Head ametikaaslased, austatud Riigikogu! Auväärt peaminister ja teised valitsusliikmed! Head infotunni jälgijad! Kõigepealt on mul suur au õnnitleda kõiki Eesti lipu 130. aastapäeva puhul. Sellel puhul on ka lipp pidulikult siin täiskogu istungite saalis. Alustame nüüd tänast, 4. juuni infotundi. Kõigepealt teeme kohaloleku kontrolli. Kohalolijaks registreerus 31 Riigikogu liiget, puudub 70. Tänases infotunnis osalevad järgmised valitsusliikmed: peaminister Taavi Rõivas, haridus- ja teadusminister Jevgeni Ossinovski ja minister Anne Sulling. Meile on laekunud kuus küsimust, nii et palun lepime kokku, et igaühel on õigus kohapealt esitada kaks küsimust.
Esimene küsija on Riigikogu liige Sven Sester, tema küsimusele vastab peaminister Taavi Rõivas. Teemaks on Euroopa Komisjoni soovitused. Sven Sester, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea peaminister! Mõni päev tagasi laekusid Euroopa Komisjonilt kirjalikud eri valdkondi puudutavad soovitused Eesti riigile. Tegemist oli soovitustega nii rahanduse, tööhõive, hariduse, energiamajanduse kui ka kohalike omavalitsuste töö efektiivistamise kohta. Minu küsimus aga on peaasjalikult seotud teemaga, mis on viimastel nädalatel ja kogu viimase kuu jooksul aktuaalne olnud – selleks teemaks on eelarvega seotud visioonid. Nimelt, Euroopa Komisjon tunneb muret selle üle, et me oleme hakanud oma eesmärke lõdvendama. Me oleme varem seadnud eesmärgiks eelarve ülejäägi, nüüd aga räägime eelarvepositsiooni tasakaalust struktuurses kontekstis. Ja enamgi veel, me läheme reservide kallale, mille kohta komisjon samuti oma märkused teeb. Kuidas te seda kommenteerite?
Kõigepealt, Euroopa Komisjoni riigipõhised soovitused on sellised asjad, mida igal riigil tasub väga tõsiselt võtta. Nendest soovitustest on Eestigi varem abi saanud ja küllap saab ka sel korral. Need on riikide enda huvides tehtud soovitused ja sellisena tulebki neid võtta. Nendes soovitustes, mis sel korral tehti, näen mina väga tugevat komisjoni toetust nii valitsuse aetavale konservatiivsele eelarvepoliitikale kui ka valitsuse plaanitavatele suurtele reformidele. Kindlasti on meil põhjust neid nõuandeid tõsiselt võtta ja hoolega lugeda, mida täpselt komisjon ütles. See soovitus, mis puudutab eelarvepositsiooni, arvestab peamiselt komisjoni hinnangut käesoleva aasta eelarvele ja see on muutunud põhjusel, et komisjoni kevadprognoos, nii nagu ka Eesti enda uued majandusprognoosid näevad ette, et tänavune majanduskasv ei ole nii suur, nagu arvati veel aasta tagasi. Käesoleva aasta eelarve on tehtud teadupärast mullu aasta lõpus, seejuures hea küsija aktiivsel osalusel, aga selle positsioon võib nüüd osutuda halvemaks, kui me eelarve koostamisel eeldasime. Kas see nii läheb, seda on minu hinnangul tegelikult veel väga vara öelda. Komisjoni soovitustega samal päeval Eesti inimestele teatavaks saanud maksulaekumised näitavad õnneks hoopis positiivsemaid tendentse. Nii et jälgime hoolega, mis juhtub, ja teeme omad järeldused.
Esimene täpsustav küsimus, Sven Sester, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea peaminister! Nagu eilnegi diskussioon välja tõi: tõsilugu, ei tohi järeldusi teha ühe kvartali kontekstis. Aga ka praegu on asjade seisu jälgivad analüütikud ja muud eksperdid andnud sisuliselt samu signaale, mis on tulnud Euroopa Komisjonist. Euroopa Komisjon ei baseeru oma ettepanekutes ainult 2014. aastal. Ta nendib, et me kaugeneme oma eesmärkidest, mille me ise endale oleme seadnud, ning halvendame oma positsiooni – ma tsiteerin dokumente, mis on meile saadetud. Komisjon viitab ka 2016. aasta ja 2017. aasta positsioonidele, nentides, et me oleme jõudmas n-ö tasakaalu lähedale. Kuid varem me oleme ju lähtunud sellest, et me ei räägi struktuursest tasakaalust, vaid struktuursest ülejäägist. Siit ka minu küsimus. Arvestades seda Euroopast saabunud informatsioonipagasit, aga ka kohalikke eksperte, kas olete plaaninud mingeid nõupidamisi ning võimalikke tulevikku vaatavaid otsuseid?
Kuna see soovitus ei ole nii pikk, et seda ei kannataks siin ette lugeda, siis ma hea meelega loen selle ette. Siis on kõik saalis olijad asjaga ühtviisi kursis. Komisjon soovitab Eestil tugevdada 2014. aasta eelarvemeetmeid, võttes arvesse komisjoni 2014. aasta kevadprognoosi kohaselt tekkivat lõhet 0,3% SKT-st – mis see lõhe on, sellest võime hiljem täpsemalt rääkida –, mis osutab riskile kalduda oluliselt kõrvale stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetest; tugevdada märksa eelarvestrateegiat, et tagada keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamine 2015. aastal ja selle järgimine edaspidi; täiendada eelarve tasakaalu reegleid siduvamate mitme aasta pikkuste kulueesmärkidega keskpika perioodi eelarveraamistiku raames ja jätkata avaliku sektori kulutuste tõhustamist. Selle viimasega – soovitusega jätkata avaliku sektori kulutuste tõhustamist – saab lausa sajaprotsendiliselt nõustuda. Ma arvan, et see on iga valitsuse eesmärk seni olnud ja saab kindlasti olema ka edaspidi. Mida sellest etteloetud soovitusest välja lugeda saab? Saab lugeda kahte asja. Ühelt poolt saab lugeda seda, et Eesti on ise endale võtnud Euroopas ühe kõige konservatiivsema ülesande hoida eelarve mitte ainult tasakaalus – me teame, et Euroopa Liidus on kokku lepitud, et kuni 3% võib miinusesse minna –, vaid meil on märksa ambitsioonikam eesmärk. Me ei räägi üldse mingist miinusest, me ei räägi ka tasakaalust, vaid me sihime ülejääki. Komisjon ütleb, et kuna majandusel läheb 2014. aastal nende hinnangul kehvemini, kui nad arvasid aasta tagasi, siis satub selle ülejäägi ehk meie enda seatud sihi saavutamine ka järgmistel aastatel ohtu.
Sven Sester, teine täpsustav küsimus, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea peaminister! Täiesti õige, me mõlemad saame ühtemoodi aru, mida komisjon on meile soovitanud ja mille kohta märkused teinud. Minu küsimus teile on, kas me seame oma eesmärgid uuele level"ile. Kas me vaatame oma tulevikuvisiooni üle? Kas me lõdvestume ja seame endale seadusega madalamad sihid kui need, mida me seni oleme järginud? Ma pean silmas näiteks eelmist aastat. Kas me teeme mingeid muudatusi lähimal ajal ja lähimatel aastatel, lähtudes mingitest uutest eelarve prioriteetidest?
Kui küsimus on 2014. aasta eelarve kohta ja selle kohta, kas me peaksime tänavuses eelarves suuri muudatusi tegema, siis kui me vaatame koosmõjus majanduskasvu arve ja reaalseid maksulaekumisi, siis võib öelda, et praegu me liigume ennaktempos. Meie maksulaekumised on 55 miljonit ehk 0,3% võrra SKT-st suuremad kui eeldatud – mitte väiksemad, nagu komisjon viitab. Seetõttu ei saa veel rääkida, et me peaksime tänavu mingeid eelarvemuudatusi tegema – ei ole põhjust. Küllap ka komisjon saab peagi väga värsked maksulaekumiste andmed kätte ja siis on võimalik neid oma analüüsides arvestada. Kui küsimus on tulevaste aastate kohta, siis kinnitan, et me oleme pärast seda, kui komisjon oma hinnangu andis, meetmeid tarvitusele võtnud. Rahandusministeeriumi prognoos nägi ette, et kuna majanduskeskkond on võrreldes aastataguse ajaga halvenenud, siis oleks Eesti riigieelarve ehk valitsussektor järgmisel aastal täpselt struktuurses tasakaalus. Me oleme valitsuses kokku leppinud, et struktuurne tasakaal ei ole piisavalt ambitsioonikas eesmärk, ja me sihime ülejääki. Oleme juba võtnud vastu otsuseid, mis järgmise aasta eelarve struktuursesse ülejääki viivad. Peagi, keset kuuma suve, asume eelarvet tegema. Parlamendile esitame selle septembri jooksul, nii nagu kord ette näeb. Kas me teeme veel samme selleks, et positsiooni parandada, seda näitab aeg. Loomulikult peame arvesse võtma kõige värskema prognoosi, selle pinnalt me need otsused langetame.
Nüüd kaks täna registreeritud täpsustavat küsimust. Aivar Sõerd, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Austatud peaminister! Euroopa Komisjoni soovitused tõesti tuginevad muu hulgas komisjoni enda kevadprognoosile, mis omakorda saab tugineda esimese kvartali andmetele. Hea maksude laekumine on jätkunud ka aprillis ja vist maiski, kui teie andmeid aluseks võtta. Nii et eelarvepositsioon võib osutuda paremaks, kui on Euroopa Komisjoni kevadprognoosis. Ma tahan aga küsida hoopis komisjoni soovituste kohta tööturu valdkonnas. Tööturgu jälgib komisjon kõigi liikmesriikide puhul eriti tähelepanelikult, kuna tööturu ja tööhõivega on probleeme. Kas Euroopa Komisjon pakub Eestile tööturu osas mingisuguseid suunamuutusi, võrreldes varasemate soovitustega? Mida komisjon arvab meil kavandatavatest reformidest, näiteks töövõimereformist?
Komisjon soovitab tugevdada madalapalgalistele töötajatele suunatud meetmete kaudu nende stiimulit tööl käia. Ka tuleks inimeste aktiveerimiseks tehtavad jõupingutused koondada tööturust kõige enam eemaldunud inimestele, eelkõige tagades töövõimereformi õigeaegse vastuvõtmise ja rakendamise. Mitmed aspektid puudutavad perepoliitikat ja lapsehoiuteenust, aga soovin rõhutada just seda, et töövõimereformi käivitamine on komisjoni hinnangul väga vajalik. See aitab tööle hakata nendel inimestel, kes praegu on sunnitult tööturult eemal, aga kes väga tahaksid tööd teha. Ma olen väga tänulik Euroopa Komisjonile selle soovituse eest. See on üks soovitustest, mis aitab meil oma plaanitud reforme ellu viia ja näitab, et me oleme ka rahvusvaheliselt vaadatuna väga õigel teel. Samuti on otseselt komisjoni soovitustega kooskõlas valitsuse plaanid, mis puudutavad struktuurifondide raha kasutuselevõttu töökohtade loomisel. Me olemegi plaaninud kõige rohkem vahendeid suunata n-ö riskirühmadele, sh noorte tööpuuduse vastu võitlemiseks ja ka madala kvalifikatsiooniga töötute tööle aitamiseks. Nii et võib küll öelda, et tegu on üksühese positiivse toega plaanidele, mis me oleme enesele seadnud. Selle üle on loomulikult väga hea meel.
Tarmo Tamm, palun!
Aitäh, härra juhataja! Lugupeetud peaminister! Ma küsin Euroopa Komisjoni soovituste selle osa kohta, mis puudutab kohaliku omavalitsuse tulude ja kulude tasakaalustatust. Nagu te väga hästi teate, 2009. aastal nõrgendati kohaliku omavalitsuse tulubaasi tunduvalt: neile laekuva tulumaksu protsenti vähendati 11,93-lt 11,4-ni, kärbiti teederaha ja tasandusfondi. Härra peaminister, mis samme te olete plaaninud teha, et kohaliku omavalitsuse kulud saaksid tuludega kaetud?
Ma olen seda varemgi öelnud, aga hea meelega kordan üle, et meil on plaanis väga suur osa Euroopa Liidu järgmise perioodi eelarvevahenditest suunata selleks, et omavalitsuste osutatavad teenused viia uuele tasemele. Ma pean silmas nii haridusteenuseid, sh erivajadustega õpilastele, kui ka sotsiaalteenuseid – põhimõtteliselt kõiki tähtsamaid teenuseid, mida omavalitsused oma kodanikele pakuvad. Seda konkreetset soovitust või kogu seda teemat oli mul võimalik Euroopa Komisjoni presidendi José Manuel Barrosoga pikemalt omavahel arutada ja tema avaldas väga tuge sellele mõttele, et me võtame Euroopa rahast heas mõttes maksimumi. Me tõesti ei sea eesmärgiks mitte selle, et me raha lihtsalt kuidagi ära kasutaks, vaid et me selle abil positiivse motivaatorina aitame omavalitsused suuremale koostööle ja nende teenuste kvaliteedi uuele tasemele. Vahest mõned teist vaatasid meie ühist pressikonverentsi, mille me eelmisel nädalal Brüsselis koos José Manuel Barrosoga andsime. Seal ta tegi päris mitu vihjet juba ka nende soovituste kohta, aga ütles sedagi, et komisjoni arvates tuleks Eestis edasi minna vabatahtliku haldusreformiga. See motiveeriks omavalitsusi koostööd tegema. Põhirõhk oli just nimelt koostööl ja positiivseks peetaval liitumisel, kindlasti mitte sunnil.
Austatud Marianne Mikko ja Andrus Ansip, ma olen päris kindel, et Riigikogu juhataja andis märku, et saalist saab esitada kaks täpsustavat küsimust. Nii et palun vabandust, aga ma lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine on Kadri Simsoni küsimus haridus- ja teadusminister Jevgeni Ossinovskile. Palun, Kadri Simson!
Aitäh! Lugupeetud haridusminister! Tori vallas asuvas Viira Koolis on viimased üheksa aastat tegeldud lastega, kes õpi- või käitumisraskuste tõttu pole oma endises kodukoolis hakkama saanud. See oli esialgu võimalik tänu riigipoolsele õpilaskodude toetusele. Koolide rahastamise uue mudeli korral ei jõua vald enam seda kooli üleval pidada ning märtsi lõpus otsustati kool ja õpilaskodu augusti lõpus sulgeda. Millises ulatuses riigi toega tuleb teie hinnangul aidata selliseid probleemsete lastega tegelevaid koole ja nende püsimajäämist või tulebki need koolid koolivõrku korrastades lihtsalt kinni panna?
Austatud küsija! Kindlasti ei ole koolivõrgu korrastamisel raha kõige olulisem. Olulisim on see, et kõik õpilased saaksid oma vajadustele vastava kvaliteetse hariduse. Muidugi on hariduslike erivajadustega, sh käitumisraskustega laste hariduse küsimus ääretult tähtis ja selles kontekstis on loomulikult vaja ka põhimõttelist riiklikku lähenemist sellele. Oleme niisugustel juhtudel, kui probleemiks ei ole füüsiline või vaimne puue, vaid tegemist on keerulise sotsiaalse taustaga ja halvasti käituvate õpilastega, näinud esimese eelistusena siiski seda, et nad käiksid koolis võimalikult kodu lähedal. Aga selles koolis peab siis olema vastav toetusmehhanism. Samas, teatud juhtudel on arusaadav ja ka mõistlik, et need lapsed on õppeprotsessi ajal majutatud õpilaskodudesse. Viira Koolile on Haridus- ja Teadusministeerium õpilaskodude programmi raames eraldanud 46 000 eurot – 2000 eurot õpilase kohta aastas. Kokku on seal 23 õpilast. Põhimõtteliselt tulenes otsus too kool sulgeda eeskätt sellest, et seal on olnud väga vähe õpilasi. Nendest viis lõpetab sel aastal, seitse järgmisel aastal ja piirkonnas on ka teisi koole, kus õpilaskodu on olemas, sh väga lähedal asuv Vändra Gümnaasium.
Kadri Simson, esimene täpsustav küsimus, palun!
Aitäh! Lugupeetud minister! Nagu te väga õigesti mainisite, Viira Koolis õppisid vaid üksikud koduvalla lapsed ja vald pidas üleval kooli, kuhu olid tulnud õppima teiste Pärnu omavalitsuste lapsed. Ja need olid lapsed, kes teatud probleemide tõttu, mõned ka seetõttu, et nende vanemad hoolitsesid nende eest halvasti või olid kriminaalse taustaga, vajasid turvalist koolkodu. Te ütlesite, et need lapsed võivad minna kooli kuhugi mujale, kus on samasugused olukorrad, või siis eelistatult tagasi oma kodupaika, kus probleemid ongi tekkinud. Milline on ministeeriumi suhtumine üldse koolkodude projekti, õpilaskodude projekti ja millist rahastamisperspektiivi te saate lubada järgmiseks ja ülejärgmiseks õppeaastaks?
Nagu te märkisite, enamik selle kooli õpilasi oli väljastpoolt Tori valda. Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse järgi on iga kohaliku omavalitsuse kohustus tagada põhiharidus oma valla või linna lastele. Kahjuks ei saa ma hetkel teile anda ülevaadet, kuidas on kohalikud omavalitsused nende konkreetsete laste puhul selle küsimuse lahendanud, kus koolis on neile kohta pakutud. Aga vastates laiemalt küsimusele, kuidas suhtuda õpilaskodudesse, siis nagu ma ütlesin, peaks perekonnast eemal, kodukohast kaugel õppimine eriti põhikoolieas laste puhul olema siiski viimane võimalus. Seda peaks kasutama vaid siis, kui teistmoodi ei ole võimalik asja lahendada – kui on probleemid perekonnas või kodukoha koolis. Eelkõige aga peaksid kool, lapsevanemad, valla või linna sotsiaaltöötajad püüdma ühiselt lahenduseni jõuda sellessamas kodukohas. Juhul kui see ei ole võimalik, siis, nagu ma ütlesin, on üle Eesti mitmeid koole, kus on õpilaskodu. Pärnumaal on sellised veel Tõstamaa Keskkool ja Kilingi-Nõmme Gümnaasium lisaks juba mainitud Vändra Gümnaasiumile. Aga kindlasti need lapsed, kes vajavad võimalust õpilaskodus elada, peaksid selle võimaluse saama. Samas on praktika näidanud, et selle tegelik vajadus on väiksem, kui ühiskonnas arvatakse ja ministeerium on prognoosinud. Tegelikult eelistavad lapsed ka ise jääda kodukohta, kui seal on neile vajalikud võimalused tagatud, ja see peakski olema meie põhiline prioriteet. Ja vaid juhul, kui sedaviisi ei ole võimalik ühe või teise lapse probleemi lahendada, tuleks seda kindlasti teha õpilaskodu abil.
Teine täpsustav küsimus, Kadri Simson.
Lugupeetud minister! Te just ütlesite, et vajadus on väiksem, kui see senimaani paistnud on. Samas avaldatakse kord aastas statistika sadade laste kohta, kes on koolisüsteemi jaoks kaduma läinud ilma põhiharidustki kätte saamata. Kindlasti on sajad lapsed aastas väga suur kadu. Aga nende 21 Viira Kooli töötaja jaoks on olukord üsna trööstitu. Töö, mida nad on koolis teinud ligi kümme aastat, ei lähe justkui kellelegi enam korda, ka valmistavad neile muret tööalased tulevikuväljavaated, sest vallas jagub erialast tööd neist vähestele. Samas lapsi, kes põhikooli lõpetamiseks erikohtlemist vajavad, ei ole ikkagi Eestis vähemaks jäänud. Milline on teie sõnum kooliõpetajatele ja kasvatajatele, kes on teinud 24/7 režiimis seda vajalikku tööd ja tunnevad nüüd, et nii vald kui riik on nad mittevajalikena kõrvale tõuganud?
Aitäh! Esiteks, teie esimene remark. Pean sellega sajaprotsendiliselt nõustuma. Ka sada last, kes ei saa põhiharidust, on kindlasti suur probleem. Tegelikult on Eestis ligi 10% neid noori, kes katkestavad oma koolitee kas põhihariduse saanuna või isegi ilma selleta. See on üks mure, millega valitsus kindlasti tegeleb, ja tegeleb sihiga muuta õppeprotsess kaasavamaks, et kõik õpilased saaksid vajaliku hariduse. Teisest küljest, nagu te teate, analüüsib haridusministeerium uues valitsuses vajadust tõsta koolikohustuse eapiiri, et kõik õpilased siiski omandaksid tööturul vajaliku hariduse. Kordan, et kindlasti on õpilaskodud teatud juhtudel vajalikud, aga ma viitasin asjaolule, et paljud on võib-olla harjunud mõtlema, et õpilaskodusse minek on kohe esimene valik. Tegelikult ei ole. Näiteks Pärnumaal on õpilaskodudes ainult 1,86% õpilastest, riigi keskmine on 1,69%. Kui me oleme mõnes kohas kaalunud kas kutsekooli või riigigümnaasiumi juures õpilaskodu vajadust, siis oleme arvanud, et sinna soovijaid on rohkem, kui tegelikult on. Õpilased üldiselt tahavad elada kodus. Loomulikult on erandjuhtumeid, kus kodus elamine on teatud põhjustel probleemne. Me ei tohiks selle fakti ees silmi kinni panna ja arvata, et kui need lapsed on õpilaskodusse pandud, siis võib unustada probleemi, mis neil kodus on. Nädalavahetustel käivad nad ju ikka kodus. Koostöös valla või linna sotsiaaltöötajatega peaks püüdma midagi ette võtta. Mis puutub Viira Kooli töötajatesse, siis kindlasti on nad teinud väga tänuväärset tööd. Ma loodan, et heade spetsialistidena leiavad nad erialast rakendust kas mõnes lähedal asuvas vallas või Pärnu linnas või kuskil mujal. See otsus, pean rõhutama, on ju Tori valla vastu võetud, see ei ole riigi otsus. Riik on sellele koolile oma võimaluste kohaselt toetust maksnud. Aga kui on arvatud, et seda kooli ei ole mõistlik pidada, siis loodetavasti suudetakse nende spetsialistide tööprobleemile lahendus leida. Loomulikult on see igati tänuväärne töö, mida väga paljud inimesed üle Eesti teevad. Loodan, et Viira Kooli spetsialistid leiavad erialast rakendust ka edaspidi.
Palun ministritel oma vastused mahutada kahe minuti sisse! Lembit Kaljuvee, palun!
Aitäh, härra esimees! Hea minister! Viira Kool on üks näide, kuidas meil Eestis suhtutakse erivajaduste ja õpiraskustega õpilastesse. See on minu arvamus. Minul on Lääne- ja Ida-Virumaa koolides toimuvat jälgides viimastel aastatel jäänud mulje, et me püüame õpiraskuste ja erivajadustega laste jaoks eraldatavaid vahendeid kogu aeg kokku tõmmata ega taha nendele probleemidele suurt tähelepanu pöörata. Kas mul on õige arvamus ja kui on, kas me jätkame niimoodi või oleks vaja selles osas pööre teha?
See ei vasta tõele. Aga süsteemi, kuidas hariduslike erivajadustega laste õpet toetatakse, muudetakse pidevalt. Üldjuhul on selle rahastuse maht kasvanud. Kui teil on küsimusi konkreetse kooli või omavalitsuse kohta, siis palun esitage mulle need kirjalikult, me võime summad üle kontrollida. Ma siiski ei usu, et kuskil on hariduslike erivajadustega ehk HEV laste õppe toetamine riigi poolt vähenenud. Küll aga on kontseptsioonis mindud üle kaasava hariduse põhimõttele. Selleks kohustab Riigikogus vastu võetud seadus. Põhimõte on vähem isoleerida hariduslike erivajadustega lapsi eriklassidesse ja -koolidesse ning püüda neid rohkem kaasata normaalsesse õppetöösse tavaklassides. Seda muidugi eeldusel, et luuakse vajalikud tugistruktuurid, et need õpilased hakkama saaksid. Sellega on tõesti probleeme ja üsna palju pingeid olnud, püüame neid lahendada koostöös kohalike omavalitsustega. Nagu te teate, on käivitamisel maakondlikud Rajaleidja keskused, mis hakkavad pakkuma professionaalset õppetuge hariduslike erivajadustega lastele. Lisaks on valitsus kokku leppinud, et me võimaldame tugispetsialistide rahastamist riiklikust haridustoetusest. Mis puutub raskemate erivajadustega ehk HEV2 lastesse, siis on võetud suund, et riik võtab endale suurema vastutuse ja uue Euroopa Liidu eelarveperioodi raha abil ajakohastatakse spetsiaalselt nendele mõeldud koolide võrgustik üle riigi, et kõigil oleks võimalik haridus saada.
Urbo Vaarmann, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud minister! Kas Tapa Erikoolis kõigi tema probleemidega – näen teid juba naeratamas – on suudetud kodurahu saavutada? Kas õpilased on ikka jooksus ning kuidas läheb kahe kooli ühendamine ja uue maja ehitamine?
Tegemist on pikema protsessiga, mille käigus me püüame kogu erikoolidele lähenemist natukene muuta. See on tekitanud pingeid. Osa nendest pingetest on olnud asjatud, aga möönan, et me oleksime võinud korraldada kõike viisil, et asjaosalised oleksid protsessist paremini aru saanud ja tõenäoliselt oleks siis asi paremini läinud. Teatavasti Tapa Erikooli uue õppekompleksi rajamine käib täie hooga. Järgmise aasta 1. jaanuariks peaks see valmis olema. Loodame, et nii lähebki. Paralleelselt käib ka koolide ühendamine mitte lihtsalt juriidiliselt üheks asutuseks, vaid sisuliselt ühtseks tervikuks. Loodame diferentseerida õppekohati need õpilased, kes vajavad natukene rangemat režiimi, ja need, kelle hariduslikud erivajadused on selles mõttes väiksemad. Eesmärk on paremini kasutada spetsialiste, kes praegu mitmes koolis laiali on, ja lõppkokkuvõttes pakkuda haridust, mis nendele õpilastele vajalik on. Olen ikka rõhutanud seda, et haridusministeerium ei ole vanglateenistus. Meie eesmärk peab olema pakkuda nendes koolides õppivatele lastele piisavalt tuge, et nad hiljem siiski ühiskonnas korralikult hakkama saaksid. Möönan, et tõsiseid probleeme on olnud nii Tapa Erikoolis kui mujal, aga töötame selles suunas, et need saaksid lahendatud ja me jõuaksime erikoolides kvaliteedi mõttes uuele tasemele.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Nüüd küsimus peaminister Taavi Rõivasele. Tõnis Palts, palun!
Lugupeetud peaminister! Ma ei soovi, et te hakkate pikalt seletama – ütlen seda aja kokkuhoidmiseks –, kui hea on struktuurne tasakaal. Samuti ma ei soovi kuulda teie sangarlikest saavutustest maksulaekumiste parandamisel juba selle lühikese ajaga. Aga kas te võite mulle öelda järgmist? Aastate 2014–2017 riigi eelarvestrateegias oli nominaalne eelarvepositsioon tasakaalus. Uues eelarvestrateegias, mis on koostatud ja esitatud teie juhtimisel, on nominaalne eelarvepositsioon –0,7%. Kas teie arvates on eelarvepositsioon halvenenud? Ei või jah?
Aitäh küsimuse eest! Tänavused majandusanalüüsid on välja toonud, et majanduskasv võib nii 2014. aastal kui 2015. aastal olla tagasihoidlikum kui varem prognoositud. Eriti puudutab see käesolevat aastat. Kui majanduskasv on tänavu väiksem, siis see toob sõltumata sellest, kas valitsus teeb muudatusi või mitte, arvatavasti kaasa väiksemad maksulaekumised. See võib põhjustada ka nii sel kui järgmistel aastatel kehvema eelarvepositsiooni. Me vaatasime 2014. aasta prognoosi, mille Rahandusministeerium tegi. Seal polnud kirjas mitte valitsuse plaan, vaid majanduskeskkonna seisu kommenteeriv nending, et kui me midagi ette ei võta, siis me järgmisel aastal eelarvet ülejääki ei saa. Too prognoos kinnitas, et kui me mingeid muudatusi ei tee, siis me jõuame struktuurselt nulli. Praegune valitsus on juba jõudnud samme astuda, et selle prognoosiga võrreldes eelarvepositsiooni parandada. Seni oleme seda teinud 0,2% võrra SKT-st. Eks aeg näitab. Ma ei välista sugugi, et sügisel tuleb meil veel teatud otsuseid teha. Aga kindlasti enne, kui me neid teeme, me väga hoolega jälgime, millised on olnud 2014. aasta maksulaekumised. Need on rääkinud natukene teistsugust keelt kui majandusprognoos ja sellega peab arvestama. Ei saa ainult prognoosi alusel otsuseid teha, tuleb ka reaalsust arvestada.
Tõnis Palts, palun!
Lugupeetud peaminister! Ma küsisin konkreetselt raamatupidamislikku vastust, kas eelarvepositsioon on halvem või parem, kui võrrelda kaht dokumenti. Praegu te vastasite nii, nagu üks spiiker Tallinna Linnavolikogus. Ja kui te niimoodi jätkate, siis lõpetate ka nii, nagu see mees – lollide kuningana. Aga minu täpsustav küsimus on selline. Kas te väidate, et uus riigi eelarvestrateegia on just sellepärast rohkem miinuses, et laekumised on väiksemad kui eelmises eelarvestrateegias kirjas olevad laekumised?
Ma loodan, et te ise saite täpselt aru, mida küsida soovisite. Aga ma esimeses vastuses juba ütlesin ja püüan kannatlikult veel selgitada, et tulenevalt majanduse olukorrast 2014. aastal on reaalne võimalus, et maksulaekumised jäävad oodatust väiksemaks. Seetõttu ka eelarvepositsioon halveneb, muidugi kui me ei võta vastu otsuseid, mis kas maksulaekumisi parandavad või kulusid vähendavad. Tegelik seis on selline – me saame vaadata seniseid maksulaekumisi –, et esimese viie kuu maksulaekumised on 0,3% võrra SKT-st paremad, kui me prognoosisime ja eelarvet tehes ette nägime. Nii et eelarvepositsioon on juba parem. Öelge nüüd teie, kas see on hea uudis või halb uudis. Ühelt poolt prognoos näitab, et asjad on tänavu halvasti, ja SKT näitaja seda mingil määral ka kinnitab. Samas maksulaekumised, millest eelarve tulupool kõige rohkem sõltuvuses on, näitavad vastupidist trendi, need ei näita seda, et eelarvepositsioon tegelikult halvem on. Vastupidi, esimesel viiel kuul oli seis parem. Kui me vaatame järgmisi aastaid, siis kõik sõltub täpselt samamoodi sellest, milliseks prognoositakse majanduskasvu, aga väga olulisel määral muidugi ka sellest, kuidas reaalselt maksud laekuvad. Isegi siis, kui majanduskasv jääb oodatust tagasihoidlikumaks, on võimalik, et tänu näiteks maksupettuste vastu võitlemisele maksulaekumised tegelikult paranevad.
Teine täpsustav küsimus, Tõnis Palts, palun!
Lugupeetud peaminister! Küsimusi esitan siin mina. Te ütlesite mulle, et vastake nüüd ise. Aga te ikkagi ei vastanud mu küsimusele. Ma küsisin vahe kohta kahe dokumendi vahel. Ma väidan, et kahes dokumendis see puudujääk, mida te ennustasite, tulenes ainult suurematest kuludest. Kui võrrelda kahte dokumenti ega mitte arvestada seda, mis te oma arvates olete sangarlikult saavutanud praegu maksulaekumiste parandamisel, siis tegelikult te tunnistasite, et te olete kulusid võrreldes eelmise koalitsiooniga suurendanud.
Ei, see ei ole täpne. Valitsussektori positsiooni on valitsusliidu leppe tulemusena parandatud. On ka selliseid meetmeid, mis positsiooni küll halvendavad, aga samas valitsussektori kulusid mitte ei suurenda. Näiteks kui mõned maksud langevad, siis jääb teatud raha küll kokku kogumata ja see mõjutab eelarvepositsiooni negatiivselt, aga meede ise ei suurenda kulusid. Kui me vaatame valitsuse plaanide, sh lastetoetuste suurendamise ja maksude langetamise mõju kulupoolele, siis on see täpsustatud andmetel 156,2 miljonit eurot. Ja eelarve teisel poolel, kus on katteallikad, on 232,8 miljonit. Kui te kiiresti arvutate, siis näete, et see vahe positsiooni parandamiseks on 76,6 miljonit eurot. See on valitsusliidu leppe otsene rahaline mõju. Kõike 76,6 miljonit eurot ei ole meil siiski võimalik kasutada sajaprotsendiliselt positsiooni parandamiseks, sest lisaks valitsusliidu leppele on valitsusel ka teisi olulisi kanaleid, kuhu maksumaksja raha suunata. Mitmed investeeringud peavad jätkuma pelgalt selleks, et meie objektide seisukord ei halveneks, ka tuleb kulusid teha mitme reformi elluviimise esimeses etapis. Oleme praeguseks jõudnud kokkuleppele, et eelarvepositsiooni parandamiseks läheb sellest 76,6 miljonist umbes pool. Aga fakt on see, et positsioon paraneb.
Tarmo Tamm, palun!
Aitäh, härra juhataja! Lugupeetud peaminister! Esmaspäeval siin arupärimisele vastates te kinnitasite, et koalitsioonilepingus kokkulepituga võrreldes on katteallikates 40 miljonit eurot rohkem, kui tuleb teha kulusid. Ma küsin: mille pärast te siis teederaha 24 miljonit ära võtate? Sealt jääb ju 16 miljonit järele. Teederaha äravõtmine on majanduslik rumalus. Miks te tegelete majandusliku rumalusega?
Nagu ma esimesele küsijale vastasin, peame tulenevalt sellest, et prognoosid näitavad tänavuseks väiksemat majanduskasvu, tegema otsuseid, mis riigieelarve positsiooni parandavad. Ja just nimelt 40 miljoni euro ulatuses, mis moodustab ligikaudu poole sellest 76,6 miljonist, mida ma nimetasin, ongi meil plaan eelarvepositsiooni parandada. Eesmärk on olla kindel, et me mitte ainult ei jõua oma rahaasjadega tasakaalu, vaid saavutame ka väikese ülejäägi. Seda väikest ülejääki ongi vaja sihtida kas või selle pärast, mille kohta küsis täna esimeses küsimuses kolleeg Sven Sester. Soovime olla ka välispartnerite silmis kindlalt vähemasti tasakaalu kursil, aga ka ülejäägi kursil. Väikese varuga planeerimine annab meile tunduvalt suurema kindlustunde, et ka Euroopa Komisjon, kes sõltumatu vaatlejana meie eelarve struktuurset positsiooni hindab, näeb, et me iseendale seatud eesmärgid täidame. Just seepärast ongi valitsus teinud otsuseid, mis peavad silmas eelarvepositsiooni parandamist.
Tiit Tammsaar, palun!
Tänan, härra juhataja! Lugupeetud peaminister! Eks meid kõiki teevad natuke murelikuks praegune majanduskasv Eesti riigis ja eelmise aasta mitte kõige paremad tulemused. Ühe põhjusena on välja toodud, et majanduskasvu pidurdas soe talv, mille üle ajakirjandus on tõsiselt ilkuda võtnud. Võib-olla seletaksite veel kord lahti nii ajakirjanduse kui ka kõigi parlamendiliikmete jaoks, kuidas soe talv meie majanduskasvule halvasti mõjus?
Kindlasti tuleb alustuseks öelda, et esimese kvartali esialgsetes majanduslangust peegeldavates tulemustes on osa ka sellel, et meie väliskaubanduspartneritel läks oodatust halvemini. Ja isegi kui näiteks Rootsis SKT justkui kasvas, siis Rootsi eksport, millest omakorda meie eksport on väga suures sõltuvuses, oli languses. Ka sealt tuli osa sellest miinusest. Aga tegelikult ei tasu siin midagi nalja heita. Ma olen teiega nõus, kui te räägite sooja talve mõjust. Osalt sooja talve tõttu, osalt paremate elektriühenduste tõttu vähenes Eestis esimeses kvartalis elektri tootmine tervelt viiendiku võrra. Elektri tarbimine küll sama palju ei vähenenud. Aga meil on nüüd mitte ainult Estlink 1 elektriühendus Soomega, vaid ka Estlink 2 seal kõrval, mis tähendab seda, et korraga saab vajaduse korral kuni 1000 megavatti elektrit Põhjamaadest Eestisse osta. Tarbija seisukohast võttes on see palju soodsam positsioon. Me saame osta energiat, mis on parajasti ümbruskonnas kõige odavam. Samas Eesti Energia tootmisele mõjus see üksjagu halvasti. Ma usun, et tootmise viiendiku võrra kukkumine aasta võrdluses on väga tõsine löök ja see mõjutas ka SKT näitajat. Ilmselt keegi siin ei kahtle, et kui Eestis elektri tootmine tervikuna nii palju kahaneb, mõjutab see ka SKT-d. Meil on väga lõppjärku jõudnud plaan rajada täiendav elektriühendus ka Läti suunal ja kui see valmis saab, siis Eesti Energia positsioon ja üldse Eesti elektritootmise positsioon kindlasti paraneb. Meil on võimalik elektrit ka Lätti müüa ja seetõttu tulevikus on seis parem.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Nüüd küsimus haridus- ja teadusminister Jevgeni Ossinovskile. Yana Toom, palun!
Ma tänan, härra eesistuja! Austatud minister! Mõni nädal tagasi vastas meie arupärimisele sotsiaalminister proua Helmen Kütt. See arupärimine puudutas seda, et Keeleinspektsioon oli üpris lühikese aja jooksul kontrollinud ja trahvinud lausa mitutsada meedikut, põhiliselt Ida-Virumaal. Hiljem proua Kütiga rääkides sain teada, et olete temaga justkui seda probleemi arutanud ja jõudnud järeldusele, et on vaja korraldada ekstra meedikute jaoks keelekursused, kus neile õpetataks mitte olmekeelt, vaid eelkõige meditsiinikeelt, mida nende igapäevases töös vaja läheb. Kas see info vastab tõele ja kui vastab, siis millal võiks see ime juhtuda?
Aitäh! Ma ei usu, et see ime on. Ma olen ikka seda meelt olnud, et selleks, et lõppkokkuvõttes saavutada meie kõigi ühine eesmärk, et Eestis inimesed nii meditsiinis kui teistes sektorites räägiksid ka eesti keelt, peaks riik neid selles püüdes toetama, sh keelekursustega. On tõsi, et on mõistlik eri sihtrühmadele pakkuda erineva suunitlusega keelekursusi, mitte üleüldisi, kus erinevate huvide ja vajadustega inimesed kõik ühes klassis on. Varem on seda ka tehtud Euroopa Liidu raha toel. Näiteks perioodil 2007–2010 sai keeleõppe arendamise programmi raames koolitust 120 Narva Haigla töötajat, 87 Lääne-Tallinna Keskhaigla töötajat, 120 Ida-Viru Keskhaigla töötajat, 13 Kiviõli Tervisekeskuse töötajat, 30 Narva-Jõesuu Hooldekodu töötajat, 20 Kohtla-Järve Vanurite Hooldekodu töötajat ja 30 Iru Hooldekodu töötajat. Järgmises vastu võetud programmis oli ka plaanitud meditsiinitöötajatele keelekursusi pakkuda, kuid rahastuse puudumise tõttu jäi see ära. Arutasime seda probleemi eile Eesti keelenõukogus, kus see küsimus ka selgelt üleval on. Paraku ei ole seni lõplikku selgust, mis saab täiskasvanutele keele õpetamisest järgmisel perioodil üldse ja ka lõimumiskava kontekstis. Ma soovin väga, et lähiajal selles osas selgus saabuks. Olen tõesti ka sotsiaalministriga sellel teemal rääkinud, püüame koostöös leida võimalusi meditsiinitöötajatele erialase eesti keele kursuste pakkumiseks.
Yana Toom, palun!
Ma tänan, härra eesistuja! Austatud minister! Tookord vastas minister Kütt ühele küsimusele nii, et Keeleinspektsioonil ei ole kombeks ja neil pole ka kohustust kooskõlastada oma tööplaani ministeeriumidega. Kas selline olukord jääb püsima ka tulevikus või on kavas seda kuidagi muuta? Ma pean praegu silmas eelkõige tervishoiusfääri. Mis seal salata, olukord on ju selline, et meil arste paraku ei jätku. Ja kui me hakkame neid Ida-Virumaal veel Keeleinspektsiooni kaudu terroriseerima, siis ega me sellega asjade seisu ei paranda.
Sotsiaalministriga asja arutades olen ka mina aru saanud, et Ida-Virumaal ei pea ilmtingimata kõik arstid ja õed heal tasemel eesti keelt oskama. Selle, et eesti emakeelega inimene saaks seal eesti keeles arstiabi, saab tagada ka muul moel. Pikas plaanis, loomulikult, küllap me oleme teiega ühte meelt, võiksid kõik Eestis elavad inimesed eesti keelt osata. Nüüd on küsimus, kuidas seda piisavalt hästi motiveerida. Mis puutub Keeleinspektsiooni praegu koostatavasse tegevusplaani, siis iseseisva asutusena teevad nad seda ise. Küll aga on tõesti ka minul küsimus, mille alusel seda tehakse. Kas see tõesti peegeldab tegelike kaebuste hulka või lähtuvad nad mingisugustest teistest kaalutlustest. Teisest küljest on selge, et Keeleinspektsioon on tegutsenud kehtiva õigusruumi raames ja tema tegevus kindlasti vastab igati seadusele. Selleks, et neid küsimusi arutada, on mul 18. juunil plaanis kohtumine Keeleinspektsiooni peadirektoriga. Siis arutame ka seda, kuidas luua eesti keele õppimist motiveeriv süsteem. Üldiselt on Keeleinspektsioon aina rohkem üle läinud trahvimiselt ja karistamiselt inimeste motiveerimisele ja keelekursustele suunamisele. Aga olen nõus, et keelekursuste kvaliteet ja vastavus reaalsetele vajadustele jätab soovida.
Teine täpsustav küsimus, Yana Toom, palun!
Ma tänan, härra eesistuja! Austatud minister! Oli natuke imelik kuulda, et see on iseseisev organisatsioon. Ta muidugi on iseseisev, aga minu teada ta siiski allub Haridus- ja Teadusministeeriumile. Aga see selleks. Küsin teilt seda, kas te olete haridusministrina või üldse valitsusliikmena kaalunud oma kolleegidega ettepanekut, et mõneks ajaks alandada keelenõudeid nendele inimestele, kes igapäevases töös kõrgemat eesti keele taset ei vaja. Me siin Riigikogu saalis kunagi rääkisime näiteks Narva abipolitseinikest. Teine näide on lasteaiaõpetajad, kes õpetavad lapsi ainult vene keeles vene rühmades. Kui ei ole arutanud, siis miks?
Esiteks, üks positiivne muudatus selles osas tuleb. Alates 1. jaanuarist 2015 ei ole keeleseaduse nõuete rikkumine enam karistusseadustiku mõttes väärtegu ega muidugi ka mitte midagi raskemat. Tulevikus ei saa inimesi keeleoskusnõuete rikkumise eest trahvida. See punkt on kirjas Riigikogu menetluses olevas karistusseadustiku muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõus. Üldjuhul, nagu ma ütlesin, on üsna selge, et meie eesmärk peaks olema toetada inimesi püüdes eesti keel vajalikul tasemel selgeks õppida. On arusaadav, minule vähemasti, et tegu on ilmselgete regionaalsete ja ka valdkondlike erinevustega, mis seavad keeleoskusele ja keeleõppele konkreetseid takistusi. Oleks väga vaja jõuda mingisugusele kokkuleppele, kuidas lahendada need küsimused niimoodi, et kollektiivide töörahu oleks tagatud ja samas inimestel oleks motivatsioon eesti keelt õppida. Nagu ma ütlesin, ka nendessamades haiglates on võimalik korraldada tööd sellisel viisil, et eesti keeles abi saamine on võimalik. Teisest küljest peaks riik veel kord läbi mõtlema võimalused, kuidas rohkem motiveerida inimesi eesti keelt õppima. Kindlasti tuleb teie tõstatatud küsimus 18. juunil kohtumisel Keeleinspektsiooniga arutlusele ning olen meeleldi valmis pärast seda selgitama nii avalikkusele kui teile, mis mõtted selles vallas on.
Jaak Allik, palun!
Lugupeetud härra minister! 1. jaanuaril 1998 reorganiseeris valitsus Keeleameti Keeleinspektsiooniks, kutsudes esile ameti tolleaegse juhataja Mart Rannuti terava kriitika. Praegu tundub, et võib-olla oli see otsus tõesti viga. Seda näitab ehk ka Muinsuskaitseinspektsiooni taasmuutmine Muinsuskaitseametiks mõni aasta tagasi. Kas te ei arva, et vea võiks parandada ja reorganiseerida Keeleinspektsiooni Keeleametiks, kellel poleks mitte ainult hirmutav ja karistav, vaid ka õpetav, eksameid korraldav ja keelepoliitikat kujundav funktsioon? Keeleamet vastutaks siis olukorra eest tervikuna.
Ma ei võta praegu seisukohta selle konkreetse ettepaneku suhtes. Aga muidugi on selge, nagu ma juba tunnistasin, et meil on probleeme eesti keele õpetamisega täiskasvanutele. On olnud juhtumeid, kus täiskasvanud inimesed, keda Keeleinspektsioon on suunanud keelekursustele, on kursuste käigus õppinud eesti keelt ettenähtud 300 tundi, aga pärast on ikkagi leitud, et nende keeleoskus ei ole absoluutselt paranenud. Selge, et siin ei ole probleem konkreetsetes inimestes, vaid keelekursuste kvaliteedis. Praegu põhimõtteliselt järelevalvet eraturul eesti keele õppe pakkujate töö üle ei ole. Pole teada, mil määral saavutatakse eesti keele oskuse parandamise eesmärgid. Loomulikult on see esile kutsunud ääretult palju negatiivseid emotsioone – inimesed on tegelikult tahtnud eesti keelt õppida, on kulutanud selleks oma vaba aega ja raha, aga mõne aja pärast on selgunud, et konkreetne koolitaja ei olnud piisavalt hea selleks, et see õnnestuks. Seega nii riigi toetatavate kui ka laiemalt keelekursuste kvaliteet on asi, millega riik peaks tõsisemalt tegelema. Taas tõstatus see teema ka eile kohtumisel Eesti keelenõukogus. Analüüsime seda edaspidi ka ministeeriumis ja püüame välja mõelda, kuidas seda paremini korraldada.
Aitäh teile!
Infotunni ajaraamidesse mahub vist veel üks küsimus haridus- ja teadusminister Jevgeni Ossinovskile. Jaak Aaviksoo, palun!
Aitäh! Ma esitan oma küsimuse hästi lühidalt. 13. veebruaril võttis valitsus vastu elukestva õppe strateegia, milles lepiti kokku, et kolme kuu jooksul tekivad ka rakendusplaan ja üheksa valdkondlikku programmi. Kuidas nende asjadega on ja kas on plaanis, nii nagu selles strateegias ette nähtud, kavandada haridusvaldkonna 2015. aasta eelarve nende üheksa programmi põhiselt ehk üle minna tegevuspõhisele eelarvestamisele?
Aitäh! Esiteks, loomulikult on vastuvõetud elukestva õppe strateegia, mille koostamiseks on paljud osapooled suurt vaeva näinud ja mis valitsuses on heakskiidu saanud, kindlasti haridusministeeriumile tema töös aluseks sõltumata ministrist. Rakendusplaani ja valdkondlike programmide väljatöötamine käib. Tõsi, võrreldes sellega, mis strateegias on kirja pandud, on töö ilmselgelt veninud. Seatud tähtaeg on juba möödas. Aga see ei tähenda, et asjaga ei tegelda. Rakendusplaan iseenesest on ministeeriumis valmis, kuid me tahame selle vastu võtta koos valdkondlike programmidega, mille väljatöötamine käib. Ma loodan, et lähiajal jõutakse kõigega ühele poole, misjärel on dokumendid kindlasti ka kõigile avalikult kättesaadavad. Ja loomulikult on need aluseks tulevikuotsustele, sh eelarve koostamisel.
Tänan Jaak Aaviksood lühikese küsimuse eest ja ministrit lühikese vastuse eest! Palun vabandust Ester Tuiksoolt, kuid aega küsida enam ei ole! Infotund on lõppenud.
Lugupeetud Riigikogu! Alustame Riigikogu täiskogu VII istungjärgu 16. töönädala kolmapäevast istungit. Kellel on soovi anda üle eelnõusid või arupärimisi? Palun, Vabariigi Valitsuse esindaja Heili Tõnisson!
Austatud härra esimees! Hea Riigikogu! Vabariigi Valitsus algatab täna kogumispensionide seaduse ja riikliku pensionikindlustuse seaduse muutmise ning sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse ja tulumaksuseaduse muutmise seaduse eelnõu. Seaduseelnõu menetlemisel Riigikogus esindab Vabariigi Valitsust rahandusminister Jürgen Ligi. Aitäh!
Lauri Luik, palun!
Austatud juhataja! Head kolleegid! Riigikogu kultuurikomisjon algatab Riigikogu otsuse "Riigikogu liikmest rahvusooperi nõukogu liikme tagasikutsumine ja uue liikme nimetamine" eelnõu, mis näeb ette kutsuda rahvusooperi nõukogu liikme kohalt tagasi Riigikogu liige Marko Mihkelson ja nimetada liikmeks Riigikogu liige Maimu Berg. Aitäh!
Kalev Kallo, palun!
Austatud eesistuja! Lugupeetud kolleegid! Eesti Keskerakonna fraktsiooni liikmetel on arupärimine majandus- ja kommunikatsiooniminister Urve Palole. Enamik taasiseseisvunud Eesti Vabariigi valitsusi, eriti kaks viimast, on teinud kõik selleks, et Eestist ei saaks mitte mereriiki ja ta jääks alatiseks mereäärseks riigiks. Ühe mereriigi lahutamatu osa on kaubalaevastik. Just selle nimel, et Eestil ei oleks enam ühtegi kaubalaeva, on viimased valitsused oma tegevuse või tegevusetusega oma panuse andnud. Vahetult enne käesoleva aasta Euroopa merepäeva, 20. maid, saime teada, et need pingutused on vilja kandnud, Eesti lipu alt on lahkunud viimane arvestatav kaubalaev, st kaubalaev, mille kogukaal on 500 tonni või rohkem. Kui Euroopa Liit on hakanud tähistama merepäeva, et juhtida kodanike tähelepanu meresektori kasvavale osale meie igapäevaelus ning merede ja ookeanide kaudu toimivatele ühendustele kogu maailmaga, siis Eesti valitsused ei ole pidanud merenduse ja meritsi kaubaveo tähtsust millekski. Pärast pikki ponnistusi on vastu võetud merenduspoliitika rakendusplaan, mille eesmärgis nr 1 on toodud tulemusnäitaja, mis kõlab järgmiselt: "Eesti lipu all sõitvate üle 500GT kaubalaevade arv on 2030. aastaks vähemalt 50. Vahenäitaja 2020. aastal on 35 laeva." See on küll väga huvitav, kuidas see teoks saab. Selle rakendusplaani elluviimise kohta ongi meil hulk küsimusi majandus- ja kommunikatsiooniministrile.
Olen vastu võtnud kaks eelnõu ja ühe arupärimise. Juhul kui eelnõud ja arupärimine vastavad kodu- ja töökorra seadusele, talitab juhatus nendega selle seaduse kohaselt. Nüüd kohaloleku kontroll, palun! Kohal on 82 Riigikogu liiget, puudub 19.
Esimene päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud perioodi 2014–2020 struktuuritoetuse seaduse eelnõu 622 kolmas lugemine. Avan läbirääkimised. Läbirääkimistest osa võtta ei soovita. Juhtivkomisjoni ettepanek on, et eelnõu 622 tuleks panna lõpphääletusele. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud perioodi 2014–2020 struktuuritoetuse seaduse eelnõu 622. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Seaduseelnõu 622 seadusena vastuvõtmise poolt on 80 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole. Perioodi 2014–2020 struktuuritoetuse seadus on vastu võetud.
Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud Tallinna Tehnikaülikooli seaduse eelnõu 619 kolmas lugemine. Avan läbirääkimised. Kõnesoove ei ole. Juhtivkomisjoni ettepanek on, et eelnõu 619 tuleks panna lõpphääletusele. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud Tallinna Tehnikaülikooli seaduse eelnõu 619. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Seaduseelnõu 619 seadusena vastuvõtmise poolt on 80 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole. Tallinna Tehnikaülikooli seadus on vastu võetud.
Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud ülikooliseaduse, rakenduskõrgkooli seaduse ning teadus- ja arendustegevuse korralduse seaduse muutmise seaduse eelnõu 625 teine lugemine. Ettekandja on kultuurikomisjoni liige Mart Meri.
Head kolleegid! Meeldetuletuseks ütlen, et eelnõu siht on viia akadeemilise personaliga sõlmitavate töölepingute regulatsiooni asjakohased sätted kooskõlla Euroopa Nõukogu direktiiviga 1999/70/EÜ ning kaotada erinevused töölepingu seaduse ja akadeemilise personali töösuhte reguleerimist täpsustavate eriseaduste vahel. Eelnõu esimene lugemine toimus 16. aprillil, muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, 2. maiks, Riigikogu liikmetelt, fraktsioonidelt ega komisjonidelt ettepanekuid ei laekunud. Küll aga tulid mõned asjakohased tähelepanekud Tartu Ülikoolilt ning Haridus- ja Teadusministeeriumilt, mida kultuurikomisjon käsitles oma istungitel 12. mail ja 3. juunil. Komisjon otsustas neist eelnõu teiseks lugemiseks vormistada kolm muudatusettepanekut. Eelnõu teksti on vähesel määral ka keeleliselt toimetatud. Nüüd räägin lühidalt muudatusettepanekutest. Esimene muudatusettepanek põhineb Tartu Ülikooli kirjal, kus juhiti tähelepanu üsna spetsiifilisele juhtumile, mis seaks akadeemilise pere mõned liikmed ebavõrdsesse olukorda ja riivaks nende õigustatud ootust. Nimelt, ülikooliseaduse kehtiv redaktsioon näeb ette, et samas ülikoolis ametis oleva ja vähemalt 11 aastat professorina töötanud isikuga sõlmitakse tähtajatu tööleping. Kõnealune eelnõu tunnistab selle erinormi kehtetuks, sätestades, et enne 2015. aasta 1. jaanuari sõlmitud tähtajaline töösuhe kestab lepingus fikseeritud aja lõpuni ja uued tähtajatud lepingud sõlmitakse juba avaliku konkursi teel ametisse valitud isikutega. Tartu Ülikooli kirjast selgus, et ülikoolis on 17 professorit, kelle 11. tööaasta professorina täitub pärast 1. jaanuari 2015. Eelnõu praeguse sõnastuse kohaselt peaksid ka need, kord juba igati nõuetekohaselt professoriks valitud isikud tegema veel kord läbi avaliku konkursi ja nende töösuhe jätkuks vaid siis, kui nad osutuksid uuesti professoriametisse valituks. Tartu Ülikooli arvates oleks selline sundolukord vastuolus õiguskindluse põhimõttega ja piiraks mainitud isikute õigusi. Tartu Ülikool esitas ettepaneku lisada eelnõusse rakendussäte, mis võimaldaks eespool kirjeldatud isikutega sõlmida tähtajatud töölepingud ilma uut avalikku konkurssi välja kuulutamata. Kultuurikomisjon toetas seda lähenemist ning tegi sellekohase muudatusettepaneku. Teise ja kolmanda ettepaneku esitas kultuurikomisjonile oma kirjas haridus- ja teadusminister ning need käsitlevad üldise halduskorra ühtlustamist ministeeriumi ja hallatavate asutuste formaalsetes suhetes. Lühidalt öeldes on asi selles, et rakenduskõrgkooli seadus ning teadus- ja arendustegevuse korralduse seadus näevad ette, et rakenduskõrgkooli rektoriga ja teadusasutuse direktoriga sõlmib töölepingu minister. Samas on muudes haridusseadustes, näiteks põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses ning kutseõppeasutuse seaduses, ministrile töölepingute sõlmimisel antud ka edasivolitamise õigus. Näiteks on minister volitanud ministeeriumi koolivõrgu juhti sõlmima töölepinguid riigi üldhariduskoolide ja kutseõppeasutuste juhtidega. Samasugust paindlikkust sooviti ka eelnimetatud seadustesse. Kultuurikomisjon arvestas ministri sooviga ning vormistas eelnõu kohta muudatusettepanekud nr 2 ja 3. Tõsi, komisjonis kuuldus arvamusi, et minister võiks siiski ise leida aega töölepingu allakirjutamiseks ja hallatava asutuse juhiga kohtumiseks. Esitatud muudatusettepanek seda võimalust ka ei välista. Komisjoni otsused tehti 12. mail. Otsustati esitada eelnõu 625 teisele lugemisele 4. juuniks ning teha Riigikogule ettepanek teine lugemine pärast muudatusettepanekute läbivaatamist lõpetada. Aitäh!
Aitäh! Kas ettekandjale on küsimusi? Küsimusi ei ole. Avan läbirääkimised. Kõnesoove ei ole. Eelnõu 625 kohta on juhtivkomisjon kultuurikomisjon esitanud kolm muudatusettepanekut, vaatame need läbi. Esimene muudatusettepanek on täielikult arvestatud, teine on täielikult arvestatud ja kolmas on täielikult arvestatud. Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 625 teine lugemine lõpetada. Teisi ettepanekuid ei ole. Eelnõu teine lugemine on lõpetatud.
Jätkub Vabariigi Valitsuse algatatud majandustegevuse seadustiku üldosa seaduse ning korrakaitseseaduse muutmise ja rakendamise seaduse muutmise seaduse eelnõu 573 teine lugemine. Ettekandja on majanduskomisjoni liige Deniss Boroditš. Palun!
Hea istungi juhataja! Head kolleegid! Kõigepealt räägin natukene menetlusest juhtivkomisjonis esimese ja teise lugemise vahel. Nagu me kõik mäletame, eelnõu algatas Vabariigi Valitsus 13. jaanuaril. Esimene lugemine toimus 9. aprillil. Teine lugemine 21. mail katkestati seetõttu, et oli väga palju muudatusettepanekuid ja otsustati välja tulla hoopis uue tekstiga. Muudatusettepanekuid Riigikogu liikmetelt, komisjonidelt ega fraktsioonidelt enne eelnõu teise lugemise jätkamist ei laekunud. Samuti väärib mainimist, et eelnõu on pärast teise lugemise katkestamist ka esmaselt keeletoimetatud. Ettepanekuid ja arvamusi esitasid Haridus- ja Teadusministeerium ning eelnõu algataja esindaja Justiitsministeerium. Mitmeid ettepanekuid laekus teistest valitsusasutustest, sh Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumist. Töö korras vormistati normitehnilist laadi ettepanekuid ka juhtivkomisjonis. Majanduskomisjon arutas eelnõu 29. mai ja 2. juuni istungil. Komisjonis toimus arutelu, mille käigus vaadati üle muudatusettepanekute loetelu kavand. Kui rääkida pikematest aruteludest, siis üks tekkis Justiitsministeeriumist laekunud kahe muudatusettepaneku tõttu, mille kohaselt soovis eelnõu algataja täiendada eelnõu korrakaitseseaduse muudatustega, mis oleksid muutnud kriminaalmenetluse seadustikku ja väärteomenetluse seadustikku. Kuna kumbki ettepanek ei seondu käesoleva eelnõuga, siis neid ei toetatud. Hääletustulemus: poolt 0, vastu 5, erapooletuid 3. Samuti pikem arutelu toimus seoses Riigikogu liikme Tiina Lokk-Trambergi eelnõu teise lugemise eel tagasivõetud ettepanekuga, mis nägi ette vabastada osa füüsilisi isikuid, kes tegelevad ebaolulises mahus väikeettevõtlusega, kohustusest end äriregistris registreerida. Selline kohustus tekkinuks ettepaneku kohaselt üksnes loakohustuse või teavitamiskohustusega majandustegevusvaldkondades tegutsevatel isikutel ja ettevõtetel, kelle majandustegevuses tekkiv käive on kalendriaastas 16 000 eurot või enam. Vahepeal küsiti arvamust Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumist ning Justiitsministeeriumist. Ettepaneku toetamine eeldaks väga paljude seaduste muutmist. Komisjonis siiski nenditi, et kuigi me praegu seda ettepanekut ei toeta, tuleb see teema majanduskomisjonis eraldi ette võtta. Tuleb arutada, kuidas muuta lihtsamaks nende isikute töö, kes tegelevad sokkide kudumisega või millega iganes, mille kohta kindlasti ei saa väita, et see on mingisugune äritegevus või väga suure tulu teenimine. Aga see toimub juba tulevikus. 2. juunil jätkasime selle teema arutamist. Kohal oli Justiitsministeeriumi avaliku õiguse talituse nõunik Sander Põllumäe. Me käsitlesime komisjoni istungil kahte muudatusettepanekut, mis olid eelmisel istungil läbi hääletatud, kuid ühe sõnastus vajas täiendamist ja tuli uuesti läbi hääletada ning teisele lisati varem puudunud selgitus. Kõik muudatusettepanekud on materjalide hulgas olemas, nii et on võimalik nendega tutvuda. Natukene räägin ettepanekutest, neid oli kokku 46. Põhiliselt olid need juhtivkomisjoni ettepanekud, mida komisjon ka arvestas. Muudatusettepanekute juurde on lisatud selgitused. Enamik muudatusettepanekuid on normitehnilised. Väljastpoolt Justiitsministeeriumi laekunud ettepanekutele on lisatud ka juhtivministeeriumi seisukohad ning komisjon sai enne hääletamist neid arvesse võtta. Räägin natuke menetluslikest otsustest. Eelnõu menetlemisega seotud otsused langetati komisjoni 12. mai istungil, komisjonis neid uuesti ei arutatud ning jäädi varasemate konsensuslikult tehtud otsuste juurde. Aga igaks juhuks kordan need üle. Eelnõu saadeti täiskogule teise lugemise jätkamiseks 4. juuniks ettepanekuga teine lugemine lõpetada. Juhuks, kui eelnõu teine lugemine lõpetatakse, tegi komisjon ettepaneku teha kolmas lugemine 5. juunil ja panna eelnõu lõpphääletusele. Lihtsalt informatsiooniks ütlen, et eelnõu seadusena vastuvõtmiseks on nõutav poolthäälteenamus. Aitäh!
Aitäh! Kas ettekandjale on küsimusi? Ei ole. Avan läbirääkimised. Kõnesoove ei ole. Eelnõu 573 kohta on esitatud 46 muudatusettepanekut. Kõik muudatusettepanekud on esitanud juhtivkomisjon. Esimene muudatusettepanek on arvestatud. Teine muudatusettepanek on arvestatud. Kolmas muudatusettepanek on arvestatud. Neljas muudatusettepanek on arvestatud. Viies muudatusettepanek on arvestatud. Kuues muudatusettepanek on arvestatud. Seitsmes muudatusettepanek on arvestatud. Kaheksas muudatusettepanek on arvestatud. Üheksas muudatusettepanek on arvestatud. 10. muudatusettepanek on arvestatud. 11. muudatusettepanek on arvestatud. 12. muudatusettepanek on arvestatud. 13. muudatusettepanek on arvestatud. 14. muudatusettepanek on arvestatud. 15. muudatusettepanek on arvestatud. 16. muudatusettepanek on arvestatud. 17. muudatusettepanek on arvestatud. 18. muudatusettepanek on arvestatud. 19. muudatusettepanek on arvestatud. 20. muudatusettepanek on arvestatud. 21. muudatusettepanek on arvestatud. 22. muudatusettepanek on arvestatud. 23. muudatusettepanek on arvestatud. 24. muudatusettepanek on arvestatud. 25. muudatusettepanek on arvestatud. 26. muudatusettepanek on arvestatud. 27. muudatusettepanek on arvestatud. 28. muudatusettepanek on arvestatud. 29. muudatusettepanek on arvestatud. 30. muudatusettepanek on arvestatud. 31. muudatusettepanek on arvestatud. 32. muudatusettepanek on arvestatud. 33. muudatusettepanek on arvestatud. 34. muudatusettepanek on arvestatud. 35. muudatusettepanek on arvestatud. 36. muudatusettepanek on arvestatud. 37. muudatusettepanek on arvestatud. 38. muudatusettepanek on arvestatud. 39. muudatusettepanek on arvestatud. 40. muudatusettepanek on arvestatud. 41. muudatusettepanek on arvestatud. 42. muudatusettepanek on arvestatud. 43. muudatusettepanek on arvestatud. 44. muudatusettepanek on arvestatud. 45. muudatusettepanek on arvestatud. 46. muudatusettepanek on arvestatud. Juhtivkomisjoni ettepanek on, et eelnõu 573 teine lugemine tuleks lõpetada. Teisi ettepanekuid ei ole. Eelnõu 573 teine lugemine on lõpetatud.
Viies päevakorrapunkt Vabariigi Valitsuse algatatud meretöö seaduse eelnõu 552 teine lugemine. Ettekandja on õiguskomisjoni aseesimees Marko Pomerants. Palun!
Tere päevast, lugupeetud eesistuja! Head kolleegid! Head Eesti lipu päeva! Eesti lipu all sõidab hulgaliselt laevu, millel töötamist see seadus reguleerib, aga see seadus reguleerib kindlasti töötamist ka nendel laevadel, millel Eesti lippu ei ole. Aga räägin kõikidest muudatustest järgemööda. Teatavasti on see seaduseelnõu küll valitsuse algatatud, kuid seda tehti eelmise valitsuse ajal. Meie oleme seda menetlenud alates veebruarist. Sellel pikal ajalool ei ole mõtet ega põhjust eriti peatuda, seetõttu lähen nende arutelude juurde, mis toimusid komisjonis 20. mail, kui me valmistasime eelnõu ette teiseks lugemiseks. Peab ütlema, et komisjon on ette valmistanud hulga muudatusettepanekuid valitsuse algatatud teksti kohta. Need sündisid suuresti reederite ja meremeeste ametiühingu koostöös. Seetõttu võtsid näiteks sotsiaaldemokraadid oma muudatusettepanekud, mis nad algul olid esitanud, tagasi. Aga siin on meil kõigil ka üks mõtlemise ja hääletamise koht, millel ma hiljem pikemalt peatun. Käime need muudatusettepanekud siis läbi. Kõigepealt, muudatusettepanek nr 1. Eelnõu § 2 lõike 2 sõnastus muudetakse senise tekstiga võrreldes selgemaks ja paika saab see, kuidas käituda sellisel juhul, kui tegemist on renditööga. Me pakume sellist sõnastust: "Käesolevat seadust kohaldatakse tööülesannete täitmisele renditööna ka lõikes 1 nimetamata laeval ..." Lõige 1 räägib meile, et käesolevat seadust kohaldatakse töötamisele Eesti laevakinnistusraamatusse või laevapereta prahitud laevade registrisse kantud laeval. Aga nüüd tuleb siis selline täiendus juurde. Seda renditööklauslit kohaldatakse juhul, kui tööandja on Eestis registreeritud juriidiline isik ning laevapere liige on Eesti rahvastikuregistri objekt. Selle ettepaneku algatamise suhtes oli meil üksmeel. Lepiti kokku veel selles, et mõistlik oleks teise muudatusettepaneku kohaselt täiendada eelnõu § 2 lõikega 7. See puudutab meretöö seaduse §-de 19, 28 ja 29 kohaldamata jätmist sellistel laevadel, mida kasutatakse lootsiteenuse osutamiseks. Millest need §-d 19, 28 ja 29 räägivad? Paragrahv 19 räägib isikute laevale toomisest. Tavapärane olukord on selline, et kui laev on sadamas ja tööolud võimaldavad, siis võib laevale kapteni või mõne muu pädeva isiku loal külalisi kutsuda. Aga lootsilaev on pisikene veesõiduk, kuhu väga hästi võib-olla ei ole võimalik sõbrannat kutsuda. Seetõttu seda seaduspügalat ei pea kohaldama. Teised paragrahvid puudutavad toitlustamist (§ 28) ja majutamist (§ 29). Majutuse tagab reeder laevapere laeval oleku ajal. Jällegi, lootsilaev on selline, kus käiakse maalt 24 tunni kaupa valves ning sõltuvalt tööülesannetest saab osa elust ära elada kai peal, selleks ettenähtud ruumides. Seetõttu on siin selline erand, et lootsilaevale ei tooda külalisi, seal ei magata ega ole seal korraldatud toitlustamist. Ka siin meil lahkarvamusi ei olnud. Muudatusettepanek nr 3 puudutab eelnõu § 17 lõiget 1, kus asendatakse sõna "töökohustuste" sõnaga "tööülesannete". Seda võib pidada tehniliseks muudatuseks. Mujal tekstis on läbivalt kasutusel termin "tööülesanded", aga siin olid millegipärast "töökohustused". Siingi valitses meil komisjonis üksmeel. Me muutsime ka § 20 lõiget 3. See lõige räägib sellest, kuidas käituda, kui laevapere liikmete asjad hävivad või kahjustuvad laevaõnnetuse, laevahuku või reederist tuleneva asjaolu tõttu. See hüvitamine käib uue sõnastuse kohaselt niimoodi, et reeder hüvitab laevapere liikmetele tekitatud kahju kaubandusliku meresõidu koodeksis sätestatud korras. Algses tekstis oli öeldud, et võlaõigusseaduses sätestatud korras, aga vahepeal jõudsid laevaomanikud ja meremeeste ametiühing kokkuleppele, et selline tekst, kus lähtutakse kaubandusliku meresõidu koodeksis sätestatust, on mõlemale poolele vastuvõetav. Sellega leppis ka juhtivkomisjon ja algatati selline muudatusettepanek. Viies muudatusettepanek on täpsustus. Paragrahv 25 tervikuna reguleerib laevapere liikme sõitu meretöölepingu sõlmimise kohta ja laeva asukohta ning reederi kohustust hüvitada laevapere liikmele sellega seonduvad kulud. Selles paragrahvis ongi nüüd öeldud, mismoodi see kulude kompenseerimine välja näeb: reeder arvestab laevale või laevalt sõidu alustamise hetkest laevapere liikmele hüvitist laevapere liikme töötasuga samaväärses määras, kui meretöölepingus ei ole kokku lepitud teisiti. Kuues muudatusettepanek on tehniline parandus, lisatakse sõnad "käesoleva seaduse". Seitsmes muudatusettepanek on samuti tehniline parandus ja tuleneb sellest, et algses tekstis oli üks viide ebaõige. Kaheksas muudatusettepanek on võib-olla kõige tähelepanuväärsem ja puudutab eelnõu § 55 lõiget 7. Kui te vaatate teksti, mis teie ees laudadel on, siis seal seda lõiget 7 ei ole. Ettepanek, mis komisjonis sündis, on selline, et eelnõust tuleks lõike 7 tekst välja jätta. Aga ma pean ütlema, et komisjonis oli selles küsimuses väga elav arvamuste vahetus ja see päädis sellise hääletustulemusega: 3 poolt, 2 vastu ja 1 erapooletu. Kui vaadata komisjoni istungi protokolli, siis on näha, et ülejäänud punktides valitses suur üksmeel, aga selles punktis mitte. Kuhu on siis koer maetud? Teatavasti räägib § 55 lõige 6 sellest, et kui reeder ütleb laevapere liikme meretöölepingu erakorraliselt üles töökohustuste rikkumise või laevapere liikme haiguse või vigastuse tõttu, mida laevapere liige meretöölepingu sõlmimisel varjas või mille ta iseendale tahtlikult tekitas, võib reeder nõuda laevapere liikmelt kojusõidukulude hüvitamist. Tundub olevat loogiline. Lõige 7, kui see siin oleks, ütleks, et käesoleva paragrahvi lõikes 6 nimetatud kulud võib reeder tasaarvestada laevapere liikme töötasu nõudega ilma laevapere liikme nõusolekuta. Miks selline debatt? Debatt on seotud sellega, et kui seda tasaarvestamist ei oleks ja lähtudes sellest, et meremees, kellega on meretööleping sõlmitud, võib olla kus iganes punktis maakera peal, ei ole hilisemaid vaidlusi tasaarvestamise õiguse üle lihtsalt võimalik pidada. Reederil on võimatu tuult väljal püüda. Nagu komisjoni hääletus näitas, on võimalik kaks vaadet sellele asjale. Reederil ei olegi võimalik ilma laevapere liikme nõusolekuta seda tasaarvestust teha. Siiski on mõeldav ka teine variant, et selline võimalus oleks olemas. See debatt tuleneb juriidilises mõttes töölepingu seaduse §-st 78, kus on öeldud, et selliseid tasaarvestamisi võib küll teha, aga töötaja nõusolekul. Kuid võib olla ka nii, et eriseaduses on see asi reguleeritud teisiti. Nii et kui see praegu reguleerimata jätta, nii nagu komisjon ette pani, siis sellist erandit kasutada ei saa ja rakenduks ainult töölepingu seaduse § 78 lõike 1 põhimõte. Me algatame selles küsimuses siin saalis kindlasti hääletuse, nii et saate rahulikult muudatusele otsa vaadata ja võtta seisukoha, kas olla selle muudatuse poolt või vastu. Üheksas muudatusettepanek näeb ette muuta § 60 lõike 2 teist lauset. Laevapere liige on ka ise kohustatud teatavaks tegema kojusõidu õiguse aluseks olevad asjaolud. Nimelt räägib see § 60 riigi kohustustest laevapere liikme kojusõidu korraldamisel. Need juhud, kui riik peaks seda tegema, on §-s 60 ära toodud, aga selles selguse saamiseks, kas on õigus riigilt nõuda kojusõidu korraldamist, peaks laevapere liige ise selgitama neid asjaolusid, miks kojusõit peaks toimuma just nimelt riigi, mitte reederi kulul. Nagu te näete protokollist, valitses meil selles küsimuses üksmeel. Kümnes muudatusettepanek on tehniline. Selguse huvides on täpsustatud tähtaega, et säilitamiskohustus, mis puudutab kaebusi, kehtib otsuse tegemisest ühe aasta jooksul. Jälle oli komisjonis üksmeel. Muudatusettepanek nr 11 näeb ette tehnilise paranduse, parandati ebaõige viide. Muudatusettepanek nr 12 puudutab eelnõust väljajäetavat teksti, mis on seotud kaubandusliku meresõidu koodeksi § 60 kehtetuks tunnistamisega. Vahepealsed debatid on viinud selleni, et see koodeksi § 60 jääb kehtima. Komisjon jõudis järgmistele arusaamadele. 4. juunil tuleks seda seaduseelnõu siin teisel lugemisel arutada ja meie konsensuslik ettepanek on teine lugemine lõpetada. Juhul, kui see peaks juhtuma, siis tuleks see eelnõu saata kolmandale lugemisele ja ilmselt võiksime siis seda kolmandat lugemist kohata järgmise nädala päevakorras. Aitäh!
Ettekandjale on küsimusi. Andrus Ansip, palun!
Aitäh, austatud juhataja! Hea Marko! Anna andeks, ma lugesin sinu esinemise ajal seaduseelnõu seletuskirja ega pannud hästi tähele, aga teada tahaks. Mis värk nende sõbrannadega seal lootsilaeval siiski oli?
Võtame siis lootsilaevade sõbrannade paragrahvi. Kohe vaatan, kus see on. Mul on selle paragrahvi number peast ära läinud, aga see oli mingi väike number. Paragrahv 19. Mõiste "sõbranna" oli minu vabameelne sõnakasutus, aga tegemist on meretöö seaduse §-ga 19, mis räägib isikute laevale toomisest: "Laevapere liige ei või ilma kapteni või muu pädeva isiku loata tuua laevale kõrvalisi isikuid. Kapten või muu pädev isik ei või keelduda käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud loa andmisest laeva sadamasoleku ajaks, kui see ei takista tööd laeval ning laeva ohutus on tagatud." Aga kuna lootsilaev on väga väike, siis seda § 19, mis näeb ette isikute laevale toomise tagamist, ei pea rakendama. Kuid § 19 lõige 1 räägib kõrvalistest isikutest ja minu arvates kuulub sõbranna nende hulka täiesti vabalt.
Valeri Korb, palun!
Aitäh! Lugupeetud ettekandja! See termin "laevapere liige" kõlab muidugi huvitavalt, aga tegelikult on laevapere liige laeval töötav füüsiline isik. Kui ta töötab ühes laevas ja siis läheb üle teise, kas ta peab oma meretöölepingut või töölepingut uuendama, viskama vana nurka ja uue alla kirjutama? Kas midagi sellist toimub või ei?
Aitüma! Ma praegu improviseerin, otsimata seadusest õiget paragrahvi. Ikkagi töösuhe ühe konkreetse laevaga lõpeb ja uus suhe peab algama uue lepinguga.
Andrus Ansip, palun!
Aitäh, austatud juhataja! Hea ettekandja! Ma saan aru, et selle eelnõuga me võtame üle ILO konventsiooni normid ja viime Eesti seadused vastavusse Euroopa Liidu Nõukogu direktiiviga. Eelnõus pööratakse küllalt palju tähelepanu laevapere liikme kojusaatmise kulude tasumisele. Kui suur see probleem praktikas on? Kas tegemist on eelkõige direktiivi ja ILO konventsiooni ülevõtmisega või on see ka Eestis praktiline probleem?
Aitüma! Sellekohast statistikat me komisjonis ei arutanud. Aga ma julgen küll nõustuda teie arvamusega (tegelikult oleks aus öelda, et sinu arvamusega). Tegemist on ennekõike direktiivi ülevõtmise temaatikaga, mitte niivõrd päriselu probleemiga.
Rohkem ettekandjale küsimusi ei ole. Avan läbirääkimised. Kalle Jents, palun!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Mina õiguskomisjoni liikmena jäin sel korral tõepoolest ühel hääletusel vähemusse. See oli hääletus kaheksanda parandusettepaneku üle, millest teavad need, kes jälgisid hoolega lugupeetud ettekandja ettekannet. Ma arvan, et minust vanemad või minuga samaealised inimesed mäletavad ühte kunagist toredat telelavastust, kus Tambovi koor mööda Venemaad ringi sõitis ja kogu aeg oli jutt, et saatke see Tambovi koor ükskord ometi koju. Terve see meretöö seaduse § 55 on tegelikult väga humaanne. See paneb tööandjale kohustuse, et meremehed tuleb igal juhul koju toimetada, ükskõik kus maailma nurgas nad ka on. Tõepoolest, eelnõu algvariandis oli selline lisatingimus, et ainult sel juhul tohib selle raha võtta meremehe palgast, kui ta ise on kojutoimetamises süüdi, st ta on rikkunud oma töökohustusi või varjanud oma tervisepuuet või terviseriket, mis ei võimalda tal tööd teha. Minu meelest oli selline teemakäsitlus tasakaalukas. Kahjuks ilmus esimese ja teise lugemise vahel eelnõu kohta hulk ettepanekuid. Ülejäänute osas jõuti siiski kompromissile. Ma tahan tunnustada nii tööandjaid kui ka ametiühinguid selle eest, et need ülejäänud teemad sirgeks vaieldi. Aga siin tõesti eriarvamused jäid. Ma tean, et on inimesi, kes ütlevad, et tööleping on püha ja puutumatu ning töölepingu seaduses ei ole sellist võimalust, et tööandja võtab lihtsalt mingid kulud töötaja palgast maha. Loomulikult on neil õigus. Aga samas ütlen, et töölepingu seaduses ei kohustata tööandjat, et ta peab töötaja kojusõitu korraldama, ükskõik kas tegemist on ehituse, transpordi või mingi muu alaga. Selleks, et kuskil maailma nurgas mingis sadamakõrtsis ei oleks Eesti lipu all sõitvatelt laevadelt pärit olevaid kodutuid meremehi, võiks minu meelest eelnõusse jääda alles see tasakaal, mis oli algvariandis. Mina kutsun üles kaheksanda muudatusettepaneku hääletamisel õiguskomisjoni mitte toetama. Aga muus osas kutsun ma küll nüüd juba meie fraktsiooni nimel eelnõu toetama, sest tegemist on hea eelnõuga ja kõik osapooled ootavad selle kiiret seadusena vastuvõtmist. Loodan, et me täna lõpetame teise lugemise ja järgmisel nädalal ka kolmanda lugemise. Aitäh!
Neeme Suur, palun!
Härra juhataja! Head kolleegid! Diskussiooni tekitav küsimus räägib eelkõige kahest asjast: meretöö iseloomust ja töölepingu seaduse kehtivusest või mittekehtivusest. Seda, et meretöö on eriline, me teame. Kui me suhtleme meremeestega, siis me tegelikult tajume ka seda, kui palju meremehed kui töötajad kaugetel meredel sõltuvad tööandjast, laeva omanikust, laeva kaptenist ja tööandja suhtumisest oma meeskonda. Esmapilgul tundub, et juhul, kui mees on varjanud vigastust või ise enda tervist rikkunud, siis võiks ta oma kuludega koju saata. Aga samas annab seesama punkt tööandjale päris suure võimaluse inkrimineerida mehele mingisugune süü, saata ta koju ja võtta kojusaatmise kulud ka veel mehe palgast maha. Mees jõuab koju ja tal ei ole ei tööd ega raha. Sellistel juhtudel, paraku tuleb tunnistada, on üksikisik alati tunduvalt halvemas seisus kui tööandja, kellel on suuremad võimalused oma õigusi kaitsta. Nii et praegu võiks töölepingu seadus jääda sellises olukorras kaitsma ka meremehi. Töölepingu seadus võiks meremeeste kohta siingi kehtida ning sellepärast võiks Riigikogu õiguskomisjoni ettepanekut nr 8 toetada ja selle poolt hääletada. Aitäh!
Rohkem kõnesoove ei ole, lõpetan läbirääkimised. Eelnõu 552 kohta on esitatud 12 muudatusettepanekut, need kõik on esitanud juhtivkomisjon. Esimene on arvestatud. Teine on arvestatud. Kolmas on arvestatud. Neljas on arvestatud. Viies on arvestatud. Kuues on arvestatud. Seitsmes on arvestatud. Kaheksas on arvestatud. Marko Pomerants, palun!
Palun seda ettepanekut hääletada!
Aitäh! Hääletame seda muudatusettepanekut. Austatud Riigikogu, panen hääletusele muudatusettepaneku nr 8, mille on esitanud juhtivkomisjon õiguskomisjon ja mida on täielikult arvestatud. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Selle ettepaneku poolt on 20 Riigikogu liiget ja vastu 57, erapooletuks ei jäänud keegi. Ettepanek ei leidnud toetust. Üheksas muudatusettepanek on täielikult arvestatud. 10. muudatusettepanek on täielikult arvestatud. 11. muudatusettepanek on täielikult arvestatud. 12. muudatusettepanek on täielikult arvestatud. Juhtivkomisjon on teinud ettepaneku eelnõu 552 teine lugemine lõpetada. Rohkem ettepanekuid ei ole. Teine lugemine on lõpetatud.
Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud perekonnaseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 546 teise lugemise jätkamine. Ettekandja on õiguskomisjoni liige Valdo Randpere. Palun!
Lugupeetud eesistuja! Head kolleegid! Olen teie ees perekonnaseaduse muutmise seaduse eelnõuga, mille kohta võib öelda, et kaua tehtud kaunikene. Me oleme seda pikalt arutanud. Aprilli keskel, vist 16. aprillil, oli see eelnõu teisel lugemisel siin saalis ja õiguskomisjon tegi ise toona suhteliselt ebatavalise ettepaneku lugemine katkestada, mida Riigikogu ka toetas. Lugemine katkestatigi. Me tegime seda seetõttu, et meil oli tunne, et eelnõu ei olnud päris nii hea, kui ta oleks võinud olla. Peale seda ongi selle eelnõuga veel tublisti tööd tehtud, selle kohta on tulnud päris palju muudatusettepanekuid ja õiguskomisjon on neid arutanud kolmel komisjoni koosolekul. Eraldi võiks esile tõsta Riigikogu liiget Liisa-Ly Pakostat, kes on teinud väga põhjalikku tööd ja esitanud palju ettepanekuid. Ettepanekuid tuli Keskerakonna fraktsioonilt, naisliidu ümarlaualt, Justiitsministeeriumilt, kohtutäituritelt ja notaritelt. Nii et see eelnõu sai juurde päris palju uusi aspekte. Pean ütlema, et komisjon oli asjast sisuliselt huvitatud ning ka mõned sellised ettepanekud ja seisukohad, mis tulid esitamise tähtajast pisut hiljem, võeti siiski arvesse. Me arutasime neid sisuliselt. Paljude ettepanekute puhul jõudsime järeldusele, et need on väga huvitavad, väärivad tähelepanu, nende üle tuleks diskuteerida, aga neid tuleks arutada ja edasi arendada mõne teise eelnõu raames, sest sellesse eelnõusse nad päris hästi ei sobi. Kolme koosistumise tulemusel vormus välja kümme muudatusettepanekut, millest ma lähemalt peatun kolmel. Ma ei hakka kõiki ettepanekuid tutvustama, kuna osa neist on puhttehnilised. Oluline muudatusettepanek on nr 1, millega nähakse ette, et kui ühele abikaasale kuulub omandiõiguse alusel lahusvarana, kuid samas perekonna ühise eluasemena kasutatav eluruum, ei või ta omanikuna siiski ilma teise (omanikuks mitteoleva) abikaasa nõusolekuta seda eluruumi käsutada, kõnealuse eluasemega seoses käsutamiskohustusi võtta, perekonna eluaset kolmanda isiku kasutusse anda ega lõpetada olemasolevat eluruumi kasutamise aluseks olevat õigussuhet. Põhimõtteliselt peaks see andma suurema õiguskaitse perekonnale, kus kogu vara ei ole ühisvara. Ka see lahusvara, mida kasutatakse eluruumina, saab siiski võrreldava staatuse ühisvaraga, sellega ei saa ilma teise abikaasa nõusolekuta tehinguid teha. Teine muudatusettepanek, mis tekitas elavat diskussiooni ja kirgi, oli muudatusettepanek nr 4. See tuli Keskerakonna fraktsioonilt. Seadus näeb praegu ette, et ülalpidamiskohustus laieneb esimese ja teise astme lähisugulastele, st lastelastest kuni vanavanemateni. Keskerakonna fraktsiooni ettepanek oli jätta see teine aste sealt välja, nii et ülalpidamiskohustus jääks kehtima ainult laste ja nende vanemate vahel. Põhjendus oli see, et nende arvates tänapäeval vanainimesed, vanavanemad, kelle pension on väike, ei ole suutelised seda ülalpidamist tagama. Samas selgus komisjonis – ma loodan, et see oli jäänud lihtsalt kahe silma vahele –, et tegelikult ei olegi sellist kohustust, et vanavanem peab ülalpidamise tagama, kui tal selleks vahendeid ei ole. See saab juhtuda ainult sel juhul, kui vanavanemal on enda ülalpidamiseks olemas vajalikud vahendid ja tal on olemas ka vahendite ülejääk, aga lapse vanematelt on võimatu või üleliia raske lapse ülalpidamist nõuda. Siis võib see kohustus tekkida, see ei teki siis, kui vanavanematel endalgi piisavalt vahendeid ei ole. Teiseks selgus komisjoni arutelu käigus, et Keskerakonna fraktsioon oli lähtunud eeldusest, et meie ühiskond on väga vaene ja seetõttu tuleks selline side teise astme sugulastega katkestada. Meie järeldus oli pigem vastupidine. Kuna meie ühiskond ei ole veel väga rikas, siis võiks selline mudel siiski seadusesse jääda. Tulevikus, sel päeval, kui me oleme niisama rikkad nagu meie lähinaabrid Põhjala riigid, võime selle teema juurde tagasi pöörduda. Seal ongi paljudes riikides ülalpidamiskohustus ainult esimese astme sugulaste puhul. Nii et kunagi tulevikus, kui meie pensionärid elavad kõik õnnelikult vanadekodus ja on põhimõtteliselt oma järeltulijatest sõltumatud, võime selle juurde tagasi pöörduda. Aga tänapäeva Eesti traditsioonilise peremudeliga sobib meie arvates paremini see variant, et on nii esimese kui ka teise astme lähisugulaste ülalpidamise kohustus. Kolmas oluline muudatusettepanek on seotud sellega, kuidas vanemad oma lapsi esindavad. See oli üks põhjusi, miks me palusime lugemise katkestada. Eelnõu eelmises versioonis olime teinud muudatuse, eelduslikult lähtudes sellest, utreeritult öeldes, et lastevanemad on oma laste vastu pahatahtlikud. Ma arvan, et õigem on ikkagi eeldada, et kui ka üks lapsevanem ainuisikuliselt last esindab, siis on selleks olemas mõlema lapsevanema nõusolek. Tegelikult see muudatusettepanek, mille eesmärk oli takistada ühel lapsevanemal teise lapsevanema teadmata või lapse arvel mingeid tehinguid teha, ei oleks aidanud seda probleemi lahendada. Ta oleks teinud lastevanemate elu lihtsalt keerulisemaks. Seda enam, et pangalepingute puhul, mis on seotud lapse konto kasutamisega, tehakse juba selget vahet, kas need on sõlmitud enne 2015. aasta 1. maid või peale seda. Nii et olemasolevat olukorda see muudatus nagunii ei oleks muutnud. Me otsustasime komisjonis, et läheme tagasi kehtiva teksti juurde ega tee muudatust, mida meil eelmine kord oli kavas teha ja mis oligi peaaegu tehtud. Me arutasime kõiki neid teemasid kolmel istungil: 12. mail, 13. mail ja 2. juunil. 13. mail tegime mõne protseduurilise otsuse. Otsustasime teha ettepanekud saata eelnõu Riigikogu täiskogu päevakorda 4. juuniks (konsensuslik otsus) ja eelnõu teine lugemine lõpetada (poolt oli 5, vastu 2 ja erapooletuks ei jäänud keegi). Kui eelnõu teine lugemine lõpetatakse, siis on meil ettepanek saata eelnõu kolmandale lugemisele 11. juuniks ettepanekuga panna eelnõu lõpphääletusele. See otsus oli konsensuslik. Minu poolt on kõik.
Aitäh! Kas ettekandjale on küsimusi? Ei ole. Avan läbirääkimised. Palun, Liisa-Ly Pakosta!
Head kolleegid! Ma tänan kõigepealt õiguskomisjoni ja selle esindajat Valdo Randperet! Tõepoolest, õiguskomisjonis toimus sisuline arutelu muudatusettepanekute üle. Ma loodan, et esitatud ettepanekud leiavad käsitlemist lähemas tulevikus, veel selle Riigikogu koosseisu tööaja jooksul. Aga siia pulti täna kõnet pidama tulema sundis mind hoopis üldisem asjaolu. Kui suhelda perekonnaseaduse teemal inimestega, isegi perekonnaseisuametnikega, siis selgub, et see seadus on läinud nii keeruliseks, et isegi selle valdkonnaga tegelevad ametnikud annavad erinevaid tõlgendusi. Kui ma võtan näiteks sellesama ülalpidamiskohustuse kaks põlve ettepoole ja kaks põlve tahapoole – olgem ausad, see on Euroopas unikaalne, teist riiki, kus nii ulatuslik ülalpidamiskohustus kehtiks, ei teagi nimetada –, siis ka siin on tõlgendused väga erinevad. Tõenäoliselt oleks esimene asi, mida perekonnaseadus vajab, märksa põhjalikum seletuskiri või pikem näidete loetelu. Võtame sellesama ülalpidamiskohustuse. Valdo Randpere tõi näite, et ainult siis, kui eakal inimesel, pensionäril, jääb midagi üle, on tal kohustus lapselast ülal pidada. Osa omavalitsusi tõlgendab perekonnaseaduse seda paragrahvi selliselt, et kui pensionäril on olemas näiteks korter, siis ta võiks selle maha müüa ja üürida endale näiteks märksa odavamalt toa ning seda võib käsitada nii, et tal on vahendeid üle ja ta peaks lapselast ülal pidama. Ma ei soovi siin öelda, kas õige on nii- või naapidi, aga kahtlemata on perekonnaseaduses väga palju küsimusi, mis vajaksid märksa suuremat ühiskondlikku diskussiooni. Ütlen kolleegidele informatsiooniks, et näiteks hooldusõiguse määramine tekitas ka komisjonis erinevaid arvamusi, kusjuures need ei jagunenud päriselt koalitsiooni ja opositsiooni piire mööda. Eri inimestel oli ka väga erinevaid praktilisi kogemusi. See omakorda näitab, et me oleme kas läinud selgelt ülereguleerimise teed, see seadus ei ole piisavalt selge või on eelnõu seletuskiri ja selgitused olnud ebapiisavad. Selleks, et see seadus tõesti inimesi aitaks ja aitaks ka peredes nõrgema osapoole huve paremini kaitsta, võiks peale muudatuste tegemise kaaluda kindlasti ka seda, et seaduse tõlgendamiseks anda pisut enam arusaadavaid selgitusi. Näiteks olen ma hooldusõiguse mõiste sisustamise kohta, mida see seaduseelnõu praegu mitmes kohas muudab, saanud Justiitsministeeriumilt äärmiselt vastukäivaid selgitusi. Ka ministeeriumi ametnikud ei ole suutnud üheselt öelda, mida ikkagi täpselt mõeldakse selle all, mida me nüüd eelnõuga mitu korda uuesti muudame. Ma jään põnevusega ootama järgmisi tõlgendusi. Aga suur aitäh tähelepanu eest! Loodan, et järgmistel kordadel läheb jälle paremini.
Rohkem kõnesoove ei ole, lõpetan läbirääkimised. Eelnõu 546 kohta on esitatud kümme muudatusettepanekut. Esimene muudatusettepanek on õiguskomisjonilt ja on arvestatud, teine muudatusettepanek on õiguskomisjonilt ja on arvestatud, kolmas muudatusettepanek on õiguskomisjonilt ja on arvestatud, neljas muudatusettepanek on Keskerakonna fraktsioonilt ja on jäetud arvestamata, kuid ei kuulu täiskogul hääletamisele, viies muudatusettepanek on õiguskomisjonilt ja on täielikult arvestatud, kuues muudatusettepanek on õiguskomisjonilt ja on täielikult arvestatud, seitsmes muudatusettepanek on õiguskomisjonilt ja on täielikult arvestatud, kaheksas muudatusettepanek on õiguskomisjonilt ja on täielikult arvestatud, üheksas muudatusettepanek on õiguskomisjonilt ja on täielikult arvestatud, kümnes muudatusettepanek on õiguskomisjonilt ja on täielikult arvestatud. Komisjon on teinud ettepaneku eelnõu 546 teine lugemine lõpetada. Teisi ettepanekuid ei ole. Eelnõu 546 teine lugemine on lõpetatud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud kriminaalmenetluse seadustiku ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 578 teine lugemine. Ettekandja on õiguskomisjoni liige Kalle Laanet. Palun!
Austatud esimees ja aseesimees! Head kolleegid! Sissejuhatuseks võin öelda Liisa-Ly Pakostale, et õiguskomisjonis arutatakse kõiki eelnõusid sisuliselt, nii et see eelnõu ei ole mingi erand. Aga tulengi nüüd eelnõu 578 juurde. Vabariigi Valitsus algatas selle 20. jaanuaril 2014. 12. märtsil oli siin saalis esimene lugemine ja muudatusettepanekute esitamise tähtaeg oli 26. märts. Muudatusettepanekuid laekus Eesti Keskerakonna fraktsioonilt, samuti andis komisjonile oma arvamuse Eesti Advokatuur. Õiguskomisjon valmistas eelnõu teiseks lugemiseks ette 20. mail ja 2. juunil. 28. mail saatis Justiitsministeerium eelnõu kohta täiendavaid muudatusettepanekuid ja koostöös Justiitsministeeriumiga algatas õiguskomisjon 20 muudatusettepanekut. 20. mai istungil tutvus komisjon Keskerakonna fraktsiooni esitatud ettepanekutega ja järgmisel istungil 2. juunil toimuski muudatusettepanekute algatamine ja ka ettepanekute hääletamine. Kolm muudatusettepanekut on esitanud Keskerakond ja 20 õiguskomisjon. Vaatame need kiirelt üle. Esimene muudatusettepanek, nagu te olete aru saanud, muudab seaduseelnõu pealkirja lühemaks ja selgemaks. Teise muudatusettepaneku on esitanud Keskerakonna fraktsioon ja see puudutab inimõiguste konventsiooni. Kõige rohkem vastuväiteid sellele muudatusettepanekule esitas Justiitsministeerium. Ta põhjendas neid sellega, et see ettepanek ei ühti praegu Euroopa Nõukogu direktiivi mõttega ja muudatus on seotud teiste seadustega, mida praegu Justiitsministeeriumis ette valmistatakse. Seda muudatusettepanekut õiguskomisjon ei toetanud. Muudatusettepanekud nr 3 ja 4 on algatanud õiguskomisjon. Kolmas ettepanek muudab § 42 lõike 1 punkti 2 ja see käsitleb määratud kaitsjat. Muudatusettepanek nr 4 on ka õiguskomisjoni algatatud ja see puudutab riigi õigusabi korras kaitsja määramise vajadust. Kui kehtiva seaduse alusel menetleja taotles advokatuurilt advokaadi määramist, siis nüüd esitab kohtueelne menetleja määruse ja advokatuur peab seda täitma. Muudatusettepanek nr 5 puudutab asenduskaitsja nimetamist. Asenduskaitsjat on võimalik nimetada põhikaitsja asemel konkreetses menetlustoimingus või kohtuistungil osalemiseks. Muudatusettepanek nr 6 on õiguskomisjoni algatatud ja puudutab asenduskaitsjat riigi õigusabi korras. Muudatusettepanek nr 7 on Keskerakonna muudatusettepanek ja puudutab läbiotsimise regulatsiooni muutmist. Justiitsministeerium on seisukohal, et ka see on töös oleva eelnõu temaatika. Õiguskomisjon seda ettepanekut ei toetanud. Muudatusettepanek nr 8 on Keskerakonna fraktsioonilt ja puudutab vahistamistaotluse puhul tõendite ärakirjade esitamist kaitsele, et saaks ette valmistada kaitsetaktikat. Seisukoht on sama mis eelmise muudatusettepaneku puhul, et Justiitsministeeriumis on see teema arutelul. Sel põhjendusel komisjon seda ettepanekut ei toetanud. Üheksanda muudatusettepaneku on algatanud õiguskomisjon. See puudutab maksukorralduse seadusest tulenevaid muudatusi ehk uue programmi kasutusele võtmist ja ka makseinfolehte koos viitenumbritega, mis lisatakse kohtulahendile. Muudatusettepanekud nr 9, 16, 21 ja 22 on kõik sama sisuga. Muudatusettepanek nr 10 näeb ette, et kohtul on suurem õigus otsustada menetluskulude aluste määramise üle. Koos sellega võivad kasvada ka riigi kulud. Õiguskomisjon toetas seda muudatusettepanekut. Muudatusettepanek nr 11 on õiguskomisjoni algatatud. Kriminaalmenetlus, mis toimub teises riigis, välistab kriminaalmenetluse algatamise Eesti Vabariigis. Muudatusettepanek nr 12 on tekitanud meedias üsna suure ažiotaaži. Esimesel lugemisel ütles justiitsminister, et ta teeb ettepaneku see muudatusettepanek välja võtta. Selle esialgne sisu oli see, et enne kohtulahendi avalikustamist asendab kohus süüdistatava nime initsiaalide või tähemärgiga. See muudatus võetakse välja. Muudatusettepanek nr 13 puudutab rahvusvahelist koostööd. Selle sisu on, et rahvusvahelisest lepingust tulenevad kohustused on riigisisestest kohustustest kõrgemal. Ka muudatusettepanek nr 14 puudutab rahvusvahelist koostööd. Kui mõnes riigis on algatatud kriminaalmenetlus, siis on oluline, kuhu riiki menetlus koondub. Muudatusettepaneku nr 15 on algatanud õiguskomisjon. See käsitleb asenduskaitset ja selle rakendamist. Muudatusettepanek nr 16 käsitleb jälle makseinfolehte. Muudatusettepanek nr 17 käsitleb Kaitseliidu seaduse muutmist. Kaitseliidu seaduse kohaselt ei võeta tegevliikmeks isikut, kellel on piirang noortega töötamiseks noorsootöö seaduse tähenduses. Muudatusettepanek nr 18 käsitleb peaprokuröriks kandideerimise võimalust, mida täna on ka meedias kajastatud. Selle muudatusettepanekuga luuakse kohtunikule võimalus kandideerida riigi peaprokuröriks, samas säilivad kohtuniku sotsiaalsed tagatised. Muudatusettepanek nr 19 näeb ette, et kohtudokumentide ja kohtueelse menetluse menetlusdokumentide paljundamise eest tuleb tasuda riigilõivu. Muudatusettepanek nr 20 täpsustab terminoloogiat. Muudatusettepanek nr 23 käsitleb teatud punktide jõustumist. Seadus jõustub üldises korras, aga § 1 punktid 201, 241 ja 411 ning §-d 22, 61 ja 62 jõustuvad 2014. aasta 1. juulil. Paragrahvi 1 punktid 271, 52–73 ja § 3 jõustuvad 2015. aasta 1. jaanuaril. Millised olid menetluslikud otsused? Need tehti juba 20. mail. Me tegime ettepaneku saata eelnõu täiskogu päevakorda 4. juuniks. Meie ettepanekud on teine lugemine lõpetada (otsus tehti konsensuslikult), kui teine lugemine lõpetatakse, siis saata eelnõu kolmandale lugemisele 11. juuniks (konsensuslik otsus) ja panna eelnõu lõpphääletusele (ka see oli konsensuslik otsus). Aitäh!
Aitäh! Head ametikaaslased, kas teil on küsimusi? Valeri Korb, palun!
Hea kolleeg! Küsin sinu nagu professionaali käest. Kas läbiotsimise reeglid on nii hästi paika pandud, et Keskerakonna ettepanekut ei tahetagi läbi rääkida?
Aitäh küsimuse eest! Me komisjonis arutasime läbiotsimise reegleid üsna põhjalikult advokatuuri ja Justiitsministeeriumi esindajate juuresolekul. See oli sisuline arutelu ja me jõudsime lõpuks sellele seisukohale, mille ma juba enne ette kandsin. Kuna praegu Justiitsministeeriumis just nimelt neid kriminaalmenetluslikke aspekte arutatakse, siis see küsimus võiks kõne all olla koos nende eelnõudega, mida Justiitsministeerium lähitulevikus esitab.
Andrus Ansip, palun!
Aitäh, austatud juhataja! Hea ettekandja! Kuidas nende isikunimede asendamisega siis lõpuks jäi? Kas tulevad initsiaalid või tähemärgid või jäävad ikka nimed?
Jäävad ikka isikunimed, nii nagu ka kehtivas seaduses on, siin muudatust ei toimu. Põhjenduse, miks need jäävad, on Justiitsministeerium välja toonud. Selle muudatuse mõju on liiga vähe analüüsitud, seda on vaja põhjalikumalt teha. Nii et seda muudatust ei tule.
Kalev Kallo, palun!
Aitäh, austatud eesistuja! Hea ettekandja! Peaaegu kõigi kolme Keskerakonna fraktsiooni ettepaneku kohta ütlesid sa, et Justiitsministeerium ei tahtnud neid toetada, kuna see teema on arutlusel ja lähitulevikus tuleb see seadus siia. Mis seadus seal siis arutlusel on ja millal see seadus siia tuleb?
Mälu järgi võin öelda, et see uus seaduseelnõu peaks jõudma meie laudadele sügisel 2014.
Hea ettekandja, ma tänan! Rohkem küsimusi ei ole. Kas soovitakse läbirääkimisi pidada? Läbirääkimisi pidada ei soovita. Asume nüüd eelnõu 578 muudatusettepanekuid läbi vaatama. On laekunud 23 muudatusettepanekut. Esimene on juhtivkomisjonilt. Teine on Eesti Keskerakonna fraktsioonilt, juhtivkomisjoni seisukoht on, et see muudatusettepanek tuleks jätta arvestamata. Kadri Simson, palun!
Aitäh! Palun seda muudatusettepanekut hääletada!
Aitäh! Alustame hääletuse ettevalmistamist. Head ametikaaslased, panen hääletusele muudatusettepaneku nr 2, mille on esitanud Eesti Keskerakonna fraktsioon. Palun võtta seisukoht ja hääletada! [[Aplaus.]] Poolt 35 ja vastu 22 Riigikogu liiget, erapooletuks ei jäänud keegi. Ettepanek leidis toetust. Muudatusettepaneku nr 3 on esitanud juhtivkomisjon. Muudatusettepaneku nr 4 on esitanud juhtivkomisjon. Muudatusettepaneku nr 5 on esitanud juhtivkomisjon. Muudatusettepaneku nr 6 on esitanud juhtivkomisjon. Muudatusettepaneku nr 7 on esitanud Eesti Keskerakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on, et see muudatusettepanek tuleks jätta arvestamata. Kadri Simson, palun!
Aitäh! Palun seda muudatusettepanekut hääletada!
Tänan! Alustame hääletuse ettevalmistamist. Panen hääletusele muudatusettepaneku nr 7, mille on esitanud Eesti Keskerakonna fraktsioon. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt 16 ja vastu 49 Riigikogu liiget, erapooletuks ei jäänud keegi. Ettepanek ei leidnud toetust. Muudatusettepaneku nr 8 on esitanud Eesti Keskerakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on, et see muudatusettepanek tuleks jätta arvestamata. Kadri Simson, palun!
Aitäh! Palun seda muudatusettepanekut hääletada!
Tänan! Alustame hääletuse ettevalmistamist. Panen hääletusele muudatusettepaneku nr 8, mille on esitatud Eesti Keskerakonna fraktsioon. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt 19 ja vastu 47 Riigikogu liiget, 1 jäi erapooletuks. Ettepanek ei leidnud toetust. Muudatusettepaneku nr 9 on esitanud juhtivkomisjon. Muudatusettepaneku nr 10 on esitanud juhtivkomisjon. Muudatusettepaneku nr 11 on esitanud juhtivkomisjon. Muudatusettepaneku nr 12 on esitanud juhtivkomisjon. Muudatusettepaneku nr 13 on esitanud juhtivkomisjon. Muudatusettepaneku nr 14 on esitanud juhtivkomisjon. Karel Rüütli, palun!
Aitäh! Palun seda muudatusettepanekut hääletada ja enne seda palun kümme minutit vaheaega!
Me oleme muudatusettepaneku nr 14 juures. Kuulutan kümneks minutiks välja vaheaja. Istung jätkub kümne minuti pärast.
Head ametikaaslased, Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni palutud vaheaeg on lõppenud. Oleme 14. muudatusettepaneku juures. Paluti seda muudatusettepanekut hääletada. Panen hääletusele 14. muudatusettepaneku, mille on esitanud juhtivkomisjon. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt 52 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole. Ettepanek leidis toetust. 15. muudatusettepaneku on esitanud juhtivkomisjon. 16. muudatusettepaneku on esitanud juhtivkomisjon. 17. muudatusettepaneku on esitanud juhtivkomisjon. 18. muudatusettepaneku on esitanud juhtivkomisjon. 19. muudatusettepaneku on esitanud juhtivkomisjon. 20. muudatusettepaneku on esitanud juhtivkomisjon. 21. muudatusettepaneku on esitanud juhtivkomisjon. 22. muudatusettepaneku on esitanud juhtivkomisjon. 23. muudatusettepaneku on esitanud juhtivkomisjon. Oleme muudatusettepanekud läbi vaadanud. Riigikogu juhatusele on tulnud ettepanek eelnõu 578 teine lugemine katkestada. Selle ettepaneku on esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni esimees. Alustame selle ettepaneku hääletamist. Panen hääletusele Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni ettepaneku eelnõu 578 teine lugemine katkestada. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt 50 ja vastu 11 Riigikogu liiget, erapooletuks ei jäänud keegi. Ettepanek leidis toetust ja eelnõu 578 teine lugemine on katkestatud. Juhtivkomisjon on teinud ettepaneku, et eelnõu 578 muudatusettepanekute esitamise tähtaeg oleks homme, 5. juunil kell 10. Oleme seitsmenda päevakorrapunkti menetlemise lõpetanud.
Liigume kaheksanda päevakorrapunkti juurde. Algab Vabariigi Valitsuse algatatud alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse muutmise seaduse eelnõu 637 teine lugemine. Ma palun Riigikogu kõnetooli rahanduskomisjoni esimehe Rannar Vassiljevi!
Head kolleegid! See eelnõu oli rahanduskomisjonis arutelul 20. mail ja 2. juunil. Tähtajaks, 15. maiks, Riigikogust ettepanekuid ei laekunud. Nii et võib eeldada, et põnevaid hääletusi ei pruugi saalis tulla. Rahanduskomisjon tegi aga konsensuslikult ühe muudatusettepaneku jõustumisaja kohta. Tulenevalt eelnõu Riigikogus menetlemisest ei ole algataja algul planeeritud jõustumisaeg, 1. juuni, enam realistlik. Seetõttu on ettepanek viia jõustumistähtaeg 1. juulile. Komisjoni konsensuslik ettepanek on eelnõu teine lugemine lõpetada ja kui teine lugemine lõpetatakse, siis teha kolmas lugemine 11. juunil. Aitäh!
Hea ettekandja, ma tänan! Küsimusi ei ole. Kas soovitakse läbirääkimisi pidada? Läbirääkimisi pidada ei soovita. Alustame muudatusettepanekute läbivaatamist. On laekunud üks muudatusettepanek juhtivkomisjonilt. Oleme selle läbi vaadanud. Juhtivkomisjoni seisukoht on, et teine lugemine tuleks lõpetada. Teine lugemine on lõpetatud ja kaheksanda päevakorrapunkti käsitlemine samuti.
Liigume üheksanda päevakorrapunkti juurde. Algab Vabariigi Valitsuse algatatud maamaksuseaduse ning koduomanikke maamaksust vabastava maamaksuseaduse muutmise seaduse, maamaksuseaduse ja tulumaksuseaduse muutmise seaduse muutmise seaduse eelnõu 558 teine lugemine. Ma palun Riigikogu kõnetooli rahanduskomisjoni liikme Tarmo Männi!
Austatud juhataja! Austatud kolleegid! Nimetatud eelnõu esimene lugemine toimus siin saalis 29. jaanuaril. Kuna sellest on möödas üle nelja kuu, pean ma vajalikuks teile pisut selle eelnõu sisu tutvustada. Eelnõuga sätestatakse jätkuvalt riigi omandis olevate ehk reformimata maade eest tasumisele kuuluva maamaksu arvestamise kord ning täpsustatakse, millised maad on avalikult kasutatava maana maksuvabad. Samuti pannakse kohaliku omavalitsuse üksustele kohustus esitada alates 2015. aastast Maksu- ja Tolliametile maamaksu arvutamiseks vajalikud alusandmed maamaksu infosüsteemi kaudu. Seaduseelnõu peamine eesmärk on lahendada kehtiva maamaksuseaduse redaktsiooni rakendamisel tekkinud probleeme ja tagada suurem õigusselgus. Kohaliku omavalitsuse üksustel on tekkinud probleeme riigi omandis olevate maatükkide maksustamishinna määramisel ja maamaksuseaduse § 4 lõike 1 punktis 7 kasutatud määratlemata õigusmõiste "avalikult kasutatav maa" sisustamisel. Seetõttu sätestatakse eelnõus, et reformimata maa maamaks arvestatakse sihtotstarbeta maa maksustamishinna alusel. Selguse huvides on eelnõus konkreetselt nimetatud, millised maad on avalikult kasutatava maana maksuvabad. Samuti on eelnõu eesmärk tagada maamaksu arvutamiseks vajalike andmete ühetaoline esitamine, kvaliteet ja kontrollitavus. Seetõttu oli algatajal ettepanek panna kohaliku omavalitsuse üksustele kohustus esitada alates 2015. aastast Maksu- ja Tolliametile maamaksu arvutamiseks vajalikud andmed maamaksu infosüsteemi kaudu. Maamaksu infosüsteem on andmekogu, veebipõhine infosüsteem, millesse koondatakse maamaksu arvestamiseks vajalikud andmed teistest andmekogudest ja luuakse keskkond kohaliku omavalitsuse üksustele maamaksu alusandmete sisestamiseks. Meeldetuletuseks mainin, et maamaksu infosüsteem koondab maamaksu arvutamiseks vajalikud andmed automaatselt järgmistest riiklikest andmekogudest: rahvastikuregister, kinnistusraamat, maakataster, ehitisregister, äriregister, riigi kinnisvararegister ja aadressiandmete süsteem. Ühtekokku koondab ta andmeid seitsmest riiklikust registrist. Registritest koondatud maamaksu alusandmed on kohalikele omavalitsustele abiks maamaksu arvutamiseks tarvilike lähteandmete esitamisel Maksu- ja Tolliametile. Eelnõuga pannakse kohalikele omavalitsustele kohustus kontrollida maamaksu infosüsteemis olevate andmete õigsust, vajaduse korral tuleb andmeid parandada ja täiendada. Need tuleb kinnitada ja esitada infosüsteemi kaudu Maksu- ja Tolliametile maamaksu arvutamise alusandmetena. Andmete korrastamine maamaksu infosüsteemis ei mõjuta andmeid teistes registrites, vastuolu korral saab kohalik omavalitsus andmete puudulikkusest teatada riikliku andmekogu töötajale. Alates 2013. aastast on kohalikel omavalitsustel olnud võimalus maamaksu infosüsteemi kaudu vaadata riiklikes registrites sisalduvaid maamaksu arvutamiseks vajalikke alusandmeid. Rahandusministeeriumi hinnangul kasutab seda võimalust juba ligi 70% omavalitsustest. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, 12. veebruariks, laekus Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioonilt üks muudatusettepanek, mis menetluse käigus tagasi võeti. Pärast esimest lugemist menetles rahanduskomisjon eelnõu neljal istungil. Menetlemise käigus kohtus komisjon Eesti Linnade Liidu ja Eesti Maaomavalitsuste Liidu esindajatega. Esimesel lugemisel siin saalis oli kolleegidel mulle küsimusi omavalitsuste suhtumise kohta. Muretseti selle pärast, kas korvatakse need kulud, mis omavalitsused on sunnitud tegema riiklikku registrit täiustades. Tunti muret selle pärast, kas kompenseeritakse vahe neile 90 omavalitsusele, kes kasutasid enne ühtse korra kehtestamist kõrgemat hinda. Selle arutamiseks kohtusime kohalike omavalitsuste liitudega. Nad said võimaluse esitada meile ettepanekuid. Ma pean teile aga ütlema, et nad ei kasutanud seda võimalust. Me kohtusime kahel korral, kuid ettepanekuid ei tulnud. See tähendab, et omavalitsustel ei tohiks rahanduskomisjonile sellel teemal enam etteheiteid olla. Tuletan aga meelde, et kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seaduses, mis ei ole mitte väga ammu vastu võetud, on üheselt sätestatud, et kui riik paneb omavalitsustele kohustusi, siis on riigil kohustus nende täitmist ka rahastada. See seadus jääb ikka jõusse. Kui omavalitsus taipab seda kasutada, siis see võimalus on tal olemas. Aga ühtset regulatsiooni kahjuks ei tekkinud. Samuti küsis komisjon Maa-ametilt ja Rahandusministeeriumilt hinnangut 2015. aastaks kavandatud maamaksu infosüsteemi rakendamise tähtaja kohta, millest alates sätestataks ka kohalikele omavalitsustele kohustus esitada maamaksu arvutamiseks vajalikud alusandmed üksnes maamaksu infosüsteemi kaudu. Maa-ameti kinnitusel valmib maamaksu infosüsteem infotehnoloogilise platvormina tähtajaks, 1. jaanuariks 2015. Samas peab Maa-amet, kes on selle infosüsteemi volitatud töötleja, teistest riiklikest registritest pärit puudulikest andmetest tulenevate ebatäpsuste vältimiseks otstarbekaks teha maamaksu infosüsteemi kasutamine kohalikele omavalitsustele kohustuslikuks pärast maareformi lõpuleviimist ehk alates 2018. aastast. Maa-ameti selgitused riiklikest registritest pärinevate andmete puudulikkuse kohta olid üllatus ka meile kõigile rahanduskomisjonis. Esiteks selgus, et kinnistusraamatus puuduvad circa 15%-l füüsilistel isikutel isikukoodid. Eelkõige on need isikud välismaalased. Isikukoodita isikutele ei ole võimalik automaatselt määrata kodu maksuvabastust ega esitada maksuteateid. Teiseks, riigi andmekogudes ei ole kajastatud tihe- ja hajaasustusega alade piir. Kolmandaks, ehitisregistris sisalduvad andmed on puudulikud, mistõttu kodude maksuvabastuse määramine võib olla ebatäpne. Registris on circa 80% võimalikest hoonetest, kuid omakorda circa 70%-l sellest 80%-st puudub ruumiline asukoht. Neljandaks, riiklikes andmekogudes puudub info reformimata maade kohta. Kohalikel omavalitsustel tuleks maamaksu infosüsteemi kaudu kogu nimetatud maid puudutav info käsitsi infosüsteemi sisestada, maareformi lõppemise ajaks on see informatsioon aga juba loodetavasti registrites olemas. Siit koorus välja tõsine probleem, mida see seadus ei saa kuidagi lahendada: riiklikud registrid on kõik veidi ajast maast ja ebatäpsed. Selle seadusega seda probleemi lahendada ei saa, seda saab teha asjaomastes ministeeriumides, kelle haldusalas need registrid on. Komisjon tegi eelnõus ühe sisulise muudatuse, millega lükatakse maamaksu infosüsteemi kohustuslik kasutuselevõtt maamaksu alusandmete edastamiseks edasi kahe aasta võrra: 2015. aasta 1. jaanuarilt 2017. aasta 1. jaanuarile. Komisjon loodab, et selle aja jooksul riiklike registrite alusandmete olukord märgatavalt paraneb ja nii väheneb ka kohalike omavalitsuste koormus nende andmete kogumisel. Komisjoni ettepanek on eelnõu teine lugemine lõpetada ja kui teine lugemine lõpetatakse, siis võiks kolmanda lugemise meie arvates teha 11. juunil. Tänan tähelepanu eest!
Hea ettekandja, ma tänan teid! Teile on küsimusi. Palun küsimused kiiremini esitada! Erki Nool, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Austatud eestkõneleja! Te ütlesite, et § 1 teatud punktide jõustumise aega muudetakse, need jõustuvad nüüd 2017. aasta 1. jaanuaril. Te ütlesite ka, et infosüsteemis ei ole kõiki andmeid ja need andmed tuleb käsitsi sisestada. Ka kolleeg Vassiljev sisestab andmeid arvutisse käsitsi, teistmoodi ei saagi seda teha, ikka näppudega. Me oleme ühtepidi Eesti riigis uhked, et meil on e-riik jne. Kuidas saab see infosüsteem siis niimoodi logiseda, kusjuures ta on riigile olnud väga konkreetne tuluallikas? Miks selle andmebaasi valmimine ikkagi nii palju aega võtab, veel kaks aastat peale seaduse vastuvõtmist?
Tänan selle küsimuse eest! Küsimus valgus küll suures osas laiali. Minul kõigile selle küsimuse osadele vastamiseks pädevust nähtavasti ei jätkugi. Ma tuletan teile meelde viimast registritele tuginevat dokumenti, mille kallal me kõik siin Riigikogu saalis vaevlesime. See oli majanduslike huvide deklaratsioon. Osa lahtreid olid seal samamoodi tühjad, kuna põhiregistritest informatsiooni sinna ei koondunud. Aga need registrid on täpselt ühe meetodi järgi üles ehitatud. Tähtaeg, mis oli esialgu omavalitsustele pandud, et see kõik tuleb poole aastaga ära korrastada, osutus lihtsalt ebareaalseks. Nüüd hakkab kõik toimima ja me loodame, et kahe ja poole aasta pärast on see süsteem olemas. Ühtlasi tekib sellest teatud sünergia ja kõik registrid hakkavad täienema. Selline oli meie mõte rahanduskomisjonis.
Hea ettekandja, ma tänan! Rohkem küsimusi ei ole. Kas soovitakse läbirääkimisi pidada? Läbirääkimisi pidada ei soovita. Eelnõu 558 kohta on laekunud üks muudatusettepanek juhtivkomisjonilt. Oleme muudatusettepaneku läbi vaadanud. Juhtivkomisjoni seisukoht on, et teine lugemine tuleks lõpetada. Teine lugemine on lõpetatud ja üheksanda päevakorrapunkti käsitlemine samuti.
Liigume kümnenda päevakorrapunkti juurde. Algab Vabariigi Valitsuse algatatud Eesti Vabariigi valitsuse ja Ameerika Ühendriikide valitsuse vahelise rahvusvahelise maksukuulekuse parandamise ja FATCA rakendamise kokkuleppe ratifitseerimise seaduse eelnõu 673 esimene lugemine. Mul on suur au paluda Riigikogu kõnetooli rahandusminister Jürgen Ligi.
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Dokument, mida me praegu ratifitseerime, on seotud 2010. aastal USA-s vastu võetud FATCA-ga (Foreign Account Tax Compliance Act), mille eesmärk on takistada USA maksuresidentide maksudest kõrvalehoidmist. Selleks soovitakse koguda teavet USA maksuresidentide USA-välistes finantsasutustes asuvate kontode kohta. Teabe saamiseks finantsasutustelt kasutatakse karistuslikku meedet: kui finantsasutus nõutud teavet USA-le ei edasta, peetakse kinni 30% sellele asutusele tehtavatelt USA päritolu väljamaksetelt. FATCA kokkuleppe eesmärk on eelkõige vähendada maksudest kõrvalehoidmist. Lepitakse kokku vastastikune automaatne maksustamisteabe vahetamine. Kord aastas edastab maksuhaldur USA maksuresidentide Eestis asuvate kontode teabe USA-le ja saab vastu info Eesti maksuresidentide USA-s asuvate kontode kohta. Aga see kokkulepe on vajalik ka meie finantssektori konkurentsivõimele. Kokku lepitakse kriteeriumid, millal on FATCA nõuded täidetud. Sel juhul ei rakendu finantsasutustele USA õigussanktsioone. Sarnase lepingu oli juuniks USA-ga sõlminud 32 riiki või territooriumi, sh suuremad Euroopa riigid. 34 riiki või territooriumi on saavutanud sisulise kokkuleppe lepingu sõlmimiseks, sh meie naabrid Läti, Leedu ja Rootsi. Rahandusministeeriumi teada kavandavad selle lepingu sõlmida kõik Euroopa Liidu liikmesriigid. FATCA on viinud rahvusvahelise maksualase automaatse teabevahetuse uuele tasemele. OECD avaldas aasta alguses uue FATCA-l põhineva globaalse teabevahetuse standardi. FATCA-l põhinevat teabevahetust kavandab ka Euroopa Liit. Tänan!
Aitäh ettekande eest! Küsimusi ei ole. Nüüd on mul suur au paluda ettekandeks Riigikogu kõnetooli rahanduskomisjoni liige Remo Holsmer.
Austatud esimees! Head kolleegid! Rahanduskomisjon arutas seda eelnõu oma 20. mai istungil. Nii nagu ka eelkõneleja rahandusminister Jürgen Ligi ütles, on sellel kokkuleppel kaks eesmärki. Esiteks, vähendada maksudest kõrvalehoidmist. Selle saavutamiseks lepitakse kokku vastastikuses automaatses maksustamist puudutava teabe vahetamises. Teine eesmärk on tagada Eesti finantssektori konkurentsivõime. Komisjonis tõstatusid mõned küsimused, millest annan teile hea meelega väikese ülevaate. Küsiti, kuidas pangad reaalselt seda informatsiooni edastama hakkavad. Vastuseks kinnitas eelnõu algataja, et tehniliselt toimub see Euroopa Liidu hoiusedirektiivi alusel. Riigi maksuhaldur, meil Maksu- ja Tolliamet, edastab selle informatsiooni teise riigi maksu-ja tolliametile. Küsiti ka, kes on need kaks riiki, kes FATCA-ga ei ühine. Need on Austria ja Luksemburg. Ühtlasi küsiti, kas Euroopa Liidu sees selline infovahetus juba toimub. Vastus oli jah. Sellega arutelu lõppes ja komisjon langetas järgmised konsensuslikud otsused: saata eelnõu päevakorda kolmapäevaks, 4. juuniks, ning teha ettepanekud esimene lugemine lõpetada ja määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 9. juuni kell 3.
Tänan ka selle sisulise ettekande eest! Teile on küsimusi. Andrus Ansip, palun!
Austatud juhataja! Hea ettekandja! Kas Eestis tegutsevad kommertspangad on huvitatud FATCA lepinguga ühinemisest või mitte?
Jah. Kui te loete teie ees oleva ratifitseerimise seaduse eelnõu seletuskirja, siis näete, et Eesti Pangaliit, kes esindab Eesti suuremaid kommertspanku, on seda ka kinnitanud.
Hea vastaja! Teile on ka teine küsimus. Andrus Ansip, palun!
Austatud juhataja! Mis juhtub siis, kui riik ei ühine FATCA lepinguga? Missugused sanktsioonid sellele järgnevad?
Aitäh! 30% ülekannetelt, mis tehakse pankade vahel, võetakse n-ö trahvina maha.
Tänan teid ettekande ja vastuste eest! Rohkem küsimusi ei ole. Fraktsioonide esindajad, palun, nüüd on teie kord pidada läbirääkimisi ja anda oma fraktsiooni sisend sellesse päevakorrapunkti! Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Juhtivkomisjoni seisukoht on, et eelnõu 673 esimene lugemine tuleks lõpetada. Määran eelnõu 673 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 9. juuni kell 15. Esimene lugemine on lõpetatud ja kümnenda päevakorrapunkti käsitlemine samuti.
Liigume 11. päevakorrapunkti juurde. Algab Vabariigi Valitsuse algatatud tervishoiuteenuste korraldamise seaduse ja liiklusseaduse muutmise seaduse eelnõu 667 esimene lugemine. Ma palun ettekandeks Riigikogu kõnetooli minister Urmas Kruuse!
Austatud Riigikogu juhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Mul on hea meel teile esitleda tervishoiuteenuste korraldamise seaduse ja liiklusseaduse muutmise seaduse eelnõu, mille otsene eesmärk on võimaldada inimestel edastada tervise infosüsteemi enda terviseandmeid ehk täita tervisedeklaratsiooni ning samuti laiendada tervisekontrolli tegijate ringi, kes võivad isikule väljastada mootorsõiduki juhtimiseks vajaliku tervisetõendi. Reguleerides digitaalsete tervisetõendite koostamist ja väljastamist, teeme tõendite väljastamise protsessi selgeks ja hästi kontrollitavaks. Samuti tagame mootorsõidukijuhtide tervisekontrolli ühetaolisuse, olenemata kohast, kus seda kontrolli tehakse. Kaugem eesmärk on vaadata üle ka teiste valdkondade tervisetõendid ja muuta need digitaalseks. Uue süsteemiga ei muudeta praegusi mootorsõiduki juhtimisega seotud vastunäidustusi, need on sätestatud direktiivis, kuid muudetakse tervisekontrolli tegemist ja läbipaistvust. Digitaalne tõend võimaldab patsiendil hõlpsamini tervisetõendi hankimist alustada, ta saab patsiendiportaalist lugeda uuringute tulemusi ja tõendi kohta tehtud otsust. Riigile tagatakse uue regulatsiooniga kindlus, et kõikidele mootorsõidukijuhtidele on tehtud minimaalselt nõutud uuringud ning neil ei ole vastunäidustusi mootorsõiduki juhtimiseks. Projekti raames tehti arendused patsiendiportaalis seoses uue meditsiinidokumendi ehk tervisedeklaratsiooni käitlemisega ja nende teenuste kasutamisega. Loodi ka hulk mugavusteenuseid, näiteks mitmekeelne tervisedeklaratsioon, abistavad kasutusjuhendid ning eelinformatsioonipäringud olemasolevatest ravidokumentidest. Nimetatud arenduse tulemusena jõuavad tervise infosüsteemis koostatud tervisetõendid ja otsused Maanteeametisse, muu hulgas otsused tõendite kehtetuks tunnistamise kohta. E-tervisetõendeid hakkavad perearstid patsiendi nõusolekul katsetama käesoleva aasta suvest. Kui patsiendi perearst on projektiga liitunud, on tal võimalik edastada digitaalne tõend Maanteeametile. Kuni 1. aprillini 2015 on tervisetõendite väljastajatel võimalus – aga mitte veel kohustus – koostada ja väljastada tervisetõendeid digitaalselt. Alates 1. aprillist 2015 võib paberil tervisetõendi esitada üksnes objektiivsetel põhjustel ning arstil tuleb tõendiotsus mõistliku aja jooksul digiteerida. Palun auväärt Riigikogul seda eelnõu menetleda ja see seadusena vastu võtta! Aitäh!
Teile on küsimusi. Viktor Vassiljev, palun!
Aitäh! Hea minister! Kas see eelnõu on kooskõlastatud mõne arstide esindusorganisatsiooniga, näiteks perearstide seltsi või arstide liiduga? Mis nemad selle kohta arvasid? Neile tuleb ju halduskoormust mingil määral juurde.
Aitäh! Selle eelnõu eellugu on näiteks see, et perearstid tegid sellise üsna pragmaatilise ettepaneku. Kui me vaatame, et me anname eelnõuga peale perearstide võimaluse tervisetõendeid väljastada ka töötervishoiuarstidele ja lisaks jääb veel alles komisjon, siis peaks koormus edaspidi, just vastupidi, jagunema eri spetsialistide vahel ja perearstide halduskoormus peaks vähenema. Aga oluline põhjus, miks see eelnõu üldse teoks sai, on seotud sellega, et tervisetõendi väljastamise nõudeid ühtlustatakse. Sõltumata sellest, kas tõendi väljastab perearst või töötervishoiuarst, peab see tõend olema adekvaatne ja vastama inimese tervislikule seisundile.
Tiit Tammsaar, palun!
Tänan, härra juhataja! Hea minister! Muidugi on tervitatav, et selle tervisetõendiga edasi liigutakse. Aga lisaks autojuhiloale on tervisetõendit vaja relvaloa puhul, ka Kaitseliitu astumise puhul. Kas me ei võiks lõpuks jõuda niikaugele, et tehakse üks tervisekontroll ja siis kõik pädevad asutused saavad selle tõendi? Kas see on väga suur unistus?
Aitäh, auväärt küsija! Tegelikult ei ole see väga suur unistus. Eelnõu seletuskirjas on viidatud, et me soovime tervise infosüsteemi kaudu jõuda just selleni, mida auväärt küsija mainis: et kui tulevikus on tervisetõendit vaja muudel põhjustel, siis oleks võimalik seda tervise infosüsteemi kaudu taotleda. Andmed inimese tervise kohta on tervise infosüsteemis olemas ja alati ei pruugi enam vaja olla uut tervisekontrolli, kui see on äsja tehtud näiteks mingi tõendi saamiseks.
Andrus Ansip, palun!
Aitäh, austatud juhataja! Hea minister! Ma jätkan Tiit Tammsaare küsimuse arendamist. Millal me võiksime jõuda selleni, et kõikvõimalike tervisetõendite tarvis kasutatakse tervise infosüsteemis olevat informatsiooni ja inimest enne uute tõendite väljastamist enam korduvalt läbi vaatama ei hakata?
Aitäh, auväärt Riigikogu liige! Tõepoolest läheb süsteemi lõplikuks käivitamiseks alates seaduse vastuvõtmisest umbes üks aasta. Eelnõu ei puuduta ainult mootorsõidukijuhte, vaid ka väikelaevajuhte. Järgmised sammud ongi selles suunas, aga ma eeldan, et kolme-nelja aasta jooksul me peaksime suutma seda ringi kindlasti laiendada. See ei ole seotud ainult konkreetselt tervisetõendite väljastamisega, vaid kogu tervise infosüsteemi parema töölehakkamisega. Võib öelda, et iga päev laekub sinna järjest rohkem andmeid, mille alusel on võimalik neid otsuseid teha.
Maimu Berg, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Lugupeetud härra minister! Ma tahan minna veel kaugemale kui kolleegid ja kasutada ära seda, et viimaseid aegu istub siin koos meiega härra Ansip, kes varsti läheb meid Euroopasse esindama. Kas on mõeldav, et kogu see tore tõendite arendus jõuab selleni, et me kunagi saame üle Euroopa, terves Euroopa Liidus niisuguseid tervisetõendeid kasutama hakata?
Aitäh, hea küsija! Kui rääkida Eesti riigist, e-riigist ja konkreetselt tervishoiust, siis kindlasti on maailmas piisavalt palju riike, kes on uurinud ja tegelikult tunnustanud meie arendusi e-tervise valdkonnas tervikuna. See tähendab, et kõike seda, mida me käsitleme inimese terviseprotsessis, olgu see seotud ravi, ennetustöö või nende tõendite väljaandmisega, neid praktikaid ja neid mudeleid, mida Eesti on juba rakendanud, võib tulevikus kindlasti rohkem kohata ka teistes riikides. Kogu süsteemi areng on mõistlik sellisena, et me kasutame ära enda parimad kogemused ja oleme valmis kasutama ka muu maailma praktikat, nii nagu muu maailm kasutab meie praktikat.
Andrus Ansip, palun!
Aitäh, austatud juhataja! Hea minister! Ma soovin Maimu Bergile öelda, et kui ma Euroopasse lähen, siis ma kindlasti propageerin Eesti e-lahendusi. Aga et seisukohavõtule anda küsimuse vorm, siis ma küsin healt ministrilt, kas ta on valmis soovitama Euroopa teistele riikidele ka meie majanduslike huvide deklaratsiooni eeltäidetud elektroonilist lahendust.
Aitäh, auväärt küsija! Kui ma räägin printsiibist kui sellisest, siis olen kindlasti valmis seda soovitama. Kui ma räägin sellest, et ma ka ise hiljuti täitsin seda deklaratsiooni, siis pean tunnistama, et esialgu meenutas see mulle kunagist tuludeklaratsiooni esitamist. Me näeme, et selle deklaratsiooni elektroonilise esitamisega on jõutud peaaegu 100%-ni. Ma väga loodan, et see deklaratsioon, mida auväärt küsija mainis, muutub kasutajale niisama mugavaks nagu tulude deklareerimine meie maksuametis.
Valeri Korb, palun!
Aitäh! Esmaspäeval rääkis meie kolleeg Andrus Ansip majanduslike huvide deklaratsioonist. Ta väitis, et see on nii keeruline ja ta kolm tundi töötas, et seda valmis saada. Aga ma vaatan tervisedeklaratsiooni, kuhu ise peab informatsiooni lisama. Siin on küsitud, kas inimene on skisofreenik, on tal depressioon, milliseid ravimeid ta kasutab jms. Minu meelest on ka see, kui ausalt rääkida, kolme tunni töö. Kas te ei leia, et see on tõesti väga keeruline lugu?
Kui auväärt küsija pidas silmas tervisedeklaratsiooni ja seda küsimustikku, mida taotleja peab ise täitma, siis tegelikult on selle tegemisel lähtutud ekspertide hinnangust. See peab andma adekvaatse hinnangu meie tervislikule seisundile, enne kui väljastatakse üks või teine tervisetõend kas juhtimisõiguse saamiseks või millekski muuks. Ma vaatasin ka ise selle küsimustiku üle ja julgen teile kinnitada, et kolme tundi selle täitmiseks ei lähe.
Hea minister, ma tänan! Rohkem küsimusi ei ole. Ma palun ettekandeks Riigikogu kõnetooli sotsiaalkomisjoni liikme Rein Aidma!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Sotsiaalkomisjon arutas Vabariigi Valitsuse algatatud tervishoiuteenuste korraldamise seaduse ja liiklusseaduse muutmise seaduse eelnõu 667 enne esimesele lugemisele saatmist oma 19. mai istungil. Istungil osalesid Sotsiaalministeeriumi asekantsler Ivi Normet, Sotsiaalministeeriumi e-tervise osakonna nõunik Mari Asser ja tervishoiuosakonna peaspetsialist Inna Vabamäe. Eelnõust tegi ülevaate Ivi Normet. Seda ülevaadet ei hakka ma siin kordama, kuna minister rääkis oma ettekandes ja küsimustele vastates nendel teemadel juba piisavalt. Nüüd tutvustan küsimusi, mida komisjonis esitati. Kõigepealt tunti huvi, millise eani saavad inimesed juhiluba kasutada. Teatavasti neid vanusepiire reguleeritud ei ole, kuid üle 50-aastased juhid ja professionaalsed autojuhid peavad käima tervisekontrollis üle viie aasta. Teistel on see intervall seni kümme aastat. Samuti küsiti, mida tähendab objektiivne leid. Objektiivne leid arsti hinnangul on vaatluse tulemus. Küsiti, kes on rakendusüksus. Vastus: e-tervise süsteem. See on siin ka varem jutuks olnud. Küsiti, kes vastutab dementsele patsiendile väljastatud tõendi eest. Väljastatud tõendi eest vastutab arst. Küsiti veel, millised uuringud tuleb teha, et hinnata, kas juht vastab tervisenõuetele. Vastati, et esiteks tuleb mõõta arteriaalset vererõhku. Teiseks tuleb kontrollida nägemisteravust ja hinnata vaatevälja. Kolmandaks on vaja teha veresuhkru analüüs, v.a juhul, kui tõendi taotleja on selle uuringu viimase aasta jooksul juba teinud ja selle kohta on olemas teave tervise infosüsteemis. Neljas kriteerium on objektiivne leid organisüsteemide kaupa. Küsiti veel ka seda, et kui tervisetõend jõuab Maanteeametisse, mis on selle kulu. Ühe tervisetõendi kohta, olenevalt juhikategooriast, on see kulu 10–20 eurot. Küsiti veel andmete edastamise kohta. Kuna tegemist on delikaatsete isikuandmetega, siis saab patsient ise määrata, millisele institutsioonile ta soovib elektroonse tervisetõendi edastada. Küsimus on selles, et kolm institutsiooni saavad tervisetõendi alusel juhtimisõigust kindlaks määrata. Lõpuks küsiti, mis saab siis, kui viis aastat läbi saab. Siis teavitatakse sellest kas isiku Maanteeametile esitatud mobiiltelefoninumbril või e-posti aadressil. See oli ülevaade komisjonis esitatud küsimuste ja saadud vastuste kohta. Lõpuks otsustati saata eelnõu Riigikogu täiskogu päevakorda 4. juuniks ja määrata ettekandjaks komisjoni liige Rein Aidma. Otsustati teha ka ettepanekud esimene lugemine lõpetada ja määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks kümme tööpäeva ehk 18. juuni kell 17.15. Kõik otsused langetati konsensuslikult. Ma tänan!
Tänan! Teile on küsimus. Sven Sester, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea kaasettekandja, aitäh selle põhjaliku ülevaate eest! Tundus, et küsimusi oli arutelu all päris palju. Tahangi teilt enne esimese lugemise lõpetamist küsida, kas on veel mingeid küsimusi üleval, millele me peaksime lähiajal eraldi tähelepanu pöörama. Või on asjad selged ning eelnõu läheb teisel ja kolmandal lugemisel ilusasti vastuvõtmisele?
Ma arvan, et põhiosas on eelnõu sellises staadiumis, et väga palju muudatusi ei tohiks enam tulla, aga kui neid on soov teha, siis selleks oleme tähtaega määrates võimaluse andnud.
Hea ettekandja, ma tänan! Rohkem küsimusi ei ole. Kas fraktsioonide esindajad soovivad läbirääkimisi pidada? Soovivad. Avan läbirääkimised. Mul on suur heameel paluda siia Eesti Keskerakonna fraktsiooni esindaja Viktor Vassiljev.
Härra juhataja! Head kolleegid! Mul on häid sõpru Ameerika Ühendriikides. Seal on selline vahva kord, et kui tahad endale kodulooma võtta, siis pead tegema teste ja igapidi tõestama, et sa oled responsible ehk vastutustundlik ja su majandusolukord võimaldab looma pidada. Minu tuttav tädikene tahtis endale kassi võtta ja läks testi tegema. No ei saanud esimese korraga hakkama, tuli välja, et tema IQ oli madalam kui kassil. Aga teisel korral sai ikka hakkama. Muidugi, Ameerika Ühendriikides on hoopis teised ressursid ja nemad võivad seal endale igasugust tsirkust lubada, et rahvas saaks tööd ja just nimelt tsirkusega leiba teenida. Paraku näeb meil see asi välja nõndaviisi. Mõeldakse välja mingisuguseid vahvaid lahendusi, terve hunnik ametnikke tegeleb sellega. Nad joonistavad igasugust PowerPointi ja näitavad üksteisele, muudkui tulevad kokku, peavad tundidepikkuseid koosolekuid ja mõtlevadki välja mingi vahva uue lahenduse. Kas muudab see kellegi elu paremaks, kas muudab see kellegi elu kergemaks? Ma hästi ei usu. Vaadake, ma olen üsna skeptiline igasuguste andmebaaside suhtes. Siin puudutati põgusalt majanduslike huvide deklaratsiooni täitmist. Teate, mina sain sellega veerand tunniga hakkama, kuigi minu majandushuvid on päris keerulised. Aga mind pani imestama, et absoluutselt kõik minu kohta on teada, teatakse isegi rohkem kui ma ise. Oli selliseid asju, mida ma, ausalt öeldes, ei mäletanud, aga kõik tuli seal välja. Ega seal midagi hirmsat ei olnud, endal oli ka päris vahva ja huvitav vaadata, sain enda kohta rohkem teada. Teate, kui sellisel viisil hakata koguma inimeste terviseandmeid, siis võib nii mõnigi enda kohta midagi uut teada saada, aga võib-olla saab ka keegi teine selle inimese kohta midagi teada. Vaadake, see on väga vahva idee, et on ühtne tervisetõend. Kõik inimese andmed kogutakse ühte kohta ja kui ta tahab relvaluba, siis vaatab neid üks ametkond, kui ta tahab autojuhiluba, siis vaatab teine ametkond, kui ta tahab väikelaeva juhtimise õigust, siis vaatab veel keegi. Kes see teab, kes veel neid vaatab, eks ole. Ainult meie siin Riigikogus oleme millegipärast väga rahulikud, sest mitte keegi ei tea, milline on meist kellegi tervislik seisund ja kas me kõik oleme üldse piisavalt terved selleks, et teha tööd meie rahva hüvanguks. Vaadake, kui inimene taotleb juhiluba ja saab selle kätte, siis ta hakkab autot juhtima. Ma arvan, et on tehtud statistikat, kui palju on liikluses olnud avariisid ja ohvreid terviserikete tõttu, kui palju tähelepanematuse tõttu. Ilmselt kõige rohkem on õnnetusi põhjustanud alkoholi tarbimine. Aga mina ütlen, et liikluses ei ole ohtlik kõrge vererõhuga diabeetik, kes näeb halvasti, sest ta teab, et ta ei näe hästi, ja sõidab ettevaatlikult. Ohtlik on 25-aastane täiesti terve rullnokk. Tema teeb kõige rohkem avariisid, kuigi tervis on tal absoluutselt korras ja ta peab kord kümne aasta jooksul tervisekontrollis käima. Aga nüüd me tekitame olukorra, kus inimene peab ise oma tervisedeklaratsiooni täitma. Ma ei usu, et sellest asja saab. Mulle tuleb hästi palju kirju, inimesed küsivad terviseprobleemide kohta. Te ei usu, kui palju on inimesi, kes ei tea mitte midagi oma diagnoosist. Inimene ütleb mulle, et, jah, ta käis tohtri juures, talle kirjutati rohtu, aga ta ei tea, millist rohtu, ja ta ei tea, mis on tema diagnoos. Nii et ikkagi tuleks perearsti juures ära käia, kes siis annaks selle tõendi ja saadaks selle elektroonsel teel Maanteeametisse. Siis oleks kõik korras. Aga tervisedeklaratsiooni täitmine on küll mõttetu. Muidugi on see esimene samm, mis viib meid meie helgesse tulevikku, mis lõpeb sellega, et ei olegi vaja mitte midagi täita, vaid meil on lihtsalt kiip kõrvas, nii nagu tänapäeval nõutakse seda kassidelt ja koertelt. Siis on kõik ilusasti-kenasti korras, täielik ülevaade on olemas ja Riigikogusse ei pääse igaüks, kes siit tribüünilt ei tea mis suvalist teksti lobiseb. Aitäh teile tähelepanu eest!
Rohkem kõnesoove ei ole, sulgen läbirääkimised. Juhtivkomisjon on seisukohal, et eelnõu esimene lugemine tuleks lõpetada. Määran eelnõu 667 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 18. juuni kell 17.15. Esimene lugemine on lõpetatud ja 11. päevakorrapunkti käsitlemine samuti. Head ametikaaslased, ma tänan teid koostöö eest! Istung on lõppenud. Istungi lõpp kell 16.22.