Hvala, gospođo predsedniče. Gospođo ministre, danas ću ukratko izneti jedan primer koji se odnosi na postupanje Višeg suda u Zrenjaninu. Pred Višim sudom u Zrenjaninu u predmetu K – broj 168/08 vodi se krivični postupak protiv Živanov Miroslava, inače, direktora "Agroživa" iz Pančeva i drugih lica. Od strane branilaca Đorđević Dragana, Đorđević Miroslava advokata iz Zrenjanina i od strane Jovana Ćirića iz Pančeva, u tom predmetu u odnosu na veštačenje, stavljene su primedbe koje se odnose na postupak veštačenja, poveravanja veštačenja Zavodu za sudska veštačenja, koje je u Registru upisano kao akcionarsko društvo, a ne stručna ustanova, niti državni organ. Prema tome, Zavod za sudska veštačenja nije upisan na listu pravnih lica koja mogu obavljati veštačenja Ministarstva pravde. Neki od članova tima veštačenja nisu upisani ni na listu stalnih sudskih veštaka pri Ministarstvu pravde, kao i da profesor dr Periša Ivanović kao zamenik direktora oštećene "Vojvođanske banke" nije mogao obavljati funkciju veštaka. Ovom prilikom, ukazali su advokati sudu da su pribavili nove dokaze koji ukazuju da je prilikom određivanja veštačenja povređen zakon, a što je prouzrokovalo velike i nesagledive štetne posledice. Rešenjem istražnog sudije Okružnog suda u Zrenjaninu Kbroj – 70/08, od 18. juna 2008. godine, veštačenje je povereno Zavodu za sudska veštačenja u Novom Sadu. U postupku privatizacije Zavoda za sudska veštačenja, metodom javne aukcije, putem Agencije za privatizaciju 70% društvenog kapitala kupila je Tijana Đorđević, pazite, molim vas, iz Novog Sada, ulica Turgenjeva broj 1. Zavod za sudska veštačenja upisan je u Agenciji za privredne registre kao akcionarsko društvo, a uvidom u Centralni registar hartija od vrednosti vidi se da su najveći akcionari Tijana Đorđević sa 55%, "Arious Limited" sa 6,47% . Prema podacima sa interneta vlasnik "Arious Limited" - of šor kompanije, registrovane na Devičanskim ostrvima, jeste Tomislav Đorđević iz Novoga Sada, inače, otac Tijane Đorđević. Vidite skandal – u optužnici Okružnog javnog tužioca u Zrenjaninu navodi se da je kompanija "Agroživ" a.d. Pančevo uzimala kredite od 18 poslovnih banaka i da je te kredite upotrebila za isplatu dividendi suvlasnicima. Od svih 18 poslovnih banaka jedino je jedna banka postavila odštetni zahtev. Podneskom od 6. aprila 2009. godine, "Meridijan banka" a. d. Novi Sad postavila je i odštetni zahtev u iznosu od 128 miliona, kao i drugi deo tužbenog zahteva koji se odnosi na štetu od 225 miliona. Dakle, "Meridijan banka" odobrila je dva kredita i to jedan u 2005. idrugi u 2007. godini. Osnivač i vlasnik, suvlasnik, predsednik Upravnog odbora i član Upravnog odbora "Meridijan banke" bio je Tomislav Đorđević iz Novog Sada. Veštačenje u predmetu, gde se kao oštećeni pojavljuje "Meridijan banka" a.d. Novi Sad, čiji je osnivač, vlasnik, suvlasnik predsednik Upravnog odbora i član Upravnog odbora bio Tomislav Đorđević, a izvršni direktor, njegova ćerka Tijana Đorđević, povereno je Zavodu za sudska veštačenja u Novom Sadu a.d, čiji su većinski vlasnici Tijana Đorđević sa 55%, "Arious Limited" sa 6,47%, Tomislav Đorđević. Ovo je jedinstven primer, gospođo ministre. Ne znam, niste sigurno saznali za ovo, ali imate priliku sada da saznate. Dakle, ovo je jedinstven primer u sudskoj praksi da je veštačenje povereno oštećenom u krivičnom postupku, iako je odredbom člana 116. Zakonika o krivičnom postupku propisano, izričito zabranjeno da se za veštaka određuje lice ili ustanova koja ima svojstvo oštećenog, kao i da lica zaposlena kod oštećenog ne mogu biti veštaci, već se obavezno moraju izuzeti, kako to propisuje odredba člana 45. Zakonika o krivičnom postupku. Kako je to suprotno članu 114. stavu 2. Zakonika o krivičnom postupku, zato što je veštačenje povereno akcionarskom društvu, a ne stručnoj ustanovi ili društvenom organu, jer se radi o složenijem veštačenju, kako Zavod nije upisan u Registar stalnih veštaka pri Ministarstvu pravde kao pravno lice, kako su veštačenje obavila lica koja nisu upisana na listu stalnih sudskih veštaka, te kako je veštačenje povereno pravnom licu koje je u vlasništvu Tijane Đorđević i Tomislava Đorđevića, osnivača, vlasnika, suvlasnika, predsednika i člana Upravnog odbora, te izvršnog direktora "Meridijan banke", koja je postavljanjem odštetnog zahteva stekla status oštećenog u ovom predmetu, na taj način su povređene odredbe člana 116. st. 1. i 2. Zakonika o krivičnom postupku, te kako je istim članom povređeno, da se na ovakvom nalazu i mišljenju ne može zasnivati sudska odluka – to je odbrana zahtevala da sud u smislu člana 18. stav 2. Zakonika o krivičnom postupku, člana 178. Zakonika o krivičnom postupku donese posebno rešenje o izdvajanju nalaza i mišljenja Zavoda za sudska veštačenja. Gospođo ministre, kod vas ova institucija nije registrovana. Ovi veštaci koji veštače kao oštećeni, nisu u skladu sa odredbom članom 116. Zakonika o krivičnom postupku. Sudija koji je predsednik veća u Višem sudu u Zrenjaninu jeste Bakoš Ileš, pa vas molim da se izvrši provera, proverite preko Višeg kasacionog suda i Nadzornog odbora, kao i nadležnog tela, jer se postavlja pitanje – da li je moguće da oštećeni može da bude veštak u krivičnom predmetu? Ne samo u krivičnom, on ne može da bude veštak ni u jednom predmetu! Naime, odredbom člana 116, za veštaka se ne može odrediti lice koje ne može biti saslušano kao svedok, kako to propisuje član 97, ili lice koje je oslobođeno od dužnosti svedočenja, član 98, kao ni lice prema kome je krivično delo učinjeno. A, ako je određeno, na njegovom nalazu i mišljenju se ne može zasnivati sudska odluka. Gospođo ministre, vi ste počeli da raščišćavate ove stvari, što se tiče sudskih veštaka, istrajte u tome. Nered i kriminal postoje. Vi imate prava i obavezu da ove stvari uredite na najbolji mogući način. Što se tiče ovog zakona koji je predložen, postavlja se jedno pitanje jer odredba u zakonu ne postoji – kome će se stranka u postupku žaliti na nalaz i mišljenje veštaka, ukoliko nije zadovoljna ili je taj nalaz lažan i ukoliko je on neistinit, i ukoliko on vodi ka oštećenju stranke u postupku? Da li će on imati pravo da uloži žalbu ministru pravde ili bilo kom drugom organu, to se ovde ne zna? I, zbog toga, sigurno da će ovaj zakon, ukoliko bude usvojen ovakav kako je predložen, imati manjkavosti u određenim segmentima, pa će biti potrebno da se izradi jedan bolji, potpun zakon, koji će biti delotvoran i urediti odnose i na taj način sprečiti kriminal. Drugo, vezano za veštačenja, ne znam dokle ste stigli i da li Vlada ima nameru da izmeni Pravilnik o naknadama i nagradama stečajnih upravnika? U "Agroživu" Pančevo, ako je to zaista primereno, to je sramota za Vladu, da se donese jedan tarifni, po kome će stečajni upravnik u jednom predmetu da zaradi i uzme para, opljačka poverioce u iznosu od 600 hiljada evra. Mislim da to nije primereno, to morate što pre da uredite i da sprečite, jer se radi o nepravilnostima. Poznat nam je slučaj robnih kuća "Beograd" da je stečajni upravnik uzeo 400 miliona dinara kao stečajni upravnik u robnim kućama "Beograd". Imali ste primere da je to nekim stečajnim upravnicima i pojedinim veštacima postalo profesionalno zanimanje, koje je veoma unosno i veoma profitabilno, a ti pojedinci koji su bili favorizovani postavili su zajedno sa onima koji su ih određivali monopol, a taj monopol košta radnike i poreske obveznike, pa je potrebno, gospođo ministre, da napravite carski rez u odnosu na ove predmete o kojima sam govorio. Kriminala je mnogo! Sprečavajte kriminal! Čistite, uzmite gvozdenu metlu, počistite u oblasti veštačenja. Počistite što se tiče sudskih veštaka, ali na redu treba da bude još jedna oblast. Podsećam vas, iz mog skromnog iskustva od 30 godina u advokaturi, biće nužno da uredite odnose i kod izbora porote u sudovima. Drugo, nije mi jasno kako ste mogli da postavite za vršioca dužnosti predsednika jednog višeg suda koji je doneo presudu za jedan ... [[Isključen mikrofon. Aplauz]]
Vreme. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja, pitam da li neko ko nije iskoristio pravo iz člana 93. želi reč? (Da) Reč ima gospođa Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Koristim pravo da u ime Poslaničke grupe Napred Srbijo-SNS, u ime ovlašćenog predstavnika, kažem ono što druge kolege nisu rekle na adekvatan način ili su, prosto, propustile da uoče. Ono što je opšte prihvaćeno mišljenje makar u ovom delu opozicije i jednog dela vlasti jeste da ovaj predlog zakona nije rešio nijedno od ključnih pitanja koja opterećuju sudska veštačenja i nije ponudio nikakva nova rešenja koja bi obezbedila objektivno i kvalitetno veštačenje. Čime dokazujem ovu svoju tvrdnju? Pa, vašim članom 2. gde ste definisali da su poslovi veštačenja u stvari pružanja sudu stručnih znanja da bi se utvrdile, ocenile ili razjasnile neke pravno relevantne činjenice. Gospođo Malović, vi ste pravnik, vrstan pravnik, intelektualac, i znate da postojanje stručnih znanja nije cilj sudskog veštačenja, nego dostavljanje stručnog nalaza i mišljenja i da samo postojanje znanja jeste potencijal koji nije aktiviran. To da je neko stručnjak i da ima neko znanje nije garancija, niti zahtev, koji bi zakon morao imati da će on uraditi stručan nalaz koji će poslužiti sudu da donese ispravnu odluku. U tom smislu i u tom delu gde definišem vašu nepreciznost, upravo temeljim i ovu generalnu ocenu da ovaj zakon ništa novo i kvalitetno nije uradio. Molim vas da prihvatanjem amandmana koje smo dali ispravite samo ovu prvu formulaciju ''svrhe sudskog veštačenja'', i nije uopšte šala ako vam kažem da je pravni tim SNS rekao – lakše bi nam bilo da pišemo nove zakone nego da ispravljamo one koje ovde dobijamo na redakciju, odnosno ispravku. Nalaz je dokaz postojanja nekog znanja i u stručnom veštačenju moramo da se složimo. Danas imam sreću da svoju diskusiju iznosim kada su poslanici sveži, a i vi, računam, spremni i otvoreni da prihvatite primedbe, prvenstveno se odnose na kvalitet sudskog veštačenja po pitanju neuračunljivosti, koje je izuzetno važno, značajno i za one koji su spremni da robiju od 30 godina zamene za lečenje u zatvorskoj bolnici, koje traje, po podacima iz zatvorske bolnice CZ, dve do pet godine, i zbog svih onih koji su unesrećeni, zbog svih silovanih, onih, koji su ostali ožalošćeni zbog ubijenih, zbog svih oštećenih koji su zbog nečijeg proglašavanja neuračunljivosti ostali nepravedno oštećeni da krivac nije kažnjen kako to zakon propisuje. Nema prava Ministarstvo, koje predlaže ovaj zakon, ni srpska javnost da prihvate da je za procenu neuračunljivosti nadležan neuropsihijatar, time što daje ili ne daje svoje znanje kao potencijal kada radi jedan nalaz, već je za to nadležan sud koji taj nalaz, a ne stručno znanje veštaka, mora da iskoristi radi utvrđivanja, ocene i razjašnjenja pravno relevantnih činjenica. Složićemo se da veštačenje nije presuda, nego stručna pomoć onima koji donose sudske odluke da na najbolji način procene da li i koliko neko treba da odgovara za učinjeno delo u sudskom postupku. Ovo nije novina. To da se stručni nalazi veštaka zloupotrebljavaju o tome nam svedoče svakodnevno novinski natpisi, o tome nam svedoči bol žrtava i oštećenih, ali nam svedoče čak i literarna dela. Veliki sam ljubitelj literature koji, zaista, kao što slušam svu muziku, čitam i svu literaturu. Upućujem vas samo na delo jednog poznatog, široko čitanog, književnika Paula Koelja, koji je u knjizi "Veronika je odlučila da umre" opisao kako se u nama bliskom komšiluku, u Sloveniji, otvaraju posebne ustanove da bi se zloupotrebljavajući medicinske postupke i lečenja, zalečenja ili proglašavanjem neuračunljivosti, neki ljudi ostavili bez imovine ili neki ljudi proglasili nedužnim zato što neuračunljivost za to može da posluži. Da se vi meni ne bi odbranili kako je neuračunljivost zakonom definisana kao, uslovno ću reći, oslobađajuća okolnost, odmah ću vam reći da se neuračunljivost ne koristi kumulativno isključivo kao nešto što treba nekog da oslobodi, već samo alternativno, kroz, ili neuračunljiv, gde se u članu 23. Krivičnog zakona lepo vidi da je nalaz neuračunljivosti ostavljen samo kao mogućnost za procenu koja se široko zloupotrebljava i zato o tome i govorim. Kaže se u stavu 1. da nije krivično delo ono koje je učinjeno u stanju neuračunljivosti, ali stav 2. kaže – neuračunljiv je onaj učinilac koji nije mogao da shvati značaj svog dela ili nije mogao da upravlja svojim postupcima usled duševne bolesti, privremene duševne poremećenosti, zaostalog duševnog razvoja ili druge teže duševne poremećenosti. I onda se angažuju stručnjaci, oni koji su uvek solidarni sa svojim kolegama neuropsihijatrijama, čak i kad se kao nezavisni angažuju da potvrde nalaz, da se neko ko je učinio teško krivično delo oslobodi kazne time što će biti proglašen neuračunljivim, smestiti u neku bolnicu, a čim prođe suđenje i čim se slegne prašina, kreće dokazivanje da je taj neko ko je oslobođen zatvorske kazne, obično dugogodišnje, u stvari ozdravio, izlečen ili zalečen. I, šta mi imamo u stvarnosti. Vraćanje mnogih takvih poremećenih ili neporemećenih, ali tako utvrđenih kao poremećenih bolesnika koji vrše krivična dela u povratu, i onda se pitamo ko je krivac i da li smo mi, kao društvo, nešto učinili da to sprečimo ili upravo pomažemo da do ovakvih slučajeva dođe. Ovaj primer apsolutno potvrđuje da je neophodna i obuka veštaka, da bi mogli da rade svoj posao, jer oni moraju da znaju šta je položaj veštaka u postupku. Nije dovoljno da ste stručnjak iz medicinske, ekonomske ili bilo koje druge oblasti. Insistiramo na tome da značaj nalaza sudskog veštaka, prema pravilima, kriterijumima koje ćete vi urediti kao Ministarstvo, jer ste za to odgovorni i formalno i u svakom drugom smislu, mora od veštaka da traži i upućenost u ovaj deo posla, zato što rade jedan vrlo odgovoran i značajan posao za ukupno društvo. U tom smislu, mora da postoje uslovi i za registraciju veštaka, za način njihovog izbora, za kazne kada prekrše pravila struke, a ne kazne kad ne promeni telefonski broj u imeniku gde je registrovan, da odmerimo značaj prekršaja, odnosno da odmerimo kaznu, adekvatno onom što se zove propust, prekršaj ili namerna zloupotreba prava sudskog veštaka. Da stvar bude gora, u ovom delu o kojem sam govorila, ova veštačenja o neuračunljivosti vrlo često se poveravaju lekarima koji rade u zatvorskim bolnicama. Tu je počinilac i smešten pod sumnjom da je učinio neki zločin kao duševno bolestan. Ti isti lekari kasnije procenjuju te proglašene neuračunljivim da su označeni, oslobađajući ih u stvari od daljeg prinudnog lečenja i čuvanja. Da li u ovom što sam sada iznela stoji otvorena mogućnost za, ne kažem i ne tvrdim, direktno i apsolutno, ali postoji vrlo velika mogućnost stvaranja sukoba interesa, korupcije. Ovaj zakon je propustio da bilo kakvim pravilima spreči ovu pojavu. Molim vas, mi smo pokušali amandmanima da to ispravimo, i da to imate na umu. Činjenica da su pomenuti zatvorski lekari zaposleni u Ministarstvu, zato što rade u tim bolnicama, koje ste vi zakonom pobrojali kao one koji mogu da rade sudska veštačenja, otvara pitanje da li Ministarstvo i državni organi, uopšte i vi kao ministar, kao rukovodilac organa, možete i jeste dužni da imenujete lekare za pojedinačno veštačenje. U svetlu činjenice da se novac za veštačenje, čak i kada pravno lice radi veštačenje, zakonom se ne precizira da se uplaćuje na račun organa, nego fizičkog lica koje u ime organa vrši veštačenje, takođe, otvara prostor za zloupotrebu diskrecionog prava. Pa, taj neko ko rukovodi organom, vi kao ministar ili neko u organu kom dajete pravo da radi sada veštačenje, može svog prijatelja, ne Miku nego Peru, jer je sa njim bliži, da odredi da radi ta veštačenja i da time, u stvari, zloupotrebljava potrebu društva da se veštačenja rade kvalitetno i stručno, i da budu u svrhu sprečavanja krivičnih dela i uopšte zloupotreba tuđih prava. Principijelno posmatrano, otvara se jedno krupno pitanje, da li uopšte treba dozvolite da državni organi i državni službenici vrše veštačenja. Molim vas da o tome razmislite, jer za to postoji više ozbiljnih razloga. Najvažnije pitanje je pitanje nezavisnosti veštaka koji ima status državnog službenika. Veštačenje je komercijalna delatnost i sa time se morate složiti. Postavlja se pitanje, da li su onda državni službenici i državni organi nelojalna konkurencija sudskim veštacima, fizičkim licima koja inače treba da budu upisana u Registar, da budu upućena u sva pravila sudskog postupka da bi mogla da služe pravdi, a ne da rade za novac, a protiv pravde. Znamo iz prakse da pomenuti zatvorski lekari, fokusiram se na primer, ali govorim principijelno o zloupotrebi ove vrste veštačenja, dolaze na suđenje u svojstvu veštaka, lično naplaćuju davanje iskaza, pripremu, ali to rade u radno vreme. Postavlja se pitanje, ako neko u radno vreme u svojstvu radnika Ministarstva ili nekog drugog državnog organa radi neki posao koji posebno naplaćuje, da li je to samo preslikavanje prakse koju imamo u ovoj vladi, a boga mi i u nekima ranije, da nam ljudi zaposleni u ministarstvima budu članovi 150 komisija u kojima primaju neke nadležnosti i verovatno su oni nadljudi koji mogu za 24 sata da postignu toliko posla, dok govorimo o nezaposlenima, o mladima na koje mislimo, koje obučavamo itd. Takve pojave o kojima govorim, urušavaju kredibilitet veštaka uopšte, ali i nalaze na kojima treba da se baziraju sudske odluke. Srećom, jedan moj drug ima običaj da se našali – ugled Ministarstva ne može da se ugrozi, jer je on do te mere reformom doveden u pitanje da ga ovaj zakon i ovo postupanje teško može dodatno ugroziti. Ne bih rekla da je to sam šala, bojim se da je to mnogo ozbiljnija stvar. Zaista vas molim da ozbiljno uzmete u razmatranje amandmane koje smo dali o ovome što sam u načelnoj diskusiji iznela kao primedbe, jer smo u svakom pojedinačnom slučaju obrazložili, dajući vama kao ministru ono pravo koje vi inače treba da koristite time što ćete propisati i listu i oblasti užih specijalnosti iz kojih se veštačenje može vršiti, kako se naplaćuje naknada za rad, sa izdavanjem fiskalnog računa, sa nekom evidencijom koju kao država moramo imati i u ovoj oblasti usluga. Morate priznati da značaj veštaka koji se ovim zakonom pokušava urediti, zaista, neće moći da bude uređen bez usvajanja amandmana koje smo vam dali kao dobronamerni i vrlo savesni građani ove države. Volela bih da pokažete jednu meru otvorenosti i meru dobronamernosti kada budete ovaj zakon uobličavali, a to ćemo činiti zajedno u raspravi o pojedinostima. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem gospođi Tabaković. Da li još neko, ko nije iskoristio pravo iz člana 93. Poslovnika želi reč? (Ne) Reč ima naša ministarka, gospođa Snežana Malović. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovana predsednice, poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, zahvaljujem na konstruktivnoj raspravi povodom Predloga zakona, koje je pripremilo Ministarstvo pravde, a koje predstavlja predlog Vlade Republike Srbije. Kao što smo više puta isticali, mi sprovodimo sveobuhvatnu reformu pravosuđa. Pod reformom pravosuđa najmanji segment, ali suštinski bitan preduslov za dalje sprovođenje reforme jeste izbor sudija i tužilaca, ali i ostalih pravosudnih profesija. Pod pravosudnim profesijama podrazumevam, naravno, i veštake. Dalje, reforma pravosuđa podrazumeva i reformu procedure rada,kako na nivou krivičnih, tako i na nivou parničnih postupaka, zatim, izvršenja, onda, reformu same organizacije rada unutar sudova i tužilaštava, ali i promenu svesti, za koju bih rekla da je najteža, a za šta verujem da ćemo uspeti. Iznete su velike kritike od strane mnogih predstavnika, čak i ovog doma, u pogledu reforme pravosuđa, ali ću reći da ćemo na sve kritike odgovarati daljim radom, a same činjenice koje budemo postigli u pogledu reforme pravosuđa govoriće o tome koliko su te kritike opravdane ili ne. Kada budemo imali osuđujuće pravosnažne presude, a već imamo neke, u odnosu na postupke koji su vođeni, pa čak i decenijama, govore o uspehu reforme pravosuđa. Kao što sam rekla, Ministarstvo pravde je pripremilo ovaj predlog zakona u pogledu toga što želimo da reformišemo pravosudne profesije, između ostalog, i veštake. Imali ste prilike ovde da čujete da je poslednji zakon koji je uređivao ovu oblast donet 1987. godine i on je sam po sebi anahron, ne samo u pogledu jezika kojim se koriste, već i u pogledu određenih odredbi. Želela bih da ukažem da se ovaj zakon i ovaj predlog zakona ne može posmatrati sam za sebe, već i u sklopu zakona koji tretiraju proceduru, znači, Zakona o parničnom postupku i Zakonika o krivičnom postupku. Ima li smo ovde neke izmene tokom prošle godine, ali, najavila sam i tom prilikom da će u toku ove godine biti pripremljen potpuno nov zakon o parničnom postupku, kao i zakonik o krivičnom postupku, i određene odredbe koje tretiraju i veštačenje naći će se i u tim zakonima. Od strane nekih narodnih poslanika je apostrofirano šta je cilj ovog zakona. Biću slobodna da citiram ovde član 2. koji kaže: ''Poslovi veštačenja, u smislu ovog zakona, predstavljaju aktivnosti čijim se obavljanjem, uz korišćenje naučnih, tehničkih i drugih dostignuća, pružaju sudu ili drugom organu koji vodi postupak potrebna stručna znanja koja se koriste prilikom utvrđivanja, ocene ili razjašnjenja pravno relevantnih činjenica. Slažem se sa određenim izjavama da jeste cilj veštačenja upravo davanje nalaza i mišljenja. Takođe, slažem se sa određenim izjavama ovde koje su iznete, da veštačenje ne treba da predstavlja presudu. Nažalost, imali smo takvih situacija. Imala sam prilike da gledam i veštačenje od strane nekih međunarodnih veštaka ili organizacija gde oni zaista daju svoj nalaz i mišljenje, a sud je taj koji na osnovu toga donosi presudu. Imali smo u nekim slučajevima nakaradnu praksu, ali zakon je nešto što generalno uređuje određenu oblast, a način njegovog sprovođenja često u nekim slučajevima dođe do izvrgavanja. Ali, svakako, kao što je ovde i bilo rečeno od strane nekih, ne treba generalizovati. Postoje određeni negativni primeri. Oni su često vidljivi u praksi, mnogo više nego oni pozitivni, ali ćemo se truditi da podstaknemo da budu više prisutni oni pozitivni primeri. Kada smo pristupili izradi ovog zakona, nismo krenuli paušalno. Možda sam propustila u svom uvodnom izlaganju da kažem da smo uradili jednu sveobuhvatnu analizu gde smo utvrdili ili hteli da utvrdimo koji broj veštačenja i u kojim strukama se sprovodi u srpskim sudovima. Takođe, išli smo i korak dalje, pa smo utvrđivali nešto što je ovde, takođe, bilo istaknuto, a to je pojavljivanje određenih veštaka kod određenih sudija. Razlozi za to mogu da budu dvojaki. Želim da verujem da je to bilo zbog njihove stručnosti, zbog toga što su oni mogli da pomognu razjašnjavanju određenih činjenica tokom postupka, ali imali smo i onih drugih negativnih primera koji su se završili čak i presudama osuđujućim u krivičnim postupcima. Želim da istaknem da je bilo ovde i predloga u pogledu toga da se uslovi za obavljanje poslova veštačenja stavi i kriterijum dostojnosti i vrlo smo otvoreni prema tom predlogu, tako da u pažljivom razmatranju amandmana predložiću da se takav amandman ili amandmani usvoje. Što se tiče kriterijuma za to kako ćemo doći do podataka koji broj veštaka i u pogledu koje struke nam je potreban, reći ću vam da smo, iako je dosadašnji zakon bio veoma opšti i nije davao takve odrednice, da bismo uopšte upisivali veštake, mi smo tražili od sudova potrebe u određenim oblastima, koji broj veštaka im treba i na osnovu toga smo upisivali. Sadašnji zakon uopšte ne zabranjuje ili ne daje mogućnost da možete da odredite koliki broj veštaka treba da upišete, nego ko god se prijavi i ko god ima uslova, on po zakonu maltene mora biti upisan. To ubuduće više neće biti slučaj, već će se na osnovu potrebe suda, tražićemo od suda i zakon tako i predviđa, potrebe u određenim oblastima za koje imaju potrebe da se raspiše konkurs za veštake, raspisaće se i na osnovu toga, putem konkursa, veštaci će se upisivati. Što se tiče roka, rekla bih da rok nije ni kratak ni dug jer je bilo primedbi od strane nekih poslanika da je dug, takođe, bilo je i primedbi da je kratak. Mislim da je on odgovarajući, da ne bi došlo do zastoja u postupcima i da bi suđenja mogla nesmetano da se odvijaju. Takođe, bilo je izneto i u pogledu toga da treba voditi računa da li određeni državni službenici treba da budu veštaci. Generalno se, negde, i slažem sa tim da postoji, da možda može da bude percepcije ili privid adekvatnosti njihovog veštačenja, da se tako izrazim. Ali, postoje oblasti u kojima, jednostavno, samo takvi ljudi imaju saznanja. Navešću, na primer, u oblasti forenzike, gde lica koja rade u MUP poseduju ta saznanja i ona mogu da budu adekvatni stručnjaci da daju nalaz i mišljenje u tim oblastima. Ali, u pogledu radnog vremena, da oni ne mogu da budu u isto vreme prisutni na sudu i da se vode na poslu, to se u potpunosti slažem. Mi smo tu preduzimali određene mere, ne samo u odnosu na veštake, nego i u odnosu na tumače. Svi amandmani koji su izneti, naravno, biće pažljivo razmotreni od strane Ministarstva pravde. Mi smo imali veoma otvoren odnos prema svim predlozima, nevezano sa koje strane su dolazili i sve ono što može suštinski da doprinese boljem tekstu zakona prihvatićemo. Zahvaljujem na pažnji. [[Aplauz]]
Zahvaljujem ministarski Malović. Zaključujem načelni pretres o Predlogu zakona. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O NARODNOJ BANCI SRBIJE Saglasno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, povodom načelnog pretresa Predloga zakona iz 5. tačke dnevnog reda, pored predstavnika predlagala gospodina Radovana Jelašića, guvernera Narodne banke Srbije, pozvala da sednici prisustvuje i Dušan Lalić, generalni direktor Direkcije za zakonodavno-pravne poslove u Narodnoj banci Srbije. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci primili ste od predlagača Narodne banke Srbije. Primili ste izveštaje Zakonodavnog odbora i Odbora za evropske integracije. Pre otvaranja načelnog pretresa, pre otpočinjanja, podsećam vas da, prema članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova i raspodeljuje se na sledeći način: Poslanička grupa Za evropsku Srbiju – jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; Poslanička grupa SRS – jedan sat, sedam minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa G17 plus – 18 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa Napred Srbijo – 25 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa DSS-Vojislav Koštunica – 24 minuta; Poslanička grupa SPS-JS – 18 minuta; Poslanička grupa LDP – 14 minuta i 24 sekunde; Poslanička grupa Nova Srbija – 10 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa manjina – osam minuta i 24 sekunde; Poslanička grupa PUPS – šest minuta. Saglasno članu 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, poslanici koji nisu članovi nijedne poslaničke grupe imaju pravo da govore svako po jednom do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ako to već nisu učinile, da podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Obaveštavam vas da su poslaničke grupe ovlastile da ih predstavljaju: narodni poslanik Zoran Kasalović – Poslaničku grupu SPS-JS; narodni poslanik Vlajko Senić – Poslaničku grupu G17 plus; narodni poslanik Vesna Pešić – Poslaničku grupu LDP, narodni poslanik Zoran Krasić – Poslaničku grupu SRS. Saglasno članu 142. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres o Predlogu zakona. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? Izvinite, da li predstavnik predlagača, gospodin Radovan Jelašić, guverner Narodne banke želi reč? (Da)
Poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani narodni poslanici, pred vama je tekst Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci Srbije, koji je Narodna banka predložila pre svega radi usklađivanja ovog zakona sa Ustavom Republike Srbije, ali i radi jačanja nezavisnosti Centralne banke u skladu sa standardima centralnog bankarstva, odnosno principima i sugestijama međunarodnih finansijskih institucija, kao što je Evropska centralna banka, MMF, Svetska banka itd. Pored toga cilj je i otklanjanje nejasnoća, odnosno preciziranje odredbi u vezi sa čijom su se primenom u praksi javljale nedoumice, pre svega, onih koje se odnose na kapital, pokrivanje gubitaka, odnosno raspoređivanje dobiti i statut. Predložena zakonska rešenja, takođe, treba da obezbede dalje zbližavanje odredbama ugovora o EU i ugovora o funkcionisanju EU, a naročito odredbama statuta evropskih sistema centralnih banaka i Evropske centralne banke, imajući u vidu strateško opredeljenje Republike Srbije da pristupi EU. Ključne novine u ovom zakonu su sledeće – jačanje sva četiri ključna kriterijuma, nezavisnosti i samostalnosti Narodne banke Srbije, a to su: funkcionalna, institucionalna, personalna i finansijska, osnivanje izvršnog odbora ka organa Narodne banke Srbije, koji preuzima sva ovlašćenja dosadašnjeg Monetarnog odbora i na koga se prenosi deo ovlašćenja guvernera u oblasti supervizije finansijskih institucija, unapređivanje nadzorne uloge Saveta guvernera Narodne banke Srbije, preciziranje odredbi o izboru i prestanku funkcije, kao i o sukobu interesa guvernera, viceguvernera i članova Saveta, propisivanje obuhvatnijih i jasnijih odredaba o određenju instrumenata monetarne politike i o drugim funkcijama Narodne banke Srbije, zabrana finansiranja javnog sektora, precizno definisanje imovine Narodne banke Srbije i načina na koji se raspodeljuje njena dobit i pokrivaju gubici, unapređenje sistema odgovornosti radi jačanja korporativnog upravljanja u Narodnoj banci Srbije, odnosno detaljnije uređivanje drugih organizacionih i unutrašnjih pitanja. Važno je istaći da princip samostalnosti i nezavisnosti Centralne banke, koji bih ovom prilikom istakao, nije samo po sebi cilj, već sredstvo za ostvarivanje njenog osnovnog cilja, a to je, postizanje i održavanje stabilnosti cena. Imajući u vidu prvi funkcionalni aspekt nezavisnosti, najpre uspostavljan nedvosmislen odnos između prvenstva među ciljevima, odnosno cilj prvenstveni ostaje, postizanje održavanja stabilnosti cena, a preciziran je i cilj koji se odnosi na stabilnost finansijskog sistema. Pri tome, jasno je utvrđena odgovornost organa Narodne banke Srbije za ostvarivanje ovih ciljeva. Izvršni odbor i guverner su, u okviru svojih nadležnosti, odgovorni za ostvarivanje ciljeva, a Savet za nadzor. Kao drugo, radi jačanja institucionalne nezavisnosti Narodne banke Srbije, pored zabrana u ovoj banci, njenim organima i članovima tih organa da primaju ili traže uputstva od državnih organa i organizacija, kao i od drugih lica, izričito je propisana i zabrana državnim organima i organizacijama, kao i drugim licima, da ugrožavaju samostalnost i nezavisnost Centralne banke ili da vrše uticaj na nju, na njene organe i članove tih organa u obavljanju svojih funkcija. Precizno je utvrđen takav odnos s državnim organima koji obezbeđuje njihovu međusobnu saradnju, a ne ugrožava nezavisnost centralne banke. Predložene izmene koje se odnose na način izbora guvernera, produžen mandat guvernera, viceguvernera i članova Saveta, s pet na šest godina, preciziranje postupka, razrešenje ovih lica, kao i izričito utvrđeno pravo na sudsko preispitivanje odluke o razrešenju trebalo bi da doprinese trećoj personalnoj nezavisnosti Narodne banke Srbije, odnosno da spreče uticaj državnih organa na obavljanje njenih funkcija. Sa druge strane, odredbama se obezbeđuje sprečavanje sukoba interesa, isključuje se uticaj drugih lica, naročito onih koje Narodna banka Srbije nadzire, odnosno sa kojima sarađuje u obavljanju svojih poslova. Na kraju kao četvrto, finansijska nezavisnost Centralne banke Srbije, koja je neophodan preduslov za ostvarivanje svojih i svih drugih vidova njene nezavisnosti, obezbeđena je odredbama kojima se izričito propisuje da Narodna banka Srbije radi ostvarivanja ciljeva i obavljanja funkcija utvrđenih ovim zakonom samostalno utvrđuje svoje prihode i rashode i ima sopstvenu imovinu, kao i odredbama koje utvrđuju nova pravila u vezi sa kapitalom, raspoređivanjem dobiti i pokrivanjem gubitaka. Želim da istaknem da jačanje nezavisnosti i samostalnosti Narodne banke Srbije ne isključuje saradnju sa nosiocima ekonomske politike, već je stavlja na preciznije i pravno izvesnije osnove, što može doprineti ne samo kvalitetnoj koordinaciji, već i efikasnijem sprovođenju ekonomske politike u celini. Istovremeno pojačavanje nezavisnosti i samostalnosti Centralne banke uvećava i njenu odgovornost za donete odluke i preduzete mere i podrazumeva potrebu za većom transparentnošću njenog rada, zbog čega zakon propisuje intenzivnije izveštavanje Narodne skupštine; Izveštaj o stabilnosti finansijskog sistema, Polugodišnji izveštaj o monetarnoj politici i drugo. Što se tiče upravljanja poslovanjem Narodne banke Srbije i nadzora nad tim poslovanjem novim odredbama preraspodeljuju se nadležnosti organa. Izvršni odbor preuzima veću odgovornost u oblasti očuvanja i jačanja stabilnosti finansijskog sistema i kontrolne funkcije Narodne banke Srbije, kao i odgovornost za uređivanje pojedinih važnih pitanja i poslovanja Narodne banke Srbije, kao što su tarifa, imovina, predlaganje statuta i strategija razvoja Narodne banke Srbije i drugo, što je do sada pretežno bilo u nadležnosti guvernera. Savetu guvernera se, takođe, poveravaju dodatna ovlašćenja, posebno u sferi finansijskog poslovanja, koja treba da doprinose kvalitetnijem i efikasnijem nadzoru nad radom Narodne banke Srbije. Na kraju, želeo bih da istaknem novinu koja se odnosi na zabranu monetarnog finansiranja. Zakon sadrži izričitu odredbu da Centralna banka ne može finansirati nosioce vlasti, bez obzira na to o kom je nivou vlasti reč, republički, regionalni ili lokalni, i u kakvom je obliku vlast predstavljena, neposredno ili posredno, u vidu javnih preduzeća, agencija ili drugih pravnih lica, čiji je osnivač ili u njima ima kontrolna prava. Ova odredba ima ključni značaj za ostvarivanje osnovnog cilja monetarne politike, ali i za održavanje neophodne fiskalne discipline. Zahvaljujem vam na pažnji i spreman sam da odgovorim na sva vaša pitanja i eventualne nedoumice o predloženim izmenama i dopunama, koje će dugoročno doprineti unapređenju poslovanja Narodne banke Srbije u ostvarivanju ciljeva i isto tako doprineti dobrobiti Srbije. Hvala na pažnji. [[Aplauz]]
Zahvaljujem guverneru Narodne banke Srbije, gospodine Radovanu Jelašiću. Da li izvestioci nadležnih odbora, gospodin Ratković i gospodin Varga, žele reč? (Ne) Da li narodni poslanik Petar Jojić, koji je izdvojio mišljenje želi reč? Nije tu. Gospodine Momir Marković, takođe, nije tu. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Gospodin Momo Čolaković.
Poštovana predsednice, poštovano predsedništvo, poštovani guverneru sa saradnikom, uvaženi narodni poslanici, poslanička grupa PUPS smatra da je Narodna banka Srbije jedna od najvažnijih i najznačajnijih državnih institucija kod nas. Ona bi, pre svega, morala biti okrenuta prema ovom parlamentu, prema najvišem zakonodavnom organu države, više nego prema izvršnoj vlasti i mi, po našoj oceni, mislimo da se to mora menjati. U tom pogledu, izjavu koju je guverner sada dao smatram pozitivnom, a to je da se što manje izvršna vlast meša u nadležnosti Narodne banke Srbije. Naša je ocena da nije ostvarivana na pravi način i u pravom smislu reči kontrolna funkcija Narodne skupštine Republike Srbije u odnosu na funkcionisanje i na funkciju Narodne banke, u delu, ako ništa drugo, kako se guverner izrazio – saradnju sa ovom institucijom. Morali smo dočekati ostavku guvernera da bismo imali na razmatranju i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci i mogućnost da nešto kažemo u vezi sa osnovnim funkcijama Narodne banke. Po našem mišljenju, to se mora promeniti. Bilo bi veoma korisno da smo ranije informisani o monetarnoj politici, posebno o kretanju deviznog kursa dinara u ovom periodu, odnosno u 2010. godini. U vezi sa Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci Srbije, Poslanička grupa PUPS smatra da je on prihvatljiv i u tom pogledu ukazuje na nekoliko osnovnih principa zbog čega je izgradila takav stav. Prvo, formulacija u vezi samostalnosti u vođenju politike kursa dinara. Mislimo da je to dobro što treba sarađivati i sa ostalim organima, kako je guverner istakao, posebno sa Ministarstvom finansija. Kad su u pitanju organi Narodne banke, mislimo, takođe, da je dobro rešenje da se pojedine funkcije, koje je obavljao do sada, i nadležnosti guvernera prenose ne na monetarni, kako je bilo do sada, nego na budući izvršni odbor Narodne banke i u tom pogledu smatramo to rešenje prihvatljivim i pozitivnim. Mislimo da je dobro da taj organ treba da donosi propise, pre svega statut i ostale propise i odluke koje je do sada donosio guverner Narodne banke. Kada je u pitanju mandat i produženje mandata sa pet na šest godina, i kod guvernera i kod Saveta guvernera, takođe, smatramo da je dobro rešenje, i zbog stalnosti i zbog kontinuiteta u obavljanju ovih funkcija na jedan duži vremenski period. Savet guvernera čini pet članova, kao i do sada, koje bira Narodna skupština. U tom pogledu podvlačim da je veoma značajno to što bi trebalo ostvarivati veću saradnju i komunikaciju između Narodne banke i Narodne skupštine. Članom 43. brisan je stav koji ukida mogućnost da Narodna banka kreditira javni sektor i budžet Republike Srbije. Pre svega mislim na likvidnost. U tom pogledu, mislim da ovaj stav treba podržati. Mi smatramo da je to jako dobro i pozitivno. Kad su u pitanju prihodi i raspodela prihoda, takođe je pozitivno rešenje da će iznad određene granice, kako je tamo rečeno – 20 milijardi dinara, razlika biti uplaćena u budžet Republike Srbije. Na samom kraju, rekao bih da je veoma značajno i pozitivno to što će se ubuduće sve odluke i sva akta Narodne banke Srbije naći u "Službenom glasniku Republike Srbije", dostupna javnosti i dostupna svima onima kojima su namenjena. Naša poslanička grupa PUPS, kako sam i na početku rekao, podržava ovaj predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci, daće svoj doprinos u načelnoj i pojedinačnoj raspravi da bi se tekst zakona poboljšao, a u danu za glasanje daće podršku ovom zakonskom rešenju. Zahvaljujem na pažnji. [[Aplauz]]
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Zoran Kasalović.
Poštovana predsednice, uvaženi guverneru, dame i gospodo narodni poslanici, efekti velike svetske ekonomske krize bili su takvi da su i mnoge teorijske i ekonomske postulate potpuno uzdrmali, urušili, tako da trenutno veliki broj zemalja u svetu kreira specifične odgovore na izazove svetske ekonomske krize, jer, jednostavno, ne postoji jedan univerzalni odgovor na te efekte. Upravo u kontekstu teme, a čini mi se i ideje i namere predlagača Zakona o Narodnoj banci Srbije u odnosu sa kreatorima ekonomske politike, želim da navedem određene pokazatelje koji govore upravo o rezultatima preduzetih mera od strane Vlade Republike Srbije krajem 2008, u toku 2009. i 2010. godine. Naravno, postoje pokazatelji u 2009. godini koji ohrabruju, kao i pokazatelji koji pokazuju određene poteškoće, probleme kojima se treba baviti i, naravno, ključne izazove koji će se nalaziti pred kreatorima ekonomske politike u budućem periodu. Republika Srbija je u 2009. godini imala pad bruto društvenog proizvoda od minus 2,8%, ali ono što jeste dobro jeste da je on bio znatno niži od projektovanog i da je kada poredimo sa zemljama u okruženju mnogo bolji u odnosu na te zemlje, sem Makedonije. Inflacija je bila na nivou od 6,6%, takođe, na nižem nivou od projektovanog, štednja je porasla za nekih 26%, što je bilo dobro za stabilnost finansijskog sektora, a i rezerve su porasle i evo, po trenutno aktuelnim podacima, one su na dovoljnom nivou da mogu da se zadovolje njene namene. Kada govorimo i o projekciji rasta bruto društvenog proizvoda za našu zemlju, oni govore da bi i naš oporavak trebalo da bude nešto brži u odnosu na zemlje u regionu. On je po projekcijama bio nešto između 1,5 i 2% a sada poslednja projekcija govori da će to biti 1,5%, a evo, i najnoviji podaci Republičkog zavoda za statistiku govore da je izvoz u aprilu 2010. godine bio za 28% veći u odnosu na isti mesec prethodne godine, što pokazuje jedan dobar trend. Veliki problem je bio i ostao velika stopa nezaposlenosti i prosečna neto zarada, koja je, takođe nešto niža u odnosu na region. Ono što je potpuno jasno svima, a čini mi se da se i svi ekonomski stručnjaci u tome slažu, da bi i Republika Srbija i svi njeni građani osetili boljitak, nama neće biti dovoljne stope rasta u iznosima od 1,5 do 2%, već rast bruto društvenog proizvoda na nivoima od 5 do 6%, i to u jednom kontinuiranom periodu i, naravno, ekonomska politika koja mora da bude socijalno održiva, politika koja nije teorijska nego, jednostavno, primenjiva. Želeo bih da kreatori, odnosno Vlada Republike Srbije vodi računa o tome i da ne prenebregne uzrečicu čuvenog Kejnsa – da smo na dugi rok svi mrtvi. Ključni izazov da bi se ovakva politika koncipirala i sprovela u delo biće, pre svega, postizanje makroekonomske stabilnosti, pitanje inflacije i kursa i naravno, ono zbog čega sam želeo i da iznesem sve ove podatke i da napravim uvod – da bi se to sve postiglo, biće potrebno raditi na daljem jačanju državnih institucija, njene odgovornosti i na taj način stvaranja povoljnog ambijenta u državi Srbiji. Upravo iz tog razloga, a zbog namere i ideje predlagača zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci Srbije, Poslanički klub SPS-JS smatra da ovaj predlog zakona ide u tom pravcu jačanja jedne veoma bitne državne institucije i u načelu ćemo podržati ovaj predlog zakona. Obrazloženje samog predlagača je bilo dosta detaljno i želim da pomenem samo nekoliko tema, a one se, pre svega, svakako tiču pitanja jačanja samostalnosti i nezavisnosti u svim ovim delovima o kojima je i guverner govorio, zatim, definisanju i preciznom definisanju ciljeva Narodne banke Srbije u odnosu sa Vladom Republike Srbije, načinu finansiranja, tako da ovaj zakon, kao što smo i čuli, afirmiše opšteprihvaćena međunarodna pravila finansijskog prava, gde Narodnoj banci Srbije, odborima, članovima odbora, Vlada, drugi organi ne mogu da daju savete, niti oni da traže određene savete, a uz to da Narodna banka Srbije ima sopstvene prihode, kao i imovinu, svakako da se pojačava samostalnost i nezavisnost Narodne banke Srbije, što je, kako i empirijska istraživanja pokazuju, preduslov da i Narodna banka Srbije na najbolji mogući način ostvari prvi i osnovni cilj – postizanje i održavanje stabilnosti cena. Naravno da, čini mi se, i drugi komplementarni cilj, dakle, postizanje stabilnosti finansijskog sistema, nije moguće odvojiti sa ovim prvim, ali je zato moguće jasno i precizno definisati odnos Narodne banke Srbije i njenih organa sa organima vlasti, u tom smislu da Narodna banka Srbije svakako sarađuje, uz uslov da nikako ne ugrožava ove svoje osnovne postavljene ciljeve i da nije isključena iz procesa sprovođenja državne ekonomske politike, uvažavajući tržišne uslove. Smatram jako bitnim, o čemu je i guverner govorio, izričitu odredbu o zabrani monetarnog finansiranja organa vlasti na svim nivoima ili u bilo kom obliku, ona ide u prilog i tome da istraživanja govore i to je već pomenuto, u tom smislu mogu i da dovedu i do određene fiskalne nestabilnosti, odnosno do određenih poreskih utaja. Želim da kažem da podaci, takođe, govore da u Republici Srbiji imamo i do 30% bruto društvenog proizvoda utaja poreza, dok je neki standard u visokorazvijenim zemljama oko 15%. Naravno da se, uvažavajući ovu odredbu, na ovaj način indirektno utiče na smanjenje poreske utaje, odnosno na pojačanje fiskalne discipline. Ali, uvažavajući ovaj podatak, smatram, svakako, potrebnim da se i poreska uprava kao institucija ojača, uz preko potrebne i najavljene izmene poreskog sistema i poreskog zakonodavstva, uvažavajući činjenicu da se kod poreza na dobiti mogu izvršiti najmanje utaje i to podaci govore, dok kod poreza na dohodak, na primer, te utaje su vrlo moguće i danas su na značajnom nivou. Očekujemo da i najave Ministarstva finansija u tom pravcu uskoro budu sprovedene u delo. Naravno, najavljen zakon o uvođenju fiskalnih pravila svakako će pojačati naše institucionalno okruženje i mislim da je trenutak da se zakonom ustroje fiskalna pravila, jer i podaci već govore da projektovani deficit od 4% može da dođe čak i na 5%, da mi zakonom o fiskalnim pravilima treba da definišemo i odnos i plata i javne investicije. Taj zakon bi trebalo da reši jedan gorući problem u Republici Srbiji – smanjenje javne potrošnje. Smatram da bez jednog takvog zakona srednjoročno u Republici Srbiji biće problema da se ta javna potrošnja dovede na potreban nivo, a iskustva mnogih država pokazuju da se sa takvim zakonom srednjoročno dobija jako dobro planiranje javne potrošnje, a to je, sasvim izvesno, trenutno i problem u Republici Srbiji. Što se tiče organa NBS, postoje određene promene, umesto Monetarnog odbora, Izvršni odbor NBS, kome su proširena određena ovlašćenja, prihvatajući deo dosadašnjih ovlašćenja guvernera. Smatramo dobrim što je proces operacionalizovan, način rada, odlučivanja. Ono što je jako bitno, taj izvršni odbor će moći bolje da funkcioniše i samim tim utvrđuje monetarnu i deviznu politiku. Guverner, kao organ, i dalje će rukovoditi poslovanjem NBS, organizovati rad. Ono što se u ovom delu čini, usklađuje se sa ustavnim odredbama način izbora guvernera, u ovom slučaju na predlog predsednika Republike, većinom glasova vrši se njegov izbor u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Mislimo da je dobro, što je i sam guverner istakao, da su odredbe oko sukoba interesa precizno i detaljno definisane i one se prenose na sve, i funkcionere i zaposle u NBS, uključujući i viceguvernere. Što se tiče Saveta guvernera, njemu se pojačavaju ingerencije po pitanju nadzora nad poslovanjem NBS. Članovi Saveta biraju se, kako je predviđeno ovim zakonom o izmenama i dopunama Zakona o NBS, na predlog Odbora za finansije. Želeo bih ukratko, možda, da polemišem sa nekim javnim napisima koji su postojali u štampi ili sa nekim iznesenim stavovima, pre svega, da bi to telo moglo da bude političkog karaktera i da donosi političke odluke, crpeći ih upravo iz procesa izbora članova Saveta. Ne mogu da se složim da ćemo na taj način i ovim predviđenim izborom dobiti kandidate u Savetu guvernera, samo političare i politički opredeljene. Pre svega, postoji ovde jedna dobra odredba koja obezbeđuje da minimum jedan član Saveta bude čovek sa deset godina radnog iskustva na poslovima finansija i revizije, što je svakako ograničavajući faktor i pospešuje stručni kapacitet ovog tela. S druge strane, sama tvrdnja da će se Odbor za finansije rukovoditi političkim ciljevima, mislim da ne stoji, jer je do sada Odbor za finansije bio nadležni odbor koji je predlagao i samog guvernera, pa nismo dobijali u tom smislu guvernera koji je bio samo politička ličnost i sprovodio političke odluke, tako da smatram da dobrim delom te primedbe ne stoje. A, s obzirom na to da se odluka o režimu kursa izmešta iz ingerencija Izvršnog odbora, takođe, mislim da ne stoji da je moguće proizvesti određene probleme, jer režim kursa utvrđuje Savet, na osnovu predloga Izvršnog odbora, koji utvrđuje politiku kursa, tako da predlog režima mora biti u skladu sa politikom kursa, nije moguće drugačije, a naravno i uz saglasnost Vlade Republike Srbije. Mislim da u ovom delu svakako ne stoje primedbe tog tipa. Smanjivanje broja viceguvernera, takođe, mislim da je dobro i da će dovesti do ekonomičnijeg, operacionalnijeg rada i samog Izvršnog odbora i same NBS. Naravno da ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o NBS i još veliki broj odredbi zaslužuje pažnju, no ceneći samu temu moje diskusije i značaj jačanja uopšte institucija države Republike Srbije, u smislu stvaranja povoljnog okruženja, zavređuje ovaj deo pažnje. Na kraju, želim još jednom da ponovim da će Poslanički klub SPS-JS u načelu podržati zakon o izmenama i dopunama Zakona o NBS. Zahvaljujem. [[Aplauz]]
Zahvaljujem, gospodine Kasaloviću. Reč ima narodni poslanik dr Vesna Pešić, a zatim narodni poslanik mr Jorgovanka Tabaković.
Poštovani gospodine guverneru Narodne banke, poštovana predsednice, poštovane kolege, prvo da kažem da bih koristila pola vremena od ovlašćenog izlagača, zato što smatram da ćemo verovatno u ponedeljak ili utorak nastaviti raspravu, jer koliko sam čula danas se radi svega do jedan, pola dva, pa da jedan deo vremena zadržimo za nastavak rasprave. Htela bih prvo da ukažem na dva problema. Vladajuća koalicija često ističe da je ''stabilnost'' jedan od najvažnijih ciljeva ukupne politike Srbije. Moram da kažem, ako se pogleda statistika u regionu da smo najčešće menjali guvernera i čitava ova situacija da ponovo biramo guvernera, iako guverneru nije istekao mandat, kao i celokupni kontekst koji se pojavljuje, da se tu pokazuje jedna ključna nestabilnost Srbije u pogledu toga šta ona hoće, pa, sada, i kada je reč o monetarnoj politici. Za tu nestabilnost, koja viri iz ovoga što danas radimo, istakla bih dva argumenta. Prvo, ne znam zašto Skupština Srbije dozvoljava da o ovako ključnom zakonu, kao što su izmene i dopune Zakona o Narodnoj banci, vršimo po hitnom postupku. Mogla sam lično da utvrdim da stručna javnost, i to, naših vrhunskih ekonomista nikada nisu videla ovaj zakon, niti o njemu bili obavešteni, da su narodni poslanici ovaj zakon dobili u petak, da se izlažemo kritici da nas ljudi pitaju – da li ste pročitali Zakon o elektronskim komunikacijama ili Zakon o Narodnoj banci, da niko nije mogao ovakve zakone da pripremi, savlada, zato što su podneti u petak, a sednica je zakazana u ponedeljak i da ovo smandrljavanje zakona, ovako ključnih i temeljnih, kao što je ovaj, ukazuje da zaista smandrljavamo i ono što smo uspeli da izgradimo od naših institucija i da su te ključne institucije dovedene u pitanje. Zato bih zamolila, ako predsednica Skupštine može da odbrani ugled ove institucije da ne dozvoli da zakoni koji nemaju nikakvog osnova u hitnom postupku da se donose kada im nije vreme. Sam hitni postupak je određen. Nijedan zakon koji sada razmatramo ne bi zadovoljavao taj uslov. Smatramo da oštećujemo naše građane ako ovakve zakone razmatramo u hitnom postupku. Ovo smandrljavanje pokazuje i strmoglav kojim možemo krenuti, upravo, ovim izmenama i dopunama koje smo danas dobili. Ukazaću sada na nekoliko argumenata zašto ovaj predlog zakona LDP smatra neodgovarajućim, evo iz sledećih razloga. Prvo je bilo reči u javnosti da će po novom zakonu, koji bi se doneo, guverner biti deo nekog kolektivnog tela, pa je onda bilo reči – ne, neće se menjati zakon, biraće se novi guverner po starom zakonu, pa se onda čekalo. Gospodin Jelašić, koji je ovde prisutan i zahvaljujem mu što je danas sa nama, imao je dovoljno vremena da se pripremi, ako se menjao zakon, za redovnu sednicu. Šta se čekalo, da li se tu čekalo neko odobrenje? Zašto smo čekali poslednji momenat da sada smandrljavamo ovaj zakon, umesto da smo ga dobili na vreme? Druga stvar, koju zameram u ovom kontekstu gospodinu Jelašiću, jeste što je on dao ostavku na ovako važnu i suštinsku funkciju, kao što je guverner Narodne banke, sa obrazloženjem da to daje iz ličnih razloga. Mislim da je to nedozvoljeno, da mora da kaže u kom kontekstu je dao tu ostavku. Jer, utisak je javnosti da je on bio izložen velikom pritisku i izvršne vlasti, da je izgubio političku podršku i da je, što smo svi mogli da vidimo, naša pseudobiznis elita, ono što se ovde zovu tajkuni, vršila pritisak da se troše devizne rezerve, da se to očekuje da preko monetarne politike oni dobiju neku vrstu fiksnog kursa dinara, da je taj pritisak bio neizdrživ i da je on zbog toga morao da ostavku da. To je ukupni deo onoga što je javnost osećala da se dešava, kada je reč o njegovoj ostavci. Sada kada vidimo taj kontekst – da je bio veliki pritisak da se uvede fiksni kurs dinara, nisam ekonomista i neću držati predavanje, dakle, da je to apsolutna katastrofa da se uvede fiksni kurs ili nešto što liči na fiksni kurs dinara i koje bi sve negativne posledice od toga bile. Smatramo da je bila dobra dosadašnja politika fluktuirajućeg kursa, sa intervencijom na deviznom tržištu samo radi dnevnih oscilacija, ali je očigledno da se od guvernera tražilo više – da on brani jedan određeni nivo kursa i da se nepotrebno troše devizne rezerve, a da se, svi znamo toliko ekonomiju, taj kurs dinara ne može odbraniti samo tako što ćemo trošiti rezerve. U toku ove godine Narodna banka je prodala milijardu i 108 miliona, a dinar i dalje pada. Znamo zašto dinar pada, da su to drugi problemi, a ne monetarna politika koja se vodila u Narodnoj banci. Kada sam ovaj uvod napravila, sada vidim da ovo zbog čega ste vi, gospodine Jelašiću, morali da podnesete ostavku. To nisu bili nikakvi lični razlozi, nego niste mogli više da izdržite te pritiske koji su na vas vršeni, da je sada ovim zakonom omogućeno ono što su oni i hteli. Ovim zakonom je uvedena politizacija Narodne banke. Pokušaću kratko da pokažem u čemu se ona sastoji. U tom smislu LDP je podela amandman na član 23, a i na neke druge članove, ali to je najvažnije što smo hteli da kažemo. Vi ste sada uveli i dali veće ovlašćenje Savetu Narodne banke gde ste bez ikakve procedure propisali da Odbor za finansije Skupštine većinom glasova bira Savet sa nekakvim kriterijumima službe, što uopšte nije važno, ali ste otvorili jeda kanal preko koga će sada moći da se vrši uticaj izvršne i druge tajkunske vlasti na rad Narodne banke. A, onda, ste tom istom savetu dali odobrenje da on određuje šta će biti režim kursa, uz saglasnost Vlade. To je u članu 23. Tu stoji – i na predlog Izvršnog odbora, koji se do sada zvao Monetarni odbor, a sada se zove Izvršni odbor. Jednom političkom telu, moram da kažem političkom telu, koje se sada zove Savet, u koji ne znamo uopšte po kojem kriterijumu će ljudi biti predlagani, a s obzirom na to da ne možemo da zatvorimo oči na dosadašnje iskustvo, naravno da znamo da će to biti politički Savet koji sada ulazi u Savet Narodne banke. Na koji način će se birati taj Savet, na koji način će biti određen, nema nijedne reči u ovom zakonu kakva će to biti procedura. Drugo, što, takođe, smatram kao element politizacije, jeste i to, što, u principu, ne bi smetalo da predsednik Republike predlaže guvernera, jer to bi moglo biti u skladu sa Ustavom, ali smo više puta isticali da je naš predsednik istovremeno i predsednik DS, što je nedozvoljeno, pa, kada predlaže funkcionere, on predlaže u kapacitetu predsednika DS. Pored toga, smatramo da i kad predsednik predlaže guvernera da mora da se uspostavi određena procedura na osnovu čega i sa kim se on konsultuje, na koji način predlaže guvernera. Nije mala stvar, i zbog guvernera i procedura kojima se bira guverner. Ovaj kanal otvorenosti koji je sada napravljen da imamo jedan Savet koji diktira režim kursa, a onda na neki način i politiku kursa, ostvarili smo to da će sada, bilo da je reč o uticajima izvršno-tajkunske vlasti, taj kanal biti ubuduće otvoren. Naveli ste da Savet donosi odluku o režimu kursa dinara, uz saglasnost Vlade, u članu 23. ili na predlog Izvršnog odbora. U članu 14, kada je reč o tome šta su nadležnosti Izvršnog odbora, jasno se vidi da Izvršni odbor uopšte nema tu nadležnost da predlaže režim kursa dinara Savetu. Postavlja se pitanje – zašto je napravljena ta konfuzija da, navodno, Izvršni odbor predlaže Savetu, a Savet, ponavljam još jedanput, članovi tog saveta dobijaju najveće ingerencije, a nisu zaposleni u banci. Oni ne podležu toj odgovornosti, nego su ljudi koji se biraju sa strane, koji će se birati politički i koji će na taj način sprovoditi, pre svega, politički uticaj i na kurs i na režim. Vrlo je teško napraviti razliku između režima, kao nekog šireg pojma, i politike, ukoliko se ovako zamešateljstvo napravi, da navodno Izvršni odbor predlaže, a nema uopšte takve nadležnosti. Prema tome, ukazala sam na to, da smo tražili da se menja član 23, i time sada završavam, dakle, da se izbaci – da Savet može da donosi odluku o režimu kursa dinara, nego da to ostane, kao što je bilo i do sada, pre svega, u nadležnosti Banke. I, kao što ste vi na kraju formulisali, kada je reč o ekonomskoj politici, sigurno da je NBS u konsultacijama sa onima koji vode ekonomsku politiku i sigurno da ne radi nešto potpuno suprotno od onoga što je ekonomska politika države. Ta saradnja je uvek bila otvorena. Mogli ste da prisustvujete sednicama Vlade i da se oko toga, naravno, konsultujete i dogovorite. Ali, kada je reč o režimu kursa i ovoga što je do sada rečeno, smatramo da intencije da se fiksira kurs i da dođe do promene tog režima koji se vide u javnosti, kao i politizacija banke neće doneti ni stabilnost, ni dobrobit Srbiji, nego mislim da vas može strmoglaviti u veće ekonomske probleme nego što imamo danas. Hvala vam.
Zahvaljujem. Gospođa Jorgovanka Tabaković ima reč.
Zahvaljujem. Imala sam više varijanti kako započeti raspravu o ovom zakonu. Jedna od njih je bila iz one zanimljive dečije menjaže – da oni moćni za ništa dobiju nešto, a da svi mi ostali ovim zakonom za nešto dobijemo ništa. Ipak mi se učinila najprimerenija izjava jednog od uglednih ekonomista iz ovog grada, koji je rekao da bi umesto ovog zakona trebalo predložiti, u stvari, privatizaciju Narodne banke. Kažem – kako to privatizaciju? Kaže – lepo, da prodamo Narodnu banku i budemo načisto sa time, jer ona, faktički, ovim zakonom i jeste privatizovana. Kažem – verovatno nisu predložili takav zakon zato što se nisu dogovorili, mislim na vlast. Gde će sa parama? Kaže – ko to kaže da privatizacija podrazumeva i naplatu prihoda od onoga što privatizujemo. Kažem – šta dobijamo time? Onda shvatim suštinu vašeg zakona. Kaže – privatizacijom, pripadanjem banke jednoj osobi legalizovali bismo faktičko stanje, jasnim prikazali ono što imamo već u primeni, i zaista jeste tako. Zakon sam nazvala skandaloznim. A skandal dođe i prođe, a ovakav zakon, ako bude usvojen, zaista predstavlja vrhunac gubitka, ne monetarne suverenosti, nego ekonomske budućnosti ove države. Predstavlja vrlo bahat i sebičan zakon, i samoljubiv zakon koji se ne može podvesti pod specifičnost ustanove kao što je Narodna banka, da sama za sebe piše zakon. Vi ste ga, gospodine guverneru, pisali kao guverner u ostavci, da pokrijete sve učinjene greške, da za njih ne odgovarate i da sami sebe, u ovom parlamentu, sa 126 ruku, bukvalno, zaštite od svih šteta koje su nanete. I to nije samo priča. Vaših dvadesetak članova zakona proizilazi iz odluka Ustavnog suda i Vrhovnog suda, gde se ponašanja Narodne banke, odlukama iz 2007. i 2009. godine, čine neustavnim i nezakonitim, proizilaze iz toga što ste vi kao organ Narodne banke, odnosno guverner, ne smatrate zaposlenim pa ne odgovarate lično za štetu koju nanesete, već odgovara organ, odnosno Narodna banka u vaše ime i to sada legalizujete ovim zakonom i tražite da guverner bude zaštićen čak i kada više ne bude guverner, odnosno na toj poziciji. Tražite da ne bude ni sud nadležan, kada je u pitanju Narodna banka, jer sve ono gde oštetite zaposlene iz Narodne banke, takođe, govorim o presudi, upućujete ih na upravni spor, ali ovim zakonom lepo kažete, da tamo gde je nadležnost Narodne banke, sud ne može da presuđuje, čak ni u tom upravnom sporu. A kako se zove, gospodine guverneru, institucija koja je iznad interesa građana Srbije, iznad njihovog prava po Ustavu da nisu robovi, nego da budu zaposleni, iznad Vlade, gde svaku saradnju, primedbu ili savet definišite ugrožavanjem nezavisnosti, gde ste iznad sudova, jer tamo gde ste vi nadležni sud ne može da presuđuje, čak ste i u onom zakonu o statistici izveli da je vaša građa i vaše pravo da drugima dajete podatke, vaše, isključivo, pravo, iznad svih? I ovo nije slučajno, jer ste vi ono što ste ovde načeli ovim zakonom, izveli i u Predlogu zakona o javnom dugu, o kojem ćemo razgovarati, ali ne na ovoj sednici, da ne bude očigledno, nego na nekoj od sledećih. Ne toliko zakukuljeno, da se ne bi moglo otkriti. Ne toliko vešto, da ne bi moglo biti kažnjeno. Uverena sam da će taj odnos, pokriven pod maskom nezavisnosti Centralne banke, u stvari, biti razotkriven kao pokušaj da Narodna banka, onog trenutka kada je prestao da važi Ustav SRJ, do kada je Narodna banka bila državni organ, ne može tako neupadljivo i nevešto da se izvuče u državu nad državom, instituciju nad institucijama. A to ovaj zakon omogućava. Dakle, pod maskom priče o nezavisnosti, koja je, i teoretski vrlo lepo obrađena kao nešto što je evoluiralo ovih 20 godina, pa je Narodna banka umesto da se bavi razvojem, zaposlenošću i da sarađuje sa Vladom kao izvršnim organom u tom pogledu, što ne znači, nedvosmisleno, jedino i isključivo da štampa pare i da kažete – a, stare banke, a kako je to bilo, a redovi za benzin, a nafta, primarna emisija itd. Molim vas, nemojte te argumente upotrebljavati. Pod maskom toga, vi ste pristali da potpuno i teoretski, i što je najgore, praktično, prednjačite u samostalnosti koja znači – da neko za ništa dobije nešto, a da svi mi ostali za nešto dobijemo ništa. Potrošeno je milijardu i sto osamdeset miliona novca za održavanje, navodno, stabilnog kursa, što vam je cilj da držite stabilnost sistema, inflaciju, a niste očuvali ni jedno ni drugo. Da li znaju građani da prevedu koliko je to novca? To je 10% republičkog budžeta. Taj novac je dva puta više od onoga što troši MUP za godinu dana po budžetu. To je pet puta više nego što Ministarstvo pravde potroši za godinu dana, a stalo nam je do pravde i do sigurnosti, do zaštite. Stalo nam je i do stabilnosti kursa i cena, ali koliko košta ta vaša ekspertska politika? To vaše ponašanje paljenja i stvaranja požara da bi ih repo-operacijama posle gasili i uvodili novine, nepoznate u bilo kojoj državi u okruženju ili šire. Federalne rezerve jesu privatne, i znamo kako jesu, ali su makar transparentne u odnosu prema građanima. Vi ste, gospodine guverneru, u ovom zakonu stavili da je sve tajna, i kada pregovarate sa MMF i sa svim ostalim institucijama. Bez imalo ograničenja, brutalno, drsko ste rekli – sve je tajna i biće kažnjen svako ko tu tajnu oda, ma kako god je saznao. Prenosim informacije iz zakona, ne hiperbolišem. Kako može da bude tajna za Skupštinu Srbije ratifikacija tog sporazuma sa MMF, u kojem prihvatate obaveze koje se tiču svih nas?! Sada to ovim zakonom valorizujete. Prirodno je, čak, da za Vladu možete i u ime Vlade da vršite neke pregovore. Da li je prirodno da Vladi naplaćujete usluge, a da, sa druge strane, tražite da budete oslobođeni PDV, zato što ste kao državni organi i ostali? Možda ne znate, postoji mišljenje Ministarstva finansija kojim ste oslobođeni poreza, ali zato odlukom o sudskim taksama, zato što ste imali prilično sudskih sporova, niste oslobođeni sudskih taksi. I vama je odgovaralo da ne budete oslobođeni sudskih taksi, zato što ste posebna sui generis ustanova, da biste mogli da budete samostalni u svemu ostalom, a najviše u onom da smo jedina država koja ima ''privatnu kovnicu novca'', koja zarađuje ekstraprofite, od kojih vas je gospodin Šoškić upućivao na Savetu kako da ono što nemate predstavite novcem koji imate. Dokument je, evo, ovde, zapisnike dobijamo sa Saveta. Činjenica je da u budžet niste preneli ni jedan jedini dinar tog vašeg profita i dokaz te vaše uspešnosti, ekspertnosti i znanja, pripisivali ste kamate na depozite koje država drži kod vas. U kom to delu sveta i na kugli zemaljskoj, u čitavom kosmičkom prostoru, postoji institucija kojoj Vlada treba samo da pokriva gubitke, kako ste definisali. Dakle, Vlada Republike Srbije i njeni građani potrebni su vam samo kad treba da napune budžet koji treba da pokrije gubitke vaših pametnih i dobro odmerenih odluka ili da vam, eventualno, odštampaju hartije od vrednosti, pa predaju vama da opet pokrijete te gubitke, ali tražite, u članu 100, da imovina (Republike Srbije koju NBS koristi u skladu sa Zakonom) danom stupanja na snagu ovog zakona bude vaša. A, šta vam strašno znači to pravo, vas kao guvernera ili nekog budućeg Radovana Jelašića, da potpisuje upravljanje, rukovođenje, prodaju ili nabavku imovine? Šta je vama to toliko značajno za uspešnost u radu i da li neko nešto gubi ako vi dobijete ili ste izmislili "perpetum mobile" da svi dobijamo. Ili to od Narodne banke počinjemo, ono što smo u sukcesiji osetili, imovina je onog na čijoj se teritoriji nađe? Dakle, obezbedili ste sebi neviđenu tajnost da sve što radite može sudski nekažnjeno da bude, da imovina bude vaša, da možete sami da odlučujete ako ne možete da skupite troje ljudi kao viceguvernere. Imajući iskustvo sa telefonskim vladama, pa, što vi ne biste, inače, odlučivali na način kako ste svojevremeno gospodinu Stojanoviću, koji je dao ostavku kada ste u ''Vojvođanskoj banci'' promenili rukovodstvo, bez njegovog znanja, on je bio vice guverner, nadležan za kontrolu banaka, rekli – a, ko od tebe da traži saglasnost, nije monetarni odbor zabavište? To je izjava časnog čoveka koji je podneo ostavku i napustio Narodnu banku. Citiram ne privatni razgovor, nego, objavljeni tekst u "Glasu javnosti" i to u vreme kada ste kao najavljeni direktor HVB banke došli i dali joj dozvolu za bavljenje kastodi poslovima, za koje je prethodno bila odbijena od nekog prethodnog guvernera. O kakvoj nezavisnosti govorite? O kakvoj dobronamernosti, dostignućima u finansijskoj oblasti govorite i kome o tome govorite? Računate na neznanje najvećeg broja građana kojima kažete – sećate li se kantica za benzin, sećate li se redova, praznih rafova itd? Čega je to bio rezultat? Nekih sankcija političke odluke, ali i zloupotreba finansijskog sistema? Da, ali i zloupotreba. Da li je manjak kada sebi tražite pravo štampanja dugoročnih hartija od vrednosti? Šta želite, da ponovite Dafinu? Koliko je već odštampanih hartija od vrednosti? Koliko ste novca emitovali, gospodine guverneru, plaćajući kamate od 2005. godine pa nadalje za repo operacije kada ste nudili kamatu veću od inflacije i po nekoliko procenata, klackajući, u međuvremenu, kurs tako da su poslovne banke dobijale, jer ovde jedino finansijski sistem posluje sa dobitkom? Ali, da ponovim pitanje kolege iz SPS, mog druga iz Odbora za finansije, gospodina Kasalovića, pitanje na koje on nije radio dalju elaboraciju, specifični problemi i uslovi traže specifične odgovore. Vi, gospodine Jelašiću, niste ovim zakonom ponudili ne ni specifične odgovore, ne priznanje da smo imali tradicionalno bankarstvo u svetu kao ekonomisti, ne bismo virtuelnim finansijskim proizvodima došli u situaciju da svi trpimo od finansijske krize. Ne može se od ničega stvoriti nešto. To je zakon fizike. Samo u bankarstvu je moguće od ničega stvoriti nešto, a to je, dopisati nekoliko nula i emisijom novca stvarati mogućnost da naplaćujete kamate. To znaju studenti prve godine ekonomije. To znaju naši građani kojima se serviraju podaci o virtuelnom životu, koji oni ne mogu da osete, a vrlo su maštoviti i inteligentni. Ukoliko se usvoji ovakav zakon o Narodnoj banci, zaista mislim da će od ove države neko ponovno uzdizanje i građenje temelja zahtevati mnogo truda i mnogo posla. Zahvaljujem na pažnji. [[Aplauz]]
Zahvaljujem. Narodni poslanik Radojko Obradović ima reč.
Zahvaljujem. Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Jelašiću, gospodine Laliću, izuzetno važan zakon je na dnevnom redu, zakon koji reguliše Centralnu banku. Ovaj zakon je predložen u formi izmena i dopuna zakona, međutim, kada se pogleda kolika je količina tih izmena, koliki je broj članova koji se menja i kakva je struktura izmena, ovo je de fakto jedan novi zakon o NB i tim pre je izuzetno važno da imamo kvalitetnu i dobru raspravu, jer je uloga NB u sistemu izuzetno važna i značajna. Treba da posmatramo čitavu stvar sa puno optimizma, jer je potpuno jasno, naročito iz onoga što ste govorili, ne samo danas nego i u vašim obraćanjima vezano i za ekonomsku situaciju i vezano za probleme, da je ključ za rešenje problema uvek kod nas i da su ipak mnoga rešenja za naše probleme ovde, a ne na nekom drugom mestu. Uloga NB regulisana je članom 95. Ustava Republike Srbije, gde se kaže da je NB samostalna i da podleže nadzoru i da odgovara isključivo Narodnoj skupštini. Narodna banka je u žiži javnosti bila poslednjih nekoliko godina po nekoliko različitih stvari – pitanje deviznog kursa, pitanje referentne kamatne stope, pitanje količine nivoa deviznih rezervi,poslednjih nekoliko meseci, čini mi se da je to bio 23. ili 24. mart ove godine, tako što je guverner podneo ostavku. Danas raspravljamo o zakonu, a još uvek nismo izabrali novog guvernera i imamo guvernera kome je Savet već konstatovao ostavku i čija je ostavka konstatovana na Odboru za finansije. Paradoks naše situacije najbolje se odražava u obrazloženju ovog zakona. U Skupštini imamo dve procedure – standardnu i hitnu proceduru. U obrazloženju zašto ovaj zakon ide po hitnoj proceduri navode se dva razloga. Prvi razlog je da se usklade odredbe sa Ustavom Republike Srbije, a drugi razlog je da se stvore uslovi za izbor guvernera. Podsetio bih vas da ste ostavku podneli pre više od tri meseca, a rok za usklađivanje odredbi sa Ustavom je bio 31. decembar 2008. godine. To je pre godinu i po dana. Tu su, takođe, razlozi zašto Zakon stupa na snagu, odnosno Ustav daje mogućnost, predviđa, da zakon stupa osmog dana nakon dana objavljivanja, a ovaj zakon predlaže da zakon stupi sutradan na snagu. Znači, tih sedam dana nam je vrlo važno u ovom slučaju, a tih godinu dana, šest meseci i sedam dana je nešto što je izuzetno važno. Upravo samo na tom primeru vidimo kakvi su naši problemi i sa čime svi mi treba da se nosimo, ne samo u Skupštini nego u Srbiji uopšte. Ono što je ključna stvar za svaku centralnu banku, pa i za Narodnu banku Republike Srbije, to su njena samostalnost i nezavisnost. Ustav kaže samostalnost, zakon kaže samostalnost i nezavisnost, a prvo pitanje je – da li su te dve stvari povezane ili je dovoljno da bude samostalna, ili je dovoljno da bude nezavisna, ili je neophodno da bude i samostalna i nezavisna. Guverner je više puta (citiraću ga) objasnio razliku između samostalnosti i nezavisnosti. Njegov sin, koji ima šest godina, jeste potpuno samostalan, jer se hrani, ustaje sam, pere zube, oblači se, ali uopšte nije nezavisan, jer i te kako utiče i zavisi od svojih roditelja. Nije svejedno, da li je Narodna banka samo samostalna, nego je neophodno da ovaj zakon stvori uslove, pored samostalnosti, da bude potpuno nezavisna. Ono što je za nas pitanje, to je, da li ovaj zakon stvara mogućnosti i da li je Narodna skupština na putu da omogući samostalnost i nezavisnost Narodne banke? Pored toga, za sve nas je izuzetno važno, da li stvaramo uslove da imamo, ili da li Narodna banka pomaže da svi imamo poverenje u ono što radi Centralna banka? Naravno, kao odgovor na to pitanje ili na sva tri pitanja, nameće se kontrapitanje – ko najviše ugrožava nezavisnost Narodne banke i gde je ta glavna borba za samostalnost i nezavisnost? Odgovor je prilično jednostavan. Glavni problem Narodne banke predstavlja Vlada Republike Srbije i glavni problem svake centralne banke predstavlja vlada odgovarajuće zemlje. Da li Vlada i Centralna banka imaju zajednički cilj ili su možda njihovi ciljevi prilično suprotstavljeni? Zakon kaže da je cilj Centralne banke, pri tom je ovaj član malo modifikovan, pa pored osnovnog cilja, koji je bio stabilnost cena, uvodi se i drugi cilj da je to očuvanje i jačanje stabilnosti finansijskog sektora. To potpuno opravdano uzimajući u obzir šta se dešava poslednjih godina, naročito poslednjih meseci u zemljama u okruženju i u čitavom svetu, uloga Narodne banke u očuvanju finansijske stabilnosti izuzetno je važna. Ali, da se vratimo na ovaj prvi cilj. Zar ne bi bilo logično da je to i cilj Vlade? Upravo se tu krije glavna tajna nezavisnosti Centralne banke u odnosu na Vladu. Narodna banka ne bi trebalo da se bavi politikom i trebalo bi potpuno da bude lišena politike. Sa druge strane u Vladi sede političke stranke koje imaju za cilj da imaju što bolji rejting, da imaju naklonost birača i moraju da rade stvari koje će njihovi birači opravdati. Moraju da rade mnoge populističke stvari, populističke mere i u Vladi se razlikuju u kojoj je to meri manje ili više izraženo. Naravno da je novac potreban za finansiranje raznih projekata, uvek će Vlada reći da su svi projekti potrebni. Ovde često govorimo o tome da je neophodno ulagati u poljoprivredu, infrastrukturu, pa, ako ne uradimo 50 kilometara jedne godine, onda, sledeće obećamo 350, to jako lepo zvuči. Sa druge strane, ako kažete da li su penzije male – naravno da su male. Da li su plate male – naravno da su male. Za to su potrebna sredstva da se sve to finansira. U trenutku kada se Narodna banka suprotstavi subvencijama, dotacijama, zaduživanju i trošenju tih sredstava, nastaje ključni problem i taj problem je nastao i ovde. Prema tome, da ne bude nikakve dileme. To je ključni problem i očigledno da ta dva cilja koja naizgled treba da se podudaraju, vrlo često dođu u situaciju da su na različitim i suprotstavljenim stranama. Cilj koji postavi sebi Narodna banka, koja ako hoće da očuva samostalnost, nezavisnost, profesionalnost i da sačuva finansijski sistem i cilj koji sebi postavi Vlada, možda čak i nesvesno, ali kada pogledate za šta se sve zadužujemo i za šta se sve finansiramo potpuno sam siguran da Centralna banka ne odobrava nijedan delić svega toga. Ovaj zakon uvodi jednu novinu. Nama je ključno pitanje, a to je ono, nema dana da se ne pojavi nekoliko tekstova, koliki treba da bude kurs, pa ćete naći polovinu analitičara i privrednika koji kažu da je kurs precenjen, a druga polovna će reći da je kurs potcenjen. Imali smo vrlo karakterističnu situaciju da je gospodin Jelašić bio najnapadaniji funkcioner dok nije podneo ostavku, a od trenutka kada je podneo ostavku, svi ti koji su ga napadali su rekli da je on bio brana za stabilnost deviznog kursa. Mi sada imamo situaciju, taj deo je nepromenjen, pošto kurs, politiku i režim kursa određuje NBS uz saglasnost Vlade i taj deo je nepromenjen, a sada se iz nadležnosti guvernera, odnosno Monetarnog odbora, prebacuje na Savet NBS. Ne mislim da je to dobro. Smatramo da je prethodno rešenje bilo bolje, iz prostog razloga što je uticaj politike u Savetu daleko veći nego na nivou guvernera. Iako ćemo reći da zakon ima brojne odredbe, o tome će kolege govoriti u nastavku ove rasprave, koje govori o samostalnosti i nezavisnosti, i nespojivosti funkcija i svega drugog, potpuno je jasno da je uticaj politike na guvernera daleko manji nego što će biti i nego što jeste na članove Saveta. Umesto Monetarnog odbora formira se Izvrši odbor. Mislim da je bolji naziv, mada to nije previše važno, meni lično je mnogo više odgovarao izraz – Monetarni odbor, jer Izvrši odbor je nešto što ima komercijalna banka. Centralna banka je ipak nešto potpuno drugačije od komercijalne banke, čak iako je deklarativno, bilo bi dobro da se taj deo razlikuje. Daje se mogućnost, kako to član zakona definiše, ako postoje neke neodložne stvari, da guverner donosi odluku u ime Izvršnog odbora. Pri tom, sednice Izvršnog odbora se održavaju jednom mesečno, pa se kaže, ako postoji sprečenost određenih članova da prisustvuju, onda guverner može da donese odluku, ako je ugroženo ostvarivanje ciljeva i obavljanje funkcija Narodne banke. Ako je riskantna situacija, ako postoji neki hitan problem i ne može da se sastane Izvršni odbor, onda guverner preuzima odgovornost, a u nastavku se kaže, da na prvoj sledećoj sednici u roku od mesec dana, Izvrši odbor može da potvrdi ili stavi van snage jednu takvu odluku. Mislim da je to vrlo opasno rešenje i po guvernera, jer ako je to neka kritična situacija, onda je i odgovor na kritičnu situaciju kritični odgovor. A, šta se dešava ako, recimo, taj odbor zaključi da ta odluka nije bila dobra? A po ovom, kako ovde piše, ne dešava se ništa. Nisam siguran da treba da se desi situacija u kojoj ne mogu da se sastanu tri člana, ako su već kolektivni organ, ili treba jasnije definisati situaciju u kojoj ta odluka može da bude poništena naknadno, a sve odluke koje donosi Centralna banka imaju i te kako uticaja na čitav finansijski sistem, na osiguranje, na bankarski sistem. Posebna novina je član 19. Član 19. predviđa drugačiji način kandidovanja kandidata za guvernera. Postoje različiti modeli u zemljama u svetu, nema dva ista modela. Mi smo do sada imali situaciju da to radi Odbor za finansije, sada predlaže predsednik Republike. Slažem se da dosadašnje rešenje nije bilo dovoljno dobro i da je imalo određene manjkavosti, pa, valjda, zakon donosimo zato što imamo bolje rešenje. Ako već idemo na bolje rešenje i ako idemo na rešenje u duhu demokratije, zašto onda nismo otišli korak dalje, pa ako hoćemo da ojačamo funkciju Narodne banke i ako nam je cilj da osnažimo funkciju guvernera, zašto onda kandidat za guvernera ne podnosi svoj program Narodnoj skupštini na sednici na kojoj se bira. On treba da izađe i predstavi svoj program. Tim pre što u trenutku kada je gospodin Jelašić podneo ostavku, imali smo veliki broj izjava partijskih funcionera koji su rekli, postoji više kandidata za guvernera, mi sa njima razgovaramo, čekamo da nam predstave svoj program, pa ćemo izaći sa svojim kandidatom. A, ako hoćemo da guverner bude nezavisan, onda valjda treba Skupštini da predstavi svoj program, a ne partijskim funkcionerima. Druga stvar, ono što je manjak u našoj demokratiji, predloženo zakonsko rešenje uopšte ne predviđa mogućnost da guverner ne bude izabran. Šta se dešava ako guverner ne bude izabran? To je u duhu demokratije. Predsednik Republike predloži rešenje, valjda poslanici glasaju po svojoj savesti na bazi izloženog programa. Zakon bi morao da kaže, u slučaju da guverner ne bude izabran, predložiće se u roku 30 dana novi kandidat. To je u duhu demokratije. Valjda ovde ne vlada jednoumlje i ne glasa se po diktatu. Tim pre što smo imali situaciju da guvernera, odnosno kandidata za guvernera, a videćemo da li će predsednik Republike ostati pri tom predlogu, predlaže predsednik Vlade, jer je predsednik Vlade rekao da je kandidat za guvernera gospodin Šoškić. U kom svojstvu je to uradio i kakva je nadležnost predsednika Vlade u svemu tome, to ja ne znam. Mi smo predložili amandman kojim predlažemo da guverner predloži svoj program Narodnoj skupštini, jer smatramo da pitanje guvernera ne sme da bude samo personalno pitanje, nego valjda guvernera biramo na bazi njegovog programa. Ako je to programska stvar, onda će poslanici glasati za njega na bazi programa. Zakon smanjuje broj viceguvernera i predlaže se od dva do četiri viceguvernera. Mislimo da nije loše ako će to biti regulisano Statutom Narodne banke i to je dobro rešenje, tim pre što Statut dolazi na uvid Skupštini, da svaki od viceguvernera ima jasno definisana ovlašćenja, jer načinom na koji je definisan Izvršni odbor viceguverneri imaju daleko veću moć nego što su imali sada. Izvršni odbor koji sačinjavaju guverner i viceguverneri donosi odluke većinom glasova, ima mnogo šire nadležnosti nego po prethodnom zakonu i, ako je to već tako, onda bi bilo logično kada guverner predloži kandidate za viceguvernera Savetu, njih bira Savet guvernera, da tačno navede šta su njihova obrazloženja. Guverner Jelašić je istakao da zakon uvodi značajnu novinu, a to je izveštavanje Narodne skupštine, a to je tačno. Nekoliko članova zakona uvode i taksativno navode šta su sve obaveze u izveštavanju Narodne skupštine od strane Narodne banke. O tome je govorio i moj kolega gospodin Čolaković. Bilo bi dobro da se predvidi, jedan od naših amandmana to predviđa, da se jednom godišnje održi sednica na kojoj bi se guverner obratio Narodnoj skupštini sa nekim od glavnih ciljeva ili predlogom plana za narednu godinu. Takođe, uvodi se, a to je i do sada bio slučaj, Vlada Republike Srbije dostavljala je na mišljenje budžet Republike Srbije, ali bilo bi dobro da i Narodna skupština ima to mišljenje koje je Narodna banka dostavila Vladi, da bi, prosto, imala uvid kakav je taj odnos i kakav je stav Narodne banke po tako važnom pitanju, vezano i za makroekonomsku politiku i za memorandum o ekonomskoj politici, a vezano i za budžet. Bitna promena je vezana za zaduživanje. Ne daje se više mogućnost da se za kratkoročnu likvidnost finansira od strane Narodne banke Vlada Republike Srbije. Međutim, tu postoji jedan problem. Članovima je ostala mogućnost da se Narodna banka zadužuje u svoje ime. Da li je Narodna banka deo Republike Srbije ili nije? Da li ima veze sa Vladom ili nema? Ustav Republike Srbije, nažalost, kaže nešto sasvim drugačije, član 93. Ustava: ''Republika Srbija, autonomne pokrajine i jedinice lokalne samouprave mogu da se zadužuju.'' Gde je tu Narodna banka? S druge strane, kada pogledamo zvaničnu statistiku vezanu za zaduživanje, s jedne strane Ministarstvo finansija, s druge strane Narodna banka. Tu se uopšte ne slažem. U ova dva primera koja imam, jedan je 31. mart 2010. godine, što se tiče Narodne banke, a drugi je 30. april 2010. godine, što se tiče Ministarstva finansija, kada govorim samo o spoljnom javnom dugu. Razlika je, ni manje ni više, nego, dve milijarde i 700 miliona evra. Da li je moguće da u Republici Srbiji imamo različite statistike? U jednom slučaju je spoljni javni dug – 7,5 milijardi, a drugom slučaju je 4 milijarde i 700 miliona evra. S druge strane, šta se dešava sa aranžmanom sa MMF? Skupština Srbije nikada nije raspravljala o tom aranžmanu zato što je potpisnik Narodna banka, a nama je predsednik Vlade, kada je jednom prilikom bio u Narodnoj skupštini, rekao da to u stvari nije kredit, da to u stvari nije dug, da su to pare za jačanje deviznih rezervi, a da one samo menjaju svoj oblik. Recimo, kada vi intervenišete na deviznom tržištu, onda promenite evre u dinare i onda u stvari vi i dalje imate dinare, tako da nije problem da vratite. Sada vi nama objasnite – da li je možda postignut dogovor sa MMF da mi njima kada dođe trenutak plaćanja možemo da vratimo dinare? Da li oni sada hoće da prime te dinare ili će biti situacija kada dođe trenutak da se vrati tih milijardu i nešto evra – da li ćemo onda, opet, imati problem sa kursom i destabilizacijom kao što imamo sada? Očigledno je da je problem te neravnoteže više nego jasno izražen. Ono što je činjenica, to je da ste jedino vi od funkcionera iz ovog sektora koji se tiču finansija govorili da nema jeftinog novca. Kad god se neki kredit obrazlaže, onda nam kažu – sve pare su jeftine. Ispričaću vam jednu anegdotu o dvojici ekonomista, jednom pred penzijom i jednom veoma mladom, sa upravom završenim fakultetom. Oni šetaju Knez Mihailovom, krenuli su od Narodne banke prema Skupštini Srbije. Mlađi se sagne i kaže – pet hiljada dinara stoji na ulici. Stariji ga uhvati i kaže – čekaj, to nije istina, vidiš koliko ljudi ovde ima, da je to novčanica od pet hiljada, neko bi je odavno već uzeo, to je imaginacija. Prema tome, nema jeftinog novca. To je ono što treba da istaknemo u svakoj situaciji. To je ono što je jedino Narodna banka isticala. Kada pogledamo šta se dešavalo u poslednjih nekoliko meseci od trenutka kada je guverner Jelašić podneo ostavku i kada pažljivo pratimo šta se dešavalo sa kursom, onda je vrlo jasan odgovor na pitanje zašto je guverner Jelašić podneo ostavku. A, što se tiče nezavisnosti institucija i što se tiče toga kakav je ugled Narodne banke i kakav je odnos prema Narodnoj banci, više od svega govori podatak da nijedan guverner u poslednjih deset godina, uključujući i gospodina Jelašića, nije otišao sa funkcije tako što mu je istekao mandat, svi su bili ili smenjivani ili su podnosili ostavke. Toliko o samostalnosti i nezavisnosti. Hvala. [[Aplauz]]
Narodni poslanik Vlajko Senić ima reč.
Gospodine Jelašiću, poštovana predsednice, poštovani narodni poslanici, pre nego što budem govorio o nekim pojedinačnim odredbama ovog zakona za koje mislim da su dobre, već su prethodnici govorili dosta o tome vrlo dobro, napravio bih kratak politički osvrt i rekao bih da je Narodna banka, a mi moramo to kao poslanici da priznamo, u periodu, negde, krajem 2008. godine ostvarila svoju funkciju i obezbedila stabilnost finansijskog sistema u Srbiji. Nažalost, niko to neće javno da kaže. Sećam se kao narodni poslanik, doduše, sedeli smo u onoj drugoj zgradi, nekoliko stotina metara odavde, paničnih poziva sa govornice Narodne skupštine u vreme eskalacije svetske ekonomske i finansijske krize, o tome, kako Srbiji preti finansijski slom, kako banke nemaju da isplate više od 500 evra, kako se prave redovi i kako se Srbija približava onom periodu pre 2000. godine, kada banke nisu služile da čuvaju novac, već da ga kradu. Mislim da je važno da se svi zajedno podsetimo da je najbolja politika ona koja daje rezultate, a u veoma teškom iskušenju tada je politika NBS dala rezultate. Mislim da smo jedna od najuspešnijih zemalja u regionu, što se tiče bankarskog sistema i da smo kroz tu tešku krizu pokazali da ono što se radilo u prethodnih deset godina, uz različite veće ili manje zamerke, jeste nešto što je možda najuspešnija reforma koja se desila u Srbiji u proteklih deset godina. Prosto, izazovi sa kojima se bankarski sistem suočio pokazali su da je on opstao i da je on potpuno suprotno od onoga što je predstavljao pre 2000. godine. Dakle, onda je predstavljao crnu rupu ovog društva i ove ekonomije, a danas predstavlja ipak jednu, rekao bih, od najstabilnijih tačaka i mislim da to građani i vide i cene i poštuju. Takođe, mislim da je to, red je reći, u velikoj meri zasluga rada svih guvernera NBS od 2000. godine pa naovamo. Pozicija NBS i njena samostalnost zavisi i od ovih akata koje ćemo mi usvojiti, ali, rekao bih, zavise od naše zajedničke volje da NBS, kao poslanici, kao članovi Vlade, kao privrednici, tretiramo zaista kao nezavisnu instituciju. Politika koju vodi NBS ne može i nikada neće uspeti da zadovolji sve pojedinačne interese u ovoj zemlji. Nemoguće je da svi budu zadovoljni i oni koji su se zadužili u proteklom periodu, a ne razmišljajući o tome da može da dođe do pada vrednosti nacionalne valute, naravno, kredite osigurali na neki način i isplaćuju ih u evrima, ovde govorim pre svega o ljudima koji se bave biznisom, naravno, i o građanima, ne može da zadovolji zbog toga što, čini mi se, i možda će ovaj zakon to promeniti, nije dovoljno iskomunicirana osnovna uloga NBS. Dakle, nije NBS institucija koja se onako kako njima odgovara sastane svaki dan i odredi da kurs dinara bude toliki i toliki. NBS, i dobro je što je ovim zakonom to eksplicitno rečeno, jeste institucija koja mora da vodi računa o stabilnosti cena. Nezavisnost NBS je sredstvo da NBS vodi računa o stabilnosti cena. Nije smisao nezavisnosti NBS da se to zapiše u nekom zakonu i da mi to ovde, kao narodni poslanici, jedan za drugi ponavljamo. Dakle, to je samo sredstvo da Narodna banka Srbije vodi računa o stabilnosti cena. Nije smisao nezavisnosti Narodne banke Srbije da se to zapiše u nekom zakonu i da mi to ovde kao narodni poslanici jedan za drugim ponavljamo. To je samo sredstvo da se ostvari osnovni cilj, a to je stabilnost cena u Srbiji. Ovim zakonom je, takođe, jasno rečeno da je glavni instrument preko koga se ostvaruje stabilnost cena, odnosno ciljana inflacija – referentna kamatna stopa. Zbog svega toga je važno da i mi kao poslanici, a i Narodna banka kao institucija, kroz proces komunikacije sa građanima jasno kaže koja je njihova uloga. Mi smo u poslednjih nekoliko meseci suočeni sa padom vrednosti dinara, na jedan, rekao bih, dosta vešt način. Najveći deo nezadovoljstva u vezi toga je preusmeren ka Narodnoj banci Srbije. Kao što sam rekao, nije svakodnevna ponuda i tražnja deviza nešto što diktira Narodna banka. Tržište deviza funkcioniše kao i svako drugo tržište i tu uloga Narodne banke može da bude onako kako je rečeno i u Predlogu ovog novog zakona, da u sistemu fluktuirajućeg deviznog kursa ograniči, odnosno da neku vrstu korektivnog faktora za dnevne oscilacije kursa. Mislim da je važno, i to treba sto puta, hiljadu puta ponoviti ovde, da je stabilnost cena i ciljana inflacija misija Narodne banke Srbije, a da nakon toga dolazi stabilnost finansijskog sistema i doprinos sprovođenju ekonomske politike Vlade. Vlada ima interese da raste industrijska proizvodnja, da raste zaposlenost, da se smanjuje nezaposlenost, da se povećavaju plate, ali to su ciljevi koji ponekada mogu da budu u konfliktu sa onim što je politika Narodne banke Srbije. Zbog toga je dobro da ovim zakonom dodatno obezbedimo samostalnost Narodne banke Srbije. Želim da se osvrnem i na, rekao bih, najveću dilemu koja postoji u javnosti, a ona se tiče načina na koji se po ovom novom zakonu utvrđuje režim deviznog kursa. Mislim da bi bilo dobro da nas gospodin Jelašić obavesti o podršci, na primer, međunarodnih finansijskih organizacija, MMF-a, sistema evropskih i centralnih banaka i drugih o načinu na koji je uređen taj trougao između Saveta guvernera Narodne banke Srbije, guvernera i Izvršnog odbora Narodne banke. To je taj trougao u okviru koga se formira režim deviznog kursa, kao što je rečeno, na predlog Izvršnog odbora, Savet guvernera, uz saglasnost Vlade, određuje režim deviznog kursa. To izgleda dosta jednostavno u Predlogu zakona, ali ako svi zajedno pogledamo da je Izvršni odbor, u stvari, guverner plus viceguverneri, da je Savet Narodne banke – pet članova koje mi biramo na predlog Odbora za finansije, da je Vlada 25 ministara i 10 političkih stranaka, onda može da dođe do jedne brige o tome kakav je tačno proces i mehanizam formiranja režima deviznog kursa. Verujem da je transparentnost u finansiranju režima deviznog kursa korak napred i da će relaksirati te napade koji su do sada bili fokusirani na guvernera Narodne banke Srbije. Neko je dobro to primetio – mislim da kurs više klizi procentualno otkada je guverner zvanično podneo ostavku, a o tome ne postoji neka velika hajka u medijima. Prema tome, važno je da javnost bude obaveštena, pre svega, stručna, jer deo te stručne javnosti ima kredibilitet, ti ljudi imaju kredibilitet da iznose svoje sumnje, o tome, na koji način je ova formula primenjena i kakva je tu uloga svih ovih tela u okviru ovog zakona. Ono što je, takođe, meni bilo interesantno, a to je, da Savet isto donosi odluku o režimu deviznog kursa glasanjem, a u Savetu nema kao u Izvršnom odboru "zlatni glas" guvernera. Savet ima pet članova, a može da bude prisutno najmanje tri. Možda može da se desi teoretska situacija da sednici Saveta prisustvuju četiri člana Saveta. Ne znam kako će Savet izabrati režim deviznog kursa ukoliko je glasanje 2:2, ali pretpostavljam da postoji neko rešenje i za to. U svakom slučaju, konkretne promene ovog zakona predstavljaju korak napred u utvrđivanju samostalnosti i nezavisnosti institucije Narodne banke Srbije i mislim da postoji nekoliko veoma važnih stvari koje nam garantuju da će Narodna banka biti institucija koja ima potpunu samostalnost. Po meni, najvažnija odredba je eksplicitna zabrana monetarnog finansiranja Vlade, uopšte, svih nivoa vlasti u Srbiji. Jasno je rečeno da Narodna banka Srbije ne može i da je zabranjeno da finansira javni sektor. Mislim da je dobro da je ta eksplicitna odredba jasno uneta u Predlog zakona o Narodnoj banci Srbije. Važno je što je u delu koji se tiče intervencije Narodne banke Srbije na deviznom tržištu rečeno veoma jasno, ja ću to pročitati, da bih bio potpuno precizan – da se intervencije na deviznom tržištu sprovode radi sprovođenja monetarne politike, a u skladu sa utvrđenim režimom kursa dinara. Prema tome, ne kao što je do sada bio Predlog zakona, da se intervencije na deviznom tržištu sprovode radi usmeravanja kursa dinara, već se u skladu sa utvrđenim režimom kursa dinara sprovode intervencije na deviznom tržištu. Dakle, fokus je monetarna politika i stabilnost cena, a ne kurs dinara. To je važno, još jednom ponavljam, zbog toga da svaki građanin Srbije mora da zna da u procesu formiranja kursa, a to boli sve građane Srbije, Narodna banka Srbije samo predstavlja jednu kariku celog tog procesa i ne možemo svu odgovornost svaliti na Narodnu banku. Ako je ekonomija u padu, ako imamo pad društvenog proizvoda, ako imamo manje direktne investicije, ako imamo veći stepen zaduživanja, sasvim je logično da se sve te ekonomske stvari koje se dešavaju u realnoj ekonomiji negde prelivaju na devizno tržište i sasvim je logično da ne može Narodna banka Srbije protivno ekonomskim kretanjima u Srbiji nemilice trošeći devizne rezerve da odbrani neki kurs koji nije realan. I zbog toga je, takođe važno, pa mislim da bi bilo dobro da nam gospodin Jelašić i o tome kaže koju reč više, dakle, o intenzitetu dnevne odbrane deviznog kursa, ne odbrane deviznog kursa, nego intervencije na deviznom tržištu, zbog toga što se i tu u medijima, i od onih koji to znaju, a najčešće od onih koji o tome nemaju pojma, govori o jednom katastrofičnom scenariju – da mi idemo ka potpunom iscrpljivanju deviznih rezervi i da to može dovesti do dramatičnih rezultata. Dakle, kakav je tempo i intervencija na deviznom tržištu u smislu trošenja deviznih rezervi, kakav je tempo priliva, jer postoji naravno i priliv, ne postoji samo odliv deviznih rezervi i kakva je projekcija do kraja godine, sa kojom količinom novca možemo računati da Narodna banka Srbije može intervenisati na deviznom tržištu. Ono što je za mene i Poslaničku grupu G17 plus bilo važno, to je da se eksplicitno uvela odredba o platama zaposlenih u Narodnoj banci Srbije, da se te plate vezuju za bankarski sektor, da moramo u jednom trenutku da iskoračimo iz neke, rekao bih, ipak, demagogije i da omogućimo ljudima koji u državnoj administraciji rade stručne poslove, da za te poslove budu plaćeni na odgovarajući način, da bismo ljude ili zadržali ili privukli da rade u državnom sektoru. Žao mi je samo što tu logiku nismo primenili kod Državne revizorske institucije, gde smo, takođe, mogli opravdati više plate, na primer, odredbom da one budu u skladu sa platama u sektoru revizije u Srbiji, a te su plate, verujte, mnogo više od onoga što je u našoj Državnoj revizorskoj instituciji. Predlog ovog zakona nesumnjivo predstavlja korak napred i predstavlja i omogućava mnogo veću transparentnost u radu Narodne banke Srbije i veoma je važan član 2. stav 4, koji kaže: "Državni organi i organizacije, kao ni druga lica, ne mogu ugrožavati samostalnost i nezavisnost Narodne banke Srbije, niti mogu vršiti uticaj na Narodnu banku Srbije, organe Narodne banke Srbije i članove ovih organa u obavljanju njihovih funkcija." Kada bi se ovaj član 2. retroaktivno primenio, mislim da bi bilo mnogo onih koji su u proteklom periodu pokušali da čine upravo ono što ovaj član 2. stav 4. zabranjuje. Dobro je što je to sad jasno rečeno. Mi dajemo punu podršku da to tako funkcioniše i u praksi. Jedino ne znamo na koji način će se to u praksi sprovoditi, u smislu – ko je taj ko može da proceni da li je neki državni organ, da li je organizacija ili je neko pojedinačno lice uticalo na rad Narodne banke i narušilo njenu samostalnost. Sem jedne naše zajedničke svesti o tome da Narodna banka treba da radi samostalno posao, ne vidim koji drugi garant može to da nam obezbedi. Ovde se postavilo i pitanje Saveta Narodne banke i uticaja političkih partija. Mislim da je najbolji dokaz da toga gotovo da nije bilo ili da je bilo minimalno, jeste činjenica da mi sada, praktično, još nije zvanično ali je više nego izvesno, na mesto novog guvernera Narodne banke dovodimo i podržaćemo, verovatno, čoveka koji se trenutno nalazi na čelu Saveta Narodne banke. Nisam čuo da je bilo ko izneo neku zamerku na njegovu stručnost, ali bih rekao da mi ne zvuči logično da nakon deset godina i svega onoga što se pozitivno desilo, govorim o ovom finansijskom sektoru u Srbiji, bilo koja vladajuća stranka može da pomisli da u Savet Narodne banke delegira ljude koji bi tu imali ne znam kakvu misiju, da u ime i za račun neke političke stranke utiču na kurs. Mislim da to tako ne stoji, nisam baš toliko naivan da mislim da će kurs da se formira u nekim idealnim uslovima i da nema mnogo ljudi koji će biti zainteresovani da na razne načine utiču na mehanizam i na ulogu Narodne banke u celom tom procesu, ali mi ovde glasamo za novi zakon, biraćemo novog guvernera, biraćemo transparentno članove Odbora za finansije, članove Saveta Narodne banke, pet ljudi za koje se ipak traže određeni kvalitetu u Predlogu ovog zakona, potpuno jednaki kvalitetima čoveka koji treba da se nalazi na čelu Narodne banke Srbije, plus jedan član koji mora da ima iskustva u računovodstvu i reviziji. I, mi do tog trenutka imamo pravo da iznosimo sve svoje sumnje i u kandidata za guvernera i u kandidate za članove Saveta i da ih ovde u Skupštini propitujemo i pitamo kakve su im namere, kakvo im je znanje i kakva im je stručnost, ali, jednom to preispitivanje mora da stane. Ako Skupština kao nadležni organ da podršku ljudima koji treba da budu šest godina na određenim funkcijama, vrlo je lako izračunati da će i neka druga vlada imati posla sa ljudima koje mi izaberemo da budu članovi saveta i da bude guverner Narodne banke Srbije, onda mi moramo pretpostaviti elementarnu samostalnost, stručnost i sposobnost tih ljudi da rade svoj posao. Dakle, naša uloga je u donošenju zakona, naša uloga je u eventualnom prihvatanju nekih amandmana. Verujem da će Vlada imati sluha za dobre amandmane. Naša uloga je u izboru pojedinaca ili banka za amandmane, ali naša uloga prestaje onog trenutka kada damo poverenje ljudima da rade taj svoj posao i to je sasvim logično i to je suština samostalnosti personalne, finansijske i svake druge Narodne banke Srbije i time bih završio. Sve je u našim rukama, i izglasavanje ovog zakona, ali i svest da na ovaj način mi sve te ingerencije prepuštamo ljudima koje će izabrati ova skupština i da treba da imamo elementarno poverenje da će oni dobro i kvalitetno raditi svoj posao. Uveren sam da ono što se dešavalo u Narodnoj banci Srbije u poslednjih deset godina jeste najbolja garancija da će oni taj svoj posao, bez obzira ko personalno bude na čelu ili u Savetu, nastaviti da rade i zbog toga ćemo mi, naravno, ovaj predlog zakona podržati. Hvala. [[Aplauz]]
Zahvaljujem. Narodni poslanik Zoran Krasić ima reč. Izvolite.
Mnoge stvari koje ste čuli, poštovani građani, možete slobodno da zaboravite, kao da nisu rečene. Podsetiću vas, najjednostavniji posao koji može da se radi jeste da budete guverner Narodne banke. U istoriji Republike Srbije najbolji i najuspešniji guverneri su bili ljudi koji nisu bili ekonomisti. Najbolji i najuspešniji guverneri su bili ljudi koji nisu ekonomisti! U Srbiji su najbolji bankari ljudi koji nisu ekonomisti. Sećate se gospodina Kostića, pokojnog, on je bio mašinski inženjer, a Borka Vučić pravnik. Ovo vam pričam da biste, jednostavno, skinuli tu maglu –struka, struka, struka. Kakva crna struka? Od struke nema ni "s". I gospodin Jelašić je preko našeg kongresa tamo u Americi bio njihov stipendista, odabran da ga pripreme itd, itd. Sećate se 2000. godine kakva je struka bila potrebna, neko stavio čarapu na glavu pa ušao u banku. Nema struke. Struka je zastupljena tamo kod viceguvernera, kod direktora odeljenja itd. Nema struke kod guvernera. Šta je Narodna banka? Državni organ. Kakav državni organ? Samostalan. Da li je nezavisna? Nije! Ustav kaže da ne možete da budete nezavisni. A šta se dešava sa našom Narodnom bankom od 2000. godine naovamo? Ona se ponaša kao treća vlada. Oni imaju ekskluzivno pravo da pregovaraju i da dogovaraju. Naše banke obrisane, došle ove strane. Platni promet je kod stranaca! Ko kontroliše taj platni promet? Guverner! Kraj priče. Koja struka? O čemu pričamo? Da li se sećate sunovrata koji je krenuo 2003. godine? Trebalo je da se bira novi guverner, Kori Udovički. I tada je došao ovaj koncept da guvernera predlaže Odbor za finansije. Nenad Bogdanović je bio predsednik Odbora. I tada ste se natezali kao koalicija. Kori Udovički, najgori guverner u istoriji Srbije! Kome oni podnose račune? Nikome. Prema ovome kako se promovisala praksa, oni više odgovaraju nekom Bečkom sporazumu, MMF-u i centralama najvećih banaka u Evropi, te ne bi bilo nikakvo čudo da imaju fantastične statističke rezultate u pogledu stabilnosti kursa, a da ljudi umiru po ulicama. Gospodine Jelašiću, vi ste svetski rekorder, u vreme dok ste vi guverner Srbija se poprilično zadužila. Više smo mi sad, ovako, ''fildžan Srbija'' zaduženi, nego ona bivša SFRJ. Strane banke, molim vas, kažite koja je domaća banka? Ako je domaća – guverner otima dozvolu. Krenulo je sa Mlađanom Dinkićem. Koliko je puta Savezni sud u upravnom sporu poništavao rešenja guvernera? Nikada niste hteli da postupite po odluci Saveznog suda. Isto ste i vi nastavili i sada tražite (u stavu 2. jednog člana) da ukoliko vam upravni sud poništi rešenje da nema šanse da meritorno reši, nego samo vi možete da rešite. Pa, kako to može? Vi ne priznajete sudstvo ove zemlje. Koje sudstvo vi priznajete? Ne, upravni sud će biti ovlašćen da meritorno reši pitanje iz vaše nadležnosti jer vi ne želite da rešite. Šta se desilo za proteklih nekoliko godina? Osiguravajuća društva kod njih, investicioni fondovi, životno-neživotno osiguranje, finansijski lizing. Gde su pare?! Sve kod Narodne banke, i kontrolna i sve druge funkcije. I, šta se pita Vlada? Kakvu ona može da vodi ekonomsku politiku, kada politiku Narodne banke definiše MMF i neko drugi ili interesi vlasnika kapitala u Srbiji? Nažalost, ovo je samo pokušaj neke reforme i namerno je osmišljeno ovako da bude na pola puta, 'ajde da bude, nešto, da predsednik predlaže, pošto to ima osnova u Ustavu i da se tu zaustavimo, ali da Narodna banka ima svoju imovinu. Pa, kako je to moguće? Ne znam, Laliću, ko je ovo mogao da napiše?! Kako je ovo moglo da prođe zakonodavstvo? Da li postoji neki državni organ koji ima svoju imovinu? Nema. Imovinska prava vrši, u ime Republike Srbije, zna se koji organ. Ali ne, vi ubacujete u igru – sredstva, kapital itd, itd. Gde su vam devizne rezerve? Čemu tolike devizne rezerve? Šta radi kod nas?! Koliko ste doprineli da ništa ne radi?! Sad se neko hvali tu, sad će neki Šoškić da dođe. Pa, on je u sukobu interesa pre nego što je neko i napisao da je kandidat. Pa, kako može da bude predsednik Saveta Narodne banke istovremeno i ekonomski savetnik predsednika Vlade, objasnite mi, molim vas, gde to može da bude, još?! U kojoj to zemlji može da bude? Pričate o nekoj struci. Pa, onaj vaš Kovačević je bio u onom savetu, on je matematičar, on nije ekonomista, matematičar-statističar. Pa ste imali rešenje, bez Saveta nema razrešenja. E, ne može. Ako bira Narodna skupština, Narodna skupština i razrešava! Ko kontroliše banke? Postavite pitanje Narodnoj banci Srbije kakvo je bilo stanje na računu nekog pravnog lica kod neke banke. Kaže – mi nemamo te podatke. Kako je to moguće? Pa, kako je to moguće? Ali, oreol nedodirljivosti, pobogu, to je Narodna banka, molim vas, vi morate da se kvalifikujete da biste zakucali na vrata. Nedodirljivi, veliki eksperti. Pa, veće ekspertsko znanje treba "Peri ložaču" nego da bude čovek guverner. Novac je kao i svaka druga roba. Pa i banke su nastale na tezgama na pijacama, kad se jedan dosetio da umesto novca može da napiše potvrdu. O čemu mi pričamo, bre, tu? Mesecima se pravi neka priprema. U ovoj zemlji je postao manir – čovek podnese ostavku i uzdignutog čela dođe u Narodnu skupštinu. To radi i Milko Štimac, to radi i guverner Jelašić. Jesi li podneo ostavku? Podneo si. Pa, idi kući, šta ćeš! Ne, zakon kaže – dok se ne izabere nov, ja vršim funkciju. Pa, što si podnosio ostavku, onda? I sad pravimo male bogove, dok je bio ovaj, bilo ovako, dok je bio onaj, bilo je onako, a mi svi pukli. Sve je puklo, osim vaša kosilica i vaša vila. Oni rekoše da bi je kupili pod istim uslovima kao što ste vi kupili. Znate, dođu ljudi sa strane, nema kučence za šta da ih ujede, Đelić došao sa kesama, a posle dve godine 11 miliona. Molim vas. I, mi pravimo 126. Tako je bilo, Srđane, on je sam to priznao. Ništa nisam rekao, samo iznosim činjenice radi poređenja. Ko zastupa ovu državu? Da li neko od državnih funkcionera voli ovu državu, da li voli posao koji radi, da li se predano posvećuje tom poslu za dobrobit ovog naroda i ove države? Ma jok, ljudi moji, to su samo voštane figure sa oreolom, ovaj otkupio one novine, ovaj otkupio ove novine, naručuju tamo neke ekonomiste. To je nekada isterivano iz Vlade, da ne uđe takav ekonomista. Danas su ekonomski analitičari ljudi koji nemaju završen ekonomski fakultet. Medojević ima elektrotehniku ili šta li beše, ovaj Proroković je sociolog. Dokle, bre, ljudi, aman? Sve šta koristi da bude najispravniji – Narodna banka Srbije jeste imovina Republike Srbije! I nema tu šta da se priča više. Te vaše improvizacije na temu – mi ćemo da uzmemo devizna sredstva, pa ćemo ta devizna sredstva da držimo kao rezervu. Gde – u Americi, Engleskoj, Francuskoj? A, zašto smo dobili tolika devizna sredstva? Pa, ako dođe do promene ili nestabilnosti kursa, mi ćemo da prodajemo to. Zašto da prodajemo to? Da bismo izvukli "Hipo Alpe Adrija banku" zato što je pukla na onom projektu vezanom za ''Univerzijadu'', stanovi se ne prodaju, raspadaju se, a tajkuni moraju da ostanu. Gospodine Jelašiću, vi znate da je jedan čovek zadužio, uzeo kredit 50 miliona, što je bilo nemoguće i vi ćutite, baš vas briga. Zašto? Gde smete da udarite na "Inteza banku", pa da vas obriše Draginja. Pet minuta nećete više sedeti u Kralja Petra! Pa, znamo mi to. Učestvovao sam u donošenju prvog Zakona o Narodnoj banci, u ovoj sali, na ovom mestu, 1993. godine, pa sam mislio, ljudi moji, španska sela, nešto komplikovano. Ma, šta komplikovano? Ništa komplikovano. Najlakše je da trguješ sa parama. Pa, dokaz vam je i ono na ulicama "devize, devize", pa ove silne menjačnice. Svako zna da trguje sa parama, a malo ko zna nešto da napravi. O tome se radi. Namerno idem malo široko, jer smo podneli četrdesetak amandmana, pa ćemo imati poprilično vremena da objasnimo i neka rešenja. Ovo treba da se vrati, jer počelo je sa nečim i to polovično, to moram da kažem, da se zadovolji predsednik Republike, da on ima pravo da bude predlagač, što ne sporim da je u skladu sa Ustavom, jer ovo rešenje što je sada, da Odbor za finansije predlaže Narodnoj skupštini kandidata za guvernera, to je suludo rešenje, jer taj Odbor niti ima svojstvo pravnog lica, već je samo radno telo Narodne skupštine, nema svoj identitet. Ne znam kako bi to moglo da radi, ali je taj posao završen kada je trebalo Kori Udovički da dođe i kad je trebalo prvi put gospodin Jelašić da dođe. I to su moderne evropske tekovine. Vidite, nisu izdržale probu te moderne evropske tekovine. I tada je, po onom zakonu, po onom Ustavu, bilo nezakonito, 2003. godine. Pogledajte stenograme, ponavljam isto to što sam pričao. Dalje, zašto Savet nije drugostepeni organ unutar NBS? Nadzorni organ za finansijsko poslovanje NBS? Da li znate šta znači finansijsko poslovanje NBS? Ja pravim pare, pa kad ja pravim pare, mogu da napišem šta god hoću, i prihode i rashode, i plus i minus. Nije tako? Neka bude da nije tako. Jedne godine minus, druge godine plus. Šta se promenilo? Ništa. Neće oni da to bude drugostepeni organ, ne, nego, neki, nadzorni itd. Šta sadrži rešenje? Možete vi ovde da izaberete guvernera po novom zakonu, ali ne možete da ga razrešite. Zašto? Zato što Savet procenjuje da li su ispunjeni uslovi, pa, ako su ispunjeni uslovi, on šalje, ako nisu ispunjeni uslovi, on ćuti. To je nešto nemoguće. Organ izabrao, a ne može da razreši. Mi smo pokušavali protiv Jelašića, dva puta sam pokretao postupak i sve se zaglavilo u Savetu. I bežeći od Dafine i od Jezde, nas pogodi ''štedionica elite''. Je li je tako, gospodine Jelašiću? Kad se desila afera sa tom ''štedionicom elite'', da li je štedionica, u krajnjem slučaju nije ni bitno, znate li šta kaže guverner? "To nije u mojoj nadležnosti." Znate li šta kaže Ministarstvo finansija? "Ni to nije u našoj nadležnosti." Oni jadnici kažu, koliko je to tačno, ne znam, 400 miliona evra nema. Podneli su krivične prijave, tužilaštvo kaže – pa, ako ga ''uvatimo'', biće nešto. Mi idemo upravo prema onome što je bilo nekada, možda vi ne znate, mladi ste ljudi, bila je neka štedionica iz Paraćina, banka, valjda "Inos", beše neki Bora Kostić, čuveni direktor, i kad su navalili, ovi, da vrati pare, on kaže "Čim gi obrnem, odma' ću gi vrnem." Beše onaj ekspert u Vrnjačkoj Banji, čujem da on nešto vraća sada, od tog svog duga. Sad od bankara napravismo kao da su genijalci. Vidite, "Čim gi obrnem, odma' ću gi vrnem." To isto kaže gospodin Jelašić, samo malo na drugačiji način, pošto je on sa Severa, a ovaj jadni Bora, dole, iz Paraćina. Razlika u dikciji, u akcentu, ali poruka ista, potpuno ista. Gospodine Jelašiću, NBS, slažem se, odgovorna je za stabilnost cena, apsolutno se slažem. Toliko sam problema na poslu imao sa tim cenama, 16 dana bih mogao da vam pričam. Ništa nisam mogao da uradim kada je NBS mogla da štampa pare i da radi šta god hoće. Mogao sam sa statistikom samo da sednemo na klupu i da plačemo. Ništa nismo mogli da napravimo. Kada Vlatković naštampa pare, ode celo tržište do đavola. Ali, molim vas, cenim to. Vi ste više puta otvoreno upozoravali građane da se ne zadužuju, da vode računa kako se zadužuju itd. Prevelika ovlašćenja su u našoj Narodnoj banci, prevelika! Dakle, kompletan finansijski sistem je, praktično, u Narodnoj banci. Šta će kontrola osiguravajućih društava? Šta će kontrola investicionih fondova? Šta će kontrola dobrovoljnih penzijsko-invalidskih fondova? Šta će? Samo klasična monetarna oblast i bankarstvo. Od drugih stvari bežite! To ne treba da bude kod vas. Vi ste napravili treću vladu u Republici Srbiji i zbog tih odnosa sa bankarima iz inostranstva, sa MMF, niko od ovih ne sme da vam kaže – aman, čekajte malo da pogledamo šta se dešava, treba nešto i da živi u ovoj Srbiji. Kakva nam je vajda od lepe statistike? Nema vajde od lepe statistike. SRS je jedna od retkih stranaka koje vas je apsolutno podržavala da držite što više taj kurs. Zašto? Pa, svi naši građani imaju te obaveze izračunate u evrima. Pa ako poludi evro, neće ljudi imati ni za hleba. Izvucite pouku kako se ušlo u taj ambis. Unutrašnja prezaduženost. O tome ne sme niko ni da priča u ovoj zemlji, ne sme da priča. Koji je to ambis, tek, koji nas blokira da ne možemo da dignemo glavu. Ne znam, prosto, ne shvatam zašto Savet nije drugostepeni organ Narodne banke? Bila je jedna velika dilema – da li taj izvršni odbor, bez obzira na naziv, treba da bude menadžersko-saradnički tim po svom sastavu ili da u njemu bude odraz nečega što može čak da bude i konflikt? Zašto ovo kažem? Nekada su se, recimo, viceguverneri birali u Narodnoj skupštini, na predlog guvernera. Guverner se birao u Saveznoj skupštini, da budem precizniji, na predlog predsednika Republike. Slažem se, bila je savezna država, dve republike, pa je možda i taj odnos bio, ali je u jednom trenutku bilo i poželjno da se u toj grupi između četiri viceguvernera i guvernera malo čuje i neko drugačije mišljenje, pa da se izvaga. Danas, stvarno podržavamo koncept da guverner sa viceguvernerima treba da bude tim, jer ako nije tim, onda nema posla, ali moraju računi da se polažu Narodnoj skupštini. A da bi Narodna skupština bila sigurna, Savet mora da bude drugostepeni organ NBS. I ne može Savet da blokira neke stvari koje idu prema Narodnoj skupštini. Eto, vidite, kako se, možda, čak, i lepe ideje kod nas u praksi pretvaraju u suprotnost. Podneli smo nekoliko desetina amandmana. Potrudićemo se da putem amandmana nešto malo ozbiljnije i konkretnije ispričamo, što ima malo više veze sa strukom, slažem se, a ovo u načelnoj raspravi, samo smo hteli da napravimo malu digresiju i da ukažemo da najbolji bankari u Srbiji nisu bili ekonomisti, najbolji guverneri u Srbiji nisu bili ekonomisti. Nemojte da pravite svojevrsnu famu oko Narodne banke i funkcija u NBS. [[Aplauz]]
Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz, pet minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj zakon apsolutno ne treba podržati. Evo, i stručna javnost kaže, to možemo da vidimo u medijima, da je zakon takav da uvodi politiku u NBS. To nije ništa novo, to je praksa sa ovom izvršnom vlašću. Ona politički pokušava, i u velikoj meri uspeva, da kontroliše nezavisna regulatorna tela. Videli smo šta se desilo sa nezavisnim pravosuđem. Od toga nema ni ''n'', a nema ni pravosuđa. To ne kaže samo stručna javnost, ne kažu narodni poslanici, to kaže i Evropska komisija. Puna su nam usta EU, a Evropska komisija kaže da ceo taj proces treba da se vrati nazad, tj. na početak. Vi znate, vi se sa tim već suočavate, više od mesec dana imate taj problem i pokušavate da ga rešite, tako da mene ovaj predlog zakona o NBS nije iznenadio, čak smo od nekih iz vlasti ponovo slušali neke priče o tome kako je u Srbiji sve dobro, kako je uspelo da se stabilizuje. Čuli smo od predsednika Vlade kako je Srbija izašla iz krize, doduše, statistički, a da to narod ne oseća. Sa druge strane, pre samo par dana predsednica najveće vlade u Evropi, gospođa Merkel, kaže – nema izlaska iz ove ekonomske krize! Kaže i da država Nemačka i privreda Nemačke moraju da se prilagode novim uslovima privređivanja u zemlji; da država mora da postane jeftinija, da banke moraju da promene način rada, da svi moraju da se naviknu na mnogo manje zarade nego što su do sada bile, profite, dividende itd. Angela Merkel kaže jedno, a u Srbiji, kakvi, mi smo već završili sa ekonomskom krizom. To isto kažu i ozbiljni ekonomski analitičari u SAD koji najavljuju da će 2012. godine biti novi udar i nova ekonomska kriza, kada sve ove subvencije budu došle na naplatu, koje su date u prethodnoj godini. Kakva je situacija u Srbiji? Godina 2008. je bila najgora po makroekonomskim pokazateljima spoljnotrgovinskog poslovanja u Srbiji. U 2009. godini je došlo do značajnog smanjenja uvoza, što je dovelo do redukcije platno-bilansnog deficita. Godine 2008. i 2009. je dinar oslabio 20% i time prouzrokovao velike gubitke na kursnim razlikama kod mnogih preduzeća, kod svih firmi u Srbiji. Sada je još gora situacija, jer je već prošlo pola godine 2010. Šta je rešenje? Kakva je politika deviznog kursa? Kao što smo čuli, ne treba da pređemo ni na fiksni devizni, niti na evro, jer ne bi imao uticaj na smanjivanje stope inflacije i dalje bi pogoršao loš položaj srpske privrede. Taj scenario je primenjen u nekim državama u okruženju, bilo fiksni kurs, bilo prelazak na evro, Crna Gora, Bugarska, Bosna i nije stabilizovao valutu. Stabilna je valuta, ali nije stabilna privreda i cene su u porastu stalno. Fleksibilan devizni kurs danas je nemoguće, očigledno, očuvati. Juče je pušteno i tih 80 miliona evra. Sve to je očekivano i vezano za buduću depresijaciju, dovodi do porasta cena. To se vidi. A, bogami, preti nam i neka vrsta hiperinflacije, verovatno ne kao devedesetih, ali vidimo šta se dešava u poslednje vreme. Šta je rešenje? Rešenje je ono koje ima veliki broj država članica EU, koje su mnogo stabilnije od ovih koje gledamo koje imaju probleme, kao što su Grčka, Španija, Portugal, a to je politika fleksibilnog pojasa. Drugim rečima, Centralna banka treba da kontroliše kurs putem mehanizma fleksibilnog pojasa u intervalu plus- minus, recimo, 5% i samo kada se taj interval ugrozi, onda se interveniše na deviznom tržištu, ali to je nešto što bi omogućilo firmama da planiraju poslovnu godinu i da ne strahuju od promene kursa. O tome kakve su devizne rezerve i šta treba po tom pitanju dalje raditi, da li treba ovako da ih držimo kada možemo da ih koristimo, po svim procenama tek kolike su, naredne tri godine, a po teoriji je potrebno tri meseca, govoriću kada pređemo na amandmane, po amandmanima koje su podneli, u vremenu koje mi je na raspolaganju. Zahvaljujem.
Reč je tražio guverner Radovan Jelašić. Izvolite.
Poštovani poslanici, prvo zahvaljujem na svim primedbama koje ste dali. Krenuo bih od početka, pre svega što je rekao gospodin Čolaković, dakle, Narodna banka je nekoliko puta pokrenula inicijativu da njen glas bude više uzet u obzir i da ima direktnu komunikaciju sa Skupštinom i da izlaže mnogo češće. To zavisi isključivo od različitih odbora. Narodna banka je uvek bila spremna da na poziv pojedinih odbora dođe, da objasni šta se dešava u makroekonomiji, šta se dešava u pregovorima sa MMF itd. Isto tako, što se tiče gospodina Zorana Kasalovića, jeste, mogu samo da potvrdim da sve ono što se tiče zabrane monetarnog finansiranja jedna od ključnih stvari koje su navedene u ovom zakonu i koje su ključne za to da se postigne stabilnost cena. Onog trenutka kada Narodna banka otkupljuje neku hartiju od vrednosti, koju je emitovala država, mi sa time stvaramo novac. O ovoj stvari ću nešto kasnije, povodom primedbe jednog drugog poslanika. Jako kratko, samo, odgovor gospođi Pešić. Zbog čega se nije toliko izašlo u javnost? Pre svega, smatrali smo da nema toliko suštinskih izmena u ovom zakonu da bi bila potrebna jedna preduga rasprava. Sa druge strane, sve to što se tiče izmena, koje su navedene ovim zakonima, svakako su usaglašene i sa predstavnicima MMF. Upravo je zbog toga i došlo do određenog odlaganja i zbog toga je potrajalo, manje- više, da se podsetimo, imamo i pravno preuzetu obavezu kao deo programa sa MMF. Sve ono što se tiče izmena i ključnih zakona, svakako da se čuje i njihova reč, a vezano za režim kursa bih nešto kasnije, povodom primedbe jednog drugog poslanika. Što se tiče primedbi gospođe Tabaković, želim još jednom eksplicitno da kažem, da je Narodna banka svaki put uvažavala, i naravno svaki put i postupila po odluci svakog suda. Što se tiče potrošnje ovih, navodno, milijardu i sto osamdeset miliona, odnosno blizu milijardu i dvesta miliona evra, da se podsetimo da svaki put kada Narodna banka proda devize, ona to ne prodaje za kruške, ni za jabuke, nego prodaje za dinare. Time se automatski smanjuje obim novca u opticaju. Naravno, automatski deluje isto tako i u isto vreme i dezinflatorno. Podsetimo se samo, skoro polovina od te sume novca polovina, oko, 500 miliona je otkupila Narodna banka od Vlade Republike Srbije krajem prošle godine, zato da bi se izmirile sve obaveze po osnovu budžeta, koji je izglasan ovde u ovoj skupštini oko 30. decembra prošle godine. Tada je država došla kod nas. Ona je nama prodala devize, kako novac koji je dobila od MMF, a isto tako i novac koji je dobila od EU. Njima smo za taj novac, naravno, dali dinare. Taj novac smo, umesto toga da ih jednom iznesemo na tržište i da stvaramo ogromne turbulencije na tom tržištu, postepeno, polako prodavali, da bi obezbedili stabilnost. Da se podsetimo, i dan-danas nivo rezervi Narodne banke iznosi oko 10,7 milijardi. Samo da se podsetimo, zaista cenim pretpostavke i uveravanja pojedinih poslanika koji nameću toliku veliko vlast guverneru, ali niti ja, niti Narodna banka pregovara sa MMF. Jesam jedan od potpisnika Memoranduma koji se potpisuje sa MMF. Pored toga, potpisnik je i premijer, isto tako i ministarka finansija. Taj memorandum usvaja Vlada. Proces je jako transparentan. Nema nijedan memorandum koji posle usvajanja od strane MMF nije bio sajtu, kako na engleskom jeziku, isto tako i na srpskom jeziku. Još jedan put, nije Narodna banka ta koja pregovara sa MMF. Pretpostavljate da smo mi ti koji pokrećemo taj ceo postupak. Verovatno je bilo i pre i mnogo više programa sa MMF. Što se tiče sudskih taksi mi ih plaćamo. Što se tiče, samo jako kratko, ZINA, zaista, sam očekivao da će nas možda neko i pohvaliti, da je Narodna banka odigrala ključnu ulogu u tome, da krajem decembra prošle godine uđemo na belu šengensku listu. Otkupili smo od MUP celokupnu opremu koja je stajala neraspakovana tri godine. Preuzeli smo obavezu. Iako smo znali šta će biti na kraju krajeva, i kakve ćemo kritike dobiti, zbog toga da preuzimamo proizvodnju pasoša, svesno smo ušli u taj posao. Do sada smo proizveli više od dva miliona pasoša. To su jedni od najboljih pasoša na koje do sada nije bilo ni jedne jedine primedbe, isto tako i lične karte i sve ono drugo što ZIN proizvodi, sada već u mnogo većem delu komercijalno, i u jednoj velikoj meri, isto tako, u inostranstvu. Mi smo, svakako, ponosni na to. Što se tiče korišćenja neznanja ljudi sigurna sam da cenjeni građani mnogo bolje razumeju, ne samo šta je osnovna funkcija Narodne banke, nego kako ona funkcioniše. Želim samo jednu prostu stvar da objasnim, nadam se da ću u tome i uspeti, to je da pripravnik koji želi da uđe u Narodnu banku, da pogreši, verovatno bi se u roku od pet minuta našao na ulici. Kada Narodna banka emituje hartije od vrednosti, delujemo dezinflatorno. Povlačimo novac. Još jednom, emitujemo hartije od vrednosti. To dajemo institucijama, investitorima. Oni nama za to daju dinare. Pričatio tome da je to inflacija, još jedanput, mislim da ako neko tako odgovori na prijemnom ispitu na ekonomskom fakultetu, verovatno ga neće primiti, sem dalje od ulaza. U ovom zakonu je sada eksplicitno rečeno, da Narodna banka, da se podsetimo šta je inflacija – inflacija je onda kada država emituje hartije od vrednosti. Kada te hartije od vrednosti otkupi Narodna banka, da Vladi te pare i Vlada to potroši. Do sada, svaki put kada je Narodna banka dala Vladi pare, to smo radili isključivo, pričamo o Narodnoj banci, kada su oni nama dali devize, na osnovu toga smo dali njima dinare. To je inflacija kada bismo mi bez ikakvog osnova, kada bi kod nas zakucala Vlada i rekla – dobar dan, dobar dan, evo, meni trebaju pare, evo tebi neke hartije deset, dvadeset milijardi, ti nama daj za to pare i mi ćemo to da trošimo. E, to je, najjednostavnija, inflacija. Da se podsetimo, trezorski zapisi koje emituje Republička vlada, oni se ne prodaju Narodnoj banci, nego se prodaju drugim poslovnim bankama, fizičkim licima, preduzećima i oni su ti koji to kupuju. Isto tako, nema govora o inflaciji. Što se tiče virtuelnih finansijskih proizvoda itd, mislim da svi oni građani koji koriste finansijske usluge, koje su možda pre sedam, osam godina sa nevericom gledali da li uopšte mogu doći do finansijskih proizvoda, to je postalo sasvim normalno, kao što se kod pekara prodaje hleb, kao što se kod mesara prodaje meso, isto tako i da u banaka ima kredita. Što se tiče profita, Narodna banka, pošto u prethodnim godinama nije bilo pokrivanja njenog gubitka od strane Vlade, jedan deo profita je iskoristila u prošloj godini, isto tako i u pretprošloj godini, da bi pokrila prethodne gubitke, ali neovisno od toga prošle godine smo ostvarili dobit i to iz poslovanja bez kursnih razlika, nekih, četiri milijarde. Od toga je 2,5 milijardi bilo uplaćeno u budžet Republike Srbije, već, tamo, negde, pre dva meseca. Što se tiče sugestija, odnosno iznetog mišljenja gospodina Obradovića, želim samo ovde, još jedanput, eksplicitno da navedem, zaista je jako dobro što Narodna banka ima zakonom propisan cilj. Da se podsetimo, meni nije poznato da li postoji neki zakon koji kaže šta mora Vlada da radi. Mislim da je to jako dobro što za Narodnu banku postoji jedan takav zakon. Još jedanput, eksplicitno kaže, ovo ti je prvi cilj, odnosno osnovni cilj je stabilnost cena, pored toga i stabilnost bankarskog sektora, i na trećem mestu je saradnja sa Vladom. Naravno, pošto Narodna banka ima samo jedan i osnovni cilj, a Vlada ima, zavisno od toga koja, kada i u kojim uslovima, različite ciljeve, ovde, naravno, može doći do različitih raskoraka. Što se tiče razlike u statistici vezano za dug, želim ovde da istaknem da Narodna banka koristi metodologiju MMF, ona metodologija koja se koristi u svim zemljama. Naravno da je dug prema MMF deo javnog duga. Ova razlika, kako se to vodi i koja je metodologija između Ministarstva finansija i NBS, traje već duže. Još jedanput, koristimo metodologiju MMF, i tamo je uključen i dug prema MMF, a mi bukvalno obim javnog duga vodimo po principu da pratimo koje zakone donosi ova cenjena kuća i na osnovu toga popunjavamo formulare i računamo koje će biti obaveze devizne – evri, dolari u predstojećem vremenskom periodu. Za razliku od toga, imamo zakonom propisanu obavezu da pratimo sve ono što se tiče privatnog sektora. Privatni sektor ima obavezu da nam prijavljuje a država kao takva nema, iako to pratimo na osnovu onoga koje se odluke donose u Skupštini. Još samo jako kratko. Što se tiče poštovanja NBS i programa sa MMF, to sam rekao, ovde je, kako bi se reklo – ko kosi, to je Vlada, a na kraju, NB je ona koju vodi nosi. Zna se ovde na čijim plećima se u najvećoj meri iznosi jedan program sa MMF. Gospodin Vlajko Senić, samo jako kratko, što se tiče kursa i režima kursa, naš predlog je bio da, predlog režima, da podsetimo, naš režim je trenutno ''rukovođeno plivajući'', to znači da pokušavamo mnogo veći značaj da stavimo na to ''plivanje'', ali i u budućnosti, što se tiče tog režima, njega će predlagati Izvršni odbor i uz saglasnost Vlade će ga utvrditi Savet NBS. Mislimo da za ovaj nivo, što se tiče sprovođenja naše monetarne politike, ovo je više nego dovoljno. Mislim da treba zaista biti pragmatičan i ustanoviti da jedan ''rukovođeno plivajući kurs'' nam ostavlja priliku, široku sferu za vaše aktivnosti, jer možete staviti 5% na rukovođenje, 95% na plivajući, isto tako možete da postavite i na drugi način – a, šta je to što je vama ključno. Što se tiče kursa, kurs je slika i prilika svega onoga što se dešava u Srbiji, svega onoga što se dešava i u inostranstvu. Da vam dam konkretan primer, poslednjih nekoliko dana sigurno je međunarodno okruženje ono koje mnogo više kroji kurs, na kom nivou se ustanovljava. Vlada je donela odluku da ispuni uslove vezano za četvrtu reviziju aranžmana sa MMF. To je svakako pozitivno, isto tako i sve one mere na kojoj strani se radi, svakako su pozitivne. Dakle, ako se tog programa pridržavamo i ne dođe do nekih eksternih šokova, ima više šansi da imamo nešto jači kurs u drugoj polovini godine, ali naglašavam, ne zavisi to samo ni eksplicitno i samo od programa koji će Vlada doneti, nego, u velikoj meri, a to je takav život kada se integrišete u svet, i od onoga što se dešava u inostranstvu. Što se tiče intervencija, mi smo tu nekoliko puta eksplicitno naglasili. Više puta u istoriji ove zemlje se dokazalo da nije bilo, baš, odgovorno da se na dugi rok brani jedan određeni nivo kursa, pošto znamo svi kako se to završilo. Bilo je već nekoliko pokušaja da se odbrani određeni nivo kursa. Naravno, za lično i za personalno profilisanje guvernera to je uvek mnogo lepo. Prošetate Knez Mihailovom i kaže – ovo je car, nezavisno od toga šta se dešava u svetu. Držimo se na jednom fiksnom nivou. Uvek kažem da sam premlad za to da sagradim jedan sistem koji ima određen rok trajanja i sigurno je da ćemo sa fleksibilnim kursom, neovisno od toga koliko to danas deluje teže, na srednji ili dugi rok, živeti mnogo bolje. Što se tiče primedbi gospodina Krasića, ne želim da ulazim u pojedinosti vezano za to da li je teško, lako, jednostavno ili nije jednostavno biti guverner NBS. Možete samo da procenite na osnovu boje moje kose kakva je bila pre šest godina i kakva je danas. Eksplicitno želim da istaknem da NBS nije državni organ i zbog toga da bi postigla svoju nezavisnost svakako je potrebno da raspolaže i sa imovinom, to je jedna od ključnih pretpostavki da budete nezavisni. Što se tiče primedbi vezano za to ko je tu šta obrisao, samo da primetim, dakle, mi nismo banka, nismo osiguravajuće društvo, nismo ni lizing kompanija, ni dobrovoljni penzioni fond. Mi smo oni koji nadziru, koji treba da obezbede jednu stopostotnu sigurnost, da svi oni naši građani koji koriste i usluge, svi oni građani koji polažu svoj novac da mogu mirno da spavaju. Još jedanput, kakva će biti vlasnička struktura, nama je zakonom zabranjeno da kažemo – mi preferiramo Miku nad Žikom, domaćeg, stranog itd. Što se tiče kontrole platnog prometa, sve ono što se tiče eventualnih malverzacija, naravno, da postoji Zakon o sprečavanju pranja novca. NB jeste ispoštovala sve odluke suda. Što se tiče deviznih rezervi, iz onog novca koji gospodin Krasić ima u svome džepu, siguran sam, u svom buđelaru. Dakle, imamo pokriće u devizama. Naravno, ako gospodin Krasić sutra, eventualno, treba da ide na službeni put, pa kada dođe u banku i ako kaže – umesto dinara, dajte meni neko žito u koje sam investirao i ako za to žito može posle toga da kupi avionsku kartu ili da kupi nešto u Beču, Briselu itd, mi to, da se malo našalim, možda bismo mogli da iskoristimo. Ali, još nisam sreo nijednog čoveka koji je u ovoj zemlji bio spreman da kada ode u banku i kada donese svoje sopstvene dinare da mu banka odgovori – znaš, te devize za koje smo tebi dali te dinare, sada su uposlene, stavljene tu, tamo, ne možeš ih iskoristiti, dođi sutra ili možda ti možemo ponuditi neki kanabe, neki retrovizor, možda malo gvožđa, olova ili itison, biraj, evo imam ovde dugačku listu. Mislim da je takvih listi bilo devedesetih godina. Mislim da to nije stvorilo veliko poverenje naših građana u bankarski sektor. Samo za kraj, što se tiče saveta da bude drugostepeni organ, jesmo imali primer u našoj istoriji da je Savet bio drugostepeni organ. Tako je, između ostalog, taj drugostepeni organ Savet guvernera vratio i licencu "Dafiment banci". Stručne službe su rekle oduzimamo, a posle toga je Savet odlučio da, ipak, treba vratiti toj banci. To je koštalo poreske obaveznike prilično papreno. To je jedna stvar. Druga stvar, postavlja se pitanje na osnovu čijeg mišljenja je ponovo taj savet odlučio, opet bi se taj savet pozivao na odluke stručne službe koja je donela i takav predlog da se jedna dozvola oduzme, odnosno da se da neka dozvola itd, i zbog toga smo se odlučili da to bude sud koji će imati i predstavljati najveću instancu. Za kraj, ono što je gospodin Šormaz predlagao, da ovaj zakon uvodi politiku u NBS. To bi samo bilo validno da ovaj zakon predlaže Vlada. NBS nikad ne bi predlagala jedan zakon da ona uvodi politiku, pošto smo se prilično i u praksi dokazali u kojoj meri smo bili i politički nezavisni. Hvala vam. [[Aplauz]]
Narodna poslanica Jorgovanka Tabaković je u elektronskom sistemu. Želite repliku? (Da) Izvolite.
Zahvaljujem. Biću vrlo kratka. To da kažete da ste uvek postupali po odlukama suda govori da ste imali problema sa sudovima i da sada pokušavate da taj problem rešite izmenom i dopunom ovog zakona, tako što kažete, sad čitam zakon. Kažete – protiv upravnog akta NB u obavljanju njenih funkcija može se voditi upravni spor. Dozvoljavate sudsku zaštitu, ali kažete da tužba ne sprečava niti odlaže izvršenje, da bi u drugom stavu pisalo (nek' građani dobro čuju) – u upravnom sporu akta iz stava 1. sud ne može rešiti upravnu stvar za čije je rešavanje ovim zakonom utvrđena nadležnost NB. Vi se stavljate iznad suda zato što ste imali problema sa nezakonitim odlukama oduzimanja dozvola bankama, osiguravajućim društvima i to na neustavnosti toga da niste imali zakonsku osnovu da donesete rešenje zbog bilo čega, pa ste i to sada rešili ovim zakonom. Propustila sam da kažem da niste vi propustili da rešite pitanje svojih plata, pa vam se zarade i naknade funkcionera usklađuju sa kretanjem zarada i naknada zaposlenih u bankarskom sektoru, na način utvrđen Statutom. Nećete da delite sudbinu naroda, hoćete platu kao banke kojima omogućavate da zarade. Statut sada hoćete da se ne usvaja u Skupštini, koju, kao nadzorni organ shvatate tako što ćete joj dati na informisanje vaš izveštaj. To je vrhunac cinizma, a možda i nije. Mi vas nadziremo tako što vi nas obavestite da ste nešto uradili. Cinizam je kada kažete da ste prodavali devizne rezerve – ne za kruške i jabuke. Ko je sada ovde ozbiljan u pristupu temi neka prosude građani, a ja ću da citiram Fridmana – uvek i svuda, inflacija je monetarni fenomen. Vi ste minirali sopstvene namere da održite stabilan kurs i inflacije, onda kada ste na repo papire davali da 25% kamate 2006. godine, a inflaciju ciljano odredili na 12%. Dvostruko dati bankama da zarade, napravili ste gubitak te godine od 376 miliona evra, po Izveštaju koji ste nam dostavili, i još gore, naučili poslovne banke na laku i sigurnu zaradu, da ne daju kredite stanovništvu i privredi, nego da trguju sa vama. I, vi nas koji smo završili ekonomiju, a od nas ste imali čak i manje iskustva, od mnogih ekonomista, kada ste došli na to mesto, ne može …
Tri minuta. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, pravo na repliku.
Ne znam kako da to definišem, ali ako NBS nije državni organ, izvinite, molim vas, zašto je onda ovo tačka dnevnog reda. Narodna skupština … (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, molim vas, da konsultujete Ustav Republike Srbije.) Pa, upravo to, pošto je gospodin Jelašić upravo tako nešto i rekao, da NBS nije državni organ i pozvao se na ono što sam prokomentarisao ja … (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, drugi put vas molim da konsultujete Ustav Republike Srbije da bismo mogli da nastavimo sa pravom na repliku.) Da li ste videli šta piše u Ustavu? (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, ja jesam, ali vi niste.) Šta nisam? (Predsedavajuća: Molim vas da koristite svoje pravo na repliku u skladu sa Poslovnikom i bez iznošenja neistina koje dovode u zabludu …) Gospođo Čomić, gospođo Čomić, Ustav Republike Srbije, ako izuzmemo one odredbe o ljudskim pravima itd, sve druge odredbe su posvećene državnim organima, organizaciji državnih organa i funkcionisanju državnih organa. NBS se nalazi upravo u tome. Molim vas, pogledajte šta je napisano. U Ustavu se ne nalaze lovačka društva, nalazi se predsednik Republike, državni organ, Vlada Republike Srbije, državni organ, čitav sistem sudstva i tužilaštva, Ustavni sud, Zaštitnik građana, Narodna banka, Vojska, a sada nam dođe čovek i kaže, NBS nije državni organ. Šta nije? Pa, vi ćete meni da držite predavanje da NBS nije državni organ …
Narodni poslaniče, piše u Ustavu pod Treće deo, Ekonomsko uređenje i javne finansije. Dakle, nema govora o tome da bilo ko bilo kome drži predavanje, nego se radi o iznošenju činjenica i istina. Pravo na repliku narodni poslanik Dragan Šormaz. Izvolite.
Poštovani gospodine Jelašiću, nisam predložio da je zakon, kakav ste termin upotrebili, politički, ne, ja sam sugerisao i to je moje mišljenje i moj osećaj. Rekao sam u govoru da nije to jedino moje, pročitao sam mišljenje nekoliko profesora ekonomskog fakulteta koji to kažu. Kada bude rasprava u pojedinostima, tj. o amandmanima to će se i dokazati. Ako predlaže predsednik Republike, ne bi trebalo da se to smatra političkim zakonom. S obzirom na to ko je kod nas predsednik Republike, da je on ujedno i predsednik stranke, pa onda sam naveo primere nezavisnog pravosuđa šta kaže Evropska komisija o tome. Isti predsednik Republike i predsednik stranke je rekao da je ceo proces bio transparentan, dobar, demokratski, da garantuje nezavisno pravosuđe. A onda Evropska komisija, gde hoće da nas vodi taj isti predsednik Republike i predsednik stranke, kaže, da o tome nema ni reči. To sam ja rekao. Nijednu reč niste progovorili. Rekli ste gospodinu Seniću ono, kritike, što je on rekao da ne treba fiksni kurs, da ne treba, ne znam, preći na evro. Rekao sam nešto slično što i vi, fleksibilan, ali sa tim pojasom. Jer, treba da razmišljamo o privredi. Ovde se u ovoj zemlji samo veštičari sa monetarnom politikom, a privredna je u kolapsu. Izvinite, poslednje dve godine, niste to osporili. 20%, bez ove godine, pao je dinar u odnosu na evro, vrednost dinara i to niste osporili. Još imamo plus šest meseci ove godine. Kako onda nema inflacije? Kako je odbranjen kurs? Za šta su trošene devizne rezerve, a nije odbranjen kurs, a rečeno je preko milijardu i nešto je potrošeno. Po meni, treba taj pojas, to nije neka moja pamet, to sam negde pročitao i profesori, privrednici, koji se za to zalažu, dali su mi primere, država, na primer, Slovačka i nekoliko još država koje to uspešno rade, plus-minus da vi odredite kao NBS da li 3% ili 5% na godišnjem nivou. Bitno je da mora privreda da zna šta je čeka sa kursom i zbog izvoza i zbog uvoza, i zbog proizvodnje, i zbog plata, i zbog potrošnje i svega ostalog, da ne bi ulazili u minuse, jer su mnogi ušli zbog dešavanja na kursu i imali negativne platne bilanse na kraju godine, skoro sve firme u Srbiji 2009. i 2008. godine.
Reč ima guverner Radovan Jelašić. Izvolite.
Samo jako kratko. Što se tiče gospođe Tabaković, zaista ste pronašli najboljeg čoveka da citirate. Meni samo nije jasno, ako je, kao što ste vi malopre rekli, gospodin Fridman rekao da je inflacija isključivo jedan monetarni fenomen, onda vi treba mene da pohvalite i NBS što je smanjila dinarsku masu za milijardu i 180 miliona evra dinarske protivvrednosti, pošto smo mi sa prodajom tih deviza uvukli sa tržišta, negde, oko 110-120 milijardi dinara, a time smo smanjili, naravno, novac u opticaju i sa time smo delovali, naravno, dezinflatorno. Pored toga, naravno, NBS ima još drugih načina kako to može da povuče. Jedno je da emitujemo hartije od vrednosti i sa tim povučemo dinare. Naravno, kamatna stopa svaki put treba da bude atraktivna, odnosno banke treba dobrovoljno da odluče, a ne pod prinudom. Da se podsetimo, sve je to išlo isključivo da bi se postigao osnovni cilj, a to je, o kome se i u medijima a očito i ovde najmanje priča, a to je, da li je NBS postigla stabilnost cena. Mi trenutno, krajem maja ćemo imati inflaciju mesec za mesec, dakle, uporedivši s majem prošle godine ispod 4%. To jeste jedno značajno dostignuće NBS i na osnovu toga treba meriti u kojoj meri je ona bila efikasna. Što se tiče gospodina Šormaza, da, i mi smo razmišljali o tome da uvedemo neki pojas, ali na kraju krajeva, ako uvedete neki pojas vezano za kurs, to vam je fiksni kurs na malo. Tada znate unapred dokle će se ići, dokle se neće ići. U takvim uslovima, zaista, onda bolje spekulantima odmah da transferišete novac, jer ako se zna ko je bio pojas, na tome su prilično mnogi ljudi lepe pare zaradili i to isto tako nije dokazano da je efikasniji način. Dakle, na tom pojasu su se mnogi ljudi lepo obogatili i zato mi ne želimo putem toga da idemo, da unapred kažemo. Što se tiče, pak, i privrede, umesto toga da se ide na to da se unapred zna koji će biti kurs, mnogo bi bilo bolje da se gleda kako da se minimiziraju izloženosti prema kursu. Dakle, za dinarski deo, s jedne strane, dinari, s druge strane, odnosno devize s jedne strane i devize s druge strane. Hvala. [[Aplauz]]
Reč ima narodni poslanik Velimir Ilić. Izvolite.
Gospođa predsedavajuća, gospodine guverneru, kako da vas nazovem sada, dame i gospodo narodni poslanici, očekivao sam danas jednu ozbiljnu raspravu, da se guverner obrati, da vidimo trenutno stanje u Narodnoj banci i predloge šta da se čini i kako ovim zakonom da se poprave neke stvari. Izgleda da je guverner izuzetno raspoložen došao u ovaj prazan parlament, poslanici su otišli kući, nema nikakvog interesa da se sasluša guverner, veoma mali broj poslanika je ostao…
Narodni poslaniče, molim vas, da vodite računa o odredbama Poslovnika Narodne skupštine. Molim vas da me saslušate kada vam se obraćam sa uputstvima za poštovanje odredbi i Poslovnika Narodne skupštine. Ne možete ni o jednom narodnom poslaniku govoriti sa omalovažavanjem, niti možete iznositi tvrdnje iz ličnog života bilo kog narodnog poslanika. Molim vas, i upozoravam, dužni ste da me saslušate dok vam dajem uputstva. Narodni poslaniče, Poslovnik Narodne skupštine jasno propisuje na koji način i kako možemo da se ophodimo jedni prema drugima. Upozoravam vas da se odredbe Poslovnika Narodne skupštine moraju poštovati, o tome nema pregovora, kada vas upozoravam da ste dužni da saslušate, na osnovu člana Poslovnika, upozorenje predsedavajućeg. Molim vas da se prijavite ponovo. Izvolite.
Oprostite, želeo bih da znam šta je vaš problem? Da li vi imate neki problem danas? Da li vi imate problem ili vodite ovu sednicu, predsedavate? Koji je vaš problem?
Narodni poslaniče, upozoravam vas.
Upozoravam ja vas da poštujete narodne poslanike.
Narodni poslaniče, ne možete da vodite dijalog sa predsedavajućim koji se stara o primeni reda, na osnovu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Ponavljam, vrstu prekršaja koji ste učinili u svom govoru iznoseći stavove o ponašanju drugih poslanika o tome: gde su, šta su, da li su u sali ili nisu. Ne možete da omalovažavate bilo kog narodnog poslanika, bez obzira da li je trenutno prisutan u sali ili ne i ne možete da izričete stavove koji se tiču njihovih privatnih života ili drugih aktivnosti, zabranjeno je Poslovnikom, kao što morate da saslušate kada vas predsedavajući podseća na poštovanje odredbi. Izvolite, nastavite.
Gospođo predsedavajuća, nemam nameru da povredim nekog narodnog poslanika, ali iznosim jednu činjenicu, kada se guverner Narodne banke obraća parlamentu, ipak, zaslužuje jednu veću pažnju ovog doma, jednu ozbiljnost u radu. Pre pola sata sam imao Odbor za saobraćaj i veze, sa jednom izuzetno važnom temom, a nijedan poslanik iz vladajuće koalicije koji je sedeo ovde u sali nije došao da prisustvuje sednici Odbora, da bi ga izminirali. Zašto? Zato što vam ne odgovara da se usvoji neki amandman koji vam ne odgovara. Zato vas zamoljavam da pustite da se diskusija razvije onako kako treba. Nemojte samo presecati, nemojte odmah nalaziti razloge da je neko nekoga povredio i uvredio, da iznervirate nekoga, da uđete u neke konflikte, itd. Stvarno vas zamoljavam da kao predsedavajući budete vrlo korektni prema poslanicima, da pustite poslanike i političke partije da kažu ono što misle, ono što je njihov stav u ovom slučaju. Ponovio sam da sam očekivao jednu ozbiljnu raspravu ovde, međutim, zatekao sam guvernera izuzetno raspoloženog, nasmejanog, došao je malo sa nama da popriča i da, naravno, ode u jednom izuzetno teškom stanju u ovoj državi, u najtežem stanju možda u poslednjih 20 godina u privredi, posebno u poljoprivredi, u javnim preduzećima, u inflaciji koja kreće, u nizu problema. Guverner se povlači kao da mu je pao kamen sa srca, posle 10 godina vlasti njega i njegovog prethodnika iz jedne političke opcije, koji su bukvalno radili u finansijama šta su hteli, u Narodnoj banci šta su hteli i, evo, gde su nas doveli. Doveli su nas ovde danas gde smo i doveli Srbiju u velike probleme, doveli nam milion nezaposlenih, doveli nas na 720 hiljada građana koji se hrane u narodnim kuhinjama, doveli nas da imamo takav rast poljoprivredne proizvodnje da je to katastrofa, doveli nas da cena jabuke bude tri dinara u otkupu u prošloj godini, doveli nas do takvog monopola u trgovini vođenjem svoje ekonomske politike i finansiranjem određenih projekata, i doveli nas u jedno stanje totalnog beznađa. Sada su, naravno, doveli strane banke, uradili su sve ono što su hteli da urade. Ukinuli su koncesije koje su bile spas za Srbiju, da krene u prave investicije. Napravili su NIP, stavili pod svoju partijsku kontrolu. Nigde u svetu ne postoji NIP sa jednom gomilom para, koji bukvalno radi šta hoće. Danas se pojavi neko iz NIP-a u određenom mestu i kaže – daćemo vam pet milijardi, tri milijarde, dve milijarde. To nigde na svetu nema, ni u jednoj normalnoj državi. To nema u Zakonu o budžetu, to nema nigde, da neko može samostalno da raspolaže tolikim sredstvima. Doveli su nas u situaciju da su obećane ogromne investicije, stanogradnja, pokretanje građevinarstva, četiri autoputa, kreću odmah. Evo, sada je leto, počinju godišnji odmori, gospodo, ništa od investicija nije krenulo. Koliko se kranova u Beogradu vrti, a koliko širom Srbije? Sve je stalo, sve je zablokirano i, naravno, sada guverner ide malo da se odmori, a predsednik će dobiti pravo po novom zakonu da dovede nekog guvernera, da odsedi tu malo, ni kriv ni dužan. I svi oni koji su bili dužni ovom parlamentu da podnesu izveštaje o svom radu oni će se skloniti i izaći iz svoje priče i, završili su posao. Završili su jedan veliki posao za nekoga, a za nas ne. Mi smo ovde imali hiljade investicija, hiljade raznoraznih poslova plaćeno je bez tendera. Ovde u ovom parlamentu sam postavljao bezbroj puta raznorazna pitanja – otkud "Nuba invest" bez tendera? Evo, sada je rečeno od RATEL-a pre neki dan da nisu imali pravo da rade taj posao, a zato će raditi SBB, a ovi će biti podizvođači, itd. Prema tome, gospodine guverneru, još uvek vas tako zovem, vi odlazite, mi ovde ostajemo. Doći će neko drugi, ne znam koga će predsednik dovesti, dovešće nekoga da može da odsedi, jer posao je završen. Banke su privatizovane, sve je to sređeno kako valja, kako ste naumili, sve je to završeno, giganti su propali. Privreda je potpuno razorena. "Knjaz Miloš" je razoren. Jedan "Magnohrom", jedna "Petoletka", jedna "Elektronska industrija", jedan MIN. Sa "Zastavom" – šta je? Niko nam od vas nije objasnio šta ste to uradili, kakvu ste kombinaciju napravili…
Narodni poslaniče, molim vas, da u skladu sa članom 103, govorite o temi dnevnog reda i da sve što ste spomenuli i tiče se događaja za ovu ili protekle godine dovedete u vezu sa Predlogom zakona koji je na dnevnom redu. Naša zajednička obaveza je da poštujemo član 103.
Želim da postavim nekoliko pitanja guverneru. Zašto se nije reagovalo na vreme, da ne dođe do ovog haosa? Sećam se, gospodine guverneru, kada su se svi radovali, kada je odlazio MMF, svojevremeno, rekli ste – hvala bogu, odlaze, sada možemo da dišemo i da radimo kako mi mislimo da je dobro. Sada ste se uhvatili za njega jer ste dobili tri milijarde, da održite kurs dinara. Ne možete da ga održite. Vidite da cene rastu, evo, najavljuju se poskupljenja akciza. Gospodine guverneru, kada smo bili zajedno, kada sam ja bio u Vladi nafta je bila 76 dinara, a mleko 34 dinara litar. Sada je nafta 120 dinara, a mleko je 16 dinara. Kako da se preživi?! E, to je kruna vašeg uspeha, vašeg i vaših saradnika. Evo gde smo došli danas. Imamo najskuplje energente u Evropi. Imamo jednu izuzetnu tešku situaciju iz koje se teško izlazi. Svakoga dana se zabavljamo – ko je koga uhapsio, upucao, da li zbog ljubavnice, da li zbog supruge, upao, velike uspehe, sklapamo ugovore sa Brazilom, Argentinom, sa kim sve nismo sklopili. Imamo brdo papira koji se donose svakodnevno o potpisanim sporazumima. A, mi nikako da krenemo?! Hteli smo da čujemo jednu vašu viziju – šta ostavljate nasledniku? Kako da krenemo? Kakvo je stanje u Narodnoj banci? Kakvo je stanje deviznih rezervi? Da li možemo održati kurs dinara? Dokle će da gura? Da li ćemo opet uzimati neke dodatne kredite i veštački ga održavati? Da li treba veštački da ga održavamo?! Kolika je po vama realna cena kursa u odnosu na proizvodnju koja je trenutno u Srbiji? Kako da se reše ta pitanja koja su izuzetno aktuelna? Voleo sam da čujem vaše mišljenje, jer mi smo ovde u parlamentu čuli dva ministra, jednog iz ekonomije koji kaže: povećati kredite, davati, zaduživati, povećati kupovnu moć stanovništva, i ministarku finansija koja kaže – nikako povećavati kupovnu moć, nikako zaduživati, nikako kredite, nikako i, sada, šta je vaše mišljenje? Da li se i vi slažete sa ministrom ekonomije i ministrom finansija? Premijera nikad nismo čuli. On kada dođe, održi slovo dva minuta, onda ode i kaže da je prezadovoljan stanjem, da je kriza prošla. Nisam čuo od vas da li je kriza počela ili je prošla, ili je na pola ili će proći za dve godine ili godinu. Premijer je ovde rekao da je kriza prošla, da više građani ne osećaju da žive bolje, ali živi se bolje, ali to narod još ne oseća. A, sad mi ništa nije jasno. Vi odlazite. Naravno, radićete neki mirniji posao, bićete opet u sferi finansija, a šta dalje i kud mi dalje da idemo. Prema tome, ko će doći i kako je moguće da sada predsednik predlaže? I neka predsednik predlaže, neka bude odgovoran predsednik za onoga kako ga predloži. Niste nam ništa rekli o nekima aferama o tom "Satelitu". Ne znam: Ja sam za to da se odgovara za svaku sitnicu. Nemoguće da niko, a vaša partija je, čiji ste vi jedan od čelnika, ušla u tu priču i mi to moramo da platimo. Vaša partija je ušla u neke vakcine koje, opet, moramo da platimo i platićemo, debelo platiti. Kako? Ne znam, i u niz drugih zaduženja koje će ova država morati da plati. Koliko sad Srbija ima utuženja i sporova po raznoraznim osnovama, a mnoge od njih će izgubiti i moraće da ih plati. I što se banaka tiče, imamo dosta tužbi, gospodine guverneru, koje su ostale nerešene. Prema tome, očekivao sam jednu ozbiljnost, vašu zabrinutost, a ne jednu lepršavost, jedan osmeh i samo što niste srećni rekli – ljudi, slobodan sam čovek, došao sam malo da popričamo i da odem. Baviću se nekim poslom, biću srećan što više neću imati stalno to zumiranje, prozivanje itd. Gde sam vas doveo, doveo sam vas, i tu ću vas ostaviti nekome. Da li će taj neko uraditi nešto ili neće ili kako će uraditi – ne znam. Vidite i sami. Ali, veoma krupne stvari su se rešavale za vreme vašeg mandata, izuzetno krupne stvari. Nestale su mnoge srpske banke, koje su bile ponos Srbije! Juče sam bio u Boru. Tamo su ostali dugovi, zaduženja, banke, poverioci, ekologija. Ništa nije rešeno. Grad koji se raspada! Ostavljen je na milost i nemilost. Grad koji nema više od pola krovova. Sve prokišnjava. Sve je u jednom haosu. Vaši saradnici su rekli da su bili našli sredstva, urgirali, završili da se napravi nova topionica. Nije napravljena. Nije ni počela da se pravi. Tamo je veliki problem, nagrizaju se zidovi, raspadaju krovovi. Ljudi su oboleli, prvi u Evropi po karcinomu. Niko se time ne bavi. Bitno je da je juče vaš šef stavio šlem i sišao u jamu, kao i predsednik pre neki dan, a nisu posetili nijedno naselje. Bitno je za ''Javni servis'', za medije, staviti šlem na glavu, sići u jamu, izaći iz jame, otići na ručak, sesti u kola i otići kući, naravno. I narod treba da bude zadovoljan što visoki funkcioneri države stave šlem na glavu i siđu dole. Pojedine grane u koje smo se kleli da ćemo podržati našim bankama, kao što su poljoprivreda, energetika, putna infrastruktura, građevinarstvo stoje. Turizam, najavljeno je, sećate se odlično koliko je sredstava uloženo, kao velika razvojna grana Srbije i ništa od toga. Sve je stalo. Gde je stalo, tu je i ostalo. U građevinarstvu se više ništa ne događa. Svi su giganti propali, bankrotirali i otišli u stečaj!
Narodni poslaniče, podsećam vas na član 103. i obavezu da govorimo o tački dnevnog reda.
Gospođo, tačka dnevnog reda je…
Narodni poslaniče, podsećam vas, dužni ste da saslušate predsedavajućeg na osnovu odredbi Poslovnika. Podsetila sam vas da smo obavezni da govorimo o tački koja je na dnevnom redu. Sada vas molim, zaista, da obrazlažete pred Narodnom skupštinom predmet, akt koji je na dnevnom redu, izmene i dopune Predloga zakona. Izvolite. Prijavite se samo i dobićete reč.
Gospođo Čomić, znam da sve ono što se kaže, a što vama ne ide u prilog, vas zaboli i vi ne dajete takvu raspravu. Kočite razvoj…
Narodni poslaniče, ušli ste sa govorom koji je od svih nas zahtevao ozbiljnost. Sa tim delom vašeg govora se potpuno slažem. Ozbiljnost je da poštujete odredbu Poslovnika koja vas obavezuje da govorite o onome što je na dnevnom redu. Narodna skupština radi po odredbama Poslovnika Narodne skupštine i da bi bila ozbiljna i ja i vi moramo da poštujemo odredbe Poslovnika Narodne skupštine. Zaista vas molim da to počnete da činite, jer ja to činim. Prijavite se i dobićete reč.
Hvala vam, gospođo Čomić, što činite, ali pre neki dan i ja sam molio vas da poštujete Poslovnik. Ne možete da završite načelnu raspravu, a posle toga da se zakaže resorni odbor, posle sat, koji raspravlja o problemu koji je bio u načelnoj raspravi.
Narodni poslaniče, vi ste predsednik tog odbora. Vi zakazujete sednicu.
Gospođo predsedavajuća, molim vas da me saslušate. Zakazao sam sve na vreme, a vi ste u petak popodne zakazali sednicu za sutradan, pa nismo imali vremena da pozovemo poslanike da ih pomerimo, jer je sednica zakazana onako kako je trebalo, da se odbor i ne održi i nije se ni održao. Bilo je nemoguće. Dakle, počeli ste raspravu…
Narodni poslaniče, rad Odbora za saobraćaj i veze je vaša odgovornost.
Tako je.
Red na sednici je moja odgovornost. Ja vas molim da govorite o tački dnevnog reda, zaista vas molim.
Gospođo Čomić, vidim da nas dvoje nikako ne možemo da nađemo zajednički jezik. Kad god ja diskutujem, pola mog vremena prodiskutujete vi. Vi ste to navikli, vi volite da pričate. Prema tome, odsad ću se javljati kad neko drugi predsedava i pokušavaću…
Narodni poslaniče, molim vas da se ne obraćate predsedavajućem. Molim vas da pročitate odredbe Poslovnika Narodne skupštine koje nas obavezuju na ophođenje uređeno odredbama Poslovnika. Ništa drugo ne radim, nego vas podsećam, čekajući strpljivo i slušajući pažljivo da li ćete početi da poštujete odredbe Poslovnika Narodne skupštine. Kada je postalo očigledno da to ne činite, štiteći ugled ove institucije, saglasna sa vašom željom da imam ozbiljnu raspravu… Molim vas da ne dobacujete, narodni poslaniče. Molim vas, narodni poslaniče, nemojte da dobacujete. Ako želite da nastavite svoje izlaganje, imate još osam minuta, izvolite i prijavite se. Zahvaljujem. Da li još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika želi reč? (Ne) Da li guverner želi reč? (Ne) U tom slučaju, s obzirom na to da je, a, to je obaveštenje na osnovu člana 85, za danas predviđeno da radimo do 14.00 časova, daću nekoliko obaveštenja. Prvo je, da se odlaže 19. sednica Odbora za saobraćaj i veze Narodne skupštine Republike Srbije za ponedeljak, 14. jun 2010. godine, sa početkom u 9.30 časova, u sali II, u Domu Narodne skupštine. Drugo obaveštenje je, da smo, do ovog trenutka, u prepodnevnom delu sednice okončali rad sednice, odnosno tok sednice koji podrazumeva obraćanje predlagača, predstavnika odbora, narodnih poslanika koji su izdvojili mišljenje i ovlašćenih predstavnika, odnosno predsednika poslaničkih grupa. Za danas završavamo rad. Rad nastavljamo u utorak, 15. juna, u 10.00 časova, tokom sednice kada će reč imati narodni poslanici po prijavama za reč, naravno, sa početkom u 10.00 časova, kada tok sednice traje na osnovu člana 235. Poslovnika Narodne skupštine. Današnji rad okončavamo prepodnevnim delom iz razloga koji je verovatno svima poznat. Ovaj dan će možda neki od nas pamtiti po prvom delu rasprave o Predlogu izmena i dopuna Zakona o Narodnoj banci, a ostatak planete po otvaranju ''prvenstva u fudbalu''. Krajnje neformalno obaveštenje, danas je tačno dve godine od kako su potvrđeni mandati narodnih poslanika ovog saziva Narodne skupštine. Bilo mi je drago da sarađujemo ove dve godine i nadam se da ćemo i sledeće dve godine. Hvala vam, do utorka ,15. juna. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2010. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 100 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali 91 narodni poslanik, odnosno da postoje uslovi za rad. Utorkom i četvrtkom, a nakon otvaranja sednice i utvrđivanja broja narodnih poslanika koji prisustvuju sednici, a pre prelaska na dalju raspravu, tok sednice obavlja se po članu 235. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, pod kojim pravo na traženje informacija i obaveštenja imaju predsednici ili ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 235. Poslovnika? (Da) Reč ima narodna poslanica Suzana Grubješić.