu koja se vrši kao nepotpuna ili delimična eksproprijacija ili ona eksproprijacija koja će utvrditi privremeni status službenosti pristupa tim parcelama u cilju nekog tekućeg, odnosno investicionog održavanja ovog gasovoda. Mislim da je ovaj zakon dosta bio konkretan i direktno usmeren ka obavezama koje na sebe preuzimaju, kako državni organi i institucije, tako i republički, odnosno lokalni u cilju obaveze bržeg pribavljanja dokumentacije koja, kao što znamo, nažalost, u našoj praksi je vrlo duga, vrlo usporena i uvek je prisutno ono birokratsko, kada se jedan običan investitor pojavi pred šalterom, ona čuvena rečenica, odnosno obrazac koji fali, a to je FT1P – fali ti jedan papir. U ovom slučaju, upravo odredbama ovog zakona, nadam se da će on biti primenjen i u budućnosti i na, ne samo na gasovod "Južni tok", nego i na ostale gasovodne sisteme koji će biti interkonektivnog karaktera sa susednim zemljama, Rumunijom, Bugarskom, BiH, Republikom Srpskom, Makedonijom, da se brže rešavaju imovinsko pravna pitanja kako bi se omogućila brža realizacija. Pogotovo, kažem problematičnih građanskih objekata koji se prostiru velikom dužinom, velikim pravcem, odnosno tih infrasturukturnih objekata koji su linijskog karaktera. Mislim da je Republika Srbija, odnosno Vlada Republike Srbije, podnošenjem ovog zakona na usvajanje, Predloga zakona na usvajanje, načinila i jedan komparativni korak koji je potpuno saglasan sa regulativama EU koji se tiču obezbeđivanja sigurnosti snabdevanja tržišta, kako same EU, tako naravno tržišta Srbije kao zemlje koja aplicira pristupu članstvu EU. Ali, mislim da bi samo Ministarstvo energetike trebalo u budućem periodu da posebnu pažnju obrati na onu mrežu nižeg pritiska koja će da se razvede sa ovog glavnog cevovoda, sa mreže visokog pritiska, kako bi se omogućila ravnomerna snabdevenost cele teritorije Srbije gasom. Zašto to kažem? Kažem iz tog razloga što je pre pet godina kada je naftno-gasni sporazum potpisan uveliko tada floktuisala ideja i sa jedne i sa druge strane i sa strane i sa domaće, da se upravo trasa gasovoda, ovog "Južnog toka", kreće pravcem iz Bugarske preko Dimitrovgrada, Pirota, Niša, a onda je za sve nas, dame i gospodo, 2009. godine, odnosno s početka 2010. godine bio šok kada smo saznali za tu čuvenu Uredbu, tadašnje Vlade Republike Srbije, iz oktobra meseca 2009. godine, kojim je usvojen Prostorni plan posebne namene i predviđena nova trasa preko Zaječara. Nemamo ništa protiv, da ide i kroz Zaječar, ali smatramo da je u tom smislu tadašnja Vlada trebalo da vodi više brige i računa da se u cilju smanjenja i troškova izgradnje, a ne samo troškovi izgradnje nego i kasnije tekućeg investicionog održavanja, da je bila prirodnija trasa dolinom i kotlinom reke Nišave i dalje niz Južnu Moravu, odnosno u širokom koridoru Koridora 10. Ova greška je sada nesumnjivo nemoguće za ispraviti i mi smo sada tu gde jesmo. Ali, zato ja vas molim da, posebno vas gospođo ministarka, da obratite pažnju na dugoročne strateške razvojne planove koje "Srbijagas", recimo kroz nekoliko verzija nudi unazad par godina, a gospodin Bajatović nadam se da će potvrditi, da li je to tačno ili ne, kojim se, između ostalog u jednoj verziji predviđa izgradnja gasnih elektrana, u Republici Srbiji i kojim je u ovom dokumentu, da je kroz izgradnju na Novom Beogradu, Novom Sadu, Sremskoj Mitrovici, Zrenjaninu, Subotici, predviđeno ukupno 1470 megavata, što električno, što toplotno, a da ispod Save, dole, ono što predstavlja centralnu Srbiju, južno od Beograda, predviđena je izgradnja ukupno 320 megavata električno i toplotno. Ja vas pitam – da li je principijelno da paritet odnos bude više od koliko bezmalo 1:5 u pogledu energetskih kapaciteta koji se planiraju izgraditi u Republici Srbiji. Da li je ovakav raspored prirodan i potreban i na kraju, nameće se pitanje da li je normalno tako? Ne sporim da Vojvodini i Novom Sadu treba električna toplana, ali da li i na osnovu kojih parametara je tamo zacrtano u tim projektima, da ona bude 300 megavata električno u odnosu na grad Niš za koji je zacrtano i predviđeno samo 100 i 100 megavata električno. Ako uzmemo u obzir druge pokazatelje, demografske, prostorne, to su gradovi iste veličine i tu je mrtva trka u tim pogledima i u tim parametrima. Da li to znači da sada što u Vojvodini nema drva za seču, oni će se grejati na gas i proizvoditi električnu struju na gas i proizvoditi toplotnu energiju na gas, a mi dole na jugu da idemo u šumu i da sečemo drva? Molim vas, ovo je bitno pitanje koje je potrebno razjasniti i sada, mislim da je bitno, jer nije prirodno ignorisati skoro četiri miliona građana koji žive južno od Beograda i Save, a na uštrb ovih dva i po ili tri miliona koji su na ovim geografskim i prostorni koordinatama. Očekujem jedan odgovor koji će mi reći da ove podatke koje ja imam…
Hvala lepo, vreme je isteklo. Reč ima ministarka Mihajlović.
Samo nekoliko stvari da pojasnimo, ta trasa koju vi spominjete, da sada nije preko Niša, odmah da kažem, trasa preko Niša bi činila taj gasovod dužim 90 kilometara i mnogo skupljim i iz tog razloga, to je jedan od glavnih razloga zašto nije preko Niša. Kada govorite o gasnim elektranama, one svakako jesu dobrodošle, a to gde će se baš tačno ograditi, sve te koje ste vi pobrojali, to je stvar daljih razgovora. Kada pominjete deo Vojvodine, moram da vas podsetim, da je Vojvodina najviše gasifikovana, odnosno 95% Vojvodine je gasifikovano u tom smislu osnove za gradnju gasnih elektrana, i sa te tačke gledajući taj faktor, mnogo je jednostavnije, nego za onaj drugi deo Srbije gde je gasifikacija negde ispod 40%. Imajući u vidu da mi inamo nacionalni plan gasifikacije i da smo se opredelili da koristimo taj gas, u tom smislu će gasnih elektrana biti. Ono što je važno, to je da to nisu samo gasne elektrane, odnosno takva kogenerativna postrojenja, da proizvode i toplotnu i električnu energiju i to je mogućnost da one budu efikasne preko 90%. Nama su elektrane efikasne 30, 35, ili 45%, a sve ostalo se baca. To je naš interes, da imamo kogenerativna postrojenja, da imamo gasne elektrane, da one budu kao takva postrojenja i normalno, da obezbedimo svakom delu Srbije po što povoljnijoj ceni i toplotnu i električnu energiju.
Reč ima Dušan Bajatović, replika.
Odgovor je u stvari dala ministarka. Ja sam vojvođanski Srbin, isto takođe lokal-patriota, ali ne volim ove rasprave o Vojvodini ili Nišu, gde se razlikujemo. Da se razumemo, gasne centrale tako velikog kapaciteta, ja ne znam odakle vama to niti da sam ja to rekao, jer nikada nisam video ni u jednom zvaničnom dokumentu Republike Srbije da je neko napravio takvu raspodelu gasnih centrala. Ako ćemo je praviti kogenerativnog tipa, ovako kako jeste jedini i ispravan pristup, za sada uslovi za preuzimanje toplotne energije imaju samo Beograd i Novi Sad, i logično je da se tamo grade i postoje mogućnosti da se gas dovede. Niš mora još uvek da poradi na količini toplotne energije koja može da se uzme. Dalje, treba uzeti i osobinu transportnog sistema EPS, jer moramo da vodimo računa i o tome. Pretpostavljam da će negde u središtu Srbije, možda kod Paraćina biti građena jedna gasna centrala, pošto su one vrlo fleksibilne, mogu da peglaju pikove i tako dalje i ukoliko se održi obećanje, ali ja nisam hteo da polemišem sa gospodinom Jovanovićem, ukoliko se potpišu gasne centrale, da se grade ovde, a biće trka u regionu, ponovo vam kažem, onda ćete moći da ih gradite samo ako imate specijalne isporuke gasa, a to znači, gas koji je po znatnoj nižoj ceni, odnosno gas gde možete da proizvedete električnu energiju po tržišnoj ceni. Srbija tu ima odlične pretpostavke, baš zbog ovog strateškog sporazuma i mislim da bi to uradili tako. Prema tome, ja samo kolegi hoću da kažem – ja ne znam odakle su ti podaci. Pretpostavljam da će u stvari lokacija gasnih centrala, opredeljenje snage i svega ostalog, u stvari biti pre svega posao Ministarstva energetike, eventualnih strateških partnera i na kraju će o tome odluku doneti Vlada Republike Srbije. Prema tome, to što ste pročitali jednostavno nije tako. Što se tiče trase, ja sam bio u Nišu svojevremeno i pokušao sam da objasnim ljudima, ova trasa koja je sada isprojektovana je tehnička trasa, jer da biste vi prodali gasovod, mora da se složi i Hrvat i Bosanac i Mađar i Italijan i Austrijanac. Niko neće da plaća dužu trasu transporta, jer se to praktično plaća po kilometru. Druga trasa u Srbiji nije ni bila moguća. Ono što smo izvukli je maksimalna dužina trase inženjerski tehnički u Srbiji. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Rajčić, replika. Izvolite.
Zahvaljujem. Najpre vama, gospođo ministarka, mislim da bi dužina trase bila dobra da je što duža. Samim tim, povučete primarni vod što većom dužinom kroz svoju zemlju i imate veći kapital. Na kraju krajeva, ubirali bismo veću taksu na svakih 100 km dužine. Da li je tako? Što se tiče podataka, odakle za izgradnju ovih gasnih elektrana? Naravno da ovog trenutka ni Beograd ni Novi Sad nemaju mogućnosti da grade ove elektrane, kogenerativnog tipa iz razloga što nemaju jednostavno dovoljnog kapaciteta gasa, dovoljnu količinu gasa koja stiže iz pravca Mađarske. Imaće onog trenutka kada stigne "Južni tok". Zato ste vi unapred i amputirali mogućnost gradu Nišu da na isti način učestvuje u proizvodnji i gradnji tih elektrana i učestvuje u celokupnom energetskom bilansu Republike Srbije. Tako da, pitanje je odakle meni ti podaci? To je, ovde vidim, dokument koji se zove strateški projekti i javno preduzeće "Srbijagas", zasnovani na projekcijama do 2015. godine. Dakle, hoćete reći da ovo nije vaš dokument? Možemo onda pogledati neki vaš. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima gospodin Bajatović, replika. Izvolite.
Samo da ne bude sporno, Niš može sutra da napravi gasnu centralu od 450 megavata plus 150 kogeneraciju, što se tiče količine gasa koja može da stigne do grada Niša. Prema tome, Niš uopšte nije oštećen. Osim toga, "Južni tok" kad se uradi, kompresorska stanica će biti kod Paraćina. Količina gasa kojom će moći da raspolaže grad Niš, ukoliko imamo mogućnosti da tamo napravimo industriju ili gasnu centralu, biće više nego dovoljna. Znači, već danas postoje svi uslovi da se u Nišu uradi gasna centrala onako kako je predviđeno. Inače, možda ste dobili neku prezentaciju nekoga iz "Srbijagasa". "Srbijagas", mi smo se skoro doregistrovali i za proizvodnju električne energije i u ovom momentu zvaničan papir "Srbijagasa" o tome ne postoji. Mi imamo nameru da to predložimo, ali ministarstvu. Pre svega, treba Vlada da donese odgovarajuću strategiju i da znamo kakve ćemo imati uslove. Možda je neko radio neku prezentaciju, ali u Novom Sadu već postoji termoelektrana, toplana, postoji manji kapacitet u Zrenjaninu i u principu, ja bih iskoristio te kapacitete samo kada ima problem sa količinom električne energije. Prema tome, dosta je kompleksno to pitanje, ali da ne bi moji prijatelji iz Niša ostali uskraćeni za odgovor, Niš i u ovom momentu ima količine gasa sa kojima može da napravi gasnu centralu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Branislav Jovanović. Izvolite.
Uvaženo predsedništvo, uvažena ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona o "Južnom toku" je strateški i važan zakon, jer podržava izgradnju gasovoda kroz našu zemlju, što je od velikog nacionalnog interesa. Pribavlja se dokumentacija i priprema teren na trasi gasovoda. Uslovi za početak gradnje gasovoda stvaraju se ubrzanom eksproprijacijom zemljišta, da se dobiju sve potrebne dozvole na toj trasi na kojoj će biti "Južni tok". Neophodno je da se proglasi važnost projekta od nacionalnog interesa, da bi se otklonile mogućnosti osporavanja otkupa privatnih parcela. Sistem "Južni tok" paralelno sa sistemom "Severni tok" gradi se sa ciljem da se ojača energetska bezbednost Evrope. Time se ostvaruju ciljevi ruske kompanije na jednoj strani, kao snabdevača i niza evropskih zemalja, među kojima je i Srbija, na drugoj strani, kao potrošača gasa, veoma značajnog energenta koji treba da obezbedi i veću održivost razvoja severnog i južnog dela Evrope. Osim ekonomskih razloga, izgradnja "Južnog toka" ima i ekološke razloge. "Južni tok" će u značajnoj meri zameniti potrošnju uglja, nafte i drugih fosilnih energenata, koji izuzetno ugrožavaju životnu sredinu i koji vrše uticaj na formiranje fenomena staklene bašte, tj. na klimatske promene u globalnom smislu. Time će prirodni gas za duže vreme postati pouzdan osnov evropskog energetskog sektora, a samim tim i energetskog sektora u Srbiji. Planirana promena kursa industrije Srbije će zahtevati veće angažovanje gasa, koji može da zadovolji očekivane narasle potrebe za energentima. Od posebnog značaja je i kvalitet uticaja prirodnog gasa na životnu sredinu. Među fosilnim energetskim izvorima, prirodni gas se smatra najmanje štetnim po prirodu i životnu sredinu, sa procentom emisije ugljendioksida koji je za 20% manji u odnosu na naftu. U tom pogledu, "Južni tok" zadovoljava međunarodne konvencije koje obavezuju i Srbiju i njeno zakonodavstvo po pitanju standarda životne sredine. Gasovod "Južni tok" predstavlja strateški projekat, kako po dužini gasovoda, tako i po kapacitetima, koji se transportuju prema južnoj i centralnoj Evropi. Realizacija gasovoda "Južni tok" omogućiće vođenje savremenog transporta i distribucije, smanjenje transportnih tarifa u odnosu na druge pravce snabdevanja, povećanje zaposlenosti u toku izgradnje i u toku eksploatacije, stvaranje nove društvene vrednosti i viši stepen ekološke bezbednosti uz veću efikasnost i pouzdanost transporta. Tranzit preko teritorije Republike Srbije i ostvarivanje veza sa gasovodom "Južni tok" predstavlja kapitalnu dobit za energetiku i privredu Srbije. Tehnologija transporta je na najvišem nivou za ovakvu vrstu objekata. Gasovod je potpuno nezavistan od drugih uticaja u prostoru i potpuno je automatizovan sa bezbednosnim faktorima koji su na prvom mestu. Energetska efikasnost celog gasnog sistema je na veoma visokom nivou. Gasovod će proći kroz 21 opštinu i 11 gradova, a na trasi ima najmanje 50 hiljada parcela. To je velika šansa za razvoj i opština i čitave zemlje. Za trasu su već urađeni idejni projekat i geološka istraživanja, a priprema se i raspisivanje tendera za nabavku velike opreme. "Južni tok" je projekat koji nije samo od međunarodnog i nacionalnog značaja, već tako Srbija dobija i gasnu sigurnost. Deonica gasovoda kroz našu zemlju duga je 470 km i koštaće milijardu i 700 miliona evra. Očekuje se da u izgradnji "Južnog toka" posao dobije 2.000 ljudi, a država će imati 49% udela u vlasništvu. Osnovu gasovodnog sistema Republike Srbije čine magistralni gasovod Horgoš-Senta-Batajnica-Velika Plana-Paraćin-Pojate i Niš sa sistemom dovodnih i razvodnih gasovoda i gradskih distributivnih mreža srednjeg i niskog pritiska. Danas je na gasovodni sistem priključeno oko 800 industrijskih i preko 240 hiljada individualnih potrošača. U narednom periodu predviđa se gradnja novih gasovoda u Vojvodini, 420 km i u centralnoj Srbiji više stotina kilometara. Potpisani Memorandum o izgradnji transportnog gasovoda "Južni tok", preko teritorije Srbije u dužini od oko 500 km, kapaciteta minimum 300 miliona metara kubnih na dan prirodnog gasa treba da se realizuje do 2015. godine, čime će se ostvariti i drugi principi snabdevanja. Planiranje i funkcionisanje sistema gasovoda "Južni tok" zasnivaće se na sledećim principima: princip održivog prostornog razvoja energetske infrastrukture, princip smanjenja štetnog uticaja na životnu sredinu, koji podrazumeva očuvanje bezbednosti, unapređenja i kvaliteta životne sredine i princip zaštite prirodnih resursa prirodnog i kulturnog nasleđa. Osnovni princip izgradnje velikog sistema kao što je gasovod "Južni tok" kroz Srbiju, oslanjaju se na standardima Ruske Federacije i EU, uz poštovanje principa prostornog razvoja Srbije. Opšti cilj "Južnog toga" jeste izgradnja i funkcionisanje dela koridora gasovoda "Južni tok" kroz Srbiju koji će doprineti prostornoj i energetskoj integraciji Srbije u evropsko okruženje redovnim, stabilnim i ekološki opravdanom snabdevanju gasom potrošača u Srbiji i tranzitu gasa ka državama srednje i zapadne Evrope. Operativni ciljevi su unapređenje kvaliteta životne sredine uz korišćenje gasa, planski razvoj infrastrukture i jačanje privredne konkurentnosti i teritorijalnog povezivanja sa evropskim okruženjem. Mnogo razloga je za utvrđivanje političke podrške za realizaciju ovakvog projekta kojim bi se ostvarili strateški nacionalni interesi Srbije za razvoj u perspektivi evropskih i svetskih standarda. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovana gospođo Mihajlović, današnja rasprava o "Južnom toku" i zakon o "Južnom toku" je očekivano poprimila u jednom delu polemike oko toga šta je prethodilo ovom projektu, odnosno ovom zakonu i kako je Srbija uopšte došla u poziciju da se nađe na trasi "Južnog toka", pa bih da kažem par reči u prilog ovom zakonu i u prilog tome da je izgradnja "Južnog toka" jedna vrlo korisna stvar za Srbiju. Dakle, potrebe za vodom, hranom i energijom su danas glavni izazovi u svetu i mnogi se ratovi i mnoge nestabilnosti u svetu vrte upravo oko energije, oko vode i oko hrane. Potrebe za energijom svake godine rapidno rastu, što nameće činjenicu da Srbija kao zemlja mora da vodi računa o svojoj energetskoj stabilnosti na duže vreme. Potrebe za obnovljivim izvorima su takođe nešto što je aktuelno zadnje decenije i biće aktuelno i narednih decenija, ali u ovom trenutku, prema predviđanjima svih svetskih eksperata u ovoj oblasti, potrebe za gasom kao ekološki prihvatljivim energentom, koji dolazi iz fosilnih goriva, jesu prioritet barem u narednih 50 godina. Zato su i ozbiljne i velike zemlje EU, kao veliki potrošači, krenuli u razmišljanje kako obezbediti svoju sopstvenu energetsku stabilnost i sigurnost i pouzdano snabdevanje svojih potrošača dovoljnim količinama gasa, pa su pokrenule projekat i "Severni tok" i projekat "Nabuko" i projekat "Južni tok". Godine 2004. i 2005. vodili su se pregovori oko "Nabuka" i oko "Južnog toka" i Srbija, na žalost, u tim pregovorima nije učestvovala i nije bila predviđena da bude zemlja kroz koju će proći trasa i jednog gasovoda, ni "Nabuka" ni "Južnog toka". Godine 2006. je došlo do prvih kontakata između predstavnika Vlade Republike Srbije i ruskog partnera o tome da Srbija bude predviđena na mapi izgradnje i trase "Južnog toka" i samo zahvaljujući tim kontaktima i upornošću tadašnje Vlade i premijera koji je vodio tu Vladu, premijera Koštunice, bilo je intenzivnih kontakata i došlo je do sporazuma 2008. godine, neposredno iza formiranja zajedničke firme ENI i "Gasproma" i sporazuma koji je napravila kompanija ENI sa "Gaspromom" za izgradnju "Južnog toka". Samo nedelju dana iza toga Srbija je potpisala naftno-gasni sporazum sa Rusijom kojim se predviđa izgradnja gasovoda "Južni tok" kroz Srbiju. Da nije bilo tog sporazuma Srbija ne bi ni bila na trasi "Južnog toka" i ne bismo uopšte mogli da govorimo ni o kakvim investicijama, ni okakvoj energetskoj bezbednosti, sigurnosti i snabdevanju naših potrošača ovim energentom. Dakle, potpuna je zamena teza da je Srbija ovim projektom napravila sama sebi štetu. Naravno da je na žalost jedina zemlja koja ima manjinski udeo u ovom poslu, ali Srbija nije bila predviđena da bude zemlja kroz koju će prolaziti "Južni tok", pa je samim tim verovatno i to cena koja je morala biti plaćena da bismo uopšte ušli i bili zemlja kroz koju će proći "Južni tok" i po kom će osnovu Srbija biti energetski stabilna zemlja i ubirati dobar prihoda od taksi. Kroz Srbiju je u prvobitnoj verziji "Južni tok" trebao da bude dug 500 km i da prolazi od bugarske strane, da ulazi u Srbiju kod Dimitrovgrada, da prolazi trasom Koridora 10 i da dalje ide prema Beogradu, Vojvodini i da se račva od Niša prema KiM, Albaniji, Republici Srpskoj i prema Makedoniji i Grčkoj. Na žalost, ta prvobitna trasa predviđena za "Južni tok" nije usvojena. Mogu slobodno da kažem, uvažavajući činjenice koje je gospodin Bajatović govorio, da partneri iz EU koji su glavni kupci gasa, u mnogome utiču na trasu i određuju kolika će ona biti, ali sam siguran da je Srbija mogla da možda bolje istrguje u tom poslu i da ta trasa prođe prvobitno predviđenom relacijom. Skoro svuda u svetu gde postoje infrastrukturne mogućnosti, trase ovako velikih projekata se predviđaju kao zajedničke i obično se grade ili paralelno ili barem u istom koridoru. Nije logično ni normalno da u trenutku kada Srbija intenzivno gradi putni pravac Koridora 10 od Niša prema Grčkoj, vrši eksproprijaciju zemljišta za to, da o istom trošku i možda istom koridoru ne postavi i trasu gasovoda, ali to je priča koja je na žalost završena. Trasa je postavljena kako je postavljena. Mislim da nije napravljena adekvatna studija koja bi uzela u obzir sve ove parametre i rekla šta je to najpovoljnije po Srbiju, koliko bi novca koštala ta varijanta u odnosu na ovu koja je kraća, koja ide preko Zaječara i Paraćina, a ne nalazi se u blizini putnih pravaca i biće mnogo teža za održavanje. Kroz ovaj zakon mora da bude uvažena činjenica da će biti eksproprisano više od 50.000 parcela i o tom osnovu će Srbija morati da izdvoji poprilične novce da bi mogla da otkupi zemljište od vlasnika, da kroz njihove parcele prođe gasovod "Južni tok". Sve u svemu, 415 km gasovoda kroz Srbiju jesu značajan infrastrukturni projekat. Vrednost izgradnje gasovoda "Južni tok" će biti preko 1,7 milijardi evra. Vezani projekti koji će biti sprovedeni uz realizaciju "Južnog toka" će biti vredni još oko 1,2 milijarde evra, a odnose se na podzemna skladišta, na interkonekciju sa Bugarskom i Rumunijom i na izgradnju gasnih toplana, termoelektrana, odnosno kogerativnih postrojenja čija će vrednost biti viša od milijardu evra. Tu činjenicu Srbija treba i Ministarstvo energetike da iskoristi da dovoljno, odnosno velike količine gasa koji prolazi kroz Srbiju treba da se iskoriste za izgradnju kogerativnih postrojenja kako bi Srbija i u tom delu snabdevanja, pre svega sopstvenog stanovništva električnom energijom mogla da zadovolji. Rađene su razne studije i ja sam malo pre slušao pažljivo polemiku gospodina Bajatovića i mog kolege Rajčića oko predviđenih kogerativnih postrojenja. Pretpostavljam da gospodin Bajatović zna da je Ministarstvo energetike naručilo studiju koju je platilaUSAID američka organizacija. Studija koja se tiče izgradnje kogerativnih postrojenja u gradu Nišu. Ta studija je koštala 450 hiljada dolara i ona je pokazala da je optimalno rešenje 450 plus 150 megavata elektrane u Nišu, dakle, ukupno 600 megavata i verujem da kada ministarstvo bude radilo studiju opravdanosti i analizu šta treba i u kojim mestima i kojih snaga treba praviti kogerativna postojanja da će ovu činjenicu uzeti u obzir. Višestruka je korist izgradnje gasovoda. Demokratska stranka Srbije će naravno podržati ovaj zakon, smatrajući nastavkom onih prvih početnih, uspešnih koraka dovođenjem "Južnog toka" u Srbiju koji će imati naravno višestruku korist za stanovništvo, 200 miliona dolara godišnje minimalno tranzita, više od tri milijarde evra kroz investicije, što izgradnju direktnog gasovoda, što kroz vezane projekte, energetska bezbednost i stabilnost i značajan faktor u snabdevanju, regionalni faktor u snabdevanju okolnih tržišta gasom. Dakle, Srbija treba da iskoristi tu šansu da što je moguće veći broj investicija veže za gasovod "Južni tok", da to što više svoje građevinske operative uposli i da naravno kroz izgradnju "Južnog toka" kasnije iskoristi i količine gasa koje će dobiti za proizvodnju električne i toplotne energije. Samim tim će i stanovništvo Srbije biti u dobitku, jer će cena gasa biti znatno niža, zbog nepostojanja transportnih troškova koje bi plaćali drugim zemljama. Dakle, sve u svemu bez obzira na primedbe koje su se mogle čuti da je to štetan sporazum po Srbiju zbog preuzimanja NIS, kada se uzmu sve činjenice u obzir potpuno je jasno da je ovaj projekat od izuzetnog značaja za razvoj Srbije, daleko veću korist donosi nego što bi eventualno bila šteta od prodaje NIS. Dakle, ukupna korist za Srbiju je višestruka i u tom smislu DSS će podržati naravno u danu za glasanje, glasati za ovaj zakon. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Zahvaljujem uvažena gospođo predsedavajuća. Gospođo ministarko, poštovani predstavnici ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog zakona o utvrđivanju javnog interesa i posebnim postupcima eksproprijacije i pribavljanja dokumentacije radi realizacije izgradnje sistema za transport prirodnog gasa "Južni tok". Ono što želim na samom početku da kažem jeste da se vratim unazad i da s obzirom da je bilo već reči tokom današnje rasprave o sporazumu, da kažem da je poslanički klub SPS 2008. godine podržao Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o saradnji u oblasti naftne i gasne privrede. Tada smo vrlo jasno rekli da verujemo da je ovo jedan od najboljih strateških projekata Srbije, da ovu šansu ne smemo da propustimo, da je treba iskoristiti, jer će realizacijom sporazuma u celosti Srbija postati ne samo dovoljno energetski obezbeđena već i interesantna brojnim potencijalnim investitorima. Sporazumom Srbija dobija veliku energetsku stabilnost, ali i lidersku poziciju u gasnoj privredi, proizvodnji naftnih derivata. Što je najbitnije, možda to nekim poslaničkim grupama nije važno i nije bitno, ali za nas je bitno i strateško partnerstvo sa Rusijom. U dugoročnom smislu Sporazum koji smo usvojili 2008. godine na opštu podršku u Republičkom parlamentu Srbija dobija. Šta su konkretni rezultati ovog sporazuma? Sklonište gasa Banatski Dvor, rekonstrukcija i modernizacija NIS i deo magistralnog gasovoda evropskog značaja što za Srbiju znači i velike investicije i zapošljavanje i dugoročni prihod, odnosno profit. Predlog zakona o kojem danas govorimo treba da ubrza eksproprijaciju zemljišta i pribavljanje dokumentacije za izgradnju deonice međunarodnog gasovoda kroz Srbiju. Donošenje zakona jeste neophodno jer govorimo o jednom izuzetno važnom jedinstvenom projektu kako je to između ostalog navedeno u obrazloženju ovog zakonskog predloga. Postojeća zakonska regulativa je stvarala brojne prepreka za njegovu realizaciju. Ovde su utvrđena posebna pravila za eksproprijaciju zemljišta na trasi gasovoda koja obuhvata oko 10 hiljada parcela. Naknada vlasnicima zemljišta se određuje u skladu sa Zakonom o eksproprijaciji i ubeđen sam u ono što je gospođa ministarka rekla, da građani neće biti oštećeni jer će postojati jasna i precizno definisana pravila. Neće biti oštećeni, ali neće se ni obogatiti. Na drugoj strani treba imati na umu da ovo jeste nacionalni interes. Usvajanjem zakona stvaraju se uslovi za početak izgradnje gasovoda sa pratećim objektima i o tome je već bilo reči. Ono što je suštinski važno nakon usvajanja ovog zakonskog predloga Srbija je spremna za početak izgradnje ovog izuzetno značajnog energetskog projekta. To znači maksimalno angažovanje srpske građevinske operative i na drugoj strani maksimalno angažovanje sektora usluga. U naredne dve godine kroz domaću građevinsku operativu na ovom projektu će biti angažovano po nekim procenama između 600 i 800 miliona evra. Srbija zbog ovog projekta, zbog "Južnog toka" ima razloga da računa na privredni rast. Nakon završetka pored novca od taksi "Južni tok" nam daje i povoljnu klimu za investicije i za potrošače. Kada bude okončana prva faza kroz taj sistem će godišnje prolaziti 60 milijardi kubika gasa. Završetak "Južnog toka" je garant boljeg kvaliteta snabdevanja, cena, ali kao što je malo pre rekao kolega i energetske stabilnosti. Deonica koja prolazi kroz Srbiju će biti duga 470 kilometara, prolaziće kroz 21 opštinu, kroz 11 gradova a država će imati 49% udela u vlasništvu. Još jednom želim na samom kraju da kažem da će poslanički SPS u danu za glasanje podržati ovaj zakonski predlog. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Dragana Đuković. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Poštovana gospođo ministarka, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, kao što je poznato, Srbija je u ovaj projekat ušla još 2008. godine, kada je i potpisan naftno-gasni sporazum, a cilj, rokovi i način realizacije projekta "Južni tok" predviđen je i utvrđen tim sporazumom, kao i kasnijim pregovorima strana učesnica u realizaciji ovog projekta. Jedan od najvećih problema sa kojim se susrećemo u izgradnji gasovoda "Južni tok" je u stvari problem zemljišta i vlasništva nad zemljištem gde će proći trasa gasovoda, kao i privremeno korišćenje zemljišta za izgradnju gasovoda. Za potrebeizgradnje postupak eksproprijacije predstavljao bi praktično jedini način sticanja prava nad zemljištem. Da bi se svi problemi rešili i pre nastajanja, odnosno da bismo probleme rešili pre nego što nastanu, naravno, potrebno je usvojiti ovaj zakon. Ovim zakonom se obezbeđuje stvaranje uslova za izgradnju i realizaciju sistema, odnosno gasovoda "Južni tok", koji će u narednom periodu biti od velikog značaja za Republiku Srbiju. Zašto? Zakonom se definiše javni interes za eksproprijaciju, nepotpunu eksproprijaciju i privremeno zauzimanje zemljišta na kome bi se izgradio gasovod "Južni tok", kao i prateći objekti koji su neophodni za postavljanje, korišćenje, a kasnije, naravno, i za održavanje gasovoda. U ovom zakonu se privredno društvo "South stream" doo Novi Sad, određuje za korisnik eksproprijacije, odnosno nepotpune eksproprijacije, i privremenog zauzimanje zemljišta, a samim tim ovo privredno društvo preuzima sva prava i obaveze i odgovornosti korisnika. To bi značilo da privredno društvo lokalnim samoupravama može podnositi zahtev za eksproprijaciju, kao i druge potrebe nad zemljištem koje su potrebne za izgradnju i funkcionisanje gasovoda "Južni tok". Predviđeno je, takođe, i da nadležni organi bez odlaganja izdaju akte oko izgradnje gasovoda, za koji je podnet zahtev, uz određivanje roka u kojem je osnovano preduzeće dužno da plati propisane takse i naknade. Još jedna od bitnih karakteristika ovog zakona jeste to što će se svi zahtevi po ovim predmetima rešavati skraćenim upravnim postupkom. U vremenu krize u kojoj se Srbija nalazi, najbitnije je to da za donošenje i sprovođenje ovog zakona nisu potrebna finansijska sredstva iz budžeta Republike Srbije. Ovaj projekat izgradnje gasovoda je projekat od nacionalnog značaja za Srbiju, jer će se u toku njegove izgradnje uposliti kapaciteti građevinske industrije, što znači da će srpska preduzeća obavljati sve poslove oko gasovoda za koje imaju potrebne kvalifikacije. Naravno, biće pospešen i privredni razvoj, a samom realizacijom projekta, Srbija će postati jedna od najznačajnijih energetskih država na Balkanu. Postoje očekivanja da kada "Južni tok" bude izgrađen, Srbija će od taksi za tranzit gasa, preko svoje teritorije imati godišnji prihod od oko 600 miliona evra, što bi predstavljalo značajan doprinos popunjavanju budžeta Republike Srbije i naravno, ono što smo već danas ovde pominjali, još jedna korist od ovog projekta je to što se pretpostavlja da ćemo imati i povoljniju cenu gasa. Pored ovog, donošenjem zakona i njegovim stupanjem na snagu, stvorili bi se uslovi za početak izgadnje gasovoda "Južni tok", naravno, sa svim pratećim objektima, čime bi se u mnogome podstakao i privredni razvoj Republike Srbije. Zato smatramo da bi u danu za glasanje ovaj zakon trebalo podržati, jer će ovakav jedinstveni projekat doneti kako finansijski, tako i privredni boljitak. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić. Izvolite.
Gospođo ministar, gospođo potpredsednice, kolege narodni poslanici, u današnjoj raspravi mnogo se govorilo o pozitivnim efektima ili uopšte o efektima ovakvog jednog naftno-gasnog sporazuma između Srbije i Ruske Federacije, i oni dobronamerni i oni nedobronamerni različito su tumačili strukturu vlasništva, efekte koje smo dobili na osnovu privatizacije NIS, prihode u budžetu i sve ono što je pratilo i osporavanja, ali u najvećem broju slučajeva od strane narodnih poslanika podršku sporazumu iz 2008. godine. Nisu samo finansijski efekti ti koji treba da ukažu na značaj i pozitivne strane ovog sporazuma. Vi ste, gospođo ministar, u jednom trenutku rekli dve kvalifikacije koje ja podržavam, a to su stabilnost i sigurnost, između ostalog stabilnost i sigurnost, i to stabilnost i sigurnost u domenu i ekonomske bezbednosti i stabilnosti i u domenu, ako hoćete, nacionalne bezbednosti i stabilnosti. Da nije bilo sporazuma između Srbije i Ruske Federacije u ovom domenu, kako je planirano od strane same te EU, koja je imala ideju kako da reši svoje probleme sa snabdevanjem gasom ili kako da reši problem svoje diversifikacije snabdevanja gasom, mi bismo imali, da je zaživeo taj koncept "Nabuka", jedan projekat koji je imao cilj da zaobiđe Srbije. Svi koji su pratili polemiku ili razvoj te ideje videli su da je on tik uz granicu Srbije trebalo da zaobiđe Srbiju. Sporazum koji je potpisan sa Ruskom Federacijom, to što je EU želela da ne obezbedi Srbiji, upravo je on obezbedio. Obezbedio je da Srbija dobije stabilno snabdevanje gasom i da postane, hajde da kažemo, jedna od najvažnijih segmenata na putu gasovoda "Južni tok". Nema potrebe da ovde ponavljam delove diskusija koje se odnose na strategiju energetike koja definiše gas kao najvažniji energetski izvor Srbije u 21. veku. Nema potrebe da govorimo o tome u kojoj meri će rasti potražnja za gasom. O tome su moje kolege dosta iscrpno govorile. Želimda ukažem na jedan segment koji mislim da je takođe važan. Činjenica da će Srbija biti važno čvorište na gasovodu "Južni tok", da će se iz nje snabdevati gasom veliki broj okolnih zemalja, stavlja pitanje i nacionalne bezbednosti Srbije u prvi plan, ne samo same države Srbije, nego i korisnika gasa u okruženju, pa i svih onih država koje su neposredno uključene u izgradnju "Južnog toka". Jedan od suštinskih pozitivnih aspekata ovog sporazuma jeste da će nacionalna bezbednost Srbije biti ojačana. Sasvim sigurno, tako jedan značajan projekat, od koga zavise životi miliona ljudi u različitim državama, podići će nivo naše bezbednosti da nikada više nećemo moći da dođemo u situaciju da budemo kao država bombardovani, kao što je bilo 1999. godine. Osim toga, ta činjenica da od stabilnosti Srbije zavisi snabdevanje velikog broja zemalja u regionu omogućiće da Srbija jača svoju bezbednost kroz saradnju sa drugim državama i da će one imati interes da Srbija bude stabilna i da će bezbednosni rizici i pretnje kojima je danas država Srbija ugrožena sa različitih strana biti u najvećoj mogućoj meri smanjena, jer nikome neće biti u interesu da Srbija bude nebezbedna i nestabilna država kada od nje zavisi protok gasa ka najvećem broju zemalja koje će biti njeni korisnici. Taj aspekt je aspekt ekonomske sigurnosti i stabilnosti koji ćemo postići činjenicom da ćemo rešiti snabdevanje gasom, da nećemo više biti u toj meri izloženi problemima kojimasmo sada bili. Naravno, treba da podstaknu i one koji se bave politikom nacionalne bezbednosti da vode računa u svojim strateškim planovima na koji način definišu državu, jer sve je to itekako povezano i sve je to itekako ispleteno da nacionalna bezbednost teško danas u savremenom svetu može da se zamisli bez energetske sigurnosti i ekonomske bezbednosti. U tom smislu, ovaj aspekt ovog sporazuma je izuzetno važan, pored toga što je produbio saradnju naše države sa Ruskom Federacijom, što se nakon toga niz drugih projekata počelo razmatrati i razvijati sa Ruskom Federacijom i što u perspektivi očekujemo da se produbi saradnja sa Carinskim savezom Rusije, Belorusije i Kazahstana, koji bi pomogao našoj privredi da izađe iz situacije u kojoj se danas nalazi. U tom smislu, naša poslanička grupa će u danu za glasanje podržati ovaj predlog. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko, moje izlaganje u vezi predloženog zakona će biti isključivo sa aspekta procesno-pravne prirode ovog zakona i procesno-pravnog osvrta na suštinu onoga što zakon predviđa, tim pre što su danas u načelnoj raspravi neki ovlašćeni predstavnici spojili određene i sumnje i dileme u ovaj zakon. Postavlja se pitanje sa stanovišta tih dilema, odnosno sumnji i s obzirom da se predloženim zakonom regulišu pitanja koja su inače regulisana drugim zakonima – Zakonom o planiranju i izgradnji, Zakonom o eksproprijaciji, Zakonom o osnovama svojinsko-pravnih odnosa i Zakonom o upravnom postupku. Obični građanin Srbije bi postavio pitanje, s obzirom na ovoliki broj zakona i zakonskih akata, zašto nam je potreban ovaj zakon? Još logičniji odgovor na to isto pitanje je da je upravo ovaj zakon neophodno potreban, kao "leks specijalis", ili specijalni zakon koji reguliše materiju koja je upravo predmet današnje rasprave. Ako se pođe od toga – šta je to što podrazumeva eksproprijaciju, utvrđivanje javnog interesa, stavljanje tereta, odnosno službenosti na nepokretnosti, onda bi za običnog građanina trebalo dati sledeći odgovor. Pre svega, ovaj zakon je oročenog trajanja, dakle, ima određeno vremensko trajanje i njegova važnost se prostire samo za onoliko vremena koliko je potrebno da se sprovede realizacija izgradnje sistema za transport prirodnog gasa "Južni tok". Za ovo vreme važenja zakona, postupci eksproprijacije, utvrđivanje javnog interesa i privremenog zauzimanja nepokretnosti će se sprovoditi kroz ubrzanu proceduru, u svakom slučaju, pojednostavljenu i daleko jeftiniju. Ova procedura je već propisana odredbama Zakona o planiranju i izgradnji, međutim, te odredbe ne dovode i ne doprinose da se upravo ovi postupci sprovedu na efikasan način. U ovim postupcima sada učestvuje nosilac eksproprijacije, a to je novoformirano ili novoosnovano društvo, koje ima istoimeni naziv – "Južni tok". Upravo to društvo sa ograničenom odgovornošću, kao privredni subjekt, biće inicijator postupaka, pre svega postupka eksproprijacije, radi sticanja prava svojine na nepokretnostima, koje će biti u funkciji izgradnje sistema transporta gasa, a samim tim i regulisanja imovinsko-pravnih odnosa. Da bi sve neverne Tome otklonile bilo kakvu sumnju ili dilemu, u pogledu konstituisanja prava svojine će se upravo sprovesti one zakonske norme i odredbe kojima se definiše, prvo, tržišna vrednost nepokretnosti, a tu tržišnu vrednost nepokretnosti daje Poreska uprava, na osnovu parametara koji se koriste za utvrđivanje osnovice za obračun poreza. Apsolutno ne postoji mogućnost da bilo ko bude na bilo koji način oštećen. Isto tako se postupak nepotpune eksproprijacije, kroz konstituisanje tereta a teret se zove službenost, sprovodi tako da oni koji će taj teret službenosti trpeti, budu u celosti obeštećeni. Šta su to službenosti?Obični građani i te kako dobro znaju da su za ova postrojenja potrebni i pristupni putevi, da je potrebno i zemljište za redovnu upotrebu objekata, da je potrebno i ono zemljište koje će biti opterećeno nekim drugim vidovima korišćenja. Za sva ta opterećenja važi i tzv. načelno restrikcije službenosti, da katastarske parcele koje su obuhvaćene ovim projektom budu što optimalnije iskorišćene i da njihovi vlasnici te terete što bezbolnije osete. Ono što je na kraju jako važno istaći jeste da je celokupan ovaj postupak mogao biti sproveden i u uobičajenoj proceduri. Da smo ga sprovodili u uobičajenoj proceduri, shodno odredbama Zakona o planiranju, došli bi u jedan ogroman problem, zbog toga što ne bi primenili odredbe tzv. skraćenog upravnog postupka, a taj skraćeni upravni postupak upravo podrazumeva da se građevinske, lokacijske i ostale dozvole izdaju što brže, što efikasnije i za to, normalno, onako kako je to danas i pričano, odnosno definisano, postoje određena sredstva obezbeđenja. Nije tačno da ukoliko se ne podnese izvod iz katastra, ili ukoliko se ne pruži dokaz da su obezbeđena novčana sredstva za početak sprovođenja eksproprijacije, da je to istovremeno jedna zamka u kojoj bi eventualno vlasnici katastarskih parcela bili, eventualno ili ne daj bože, prevareni. Ne, apsolutno to ne stoji, zbog toga što se za ove situacije koriste druga sredstva obezbeđenja, kao što su menice i menična pokrića, založna prava, odnosno hipoteke, tako da ne postoji ni apsolutno nikakva bojazan za ono što je danas kao dilema postavljeno. Ono što je najvažnije istaći u odnosu na primenu ovog zakona jeste da je već ovaj zakon proistekao iz jedne druge pravne norme. To je sporazum koji je Republika Srbija zaključila sa Rusijom i shodno tom sporazumu sada sprovodimo jednu vrstu obaveze. Usvajanjem ovog zakona, parlament, odnosno Skupština Republike Srbije je implementirala sporazum koji je zaključila sa Rusijom. S obzirom da sam isključivo sa pravnog aspekta posmatrao celu ovu situaciju, da nisam ekonomista, neću da se upuštam u ekonomske kategorije i ekonomske efekte ovog zakona, iako su oni nesumnjivo jasni, počev od angažovanja građevinske operative na izgradnji "Južnog toka", uposlenosti radne snage, popune budžeta, angažovanja privrede i privrednih resursa na lokacijama jedinica lokalnih samouprava, sve su to pozitivni efekti o kojima su moje kolege pričale, tako da nemam potrebu da o tome posebno komentarišem. Na kraju, ono što je istaknuto upravo sa ovih razloga i razloga koji su izneti, SPS će podržati usvajanje ovog zakona. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Ana Novković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo ministarka, o značaju "Južnog toka" je danas bilo puno reči i neću se mnogo zadržavati na tome. To će biti početak velike investicije, sa ogromnim uticajem na budući ekonomski razvoj naše zemlje. Pokrenuće dobar deo privrede Srbije i na tom poslu će direktno biti angažovano oko 2.000 radnika, indirektno i više, uposliće se domaća građevinska operativa, industrija građevinskog materijala i povećaće se zaposlenost. To je dovoljan razlog da ovaj projekat dobije poseban status. Srbiji su investicije i investitori preko potrebni. Kao država moramo da budemo spremni da odgovorimo visokim kriterijumima i zahtevima jedne ovakve investicije. Ovaj projekat je po mnogim svojim karakteristikama složen i specifičan. Nažalost, postojeći zakonski okvir u određenim segmentima stvara prepreke za njegovu realizaciju u predviđenim rokovima. Zato je bilo neophodno da se pronađu rešenja kojima će se postojeće prepreke prevazići. Na taj način ćemo moći da odreagujemo brzo i efikasno na zahteve koja jedna ovakva investicija stavlja pred nas. Izgradnja "Južnog toka" kroz Srbiju će biti na neki način i svojevrstan test za našu državu i pokazaće koliko smo spremni da odgovorimo visokim kriterijumima velikih investicija. Ne smemo da se obrukamo, već moramo da pokažemo da smo na visini zadatka. Donošenjem ovog zakona će se stvoriti uslovi da se izgradnja "Južnog toka" realizuje brzo i efikasno. Iskreno se nadam da ćemo uspeti u tome i da ćemo poslati dobar signal iz Srbije budućim investitorima, koji su nam zaista neophodni, kako bismo zaposlili ljude. Naravno, u budućnosti ostaje da uradimo sve da otklonimo mnoge birokratske probleme koje imamo i uredimo našu zakonsku regulativu kako bi Srbija postala povoljno mesto za ulaganje. Očekuje nas veliko ulaganje "Al Dahre". Ministarstvo energetike je napravilo listu velikih prioritetnih projekata. Biće ih teško realizovati brzo i efikasno, ako jednostavno ne razbijemo birokratiju i ne stvorimo povoljan ambijent za ulaganje. "Južni tok" će proći i kroz opštinu Kovin iz koje ja dolazim. Mi smo ponosni na to. Nadam se da ćemo sve uraditi što treba da se ta investicija realizaciju i u našoj opštini. Predstoje nam i dve velike investicije iz oblasti energetike, što našoj opštini može da da veliku šansu. Zato treba stvoriti takve zakonske uslove da buduće investicije mogu da se realizuju uspešno. "Južni tok" će na neki način biti test i signal drugim investitorima da je Srbija povoljno mesto za ulaganje. Zato se iskreno nadam da ćemo ovu investiciju uspeti da realizujemo brzo i efikasno. Hvala.
Narodni poslanik Bojana Božanić.
Poštovana gospođo ministar, predstavnici Vlade, poštovani predsedniče i kolege i koleginice narodni poslanici, projekat "Južni tok" je od strateškog značaja za našu zemlju i svakako da nosi karakter projekta od nacionalnog značaja i u skladu je sa onim o čemu govori DSS. Zakon koji je danas na dnevnom redu govori o tehničkim stvarima za ubrzavanje realizacije projekta "Južni tok" kroz Srbiju. U osnovnim podacima o samom gasovodu "Južni tok" čuli smo toliko toga, o nekoliko desetina hiljada parcela preko kojih prolazi, preko 30.000 hektara zemljišta koje će biti eksproprisano, od dinamike kada bi trebalo ta prva faza da se završi i kada bi do Južne Evrope stiglo preko 30 milijardi kubnih metara gasa u prvoj fazi itd. U svakom slučaju, treba istaći da je izrada prostornog plana područja posebne namene za deo preko koga prelazi gasovod "Južni tok" pripremljen i završen, i osnova je bio taj prostorni plan za pripremu ovog zakona koji se nalazi pred nama. "Južni tok" je svakako jedan od najvećih investicionih projekata u poslednjih nekoliko decenija ovde u Srbiji i DSS snažno podržava realizaciju ovog projekta, a pre svega mogu da kažem da mi je srce puno u tom smislu što je Vlada na čijem je čelu bio Vojislav Koštunica u stvari započela ovaj projekat i postavila temelje za ovo što mi danas radimo kroz ovaj tzv. gasni sporazum između Srbije i Ruske Federacije. Izgradnjom "Južnog toka" Srbija postaje energetska sila, gde jačamo svoj politički i geostrateški položaj. O dobrobitima realizacije ovog projekta čuli smo toliko toga, od stotina miliona evra tranzitnih taksi za ovaj gasovod kroz Srbiju, do smanjenja energetske zavisnosti RS u odnosu na taj jedan dotok gasa koji trenutno imamo, preko nekoliko hiljada ljudi koji će biti uposleni na ovom projektu, korišćenje odnosno upošljavanje domaće građevinske operative, a treba istaći i ekološku dimenziju prirodnog gasa kojim ćemo na ovaj način, čuli smo danas, verovatno u nekom delu smanjenjem cene uspeti da se ovaj gas što više koristi, da zamenimo mazut i ugalj koji umnogome zagađuju našu životnu sredinu. Treba reći da kroz ulaganja "Gasproma", kroz NIS dolazimo do razvoja domaće privrede, odnosno podsticanja razvoja malih i srednjih preduzeća koja su naslonjena na NIS. Postojanje ovog gasovoda "Južni tok" obezbeđuje se stabilan i dugoročan razvoj privrede, pre svega proizvodne industrije, što je važno za RS kako bi pokrenuli i nastavili pravac za koje je DSS postavila temelje. Glavni akcionari "Južnog toka" su "Gasprom" u iznosu od 50%, italijanska kompanija 20% i po 15% nemačka i francuska kompanija. Iza njih stoje vlade njihovih zemalja. Važno je da istaknemo da Srbija u svakom slučaju sarađuje i sa tim zemljama EU iako nismo članica EU, što je jako dobro. Srbiji su potrebni strani investitori, ovakvi kao što je "Gasprom". Izuzetno velike svetski renomirane kompanije koje svoj svež kapital mogu da donesu u Srbiju i ulože u nove projekte u Srbiji i isto tako da ulože taj novac koji eventualno vrlo lako pod povoljnim uslovima na svetskom finansijskom tržištu mogu da preuzmu, da ulože u Srbiju i budu motor razvoja naše privrede. Isto tako je važno da kroz stabilne institucije i jasne dogovore ispoštujemo te investitore, da se poštuju uslovi koji su dati kada su ti investitori došli u zemlju. Osvrćem se na ovaj gasni sporazum i temelje koji su njime postavljeni. Ne sumnjajući ni jednog trenutka, odnosno podržavajući u potpunosti projekat "Južni tok", koji je izuzetno važan za Srbiju, možda bih postavila pitanje – zbog čega u ovom periodu, odnosno na ovaj način donošenjem jednog "leks specijalis" zakona pokušavamo nešto da ubrzamo? U potpunosti se DSS zalaže da se realizacija "Južnog toka" reši na najbrži mogući način, ali je svakako potrebno da donosimo neke sistemske zakone, da postavimo zakonske okvire u odnosu na Zakon o državnom premeru i katastru i Zakon o eksproprijaciji, Zakon o planiranju i izgradnji, a ne svaki put kada je potrebno za pojedine kapitalne projekte da donosimo posebne zakone. Ministarka je u uvodnom delu rekla da je nekoliko meseci bilo potrebno da se pripremi ovaj zakon. I tu negde kasnimo. Verujem da imamo kvalitetan zakonski okvir i sistemske zakone koje sam pomenula i kada bi ih izmenili u tom smislu sigurno bi mnogo lakše donosili ovakve zakone koji bi u delu prepoznavali javni interes. Isto tako, ako smo definisali neke kapitalne projekte, ako znamo šta nam je cilj i ideja onda svakako moramo da u celom procesu gasifikacije utvrdimo javni interes. Kada smo radili prethodni cevovod, to sam čula na odboru, utvrđen je javni interes za deo od Niša do Vranja, ali kada smo radili i preko Zlatibora, odakle ja dolazim, između Užica i Nove Varoši imali smo velikih problema u rešavanju imovinsko-pravnih odnosa i nismo mogli dugo da izađemo sa tim na kraj. Verujem da bi svakako za neke kapitalne projekte, poput kompletne gasifikacije, zašta se zalažemo, kao što je ministarka rekla, trebalo da utvrdimo javni interes. Pregovore o realizaciji "Južnog toka" započela je DSS, kao što je rekao moj kolega uspeli smo da dogovorimo da gasovod "Južni tok" ide preko Srbije. Iz toga je proizašao dolazak "Gasproma" i povećanje investicija u Srbiji. Izdejstvovali smo krak koji će ići ka Republici Srpskoj i u tom delu ekonomski i energetski ojačati Republiku Srpsku, što je u interesu RS, razvoj sektora malih i srednjih preduzeća koji su vezani za NIS. Tu je i to skladište Banatski Dvor, gde bi mogli da skladištimo te neke dodatne količine gasa leti i u nekom narednom periodu mogla bi da se postigne veća cena pa da ga prodajemo. Obezbeđujemo stabilno snabdevanje gasom čitave Srbije. Ovo je strateški projekat ne samo za Srbiju već i za Evropu i alternativa u onom delu s obzirom da dolazi do problema između Rusije i Ukrajine oko prolaza transporta gasa preko Ukrajine, tako da je ovo alternativa i vrlo je značajno. Jača ekonomski i politički uticaj, o čemu je jedan od mojih kolega govorio. Postajemo deo transnacionalnog sistema, tranzita energenata kroz Srbiju i na taj način čuvamo i nacionalnu bezbednost kroz ove infrastrukturne projekte. Moram da istaknem da moramo da znamo i vidimo da je bila jasna želja, namera i cilj Vlade RS koju je vodila DSS da se stvori jedna dugoročna strategija u obezbeđivanju nacionalne bezbednosti. (Predsednik: Vreme.) Hvala. Još jedna rečenica… i stabilnosti zemlje kroz ovaj projekat i da je potrebno da znamo da se još te 2008. godine video cilj i strategija kojom je DSS htela da vodi zemlju. Dakle, da postavimo te temelje kako u energetskoj, ekonomskoj i nacionalnoj bezbednosti zemlje. Hvala.
Ministar Zorana Mihajlović.
Kao i vi, i ja mislim da je potrebno donositi sistemske zakone i koristiti postojeće zakone koje imamo. Razlog koji ste vi postavili kao pitanje – zašto sada baš ovaj zakon i zašto "leks specijalis", to sam pokušala nekoliko puta da objasnim i ponoviću – zbog toga što svakako moramo da ubrzamo proces i moramo da stvorimo uslove da može da se gradi "Južni tok". Kada je u pitanju zemljište, ogromni su problemi u Srbiji i da to ne bi trajalo godinama, ne jedna, dve, tri, nego pet, šest, sedam, osam, devet godina. Iz tog razloga je ovaj Nacrt zakona pred vama. Kada ste pominjali Niš-Vranje, u pitanju je magistralni gasovod, pa iz tog razloga jeste opšti interes. Kada ste pominjali ovaj drugi gasovod Kosjerić-Užička Požega-Zlatibor, podsetiću vas da je on rađen bez dozvole, pa kada se radi nešto bez dozvole, onda imamo situaciju da četiri godine ne može da se pusti u rad. Sada ćemo kao Ministarstvo da damo predlog Vladi da se kroz zaključak Vlade takva stvar nekako reši, jer na kraju krajeva taj gasovod je i te kako potreban. Dakle, ovaj nacrt zakona je tu da bismo ubrzali postupak. Naravno, postoje određene sugestije. Neke sugestije ćemo prihvatiti kroz amandmane i verujem da ćemo usvojiti ovaj zakon. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić, replika.
Zahvaljujem se gospođi ministar na odgovoru. Svakako bih htela na ovaj način da apelujem, ne samo za ovaj zakon, nego sam i ranije o tome govorila da bi trebalo da vodimo računa o tim sistemskim zakonima i da se pozabavimo tim stvarima kako bi zaista stvorili jedan kvalitetan zakonski okvir i kako ne bi morali na ovaj način da donosimo zakone, potpuno se slažem da moramo kako bi se sve ubrzalo i što pre realizovalo, ali da se u narednom periodu pozabavimo ovakvim stvarima i da definišemo koji su to infrastrukturni projekti. Dakle, u narednom periodu, četiri, pet, deset godina, kao što smo to radili kada je bila Vlada Vojislava Koštunice, odnosno čiji je premijer bio Vojislav Koštunica, kada smo prosto definisali koji su to projekti, odnosno ovaj projekat "Južni tok", definisanje odnosa između Srbije i Rusije u odnosu na naftnu i gasnu privredu. Drago mi je da mogu da vidim da je to jedan kontinuitet i da se nastavlja taj projekat koji je dobro postavljen. Dakle, svaki temelj koji je dobro postavljen, koji je kvalitetan moći će da posluži za neke druge projekte. Zahvaljujem se i nadam se da će ovaj projekat vrlo brzo biti realizovan.
Reč ima narodni poslanik Ivana Dinić.
Poštovani predsedniče, poštovana gospođo ministarko, poštovani predstavnici Ministarstva, poštovane kolege narodni poslanici i poslanice, pred nama je Predlog zakona o utvrđivanju javnog interesa i posebnim postupcima eksproprijacije i pribavljanja dokumentacije radi realizacije izgradnje sistema za transport prirodnog gasa "Južni tok". Dolazim iz jugoistočnog dela Srbije, iz Niša, te smatram da je ovo jedan projekat od velike važnosti za razvoj južnog i jugoistočnog dela Srbije, ali isto tako i za celu Srbiju i region. Predloženi zakon je poseban, specijalan zakon i po svemu jedinstven u zakonskoj proceduri. Znači, donošenje ovog zakona za našu državu je nemerljiv, jer korist koja se ostvaruje realizacijom projekta izgradnje sistema za transport prirodnog gasa "Južni tok" ogromna i u ekonomskoj situaciji, u kojoj se nalazi Srbija, dugoročna i višestruka. Predloženi zakon sa pravnog aspekta je uglavnom procesno pravne prirode, jer se njime reguliše procedura utvrđivanja javnog interesa, eksproprijacije i pribavljanja dokumentacije radi realizacije spomenutog projekta. U tom smislu treba istaći da suštinu ovog zakona čine postupci, koji u odnosu na redovne postupke utvrđivanja javnog interesa, eksproprijacije i pribavljanja dokumentacije, podrazumevaju jednostavniju, bržu i jeftiniju proceduru. Ono što je od velike važnosti je to da se donošenjem ovog zakona otpočinje realizacija zajedničkih ciljeva Republike Srbije i Ruske Federacije utvrđenih Zakonom o potvrđivanju Sporazuma zaključenog između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o saradnji u oblati naftne i gasne privrede. Ovim zakonom je propisano da će Vlada Republike Srbije i Vlada Ruske Federacije pružiti pomoć oko projektovanja, izgradnje i korišćenja objekata u okviru realizacije i projekta magistralnog gasovodnog sistema o izgradnji iz Ruske Federacije u Crno more, teritoriju trećih zemalja i Republiku Srbiju za tranzit i isporuke prirodnog gasa u druge zemlje Evrope i izgradnju na teritoriji Republike Srbije. Ovaj projekat je po mnogim svojim karakteristikama specifičan i veoma složen, a kako je ovo prvi projekat ovakve vrste i obima u Republici Srbiji, postojeći zakonski okvir u određenim segmentima stvara prepreke za realizaciju projekta u predviđenim rokovima. Zbog toga je neophodno pronaći rešenje kojim će se postojeće prepreke prevazići i projekat realizovati u roku i na način kako je to predviđeno odredbama navedenog sporazuma. Da bi uočene prepreke prevazišli, a da pri tome ne narušimo postojeći sistem ustanovljen važećim propisima, i to izmenama i dopunama većeg broja propisa, neophodno je doneti poseban zakon kojim bi propisivao posebna pravila primenljiva isključivo na ovaj projekat. Takav propis bi izmenama i dopunama važećeg zakonskog okvira u oblasti sticanja odgovarajućeg prava na zemljištu i izgradnje linijskih i infrastrukturnih objekata stvorio okvir za nesmetanu realizaciju projekta izgradnje sistema za transport prirodnog gasa "Južni tok". Stoga je neophodan zakon koji bi utvrdio posebna pravila potpune eksproprijacije koja vodi sticanju svojine na eksproprisanim nepokretnostima od strane korisnika eksproprijacije, zatim nepotpune eksproprijacije koja vodi sticanju trajnog prava službenosti na eksproprisanim nepokretnostima, pa tako i privremenog zauzimanja za potrebe izgradnje. Korisnik eksproprijacije ima sva prava, obaveze i odgovornosti koje su predviđene Zakonom o eksproprijaciji i odredbama ovog zakona. U cilju zaštite prava interesa vlasnika zemljišta, u pogledu utvrđivanja ekspropriacione naknade, odgovarajuće odredbe važećeg Zakona o eksproprijaciji treba ostaviti nepromenjenim iz razloga što su se u praksi pokazale kao dobra zaštita vlasnika nepokretnosti od volje investitora, bez obzira na državne interese za izgradnju. Ono što je takođe neophodno regulisati jeste pitanje pribavljanja odgovarajućih dozvola za izgradnju, ali imajući u vidu specifičnost objekta koji se gradi i specifično pravo investitora, sa jedne strane, a ne menjati suštinu postojećeg sistema dozvola, sa druge strane. Dakle, radi efikasnije realizacije celokupnog projekta izgradnje sistema za transport prirodnog gasa "Južni tok" potrebno je propisati određena preciziranja i odstupanja u određenim fazama rada, kraće rokove postupanja svih organa uključenih u realizaciju projekta i ažurnost radi sprečavanja štetnih posledica koje mogu nastati usled odlaganja početka izgradnje sistema za transport prirodnog gasa "Južni tok". Podnošenjem ovog zakona stvaraju se realni uslovi za izgradnju i realizaciju ovog projekta iz razloga što se donošenjem istog mogu prevazići postojeći problemi u vidu zakonskog okvira definisanih već ustanovljenim propisima i time omogućiti izrada projekta međunarodnog gasovoda na teritoriji naše države. Ova vlada Republike Srbije je od prvog dana svog rada, pa do danas, pokazala svoju doslednost i sposobnost u svakom nastojanju da državu uzdigne na viši nivo razvoja, kako privrednog, tako i ekonomskog. Uz posredovanje EU, status Republike Srbije podignut je na najviši politički nivo. Svojim radom Vlada Republike Srbije je napravila vredan spoljnopolitički proboj u najznačajnijim nacionalnim i internacionalnim pitanjima i svojim kontinuitetom pokazala da neće biti raskoraka između reči i dela, te tako i svoju spremnost da u postojećoj situacijisačuva integritet i suverenitet države. Predlog zakona koji je danas pred nama predstavlja vrlo značajan deo projekta izgradnje međunarodnog gasovoda, a od velikog je značaja i za pokretanje novog vida razvoja energetike u našoj zemlji. S obzirom na ozbiljnost projekta, Vlada Republike Srbije obezbedila je sve uslove za realizaciju istog, obezbeđene su bankarske garancije i novac potreban za izgradnju u 2013. godini. Odgovornost Vlade Republike Srbije pokazuje na ovaj način spremnost da se priključi međunarodnim tokovima. Realizacijom ovog projekta Republika Srbija će biti jedna od najznačajnijih energetskih čvorišta na Balkanu, ali i šire. Ovaj projekat takođe oslikava dobar odnos između Republike Srbije i Ruske Federacije. Sa druge strane, Republika Srbija ima ljude, kadrove i preduzeća koja su sposobna da obave veliki deo tih radova i da uposle veliki broj radnika i opreme. U cilju praćenja realizacije i izgradnje sistema za transport prirodnog gasa "Južni tok", Vlada Republike Srbije će po stupanju ovog zakona na snagu oformiti radno telo koje će činiti predstavnici ministarstava nadležnih za poslove energetike, finansija, građevinarstva i prostornog planiranja. Ono što je veoma značajno za našu državu je to da za donošenje i sprovođenje ovog zakona nisu potrebna sredstva iz budžeta Republike Srbije. Korist i ekonomski efekti primene ovog zakona za Srbiju su višestruko pozitivni, a to su: angažovanje građevinske operative sa uposlenošću velikog broja radnika u dužem vremenskom periodu; popuna budžeta Republike Srbije naplatom raznih taksi koje terete korisnike eksproprijacije; dopremanje gasa međunarodnim gasovodom u Republiku Srbiju čime se obezbeđuje dugoročna energetska stabilnost naše države usled širokog spektra primene gasa kao sirovine, kao energent za grejanje, kao alternativno gorivo, u hemijskoj industriji kao izvor vodonika u proizvodnji azotnog đubriva. Veća količina gasa, osim energetske sigurnosti, obećava i konkurentnost, kako na evropskom, tako i na našem tržištu kasnije, što bi trebalo da omogući veću povoljnost cene tog energenta, povećanje bezbednosti, kao i kvaliteta u snabdevanju gasom, regulisanje svojinskih imovinsko-pravnih odnosa, kao i utvrđivanje suvlasničkih udela u kompanijama koje će biti osnovane radi realizacije Sporazuma sa Ruskom Federacijom ili, preciznije rečeno, kompanija koje će se baviti izgradnjom trase prirodnog gasa preko teritorije Republike Srbije. S obzirom na sve navedene činjenice i odgovornost koju ovim predlogom zakona preuzima Vlada Republike Srbije, koja je kroz dosadašnje ostvarenje svojih programskih ciljeva pokazala svoju sposobnost u tome, SPS će u danu za glasanje podržati ovaj predlog zakona o utvrđivanju javnog interesa i posebnim postupcima eksproprijacije i pribavljanja dokumentacije radi realizacije izgradnje sistema za transport prirodnog gasa "Južni tok", u nadi da će se što pre stvoriti uslovi za početak izgradnje gasovoda "Južni tok" i realizovati jedinstveni projekat u tom smislu. Hvala.
Hvala. Gospodin Andrić nije tu? (Ne.) Gospodin Čizik je sledeći prijavljen. Izvolite
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko, dame i gospodo, Zakonom o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o saradnji u oblasti naftne i gasne privrede propisano je da će strane pružiti pomoć oko izgradnje i korišćenja Projekta "Južni tok". Takvi projekti ne poznaju državne granice. Ovaj gasovod prolazi kroz mnoge zemlje, kroz mnoge državne granice. Ukupna projektovana vrednost iznosi iznad 16 milijardi evra i od toga deo koji prolazi kroz našu zemlju je vrednosti negde između 1,7 i 2 milijarde evra. Značaj ovog projekta je ogroman, pre svega za Evropu, a takođe i za našu zemlju, za Srbiju. Imam utisak da čovečanstvo troši energiju bahato i treba da znamo da rezerve zemnog gasa, odnosno metana nisu neograničene, da su veoma ograničene i to će se potrošiti u određenom vremenskom roku. Smatram da je izgradnja ovog gasovoda dosta zakasnela, to se izgrađuje u 15 do 12. Razlog tome je da Evropa hoće da iskoristi svoj deo kolača iz tih resursa tog gasa pre nego što Kinezi sve potroše. Naša je sreća da smo uz put, da smo na trasi tog gasovoda i normalna je stvar da je to velika šansa za našu zemlju, za smanjenje nezaposlenosti i za izgradnju nekih postrojenja koje se snabdevaju sa zemnim gasom. Treba da znamo da metan, zemni gas nije samo energent, nego je i jedna značajna sirovina za hemijsku industriju. Od metana se prave mnoge značajne hemijske sirovine. Veoma je značajno da će se na taj način pružiti prilika za gasifikaciju južnog dela Srbije, za smanjenje nezaposlenosti. Pored svih tih pozitivnih strana, naravno da ovaj projekat ima i određene negativne strane. Moram, nažalost, da pričam i o tim negativnostima. Pre svega, jedna od slabih strana koju su skoro svi govornici ispred mene rekli su ovi imovinski odnosi, ono famozno 49% prema 51%. To je još gore, još teže ako posmatramo i ostale učesnike tog projekta "Južnog toka". Sve ostale zemlje imaju odnos fifti-fifti, odnosno imaju ravnopravne odnose, a jedino je Srbija ostala u takvom odnosu, u manjinskom odnosu. Druga negativnost koju mi vidimo jeste da su svi ti pregovori, razgovori i ugovori, odnosno sporazumi sklopljeni, održani bez pitanja nas Vojvođana. Znači, sve institucije AP Vojvodine su zaobilažene i kod ovog "Južnog toka" isto tako kao kod prodaje "Naftagasa", koju vi zovete NIS. Još jedna negativna stvar koju moram da napomenem je naftna renta. Ta naftna renta se obično kreće do 20%, a kod nas je u pitanju 3%. Pričalo se o 5%, 9%, eventualno 9%, pa u nekim normalnim zemljama čak i do 20%, a tu kod nas, verovatno, kako mi vidimo, ostaće na 3%, što je veoma malo. Zbog svega toga, zbog tog maćehinskog odnosa prema AP Vojvodini LSV u danu za glasanje ne može podržati ovu tačku dnevnog reda. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarka, predstavnici ministarstva, danas na dnevnom redu imamo Zakon o utvrđivanju javnog interesa i posebnim postupcima eksproprijacije i pribavljanja dokumentacije radi realizacije izgradnje sistema za transport gasa "Južni tok" i potpuno je jasno da danas nije na dnevnom redu usvajanje samog sporazuma koji smo imali još 2008. godine. Podsetiću da je DS podržala realizaciju Projekta "Južni tok", bila većinski partner u Vladi koja je pregovarala oko ovog sporazuma, većinski partner u Vladi koja je potpisala ovaj sporazum, a nakon toga bila deo većine koja je izglasala Sporazum sa Rusijom o "Južnom toku". Značaj ovog sporazuma je trostruki, najmanje trostruki. Ovaj sporazum je važan zbog ekonomskih razloga, energetskih i bezbednosnih. Ekonomskih jer je potpuno jasno da će država Srbija na osnovu taksi koje će ubrati po osnovu prolaska ovog gasovoda preko teritorije naše zemlje ostvariti značajne prihode. Sama investicija koja će biti preko 1,7 milijardi evra će značiti ozbiljne poslove za našu građevinsku operativu i to su potpuno jasni ekonomski razlozi. Bezbednosni razlozi za usvajanje ovakvog sporazuma su takođe jasni. Ne može se danas bezbednost odvojiti od energetike i ne može se niko osećati bezbednim ako nema obezbeđene ozbiljne izvore energije, a ovim sporazumom se energetska sigurnost Srbije još pojačava. Energetski cilj je potpuno jasan - najčistiji izvor energije po, nadamo se, što povoljnijim cenama i sigurni smo da će nakon izgradnje ovog gasovoda cene biti niže. Ono što DS stavlja kao primedbu na ovaj predlog zakona je, čini mi se, nepotpun tekst, nedovoljno precizan, sa dosta praznina. Mi smo podneli jedan broj amandmana i očekujemo, gospođo ministarka, da se vi izjasnite oko tih amandmana, da bismo znali da li ćemo podržati ovaj tekst Zakona o eksproprijaciji. Smatramo da, iako ste vi rekli da je nekoliko meseci pripreman ovaj tekst, smatramo da on nije na najbolji način obezbedio da se građani osećaju sigurno oko toga da li će na pravi način biti obezbeđena naknada za imovinu koju će predati na korišćenje ili u vlasništvo društva. Zašto ovo kažem? Na Odboru za ekonomiju, predstavnik Ministarstva je rekao da će dužina gasovoda biti 450 kilometara, da će nekih deset hiljada parcela ući u postupak eksproprijacije, osam hiljada hektara je uža zona eksproprijacije, a230 hektara potpuna zona eksproprijacije i da su potrebna sredstva od osam do 24 miliona evra. Tom prilikom smo čuli da je obezbeđena garancija od 70 miliona evra. Danas od jednog od poslanika vladajuće većine čujemo da nisu obezbeđena sredstva, nego da će se tek obezbediti. Zbog građana koji, na kraju krajeva, treba da budu oni koje zakon najviše štiti, koje bilo koji zakon koji poslanici u Narodnoj skupštini donose štiti najviše, oni treba da budu sigurni da će predloženo rešenje biti po njih najpovoljnije. Mi stavljamo primedbe na član 6. i na član 10. Smatramo da su tu potrebne izmene, kako bi ove primedbe o kojima govorimo bile otklonjene. Član 6. kaže da se predlog za eksproprijaciju ne dostavlja na izvršenje protivniku predlagača. Smatramo da je ovo dosta restriktivno rešenje i da ne postoji razlog da se barem minimalan rok ne ostavi protivniku eksproprijacije da se izjasni. To može da bude i par dana i to ne mora da bude smetnja brzini realizacije ovog projekta. U članu 10. u stavu 3. se kaže, to je takođe naša ključna primedba na ovaj predlog, da društvo može dostaviti rešenje o eksproprijaciji bez dostavljanja dokaza da je obezbedilo novčana sredstva u visini tržišne vrednosti nepokretnosti. Ako su obezbeđena sredstva za realizaciju ovog projekta, uključujući eksproprijaciju, zašto onda stoji ovo u tekstu? Građani se zbog ovoga osećaju nesigurni. Mislim da treba prihvatiti predlog da ovaj deo upotpunimo, prosto da građani budu sigurni da će dobiti naknadu za svoju imovinu koju ustupaju i na korišćenje ili kao trajnu vrednost društvu. Ukoliko postoje sredstva, nema razloga da to ne piše u zakonu i nema razloga da se ne prihvati amandman DS, koja želi da ovaj zakon bude u skladu sa Ustavom Srbije, da bude u skladu sa svim sistemskim zakonima i najviše od svega želi da građani budu potpuno sigurni da će dobiti pravednu naknadu za sredstva koja je potrebno da im se isplate. Jer, čini mi se da danas u Srbiji postoji velika nesigurnost kod građana, da se dosta teško živi, da su dosta teške ekonomske prilike i smatramo da ovakvim rešenjima nećemo popraviti stanje. Tu nesigurnost moramo ukloniti pre svega kroz institucije države, kroz ovaj parlament. Ako prihvatimo amandman koji je samo u korist građana, ni jedne stranke, mislim da ćemo doprineti da se građani osećaju sigurnije, da se osećaju sigurnije i što se tiče njihove imovine i, da kažem, nekog ekonomskog položaja u kome se nalaze. Podsetiću još jednom, radi se o 10.000 porodica preko čije imovine treba da pređe trasa ovog gasovoda. Mislim da nije u redu da mi lakonski pređemo preko ovoga. Mislim da je potrebno da nađemo rešenje, na neki način da izmenimo ova dva stava. U tom slučaju, poslanici DS naravno će podržati ovaj predlog zakona zato što smatramo da je ovo takođe sistemski projekat, da je ovo sistemska stvar, jer smo mi ovaj projekat i započeli i hoćemo da se on završi i realizuje onako kako treba. Neće biti kako treba ako i jedan građanin bude nezadovoljan zbog procedure koja je povređena i zbog procedure zbog koje je on oštećen. Zahvaljujem se.
Ministar Zorana Mihajlović ima reč.
Hvala na sugestijama. Na samom početku sam se, danas kada sam govorila i davala uvodne izjave vezano za ovaj nacrt zakona, zahvalila na svim dobronamernim ne samo kritikama, nego i na doprinosu. Vama posebno hvala za članove 6. i 10. zato što verujem da će DS da glasa za ovaj nacrt zakona, zato što ćemo mi svakako da uvrstimo vaše sugestije iz amandmana, dakle, na član 6. i na član 10, zato što verujem i mogu da se složim u jednoj stvari, da su građani Srbije bili godinama i da im se često dešavalo da budu prevareni. Da ne bi bili i mislili da možda mogu da budu prevareni, potpuno se slažem da ubacimo, odnosno da prihvatimo vaša dva amandmana. No, imam još jednu stvar. Pošto ste govorili o potpunoj zoni eksproprijacije, dali ste jedan pogrešan podatak. Dakle, potpuna zona eksproprijacije nije 200 i nešto hektara, koliko ste rekli, nego je 45 hektara. To je jedna stvar. Druga stvar je vezana za garancije, dakle, Zakonom o budžetu je predviđeno 75 miliona evra. Morate da znate da je to tih 49% u stvari, a da još toliko obezbeđuje i ruska strana kroz kompaniju "Južni tok". Samo radi informisanosti, da imate i to.
Replika, Ivan Jovanović.
Zahvaljujem se na prihvatanju ovih naših sugestija. Reći ću nešto u vezi pogrešnog podatka koji sam imao. Čuo sam ga juče na Odboru. Dakle, juče na Odboru je rečeno – 230 hektara potpune eksproprijacije. To sam napomenuo i u svom govoru. Dakle, to nisam znao, pošto se još uvek ne zna, ne postoji jasna trasa, barem javno, tako da se i ne zna kolika je ta zona eksproprijacije. To sam juče čuo na Odboru. Taj podatak sam ponovio. Vi niste bili prisutni, ali su bili prisutni predstavnici Ministarstva. Što se tiče prošlosti, naravno, građani su bili prevareni često. Mislim da to ne treba da se dešava i dalje, da to treba ispraviti. Svakako, građani su bili nesigurni i u bliskoj prošlosti. Kada smo doneli Zakon o amnestiji, građani su bili nesigurni da li će njihova imovina biti bezbedna. To je takođe još jedan vid nesigurnosti. Mislim da smo to mogli da izbegnemo. Sada, ako vi prihvatate ove naše sugestije, mi ćemo izbeći da budu nesigurni i zbog ovog zakona o eksproprijaciji. U to ime vam se zahvaljujem. Poslanici DS će u tom slučaju podržati ovaj zakon i odustaćemo od dalje rasprave. hvala.
Narodni poslanik Maja Gojković ima reč.
Zahvaljujem. Poštovani predsedniče, gospođo ministar, čitav dan prisustvujemo zaista iscrpnoj raspravi o ovom veoma važnom Predlogu zakona. Neću uzeti mnogo vremena zato što, u prvom redu, želim da se zahvalim vama, kao ministru, i vašim saradnicima što ste zaista čitav dan ovde proveli u parlamentu sa nama, saslušali sve sugestije, sve diskusije, i one koje nisu imale razumevanja za ovaj predlog zakona. Posebno želim da vam se zahvalim što ste učinili sve da dođe i do višestranačkog konsenzusa sada na kraju ove sednice i što ste malopre iskazali želju da predložite Vladi da usvoji amandmane jedne od opozicionih stranaka, kako bi što više poslanika u ovom parlamentu podržalo vaš Predlog zakona. Moje zadovoljstvo je i u tome što sam poslanik iz Novog Sada, iz Vojvodine i želim da vas uverim u to da ima poslanika u ovom parlamentu koji izražavaju stavove ljudi iz Vojvodine koji su izuzetno zadovoljni što je i ovaj zakon,smatram ga kao predradnjom početka izgradnje "Južnog toga", zaživeo, da ste uradili te neke pripremne radnje i da se prosto čeka zeleno svetlo sada i od parlamenta da ga usvoji i da je potpuno izvesno da će izgradnja "Južnog toga" uskoro započeti, što smo danas čuli i od direktora Srbijagasa, koji je čak rekao, ovde izneo hrabro i neki od datuma u ovoj godini. Dakle, jasno je da ste ovim zakonom potvrdili da je ova investicija od nacionalnog značaja i da ono što je provejavalo u javnosti poslednjih meseci od ne tako dobronamernih ljudi, da do izgradnje "Južnog toga" uopšte neće doći, ovim ste potpuno razvejali. Ovaj zakon, koji možemo da nazovemo leks specijalis, učinio je sve da do tih prvih radnji dođe i da se skrate određeni postupci koji su u nekim sličnim slučajevima zaista pokazali svoje negativnosti. Dakle, skratili ste rokove za dobijanje građevinskih dozvola, za dobijanje određenih ekoloških dozvola, što je izuzetno dobro. Osnovni cilj koji ja vidim da ovde provejava i što je onako izazvalo malo više polemike je u stvari skraćenje postupka eksproprijacije. Mislim da je ovaj predlog zakona u stvari imao za cilj da vlasnicima parcela preko kojih će preći te položene cevi ili će se graditi kompresorske stanice, neće moći, dakle, u budućnosti da razrežu cenu po kojoj će ustupiti zemlju. Mi znamo da je bilo takvih zloupotreba u slučaju Kolubara, u ostalom naši ljudi imaju taj manir da nešto što vredi dve ili tri hiljade evra, kada osete da je velika investicija u pitanju ili investitor koji ima izuzetan novac koji će uložiti u tu investiciju, podiže čak i na 25.000 evra. Treba uzeti u obzir i to da takvih parcela ima 10.000 a lično mislim da ih ima možda i pet ili šest puta više jer je čitava Srbija isparcelisana i da je prosto bilo nužno predložiti ovakav zakon koji je lex specialis i skratiti na najveću moguću meru sve te rokove ali i cenu koja je ovim zakonom određena i da to bude podložno nekim poreskim organima koji će tačno odrediti kolika je to cena. Na kraju želim da kažem da je to pitanje eksproprijacije koje ste predvideli, dakle, samo se odnosi isključivo na gradnju kompresorskih stanica i na ostatak zemljišta se ne odnosi iako će i tu prolaziti "Južni tok", tu će važiti isključivo pravo korišćenja, moći će i dalje da vlasnici zemljišta nastave da je obrađuju kao i pre nego što su ustupili ovo zemljište. Ono što je jako važno da u Danu za glasanje svi narodni poslanici razmisle o tome koliko je ovo nacionalno važna i velika investicija, a to je da će izgradnja prve faze u našoj zemlji doneti prihode, ako se ne varam oko 200 miliona evra, a da je čitava investicija, odnosno vrednost trase koja će proći kroz Srbiju je 1,7 milijardi dinara. To je jedna od najvećih investicija u našoj državi. Dakle, pozivam sve poslanike u ovom parlamentu da to gledaju upravo na taj način, ekonomski način, na nacionalni interes naše države, a ne na neke naše možda političke razlike po nekim drugim pitanjima. U svakom slučaju, pošto ćete usvojiti i amandmane pojedinih poslaničkih grupa neće biti razloga da u Danu za glasanje postignemo konsenzus u ovom parlamentu i većina poslanika podrži ovaj predlog, što će učiniti SNS. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić.
Poštovani gospodine predsedniče Stefanoviću, poštovana gospođo ministarka, poštovani predstavnici ministarstva, dobro je što je Vlada Republike Srbije prepoznala u svom radu odmah na početku svog mandata uz poljoprivredu i energetiku, kao prioritet u svom radu, kao delatnosti koje će doneti korist i to ekonomsku korist ne samo građanima Srbije, nego državi Srbiji u celini. Zato se zahvaljujemo Vladi i vama i vašem ministarstvu što je danas ovde pred nama Predlog zakona o potvrđivanju javnog interesa i posebnim postupcima eksproprijacije i pribavljanja dokumentacije radi izgradnje sistema za transport prirodnog gasa "Južni tok". Projekat izgradnje sistema za transport gasa "Južni tok" po svojim karakteristikama strateški veoma je složen i specifičan. Poštovani narodni poslanici, ovo je prvi vizionarski jedinstveni projekat ove vrste u Republici Srbiji, ovo je ujedno i najvažnija investicija zadnjih 20 godina ne samo u energetskom, nego i u bezbednosnom smislu u Republici Srbiji. Dame i gospodo narodni poslanici, imati gas kao energetski resurs predstavlja stabilnu i sigurnu energetsku budućnost. Prema tome, budućnost Republike Srbije u energetskom smislu zaista predstoji. Gospodo narodni poslanici kako znate sam gasovod trebao bi da transportuje prirodni gas iz Rusije do EU. On kreće iz južnog dela Rusije, iz Krasnodarskog kraja Rusije pod dno Crnog Mora, kroz turske teritorijalne vode do Varne u Bugarskoj, a od Bugarske bi se granao u dva kraka, jedan krak iz Bugarske preko Grčke podvodno bi vodio do Italije, a drugi preko Srbije, Mađarske do Austrije. Izgradnja toka već je počela, gospodo narodni poslanici i to 7. 12. 2012. godine na crnomorskoj obali, a u Srbiji će započeti gradnja, najverovatnije kako smo i danas čuli, u prvom kvartalu ove godine. Srpska i ruska strana su 17. 11. već 2009. godine osnovali zajedničku kompaniju "Južni tok" Srbija u kojoj 51% vlasništva ima kompanija "Gasprom", a 49% "Srbijagas". Gospodo, značajno je napomenuti večeras ovde, da je i gospodin predsednik Republike Srpske, gospodin Milorad Dodik 21. 09. 2012. godine potpisao Protokol u Sočiju sa predstavnicima "Gasproma" o izgradnji jednog kraka za Republiku Srpsku. Isto tako i sa Slovenijom je februara 2012. godine osnovano zajedničko preduzeće "Južni tok" Slovenija, a 13. 11. 2012. godine potpisan je i Sporazum o gradnji dela gasovoda kroz Srbiju. Poštovani narodni poslanici, ovaj gasovod nema samo nacionalni, nema samo regionalni karakter, on ima evropski i planetarni karakter. Početak gradnje gasovoda kako sam rekao, obeležen je na obali Crnog Mora 07. 12. 2012. godine i to kod kompresorske stanice "Ruskaja". Zašto ponovo ponavljam ovo? Zbog toga što je domaćin bio niko drugi nego predsednik Rusije, veliki Vladimir Putin, a prisustvovale su sve delegacije zemalja kroz koje prolazi gasovod. Delegaciju Srbije predvodili ste vi gospođo ministarka Mihajlović. Dozvolite da kažem u nekoliko rečenica, kako smo čuli da će gasovod biti dug 3.600 kilometara, a 900 kilometara ide po samom dnu Crnog Mora. U Republiku Srbiju gasovod ulazi kod Zaječara, prolazi pored Beograda i ide do Bačkog Brega gde prelazi u Mađarsku. Međutim, kod Čente predviđeno je račvanje, odnosno čvorište i odvajanje kraka za Republiku Srpsku koji u Republiku Srbiju ulazi, kako je planirano, kod Bjeljine, ide ka Banjaluci, do Novog Grada. Deo ovog projekta, kako je rekao i gospodin Bajatović, biće i skladište Banatski Dvor koji je već u operativnoj upotrebi. Ujedno će biti izgrađeno nekoliko termoelektrana na gas, a u Republici Srpskoj planirano je dve. Ovaj gasovod će pojačati, odnosno pojačati jače ekonomske veze, odnosno povezati Republiku Srbiju sa Republikom Srpskom što je definisano u specijalnim vezama između Republike Srbije i Republike Srpske. "Južni tok" biće kapaciteta 63 milijarde kubnih metara, a obezbediće grejanje, toplu vodu i snabdevanje strujom milione domaćinstava u Evropi. To znači potpuno energetsko snabdevanje jednog dela evropskih zemalja. Šta to znači za Rusiju? Šta to znači za Srbiju? Šta to znači za Evropu? U jednoj rečenici, za Rusiju "Južni tok" je prioritet, dame i gospodo, a za Evropu neophodnost, a za Republiku Srbiju energetsku i svaku drugu bezbednost. Rusko-bugarska deonica Crnog Mora spojiće 900 kilometara. Izgradnja srpske deonice zaposliće preko 2.000 radnika, a od tranzitnih taksi, računa se na preko 200 miliona evra godišnje u budžet Republike Srbije. Time će Srbija dobiti važnu ulogu na gasnoj mapi Evrope. Čitav projekat koštaće 16 milijardi evra, a sredstva su obezbeđena, a neki su danas sa nevericom to govorili, zajedno sa akcionarima iz države Francuske i Nemačke. Poštovani narodni poslanici, ovaj gasovod je zajednički multiplanetarni, evropski projekat za koji je zainteresovan veliki broj evropskih zemalja koje će koristiti gas. Time Srbija ulazi u infrastrukturne globalne procese, što je vrlo bitno, jer globalizam ne čeka, on teče i sa tim Srbija zaista po prvi put ulazi u jače globalne procese. Ovim zakonom će se ukazati na eksproprijaciju zemljišta i pripremu terena za njegovu izgradnju po Srbiji. Dozvolite, gospođo ministarko, da kažem, radi javnosti i Srbije, i nekih narodnih poslanika večeras koji su u nedoumici, što se tiče projekata iz energetike, vi ste i vaše ministarstvo učinili ono što niko nije zadnjih 20 godina. Šta je to što ste učinili radi javnosti Srbije? Vi ste definisali strateške ciljeve razvoja energetike i zaštite životne sredine i objavili postojeće i potencijalne projekte u jednoj knjizi, a malo pre su poslanici neki pitali da li postoje i meni je žao što nisu pogledali tu knjigu, a ja sam je doneo, evo je ovde, zove se "Projekti" i prezentovali zainteresovani investitorima iz čitave Evrope, a među njima je projekat "Južni tok" na 26 strani i mogli ste da ste bili zainteresovani, videti. Time ste na vreme pružili ruku investitorima iz čitave Evrope da zajedno sa nama u partnerskim odnosima gradimo ekološku i energetsku bezbednost Srbije. Na kraju, pozivam gospodu narodne poslanike, ne samo pozicije, nego i opozicije i onu poslaničku stranku koja je rekla da neće glasati, da glasa, jer je ovo zajednički interes svih građana Srbije, svih poslanika u ovoj Skupštini i države Srbije u celini.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Poštovani gospodine predsedavajući, poštovana gospođo ministar, obzirom da su usvojeni ključni amandmani koje je predložila DS, naši govornici su odustali od dalje rasprave i DS će podržati ovaj zakon. Saslušao sam sva današnja izlaganja i želim na kraju da zaključim da ovaj predlog zakona nije ratifikacija sporazuma o izgradnji "Južnog toka", već tehnička implementacija, već postignutog sporazuma koji je inicirala i zaključila DS. Mi smo ozbiljno pristupili razmatranju zakona i dali svoje predloge kroz amandmane na ovaj zakon. Usvajanjem amandmana DS, omogućili smo građanima da se izjasne o Predlogu o eksproprijaciji, a takođe da budu sigurni da će naplatiti pravednu naknadu za izvršenu eksproprijaciju. Još jednom da ponovim, DS će u danu za glasanje glasati za ovaj predlog zakona.
Reč ima dr Nenad Popović.
Poštovani predsedniče, gospođo ministre, drage kolege, još jednom bih hteo da napomenem da ovaj projekat koji je evropski, energetski projekat u kojem učestvuju osim ruskog "Gasproma" i italijanski ENI i francuski EDF i nemački BASF, koji je potpisan, odnosno realizovan 2007. i 2008. godine za vreme vlade Vojislava Koštunice i prihvaćen u ovoj Skupštini sa preko 220 glasova za, sve političke partije su praktično glasale za njega, verovatno je najbolji projekat u poslednjih 30 godina koji se dešava u Srbiji. Bila je prva ideja, što se tiče "Južnog toka" i na taj način bi sve zemlje u lancu posle Rusije bile članice EU, ali zahvaljujući svim članovima Vlade tada, a pre svega premijeru, ipak je "Južni tok" prošao kroz Srbiju, jedan krak ide i za Republiku Srpsku, što je od velikog značaja za našu decu, budućnost, za sledećih 50 do 100 godina. Naravno, ovaj projekat, čule su se i kritike, ali ono što moram da kažem, ne bih komentarisao, mislim da bi ovaj gasovod i ovaj projekat poželela svaka zemlja u svetu. Dakle, 411 km prolaziće kroz Srbiju, energetski je to danas najveći projekat u Evropi, a ako ne bismo gledali Kinu i njene projekte, što se tiče gasovoda, verovatno najveći energetski projekat danas u svetu. Osim nekoliko milijardi evra investicija, osim oko dve milijarde evra koje će za 25 godina Srbija verovatno da inkasira kroz takse za transport, nekoliko hiljada radnika će biti uposleno direktno i indirektno. Ono što moram da naglasim, osim naše građevinske operative, ovo će biti veliki projekat i moram da kažem da dobijam pozive mnogih kompanija iz EU i Amerike i bio sam nedavno u Americi i nekoliko američkih kompanija se interesovalo za ovaj projekat. Ovde će sada u Srbiju kada počne izgradnja "Južnog toka" doći najveće svetske kompanije. Te kompresorske stanice koje će biti na najvišem tehnološkom nivou, biće proizvedene od strane "Simensa", "Dženeral elektrika", ABB, verovatno nekih drugih većih i manjih proizvođača. Naša građevinska operativa ima veliku šansu, ali tu je šansa za domaću industriju u budućnosti, jer ako svi znamo kolika je uloga servisa u gasovodima u Evropi i svetu, srpske kompanije imaju velike mogućnosti da postanu servisni operateri za ovaj gasovod koji prolazi kroz Srbiju, 400 i nešto km, i to da radi na najsavremenijoj tehnološkoj opremi. Tu se krije hiljade i hiljade radnih mesta, a da ne govorim o sektoru usluga. Naravno, gas će da bude jeftiniji, transport će da bude jeftiniji, bar tri puta manje nego što je danas kroz Mađarsku. Naravno, kod nas danas na žalost gas se koristi mnogo više kao energent ali u zapadnoevropskim državama, pogotovo u Nemačkoj, gas se najviše koristi kao sirovina za hemijsku i farmaceutsku industriju. Verovatno će i velike svetske kompanije iz ovih oblasti naći neki svoj interes, da proizvodnju ili otvore i prenesu u Srbiju posle prolaska "Južnog toka". Osim toga, ponoviću još jednom Srbija postaje veliko geostrateško čvorište i da smo imali ovaj gasovod 1999. godine nikada NATO pakt ne bi bombardovao Srbiju. Ovaj gasovod ima izvanrednu bezbednosnu funkciju za Republiku Srbiju u budućnosti i sigurno je, pošto je on pre svega evropski projekat, evropsko-ruski, da će Srbija od ovoga imati u bezbednosnom smislu najveću moguću korist. Naravno, na kraju da dodam da sa takvim partnerima kao što su partneri iz Rusije i evropskih država u "Južnom toku", Srbija može da ostvari veliki i tehnološki i tehnički napredak kao i veliku ekonomsku dobit. Još jednom da potvrdim da će DSS snažno podržati ovaj sporazum. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovana ministarko, s obzirom da nam je DSS i DS rekla kako su započeli ove strateške projekte, infrastrukturne, vrlo važne za našu državu, zahvaljujem vam se na tom početku i možemo samo da konstatujemo da za pet godina ste uspeli da uradite toliko koliko ste uspeli. Sada, vreme realizacije ovih strateških projekata je na SNS, našem ministru i našoj Vladi. Sada, u tome svemu, naravno, tražimo podršku kao kroz ove zakone koji slede. Znači, ovo je jedan od zakona koji ćete podržati zarad stvaranja jednog investicionog ambijenta u kome će ta papirologija, ono što zove sprovođenje i realizacija projekta biti olakšavajuća okolnost za investitore. To naravno ne treba samo da važi za ovaj projekat "Južni tok", jer se nadamo da će u oblasti energetike biti još takvih projekata i da je ovo samo jedan od prvih koraka gde ćemo zaista pokazati punu realizaciju. Zarad istine i građana Srbije, želim da kažem da na Odboru imam zaista zapisnik u kome tvrdim da je data prava informacija o broju hektara koji će biti eksproprisan. Na kraju krajeva, možete uzeti stenogram sa sednice, imaćete zapisnik u kome ćete videti da smo kao Odbor dobili pravu informaciju predstavnika ministarstva. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima gospodin Popović, replika. Izvolite.
Naravno, DSS će snažno podržati ovaj projekat i svaki projekat koji Republika Srbija, Vlada Republike Srbije aktuelna ili buduća, bude realizovala u najvećem mogućem interesu građana Republike Srbije. Hvala.
Hvala. Zaključujem načelni pretres o Predlogu zakona i sa radom nastavljamo sutra u 11,00 časova. Hvala vam.