Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Petu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 134 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 176 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Grešku su napravili prvi potpredsednik Vlade i kandidat za ministra i ubacili su kartice. Zaboravio je prvi potpredsednik Vlade kako se to radi kada je bio poslanik. Zamolila bih samo poslanike, a ministra i kandidata za ministra da izvuku kartice, da utvrdimo kvorum. Molim narodne poslanike da ponovo ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 174 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje narodni poslanik dr Miljana Nikolić, Dubravka Filipovski, Snežana Malović, Goran BogdanovićIvan Karić. Saglasno članu 86. stav 2. i članu 87. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika i izuzetno za ponedeljak, dakle mimo dana utvrđenih u članu 87. stav 1. Poslovnika, zbog potrebe da Narodna skupština što pre izabere ministra finansija. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, kao što ste mogli da vidite, za Petu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini utvrdila sam sledeći D n e v n ir e d: 1.Izbor i polaganje zakletve člana Vlade. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Pre nego što nastavimo rad, potrebno je da Narodna skupština, u skladu sa članom 279. Poslovnika, konstatuje ostavku člana Vlade. Primili ste ostavku člana Vlade dr Dušana Vujovića na funkciju ministra privrede. Na osnovu člana 133. Ustava Republike Srbije, člana 23. stav 2. Zakona o Vladi i člana 279. Poslovnika Narodne skupštine, Narodna skupština konstatuje da dr Dušan Vujović podneo ostavku na funkciju ministra privrede i da mu je, danom konstatacije te ostavke, prestao mandat ministra privrede. Primili se Predlog kandidata za člana Vlade koji je saglasno članu 133. stav 8. Ustava Republike Srbije i članu 25. stav 2. Zakona o Vladi, podneo predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić. Na taj način, a saglasno odredbama Ustava Republike Srbije, Zakona o Vladi i Poslovnika Narodne skupštine, stekli su se uslovi: - da otvorimo pretres o kandidatu za člana Vlade, - da izaberemo člana Vlade i - da član Vlade pred Narodnom skupštinom položi zakletvu. Podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao da se i ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč za redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 269. Poslovnika, otvaram pretres o Predlogu kandidata za člana Vlade. Da li želi reč predstavnik predlagača, prvi potpredsednik Vlade, gospodin Ivica Dačić? (Da)
Poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani potpredsednici, dame i gospodo, dozvolite mi da kažem nekoliko reči obrazlažući predlog predsednika Vlade, gospodina Vučića za novog ministra finansija. Imajući u vidu da je gospodin Dušan Vujović već bio biran u ovom parlamentu na funkciju ministra privrede, i imajući u vidu da je već učestvovao više puta ovde u raspravama povodom određenih zakona, dozvolite mi da u najkraćem da podsetim da je reč o čoveku koji je predložen kao ekspert iz ove oblasti, da je reč o čoveku koji ima dosta iskustva vezano za rad u Svetskoj banci. Podsetiću i da je u periodu od 2001. do 2003. godine radio kao predstavnik SCG u Savetu direktora Svetske banke. Posao koji će raditi u narednom periodu, ukoliko dobije vaše poverenje, u šta ne sumnjam, neće biti ni malo lak imajući u vidu da je ekonomska i finansijska situacija u našoj zemlji izuzetno teška. Ono što sigurno može da raduje u ovom trenutku da je budžet Republike Srbije u julu ostvario suficit od skoro sedam milijardi dinara, što je rezultat između ostalog i mera koje su preduzete, ali i određenih sezonskih kretanja prihoda, PDV i akciza. On nema trajni karakter, ali jeste jedna svakako lepa vest. Plan gospodina Vujovića, koji je dostavio meni i predsedniku Vlade, u smislu nekih narednih koraka koje će preduzimati jeste da se za tri godine vratimo na održivi nivo deficita i javnog duga, da će se detaljne mere finansijske konsolidacije videti već kroz rebalans budžeta za ovu godinu, koji se očekuje da će u parlamentu biti sredinom septembra meseca, sa čim će započeti fiskalna konsolidacija, dok će se detalji videti u Predlogu budžeta za 2015. sa projekcijama za 2016. i 2017. godinu. Suština strategije koju će ministar Vujović sprovesti jeste da će se ravnomerno rasporediti teret fiskalnog i strukturnog prilagođavanja na četiri stuba. Prvo, smanjenje budžetskih troškova uključujući smanjenje plata i penzija. Cilj je da se minimizira ovo smanjenje koje ima velike socijalne i političke troškove. Dva, borba sive ekonomije, pre svega sprečavanje šverca duvana i podizanja akciza na istorijski nivo. Tri, proširenje poreske osnove i povećanje efikasnosti naplate poreza koje će se kombinovati kao kratkoročna i dubinske reforme poreske administracije na srednji rok. Četiri, bitno povećanje efikasnosti rada javnih preduzeća, koja umesto sadašnjih gubitaka moraju da postanu značajni izvor prihoda za budžet Republike Srbije, s obzirom da zemlje u regionu i EU imaju mnogo veći procenat učešća neporeskih prihoda u odnosu na Srbiju. Svi ovi navedeni detalji biće podržani trogodišnjim programom sa MMF, četvorogodišnjim partnerstvom sa Svetskom bankom i programima sa EU. Ovo je program koji je sam predložio ministar finansija, koga je, podsetiću, predsednik Vlade predložio na ovu funkciju, kao kandidata za ovu funkciju. Siguran sam da će on moći da iznese sve ove ciljeve koje je postavio i koje pred njega postavlja i Vlada i premijer i Narodna skupština Republike Srbije zahvaljujući svom ogromnom iskustvu koje ima, ali i uz široku političku podršku raznih političkih stranaka koje deluju u ovom parlamentu, siguran sam da se on može nadati podršci, ne samo vladajuće koalicije, već i opozicionih političkih stranaka, imajući u vidu da je radio i sarađivao sa njima još dvehiljaditih godina i imajući u vidu da je bio i vaš kandidat na nekim funkcijama koje je obavljao u vaše ime početkom dvehiljaditih godina. Nadam se da nemate ništa protiv jednog takvog profila i zato mislim da bi bilo dobro da on bude izabran, imajući u vidu mere koje će preduzimati uz podršku i drugih političkih stranaka, ne samo vladajuće koalicije. Zahvaljujem se i pozivam narodne poslanike da podrže izbor Dušana Vujovića za novog ministra finansija.
Zahvaljujem prvom potpredsedniku Vlade, gospodinu Ivici Dačiću, na obrazloženju. Prvi prijavljeni za reč je narodni poslanik Aleksandar Jugović. Izvolite.
Poštovana predsednice parlamenta, poštovani potpredsedniče Vlade, poštovani gospodine Vujoviću, koleginice i kolege, reforma države je i zajednički cilj i SNS i SPO. Hrabrost u suočavanju sa problemima koje prethodne političke elite nisu htele da rešavaju, kao što je recimo prihvatanje i primena Briselskog sporazuma, pokazali su potrebu da SNS i SPO budu jako bliski. Na izborima u martu ove 2014. godine kao neuporedivo manji partner učestvovali smo u promovisanju programa reformi, ali isto je predvodio sadašnji premijer Aleksandar Vučić. Zakon o radu, set medijskih zakona, borba protiv korupcije i kriminala, prihvatanje realnosti na KiM, premijerova snažna spoljno-politička inicijativa koja je izgradila odlične pozicije Srbije u svetu učvrstili su uverenje da smo kao država konačno spremni da se suočavamo sa svim teškim izazovima i da smo spremni da rešavamo nasleđene probleme. Nas tek čekaju krupni koraci u oblasti fiskalne konsolidacije, uređenje tržišta, celokupne ekonomije i finansija. Srpski pokret obnove će pomoći u maksimumu mogućnosti svojih političkih resursa. Srbija konačno ima premijera koji je autoritet, u nekim prethodnim periodima ministri su račun polagali svojim partijama. Danas pozicija ministra predstavlja preuzimanje odgovornosti i meri se isključivo učinak u resorima koje vode. Premijer nameće odgovornost ministrima za maksimalnim angažovanjem, što, opet ponavljam, ranije nije bio slučaj. Podržavamo insistiranje na konkretnim rezultatima. Sasvim je prirodno da premijer vrši izbor svojih saradnika, a ne da mu saradnike, kao u nekim prošlim vremenima, nameću političke trgovine i dogovori. Poslanički klub SPO-DHSS glasaće za predlog da novi ministar finansija bude gospodin Vujović. Kandidovanom ministru finansija želimo puno uspeha u daljem radu i nadamo se da će opravdati očekivanja. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Balint Pastor. Izvolite.
Gospodine prvi potpredsedniče Vlade, gospođo predsednice, gospodine Vujoviću, dame i gospodo narodni poslanici, poslanici SVM će glasati za izbor gospodina Vujovića za ministra finansija. Već godinama govorimo o tome da treba stvoriti normalnu Srbiju. Nama je drago što to u zadnje vreme i premijer vrlo često kaže i svakako, ako želimo da stvorimo normalnu Srbiju onda treba zamišljati tu zemlju kao državu u kojoj svi plaćaju porez, u kojoj svi imaju iste obaveze, u kojoj se poštuju zakoni koje ova Narodna skupština donosi. Svakako treba stvoriti nova radna mesta, ta obaveza je više u nadležnosti ministra privrede nego što je u nadležnosti ministra finansija, ali je finansijska stabilnost jedan od preduslova za nova ulaganja i za stvaranje novih radnih mesta. U današnje vreme zemlje su konkurenti jedni drugima u privlačenju stranih investitora, potencijalnih stranih investitora koji bi trebalo da stvore nova radna mesta, jer nažalost Srbija nije, kao što nisu ni ostale države iz našeg regiona, samostalno u stanju da stvori većinu eventualnih novih radnih mesta koja su nam potrebna. Ukoliko želimo da budemo konkurentni na tržištu zemalja iz našeg okruženja, onda treba poraditi na stvaranju pravne države i vladavine prava sa jedne strane, a sa druge strane treba stvoriti zemlju u kojoj je pravna sigurnost na visokom nivou i treba stvoriti uslove za dolazak stranih investitora pružanjem signala o tome da je naša država normalna, uređena, pristojna država, kao što i premijer u poslednje vreme vrlo često govori. Sa druge strane, treba nastojati da se stvori sistem koji će biti pravičan ili pravedan. Ne treba biti Džon Rols da bi se znalo, građani očekuju i zaslužuju da država bude pravedna, da svi plaćaju poreze i druge obaveze i da se zakoni na isti način primenjuju u odnosu na sve. To kažem zbog toga što u poslednje vreme građani vrlo često kažu, kažu i meni, a kažu u vama pretpostavljam, gospodine Vujoviću, kažu i drugim narodnim poslanicima i članovima Vlade, da je dobro da smo izmenili Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji i da su predviđene strože kazne, jer država tako treba da reaguje. Svaka ozbiljna normalna država treba da naplati poreze i druge dažbine da bi mogla sa druge strane da izvršava one obaveze koje svaka moderna država treba da izvršava, a tu pre svega mislim na isplaćivanje penzija, plata, investicije u oblasti zdravstva, obrazovanja itd. Građani imaju subjektivan osećaj, a bojim se da to nije samo subjektivno, da država u poslednje vreme, poslednjih godina pa i decenija nije sve učinila u interesu toga da te dažbine svi plaćaju. Kažu ljudi da se nekima pleni imovina zbog kašnjenja od nekoliko dana, a neki godinama ne plaćaju poreze, a radi se o enormnim iznosima. Znam da je puno učinjeno na tome poslednjih meseci ili poslednje dve godine, ali zamolio bih vas gospodine Vujoviću da se postarate da to bude još ozbiljnije i da svi ravnomerno plaćaju svoje obaveze. To kažem zbog toga što je Poreska uprava organ uprave u sastavu Ministarstva finansija i treba ojačati kapacitete Poreske uprave da bi mogla da izvršava svoje obaveze. Rekao bih još dve konkretne stvari, još dva konkretna očekivanja bih spomenuo prema vama, odnosno ministru finansija. Mi smo deo vladajuće većina i podržavamo rad Vlade i razgovaramo svakodnevno o rešavanju dva problema. Prvi problem se odnosi na plaćanje doprinosa obaveznog socijalnog osiguranja od strane poljoprivrednih proizvođača. Prema Zakonu o ministarstvima Ministarstvo finansija obavlja poslove državne uprave koji se odnosi na osnove sistema doprinosa za socijalno osiguranje i zbog toga spominjem ovaj konkretan problem. Već godinama imamo problem, a to se odnosi na to načelo pravičnosti ili pravednosti, o čemu sam malopre govorio, da svi poljoprivredni proizvođači imaju obavezu plaćanja doprinosa obaveznog socijalnog osiguranja u istom iznosu, bez obzira da li obrađuju dva hektara zemljišta ili pola hektara zemljišta ili 235 hektara zemljišta. To jednostavno nije prirodno, nije pravično, nije pravedno. Na isti način kao što ni zaposleni ne plaćaju doprinose, odnosno njihovi poslodavci u istom iznosu, ukoliko se radi o neto plati od 25 hiljada ili 125 hiljada dinara, što je prirodno, isto se mi zalažemo za to da svaki poljoprivredni proizvođač, koji od toga živi, plaća doprinose obaveznog socijalnog osiguranja, ali da država od njih očekuje da to plaćaju u srazmeri, srazmerno veličini poseda koji obrađuju i u srazmeri u odnosu na veličinu prihoda koji imaju od poljoprivredne delatnosti. Mi smo već o tome razgovarali sa vašim prethodnikom prethodnih meseci. Namera je da se formira jedna radna grupa sa predstavnicima Ministarstva finansija, Ministarstva rada i socijalnih pitanja i Ministarstva poljoprivrede, uključujući tu, naravno, i ljude iz poreske uprave. Zamolio bih vas da zajednički iznađemo jedan novi sistem koji će značiti povećanje prihoda državi, sa jedne strane, ali, sa druge strane, i da ovi nameti poljoprivrednim proizvođačima budu podnošljivi i u skladu sa načelom pravičnosti ili pravednosti treba da se izmeni Zakon o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje iz 2004. godine. Na kraju bih želeo da spomenem još jedno očekivanje, još jedno pitanje u vezi čijeg rešavanja isto tako želimo da budemo partneri, a to pitanje se odnosi na donošenje zakona o finansiranju AP Vojvodine. To govorim zbog toga što je i Lazar Krstić, vaš prethodnih, a pre njega i Mlađan Dinkić, tadašnji ministar finansija, bio na čelu radne grupe koja je trebala da izradi nacrt zakona o finansiranju AP Vojvodine. Pretpostavljam da ćete vi biti sada na čelu te radne grupe, pošto prema Zakonu o ministarstvima vaše ministarstvo obavlja poslove državne uprave koji se odnose na uređenje izvornih prihoda AP Vojvodine i mi smatramo logičnim da vi budete na čelu te radne grupe. Mi smo spremni da damo doprinos izradi tog zakona koji je trebalo da se izradi još pre šest godina. Nadam se da ćemo dobro sarađivati i po tom pitanju. Želim vam puno uspeha na novoj dužnosti. Na narodne poslanike Saveza vojvođanskih Mađara uvek možete računati. Hvala.
Reč ima dr Sulejman Ugljanin.
Poštovani gospodine ministre, kolege i koleginice poslanici, ja ću govoriti danas sa dva aspekta, sa aspekta manjina koje predstavljam ovde u Skupštini Republike Srbije i sa aspekta održivog razvoja nedovoljno razvijenih područja. Pre formiranja ove Vlade u Srbiji je bilo 46 opština koje su bile u grupi nedovoljno razvijenih područja. Znači, pre ovih poplava je bilo oko 930 hiljada stanovnika koji su živeli u nedovoljno razvijenim područjima i činili u stvari jednu najugroženiju populaciju u Srbiji. Nakon majskih poplava imamo jedan veliki deo naše zemlje u kojima su ljudi izgubili čitavu životnu imovinu, kuće i sve što su imali, uništena je infrastruktura i mnoga radna mesta, tako da ćete vi sada u narednom mandatu imati, ne samo 46 nedovoljno razvijenih opština i 930 hiljada stanovnika koji su ispod svakog nivoa egzistencije, nego i mnogo više od toga. Zato, imajući u vidu šta ste vi učinili prilikom formiranja ove Vlade, a posebno vam čestitam na tome što ste nakon ukidanja službe Vlade za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja očuvali taj tim, ja vam se zahvaljujem na tome i čestitam vam na tome. Imate jedan dobro uhodan tim za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja koji će pomoći ravnomernom regionalnom razvoju Srbije. Šta želim da kažem? Na šta želim da skrenem pažnju? Želim čisto iz praktičnih razloga da ukažem na greške koje su ljudi pravili u toku šest godina dok sam ja vodio tu službu za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja. U tom periodu iz budžeta Republike Srbije za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja izdvajano je 0,047% od republičkog budžeta, što znači da je manje od pola promile država Srbija izdvajala za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja. Ljudima koji žive u tim područjima dohodak je do 15 puta manji nego dohodak građana u Beogradu i u drugim razvijenim gradovima i sredinama. Zahvaljujući dobrom timu, dobroj ličnoj nameri i saradnji mojih kolega u Vladi, učinili smo puno sa to malo para. Ali, da bi se učinilo bilo šta, moramo da pogledamo, ne samo sa jednog, nego sa više aspekata. Radi vas lično, gospodine ministre, i radi gospodina Dačića, koji je bio sa mnom u istoj Vladi šest godina, želim da kažem da je u ovoj državi u isto vreme kada smo davali oko 500 miliona evra za nenamensko trošenje na Kosovu godišnje, u isto vreme za održivi razvoj od podsticajnih sredstava u Republici Srbiji u nerazvijenim područjima davano je oko 9.000 dinara po glavi stanovnika, dok je u razvijenim delovima Srbije davano 19.300 dinara po glavi stanovnika. To je samo vodilo u veću disproporciju, da jedni budu još siromašniji i obrnuto. Još jedan vrlo važan podatak. Od 2005. godine do izbora 16. marta ove godine, iz domaćih i međunarodnih sredstava, koja su davana u razvoj Srbije, za nedovoljno razvijena područja je izdvajano samo 3,15%. To vama kao ministru skrećem pažnju, za koga tvrdim da je ozbiljan čovek, da je sposoban da se uhvati u koštac sa ovim problemima koje imamo. Kao što vidite, skrećem vam pažnju na mnogo bitne stvari. Znači, imali smo 46 nerazvijenih opština i za njihov razvoj smo davali samo 3,15% i domaćih i međunarodnih para. Predlažem da vi kao ministar napravite dobar program, da u rebalansu budžeta koji nas svakako očekuje nakon onoga što je rekao gospodin Dačić, ona četiri nova stuba budućeg našeg razvoja, da vi predvidite mnogo veća sredstva za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja. Takođe vam predlažem, da nekadašnja dva Titova fonda koja su bila za razvoj Republike i pokrajina, mi smo sačinili predlog, to već postoji kod vas u Ministarstvu, da se formira fond za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja, koji bi bio adresa, adresa i EU, i Svetskoj banci i svim drugim svetskim institucijama, koja imaju predviđena sredstva, bespovratna sredstva za razvoj nerazvijenih, da se tu slivaju sredstva. U protivnom, siguran sam, bez obzira koliko imali para, da će oni moćni, bogati, iz bogatijih krajeva, iz bogatih opština uzeti većinu, a da će siromašni postati još siromašniji. U tom smislu, tvrdim da imate znanje, iza vas veliko iskustvo. Dolazite iz zemlje gde se uči praktično znanje. Imate dobar tim koji će da radi sa vama na održivom razvoju nedovoljno razvijenih područja, ali vas molim da u budućem budžetu predvidite mnogo veća sredstva nego što su bila, kada sam ja bio ministar zadužen za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja. Šta znači za državu Srbiju, kao nerazvijenu zemlju 46 nerazvijenih opština, ne uzimajući u obzir ove opštine koje su pogođene poplavama? Sada ćemo sigurno imati umesto 46 imaćemo 66 nerazvijenih opština. I kod njih je pao standard. To znači za budžet Republike Srbije isto kao za jednu posudu u kojoj ima tečnost, ima 46 malih otvora gde stalno odlazi tečnost. Ako mi 46 opština finansiramo, da kažemo, iz transfernih sredstava, možemo da kažemo da oni žive od socijalne pomoći. Naš je predlog, moj lični predlog, da vi kao ministar predvidite mnogo veća sredstva za nerazvijene opštine, da uradimo infrastrukturu, počev od 120 kw, trafostanica koje su osnov za razvoj, pa do druge putne i do druge infrastrukture, i time stvorimo uslove i stimulativni ambijent za strana ulaganja. Ako tako učinimo, onda ćemo moći da postignemo svoj ideal, da od ljudi, odnosno opština koje žive od tzv. transfernih sredstava, primaoca socijalne pomoći, da dobijemo ljude koji će da žive od svog rada u tim opštinama, da omogućimo da se mladi ljudi koji su otišli iz tih opština vrate u svoje opštine i da dobijemo od primaoca socijalne pomoći poreske obveznike. Zašto govorim poreske obveznike? Vama kao ministru finansija, to je vama ključna stavka. Ako zaposlimo ljude onda ćemo se najbolje izboriti protiv siromaštva i stvoriti uslove za održivi razvoj naše zemlje. U protivnom, ne možemo postići željene rezultate. Zato vas molim, imajte u vidu činjenice koje sam iznosio, brojke, brojke koje sam iznosio i te nule i zarez, i tih 0,047% sve su to podaci iz našeg državnog budžeta, podaci zvanični, sa sajta Agencije za privredne registre, sa sajta Agencije za podsticanje izvoza, i drugih zvaničnih institucija, finansijskih institucija u našoj zemlji. Lično govorim, dolazim iz jedne najnerazvijene regije u Srbiji, iz Sandžaka, i mogu da vam kažem da u Tutinu, jednom gradu koji ima dobar potencijal za razvoj, momentalno ne možemo da dobijemo, ni jedna novoizgrađena kuća ne može da dobije priključak za struju. Zašto? Zato što nema napona struje. Morate, gospodine ministre, da predvidite sredstva, da ubedite vaše kolege, da i oni iz Ministarstva energetike predvide 110 kw, stanice, trafostanice, i da omogućimo da se i u time sredinama vrati život, da ljudi koji su napravili fabrike, poslovne prostore, da to mogu da priključe. Znajte, ni u Novom Pazaru, koji se smatra centrom Sandžaka, centrom te nerazvijene regije, nema ni tamo više mogućnosti za razvoj, ne samo privrede, nego nema mogućnosti ni za razvoj normalnog života ljudi. Zato vam predlažem, da vi, sa vašim kolegama, da ubedite vaše kolege da vas podrže, i da predvidite mnogo veća namenska sredstva za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja, a da ova dva Titova fonda, koji su još uvek živi, koji uvek postoje, ali imaju samo pet, šest zaposlenih, spojite u jedan fond za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja, i da bude neki osnov buduće razvojne banke Srbije. Želim vam uspeh u radu. Stranka Demokratske akcije Sandžaka, će podržati vašu kandidaturu za ministra finansija. Neka vam bude sretno.
Reč ima narodni poslanik Miroslav Markićević.
Poštovana predsednice, poštovani gospodine potpredsedniče Vlade, poštovani gospodine Vujoviću, poštovane kolege narodni poslanici, ako bih morao u ime poslaničkog kluba NS da kažem samo jednu rečenicu, odmah ću je reći – poslanici NS će jednodušno i iskreno podržati gospodina Vujovića kao budućeg ministra finansija. Odmah da vam kaže i u svoje lično ime i u ime poslanika NS nešto što mislim da je maksimalno iskreno, a videćete zbog čega to želim da kažem. Prilikom kadrovanja i formiranja Vlade bilo je i oko vašeg imena, te Vujović dolazi iz monetarnog fonda, iz Svetske banke, te Vujović zastupa ove interese, zastupa one interese, mi poslanici NS nažalost, to neki mediji podgrejavaju u Srbiji takve tvrdnje, mi ne verujemo u to. Mi gospodine Vujoviću, verujemo u vas i verujemo da ste došli u Vladu Republike Srbije iz patriotskih razloga. Jer, u ovakvom trenutku kada oni koji poznaju bolje ekonomiju i finansije bolje od mene, govore da smo možda u težoj situaciji nego 1992. godine ili 1993. godine, mi stariji pamtimo tu inflaciju ili u proleće 1999. godine, kada smo bombardovani doći u Vladu Republike Srbije i raditi možda u ovom trenutku sa najvažnijim, baviti se sa najvažnijim resorom, a to je finansijama, to može čovek koji je veliki patriota. Zbog ovakvog stava koji sam sada izneo, činim se da imam pravo, da iako Poslovnik vama ne dozvoljava, a biće vremena, ako ne pre onda kod donošenja rebalansa koji je najavljen ovde sredinom septembra, pretpostavimo neka pitanja, neki slojevi građana razmišljaju, a možda nije bilo prilike da se to kaže. Dakle, meni lično smeta, a tolika je povika na javni sektor. Pogotovo od nekih ljudi izgovorenih tzv. privrednika koji kažu – mi vas izdržavamo. Postavljam vama pitanje, a verujem da razmišljate slično kao ja – ko izdržava jednog lekara koji radi za 70.000 i možda u ovom trenutku u urgentnom centru drži nečiji srce u ruci. Njega izdržava njegova stručnost, profesionalnost i humanost, niko drugi. Ko izdržava jednu učiteljicu koja za 40.000 ili 45.000 radi. Ne izdržava je niko, izdržava ona samu sebe, svojim profesionalnim radom. Dakle od ova četiri strateška pravca, odnosno zadatka koje će imati Ministarstvo finansija i vi na čelu ministarstva koje je pročitao gospodin Dačić, kaže se pod jedan – smanjenje budžetskog deficita. Pod dva – siva ekonomija, poreska osnova, proširenje i javna preduzeća efikasnost i naplata poreza. Ova siva ekonomija narodski rečeno, ja to shvatam rad na crno i slično. Da li može neko u ovoj sali da mi kaže jedno javno preduzeće u kojima ima višak zaposlenih i stranački zaposlenih i to treba reći istina. Da li ima jedan čovek koji je zaposlen na crno. To je nemoguće. Mogu da vam nabrojim sada mnoge firme. Neću da kažem zato što jedna mnogo strateški i spoljno politički važna za nas, asvi ovde znamo kako hiljade ljudi zapošljavaju preko omladinske i studentske zadruge. Ako moramo da ćutimo, da ćutimo i da jednom kažemo da u javnom sektoru ima viška ljudi. Ako mora da se otpusti da se otpusti, ali da vam kažem u jednom malom mestu, mislim da ne treba vama, vrhunsko ekonomisti da kažem, ako otpustite 50 ljudi, kako god da su zaposleni, 600 plata manje u tom mestu, u obrtu. Treba i o tome razmišljati. Kada kažem i kada pričamo o privatnom sektoru, ne mislim na 99,99% ljudi koji se muče i rade, da isplate dažbine i državi i svojim radnicima, a i oni da nešto zarade. Mislim o nekih par stotina koji su i pored ove nesreće i ove poplave mogli da spasu obraz i da dobiju oprost od mnogih grehova, jer nemojte da zaboravite gospodine Vujoviću, zna Srbija kako je većina od njih stekla taj kapital. Možda je bilo legalno i legitimno, ali nije bilo pošteno. Pošteno nema u zakonu, a ima po zakonu legitimno i legalno. Mislio sam najiskrenije da vam kažem da za njih 100 miliona evra nije problem uopšte. Mi smo išli po svetu, pa i naši sportisti neki da molimo i naši rukovodioci i druge zemlje, voleo bih da vidim taj spisak, čini mi se i da je premijer rekao da će danas izaći taj spisak, da vidimo koliko je ko dao. Prilikom formiranja Vlade sam samo premijeru predložio, a i vama predlažem da inicirate donošenje zakona koji bi definisao neisplaćivanje ličnih dohodaka kao krivično delo. Znate, nekome ko je radio mesec dana i ne isplati se lični dohodak na kraju meseca, pa to je atak na njegovu decu, na njegovu porodicu, mislim da u mnogim zemljama takvi ili slični zakoni postoje. Dalje šta bi običan narod i svet želeo da zna, možda to nije u vašem resoru, a čini mi se da je to sve povezano sa ekonomijom. Svake godine u ovo vreme gospodine Vujoviću, što se tiče protesta ljudi, seljaka, poljoprivrednika top tema malina. Možete li vi ili neko jednom da kaže šta je istina zaista oko toga. Zašto ljudi tvrde svake godine da oni dobiju evro i po, a neko uzme četiri i po. Da ne nabrajam čija supruga od najvećeg reformatora u istoriji zemlje i sveta, i da li ta firma, i da li je to isitna uopšte i da ljudima kaže pošteno jednom, ali da neko stane iza toga, nije tačno da se izvozi malina po četiri i po evra, a ovamo se plaća evro i po. Mislim da to država treba da shvati, da to nije samo stvar tržišta, nego da je to stvar nasleđenih nekih političko-ekonomskog odnosa i monopola, da ne kažem, mafije. Ono što je gospodin Dačić ovde rekao kao prioritete u vašem radu, ne znam da li ćete vi moći zbog Poslovnika, ali mislim, gledajući vas ova tri meseca vašu profesionalnost i vašu ozbiljnost, verujem da ćete biti uspešni, koliko se to može u ovoj situaciji. Dakle, hoće građani da prihvate teška srca i smanjenja plata i penzija, ali moraju da imaju čvrstu garanciju, da će za dve godine biti bolje, da će njihova deca imati šansu, da će deca sa završenim fakultetima pitao i Verbića ovde, sa 9,60, za dve godine, uzeli im 12.000, gospodine ministre, ne mogu da im daju diplomu makar. Neke više škole i fakulteti, ovih dana je bilo, po dva miliona evra imaju na računima. Znači da oni naplaćuju više nego što treba školarinu. Za mene je javno preduzeće koje ima više, to treba odjednom raspustiti direktore. Javno preduzeće za mene služi, to je javno preduzeće građana Srbije, vlasništvo naroda. Ako javno preduzeće ima suficit i višak, onda neka uslugu naplaćuje građanima. Ja tako gledam, a izvinite ako nisam u pravu. Da ne dužim dalje, takav je dogovor. Želim vam uspeh u radu, u poslaničkom klubu NS imaćete koliko god da nas ima iskrene partnere, saradnike, podržavaćemo vas, ali vas molim da u narednim mesecima na sednicama u vašim izjavama tu garanciju građanima Srbije, koja znači, da, dve godine ćemo da se mučimo, jer ljudi se sećaju godinama samo reformi i platformi, i još od Milke Planinc. Reforma – platforma, reforma – platforma, a život sve gori. Nekima i prođe život u reformama i platformama. Dakle, verujemo u vas, verujte vi u nas poslanike, verujte i u građane Srbije, a ja verujem da će većina njih shvatiti u kakvoj situaciji se nalazi naša zemlja i shvatiti reči koje je juče premijer rekao, da, dve godine ćemo morati da se mučimo otvoreno, ali da gledamo tu muku i bol i stradanja koja će da slede za finansijska, za kućne budžete, da to malo raspodelimo. Čini mi se da je do sada išlo na narod, na rad i na seljake. Hajde malo da zahvatimo tamo gde vidimo kako ima, a znamo kako su zaradili, nemojte da se lažemo, imaćete veću podršku i od narodnih poslanika i od građana Srbije. Još jednom u ime poslaničkog kluba NS želim vam uspešan rad u narednom periodu kao ministru finansija.
Reč ima narodni poslanik Petar Petrović.
Gospođo predsednice, gospodine potpredsedniče Vlade, gospodine Vujoviću, odmah na početku da kažem da će poslanički klub JS podržati predlog premijera gospodina Vučića da se za ministra finansija izabere gospodin Vujović. Šta nas je opredelilo da zauzmemo stav, da ćemo podržati predlog da gospodin Vujović bude ministar finansija. Na pravom mestu, gledajući njegovu biografiju, radnu i životnu, vidimo da se radi o čoveku koji iza sebe ima bogato radno iskustvo, a pre toga ne treba zanemariti jednu vrlo važnu činjenicu, a to je da je gospodin Vujović diplomirao na Ekonomskom fakultetu u Beogradu kao najbolji student u generaciji. Mnogi su to prepoznali, ljudi iz Svetske banke su prepoznali to kada su ga u više godina uzeli za saradnika na stalnom radu kod njih, kao rukovodilac mnogih radnih grupa, gde je slat u više delova Evrope i sveta, da bude predstavnik Svetske banke. Takođe, opredelilo nas je i to, što je on bio u ovom kratkom periodu, po mišljenju poslaničke grupe JS, vrlo uspešan ministar privrede, a drago nam je da će sa tog mesta doći na mesto ministra finansija, jer moramo priznati jednu usku povezanost između Ministarstva finansija i Ministarstva privrede. Ukoliko Srbija nema jaku privredu, neće imati ni dovoljno para da se puni budžet, a znači da bi se i na taj način Ministarstvo finansija našlo u problemu. Sa druge strane, siguran sam da će gospodin Vujović kao budući ministar finansija dati preporuku, mišljenje, predlog za nekog novog kandidata za ministra privrede, koga ćemo birati kroz jedan izvestan vremenski period, nadam se vrlo kratak i da će oni tesno sarađivati, a sve u cilju da se pomogne posrnuloj srpskoj privredi i da se konsoliduje budžet Republike Srbije. Nećemo mi iz JS ništa novo reći, ako kažemo da su finansije i budžet Srbije u vrlo teškom položaju. Danas sam pročitao podatak da je zaduženost Srbije negde 63% BDP. Nadam se i mi iz JS se nadamo da će merama koje će preduzeti i predložiti gospodin Vujović kao ministar finansija, doprineti tome, da se u narednom vremenskom periodu, vrlo kratko, ovaj procenat postepeno smanjuje i kao što reče premijer Vučić, da za godinu ili dve, Srbija konačno oseti boljitak rada ove Vlade, a na taj način i boljitak rada Ministarstva finansija, na čelu sa gospodinom Vujovićem. Neću koristiti priliku da sada pričam o svim problemima u kojima se nalazi Srbija i kada je u pitanju naplata poreza, neplaćanje obaveza i nagoveštaj smanjenja zarada u javnom sektoru, kao što su plate i penzije. Gospodine Vujoviću, ako mogu i smem sebi da dam za pravo predložio bih vam i savetovao, da kada date predlog i kada Vlada izađe sa predlogom da se smanjuju plate i penzije, da se vodi računa da nije isto smanjiti 10% penziju i platu onome ko ima 20.000 dinara i onome ko ima 120.000 dinara. Tu treba naći neko merilo, jer za nekoga ko prima 20.000 dinara ako mu se uzme 2.000 dinara, za njega je to više nego nekome ko prima 80.000 i 100.000 dinara da mu uzmeš 20.000 dinara. To treba imati u vidu kada se daju predlozi i mi iz Jedinstvene Srbije ćemo podržati sve te vaše predloge koji imaju za cilj da se zaštite socijalno ugroženi stanovnici u Republici Srbiji, da se merama Ministarstva finansija omogući dolazak još više stranih, ali takve mogućnosti i domaćim investitorima koji žele da prave nove pogone, objekte itd. i da se stvori mogućnost da se što više i što brže zaposle mladi i školovani, a u ovom trenutku nezaposleni ljudi, koji čekaju to parče hleba zvano „zarada“, da bi mogli da formiraju svoje porodice, da mogu da žive od svog rada i da mogu sutra da rađaju decu. Ne treba zaboraviti, gospodine ministre, Vujoviću, budući ministru finansija, da moramo konačno da stanemo na put odumiranju Srbije. Jedinstvena Srbija se stalno zalaže za to i godinama se zalažemo za to, nažalost, do sada nismo imali punu podršku svih relevantnih faktora u ovom društvu. Hajde već jednom da shvatimo, ako ovako nastavimo Srbi će u svojoj sopstvenoj državi biti nacionalna manjina za 50 ili ne znam koliko godina. Dajmo da nam država ne odumire, dajmo da omogućimo da se što više rađaju deca, preko Ministarstva finansija, preko Ministarstva za socijalni rad i socijalnu, itd, uostalom preko Vlade i preko svih relevantnih faktora, političkih državnih, društvenih u Republici Srbiji, da stanemo i da iskorenimo belu kugu u Republici Srbiji. Ako to imamo u vidu, stvoriće se uslovi da se u Srbiji bolje radi, da se bolje zarađuje, da se može živeti od svog rada. Gospodine Vujoviću, još jednom kažem, znajte, imajte na umu da ćete za sve mere koje idu za dobrobit boljitka života u Republici Srbiji imati podršku poslaničkog kluba Jedinstvene Srbije i svih članova Jedinstvene Srbije, a mi ćemo danas dati svoje glasove za vaš izbor na čelo Ministarstva finansija. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Krkobabić. Izvolite.
Gospođo Gojković, gospodine Dačiću, gospodine Vujoviću, poštovani narodni poslanici, građani Srbije koji pratite ovaj rad Skupštine, čuli smo dosta pohvalnih reči o gospodinu Vujoviću, ja mislim da čoveku tog respektabilnog znanja, ja bih rekao optimalnog životnog iskustv, je malo i nelagodno, ali i obavezujuće. Dobro je čuti u ovoj Skupštini i lepe reči o nekome, tim pre, gospodin Dačić, reče u svom uvodnom izlaganju da od 2000. na ovamo, gospodin Vujović je bio predlog različitih političkih opcija. Ono što ih je spajalo, pretpostavljam je njegova stručnost. Mislim da je to i ključni razlog danas za njegovo imenovanje ministra finansija. Ako mi dozvolite, gospodine Vujoviću, par nekih sugestija. Doći ćete na čelo Ministarstva finansija, ključnog ministarstva. To ministarstvo prožima sva ostala ministarstva, bez novca, bez upravljanja tokovima novca, jedna država ne funkcioniše. Posebno će biti bitna vaša saradnja sa ministrom privrede. Nadam se da ćete u prvim tim koricama preduzeti neke mere koje se tiču recimo i popravljanja tog zakonodavnog ambijenta. Vi ste dobro upoznati da je Zakon o privrednim društvima donet relativno brzo, ja bih rekao ishitreno. Ljudi ga nisu dovoljno ni ispratili, tu su došle neke čudne stvari na videlo, jednostavno neke ključne funkcije u kompanijama, u korporacijama, u privrednim subjektima su ukinute, pomešane, pa recimo upravljačka funkcija koja je veoma bitna, ključna izjednačena je sa funkcijom nadzora za koju veoma dobro znamo šta znači. Mislim da bi tu valjalo malo poraditi. Sledeći zakon koji je bitan za stvaranje ambijenta za normalno funkcionisanje privrednih subjekata je Zakon o javnim nabavkama. Imamo već godinu dana iskustva i mislim da je vreme da se pristupi nekim popravkama, uslovno rečeno popravkama, ali više bih voleo da to ne budu ljudi, uz sve uvažavanje iz ministarstava, da tu uključite ljude iz privrede, da uključite ljude iz javnih preduzeća, da čujete praktične primedbe gde su to uska grla u tom zakonu, šta je to ono što nas sprečava da do kraja idemo napred. Istovremeno, Zakon o javnim preduzećima, mislim da zaslužuje doradu. Neće mi uvaženi poslanik Markićević uzeti za zlo, ali reći ću, rekao je da javna preduzeća koja imaju višak prihoda ili dobit treba raspustiti jer to nije poenta njihovog funkcionisanja, ne. Javna preduzeća moramo da diferenciramo, moramo da znamo koja su to javna preduzeća koja su neophodna državi Srbiji, ali istovremeno koja su to javna preduzeća koji su aktivni tržišni učesnici? Javna preduzeća moramo da diferenciramo. Moramo da znamo koja su to javna preduzeća koja su neophodna državi Srbiji, ali istovremeno, koja su to javna preduzeća koji su aktivni tržišni učesnici? Preduzeća koja su aktivni tržišni učesnici apsolutno moraju da ispunjavaju uslov profitabilnosti, da ostvaruju dobit, da rastu, razvijaju se, investiraju. Prema tome, u tom kontekstu, interesuje me, recimo, da li ste već razmišljali da pozovete, govorim praktično, vrlo korisno, direktora javnih preduzeća i da ih upitate – gospodo, imamo rezultate poslovanja za šest meseci, daj da vidim kako je ko radio, koliko je ko bio profitabilan i koliko će iduće godine da uplati u budžet Republike Srbije? Neka kovertira tu cifru, iza te cifre stoji, nije mnogo, ovako pričam apstraktno, ali ovo je ključno, da vidimo dotični direktor koliko garantuje da će iduće godine uplatiti u budžet Republike Srbije. To je za mene veoma bitna stvar. Istovremeno, u vašoj nadležnosti su i Carina i Poreska uprava. Hajde da vidimo šta to ostvaruje Carina. Šta ostvaruje Poreska uprava? Tu su ti prihodi koji treba da potpune onu drugu prihodnu stranu budžeta na koju ja posebno ukazujem i tu je ključ. Naravno da je bitna i ova druga rashodna strana, ali tu i neke dobro plaćene knjigovođe mogu da nam daju rešenja. Ok, oni evidentiraju, ne stvaraju vrednost, aliovde, na ovoj prihodnoj strani krije se sve. Interesuje me koliko u ovim prvim koracima vidite da možete, nedavno je premijer Vučić, čini mi se, rekao da od javnih preduzeća očekuje nekih 100 miliona evra. Interesuje me, da li ste razmišljali na tu temu, pretpostavljam da jeste i da li ćete to praktično uraditi? Što se tiče preduzeća u restrukturiranju, vi ste tu obavili određeni deo posla, očekujemo da aktivno sarađujete sa ministrom privrede i da taj posao privedemo kraju. Ono što može da iziđe iz ekonomske zone sumraka privrede, neka izađe, ono što ne može neće izaći i to je ključno, a i taj posao, još jedna sugestija naravno, dobronamerna, moramo da odradimo na način da svako od tih preduzeća tretiramo pojedinačno ili ste to u onom zakonu kada ste obrazlagali i naveli. Ona su specifična, zahtevaju puno truda, slažem se, zaista puno energije, puno truda, ali ako se taj trud uloži mislim da možemo nešto spasiti od svega toga. Ono što bih posebno istakao, to je angažovanje na toj prihodnoj strani. Ovde se već licitira sa smanjenjem plata i penzija. Ne treba prejudicirati stvari, to nas demobiliše, hajde prvo da uradimo sve što možemo na ovoj prihodnoj stvari. Kažemo, popravljamo fiskalnu disciplinu, zatežemo je, Carina je dobra, naplaćuje, ništa ne može da joj prođe, Poreska uprava fantastično radi, naplaćujemo sve, proširujemo krug poreskih obveznika, snižavamo stope, činimo neke ključne stvari. Kada sve to uradimo i konstatujemo taj deficit koji se isprečio iznad nas, ide gore ili ne ide, smanjujemo ga, onda možemo da govorimo o svim ostalim stvarima. Onda možemo da pričamo o pravednosti, o pravdi, o načinu kako da prebacimo taj teret. Mislim da je to priča za naredna dva ili tri meseca. Hajde da u ovom periodu da pokušamo da odradimo ovaj posao, ponavljam, vi i budući ministar privrede imate najteži zadatak. Što se tiče poslaničke grupe PUPS, mi ćemo glasati za vaše izbore. Hvala.
Reč ima dr Milorad Mijatović.
Hvala. Poštovana predsednice parlamenta, poštovani prvi potpredsedniče Vlade Republike Srbije, poštovani gospodine Vujoviću, predsednik Vlade Republike Srbije vas je predložio za novog ministra za finansije. U ime poslaničke grupe Socijaldemokratske partije Srbije sa zadovoljstvom ćemo dati glas za vas. Zašto? Imate veoma impresivnu biografiju. Iako je ovde to naglašeno, ja to želim ponovo da naglasim, jer se u Srbiji mnoge vrednosti iskrive. Vi ste bili student generacije, magistrirali ste i doktorirali na vreme. Zatim, imali ste postdoktorske studije na Kalifornijskom institutu u Berkliju u SAD, radili ste u Svetskoj banci, radili ste u mnogim institucijama, profesor ste na fakultetu. Te vrednosti treba stalno isticati zbog toga što ovakva znanja koja vi imate su neophodna u Srbiji u ovom resoru gde su nasleđeni vrlo veliki problemi. Ja znam da vas čeka veoma težak i naporan rad. Do sada je korišćen model potrošnje, samo potrošnje, nikako stvaranja i to se trošilo na račun budućih generacija. Jednom se mora stati. U ovoj oblasti finansijske reforme su neophodne i budite uvereni da će Socijaldemokratska partija Srbije dati punu podršku merama koje ćete predložiti. Već su vam date sugestije, da se vodi računa da oni koji imaju najmanje, da se njima najmanje uzima. Mi smo svesni činjenice da se mora uzimati, da se mora podneti reformski zahvati. Ne može nam biti danas-sutra bolje ukoliko nam danas ne bude malo gore, zato što se trošilo više nego što se zarađivalo. Ovo teško nasleđeno stanje mislim da ćete vi moći da svojim merama, predlozima, uz punu podršku i ovog parlamenta zaista izvedemo na čistac finansije Srbije koje su zaista u vrlo teškoj situaciji. Vi ste i do sada bili deo jedne Vlade, jedne Vlade koja je reformska, koja upravo ovih dana obeležava i prvih 100 dana. U svim ovim realnim procenama ova Vlada je zaslužila najvišu ocenu. Verujem da ćete vi svojim radom, a isto tako i novi ministar za privredu, doprineti da se najteža oblast, to je oblast privrede i finansija, reformskim zahvatima dovede u red. To je jedan proces. Znamo da neće biti jednostavno, znamo da će se tražiti žrtve, ali te žrtve smo spremni da podnesemo danas, da bi nam sutra bilo bolje. Model koji smo do sada imali, kao što znate, nije dao rezultate. Mora se tražiti novi model, a taj novi model je vrlo jednostavan ponekada - trošiti samo ono što je zarađeno i konačno shvatiti da je država obavezna da da okvir, a građani svojim radom, zalaganjem i samo radom mogu stvarati nove uslove. Kada se stvore nove vrednosti, tada možemo govoriti o raspodeli. Kao Socijaldemokratska partija Srbije mi insistiramo da ta raspodela bude pravedna, što znači ne da uvek dobijaju, kao što je do sada bilo, oni koji najviše imaju, a oni koji malo imaju, da imaju još manje. Nadam da ćete vi ovim što ste do sada radili i što imate iskustva u mnogim tranzicionim zemljama gde ste bili, predložiti takve modele koji će nam dati izlaz iz ove situacije. Reformski zakoni koji su usvojeni daju dobru osnovu, daju dobar temelj da se može ići napred. Daju temelj da se može raditi na način da se stvara nova vrednost. Srbiju treba zaposliti i to je poruka Socijaldemokratske partije Srbije - da zapošljavanje, zapošljavanje mladih ljudi, stvaranje uslova da se stvaraju nove vrednosti, a kada stvorimo nove vrednosti mi ćemo moći da delimo. Dajući podršku vama i Vladi kao timu, mi očekujemo da će reforme biti nastavljene i da ćemo ne tako brzo imati jednu uređenu, evropsku Srbiju, jer evropska budućnost Srbije je neumitna, jednu uređenu Srbiju gde ćemo znati kako dalje. U tom pogledu, osim što vam želim uspeha u radu, želim vam i mnogo sreće. Ne malo, čak malo više sreće, jer se nalazite u jednoj od najtežih oblasti. Da biste izašli iz svega toga, budite uvereni da ćete imati i našu podršku. Osim reformskih kapaciteta Vlade, moram da naglasim da će poslanička grupa SDPS, a siguran sam i ceo parlament, koji takođe ima veoma velike reformske kapacitete, dati punu podršku. Želim vam uspeha u radu. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, reklamiram član 27. Poslovnika, a u vezi sa javnošću rada Narodne skupštine Republike Srbije. Mi danas ovde biramo ministra finansija kao najvažniju figuru u Vladi Republike Srbije. Tu je danas trebao biti predsednik Vlade. Dobro, menja ga prvi potpredsednik Vlade. Mi u ovom trenutku nemamo prenos Narodne skupštine Republike Srbije. Na Drugom programu, na kojem bi trebalo da ide prenos, ide nešto vezano za obeležavanje Prvog svetskog rata, što je sasvim u redu. Međutim, na Prvom programu ide „Savremeni špijun“. Da li je „Savremeni špijun“ serija ili film, nisam siguran, važniji od izbora ministra finansija? Predsednice Skupštine, molim vas da prekinete zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije i da građani Srbije imaju mogućnost da vide šta se dešava, kakav je to program koji je izneo prvi potpredsednik Vlade, šta imaju o tome da kažu predstavnici poslaničkih grupa, pre svega o situaciji u kojoj se nalazi Srbija i o onome šta ih čeka, smanjenju plata i penzija, što je neizbežno da to čujemo, a ne da pre podne radimo, a da nema prenosa, pa vas molim da prekinete zasedanje do obezbeđivanja javnosti u radu Narodne skupštine Republike Srbije.
Zahvaljujem, poslaniče. Nisam htela da prekinem prethodnog govornika. Dobila sam obaveštenje da će biti odloženog prenosa, kao što je inače običaj ovde u parlamentu, jer imali smo i vaterpolo utakmice u prošlosti, imali smo različita sportska takmičenja i imali smo prenose UN, kada nam se obraćao bivši predsednik države, tako da smo prekidali vrlo često prenose ne samo u ovom sazivu nego i u prošlim sazivima. Morate da priznate da kontinuitet postoji. Nije važno da li ću iz neke davne ili bliže prošlosti citirati primere kada smo imali iste ovakve slučajeve. Ne sporim vaše rečenice, vrlo važna je tema, kao i sva zasedanja parlamenta. Ja ne bih pravila razliku između zasedanja parlamenta, šta je važnije, a šta je nešto malo manje bitno za građane Srbije. Smatram da je i ovaj povod zbog čega je prekinut direktan prenos, obeležavanje centralne svečanosti povodom obeležavanja 100 godina od početka Prvog svetskog rata u Belgiji, kada je započeta prva bitka u Prvom svetskom ratu, gde će prisustvovati 50 najviših zvaničnika i predsednika država iz čitavog sveta, vrlo važno za građane Srbije, a biće informisani o svemu, jer odmah nakon završetka svečanosti ide odloženi prenos. Vaše je pravo da tražite glasanje. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, gospodine potpredsedniče, bivši i budući ministre, kolege poslanici, samo da se osvrnem na to da smo kod rasprave o medijskim zakonima slušali da je odložen prenos bila vrsta cenzure u vreme režima Borisa Tadića, pa ne znam zašto to danas nije cenzura, nego potreba građana da se informišu, pogotovo danas kada Skupština Srbije iz svog budžeta plaća RTS TV prenose. Mislim da je nedopustivo da oni ignorišu ono što se dešava ovde i da na svom Prvom programu puštaju neke strane serije,
Poslaniče, nemojte da dezinformišete građane. Ne ignorišemo, biće prenos.
Nas ignoriše RTS, ne ignorišete vi nikoga. Nas ignoriše uredništvo RTS.
Ne, ne ignoriše nas.
Nažalost, danas nas je izignorisao i predsednik Vlade. Nije na raspravi kod izbora novog ministra, možda najvažnijeg ministra u Vladi Republike Srbije, pogotovo u trenutku u kome se nalazimo, gde je sam predsednik Vlade rekao da nas u narednih šest meseci čeka bankrot i u tom trenutku da on ne bude prisutan ovde, kada biramo novog ministra finansija, smatram da nije odgovorno. Takođe, činjenica je da mi pred sobom imamo samo biografiju kandidata, koja je moram da kažem impresivna i verovatno u Srbiji nema više od pet ljudi koji bi sa ovakvom biografijom mogli da dođu i kvalifikacijama na mestu ministra finansija. Ali, ta biografija sama po sebi nije dovoljna. Imamo sto dana rada gospodina Vujovića u ovoj Vladi. Iza tih sto dana ne možemo da damo nikakvu ocenu za njegov rad. Došao je ovde u parlament prošle nedelje kada smo usvajali zakone o privatizaciji, stečaju, vodili smo jednu kvalitetnu raspravu, nismo se oko nečeg složili, oko nečeg jesmo, ali sve to nam ne daje poverenje da će on moći da se izbori sa problemima u kojima se Srbija nalazi. Ne, zato što on nije dovoljno stručan ili kvalitetan, nego zato da bi to moglo da se uradi, što treba da se uradi u Srbiji, potrebna je podrška cele Vlade, premijera i svih ministara i svih stranaka koje podržavaju Vladu, a i niz opozicije će mu dati svoj doprinos. Želim da kažem nekoliko stvari oko toga, oko te priče da li je Srbija danas pred bankrotom, ili nije. Od kad su stranke koje danas čine Vladu, formirale Vladu pre nešto više od dve godine, mi imamo danas trećeg ministra finansija za dve godine, a vrlo brzo ćemo imati i četvrtog ministra privrede, za iste te dve godine. Od prvog dana je priča da je Srbija pred bankrotom. Od jula 2012. godine do danas, stalno se priča da je Srbija pred bankrotom i stalno je razlog za bankrot, negde u prošlosti, negde u nečemu što je radila neka druga vlada. (Zoran Babić, s mesta: Tačno.) Tačno, evo kaže kolega, tačno. Pa hajde da vidimo šta je radila ta Vlada, a šta je radila ova Vlada, odnosno sve ove vlade i ne znam da li ćemo kada izaberemo danas gospodina Vujovića, a pretpostavljam da će biti izabran, da li ćemo računati da je ovo nova Vlada, jer kada izaberete u situaciji kad je zemlja pred bankrotom novog ministra finansija, vrlo lako može da se kaže da vi praktično imate novu Vladu, i ako ste promenili jednog ministra, odnosno on je samo promenio fotelju, jer je bio i u ovoj Vladi prethodnoj u ovih sto dana. Znači, javni dug koji je u 2010. godini bio 44%, u 2011. godini 48%, u 2012. godini, na kraju 60%, u 2013. godini 63%. Danas je 65%, a projekcije kažu da će biti preko 70%. Evo poređenja u četiri godine, prethodne i ove Vlade. Rast bruto nacionalnog proizvoda u 2010. godini 1%, u 2011. godini 1,6%, u 2012. godini, -1,5%, u 2013. godini 2,7% rast, ove godine 0,5% rast, ako ga nažalost uopšte i bude. Strane investicije 2010. godine 1,3 milijarde, 2011. godine 1,83 milijarde, 2012. godine 230 miliona, 2013. godine 770 miliona, 2014. godine, nisam uspeo da nađem verodostojan podatak, negde sam pročitao da je projekcija Narodne banke 550 miliona za prvih šest meseci, nisam siguran, pošto sam i neke druge podatke video, ali evo rekao sam taj koji sam video. Bilo bi divno da je tako i da na kraju godine imamo makar tu jednu milijardu, koliko smo imali u prethodne dve godine ove Vlade. Sada kada je prvi potpredsednik došao i predložio kandidata za ministra, prva tačka je smanjenje budžetskog deficita, kao zadatak novog ministra finansija. Projekcija je da će taj deficit biti rekordnih u Evropi 8,3%, rekordnih u Evropi. Znači, 2,6 ili 2,3 milijarde evra u ovoj godini će biti deficit Republike Srbije i nije razlog tome Vlada Mirka Cvetkovića, ni Vojislava Koštunice, nego Vlada Ivice Dačića i Vlada Aleksandra Vučića, u poslednje dve godine. Dve godine je dovoljno dug period da se nešto promeni u ekonomiji, ako nije valjalo. Čekam da čujem od vaših koalicionih partnera koji su bili u Vladi 2008. godine, kako i zašto je došlo do povećanja penzija u oktobru 2008. godine i nikako da čujem neko nešto da kaže, da objasni šta se desilo. Godine 2008, na početku godine, penzije su prvi put pale ispod 50%, od prosečne plate. Na kraju 2007. godine su bile 49%, početkom, pale su na 40%. Tada je u oktobru urađeno redovno usklađivanje penzija početkom 4,3% i vanredno usklađivanje od 10%. To je doprinelo da se prosečna penzija vrati na 55% prosečne plate, koliko je i danas. Pitam vas, da to tada nije urađeno da li bi prosečna penzija danas bila 23.600 dinara, ili bi bila 15.000 dinara i koliko bi penzionera danas preživelo da tada to nije urađeno 2008. godine? Da li će neko nešto da kaže o tome, da li je to bilo neracionalno, da li je to bilo nezakonito, da li je to bilo predizborno vreme, oktobar 2008. godine? Izbori su bili završeni u maju. Nikakvo predizborno vreme to nije bilo, to je bila socijalna briga o najugroženijim građanima Srbije. Nikakav kriminal, nikakva neodgovornost. Sada imamo penziju da imamo deficit od 8,3%. U toj situaciji postoje dva odgovora, možete da dižete bruto nacionalni dohodak, da zadržavate penzije i druge rashode u budžetu na istom nivou i možete da smanjujete penzije, a plate u javnom sektoru možete da smanjujete na dva načina, smanjivanjem plata i otpuštanjem. To su dva izvora. Da li ova Vlada može u kratkom roku da digne bruto nacionalni dohodak? Pa ne može. Ras od prošle godine od 2,7%, to će vam svaki ekonomista ili iko ko malo prati reći da je sve zasluga „Fijata“, ali to je bilo u 2013. godini, kada je krenula proizvodnja „Fijata“ i kada je to ušlo u naš bruto nacionalni proizvod. Nema novih investicija, nema odakle da raste bruto nacionalni proizvod. Bez toga nema dogovora sa MMF-om. Bez dogovora sa MMF-om, nema kredita, makar ne povoljnih kredita. Umiruje se javnost da su konačno stigle pare iz Emirata i da će biti para do kraja godine. Lepo. To je još pet meseci. Šta ćemo od Nove godine? Gde ćemo naći nove pare? Predsednik Svetske banke kaže – nema. Mislili smo da vam damo, ali zbog vaših projekcija, nema 300 miliona kredita, morate napraviti dogovor sa MMF-om. Pa kakvo je srce ljudi iz MMF-a? Šta mislite? Šta će oni doći i tražiti od Vlade Republike Srbije da bi mogli da postignemo sporazum? Mi smo očekivali da ćemo danas imati sa kim da polemišemo o ovim stvarima, ne znam da li je tu prvi potpredsednik prava osoba, danas su ga u jednom tabloidu, njegovu Vladu prozvali za šampiona zaduživanja, kažu zaduživao nas je 99,28 evra u sekundi. Ne znam da li je njegovo prisustvo ovde najava kontinuiteta, ili će se tu nešto smanjiti. Kako će se smanjiti budžetski deficit? Siva ekonomija? Pa šta je bio problem da se za ove dve godine nešto uradi u borbi protiv sive ekonomije? Šta je to opozicija uradila za ove dve godine što je sprečilo Vladu Republike Srbije da se bori sa sivom ekonomijom? I zašto je to i danas tema? Zašto je stalno to tema? Da li ćemo kada bude izbor novog ministra privrede opet slušati priče o borbi protiv sive ekonomije i ovome svemu što nije urađeno za ove dve godine ili za ovih 100 dana? Ova Vlada za ovih 100 dana je najviše radila na samoreklamiranju sebe. Slušamo na svim medijima u poslednja dva, tri dana povodom obeležavanja 100 dana kako je sve urađeno. Sve iz ekspozea, koga ćemo se držati kao pijan plota, je urađeno. Mi smo pročitali ekspoze. Od 16 zakona u prvih 100 dana ovde je usvojeno osam. Nisu usvojeni zakon o planiranju i izgradnji, zakon o stranim ulaganjima, zakon o javnim preduzećima, zakon o platnim razredima, zakon o registru korisnika javnih sredstava i njihovih zaposlenih i angažovanih lica, zakon o državnim službenicima, zakon o osiguranju, zakon o hipoteci. Pročitajte ekspoze. Mi smo to uradili. Osam zakona nije, a osam jeste. Nemojte da pričate 100%. Recite 50%. Recite – nismo mogli, bilo je nekih problema. Za ove ozbiljne zakone je potrebno više od 100 dana. To smo govorili kada je usvajan ekspoze. Nema potrebe da se ovde obmanjuje javnost. Danas, ne želim da plašim građane, iz budžeta 14% se izdvaja za penzije. Održivo je za zemlju sa ekonomijom kao što je srpska 10%. Za plate u javnom sektoru 11% za zaposlene koji rade u državnoj upravi se izdvaja iz budžeta, a održivo je 8%. Znači, da bi se to uvelo u meru koja je održiva za Republiku Srbiju penzije bi morale da budu manje 35%, a plate otprilike isto toliko. Mislim da to nije održivo. To građani Srbije ne mogu da prežive. Jedino mi ostaje da verujem da će gospodin Vujović na osnovu svog iskustva i znanja, koje nesumnjivo ima, naći rešenja, kreativna, nešto novo što do sada nismo imali prilike da čujemo u Srbiji i da će ostvariti sve ono što on želi ili mi makar možemo da samo imamo u naznakama šta želi, jer nažalost možda i zbog Poslovnika i svega nismo mogli da čujemo konkretno njegove mere koje postoje. Kako nam je rekao prvi potpredsednik, gospodin Vujović je upoznao njega i premijera sa merama koje želi… Nažalost, mi nismo čuli ništa od tih mera. Čućemo verovatno kada bude rebalans, koji je takođe bio obećan u prvih 100 dana, ali razumem da zbog poplava nije mogao da se uradi, jer je bilo potrebno napraviti kalkulacije zbog šteta od poplava i to ne zameramo Vladi. Ponavljam još jednom, ne uliva poverenje što nije ovde predsednik Vlade, jer on mora da bude garant da će se ove teške mere sprovesti, a ne gospodin Dačić, jer on je vodio Vladu skoro dve godine i ništa od toga nije urađeno. Mi iz tog razloga ne možemo da podržimo ovo rešenje. Hvala.
Narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Ovde su iznete neke stvari koje su poprilično paušalne, jer reći – predsednik Vlade ignoriše Narodnu skupštinu je u krajnjoj meri neozbiljna izjava. Podsetiću i vas i srpsku javnost i prethodnog govornika da je predsednik Vlade sa celim kabinetom pre tri dana bio prisutan u Narodnoj skupštini. Više je bilo ministara nego što je bilo narodnih poslanika iz opozicije. Toliko o poštovanju. Ko tu onda koga poštuje? Na sva pitanja koja su mu postavljena odgovorio je. Predsednik Vlade je danas u razgovoru sa jednom velikom svetskom kompanijom, kao građanin ove zemlje, ne kao neko ko se bavi politikom, molim Boga da razgovori sa Esmarkom uspeju, da na taj način rešimo pitanje hiljade radnika koji rade u „Sartidu“, da rešimo sudbinu i pitanje jednog velikog grada kao što je grad Smederevo. Kamo sreće da smo danas ovde mogli da čujemo kako je neko iz opozicije došao i rekao – evo, imamo predlog za „Sartid“, dovešćemo i mi ljude. Međutim, ne. U našoj javnosti postoji onaj deo neodgovornih ljudi koji se bave politikom, koji mole Boga da samo nešto propadne, da samo nešto bude loše zarad zarađivanja nekih sitnih običnih političkih poena. Mislim da je to neodgovorno ophođenje i neodgovorno ponašanje. Što se tiče investicija, loše je kititi se tuđim perjem, naročito ako to perje nije baš neke lepe boje. Godine 2011. od tih milijardi stranih investicija, koje su stavljene, replika je, na konto bivše Vlade…
Vreme.
… je u stvari prodaja Miškovićevog „Maksija“. Da li je to direktna strana investicija? Ne, nije. To je samo promena vlasništva u jednoj privatnoj kompaniji.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, povreda Poslovnika.
Hvala uvaženi predsedavajući. Ja reklamiram član 107. dostojanstvo parlamenta zato što zaista nije lepo vređati građane Srbije i uopšte parlament iznoseći neverovatne neistinite podatke o ekonomskoj situaciji u državi, jer, znate, onaj koji je omogućio takav privredni sistem gde ste imali jednu „Agrobanku“, „Razvojnu banku Vojvodine“, gde ste mogli na lepe oči da uzmete kredit i da ga nikada ne vratite bez ikakve garancije, oni koji su omogućili da nam strane banke kontrolišu finansijske transakcije, a podsetiću vas na podatak od 55 milijardi evra koje su iznete iz zemlje tokom njihove vladavine, je najbolji pokazatelj kakav su nam haos u državi ostavili i takvi danas iznose ovakve sramne podatke i vređaju ceo parlament i vređaju celu državu. Hvala vam.
Gospodine, dobro znate da ne mogu da ulazim kao predsedavajući i da utičem na istinitost izlaganja pojedinih poslanika. To je dozvoljeno po Poslovniku. Prema tome, smatram da nije došlo do povrede Poslovnika. Vaše je pravo da se izjasnite da li u Danu za glasanje želite da se o tome Skupština izjasni? Ne želite. Povreda Poslovnika, Marko Đurišić.
Poštovani potpredsedniče, član 108 – o redu na sednici stara se predsednik Narodne skupštine, odnosno predsedavajući. Prethodni govornik je govorio da sam ja uvredio građane Srbije. Ne znam po kom članu Poslovnika uvreda građana Srbije postoji. Ne znam gde je uvreda bilo koga kada iznosim podatke koje sam našao na sajtu Ministarstva za finansije. Molim vas da prekinete sa zloupotrebom Poslovnika uvek na isti način. Uvek se nečije obraćanje u parlamentu karakteriše kao uvreda samo zato što se kritički govori o rezultatima rada ove Vlade i onda se to zloupotrebljava i koristi kao pravo na repliku. Mi ovde to ne radimo. Nijednom na taj način nismo zloupotrebili Poslovnik i molim i vas i sve druge predsedavajuće da se doslovno pridržavaju Poslovnika i da prekinemo sa ovom praksom da koristimo povrede Poslovnika za replike, nego da se javljamo za replike. Ako vi to ne obezbedite, onda ćemo se i mi uključiti i krenuti da radimo tim manirom, a smatramo da on nije koristan za skupštinsku raspravu. Hvala.
Gospodine Đurišiću, čuli ste da nisam smatrao da ste povredili Poslovnik. Isto tako, i za vas da kažem da je opet pravo svakog poslanika da svoje viđenje na svoj način iskaže. Prema tome, ne mogu da utičem. Jedino se slažem sa vama da instituciju povrede Poslovnika ne treba koristiti za repliku. Tu se potpuno slažem sa vama. Molim sve narodne poslanike kada je reč o povredi Poslovnika da tu instituciju koriste samo u te svrhe. Da li želite da se u Danu za glasanje izjasnimo? (Da) U Danu za glasanje ćemo se izjasniti o povredi Poslovnika. Narodni poslanik Janko Veselinović, povreda Poslovnika.
Poštovani predsedavajući, član 27. Povredili ste član 27, ali i članove 105, 106. zato što ste omogućili gospodinu Đukanoviću da govori koristeći pravo za povredu Poslovnika da replicira gospodinu Đurišiću, iako mu je pre toga replicirao u ime poslaničke grupe poslanik Babić šef, poslaničke grupe. Dakle, ne znam da li je bilo dovoljno ubedljivo i da li je gospodin Đukanović trebao da pojača tu ubedljivost, ali smatram da ne treba da imate nejednak odnos prema poziciji i opoziciji. Ako gospodinu Babiću istekne vreme za repliku treba da ga prekinete, i ako gospodin Đukanović ne govori o povredi Poslovnika, već replicira gospodinu Đurišiću, treba da ga prekinete. U koliko to ne budete radili, mi ćemo koristiti sve mogućnosti da dođemo u istu poziciju u kakvoj je pozicija.
Gospodine Veselinoviću, problem je u tome što ja ne mogu unapred da znam šta će ko izneti u svom reklamiranju povrede Poslovnika. Znači, slažem se sa vama da treba upozoriti i prekinuti ako se neko ne pridrži Poslovnika. Stvarno se izvinjavam za prekoračenje od četiri, pet sekundi koje je Babić imao mimo utvrđenog Poslovnika i što ga nisam na vreme opomenuo, ali dobro, to mislim da nije toliki problem. Mislim da svakome to dozvoljavam, nikoga baš ne prekinem u dva minuta, ako čovek želi da završi reč. Prihvatam tu vrstu kritike da na dva minuta svakom pritisnem ovde, a imam taster i mogu da ga isključim što se toga tiče, ali mislim da nismo dotle došli da za to vreme koliko će neko, desetak sekundi prekoračiti nije problem. Povreda Poslovnika, reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović. Izvolite.
Reklamiram član 103, 104, jer imamo na delu jedno flagrantno zloupotrebljavanje prava povrede Poslovnika, upravo dotični kolega. Ne znam zašto ih toliko boli istina, ali očigledno ako se već priča o nekoj ekonomiji, morate da znate šta su bile posledice, a vaš privredni sistem gde ste mogli kredit da uzimate kako hoćete očigledno puno nekoga boli.
Nemojte sada molim vas nikoga sprečavati i nemojte zloupotrebljavati Poslovnik. Ko se dalje javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedavajući, gospodo ministri, prvi potpredsedniče Vlade, poštovane kolege, danas je 19 godina od operacije „Oluja“, Hrvatske vojske 1995. godine. Smatram da smo možda kao parlament mogli bar minutom ćutanja da počnemo ovo zasedanje, ali dobro, to nije prvi put da ova država propusti da obeleži neku od naših tragedija. Moram da kažem da danas treba da izaberemo novog ministra finansija, gospodin Vujović je čovek impozantne biografije. Moram da kažem, iako ostaje dosta nejasna situacija u kojoj on čovek koji ima znanje profesionalno i zaista sjajnu biografiju napušta mesto ministra privrede i odlazi na mesto ministra finansija. Vi znate gospodine Vujoviću kako ste izabrani na mesto ministra privrede. Vas su pratili superlativi i u štampi i od strane samog premijera. Pitam vas – šta će sada biti sa Ministarstvom privrede kada vi odete odatle? Pogotovo što nam niste rekli šta bi sa onim ugovorom sa „Etihadom“? Pitam vas da tu stvar nekako probate sada kada odlazite sa tog mesta da razjasnite građanima i nama narodnim poslanicima kao njihovim predstavnicima ovde u Skupštini. Imamo najviši ili ćemo imati uskoro najviši deficit budžetski u Evropi. Pitam vas kako mislite da smanjite taj deficit, kojim konkretno merama? Kako ćete podići prihodnu stranu budžeta, da li je to samo kroz smanjenje plata i penzija koje je najavljeno, a koje ste vi rekli da neće biti, citiram, ni dinar više od 10%? Da li ostajete pri toj tvrdnji da neće biti smanjenja plata i penzija više ni za dinar od 10%? Dakle, to me interesuje. Ne mogu da ne kažem da vi preuzimate Ministarstvo finansija od gospodine Krstića u situaciji, kako smo i čuli, gde javni dug ide već na 70% BDP, da je zaduženost u vreme od kada gospodin Vučić, ovo je njegova treća vlada, vodi ovu Vladu je sada već šest milijardi evra. Moram da kažem da nažalost imamo više penzionera nego zaposlenih, da imamo rast nezaposlenosti u Srbiji, da je PDV povećan na 22%, osiguranje obavezno za vozila na 45%. Evo odmah pitanje za vas, kako vi to komentarišete da su ljudi na jedan kartelski način, iz zajednice osiguravača seli i podigli obavezno osiguranje za vozila 45%? To smo pitali i prošli put, niko živ nikakav odgovor nam ne da. Da li oni zaista mogu to tako samostalno da urade kako oni hoće i da li Narodna banka išta u tom smislu radi? Realan pad penzija i plata je već sada za više od 6%, paušalan porez je povećan za minimum 45%, porez na imovinu od 50% do 200%, nizak nivo naplate državnih prihoda sve niži u celom ovom periodu, i za vreme ministra Krstića, vi tu naravno morate imati svest u šta ulazite. Zanima me kako mislite da podignete tu prihodnu stranu, to sam vas već pitao. Imamo situaciju takođe da je izuzetno nizak, možda i najniži nivo stranih investicija u Srbiji danas. Ako ste vi ministar finansija i morate da smanjite deficit, a u startu znate da niste spremni da naplatite više poreza, pošto ste već stavili skoro maksimum za tako nešto, reformišete Poresku upravu. To su pokušavali svi vaši prethodnici, a moram da kažem da mi danas biramo trećeg ministra finansija, za dve godine smo promenili tri ministra privrede i tri ministra poljoprivrede, to sam već više puta i rekao. Kako mislite da se izborite sa sivom ekonomijom? Jedina opcija koja vam preostaje je smanjenje rashoda, a pošto taj proces gledamo svakodnevno i najavljivan je od strane predsednika Vlade, pri čemu, čini mi se, možda nepotrebno se ide na takve sitnice da se priča koliko je ušteđeno organizovanim odlaskom na sednicu u Niš. Moglo se uzeti samo recimo pola plate gospodina Bajatovića i to bi bilo rešeno. Rashodi konsolidovanog budžeta koji čine pored budžeta Srbije još i budžeti lokalnih samouprava, AP Vojvodine i Fonda obaveznog osiguranja PIO i RFZO su oko 1,7 milijardi dinara. Najviše otpada na rashode za plate i penzije, oko 55%. Kada se tu dodaju i drugi izdaci za socijalnu zaštitu dolazimo do računice da se gotovo 70% budžeta direktno transferiše stanovništvu. Ostaje još 30% budžeta za ostale namene. Od tog ostalog najveći deo rashoda su za kupovinu roba i usluga, oko 14%, to su u stvari materijalni troškovi države. Ovi su rashodi smanjivani nekoliko puta u prethodnom periodu, to je tačno, i dostigli su rekordno nizak nivo. Međutim, dalje smanjenje ovih rashoda je moguće, ali onda mislim zaista da i ministri mogu da rade od kuće i da nema potrebe da izlaze, pošto, čini mi se, da vas je premijer dosta vešto, precizno, sveobuhvatno pretvorio u njegove savetnike, svi 17 od vas, tj. izvršne sekretare, dok mi imamo kancelara. Imamo kancelara koji želi da primeni „tačerizam“ u Srbiji. Učešće subvencije u ukupnim rashodima države je veoma malo. Ove godine je svega oko 4,8% u poređenju sa 8,5% recimo u 2006. godini. Ovome treba dodati tzv. budžetske kredite koji su takođe subvencije, naročito kada se daju određenim preduzećima, npr. „Sartidu“, a država zna da oni neće vratiti taj kredit. Oni su još oko 1,5% ukupnih rashoda. Sve ukupno posmatrano postoji prostor za smanjenje subvencija, ali je on relativno mali. Zanima me kako mislite da rešavate ovaj problem, osim samo da ljude pustite na ulicu i da stavite ključ u bravu. Imamo kapitalne rashode koji su svega 4% ukupnih rashoda i konstantno padaju za vreme svih ovih vlada. Samo dve godine ranije od danas, znači 2012. godine, kapitalni rashodi su imali duplo veće učešće u ukupnim rashodima. Mislim da je ministar finansija uvideo da jedino smanjenjem velikih rashodnih stavki može da ispuni svoj cilj, da smanji deficit bez da bilo šta reformiše u fiskalnom sistemu. To je moje mišljenje. Možda je grešim, vi ćete nam to objasniti, ali smatram da ste vi posegli za onim što vam je najjednostavnije, a to je da pre svega ne pokušavate ni na koji način da zaista smanjite ono što država troši, nego ste posegli za smanjivanjem plata i penzija i za neotpuštanjem partijskih ljudi iz javnih preduzeća, koji suštinski i prave taj deficit. Takođe me interesuje nekoliko stvari koje ću se potruditi da vas pitam kao čoveka koji će, ako je do većine, uskoro finansije ove države u potpunosti kontrolisati. Znam da i vi znate da imamo tu stalnu kontroverzu o kojoj je i premijer juče govorio na jednoj televiziji, a to je problem „Er Srbije“, tj. nepoznatih detalja vezanih za ovaj aranžman. Vi znate da je ovaj aranžman dosta vezan za javne finansije Republike Srbije. Takođe, mislim da treba da znate, a ako ne znate, evo, ja ću da vas pitam - koliko je tačno plaćeno za aranžman sa „Er Srbijom“ tzv. advokatskih troškova i da li je tačno da je na kredit od 40 miliona evra na volšeban način pridodato još dva miliona za advokatske usluge? Dva miliona evra za advokatske usluge! Zanima me šta vi, kao budući ministar finansija, mislite o tome kada vaš prethodnik, pretpostavljam uz stručnu pomoć i podršku premijera Vučića, i gospodina Siniše Malog, koji tada još nije bio gradonačelnik, dozvoli da mi platimo dva miliona evra dodatih za advokatske troškove za aranžman sa „Er Srbijom“. Moje pitanje je – koja advokatska kancelarija, na osnovu koje procedure, kog tendera i šta smo mi tačno platili sa ovih dodatnih dva miliona evra koji su projektovani u budžetu? Da li premijer zna za ovo? Ja mislim da ne zna. Ali, kad bude čuo za ovo, mislim da mu se sigurno neće dopasti, zato što znam da on verovatno takve stvari ne bi dozvolio. Da li može da se posumnja da ovakvi aranžmani predstavljaju određeni vid provizije određenim ljudima, vezano za aranžman „Er Srbija“, Etihad, JAT itd? Takođe me interesuje koliko ukupno iznose troškovi restrukturiranja JAT-a, predviđeni „stelt“, tj. nevidljivim programom restrukturiranja te kompanije, učešće Srbije u 46% troškova, koliko je to u novcu? Preostalih 54%, u kojoj meri su procenti, a koliko novčano pada na teret Etihada, a koliko na „Er Srbiju“? Da li je tačno da deo subvencija za „Er Srbiju“ ide i na teret NIS-a? Po kojoj će ceni „Er Srbija“ točiti gorivo kod NIS-a? Kakav je stav ruskih partnera po ovom pitanju? To može možda i gospodin Dačić da kaže. Da li subvencije po osnovu umanjenja cene goriva padaju isključivo na teret Republike Srbije, kao akcionara NIS-a, ili na teret NIS-a, kao akcionarskog društva? Dakle, da li padaju samo na nas ili padaju na NIS kao akcionarsko društvo? Koliki je finansijski efekat subvencija koje „Er Srbija“ dobija po ovom osnovu? Sledeće pitanje se odnosi na postojanje ili nepostojanje određenih aranžmana vezanih za Elektroprivredu Srbije. Mi smo čuli sinoć premijera koji danas razgovara oko jednog važnog strateškog sporazuma, ako ja dobro razumem, i ja to svakako podržavam, iako bih sad ja ovde mogao da kažem - da li se neko uplašio da dođe pred poslanike, ali neću to uraditi. Moram da kažem i to da izgleda da je EPS potpisao potpuno tajni memorandum, vredan pola milijarde evra za nabavku novih elektronskih brojila sa firmom „Apeleks“ iz Abu Dabija. Da li je to tačno i da li vi imate saznanja o tome, s obzirom na to da je premijer sinoć rekao da to ne postoji? Imamo informacije od BIRN-a, koji prenose visoki izvori iz EPS-a, da se to desilo i da „Apeleks-Ampleks“ treba da dobije posao po principu „ključ u ruke“, da rukovodi projektom, nabavi brojila i angažuje podizvođače. Problem je, naravno, u tome što praktično potpisujemo ugovor sa firmom koja će biti posrednik u nabavci brojila za 500 miliona evra. Dakle, pošto znamo da je Skupština ratifikovala krovni Sporazum o saradnji između Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata, kao i tri sporazuma o izbegavanju dvostrukog oporezivanja itd, da li je ovo direktna posledica onoga što smo mi kao Skupština ratifikovali? Umesto da ja vama čitam delove iz vaše biografije kao neke moje prethodne kolege, kao da ih vi ne znate, ja sam smatrao da je možda korisno kao budući ministar finansija da imate u vidu šta se dešava u širom smislu u jednom sektoru koji i te kako potpada u vaš portofolio, jer vi ćete, u krajnjem slučaju, te tokove novca ili nastaviti, odnosno dozvoliti, ili ćete ih preseći. Moram da vas pitam i za jedan veliki problem s kojim ste vi upoznati, a to je RTB Bor. Naime, RTV Bor, vi znate da je 17. jula premijer Vučić rekao da će biti obezbeđeno još 60 miliona evra za završetak projekta moderne topionice u Boru. Vi ste sa tim upoznati i to ćemo morati da platimo, rekao je premijer u Boru, još 60 miliona evra. Dakle, mene zanima, s obzirom da smo imali ugovor iz 2010. godine po sistemu „ključ u ruke“ i da su po tom ugovoru, cena je bila 175 miliona evra, građani trebali već da dobiju gotovu topionicu u Boru, potpuno završenu. To je bilo 2010. godine, a ugovor je inače potpisan sa kanadskom firmom „SNC-Lavalin“ u junu 2010. godine i ugovor predviđa da se topionica napravi po sistemu „ključ u ruke“ za 175, a završi za 36 meseci. Ovo je, naravno, potpisano pod okriljem neizbežnog gospodina Dinkića. Novac za izgradnju je obezbeđen iz kredita kanadske izvozne banke EDC u visini od 135 miliona, dok su građani Srbije dali 40 miliona evra. Dakle, kada se sve sabere, rok od 36 meseci je probijen 2013. godine, a topionice u Boru još uvek nema. Naravno da od ovog, kako je rekao premijer, zavisi opstanak gospodina Spaskovskog na čelu RTB Bora. Ne razumem saopštenje Vlade koja je 8. februara 2014. godine rekla da je odobrila dodatno zaduženje za RTB Bor od 131 milion evra za rekonstrukciju Topionice bakra i izgradnju fabrike, čime je vrednost tog projekta povećana na oko 301 milion evra. To su, inače, objavila i javna sredstva informisanja. „Ukoliko se taj rok ne ispoštuje, gospodin Spaskovski i njegova ekipa snosiće posledice, pomeranja rokova više neće biti“, rekao je 5. marta 2014. godine o novoj topionici gospodin Vučić, premijer Republike Srbije. Evo, to je rekao. Probijeni su rokovi, plaćeno je više i najavljeno je dodatno plaćanje građana Srbije za topionicu koje nema. Odgovorite nam, gde tu postoji bilo kakva finansijska, ekonomska, bilo kakva logika za ovako nešto i zašto se to radi? Koja je cena političke podrške stranačkog zapošljavanja u predizbornoj kampanji od preko 500 radnika u RTB Boru, telegrami podrške ljubavi vezanih za Zakon o radu? Dakle, ukratko sam vam naveo svesno i namerno tri velika problema, kako ih mi vidimo, sa željom da čujemo vaš osvrt, jer ste do danas ministar ekonomije, tj. privrede, a od sutra ministar finansija. Sva tri ili četiri problema koja sam nabrojao se i te kako tiču vas pre ili vas sutradan od danas. I te kako ima puno razuma, logike i osnova za ova pitanja i nadam se da ćete uspeti da odgovorite na njih. Inače, nadam se takođe da ćete pronaći način da naplaćujete poreze u ovoj zemlji od onih koji ih nisu platili. Nadam se da ćete pronaći način da ljudima ne smanjujete plate i penzije. Nadam se da ćete pronaći način da zatvorite hroničnu rupu u našem budžetu, koja je skoro dve milijarde evra svake godine. Nadam se da se neće sve završiti na trećem, četvrtom rebalansu budžeta. Kad smo već kod toga, evo, pitam vas – kada planirate da uradimo rebalans, pošto je ovako situacija potpuno neodrživa i to svi znaju? Zasada toliko. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedniče, a javiću se i za repliku, ali prekršen je Poslovnik član 107. - dostojanstvo Narodne skupštine. Mislim da je dostojanstvo Narodne skupštine prekršeno u onom trenutku kada se citiraju visoki izbori, kada se citiraju visoki izvori. Šta znače visoki izvori? Evo, ja ima visoki izvor iz DS koji kaže DS se raspada na tri dela. Visoki izvor, ne znam da li po visini ili po funkciji, mada je to relativno u DS. Ne znam šta je visoki izvor, ne znam kakvo je to pozivanje na visoke izvore i na predstavljanje visokih izvora kao na zvaničan stav. S druge strane, prekršen je takođe član 107. i u drugom delu, kada se s jedne strane, spočitava Vladi Republike Srbije da ima neke tajne ugovore i da pravi tajne ugovore iako su rodonačelnici tih tajnih ugovora vlade prethodnog režima koji su napravili takve tajne ugovore i sa Fijatom i sa NIS-om, a onda se delovi tih ugovora, sada u formi pitanja postavljaju, opet verovatno citirajući neke visoke izvore koji su možda imali uvid u takve ugovore. Ono što je najvažnije, u prvoj rečenici je prekršen Poslovnik, uniženo dostojanstvo Narodne skupštine iznošenjem neistina. Danas je godišnjica „Oluje“. Vlade Republike Srbije, odgovorno kao i ovih godina do sada, je organizovala parastos za nastradale u „Oluji“, taj parastos je obavljen u Crkvi Svetog Marka u 11.00 časova. I to što neko ne želi da se informiše ili zatvara oči pred stvarima koja Vlada Republike Srbije radi, ne znači da ih interpretira vređajući i Narodnu skupštinu i srpsku javnost.
Gospodine Babiću, mišljenja sam da nije došlo do povrede Poslovnika, iz prostog razloga to sam već nekoliko puta ovde rekao i ponoviću ponovo, da je ne mogu da budem ovde sudija da li neko govori istinu ili ne. Vi znate da je pravo poslanika da iznese svoje stavove i mišljenje, da li se ja slažem s tim to je drugo pitanje, ali vi možete da u danu za glasanje da se izjasnite. Ne. U redu. Reč ima narodni poslanik Đukanović po povredi Poslovniku.
Uvaženi predsedavajući grubo je povređen član 106. gde govornik može da govori samo o tački dnevnog reda na koji se vodi pretres. Tačka dnevnog reda je izbor ministra finansija gospodina Vujovića. Nikakve veze nema ni RTV Bor, niti sa „Er Srbijom“, niti ne znam s kim, ali već kada se takva tema otvara ja bih jako voleo da nam objasne kako su RTV Bor svojevremeno prodavali nekakvom rumunskom konzorcijumu, a voleo bih da nam kažu kako je to bilo u njihovo vreme.
Što se tiče dnevnog reda, pitanje da li se narodni poslanik držao dnevnog reda, je veoma da kažem diskutabilno sa vašeg stanovništva možda nije, međutim, ovde je reč o izboru i člana Vlade koji je prethodno bio član Vlade takođe, pa smatram da u tom smislu je narodni poslanik mogao da proširi temu i na druga pitanja, no vaše je pravo da se izjasnite u danu za glasanje. Ne želite. U redu. Repliku je tražio Zoran Babić.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Mislim da prethodni govornik, naravno da ne mislim na gospodina Đukanovića, ta pitanja koja je postavio gospodinu Vujoviću i Vladi Republike Srbije pre je trebao da postavi sam sebi, zato što i ja mogu da pitam baš njega, odakle i po kojim kriterijumima i po kojim osnovama je u našoj državi zaposleno 780.000 ljudi. Zbog čega je Vlada u kojoj je SNS ima dominantnu ulogu, stavila tačku zakonom, stavila tačku na zaposlenja u javnom sektoru, a do sada nijedna Vlada nije imala hrabrosti da tako nešto uradi. Šta ćemo i sa tako skupom državom ako smo 2008. godine i tako skupom javnom sektoru povećali plate i po kojem osnovu povećane su plate u javnim preduzećima za 68% iako nije bilo rasta, iako nije bilo privredne aktivnosti, čašćeni su sa 68% baš radi dobijanja izbora. Šta ćemo sa 161 firmom u restrukturiranju? Šta ćemo sa time što je rodonačelnik restrukturiranja i uvođenja firmi u restrukturiranje u stvari su bile vlade DS. Ta 161 firma u restrukturiranju našu državu košta 800 miliona evra godišnje. Šta ćemo sa svim aferama, sa svim skupim kreditima koje smo uzimali do 2012. godine? Krediti koji su bili po 6, 7, 8% godišnje. Krediti koji su bili i kod komercijalnih banaka za razliku od kredita koje sada uzimamo kod prijatelja iz Emirata koji tako zdušno žele da oteraju iz naše države, ali neće uspeti u tome, a ti krediti su skoro besplatni, jer se kreću do 2% godišnje. Šta ćemo sa svim onim što je potrošeno, sagoreno, što je otišlo kroz „Univerzal banku“, „Agrobanku“, „Razvojnu banku“, fondkapitalna ulaganja Vojvodine. Šta ćemo sa svim onim što je potrošeno kroz azotaru. Uostalom, više je i bolnije je za prethodnog govornika što je predsednik Vlade i Vlada Republike Srbije za sto dana ispunila sva očekivanja i sva obećanja, za razliku od Bojana Pajtića i Vlade AP Vojvodine gde posle deset godina nismo dobili ni izveštaj, a kamoli ispunjenje obećanja.
Borislava Stefanović, replika. Izvolite.
Ne znam zašto opet ovako podizanje glasa. Stvarno, opet ponavljam, stvarno neću uopšte da se svađam sa bilo kim. Ne znam šta i kako ovo da tumačim, evo, mi smo zbunjeni. Da li vi možete neki normalan dijalog da vodite sa nama? Pitam lepo ministra određena pitanja koja su vezana za budžetska davanja, za kasu ove države, ako ne za privredu ove države, ministar je bio ministar, još ste ministar privrede. Pardon, nije više ministar privrede, bićete ministar finansija ako vas većina izabere. Dakle, moja pitanja su potpuno precizna i jasna i potpuno u skladu sa onim što, da li smem da izgovorim ime Aleksandra Vučića, koje on čovek kaže u sredstvima javnog informisanja. Ja zato pitam? Zato što znam da on sigurno vidi problem u tome. On ne moguće da ne vidi problem u tome. Dakle, nemojte mi opet 700.000 preduzeća zatvoreno. Pa mi smo zaustavili zapošljavanja odlukom Vlade. Vi nikada niste prestali da zapošljavate partijske ljude u Srbiji. I vi to vrlo dobro znate. Preko 50, neko kaže 70.000 ljudi iz vaše stranke su zaposleni u javnim preduzećima na svim nivoima u poslednje dve godine. Postoji precizna evidencija. Imate rang liste po vašim odborima. Rang liste postoje, hiljade ljudi dnevno se učlani u SNS zbog posla. Pa čekajte, nemojte da to.. Ne govorim to kao nešto loše, to je deo vaših obećanja, vi ste ljudima to obećali. Normalno da mislite da nije pala nezaposlenost. To je normalno što mislite. Samo je nelogično, čini mi se i malo necivilizovano kada se kaže – sram vas bilo povećavali ste plate i penzije. Da li ima to igde u Evropi, da je heroj čovek koji sjajno radi, da je onaj koji smanjuje plate i penzije, a mi smo sramota Srbije i mrzimo Srbiju jer smo ih povećali. Ljudi, da li čujete vi sebe uopšte. Hvala.
Govoriću tiho, ali dovoljno da se čujemo, a govorimo glasno, jer kada predsednik Vlade, gospodin Vučić, pre tri dana izgovori stvari, kaže koji su detalji ugovora, izgovori sve ono što je Vlada Republike Srbije uradila za proteklih sto dana, a neko verovatno vođen autocenzurom i ne dođe na sednicu ili vođen strahom zbog manjka argumenata, pa se sakrije negde pa ne govori, onda dođe ovde pa ponovi to isto, onda je prvi korak da malo pojačamo vokal. Možda nije čuo, jer ne bih voleo da je nešto treće, da je možda vezano za IQ, pa da se ne shvata sve to šta se govori. Tako da ja verujem, verujem da je to vezano ipak za sluh i zbog toga govorim jače. Što se tiče te odluke Vlade Republike Srbije o zabrani zapošljavanja, verujem da je ona ili tajna ili je ta odluka stelt odluka, zato što je nema nigde. Niti je Vlada Mirka Cvetkovića, odnosno Vlada do 2012. godine primenjiva, tako da verujem da je stelt ili je tajna odluka, pa čim je tajna, onda ne mora ni da se primenjuje. Što se tiče stvari zbog kojih moramo da govorimo malo glasnije da bi došlo do ušiju koji tako nešto ne žele da čuju, radovao bih se da je neko drugi pre ove 2012, 2013. godine rešio pitanja firmi u restrukturiranju koje su izjedale budžet Srbije. Ne može odgovor i jedina sposobnost i jedina odgovornost biti – ne umemo da vas rešimo, ne možemo da nađemo partnera, ne znamo šta ćemo sa vama, ali stavićemo vas u budžet, stavićemo vas na teret građana Srbije i mi smo odgovorni. Ne, to nije odgovornost i zbog toga ćemo ponavljati sve ono dobro što je urađeno sa Er Srbijom, ponavljaćemo i za devet aviona, koje vi ne želite da vidite, ponavljaćemo i za 10 aviona…. [[isključen mikrofon]] i za 70 posto većeg broja karata i letova. Samo vi mene isključite predsedavajući, javiću se ja ponovo,slobodno.
Ne, nećemo više replika. Završavamo sa replikama. Izlazi se iz dnevnog reda. Sada ćemo govoriti ko dolazi na sednice, ne dolazi, o zapošljavanju itd.Po Poslovniku. Izvolite.
Vi ste dozvolili da se prekrši član 106. i 107. zato što je prethodni govornik izneo tešku uvredu, i doveo pod znak pitanja koeficijent inteligencije moje malenkosti, što je u redu, ali ste morali reagovati. Pošto niste reagovali onda meni kažete da nemam repliku zato što će sad pričati ko dolazi, ko ne dolazi, a dozvolili ste njemu dva minuta i 18 sekundi da priča samo o tome. Ni na jedno, apsolutno pitanje nisu odgovorili, još su izneli dve neistine. Prva da je NIS tajan dogovor a nije, to svi znaju da je javan i druga stvar da Vlada nije zaustavila zapošljavanje, misli na ovo naše DS, a jeste, samo neka provere odluke Vlade od 2010, 2011, tu je i tadašnji prvi potpredsednik pa može da potvrdi.
Hvala vam gospodine Stefanoviću. Nećemo repliku. Gospodine Stefanoviću nisam shvatio da je iko doveo u pitanje vašu inteligenciju, ne razumem kako. Kroz repliku, iznošenje različitih mišljenja i stavova ne znači da se dovodi u pitanje nečija inteligencija. Smatram da nije došlo do povrede. Imate pravo da se u danu za glasanje izjasnimo o povredi Poslovnika. Da li želite? (Ne) Reč ima narodni poslanik Dijana Vukomanović.
Poštovani predsedavajući, poštovani prvi potpredsedniče Vade Republike Srbije, poštovani gospodine Vujoviću, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, danas smo se okupili da raspravljamo o čelnom čoveku koji će da predvodi izuzetno važan resor u Vladi Republike Srbije. Podsećam vas da pre nešto više od sto dana smo usvojili Zakon o ministarstvima i između ostalih, resor Ministarstva finansija je taksativno navedeno 40 različitih vrlo važnih nadležnosti u sistemu Vlade, u ekonomskom sistemu Srbije. Od republičkog budžeta od bilansa javnih prihoda i rashoda, od politike poreza, taksi, naknade i drugih javnih prihoda, politike javnih rashoda, sada taksativno navodim istovremeno i preskačući od javnih nabavki, fiskalnih, regulisanje fiskalnih monopola, do kreditno-monetarnog sistema, bankarskog sistema i drugih vrlo važnih oblasti. Mi danas raspravljamo o onome što je naša zajednička sudbina, a to je konstatacija da smo u krizi. Mi koji imamo malo veći broj godina, možemo se setiti da je reč kriza upotrebljavana još od početka 80-ih godina, kada je nakon smrti Josipa Broza Tita, narodovano koliki je spoljni dug bivše Jugoslavije. Od tog vremena pa do danas, bili su različiti programi stabilizacije, različiti programi reformi, usvajani predlozi, sarađivali smo kako međusobno različiti politički akteri, tako i sa MMF. Ako se ne varam ovo je 13. po redu Vlada Srbije, od kada je uveden višepartijski sistem. Apelujem da ekonomske probleme i ekonomsku krizu posmatramo u kontinuitetu. Mislim da nije važno toliko da se bavimo o utvrđivanju krivice, nego da se raspravlja o tome šta su različita rešenja. Doktor Vujović kao stručnjak Svetske banke, vrlo dobro zna da postoje različiti modeli. On je istovremeno i ekspert, on je učestvovao u mnogo debata i na osnovu njegovih radova se vidi da je on vrlo studiozno izučavao modele postkomunističke tranzicije ka tržišnim ekonomijama, ne samo u regionu centralne i istočne Evrope, našem regionu, nego i regionu Dalekog Istoka azijskih zemalja. To je vrlo dragoceno iskustvo i zbog njegove reputacije i zbog njegovog iskustva, zbog njegovog znanja isto tako i ljudske i političke volje da preuzme odgovornost. Poslanička grupa SPS će glasati za njegov izbor na mesto ministra finansija. U svojstvu aktuelnog ministra u Vladi Srbije, gospodin Vujović je u poslednjih nekoliko nedelja, uputio nekoliko važnih strateških poruka i smernica privrednicima Srbije, a istovremeno i građanima. Nabrojaću ih, pod tačkom jedan, to je jedna ohrabrujuća poruka da teret reformi jeste na svima, da svi solidarno treba da delimo odgovornost i da snosimo odgovornost tih ekonomskih reformi, a ne samo jedan sloj, a pogotovo ne onih koji su najugroženiji. Poruka broj dva, gospodina Vujovića jeste bila, da čak i kada se raspravlja o eventualnosti smanjenja plata i penzija, ne više u iznosu od 10%, mada postoje različiti predlozi, i više od toga, od različitih stručnjaka iz MMF, da taj graničnik od 10% ne može da bude pređen. Takođe je najavljeno da će se ukinuti solidarni porez u septembru, a isto tako špekulacije u medijima od različitih stručnjaka, da će doći do povećanja cena struje od 30%, gospodin Vujović je ukazao da to ne može tek tako dekretom da se odluči, nego mora da se poboljša profesionalni menadžment i efikasnije poslovanje u EPS-u. Isto tako, imali smo prilike kada smo ga slušali oko rasprave o Zakonu o privatizaciji i Zakonu o stečaju, da je apelovao i na našu kulturu štednje, govoreći o energetskoj efikasnosti. Sledeća poruka gospodina Vujovića je bila da će DRI biti glavni sudija u javnim preduzećima, da će budućim zakonom o javnim preduzećima, doći do profesionalizacije u upravljanju javnim preduzećima, a istovremeno i stabilizaciji i restrukturiranja ovih javnih preduzeća, ali isto tako što je bilo ohrabrujuće za sve nas, a to je poruka gospodina Vujovića, da će parlament biti uključen u kontrolu rada javnih preduzeća. Očekuju se da će se takvim odnosom prema profesionalizaciji javnog sektora i boljeg upravljanja i menadžmenta, ostvariti uštede koje na godišnjem nivou mogu da iznose najmanje 200 do 300 miliona evra. Dakle, nije samo reč o preduzećima, nije samo reč o privrednoj supstanci, nego je isto tako reč i o sudbini 60.000 ljudi koji rade u ovom sektoru. Hoću da naglasim da svako ko preuzima čelnu poziciju, bilo u Ministarstvu finansija ili Ministarstvu privrede ili u nekim drugim resorima koji su važni za životni standard građana, treba istovremeno ne samo da bude dobar ekonomski stručnjak i analitičar, nego isto tako i odlučan političar. Ja mislim da to upravo ova Vlada, na čelu sa premijerom Vučićem i sa ministrima, pokazuje da su odlučni reformsko orijentisani političari, ali isto tako i motivatori i komunikatori, jer, ako ne objasnimo građanima šta je cilj ovih ekonomskih reformi, ako ne uspemo da ih motivišemo da zajednički solidarno podnesemo teret tih promena, mi onda ne možemo uspeti. Sledeća 4. tačka i poruka gospodina Vujovića jeste vezana za rebalans budžeta. On je konkretno najavio da će sredinom septembra doći do preispitivanja svih stavki budžeta i da ćemo sredinom septembra raspravljati i odlučivati o tom rebalansu, zato što je on prvi korak u krupnoj fiskalnoj konsolidaciji koju očekuju naši inostrani partneri, ne samo političari, nego i potencijalni investitori. Nešto što bih želela takođe na posletku da istaknem, to je to partnerstvo i apel za ekonomskim patriotizmom od strane političara ka privrednicima i ka građanima. Naime, Ministarstvo finansija je uputilo poziv poreskim obveznicima na zajedničku borbu protiv sive ekonomije. Siva ekonomija i rad na crno je identifikovano od ove Vlade kao najveće zlo naše ekonomije, a protiv čega se zajednički borimo. Ministarstvo finansija, ja očekujem to od budućeg ministra finansija, će uvesti jednu oštriju finansijsku disciplinu, kao što sam već rekla i taj ekonomski patriotizam da bi se ta sva privredna preduzeća koja funkcionišu u nelegalnoj zoni, u potpunosti poštovali poreske propise i postali ravnopravni i fer igrači u tržišnoj utakmici. Isto tako, Ministarstvo finansija će apelovati da se iskoriste ove poreske olakšice za poreze i doprinose za novozaposlene radnike da ostvaruju sva svoja prava na osnovu socijalnog, zdravstvenog i penzionog osiguranja. Juče smo imali priliku da čujemo premijera da su u iskorišćavanju ovih poreskih i socijalnih olakšica mnogo agilnije strane kompanije nego naše, jer one mnogo češće prate te propise i ponude za olakšicama, dok su svega četiri kompanije iz Vojvodine se dosad prijavile da iskoriste ove povlastice. Ja bih takođe rekla da postoje različite analize. Sad od predstavnika opozicije čujemo različita obećanja da ne valja ovako kako jeste, da je loše, da je katastrofalno, ali isto tako podsetila bih uvažene predstavnike DS, nekad jedinstvene, da su oni još 2010. godine koncipirali jedan strateški dokument, Strategiju razvoja Srbije do 2020. godine, u kojoj su za daleku budućnost ustanovili cilj da će 2020. godine 65% radno sposobnih ljudi od 20 do 64 godine biti zaposleno. Hoću reći da svi mi zajednički snosimo deo odgovornosti za ono što jesmo činili na ekonomskim pozicijama i što nismo. Isto tako, mi moramo da uđemo u dijalog sa građanima i sa privrednicima. Dozvolite mi da samo ukratko navedem jedan analitički okvir koji je rađen pod kišobranom, da tako kažem, Nemačke razvojne agencije za međunarodnu pomoć GIZ, koji je održao 12 okruglih stolova na teritoriji čitave Srbije sa predstavnicima privrede i lokalnih samouprava i gde je izložena vizija 2016. Samo ću vam reći šta su ključna ta očekivanja bila od privrednika i lokalnih samouprava. Dakle, na prvom mestu, ono što upravo ova Vlada radi, siva ekonomija je suzbijena, ukinuti su parafiskalni nameti, takođe je ova Vlada i prethodna Vlada na čijem je čelu bio sada prvi potpredsednik Vlade Dačić, zatim su smanjeni porezi na plate, ali su povećani nameti na imovinu. Dakle, govorimo o projekciji za 2016. godinu, govorimo da ova Vlada kao i prethodna agilno radi na nekim od ovih tačaka. Ograničeni su rokovi plaćanja, to smo takođe ostvarili. Subvencije su zamenjene investicijama i naposletku, nešto što mi kao SPS, gledajući šta rade socijaldemokratske partije u Evropi, o čemu razgovaramo unutar naše partije, na čemu bismo insistirali možda, a to je da se osnuje državna razvojna banka i posebna banka za finansiranje poljoprivredne proizvodnje. Dakle, to su sve teme za razmišljanje za ministra finansija. Ono što smo do sada uspeli da uradimo, što je zaista u ovih 100 dana, a i u prethodnoj Vladi ostvareno, a to je nešto što se zove „investicioni ambijent“. Dakle, promenili smo imidž Srbije u svetu, u regionu, svetu i Evropi. Ne moram ja da vas podsećam koliko je bio loš imidž Srbije ne samo tokom devedesetih, kada je naša privreda bila jednostavno ophrvana raznim problemima kao što je bio veliki priliv izbeglica i raseljenih lica, etničkih sukoba, na posletku i bombardovanja, nego i od 2000. pa do 2010, do 2012. godine, kada Srbija nikako nije mogla da izađe iz te, da tako kažem, sive zone lošeg imidža. Upravo stručnjaci koji govore o imidžu raznih zemalja i koji prate uporedne podatke kažu sledeće, da ona država koja uspe za 10% da popravi imidž svoje zemlje u pozitivnom smislu, može da očekuje za 11% veći priliv turista u zemlji, samim tim što se šire dobre vesti o zemlji i za 2% veći priliv direktnih stranih investicija. Upravo podaci iz Turističke organizacije Srbije govore da je ova zemlja, odnosno ova Vlada u periodu, ne ovih 100 dana, nego unazad 700 dana što broji opozicija, ili dve godine uspela, dakle podaci Turističke organizacije Srbije govore da su prihodi od turizma u dolarima povećani za 11%, da je došlo u Srbiju više od dva miliona turista, od čega je oko 1,2 miliona bilo domaćih i oko 900.000 stranih. Dakle, desilo se upravo ono što su nam stručnjaci govorili da se dešava kada poboljšavamo spoljno-politički imidž ove Vlade i u tom smislu pohvaljujem i predsednika Vlade gospodina Vučića i prvog potpredsednika Vlade gospodina Dačića, zato što vode jednu aktivnu spoljnu politiku koja će biti krunisana činjenicom da 2015. godine Srbija predsedava OEBS koja okuplja 57 zemalja i to je naša šansa da još više ojačamo spoljno-politički imidž. Moram reći nešto, dozvolite mi da citiram i akademika, uvaženog akademika, Matiju Bećkovića i to će biti moj apel, a on je rekao sledeće: „Sve što su stranci loše rekli o nama, najpre su čuli od nas samih.“ Dakle, hajde da se trudimo zaista da o Srbiji u svetu pošaljemo jednu bolju sliku, samim tim što ćemo se svi truditi da mi sami budemo bolji, i vlast i opozicija, jer partije na vlasti uvek su zadovoljne kada imaju, neću apelovati za konstruktivnu opoziciju, ali opoziciju koja će stručnim argumentima i koja će konstruktivno da podstakne javnu raspravu o ključnim ekonomskim problemima. Govorila sam, spomenula sam upravo jednu sintagmu koju je premijer Vučić naglasio, a to je da mi očekujemo povećanje i poboljšanje investicionog ambijenta, da bi došao zdrav novac u Srbiju. Dozvolite mi da predočim još samo jedan podatak, postavljam pitanje – kako ćemo mi privući strane investitore, ako od pet milijardi dolara koji dolaze od naše srpske dijaspore iz celog sveta godišnje, svega 9% jeste u vidu direktnih investicija, a 91% jeste u vidu doznaka. Dakle, ako nam naši sunarodnici iz dijaspore, iz inostranstva ne veruju da imamo jedan kredibilan poslovni i investicioni ambijent zbog različitih loših zakonskih regulativa ili regulative koje se ne poštuju, kako ćemo onda privući strane investicije? To je nešto na čemu ova Vlada agilno radi. Naposletku, dozvolite da citiram brata američkog predsednika Kenedija, Boba Kenedija, koji je rekao da bruto društveni proizvod kazuje sve o nekoj zemlji, osim onog za šta je vredno živeti. Hoću da vam kažem sledeće - građani Srbije su navikli da žrtvuju svoje loš ekonomski standard za neke više ciljeve. Bilo je pogrešno da dajemo žrtvu u krvi za te neke više ciljeve, koje smo možda pogrešno interpretirali, pogrešno shvatili. Platili smo zaista veliku žrtvu, ali sada je krajnje vreme zaista da političari uspeju da motivišu građane na pošten rad i da im omoguće da za pošten rad dobiju takođe i poštenu platu. Dakle, to je jedan interaktivni dijalog između nas koji se bavimo politikom, ekonomskih stručnjaka,ministara koji vode ekonomske resore i neke druge resore u Vladi Srbije i građana. Dakle, moramo da ih motivišemo i moramo da im obezbedimo ambijent da se za pošten rad dobija poštena plata. Na kraju, dozvolite da pohvalim gospodina Vujovića, pošto smo imali prilike da ga slušamo, upravo kao što sam rekla, kada je branio Zakon o privatizaciji i Zakon o stečaju. U svojstvu politikologa, ja zaključujem da je on vrlo dobar komunikator ekonomskih reformi, da jednim pitkim, da tako kažem, tečnim rečnikom, ilustrativnim rečnikom, uspeva da objasni građanima zašto bolne reforme, da ih ne zaplaši, nego da ih motiviše da se pridruže. Dakle, ja sa punim samopouzdanjem u ime poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije izjavljujem da ćemo mi sa zadovoljstvom glasati za gospodina Vujovića na mestu ministra finansija. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani prvi potpredsedniče Vlade, poštovani gospodine Vujoviću, kolege poslanici, šta reći posle moje koleginice Dijane Vukomanović, osim toga da treba da se podsetimo šta je ekspoze definisao kroz svoja četiri stuba ekonomije i koliko smo za ovih sto dana zajedno kao poslanici učestvovali da Vlada može da ostvari preko 90% zacrtanih mera u smislu postavljanja ova četiri stuba ekonomskih reformi. Zato što nije samo doneti 16 zakona preko noći, a nemati načina da ih sprovedete, nego treba postaviti uslove da biste sprovodili zakone iz oblasti ekonomskih reformi. Ta četiri stuba su, pre svega, bila na poreskim olakšicama koje su se odnosile na novozaposlene radnike, gde država snosi određeno učešće od 65% do 75% u odnosu na deo koji se odnosi na poreze i doprinose, koje je takođe ova Skupština usvojila. Odnosi se i na kreditiranje malih i srednjih preduzeća koji su išli kroz određene kreditne aranžmane sa Evropskom investicionom bankom, gde kao rezultat imamo 11.000 zahteva malih i srednjih preduzeća za ozbiljne biznis planove, da imamo i milijardu evra od Ujedinjenih Arapskih Emirata kao podrška budžetu, da imamo i rešavanje pitanja likvidnosti malih i srednjih preduzeća koji kubure uopšte sa svakodnevnim finansijama. Zatim treći deo koji se odnosi na sivu ekonomiju i taj deo koji treba da pomogne kod žestoke kontrole Republičke uprave javnih prihoda, ali da ujednači kriterijume koji se odnose na paušalne poreze. Do sada nijedna vlada nije uspela da natera advokate i lekare da plaćaju paušalni porez. Mislim da o tome ne voli niko da govori, ali mislim da je to veliki značaj za sve nas u društvu, a pogotovo za budžet Republike Srbije zato što zakon treba da važi za sve i zato što oni koji su poreski obveznici, shodno svojim delatnostima kojima se bave, treba da plaćaju porez i shodno svojim prihodima. Pokušaj je bio ministra finansija da svojim restriktivnim merama odredi skale po kojima će se plaćati paušalni porezi. Naravno da oni koji nikada nisu plaćali porez su sada trebali da dobiju visoke stope. Naravno da je došlo do toga da su te stope smenjene, ali se barem nešto uradilo, a to je da su određeni poreski obveznici postali novi u sistemu Republičke uprave javnih prihoda. Podizanje građevinske industrije koja je bila u padu 27%, što bi rekli građevinci, od proteklih 10 godina od nule, kad padnete još 27%, onda ste u potpunom padu, odnosno tržište nekretnina nije ni postojalo. Taj pad je trebalo zaustaviti. Ono što ne smemo da zaboravimo, ovi stubovi ekonomskih reformi koje smo mi kao Skupština pomogli Vladi da donese kroz svojih 32 zakonska akta, a Vlada je pripremila 42 takva akta, jednostavno su bila usporena iznenadnim do sada neočekivanim i na neki način poplavama koje do sada Srbija nikada nije imala u svojoj skorijoj istoriji. Šteta koja je nastala od poplava kojima se Vlada bavila 40 dana je procenjena na milijardu i po evra. Bilo je potrebno jako ekspresno i efikasno uraditi prezentaciju i organizovati donatorsku konferenciju na kojoj smo trebali da pokažemo da su jednostavno štete jako velike, ali da dokažemo da na osnovu svih procena koje imamo smo sposobni da sprovedemo da sve to u delo i da do početka zime praktično otklonimo sve te štete. Zakon o otklanjanju šteta od poplava je takođe ova narodna skupština usvojila, kao i Izveštaj koji se odnosio na samo ovaj događaj, a koji je trajao jako dugo i čije posledice praktično treba rešavati zajedno sa onim koji se odnosi na definisanje stubova ekonomskih reformi. Osim ovih rezultata koji se odnose na donošenje zakona, mi danas smo stvorili praktično uslove da ekonomske pokazatelje koje je Eurostat, to je Evropska agencija za statistiku, zajedno sa našim Republičkim zavodom za statistiku, izdala na sajtu Ministarstva finansija indikatore tekućih ekonomskih kretanja u julu 2014. godine, tako da nije istina da ne postoje nikakvi ekonomski pokazatelji da Srbija polako kreće u smeru opravka privrednih aktivnosti. Tačno je da javni dug raste, ali je isto tako tačno da imamo 232 kredita koje smo u proteklih deset godina imali prilike da vidimo da su se neke vlade zaduživale po komercijalnim uslovima do čak 8,3% na godišnjem nivou, tako da je to jednostavno pokazatelj neodgovornosti koja je postojala, neodgovornosti u kojoj je vrlo teško pokrenuti privredne aktivnosti kad svi investitori pobegnu od vas, jer postajete totalno neinteresantni u smislu investicionog ambijenta i ne želi niko sa vama da radi. Ono što je izvršeno kao privatizacija u ranijem periodu, koja je jedna od najboljih sadašnjih izvoznih kompanija, kao što su NIS, kao što su „Fijat“, jednostavno ni mi danas ne znamo suštinu ugovora, a da ne pričam o tome da u situaciji kada su potpisivani, investitori nisu do kraja bili obaveštavani o dugovanjima koje preuzimaju. To je odgovornost o kojoj pričamo u proteklih deset godina, ali i odgovornost sa kojom možemo sigurno da poredimo današnjih 100 dana Vlade. Ono što je vrlo bitno reći na kraju, mere štednje koje su projektovane u smislu koncepcije rada sadašnjeg ministra privrede, a budućeg ministra finansija, pokazuju da treba da se zavede red u javnim preduzećima, da će se on zavesti pre svega izborom direktora na javnim konkursima, smanjenjem subvencija koje je država imala prilikom rada javnih preduzeća, uređenjem sistema kontrole, smanjenjem rashoda, potpunim ukidanjem reprezentacija određenih putovanja i voznog parka, kao i da „Srbijagas“ treba da počne da kreće u procesu svog restrukturiranja, odnosno da plaća svoje određene obaveze bez pomoći države, što će biti jako teško, ali do toga mora da dođe. Ono što je bitno reći da neće više biti praktično garancija država za depozite koji nisu osigurani, a to je bio slučaj za Razvojnom bankom Vojvodine 80 miliona evra i „Agrobankom“ od 120 miliona evra. Samo 200 miliona evra su otprilike garancije ovde dve institucije do sada bili. Na kraju, pored onoga što smo imali prilike do sada od gospodina Vujovića da čujemo, a to je da je pre svega, otvoren za saradnju sa svim relevantnim subjektima u društvu, kako u definisanju i kreiranju novih zakonskih rešenja koji su bili iz oblasti privrede, sigurno će to biti slučaj i onaj deo koji se odnosi na finansije. Pored stručnih kvaliteta koje gospodin Vujović ima, koji su nesporni, a to smo čuli od svih poslaničkih grupa ovde, gospodin Vujović očito poseduje i tu jednu ljudsku vrednost koja se odnosi na širinu shvatanja problema i demokratičnosti kod donošenja odluka. Da bih vam to na neki način dočarala, citiraću ga u jednom svom izlaganju, koje mislim da je vrlo važno za sve nas i za sve građane Srbije, a ono se odnosi na –mora se živeti u skladu sa raspoloživim sredstvima. Postojeća fiskalna i kvazi fiskalna opterećenja lome poštenog pojedinca i preduzeća, stvarajući nepovoljnu poslovnu i investicionu klimu i ruši perspektivu. To je u stvari suština uopšte ekonomske politike Srbije i reforme koje će u delu kreiranja budžeta sigurno primeniti i to će pomoći svima nama da shvatimo koji je sistem vrednosti danas na tržištu roba kapitala, ali o očuvanju socijalne kategorije jedino održiv, ne samo u Srbiji, ne samo u regionu, ne samo u EU, nego i u svetu. Naša budućnost mora da bude ka privatnom sektoru i jednostavno država mora da pomogne u kreiranju takve budućnosti. S toga, SNS za zadovoljstvom će podržati gospodina Vujovića za izbor za ministra finansija. Zahvaljujem se.
Hvala, profesorki Tomić. Da li se još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? (Ne) Pošto se niko ne javlja prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Marinkoviću. Poštovani prvi potpredsedniče Vlade Republike Srbije, gospodine Dačiću, poštovani gospodine Vujoviću, dame i gospodo narodni poslanici, SPS je na početku rada, odnosno na početku mandata ove Vlade Republike Srbije vrlo jasno rekla da želi da deli odgovornost kada je reč o radu ove Vlade Republike Srbije, da želi da deli vrednosti ove Vlade Republike Srbije koje jesu sadržane, pre svega u jasno i precizno definisanom ekspozeu premijera Vlade Republike Srbije i da smo ubeđeni da kroz realizaciju proklamovanih ciljeva i načela Vlade Republike Srbije radimo u najboljem interesu građana Srbije. Srbija kao država ne sme da propusti priliku i ne sme da propusti šansu da se razvija i da se reformiše. Socijalistička partija Srbije, naravno, u potpunosti podržava stvaranje jedne snažne, moderne i razvijene Srbije, Srbije koja će pre svega biti jedan deo porodice evropskih naroda. Šefica poslaničkog kluba SPS vrlo je jasno rekla da mi naravno, hoćemo podržati predlog o kojem danas govorimo. Ovaj predlog mi sagledavamo kao deo jednog čitavog procesa koji je započet pre 100 dana prilikom formiranja i konstituisanja Vlade Republike Srbije. Podržavajući ovaj predlog mi zapravo želimo da damo jednu vrlo jasnu podršku onome što je ova Vlada Republike Srbije učinila i uradila za prvih 100 dana. Želimo da damo i jednu podršku onome što ova Vlada, kada je reč o narednom vremenskom periodu želi da učini, kad je reč pre svega o realizaciji proklamovanih ciljeva i načela. Suštinski zapravo za nas je najbitnije da od svega onoga što Vlada jeste učinila za prvih 100 dana i od onoga što Vlada hoće učiniti u narednom vremenskom periodu promene na bolje i boljitak, ubeđeni smo da hoće osetiti građani Srbije. Slažemo se u potpunosti 100 dana nije u vremenskom kontekstu relevantan parametar da bi se mogao kvalifikovati, definisati nečiji rad, ali se mogu videti jasni pravci delovanja Vlade i ciljevi koji se žele postići u narednom vremenskom periodu, i u potpunosti se slažemo sa stavom i premijera i čitave Vlade Republike Srbije kada je reč o narednom vremenskom periodu da mora korak brže i korak napred, pre svega kada je reč o ekonomskoj i fiskalnoj konsolidaciji naše države. Dve su ključne reči kada je reč o radu Vlade Republike Srbije za prvih 100 dana to pre svega jesu promena i modernizacija. Mi kao poslanički klub smatramo da je Vlada u prvih 100 dana pokazala i ozbiljnost i odgovornost i odlučnost, ali pre svega posvećenost poslu za koji je preuzeta odgovornost i da ide jasnim putem koji jeste trasiran ekspozeom premijera Vlade Republike Srbije. Ova Vlada Republike Srbije rekao bih ima jak politički mandat, politički legitimitet, ogromno poverenje građana, ali ono što je još važnije i podjednako važno jeste da ima iskrenu rešenost i nameru da popravi sve ono što nije bilo dobro u prethodnom periodu i to pre svega u oblasti ekonomija i finansija, i to na taj način što ne beži od problema već ide u susret problemima, realno ih sagledava, dakle, sagledava ih na jedan realan način i nudi konkretna i odgovorna rešenja koja pre svega jesu u interesu građana Srbije. Naše je mišljenje kao poslaničkog kluba da Vlada za prvih 100 dana jeste pokazala i sposobnost i spremnost da rešava probleme. Vodila se jedna politika, kako mi kažemo realistična bez maski, i onda kada se Vlada i predstavnici Vlade jesu obraćali građanima, kada je reč o ekonomskim, finansijskim zakonima, ali i onda kada su vođeni važni razgovori na nivou međunarodne zajednice. Ono što takođe želim da kažem u dve rečenice, kada je reč o radu Vlade Republike Srbije, prepoznatljiv je jedan vredan i uspešan rad Vlade na putu evropskih integracija. U tom kontekstu pre svega jedna opredeljenost ka normalizaciji odnosa sa Prištinom, implementaciji onoga što jeste sadržano u Briselskom sporazumu, ali i nastavku dijaloga, jer to jeste jedini i pravi način da se dođe do kompromisnog i pravičnog rešenja koje je prihvatljivo za obe strane. Ono što je ova Vlada prikazala u prvih 100 dana jeste jedna odlučnost da bude uz svoj narod na prostoru Kosova i Metohije. Već je o tome bilo reči kroz jednu snažnu diplomatsku aktivnost. Ojačan je i osnažen ugled Srbije i danas se o Srbiji u Svetu lepo i pozitivno govori i danas Srbiju svi sagledavaju kao partnera, što je veoma važno. Jasna je i prepoznatljiva intencija Vlade kada je reč o ekonomskoj i finansijskoj konsolidaciji države. Ono što smatramo da je veoma važno kada je reč o ovom cilju Vlade Republike Srbije jeste da je Srbija ušla u suštinske reforme, jeste da je usvajanjem seta sistemskih zakona napravljen jedan ogroman korak napred ka ozdravljenju ekonomskog sistema, ali i ka većem zapošljavanju u perspektivi. Usvajanjem seta sistemskih zakona u parlamentu Vlada je pokazala i svoju posvećenost i opredeljenost ka reformama. Srbija mora da se reformiše, a to podrazumeva da moraju da se preduzimaju i hrabri ekonomski potezi, ali ne i kada se donose teške i nepopularne političke odluke. Ova Vlada je pokazala spremnost za to. Socijalni ambijent nije dobar i tu ćemo se složiti kao poslanički klub, ali nam se čini da se ovim pitanjem niko nije bavio na pravi način, osim prethodne i ove Vlade u kontinuitetu, vodeći verovatno računa o rejtingu političkih stranaka koje predstavljaju. Niko se nije bavio suštinom, a što se nas tiče kao nekoga ko jeste deo vladajuće koalicije, za nas je suština budućnost Srbije. Ova i prethodna Vlada, rekao bih, jeste pokazala da ne postoji zbog političkih opcija i političkih partija koje čine vladajuću koaliciju, već postoji zbog građana Srbije i da ne postoji ni jedan viši cilj, ni jedan viši interes od onoga što jeste interes naših građana. Bez reformskih procesa, bez sistemskih zakona implementacije i primene sistemskih zakona, neće biti pozitivnog pomaka. To jeste jedini način koji vodi ka stvaranju realnih i zdravih osnova za pokretanje privrede i to jeste jedini način, kako je između ostalog već bilo reči, da se poboljša investiciona klima u Srbiji i da se od Srbije napravi atraktivna investiciona destinacija. Želim da izrazim i zadovoljstvo jer, najpre da kažem da kada je reč o ekonomskoj i finansijskoj konsolidaciji, u potpunosti podržavamo koncept reforme javnog i jačanja privatnog sektora. Želim da izrazim zadovoljstvo što je u prvih 100 dana Vlada pokazala da će na jedan pravi i adekvatan način tretirati privatni sektor i da privatni sektor hoće biti deo ekonomskih mera Vlade Republike Srbije. Privatni sektor je budućnost Srbije. U tome se u potpunosti slažemo i podsticaj privatnog sektora jeste veoma važan, važan je pre svega za privredu koja kreira radna mesta, ali sa druge strane važan je i za državu koja živi od taksi i poreza koje ubira iz dobiti preduzeća. Zato moramo, u potpunosti se slažemo, što više da štedimo u javnom sektoru i da više ulažemo u privatni sektor, da više ulažemo u proizvodnju, da više ulažemo u nova radna mesta i zapošljavanje, jer to je jedini i pravi i jedni mogući, realan način da se izađe iz ekonomske krize u kojoj se Srbija danas nalazi. Sto dana je prošlo od konstituisanja, formiranja Vlade Republike Srbije, a čitavih 40 dana ova Vlada se bavila sanacijom, odnosno ova Vlada se bavila teškim elementarnim nepogodama koje jesu zadesile Srbiju. Tim povodom želim da kažem da je tokom elementarne nepogode Vlada pokazala da, i premijer naravno i Vlada Republike Srbije, pokazali jednu spremnost da budu uz svoj narod onda kada je to neophodno, onda kada je potrebno i kada je veoma teško. Želim da kažem da je Vlada pokazala i efikasnost, i odlučnost, i hrabrost, i profesionalnost i da je vrlo efikasno usvojila poseban zakon koji će ubrzati obnovu i sanaciju svega onoga što je porušeno tokom elementarne nepogode. Gospodine Vujoviću, od vas očekujemo da tokom rebalansa budžeta ova materija bude tretirana na pravi način, odnosno da kroz rebalans omogućimo da građanima bude povraćeno ono što im je na neki način, da kažem, priroda oduzela. Dakle, gospodin Vujović je, o tome je već bilo reči, već biran u parlamentu na funkciju ministra privrede i mi smo ubeđeni da će on i danas dobiti podršku za odgovornu funkciju za koju je predložen. Ne treba previše govoriti. O tome je već bilo reči, reč je, dakle, definitivno o čoveku sa velikim iskustvom koji jeste vezan, pre svega za rad u Svetskoj banci i slažemo se u potpunosti. Neće biti lako jer ekonomska i finansijska situacija jeste teška, ali je ohrabrujuća vest da je budžetski suficit tokom jula meseca sedam milijardi dinara. Strategija i plan gospodina Vujovića, koliko smo mogli kratko da čujemo, u četiri tačke i ciljeva koji se žele postići, što se tiče poslaničkog kluba imaju našu podršku. Sigurni smo da će gospodin Vujović kao budući ministar finansija izneti i realizovati postavljene ciljeve uz široku podršku svih političkih opcija. Očekujemo tokom septembra meseca rebalans budžeta i da na taj način bude započeta konsolidacija i očekujemo da će se detalji videti u Predlogu budžeta za 2015. godinu. Na samom kraju ponoviću da poslanički klub SPS podržava predlog o kojem danas govorimo i želim još jednom da kažem da podržavamo sve ono što je ova Vlada učinila ili uradila u proteklih sto dana mandata. Želim na samom kraju da kažem da ova Vlada ima našu podršku i u realizaciji ciljeva koji se žele postići u narednom vremenskom periodu. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, a neka se pripremi narodni poslanik Dragan Šormaz. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo, visoko cenim dosadašnji rad gospodina Vujovića. Imao sam priliku da nešto malo i sarađujemo nekada davno i mislim da je to jedna impresivna biografija sa velikim uspesima, sa godinama i decenijama koje su za pohvalu. Potpuno razumem i taj neki patriotski razlog da se neko vrati u zemlju i da pomaže u ovako teškoj situaciji, ali mislim da je gospodin Vujović sam izabrao jedan loš završetak karijere, tako briljantne karijere koja će biti uflekana učešćem u Vladi Aleksandra Vučića. To ipak nije tako sjajno. No, to je lična želja i neću da se mešam u te izbore. Bilo je potpuno prirodno da premijer dođe danas i da brani svoj predlog za ministra. To je dobar običaj u svim parlamentima, pa i u srpskom parlamentu. Ali, meni ne nedostaje Aleksandar Vučić danas ovde u parlamentu, pre svega zato što je tema oko koje on stvarno ne bi imao šta da kaže. Ono što će biti važan posao novog ministra finansija jeste smanjenje budžetskog deficita. Prvo bih da predložim jednu meru za koju mislim da je jedina koja može, deo mera koje mogu da pomognu u ovoj situaciji, a to je da se umesto linearnog smanjivanja plata i penzija, u javnom sektoru, od 10,15 ili 20 ili kako već idu licitacije posto, da se ministar opredeli i ubedi Vladu u to da se smanji masa bruto plata u javnom sektoru za 25%. Znači, masa bruto plata. To znači ukupan fond plata u javnom sektoru. Da se do toga dođe tako što će neki biti otpušteni po kriterijumima koje bi Vlada kao poslodavac trebalo da dogovori sa sindikatima, da se otpuste oni koji su došli na ta radna mesta na nezakonit ili nemoralan način i da se otpuste oni koji na tim radnim mestima ne rade ništa, a takvih ima nekoliko procenata, možda i malo više od toga. Da se onima koji loše rade svoj posao smanje plate, a da se onima koji dobro rade svoj posao kroz mere stimulansa povećaju plate, kao što su recimo lekari, profesori i još neki ljudi. Da vidimo šta je sa tim tajnim ugovorima. Moraju tajni ugovori da postanu javni. Besmisleno je, dečačko ili nedostojno komentara opravdanje da sada ne možemo da objavimo ugovore zato što je sa drugom stranom potpisana klauzula o tajnosti. Što ste potpisivali? To nije obavezna klauzula. Tako da ugovori i oni stari i ovi novi treba da se prikažu srpskoj javnosti. Mislim da neće biti nikakva šteta za to i to će biti. Pitanje za ministra koji može da mi odgovori indirektno preko prvog potpredsednika – kolike su subvencije koje srpski budžet daje „Er Srbiji“ u toku 2014. godine? Moja saznanja, to je negde oko 50 miliona evra. Na koji način, kroz koje kredite će se pokriti budžetski deficit do kraja godine? Pošto nema ovih dve milijarde iz Arapskih Emirata, koji su drugi izvori? Da bismo otkrili tu istinu o tajnim ugovorima, to će biti dobro i zbog toga da predstavnici vlasti prestanu da lažu narod. Čuli smo pre neki dan da je austrijski avio prevoznik dao pola milijarde evra „Lufthansi“ da bi oni uzeli austrijskog prevoznika pod svoja krila, što nije tačno, odnosno delimično je tačno. Oni su platili pola milijarde od milijardu i po evra ukupnog duga te kompanije. To znači da nisu platili pola milijarde nego su samo pokrili trećinu duga, a dve trećine duga je uzela „Lufthansa“. Konačno, pošto ovde ministri finansija ne ostaju dugo, moje pitanje budućem ministru, koji će sigurno biti danas izabran, koji će biti njegov razlog za ostavku? Da li će to ponovo biti neki mekani organ, srce ili nešto drugo, ili će to biti njegovo saznanje da Vladu koja se vodi na ovakav način teško da bilo ko može da upiše u Vladu koja nešto dobro radi za ovu državu i za ovaj narod? Kada je već potpredsednik Vlade tu da ga pitam – koja su politička i finansijska i ekonomska očekivanja od postavljenja gospodina Bačevića za ambasadora u Kini? Hvala.
Reč ima gospodin Zoran Babić, po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, reklamiram povredu Poslovnika član 107. Da li predsednik Vlade, gospodin Vučić, nedostaje gospodinu Živkoviću, ili ne, to je subjektivan osećaj. Verujem da postoji u prostorijama stranke gospodina Živkovića neki portret u prirodnoj veličini gospodina Vučića, nadam se da je toliko bar velika prostorija, ako ne i stranka, pa može da komunicira slobodno, jer tada je najhrabriji. Međutim, ono zbog čega ste morali da opomenete gospodina Živkovića, a to je da, ono što je izrekao to je da premijer Vlade Republike Srbije nema šta da kaže u parlamentu. To je omalovažavanje Skupštine. To je omalovažavanje i premijera, na koje ste morali da odreagujete. Jer, nekako kada premijer dođe u Narodnu skupštinu, kada odgovori na sva postavljena pitanja, kada govori o svim ugovorima i iz prošlosti, za koje nema nikakvu odgovornost, ali i za ugovor na koji se ponosimo, a to je ugovor sa „Er Srbijom“, koji je stabilizovao i postavio na zdrave noge jednu dobru i veliku i regionalnu kompaniju, kao što je „Er Srbija“, tada ne odgovara, kada govori. Danas se kaže – nema šta da kaže. Znate šta, ja mogu da govorim i tiho, mogu da govorim i glasnije da bi neko čuo, ali verujem da je ovo već iz domena patologije. Tako da, zaista za takve stvari ubuduće vas molim da sa pažnjom pratite tok sednice Narodne skupštine i za tako nešto ste dužni da opomenete narodnog poslanika ko se takvim konstatacijama služi.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Mislim da nisam prekršio član 107. Poslovnika. Poslanik Živković je tako procenio, da premijer nije imao šta da kaže, i ovaj član se odnosi na to da je u pitanju korišćenje uvredljivih izraza, kao i iznošenje činjenica i ocena koje se odnose na privatni život drugih lica, tako da ne bih se sa time složio. Imate mogućnost da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni. (Ne.). Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani gospodine Dačiću, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, a ovaj put i poštovanje i podrška vama gospodine Vujoviću, imali ste moju ličnu podršku kao narodnog poslanika pri izboru za ministra privrede Srbije, a imate i sada kada ste preuzeli ovu funkciju, kada ste odlučili da preuzmete funkciju ministra finansija posle novonastale situacije. I tada i sada, iz istih razloga, jer kada se pogleda vaša biografija i sve što ste radili u životu, to je nešto što mora da se uvažava i što meni daje nadu da ste čovek koji želi da učestvuje u promenama u Srbiji, u reformama koje su nama potrebne, kako bi Srbija izgledala, onako kako izgledaju danas države članice EU, naročito one razvijenije, jer Srbiji je tu mesto i Srbija treba tako da izgleda. Srbija i Kraljevina Jugoslavija pre drugog svetskog rata su bile deo jednog takvog sveta. U to vreme kada je Evropa izgledala tako kako je izgledala, Srbija je bila jedan savremeni deo tog sveta i namerno ću reći neke stvari vezano za taj period, upoređujući sa onim što nas sada čeka. Mislim da je posle 1945. godine, 70 godina vlasti levice u raznim agregatnim stanjima i dovelo nas dovde i da Srbija jeste u problemu zato što nikada nije imala tu neku normalnu promenu vlasti u Srbiji kakvu su imale druge države. Znamo da u EU države narodnih partija desnog centra vladaju već skoro dve decenije i u EU i u Evropskoj komisiji, itd, kao što je SNS i nadamo se da će ulaskom Srbije u EU i SNS postati potpuno punopravni član evropski narodnih partija. Ovo što sada radimo je nešto što upravo ide u tom pravcu. Naravno da, pošto se neke kolege bune, naravno da mi imamo i sada u Vladi levičarske partije, gospodin Dačić je predsednik SPS, ništa to nije sporno. Bitno je šta se radi, koji je program koji se sprovodi i koji se radi, a ovo što smo radili sa usvojenim paketom zakona, gde je uostalom gospodin Vujović ovde bio sa nama sve vreme, evo vidite kako su bučni, nisu navikli 70 godina da im neko to kaže u parlamentu, a ja sam namerno hteo to da izgovorim, jer mislim da je konačno vreme da se to kaže u Srbiji, ovaj paket zakona i reforme koje se rade sa Zakonom o radu i svemu ostalom što je sledilo je nešto što je itekako potrebno Srbiji. Zašto? Ono što vi gospodine Vujoviću vrlo dobro znate i što ste videli radeći u svetu, a to je preduzetnički duh koji je u Srbiji potpuno decenijama gušen i nije razvijan, mislim da mi kao društvo, ne samo ovim promenama zakona i privrednim ambijentom, nego i obrazovnim sistemom i svim ostalim, u narednom periodu, celom standardizacijom našeg društva moramo ponovo da probudimo i da razvijemo. Preduzetnički duh u Srbiji je nešto što je sada najpotrebnije. Znam da vi vrlo dobro znate o čemu govorim. Kada govorim o investicijama, stalno je neka percepcija da treba neko da dođe iz inostranstva sa parama i da ulaže u Srbiju kako bi se Srbija razvijala. Jeste, sada smo u takvoj situaciji da nam je to potrebno i sada se pregovara sai "Esmark Stil" da dođe u „Smederevsku železaru“ kao bitan investitor i daj Bože da se završi ovih dana to i da jedna tako jaka američka kompanija ponovo dođe u „Smederavsku železaru“ i da tamo počne da se radi. Nije samo strani investitor bitan, potrebni su naši investitoru, potrebno je da naše mlade razvijamo u tom pravcu, potrebno je da naši mladi ljudi izađu iz škola sa željom da razvijaju i da ulažu u svoju zemlju, da otvaraju nove kompanije, da stvaraju nova mala i srednja preduzeća, da razvijaju preduzetnički dug u Srbiji koji je nekada postojao. Reći ću vam neke primere, možda niste znali, svi ste čuli za Đorđa Vajferta, čuli ste za Kalču u Nišu, za Iliju Kolarca itd, imamo zadužbine. To su sve bili uspešni ljudi, preduzetnici u Srbiji. Gospodin Stanković je napravio u Valjevu Vistu koja je danas „Krušik-Valjevo“ o kojem se priča. On je napravio, nije napravio niko tamo posle 1945. godine ili šta ja znam, pa mu je oduzeto kroz nacionalizaciju i sve ostalo posle Drugog svetskog rata od onih koji su na neki način okupirali Srbiju, po mom mišljenju. Poljoprivreda je bila razvijenija uKraljevini Jugoslaviji nego recimo u Švedskoj. Kovao se zlatni dinar 1939. godine. Poljoprivrednik u Srbiji je imao više zemlje i veću proizvodnju poljoprivrednu nego u Švedskoj. Tome treba da stremimo i zato su nam potrebne takve promene. Da li znate šta znači SARTID? Srpsko akcionarsko rudarsko topioničarsko industrijsko društvo. To je prva kompanija, današnjim izrazima napravljena je 1913. godine mešovitim kapitalom nemačkih privrednika i srpskih privrednika preduzetnika, koja je napravljena kao železara. Ona priča koju ste slušali i pričali posle 1945. godine – video Tito gvožđe, pa rekao grožđe pa pravio železaru, to je sve besmislica. Ovako je pravljeno još 1913. godine i zna se ko je, zašto i na koji način to radio. Ova Vlada, Vlada gospodina Vučića, i ja znam da je gospodin Vujović važan deo tog tima, rade upravo u Srbiji to što je Srbiji potrebno. Mi moramo da se odreknemo nekih starih navika. Napad na neke preduzetnike, sada ću odmah reći, oni koji nisu platili porez ili su radili protiv zakona, svi odmah na sud, ali oni koji rade i dalje, to prozivanje da li će neko da bude direktor ovog javnog preduzeća, što slušam ovih dana, i sinoć je postavljeno premijeru to pitanje, ili neće, o tome će odlučiti Vlada, konkurs i sve ostalo, ali da mi neko kaže da će neki partijski kadar, bilo da ga da SNS ili kao što je davala DS ili SPS, u „Železnici“ ili „Putevima Srbije“ bolje voditi tu firmu, nego npr, neću pominjati imena koja su do sada bila, nego npr. Veselin Jevrosimović koji vodi Komtrejd grupu, čisto sumnjam. To je jedan čovek koji je završio školuu inostranstvu, zaradio novac u inostranstvu, vratio se u zemlju Srbiju i napravio kompaniju u Srbiji. Znači, ne razarajući nešto ovde, pa praveći svoje privatno preduzeće, nego potpuno drugim putem. E, to su preduzetnici i takvi su ljudi potrebni Srbiji i mi moramo da ih podržimo, jer bez investitora nema radnog mesta i nema radnika. Investitori su nam potrebni i preduzetnici su nam potrebni. Ja znam da će gospodin Vujović, kao čovek sa velikim iskustvom, koji zna kako ti sistemi funkcionišu, doprineti da i Srbija tako izgleda jednog dana, i to što pre, u naredne dve-tri godine, kako bismo, i tu dilemu takođe nemam, 2019. ili 2020. godine bili punopravni član EU i sve što je potrebno na tom putu, ponavljam, sve što je potrebno na tom putu mi moramo da uradimo za dobrobit naših građana, kako bi Srbija bila jednog dana takva zemlja, zemlja u kojoj ima posla, zemlja u kojoj su radnici zadovoljni, građani Srbije zadovoljni, a samim tim, naravno, i zemlja investicije i razvijene ekonomije i poljoprivrede kao dela ekonomije. Zbog toga, gospodine Vujoviću, svi narodni poslanici koji su u poslaničkom klubu Srpske napredne stranke danas kada bude glasanje će vas podržati. Zahvaljujem.
Hvala, gospodine Šormaz. Reč ima narodni poslanik Dušan Petrović, a neka se pripremi narodni poslanik Novica Tončev. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine potpredsedniče, dame i gospodo poslanici, kao i stranke koje su zajedno sa nama u poslaničkom klubu i Zajedno za Srbiju će glasati protiv predloga da gospodin Vujović danas postane ministar finansija. Deseti put u poslednje dve godine ću govoriti manje ili više istu stvar o ekonomskoj politici. Glasaćemo protiv predloga da gospodin Vujović bude ministar zbog toga što nemamo uverenje da postoji jasan plan kako da dođemo do toga da uđemo u jedan značajan rast ekonomije u našoj zemlji. Ovo su stvari koje gospodin Vujović po svom profesionalnom iskustvu vrlo dobro zna. Treba nam oko četiri milijarde evra godišnje investicija da bismo imali stopu rasta društvenog proizvoda od preko 5%. I to je razlog. Dakle, mi ne vidimo šta u stvari predstavlja tu stratešku inicijativu, koju verujemo da bi Vlada mogla da preduzme da bismo u takve stope rasta ušli. Naravno da su i u političkom, a i u kakvom god hoćete smislu i uopšte javnom životu više nego interesantne teme kolike će da budu plate i penzije, zbog toga što je to stvar koja ne samo da zanima, već je egzistencijalno bitna za milione naših porodica, ali je to stvar koja je posledica, a ne uzrok. Iskoristiću i ovu priliku, zbog toga što te stvari na kraju imaju efekat u finansijama, javnim finansijama, u potencijalnim prihodima države, da pitam dosadašnjeg ministra privrede, a sigurno od danas i ministar finansija, zbog čega dve godine ne činimo ništa da bismo ušli u projekat navodnjavanja Srbije? Možemo da dođemo sa 200.000 hektara na jedan milion hektara zemljišta obradivog poljoprivrednog pod navodnjavanjem. To je projekat za koji je potrebno između tri i po i četiri milijarde evra. Znam da će odgovor biti da nije ništa, nego da su sklopljeni ugovori gde određene površine treba sa stranim partnerima da budu privedene nameni i da dođe do navodnjavanje. Naravno, to je dobro, ali se to još uvek ne dešava. Nema akcije koju Vlada sprovodi i Ministarstvo poljoprivrede pune dve godine, da bismo u tom pravcu krenuli. Tri i po ili četiri milijarde evra sa ogromnim multiplikatorima, pošto te radove treba neko da izvede. To je stvar koja je od životne važnosti za građevinsku industriju i za vodoprivrednu industriju. Ogromna tema je - da li možemo da dođemo ovde do investicija u fabrike koja treba da proizvode uređaje za navodnjavanje različitih vrsta i namena? Toga nema. Šta znači kada bismo imali milion hektara zemljišta pod navodnjavanjem? Prosečan rod kukuruza u našoj zemlji je između sedam i osam toga, ne računajući, naravno, godine kada imamo problem sa vremenskim neprilikama. Možemo da dođemo do 12, 13, a možda i 15 tona kukuruza po jednom hektaru, ako budemo uredili svoje zemljište onako kako to rade zemlje koje misle o svojim resursima. Imamo sedam ili osam miliona tona kukuruza godišnjeg prinosa, a možemo da dođemo do 20 miliona tona. Danas kukuruz košta 11 centi po kilogramu. Na 20 miliona tona to je dve milijarde i dvesta miliona evra. Kao što znate, kukuruz je koštao i po 30 centi po jednom kilogramu, pa to izađe preko šest milijardi evra. Onda meni nije jasno zbog čega se u politici privlačenja investitora ne bavimo i time da ovde napravimo fabrike skroba i skrobnog šećera, koji onda profitnu stopu u proizvodnji kukuruza dupliraju, pa dođemo do toga kao da proizvedemo 40 miliona tona kukuruza? Sve su to stvari koje su vezane za navodnjavanje. Mi tu ne možemo da napravimo grešku. Zbog toga nećemo glasati za gospodina Vujovića. Zbog toga što nemamo jasnu strategiju napada, a ne samo odbrane. Meni je potpuno jasno da Vlada mora da donosi teške odluke. Možemo da se ne složimo i ulažemo ovde amandmane na različite zakone i da za zakone u celini ne glasamo, ali je potpuno jasno da moramo da rešimo pitanje deficita koji ima budžet. To je odbrana i o toj odbrani je i kandidat za ministra finansija ovde govorio u protekle dve ili tri nedelje. Kako da uštedimo tri, četiri, pet ili šest stotina miliona evra? Kako za nekoliko godina da rešimo problem što potrošimo kao država i kao javni sistem dve i po milijarde ili 2,6 milijardi evra više nego što uspemo da skupimo od poreza, taksi i drugih javnih prihoda? Ali, nema napada. Nema napada i to je velika briga koju hoću ovde da podelim i sa vama i sa građanima Srbije. Druga velika tema je rudarstvo. Za četiri ili pet godina u Srbiji može u rudarstvo da bude uloženo između četiri i pet milijardi evra. Strategija za rudarstvo je došla u ovaj parlament mnogo pre nego što je gospodin Vujović ušao u politiku srpsku, u januaru mesecu 2012. godine. Ako ne valja, zašto nema nove strategije, sada je avgust mesec 2014. godine? Sada ću da vam dam male primere. U Aleksincu je moguće napraviti milion tona nafte godišnje iz uljnih škriljaca. To je investicija od jedne do 1,5 milijardi evra. U 2011. godini, pretpostavljam da prvi potpredsednik Vlade to zna, sa Estoncima, koji su najveći proizvođači nafte i gasa iz škriljaca, napravljeni su ozbiljni razgovori i bila je pripremljena čak i tenderska dokumentacija, uz tehničke konsultacije sa stranim partnerima. Godina 2014, šta se desilo u svetu? Po podacima Banke Amerike, Sjedinjene Američke Države su u prvih šest meseci 2014. godine, i to gospodin Vujović sigurno zna, postale najveći proizvođač nafte i gasa u svetu. Kako? Tako što je ove godine uloženo 200 milijardi dolara u naftnu i gasnu industriju, a najveći deo toga u škriljce naftne i gasne. Zašto se mi time ne bavimo? Zašto mi ne proizvodimo ono što možemo koristeći svoje nacionalne resurse? Da vidimo onda, i to je sad tema za gospodina Vujovića, iako se on ne bavi monetarnom politikom, nego fiskalnom, zbog toga što će biti, kao što je i do sada bio, jedan od ključnih kreatora celokupne ekonomske politike, šta to znači za naš trgovinski i platni bilans, koji je u deficitu najviše zbog toga što uvozimo ogromne količine nafte i gasa. Koliko će Narodna banka Srbije da uštedi kada ne bude morala preko milijardu evra godišnje da troši na odbranu kursa, kada budemo uravnotežili svoj spoljno-trgovinski bilans i bilans tekućeg plaćanja? Nema plana za to i nema odgovora zašto se time ne bavimo. Neću govoriti sada o drugim rudarskim stvarima, četiri i po do pet milijardi evra za pet godina, za geologe, za građevinsku industriju, za sve one koji proizvode opremu, da bi rudnici počeli da proizvode. Velika tema. Energetska efikasnost, 25% kuća i stanova u našoj zemlji se greje na električnu energiju. Ne treba nam bolji i jasni pokazatelj koliko imamo neuređen sistem, da izvadimo ugalj u Kolubari, da ga sprovedemo do Obrenovca, i do Kostolca, da napravimo struju, da struju dalekovodimadopremimo do Beograda i do kojeg hoćete grada u Srbiji i da ga vratimo u toplotnu energiju. To je mnogo veća tema nego kolika je struja, ma koliko nam je to važno svakoga trenutka. Treba nam oko dve i po milijarde evra da 25% stanova koji se greju na struju, i 25% stanova i kuća koji se greju na daljinsko grejanje i na gas, dovedemo do toga da znatno manju energiju troše, dve i po milijarde evra. Za građevinsku industriju, za one koji proizvode izolacione materijale i sve to da vratimo za sedam godina. Pa, ako je to moglo da se desi u Slovačkoj i u Češkoj i u Austriji i Nemačkoj, ne vidim zašto to ne može da se desi u Srbiji. Ta stvar ne može bez Vlade da se dogodi. Dve godine, biomasa, samo da očistimo i na dobar način tretiramo šume u Srbiji, možemo da imamo 60 miliona evra sečke koja je energent za proizvodnju struje i tople vode. Sa dobrim pristupom, za manje od pet godina možemo da dođemo do toga da imamo 500 miliona evra proizvedene energije, samo iz „Šuma Srbije“. Ni o jednoj od ovih stvari ne govorim sada, a da to nisam govorio 2011. godine i tamo gde sam bio u prilici sprovodio mere da napravimo korake prema tim stvarima. O svemu ovome govorim uporno poslednje dve godine. Nije moguće, prosto nije moguće napraviti vrlo značajne iskorake samo tako što ćemo napraviti dobar ambijent i čekati da neko shvati da u Srbiji postoji dobra klima za investicije. Ljudi koji se ovim bave to znaju vrlo dobro. Nisu dobre vesti. Nisu dobre vesti u celoj Evropi, nisu dobre vesti ili su dobre vesti malo gde u svetu kada su investicije u pitanju. Ukoliko ne budemo na dobar i organizovan način pristupili korišćenju svojih prirodnih resursa, vrlo ozbiljnog i velikog ljudskog potencijala koji imamo i na taj način otvorili prostor da tamo gde je prirodno i normalno. Milioni ljudi u Srbiji počnu da zarađuju više nikada nećemo rešiti pitanja zbog kojih je gospodin Krstić podneo ostavku na mesto ministra finansija, a gospodin Vujović danas će biti uveden u dužnost novog ministra finansija. Ovo je kvadratura kruga koja se ne da rešiti. Siguran sam da su građani Srbije veoma spremni, ukoliko budu videli da postoji jasan plan, da provedemo onoliko vremena koliko je to nužno i potrebno da štedimo koliko je nužno i potrebno, ukoliko imamo jasnu predstavu kako ćemo korak po korak, hiljadu po hiljadu naših porodica dovesti do toga da imaju priliku da zarađuju više nego što zarađuju danas. Jedna stvar koja je vezana baš za posao ministra finansija i za ono što, ukoliko bude volje političke treba da uradi sa ministarkom za lokalnu samoupravu, u narednih nekoliko meseci je moguće napraviti pravičan sistem za lokalne samouprave za koje postoji opšte uverenje u stručnim krugovima da imaju mogućnost da daju vrlo značajan doprinos u konsolidaciji javnih finansija, dakle pravičan sistem da one koji su dobri nagradi Vlada i ovaj parlament, one koji su loši da ih kazni, da dođe kraj vremenu da svi budu kažnjavani na isti način. U Srbiji nemaju svi gradovi i opštine isti procenat onih koji u lokalnim samoupravama rade prema broju stanovnika i mislim da gospodin Vujović ima jednu ogromnu i veliku priliku da se u toj oblasti pojavi kao značajan reformator. Videćemo kada bude, pretpostavljam u septembru ušao sa predlogom rebalansa budžeta, videćemo kakav će biti stav i kakva će biti poruka. Kakva će biti poruka gradonačelnicima, kakva će biti poruka svima koji u lokalnoj upravi treba da donose značajne odluke. Još jednom, glasaćemo protiv predloga da gospodin Vujović bude ministar finansija i zaista iskreno želim da u ovom parlamentu u ne tako dugom vremenu ispred nas se sretnemo sa jednom zaokruženom i jasnom ekonomskom politikom koja će sadržati planove kako da poboljšamo svoj život koristeći svoje nacionalne resurse.
Hvala kolega Petrović. U isto vreme obaveštavam poslaničku grupu NDS-ZZS-ZS, da je vreme njihove poslaničke grupe isteklo. Mislim da je bilo korektno da vas obavestim o tome. Reč ima narodni poslanik Novica Tončev, a neka se pripremi narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani prvi potpredsedniče Vlade, poštovani gospodine Vujoviću, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, na početku svog izlaganja hoću da kažem da dolazim iz partije koja, mogu slobodno da tvrdim ima u svojim redovima najbolje kadrove. Doduše, dešava se da su neki otišli, da li zbog funkcije ili svog biznisa, ali je i dalje politika naše partije takve da uvek postavljamo i podržavamo najbolje kadrove na odgovorna mesta u ovoj državi. S obzirom da smo čuli biografiju gospodina Vujovića i njegove reference, naša poslanička grupa će glasati danas za predlog da gospodin Vujović bude ministar finansija u našoj Vladi. Kako ste gospodine Vujoviću bili i ministar privrede znamo da je na vaš predlog ovaj dom, odnosno Skupština donela mnoge privilegije, odnosno pogodnosti privrednicima, ali ovde kao čovek koji ima iskustvo u privredi mogu da vam kažem da preduzeća nikada nisu propadala, ili ne propadaju zbog poreza ili dažbina bilo kojih koje daju državi već da nam preduzeća propadaju zbog nedostataka posla i loše izabranog menadžmenta. S obzirom da vi u Ministarstvu finansija sigurno ćete imati dosta posla, hoću da vam kažem da vi odaberete dobar menadžment, da izaberete ljude koji će biti sa iskustvom, sa školom i koji će da primenjuju zakone. Džabe mi ovde sedimo i spavamo i danonoćno donosimo dobre zakone ako nemamo ljude koji će da ih primenjuju u praksi. Ukazaću još na neku činjenicu koju bi voleo da imate na umu prilikom vašeg rada. U javnosti se dosta špekuliše koliki će biti procenta smanjenja plata, da li će to biti 5, 10, 15, 20%. Kako dolazim iz partije koja u svom programu ima program socijalne pravde za nas je nezamislivo da neko ko radi u javnom preduzeću bilo da je na rukovodećem mestu, da li je član nekog nadzornog odbora ili bilo šta da radi, da ima dvostruku, ili trostruku, ili petostruku veću platu od premijera ili ministra. Zato predlažemo da prvo pogledate kolike su plate tih ljudi i šta nam daju, šta daju državi za taj novac koji primaju, a onda sukcesivno ako treba ovoj državi smanjiti plate proporcijalno. Druga stvar je najava rebalansa budžeta za septembar koji ćete da pripremite ovoj skupštine. Kako dolazim iz jedne nerazvijene opštine, a u ranijem periodu smo imali ministra koji je bio i ministar finansija i ministar ekonomije i ministar privrede. Kao privrednik sam prisustvovao sednicama kada je taj čovek, odnosno ministar privrede koji je isti čovek bio pričao nama privrednicima, a onda je drugo pričao kada je držao sa nama predsednicima lokalnih samouprava. Zato vas molim da prilikom rebalansa budžeta obratite posebnu pažnju na nerazvijene opštine. Kao što znate, malopre je jedan kolega poslanik rekao da Kancelarija za održivi razvoj više ne postoji, smanjene su takse, kako su smanjeni porezi, smanjeni su prihodi lokalnih samouprava. Mogu da vam kažem da ovih 47 opština žive jedino od tog transfera, a nisam čuo do sada nigde da smo za tih 47 opština dobili neke privilegije i ako im sad smanjimo još na rebalans budžeta transfere, onda ćemo stvarno te lokalne samouprave da dovedemo u neprijatan položaj. Zato vas molim da prilikom rebalansa ne smanjujete transfere, a bilo bi poželjno ako možete i da povećate transfere nerazvijenim opštinama. Takođe sam ukazivao, i sada hoću da ukažem, na pomoć privredi kao ministar šta možete da uradite, a to je oko naplate PDV, posebno u građevinskoj industriji. Ako hoćemo da pomognemo građevinskoj industriji, onda dajte da vidimo da privrednici i ljudi koji se bave građevinom, a i u ostalim delatnostima, plaćaju PDV po naplaćenim fakturama, a ne po ispostavljenim. Onda ćemo pomoći toj industriji da krene napred. Takođe bih vas zamolio oko davanja državnih garancija našim firmama, posebno onima koje učestvuju na međunarodnim tenderima. To su neke činjenice na koje bih vam ukazao. Uskoro ćemo da biramo novog ministra privrede, pa ćemo i njemu ukazati kako da pomognemo našoj privredi. Još jedanput mogu da vam kažem da ja, kao član SPS i naša poslanička grupa će danas glasati za vaš izbor i želim vam svu sreću ako učinite nešto dobro za Srbiju, biće dobro i nama i našoj deci. Hvala.
Hvala gospodine Tončev. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić, a neka se pripremi dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo, sednica gde se bira član Vlade je, uz sednicu donošenja Zakona o budžetu ili izmena i dopuna zakona najvažnija sednica u radu jednog parlamenta. Kao uvod za temu koju hoću da podelim sa kandidatom za ministra, odnosno sa potpredsednikom Vlade koji je predlagač, hoću da vas podsetim da za ovih 13 i po godina od formiranja Vlade 25. januara 2001. godine je bilo sedam ministara finansija. Za četvoro sam glasala, za trojicu sam bila protiv. Prosečan mandat ministra finansija je bio17 meseci, što nije tako strašno, koliko činjenica da je prosečan budžetski ciklus za ovih poslednjih 13 i po godina, ili fiskalni oko četiri i po meseca. Znači, prosečno jedan ministar finansija donosio je jedan budžet i jedan rebalans, ili dva rebalansa. To su podaci koji bi, nadam se, trebali budućem ministru finansija da posluže za sliku konteksta, pošto bi bilo dobro da, kada jednom uočimo realan kontekst, prestanemo sa mistifikacijom i javnih finansija i budžeta. Dakle, za četvoro ministara sam glasala, za trojicu nisam i ministar Vujović će u mom glasanju napraviti ravnotežu, jer neću glasati ni za njegov izbor, pa ću imati četiri za koje sam bila za i četiri protiv. Zašto? Ja znam da ministar, odnosno kandidat, teško da će pribeležiti ono što mu se govori tokom ove sednice, nadam se da hoće, kao što se nadam da će ministar tokom svog mandata, trajao on 17 meseci ili više, učiniti stvari zbog kojih ću ja moći da kažem – kajem se što sam bila protiv vaših izbora. Zaista se tome nadam. Ovih prethodnih sedam glasanja su mi pokazala da sam bila u pravu. Dakle, kada pogledamo temu kojom će se baviti ministar finansija, to je budžet Republike Srbije i ja ću pokušati u jednom primeru, metafori, da pokrenem proces demistifikacije i budžeta i prihoda i rashoda i sklonosti ka neznanju u izgovaranju brojki, ne kada je u pitanju kandidat za ministra, kada je u pitanju budžet kojim raspolaže Republika Srbija. Iznos budžeta Republike Srbije, konsolidovani budžet je oko 1.700 milijardi dinara ili oko 15 milijardi evra. Šta je konsolidovani budžet? To je budžet Republike Srbije, Zakon o budžetu koji mi donosimo, zatim budžeti lokalnih samouprava i AP Vojvodine i budžeti fondova PIO i RFZO. Kada se kaže konsolidovani, to ljudima malo znači, a ja ću pokušati, njih radi, u tonu jednog skidanja mistifikacije sa teme javnih prihoda i rashoda, da to uporedim sa kućom u kojoj živi četvoročlana porodica Milice i Miloša Petrović, sa dvoje dece tinejdžera, Milanom i Anom, njihovim ukupnim prihodima od 700 evra. Oboje rade, prihodi su im 700 evra a za osnovne troškove im treba 850 evra. Oko svoje kuće imaju okućnicu ili imaju malu dodatnu nekretninu, čiji su prihodi 150 evra, a rashodi su 200 evra. Još sa njima u domaćinstvu su i baka i deda, Paja i Stana, čiji su prihodi 200 evra, a rashodi 250 evra. To je otprilike konsolidovani budžet. Šta rade porodice sa ovih nedostajućih 150, 50 i 50 evra? Snalaze se kako znaju i umeju. Tako to biva u zemljama gde su javne finansije u konsolidaciji. Država ima obaveze na koji način može da nadoknadi ovaj deficit, ima jasne propise po kojima mora da se ponaša pri donošenju i sume i procene javnih prihoda i sume i procene javnih rashoda. To je tema zbog koje neću glasati za ministra, jer nisam čula ovo što ja želim da on čuje i da bar otvorimo dijalog, ako ništa od podataka koje ćemo podeliti ne bude tema njegovog rada. Prva tema su poreski obveznici. Ko je sve poreski obveznik u Srbiji i sa kojim iznosima poreski obveznicima pune prihodnu stranu budžeta? Tu postoji nekoliko grupa, a jedna je pomenuta kao pokušaj da se uvede u poreski sistem, a to su advokati, tri puta je bio ovde zakon, tri puta je zakon pao u pokušaju da se uvede porez advokatima. Otvorimo dijalog. Nisu advokati grupa koja ne želi da učestvuje u oporavku Srbije, ali mora da bude dijaloga sa njima, a sada ću vam reći i zašto. Zato što je advokatima povećan paušal i zato što onda advokati neće plaćati paušal, jer je paušal povećan zato što je država rešila, niste hteli porez, evo vam paušal. Kada je Komora predložila da im se kompenzuje za one koji su po službenoj dužnosti, pa im država duguje o, ho, ho, onda je ministarstvo opet reklo – neće. Otvorite dijalog. Važna društvena grupa, poželjna društvena grupa za poreske obveznike. Slična je jedna druga velika društvena grupa koja nije obuhvaćena porezom, a bavi se muzičkom produkcijom ili estradom. Treća je društvena grupa koja nikada nije bila obuhvaćena porezom, a to su crkve i verske zajednice, gde imate promet gotovog novca i gde ja ne znam da ima rešenja za imovinu, za porez na imovinu. Može se proširiti dijalogom u društvu, lista poreskih obveznika. Zašto je to povezano sa sivom ekonomijom? Zbog toga što, ukoliko ostanemo pri klasičnoj tradicionalnoj ideji, smanji samo plate, koje čine 70% od ovog konsolidovanog budžeta, to je ona mala porodica, okućnica i baba i deda i ako idete na to smanjenje poreza, smanjenje plata i penzija, smanjićete ukupnu kupovnu moć i ona će jedan deo da ode u sivu ekonomiju. Zato što imam manju platu, ja ću svom zubaru, pošto moram da idem kod zubara, privatno, jer više nije u sistemu, da platim, tako da mi on ne da fiskalni račun, a oboje ćemo da idemo na pijacu da kupujemo. Dobra mera za to treba da bude tema dijaloga. Vrste prihoda koji idu u prihodnu stranu budžeta je potrebno demistifikovati, s obzirom da se prethodnih nekoliko meseci to pretvorilo u huškanje ljudi na ljude, u iznošenje neistinitih podataka o tome šta je javni sektor i ko daje pare za budžet, jasno objasniti građanima Srbije šta je PDV i šta su akcize, možda doći sa predlogom da se akcize uvedu na kafu, toga je bilo. Tri vrlo bolne stvari za koje ni jedan od ministara finansija, glasala ja za njih ili protiv njih, to je Fond PIO i Fond RZO. Svaki ministar je znao da to se zove samo Fond, nijedan ministar nije hteo da otvori dijalog o tome, da li je to fond, ili nije fond? Indirektni korisnici su budžeta po Zakonu o trezoru, kako god da hoćemo taj deo kompozicije naših javnih finansija je nešto što bi morao ministar finansija da se bavi. Donošenje zakona o finansiranju Vojvodine, prethodi ministar je obećao, tome se nadam da će bar biti ispunjeno, reforme javnih preduzeća i ukidanje poreza na neto prihod, Predlog zakona o ukidanju poreza na neto prihod imate u Skupštini, imate i obećanje i potrebno je da to bude u proceduri. Na kraju, ponavljam, glasaću protiv, volela bi da mi date razloge da se pokajem zbog toga, i poslednji predlog je da uvedete temu ekonomske krize i promene ekonomije u svetu 2008. godine na ovamo u javni dijalog, zato što to nije nažalost učinjeno, a ekonomska kriza će nam stvoriti jedan potpuno drugačiji sistem međunarodnih javnih finansija, nego što je bio. Očekujući da već na izmenama i dopunama Zakona o budžetu, pa onda i na donošenju zakona o budžetu za 2015. godinu, vas podsetim na teme koje sam ponudila za dijalog. Hoću da vas podsetim da u svakom parlamentu pa tako i u ovom, možete mnogo više koristi da imate od onih koji vas napadaju i kritikuju, nego od bilo koga ko vas bezrezervno i bez ikakvih argumenata brani i hvali. Volela bih da uradite stvari, zbog kojih ja mogu da vas pohvalim. Hvala vam.
Zahvaljujem gospođo Čomić. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Neka se pripremi narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsedavajući, gospodine potpredsedniče Vlade, gospodine dr Vujoviću, dame i gospodo narodni poslanici, nalazimo se pred izborom ministra finansija Vlade Republike Srbije u periodu kada se navršava stotinu dana od stupanja na dužnost Vlade Republike Srbije, Vlade koja je stupila na dužnost uz masovnu, plebiscitarnu podršku naših građana, uz podršku ovog parlamenta, koja je gotovo bez premca u savremenoj srpskoj istoriji. Podršku definitivno toliko značajnu, da ju je zaista izazov opravdati, ali podršku koju ova Vlada ume da opravda i to je moj lični stav, na osnovu svega što je pokazano u prethodnih stotinu dana. Pokazano, pre svega, postupanjem koje podvlačim, rešenost ove Vlade da istraje na putu svog osnovnog cilja, cilja sadržanog u želji i nameri da se formira savremena, moderna, snažna država u Republici Srbiji. Moderna i snažna država kakva je Srbija odavno zavredela da postane, ali za šta je nažalost u prethodnim periodima nije bilo ili dovoljno snage, ili dovoljno sposobnosti, ili dovoljno spremnosti. Samim tim, nije ni bilo uslova, jer iz posvećenosti i sposobnosti i spremnosti proizilazi sve ostalo. Danas, mi smo zajedno u prilici da na ovim ciljevima radimo zajednički i verujem da su moderna i snažna država ciljevi koje delimo svi mi, svi ljudi u našem društvu, pa samim tim i svi narodni predstavnici prisutni u Domu Narodne skupštine Republike Srbije, zato što duboko cenimo ono što oni znače i što za nas predstavljaju. Zbog toga što su to ciljevi koji mogu da ujedine Srbiju, koji jedino mogu da je mobilišu i koji jedino predstavljaju politiku koja u Srbiji nema alternativu i čiji je trenutak upravo trenutak u kome se nalazimo danas. Danas, jer kao što je već kazano, ko ako ne mi, i kada, ako ne sada, ako smo duboko svesni ogromne energija koja je generisana u našem društvu da se na ovim poslovima zaista, konačno radi bez ikakve rezerve. Ovi poslovi svakako podrazumevaju, pre svega, odgovorno postupanje u ekonomskoj sferi, odgovorno i strateško. Podsećam ovom prilikom na tri osnovna pravca delovanja u sferi ekonomije, koja je pred sebe postavila Vlada, a to su – usvajanje reformskih zakona, formiranje ambijente koji će podstaći dalju ekspanziju privatnog sektora i formiranje fiskalne stabilnosti kao tri zajednička pravca, tri pravca koja svi ovde to jako dobro znaju, poseduju snažnu, međusobnu uslovljenost i povezanost i koji tek zajedno daju prave rezultate. Mi smo, dame i gospodo narodni poslanici, u ovom visokom domu bili u prilici da se neposredno, lično uverimo u rešenost Vlade da na ovome radi. Neposredno i lično, jer smo prisustvovali usvajanju reformskih zakona, jer smo dali lični doprinos da se ovaj proces završi. Danas smo se podsetili mnogih dobrih implikacija ovih zakona, ali i mnogih zakona koji su tek pred nama na ovom pred nama postavljenom putu. Zajedno smo dakle, bili u prilici da postavljamo temelje ka dostizanju ovog zajedničkog cilja, temelje koji su važni, koji su noseći. Postavljamo ih danas zagledani u sutra. Posvećeni svojoj budućnosti, generacijama koje tek dolaze i koje su duboko sam uveren, ono najvažnije što imamo u svojim mislima i u svojim srcima, dok danas radimo. Svakako ovi putevi su teški, zahtevni i nisu mogući bez odgovarajućih personalnih rešenja, bez ljudi koji će biti u stanju da ovaj veliki posao iznesu. Ova Vlada je pokazala spremnost da uvažava ne samo posvećenost i marljivost, već i stručnost kada je reč o izboru ministra finansija i u tom svetlu ja posmatram i predlog koji se nalazi pred nama, predlog da to u budućnosti bude dr Vujović, o kojoj je svoj sud dala, pre svega sama ekonomska struka i tu zaista ne treba dodati ništa, sama ekonomska struka, ne samo kroz zvanje koje dr Vujović poseduje, ne samo kroz naučno-stručni rad, koji je sagledan u mnogim knjigama, časopisima, drugim publikacijama, koji podrazumevaju i međunarodnu recenziju, dakle, mišljenje struke na međunarodnom nivou i prestižno zvanje univerzitetskog profesora. Dakle, učitelja visokoobrazovanog kadra u sferi ekonomije, ali i učitelja visokoobrazovanog kadra, stručnog kadra, koji radi u ekonomskim ministarstvima drugih zemalja i takođe prestižnu poziciju vodećeg ekonomiste i rukovodioca Odeljenja za validaciju jedne institucije, kao što je to Svetska banka i konačno struka daje svoj sud i pružajući poverenje dr Vujoviću, da na funkciju rukovodioca upravlja Nacionalnim udruženjem samih ekonomista. Mislim da ovom sudu struke, dame i gospodo ne treba dodati ništa, jer je dovoljno jasan. Iz svega do sada kazanog, pozivam da istrajemo u zajedničkoj dobroj volji i dobroj veri, da se veliki posao koji je pred nama završi, da u tom smislu podržimo Vladu Republike Srbije i naš zajednički napor. Konačno, u vezi sa tim da podržimo predlog za i zbog ministra finansija Vlade Republike Srbije. Hvala vam najlepše.
Zahvaljujem gospodine Orliću. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Neka se pripremi narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovani potpredsedniče Vlade, poštovani gosti, ja ću glasati protiv predloga da gospodin Vujović bude izabran za ministra finansija u Vladi Srbije i za ovaj stav ja bih, poštovana gospodo, ovom prilikom izdvojio dva argumenta. Bilo bi dobro, da i potpredsednik Vlade za koga važi tu jedan opis da voli da diskutuje u Skupštini, da se malo uključi u ovu raspravu, da može da ponudi po neki odgovor, na neko od postavljenih pitanja narodnih poslanika. Danas nismo bili u prilici to da čujemo. Dakle, gospodo dve godine mi ovde imamo vlast, da kažem, jednog tandema, koji se obično zove tandem Dačić-Vučić je prvo bilo, sada imamo Vučić-Dačić i ja smatram da je to vreme od dve godine bilo dovoljno da se definišu neki kriterijumi za merenje rezultata, dakle, učinaka ovog tandema. Smatram da na osnovu tog dvogodišnjeg iskustva, danas ovde mogu da tvrdim, argumentujem i branim stav da ne verujem u analize, procene, izbore, obećanja i predloge gospode Dačića i Vučića. Evo samo nekoliko primera zbog čega ne verujem u njihove u predloge, i zbog toga ne mogu da glasam za predlog da gospodin Vujović bude ministar finansija. Pre godinu dana, ovde je u ovoj Skupštini najavljen kao čovek reforme, garant reforme, jedan čovek koji je izabran za ministra privrede. Taj čovek je tako najavljen u Vladi ostao kraće od šest meseci, a kada je napustio Vladu njegov ključni argument bio je da je gospodin Vučić glavni kočničar reformi. Drugi primer, gospodin Lazar Krstić kada je ovde predstavljen kao kandidat za ministra, rečeno je – naš čovek, uspešan, ostvaren u svetu, on je garant reformi, ostao je u Vladi, gospodin Lazar Krstić, kraće od godinu dana, a njegov argument kada je napustio Vladu, bio je da nije imao podršku Aleksandra Vučića za reforme koje je on smatrao neophodnim. Treći primer, gospodo, je upravo gospodin Vujović, danas kandidat za ministra finansija. Pre tri meseca mi smo slušali da je gospodin Vujović najbolji kandidat za ministra privrede. Gospodin Vujović je bio ministar privrede svega tri meseca. Ja se pitam, gospodo, ako smo izabrali gospodina Vujovića pre tri meseca kao najboljeg kandidata za ministra privrede, zašto se sada takvog kandidata odričemo i ostavljamo to mesto Ministarstvu privrede potpuno prazno? Ne mogu da razumem i vrlo je neobično da se jedna Vlada, na datum kada se obeležava 100 dana njenog rada, brani time što se kaže – pa, evo, imamo prazno mesto u Ministarstvu privrede, nema čoveka koji vodi to jedno od najvažnijih ministarstava. Gospodo, mislim da je to najbolji dokaz da ova Vlada ili ovaj tandem u poslednje dve godine nema rezultate. Nije Vlada Srbije, gospodo, vrteška, pa da na svaka tri meseca, na svakih šest meseci ili godinu dana imamo zamenu nekih mesta ili odlaska ministara. Pozivam narodne poslanike da glasaju protiv predloga da gospodin Vujović bude izabran za ministra. Drugi predlog tiče se upravo samog gospodina Vujovića. Samo što je izabran za ministra privrede, gospodin Vujović je, mislim krajem maja, potpisao jedan dokument Memorandum o razumevanju sa Finskom kompanijom „Sisu“, koji se tiče saradnje sa FAP iz Priboja. Gospodo, još jedan tajni dokument. Gospodin Vujović je ovde došao, ja smatram sa kvalifikacija koje ima, da pomogne da u Srbiji, utemeljujući princip vladavine prava, zaista sprovedemo reforme. Potpisanje tajnih sporazuma, nastavak takve prakse je garant da nemamo usmerenje ka reformama. Ovde je gospodin Babić rekao - pa, čekajte to smo mi nasledili, neki su drugi započeli tu praksu. Saglasan sam da je to nasleđena, ali nasleđena loša praksa i sada je bila prilika da neko prekine sa jednom lošom praksom. Budući da gospodin Vujović jeste pristao da nastavi tu lošu praksu, što za mene znači rušenje principa vladavine prava u našoj državi, ja ne mogu danas da glasam za ovaj predlog da gospodin Vujović bude ministar. Ja u svemu ovome vidim jednu dezjorentisanost, bezizdejnost, rušenje vladavine prava i za tako nešto nikada ne bih mogao da pružim podršku. Hvala.
Hvala vam, kolega Pavićeviću. Reč ima prvi potpredsednik Vlade Ivica Dačić. Izvolite.
Dozvolite mi da se uključim u ovu diskusiju, a nisam se uključivao zato što nisam imao razloga. Znate, ako bih zbog nečega imao primedbi zašto da ne glasam za gospodina Vujovića, to je zbog toga što je sarađivao sa vama početkom dvehiljaditih godina, ali pošto su ovde bili i Kori Udovički i gospodin Vujović, ne znam koji su argumenti da vi ne glasate danas za njih. Vi kažete – oni su stručnjaci, eksperti, samo ne valja što su u ovoj Vladi. S druge strane, teško da ste vi u prilici da je vaša procena vrednosti, kako vi kažete, ljudi koji danas vode Vladu ili ne znam ni ja u prošlosti, u prethodnoj Vladi, u sadašnjoj Vladi gospodina Vučića i mene, teško da je vaša ocena validna, zato što je ona potpuno suprotna jednoj oceni koja se desila pre nekoliko meseci, a to znači na izborima. Ko ste vi da ocenjujete? Vi možete da ocenjujete, apsolutno. Ne, ne govorim ja o narodnom poslaniku, govorim o instituciji pojedinca i ličnosti koja ima pravo da ocenjuje. Ali, znate šta, ako za nekoga glasa oko 46% posto onih koji su izašli na izbore, ako za nas glasa 14%, teško da vi možete oceniti negativnim nešto što je narod pokazao drugačije na izborima. Znate, nisam ja prvi put ovde na izboruu jednoj Vladi. Vi znate da sam ja u ovoj zgradi od 1992. godine. Maja nije tu, ali ona i ja smo ovde počeli 1992. godine. Pamtim sve Vlade koje su bile. U mnogima sam bio u većini. Znate, pričam potpuno otvoreno. Nikada nisam razumeo to da baš moramo toliko da se dokazujemo u kritikama onoga što je nekada bilo. Ja nisam ni prednjačio u tome, zato što mislim da problemi o kojima govorimo, pa ja se sa njima susrećem već dugi niz godina. Ovo o čemu je govorio gospodin Petrović malopre, ja sam učestvovao u tim razgovorima o škriljcima. Bilo je dilema da li će da se oni primenjuju ili neće kod nas. Mislim da je tada čak i lično predsednik Tadić tada imao određene primedbe u smislu uticaja negativnog i štetnog na životnu sredinu, onda raznih projekata. Između ostalog, moram da kažem da ministar Bačević nije ni tvorac tog projekta o kanalu za Solun. O tome se raspravljalo pre sedam, osam godina. Takođe su bili projekti. Teško da bilo koji ministar finansija ili ekonomije može sada ispočetka da zanemari potpuno sve ono što je bilo i koji su parametri i imputi sa kojima ulazi u celu ovu priču. Prepucavanje da li se sada zadužila više jedna ili druga vlada, malo pre ste ocenili da se Vlada čiji sam ja bio predsednik senajviše zadužila, ja bih mogao da odgovorim da i u vreme prethodne Vlade je taj procenat porastao sa 29% na 56%, mogao bih i da govorim i o broju zaposlenih ili onih koji nisu, ali šta mi svi imamo od toga? Slažem se sa vama da treba da se napravi jedan sveukupni ekonomski projekat. Pretpostavljam da gospodin Vujović ima dobru volju i želju da se o tome razgovara. Žao mi je što Poslovnik o radu Narodne skupštine ne dozvoljava da gospodin Vujović nešto kaže, jer ja ne mogu sada u njegovo ime. On mi je napisao da prenesem šta ima da kaže, ali to ću na kraju. Mislim da bi trebalo možda razmišljati za neku promenu Poslovnika, da oni koji se predlažu stvarno imaju mogućnosti da nešto kažu, jer je situacija apsurdna. To se ne odnosi samo na gospodina Vujovića. Mi smo svi bili u takvoj situaciji kada je predlagana cela Vlada. Samo mandatar ima pravo da govori u tom momentu, tako da možda u nekoj izmeni Poslovnika treba o tome da se vodi računa, jer bimogao da da odgovore konkretne na sva ova pitanja na koje ja zaista nisam u stanju da dam tako precizne odgovore. Generalno, ne želim da polemišem uopšte sa ovim što ste vi malopre rekli, nego ste me prozvali da se nisam javljao, pa zbog toga sam se i javio, da kažem da sam ja ovde u ulozi prvog potpredsednika Vlade, koji obrazlaže predlog premijera za ministra finansija. Imajući u vidu da je ministar finansija dosadašnji ministar privrede, koji je ovde bio u proteklih nekoliko dana, mislim da je bilo nekoliko sednica parlamenta na kojima steimali prilike da ga pitate i da razgovarate o tim temama, imajući u vidu da je premijer bio na sednici parlamenta kada je postojala mogućnost za postavljanje poslaničkih pitanja, pretpostavljam da većina od ovih pitanja je mogla da bude postavljena prilikom tih sednica. Takođe, ministar, koliko sam ja njega shvatio, rekao je da generalno ima odgovore na ovo o čemu ste vi govorili. Neko je pitao kakav će biti razlog za njegovu ostavku. Da vam kažem jednu stvar, ja nikad ne bih podneo ostavku, jer čemu to? Ili se borite do kraja ili nemoj da ulazite u bitku. Pretpostavljam da i Maja nikad ne bi podnela ostavku. To su te stare garde. Ali, pozivam i ministra Vujovića da ako namerava da podnese ostavku, bolje da se uopšte ne prihvata ove funkcije, jer ovo nije zid plača. Ovo je Vlada Srbije u kojoj moraju da se rešavaju teška pitanja koja sigurno u ovom trenutku ne mogu doneti veliku popularnost ni u stručnim ni u političkim krugovima. Generalno on je ovde rekao, zamolio me je da vam to kažem, pogodilo ga je što kažete da je stručan ali da ga ne podržavate, da vas brine da on neće uspeti i da će isprljati svoju biografiju. On kaže – ako ne uspem odmoći ću vašim političkim protivnicima, vama na koristi, a ako uspem biće svima bolje, pa i vama. Lepo vam je odgovorio. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Replika na izlaganje gospodina Pavićevića. U ovih pet minuta gospodina Pavićevića dva su razloga zbog kojih neće glasati za gospodina Vujovića. Jedan je nepostojanje kriterijuma za ocenjivanje. Znate, postoje kriterijumi za ocenjivanje, postoje i ti kriterijumi su definisani političkim delovanjem, svim onim što je prethodna Vlada Republike Srbije uradila, a ocenjivanje je na izborima. Na istim onim izborima na kojima ste se na listi baš vi našli gospodine Pavićeviću, koja je osvojila 6,09% i to sinergijom, ne samostalno već sinergijom sa političkom opcijom sa kojom ste se nalazili. Samo ne znam kome da podelim onih 0,9%, pošto je to otprilike pola-pola po snazi i po ugledu u našem društvu. Ali, i da je pola-pola i da na bilo koju stranu ide onih 0,9%, vi ne prelazite cenzus, ni jedni ni drugi. Sinergijom možda, ali videli smo šta su građani Republike Srbije rekli. Prema tome, postoje i kriterijumi i ocenjivanje. Jedino ocenjivanje je na izborima, nikako nekim ukrajinskim scenarijom na koji neki vaši prijatelji pozivaju. Što se tiče tajnosti, ne tajnosti, vidite Memorandum o razumevanju je potpisan sa kompanijom SISU. Iskreno se nadam i siguran sam da će Vlada uraditi sve, a i budući ministar finansija da će se i ugovor sa kompanijom SISU potpisati do kraja avgusta. Taj ugovor i ovaj memorandum o razumevanju su stvar zbog koje građani ne samo Priboja, već i Prijepolja, Nove Varoši, celog tog dela Srbije koji je veoma osetljiv zato što ne postoji nijedna žila kucavica, ne postoji mesto gde mogu da rade, jako je teška situacija u tom delu Srbije i voleo bih da je posetite, to je razlog zbog čega će ti ljudi ovoj Vladi Republike Srbije i ministru Vujoviću za života podići spomenik. Samo ne mogu da razumem odakle tolika mržnja, odakle tolika potreba da sve što se uradi i sve što se napravi samo da ne bude ispred vas, ma koliko to bilo po cenu naše nacije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Replika.
Samo ću u replici da odgovorim i gospodinu potpredsedniku i gospodinu Babiću. Cenim tu jednu duhovitost našeg prvog potpredsednika Vlade, tu nema nikakve dileme da on ima tu jednu karakteristiku u javnom nastupu. Ali, tom duhovitošću ne može uvek da se prikrije nedostatak odgovora na neka pitanja. Kada gospodin prvi potpredsednik Vlade kaže – zameram gospodinu Vujoviću to što je sa vama nekada radio. Sa mnom? Ne sećam se gospodine Dačiću. Možemo apstraktno da razgovaramo, da razmišljamo itd, ali mislim da je najbolji pristup oko političkih pitanja da vrlo precizno koristimo izvesne termine i kvalifikacije. Kada kažete – upitna je validnost nečijih ocena, pa zatim – građani su na izborima dali ocenu, gospodine Dačiću, mi smo diplomirali na istom fakultetu, doduše u različitim vremenskim prilikama. Koliko znam kada građani daju podršku nekome na izborima, onog momenta kada se formira Skupština, kada se formira izvršna vlast, tada građani dobijaju priliku da mere rezultate onih ljudi kojima su na izborima dali podršku. Tako da ćemo gospodine Dačiću tek biti u prilici da proverimo ocene građana vašeg rada i naravno gospodina Vučića. Što se tiče ovoga o čemu je govorio gospodin Babić, upravo sam rekao da kriterijumi postoje, a gospodin Babić je malopre rekao da sam tvrdio da nema kriterijuma, a on tvrdi da ima. Nema, rekao sam da smo imali dve godine da definišemo kriterijum i da na osnovu kriterijuma merimo. Na osnovu tih kriterijuma sam saopštio da ne mogu da glasam za ovaj predlog da gospodin Vujović bude izabran. Druga stvar, gospodin Babić je ispričao sve oko tajnog Memoranduma sa finskom kompanijom SISU, osim što se nije dotakao tajnosti tog dokumenta, a to je najveći problem. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Trudiću se da podignemo nivo diskusije. Ipak je danas i tužan dan. Danas je nešto gde je kompletan srpski narod žalio, jer je na današnji dan sprovedena jedna zločinačka akcija prema našem narodu od strane Hrvatske države i to moramo da poštujemo. Zaista ću se potruditi, jer danas slušamo svašta, između ostalog slušali smo neverovatne priče o AIR Serbia i samo postavljam pitanje ljudima koji su krenuli tako nešto da pričaju – u kakvom stanju je bio JAT dok ste ga vi vodili? To je bio jedan gubitaš sa abnormalnim gubicima, bez ikakve obnovljene flote, bez ikakve perspektive. Jedino što se razvijalo u tom preduzeću su bili partijski kadrovi koji su primali po upravnim odborima zastrašujuće plate i zastrašujuće naknade. Mi smo odlučili to da prekinemo i vrlo smo ponosni što smo to prekinuli. Gospodine Vujoviću mislim da ćete morati mnogo toga još da prekinete, posebno ova preduzeća u restrukturiranju, a verujem da ćete se kao budući ministar finansija, pošto to nije direktno vaša nadležnost, da ćete se potruditi da više ne izdvajate iz naše kase za gubitaška preduzeća. Neko nam ovde priča kakva je danas situacija, a ne govori nam o tome kako je razorio privredni sistem ove države i uopšte se pitam kako smo došli ekonomski do 2012. godine? Tu ćete gospodine Vujoviću imati veliki problem zato što i dalje po raznim našim finansijskim institucijama imate sijaset nekakvih kadrova iz raznih konsultantskih kuća, vama možda poznatih i široj javnosti, od „Deloit-a“, „CS Mekon-a“, Ekonomskog instituta i tako raznoraznih nekih drugih. To su ljudi koji su potpuno kontrolisali našu privatizaciju na jedan lopovski način. Tako je recimo bivši premijer Vlade, gospodin Cvetković bio direktor tog istog „CS Mekon-a“ kada je bio i direktor Agencije za privatizaciju. Izgleda da je sam sebe savetovao, a inače ta konsultantska kuća u kojoj jesu vedete iz partije koje nam danas nešto prigovaraju, učestvovala je u privatizaciji ili konsultantskim uslugama i „Knjaza Miloša“ i „Telekoma Srbije“, „Mlekare Šabac“, Pekarske industrije Pančevo, „Frikoma“. Uzgred, učestvovala je u konsultantskim uslugama tri banke koje su potpuno propale. Govorim o „Razvojnoj banci Vojvodine“, „Privrednoj banci“ i „Agrobanci“. Kako su oni to savetovali, imali smo jedan jedinstveni sistem gde ste mogli da dođete u banku, kažete – dajte mi 10 miliona evra, oni se nasmeju i pokažete ličnu kartu bez ikakve garancije i podignete novac. Takva je bila ekonomija i takav je bio finansijski sistem uspostavljen u eri ovih koji nam danas nešto prigovaraju. Imaćete veliki problem sa tim ljudima pošto oni i dalje vršljaju po našim finansijskim institucijama, da li po Poreskoj upravi, da li Narodnoj banci, ili u Ministarstvu finansija. Moram da kažem, pošto sam vas veoma pažljivo slušao kada ste ovde obrazlagali Zakon o privatizaciji, zaista poštujem sve ono što ste iznosili, vidi se da ste vrlo stručan čovek, tu nema nikakve dileme. Vi ste neko ko ima impozantnu biografiju, ali moram da priznam vrlo sam podozriv i oprezan prema ljudima koji su nam navodno veliki eksperti a dolaze nam iz inostranstva. Iz prostog razloga - koga su zmije ujedale, i guštera se plaši. Ti ljudi koji su se nama predstavljali kao veliki ekonomski eksperti i stručnjaci su nam razorili finansijski sistem. Potpuno su nam razorili finansijski sistem na razne načine i iz tog razloga sam veoma obazriv. Verujem da nećete biti kao oni. Dovoljno mi je da se prisetim i gospodina Đelića, i gospodina Pitića i svih tih ljudi koji su nas ovde predstavljali kao veliki ekonomski stručnjaci, od naših finansija nije ostalo ništa u ovom društvu. To vam sada kažem zato što bih voleo pre svega,neke stvari koje morate da uradite. Naravno da ne pričam o ovima iz G17 što se tiče Dinkića itd, to je posebna priča. Kada je krenulo potpuno raspadanje našeg finansijskog sistema? Onog momenta kada je neko odlučio bez ikakvog razloga da jedan savršeni sistem kontrole svih finansijskih transakcija u ovoj državi, to je bila SDK, da je potpuno razori, i da potpunu kontrolu naših transakcija prebaci na poslovne banke, a pri tom uništi domaće banke, i omogući samo stranim bankama da kada plate, recimo, porez na dobit, ništa se ne zna šta se dešava sa tim parama, i oni sve pare iznesu iz ove države. Procena je da je negde oko 55 milijardi evra u protekloj deceniji je izneto iz ove države. Da li ste svesni koja je to cifra? Da je sada 55 milijardi evra ova država bi mogla da cveta. Zato što više niste imali nikakvu kontrolu da li neko ima preduzeće na Devičanskim ostrvima, da li neko ima preduzeće na nekom drugom egzotičnom ostrvu, kako to uopšte banke funkcionišu i onda se napravio jedan takav besmislen sistem gde recimo Uprava za sprečavanje novca je bila ta koja je bila zadužena za kontrolu finansijskih transakcija, ali, ako bi joj neko iz banke došapnuo da bi trebalo da proveri, odnosno da li je neka transakcija sumnjiva, banke najčešće to nisu ni prijavljivali. Zato mi danas imamo veoma veliki problem odliva para i to nekako bi neko morao da spreči. Ne kažem da treba da se vraća SDK, nije realno, ali nešto slično tome bi moralo da se napravi, jer, znate, mi nemamo kontrolu kako se iznosi novac odavde. Imate, recimo samo Narodnu banku Srbije koja jedina danas kontroliše rad poslovnih banaka, ali kontroliše ih sa mesec dana zakašnjenja. Imamo objektivan problem, pitanje šta oni pošalju posle Narodnoj banci. To jednostavno mora da se promeni. Mora da bude rigidnija kontrola. Verujem da ćete kao ministar finansija učiniti nešto na tom polju. Takođe, ono što bih vas zaista zamolio, a to je Poreska uprava. Mislim da je neko svesno razorio taj sistem, jer vi danas imate čak četiri softvera u poreskoj upravi, ni jedan nije integrisan jedan s drugim. Vi nemate pojma koji su realni podaci šta ko duguje ovom društvu. Vi imate sistem - poseban softver za kancelarijusku kontrolu, poseban softver za poresku policiju, poseban softver za ne znam za terensku kontrolu, poseban za Upravu prihoda i tu se ne zna ko šta radi. Mi danas pojma nemamo ko su zaista pravi poreski dužnici, jer nema nikakve kontrole. To je potpuno razbijeno. Mislim da je to vrlo svesno neko uradio. Zato nam i cveta ovoliko siva ekonomija, zato smo danas u veoma nezgodnom položaju zbog toga. Verujem da ćete se recimo potruditi da integrišete taj sistem u Poreskoj upravi da on bude jedinstven, da se ovakve stvari više nikada ne ponove, i da naravno, samu poresku policiju podstaknete da mnogo efikasnije radi, jer objektivni da budemo, poreska policija u mnogo čemu ima veća ovlašćenja, od nekih drugih organa. Može da uđe u preduzeće i da vam ispita krvna zrnca, što bi narod rekao, ali oni to, nažalost, ne rade već selektivno vrše kontrole, nešto stave u fioku i onda se naravno, tu ništa ne radi, zato nam danas cveta siva ekonomija. Tako da bih vas zamolio zaista da tu pre svega povedete računa kao budući ministar finansija. Imaćete punu podršku i SNS i celokupne javnosti, jer ne sme više nikada da nam se događa, a to je bio jedan neverovatan privredni sistem koji se nama ovde afirmisao od strane onih koji nas danas kritikuju, a to je da recimo možete da budete poreski dužnik i da jedno 10-15 godina uopšte ne plaćate porez i da vas baš briga zato što neko nije platio porez. Takođe, vezano za naš odnos prema Svetskoj banci i prema MMF-u, znam da smo mi danas ušli u jednu situaciju, gospodine Vujoviću, gde mi moramo da nekako dobijemo taj aranžman sa Svetskom bankom. Mada čitam danas intervju u „Politici“ koji je dao gospodin Toni Verhejen. Ne znam koliko ga poznajete, on je danas šef kancelarije Svetske banke, pretpostavljam da se poznajete, ali moram da priznam da mu je intervju bio nepristojan jer nekako se na nadobudan način poneo prema našoj državi, bar mi se tako čini čitajući sve ovo. Voleo bih da grešim. Ali, mi moramo da ostvarimo taj aranžman i to je za nas nešto što je najvažnije. Međutim, moramo da vodimo računa, još jedna svetska banka se pravi, a to je Svetska banka „Briks“, a možda u nekom budućem periodu bi možda trebalo i tamo potražiti eventualno neki povoljan kredit, a ne samo na ovoj jednoj strani, od koje naravno da nam mnogo toga zavisi, gde smo svi svesni da moramo da ostvarimo taj aranžman, ali prosto valja, možda, potražiti nekada i neku alternativu. U svakom slučaju, verujem u vašu stručnost. Verujem da ste neko ko izuzetno poznaje i finansije i privredu i ekonomiju. Ovo što sam izneo bih voleo da uradite i svakako, nadam se, duboko se nadam da će ova država postići mnogo veću finansijsku nezavisnost nego što je imala nekih proteklih godina. Vidimo da se to sada dosta popravlja i da će RS u potpunosti kontrolisati svoje finansije, posebno sprečiti odliv novca iz Srbije, a verujem da to možete da uradite i na taj način ćete svim ovim kritizerima koji su sve ovo dopuštali na najbolji mogući način zapušiti usta. Hvala vam.
Borislav Stefanović, izvolite.
Zaista ću kratko, pošto imam i vreme ovlašćenog predstavnika za kraj, samo par stvari koje nisam stigao u prethodnom izlaganju. Mene interesuje, ministre Vujoviću, ako možete preko prvog potpredsednika Vlade, Dačića da kažete – da li prihvatate naš predlog da se zakonski ograniče kamate bankama u Srbiji, što smo mi predložili još u prošlom sazivu? Da li smatrate da je to dobro s obzirom da takva praksa postoji skoro u svim zemljama EU? Isto tako hteo bih da vas pitam kao čoveka koji je dugo radio u Svetskoj banci i bio na istaknutim pozicijama u Svetskoj banci, kako komentarišete ovakve komentare recimo koje smo čuli malopre da su sve privatizacije ovde bile lopovske, katastrofalne, a znate i vi i ja da je Svetska banka kontrolisala sve te privatizacije, postavljala te ljude, pa i te ljude koje je gospodin malopre nabrojao i da li vi bar lično osećate potrebu da ako ne sebe i istinu, onda zaštite instituciju iz koje ste došli koliko juče? Mislim da je to fer i da to treba uraditi. Takođe hoću da vas pitam, pošto su svi bili loši u tom JAT-u, kako je moguće da je JAT pravio duplo manje gubitaka nego „Etihad“ danas, a to je duplo manje, a da je sada pošto su ti žuti kao vodili JAT, a nisu, ali hajde i da jesu ti žuti vodili JAT, kako objašnjavate da sada stavljate Sašu Vlaisavljevića za direktora koji je bio istaknuti član DS? Imam naravno par pitanja koja se tiču onoga što su me zvali građani Srbije i zaposleni u tim firmama. Jedno se pitanje odnosi – da li znate i šta ćete preduzeti kao Vlada, može i gospodin Dačić, za problem „Takovo osiguranje“ s obzirom na to da su danas ljudi počeli štrajk glađu? Drugo pitanje za firmu „Inter lemind“ iz Leskovca, ljudi uporno pokušavaju da se problem njihove kompanije reši, zaposleni tamo. Više dopisa su vam poslali pa me interesuje da li mislite i na koji način recimo ta dva konkretna problema da rešite, a nažalost u Srbiji ih ima mnogo, mnogo više. Zaista ne vidim nikakav plan, niti pravac kretanja ove Vlade, bez obzira na ove hvalospeve ove gole tvrdnje koje ove čujemo kada znamo da nam je punjenje budžeta od 30 do 60% godišnje ostvareni plan. Mene zanima kako vi mislite dalje da nastavite, a da ne ukinete plate i penzije, eventualno da se privatizuju narodne kuhinje. Ne znam više odakle ćete ta sredstava da nađete. Hvala.
Gospodine Đukanoviću, ne mogu da vam dam reč, jer je direktno postavljao pitanje kandidatu za ministra koji ne može da mu odgovori. Znači, može samo prvi potpredsednik Vlade da odgovori. Nije se vama uopšte obraćao. Aleksandar Jovičić ima reč.
Uvažena predsedavajuća, poštovani potpredsedniče Vlade, sadašnji i budući ministre, narodni poslanici, meni je danas čast što kao narodni poslanik lično, a i SNS kao poslanička grupa podržaće izbor ministra finansija, gospodina Vujovića, što je dokaz da SNS zaista želi pod okrilje naše države i institucija nekoga ko je stručan, a da apriori ne mora da ima člansku kartu SNS. Ovo je zaista jedna impresivna biografija, biografija čoveka koji ima iskustvo u svim relevantnim institucijama u svetu, Svetskoj banci, koji je radio na mnogim projektima i u zemljama EU, kao i u Aziji, što zaista daje jednu veliku preporuku da čovek može svojim iskustvom pomoći da konačno uradimo dobre stvari, ali veoma teške, nekad možda i nepopularne za našu zemlju. Ekonomska situacija u Srbiji jeste teška, ali smatram da je Vlada u pravih 100 dana pokazala, Vlada čiji je i gospodin Vujović član, da je pokazala da zaista imamo hrabrosti da uradimo ono što drugi nisu smeli ni da pomisle. Usvojiti Zakon o radu, Zakon o stečaju privatizaciji, izmene i dopune zakona na dohodak građana, kao i set medijskih zakona pokazuje ozbiljnost, ozbiljnost države, da ćemo konačno u narednom periodu omogućiti poslovan i ekonomski ambijent koji će otvoriti nova radna mesta, a lično želim da ta radna mesta budu prevashodno namenjena za mlade ljude naše zemlje, ljude koji konačno moraju dobiti šansu za posao, šansu da mogu da osnivaju svoje porodice, a i da izdržavamo naše najstarije sugrađane, naše već sada ostarele roditelje da mogu da dočekaju što kažu tu duboku starost na jedan civilizovan način. I mislim da ovim merama koje je preduzeo Aleksandar Vučić na čelu ove Vlade sa svojim timom jeste nešto što daje zaista dobru ocenu u ovoj Vladi i takođe smatram da je Vlada učinila dosta toga kada govorimo o spoljnoj politici. Spoljna politika jeste ono što je okosnica naših odnosa sa svim zemljama koje su veoma važne kako bismo privukli investicije i zaista sam ponosan što je Vlada Republike Srbije našla takvu političku klimu i situaciju u kojoj možemo da idemo prema EU, što je naš strateški cilj sa jedne strane, ali da očuvamo najbolje moguće odnose sa Rusijom, sa zemljom sa kojom imamo zaista velike trgovinske razmene i sa kojima ćemo u budućnosti uspostaviti još bolje ekonomske odnose. Takođe, Vlada je pokazala veliku posvećenost, marljivost i odgovornost kada govorimo o elementarnoj nepogodi koja je pogodila našu zemlju u vidu poplava i zaista čestitam svim članovima Vlade, ali čestitam i ostalim učesnicima, pa čak i opoziciji, koji su učestvovali u spašavanju naše imovine, naših sugrađana i mislim da je to bio pokazatelj da uz pomoć jednog autoriteta, mislim na predsednika Vlade, članova Vlade, uspeli smo da se okupimo svi oko zajedničkog interesa, a to je spas naše zemlje, naših sugrađana i, da kažemo, našeg inventara ili naših gradova. Takođe je važno da se sada, i tu ću pozvati opoziciju, da se sada takođe udružimo kada je Srbija konačno krenula napred kada govorimo o ekonomskom prosperitetu. Nemojmo molim vas da tumačimo ugovore na ovakav i onakav način, brojka govori sve, rezultat je ono što je važno za Vladu Republike Srbije i što je važno za građane naše zemlje, rezultat koji pokazuje da danas „Er Srbija“ je pozitivna firma, firma koja pravi kapital, firma koja će doneti novac budžetu Republike Srbije, iz koje ćemo dalje moći da servisiramo obaveze koje imamo prema našim građanima u vidu infrastrukture, plata, penzija i invensticija. To je model koji moramo da preslikamo i na ostala javna preduzeća, to je model koji ćemo pokušati zajedno, naravno sa gospodinom Vujovićem, da preslikamo i na ovi 161 preduzeće koje je ruinirano, koja su, koliko god da se neko buni, zaista opljačkana, opustošena. Nemojte danas da svaljujete krivicu na SNS ili na Aleksandra Vučića, jer u ovoj zemlji se prodalo sve što je vredelo i kada govorimo o nepokretnosti i kada govorimo o imovini, a ostalo je 160 preduzeća koja gotovo neće niko. Zato ljudi, priključite se da zajedno probamo da rešimo taj problem, da se borimo za svakog zaposlenog u našoj zemlji. Nemojte da samo kritikujete, a znate i sami da ste većim delom doveli zemlju u ovakvu situaciju. Ovo je možda i neka konstruktivna kritika sa moje strane, da date predloge. Vi sve kritikujete, ali nijedan predlog nismo čuli, šta vi to nudite da se uradi. Videli ste kako smo usvojili gotovo većinu amandmana NDS kada smo usvajali zakone prošle nedelje, pa dajte i vi neki predlog. Ono što me je takođe povredilo danas, jedan poslanik Nova stranka koji nije ovde je pomenuo da kada govorimo o smanjivanju plata i penzija, da je možda nekog zaboleo neki mekani organ, pa gospodin Vujović da li će dati ostavku ako opet zaboli mekani organ itd. Tog poslanika bih pitao – a koji je njega organ zaboleo onog trenutka kada je 2003. godine kada se iz ove zemlje povukao iz političkog života odjedanput, sa velikom subvencijom koja mu je dala država Srbija? (Predsednik: Obraćajte se meni.) Obraćam se vama, ali i onako gospodin nije ovde… (Predsednik: Ne razumem uopšte to.) … očigledno ga ova tema dosta i ne zanima. Obraćam se vama, ali moje je pravo da branim stavove Vlade Republike Srbije koji su po prvi put stavovi za koje građani Republike Srbije kažu da su ispravni, ispravni zato što se Vlada danas ponaša odgovorno, posvećeno, Vlada koja je daleko, daleko poštenija od svih prethodnih i nadam se da će u narednom periodu nastaviti tim putem. Zato ponovo pozivam sve narodne poslanike da podrže ovaj predlog, da podrže ono što se zove- ne po svaku cenu stranačka pripadnost, jer videli smo i velike uspešne stručnjake koji su došli da rade u ovoj zemlji za 200 evra, mislim na gospodina Đelića, a posle je izašao iz ove zemlje sa 10 miliona evra. Samo mi objasnite na koji način, šta je to ostalo od zemlje sa jedne strane, a šta je to uspeo da iznese gospodin Đelić sa druge strane? Neko je napadao gospodina Krstića. Gospodin Krstić nije izneo milione iz ove zemlje. Rekao je da se možda ne slaže sa nekim odlukama ili je nudio neke odluke koje su u tom trenutku za nas neprihvatljive, ali nije izneo milione iz ove zemlje, nije opljačkao, gospođo predsednice, ni vas ni mene i to jeste politika koju će sprovoditi SNS, a to je da nećemo pljačkati naše građane. Ukoliko ne uspemo da uradimo nešto, ta osuda će biti, odnosno cenu ćemo platiti na izborima, ali nećemo nikada gurati ruku u džep građana Republike Srbije. Još jednom, podržavamo ovu odluku i ovaj predlog. Gospodine Vujoviću, želim vam svu sreću u daljem radu. Mislim da ste u dobrom timu i mislim da imate i predsednika Vlade koji će znati da ceni vaš rad. Hvala vam.
Zahvaljujem poslaniku Jovičiću. Reč ima narodni poslanikGoran Ćirić. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče, poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, danas smo slušali ovu raspravu i neke od teza ili poziva potpredsednika. Bilo bi pitanje da li ima smisla govoriti o prošlosti i da li se treba vraćati u 1990 - te i 2000 - te i u druge godine? Mislim da je važno da svako od nas pogleda tu prošlost, jer je važno uzeti odgovornost. Mislim da je ključan reč Srbije u ovom trenutku – uzeti odgovornost za ono što se dešava i na mestima na kojima smo zaduženi za neku vrstu posla, mi u parlamentu, vi u Vladi i ostali u čitavoj Srbiji, je na takav način možemo da napravimo iskorake. Da bismo rešavali te probleme moramo da ih pogledamo jasno i moramo da priznamo da oni postoje. Dakle, nije prošlo 100 dana od formiranja Vlade, evo prve rekonstrukcije. Šta je ono što je moglo da se vidi i u protekle dve godine, jer ovo nije 100 dana Vlade, ovo su dve godine i 100 dana? Mislim da je teško razdvojiti taj period u kome smo imali, onako kako smo čuli, a treba podsetiti i naše građane, i tri ministra finansija, tri ministra privrede i tri ministra poljoprivrede. Šta govori svima nama ta česta promena? Očigledno je da imamo jedno veliko ubrzanje u promenama, jer u prethodne dve godine nismo imali samo u roku od 100 dana prvu rekonstrukciju Vlade. To govori, pre svega, o nečemu što je neophodno za bilo kakvu saradnju, a to je da moramo da imamo jedni u druge i poverenja i poštovanja jedni za druge. Pre svega, premijer treba da ima poštovanja za svoje ministre za svoje prve saradnike, ali i treba da ima poverenja u njih. To je preduslov za dobro funkcionisanje, ali je to potrebno i u drugom smeru, a poštovanje ne treba da se pretvori u strahopoštovanje. Čini mi se da je isuviše strahopoštovanja i nedovoljno i slobode i kreativnosti i samostalnosti u donošenju odluka ministara u Vladi Republike Srbije u protekle dve godine i sto dana. To se, nažalost, videlo i kod bivših ministara finansija. To je ono što je neophodno i budućem ministru finansija. Želeo bih da tu vrstu samostalnosti i hrabrosti pokaže na drugačiji način od prethodnih ministara. Šta imamo kao rezultate u dve godine i sto dana prethodne i ove Vlade, a u stvari je to ista Vlada, samo sa promenjenim pozicijama? Nešto što se često ponavlja u javnosti i čini mi se na različite načine interpretiraju podaci koji su egzaktni, a to je kada govorimo o javnim finansijama, o javnom dugu, dakle, u maju 2012. godine je javni dug Republike Srbije iznosio 14,8 milijardi evra ili negde oko 50% učešća u BDP. Sada je taj procenat, i sami smo spominjali, oko 66%, sa 21 milijardom šest milijardi evra za protekle dve godine i sto dana ove Vlade. Često čujemo da je Vlada nasledila taj javni dug na mnogo višem nivou, ali mislim da je vrlo važno ponavljati i pokazati kakav je nivo zaduženja. Tačno je da je bio veći od zakonskog limita od 45%, ali je važno i reći da je ovih šest milijardi za dve godine zaista ogroman nivo zaduživanja naše zemlje. Najčešće se zaustavljamo na tim globalnim podacima, a malo govorimo o onome što je vrlo važno na nivou čitave Srbije, a to je trenutno stanje javnih finansija u lokalnim samoupravama. Retko ko od nas je ovde govorio o stanju budžeta u lokalnim samoupravama, a ovde mnoge moje koleginice i kolege imaju iskustva u vođenju lokalnih samouprava, što kao bivše gradonačelnice ili gradonačelnici ili predsednici skupština opština ili gradova, te znaju sa kakvim se problemima suočavaju u ovom trenutku i sa koliko problema funkcionišu javni sistemi i javne ustanove u lokalnim samoupravama. O tome ću nešto šire govoriti, ali ću se osvrnuti na uvodno izlaganje prvog potpredsednika Vlade, gde je istakao četiri ključna cilja budućeg ministra finansija. Jasno je da će skupštinska većina izglasati i da ćemo dobiti novog ministra finansija. Prvi cilj je smanjenje budžetskih troškova. Evo prvog pitanja za budućeg ministra – da li znate da su u 2013. godini budžetski rashodi za zarade bili 200 miliona evra veći u odnosu na 2012. godinu? Šta to znači? Da li je to dovoljni dokaz da je bilo velikog nivoa zapošljavanja u javnom sektoru? Drugi cilj - borba protiv sive ekonomije. Jedan od jednostavnih primera - svedoci smo i vidimo na mnogim tezgama onaj rezani duvan i sve ga je više. Pitanje za ministra – da li je tačno da poslednjih meseci prihodi od akciza na duvan opadaju za 30 do 40% od početka 2014. godine? To su alarmantni podaci, ali, kada znate ove podatke, teško je ne vratiti se u prošlost i setiti se onih vremena 90-ih godina kada se švercovalo, kada se prodavalo na ulicama i duvana i goriva i kada je država trpela i te kako veliki problem zbog toga. Treći ključni cilj - poreska reforma i podizanje kapaciteta poreske uprave i podizanje efikasnosti javnih preduzeća. Imam pitanje za ministra koji je zajedno sa premijerom bio na sastanku sa najvećim privrednicima u Srbiji, gde smo videli jedno samovoljno kandidovanje pojedinih biznismena i ponude za vođenje najvećih javnih preduzeća, a neki od tih ljudi su i najveći poreski dužnici. Kako spojiti ove ciljeve i kako rešiti ovaj problem? Ponoviću još jednom, treći ključni cilj je poreska reforma i podizanje kapaciteta poreske uprave koja ne naplaćuje taj porez najvećim poreskim dužnicima i efikasnost javnih preduzeća u kojima se nude javna preduzeća na upravljanje ljudima bez potrebnih procedura i načina na koje je to zakonom regulisano. Mislim da imamo jasne pokazatelje da je jednostavno meriti uspešnost vođenja javnih preduzeća, jer imamo i dobre primere sa profitom koji se ostvaruje, ali imamo i one katastrofalno loše sa ogromnim gubicima, zbog kojih trpi čitava naša privreda i naše društvo. (Predsednik: Potrošili ste vreme, osam i 30 sekundi, koliko je ostalo vašoj grupi.) Na kraju, želim da pitam ministra upravo u vezi sa stanjem javnih finansija na nivou lokalnih budžeta… (Predsednik: Hvala.) …a to je da znate da se mnogi, recimo u gradu Nišu, budžeti ostvaruju … (Predsednik: Hvala. Prekoračili ste vreme vaše poslaničke grupe, sve ste potrošili.) …sa 60% od planiranog nivoa. Da li je moguće da… [[Isključen mikrofon.]]
Dobar pokušaj, samo sam morala da isključim mikrofon, pošto ste baš prekoračili skoro minut. Sledeći govornik je Branislav Blažić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, gospodine prvi potpredsedniče Vlade, gospodine Vujoviću, dame i gospodo narodni poslanici, pravilo dobrog govorništva kaže – ustani da te vide, govori glasno da te čuju i budi kratak da bi te voleli. Ova prva dva uslova ću ispuniti sigurno, a za ovaj treći ćemo da vidimo. Ono što bih želeo odmah na početku da kažem gospodinu Vujoviću - vas, gospodine Vujoviću, kandiduje ovde vaša impozantna biografija koja je za svako poštovanje i kandiduje vas, na kraju krajeva, što ste potpuno svesni situacije u kojoj se društvo nalazi i sve težine prihvatili da pomognete ovoj zemlji, prihvatili da se suprotstavite svim teškoćama i problemima i da zajedno sa ostalim članovima Vlade uđete u taj reformski kurs, težak i bolan, kurs jedini mogući, koji će imati mnogo, mnogo bolnih injekcija i rezova. Ali, kada pacijent umire, onda je savršeno svejedno koliko će ga boleti ta operacija, bitno je da se on spase i da se sačuva njegov život. Treća stvar koja je tu jako važna, to je taj program koji ste dali, iza kojeg mi svi stojimo i koji je možda jedino moguć u ovom momentu. Ono što ja želim da vam kažem, ne želeći da budem vaš advokat, želim da vam kažem sa čime ćete se vi sve suočavati na ovom vašem poslu. Srbija je danas, a vi ste možda malo vremena proveli, sasvim nešto drugo u odnosu na ono što je nekad bila, širokogruda, puna energije, puna optimizma. Srbija je danas, posle 2000. godine, pretvorena u depresiju, u izgubljene ideale, u izgubljene nade. Srbija danas tumara i traži svoj put. Vi ćete se suočiti sa time da će vas kriviti što odmah ne možete da otvorite sve fabrike koje su oni godinama zatvarali. Vama će zamerati što ne možete odmah da zaposlite one ljude koje su oni godinama otpuštali. Vama će zamerati što ne možete da vratite sve dugove kojima su oni godinama zaduživali ovu zemlju. Zameraće vam što dižete kredite da vraćate njihove dugove i kamate. Zameraće vam što nema proizvodnje koju su gušili za 12 godina vlasti. Zameraće vam što je javna potrošnja toliko velika, što ima 760.000 zaposlenih u javnom sektoru, što ovakva proizvodnja i privreda jednostavno to ne mogu da nose. Zameraće vam što niste mlađi, neki, a neki će vam zamerati što niste stariji da budete iskusniji, a ovi što niste mlađi, da imate više energije. Jer, to je Srbija. Oni će sve zameriti, a ništa neće znati da cene i da vrednuju. Nesreća je što će mnogi biti nesrećni što ćete vi uspeti, ali ja želim da oni budu nesrećni. U ovoj zemlji ništa se manje neće zameriti nego da uspete. Želim vam to od srca da uspete, jer ovo je poslednji momenat kad se Srbija diže, kad se Srbija budi i kad Srbija treba da postane ono što je uvek bila, zemlja Evrope koju su poštovali i voleli. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, Srbija i Jugoslavija, pa onda opet Srbija, imale su u svojoj istoriji čini mi se dve kategorije ministara finansija. Jedni su bili ministri kao isključivo političke ličnosti, kao istaknuti stranački prvaci, a imali smo i one ministre koji su bili vrhunski stručnjaci za ekonomiju i finansije. Meni se čini, gospodine Vujoviću, da vi spadate upravo u tu kategoriju. Vi spadate u red onih srpskih ministara, srpskih i jugoslovenskih ministara finansija, koji su bili ne samo političke ličnosti, nego su zaista bili vrhunski teoretičari, vrhunski poznavaoci onih resora na čijem su se čelu nalazili. Mi smo u našoj istoriji imali takve stručnjake poput vas, kao što su bili npr. dr Čedomir Mijatović, imali smo dr Lazu Pačua, imali smo dr Milana Stojadinovića. Naravno, o svim ovim ljudima može da se govori sa različitih aspekata. Neko je cenio političke stranke kojima su pripadali, neko nije, ali niko nije mogao da kaže da to nisu bili vrhunski obrazovani ljudi, ljudi koji su bili najbolji u svom vremenu, ljudi su završili najprestižnije univerzitete, ne samo u Srbiji, nego i u inostranstvu, ljudi koji su govorili nekoliko svetskih jezika, ljudi koji su bili potpuno ravnopravni sa svojim evropskim i svetskim kolegama. Čini mi se i kažem da vi spadate u red takvih ljudi. To je naravno privilegija i čast, ali to sa sobom nosi jednu veliku odgovornost. U kakvoj se finansijskoj situaciji danas nalazi država Srbija? Pomenuo sam pre nekoliko trenutaka jednog istaknutog ministra finansija u Kraljevini Srba, Hrvata i Slovenaca, kasnije predsednika Vlade u Kraljevini Jugoslaviji, vi ste za njega sigurno čuli i sigurno poznajete mnogo bolje njegov rad nego ja kao pravnik, to je doktor Milan Stojadinović. Poneo sam, evo, na ovu sednicu njegove memoare, prilično opširne. Naravno, neću čitati sve, ali pročitaću nekoliko rečenica koje mislim vrlo jasno pokazuju da Srbija nije po prvi put u ovoj situaciji u kakvoj se nalazi danas. Milan Stojadinović je upisao doktorske studije na Univerzitetu u Minhenu i tu je slušao predavanja čuvenog tada nemačkog profesora Loca, koji je bio autor čuvene nemačke teorije o budžetskoj ravnoteži. Evo šta kaže dr Milan Stojadinović – od profesora Loca ostala mi je zauvek kao ispravna teorija o budžetskoj ravnoteži. Država treba da utvrdi svoje potrebe, pa posle prema njima traži od svojih građana prihode u vidu poreza i tome slično. Pošto državne finansije žive od privatnih, država mora da se ograniči u svojim zahtevima na neophodno potrebno. Vaši roditelji šalju vam novac za izdržavanje i školovanje ovde u Minhenu, govorio je on.Vi živite na račun svojih roditelja, e vidite, tako i država živi, samo ne u ulozi roditelja, nego u ulozi sina studenta. To upoređenje nisam više nikada zaboravio. Ove reči su zapisane, odnosno izgovorene pre Prvog svetskog rata. Čini mi se da se finansijska situacija u Srbiji može po mnogo čemu izjednačiti sa finansijskog situacijom u kojoj se nalazila Srbija pre Prvog svetskog rata, ali ne samo Srbija, nego i mnoge druge evropske države. Mi se čini mi se, sa ovim što radi Vlada koju vodi Aleksandar Vučić, vraćamo na ovu nemačku teoriju, da možemo da trošimo samo ono što zaradimo, da državu u ekonomski kolaps vodi svaka ona ekonomska politika koja računa da je zarađeno nešto što u stvari nije zarađeno i koja deli novac koga nema. Mnoge vlade su se u Srbiji ponašale upravo tako, komotno, rasipnički, neodgovorno, nesavesno. Mi smo u ovu situaciju dovedeni ne zato što je jedna vlada vodila neodgovornu politiku, nego zato što su mnoge vlade pre vas vodile politiku – hajde da potrošimo i ono što nismo zaradili, hajde da se širimo i više nego što nam je dugačak krevet. To je osnovni problem zašto se Srbija danas nalazi u ovakvoj situaciji u kakvoj se nalazi. Ko vas danas kritikuje, gospodine Vujoviću? Ko danas kritikuje Vladu Aleksandra Vučića? Isti oni koji su nas u ovolike probleme i doveli. Danas kada slušam pojedine kolege koje pripadaju strankama bivšeg režima, ponekad pomislim – daj bože da ovi ljudi dođu na vlast, ideje su im sjajne, jedino ne znam zašto te ideje nisu praktikovali onda kada su na vlasti bili. Danas slušam o tome kako Srbija može da zaradi milijarde evra na eksploataciji u Aleksincu, tako što ćemo da kopamo po uljanim šriljcima. Onda vas prozivaju zašto ne pokažete ovaj ugovor, ili onaj ugovor, postoji nešto tajno itd. Srpska napredna stranka ih pita hajde da se malo vratimo u nazad. Hajde da se vratimo u vreme kada je sve počelo. Da li može nama neko danas da pokaže, a kako je na primer DOS došao na vlast 2000. godine? Kako to da je prva radnja koja je učinjena kada su upali ovde u saveznu Skupštinu i kada su je zapalili, bila ta, ako se ne varam, tu je gospodin Dačić da mi pomogne, da zapale kompletan materijal Savezne izborne komisije. Pa smo mi, manje više na reč tadašnjih lidera DOS-a poverovali da je tadašnji kandidat za predsednika SRJ pobedio u prvom krugu, što su tada svetske sile rekle da je tačno. Što oni malo ne pokažu akte, ugovore, memorandume kako su to oni vodili Srbiju do 2012. godine, a mnogi su ugovori potpisani. Mnoge časne reči su davane, navodno u interesu građana Srbije. Nikada niko nije pokazao bilo kakav papir. Niko nije pokazao bilo kakav element ugovora od kojih je zavisila sudbina mnogih miliona građana Republike Srbije. Ko vas danas kritikuje? Kritikuju vas oni koji kažu – treba departizovati, upravljanje državom. Treba dati šansu i onima koji nisu članovi političkih stranaka i Aleksandar Vučić to danas radi. Mislim da nema premijera u Evropi, nema premijera u svetu, koji više nije pružio ruku nestranačkim ljudima, privrednicima da pomognu da Srbija izađe iz krize u kojoj se sada nalazi. Dakle, svima je dao šansu. Dao je šansu i vama iako niste član SNS. Dao je šansu i nekim drugima da budu ministri i da pokažu koliko znaju iako nisu članovi SNS i iako zna, kao što i ja znam, kao i što gospodin Zoran Babić zna, da postoji i mnogi ljudi unutar SNS koji zbog toga gunđaju i kojima nije baš pravo što se neka nestranačka ličnost našla na čelu Ministarstva finansija. Ali, sada pitam te vaše kritičare, a zašto oni nisu radili ono o čemu danas pričaju? A zašto oni nisu dali šansu ekspertima i stručnjacima da vode srpske finansije, nego su obavezno morali da budu stranačke ličnosti? Onda ste imali jednu neverovatnu situaciju, ali čini mi se da su to gospoda iz bivšeg režima zaboravila. Oni su Mirka Cvetkovića i gospođu Dijanu Dragutinović proglasili nestranačkim ličnostima. Ali, izvinite, kako to da nestranačke ličnosti sede na sednici Glavnog odbora Demokratske stranke? Zaista mi nije jasno o čemu se tu radi? Dakle, ako budete danas odgovarali na pitanja poslanicima bivšeg režima, ili ako to u vaše ime bude činio gospodin Dačić, hajde molim vas pitajte ih, a zašto sve te genijalne ideje nisu sproveli onda kada su bili na vlasti? Danas slušamo o tome kako Demokratska stranka predlaže da se ograniče, zamislite bankarske kamate, odnosno kamate koje privredi i građanima plasiraju banke koje danas posluju u Srbiji. I to vas pitaju isti oni koji su uništili skoro sve domaće banke. To vas pitaju isti oni koji su 5. oktobra 2000. godine formirali krizne štabove po javnim preduzećima, koji su sa automatskim puškama i sa čarapama na glavi upadali u Narodnu banku Jugoslavije, u Saveznu upravu carina, koji su do 2012. godine učinili, ama baš sve što je bilo do njih da upropaste sve ono što je zdravo u srpskoj privredi. Pa što oni nisu ograničili kamate na bankarske kredite? Pa što oni eksploatisali tu naftu u Aleksincu? Pa što oni nisu uradili sve te genijalne stvari o kojima danas govore? Naknadna pamet je nešto je veoma loše u životu, a veoma loše i u politici. Oni su svega toga setili onda kada su izgubili vlast. Danas sede i kritikuju. Kritikuju Vladu koja pokušava, ne samo da promeni ekonomsku situaciju u Srbiji, što samo po sebi, naravno, nije lak posao. Ako ste primetili intencija predsednika Vlade, intencija cele Vlade je da učini nešto više nego što je puka promena ekonomske situacije u zemlji, a i to je naravno, veoma težak zadatak. Intencija predsednika Vlade da promeni u našem narodu ono što je loše, mi nećemo daleko dogurati, ako neprestano budemo jedni druge kao političke stranke optuživali za sve ono što je loše u našoj državi. Naravno, stranke bivšeg režima su najodgovornije i to kažem bez bilo kakve mržnje, bez bilo kakve političke patetike. Onaj ko je 12 godina vladao državom, naravno da po definiciji snosi najveću političku odgovornost. Pri tome, ne želim da kažem ništa ružno bilo kom pojedincu, ali prosto to je politički fakat. Ali, ova Vlada hoće da uradi i nešto više od toga. Hoćemo da sve one loše stvari koje postoje u našem narodu promenimo. Moramo više da radimo. Moramo da budemo savesniji, moramo da budemo odgovorniji, moramo da budemo strpljiviji. Ne možemo da očekujemo velike i epohalne rezultate da dođu preko noći. Ne možemo da očekujemo da sedimo kod kuće i da nam država završava sve naše poslove. Moramo da radimo na sebi. A mnogo smo se zaparložili i u poslednjih 12 i 20 i ko zna koliko godina. Danas nije lako voditi Vladu Republike Srbije. Danas nije lako biti ministar finansija. Koleginica Dijana Vukomanović je, ako se ne varam, spomenula da je država u krizi dugi niz godina, ne znam tačno koju je godinu spomenula, mislim da su bile osamdesete ili nešto posle toga. Sada mogu da se vratim još više unazad. Od kada počinje naša kriza? Na Brionskom plenumu 1966. godine, tadašnji doživotni predsednik Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije je rekao da je naša kriza, misli na krizu u Jugoslaviji, stavlja najmanje jednu deceniju. To znači do sredine pedesetih godina. Jugoslavija je inače, Srbija je inače država, koja se konstantno nalazi u krizi. Nalazi se u krizi iz političkih, iz ekonomskih razloga, a malo i zbog toga što je nešto loše u našem mentalitetu. Nisam slučajno citirao Milana Stojadinovića i njegove memoare i ovu nemačku teoriju. Možemo mi o Nemcima da mislimo i ovo i ono. Imali smo mnogo teških epizoda u srpsko-nemačkoj istoriji. Mnogo zla su nam naneli Nemci, ali od Nemaca možemo mnogo toga da naučimo. Možemo da naučimo da vredno radimo, da budemo požrtvovani, da radimo kao tim. Ono što je Aleksandar Vučić, čini mi se danas nudi Srbiji to je timski rad. Iako ste juče pratili emisiju o kojoj su danas neki posprdno govorili, mislim da niste mogli da vidite iskrenijeg čoveka danas u Srbiji od predsednika Vlade. Raširio je i levu i desnu ruku i pozvao sve koji hoće da rade na dobrobit Srbije da se uključe u taj posao, bez obzira na to šta ko o nekom pojedincu mislio, bez obzira na to kojoj partiji pripada ovaj, ili onaj pojedinac ili ne pripada nijednoj političkoj partiji. Pružio je ruku svima. Pružio je ruku čak i strankama bivšeg režima, onima koji su najodgovorniji za stanje u kome se Srbija danas nalazi. Danas nekiglasno govornici bivšeg režima, kažu, eto daće šansu tamo nekom istaknutom članu DS. Mislim da više od ovoga što radi Aleksandar Vučić ne može. Dakle, sve ono što je objektivno moguće da se uradi u ovoj situaciji, čovek je uradio. Mislim da je Vlada Republike Srbije uradila. Mislim da ste i vi gospodine Vujoviću uradili mnogo toga. Nešto moramo da uradimo i mi kao narod. Moramo da prestanemo da budemo pesimisti. Moramo da prestanemo da budemo kukavice, da plačemo i da jadikujemo nad svojom sudbinom i da molimo Boga da onaj ko je krenuo da korenito promeni Srbiju, ne uspe u tome. Nije ovde stvar da li će uspeti Aleksandar Vučić, da li će uspeti SNS. Kao što ste videli, on je na neki način i sudbinu SNS na sledećim izborima stavio na kocku, jer zna da mere koje moraju da se preduzmu na kratke staze, ne donose neke velike političke rezultate. Mnogo je lakše lagati, svesno, gledati u oči narod i reći, situacija nije baš tako crna, nema potrebe da smanjujemo plate i penzije. Ima država para, možemo da dajemo garanciju raznim javnim preduzećima da se dodatno zadužuju i da na izborima koji će biti za dve ili tri godine, SNS osvoji, ne 48% što je pošlo za rukom sada u martu 2014. godine, nego da osvoji 70%. Džaba i 48%, 70% i 100%, ako propadne Srbija. Dakle, ovde nije u pitanju da li će SNS na sledećim izborima da dobije manje ili više. Ovde je u pitanju da li će Srbija da opstane ili neće. Mi u SNS, Aleksandru Vučiću dajemo punu podršku da opstane Srbije, a ona može da opstane, između ostalog, i ako se vodi drugačija ekonomska i finansijska politika. Ako budemo štedeli, ako se budemo stisli sada, ali sa svešću da će neke nove generacije, neki novi studenti koji će se možda školovati u Minhenu, Berlinu, Londonu, živeti bolje, nego što živimo mi danas. To je vizija SNS i to je vizija Aleksandra Vučića i to potvrđuje da je predsednik Vlade Republike Srbije, bez obzira na sve i na to ko je šta mislio o tom čoveku, veliki čovek. Zato što je spreman da sudbinu svoje stranke podredi sudbini Srbije. Dakle, videli ste, u svim prethodnim vladama nije bila bitna Srbija, nisu bili bitni građani, bitno je da pobedimo na izborima, bitno je da osvojimo vlast. Zašto? Zato što nas vlast čuva od odgovornosti, zato što kada smo na vlasti ne sme niko da nas pita šta smo mi to radili u prethodnom periodu. SNS se tako ne ponaša. Neki drugi se tako ponašaju. Predsednik Vlade je juče u toj emisiji izrekao jednu veliku istinu – oni koji vas danas kritikuju, gospodine Vujoviću i vas gospodine Dačiću, oni koji kritikuju Aleksandra Vučića i koji kažu da je diktator, da uvodi cenzuru, da je ovakav i onakav, i dalje su na vlasti. Ja to ponavljam po ko zna koji put, da bi građani Srbije zapamtili, i dalje su na vlasti na, skoro 30% teritorije Republike Srbije, koja se zove AP Vojvodina. Sveti Petar više ne zna šta ti ljudi tamo rade. Kako to da iz Fonda za razvoj AP Vojvodine se daju silni krediti cvećarskim radnjama, poslastičarnicama, kozmetičkim salonima itd? O nameštenim tenderima, o provizijama, o upropašćavanju Razvojne banke Vojvodine, o aferi zvanoj Tesla banka u Zagrebu, gde vam je ista gospođa, član nadzornog odbora, ista ona koju je predsednik kreditnog odbora Razvojne banke Vojvodine ista ona koja je davala potpuno nerealne finansijske plasmane firmama koje su bile lojalne bivšem režimu, dakle, možete slobodno da ih pitate – a, izvinite kako vi to sprovodite ekonomsku politiku tamo gde ste na vlasti? Šta je njihov stav? Bili smo na vlasti do 2012. godine, narod nas je kaznio, sad smo se mi preporodili nismo mi više isti oni koji su pljačkali građane do 2012. godine, mi smo sad neki novi. Nisu neki novi. Novi predsednik DS vlada Vojvodinom od 2000. godine. Gospodin Zoran Babić je danas lepo rekao – ovde se traži dlaka u jajetu i vama gospodine Vujoviću, i vama gospodine Dačiću i predsedniku Vlade Aleksandru Vučiću, da li je baš u 100 dana svaku reč iz ekspozea ostvario do kraja u situaciji kada je Srbija imala nezapamćene poplave, kada svaki dan u Srbiji imate neko nevreme, neki grad, kada na stotine i na hiljade ljudi svakog dana bude teško pogođeno ovim nevremenom koje ja mislim nije zabeleženo u novijoj istoriji Srbije. Dakle, da li je baš svaka rečenica sprovedena do kraja? Oni vladaju Vojvodinom od 2000. godine i niko da se od njih seti da podnese neki izveštaj – ljudi, od 2000. godine u Vojvodini smo uradili to i to. Imali ste tu situaciju ne samo u maju ove godine, imali ste tu situaciju i 2006. godine i 2005. godine. Ti ljudi koji gazduju danas Vojvodinom na način na koji gazduju, neću da pričam o detaljima, da me ovde ne prozivaju kako ih šaljem na Adu Kale, kako ih podsećam na ono što se desilo u Prvom srpskom ustanku, kako širim govor mržnje itd. Neću ništa o tome da govorim. Poplave u Vojvodini su se desile zato što gospoda od 2000. godine nisu bila u stanju da očiste kanale koje je napravila Marija Terezija, a svake godine uzmite finansijske izveštaje „Vojvodina voda“, svake godine ogromne pare idu navodno u čišćenje kanala. Idite u bilo koje mesto u Vojvodini videćete plastične flaše, kontejnere, plastične kese, mrtve životinje, itd, po kanalima, koji služe tome da ne dođe do poplava. Ovde smo slušali priče danas, treba da pokrenemo akciju „Očistimo Srbiju“. Imali smo gospodine ministre i gospodine potpredsedniče mnogo takvih akcija u prethodnom periodu. I akcija čišćenje Srbije pretvorila se u pranje para. Zbog tog pranja para danas neki odgovaraju. Danas govore o tome kako je poljoprivreda velika razvojna šansa Vojvodine, kako je velika razvojna šansa Srbije. Slažem se. Ali, s punim pravom postavljam pitanje – izvinite, da liSNS, da li Aleksandar Vučić, da li Zoran Babić, da li Maja Gojković, da li je neko od tih ljudi smislio pljačku zvana – davanje regresiranog mineralnog đubriva sumnjivim kompanijama? Umesto da mineralno đubrivo dođe do poljoprivrednika, ono je prodavano od strane tajkuna po tržišnim cenama i umesto da srpski seljak ima korist od toga, imala je korist nekolicina tajkuna, ali da ne dužim više o tome. Srpska napredna stranka će vas podržati na funkciji ministra finansija, verujemo u vašu stručnost, verujemo u vašu dobronamernost, verujemo u vašu posvećenost tome da građani Srbije žive bolje, verujemo da ste dovoljno mudri i iskusni da znate da teški problemi iziskuju teške mere, ali da teški problemi ne mogu da se reše za kratko vreme, jer za kratko vreme nisu ni nastali. Inače, da mogu da se reše za kratko vreme, neko bi ih verovatno već do sada rešio, ne bi se čekala Vlada Aleksandra Vučića i ne bi se čekao Dušan Vujović za ministra finansija. Dakle, SNS će vas podržati u dubokoj veri da politika koju vodi Vlada Aleksandra Vučića jednostavno nema alternativu. Ne postoji ništa drugo što može u ovoj situaciji da se uradi, osim onoga što Vlada Republike Srbije sada čini, a iskreno se nadam da će rezultati te politike doći mnogo brže nego što to neki očekuju ili što neki priželjkuju.
Replika, Borislav Stefanović. Izvolite.
Vidite, prvo, bivši režim je režim Aleksandra Vučića, već dve godine, i taj režim je najodgovorniji za sadašnje stanje u Srbiji i u ekonomiji i u finansijama i za opštu propast naše ekonomije i našeg fiskalnog sistema i nedostatak ulaganja i nedostatak bilo kakvih pravih, osim verbalnih reformi u ovoj zemlji. Meni se sviđa kada neko govori pod vođstvom Aleksandra Vučić, sve je to u redu, ali neka najzad vodi, a ne samo da priča o tome, to bi bilo dobro. Sveti Petar se pita kada odete, što se kaže, Bogu na istinu, tako da nije korisno da Sveti Petar nešto zna. Mnogo je bolje da znaju tužioci i policija ako ima krivičnih dela, pa neka oni deluju. Ako ni to ne znate šta radi, kako kažete, pokrajinska vlast u Novom Sadu, dovoljno je da pitate gospođu Katalin, kod koje je juče bio premijer Vučić sa, kao što znate, onim, videli smo zaista veliki broj grla koje ona uzgaja, pa pitajte gospođu Katalin da li je tačno, a jeste, da je pokrajinska Vlada omogućila kupovinu tih grla i da je dala pare za to. Šta ćemo sad? Sada znamo da je pokrajinska Vlada dala ta grla, premijer se slikao ispred tih grla, grla nisu pustila nikakav zvuk, kako se premijer pohvalio, a sada pitate šta radi pokrajinska Vlada? Zato što ne znate više gde vam je rep, gde vam je glava, samo znate da pričate 48%. U redu, niko ne spori veličinu pobede, ali barem pokušajte mudri da budete, barem pokušajte da ne vređate ljude ako vam postavljaju legitimna pitanja. Ako vam se ne sviđaju pitanja, da li to znači da ne sme niko da ih postavi ili da vi gospodo na njih nemate odgovor? Postavio sam konkretna pitanja, ne može biti konkretnije od toga i kada pitam za kamate, vi ste omogućili bankama. Kada pitam za poreze, vi ste imali poreze. Imate li neki odgovor. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Prvo gospodine predsedavajući na osnovu replike. (Borislav Stefanović, s mesta: Zašto? Niste pomenuti ni jednog momenta.) Ako mi dozvolite, znači direktno obraćanje i direktno spominjanje Aleksandra Vučića i Vlade Republike Srbije.
Molim vas Babiću, mislim, ionako ste na redu da govorite, s druge strane, ne vidim, nije ništa posebno, samo je spomenuo Vučića juče da je bio u Novom Sadu, da je obilazio tamo farmu neku. (Aleksandar Martinović, s mesta: Nije bio u Novom Sadu, ali je spomenuta stranka u negativnom kontekstu, izvinite molim vas.) Molim vas, pošto ste vi inače na redu kao prijavljeni govornik da uzmete reč. Izvolite.
Dobro gospodine predsedavajući, samo zarad javnosti i zarad istine da u srpskom parlamentu ne postoje dvostruki aršini i ja sam čini mi se na jednom skupštinskom kolegijumu govorio o stanju u našem društvu i o tome kako građani Srbije gledaju ka onima koji kukaju i biju u istom trenutku, pa bih takav odnos imao i prema prethodnom govorniku koji uredno koristi mogućnosti koje mu dajete da govori, a da mu neko ne odgovori, ali se uredno poziva na smanjenu demokratičnost u našem parlamentu. Što se tiče tih procenata i time bih započeo, neću govoriti o podršci i o 48% koliku podršku ima SNS. Pomenuo bih procente i podršku koju ima ta, tako dobra, pokrajinska Vlada i pokrajinska vlast. Zbog čega ta tako dobra i tako sjajna pokrajinska vlast i gospodin Pajtić kao frontmen pokrajinske vlasti nije dao ni jedan jedini izveštaj do sada, ne za 100 dana, hajde makar jednom godišnje, nemamo ni jednom godišnje, hajde jednom u 10 godina, nemamo ni za 10 godina. Hajde da vidimo zbog čega ta takva sjajna, dobra pokrajinska vlast, koja do sada nije dala nijedan izveštaj srpskoj javnosti, građanima Srbije, građanima Srbije koji žive u Vojvodini, Pokrajinskom parlamentu, zbog čega tako grčevito beži od izbora, zbog čega je izgubila sve izbore do sada u bilo kojoj opštini, u bilo kojem gradu, a mnogo je bilo takvih izbora, od Vrbasa, Srbobrana, Kovina, Zrenjanina, svuda, u Odžacima, gde god su bili izbori. Svuda su izgubili, nigde ni cenzus nisu prešli, ali su dobri iako nisu dali izveštaj, iako nisu prešli cenzus, iako ništa nisu uradili, osim što su štampali neke izveštaje, odgovore, mišljenja, borili se unutarstranački. Nisu mogli da stignu da rade nešto za građane Srbije koji žive na teritoriji AP Vojvodine. Gospodine Vujoviću, SNS će danas, verujem u narednih pola sata, sat vremena dati vam podršku i glasati za vaš izbor na mesto ministra finansija iz istih onih razloga o kojima je sjajno govorio malo pre gospodin Martinović, ali i ostale kolege iz poslaničke grupe SNS. Ja ću tim razlozima dodati još jedan razlog, a taj jedan razlog je zato što držite reč, zato što pripadate Vladi koju vodi čovek koji drži reč, zato što pripadate Vladi koja je prvi put u novijoj istoriji parlamentarizma izašla pred građane i rekla – ovo smo obećali za 100 dana, evo šta smo uradili, idemo dalje, zato što pripadate Vladi koja umesto u skupim automobilima, vozi se u autobusima, to nekome ne odgovara zato što su navikli da se voze u skupim automobilima, ne mareći za trošak, jer taj trošak nije njihov već građana Republike Srbije, zato što pripadate Vladi koja za prvih 100 dana nije rekla – nemojte da nas napadate, nemojte nam reći ništa, ovo je prvih 100 dana. To su radile vlade bivšeg režima, tražile su 100 dana da se upoznaju sa svojim kabinetima, da se upoznaju sa svojim službenim automobilima, telefonima, sa svojim sekretaricama. Za to je služilo prvih 100 dana, gospodine Vujoviću, u svim vladama do 2012. godine – upoznavanje sa poslom, ko će šta raditi, da se snađu, da vide gde je zgrada u Nemanjinoj ili Palata Srbija na Novom Beogradu, ko će imati veću kancelariju, ko će veće beneficije imati. Za to je služilo prvih 100 dana u svakoj vladi do 2012. godine. Za ovu Vladu Republike Srbije, za Vladu SNS, za Vladu Aleksandra Vučića 100 dana znači 100 dana ispunjavanja obaveza i obećanja koje je postavio pred građane Republike Srbije i u predizbornoj kampanji i ove u ekspozeu pred svim narodnim poslanicima. Tada su oni koji su aplaudirali i glasali za ekspozea i za predsednike vlada čiji ekspoze je bio na nivou eseja srednjoškolca, i taj esej srednjoškolca, predsednika bivše Vlade, bivšeg režima je služio samo za taj dan i bio je zaboravljen. Nije bilo šanse da se neko pozove na to, jer to je služilo samo da ispuni formu tog dana podnošenja ekspozea. Ovaj ekspoze za koji su mnogi tog dana rekli zašto je tako velik, zašto je tako obiman, obiman je zato što želimo da to što piše u ekspozeu i ispunimo i zato što smo za prvih 100 dana Vlade kritikovani od onih kojima je predsednik Vlade obećao da ćemo i spavati i jesti i piti u Narodnoj skupštini, a i spavali smo i jeli i pili u Narodnoj skupštini, ali i glasali donosili zakone, usvajali amandmane, krvnički radili ovih 100 dana i tako ćemo raditi i nadalje. Tada im nije odgovarala obimnost. Tada im detalji nisu odgovarali. Šta odgovara? Esej na 20, 30 strana Mirka Cvetkovića ili bivšeg predsednika Vlade, koji nije značio ništa osim da se arhivira u Narodnoj skupštini? Nekako se izdvajaju nekoliko segmenata, pitanja. Probaću da odgovorim na neka od njih. Zaparala mi je uši jedna rečenica, a to je da je nekome u ovoj Narodnoj skupštini iz bivšeg režima zasmetalo to što je gospodin Mijatović govorio o vašoj stručnoj spremi, što je govorio o vašoj karijeri, što je govorio o vašoj stručnosti. Na poziv predsednika Vlade gospodina Vučića jedan veliki broj mladih ljudi došlo je u Srbiji i priključio se i Vladi Republike Srbije i svim reformskim potezima koje ova Vlada donosi. Tada im nije odgovaralo znanje i mladost gospodina Krstića. U onom trenutku kada smo pozvali i bili veoma ponosni što su se u našoj Vladi na savetničkim mestima pojavili ljudi kao što su Stros-Kan, Guzenbauer, Fratini, ljudi svetskog renomea, svetskog ranga, svetskog imena poput vašeg, gospodine Vujoviću. Ni tada ljudima iz bivšeg režima nije to odgovaralo, a video sam i zbog čega. Nije odgovaralo iz istih onih razloga o kojima je pričao gospodin Martinović – što je bilo bolje pojaviti se na Glavnom odboru DS i to je jedina stručnost koja ti je bila potrebna da bilo šta u životu radiš. Za nas to nije prioritet. Nije ni prioritet ni članstvo u Glavnom odboru SNS. Da li je potrebno imati tu stručnost gospodina Zorana Radomana, pokrajinskog sekretara za finansije, vašeg kolege, gospodine Vujoviću, na pokrajinskom nivou, uglednog visokog člana DS, kojeg je jedino kvalifikovalo za to odgovorno mesto to što je od 2004. do 2008. godine bio direktor Poreske uprave Regionalni centar Novi Sad. Ništa više. Normalno je onda da ljudima koji podržavaju takve ljude smeta vaša biografija, gospodine Vujoviću, da im smeta to što ste radili i to što radite u okviru i Svetske banke i kao predavač i kao čovek koji zaista finansije drži u malom prstu. S jedne strane imamo, maltene, srednjoškolce sa nagradom Nacionalne alijanse za lokalni ekonomski razvoj, a za koju znamo da na časnu reč dodeljuje nagrade. Evo, to je jedina nagrada. Neću nikome bilo šta spočitavati da nije, evo, ima tu nagradu. Šta je to presudno da bi bio pokrajinski sekretar za finansije? Lično ne znam, ali voleo bih da mi neko kaže zbog čega je to dobro. Zasmetala je nekim ljudima i međunarodna podrška koju ova Vlada Republike Srbije i predsednik Vlade ima. Setiću se, a i vas bih podsetio reči iz 2012. godine. Gospodine Dačiću, bili ste tu, sećate se kako su ljudi ovde rekli – biće hiperinflacija, mi imamo najmanju inflaciju za zadnjih ne znam koliko godina. Rekli su – Srbija će u izolaciju, a onda kada Srbija dobije takvu međunarodnu podršku, kada se ime Srbije sa čašću izgovara i u Parizu, i u Briselu, i u Berlinu, i u Vašingtonu, i u Moskvi, kada predsednik Vlade Republike Srbije gospodin Vučić na najvišem nivou bude primljen i kod predsednika Vlade Francuske, i kod gospođe Angele Merkel i kod gospodina Putina za dve nedelje, onda kažemo – ne, ne treba nam međunarodna podrška, ne zna svet šta radi, ne znaju oni. To je strašno, jer tu se menja pamet, ono o čemu je gospodin Martinović govorio. Nije to samo naknadna pamet, ta se pamet menja od situacije do situacije, od trenutka kada će zbog sitnih političkih poena, zbog sitnih nekih šićardžijskih poena da se menja mišljenje. Od evropske do srpske Srbije, od evro fanatika do evroskepticizma. To su strašne stvari, takva vrsta diskontinuiteta. Ne može se u istom trenutku i na istok i na zapad, i na sever i na jug. Na taj način se samo tapka u mestu. Srpska napredna stranka neće da prihvati kritike koje dolaze sa te strane, naročito ne od ljudi koji su zarad dolaska na vlast, ili opstanka, ili vraćanja na vlast čak i pozivali na rušenje naše države, na rušenje Beograda i na ukrajinski scenario. Takođe, mnogo je ovde govoreno i govoriće se o investicijama. Postojala je mogućnost neodgovornog ponašanja da prema svakoj firmi koja je u problemu, a mnogo je preduzeća i kompanija u problemu, da kažemo - idete u restrukturiranje. Davaćemo vam novac, održavaćemo vas na aparatima za održavanje života. Da li je to trajno? Da li je to odgovorno? Ne, nije odgovorno. Na ovaj način država Srbija se odgovorno ponaša i za ovih sto dana stvarajući zakonske okvire, kao što je Zakon o radu, Zakon o stečaju, Zakon o privatizaciji, zato što želimo život, ne samo u tih 161 firme u restrukturiranju, već i u svih 585 firmi, koliko se nalazi na portfoliju Agencije za privatizaciju. Zato što se ne brinemo za rejting i koliko će nas to koštati, već koliko će ti ljudi u tim firmama raditi, stvarati nove vrednosti, pokrenuti proizvodnju i da žive od svog rada, a ne od subvencija. Da žive, a ne da leže, jer oni koji ne rade, nigde na svetu ne postoji da se ne radi, a da primaš platu. Zbog toga je SNS ponosna na naš ugovor sa „Etihadom“. Ponosni smo na ono što je „Etihad“ doneo kao jednu novu vrednost JAT-u, odnosno sada „Er Srbiji“. Jedan odgovorniji pristup u menadžmentu, 70% više letova, 70% više prodatih karata, devet novih aviona. Neko, vidim da kritikuje i da se ne slaže i sa letom koji će od naredne godine direktno iz Beograda moći odvijati ka SAD, iako je to za vreme bivšeg režima tako dobro i tako popularno, bila misaona imenica, jer i da su hteli i da su dobili dozvolu nisu imali čime da lete do SAD, jer pajperima ne može ta destinacija da se uradi. To mora ozbiljnijim avionima, a te ozbiljnije avione je „Etihad“ i doneo. Danas se, nadam se, rešava sudbina jednog velikog rada, jedne velike kompanije kao što je „Sartid“. Zadovoljan sam i zahvalan i gospodin Kirbiju koji je omogućio taj kontakt, koji je omogućio tu zainteresovanost, koji je omogućio da se danas razgovara sa jednom kompanijom svetskog renomea kao što je„Esmark“ za privatizaciju, dokapitalizaciju ili šta god srpske železare „Sartid“. Vidim da ni to ne valja. Čak ni takav transparentan proces u kome učestvuje predstavnik jedne respektabilne, najveće svetske zemlje, da čak ni tako nešto ne valja. Šta valja? Šta ste vi gospodo iz bivšeg režima uradili? Na takve stvari ste samo stavljali glavu u pesak, gurali te firme u restrukturiranje, stavljali ih na trošak onom zdravom delu privrede, a sada se bunite protiv orijentacije Vlade Republike Srbije da se jača ono što je zdravo. Da oni koji su profitabilni da više rade, da više stvaraju, da više zapošljavaju. Jednom da se stavi tačka na bolesni odnos prema srpskoj ekonomiji i prema srpskoj privredi. Nije lak posao gospodine Vujoviću pred vama, jer iako u protekle dve godine naša privreda i mi kao društvo dobijamo kredite koji su po znatno nižim, višestruko nižim kamatnim stopama nego što su bili do 2012. godine, dobijamo ih zato što pokazujemo ozbiljnost u reformama, dobijamo, ne na lepe oči, ne na časnu reč. To u finansijama i u ekonomiji, i vi to jako dobro znate, da tako nešto ne postoji. Dobijamo ih zbog toga što držimo reč. Zato što sprovodimo reformske korake, reformske mere koje nisu nam nametnute već smo svesni da su nam takvi potezi neophodni zbog budućnosti. Ali, bez obzira da li prodavali nešto, kao što su neke prethodne vlade u vreme privatizacije vršile prodaju i imale novu vrednost, novac od toga, bez obzira da li se dodatno zaduživali po manjim kamatnim stopama, ako ne smanjimo trošak, ako ne smanjimo rashodnu stranu, ako ne smanjimo tamo gde se toliko odlivalo u godinama koje su iza nas, sve je to džabe. Morate da zaustavljate i siguran sam da ćete zaustaviti jednu neodgovornu politiku koja kaže – nema veze 2008. godine smo povećali plate u javnim preduzećima za 68%. Povećane su plate za 68% u javnim preduzećima koja su bila napunjena, prepunjena partijskim kadrovima, u kojima je čak važila ona anegdota da više nema ni ljubavi u javnim preduzećima, jer su svi međusobno rođaci, kumovi ili partijski drugovi, tamo se trošio novac. Povećane su za 68% plate, a privrednost nula. Šta je to? Socijalno odgovorno? Možda ako vi tih 68% donesete od kuće ili izRazvojne banke Vojvodine, ili iz Agrobanke, ili iz Univerzal banke, ili iz Fonda za kapitalna ulaganja Vojvodine, sve ono što je isisano, ako se donese pa se da za 68% veće plate u javnim sektorima, reći ću – u redu je. Ali, ako se time ugrožava budućnost naših građana zarad socijalnog mira, zarad nekih kampanja, zarad popularnosti, to je jeziva stvar koju je neophodno u budućnosti ispraviti. Još jednom, na kraju, gospodine Vujoviću, dobićete punu podršku poslaničke grupe SNS i danas za vaš izbor, kao i pre nekoliko dana kada smo se ovde zajednički borili za Zakon o privatizaciji, za Zakon o stečaju. Siguran sam da ćemo se u narednim godinama mnogo puta sretati u ovoj Skupštini zarad takvih reformskih zakona za koje su građani Srbije na martovskim izborima dali podršku Aleksandru Vučiću i SNS.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, po Poslovniku.
Poštovani, sećate se da smo malopre imali problem, čl. 103, 104, 106 i 107. Prvo je uvaženi kolega ustao i rekao da ima pravo na repliku. Dobro je da niste dali, uopšte nije bio spomenut nijednog momenta. Onda ste mu dali, pa mu niste dali zato što je spomenut Aleksandar Vučić. A onda je rako – ja ću da govorim redovno, što je uredu. Međutim, to su situacije u kojima onda neko ustane pa govori o zakonu, prekrši Poslovnik, jer uopšte ne govorio ni o jednom zakonu, niti o izboru ministra u ovom slučaju, nego sada govori povišenim tonom kao da ga izgleda iznervirao gospodin Vučić. Imam takav utisak, jer ovaj nalet emocija, dugo nisam video ovakvu uznemirenost i ne znam šta stoji iza toga. Mogu vam reći samo jednu stvar, niti ko nekog mrzi zato što nešto pita, niti ko nešto loše kaže o biografiji gospodina Vujovića. Svi smo ovde rekli da je biografija sjajna, ali to ne znači ništa zbog toga što pripada ovom režimu koji uništava Srbiju. To sam rekao i prošli put o gospodinu Vujoviću, kažem i sada. Niko ni jednu lošu reč nije rekao o biografiji gospodina Vujovića, a vi sada puštate čoveka da kroz ovaj tajfun emocija i ne znam čega, kao svaki bubanj, koji što je veći to se praznije čuje, kako u njega udarate, sada čovek viče ponovo na nas, ponovo se priča o patologiji, ponovo se priča o koeficijentu inteligencije itd. Najviše od svega me je pogodilo da neko ko ima svu vlast, kontroliše sve medije drma Srbijom dve godine, najveći mu je problem i najviše ga svrbi gospodin Radoman u Vojvodini. Zamislite to. Hvala.
Gospodine Stefanoviću, ne vidim da je razlog emotivnog govora nečijeg izlaganja razlog za povredu Poslovnika. Znate šta, po tom osnovu ako bi išli strogo gledano, svako od nas bi mogao da se nađe van teme. Znači, to je sada stvar kako ko to posmatra. Nisam shvatio i nisam zaključio da je bio van teme, ali vaše je pravo da se izjasnite za glasanje. Ne. Reč ima narodni poslanik Đukanović po Poslovniku. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Ja bih vas zaista zamolio član 107. povreda Poslovnika, dostojanstvo Skupštine. Nazivati ovde poslanike bubnjevima koji će eksplodirati sa nabujalim emocijama jako je ružno i neumesno i moram da priznam da oni koji su vodili muzičke grupe - generacije bez budućnosti i dalje izgleda da žele da ostave Srbiju bez budućnosti i zato naravno nastavljaju sa ovakvim stvarima. Zamolio bih vas da ovakve ljude prekinete jer ovo nema nikakvog smisla. Hvala vam.
Gospodine Đukanoviću, svesni ste da ovde ima svega pomalo, razumete? Rekao sam, ukazao sam da visina tona, kojim neko odgovori, nije razlog za povredu Poslovnika. Prema tome, na vreme sam, odnosno reagovao sam na to i smatram da i ovog puta nije došlo do povrede Poslovnika i možete da se izjasnite u Danu za glasanje. Ne. Reč ima narodni poslanik Babić po povredi Poslovnika.
Gospodine predsedavajući član 108. i nisam ustao sam zbog uvreda. Navikli smo za ove dve godine i gospodin Aleksandar Vučić i gospodin Martinović i svi mi iz poslaničke grupe SNS. Različito nas je nazivao gospodin Stefanović različitim imenima gonjen mržnjom, a ne shvata da svaka takva odapeta strela je bumerang koji se vraća nazad i nije naučen onim da mržnja nije u krvi, nije u genima srpskog naroda, već gostoprimstvo i jedan dobar međuljudski odnos. Po struci sam diplomirani mašinski inženjer. O prethodnim rečima gospodina Stefanovića nisam stručan da se izjašnjavam, ali zato poslanička grupa, koja hvala Bogu i hvala građanima Srbije, je veličine 136 narodnih poslanika, imamo stručne ljude i za to. Siguran sam da će gospođa Dragana Barišić sa zadovoljstvom se pozabaviti kakvim odnosom. Stručna je. Zamoliću je da to bude bez naknade, da to bude iz dobrih kolegijalnih odnosa, a s obzirom na njenu stručnu spremu, s obzirom na sve te stvari koje je ona završila u okviru medicinskih nauka i njene specijalizacije neuropsihijatrije…
Molim vas, gospodine Babiću.
… vrlo rado će se Dragana pozabaviti time.
Ne vidim razlog… Molim, tišinu. Nemojte aplaudirati. Sada aplaudirate, a kada se izreknu neke reči pozivate nekoga na psihijatrijski pregled itd. Molim vas, nemojmo takve reči da koristimo. Kao što je imao pravo ako neko govori o inteligenciji nečijoj itd. Molim vas da obezbedite dostojanstvo Skupštine. Borislav Stefanović ima reč.
Molim vas, gospodine predsedavajući, ovo su situacije koje ne smeju da se tolerišu. Apsolutno, ovo je najgrublje kršenje Poslovnika i člana 104, gde gospodin Babić govori o koleginici koja treba mene da leči i vi njemu ne izreknete opomenu. Ako mu sada ne izreknete opomenu za ovu uvredu, DS će napustiti sednicu Skupštine Srbije pa se vi međusobno čašćavajte. Hvala.
Gospodine Stefanoviću, nemojte da utičete na odluke predsedavajućeg. Čemu to? Upozorio sam narodnog poslanika i rekao sam da nije korektno. Hoćete li biti zadovoljniji ako izreknem opomenu? Sigurno da nećete. Narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Uvaženi predsedavajući, reklamiram povredu Poslovnika, član 103. jer poslanik može da se samo jednom pozove na član prilikom ukazivanja povrede Poslovnika. Malopređašnji govornik je u više navrata jedan te isti član citirao. To ste mu dopustili. To što će neko da napusti bojno polje, obavezno kukavice napuštaju, tako da slobodno mogu i da urade.
Nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi. Po Poslovniku, Gordana Čomić.
Pozivam se na kršenje člana 27, bez obzira što znam da je vaša tolerancija za to šta je izgovoreno u sali takva da podrazumevate da i poslanici vladajuće koalicije i opozicije često pređu meru koju vi lično smatrate primerenom. Ali, samo zarad stenograma, ako smatrate da je tolerancija da jedan narodni poslanik daje dijagnozu i preporučuje besplatno lečenje drugog narodnog poslanika i da se izriču kvalifikacije o kukavičluku ili o bilo kom drugom svojstvu koja se smatra uvredom, onda bih vas zamolila da još jednom razmislite o tome da li je vaša volja da dopustite da se to zove slobodom govora i ne kršenjem poslovničkih odredaba u skladu sa onim što vi lično kao predsedavajući mislite o tome. Ne može se dopustiti da baš sve što nekome padne napamet, mada tako najčešće govori o sebi, a ne o drugima, postane predmet političke borbe. Mogu samo da zamolim kolege da to ne rade, a vas da primenjujete Poslovnik. Hvala vam.
Gospođo Čomić, ovde se ne radi o mojoj volji ili ne. Razumem vas i mogu u tom smislu da podržim vašu reakciju. Međutim, stvarno sam smatrao da još uvek postoji još neki prag tolerancije da ne idem po toj meri i zato nisam izrekao meru. I jedna i druga strana, morate priznati, je drugoj prebacivala. Zato mislim da sam apelovao da čuvamo dostojanstvo, a vaše je pravo da se izjasnimo u Danu za glasanje. Da li želite? Da ili ne, samo?
Ne želim izjašnjavanje. Ostaje na svima koji su izgovorili da se sete da će to biti čitano u stenogramu. „Fama volant scripta manent“. Zahvaljujem vama gospodine predsedavajući na prilici da podelimo naše ocene o tome koje prekršio…
Koliko sam razumela, Riza Halimi nije tu. Reč ima Momo Čolaković. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovano predsedništvo, poštovani potpredsedniče Vlade, žao mi je što ministar nije tu da i njega pozdravim. Uvaženi narodni poslanici, predsednik poslaničke grupe PUPS, Milan Krkobabić je saopštio stav naše poslaničke grupe i ja se tom stavu pridružujem. Postavlja se pitanje – zašto? U ovom trenutku vidim tri razloga. Prvi je da uporedimo ekspoze premijera Vučića pri izboru Vlade, da se reforme koje su tada najavljene ostvaruju onako kako je to premijer Vučić naglasio, a mi u Skupštini smo podržali ekspoze u celini. Drugi je razlog zbog toga što mislim da je redosled ostvarivanja reformi, koje su najavljene i koje se sprovode, su logične i dobre. Na prvom mestu su one koje insistiraju na tome da se reše ključni problemi ove zemlje, a to je ekonomija, odnosno proizvodnja i zapošljavanje. U tom pogledu posebno bih istakao tu želju i potrebu da se svi angažujemo u tome da zakone koje smo usvojili u prethodnih mesec dana do kraja ostvarujemo. U tom pogledu posebno mislim da je značajno postići visok stepen saglasnosti u ostvarivanju zakona koje smo usvojili. Treći razlog je to što je u svemu ovome i u pripremama reformi učestvovao gospodin Vujović.
Vi čekate da opomenem poslanike. Teško to ide. Mi zvonimo, opominjemo i onda smo mi samo krivi.
Čekam da mi stvorite uslove da mogu da govorim. Mi veoma pažljivo pratimo rad narodnih poslanika i izlaganje i očekujemo da i oni to rade prema nama. Treći razlog sam naveo to što je gospodin Vujović u svim pripremama i reformama, pripremama zakona koje smo usvojili učestvovao i mi mislimo veoma uspešno i sa punim kapacitetom. Još jedan razlog za koji smatram da je..
Molim poslanike da saslušaju poslanika Čolaković, on vas je zamolio, pažljivo su slušali prethodne govornike. Molim vas u njegovo ime. Izvolite.
To je što je gospodin Vujović u parlamentu učestvovao sa posebnim pripremama i ni jedan predstavnik Vlade nije na taj način to radio. To je stručnost i to je privrednički jezik, a ne politički. Zbog toga smatram da je veoma značajno i bitno da takvi ljudi budu u Vladi Republike Srbije i posebno na mestu ministra za finansije. Iz tih razloga smatram da gospodin Vujović može biti vrlo odgovoran, vrlo dobar ministar i poslanička grupa PUPS-a u parlamentu će ga podržati. Zbog toga smatram da gospodin Vujović može biti vrlo kredibilan ministar za finansije. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem poslaniku Čolakoviću. Reč ima narodni poslanik Enis Imamović. Izvolite.
Hvala gospođo predsedavajuća. Kao što je i predsednik dr Ugljanin najavio u uvodnom izlaganju, mi ćemo podržati izbor gospodina Vujovića za ministra finansija u Vladi Republike Srbije. Očekujemo da će novi ministar finansija biti u stanju da uvede red u inspekcijskim službama u poreskoj upravi, da uvede redkod inspektora koji su u čitavoj Srbiji, a naročito u Sandžaku, partijski jastrebovi čija svrha i zadatak nije savetodavna i kontrolna funkcija, već rak rana naših finansija i privrede i oni su upravo glavni krivac politizovanja svega i svačega u ovoj zemlji. Želim da verujem da ćete kao ministar prepoznati ovu opasnost i ukoliko ste spremni da se uhvatite u koštac sa njom, imate našu punu podršku, a mi ćemo biti tu da ukazujemo i na konkretne slučajve odnosno primere. Inspektori umesto da rade na unapređivanju privredne aktivnosti, umesto da rade na osposobljavanju privrednika da posluju ilegalno i uspešno, oni ucenjuju, reketiraju, pljačkaju privrednika i obesmišljavaju svaki pokušaj poslovanja u Sandžaku. Inspektori u Sandžaku nisu tu da savetuju, nisu tu da nauče privrednike i da potom kontrolišu kako privrednici sprovode te sugestije, inspektori u Sandžaku su dželati, oni se bave politikom, političkom pripadnošću privrednika, kroje političku volju poslodavaca i zaposlenih, reketiraju za korist jedne političke partije. Inspektori u Sandžaku nisu nezavisni, oni su zetovi, oni su braća, oni su šuraci predsednika jedne političke partije koja je u vladajućoj koaliciji. Tačno se zna koliko gotovine svaki privrednik je u obavezi da odnese za stranku na vlasti i kome da ih da. U Sandžaku inspektori broje zaposlene po firmama i kontrolišu broj glasova koji dolaze iz te firme. u Sandžaku inspektori uslovljavaju privrednike da finansiraju fudbalski klub. Svakom privredniku zakače po jednog fudbalera koji je u obavezi d tog fudbalera izdržava čitavih mesec dana, a potom zna se, ukoliko to odbije, zna se šta ga čeka. O ovome možemo govoriti čitav dan i ukoliko ste spremni, kao što sam rekao, da uvedete red u ovoj oblasti, imate našu punu podršku, jer je ovo zaista jedna rak rana koju treba hitno lečiti. Nama su dolazili novi privrednici koji bi tek otvorili radnju i odmah nakon otvaranja dobili su posetu ovih inspektora i umesto da dobiju neki savet kako da unaprede svoje poslovanje i kako da uspešno i legalno posluju, oni dobiju ucene i dobiju jedan zadatak koji ako ne obave onda mogu ili da se prepuste tim ucenama ili da zatvore svoju radnju. Možemo konkretno govoriti imena, sada ovde neću iznositi, jer smo zamoljeni od strane tih privrednika koji se plaše odmazda tih inspektora i dotle ide taj strah i dotle ide ta nepravda. Upozoravam vas da ako se ovako nastavi, a mi zajedno ovde ne zaustavimo to zlo, narod će biti vrlo brzo primoran da motkama brani te svoje imetke od ovih inspektora pljačkaša. Dokle god mi ovde u parlamentu i u ovom parlamentarnom ambijentu rešavamo ovakve stvari, to je dobro i nemojte dozvoliti da se ovakvi pokušaji i ovakvo rešavanje problema obesmisli. Od vas očekujemo da se uhvatite u koštac sa ovim problemom i očekujemo vrlo brzo rezultate, jer privreda u Sandžaku ne može da izdrži ovakvo ponašanje partijskih jastrebova koji nose ime inspektori. Hvala.
Zahvaljujem se poslaniku Imamoviću. Pošto na listama prijavljenih više nema nikoga, pre zaključivanja pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Da li ste vi bili ovlašćeni danas? Marko Đurišić je bio, ali obojica ste u sali. (Marko Đurišić: Nisam u sali.) Eto, jel vidite sada, svako ko u nekom momentu sednice traži povredu Poslovnika i opominje predsednika i zamenike, znači mi ne kršimo Poslovnik. Izvolite Janko Veselinoviću, da ne bi rekli poslanici da im ne dozvoljavamo da kažu, ali ovo je kršenje Poslovnika od strane da ne kažem sada. Izvolite.
Dakle, uzeli ste mi 10 sekundi.
Daću vam sve vreme ovoga sveta, jer vi uopšte niste ovlašćeni. Prešla sam preko toga što je predsednik vaše grupe izašao napolje u trenutku kada smo imali dilemu kome dati reč.
Niko od nas dvojice nije ovlašćen, već je on šef poslaničke grupe, a ja sam zamenik šefa poslaničke grupe…
Znam da se ne čuje, ali žalićete se da sam vam oduzela reč, sada sam vam sprečila oduzimanje sekundi. Izvolite.
Hvala predsednice Skupštine. Uvaženi potpredsedniče Vlade, na početku koristim priliku da oštro osudim govor mržnje koji je u ovoj Skupštini bio od strane šefa poslaničke grupe.
Molim vas, da li želite da govorite o tački dnevnog reda ili želite da zloupotrebite Poslovnik i dobijanje reči na silu, ovoga puta, videli ste u kojim uslovima sam vam dala reč, pa želite sada opet da mene uvedete u još jedan problem? Hajde malo da budete korektni, bez obzira ko je iz koje poslaničke grupe. Niko nema sindrom Kalimera ovde, prema tome, pravila važe za sve.
Oduzeli ste mi 45 sekundi.
Samo vi izvolite, imate pet minuta i trošite na šta god želite.
Poštovani potpredsedniče Vlade, poštovani ministre Vujović, dame i gospodo narodni poslanici, danas ovde govorimo o imenovanju ministra finansija. Ovde sedi ministar privrede koji je pre neki dan podneo ostavku, gospodin Vujović. Vi ćete, gospodine Vujoviću, od sutra obavljati posao ministra finansija, je li tako? Ko će obavljati vaš posao ministra privrede?
Obraćajte se meni, molim vas, po uputstvima poslanika Mićunovića.
Koju će funkciju obavljati i ko će zameniti gospodina Vujovića na mestu ministra privrede od sutra? Šta je gospodin Vujović uradio jutros kada je krenuo iz svog kabineta? Da li ste, gospodine Vujoviću, odnosno, predsednice, pitajte gospodina Vujovića da li je zaključao svoju kancelariju u kojoj je sef, navodno, u kome više nema ugovora sa Emiratima? Sada je zaključan i sef i kancelarija. Ko će, gospodine Vujoviću, voditi privredu narednih dana? Kada ćemo dobiti ministra privrede? Građani Srbije treba da znaju, mi danas dobijamo ministra finansija, ali od danas više nemamo ministra privrede, privrede koja grca, koja je u dugovima i u gubicima i sve manji je broj zaposlenih. Vi ste, gospodo, obećali da će ova zemlja izaći iz krize. Zar je moguće, gospodine Dačiću, ali molim vas da ovo pitanje prenesete gospodinu Vučiću, pošto smo očekivali njega danas ovde, kako je moguće da tako velika stranka nema mogućnost da jednog čoveka imenuje na mesto ministra privrede ili ministra finansija? Da li se radi o nesposobnosti? Da li se radi o izneverenim očekivanjima? Vi ste doveli Srbiju da čeka jesen bez ministra privrede. Ako nema u SNS takvog čoveka, pa ima kod vas, gospodine Dačiću. Moguće je da ima i kod gospodina Ljajića ili kod neke druge partije, SPO recimo. Nije moguće da vi u SNS nemate kandidata za ministra privrede. Niste to govorili, niste nam o tome pričali. Obećavali ste nam rešenje problema. Dinkić, Krstić, Vujović se promenili na mestu finansija. Dinkić, Radulović, Vujović, pa niko u Ministarstvu privrede. Koliko ćemo čekati novog ministra privrede? Vodite ovu zemlju, gospodine Dačiću, prenesite gospodinu Vučiću, tri godine. Neko je malopre rekao da ste ponosni na ugovor sa Emiratima. Kako možete biti ponosni na ugovor koji niko nije video? Kako možete biti ponosni na nešto što niste videli? Govorili ste o fiskalnoj disciplini, o sređivanju fiskalnih, o uterivanju dugova fiskalnim neplatišama. Kako to da će jedan od najvećih neplatiša u zemlji, najveći poreski dužnik postati direktor „Železnica“? Zar je to poruka poreskim dužnicima - nemojte plaćati poreske obaveze, jer ako ne budete plaćali, možda ćete sutra jednog dana biti direktor, recimo, „Železnica“, „Elektroprivrede“ ili nekog drugog preduzeća? To je, gospodo iz SNS, dno onoga što može da se desi stranci koja ima, kažete, 60% podrške. Danas se videlo iz nervoze koja je u redovima SNS da ova Vlada nema perspektivu, da ova Vlada… (Predsednik: Potrošili ste vreme. Dala sam onih 15 sekundi.) … i oštro osuđujem govor mržnje u ovoj Skupštini. Hvala.
Reč ima Aleksandar Martinović, replika. Spomenuli ste stranku, predsednika stranke. Niste? (Janko Veselinović, s mesta: Kad su mene spomenuli, niste mi dali reč.) Nisam bila u sali, ja bih vam sigurno dala reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ovom nabrajanju ko bi sve mogao da bude ministar privrede, pa da li iz SPS, da li iz stranke gospodina Ljajića, čudi me da gospodin Janko Veselinović nije spomenuo i Demokratsku stranku ili Novu demokratsku stranku. Na primer, mogao je da kandiduje Miroslava Vasina, koji je svojevremeno rekao da su Vojvodina i Kosovo bivše jugoslovenske države, npr. To je veliki ekspert koji vodi rad, zapošljavanje i socijalnu politiku u Vojvodini, gde se krediti za razvoj daju cvećarskim radnjama, poslastičarnicama i kozmetičkim salonima, gospodine Veselinoviću. Čudi me da vi, gospodine Veselinoviću, kao doktor pravnih nauka ne znate… (Predsednik: Meni se obraćajte, molim vas, poslaniče. Hvala.) Izvinjavam se, gospođo Gojković. Čudi me da gospodin Veselinović kao doktor pravnih nauka ne zna da po Zakonu o državnoj upravi i po Zakonu o Vladi, pored ministra, imate jednog ili više državnih sekretara. Molim vas, objasnite mu da ono što se danas naziva državni sekretar je u stvari ono što se nekad nazivalo zamenik ministra. Dakle, neće Ministarstvo privrede biti obezglavljeno i neće nijedno ministarstvo biti obezglavljeno. Sva ministarstva u Republici Srbiji, uključujući i Ministarstvo privrede, sasvim normalno će da funkcionišu, jer ministarstvo nije isto što i ministar. To bi gospodin Janko Veselinović, kao moj uvaženi kolega i doktor pravnih nauka, takođe trebao da zna. Ja mislim da on to zna, ali da namerno seje paniku i seje strah kod građana Srbije, jer onima koji su upropastili Srbiju do 2012. godine ništa još nije preostalo nego da pozivaju na ukrajinski scenario i da kažu – eto, zamislite u ovako teškoj ekonomskoj situaciji Srbija neće imati ministra privrede. To jednostavno nije tačno. Neka se niko ne brine, država Srbija će uspeti da izađe iz ove ekonomske krize i država Srbija će uspeti da se suoči sa svim problemima koje ste nam vi ostavili u nasleđe,… (Predsednik: Dve minute. Zahvaljujem.) … nemojte ništa da se sekirate, sve ide po planu i sve ide onako kao što je gospodin Vučić najavio, a što je u ovih sto dana i dokazano.
Hvala. Isteklo vam je vreme. Reč ima dr Veselinović, replika. Izvolite.
Hvala. Uvaženi kolega Martinović je rekao da ja možda ne znam da u Vladi postoje državni sekretari, a ne ministri. Samo nam nije rečeno u ekspozeu da će Ministarstvo privrede voditi državni sekretari. Možda bi se i neki članovi koalicije drugačije izjasnili. Dakle, ja ne znam stvarno ko su državni sekretari kod gospodina Vujovića i da li im je on ostavio ključeve od kancelarije i od sefa. Verovatno jeste, ali nisam siguran da će oni sprovoditi politiku. Ono što mi je veoma drago, jeste što mi je gospodin Martinović dao mogućnost da kažem šta to sve Vlada nije uradila…
Ne, nije vam dao mogućnost. Dao vam je mogućnost da njemu replicirate, a ne da vi ponovo držite govor.
Dakle, nažalost, ova Vlada nije ispunila očekivanja koja su izneta u ekspozeu. Pedeset posto…
Vi sada zloupotrebljavate Poslovnik. Vi koristite vreme da govorite o Vladi, a treba da replicirate kolegi Martinoviću.
Gospodin Martinović je rekao…
Znači, o Zakonu o Vladi bi trebalo, da li imaju državni sekretari pravo ili ne da zamenjuju ministra.
Gospodin Martinović je govorio šta nije urađeno do 2012. godine i govorio je o tome…
Nije, spomenuo je samo Vasina.
Govorio je o gospodinu Vasinu. Ja treba da govorim o gospodinu Vasinu, a danas biramo ministra finansija.
Ali, vi ste replicirali.
Gospođo predsedavajuća, pa ovo i mala deca koja gledaju ovu Skupštinu vide šta radite.
Nema direktnog prenosa.
Nema direktnog prenosa?
Nema, znate, jutros ste me pitali.
Dobro. To je još lepše. Samo se smejte, ovo je vrlo smešno.
Ne, meni nije smešno, nego gledam kako poslanici koji se žale na ponašanje drugih poslanika zloupotrebljavaju instituciju replike.
Vi meni ne dozvoljavate da odgovorim gospodinu Martinoviću u dve minute i dajete mi naloge šta ću ja govoriti. Ja neću govoriti o gospodinu Vasinu, nego o gospodinu Vučiću, gospodinu Dačiću i gospodinu Vujoviću, koji nisu ispunili obećanje koje su dali. Znači, doneli su 50% zakona, a faktički nisu uradili ništa. Pripremaju smanjenje penzija i plata.
Hvala puno, dve i po minute.
Verovatno ćete mi posle ovoga isključiti mikrofon.
Zahvaljujem. Zaista nema smisla. Reč ima Aleksandar Martinović. Završavamo krug replika po članu 104, predsedavajući je odlučio da završi sa… (Marko Đurišić, s mesta: Opet sa te strane.) Hoćete sa vama da završim? Izvolite, molim vas, probajte da spomenete drugu stranu, da završimo. Ovo je već suviše. Odgovorite, molim vas, replicirajte, vreme ću vam vratiti svakako na dve minute, pravno da objasnite samo ulogu državnih sekretara po zakonu i mislim da će biti sasvim u redu. Sačekajte samo da vam vratim vreme, jer sam uzela 30 sekundi, iako se niste bunili. Izvolite.
Drago mi je gospođo Gojković što imate duha u ovim teškim vremenima. Što se tiče ključeva, pa ja se čudim da ovi koji nam danas sole pamet o tome kako sve znaju i kako imaju genijalne ekonomske ideje, ne znaju da se državni novac ne čuva u kancelariji ministra finansija. Postoji nešto što se zove, evo ja koji nemam pojma o tome i čekam da me ovi genijalci nauče, čuo sam da postoji konsolidovani račun trezora. Znam da svaka ozbiljna država svoj budžetski novac drži na nekim računima, a ne drži kao Demokratska stranka i ovaj njihov satelit u sefovima, ispod kauča tetkinog, maminog, više ne znam ni ja čijeg. To su oni radili. Ali, oni misle ako oni drže novac po kauču, u sefovima, u špajzu, u svojim stranačkim prostorijama, da sada to radi i ministar finansija. Ne radi. Dakle, radi se po zakonu, radi se u skladu sa propisima, gotovina se koliko znam ne nalazi u sefu nikakvog Ministarstva finansija, niti u Ministarstvu finansija, opet koliko ja znam ne postoji bilo kakav sef. Srbija je jedna dobro urađena država i Vlada Republike Srbije i što se tiče poslaničke grupe Srpske napredne stranke, pomoći ćemo toj istoj Vladi da od Srbije napravi još uređeniju i još bolju državu, gde neće biti svega onoga što je bilo do 2012. godine, između ostalog i tih famoznih crnih političkih fondova, gde su se pare držale po sefovima, po kancelarijama i gde su se za gotov novac kupovali glasovi građana Srbije, samo zato što bi tako neko na silu Boga morao da ostane na vlasti, jer alternativa gubitku vlasti je odlazak u zatvor. Zato su oni radili sve to što su radili do 2012. godine. Srpska napredna stranka to hoće da promeni. Ako se narodu ne sviđa ekonomska politika koju vodimo neka nas briše na sledećim izborima.
Hvala. Poslaniče, prošla su dva minuta. Dr Janko Veselinović, samo zato da mi ne bi zamerao ko završava repliku, kao da je to najvažnije.
Hvala predsedavajuća. Pa, nažalost i u ovo obraćanju i svim prethodnim, predstavnici Srpske napredne stranke, predstavnici vladajuće koalicije govorili su o prošlosti. Nama nije bila želja danas da ovde govorimo o prošlosti, zato ako bi govorili o prošlosti morali bi da dođemo i do devedesete i do 1991, 1995, 1997, kada su ista gospoda vodili ovu državu, doveli je u stanje koje je 2000. godine bilo baš katastrofalno. Došli smo na to da penzioneri mogu normalno da žive, da pomažu i svojoj deci i unucima. Došli smo na to da državni službenici imaju solidne plate. Međutim, ova vlast će ih opet dovesti da ne mogu sa 20.000 ili 18.000 da kupe ni hleb, niti da pomognu ni sebi ni svojim unicima.
Da li je ovo replika sada?
Da.
Na Trezor, i na sve.
Ne bi da pričam o prošlosti, mi smo hteli da pričamo o ministru finansija, koji će od danas zaključati svoj kabinet i nećemo imati ministra privrede, i mi smo zbog toga nesretni. To nije dobro za Srbiju, to nije dobro za građane Srbije, predsednice to nije ni za vas dobro. U sledećem mandatu verovatno nećete sedeti tu, verovatno nećete biti ni u Skupštini, zato što, nažalost, četiri godine ćemo imati…
Vi se sada obraćate meni. Moram da vam uskratim ovo pravo. Zaista više ne replicirate, samo očekujem da se okrenete prema drugim poslanicima. (Zoran Babić, s mesta: Molim vas, šta je ovo? Da li je ovo pretnja? Da li je ovo sada govor mržnje?)
Tražili ste da se vama obraćam.
Zahvaljujem. Ionako novinari kažu da sam preterano tolerantna. Zahvaljujem. Da prekinemo ovakav način komunikacije. Dva minuta je prošlo. Povreda Poslovnika, Zoran Babić.
Gospođo predsednice, član 107. iako ste zaista odreagovali na pravi način, kao prva među jednakima u Narodnoj skupštini Republike Srbije, ali zaista kako drugačije da protumačim reči – vi nećete sediti ovde, vi nećete biti ni narodni poslanik, nećeš biti ovo. Kako drugačije protumačiti, nego kao govor mržnje, kao pretnju. Da li je ovo najava neke nove paljevine ovde u Narodnoj skupštini? Da li je ovo najava da neko ne sme da se kandiduje možda? Da li je ovo najava da neko sme ili ne sme da se bavi nekim poslom? Našta ovo liči. Ko će biti u Narodnoj skupštini, a ko neće određuju građani Srbije, zadovoljni ili nezadovoljni politikom koju sprovodimo. Jako bih bio srećan i kud i kamo bi bili u nekoj lagodnijoj i boljoj situaciji da postoji ono čarobno dugme za resetovanje. Pa znate, startovala nova Vlada, startovala ona Vlada od 2012. godine ili ona 2014. godine, upalila dugme za resetovanje, sve što su prethodne Vlade radile to se više ne važi i startovali smo od nule. To bi bilo odlično, ali je nemoguće zato što su je ovoj Vladi Republike Srbije stavljen vruć krompir u ruke. Krompir sprovođenja reformi za koje vlade do 2012. godine niti su imale hrabrosti, niti su imali znanja, niti su imale volje, niti su imali htenja da tako nešto urade jer su se više brinuli o rejtinzima, o tome šta će ljudi u Srbiji o tome da kažu. Više su za svoje političke poene pre toga ispitivali javno mnjenje, pa tek onda ako im je to popularno i dobro, e onda su ulazili u takve populističke stvari. Ova Vlada Republike Srbije takvim merama i motivima se ne služi, već samo i isključivo onim što donosi život u Srbiji i zbog toga sam zahvalan i predsedniku Vučiću i Vladi Republike Srbije.
Šta da vam odgovorim? Nisam shvatila to kao pretnju. Nisam rođena u fotelji, videćemo šta će građani Srbije da odluče, a dotle ćemo raditi ovako kako su građani Srbije i odlučili. Zahvaljujem. Zaključujem pretres o predlogu kandidata. Izvinjavam se, reč ima Ivica Dačić, kao predstavnik predlagač. Sednica još nije gotova, treba da glasamo i o povredama Poslovnika. Molim vas, da čujemo i vaše obraćanje. Izvolite.
Ko ne želi da čuje moje obraćanje? Mislim da sam bio veoma strpljiv i izdržljiv. Ušao sam u ovu salu u deset ujutru, nisam izašao uopšte odavde, čak sam bio i strpljiviji od kandidata koji je morao da izađe, istina na minut. Naravno, meni je žao, još jednom, što kandidat za ministra nije mogao da odgovara na ova pitanja. Takođe, s druge strane, ne bih ulazio u sve te rasprave. Znate, sve je relativno. Još jednom ponavljam, od 1992. godine sam na političkoj sceni i ovde u ovoj sali. I kad god neko sa ove ili sa one strane spomene bivši režim, ja se trgnem. Samo ne znam na koji režim mislite, da li je sa Miloševićem i sa radikalima, da li je sa Vukom Draškovićem, da li je naš sa Koštunicom i Dinkićem, da li je naš sa Tadićem i da li je ovaj sada? Ovaj sada nije bivši, naravno. Hoću da vam kažem da su problemi sa kojima se zemlja suočava, su bili složeni i pre dvadeset godina. Ništa nam neće doneti međusobno prepucavanje i rasprava o temama koje nisu od suštinskog značaja. Zato je važno da se izađe sa sistemom, sa pravim planom kako treba i šta raditi u kojoj oblasti, ja sam spremam i da u domenu spoljne politike raspravljam o konceptu. Ne znam kakve su to poslaničke mogućnosti da li parlament može o tome da raspravljam ili ne. Nikakav problem nije pretpostavljam ni da ministar finansija koji je sam izrazio tu želju, verovatno i bez nekih zakonskih rešenja, možda razgovara u poslaničkim klubovima ili u odborima parlamenta, da iznese koncept za koji misli da treba da se primenjuje u narednom periodu. Slažem se da treba da imamo koncept, da znamo kuda idemo, da znamo kojim koracima treba da idemo napred, jer očigledno da nam nije dovoljan jedan korak napred. Treba nam veliki korak napred. Zašto smo došli u ovu situaciju, i kako smo došli? Malopre smo komentarisali, neko je spominjao tu, ne znam sad ne mogu da se setim ko je, da li je Markićević ili ne, ili možda je neko drugi, još program ekonomske stabilizacije Milke Planinc. To je verovatno bilo u istoj ovoj sali ovde. Nažalost, ja pripadam toj generaciji koja nije osetila velike promene, niti boljitke od različitih programa reformi koji je svako imao u vreme svoje vlasti. Podsetiću i da je vreme reforme, da je i godina reforme bila i u vreme Miloševića, i da se o tome, ne mogu tačno da se setim koja godina je bila u pitanju, da li 1994, 1995, 1996, možda 1995. godina, gde je bila godina reformi, gde su bile komisije za privatizaciju, mislim da je Vučelić vodio, nešto bio zadužen u ime SPS u to vreme itd. Bilo je reformi i posle 2000. godine. Šta je cilj ovih reformi? Cilj mora da bude da Srbija bude normalna zemlja i naravno da iskoračimo ukoliko možemo što više i što dalje, što dublje ka EU. Čuvajući naše nacionalne i državne interese koliko je to moguće, a mislim da je moguće, i mislim da mnogi od nas pogrešno shvataju pregovore sa EU, ne spremajući se dovoljno, ne shvatajući dovoljno da mi izlazimo sa našom platformom, a ne samo da treba da se saglasimo sa onim što nam neko pošalje ili napiše. I to je moguće. Moguće je izboriti se. Zato, mislim da je gospodin Vujović pokazao u proteklom periodu da može da izađe sa konceptom. Nije dovoljno samo imati at hok mere u pojedinim oblastima ukoliko nema koncept. Vi se sećate. U čemu je razlika između prošle Vlade i ove Vlade? Razlika je u političkom kapacitetu. Razlika je u tome Vlada ne treba sada da razmišlja o broju glasova koji će glasati za te zakone i o legitimitetu koji ima pred narodom, odnosno pred građanima, i zato je to šansa koju Srbija ne bi trebalo da propusti, i zato bih ja lično više bio za to da govorimo sasvim konkretno i neka od ovih pitanja koja su bila verovatno su izazovna za ministra da on da odgovarajući odgovor u cilju saopštavanja pune istine o svim tim pitanjima. Samo želim da na kraju dodam, mislim možda niste informisani o tome, ali državni sekretar ne zamenjuje ministra kada ministar podnese ostavku. Kada ministar podnese ostavku premijer odmah određuje nekog od članova Vlade da ga zamenjuje, da obavlja tu funkciju do izbora novog ministra, a premijer ima obavezu da u roku od, čini mi se, 15 dana, ako sam dobro zapamtio, 15 dana od dana verifikovanja ostavke, odnosno konstatovanja ostavke ovde u parlamentu, odredi člana Vlade koji će posle određivanja tog čoveka da u roku od 15 dana, predloži ime novog ministra, a predsednik parlamenta će to staviti na dnevni red prvom sledećom prilikom. Tako da, neko od članova Vlade će praktično od danas, odnosno od sutra, ne znam kada je ostavka stupila na snagu će obavljati funkciju ministra privrede, odnosno ekonomije do izbora novog ministra. Ta odredba je uvedena u vreme Vlade Mirka Cvetkovića, a bila je motivisana time da ne bi Dinkić obavljao tu funkciju, u međuvremenu dok se ne izabere novi ministar. Znate kako, sada kada neko novi dođe u parlament, onda može da sluša i da ima različita obrazloženja, a pošto sam ja ovde od početka, onda znam tačno kada je, šta i zbog čega bilo u parlamentu. U svakom slučaju, mislim da je to dobar predlog, bez obzira što je bio u to vreme i ostao sada na snazi i ja sam ga primenjivao kada sam bio premijer, jer smo tada imali situaciju ostavke Radulovića, pa je onda bilo dileme da li sada u vreme Vlade koja praktično nije podnela ostavku, ali je tehnička Vlada koja nije dobro definisana u Ustavu, da li može da neko drugi obavlja tu funkciju itd. Da ne zadržavam dalje vreme, ovo nije oblast kojom se ja bavim, ovo je pitanje kojim se drugi ljudi bave u Vladi Republike Srbije, a ja kao čovek koji zamenjuje premijera, odnosno koji u određenim funkcijama zamenjujem premijera, osim u predlaganju članova Vlade i zato ja nisam ovde da predložim člana Vlade, nego da obrazložim premijerov predlog za novog člana Vlade. Pozivam vas još jednom da, imajući u vidu da gospodin Vujović nije stranački kandidat, da ima dosta iskustva i da se bavi ovim pitanjima u vreme različitih vlasti u Srbiji, siguran sam da zaslužuje podršku najvećeg broja poslaničkih grupa. Naravno, da i će je dobiti, to je drugo pitanje. Siguran sam da neće podneti ostavku, nego da će istrajati na onome što je sada ovde zacrtao i da će sve ono što definiše kao svoju i životnu politiku i lični stav, kretati se u okviru onoga što je izneo premijer u ekspozeu. Takođe se nadam i siguran sam da to neće biti kraj njegove karijere, nego da će ovo biti značajna referenca u njegovoj daljoj karijeri, koja ne mora da bude politička, ali može da bude politička, jer ne bi bilo prvi put da eksperti postanu političari. U svakom slučaju, želim mu puno uspeha. Ovaj posao je teži, nego posao ministra ekonomije, odnosno privrede i želim mu da u ime interesa svih građana obavlja ovaj posao u skladu sa iskustvom i voljom koju ima, a to znači uspešno. Hvala vam. Pozivam vas da glasate.
Hvala prvom potpredsedniku Vlade Ivici Dačiću. Zaključujem pretres o Predlogu kandidata za člana Vlade. Saglasno članu 270. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zakazujem 4. avgust 2014. godine kao dan za glasanje o Predlogu kandidata za člana Vlade. Glasanju ćemo pristupiti u 16,13 časova. Poštovani narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje, potrebno je da utvrdimo kvorum. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji, ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 186 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za odlučivanje. Pošto je Narodna skupština obavila pretres o Predlogu za izbor člana Vlade, pre prelaska na odlučivanje podsećam vas da prema članu 270. stav 2. Poslovnika, Narodna skupština o Predlogu za izbor člana Vlade, odlučuje u celini, tajnim glasanjem, osim ako ne odluči da se glasa javno. Ako Narodna skupština odluči da se glasa javno, glasa se prozivkom. Predlažem da Narodna skupština o Predlogu za izbor člana Vlade glasa javno. Stavljam na glasanje predlog da Narodna skupština o Predlogu za izbor člana Vlade, glasa javno. Molim vas da ubacimo ponovo svoje kartice, nema nikakvog znaka, ni ja ne mogu da glasam. Molim službe da provere o čemu se radi. Stavljam na glasanje predlog da Narodna skupština o Predlogu za izbor člana Vlade, glasa javno. Probajte sada. Mislim da sada radi sistem. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 172, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 13, od ukupno 185 prisutnih narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova odlučila da o Predlogu za izbor člana Vlade glasamo javno. Pre prelaska na glasanje prozivkom, podsećam vas da, prema članu 105. stav 2. tačka 9) Ustava Republike Srbije i člana 25. stav 3. Zakona o Vladi, Narodna skupština člana Vlade bira većinom glasova svih narodnih poslanika. Takođe vas podsećam da je članom 131. Poslovnika uređen postupak sprovođenja javnog glasanja - prozivkom i da, shodno toj odredbi, generalni sekretar Narodne skupštine proziva narodne poslanike po azbučnom redu prezimena. Narodni poslanici koji pristupaju glasanju izgovaraju reči: „za“, „protiv“ ili „uzdržan“. Predsednik ponavlja ime i prezime narodnog poslanika koji je glasao i njegovu izjavu, odnosno utvrđuje da je odsutan ili da ne želi da glasa. Generalni sekretar Narodne skupštine zapisuje izjavu narodnog poslanika ili njegovu odsutnost uz njegovo ime i prezime na spisku. Odluka se smatra donetom kada predsednik Narodne skupštine konstatuje da je za nju glasala većina propisana Ustavom, a to je većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Sada stavljam na glasanje predlog da se za ministra finansija izabere dr Dušan Vujović, pa pristupamo glasanju prozivkom narodnih poslanika.
Aleksić Dragan – za Aleksić Irena – za Anastasov Adrijana – odsutna Andrejević Dejan – za Andrić Mirjana – za Antić Zoran – za Arsenović Konstantin – za Arsić Veroljub – odsutan Atlagić prof. dr Marko – za Babić Vlado – odsutan Babić Zoran – za Bajatović Dušan – za Banac Grozdana – za Barišić dr Dragana – za Batić Olgica – za Bauer dr Ivan – za Bačevac dr Muamer – za Berić Nebojša – za Beronja dr Ljiljana – za Besarović prof. dr Vesna – odsutna Bečić Igor – odsutan Birmančević Boban – za Bićanin Milena – za Blažić dr Branislav – za Bogatinović Žarko – za Bogdanović Goran – odsutan Božović Balša – odsutan Bojanić Zoran – za Bošnjak Branka – za Bradić Blagoje – protiv Varga Laslo – za Vasiljević Bratimir – za Veljković Jelisaveta – za Veselinović dr Janko – odsutan Viček Anamarija – za Vlahović Sonja – odsutna Vujić Vojislav – za Vukadinović Goran – za Vukić Vanja – za Vukmirica Svetislav – za Vukomanović dr Dijana – za Vučetić dr Jezdimir – za Vučković Nataša – odsutna Gvozdenović dr Slobodan – za Girić Ninoslav – za Gojković Žika – odsutan Gojković Maja – za Grujić Mladen – za Dazdarević Sabina – za Dimitrov Vladica – za Dinić Ivana – za Dragaš Mirjana – za Dragojević Srđan - odsutan Drecun Milovan – odsutan Đerić Zlata – odsutna Đilas Dragan – odsutan Đoković Mirjana – za Đukanović Vladimir – za Đukić-Dejanović prof. dr Slavica – odsutna Đurica Milan – za Đurišić Živan – za Đurišić Marko – protiv Đurović Aleksandra – za Đurović prof. dr Branko – za Živković Zoran – odsutan Živković Milinko – za Zindović Dragoljub – za Zirić Bojan – za Zorić dr Gordana – za Ilić - Stošić Biljana – za Imamović Enis – za Isailović dr Obrad – za Jablanović Aleksandar – odsutan Janković Dušan – za Jarić Dražen – za Jevđić Marija – za Jevtić Ivica – odsutan Jevtić Jovica – za Jevtović–Vukojičić Milanka – za Jerkov mr Aleksandra – odsutna Jovanović Dragan – za Jovanović Jovana – odsutna Jovanović Neđo – za Jović dr Radoslav – odsutan Jovičić Aleksandar – za Jozić Zoran – za Jolović Nikola – za Jugović Aleksandar – za Kamberi Šaip – odsutan Karavidić Branka – protiv Karić Dragomir – odsutan Karić Ivan – odsutan Karić Milanka – odsutna Knežević prof. dr Milan – za Kovač Elvira – za Kovačević Borisav – odsutan Kovačević Goran – odsutan Kovačević Dejan – za Kovačević Milan – za Korać Milan – za Kosanić mr Đorđe – za Kosorić Ljiljana – za Kostić Vladeta – za Kostić Radmilo – za Kostreš Bojan – odsutan Krkobabić Milan – za Krlić Mirko – za Kružević Srđan – za Lazić Nada – odsutna Lakatoš Ljibuška – za Laketić dr Darko – odsutan Latković dr Milan – za Linta Miodrag – odsutan Lukić Mladen – za Lutovac Violeta – za Maksimović Saša – odsutan Maksimović Siniša – za Maletić Aleksandra – za Malović Snežana – odsutna Malušić Ljiljana – za Maraš Marjana – za Marinković prof. dr Vladimir – za Marjanović Vesna – odsutna Marjanović Mirjana – za Markićević Miroslav – za Marković Aleksandar – za Marković Vesna – za Marković Dragan – za Marković Jovan – odsutan Martinović Aleksandar – za Martinović Vesna – odsutna Matić Veroljub – odsutan Mijatović Jelena – za Mijatović dr Milorad – za Mijatović dr Predrag – za Miladinović Stefana – za Milekić Zoran – odsutan Miletić Milija – za Milisavljević prof. dr Dušan - odsutan Milićević Đorđe – za Milojević Milosav – za Milosavljević Nenad – za Milošević Vladan – za Milošević Nevenka – za Mirković Saša – odsutan Mitrović Nenad – za Mićin Žarko – za Mićunović Dragoljub – odsutan Mihajlović Miletić – za Mrdaković-Todorović dr Ljubica – za Mrkonjić Milutin – za Muković Mujo – za Nektarijević Dejan - za Nestorović Ljiljana – za Nikolić Dejan – odsutan Nikolić Dragan – za Nikolić Dušica – za Nikolić Miljana – odsutna Nikolić Miodrag – za Nikolić Nenad – za Nikolić Sanja – za Nikolić-Tanasijević Nadica – za Novaković Milan – za Obradović prof. dr Žarko – odsutan Obradović Jasmina – za Obradović Marija – za Omerović Meho – za Orlić dr Vladimir – za Pavićević Vladimir – protiv Pajović dr Aleksandar – za Pantić Krstimir - za Pantić Pilja Biljana – za Papuga Olena – odsutna Pastor Balint – za Puljeskić Olivera – za Paunović Vera – za Paunović Dragan – odsutan Pek Zoltan – za Peranović dr Aleksandar – za Perić Slobodan – za Petković Vladimir – za Petrić Milan – odsutan Petrović Dušan – odsutan Petrović Mira – za Petrović prof. dr Nebojša – odsutan Petrović Petar – za Petronijević Milisav – za Pešić Olivera – za Poskurica prof. dr Mileta – odsutan Pralica Zoran- za Pribojac Jelisaveta – za Radenković mr Dejan - za Radičević Dalibor – za Radojević dr Aleksandar – za Rakić Katarina – za Rakonjac dr Vesna – za Rističević Marijan – odsutan Ružić Branko – za Savović Biljana – odsutna Senić Aleksandar – protiv Simić Vesna - za Spasojević Suzana – za Stanković Miroljub – za Stanojević Velimir – za Stevanović Marija – za Stevanović Milan – odsutan Stević Zvonimir – za Stefanović Borislav – protiv Stojadinović dr Ninoslav - protiv Stojanović Momir – odsutan Stojanović Nevena – za Stojiljković Ivana – odsutna Stojković Velibor – za Stojković Dušica – za Stojmirović prof. dr Ljubiša – odsutan Stojšić Đorđe – odsutan Stošić Milorad – za Stupar Dušan – za Sušec Željko – za Tatomir Nebojša – za Todorović Dragan - za Tomašević Damnjanović Tanja – za Tomić dr Aleksandra – za Tončev Novica – za Topić Gordana - za Tošanić Miloš – za Tošić Velinka – za Tošković Vučeta – za Turk Milena – za Ćirić Goran – odsutan Ćorilić Milena – za Ćorović Aida – odsutna Ugljanin dr Sulejman – za Filipovski Dubravka – odsutna Fremond Arpad – za Halimi Riza – odsutan Hasanović-Korać Biljana – protiv Homen Slobodan - odsutan Cvetanović Milorad – za Čabarkapa Đorđe - za Čanak Nenad – odsutan Čapo Dejan - odsutan Čikiriz Mirko – za Čolaković Momo – za Čomić Gordana – protiv Čotrić Aleksandar – za Šarac Suzana – za Šormaz Dragan – za Šutanovac Dragan – odsutan Šušnjar Katarina – za.
Pošto smo obavili glasanje prozivkom narodnih poslanika, zaključujem glasanje. Rezultate saopštavamo kada se prebroje glasovi. Određujem malu pauzu dok ne prebrojimo glasove. [[Posle pauze]] Dozvolite mi da saopštim rezultate glasanja: od 184 narodnih poslanika koji su pristupili glasanju za predlog za izbor člana Vlade glasalo je 175 narodnih poslanika, protiv – 9 narodnih poslanika, uzdržanih – nije bilo, nije želelo da glasa – 66 narodnih poslanika koji su bili praktično odsutni. Pošto je za izbor člana Vlade glasalo 175 narodnih poslanika, što predstavlja većinu od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da je Narodna skupština izabrala dr Dušana Vujovića, za ministra finansija. Dozvolite mi da u vaše i svoje ime čestitam ministru Vujoviću na izboru. Sada molim ministra finansija dr Dušana Vujovića da u skladu sa članom 16. stav 2. Zakona o Vladi pristupi radi polaganja zakletve. (Predsedavajuća čita tekst zakletve, a ministar ponavlja.) "ZAKLINjEM SE NA ODANOST REPUBLICI SRBIJI I SVOJOM ČAŠĆU OBAVEZUJEM DA ĆU POŠTOVATI USTAV I ZAKON, DA ĆU DUŽNOST ČLANA VLADE VRŠITI SAVESNO, ODGOVORNO I PREDANO, I BITI POSVEĆEN OČUVANjU KOSOVA I METOHIJE UNUTAR REPUBLIKE SRBIJE. Molim ministra da potpiše o preda tekst Zakletve. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 103. stav 6. Poslovnika, prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena može zahtevati bez prava na obrazlaganje da se Narodna skupština bez pretresa o tome izjasni u danu za glasanje. Saglasno navedenim odredbama Poslovnika prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Marko Đurišić na sednici 4. avgusta 2014. godine, u 11 časova i 31 minut ukazao je na povredu člana 108. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da se izjasnimo da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – 11, uzdržan – jedan, nije glasalo 117 od ukupno prisutnog 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o jedinoj tački dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem Petu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini.