Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 136 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da su u sali prisutna 95 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Miroslav Markićević, Momo Čolaković, Borisav Kovačević, Milena Turk, Meho Omerović, Branko Đurović i Milorad Mijatović. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o 1. tački dnevnog reda – PREDLOGU ZAKONA O SPREČAVANjU DOPINGA U SPORTU Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam pored predstavnika predlagača Vanje Udovičića, ministra omladine i sporta, pozvao da sednici prisustvuju i Uroš Zeković, vršilac dužnosti pomoćnika ministra omladine i sporta i Zorica Nikodijević, sekretar Ministarstva omladine i sporta. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović, Jovana Jovanović, Branka Karavidićk, dr Blagoje Bradić, Marko Đurišić, Biljana Hasanović – Korać, Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović i Jovana Jovanović. Vlada i Odbor za obrazovanje, nauku i tehnološki razvoj i informatičko društvo nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da amandman nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Jovana Jovanović.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, u Predlogu zakona o sprečavanju dopinga u sportu, u članu 3. stav 1. tačka 4), mi smo tačku 4) želeli da izmenimo, tako da ona glasi da – antidoping pravila postoje i u slučajevima neispunjavanja obaveza utvrđenih pravila Antidoping agencija, u pogledu dostupnosti sportista iz registrovane test grupe za testiranje izvan takmičenja, kao i ne pružanja podataka o boravištu i propuštanju objavljenih testiranja izvan takmičenja u periodu propisanom od strane ovlašćene Antidoping organizacije. Mi smatramo da svaki sportista na bilo kom nivou takmičenja da se takmiči, da bi svaki sportista trebalo da bude svestan posledica koje korišćenje doping sredstava može da nanese i njegovoj daljoj karijeri. U Predlogu zakona se predviđa da svaki sportista ima pravo na tri vezana neispunjavanja obaveza prema Antidoping organizaciji, a mi smatramo da je to suviše, a to smo govorili kada smo diskutovali o ovom zakonu u načelu i smatramo da svako neispunjavanje obaveza mora biti sankcionisano. Ono što nam je takođe ostalo nejasno, šta znači tri vezana puta, ako mogu da postoje tri uzastopna puta, jer onda bi morali da definišemo šta su tri nevezana puta?
Reč ima ministar u Vladi, Vanja Udovičić.
Nismo mogli da prihvatimo ovaj amandman iz više razloga. Pokušaću praktično da vam objasnim. Ovaj član 3. tačka 4) je preuzet iz Međunarodnog antidoping kodeksa i sa jedne strane jesmo uslovljeni da kao takvu je direktno prenesemo u naš zakon, a ono što je istina da su sve zemlje potpisnice Konvencije o sprečavanju dopinga u sportu prihvatile, u potpunosti član 3. tačku 4). To znači da bi naš sportista bio u težem položaju nego sportisti u svetu, jer svuda u svetu sportista ima pravo na tri neispunjavanja, a kod nas ako bi stavili jedan, samim tim ono što se borimo, to je ravnopravnost i jednakost u slučaju naš sportista bi imao otežavajuću okolnost i bio bi sankcionisan posle prvog nepopunjavanja. Ako je na svetskom međunarodnom nivou dozvoljeno tri, smatram da bi bili, kao jedina zemlja koja bi prihvatila takav amandman i promenila član 3. tačku 4), a opet je nemoguće prihvatiti zbog Svetskog antidoping kodeksa i onoga što nam nalaže međunarodna institucija, tj. ne institucija, već Međunarodna antidoping agencija. Samim tim bi otežali učešće naših sportista, tj. onemogućili na domaćim takmičenjima, na međunarodnim ne bismo bili u mogućnosti da organizujemo međunarodna takmičenja. Zbog toga ne možemo da prihvatimo, baš zbog jednakosti sportiste u svetu i našeg sportiste ovde. Opet ponavljam, sve zemlje su prihvatile tri i smatramo da ne bi bilo dobro. Ono što sadašnji zakon i kodeks nalaže jesu tri vezana u 18 meseci novim kodeksom koji stupa od 1.1.2015. godine se smanjuje tih 18 meseci na 12. Znači tri povrede, tri minusa u 12 meseci se smatra povredom antidoping pravila. Zbog svega navedenog nismo prihvatili vaš amandman.
Da li se još neko javlja za reč? Reč ima narodna poslanica Jovana Jovanović.
Opet ponoviću svoje pitanje. Tri puta u roku od 12 meseci tri vezana ili uzastopna? Tri uzastopna. Postoji razlika između vezana i uzastopna.
Reč ima ministar Vanja Udovičić. Molim vas da budete kratki.
Pravi su tri vezana neispunjavanja, preuzeto je tako, takva je obaveza i kao takva mora biti striktno napisana na ovaj način. Mi ne možemo da se igramo sa tim stvarima, jer član 3. direktno uslovljava organizaciju takmičenja međunarodnih, i kod nas, i učešće naših sportista na međunarodnim takmičenjima.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Molim kolege da se ne igraju sa elektronskim sistemom. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, dr Blagoje Bradić, Marko Đurišić i Biljana Hasanović – Korać. Vlada i Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici … Da li neko želi reč, izvinjavam se? Samo trenutak. Molim vas, prijavite se ponovo. Reč ima mr Jovan Marković.
Poštovani ministre, poštovani predsedavajući, želeo sam da se javim po prvom amandmanu, odnosno po članu 3. i dugo sam već tražio reč, ali verovatno niste videli, pa ako mogu da postavim pitanje.
Gospodine Markoviću, ja sam video da pokušavate da se prijavite u elektronski sistem i istovremeno brišete prijavu. Zato sam zamolio kolege poslanike da se ne igraju sa elektronskim sistemom. Znači, u trenutku kada sam zaključio raspravu o prvom amandmanu koji je podnet na predlog zakona u elektronskom sistemu nije bilo nijedne prijave.
Upravo zbog toga što sam pokušavao više puta da se prijavim, niste videli zbog toga sam možda dva puta pritisnuo…
Ne mogu sada da vratim, znači zaključio sam raspravu po tom amandmanu i prešao na amandman na član 3. koji su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, dr Blagoje Bradić, Marko Đurišić i Biljana Hasanović-Korać. Možete o tom amandmanu da govorite, a upitanju je isti član.
Ne, hteo sam o prvom.
Ne mogu da vam dam reč. Ne mogu po Poslovniku. Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine predsedavajući, poštovani gospodine ministre, kolege poslanici, ja bih samo malo da pojasnim o čemu se radi u našem amandmanu. Znači, mi smo sačinili amandman koji se odnosi na povredu anti doping pravila i koji u stvari određuje slučajeve anti doping pravila. Jasno nam je, a i vi ste sami pre koji minut rekli da su odredbe ovog zakona doslovce preuzete iz kodeksa, iz konvencija, tako da se i u onom opisnom delu gde se objašnjavaju pojedini članovi, doslovce stoji da su članovi od jedan do pet, većim delom preuzeti upravo iz kodeksa, iz deklaracije. Tako da je naša namera bila samo da pokušamo da preciziramo u članu 3. stav 1. tačka 5. Nama je bilo prosto nelogično da reč „neovlašćeni“ stoji u toj formulaciji. U stvari samo mogu da dođem do zaključka da smo se odlično razumeli u načelnoj raspravi i dobro je što ste prihvatili našu sugestiju zahvaljujem.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč po podnetom amandmanu? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, dr Blagoje Bradić, Marko Đurišić i Biljana Hasanović-Korać. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Vlada i Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da amandman nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, dr Blagoje Bradić, Marko Đurišić i Biljana Hasanović-Korać. Vlada i Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić. Izvolite.
Zahvaljujem. U načelnoj raspravi je najviše reči što se tiče naše poslaničke grupe upravo bilo na član 10, tako da smo mi u članu 10. stav 1. tačka 5. predvideli da se donese da je obaveza nacionalnih sportskih saveza da donesu program anti doping delovanja i da ga dostave agenciji. Nekako je normalno da agencija ima uvid u to šta rade savezi i mislim da će usvajanje ovog amandmana samo doprineti efikasnosti i poboljšanju rada saveza, a naravno i povećanje njihove odgovornosti u odnosu na temu o kojoj danas pričamo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar u Vladi Vanja Udovičić. Izvolite.
Želim da se zahvalim na konstruktivnim predlozima i sugestijama koje ste dali. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, cenjeni građani Srbije koji pratite ovaj prenos, moja koleginica je već napomenula važnost ovog člana 10. i mi smo u načelnoj raspravi, kao što je rekla, dugo polemisali oko toga. Ono što je zaključeno prvog dana, ja bih u kratkim crtama, vezano za ovaj član i ponovio, to je da sam rad uložen i trud ministarstva, sve ono što je radila Agencija za borbu protiv dopinga Republike Srbije je bio na neki način dezavuisan zbog toga što zakonsku regulativu iz 2005. godine nije mogla da striktno obaveže i primora saveze Republike Srbije da primene sve ono što su agencije ministarstvu davale. Znači, ponašali su se kao autonomni sistem u okviru jednog kompleksnog sistema. Ovim zakonom, ja se nadam, a i ovim izmenama koje smo mi dali u cilju drugačijeg sagledavanja istog problema i poboljšanja istog, ja se nadam da sportski savezi više neće imati priliku da se ogluše o ono što kaže Ministarstvo sporta i Anti doping agencija i time ćemo u velikoj meri uraditi ono što smo se složili prvoga dana, a to je da delujemo preventivno jer smo rekli da je anti doping kontrole i primena anti doping pravila upućena i usmerena ka očuvanju fer pleja u sportu i očuvanja zdravlja sportista što je izuzetno bitno. Tako smo pokrili jedan veliki, jedno veliko polje sportista u Srbiji, to je polu-profesionalni i profesionalni sport. Ostaje samo onaj deo koji se zove školski sport, koji je baza i polu-profesionalnog i profesionalnog sporta gde smo se složili da su neizostavno, neophodno je uključiti i rad specijalista sportske medicine jer oni su najpozvaniji da deluju u očuvanju zdravlja sportista, da se ne dešavaju više nemile scene koje su se dešavale u prošlosti. Ne zato što pedijatri ili osnovno zdravstvo ne funkcioniše, nego radi vaše informacije periodični pregledi su u prvom, trećem, petom, sedmom razredu i prvom i trećem razredu srednje škole i to su uopšteni pregledi koje ima osnovno zdravstvo prema našoj deci koja su školskog uzrasta, a specijalisti sportske medicine ciljano mogu da pregledaju sportistu u zavisnosti od sporta, od opterećenja, da prate njegov razvoj zdravlja i razvoj organizma što je vrlo bitno jer ni jedan pedijatar neće svako dete da pošalje na ekg, na ultra zvuk, dok recimo neko dete koje se bavi sportom, koje iziskuje izuzetne fizičke napore kao što je vaterpolo, rukomet, fudbal i da ne nabrajam, je potrebno uraditi takve pretrage da bi se videlo kakvo je stanje organizma i da li može da podnese to opterećenje. Nadam se da će te redovno izveštavati Skupštinu o primeni ovog zakona. Ova zamerka na podzakonska akta koja treba da nam pokažu kako ćete vi da primenite ovaj zakon, to nemamo, ali postoji i pohvala da ste vi jedno od retkih ministarstava koje je dalo ovaj zakon u normalnoj proceduri, bez hitnog postupka, sa javnom raspravom, tako da ste se trudili da zakon koji predlažete bude opšte prihvaćen, što je i cilj svakog zakona. Hvala.
Kolega Bradiću, samo vas molim da se izjasnite da li ste koristili vreme predviđeno za ovlašćenog predstavnika ili poslaničke grupe?
Ovlašćeni predstavnik.
Zahvaljujem. Reč ima ministar u Vladi, gospodin Udovičić. Izvolite.
Želim da vam se zahvalim i da kažem da je upravo prepoznato ovim zakonom sve ono što ste vi naveli i smatram da je to obaveza svakog od nas, a o pregledima ćemo se detaljnije baviti izmenama i dopunama Zakona o sportu. Moram da vas obavestim da smo vam poslali izveštaj sa javne rasprave, kao što sam obećao pre dva dana, a podzakonske akte donosi Anti doping agencija,aispratićemo u svakom slučaju da li su na vreme sve uradili. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić. Izvolite.
Dobro je što ste prihvatili i dodali na član 10. tačku 18) u stavu 1. koja u stvari obavezuje sportske saveze da promovišu jačanje vrednosti sportske etike, fer-pleja i zdravlja sportista. Mislim da bi, zajedno sa Ministarstvom, sportski savezi imali obavezu da, osim periodičnog izveštavanja o stanju u sportu, imali i tu edukativnu crtu. Dobro je što ste prihvatili ovaj amandman. Što se tiče stava 2. istog člana, mi smo polemisali u raspravi u načelu i na kraju člana 10. stav 2. predviđa sankcije koje se sprovode nad savezima koji ne poštuju ove odredbe. Mi smo se i tada pitali da li će se sankcije primenjivati samo ukoliko se selektivno neke tačke odve odredbe primenjuju ili ne, tako da smo u tu svrhu uradili i amandman kojim se dodaje reč: „sve“, što podrazumeva da svi sportski savezi imaju obavezu da primenjuju sve odredbe ovog člana.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima dr. Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, moje kolege su većim delo obrazložile ovaj amandman koji praktično proširuje odgovornost za sprovođenje ovih mera na sve sportske organizacije. Kolega Bradić je govorio o fer-pleju i činjenici da sportski duh, takmičenje u jednoj zdravoj atmosferi treba da bude potaknuto od svih sfera društva, dakle od vrtića, škole, sportskih klubova i društvene zajednice. Naravno da u tom delu nezaobilaznu ulogu ima i država. Naravno, teško da možemo da zatvorimo oči pred problemima koje mi kao društvo imamo sa stanjem u sportu i činjenici da država nema adekvatne mehanizme da u sportu vlada red i da se u sportu poštuju zakoni ove države, da se vinovnici prekršajnih, krivičnih i drugih dela koja ugrožavaju ovaj fer-plej, ali ne samo to, ugrožavaju i ugled zemlje, ugrožavaju…
Gospodine Veselinoviću, ja vas molim da se vratite na amandman. Predlog zakona nije vezan za zakon o nasilju u sportu, tako da vas molim da se vratite amandmanu i temi, odnosno tački dnevnog reda.
Gospodine Arsiću, mnogi, ako ste pratili ovu diskusiju, kada su govorili o antidopingu, odnosno borbi protiv zla u sportu koje se zove dopingovanje, su rekli da to nije izuzeto polje koje je nevezano za sam sport. Ako vi meni ne dozvolite da objasnim zbog čega svi sportski savezi treba da budu uključeni u ovo, da se ne bi desilo da neki ljudi koji su činili već krivična dela i zbog kojih je naša sportska organizacija, društvo i država imali štetu, se opet pojavljuju na sportskim događajima, pored policije, pored službi koje ne funkcionišu i tu je ministar sporta i svakako bi bilo… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Veselinoviću, ja bih vam vrlo rado dao da govorite i o tome, međutim, terate me da kršim Poslovnik o radu Narodne skupštine. Tema današnja je amandman na član 10. Predloga zakona o sprečavanju dopinga u sportu. To nema nikakve veze ni sa nasiljem na sportskim manifestacijama i događajima. To je poseban zakon koji reguliše tu oblast. Ako budu bile izmene i dopune tog zakona, ja ću vrlo rado da omogućim da pričate u skladu sa tim. Ovde je sada reč o Predlogu zakona o sprečavanju dopinga u sportu, u vezi amandmana na član 10. koji su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, dr Blagoje Bradić, Marko Đurišić i Biljana Hasanović Korać, koji je prihvaćen od Vlade i postao sastavni deo Predloga zakona. Molim vas da se ili vratite na taj amandman ili da odustanete od dalje diskusije. Izvolite, gospodine Veselinoviću.
Hvala, potpredsedniče Arsiću. Vi ste vrlo korektan i vodite ovo zasedanje na korektan način i uvek ste dali mogućnost i poziciji i opoziciji da da svoj stav o pojedinim društvenim temama koje imaju veze sa temom koja se danas raspravlja. Ovde je danas, kao što vidimo, ministar sporta i on je sigurno spreman da razgovara o temi koja ima veze sa sportom, koja ima veze sa borbom protiv zla u sportu, doping i koji izaziva postizanje rezultata kod onih koji to nisu zaslužili. Siguran sam da ćete vi i danas imati razumevanje i prema opoziciji, kao što imate prema poziciji, da mi obrazlaganje našeg amandmana u vremenu koji ne koristimo ni kao povredu Poslovnika, ni kao repliku, pitamo ministra šta se to desilo juče na sportskom događaju na meču između Srbije i Albanije?
Mislim da ste postavili pitanje pogrešnom ministru, ali dobro. Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Vlada i Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Vlada nije prihvatila amandman u osnovnom tekstu, a o ispravci se nije izjasnila. Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo nije prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović i Jovana Jovanović. Vlada i Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da lineko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani ministre, u raspravi koju smo vodili pre dva dana pokušao sam da ukažem na značaj primene ovog zakona, u smislu da se potpuno ispoštuje pre svega tačka 10. o kojoj smo danas posebno govorili, odnosno da se pokuša u tom delu saradnje ili aktivnosti Olimpijskog saveza, sportskih organizacija, asocijacija i tako dalje, da se podignu svi kapaciteti, kako bismo njihovo učešće, odnosno njihov obuhvat u primeni ovog zakona podigli na što veći nivo. Ukazao sam na još jednu stvar koja se tiče pre svega zloupotrebe maloletnika, odnosno dece koja se bave vrhunskim sportom, a koja u raznim okolnostima i situacijama prolaze teški period i situacije. Smatrao sam da upravo ovaj član 16. ili treba precizirati ili ovaj zadnji deo izbaciti, jer je suvišan. Član 16. se odnosi pre svega na disciplinske mere koje se izriču zbog povrede antidoping pravila. Slažem se sa ovom formulacijom koja je navedena u ovom prvom delu, ali zadnji stav kaže da se mere iz stava 1. tačka 3. i 5. ovog člana neće biti izrečene ako lice koje je optuženo za povredu antidoping pravila dokaže da nije krivo, odnosno da kod njega nije bilo namere ili nepažnje. Sa ovim amandmanom sam hteo da skrenem pažnju da treba ili precizirati još određene situacije koje podrazumevaju krivicu, odnosno dokazivanje da nije neko kriv ili treba ovaj deo izbaciti, jer je dovoljno jasna formulacija koja kaže da nije kriv. U vašem obrazloženju koje sam pročitao, vi se pozivate na antidoping kodeks i druge akte koji su vezani za ovu temu i za ovo pitanje. Ono što je bila moja namera jeste da ukažemo možda na to da nije samo u pitanju ovde namera ili nepažnja, odnosne dokazivanje namere ili nepažnje, nego postoje i druge okolnosti, kao što je zloupotreba, koje možda ostaju na nekoj drugoj strani. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Nije nam jasno, dakle, da se nadovežem na ovaj amandman u članu 16, kako ćete, na koji način uspeti u disciplinskom postupku da izmerite, odnosno da kod njega nije bilo namere ili nepažnje? Kako neko može ovako široko postavljenu formulaciju uopšte da primeni u praksi? Ja razumem da gospodin Zeković, koji je vrlo stručno, sjajno napisao obrazloženja kojima se odbijaju predlozi opozicije, verovatno mu je rečeno – gledaj da ovo što žuti predlože sve odbiješ. Međutim, DS, evo baš sad nas živo zanima kako ćete da odredite da kod njega nije bilo namere ili nepažnje, osim što će sportista u ovom slučaju da kaže – nisam hteo, majke mi, nisam imao pojma šta uzimam? To je toliko široko postavljeno, samim tim neprimenljivo, neprecizno i po nama nepotrebno, kako je gospodin Marković već rekao. Uvek imate tu potrebu da dodate više reči u određen predlog, verovatno u nameri da pokrijete ono što niste suštinski promenili u samom predlogu zakona. Smatramo da ovo otklanjanje ne bi „u političkom smislu“ puno koštalo Vladu. Onemogućili bi nešto što je besmisleno, nepotrebno, još jedna od hiljadu reči koje nabacujete u zakonski predlog. Vi, ministre, znate da ste ovde kao predstavnik Vlade i ovo je vaš resor i vi nama odgovarate na našu, da kažem, stručnu političku ponudu za izmenu nekog akta. Međutim, danas ceo svet priča o jučerašnjem nemilom događaju na stadionu JNA. Znam da nije tema, ali vas molim da se ipak osvrnete da nam date neko viđenje, jer vi pokrivate omladinu i sport. Oba elementa su uključena u jučerašnji nemio događaj. Verujte da razume proceduru i zaista se izvinjavam i vama i predsedavajućem, ali čini mi se, neodrživa je situacija da vi i ja pričamo o nečemu što je bitno za zakonsko regulisanje sprečavanja dopinga u sportu, a da istovremeno i vi kao politička figura par ekselans, za koju smatram da je šampion ali u bazenu, a ne u Vladi, da se ne osvrnete na ovo što se juče dogodilo.
Molim vas, gospodine Stefanoviću. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 106. Poslovnika, koji predviđa da govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Razumem potrebu poslanika bivšeg režima da politički zloupotrebljavaju svaki predlog zakona koji dođe pred Narodnu skupštinu Republike Srbije, ali mislim da biste vi, gospodine predsedavajući, trebali da ukažete gospodi koja su do 2012. godine vodila ovu državu kakva su pravila u parlamentu i o čemu može da se govori. Vi ste lepo skrenuli pažnju da na dnevnom redu nije predlog zakona o sprečavanju nasilja u sportu, nego Predlog zakona o zabrani i upotrebi dopinga u sportu. Ovo o čemu je govorio gospodin Stefanović nema nikakve veze sa tačkom dnevnog reda. Ono što zanima poslaničku grupu SNS, to je da nam gospodin Stefanović odgovori koliko košta popravka automobila A6, koji je slupao, a koji je vlasništvo Republike Srbije?
Upravo sada vi kršite Poslovnik.
Samo jedna rečenica. Ako gospodin Stefanović ima pravo da postavlja pitanja gospodinu Udovičiću, ja sada njega pitam u ime poslaničke grupe SNS, koliko će koštati građane Republike Srbije i poreske obveznike to što je on slupao… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Martinoviću, u vezi vašeg reklamiranja Poslovnika, smatram i smatrao sam diskusiju koju je vodio gospodin Stefanović da je on pozivao ministra da van ove sale objasni šta se to desilo juče. Isto tako, nemam ništa protiv da i vi, zajedno sa gospodinom Stefanovićem, van ove sale polemišete o ovim pitanjima. Pošto vidim da je krenulo nekim tokom koji može da naruši red na sednici, molim sve kolege narodne poslanike da sve svoje diskusije i primedbe vezane za vođenje sednice, odnosno povrede Poslovnika privedu na onaj način kako je to Poslovnikom predviđeno. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Već je rečeno sa strane Nove stranke da je ovo jedan odličan zakon, imate sve komplimente, koji je pripremljen na način kako treba da budu pripremani i drugi zakoni, koji je obrazložen na odgovarajući način, koji ima svoje ustavno-pravno utemeljenje i u domaćem pravu i u međunarodnim propisima koji to definišu. Obrazloženje je bilo odlično. Odgovori na amandmane su jako dobri, s tim što neki amandmani realno mogu da poprave ovaj zakon i amandman na član 16, kao što je predloženo od strane kolege, je upravo primer za to. Vaše obrazloženje da to nije u skladu sa Međunarodnom konvencijom o dopingu je nedovoljno dobro. Ona nas ne sprečava da pojačamo kazne, gledajući naše društvo, naša iskustva, ono kako gledamo sami sebe i kako nas neki drugi gledaju. Mislim da je i sad to dobra prilika da pojačamo kaznene mere na način da ova formulacija koja relativizuje kazne bude izbačena. Siguran sam da nećete imati nikakav problem sa međunarodnim organizacijama koji se bave ovim poslom, čak mislim da će to možda biti presedan koji će njima da bude putokaz kako da oštrije rešavaju te situacije. Mislim da je ovo dobra prilika i za vas i za celu Vladu, bez obzira što govorim iz pozicije opozicije, da učini nešto što će biti dobar zakon poboljšan na adekvatan način kao primer svetu kako nešto treba da se radi. Mislim da bi bilo dobro da učinite napor i da ovako jedan dobar posao završite na najbolji način, tako što ćete prihvatiti i ovaj amandman. Neću da govorim o onome što je bilo sinoć, ali to sigurno nije krivica ministra Udovičića, niti mislim da on treba da se izražava na bilo koji način oko tog incidenta ili kako ćemo već to da zovemo. Postoje drugi koji treba da kažu nešto o tome. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Violeta Lutovac.
Zahvaljujem. Smatram da amandman na član 16, gde se navodi da posle toga kada se dokaže da sportista nije kriv treba izuzeti rečenicu da kod njega nije bilo namere i nepažnje, ne slažem se sa ovim iz jednog prostog razloga, a biće vam jasnije kada vam to kažem kao lekar. Šta, recimo, u slučaju da sportista ode kod svog lekara koji mu propiše terapiju betablokatorom? Taj sportista ne mora da zna da je to zabranjena supstanca, s jedne strane. S druge strane, šta ukoliko se desio propust od timskog lekara? Smatram da prilikom sprovođenja disciplinskih mera, u tom slučaju, ne možemo posmatrati sportistu koji je svesno, sa namerom uzeo bilo kakvu zabranjenu supstancu u odnosu na sportistu koji je, recimo, nepažnjom ili nedovoljno edukacijom lekara, neznanjem lekara, u ovom kritikujem svoje kolege, u svom uzorku imao zabranjenu supstancu. Svakako treba da se snose posledice, jer nije ispravno, i to je povreda antidoping pravila, ali svakako smatram da ne treba podjednako svrstati u prekršaj sportiste i u jednom i u drugom slučaju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući gospodine Arsiću, poštovani ministre Udovičiću i poštovani gosti iz ministarstva, smatram da je veoma važno da usmerimo našu pažnju na ozbiljan način ka ovom amandmanu, kojim se predlaže da se izmeni u jednom delu član 16. uz jednu prethodnu napomenu. Moram još jednom da ponovim da se ovde radi o dobrom Predlogu zakona i mi ćemo glasati za ovaj zakon, ali smatramo da bi ovaj zakon trebalo da se dopuni ovom izmenom člana 16. i molio bih za samo malo pažnje kako bismo imali ozbiljnu raspravu zbog čega mi smatramo da je to veoma važno. Samo još jedan dodatak. Retki su primeri da ovde neko iz Vlade dođe ovako dobro pripremljen za obrazlaganje sadržine Predloga zakona, a još ređi da obrazloženja, bilo da se prihvati, bilo da se odbija amandman, jesu ovako precizna i tačna. Pokušaću, takođe, da budem precizan i tačan u pokušaju da vas ubedim da prihvatite ovaj amandman. O čemu se radi? Radi se o članu 16, čisto da nam svima bude jasno, pošto imam ovde, gospodine ministre, nekada iskustvo da neki poslanici ne pročitaju o čemu se radi, pa budući da sada postoji pažnja samo da svi znaju. U članu 16. piše ovako – disciplinske mere koje se izriču zbog povrede antidoping pravila jesu ta, ta i ta. Onda imamo stav 3. u članu 16. u kojem piše – mere iz stava 1. tačke 3. do 5. ovog člana neće biti izrečene ako lice koje je optuženo za povredu antidoping pravila dokaže da nije krivo, zapeta, odnosno da kod njega nije bilo namere i nepažnje. O čemu je reč u ovom amandmanu? Mislim da je vrlo smislen amandman. Radi se o tome da ovaj deo posle zapete „odnosno da kod njega nije bilo namere ili nepažnje“ treba da se briše, jer je i u obrazlaganju ovog amandmana rečeno – pa kako ćemo mi sada, na koji način, na osnovu kojih merila i kriterijuma da utvrdimo je li postojala namera, odnosno da li je bilo nepažnje ili nije bilo nepažnje. Pročitao sam i obrazloženje koje je stiglo iz Ministarstva i u obrazloženju piše ovako, pa da ukrstimo to, kaže – ako bismo prihvatili ovaj amandman, onda bismo u članu 16. ovog predloga zakona sada imali formulaciju koja ne bi bila u skladu sa odredbama Svetskog antidoping kodeksa, kojim se reguliše određivanje visine kazne, a prema kojima namera ili nepažnja, bez obzira na krivicu, opredeljuje težinu sankcija i samo izricanje sankcije. Dakle, ja razumem ovako. Namera je predlagača zakona da sadržina ovog predloga zakona bude apsolutno usklađena sa onim što piše u Svetskom antidoping kodeksu. Tu sada imam dve napomene, kao dodatne razloge da se prihvati ovaj amandman. Prva napomena kaže sledeće – ako mi treba samo da prepišemo sadržinu dokumenta koji se zove Svetski antidoping kodeks, onda da ne uzimamo zakon, dajte da to prepišemo i usvojimo kodeks i kažemo, prilagodili smo se kodeksu. Dakle, nisam saglasan da mi treba da pišemo zakon tako da se samo nešto, ne nešto, nego sve iz jednog dokumenta prenese u naš zakon. Smatram da ta vrsta prepisivačkog pristupa nije dobra, a ako prepisivački pristup nije dobar to znači da mi možemo i da menjamo nešto što bi bilo usklađeno sa našim uslovima života, rada, delanja, u sportu itd, što bi uvažavalo neke naše specifičnosti, a naša specifičnost je da, kada se uvaži namera ili nepažnja, onda to stvara razne mogućnosti za zloupotrebe, krivine, razumemo se, ja mislim ovde. Druga stvar, kada se tiče ovog amandmana, dakle ne samo da ne treba da prepisujemo, nego mislim da mi ovde treba jasno da pokažemo da je najvažnija stvar ovde za sportistu, koji hoće pošteno, dakle čestito da se bori, da i on sam mora da bude upućen u pravila i propise. On naravno ima svog lekara koji će njega da podseća, koja su pravila, koji su propisi itd, ali nepoznavanje pravila i prava šteti, a sportista treba da nosi takođe neku vrstu odgovornosti o tome, da zna kakva su pravila u okviru discipline kojom se bavi i u sportu generalno. Zato smatram da imamo jake razloge, gospodine Udovičiću, da prihvatite i ovaj amandman na Predlog zakona. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Ninoslav Girić.
Zahvaljujem. Poštovana predsednice, poštovani ministre, članovi ministarstva, koleginice i kolege, mislim, kao i moja koleginica, da ovaj amandman ne treba prihvatiti, da je obrazloženje Vlade sasvim primereno, u smislu odbijanja ovog amandmana, pogotovu ako se ima saznanje, što je kolega sada uporno pokušavao da nametne da se ovaj amandman prihvati. Tu imate puno tehničkih detalja, počev od lekara, ima i lekara koji su nesavesni. Naravno da je lekar u obavezi da sportisti objasni, pogotovu kada je povreda u pitanju, kada je takmičenje u turnirskom smislu, međunarodno takmičenje, gde se utakmice igraju svakodnevno ili svakog drugog dana. Postoji terapija, ne bih baš uzeo primer beta-blokatora, ali postoje sredstva gde skidate temperaturu za jedan dan itd. Dakle, dužan je da sportistu upozori na sve ono što bi moglo da dovede do pozitivne antidoping kontrole. Mislim da je ovo obrazloženje sasvim primereno, da ovaj amandman treba prihvatiti, a što se tiče edukacije na svim nivoima, pogotovu u manjim sredinama i kontinuirane edukacije treba sprovoditi. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Pridružujem se ocenama da ne treba da prihvatimo amandman koncipiran na ovaj način. Mislim da smo razloge za ovaj stav čuli vrlo jasno. Primer koji se tiče medicinske prakse direktno daje odgovor na pitanje koje su to situacije u kojima bi zaista bilo neophodno, ne samo zbog toga što je reč o stavu međunarodne organizacije, već i zbog toga što je reč o potrebi prakse, da se zaista izdvoji situacija u kojoj figuriše postojanje ili ne postojanje namere. Naime, primer koji smo imali prilike da čujemo, a koji se tiče medicinskog tretmana sportskog radnika ili primer da dolazi do prisustva određenih supstanci u organizmu kod sportiste, da se to adekvatnim testom utvrdi, predstavlja faktičku situaciju. Ako bismo ostavili formulaciju da je neko oslobođen odgovornosti samo tako što će dokazati da nije kriv, a imamo faktički dokaz da su određene supstance pronađene, da li se onda njegova pozicija svodi na nezahvalnu ulogu nekoga da dokazuje da nije tačan rezultat testa, koji je crno na belo tačan? Ovde igra nešto drugo, da li je postojala namera. Jedan primer ste čuli. Drugi primer. Dolazi do intoksikacije kroz, recimo, ishranu koju je obezbedio neko ko je član stručnog štaba koji se brine o sportisti. Bez ikakvog znanja tog sportiste, bez ikakve želje da dođe u takvu situaciju i u situaciju u kojoj sam sportista nije u mogućnosti da prati i, samim tim što je savestan i vodi računa, utvrdi na vreme, blagovremeno reaguje, recimo, hranu odbije. Imali smo pitanje – kako se onda utvrđuje odsustvo namere? Vrlo jednostavno. Mislim da nije teško zamisliti postupak, gde nakon što je utvrđeno da je kroz ishranu došlo do ulaska određenih supstanci u organizam, onaj ko je, recimo,za obezbeđenje te ishrane zadužen preuzme odgovornost, da kaže – da, dogodilo se to i to. Zbog toga je kontekst i prilika ono što bi u takvoj situaciji, iako je definitivno nekim testovima utvrđeno prisustvo nekih supstanci u organizmu, zapravo bilo olakšavajuća okolnost po sportskog radnika, čak i okolnost koja bi ga lišila krivice, što bi u takvoj situaciji bilo pravedno. Hvala najlepše.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se predsednice. Uvaženi ministre, predstavnici ministarstva, mislim da bi kada se stručno posmatra situacija vezana za sam Predlog zakona u odnosu na amandman, kojim se želi zakon navodno popraviti, odnosno gde se treba intervenisati, pored medicinske struke treba da u svakom slučaju i pravna struka nešto kaže. Pošto ne želim da pretendujem da sam pravnička savest, želim da ukažem na nešto što je nedvosmisleno jasno, a to je da su pravni instituti namere i nepažnje u stvari instituti koji su analogijom primenjeni i iz drugih oblasti zakona koji su procesno-pravne prirode, odnosno materijalno-pravne prirode. Konkretno, Krivični zakonik, kao i Zakon o prekršaju koji ima i procesne odredbe. Zašto ovo govorim? Namera je nešto što je protivpravno. Namera se može dokazivati. Postavlja se pitanje - koji su to parametri za dokazivanje namere? Onda to isto možemo da kažemo kako sud dokazuje nameru za učinioca krivičnog dela koji je umišljajno izvršio krivično delo? Ako je neko nešto namerno preduzeo, to znači da je njegova svest već bila usmerena ka tome da to i želi, a onda znači da umišljajno deluje na protivpravan način. Kako se posmatra nepažnja? Analogno nehat. Ako je nehat neki blaži oblik vinosti, onda je ovde nepažnja nešto što podrazumeva nekakav blaži stepen. U tom pravcu ne vidim ni jedan jedini razlog da se na bilo koji način menja ovaj deo zakona u članu 16, imajući u vidu da bi i u pravnom smislu došli u jedan problem, jer dokazni postupak podrazumeva mogućnost sportiste da dokazuje da njegova namera i njegova svest nije bila usredsređena na protivpravno delovanje. Ako to dokaže odgovarajućim dokaznim sredstvima koji imaju potrebnu dokaznu snagu, logično je da neće potpasti pod ovaj kvalifikativ i da neće biti sankcionisan na način kako to predviđa odredba člana 16. Zato podržavam i obrazloženje i u ime poslaničke grupe SPS smatram da je kvalitetno napisan član 16. zakona. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Dušan Petrović. Izvolite.
Hvala predsednice. Predsednice vi ste advokat, a ima u većini dosta ljudi koji su advokati. Ja mislim da ovo sad nije stvar samo prepisivanja konvencije, već ova stvar nije saobražena našem krivično-pravnom sistemu. Kao što znaju svi koji se krivičnim pravom bave, umišljaj može da bude direktan i eventualan. U ovom prvom postoji svest o nečemu i prihvatanje da se to desi. Kod eventualnog postoji svest i olako držanje da do toga neće doći. Namera je upravo ovo što je govorio moj prethodnik da postoji usmerena svest ka nečemu. Nehat, a to je nepažnja, to su iste stvari, postoji ukoliko ne postoji svest, a postoji dužnost nekoga da bude svestan, pa se onda to dokazuje i kada nema ni jednog ni drugog onda taj nije kriv, što piše ovde. Meni nije jasno kako vi možete da stavite u ovaj član ovde isti i nepažnju i nameru i ko je posetio neko suđenje pa je dokazivao ili se branio od dokaza, kako će neko sad ovde da tuži da se brani? Nije mi jasno uopšte zašto ubacujete druge institute kada postoji u našem krivičnom pravu sa vrlo dugom tradicijom potpuno jasno i definisano sve što se tiče subjektivnog dela bića krivičnog dela, i umišljaj i nehat i namera? Zašto vi u jednom sportskom zakonu ne upotrebljavate institute jedne duge krivično-pravne tradicije, već prepisujete nešto što ima tradiciju u nekim drugim pravima i proizvešće jako velike probleme u primeni? Ako ste hteli da kaznite nekoga ko isključivo namerno uzima doping sredstva, to je trebalo da napišete. Ukoliko ste hteli nešto drugo, trebalo je to da uradite sa institutima krivičnog prava koji postoje u ovoj zemlji, pa Boga mi, tu negde skoro dva veka. Hvala vam najlepše.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Na član 24. amandman su zajedno podneli… Ministre da li želite vi? (Narodni poslanik Aleksandar Martinović, s mesta: Želim ja.) Isto važi napomena, pustiću vas zato što nisam uspela da pročitam sledeću stranicu, kao što je rekao potpredsednik, molim vas da se javljate na vreme, ne može predsedavajući da predvidi da li neko u glavi razmišlja da se javi ili da se ne javi. Važi za sve. Nije ministar u pitanju. Znaće ostali. Ministre, hoćete li da odgovorite na kraju, da pustimo još jednog poslanika, jer vi možete samo jednom? (Da.) Narodni poslanik Aleksandar Martinović ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, obrazloženje Vlade je sasvim na mestu, a mislim da gospodin Dušan Petrović čisto pravnički nije u pravu. Evo zbog čega. On je tačno rekao da umišljaj može da bude, vratio se gospodin Petrović, drago mi je, direktni i eventualni. To je tačno, ali je pomešao eventualni umišljaj sa nehatom. To što je on govorio odnosi se na nehat, gospodine Petroviću. Direktan umišljaj postoji onda kada vi znate da vašim činjenjem ili nečinjenjem možete da prouzrokujete krivično delo i hoćete njegovo izvršenje. Eventualni umišljaj postoji kada znate da vašim činjenjem ili nečinjenjem može da se izvrši krivično delo, pa pristajete da se desi zabranjena posledica, a nehat je ono o čemu ste vi govorili vezano za eventualni umišljaj, znate da nešto može da se desi što je suprotno zakonu ali olako držite da se neće desiti. Dakle, to je prva greška koju ste napravili. Pomešali ste eventualni umišljaj i nehat, verovatno zato što se jedno vreme ne bavite advokaturom, nego politikom pa vam je malo znanje o tome izbledelo, ali nije ništa strašno. Ono što sam još hteo da kažem, a vezano je za član 16, gospodin Petrović je govorio da ovde treba koristiti termine iz krivičnog prava. Član 16. vrlo jasno kaže – disciplinske mere koje se izriču zbog povrede antidoping pravila jesu, pa onda nabrojane, jedan, dva, tri, četiri, pet. Dakle, ovde se ne radi o krivičnim sankcijama. Ovde se radi o disciplinskim merama, što je, priznaćete, suštinska i drastična razlika. Šta je Vlada ovim htela da postigne i zašto poslanička grupa SNS smatra da je obrazloženje Vlade sasvim na mestu? Prvo, ovo što je rekao gospodin Udovičić, ministar u Vladi RS je potpuno tačno. Mi imamo obavezu kao država da uskladimo naše zakonodavstvo sa međunarodnim standardima koji važe u ovoj oblasti i nema sumnje da se ovim zakonom to postiže. Naravno da ovaj zakon nije puko prepisivanje bilo kog Svetskog kodeksa. Ovaj zakon je zakon u klasičnom smislu te reči. On sadrži pravne norme kao i svaki drugi zakon koji je donet ili koji će biti donet u ovoj Narodnoj skupštini. Ne razumem kako nešto da uskladimo sa međunarodnim standardima, a da baš ni u jednom članu zakona ne prihvatimo baš nijednu formulaciju koja je sadržana u Svetskom etičkom kodeksu. Taj deo ne razumem. Ono što je Vlada takođe tačno primetila i ono što poslanička grupa SNS podržava je da jedno lice može da bude krivo ako postupa ili iz namere ili zbog nepažnje. Očigledno da je Vlada ovde htela da pooštri krivicu pa je rekla – lice je krivo ako postupa ili iz namere ili iz nepažnje. Intencija Vlade, ako sam ja to dobro razumeo, ide ka tome da se pooštri odgovornost lica koja koriste, odnosno sportista koji koriste nedozvoljena doping sredstva. Dakle, Vlada je vrlo jasno rekla – lice je odgovorno ako postupa ili namerno ili iz nepažnje. Vi sada hoćete da obrišete ovo – namerno ili iz nepažnje iz meni potpuno nepoznatih razloga. Ne radi se ovde o pukom prepisivanju. Ovde se radi o preciziranju krivice. Dakle, neko je kriv ako postupa ili namerno ili iz nepažnje i to SNS podržava, jer sutra možete da dođete u situaciju da neko kaže – nisam ja to namerno uradio, nisam znao, neko me je nagovorio, nisam dovoljno upućeni itd. Na to može praktično svako da se pozove i onda u praksi možete da dođete u jednu vrlo čudnu situaciju. Niko neće da kaže da je namerno koristio doping sredstva, uvek može da kaže – pa nisam znao, nisam imao dovoljno informacija da li je nešto zabranjeno ili nije zabranjeno. Vlada ovakvim predlogom potpuno razvejava svaku sumnju, dakle, ili ste namerno uradili ili iz nepažnje. Ako obrišemo ove reči koje vi predlažete da se brišu, doći ćemo u situaciju da ovaj zakon u praksi apsolutno neće imati bilo kakvog smisla, odnosno doći će do čitavog niza zloupotreba. To ni poslanička grupa Srpske napredne stranke, niti Vlada Republike Srbije ne žele da dozvole i zato mi podržavamo u potpunosti obrazloženje koje je Vlada dala zašto ne prihvata ovaj amandman.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dušan Petrović, replika, zato što je kolega pogrešno protumačio vaše izlaganje. Izvolite.
Ne bih ja sada, gospodin Martinović ima stalno potrebu da nešto se iskazuje ovde, ali nema on veze sa Srpskom naprednom strankom, ni sa ministrom, čovek je u svojoj oblasti ovde jedna politička figura. Ima prosto veze i smisla sa time kako će ovo da se primenjuje u životu. Sada ako ćemo već da ulazimo u nešto što mislim da je ozbiljna stvar, dakle, prvo postoji pretpostavka krivice za nekoga ko je za nešto osumnjičen, što je protivno našim pravnim načelima i pravnim načelima civilizovanog sveta, jer kaže da će biti izrečene mere prema osobi, odnosno neće biti izrečene ukoliko to lice koje je optuženo za povredu antidoping pravila dokaže da nije krivo. Valjda neko treba da dokaže da je kriv, taj koji je za nešto osumnjičen, a ne obrnuto. Znači, to je jedna stvar. Druga stvar, više da ne ulazimo sad u opterećivanje ovolikog broja poslanika i javnosti, pa da vidimo kakva je razlika između direktnog umišljaja i namere, ima li nekakve razlike u krivično-pravnoj teoriji ili nema? Ima naravno. Ako hoćete da kažete da neko, ukoliko dokaže da nije kriv, ne treba da bude odgovoran, šta će vam onda dalje da obrazlažete i nameru i jedan umišljaj i drugi umišljaj i nepažnju koja je nehat? Onda, nema ništa četvrto. Ako neko dokaže da nije kriv, onda sigurno nije ni nepažljiv, niti je nešto uradio namerno, tako da je ovo, kako bih rekao, jedna suvišna formulacija, ako uopšte ima sada dalje potrebe da se bavimo ovim logiciranjem pravničkim ovde. Dakle, jako će biti teško primeniti ovu odredbu i sa time ćete se susresti prvi put kada krenete u jednu ovakvu proceduru.
Samo mi recite da li ste vi koristili svoje pravo na repliku ili ste diskutovali po amandmanu? Replika. Dobro. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović, izvolite.
Hvala predsednice, opet je po amandmanu, ispred poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije. Danas su građani mogli da čuju faktički tri mišljenja tri pravnika. Ali, da građane Srbije ne bi zbunjivali sa pravničkom teorijom, hajde sada ovaj problem da uprostimo i da krenemo od nečega što je elementarno. Prvo i osnovno, da li je doping protiv prava? Jeste, i tu apsolutno nema nikakvih dilema. Ako je nezakonit i protivpravan, da li to znači da mora biti kažnjiv? Apsolutno tačno. Da li to znači da u toj situaciji mora da bude propisana sankcija ili kazna? Tačno je i vi ste je propisali, vi ste je sistematizovali u odredbama zakona. Ako je to što je kažnjivo navedeno taksativno u zakonu, onda su sistemi kažnjavanja jasno gradirani i ono što je za građane najvažnije da znaju jeste sledeće – ako se neko već podvrgao dopingu i protiv njega pokrenut odgovarajući postupak za utvrđivanje dopinga i to se, kako smo čuli od vrsnih lekara, utvrđuje na egzaktan način, onda teret dokazivanja mora da bude na sportisti da je doping koristio na način koji je podrazumevao da je legitiman, a da nije znao da je to nelegitimno. Da li je u tom slučaju postupao sa nepažnjom? Pa, i ako je nešto propustio, a nije smeo da propusti, bio je dužan da taj propust na bilo koji način eliminiše, opet je odgovoran, opet mora snositi odgovarajuću sankciju. Da ne govorim o nameri, neću govoriti o umišljaju, ni direktnom ni eventualnom. Teret dokazivanja ovde mora da bude na sportisti – zašto je nešto popio, zašto je nešto pojeo, zašto je koristio suplement, da li je znao da su to suplementi ili nisu. U ovoj situaciji, jednostavno nema potrebe da zbunjujemo građane, prilično je jasno da ono što je nezakonito mora biti sankcionisano, da mora postojati dokazni postupak, da u tom dokaznom postupku je onaj ko je, uslovno rečeno, okrivljen ima pravo na odbranu, a kroz tu odbranu da iznosi dokaze i tim dokazima da osporava tvrdnje da li je kriv ili nije kriv. Savršeno jasna stvar i mislim da zaista nema potrebe da dalje vodimo polemiku o ovoj prilično čistoj situaciji. Hvala.
Dr Aleksandar Martinović, po amandmanu ili replika? Imate pravo na repliku, izvolite.
Zahvaljujem se gospođo predsednice. Dokazali smo da gospodin Dušan Petrović ipak ne zna u čemu je razlika između eventualnog umišljaja i nehata. Ono što hoću da kažem, ono što je mnogo važnije, hajde da ovu stvar posmatramo malo šire. Tu je ministar koji je bio profesionalni sportista, pa neka me ispravi ako grešim. Ovaj zakon se pre svega donosi zbog onih koji se profesionalno bave sportom. Dakle, profesionalni sportista i te kako ima saznanja šta je dozvoljeno, a šta nije dozvoljeno. Ne donosi se ovaj zakon zbog dece koja u uzrastu od 12 do 16 godina igraju fudbal u nekoj zonskoj ligi, ovaj zakon se pre svega donosi zbog sprečavanja dopinga u profesionalnom sportu, gde se i postižu vrhunski rezultati. Nadam se da se slažemo oko toga. O kakvoj konkretnoj situaciji se radi? Radi se o tome da je sportista bio podvrgnut doping kontroli i utvrđeno je da u njegovoj krvi ili urinu se nalaze nedozvoljena sredstva koja su predviđena odgovarajućim propisima kao doping. Dakle, nađeno je kod čoveka nešto što nije dozvoljeno i sada vi kažete – ali, postoji pretpostavka nevinosti. Pretpostavka nevinosti važi u krivičnom pravu, ali ovde ne može da važi zato što ovo nije krivično-pravna materija, o tome se radi. Kako vi da kažete – jeste, u mojoj krvi ili urinu je pronađeno anti doping sredstvo, ali vi dokažite da ja nisam kriv. To je potpuno besmisleno. On treba da dokaže da nije kriv zato što se u njegovoj telesnoj tečnosti, krvi ili urinu, nalazi odgovarajuće doping sredstvo. Vi stalno mešate krivično-pravnu materiju sa jednom materiju koja nema veze sa krivičnim pravom, što iz člana 16. mnogo jasno proizilazi. Zahvaljujem se.
Reč ima ministar Vanja Udovičić, kao predlagač. Izvolite.
Pokušaću praktično da vam objasnim. Ovde je suština u visini kazne, da li je sportista imao nameru ili je u nepažnji koristio nedozvoljenu doping supstancu. Sportista koji je koristio i imao saznanje da je koristio, tu je dokazana namera i to se ne dovodi u pitanje. Kada pričamo o nepažnji, možda je koristio neku suplementaciju koja je bila kontaminirana sa nedozvoljenom supstancom. Ovde ako pričamo, pričamo o visini kazne, jer ne može da bude isti tretman za sportistu koji je nepažnjom koristio neku suplementaciju, a nije imao saznanja da je kontaminirana sa nedozvoljenom supstancom. Juče smo tokom celog dana imali u odnosu na ovaj amandman širok krug konsultacija. Konsultovali smo se sa Međunarodnom antidoping agencijom, pošto ste dali sugestiju da bude presedan. Oni su izričito tražili da ovako ostane. Pročitaću vam i njihovo obrazloženje, baš zato što smo želeli da donekle pooštrimo, ali nismo imali uopšte mogućnost da ulazimo u ovakvu stvar, a kodeks je deo međunarodne konvencije i naravno da su neke stvari obavezujuće i neke stvari se prepisuju, neke stvari apsolutno ne. Zato što se neke stvari apsolutno ne prepisuju, zato i jesmo juče tokom dana se konsultovali čak i sa Međunarodnom antidoping agencijom. Svetski antidoping kodeks prepoznaje razliku u visini izrečene mere u odnosu na to da li je sportista povredio pravilo sa namerom ili iz nepažnje, kako je članom 16. stav 2. propisano – licu koje je odgovorno za povredu antidoping pravila, mere iz stava 1. ovog člana izriču se u skladu sa sportskim pravilima nadležnih nacionalnih sportskih saveza. Imajući u vidu da je članom 10. stav 4. propisano da sportska pravila nacionalnih sportskih saveza iz stava 1. tačka 1. ovog člana moraju biti u skladu sa pravilima Svetskog antidoping kodeksa i nadležnih međunarodnih sportskih saveza, potrebno je da član ostane u predloženom obliku radi usaglašavanja sa Svetskim antidoping kodeksom.
Ministre, vreme.
Hvala.
Hvala. Poslaniče Petroviću, po kom osnovu se javljate? [[Dušan Petrović, s mesta: Ili replika ili po amandmanu.]] Po amandmanu mogu, a po replici ne mogu. Jedino ako smatrate da treba da odgovorite na to što je kolega Martinović rekao da ne znate razliku između umišljaja i nehata? Hoćete po amandmanu? (Dušan Petrović, s mesta: Hoću da odgovorim kolegi Martinoviću.) Replika, dve minute, da čujemo razliku između umišljaja i nehata.
Dakle, da ne ostanu nedorečene stvari. Nema ovo veze isključivo sa krivičnim pravom, ovo je pitanje svakog kaznenog prava, i krivičnog i prekršajnog i disciplinskog. Svi koji su išli u školu su gledali bar, ako nisu bili podvrgnuti nekom disciplinskom postupku u razrednoj zajednici. Eto, to je mnogo banalnije nego što su ove ozbiljne stvari ovde. Pa, i u tu mora neko da vas optuži ili da kaže da ste sumnjivi za nešto, pa da onda dokaže. Dakle, to je elementarna stvar u svim kaznenim postupcima, a ne samo o krivičnom postupku. Tako da, da ne bude zabune ovde među građanstvom, i dalje ostajem pri stavu da ukoliko neko dokaže da nije kriv, onda mislim da nema potrebe da se ovi oblici vinosti dalje iskazuju. Vi, gospodine ministre, imate svoje poglede na to. Ovde se ne radi o ovome što vi potpuno razložno i životno obrazlažete. I naravno da se radi o visini kazne. Pa, ne može biti kažnjen neko ko je uradio nešto namerno ili na ovaj ili onaj način nije pazio, pa mu se desilo. Mora biti različito kažnjen, ali to nije tema i uopšte nije tema da opterećujemo dalje ljude. Zato ljudi idu u pravne škole i razabiraju ove stvari. Ko se malo bavio i ko je ikad ušao u sudnicu zna o čemu ja pričam, tako da nemam potrebu da o tome dalje diskutujem.
Dr Aleksandre Martinoviću, po kom osnovu se javljate, pošto replika na repliku ne može? (Aleksandar Martinović, s mesta: Po amandmanu.) Možete po amandmanu. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ima ovde poslanika SNS koji su išli u, kako je rekao uvaženi govornik, neke pravne škole, samo ja ni u jednoj pravnoj školi nisam čuo da se u sudu vodi disciplinski postupak. Znam da se u sudu vodi krivični postupak, vodi se parnični postupak, vodi se izvršni postupak, vodi se vanparnični postupak, ali još nisam čuo da sudija vodi disciplinski postupak protiv nekoga ko je upotrebio neko doping sredstvo. Srpska napredna stranka ovim samo hoće da ukaže da je obrazloženje Vlade potpuno na mestu, a da oni koji stoje iza ovog amandmana s jedne strane ne razumeju potrebu Republike Srbije da svoje zakonodavstvo u oblasti zabrane dopinga uskladi sa međunarodnim standardima, a sa druge strane prave velike pravničke greške time što ovu materiju gledaju kroz prizmu krivičnog prava, što apsolutno nije na mestu. Ovde se radi o disciplinskom postupku. Na disciplinski postupak ne mogu da se primene bukvalno instituti krivičnog prava, niti je Vlada Republike Srbije imala takvu nameru. Da je takva namera postojala ili kod Vlade, pa na kraju krajeva i kod relevantnih međunarodnih organizacija, ne bi se koristili termini - namera i nepažnja, nego bi se koristili krivično-pravni pojmovi – umišljaj i nehat. Dakle, ovde je potpuno jasno o čemu je reč, radi se o disciplinskoj odgovornosti koja se ne utvrđuje ni u kakvom sudu… (Dušan Petrović, s mesta: Englesko pravo.) Znači, vi ste, gospodine Petroviću, sada postali ekspert i za englesko pravo. Super, samo mi kažite u kom engleskom sudu…
Molim vas da se ne obraćate nijednom poslaniku pojedinačno, nego meni.
Evo, naučio sam nešto novo, gospođo Gojković, pa mi je uvek drago kad naučim nešto novo, da se u engleskim sudovima vode disciplinski postupci.
Prošlo je dva minuta i 11 sekundi. Vi ste tražili po amandmanu ili repliku, pošto je sve izmešano sad?
Završavam.
Možete slobodno ako po amandmanu trošite vreme.
Dakle, Srpska napredna stranka podržava obrazloženje Vlade i nećemo prihvatiti ovaj amandman. Smatramo da je ono što je Vlada predložila u članu 16. apsolutno u interesu i sporta u celini, ali i svakog pojedinačnog sportiste, kao jedna važna mera upozorenja da se vrhunski sportski rezultati ne mogu postizati upotrebom zabranjenih doping sredstava.
Zahvaljujem. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović i Jovana Jovanović. Vlada i Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da amandman nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima magistar Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani ministre, takođe smo pre dva dana u načelnoj raspravi pomenuli i ovo pitanje i ovu temu. Naravno da smo imali u vidu i obrazloženje koje je dato u Predlogu zakona, u tom smislu da je Agencija koja je i do sada vodila poslove doping kontrole i borbe protiv dopinga, što se tiče Republike Srbije i Ministarstva sporta, radila kvalitetno, radila dobro i da su sve međunarodne institucije bile zadovoljne sa ovom agencijom. Imajući u vidu da su u periodu od 2005. do 2013. godine i Sportski savez i Ministarstvo dali značajan doprinos da se zajedno sa Agencijom naše društvo uključi u međunarodne tokove i da damo svoj doprinos da se protiv dopinga borimo na jednom globalnom nivou, smatrao sam da je dobro da ostane i dalje 13 predstavnika, odnosno 13 članova Upravnog odbora i da se u skladu sa intencijama Vlade napravi ušteda i u ovoj agenciji, odnosno u ovom odboru. Smatrao sam da treba i da se, što je takođe bio moj predlog, razmisli o tome da se izmeni struktura članova Upravnog odbora. Opet se vraćam na član 10, opet se vraćam na tu potrebu da se napravi što veći obuhvat sportskih klubova, organizacija, udruženja i asocijacija koje će se uključiti u ove aktivnosti, koje će raditi svoje planove i programe koji će biti usaglašeni sa ovim zakonom i sa aktivnostima Ministarstva. Smatrao sam da u tom smislu treba možda dodati predloge da se iz Sportskog saveza ili nekih drugih organizacija poveća broj ljudi u Upravnom odboru.
Hvala. Reč ima Vanja Udovičić. Ministre, izvolite.
Međunarodnom konvencijom propisana je komplementarna odgovornost javnih vlasti i organizacija u oblasti sporta. Do sada je bilo 13 zbog ukidanja Sportske asocijacije Srbije, ali uzimajući u obzir veličinu i značaj prvenstveno broja stručnjaka u ovoj oblasti Olimpijskog komiteta Srbije i Sportskog saveza Srbije, nismo u mogućnosti da prihvatimo ovaj amandman jer smatramo da je potreban što veći broj stručnjaka iz oblasti sporta, a samim tim se povećava na neki način i broj stručnjaka iz javne vlasti. Ali, pošto je delikatno pitanje, pitanje zdravlja naše nacije i naše dece, smatramo da stvarno što veći broj stručnjaka treba da učestvuje u odlučivanju i sprečavanju ovako negativne pojave i zato i jesmo pri stavu da je broj članova od 15 zadovoljavajući ako se priča o Upravnom odboru same Antidoping agencije. Moram da napomenem i da se Upravni odbor sastaje najmanje dva puta, a u praksi se pokazalo četiri puta godišnje da se sastaje i članovi Upravnog odbora su plaćeni po zasedanju, po sednici. Hvala vam.
Hvala. Reč ima Borislav Stefanović. Izvolite.
Gospodine ministre, ja cenim vaš odgovor. Nije toliko značajno da li je 15 ili 13 članova. Da se razumemo, naš predlog je 13 u pokušaju da ipak neki minimum funkcionalnosti Agencije sačuvamo. Mi bismo, naravno, želeli da bude još manji broj članova Upravnog odbora. Smatramo da je potrebno da budu ljudi i iz Saveza i iz Olimpijskog komiteta, pre svega ljudi iz struke. Međutim, imamo istovremeno jednu činjenicu, a to je da je najavljeno, vi to znate, od strane ove vlasti da će se ukidati nepotrebne agencije. Mislim da je Antidoping doping agencija potrebna. Preko 200 i nešto agencija postoji u Srbiji. Vaša vlast je ukinula, čini mi se dve ili tri agencije i to je nešto što ipak izaziva pažnju javnosti. Kad god se pojavi agencija kao takva, dakle, kao vest u našoj javnosti ili tema nekog razgovora, uvek se postavlja pitanje ovo koje ja vama postavljam. Naravno, da svaki ministar, ne želeći ni na koji način da umanjim značaj Antidoping agencije ili vaših ingerencija, u ovom slučaju, postavlja se ovo pitanje. Svaki ministar će reći – da, ova moja je baš jako bitna. Znate, vi imate gospodina Zekovića koji sjajno obrazlaže zašto se nešto odbija. Zaista, odajemo svo priznanje u stručnom smislu. Bilo bi dobro da naša Vlada ima više takvih ljudi, ali na žalost nema. Prema tome, mislim da naš predlog ima smisla samim tim što i vi sami znate da od 15 do 13 nije neka toliko značajna razlika, ali bi pokazala nameru Vlade da pokušava da suzi broj ljudi koji se sastaju četiri puta godišnje, za to su plaćeni. Ne vidim zašto smeta i šta je problem da bude 13 umesto 15, ako je naš predlog taksativno, nabrojao tačno institucije koje daju svoje predstavnike i sa kojima se vi kao ministar, čini mi se, slažete. Dakle, zašto vam je to problem? To bi bio dobar iskorak u pravcu pokušaja opozicije i pokazali biste da prihvatate to, samim tim što i vi, i ja, znamo i cela Skupština, da ne bi uticalo na funkcionalnost ovog tela.
Reč ima ministar Udovičić. Izvolite.
Želim da vam se zahvalim na samom početku i samo da dodam da Antidoping agencija Srbije nije agencija već je konstituisana kao ustanova i nije u jednom od broja agencija, već je ustanova.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović, po amandmanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanici bivšeg režima uvek imaju potrebu da ono što su oni radili prebacuju na Vladu Republike Srbije koju vodi gospodin Aleksandar Vučić. Vlada koju vodi gospodin Aleksandar Vučić je počela da smanjuje broj agencija, a bilo bi dobro da nam stranke bivšeg režima objasne zašto su i zbog čega formirali veliki broj potpuno nefunkcionalnih agencija. Ono što bih ja gospodine ministre, a i drugi poslanici SNS voleli da čujemo, to je kada se već priča o troškovima i koliko šta košta, da treba da se racionalizuju troškovi itd. Mene veoma interesuje koliko košta popravka, samo ne znam šta ono beše, da li Škoda super B ili Audi A6, koji je razlupao gospodin Borislav Stefanović. To mnogo košta. To su automobili koji su prilično skupi i kada su polovni, a pogotovo ako se ima u vidu činjenica da ih je Uprava za zajedničke poslove republičkih organa kupila kao nove. Sada kada razlupate jedan tako skupoceni automobil, to košta. Popravku tog automobila ne verujem da će da plati gospodin Borislav Stefanović, platiće država. Vi znate kako se država finansira i ko državu finansira. Dakle, državu finansiraju građani i finansiraju privredni subjekti koji plaćaju poreze, doprinose, takse i druge javne dažbine. Tako je da oni koji govore o troškovima i o smanjivanju troškova bilo bi dobro da krenu od sebe kad već nisu ukinuli silne agencije koje su formirali, hajde da makar više ne lupaju te skupocene skupštinske automobile, skupo ih je država platila i mislim da bi sa njima trebalo domaćinski da se upravlja.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, replika.
Gospođo predsednice, istine radi, građani su slušajući ovu tiradu mogli da pomisle da sam ja uzeo čekić pa lupa neki auto. Čuli ste, a ništa nije dalje od istine od ovoga što je izrečeno. Naime, došlo je do jedne bukvalno ogrebotine koja nije izazvana od strane skupštinskog tj. vozača službe za opšte poslove, nego od strane građana koji je bio u vidno alkoholisanom stanju. To može da se dogodi bilo kome. Ovo je još jedan dokaz kako oni koji su nekompetentni i ne znaju šta da rade traže bilo kakav način da napadnu opoziciju, ali odgovoriću. Izračunao sam da opravka tog incidenta za koji apsolutno mi nismo bili krivi, košta manje nego jedna od pet plata koje prima gospodin Martinović. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Aleksandar Martinović, replika.
Bilo bi dobro gospodine Stefanoviću da mi objasnite kojih ja to pet plata primam, a takođe bi bilo dobro da mi objasnite hoćete li to što ste oštetili državni automobil vi da platite ili će da plati država Srbija. Ako vi iz bivšeg režima stalno držite lekcije o tome kako treba da se štedi, kako treba da se ukidaju agencije, hajde krenite od sebe. Dakle, platite štetu koju ste prouzrokovali državi Srbiji. Zašto vi niste ukinuli agencije koje ste sami formirali … (Predsednik: Molim vas meni se obraćajte, a ja ću preneti poslaniku Stefanoviću.) Potpuno se slažem sa vama, gospođo Gojković. Dakle, moje pitanje je, nadam se da se slažete sa mnom, kako neko može da postavlja pitanje ministru u Vladi Republike Srbije koja je počela da smanjuje broj agencija, a sam je učestvovao u formiranju velikog broja ne funkcionalnih agencija, sa jedne strane. Sa druge strane, poslanici bivšeg režima čini mi se da se dobro ne pripremaju za ove sednice. Zašto? Kao što je ministar Udovičić lepo objasnio, ovo nije agencija u smislu Zakona o javnim agencijama. Ova agencija je definisana kao ustanova i funkcioniše u skladu sa Zakonom o javnim službama koji u pravnom sistemu Republike Srbije postoji od 1991. godine. Dakle, ova agencija ima status ustanove, kao npr. škole, vrtići, domovi zdravlja, bolnice. Da li sam u pravu, gospodine ministre? Ovo nije agencija za koju je donet specijalni zakon, Zakon o javnim agencijama 2005. godine, pa od 2005. do 2012. godine imali ste jednu eksploziju u formiranju broj agencija. Ova agencija je javna služba i posluje u skladu sa Zakonom o javnim službama. Bilo bi dobro da oni koji kritikuju Vladu pre nego što to učine i pre nego što se bace kamenom na ljude koji nešto dobro rade za ovu državu makar pročitaju šta piše u Predlogu zakona.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, replika.
Hvala gospođo predsednice. Opet se vraćamo na stvar, uvaženi kolega ne zna osnovne stvari iz nečega što mislim da je čak i doktorirao. Ne može da neko snosi i podnosi štetu ko nije kriv za bilo kakav incident, a nije bio u vozilu na mestu vozača. Mislim, da se to uči na prvoj godini pravnog fakulteta. Ponavljam, iznos štete je manji nego jedna plata od pet koje prima dotični poslanik. To je prva stvar. Druga stvar, tačno je da ovo nije agencija nego ustanova, ali ako se nešto zove agencija i ponaša se kao agencija i biraju se članovi upravnog odbora kao u nekim drugim telima, onda možemo zaključiti deduktivno da je agencija. Ako mi ovde raspravljamo o tome da li ima 15 ili 13, ne vidim šta je problem da se to smanji ako može ne utičući na funkcionalnost ustanove koja se zove agencija. Dakle, ne znam da li vi vidite besmislenost ove rasprave i ovih replika koje uopšte nisu u temi o kojoj mi danas razgovaramo. Naš pokušaj da nešto poboljšamo, ali kada pokušamo da nešto poboljšamo i podsetimo ljude, političke ljude u ovoj Skupštini koji su to obećavali u predizbornoj kampanji, pa kao i ostale stvari nisu ispunili, onda kao – aha, a šta ste vi radili. Toliko dosadno, poštovani ministre, i zamorno, a vi verujem želite samo da ovu stvar poboljšate i usmerite u dobrom pravcu. Slažete se sa mnom? Čemu ovo služi? Obećali, nisu ispunili, vadi kamen i udri po policiji.
Kome vi sada replicirate? Reč ima narodni poslanik dr Dragan Barišić.
Uvažena predsednice, reklamirala bih povredu Poslovnika član 106. Nisam pravnik, po zanimanju sam lekar specijalista psihijatrije i ne razumem se toliko u prava, ali sam pročitala Poslovnik i vidim da ovde pojedini govornici često zloupotrebljavaju ovu salu i ovaj dom. Jednostavno, ovde koriste da iznose neke svoje, da kažem, lične stavove i da skupljaju neke sitne poene. Jednostavno, ako imaju pojačani impuls za govorom, to se rešava na drugom mestu. Zamolila bih kolege da poštuju ovu salu i sve nas i poslanike i da radimo na onome što je na dnevnom redu. Hvala.
Član 106. govori da poslanici mogu da govore samo o tački dnevnog reda, ako ste mislili na prvi stav, slažem se sa tim. Poslanici su izašli iz teme tako da po članu 104. ne mogu više da dajem replike bez obzira, pošto smo potpuno izašli iz teme i replika na repliku pravo predsedavajućeg da da mogućnost korišćenja člana 104. mislim stav 4. Prema tome, replike više nema, niti javnost Srbije po ovom Zakonu o interesu saobraćajne nesreće, niti nešto drugo. Po amandmanu, ko se javio od svih ovde prijavljenih? Magistar Jovan Marković po amandmanu? Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, meni je zaista neprijatno kada jednu dobru inicijativu ili dobru ideju ova rasprava ili tok ove sednice je potpuno izmeni i kada rasprava ode u jednom pravcu kao što je i predsedavajuća rekla koja ne doprinosi da se ova tema zaključi, odnosno da dajemo svi doprinos kako bismo unapredili ovaj predlog zakona. Što se tiče zamerki gospodina Martinovića i za prethodni amandman i za ovaj amandman…
Jeste li se javili po replici ili da govorite o amandmanu?
Zaista je ideja bila kako da pokušamo da damo svoj doprinos da se predlog zakona unapredi i ne stoji da smo imali neke zadnje namere. Zaista nije bila ideja da pričamo o tome ko je kriv što se nije do sada ukinulo, ne znam koliko agencija, nego je tema bila da pokušamo u okviru ovoga što imamo da damo svoj doprinos. Ja sam želeo, poštovani ministre, da ukažem na to, ako je u periodu od raspada zajednice Crne Gore i Srbije, agencija funkcionisala sa 13 članova u Upravnom odboru, ako su ti ljudi koji su činili tu agenciju dali svoj doprinos da dobijemo dobre ocene od svih relevantnih institucija koje se bave ovim poslom, smatrao sam da je dobro da i dalje bude 13 članova u ovoj agenciji i da se shodno intencijama Vlade o smanjenju troškova itd. rad ove agencije takođe uključi u te aktivnosti. Smatrao sam da je takođe važno da još jednom razmislimo o strukturi agencije, odnosno o ljudima koji dolaze iz, kao predstavnici raznih institucija, i ponovo podvlačim, smatram da je jako važno da se ponovo vratimo na temu obuhvata, odnosno koliko je sportskih organizacija, udruženja i asocijacija do sada ispunjavalo svoje obaveze i da li predstavnici, odnosno članovi Upravnog odbora u narednom periodu upravo mogu svojim delovanjem da doprinesu da te organizacije maksimalno budu uključene i da rade planove, programe, svoje akte i da se uključe u realizaciju ovog programa. Hvala.
Po amandmanu Vladimir Đukanović. Izvolite.
Hvala uvažena predsedavajuća. Pa, zarad istine prosto da kažemo ljudima, ovo nije agencija u onom smislu što je neko ovde svojevremeno formirao agencije da bi zaposlio partijske kadrove. Znači, ovo je agencija koja inače postoji samo što se broj ljudi u Upravnom odboru povećava i mislim da je veoma dobro što se povećava, zato što se ovde uglavnom radi, pošto sam video sastav kako ide Upravni odbor, radi se o ljudima koji su se već ostvarili u nekim svojim karijerama i sigurno njima nije mnogo baš stalo do te neke naknade ako bi dobijao u Upravnom odboru nego prosto se struka ubacuje u sam Upravno odbor agencije i prosto da pročitamo ljudima kako će ići raspodela pet lica koje imenuje ministar nadležan za poslove sporta. Pretpostavljam da ćete izabrati najviđenije ljude iz oblasti sporta. Dva lica koja imenuje ministar nadležan za poslove zdravlja što je veoma važno, naravno, kako bi neko mogao da kontroliše sa tog aspekta veoma dobro rad same agencije, zatim četiri lica koja imenuje Olimpijski komitet Srbije, ja mislim da je veoma važno da Olimpijski komitet bude što zastupljeniji u jednoj takvoj agenciji. Tri lica koja imenuje Sportski savez Srbije i jedno lice koje imenuje Vrhovni kasacioni sud Srbije što je zaista veoma bitno da tu postoje. Ne vidim razlog što se neko buni, osim ako neko ne bi želeo da se ukine ova agencija, ali izvinite, onda se ne bi uskladili sa nekim međunarodnim propisima koji zahtevaju, a meni možda smeta što se to zove agencija, što nije institut za antidoping kontrolu. Možda mi taj naziv nekako smeta, ali očigledno je da ste nešto morali da uskladite sa određenim međunarodnim konvencijama, kao što ste sami dali obrazloženje, pa se to tako prosto zove, ali ponavljam još jednom, ovo nije agencija koja je služila da se otimaju ministarstva i određene nadležnosti i da se zapošljavaju partijski kadrovi, kao što se to do sada radilo.
Pa amandmanu, Gordana Čomić.
Amandman je podnet na član 24. kojim se definiše sastav Upravnog odbora agencije i u vezi sa tim tri pitanja koja ja smatram izuzetno važnim, a nedovoljno razjašnjenim u načelnoj raspravi. Prvo pitanje, po kom zakonu antidoping agencija, osim po ovom koje je predmet, mora da obavlja sve svoje nadležnosti, po kom još zakonu osim ovom? Drugo pitanje, da li agencija nabavlja opremu na osnovu raspisanog tendera o kojem donosi odluku Upravni odbor za laboratorije? Treće pitanje, da li laboratorija koja vrši uslugu raspisuje tender kao davalac usluga o tome ko će i kako vršiti antidoping kontrole? To je dotaknuto dva puta u prethodnom načelnom pretresu i sada u amandmanu, o svemu će doneti odluke Upravni odbor. Dakle, koji još zakon važi za antidoping agenciju, osim ovog, kako agencija nabavlja opremu za laboratoriju i na osnovu čega ta laboratorija raspisuje tender za svoje usluge? Hvala vam.
Reč ima ministar Udovičić.
Prvenstveno, ne raspisuje se tender za opremu za laboratoriju, jer se raspisuje tender za izbor laboratorije gde će se slati sam uzorak urina, krvi. Raspisuje se tender, kao što ste rekli i sami naveli, a bilo je više puta rasprave na tu temu, oprema za koju se raspisuje tender je oprema sa kojom se vrši proces antidoping kontrole. Postoje samo dve firme na svetu koje proizvode takvu specifičnu opremu sa kojom rade sve svetske antidoping agencije, pa i sama naša. Apsolutno se sprovodi Zakon o javnim nabavkama i po zakonu se raspisuje i sam tender. Laboratorija mora da ispunjava neke od uslova za samu antidoping agenciju. Jedan od uslova je da na 12 sati vožnje, što kod nas stavlja izbor od jedno četiri do pet laboratorija, ali jedina laboratorija koja je ovlašćena da vrši analizu i urina i krvi, jeste laboratorija u Beču, u Austriji. Sve ostale su ovlašćene samo da rade analizu iz urina, što se uglavnom i radi, šalje se urin na testiranje, ali u retkim slučajevima se uzima krv kao uzorak, pa moramo da budemo spremni da možemo da pošaljemo i samu krv na testiranje, iako se do sada samo uzimao urin, neretko u nekim situacijama i krv.
Po amandmanu, Vučeta Tošković.
Poštovani ministre, nešto mi tu nije jasno, jedan od predlagača je hvalio asocijacije evropske da su hvalile naš Upravni odbor, antidoping agenciju od 13 članova. Dakle, šta ako smo dodali još dva čoveka iz neke struke koja je bitna za ovu agenciju, šta će tek onda da kaže Evropa u vezi ovog našeg Predloga zakona? Ne znam o čemu se radi, da li vi hoćete da smanjujete ljude koji su bitni za ovu agenciju ili hoćete da smanjujete novčana sredstva kojima trebaju da se plaćaju tim ljudima. Mislim da je maliciozno da se oko ovog amandmana govori toliko dugo da bismo čisto bili na meti naših glasača, pa vas molim da prekinemo sa ovim sadašnjim stanjem.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić, po amandmanu, trošite vreme poslaničke grupe? (Da.)
Zahvaljujem na pojašnjenju i mislim da je važno da se razume da upravni odbor donosi odluku o nabavci opreme i da upravni odbor donosi odluku o izboru laboratorije i da ta dva procesa moraju da budu po Zakonu o javnim nabavkama i da upravni odbor ima obaveze da poštuje nadležnosti iz zakona kojima se definišu organi ovakve vrste. Mislim da je pojašnjenje svima dragoceno da ne bi, vezano sa članom 9. i sa ovim članom, ostalo u sumnji o tome ko kome nabavlja opremu i za šta i na koji način ćemo tretirati javne tendere ako imamo tako mali broj ponuđača. Dobra, celovita, jasna potpuna informacija je uvek bolja od bilo kakvih naknadnih tumačenja i to je jedini smisao postavljanja mojih pitanja. Hvala.
Ministar Udovičić ima reč.
Želim da vam se zahvalim a i da se izvinim, nisam vam dao odgovor na koje zakone se primenjuju, na Anti doping agenciju, to je Zakon o javnim službama, Zakon o sportu, naravno, i Zakon o ratifikaciji međunarodne konvencije. Izvinjavam se, nisam vam dao odgovor do kraja.
Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Vlada i Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Dejan Čapo.
Zahvaljujem, poštovana predsednice. Uvaženi ministre, poslanička grupa LSV će u danu za glasanje podržati ovaj vaš predlog zakona jer smatramo da reguliše vrlo bitnu oblast u sportu. Sam tekst Predloga zakona je vrlo korektan. Procedure koje su pratile usvajanje ovog zakona su takođe bile ispoštovane. Obrazloženje koje ste dali kada ste pričali o Predlogu zakona je vrlo kvalitetno. Ono što još mogu da pohvalim, to su obrazloženja amandmana. Do sada smo imali priliku da nam se amandmani odbijaju i da obrazloženja budu takva da amandman nije celishodan, ili amandman nije svrsishodan. Vi ste jedan od retkih ministara, tj. vaše ministarstvo, koje je ozbiljno obrazložilo svaki amandman. Mislim da je danas bilo dosta amandmana koje ste mogli da prihvatite, a koji bi unapredili vaš predlog zakona. Jedan od tih je i amandman koji je podnela poslanička grupa LSV to je amandman na član 24. kojim se reguliše struktura, tj. sastav upravnog odbora Anti doping agencije Republike Srbije. Mi smo ovim amandmanom predvideli da osim lica koje imenuje Ministarstvo, tj. ministar nadležan za poslove sporta, jedno lice imenuje i Pokrajinski sekretarijat za sport i omladinu, takođe, da osim lica koja imenuje Sportski savez Srbije, jedno lice imenuje i Sportski savez Vojvodine. Vi ste u obrazloženju rekli da treba da postoji široka zastupljenost svih organa i organizacija koje mogu doprineti realizaciji zadataka koje se pred ovu agenciju postavljaju. Mi mislimo da ne iskačemo uopšte iz tih okvira koje ste vi obrazložili. Mislim da, kako ste i naveli, deo javne vlasti organizacije u oblasti sporta koji imenuje članove upravnog odbora jesu i Sportski savez Vojvodine i Pokrajinski sekretarijat za sport i omladinu. Znam da vi imate vrlo korektnu saradnju sa Pokrajinskim sekretarijatom i znate da i tamo sede ljudi koji se zaista razumeju u tematiku vašeg ministarstva, pre svega zato što na teritoriji AP Vojvodine imamo85 opštinskih i granskih sportskih saveza, tj. 29 opštinskih i 56 granskih sa preko 2500 sportskih klubova. Mislim da bi oni trebali da se nađu u upravnom odboru Anti doping agencije. Nemamo ništa protiv, kako ste vi ovde naveli u obrazloženju da se nalaze i članovi Sportskog saveza Beograda, mislim da ćemo upravo tada postići tu, kako ste vi naveli, široku zastupljenost svih organa i organizacija i na taj način poboljšati kvalitet rada upravnog odbora. Još jednom vas molim da razmislite o našem amandmanu, a mi ćemo u danu za glasanje svakako podržati ovaj predlog zakona. Hvala.
Reč ima Nevenka Milošević. Izvolite.
Hvala uvažena predsednice Narodne skupštine Republike Srbije. Poštovani ministre omladine i sporta sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, najpre želim zaista da iznesem jedno svoje iskreno zadovoljstvo što se na čelu Ministarstva omladine i sporta nalazi vrhunski sportista, upravo onaj koji može biti pravi primer našoj omladini, ali pored toga, ministre, hvala vam i na tome što se kao vrhunski sportista zalažete podjednako i za rekreativni sport, što se zalažete za zdrave stilove života i za doslednu primenu strategije za mlade. Naravno, veoma je važna edukacija mladih u svim sferama, pa i ovoj o kojoj danas razgovaramo, a tiče se dopinga. Imali smo veoma puno informacija o ovom zakonu. Danas smo dobili izveštaj o sprovedenoj javnoj raspravi, puno informacija na Odboru za obrazovanje, a onda i ovde u načelnoj raspravi. Na osnovu svega toga mogu da izrazim i svoj stav, svoje mišljenje na amandman na član 24. Ovaj amandman se upravo odnosi, kao i prethodni, na članove upravnog odbora. Podnosioci traže, iznose svoj zahtev da među članove upravnog odbora, kao što smo sada od prethodnog uvaženog poslanika i čuli, članovi upravnog odbora budu jedno lice koje imenuje Pokrajinski sekretarijat za sport i omladinu, kao i jedno lice koje imenuje Sportski savez Vojvodine. Čuli smo više puta ko su članovi upravnog odbora i kako je taj raspored urađen. Članovi upravnog odbora su sedam članova iz javne vlasti, to su resorna ministarstva, Ministarstvo za sport i Ministarstvo za zdravlje, ali i sedam članova iz različitih sportskih organizacija, kao i jedan predstavnik Vrhovnog kasacionog suda. Što se tiče potrebe da jedan član se imenuje iz Sportskog saveza Vojvodine, mislim da to ne treba prihvatiti. Vaše obrazloženje je sasvim korektno i iscrpno, jer Sportski savez Vojvodine je već član Sportskog saveza Srbije. Kada bi ovaj amandman, kolege narodni poslanici, danas prihvatili, šta bi se desilo? Onda bi mnogi granski savezi u Srbiji tražili da imaju svog člana i onda bi imali ne 15 nego 115 članova. Zašto onda ne bi i Sportski savez Beograda tražio isto to kada znamo da najviše vrhunskih sportista upravo ima u tom sportskom savezu? Da ne ulazim dalje u detalje, Vlada je dala sasvim opsežno i dobro obrazloženje i zbog svega napred navedenog, moje mišljenje je, a sigurno i mišljenje poslanika SNS da svakako ovaj amandman na član 24. treba odbiti. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Udovičić. Izvolite.
Želim da vam se zahvalim na iznetim pohvalama i podršci samoj i želim da napomenem da imamo izuzetnu saradnju sa Pokrajinskim sekretarijatom za sport i Sportskim savezom Vojvodine. Duboko smo preispitivali vaš amandman u želji da stvarno zastupimo sve činioce sporta i sve one relevantne stručnjake koji mogu da pomognu, pogotovo o ovakvoj jednoj specifičnoj temi, ali smo na kraju iz samog obrazloženja odbijanja amandmana odlučili da ne prihvatimo amandman. Kao ministar omladine i sporta, imamo realan problem da priznavanjem Sportskog saveza Vojvodine, u upravnom odboru bi se iskreno pobunili ostali granski teritorijalni savezi i to bi pravilo ogroman problem. Iz praktičnih razloga smo odlučili da ne idemo, jer bi se pobunili, na primer, kao što i jeste rečeno, Sportski savez Beograda. Namerno sam i stavio u obrazloženje amandmana, gde se najveći broj vrhunskih sportista na teritoriji Beograda i nalazi. Razmišljali smo dugo baš iz te saradnje i želje da uvažimo, jer smatramo da u mnogome mogu da pomognu. Što se tiče samog Pokrajinskog sekretarijata, nije stavljen jedan član Republičkog zavoda za sport i sportsku medicinu, na primer, jer se smatra daMinistarstvo zdravlja mnogo kvalitetnije može da odgovori ovom pitanju i onda bismo otvorili vrata stvarno širokoj želji da se uđe u Upravni odbor. Moja pretpostavka kao ministra je da će Sportski savez Srbije da da predstavnika za ta tri člana, na koje ima pravo, da će jedan ili više predstavnika biti upravo iz Sportskog saveza Vojvodine.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dejan Čapo. Izvolite.
Zahvaljujem na odgovoru. Nadam se da će se ispuniti ovo poslednje što ste rekli, da će na vašu inicijativu i vašim angažmanom jedan član ili više članova iz Sportskog saveza Srbije biti iz Sportskog saveza Vojvodina. Nadam se da će tako i ostati. Hteo sam da dam još jednu dopunu. Vi ste u vašem obrazloženju nekako u istu meru sveli granske saveze i Sportski savez Vojvodine. Malopre sam rekao da Sportski savez Vojvodine ima 29 granskih saveza i 50 i nešto opštinskih sportskih saveza, tako da mislim da nisu na istom nivou. Prihvatam vaše obrazloženje i nadam se, kada bude se sve ovo formiralo, tj. upravni odbor, da će biti onako kako ste rekli. Mi kao poslanici Lige socijaldemokrata Vojvodine i poslanici koji brane interese građanki i građana Vojvodine ćemo to ispratiti do kraja i proveriti da li zaista u upravnom odboru se nalaze neki član koji je iz Sportskog saveza Vojvodine. Hvala vam puno.
Reč ima narodni poslanik Mirko Krlić, po amandmanu. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre Udovičiću, zahvaljujem vam se što ste upravo jedan ovakav amandman i ovakav pokušaj odbili, što pokazuje vašu iskrenu nameru da politiku i ideologiju udaljite od sporta. Vrlo je jasno da ovakvi predlozi koji u suštini imaju ideologiju Ustava iz 1974. godine i pokušavaju da delegiraju nešto iz AP Vojvodine, što bi odlučivalo u savezima Srbije, prepoznajemo iz vremena kada Vlada Srbija nije mogla da donese nijednu odluku bez odluke AP Vojvodine i njenih organa, a u suprotnom smeru, naravno, takvog uticaja nije bilo. Još jednom apelujem da ideologiju uklonimo iz sporta i da ne pokušavamo da na mala vrata vratimo jednu vrstu majorizacije, kao što je pokušaj oko ovog amandmana. Hvala.
Hvala. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović i Jovana Jovanović. Vlada i Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvažena predsednice Skupštine, predložili smo amandman na član 28. iz prostog razloga što mislimo da direktor Antidoping agencije ne može obavljati drugu profesionalnu funkciju ili posao, izuzev profesure na fakultetu u Republici Srbiji. U obrazloženju smo jasno stavili do znanja da, sagledavajući sve odredbe zakona za koji smo rekli da ćemo ga u danu za glasanje podržati, ali ćemo pokušati da ga ovim amandmanima ispravimo, i uzimajući u obzir i važnost koju ima Antidoping agencija, smatramo da njen prvi čovek ne može da vrši duple funkcije, a ne kao što u samom obrazloženju Ministarstva piše, da se, u skladu sa Zakonom o Agenciji za borbu protiv korupcije, između ostalog, ovaj amandman odbija, već iz prostog razloga što ovde ne pričamo o sukobu interesa, već pričamo o posvećenosti lica koje je na čelu ovakve ustanove. Dakle, radi se, između ostalog, i o politici Vlade, pa i najveće vladajuće SNS, koja je danima bila medijski prisutna, a to je da se ne dozvoljavaju duple funkcije kod lica koji su predloženi ispred SNS. Bila je nekolicina poziva. Zato vas pozivam, i u skladu sa politikom Vlade i SNS, a i u skladu sa amandmanom DS koji glasi da jedno lice ne može na ovaj način vršiti ovakva dva važna posla, kao što je,na primer, direktor Antidoping agencije. S druge strane, u prošlosti smo imali primere da su neki direktori Antidoping agencije u prošlosti imali čak ugovore sa svojim ličnim zdravstvenim ustanovama ili laboratorijama. Jedna od njih je bila sporna u javnosti, a to je „Vita Maksima“. Postojala je sumnja da se radi o korupciji. Ne znam na kraju kako se taj ceo slučaj završio, ali iz ovakvih razloga, iz prakse koja je već postojala, mi smo mislili da je važno da upotpunimo ovaj zakon na ovaj način što bi direktor mogao da eventualno obavlja edukatorske uloge ukoliko za to ima struku, ali, s druge strane, da se ne radi ovde ni o kakvom sukobu interesa, već da se radi samo o posvećenosti lica koje vrši ovako važnu funkciju. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić. Izvolite.
Hvala, uvažena predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani sugrađani, kada već govorimo o direktoru Antidoping agencije, da li može obavljati drugu funkciju, mislim da ne sme o tome odlučivati niti bilo koja stranka, ponajmanje DS. Smatram da postoji Zakon o agenciji i Agencija za borbu protiv korupcije koja daje saglasnost da li možete obavljati još jednu funkciju. Što se tiče SNS, ja ne znam da li prethodni govornik zna da je SNS donela svoj stav kao stranka da naši funkcioneri ne obavljaju duple funkcije, da je preko 200 funkcionera SNS u celoj Srbiji podnelo ostavku na određene funkcije, pa čak i one koje su možda bile plaćene dve, tri ili četiri hiljade dinara, što zaista ne predstavlja neku ogromnu količinu novca, ali to je politika SNS, gospodine prethodni govorniče. Stoga smatram da vaša politika koja je vođena od 2000. godine, gde se nije moglo ustanoviti koliko funkcionera DS je obavljalo pet ili više funkcija na svim nivoima u našoj zemlji. Za razliku od vas, danas se zna ko koju funkciju obavlja, koliko je za nju plaćen i to je politika SNS. Mi želimo da i vi jednog dana primenite takvu politiku ukoliko se vratite i preuzmete odgovornost u našoj zemlji. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Balša Božović, pravo na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem, predsednice Narodne skupštine. Vratiću se opet na amandman, iako sam se javio za repliku, iz prostog razloga što smatram da je…
Ako želite da govorite po amandmanu, imate više vremena.
Javljam se po amandmanu. Samo obrazloženje ministarstva nije sporno. Vidi se da ga je pisao neko ko je veoma stručan. S druge strane, želim samo da još jednom samo skrenem pažnju i ministru Udovičiću na ono što smo pričali kada je bila rasprava o ovom zakonu, a to je ona takozvana korupcija u najavi. Ne bih se obazirao na sve ono što smo čuli malopre, iz prostog razloga što smo izbrojali preko 200 funkcija na kojima su pojedini poslanici, odnosno deo poslaničkog kluba SNS. Ne želim da govorim ko je, ali je to stvar za koju se ne zalaže ni sama SNS. Dakle, imamo ono što je teorija i ono što je praksa. U teoriji je jedna stvar, a u praksi je potpuno nešto drugo. Molim vas da uzmete u obzir ovaj amandman iz prostog razloga što je ovo definitivno rešenje problema o dvojnosti nekih funkcija na koje možemo naići u buduće. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima ministar. Izvolite.
Svakako smo prepoznali dobru nameru u vašem amandmanu, ali prvenstveno želim da napomenem da upravni odbor bira direktora Antidoping agencije, a ne Vlada Republike Srbije. Samim činom bi se doveo direktor u neravnopravan položaj u odnosu na druge direktore, tj. vršioce javnih funkcija. Najviše smo uzeli u obzir specifičnost ove oblasti samog dopinga i saznanja da se malo stručnjaka u ovoj oblasti bavi ovom temom. Zato smatramo da je neophodno dozvoliti i smatramo da baš direktor Antidoping agencije može da pomogne nekim drugim institucijama kada se rad, pogotovo o ovako jednoj specifičnoj temi, koja sve više i više uzima maha u svetu i kod nas. Zato želimo da pomognemo u otklanjanju ove negativne pojave. To je jedini razlog. Opet ponavljam, prepoznali smo dobru nameru, ali ne želimo da sprečavamo kvalitet rada.
Reč ima magistar Jovan Marković.
Poštovani ministre, potpuno se slažem sa tim vašim stavom da prilikom biranja ljudi i prilikom biranja kandidata treba postaviti šire stvari i ne dozvoliti da sa nekim uskim ograničenjima, u ovom slučaju, potpuno podržavam to vaše razmišljanje, ne dozvoliti ljudima, odnosno tom upravnom odboru, da budu ograničeni i da možda kandidata koji ispunjava, odnosno ne ispunjava uslove, a radio bi dobro taj posao, ne izaberu na tu funkciju, što bi bilo loše i za upravni odbor i za zakon i za društvo. Ali, ono što se ovde nameće kao jedna dilema, kao pitanje, opet hoću da se vratim na ovo što je govorio gospodin Martinović, on je pomenuo pitanje da li je ovo agencija ili je ustanova? Naravno da zbog toga što smo znali da je u pitanju ustanova, da funkcioniše upravni odbor na nivou Zakona o ustanovama, smatrali smo da je jako važno precizirati ulogu i direktora, odnosno postaviti pitanje – da li, ako u upravnom odboru te agencije po imenovanju Vlade, recimo, bude prisutan i direktor doma zdravlja iz neke ustanove, da li u tom slučaju on treba da bude i direktor ove agencije, odnosno da li može da bude direktor ove agencije? Znači, dilema je koje su to profesije, odnosno koja su to zanimanja koja u ovom slučaju mogu biti prihvaćena kao duple funkcije? Znači, mi nemamo ništa protiv te ideje da se najbolji i najkvalitetniji ljudi imenuju za ovu funkciju, ali prosto otvaramo to pitanje da li u isto vreme mogu da budu direktori na jednoj i na drugoj funkciji ili to treba na neki način ograničiti? To je jedna tema i upravo zbog toga što se radi o direktoru ustanove u ovom slučaju, nije dobro obrazloženje koje ste dali u tekstu obrazloženja zbog čega odbijate ovaj amandman. Druga stvar je upravo ovo o čemu je kolega Božović pričao, tema posla. Ako sve vreme pričamo da treba da unapredimo rad ove agencije, ovog upravnog odbora, ovog društva uopšte što se tiče ove teme, onda je nedopustivo da ovaj direktor bude u isto vreme angažovan na nekim drugim poslovima i drugim funkcijama. Hvala.
Reč ima Aleksandar Jovičić, kao ovlašćeni predstavnik. Izvolite.
Replika na izlaganje mladog poslanika od preko puta…
Replika i nemojte mladog ili starijeg.
Moram da bi se znalo kome dajem repliku, jer mi niste dali reč odmah posle njega.
Nisam mogla da dam reč, javio se ministar. Ali, ja pokušavam polako da objasnim kome repliciram. Ali, mnogo mladih imamo u ovom sazivu. Molim vas, samo se meni obraćajte. Ja se neću prepoznati u mladima.
Od poslanika prekoputa, kada govori o sistemu kako je Srbija funkcionisala i kakve predloge daje danas, međutim od 2012, 2013. godine SNS je sprovela niz reformi, pa kada govorimo i o depolitizaciji u sportu, setite se da je gospodin Gašić odustao od kandidature za Teniski savez Srbije, za predsednika, gospodin Babić je dao ostavku na mesto predsednika Vaterpolo saveza Srbije. Ali, ja vam postavljam pitanje – koji danas predsednik Košarkaškog saveza Srbije i očigledno da ne želi da odustane od te funkcije nikada? Borba protiv korupcije okosnica politike SNS. Nikada niste smeli ni da pomislite da se obračunate sa onima koji su tu korupciju stvarali u našoj zemlji. Duple funkcije, nemam ništa protiv toga što su funkcioneri DS imali duple funkcije. Ništa nemam protiv toga. Međutim, te duple funkcije su veoma često koristili da duplo naplaćuju sve tendere u ovoj zemlji kroz javna preduzeća, da se duplo bogate na osnovu svih mogućih javnih nabavki i to je ono što vređa građane Republike Srbije, to je ono što vređa ovaj parlament. Zato još jednom pozivam da DS ni u kom slučaju ne drži lekcije Srpskoj naprednoj stranci, onoj stranci koja se baš odrekla duplih funkcija jer je to zaista politički kodeks koji se mora poštovati.
Hvala. Molim poslanike da mi uvek definišu javljanje, po kom osnovu. Po članu 107. molim sve poslanike da se direktno ne obraćaju jedni drugima, takođe i po Poslovniku, da ne bi bilo posle povrede Poslovnika, da sam ja pravila. Ja se ne obraćam poslanicima direktno. Reč ima narodni poslanik Balša Božović, pravo na repliku.
Zahvaljujem. Ono što smo čuli jeste, malo je reći, niz neistina. Šest novih funkcija i pet plata prima kolega prethodnog govornika sa njegove desne strane. Onda, kada pričamo o sistemu i duplim funkcijama…
Da li vi replicirate direktno poslaniku Aleksandru Jovičiću?
Ne, ja se obraćam vama, replika. Želim da napomenem da se ovde radi o jednoj stvari koja je veoma važna za funkcionisanje sistema u Srbiji. Pričamo o nekome ko je predsednik KSS, sa vanserijskim rezultatima, nekome ko je čak najavio da neće biti ni narodni poslanik. Na kojoj to duploj funkciji sedi predsednik KSS? Ne sedi. Obavlja tu funkciju i obavlja je najbolje u poslednjih ne znam koliko godina. Umesto da budemo srećni i ponosni na rezultate srpske košarke, ovde sada imamo maliciozne komentare kolega prekoputa, potpuno bez bilo kakve potrebe. Ne brani se tako ni interes sporta, ni sport u Srbiji, ni stručnost, ni znanje. Zato mislim da je jako važno da ove stvari budu jasne pre svega građanima koji prate ovaj prenos. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić, replika.
Uvažena predsedavajuća, zaista bih voleo da čujem koji su to rezultati u KSS? Očigledno je da je Dragan Đilas postigao sve rezultate, da možemo da zanemarimo i rezultate Aleksandra Đorđevića, Raduljice i svih onih košarkaša koji su slavni i koji su postigli izvanredne rezultate na osnovu svog iskustva i rezultate koje su postigli za našu zemlju. Ovo su bile laži i neistine koje je uputio poslanik sa suprotne strane gospodinu Martinoviću.
Nećemo upotrebljavati takve izraze kao što su laži.
S druge strane, opet ponavljam, želim odgovore – šta je to urađeno u KSS a da je direktno zasluga gospodina Đilasa, osim možda što je pronašao neku svoju ljubav života?
Poslaniče, neću dozvoliti da se na taj način obraćamo jedni drugima i da govorimo o javnim ličnostima u Srbiji. Ministre, vi ste se javili da govorite o amandmanu? Odustajete? Da li neko želi da govori o amandmanu ili želi da govori o privatnim životima javnih ličnosti? Napraviću pauzu kako bismo svi razmislili o diskusiji. Govorimo o amandmanu na član 28. kojim se dodaje novi stav 3. i koji glasi – direktor Antidoping agencije ne može obavljati drugu profesionalnu funkciju ili posao, izuzev profesure na fakultetu u Republici Srbiji. Mislim da smo uveliko izašli iz teme na ovaj amandman. Ako neko želi da govori o amandmanu, a ako ima drugačiju nameru, unapred vam kažem da ću prekinuti i napraviti pauzu. Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković. Po amandmanu? (Jovan Marković, sa mesta: Hteo sam da se javim po replici.) Po članu 104. ne dozvoljavam nikakve replike zato što ne replicirate jedni drugima na pravi način. Dakle, određujem pauzu u trajanju od pola sata da bi poslanici nastavili da pričaju isključivo o amandmanima. Možete da mašete rukama, ali mislim da treba da razgovaramo o amandmanima. Verujte mi, to očekuje srpska javnost od nas i zbog njih smo u parlamentu. Ne razumem poslanika Marijana Rističevića i molim da uđe u zapisnik da dobacuje predsedavajućoj u pauzi. [[Marijan Rističević, sa mesta: Napravili ste pauzu. Šta hoćete?]] Molim vas da uđe u zapisnik da u pauzi Marijan Rističević dobacuje i vređa predsedavajuću. Zahvaljujem. (Marijan Rističević, sa mesta: Na šta ovo liči?) Molim poslanika da poštuje parlament. Parlament postoji u pauzama, valjda toliko znate. Ne morate, poslaniče, učestvovati u radu parlamenta ako ne priznajete pravila ovog parlamenta. To je vaše pravo. (Marijan Rističević, sa mesta: Na pauzi sam. Ovo nema smisla. Tri puta si me izbrisala iz registra.) Predsednik parlamenta nije dozvolio da priđete, niti ste tražili dozvolu. Sklonite se kako ne bi zvali obezbeđenje. Najozbiljnije to mislim. Sklonite se od stola. (Marijan Rističević, sa mesta: Idi leči se.) U nastavku sednice ću vam sigurno izreći opomenu. Ne brinite ništa. (Marijan Rističević, sa mesta: Možeš i da me streljaš.) Molim obezbeđenje da poslanika izvede iz sale, kako bi se smirio u pauzi i da bi mogli da radimo u nastavku. Nastavljamo sa radom za 20 minuta, pošto je prošlo već 10 minuta. [[Posle pauze.]] Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, dr Blagoje Bradić, Marko Đurišić i Biljana Hasanović Korać. Vlada i Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavnim i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima, Branka Karavidić.
Zahvaljujem. Poštovana gospođo predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, čitajući ovaj član došli smo do zaključka da se nekako čini da je Agencija u podređenom položaju u odnosu na Ministarstvo, te smo tim povodom i napisali amandman koji predviđa, odnosno preciznije određuje da je Agencija dužna da obavesti Ministarstvo nadležno za poslove sporta o sprovedenoj doping kontroli najkasnije tri dana posle njenog održavanja. U slučaju ovako kako stoji u Predlogu ovog zakona, stoji da je Antidoping agencija dužna da obavesti Ministarstvo nadležno za poslove sporta o svakom slučaju planiranog sprovođenja doping kontrole najmanje tri dana pre njenog održavanja. U vezi člana 31, gde se kaže da je Antidoping agencija nezavisna u svom radu, smatramo da je naše rešenje bolje nego ono dato u Predlogu zakona. Još jednom mogu samo da izrazim zadovoljstvo što ste nam prihvatili amandman. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima dr Blagoje Bradić..
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Još jednom zahvalnost Ministarstvu za razumevanje i želja da u jednom ovakvom direktnom kontaktu i saradnjom dođemo do boljeg zakona. Želim još jednom da potenciram vrlo bitnu važnost, veliku važnost Agencije za borbu protiv dopinga, rešenost Ministarstva da istraje u tome i želim da potenciram da Antidoiping agencija ima pre svega preventivni karakter i ne bi se složio sa mojim kolegama koji su u svojim izlaganjima potencirali represivne mere ovog zakona. One su na kraju, one su prepisane iz međunarodnih kodeksa. Nama je cilj da vodimo borbu protiv dopinga da bi zaštitili fer plej u sportu i zdravlje sportista, što je pre svega prioritet i Ministarstva, a da sam u pravu i da je zakon tako koncipiran govori i to da od 2006. do 2013. godine, kao što ste vi rekli u ovom izveštaju Agencija je imala 4.347 doping kontrola, ali trebamo da imamo u vidu da je samo nešto preko 50 saveza poštovalo preporuke zakona Agencije za borbu protiv antidopinga, koji je važio 2005. godine. Ovim zakonom represivne mere više se odnose prema savezima nego prema sportistima, jer sportisti i bilo ih je 50 i nešto, koliko ste ovde napisali na tih 4.347 kontrola, što je zanemarljivo. Još jedno moje opažanje, vrhunski sport kao takav kako idu antidoping kontrole tako se i medicina i hemijska industrija usavršavaju i iznalaze nove dopinge, tako da onaj vrhunski sportista koji je rešio da krši pravila on ih krši, a imamo i primer ovog svetski priznatog biciklističkog asa. Još jedanput ponavljam, ovo je po meni upereno pre svega da bude edukativno, da spreči, da obavesti i da edukuje mlade naraštaje šta može da se desi štetno ako koriste doping sredstva. To da li će on biti prvi ili ne je zanemarljivo u odnosu na činjenicu da može da naruši trajno svoje zdravlje i to je, mislim, pre svega uloga koju vi treba da zagovarate, na čemu da insistirate uz onu moju, ponavljam, napomenu da obavezno obratite pažnju na školski sport koji je baza svega jer tu se regrutuju fanovi naših istaknutih sportista, tu oni čine prve korake i tu trebate da edukativno, preventivno, a mislim da su prava adresa specijalisti sportske medicine, koji tu treba da daju svoj nemerljivi doprinos. Zahvaljujem vam se.
Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović i Jovana Jovanović. Vlada i Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima Žarko Mićin.
Poštovana predsednice Skupštine, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, smatram da je ovaj amandman neprihvatljiv. Naime, Zakonom o sprečavanju dopinga u sportu propisano je u članu 38. raspon kazne za krivično delo omogućavanja zloupotrebe doping sredstva i u ovom slučaju propisana kazna je od šest meseci do pet godina. Predlagač amandmana predlaže da taj raspon bude povećan na jednu do deset godina. Međutim, ovo bi onda bilo protivno preporuci Saveta Evrope. U preporuci Saveta Evrope imamo preporuku da se sva zakonodavstva usklade u pogledu Zakona o dopingu i imamo ovu situaciju da u ovom slučaju predlagač amandmana predlaže suprotno, što nije prihvatljivo, a sa druge strane imamo situaciju da u članu 247. Krivičnog zakonika imamo propisano istorodno delo, a to je omogućavanje uživanja opojnih droga i u tom slučaju je takođe propisana kazna od šest meseci do pet godina. Dakle, obzirom da su ovo istorodna krivična dela, smatram da bi bilo neprimereno propisivati širi raspon kazne zatvora u ovom slučaju. Hvala.
Reč ima mr Jovan Marković. Nisam videla da ste se javili prvi.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, smatram da je ovaj član 38. predloženog zakona izuzetno važan, da je, o tome smo pričali i u načelnoj raspravi, bilo dobro da se više obrati pažnja na eventualne zloupotrebe, odnosno korišćenje ovih sredstava u smislu da se pojača i trening i takmičarski proces kod maloletnika. Smatrali smo da je dobro da se u ovom delu koji tretira krivičnu odgovornost na neki način ovaj zakon poveže sa Krivičnim zakonom, ali činjenica o kojoj je kolega prethodno govorio da se ovde može u određenim situacijama doći u situaciju da ili menadžeri, treneri, treća lica zloupotrebe maloletnike, smatrali smo da tu jeste razlika u odnosu na korišćenje narkotika. Znači, korišćenje narkotika se podrazumeva da je to lična stvar, da je to na neki način lična potreba i htenje, a u ovom slučaju mislim da je ovaj član trebao da predvidi tu mogućnost zloupotreba, odnosno korišćenja ili pritisaka na maloletna lica koja u ovom slučaju nemaju mogućnost zaštite i po tom osnovu je potrebno da se poveća i kaznena mera. Hvala.
Reč ima dr Aleksandar Martinović. Izvinite, niste se vi javili. Reč ima Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je ovo smišljen amandman ukoliko to posmatramo iz praktičnog ugla. Dakle, u Predlogu zakona licima koja omogućavaju sportistima da koriste doping bila bi izjednačena kazna kao i licima koja omogućavaju uživanje opojnih droga. Sama reč – uživanje znači da to neko koristi radi svog užitka. Ako to neko koristi da bi u sportu nekome dao da koristi doping u sportu na nesportski način napravio bolje rezultate, a time komercijalizovao svoj uspeh koji se može meriti milionima, što od direktnih prihoda, što od indirektnih reklama, onda pretpostavljam da je predlagač amandmana mislio na tu okolnost, mada je nije istakao u obrazloženju, da je jedno ako to neko omogućava licu da uživa droge, a sasvim drugo je da ukoliko neko to omogućava sportisti da napravi bolji rezultat, da na prevaru uzme medalju, novac, slavu itd. Mislim da je teži prekršaj ovo drugo i da ovo povećanje kazni ima smisla, ali takođe imam razumevanja i za predlagača zakona i iz tih razloga ne mogu jedino da glasam za ovaj amandman, ali o njemu treba u budućnosti razmišljati. Da li izmenom ovog zakona ili nekim drugim zakonom, recimo, Zakonom o krivičnom zakoniku, izmenama Krivičnog zakonika da se ovo delo kada je u pitanju sport malo više i sportski rezultat malo više goni, nego kad je uživanje droge u pitanju? Navešću primer Majkla Felpsa, mislim da se tako zvao plivač. Ne znam šta bi bilo sa njegovim kažnjavanjem i kažnjavanjem lica koje mu je to omogućilo, s obzirom da je on uhvaćen u korišćenju marihuane i s obzirom da ni pravila kada su sportisti u pitanju i doping nisu ista, da jedni važe za jedne sportiste, a da sasvim druga pravila važe za američke sportiste, pa s tim u vezi on je dobio kaznu od svega dva ili tri meseca i to u letnjoj pauzi kada nije bilo takmičenja. Kada je u pitanju bio Viktor Troicki, on je dobio disciplinsku kaznu sasvim druge vrste, pa pretpostavljam da i po članu ovog zakona stranci će na način biti izuzeti. Šta ukoliko neko ko je sportisti omogućio da koristi ova sredstva i koji treba da podlegne kazni ovog zakonodavstva, šta ako taj neko izvadi američki pasoš i kaže da je on Amerikanac i da za njega ove zakonske odredbe ne važe? Šta ako strani ambasadori kažu da mi ovaj zakon ne možemo primeniti, recimo, na američkim sportistima ili na Amerikancima koji svojim sportistima omogućavaju da na teritoriji naše zemlje dođe do boljeg rezultata? S tim u vezi, mi već imamo to mešanje raznih ambasadora koji se ovde ponašaju kao lideri političkih partija i svi smo sinoć videli onu nacionalističku političku brljotinu koja je izazvana na isti takav način, pa se ja bojim da ovaj zakon, bez obzira što je izuzetno dobar, neće moći da se primenjuje na strance koji prave prekršaje u našim uslovima. Dakle, predlagač amandmana imao je dobru nameru, ali se bojim da, s obzirom da ovaj zakon mora da bude kompatibilan sa raznim međunarodnim preporukama, da u ovom trenutku to nije sprovodljivo, ali ostaje nama za razmišljanje da izmenama nekog drugog Krivičnog zakonika pooštrimo delo kada neko deli doping sportistima, jer nije isto koristiti nešto zbog uživanja i koristiti nešto zbog rezultata, zbog prevare, zbog boljeg prihoda, zbog boljeg prihoda od reklame, zbog slave, zbog zlatne medalje, srebrne itd. Jedno je uživati nešto, a drugo je koristiti se nečim nedozvoljenim da bi savladao nekog drugog i prigrabio slavu i novac koji ti ne pripada. Hvala.
Reč ima ministar Udovičić. Izvolite.
Samo da pojasnim ovaj zakon se primenjuje na naše sportiste, a na sportiste koji dolaze iz drugih zemalja se primenjuje Međunarodni kodeks, tako da se ne pravi konfuzija. Hvala vam.
Nije vas ministar dobro razumeo. Reč ima Marijan Rističević, po amandmanu.
Dakle, nisam govorio samo o međunarodnim sportistima, govorio sam o licima, pošto ovaj član govori – ko sportisti u cilju dopinga u sportu propiše ili izda ili na sportisti primeni doping sredstvo ili pomogne i na drugi način omogući sportisti da upotrebi doping sredstvo kazniće se zakonom od šest meseci do pet godina. Govorio sam o licima koja omogućavaju stranim sportistima, a pri tome su i oni strani državljani. Izvade američki pasoš i kažu – ovi zakoni za mene ne važe. Da li će se ovaj zakon primenjivati, s obzirom da su Amerikanci izuzeti od nekih doping testova bar tako kruže priče u sportskoj javnosti, i na strana lica, strance koji budu omogućavali našim ili stranim sportistima da koriste doping sredstva? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović- Vukojčić.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, kolege poslanici i poslanice, naravno da predlagač ovog zakona, Vlada, odnosno nadležno ministarstvo su i te kako vodili računa o krivično-pravnoj zašiti maloletnih lica. Vodili su računa o krivično-pravnoj zaštiti maloletnih lica i to je upravo rečeno u članu 38, ali stav 2, gde se jasno kaže - ko omogućava upotrebu dopinga maloletnom licu kazniće se kaznom zatvora, ne kakao predlagači amandmana kažu – od jedne do 10 godina, nego kaznom zatvora od dve do 10 godina. Prema tome, svakako da amandman koji je predložen ne treba prihvatiti, da je zakonsko rešenje i te kako u interesu krivično-pravne zaštite maloletnih lica. To su razlozi zbog kojih ne treba prihvatiti amandman. Hoću da napomenem još jednu stvar, vrlo je važno da zakoni između sebe budu usaglašeni. Tu usaglašenost između zakonskih odredbi nadležno ministarstvo, odnosno Vlada i te kako je pokazala upravo u ovom članu 38, koji je u potpunoj saglasnosti sa članom 247, a koji se odnosi na omogućavanje upotrebe opojnih sredstava, odnosno droga. Ta različitost i različite kaznene odredbe u pojedinim zakonima u prethodnih 15, 20 godina uglavnom su dovodili do pravnog haosa. Upravo da bi se izbegao taj pravni haos i te kako je važno što ste ovu Glavu 5. zakona usaglasili, odnosno član 38. usaglasili sa članom 247. Krivičnog zakonika. Hvala.
Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, dr Blagoje Bradić, Marko Đurišić i Biljana Hasanović Korać. Vlada i Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Hvala. Član 40. se odnosi na prekršaj i predviđa novčane kazne od 400 do milion dinara za prekršaj nacionalno-sportskih asocijacija, odnosno sportskih organizacija i drugih pravnih lica, pa pod jedan – ako ne ovlašćeno ometa ili pokuša ometanje bilo kog dela doping kontrole iz člana 3. stav 1. tačka 5). Obzirom da je ministar, odnosno da je Vlada prihvatila naš amandman upravo na član 3. stav 1. tačka 5), ovo je samo analogno tome i prihvaćen amandman. Hvala.
Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović i Jovana Jovanović. Vlada i Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, za ovaj član smo u načelnoj raspravi zaključili da ima razloga da se dobro analizira, pogotovo ova tačka 2) i tačka 8). Smatrao sam da je izuzetno važno precizirati što se tiče tačke 8) dalje aktivnosti Sportskog saveza, Olimpijskog komiteta i da je na neki način neprihvatljivo da se i dalje održava stanje gde će 50% asocijacija, udruženja, klubova itd, da ne poštuju zakon i da se ne aktiviraju što se tiče primene ovog zakona, što ga onda ne derogira. Što se tiče ovog odnosa Krivičnog zakona i prekršaja, ukazao sam i u načelnoj raspravi na tu vezu koja postoji u članu 39, gde se kaže da ko neovlašćeno u cilju dopinga u sportu proizvodi, prerađuje, prodaje ili nudi na prodaju ili radi prodaje, kupuje, drži, prenosi, poseduje itd. zabranjena sredstva, da će biti kažnjen kaznom zatvora od tri do 12 godina. Shodno tome, smatrao sam da je u članu 40. tačka 2. ponavljanje istih dela, kao što je prodaja, transport, slanje, isporuka, distribucija itd, na neki način ponavljanje i dela koja su pomenuta u članu 39, da treba ili precizirati šta je to krivično delo, a šta je prekršajno delo, ili treba ovu tačku 2. izbaciti. Posebno ukazujem na to da se deo ovih dela ponavlja i u članu 42. tačka 1, koja podrazumeva prekršajne prijave u iznosu od 50.000 do 150.000 dinara. Smatram da je veoma veliki raspon od prekršajne prijave i kazne od 50.000 do eventualne kazne zatvora. Uvažavam i vaše obrazloženje koje ste prilikom diskusije istakli, a to je da praktično u iskustvu koje imamo ne postoji krivično delo koje je utvrđeno u prethodnih sedam-osam godina. Smatram takođe da je posledica upravo nesrazmere između ovih krivičnih sankcija i prekršajnih prijava prostor gde će se uvek istraga ili utvrđivanje odgovornosti usmeravati u pravcu prekršaja, što onda nije dobro. Zbog toga sam negde predložio da se razmisli o povećanju novčane kazne koja se u ovom slučaju utvrđuje. Ono što hoću posebno da naglasim, jeste da u ovom članu 40. odgovornost Nacionalnog saveza, nacionalnih udruženja i asocijacija, organizacija i sportskih klubova upravo jeste u tome da se ne dozvoli da oni poseduju u nedozvoljenim radnjama koji se tiču odnosa između sporta i korišćenja ovih sredstava. Hvala.
Reč ima ministar Vanja Udovičić.
Krivično delo podrazumeva da postoji namera kod izvršioca, odnosno postupanje sa ciljem dopingovanja u sportu, a izvršilac može da bude samo fizičko lice. Kod prekršaja prekršaj može da počini i fizičko i pravno lice. Zbog toga smo, sagledavši sve aspekte, odlučili da odbijemo vaš amandman. Hvala vam.
Reč ima Živan Đurišić.
Poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani ministre, poštovani poslanici, nije sporno da svaki poslanik ima pravo da predlaže amandmane. Međutim, smatram da bi neko predložio amandman, mora barem pažljivo i detaljno da pročita propis na koga se odnosi taj amandman, s jedne strane. S druge strane, smatram da je neophodno da poseduje barem minimum pravničkog znanja, a to podrazumeva i konsultaciju pravnika. Ja ću vam ovde ukazati i obrazložiti zašto ovo smatram. Ako pažljivo pročitamo prekršaj iz člana 40. stav 1. tačka 2), videćemo da učinioci ovog prekršaja, to je već i gospodin ministar rekao, mogu biti samo pravna lica.
Poslaniče, pričajte u mikrofon, jer vas ne čujem. Mislila sam da ste prekinuli.
Ovo krivično delo može izvršiti samo fizičko lice. Znači, da se detaljno pročitalo, to bi se videlo. Takođe, u predlogu amandmana, odnosno u obrazloženju amandmana stoji – kazne predviđene ovom tačkom već su sadržane u članu 39. Da se pažljivo pročitao član 39, videlo bi se da te kazne u članu 39. nisu predviđene, predviđena je kazna zatvora. Dalje, kada sam rekao da mora da postoji minimum pravničkog znanja, opšte je poznato i ovde je očigledno da ovo krivično delo može izvršiti samo fizičko lice, što može videti i laik, jer po zaprećenoj kazni, zamislite, kazna zatvora izrečena je pravnom licu. Zamislite još problem kod utvrđivanja krivične odgovornosti, utvrđivanja subjektivnog dela krivične odgovornosti, utvrđivanje da li je pravno lice uračunljivo, neuračunljivo itd. Znači, očigledno je ovde nepoznavanje nekih osnovnih stvari, da ovo krivično delo može izvršiti samo fizičko lice, a da se ovaj prekršaj odnosi samo na pravna lica. Ono što je moguće i eventualno se često dešava u praksi, to je da prekršaji sadrže elemente koji su u bitnim elementima bića krivičnog dela, ali je pravna praksa, odnosno pravna nauka i krivično-pravno zakonodavstvo je to rešilo tako što, ukoliko se desi da neko bude kažnjen za prekršaj koji sadrži elemente krivičnog dela, prilikom osude, prilikom odmeravanje kazne za to krivično delo, kazna izrečena za prekršaj se uračunava. To bi moralo da se zna. Dalje, ono što smatram da je ovde isto trebalo znati, kada sam rekao da se vrlo često javljaju ovi, da bi praktično objasnio da krivična dela, odnosno da pojedini prekršaji sadrže i elemente krivičnih dela, vrlo je česta praksa kod prekršaja iz oblasti javnog reda i mira da prekršaj sadrži i elemente, recimo, povređivanja nekog lica, što može da bude procesuirano i kao krivično delo lake telesne povrede itd. To se dešava i to ništa nije sporno. Kod osude za krivično delo lake telesne povrede ili neko drugo, protiv života i tela, ova kazna izrečena u prekršajnom postupku se jednostavno uračunava. Predlažem da se predlog Vlade u potpunosti usvoji, da se odbije amandman i smatram da je obrazloženje dato vrlo dobro. Hvala.
Reč ima dr Vladimir Orlić.
Zahvaljujem, vrlo ću kratko. Pridružujem se predlogu da se ovaj amandman odbije i ujedno zahvaljujem kolegi Đurišiću na vrlo iscrpnom obrazloženju zašto je na ovaj način koncipiran amandman loše postavljen. Suština nedostatka jeste u kontekstu koji je propušten. Početak člana 40. jasno kaže da se ove propisane predložene novčane kazne odnose na sportske asocijacije, sportske organizacije i druga pravna lica. Tu je suštinska razlika u odnosu na predviđene kazne u članu 39, kojim se, kao što smo čuli danas, utvrđuje određena ekvivalencija između dela koja su predmet ovog zakona i uživanja opojnih droga. Dakle, član 39. odnosi se na proizvođače, na dilere i na njihove saradnike, a članom 40, ukoliko se utvrdi odgovornost organizacija, uvodi se i način da te organizacije budu sankcionisane za utvrđenu odgovornost, a to je novčanom kaznom. To je ujedno i dobar razlog da zadržimo ovakvo zakonsko rešenje kao što ga je predložila Vlada, odnosno da uz predložene kazne za fizička lica koja počine krivično delo, prekršaj, možemo da kaznimo i organizaciju koja je bila dužna da se stara da se pod njenim okriljem takve stvari ne dešavaju. Hvala.
Reč ima mr Jovan Marković.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, ja se neću obazirati mnogo na ove kvalifikacije da li je neko čitao zakon, da li nije čitao, da li je stručan ili nije stručan. Potpuno sam siguran da je ministar razumeo moju nameru i predloge o kojima sam govorio. Da pojasnim kolegama koji su kritikovali ovaj moj predlog, ovde se, poštovane kolege, upravo radi o tome da smatram da na ljude koji su u određenom trenutku u prilici da budu ovlašćeno lice za neki, recimo, sportski klub, a koji zloupotrebljavaju svoju funkciju i svoj položaj prema sportistima i prema deci, da mora biti primenjen Krivični zakon. Znači da navedem jedan primer. Uzmite recimo primer da jedan predsednik fudbalskog kluba u unutrašnjosti koji je uložio svoje pare, svoj novac u taj fudbalski klub, koji je u nekom periodu angažovao dosta dece, dosta mladih momaka da dođu u taj klub, koji je isplatio neki novac za stipendije, stanarinu, članarinu itd, za određenu generaciju dečaka, koji je došao u situaciju da prepozna talenat u nekom od tih dečaka i da prepozna mogućnost i svoju šansu da na njemu zaradi. Recimo, da to dete ide u srednju školu, da ima 15 godina, da je u trenažnom procesu i da je prepoznat kao vrhunski talenat. Hoću da upravo taj predsednik kluba koji sebi dozvoli ili da za pravo da doktore službe, svoje kolege, svoje saradnike na neki način usmeri u tom pravcu i da se taj momak koji je u trenažnom procesu u neko doba dopinguje van svog znanja, van svojih želja, itd. da taj čovek krivično odgovara. Takvih primera imate mnogo, ne mora da bude predsednik kluba, može da bude neki od menadžera koji se pojavljuje u javnosti, može da bude bilo ko. Smatram da onaj čovek koji je odgovorno lice u klubu, koji na takav način tretira igrače, decu, svejedno, mora da bude kažnjiv po krivičnom zakonu. To je ono što je bila svrha ovog predloga.
Zahvaljujem. Na član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović i Jovana Jovanović. Vlada i Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da amandman nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović i Jovana Jovanović. Vlada i Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da amandman nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima magistar Jovan Marković.
Poštovana predsedavajuća, javio sam se i po prethodnom amandmanu, ali verovatno je tehnika zatajila. Znači, smisao ovog amandmana koji se tiče prekršaja u sportu je upravo usmeren u tom pravcu da se podigne nivo novčanih kazni. Smatramo da treba da se zadrži ovaj iznos od 400 hiljada do milion dinara, s obzirom da se i u ovom članu opisuju slična dela koja se kvalifikuju kao prekršaji kao u članu 40, odnosno 41. To je bio predlog, tako da obrazloženje prihvatamo i uredu je.
Hvala. Pošto smo završili pretres o amandmanima zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima, i u celini. Hvala ministre, vi ste vaš deo završili. Poštovani narodni poslanici, s obzirom na to da je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, a saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine određujem 15. oktobar 2014. godine sa početkom u 14 časova i 15 minuta kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Zahvaljujem ministru Udovičiću koji se zahvalio svim poslanicima na današnjem radu. Poštovani narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje potrebno je da utvrdimo kvorum. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 161 narodni poslanik, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na prvu tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O SPREČAVANjU DOPINGA U SPORTU. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o sprečavanju dopinga u sportu, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 170, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo tri od ukupno prisutnih 173 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pre nego što pređemo na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani koje su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, dr Blagoje Bradić, Marko Đurišić i Biljana Hasanović-Korać na članove 3, 10, 32. i 40. Predloga zakona. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović i Jovana Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 164 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, dr Blagoje Bradić, Marko Đurišić i Biljana Hasanović-Korać. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović i Jovana Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović i Jovana Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv -niko, uzdržanih -nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutna 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv -niko, uzdržanih -nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutna 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović i Jovana Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv -niko, uzdržanih -nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutna 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović i Jovana Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv -niko, uzdržanih -nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutna 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović i Jovana Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv -niko, uzdržanih -nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutna 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović i Jovana Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv -niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutna 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Borislav Stefanović, Balša Božović i Jovana Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo 167 od ukupno prisutnih 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o sprečavanju dopinga u sportu u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 182, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo dva od ukupno prisutna 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o sprečavanju dopinga u sportu. Pošto sada treba da odlučujemo o predlozima Zakona o potvrđivanju međunarodnih sporazuma (tačke 2, 3, 4, i 5. dnevnog reda), podsećam vas da na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. S obzirom da na navedene predloge zakona nisu podneti amandmani, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika, Narodna skupština će o ovim predlozima zakona glasati samo u celini. Imajući to u vidu, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbijei Vlade Republike Hrvatske o saradnji u zaštiti od prirodnih i drugih katastrofa, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 181, protiv - niko, uzdržanih - nema, nisu glasalatri od ukupno prisutna 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbijei Vlade Republike Makedonije o uzajamnom priznavanju vozačkih dozvola u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 179, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo pet od ukupno prisutna 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbijei Vlade Rumunije o otvaranju međunarodnog graničnog prelaza Vračev Gaj (Republika Srbija) i Sokol (Rumunija) na srpsko-rumunskoj državnoj granici, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 183, protiv - niko, uzdržanih - nema, nisu glasaladva od ukupno prisutnih 185 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbijei Vlade Rumunije o otvaranju međunarodnog graničnog prelaza Golubac (Republika Srbija) i Nova Moldova (Rumunija) na srpsko-rumunskoj državnoj granici, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 184, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasaojedan od ukupno prisutnih 185 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona. Pre nego što pređemo na odlučivanje o Predlogu odluke, podsećam vas da na osnovu člana 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika vrši izborne nadležnosti. Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa SPS, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 175, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalodevet od ukupno prisutnih 185 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 103. stav 6. Poslovnika, prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati bez prava na obrazlaganje da se Narodna skupština bez pretresa o tome izjasni u danu za glasanje. Saglasno navedenoj odredbi Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Balša Božović, na sednici 13. oktobra 2014. godine, u 12 časova i 27 minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo166 od ukupno prisutnog 171 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov na sednici 13. oktobra 2014. godine u 12 časova i 30 minuta, ukazala je na povredu člana 103. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević na sednici 13. oktobra 2014. godine u 15 časova i 30 minuta, ukazao je na povredu članova 103. i 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem Treću sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Zahvaljujem.