Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Četvrte sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2006. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 100 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistem za glasanje utvrđeno da su u sali prisutna 92 narodna poslanika. Niko nije prijavio odsustvo. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda:– PREDLOG ZAKONA O JAVNIM SKIJALIŠTIMA (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Branislav Stevanović, Tomislav Penezić, Rodoljub Gačević, Miroslav Nedeljković, Miljko Četrović, Ivan Radić, Zlatko Radić, Radiša Ilić, Mileta Poskurica, Zoran Antić, Milan Veselinović, Milan Stevović, Vjerica Radeta, Nataša Jovanović, Momir Marković i Sreto Perić, kao i amandmane koje je podnela Vlada. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3. amandman je podneo poslanik Tomislav Penezić. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Tomislav Penezić. Izvolite.
Dame i gospodo, podneo sam amandman, u ime SRS, na član 3. stav 1. tačka 5) koji kaže da se posle reči "skijanje" stavi tačka, a preostali deo teksta da se briše. Za objašnjenje pojma "ski-staza", to je obrazloženje amandmana, nije relevantno da li je opslužuje jedna ili više žičara ili je uopšte ne opslužuje žičara. Odgovor koji sam dobio glasi: "Amandman se ne prihvata jer je ski-staza, u smislu ovog zakona, samo ona površina skijališta koju opslužuje jedna ili više žičara. Druge površine namenjene skijanju, koje nisu neposredno vezane za žičaru, poseduju drugačije karakteristike u odnosu na ski-staze, tako da bi prihvatanje ovog amandmana izjednačilo različite kategorije površina namenjenih skijanju". Odmah da vam kažem, suštinski nisam protiv toga da se pominje u vezi sa "ski-stazom" i "žičara", ali formalno, ako se gleda zakon ovde kaže: "Pojedini izrazi upotrebljeni u ovom zakonu, ako drugačije nije određeno, imaju sledeće značenje" – ovde se radi o izrazu "ski-staza", što znači da treba da se objasni izričito, samo, izraz "ski-staza", a nikakvi propratni elementi ne treba da se objašnjavaju. To bih uporedio sa, recimo, automobilom kada kažu – automobil je sredstvo za prevoz putnika. I normalno je da automobil ima motor, a vi biste u zakonu tražili verovatno da kažete da je za prevoz putnika vozilo koje ima motor, što se podrazumeva. E sada, da li je taj motor na pogon, na benzin, na dizel, na plin ili nešto drugo, to nije uopšte važno. Znači, moj amandman je podnet u smislu da se samo objasni izraz "ski-staza", a vi ste, podnosilac zakona u stvari, došli u koliziju sa svojim objašnjenjem već u članu 4. zadnji stav, koji kaže: "Odredbe ovog zakona koje se odnose na ski-staze shodno se primenjuju i na "ski-puteve", "ski-rute", "ski-poligone", ako ovim zakonom nije drugačije određeno". Što znači da ste ovde već izjednačili i ''ski-stazu'' i ''ski-rute'' i ''ski-puteve'', a tamo govorite o ''ski-stazi'' koja izričito mora da poseduje ''ski-liftove'', odnosno žičare. Mi ovde govorimo o ''ski-stazama'' i o zakonu o skijalištima, a verujte, mi sada i nemamo razvijena ni skijališta ni terene, a imamo toliku mogućnosti da ni sami nismo svesni. Šteta je što je većina u priči, zapričala se, valjda se nisu videli odavno, a trebalo bi nešto više da se kaže i da čujete neke probleme koji se dešavaju narodu, jer ja sam išao na teren i video i terene i ljude. I mogu vam reći da sam pre neki dan bio u Sjenici. Vi znate da ste odredili, izglasali, da trasa autoputa ide preko Peštera, umesto da ide preko Užica. Niko nije obratio pažnju na Pešter, gde postoje ogromne mogućnosti ili potencijali, kako vi kažete, za izgradnju skijališta za rekreativno skijanje ili za obučavanje. Zamolio bih vas samo za malo pažnje. Prolazeći pored jednog sela koje se zove Lopiže video sam jednu divnu reku koja se zove Uvac i ta reka je bila nekad mrestilište ribe, da ne kažem bogata faunom. Međutim, na samoj obali reke smešteno je smetlište, koje treba što hitnije ukloniti, ovo je samo digresija, a u vezi je sa zakonom, treba ga ukloniti jer više nema mogućnosti da se riba mresti u toj reci. Ta reka protiče do Radinskog jezera, a Priboj uzima vodu za piće iz Radojinskog jezera, a na Uvcu, dole u Štrpcima, radi se bazen za kupanje. Sve je više obolelih od žutice, od zaraznih bolesti, a to sve potiče odozgo i apelujem na ministra za ekologiju da što pre preduzme mere da se to ukloni i da ostane zdrava priroda. Sada da se vratim – da bi se bolje, a moglo bi se to uraditi, uradilo skijalište po svim propisima, treba prvo uraditi infrastrukturu. Ljudi su gore tražili da se asfaltira, da se uradi put od 12 kilometara i, verujte, bistrina tih ljudi potiče upravo od podneblja sa koga oni potiču. Imao sam prilike da vozim jednog čoveka, da me stopira, koji mi je ispričao jednu anegdotu. Kada je došao jedan predstavnik, odnosno jedan kandidat, neću mu reći ime, jer ni oni nisu rekli, samo su mi rekli da to nije bio Tomislav Nikolić, a to selo i taj kraj je stanište beloglavog supa i ostalih grabljivica, taj kandidat, opet kažem ne znam mu ime ili možda znam ali neću da kažem, pitao je – šta je ovo, sakupile se grabljivice? A on mu je bistro odgovorio –kad god dođe neka lešina ovde, grabljivice se okupljaju. Da ne bi bilo okupljanja grabljivica i da ne bi bilo lešina, da se ne bi zagađivala ta priroda i da bi se taj kraj kultivisao, apelujem na sadašnje vlasti, koje će biti verovatno kratkog daha, da... (Dragan Šormaz, sa mesta: Pričate to već dve i po godine.) A to, da ćete biti na vlasti kratko? Dobro, dve i po godine, sada nije još četiri godine. Izvinjavam se što vodimo dijalog Šormaz i ja, ali on sa svojih pozicija, ja sa svojih, ne zameram, on voli da ostane vlast duže, mi volimo izbore, narod isto voli što i mi, pa ćemo se verovatno okušati. Kada mi budemo na vlasti, ne znam gde ćete vi biti. Dakle, da zaključim sa onim što sam počeo. Tražim samo da se pojam "ski-staza" definiše bez ovog dodatnog, jer pazite, da se malo i našalim. Ako kažemo za nekog Bil Klintona da je bio predsednik SAD, nije relevantno da kažemo da mora da ima i sekretaricu Moniku Levinski – imala je ulogu sekretarice.
Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Gospodine predsedavajući, prvo, to prezime nikako da pogodite. Drugo, mislim da nemamo uslove još uvek za rad po amandmanima na ovu tačku dnevnog reda, jer ovde nije obezbeđeno prisustvo ministra. Ministar bi trebalo da sluša ove amandmane i naša obrazloženja, da reaguje i da obrazloži neprihvatanje, odnosno da prihvati amandmane koje bi trebalo da prihvati. Mi smo na ovaj predlog podneli preko 20 amandmana. Smatramo da je većina kvalitetna i da bi mogli da doprinesu poboljšanju kvaliteta ovog predloženog zakona. Nažalost, Vlada je prihvatila samo šest, što nije dovoljno da bitno popravi ovaj tekst. S druge strane, Vlada je intervenisala svojim amandmanima neposredno pred početak rasprave, tako da je i suštinu zakona bitno promenila, a mi nismo imali vremena da reagujemo i na te amandmane. Ja još moram da pitam ministra, pošto nije prisutan ovde, ostaje pitanje skupštinskoj većini – kako to da je Strategija razvoja turizma u Srbiji usvojena na Vladi, ako sam dobro razumeo ministra, a da taj dokument nije ušao u ovaj parlament? Imali smo prošle godine primer da je Ministarstvo energetike, odnosno Vlada predložila Skupštini Srbije i podnela na usvajanje jedan sličan dokument, Strategiju razvoja energetike u Srbiji, što je dobro i pohvalno, ali je trebalo na isti način ovde doneti i ostale strateške dokumente, predložiti ih Skupštini Srbije, otvoriti raspravu o njima i tek na osnovu njih kada se usvoje donositi zakone iz određene oblasti. Ovako idemo na usvajanje zakona iz oblasti turizma, a da nemamo ovde, bar mi poslanici ne znamo šta je to Strategija, kakva je Strategija, šta se sve predviđa i predlaže Strategijom razvoja turizma. Usvajamo zakone na osnovu Strategije, Strategiju nismo ni videli. Što se tiče samog amandmana, mi smo podneli nekoliko amandmana na ovaj član 3, kojim su definisani neki pojmovi i izrazi korišćeni u ovom zakonskom tekstu. Ja sam u načelnoj raspravi rekao da su mnogi od ovih izraza, korišćenih u tekstu, definisani na nekorektan način ili u nekoliko slučajeva čak na komičan način, da su izrazi, odnosno definicije prilično smešne. Mi smo pokušali sa nekoliko amandmana da ukažemo da je to trebalo kvalitetnije i korektnije učiniti. Nažalost, samo je jedan od tih amandmana prihvaćen, prihvaćen je amandman gospodina Rodoljuba Gačevića na tačku 9), dok ostali nisu prihvaćeni. Naime, ovde imamo definicije pojedinih pojmova koje su prilično trivijalne i smešne. Takva je definicija skijanja, objašnjenje značenja ovog termina. Zatim objašnjenje značenja termina skijaš, gde stoji da je skijaš fizičko lice, pa verovatno i ne može biti nikakvo drugo osim fizičko lice, definicijatermina "ski-staze", pojam "ski-staza", koji je gospodin upravo obrazložio. Dobro je što prihvaćen amandman gospodina Gačevića na tačku 9), gde se definiše zaštitna zona "ski-staze", stajalo je da je to prosečno do pet metara, što isključuje automatski, odnosno uključuje mogućnost da nema tog prostora, da je taj prostor širine nula, što ne može da stoji, a onda se gubi pojam značaja ili suština značaja i značenja zaštitne zone, pa je prihvaćen amandman koji smo mi predložili da to bude minimalno jedan metar. Takođe, u ovim objašnjenjima, u tački 17) stoji da je "ski-lift" sredstvo visinskog prevoza za vuču skijaša po snegu uzbrdo, što je prilično smešno, jer naravno da je logično i da je nedvosmisleno da "ski-lift" vozi skijaše, odnosno vuče skijaše uzbrdo. Ali, pored ostalog, pored ovih uglavnom smešnih definicija u ovom članu 3, nisu definisani pojmovi "ski-pas" i "ski-područje", koji se kasnije koriste, a koji su vrlo bitni, jer se kasnije pojavljuju u zakonskom tekstu i trebalo ih je ovde objasniti da bi se ovaj tekst mogao kasnije pravilno tumačiti, razumeti i primenjivati. Sve ovo pričam iz razloga da pokažem koliko je ovaj zakon loše urađen, iako je, kako to stoji u obrazloženju, rađen nekoliko godina, navodno, vrlo studiozno u dužem vremenskom periodu, pa je godinu i po dana stajao u Skupštini, čekao na dnevni red i onda Vlada, pred sam početak sednice na kojoj se razmatra ovaj predlog, podnosi amandmane kojima suštinski menja ovaj zakonski tekst. Znači, kompletan zakon je prilično nekorektan, prvo terminološki, zatim i suštinski, o tome ćemo kasnije pričati i ja bih zamolio predsedavajućeg da obezbedi prisustvo ministra da bismo nastavili sa radom na način kako to Poslovnik predlaže, da bismo mogli da čujemo i mišljenje ministra o pojedinim amandmanima.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo poslanik Rodoljub Gačević. Vlada je prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podnela Vlada. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podnela Vlada. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Jovanović.
Samo da prokomentarišem amandmane Vlade, koji su stigli u Skupštinu neposredno pre početak ove sednice, a koji su bitno, odnosno suštinski promenili karakter i suštinu ovog zakona. Radi se o dva amandmana, prvi je amandman na član 4. kojim se član 4. Predloga menja. Menja se tako što je dopunjen, zadržana su prva četiri stava, tako što je rečeno u amandmanu: "Javnim skijalištima, kao i drugim posebno uređenim površinama, namenjenim za skijanjem i specijalizovane zimske sportske aktivnosti, upravlja skijaški centar u skladu sa ovim zakonom. Odredbe ovog zakona koje se odnose na javno skijalište shodno se primenjuju i na druge posebno uređene površine, namenjene za skijanje i specijalizovane zimske sportske aktivnosti, ako ovim zakonom nije drugačije određeno. Vlada utvrđuje javna skijališta, odnosno prostore pogodne za uređenje javnih skijališta, koji su od posebnog značaja za razvoj zimskih sportskih aktivnosti i planinskog turizma u Republici Srbiji, na predlog ministarstva nadležnog zaposlove turizma". Zatim, u poslednjem stavu kaže da, akt iz prethodnog stava sadrži procenu opravdanosti za utvrđivanje javnih skijališta, odnosno prostora pogodnih za uređenje javnih skijališta, nazive i opis itd. Postavlja se pitanje da li je skijalište javno zato što su njegovi korisnici svi građani, odnosno potencijalni korisnici, pa onda da li je time obezbeđena njegova javnost ili je skijalište javno zato što će poslovati kao javno preduzeće. Zašto to kažem? Zato što je u sledećem amandmanu Vlada na član 5, a takođe je i član 5. promenjen, decidno stoji: "Uređenje, opremanje, održavanje, korišćenje i upravljanje javnim skijalištem (u daljem tekstu: skijalište), kao i upravljanje prostorima pogodnim za uređenje skijališta, u smislu ovog zakona, smatraju se delatnostima od opšteg interesa. Za obavljanje delatnosti iz stava 1. ovog člana skijaški centar se osniva kao javno preduzeće". Ovo je sada jedna novina u odnosu na osnovni predlog, osnovni tekst. Novina kojom je jasno, decidno, rečeno da će skijaški centar biti javno preduzeće i poslovati kao javno preduzeće. Znači, Republika će utvrditi nekoliko lokacija u Srbiji koje su najinteresantnije, te lokacije će proglasiti pogodnim za uređenje i izgradnju, organizovanje skijališta i tu će formirati javna preduzeća, skijaške centre. Taj javni interes prema ovom predlogu se ogleda u tome što će preduzeća poslovati kao javna, mada je ovde jednim stavom u ovom amandmanu rečeno da će se odredbe ovog zakona primenjivati i na druga skijališta. Mislim da je nekorektno izdvajati i pisati zakon samo za nekoliko javnih skijaških centara, a sve druge ostaviti po strani. Ti drugi skijaški centri koji budu organizovani u režiji pojedinih pravnih lica ili preduzetnika, takođe su javna skijališta, jer će na njima kao potencijalni korisnici biti svi građani Republike, a verovatno i gosti iz inostranstva. Ne treba ovde praviti razliku i razdvajati ono što će biti pod direktnom kontrolom Vlade i one skijaške centre koji neće biti pod direktnom kontrolom Vlade. Odredbe ovog zakona treba da se primenjuju na sva skijališta, jer su javna upravo zbog toga što ih koriste ili će ih koristiti ili će biti dostupna svim građanima Srbije.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podneo Miroslav Nedeljković. Vlada je prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman je podneo Branislav Stevanović. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Branislav Stevanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 23. Predloga zakona o javnim skijalištima, da se posle reči "sporazumno" dodaju reči – "u skladu sa međunarodnim standardima". Reč je da ovde tri resorna ministra određuju kategorizaciju staza, dimenzije skijališta, signalizaciju i sva ostala pravila koja preovladaju na jednoj ski-stazi, kao i uređenje i održavanje itd. Tu ipak zavisi koliko su kompetentni ti ministri da to sami određuju. Mislim da to treba da se uredi međunarodnim pravilima koja vladaju kao i u drugim sportovima. Ako treba da budu dimenzije ski-staze određene, znači da ne možemo mi da izmišljamo neke kraće ili duže staze u odnosu na one koje se primenjuju u skandinavskim i alpskim zemljama, Italiji itd, koje se bave ovim sportovima. Ovaj zakon ne bi trebalo da pretrpi neke velike izmene. Neophodan je iz više razloga, a to je:za budući razvoj našeg turizma, pre svega ulaganje stranih investitora u našu Staru planinu, koja je jedna od najperspektivnijih u Evropi, takođe, za naše buduće talente, nažalost, znamo i sami da nemamo sportiste skijaše poznate u svetu, nemamo neke svetske i evropske prvake, to bismo u budućnosti, nadamo se, imali. Uz nekoliko amandmana trebalo bi ovaj zakon da bude veoma kvalitetan i dobar za nas. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman je podneo Branislav Stevanović. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 28. amandman je podneo poslanik Miljko Četrović. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović.
U članu 28. govori se o korišćenju mehanizacije za održavanje ski-staze. Prvi stav Predloga glasi: "Mehanizacija za uređenje ski-staze može da se koristi u vreme kada žičare i ski-liftovi ne rade". Gospodin Miljko Četrović je podneo amandman kojim zahteva da se izbrišu reči "može da", tako da taj prvi stav, koji sam pročitao, glasi – "mehanizacija za uređenje ski-staze se koristi u vreme kada žičare i ski-liftovi ne rade". Smatramo ovo što je napisano u Predlogu problematičnim, jer se može nekako dvosmisleno tumačiti ili pre upućuje na to da se po pravilu mehanizacija koristi u nekim drugim terminima, a isključivo može i kada žičare i ski-liftovi ne rade. Mehanizacija za održavanje se koristi, znači, uglavnom kada žičare i ski-liftovi ne rade. To je ono što je racionalno. Racionalno, jer kad rade onda su na stazi skijaši i onda nije uputno, iz razloga bezbednosti skijaša, koristiti mehanizaciju za uređenje staze. Drugi stav ovog člana takođe ide u prilog našoj tezi i kaže: "Ukoliko je upotreba mehanizacije za uređenje ski-staze nužna za vreme rada žičara i ski-liftova, skijaški centar je dužan da preduzme potrebne mere za obezbeđenje sigurnosti skijaša". Znači, drugi stav upućuje i govori da je moguća primena mehanizacije za uređenje staze i u vremenu kada žičare i ski-liftovi rade, ali, naravno, uz odgovarajuće mere bezbednosti, i sve to stoji. Ali, naša intervencija je u smislu da se neke nedoumice, koje se mogu pojaviti sa prvim stavom, izbegnu, da decidno kažemo da se mehanizacija za uređenje koristi po pravilu kada žičara i ski-liftovi ne rade, a u izuzetnim situacijama kada je njihovo korišćenje neophodno u vreme rada žičara da se mora izvršiti odgovarajuće obezbeđenje, zbog sigurnosti samih skijaša. To je naša intervencija i možda bi ministar to i prihvatio da je prisutan, ali njega i dalje nema.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član31. amandman je podneo poslanikIvan Radić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Ivan Radić.
Dame i gospodo narodni poslanici, neću trošiti puno vremena obrazlažući ovaj amandman, jer je očigledno da je besmisleno pokušavati da se ubedi predlagač ovakvog zakona da prihvati amandmane SRS. Naime, radi se o članu 31. predloženog zakona, koji se tiče sredstava prevoza na skijalištu i stav 1. ovog člana glasi: "Prevoz žičarom je oblik javnog prevoza i obavlja se prema utvrđenom redu vožnje, koji mora biti uočljivo istaknut na polaznoj i završnoj stanici". S obzirom na to da je prevoz žičarom oblik kontinualnog transporta, pitamo se šta u ovom slučaju znači utvrditi red voženje; u načelnoj raspravi u više navrata smo isticali da se red voženje može utvrđivati u slučaju gradskog, prigradskog, međugradskog saobraća. Šta u ovom slučaju treba da znači utvrđeni red vožnje, s obzirom na to da se radi o jednom kontinualnom vidu transporta. U svakom slučaju, potpuno besmislena odredba i to samo ide u prilog tvrdnji poslaničke grupe SRS da je ovaj predlog zakona nevešto preveden iz zakonodavstva neke od evropskih zemalja, pa vam savetujemo da ubuduće kada prevodite ovakve zakone angažujete malo bolje stručnjake i prevodioce koji će ispraviti lingvističke i logičke greške. U svakom slučaju čudi, a to smo u načelnoj raspravi u više navrata pomenuli, da u ovako teškoj situaciji za Srbiju mi u Skupštini Srbije raspravljamo o jednom ovakvom Predlogu zakona, u trenucima možda najtežim u istoriji Srbije, kada neprijatelji srpskog naroda komadaju deo po deo naše teritorije, mi se bavimo skijanjem, sankanjem, prevozom žičarom i ski-liftovima. Ali, isto tako sam ubeđen da građani Srbije dobro prate šta se danas dešava, ko o čemu raspravlja, ko se za šta zalaže i da će na nekim budućim izborima, koji su nam iz dana u dan sve bliži, dobro proceniti, dobro videti ko šta radi i poverenje konačno ukazati onim ljudima koji će se iskreno i časno boriti za njihove interese.
Reč ima poslanik Zlatan Jovanović.
Ovo je jedna od smešnih odredbi ovog zakona. Naime, malo sam obilazio naša skijališta i koliko sam video nigde nisam sreo red vožnje na žičari. Kada kažemo red vožnje, onda je logično i podrazumeva se da postoje istaknuti termini polazaka nekog prevoznog sredstva; pa imate u gradskom prevozu red voženje na svakih pet minuta i u tačno određenim vremenskim intervalima. Međutim, kod žičara i ski-liftova to ne postoji. Tamo je transport kontinualni i žičara kada se uključi više nema zastoja, nema stajanja, transport je neprekidan, kretanje je neprekidno i nema zaustavljanja. Zato mi nije jasno šta znači red voženje, da li je neko od tekstopisaca bio na žičarama, na skijalištima, gde je to pronašao. Na žičarama stoji da je početak rada u devet časova, završetak u 17 časova i ništa drugo. Molim vas da razmislite, ako neko uopšte može da interveniše ovde, da bi ovaj zakon, ako već pričamo o njemu, postao iole korektniji, postao jasan, razumljiv, da bi se mogao primenjivati u praksi.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član32. amandman je podneo poslanikZlatko Radić. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Član 32. glasi: "Skijaški centar može da prekine rad žičare ili ski-lifta tek kada odgovorno lice ili redar potvrdi da nijedno lice više ne koristi žičaru ili ski-lift." Ovo je logična odredba koja treba da se nađe u zakonu, međutim, mi smo hteli da ovo malo preciziramo. Na mnogim skijalištima postoje žičare koje su duge po kilometar i više, nepregledne, početak i kraj nisu vidljivi. Smatramo da ovo treba precizirati, pa smo predložili da se član 32. promeni i da glasi:"Skijaški centar može da prekine rad žičare ili ski-lifta tek kada redar obavi kontrolnu vožnju". Zašto je to bitno? Bitno je da se utvrdi da li na ski-liftu nema u tom nepreglednom delu nekoga od skijaša, odnosno korisnika ski-lifta.
Određujem pauzu od 10 minuta, jer je pao sistem. [[Posle pauze – 11,15]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad. Sistem je u redu. Nastavljamo rad o amandmanu na član 32. poslanika Radića.
Mi smo amandmanom predvideli da žičara ili ski-lift prekine rad tek kada redar izvrši kontrolnu vožnju i rekao sam, smatram da je to najpametnije, najbolje zbog bezbednosti skijaša na stazi, jer su žičare, one duže, nepregledne i postoji mogućnost ili opasnost da neko od korisnika ostane negde na stazi, s obzirom na to da su korisnici i oni ljudi koji su početnici, koji nemaju dovoljno iskustva. Takva opasnost postoji i mislim da je najpametnije da na kraju rada žičara redar izvrši kontrolnu vožnju i da na taj način utvrdi da više niko nije ostao na stazi, a mogao bi da bude ugrožen od skijaša.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 38. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 38. ovog predloga zakona o javnim skijalištima, sa predlogom da se u članu 38. stav 2. briše. Dakle, ovde se pominje rad skijališta noću i sada ću pročitati taj 2. stav iz člana 38, pa se kaže: "Skijalište može da radi noću ukoliko postoje tehnički i vremenski uslovi i ako je obezbeđena sigurnost skijaša". Mi tražimo da se taj stav u članu 38. briše, zato što tako nešto identično postoji u članu 15. i smatramo da je nepotrebno da se nalazi i u ovom članu 38. Evo šta piše u članu 15. i videće se da je stvarno bilo nepotrebno u članu 38. stavljati ovo: "Skijalište, odnosno njegove staze namenjene skijaškim aktivnostima noću moraju imati odgovarajuće osvetljenje, uključujući neposredne prilaze, tako da je sigurna bezbednost svih lica koja se nalaze na stazi i njenim prilazima". Ovaj zakon je inače poznat po tome da više liči na udžbenik skijanja i na pravilnik o upotrebi žičare, nego na ozbiljan zakon kojim se bavi i Vlada i Narodna skupština. U mnogim članovima zakona, bukvalno, do apsurda se objašnjavaju neke situacije, da se čovek prosto zapita kome je namenjen ovaj zakon. Kako drugačije shvatiti odredbu, koja je jedna od mnogih, da skijaških aktivnosti nema na skijalištu, ako nema dovoljno snega ili ako je u toku nevreme itd. Čudi me da predlagač nije predvideo da se desna skijaška cipela obavezno upotrebljava za desnu nogu, mada bi to trebalo i zakonski propisati. U pojedinim delovima ovog zakona, a opisuju se pravila o redu na skijalištu, još samo nedostaje saobraćajni policajac. Skijaši moraju da prilagođavaju brzinu, verovatno je negde iza smrče, neke jele, neka radarska kontrola, takođe ne bi trebalo da se sudaraju sa drugim skijašima, ili ako im se slučajno na putu ispreči drvo, obavezno bi trebalo da skrenu levo i desno. Ovo je stvarno apsurdno što se zakonom propisuje, valjda to podrazumeva zdrav razum svakog ko se odluči da skija. Kada smo već kod upotrebe skijališta noću, mogli ste da propišete na neki način da i skijaši instaliraju farove, da se sa oborenim svetlima spuštaju niz stazu. Takođe, ministar je zaboravio da propiše i pravilo desne strane, jer ovde se sve pominje, pa i ta svetla, kao da smo na nekoj magistrali. Ako se neko bavi skijaškim aktivnostima noću, pitanje je da li važe ona pravila iz člana 55. U jednom od njih kaže se, a svi su na neki način veoma zanimljivi, da skijaš ne sme posle sudara sa drugim skijašem napustiti mesto sudara dok se ne izvrši uviđaj. Da li je zakonopisac razmišljao da takvih slučajeva može biti na stotine, samo u toku jednog dana. Dakle, tek noću, teško onom ko pobegne sa mesta udesa, može i zatvor da zaglavi. Zamislite, takođe, ono što je predvideo zakonopisac za skijaša koji doživi pad na stazi, pa se tako nalaže da se on smesta skloni sa staze. Tako će verovatno slomljenu nogu ili ruku da stavi u ruke, pa će da odskakuta do prve ambulante, samo da ne bi prekršio ovaj sveobuhvatni zakon o javnim skijalištima. Kao što je i zakon preopširan i bavi se stvarima kojima tu nije mesto, tako je i ovaj amandman u funkciji brisanja nepotrebnih stavova, odnosno stavova koji se ponavljaju i nadam se da će poslanici Narodne skupštine u danu za glasanje prihvatiti ovaj amandman na član 38. stav 2.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Gospodin Ilić je upravo objasnio zašto smo mi predložili da se ovaj stav 2. briše. Naime, u članu 15. je sasvim dovoljno i sasvim jasno rečeno koji uslovi moraju biti ispunjeni da bi se moglo raditi noću. Hoću ovde da prokomentarišem nekoliko članova, a odnose se na ovaj sporni deo, na rad skijališta noću, na koje nismo pisali amandmane. Previše amandmana se moglo napisati na ovaj predlog zakona koji su u suštini bili tehničke prirode, znači da malo ovaj tekst koriguju, manje suštinske, pa samo hoću da prokomentarišem koliko je to tehnički nekorektno napisano. U članu 33. stoji: "Skijaški centar može da obavlja delatnost, odnosno poslove vezane za korišćenje skijališta pod uslovima", pa onda pod tačkama, i tačka 2) "da obezbedi službu održavanja reda na skijalištima i da uredi red na skijalištu". Mislim da je to nekorektno, da je to moglo da se napiše mnogo lepše, korektnije i jasnije. Zatim, član 34. kaže: "Skijaški centar mora da obezbedi da skijalište bude opremljeno: 1) odgovarajućim brojem mašina i uređaja za pripremu i održavanje staza, srazmerno broju staza; 2) razglasnim uređajem takve jačine da se može efikasno koristiti na skijalištu". Dakle, nešto što je neodređeno, jer šta znači odgovarajući broj mašina, šta znači, takve jačine? Ko to propisuje, ko određuje i na koji način? Nigde nije kasnije rečeno ko će i kojim aktom propisati šta je to odgovarajući broj mašina u odnosu na broj staza ili šta je to odgovarajuća jačina razglasnog uređaja. Isto u članu 39. kaže: "Takmičarsko i rekreativno skijanje, skijaška obuka i drugi oblici skijaških aktivnosti ne mogu se vršiti na skijalištu", pa opet pod jedan, pod dva, pa pod 3) "kod visokog snega –svežeg koji nije utaban i na snegu koji je usled naglog topljenja postao suviše mekan, ili ako je staza jako zaleđena". Imam primedbu, mada nisam pisao amandman, ali sam u razgovoru sa instruktorima skijanja potvrdio svoje mišljenje da ovo nije dobro, jer mnogi skijaši upravo žele i traže staze koje nisu utabane i voze po tzv. dubokom snegu, pogotovo snoubordovima. Znači da oni uglavnom, da ne kažem isključivo, traže dubok sneg, a vi predviđate da se na takvim stazama koje nisu utabane ne može uopšte skijati, što nema zdravu logiku. Tačka 4. kaže: "Ako na stazama nema dovoljno snega". Opet ostaje nejasno šta znači dovoljno, ko će to propisati i reći kada je dovoljno snega na stazi, da bi se moglo skijati. Hoću samo da kažem da smo mnoge članove preskočili, nismo intervenisali amandmanima, ali u bukvalno svakom članu se moglo intervenisati više sa tog tehničkog aspekta, pravopisnog ili kako već hoćete, da se ovaj tekst doradi, ulepša, koriguje, da bude kvalitetniji nego što je predloženo.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 45. amandman je podneo poslanik Mileta Poskurica. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Član 45. se nalazi u delu – Spasilačka služba i služba prve pomoći, gde se govori o pružanju pomoći skijašima ili drugim korisnicima ovih usluga na ski-stazama. Poći ću od člana 42. koji kaže: "Služba spasavanja mora da ima odgovarajući broj angažovanih spasilaca". Opet je taj "odgovarajući broj" neprecizan, nejasan i nije kasnije nigde rečeno ko će utvrditi i odrediti, na osnovu kojih kriterijuma, koji je to broj adekvatan za određena skijališta. U članu 43. stav 3. kaže: "Spasioci moraju imati prednost korišćenja žičara". To je logično i to treba da stoji. Možda bi trebalo da stoji i da spasioci treba da budu u rangu instruktora skijanja, da budu obučeni za skijanje da bi mogli pružiti pomoć, jer samo skijaš može doći do povređenog na stazi, ne može se doći pešice do povređenog. U članu 45. imamo dva problema. Prvi problem je ski-područje koje se pominje u stavu 3. koji kaže: "Ukoliko u ski-području u kome se nalazi skijalište ne funkcioniše gorska služba spasavanja skijaški centar je obavezan da u granicama ski-područja organizuje spasavanje skijaša kojima je potrebna pomoć iako se nalaze izvan granica skijališta". Ovde je posredno rečeno da je ski-područje, područje koje je šire od skijališta, ali nigde ranije nije definisano šta je ski-područje. Otkud sad obaveze skijalištu da pomaže onima koji se nalaze van granice skijališta? Sledeći stav je još rigorozniji i kaže da, skijaški centar, u slučaju da ukaže pomoć nekome kome je neophodna van granica skijališta, ima pravo na naknadu prouzrokovanih troškova od lica kome je pružena pomoć. To može da se razume. Znači, izvršio je neku uslugu van područja u kome je obavezan da pruži uslugu i može da traži naknadu štete. Sledeći deo rečenice kaže "osim ako je potreba za spasavanjem izazvana propustima u radu skijaškog centra". Kako može skijaški centar biti odgovoran za nastanak neke povrede ili problema van svojih granica? Ovo nema smisao. Znači, ako je skijaški centar jedna zatvorena zona, zatvoreno područje, oivičeno, ograđeno i ograničeno, van tih granica sve što se desi, za to ne može biti odgovoran skijaški centar. Skijaši mogu na svoju inicijativu da idu i van skijaškog centra, ali ne može biti odgovornost na skijaškom centru za eventualne posledice po skijaše koji odu avanturistički da skijaju van zone skijaškog centra.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 53. amandman je podneo poslanik Zoran Antić. Vlada je prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 54. amandman je podneo poslanik Milan Veselinović. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milan Veselinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, zakon o javnim skijalištima je materija koja je trebalo odavno da se reši, jer u ovoj oblasti turizma i sporta bilo je dosta problema vezano za javna skijališta i uopšte redu i organizaciji javnih skijališta. Sigurno ste mogli da uočite prilikom obilaska javnih skijališta da tamo ima tu i tamo reda, ali obično ima divljih skijališta koja nisu obezbeđena ni minimalnom osposobljenošću, a pre svega redarskom službom, kako bi se ovaj deo sporta odvijao normalno. O ovom zakonu kolege iz SRS, kako u načelu, tako i po amandmanima, dali su dosta stručnih primedbi, pa i u pravopisu i u jezičkom smislu. Mislim da su naši amandmani povezani, sa ciljem da poboljšaju ovaj zakonski projekat. Tako i moj amandman koji sam podneo na član 54. zakona o javnim skijalištima, a koji se odnosi na stav 1. tačku 4). Naime, članom 54. predviđeno je da redarska služba obavesti turističkog inspektora ukoliko se skijaš ili drugi neposredni korisnik skijališta u korišćenju skijališta ne pridržava utvrđenog reda u skijalištu. Ako bi redarska služba ili obezbeđenje na skijalištu, zbog svih problema koji se tamo dešavaju i prekršaja, obaveštavali turističkog inspektora, to znači da bi turistički inspektor morao non-stop da bude na tom skijalištu. Mi znamo da su ti turistički inspektori uglavnom raspoređeni na nivou opštine ili okruga i normalno da se neće moći naći turistički inspektor u svakom momentu tamo gde ga redarska služba pozove. Naše je mišljenje da ova tačka 4) treba da se briše, jer nije posao turističkog inspektora da se raspravlja sa skijašima na stazi. Zašto postoji i redarska služba? To je suština zašto predlažemo da se tačka 4) briše. Osvrnuo bih se na bezbednost i rad skijališta, odnosno redarske službe. Kao što sam i pre napomenuo da redarska služba do sada nije bila definisana, ova materija nije zakonom bila uređena, zato je ovaj zakon i potreban, uz usvajanje naših amandmana, mada je gospodin Jovanović pomenuo da je Vlada Republike Srbije intervenisala svojim amandmanima, pred sam početak ovog zasedanja i rasprave u načelu, gde se menja suština statusa javnih skijališta. Imamo skijališta koja će Vlada odrediti kao svoja javna preduzeća, ali ima i onih skijališta koja će funkcionisati, a možda neće dostići potrebne uslove i standarde da postanu javna preduzeća. Mislim da postoji jedna odbojnost u toj regulativi, a vama je poznato da danas sve više moćnih ljudi zakupljuje te skijaške terene na našim planinama i normalno da će tu bez zakonskih odredbi i normi biti ono što kaže naš narod, "rad na divlje". I zato ja mislim da ovaj zakon treba da se odnosi na sva skijališta, ne samo na javna skijališta koja Vlada Srbije proglašava javnim preduzećima. Status redarske službe nije bio uređen i sređen, lično me zanima šta je hteo zakonopisac da kaže ovim kad kaže: "Redarsku službu može obavljati lice koje ima završenu srednju školu i koje pokaže uspeh na posebnoj proveri znanja". Ovo "na posebnoj proveri znanja" stvarno jenedorečeno i nije definisano, koja je to posebna provera znanja i ko su ti ispitivači, odnosno nadležni koji mogu dati sertifikat za rad ove redarske službe. Tačno je da se pominje u članu 53. zadnji stav, da ministri turizma i prosvete propisuju način i program polaganja ispita, ali nije ovim obuhvaćeno koji su to uslovi, koja su to znanja koja bi trebalo da savlada redarska služba da bi mogli da obavljaju posao na terenu. Na kraju, prihvatanjem amandmana SRS ovaj bi zakon dobio drugačiji izgled, bio bi poboljšan, zato apelujem na narodne poslanike da prihvate amandmane SRS. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 54. amandman je podneo poslanik Milan Stevović. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović. Izvolite.
Član 54. govori o ovlašćenju redara u obavljanju svojih dužnosti. Jedno od tih ovlašćenja na koje smo imali primedbu gospodin Veselinović je, upravo, objasnio. Gospodin Stevović je podneo amandman na tačku 6) ovog člana u kojoj stoji da je jedno od ovlašćenja redara da "uskrati jednu ili više vožnji žičarom licu koje svojim ponašanjem ugrožava i može ugroziti bezbednost upotrebe skijališta, odnosno žičare (pijana lica i lica pod uticajem droge, lica koja se ne pridržavaju utvrđenih pravila ponašanja na skijalištu, lica koja sa sobom nose nedozvoljene predmete i slično)". Mi smo tražili da se ovo briše. Zašto? Pa, iz prostog razloga, zato što je prvo nemoguće uskratiti jednu ili više vožnji, jer, rekli smo da se radi o kontinuiranom transportu, da ne postoji red vožnje u smislu vremenske terminologije i da ski-pas ne važi za određeni broj vožnji, odnosno ne kupuje se za određeni broj vožnji već se kupuje i važi za određeni vremenski period, jednodnevni, dvodnevni ili već kakav postoji. Znači, ovakva odredba nema smisla, nemoguće je i ne zna se šta znači uskratiti jednu vožnju skijašu na žičari. Takođe ovo je u suprotnosti ili koliziji sa članom 55. U članu 55. govori se o obavezama skijaša, korisnika, konzumenata koji koriste usluge skijališta, pa se u stavu 3. tog člana 55. kaže šta skijaš ne sme da radi. U tački 4) stoji da skijaš ne sme skijati na stazi ukoliko je pod dejstvom alkohola, droge ili nekog psihoaktivnog leka, odnosno sredstva koje negativno utiče na njegove sposobnosti. Da li vidite sada kolika je to suprotnost, odnosno kolizija ova dva stava. Redar kada primeti da je na stazi lice pod dejstvom alkohola ili droge, može da mu uskrati jednu ili više vožnji, a skijaš koji je pod dejstvom alkohola i droge ne sme da skija. Nije ovo u skladu. Mi, nažalost, nismo intervenisali amandmanom na ovaj član 55. u ovom delu, ali mislim da je predlagač trebalo da obrati pažnju na ovo i da na vreme to uskladi, da ne bi dolazio u ovakvu situaciju. Imaćemo problem na samoj stazi: prvo, kako će redar da utvrdi da li je neko pod uticajem alkohola ili droge, zatim, i kada utvrdi ne može da ga odstrani sa staze, može da mu, kako stoji ovde, uskrati jednu vožnju ili nekoliko vožnji, a sa druge strane obaveza samog skijaša jeste da napusti ili da ne ide uopšte na stazu ako je pod dejstvom tih sredstava. Dvosmisleno je znači i u praksi je ovo neprimenjivo.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 55. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanikVjerica Radeta. Izvolite.
Dame i gospodo, zamislite koliko je apsurdno i besmisleno da mi danas, dan posle referenduma u Crnoj Gori i dan posle sve izvesnijeg otcepljenja dela teritorije i dela srpskog naroda, raspravljamo o skijanju. Ne znam samo koga to danas interesuje, pogotovo posle saznanja da će u sledećoj sezoni Durmitor verovatno biti neka druga država. I onda raspravljamo, takoreći, bez prisustva poslanika vladajuće koalicije, odnosno vrlo mali broj ih je prisutan, raspravljamo bez prisustva ministra i zaista sve ovo postaje toliko besmisleno da više nema nikakvog razloga da ova vlada konačno ne shvati da treba da podnese ostavku i da se raspišu više ti vanredni parlamentarni izbori, da uozbiljimo ovu državu i ovaj parlament. Ministar danas nije tu, verovatno se zabavlja tenderom za izradu plana razvoja turizma na Staroj planini. Nemam ništa protiv, mi nemamo ništa protiv razvoja turizma na bilo kom delu gde je to potrebno, ali mi nešto simptomatično da se baš sada pojavljuje ovaj tender i pitam se da li je to jedno od tih budućih javnih preduzeća koje planira Vlada Srbije da formira u turističkim centrima. Moram da naglasim i da ponovim da je ta ideja o javnim preduzećima narodnim poslanicima podmetnuta kao kukavičije jaje, da nije sadržano u samom tekstu zakona, već je naknadno Vlada podnela amandman, valjda da se ne bi primetilo šta je uopšte suština donošenja ovog zakona i koja je namera Vlade koja je, kako ministar ovde pre neki dan reče, utvrdila Strategiju razvoja turizma. Od tada do danas, prvo je nelogično da i do tada, narodni poslanici nisu videli tu Strategiju, ali smo očekivali, bar, pošto smo intervenisali u onom danu kada smo raspravljali o zakonu u načelu, da će ministar da se seti pa da informiše narodne poslanike, odnosno da nam dostavi tu Strategiju razvoja turizma, jer bi i upoznavanje sa tom Strategijom svakako doprinelo i ovoj današnjoj raspravi, i najverovatnije i vrlo moguće da bismo imali i nekakve drukčije stavove. Dakle, neozbiljno je, koliko god je i ovaj zakon neozbiljan toliko je i neozbiljan odnos Vlade Republike Srbije prema Narodnoj skupštini. Mi smo zato na ovaj zakon uložili jedan broj amandmana sa iskrenom namerom da zaista zakon liči na nešto, i da se više okanite vi iz Vlade, odnosno nema ovde nikoga iz Vlade, ali da se okanite nekakvih direktiva koje ugrađujete u sve naše zakone. A nikako nećete da priznate javno ono što vam je poručeno, direktno vam je poručeno, od strane Angele Merkel – nema proširenja EU, a indirektna poruka Srbiji je da Rumunija i Bugarska ne mogu u EU zbog korupcije i kriminala. Nažalost, Srbija je jaka konkurencija i Rumuniji i Bugarskoj što se tiče kriminala, i to u samom vrhu vlasti. Dakle, ako zaista želite da ovaj zakon ima smisla, onda je trebalo... Neće ni tehnika da sluša, očigledno se stiču uslovi za raspuštanje ovog parlamenta i za buduće izbore. Dakle, želeli smo da ovaj zakon koliko-toliko ima smisla, jer donositi zakone samo da bi se stavila tamo neka crtica, doneli smo zakon, pa da opet na kraju godine, kao prošle godine što se hvalio predsednik parlamenta koliko smo zakona doneli, ali, naravno, nikada nije rekao koliko se tih zakona primenjuje, jer se veliki broj ne primenjuje. Gospodine predsedavajući, ovo je zaista neozbiljno. Ako nemamo uslove za rad, napravite jednu dužu pauzu da se steknu uslovi, ne može ovako da se priča.
Imam utisak da radi ozvučenje. Probajte.
Radi, ali svaka treća reč se čuje. Znate da se ovo što se ovde govori stenografiše. Valjda to znate. I da mora da postoji i audio-snimak. Ako ne radi ozvučenje, onda nema audio-snimka, znate to već. Dakle, amandman na član 55. sam podnela tako što sam predložila da se u stavu 2. ovog člana brišu tačke 3), 4), 5), 6), 7) i 8) iz razloga što je potpuno besmisleno da ono što sadrže ove tačke bude deo zakonskog teksta, jer, zapravo, ovo što je predviđeno u Predlogu zakona trebalo bi da bude sadržano u nekakvom npr. pravilniku za obuku skijaša, jer, pročitaću naravno kasnije sve ove primedbe, toliko je nelogično kada bi sve ono što instruktor vožnje mora da radi i na koji način treba da obuči nekog polaznika te škole bilo sadržano u zakonu, jednostavno to ne bi bilo ni normalno ni logično. Zakon bi bio preglomazan i analogno tome ovo što je ovde sadržano trebalo bi da bude sadržano u nekom pravilniku, pogotovo što ste i ostavili u prelaznim odredbama rok za donošenje pravilnika, odnosno podzakonskih akata, a pošto ste sve napisali u ovom ovde zakonu, onda, zaista, ne znam šta je to što će se regulisati podzakonskim aktima. Član 55. u drugom stavu kaže. "Skijaš je obavezan (pročitaću ove tačke za koje predlažem da se brišu): 2) da izabere liniju (pravac, smer) vožnje tako da skijaše koji voze ispred njega ne ugrožava i da je u mogućnosti da blagovremeno izbegne sudar sa bilo kojom osobom ili bilo kojim objektom ispred sebe; 4) da druge skijaše pretiče, bilo levo ili desno, uvek na takvom rastojanju koje im daje dovoljno prostora za sve njihove pokrete (kretanje); 5) kada želi da se uključi u vožnju na neku stazu ili kada nakon zaustavljanja na stazi nastavlja vožnju obavezno se uveri, gledanjem iznad i ispod, da može to da učini bez opasnosti po sebe ili druge". Ne znam da li vama ovo zvuči nelogično, nenormalno, da bude sadržano u zakonu. Meni zaista tako zvuči. Pravnik sam sa dugogodišnjim iskustvom i ovakav šarlatanski zakon još nisam srela. Zamislite da u Zakonu u saobraćaju stoji da kada dođete na semafor morate da se okrenete levo, pa desno, ili kada dođete na pešački prelaz da pogledate levo pa desno. Neverovatno, zaista. Šta je Vlada mislila, da izgleda ozbiljnije zakon zato što ima više članova, više stranica? Ovo zaista, ova pravila ne mogu i ne treba da stoje u zakonu. To mogu da budu nekakva pravila za instruktore. Posebna priča da je ovo "nemoguća misija", ovo što je sadržano u tački 3) i tački 4). U tački 6) kažete da se bez nužde ne zaustavi (obustavi vožnju), ovo valjda ko ne zna šta znači zaustaviti, sad znate kolege, to znači obustaviti vožnju na uskim i nepreglednim delovima staze i da u slučaju pada, što je moguće brže oslobodi prostor. Šta će neko ko se polomi, kako će on što jemoguće brže da oslobodi prostor? Ovo je zaista neverovatno. Kaže Moma, čim ozdravi. To je to. Zaista neverovatno da ovakve, ja moram da kažem, gluposti, jer ne mogu drugačije da definišem nego glupošću ovo što je predloženo u ovom članu. "Skijaš je obavezan da: 7) u slučaju kada se penje, odnosno vraća uz stazu ili kada peške silazi za kretanje koristi isključivo ivicu staze; 8) se uz stazu ne penje peške nego da koristi žičaru". Ne znam šta od ovo dvoje treba da se primenjuje. Mislim da je toliko prenatrpan ovaj mali i zaista u ovom delu beznačajan zakon. U onom drugom delu, koji se krije iza ovoga, a to je formiranje javnih preduzeća, to je prava priča. To je prava priča koju je Vlada želela da sakrije od narodnih poslanika, da mi ne znamo ni koja će to biti javna preduzeća, ni koji su to delovi tih turističkih centara gde će se formirati ta javna preduzeća. Onda sledi naravno privatizacija tih javnih preduzeća i zbog toga vi donosite ovaj zakon, koji ne znači apsolutno ništa. Stvarno sam očekivala da će ministar ozbiljno shvatiti naše amandmane, jer nismo, ne mogu da kažem, koncepcijski, uopšte dirali u ovo što je Vlada napisala, ali jednostavno ovi amandmani su pisani od strane ljudi koji se zaista razumeju u skijanje i smejali su se nekim detaljima koji su u ovom predlogu zakona napisani. Očekivala sam, ministar je nešto reagovao kao da su svi naši amandmani zaista takvi da mogu da poprave Predlog zakona, ali naravno to je samo tako bilo prividno. Ne bi ministar bio ministar kada bi prihvatio amandmane SRS, kada bi priznao da on nije u stanju da ovde napiše, odnosno da predstavi dobar zakon, a verujte, sa našim amandmanima ovaj zakon bi to zaista bio, ali samo pod uslovom da se prihvate svi amandmani. Bilo koji amandman kada ne bi bio prihvaćen postalo bi nešto mnogo smešno, apsurdno, glupo i neprimenjivo u ovom zakonu. Na kraju, pošto ministar nije tu, valjda će znati šta se ovde razgovara, moram da ponovim ono što sam rekla i u načelnoj raspravi, da oni koji imaju pare za skijanje mogu da skijaju i bez ovog i bez bilo kog zakona, a da bi Ministarstvo trgovine, turizma i usluga moralo mnogo drugačije i na mnogo bolji način da vodi računa o svim građanima, ne samo o onom malom broju skijaša, protiv kojih nemam ništa, i neka ih i neka skijaju. Bilo bi dobro da se Ministarstvo pozabavi onima koji nemaju svaki dan ni da jedu, a kamoli da razmišljaju o letovanju, zimovanju. Ministarstvo bi trebalo konačno da stane na pravi način u zaštitunaših robnih marki, da stane u zaštitu srpskog tržišta, a ne da se dogovara sa raznima koji haraju po Srbiji. Mislim na ove razne trgovačke kuće, na to šta rade Slovenci, Hrvati, po Srbiji, a srpski proizvodi nisu zaštićeni ni u Srbiji, a kamoli da se negde izvezu, kao što je to popularno da se kaže, brendovi. Dakle, ministar i Ministarstvo imaju mnogo prečih poslova. Očigledno kao ni ostala ministarstva nisu u stanju da rade svoj posao. Posle ove srpske tragedije koja se desila pre dva dana, krajnje je vreme da Koštunica podnese ostavku i da malo drugačije radimo u ovoj Srbiji.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 55. amandman je podneo Branislav Stevanović. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Branislav Stevanović. Izvolite.
Dame i gospodo, podneo sam amandman na član 55. Predloga zakona o skijalištima. Predloženo je da se u 2. stavu menja tačka 3) i da glasi – "poštuje zabranu paralelne vožnje na stazi"; u tački 8) posle reči – "žičaru, dodaje se zapeta i reči – izuzev pored staze, na posebno izgrađenom putu". Ko je bio na nekoj ski-stazi, a posebno kada su u pitanju Divčibare, znamo da tu dolaze, posebno vikendom, ekskurzije i da je prisutan veliki broj dece.Neophodno je na takvim stazama napraviti red. Ova tačka u članu 55. i sve tačke upravo regulišu red na ski-stazama. Znamo da se tu često ulazi bez ski-opreme na stazu i da se ometaju skijaši, što znači da je neophodno da redari znaju precizno i tačno svoj deo posla. Takođe, nažalost, u većini ski-staza, nemamo spasioce, tako da su ljudi sami sebi prepušteni da se snalaze na razne načine, što nije dozvoljeno i nije preporučljivo. Međutim, pomenuo sam Divčibare, a treba reći i to da na stazi ima, jednom delu, go kamen i to, negde, u prečniku možda dva metra. Prema tome, to predstavlja jednu veliku opasnost za skijaše, a ipak onaj ko uzme obavezu da uredi skijalište, naravno da bi trebalo da povede računa o tome, a posebno što tu veliki broj dece dolazi i da uči da skija i naravno da to treba da se uredi. Treba reći da prilikom uvođenja reda posebno treba obratiti pažnju na lica koja ulaze u alkoholisanom stanju i bez ski-opreme i da oni stvaraju izuzetno velike probleme, o čemu treba spasioci i redari posebno da povedu računa.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 55. amandman je podneo poslanik Nataša Jovanović. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Mi smo na član 55. podneli tri amandmana i od ta tri prihvaćen je jedan, dva su odbijena. Gospođa Radeta je već obrazložila prvi amandman na član 55. i čini mi se vrlo je lepo objasnila koliko je besmisleno ovo što je ovde napisano, a što smo mi predložili da se briše. Naime, većina ovih obaveza koje su ovde propisane za skijaše, jer član 55. govori o obavezama skijaša na skijalištu, mogu da stoje u nekom pravilniku ili uputstvu za skijaše, odnosno instruktore skijanja kada obučavaju skijaše. Ne bi trebalo da stoji u jednom zakonskom tekstu. Upravo to potvrđuje ono što je gospođa Radeta rekla, da je suština ovde samo u osnivanju javnih preduzeća skijaških centara, a da sve ovo ostalo jeste samo popunjavanje forme, da bi se imalo nešto više članova zakona. Pored onoga što je rečeno za član 55. u kome u stavu 2. stoji, skijaš je obavezan da uradi to i to, u tački 17) stoji da je obavezan da, "skijanje prilagodi uslovima staze kada su nepovoljne vremenske prilike povećale stepen težine staze". Vidite, mi nismo ovde išli sa amandmanom da se briše kompletan član, već smo selektivno brisali one tačke 2. stava, a zatim i 3. koje po nama ne bi trebalo da stoje u jednom zakonskom tekstu i koje su primerenije za neki pravilnik ili uputstvo. Zašto smo predložili brisanje tačke 17) zato što je ona već pomenuta u tačkama 1) i 2). Naime, u tački 1) stoji da je skijaš obavezan da "se na stazi ponaša tako da druge ne ugrožava ili povređuje", a u tački 2) kaže da je skijaš obavezan da "vozi pažljivo i da brzinu i način vožnje prilagodi svojim znanjima i uslovima staze" itd. Upravo je to ponovljeno u tački 17) da "skijanje prilagodi uslovima staze kada su nepovoljne vremenske prilike povećale stepen težine staze". Ova formulacija je u tački 2) opštija od formulacije u tački 17). Ona obuhvata i taj slučaj kada su nepovoljne vremenske prilike povećale stepen težine staze. Zato smo predvideli brisanje tačke 17). Hoću još jednom da se osvrnem na ostale naše primedbe na član 55. U stavu 3. stoji šta skijaš ne sme, u stavu 2. skijaš je obavezan. U stavu 3. skijaš ne sme, već sam pomenuo, da skija ako je pod dejstvom alkohola ili droge ili nekog drugog psihoaktivnog leka, a u tački 6) kaže da skijaš ne sme "skijati unazad", pa u zagradi stoji unatraške. To unazad znači unatraške. Ovo je problematično. Kada učitelj skijanja, odnosno instruktor povede učenike na stazu posle određenog vremena obuke na drugim stazama za obučavanje, a prvih nekoliko vožnji instruktor ih vodi niz stazu tako što on skija unazad i na taj način prati njih. Ako se ovo zabrani, onda će biti vrlo problematično za početnike, učenike koji idu prvi put na stazu, jer učitelj neće moći na taj način da ih prati, iza njih, pa neće moći da pomogne ništa, ili će biti okrenut leđima i neće videti šta i kako to oni rade. Mislim da je to problematično i da je to trebalo eliminisati. Dobro je što je prihvaćena tačka 9) u stavu 3. na koji je gospodin Marković podneo amandman, gde je stajalo, recimo, da skijaš ne sme da koristi žičaru ako ne poseduje za to posebno znanje i sposobnost. To je besmisleno. Gde će da nauči da je koristi? Predlagač je tu imao razumevanja i prihvatio taj amandman, a sve ovo upućuje upravo na to koliko je paušalno sve rađeno. Ako je, kako stoji u obrazloženju, više godina rađen ovaj zakonski tekst, onda stvarno nije jasno da u ovoj formi dođe pred narodne poslanike.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član55. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Vlada je prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, izgleda da je ne samo u ovoj skupštini nego i u širem okruženju sve dotrajalo. Dotrajale instalacije, počele da se kvare, dotrajala vlada, ali čini mi se da nije počela da se kvari nego da je takva došla i krajnje je vreme da se raspišu parlamentarni izbori, da se ispita volja građana, pogotovo posle svih ovih dešavanja na štetu srpske otadžbine i srpskog naroda. Inače, manir ove vlade da usvajamo nikome potrebne zakone traje već nekoliko meseci. Naravno, hvaliće se predsednik Skupštine, hvaliće se Vlada, kako je usvojeno 300 zakona, a od toga, za naše uslove i potrebe, primenljivo je možda deset posto i to naknadno urađeno. Naravno, dok je trajala afera "Knjaz Miloš" raspravljali smo o uvozu genetski modifikovanih organizama. Taj zakon je usvojen i omogućio je ministru Ivani Dulić-Marković i celoj bulumenti oko nje da legalizuju uvoz genetski modifikovanih organizama, pre svega mislim na genetski modifikovanu soju, pa smo potrovali toliko stočne hrane i toliko stoke posle toga. Dok se raspravljalo o koncesijama, o autoputu, odnosno dok se raspravljalo o nekim drugim zakonima, takođe nepotrebnim, krenula je koncesija autoput Horgoš-Požega i debele pare će se sliti u nečije džepove, a mi smo raspravljali o zakonu. Čini mi se da je tada bio Zakon o zabrani piratstva. Dok se raspravljalo o aferi "kofer", gde je zamenik guvernera nosio koferče sa 100 hiljada evra da podmaže guvernera, odnosno da mu otplati trećinu duga za vilu, jer je platio 380 hiljada, bar je toliko priznao, i usput, Mlađan Dinkić ne pita da li je platio porez na to, usvajali smo opet nekakve nebulozne zakone, a u međuvremenu je prošla kontrola leta. Da vas podsetim: direktor Nikola Stankov, inače iz DS, i neka ne govore da nisu u vlasti, vrlo su u vlasti, ima 1,3 miliona platu i o čemu onda pričamo. Kupio je tri para motornih sanki da bi on i Velja Ilić išli na Kopaonik. Zbog toga se ovaj zakon donosi sada, kako će se koristiti motorne sanke. Naravno, sanke su kupljene pod izgovorom da se izlazi na stanicu, a radarsku stanicu na Kopaoniku zabranio NATO da se koristi, napravljena i zaključana. Dok usvajamo ovakve zakone o skijalištu, sankalištu i ostalim glupostima, lopovi na vlasti u Beogradu otimaju šta im pod ruku padne; pa se napravi Nemanjina ulica, koja je postala veš mašina za pranje para, i kada se napravila na tri krivine ne mogu tramvaji da se mimoiđu, odoše retrovizori i jednom i drugom tramvaju, ali nije bitno to, bitno je da su pare oprane. Prema tome, ova vlada na gradskom i na republičkom nivou ne deli se na poštene i ohole, nego na one koji su uhvaćeni i one koji još nisu uhvaćeni. Da se vratim na amandman. Podneo sam amandman na stav 3. tačku 9), međutim, ovaj stav 3. je apsolutno nebulozan i ceo stav treba brisati, jer gospodin Zlatan Jovanović reče za još jednu nebuloznu tačku, ne sme skijati unazad. Ko će, recimo, snouborderu, koji skija sa strane, stoji na jednoj skiji, da utvrdi šta mu je unazad, a šta unapred. Drugo, kako će skijaš da skija unazad kada su skije podvijene samo napred. Onda će doći u situaciju da padne i da mora hitno da se ukloni sa staze. Svih devet tačaka u stavu 3. treba brisati. Vlada je odgovorila da se amandman prihvata iz razloga navedenih u obrazloženju, a ja sam u obrazloženju naveo: "Kako će i gde skijaš steći iskustvo i znanje korišćenja žičare ako bez njega ne može da koristi žičaru. Uostalom, zašto postoji redarska služba". U članu 55. zakona, u tački 9) kaže se da skijaš ne sme da koristi žičaru ako ne poseduje za to potrebno znanje ili sposobnost. Prvo, koje je to potrebno znanje i sposobnost da bi se selo u korpu na žičari, da vas žičara izveze na stazu i gde se dobijaju sertifikati da je neko položio za vožnju na žičari. Ovakvi zakoni ne samo da neće stajati na polici, nego će i oni koji ih predlažu morati da ih bace u korpu za otpatke. Dame i gospodo narodni poslanici, krajnje je vreme da se država uzme u pamet, krajnje je vreme da predsednik Vlade zatraži od predsednika države da raspiše nove izbore. Nemojte više zaluđivati narod ovakvim apsolutno nepotrebnim i nebuloznim zakonima. Država nam se raspada, naciju nam otimaju, stvaraju od našeg naroda druge narode, stvaraju od naše države druge države. Na kraju ćete doći u situaciju da donosite zakone za Beograd i okolinu. Onda skijalište na Avali treba praviti. Prepustite mesto onima koji su sposobni da sačuvaju i državu i naciju. Sklonite se, dokazali ste svoju apsolutnu nesposobnost, dokazali ste halapljivost i alavost, ali o tome će se raspravljati u nekim drugim državnim institucijama. Sklonite se da sačuvamo državu i od vas i od onih koji je napadaju.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član56. amandman je podneo poslanikSreto Perić. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređem na obrazlaganje amandmana, samo jedno malo osporavanje gospodinu Momiru Markoviću, takođe poslaniku SRS. On kaže da zakon neće stajati na policama nego će ga i oni koji su ga predložili i pisali baciti u korpu za otpatke. Neće, prvo će da pokupe ono što se može preko ovih ski-centara i ostalih prirodnih bogatstava i lepota naše zemlje Srbije, da iskoriste to i upravo zbog toga im treba ovaj zakon, a onda će ga negde odložiti. Donećemo druge zakone kojima će se regulisati takvo ponašanje ovih koji predlažu zakone. SRS je svesna ubrzanog razvoja zimskog turizma i sportske aktivnosti na skijalištima i u tom cilju bismo mogli da prihvatimo razmišljanje o donošenju jednog ovakvog zakona. Da li je današnji dan najsrećniji dan da raspravljamo o zakonu, to je drugo pitanje. A kada kažem da li je današnji dan, znate zbog čega ovo kažem i na šta mislim; kada je jedan deo zajedničke države nestao, odnosno odvojen, gde će prava nekih građana biti i te kako ugrožena, a mi danas razgovaramo ovde o zakonu o skijalištima i videćete na jedan način iz člana 56. Moj amandman se odnosi na član 56. i predlažem da se ovaj član 56. briše. Znam da one koji ne čitaju zakonske predloge najviše nerviraju amandmani koji glase da se neki određeni član briše, a oni koji čitaju predloge zakona, oni će videti i znaju da su takvi amandmani ponekad neminovni i neophodni. Najvećim brojem amandmana mi predlažemo da se zakonski tekst popravi, ali ovde je to bilo nemoguće, odnosno nepotrebno je da ovaj član u Predlogu zakona stoji. Ukoliko danas nema ministra za turizam i trgovinu, mogao je da pošalje onog "Hrvoja", koji iz dana u dan protežirai štiti proizvode iz Hrvatske, možda su njemu milije i usluge Hrvatske u oblasti turizma, odnosno skijališta i ski-staza, nego naši u Srbiji. Mogao je da dođe da čuje neke primedbe koje poslanici SRS iznose na ovaj zakon. U članu 56. pobrojano je 17 tačaka na šta treba sve da se obrati pažnja. Ja sam o nekoliko pričao i o nekoliko ću još da govorim. Recimo, u tački 3) se kaže da ne sme da se penje, misli se na skijaša, na pogonske stanice i linijske stubove ili da zauzima mesto koje nije namenjeno korisnicima žičara ili ski-lifta ili da ometa pristup tim mestima. Ovde je moglo još da se kaže, ne sme da se penje, jer pretpostavljam da u mnogim skijaškim centrima postoje i upravne zgrade, moglo se napisati da skijaš koji je došao da se skija ne sme da se penje na upravnu zgradu; ali, zaboga, nije mu tu mesto. Zatim, tačka 7) ne sme da se njiše u sedištu žičare i da se vozi bez spuštenog sigurnosnog rama, da ne upotrebljava naslon za noge, da iskače iz sedišta itd, kao da lice, koje je došlo da se skija, došlo da se njiše; ili, ne piše vam nigde ni na autobusu to, jer nisu građani Srbije toliko maloumni ili blesavi da im treba pisati da ne smeju da izlaze prilikom vožnje iz žičare, ili iz autobusa, ili bilo kog drugog prevoznog sredstva. Ne sme u toku prevoza sa žičare da baca ili odstranjuje bilo kakve predmete. Ovo je elementarna nekultura, jer to ne važi samo za žičare i druga mesta, to važi na svakom mestu. Treba valjda i postoje mesta koja su predviđena za odlaganje otpadaka i drugih pomoćnih sredstava koja se koriste na skijalištima. Tačka 16)kaže, ne sme da koristi žičaru za prevoz ako nema dovoljno fizičkih sposobnosti ili znanja ili veštine za bezbedno korišćenje instalacije žičare, odnosno usluga prevoza. Kako se ovo može proveriti i na koji način, a mislim da nijedan korisnik žičare, odnosno ski-staze neće da kaže – nisam dovoljno sposoban, nisam fizički spreman da koristim, jer podrazumeva se, čim je došao, da želi da skija. Na koji način ćete vi to da proverite, to meni nije jasno. Ako se pažljivo pročita ovaj član 56. onda se vidi da je pisano za one koji imaju određena umna i mentalna ograničenja, ne mogu se složiti da su to građani Srbije, jer oni to nikako nisu i ne mogu da budu, a ne znam da li ovi predlagači zakona ne misle da su možda njihovim prijateljima iz EU, koji treba da dođu da se skijaju na našim zaista prelepim skijaškim stazama, potrebna ova uputstva. Prilikom dočeka, upozorite ih kako i na koji način može da se skija na skijalištima u Srbiji. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, u obrazloženju kaže da su odredbe člana 56. Predloga zakona važne za bezbednost skijaša na skijalištu, a ovo jeste, kao što je u prethodnim članovima obrazlagano, materija koju treba regulisati nekim pravilnicima ili nekim posebnim obaveštenjima koja bi stajala na skijaškim stazama, a ne nikako da ulazi u zakonski tekst. S obzirom na to da ga predlaže Ministarstvo za trgovinu i turizam, sećam se kada je bio na dnevnom redu Zakon o turizmu, pa prilikom obuke turističkih vodiča stoji da je cena polaganja nekog ispita 3.000 dinara, da će ga platiti turistički vodič lično, samo nije stajalo u kojim apoenima treba još da bude. Nije mi jasno za ove predloge zakona koji dolaze iz Ministarstva trgovine, ko to radi, da li su to neki ljudi koji su najveći deo svog radnog iskustva sticali u nekim manjim privrednim subjektima, pa su radili neke poslovnike i pravilnike, pa samo to svoje bogato iskustvo, da tako kažem, prenose u zakonsku regulativu. Potrudite se malo, dajte ozbiljnije predloge da bi mi mogli ozbiljnije da radimo. Hvala.
Po istom amandmanu, narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Samo par rečenica, a vezane su za ovaj amandman. Naime, član 56, gde je gospodin Perić podneo amandman, kojim traži da se ovaj član briše, govori o tome šta skijaš ne sme da radi. Pazite, imate u članu 55. dva stava. U prvom stoji "skijaš jeobavezan", pa je po tačkama navedeno šta je obavezno, a u stavu 2, "skijaš ne sme", pa opet nekoliko tačaka, odnosno devet, šta sve ne sme. Pa onda opet novi član 56. šta skijaš ne sme, pa novih 17 tačaka šta sve skijaš i dalje ne sme da radi. Mislim da je ovo previše i sve što je u članu 56. može da stoji u nekom pravilniku, uputstvu, ali nikako ne treba da stoji u zakonskom tekstu. Hoću da dopunim ovo što je gospodin Perić već rekao. U tački 16) člana 56. stoji da skijaš ne sme da koristi žičaru za prevoz, ako nema dovoljno fizičkih sposobnosti i znanja za bezbedno korišćenje, a upravo je Vlada usvojila, odnosno prihvatila amandman gospodina Markovića na član 55, u kome je takva odredba brisana, a sada se ista odredba ponavlja u članu 56. i ona ostaje da stoji u tom članu. Znači, u članu 55. brisali smo odredbu koja je govorila da skijaš ne sme da koristi žičaru, ako ne poseduje potpuno znanje i sposobnosti, a sada imamo odredbu koja ostaje na snazi, da skijaš ne sme da koristi žičaru za prevoz ako nema dovoljno sposobnosti i znanja i veštine za bezbedno korišćenje žičara. Znači, tamo smo izbrisali, a ovde je ostalo i efekat je nikakav, znači, ništa nismo dobili ovim amandmanom gospodina Markovića.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 57. amandman je podneo poslanik Tomislav Penezić. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Tomislav Penezić.
Dame i gospodo narodni poslanici, meni je sada zadovoljstvo da pričam, jer malopre kada sam pričao nije me niko čuo, a nisam ni ja sebe čuo koliko su galamili. Vidim da su se ovi drugi smirili, čitaju novine, pa neka ih, neću ih uznemiravati. Moram samo da napravim neke uvodne napomene, jer ovde se radi o zakonu, i gospodo iz Vlade, pa i ostali, u zakonu nema izuzetaka, a kod pravila može i ovako i onako. Na nekoliko mesta, a to neću sada citirati jer nije deo mog amandmana, imate napisano – može. Dakle, u zakonu mora ili ne može, znači, zabranjeno je. Znači, nema može ovako i onako. U pravilima može i ovako i onako. Međutim, to nije tema mog amandmana. Moj amandmanom tražim da se u članu 57. stav 3. briše. Radi javnosti pročitaću taj član : "Kada skijaški centar u toku skijaške sezone očekuje veliki broj skijaša na skijalištu mora pravovremeno obavestiti nadležni organ unutrašnjih poslova (obratite pažnju) i zatražiti dodatnu pomoć za održavanje reda na skijalištu (i to naglašavam) i uređenje saobraćajnog prometa za dolazak i odlazak sa skijališta." A ovo drugo ne naglašavam. Pazite koja je to kontradiktornost, jer se u članu 53. govori upravo o obezbeđenju na skijalištu, pa se kaže: "Skijaški centar obavezan je da za vreme rada skijališta obezbedi redarsku službu koja mora imati odgovarajući broj redara kako bi efikasno osigurala bezbedno korišćenje skijališta (patrole, dežurna mesta i dr.), u skladu sa odredbama ovog zakona i pravilima o redu na skijalištu". Sledeći stav kaže: "Broj angažovanih redara određuje se prema konkretnim okolnostima skijališta, a naročito prema očekivanoj učestalosti korišćenja staza i broja, teže, veličine i preglednosti staza". Ovim članom je sve to rešeno. Izvinjavam se, u odgovoru sam malo i šaljivo rekao da skijaški centar nije stadion na kome se okupljaju suprotstavljene grupe navijača, tako da je mera predviđena ovim stavom suvišna. Nema ovde borbe, nema opasnosti da neko eventualno nasrne na skijaše kada pobede. Nije to fudbalska utakmica, da se utrči tamo i da se biju ljudi. Šta će milicija? Ovde vidim – organi unutrašnjih poslova. U odgovoru na moj amandman se kaže: "Amandman se ne prihvata, jer se odredbom člana 57. obezbeđuje red na skijalištu za vreme skijaških manifestacija". U zakonu nema tih manifestacija. Manifestacije podrazumevaju, koliko znam, takmičenja različitih vrsta. Ne može biti manifestacija ako uzmem skije i spustim se, padnem ili prođem srećno. To nije manifestacija. Bilo bi u redu da ste vi predvideli da policija bude obaveštena i da van skijališta, tamo gde je parkiralište i put, obezbeđuje saobraćaj. Šta će milicija na skijalištu? Zamislite da dođe komandir milicije i da kaže – gospodine Tomba, ti nisi sad na redu, ne možeš ti da ideš, ide Stenmark. Nema milicija šta da traži tamo. Vi ovde kažete da tražite pojačanje organa za obezbeđenje na skijalištu. To morate ispraviti. Nemojte se ljutiti, nemam nikakve zle namere, hoću da ukažem na taj propust. Pomenuli ste manifestacije u odgovoru na moj amandman, a u zakonu manifestacija nema. Dobro sam pročitao – kad skijaški centar u toku skijaške sezone očekuje veliki broj skijaša na skijalištu, to podrazumeva verovatno rekreativce. Prema tome, ovde nema manifestacija. Ako hoćete, ako ste dobre volje, prihvatite ovo i onu sugestiju na početku. Nije tu gospodin Marković, on ima običaj da se bavi jezikom, odlično time barata i potvrdio bi ovo što kažem. Dakle, nemojte više upotrebljavati ono "može" i u zakonu, ako nije drugačije rešeno, može i ovako i onako. U zakonu može ovako i nikako drugačije, u pravilu kako god hoćete. Mislim da sam bio jasan. Ako nisam, shvatićete kad pročitate ovo.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 63. amandman je podneo poslanik Rodoljub Gačević. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Rodoljub Gačević.
Dame i gospodo narodni poslanici, svaka škola, naravno i škola za skijanje, ima svoje učenike. Učenici su, u ovom konkretnom slučaju, različita lica različitih godina starosti, različitog pola, različitog uzrasta, ali su svi, po pravilu, oni koji se ne snalaze najbolje na skijalištu, lica koja su neiskusna i najčešće lica koja su neoprezna. Iz tih razloga, moj amandman je u tom smislu i dat, da se ova lica na skijalištu obeleže vidno i jasno, kako bi skrenula pažnju ostalim učesnicima na skijalištu na njihovo prisustvo, iz ovih razloga koje sam upravo i pomenuo, a sve u cilju da ne bi došlo do težih povreda, ozleda i možda nepredviđenih situacija, kako po učenika, tako i po lica koja su naučena, odnosno skijaše. Pošto može da dođe do ovakvih posledica, do teških povreda na skijalištu, potrebno je da škola skijanja ima i neophodnu medicinsku pomoć, u smislu stručnog lica koje će ukazati medicinsku pomoć. Pre svega, mislim na lica ranga lekara, jer ukoliko bilo koje lice koje je površno obučeno za ukazivanje medicinske pomoći, može da dođe do još težih posledica nego što su one koje su pre toga nastale. Iz tih razloga i predlažem da škola skijanja ima upravo takav kadar neophodan za pružanje medicinske pomoći, odnosno pružanje prve pomoći. Ovde se ne kaže tako, nego se kaže da samo treba da pruži hitnu medicinsku pomoć. Nije dovoljno definisano šta se podrazumeva pod tim pojmom. Drugo, ovde kaže da je potrebno da ima tzv. priručni komplet. Kada se kaže "priručni komplet", obično se misli na onaj komplet koji mi svi vozači imamo u automobilu, ali to nije komplet koji je dovoljan, jer on treba da sadrži, pre svega, sredstva kao što su nosila, a u kompletu za prvu pomoć u automobilu to se ne nalazi. Znam da će neko reći da u saobraćaju mogu da nastanu teže povrede nego što je na skijalištu, ali mi ne možemo obučavati sve vozače da budu u rangu lekara, da budu stručnjaci u ukazivanju prve pomoći, odnosno medicinske pomoći. Iz tih razloga, kada je u pitanju škola za skijanje, ona treba da ima takvo lice. Zato mislim da je neophodno da škola skijanja ima jedno lice za pružanje medicinske pomoći, u rangu lekara i ne samo da ima priručni komplet za prvu pomoć, već da ima sva neophodna sredstva za pružanje prve pomoći, odnosno ukazivanje lekarske pomoći. Mislim na nosila i mislim na sredstva koja su neophodna u tim trenucima.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 65. amandman je podneo poslanik Milan Stevović. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Poslanici SRS redovno upozoravaju Vladu na obavezu pridržavanja Ustava Srbije, ali to izgleda ovoj vladi nikako da dopre do svesti. Ja ću sada da citiram nekoliko članova Ustava Srbije, a onda ću da kažem zbog čega je to bitno za ovaj član 65. Član 11. Ustava Srbije kaže: "Slobode i prava čoveka i građanina ograničeni su samo jednakim slobodama i pravima drugih, i kada je to Ustavom utvrđeno". Član 13. Ustava Srbije kaže: "Građani su jednaki u pravima i dužnostima i imaju jednaku zaštitu pred državnim i drugim organima bez obzira na rasu, pol, rođenje, jezik, nacionalnu pripadnost, veroispovest, političko ili drugo uverenje, obrazovanje, socijalno poreklo, imovno stanje ili koje lično svojstvo". Član 35. kaže: "Svako ima pravo na rad. Jamči se sloboda rada, slobodan izbor zanimanja i zaposlenja i učešće u upravljanju. Svakome je, pod jednakim uslovima, dostupno radno mesto i funkcija. Zaposlenima može prestati radni odnos protiv njihove volje, pod uslovima i način utvrđen zakonom i kolektivnim ugovorom. Zabranjen je prinudni rad". Član 53. koji se odnosi direktno na ministra i na Vladu, kaže: "Svako je dužan da se pridržava Ustava i zakona. Svako je dužan da savesno i odgovorno vrši javnu funkciju". E, ovaj ministar niti se pridržava Ustava i zakon, niti shodno tome savesno obavlja svoju funkciju, naravno, mislim na ministra Bojana Dimitrijevića, koji bi trebalo u ime Vlade ovde da predstavlja ovaj zakon, a da podnese ostavku – to svakako. Najpre Koštunica, pa onda svi ostali. Zašto sam citirala Ustav i ove konkretne članove Ustava Republike Srbije. Zato što je član 65. ceo neustavan. Govorim o amandmanu na stav 1. koji je podneo kolega Milan Stevović, a taj stav 1. člana 65. glasi: "Skijaški centar je obavezan da obezbedi ravnopravne uslove u pogledu korišćenja skijališta svim školama skijanja koje imaju svoje sedište u jedinici lokalne samouprave na čijoj teritoriji se nalazi skijalište". Ovakva diskriminacija građana Srbije u Predlogu zakona je nešto što zaista iznenađuje. Ako je i od ove vlade, mnogo je. Zašto bi neko imao prednost, odnosno mogao da ima ove uslove samo zato ako ima svoje sedište u jedinici lokalne samouprave. Pa, zar ne može neko da bude tamo gde uopšte nema skijališta. Da ima privatno preduzeće i da u okviru tog privatnog preduzeća ima i skijaški centar, skijališta, škole skijanja, sve to može da ima, a da živi recimo u Vojvodini, da živi tamo gde uopšte nema skijanja, čak gde retko pada i sneg. Dakle, otvara firmu, otvara privredno društvo, bavi se raznim delatnostima i između ostalog i ovom delatnošću; ima tamo na skijalištu ljude koji ispunjavaju uslove, koji znaju to da rade, ima direktora koji upravlja tim delom njegovog preduzeća, a sedište mu je daleko nekoliko stotina kilometara od tog skijališta. I zaista ne razumem šta je bio motiv Vlade Republike Srbije da na ovakav način reguliše ovu materiju i da predloži ovakav besmislen član, član 65. 'Ajde što je besmislen, nego zaista krajnje diskriminatorski. Kako možete vi, gospodo iz Ministarstva, pretpostavljam da ste vi prevodili ove zakone, ministar valjda nema vremena on se bavi tenderima i onom akcijom "kupujmo domaće", a finansiraju ga stranci u toj kampanji, odnosno finansiraju tu kampanju, zaista je neverovatno da niste vodili računa o nečemu što je zaista osnovno pravo čoveka i građanina u zemlji Srbiji, i to pravo zagarantovano je Ustavom. To što vi pričate da ćete da donesete nekakav novi ustav, sada sam se zabrinula kada sam videla kako kršite u predlozima zakona osnovna ljudska prava, šta to znači taj vaš budući ustav, da li ćete da ukidate ljudska prava i slobode, gospodo, demokrate takozvane? Amandmanski predlog je da ostane samo deo teksta: "Skijaški centar je obavezan da obezbedi ravnopravne uslove u pogledu korišćenja skijališta svim školama skijanja". I tu se, gospodo, stavlja tačka, a briše se – "svim školama skijanja koje imaju svoje sedište u jedinici lokalne samouprave na čijoj teritoriji se nalazi skijalište". Suština ovog pokušaja vašeg i ovog člana je opet u onoj zakulisnoj radnji oko javnih preduzeća, koje ste vi ovako pokušali da proturite narodnim poslanicima. A sada slušajte, kolege poslanici, nebuloznog odgovora Vlade zašto ne prihvata amandman Milana Stevovića: "Amandman se ne prihvata, jer je za bezbednost skijanja važan razvoj ski-škola koje su neposredno vezane za samo skijalište". Stvarno ne znam šta su ovde ministar Dimitrijević i Vlada hteli da kažu. Čime ovaj amandman ugrožava bezbednost skijanja, a vi onda kažete – "za bezbednost skijanja važan razvoj ski-škola koje su neposredno vezane za samo skijalište". Znači, razvoj drugih ski-škola vas ne interesuje, samo one koje su vezane, ovako kako je napisano u zakonu, čije je sedište u blizini, odnosno na teritoriji opštine, odnosno lokalne samouprave gde se nalazi škola skijanja. Ovo, zaista, mislim da je ministar ovde da bi morao da prihvati, a nadam se da će kolege poslanici ozbiljno da shvate ovu našu primedbu i da nećete dozvoliti da donesete još jedan od neustavnih zakona, pošto je, nažalost, postala moda ministara Vojislava Koštunice da nam ovde pričaju o zakonima, i da nam predlažu zakone koji su u suprotnosti sa Ustavom Republike Srbije. Onda nam ministri, kada suprisutni, objašnjavaju kakvo će biti ustavno rešenje nekog budućeg ustava, koji, očigledno, nemate nameru da donosite jer ste obustavili rad na donošenju ustava, zato što donošenje novog ustava, gospodo, ne odgovara vama koji predstavljate valjda skupštinsku većinu i ne odgovara Borisu Tadiću. Novi ustav bi, naravno, podrazumevao i nove izbore, prevremene izbore na svim nivoima i vi iz tog razloga samo pričate, obećavali ste u izbornoj kampanji, pričate priču, a naravno ne pada vam na pamet da novi ustav donosite zato što ste vi u trajnoj kohabitaciji sa onim lopovskim "žutim" preduzećem koje predvodi Boris Tadić. Onda onaj Šuki-Plazma sinoć u jednoj televizijskoj emisiji kaže, kada je kolega Proroković u nekom kontekstu pomenuo SRS kao najveću opozicionu stranku, a onda Šuki-Plazma, to vam je Dragan Šutanovac, a Šuki-Plazma mu je nadimak otkad se saznalo da je reketirao braću Brašnjević i da je uzimao "plazma" televizore za sebe i za Borisa Tadića, i onda on kaže sinoć – a kako su toradikali najveća opoziciona stranka. A ovaj kolega kaže – pa imaju najviše poslanika u Skupštini. A on kaže – a, otkad je to merilo, pa postoje neka druga merila, otkad je merilo to što imaju najviše poslanika da to znači da su najveća stranka. Prosto neverovatno i glupo, ali, naravno, to nema veze ni sa ovim zakonom ni sa ovim o čemu hoću da skrenem pažnju narodnim poslanicima. Još jedanput, prihvatite ovaj amandman, nemojte na ovaj način da Vladu sukobljavate sa lokalnim samoupravama i nemojte da na ovaj način pokazujete kako vi to zamišljate decentralizaciju. Mi vam uporno govorimo da vi to samo pričate, a da u praksi potpuno drugačije radite, pogotovo kada to još pokušate da u zakonski tekst unesete, onda je to samo potvrda onoga o čemu smo mi govorili, ali je neprihvatljivo i to ćemo zaista svaki put da vam ponavljamo, i da radi javnosti govorimo, da morate da prestanete kolege poslanici, koji glasate za Vladine predloge, da donosite neustavne zakone. Ustav, kakav god je, to je "sveto pismo" u svakoj državi. Kada kažem kakav god je, ne mislim na Ustav Srbije, jer ovaj naš Ustav garantuje sva prava i slobode. Ovaj naš Ustav je dobar, osim nekoliko onih arhaičnih stvari koje se odnose na društvenu imovinu, koje treba da se promene. Naravno, vi ni to nećete, jer vama to nije u interesu. Vi ste na mnogo primera pokazali da jednu priču pričate građanima Srbije kada pokušate da ih izmolite za glasove na izborima, a kada preuzmete vlast onda nema ništa od izbornih obećanja. Znači, nije bio samo ustav izborno obećanje, bila je i Koštuničina priča o Hagu, kao devetoj rupi na svirali, pa je onda tu rupu preokrenuo, pa mu je to sada prva rupa na svirali. Naravno, građani Srbije će na narednim izborima, a valjda je svima jasno posle svih ovih događaja, i verovatno posle konačnog proglašenja otcepljenja dela države i dela srpskog naroda, da nema drugog rešenja, dame i gospodo, za Srbiju, već vanredni parlamentarni izbori. Moraju u Srbiju da dođu na vlast ozbiljni i odgovorni ljudi. Dosta je građanima Srbije onih koji posle izbora kažu – mi smo preuzeli vlast. Građani Srbije hoće one koji će posle izbora da kažu – mi preuzimamo odgovornost. Velika je razlika, dame i gospodo, vi jeste na vlasti i čuvate vlast po svaku cenu i u toku vršenja vlasti pravite takve greške da je to prosto zastrašujuće, a zastrašujuće je, pravnici to dobro znaju, da Vlada, otvoreno i jasno, kroz zakon predlaže neustavna rešenja. Šta mogu građani Srbije da očekuju u Srbiji i kakvu pravnu sigurnost mogu da imaju ako imaju vladu i skupštinsku većinu koja donosi neustavne zakone? Ne postoji valjda veći pravnički greh nego ogrešiti se o Ustav Republike Srbije, odnosno u bilo kojoj državi, ustav bilo koje zemlje, to je svetinja, gospodo. Ako vam se ne sviđa ustav, obezbedite odgovarajuću većinu, menjajte ustav. Mi srpski radikali smo spremni, to smo vam davno rekli, da učestvujemo u tom poslu, ali ne na način na koji vi to radite. Ali, dokle god imamo ustav, on mora da se ovakav poštuje. Neprihvatljivo je i molim vas, molim kolege pravnike da objasne svojim kolegama koji to nisu, da ne postoji veći pravnički prekršaj od kršenja ustava. Zato vas molim, prihvatite ovaj amandman, pa nećete bar u ovom delu prekršiti Ustav i, što je još bitnije, nećete dovoditi u neravnopravan položaj ne samo lokalne samouprave, nego građane Srbije, jer u lokalnim samoupravama žive građani Srbije.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne) Na član 65. amandman je podneo Miroslav Nedeljković. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, samo jedna mala ispravka. Naime, narodni poslanik, gospođa Vjerica Radeta je rekla da podnesu ostavku ministri, da podnese ostavku Vojislav Koštunica. Dovoljno je da podnese ostavku Vojislav Koštunica. Drugo, ovde je važilo jedno lepo pravilo, da kada neko dođe na galeriju, predsedavajući obavesti narodne poslanike ko je to na galeriji, pa možda imamo potrebu da pozdravimo goste koji nas slušaju ili imamo potrebu da ih ne pozdravimo, nego da ih pitamo, sa ove govornice, šta oni tu traže. Tu mislim na nevladine organizacije, jer neće me iznenaditi, s obzirom na to kako je krenulo, da se jednog trenutka pojavi gore Sonja Biserko, Sonja Liht, Nataša Kandić, Biljana Kovačević-Vučo, da zasednu u prvi red i eventualno da donesu paradajz da gađaju narodne poslanike ako im se ne sviđa diskusija tih narodnih poslanika, zavisi od toga kako se prema njima ponašate. Ako dođu studenti pravnog fakulteta, svaki poslanik SRS, prvi koji izađe za govornicu, pozdraviće tu mladost, tu buduću pravnu elitu koja će ovu državu štititi i pravno voditi. Dame i gospodo narodni poslanici, danas sam video gore ekipu ljudi koja je sedela i baš me zanima ko je to. Ko to vrši monitoring, kako ovi vaši prijatelji imaju običaj da kažu, nad radom poslanika Narodne skupštine. Ko je to ko ima pravo da nas na ovaj način kontroliše, s obzirom na javnost rada, s obzirom na situaciju da postoje televizijski prenosi Skupštine, a da nismo obavešteni? Zato bih molio predsedavajućeg, koja je grupa ljudi koja je bila na galeriji i da nas obavesti. Narodni poslanik Nedeljković, poslanik SRS, podneo je amandman na član 65. stav 3, gde traži da se amandman briše. Amandman je inače sličan amandmanu koji je podneo narodni poslanik Stevović i odnosi se na to da ovim zakonom pokušavate da napravite diskriminaciju između škola skijanja u ovom slučaju. Ako vam ovo prođe, neće nas iznenaditi da sledeći zakon bude da ćete škole plivanja zabraniti, osim tamo gde neko ima jezero, reku, pa se pitam čija to braća i čiji to pašenozi otvaraju škole skijanja pored naših najvećih skijaških centara, i budućih i sadašnjih, pa im treba obezbediti, garantovati pravo da samo oni mogu da školuju buduće skijaše. Zašto ne bi mogao neko ko je vrhunski skijaš, ko je donosio onoliko medalja, a recimo živi u Novom Sadu ili negde u Vojvodini i nema osim Fruške Gore nijedno brdo, da otvori školu skijanja na Kopaoniku? Zakoga to rezervišete Kopaonik, Zlatibor, Taru, za koga rezervišete Goliju? Čiji su to rođaci, prijatelji i koji su to ministri koji će sutradan kupovati skijalište i otvarati škole skijanja. Dame i gospodo narodni poslanici, i ovim članom zakona direktno kršite Ustav. Ovim članom zakona zabranjujete svima onima koji nisu eventualno kupili plac na Goliji, na budućem najlepšem skijalištu, najvećem ski-centru, da otvore sutradan školu skijanja tamo. Odakle vam pravo? Smatram da će u danu za glasanje narodni poslanici, i vladajuće koalicije, još uvek, nažalost, a i poslanici opozicije, da pritisnu zeleno dugme, usvoje ovaj amandman narodnog poslanika Miroslava Nedeljkovića i otklone ovu nepravdu koju prema građanima Srbije nanosi ovaj zakon.
Hvala. Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović. Izvolite.
Dame i gospodo, rekao bih nešto o ovom delu zakona koji nosi naslov – podučavanje skijanja. Nekoliko narednih članova govori o školama skijanja i uređuje tu oblast, ali čini mi se na jedan vrlo nekorektan i loš način. U članu 62. govori se o školi skijanja i o nekim uslovima koje treba da ispune škole skijanja. Kaže u tački 2) da škole skijanja treba da ima odgovarajuću poslovnu prostoriju na skijalištu i odgovarajuće mesto za okupljanje polaznika. Mislim da ovo nije korektno prema ljudima koji se bave ovim poslom, jer šta znači obezbediti poslovnu prostoriju na skijalištima. Šta znači obezbediti poslovnu prostoriju na Kopaoniku u toku sezone? To znači mnogo novca. Treba mnogo novca da se ta prostorija iznajmi, a ta prostorija nema nikakav značaj za školu skijanja. Polaznici škole skijanja se ne okupljaju u prostoriji, oni se okupljaju na skijalištu. Obuka se ne vrši u učionici već na skijalištu. Čas se ne izvodi u učionici, već na skijalištu. Mislim da je ovo besmisleno i nepotrebno, mada nismo pisali amandman, to bi trebalo ukinuti. Jer, zamislite na Kopaoniku u toku sezone verovatno ima 50, a možda i više škola skijanja i sada ta škola treba da obezbedi poslovni prostor da bi mogla uopšte da funkcioniše i radi u toku sezone na Kopaoniku. U tom periodu tamo je teško naći smeštaj za goste, a da ne pričam o nekoj većoj prostoriji, poslovnoj prostoriji za ove namene. Pre svega što uopšte takve prostorije namaju nikakvu svrhu za školu skijanja. Takođe, gospodin Gačević je već objasnio i našu intervenciju u članu 63, gde smo predvideli amandmanom da se uvede obaveza da polaznici škole skijanja budu vidno obeleženi. Znači, da imaju odgovarajuće oznake, kako bi se na stazi razlikovali od onih drugih iskusnijih skijaša, što bi doprinelo bezbednosti svih na skijalištu, da bi se izbegle povrede skijaša. Na član 65. podneli smo dva amandmana, objasnili su gospođa Radeta i gospodin Marković. Mislim da je korektnije da se kompletan ovaj član 65. briše. Ceo član je katastrofalno napisan, u sva tri stava i trebalo bi sve ovo eliminisati iz zakona. Naime, ovde se radi o čistoj diskriminaciji ili favorizovanju pojedinih škola. Pročitaću ceo član i zamolio bih poslanike da pažljivo saslušaju, da pročitaju ovo i da pokušaju da razumeju. Ovo je vrlo teško razumeti kako je napisano. Stav 1. kaže: "Skijaški centar je obavezan da obezbedi ravnopravne uslove u pogledu korišćenja skijalištasvim školama skijanja koje imaju svoje sedište u jedinici lokalne samouprave na čijoj teritoriji se nalazi skijalište". Ovaj stav jasno upućuje na to da će mogućnost da se bave ovim poslom na nekom skijalištu imati samo one škole koje imaju sedište na teritoriji lokalne samouprave na kojoj se nalazi skijalište. To je diskriminacija svih ostalih škola skijanja koje dođu iz drugih opština, odnosno gradova. Kao što je gospođa Radeta rekla, to je protivustavno jer je to diskriminacija ili sprečavanje pojedinaca ili preduzetnika, odnosno pravnih lica da se bave određenim poslom pod ravnopravnim uslovima. Stav 2. kaže: "Pravilo iz stava 1. ovog člana ne odnosi se na ograničenje korišćenja ski-staza od strane škola skijanja, koje skijaški centar uvede u toku dana radi obezbeđenja sigurnosti skijaša zbog prevelikog broja skijaša na stazi (popunjeni kapacitet staze)". Šta ovo znači? Ovo znači da one škole koje su sa teritorije lokalne samouprave na kojima se nalazi skijalište, nisu više ravnopravne ako je popunjen kapacitet staze. U tom slučaju uprava može da uvede restrikcije, odnosno da neke ski-škole eliminiše sa staze. Stvarno besmisleno, jer ko je taj ko će i na koji način i prema kojim kriterijuma da nekoga odstrani sa staze. Drugo, šta znači popunjen kapacitet staze? Kada je kapacitet staze popunjen – kada se čeka na žici 5, 10, 15 minuta ili kada je na žici 10 ili 50 skijaša koji su u redu na čekanju? Ko će propisati kriterijum na osnovu koga će se redar ili lice koje je tamo opredeliti da eliminiše neku od škola skijanja sa staze, da kaže – u ovom momentu je staza popunjena i njen kapacitet više ne dozvoljava prisustvo skijaša, odnosno većeg broja skijaša i sada ćemo neke od škola da eliminišemo sa staze. Treći stav kaže: "U slučajevima iz stava 2. ovog člana, prednost imaju škole skijanja koje svoje sedište imaju u jedinici lokalne samouprave na čijoj teritoriji se nalazi skijalište". U prvom stavu smo imali da isključivo mogu raditi škole sa teritorije opštine na kojoj se nalazi skijalište, a sada govorimo o nekoj prednosti koju mogu imati te škole – u odnosu na koga. Ako druge ne postoje? Kompletan član 65. je besmislen.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 70. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Radić. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ivan Radić.
Dame i gospodo narodni poslanici, došli smo do jednog člana zakona koji, za razliku od onih prethodnih koji su u priličnoj meri nejasni, nedorečeni, neshvatljivi, poneki i smešni po shvatanju običnih ljudi, može da ima i te kako štetne posledice. Naime, radi se o članu 70. Predloga zakona, to je deo zakona koji se tiče nadzora nad izvršavanjem odredaba ovog zakona i propisa donetih na osnovu njega. Konkretno, član 70. obrađuje koje su to nadležnosti, odnosno ovlašćenja turističkog inspektora. Između ostalog, kaže se da je turistički inspektor ovlašćen da privremeno zabrani korišćenje skijališta ako skijaški centar ne ispunjava uslove utvrđene ovim zakonom. Ovlašćen je da privremeno zabrani rad skijališta ili njegovog dela ukoliko nastupe okolnosti iz člana 39, da privremeno zabrani rad licu koje nije registrovano za obavljanje delatnosti itd. Kaže se, pri kraju ovog člana, da će inspektor rešenjem utvrditi vreme trajanja privremene zabrane obavljanja delatnosti, kao i rok u kome su lica koja obavljaju delatnosti i pružaju usluge utvrđene ovim zakonom dužna da otklone nedostatke zbog kojih je mera izrečena. Protiv rešenja inspektora može se izjaviti žalba ministru nadležnom za poslove turizma, u roku od osam dana od prijema rešenja. Žalba izjavljena na rešenje iz stava 4. ovog člana ne odlaže njegovo izvršenje. Amandmanom na član 70. predlažem da se posle stava 5. doda novi stav, koji treba da glasi: "Rešenje po žalbi Ministar je dužan da donese u roku od osam dana od dana prijema žalbe". U obrazloženju Vlada kaže da se amandman ne prihvata, jer se radi o redovnom postupku, tako da nema potrebe propisivati rokove na drugačiji način u odnosu na rokove utvrđene članom 237. Zakona o opštem upravnom postupku. To bi, u krajnjoj meri, bilo sasvim u redu da se u ovom slučaju ne radi o jednoj specifičnoj situaciji. Situacija je specifična iz tog razloga što skijaška sezona traje relativno kratko, što u velikoj meri zavisi od vremenskih prilika i mora se na svaku izrečenu meru ili sankciju reagovati brzo i maksimalno skratiti eventualna zabrana korišćenja skijališta. Recimo, imamo situaciju da turistički inspektor privremeno zabrani korišćenje skijališta, onda skijaški centar uputi žalbu ministru nadležnom za poslove turizma, a kažete u stavu 5. da žalba izjavljena na rešenje ne odlaže izvršenje, dakle skijalište će biti zatvoreno, a ministar nema rok u kojem mora da odgovori na žalbu. Znači, može da bude za 10 dana, može za mesec ili za dva meseca, skijaška sezona prođe i posle tog vremena ministar kaže da je žalba prihvaćena. Ko je odgovoran u takvoj situaciji što skijalište nije radilo i ko je taj ko snosi odgovornost za finansijski gubitak centra zbog zatvaranja skijališta, naročito ako se radi o atraktivnim turističkim destinacijama, kojih i te kako ima u našoj zemlji? Iz tog razloga, predložio sam da se ministru ostavi rok od osam dana od dana prijema žalbe da mora da odgovori podnosiocu žalbe i tako maksimalno skrati period u kojem bi skijalište bilo privremeno zatvoreno. Znači, to bi maksimalno iznosilo nekih 15 dana, ali ako uzmemo u obzir da bi skijaški centri verovatno već prvog dana po izricanju te sankcije uložili žalbu, znači maksimalno nekih 10 dana bi proteklo do okončanja cele situacije. I to je period u kome će sigurno nastati određeni gubici, određena šteta za skijaški centar, ali u svakom slučaju mnogo manja nego kako je u ovom predlogu.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član71. amandman je podneo poslanikRadiša Ilić. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Radiša Ilić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS, podneo sam amandman na član 71. Predloga zakona. U članu 71. posle stava 3. dodaje se novi stav, koji glasi: "Rešenje po žalbi Ministar je dužan da donese u roku od osam dana od dana prijema žalbe". Ovaj amandman predlaže isto rešenje kao i prethodni član 70. iz prostog razloga što skijaška sezona kratko traje i da će rešenja koja dolaze posle dužeg vremena možda izgubiti smisao. Ono što je bitno, a što se traži ovim amandmanom, jeste da ministar mora da donese rešenje po žalbi u roku od osam dana. Ako se vratimo na član koji propisuje uslove koje organizator skijaških aktivnosti mora da ispuni, vidimo da je to široki spektar mogućih prekršaja na osnovu kojih inspektor može da donese rešenje kojim se taj prekršaj sankcioniše. Ovde se radi o ozbiljnim prestupima za koje se može podneti krivična prijava, kao i zabrana rada skijališta itd. Ako ministar rešava žalbu pola godine i na kraju odbaci rešenje inspektora, šteta je nesaglediva. Ko će nadoknaditi veliku materijalnu štetu nekom ski-centru zbog toga, a da ne govorimo o lošoj propagandnoj turističkoj slici Srbije i naših zimskih centara. Ovde se ne radi o sitnicama ko je skijao brzo, ko je propagandni pano stavio pola metra bliže stazi itd. Ovde se radi o veoma ozbiljnim stvarima, koje je potrebno rešavati hitno. Za razliku od člana 70, gde je za inspekcijski nadzor nadležan turistički inspektor, po čijim rešenjima, a na osnovu žalbe, odlučuje ministar turizma, u članu 71. to ovlašćenje se prenosi na sportskog inspektora i ministra nadležnog za sport. Ovde se malo mešaju ingerencije dva ministarstva, tako da i to može izazvati nedoumice oko pravilnog i pravovremenog reagovanja po zakonskom ovlašćenju. Poslanici SRS su u dosadašnjoj raspravi ukazali na apsurdnost ovog zakona, koji je toliko pojednostavljen, prepun nepotrebnih detalja, tako da bi najcelishodnije bilo da se ovaj predlog zakona povuče iz skupštinske procedure. Skijaš kada dođe u zimski centar radi odmora i rekreacije zbog ovakvog zakona, kojim mu se bukvalno preti i u kome se skoro u svakom članu propisuje šta skijaš ne sme da radi, kako može da bude kažnjen, sigurno će se osećati kao da je učesnik u nekom napetom akcionom trileru, umesto da je došao da se odmori. Kada skijaš zna da iza svakog ćoška hotela ili jele vreba "snežni špijun", ako mogu da kažem, Aleksa Žunjić, taj će da ode glavom bez obzira iz takvog skijaškog centra i iz zemlje Srbije. Na kraju, pored toliko obrađenih pojmova koji imaju veze sa snegom, pravo je iznenađenje, a možda je ministar ili onaj ko je pisao taj zakon zaboravio, da nigde nisu pomenuti uslovi za pravljenje sneška belića, jer bi se ovim zakonom upotpunila prava zimska idila.
Reč ima poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, moj komentar, odnosno dopuna obrazloženja ovog amandmana odnosi se zapravo na amandmane na članove 70. i 71. pošto su slični, a sličan je i zakonski predlog. I stvarno moram, pošto vi u Vladi Srbije i skupštinska većina donosite stalno tako neke zakone u kojima se predviđaju kojekakve edukacije, pa se izdaju licence, nekakvi kursevi, agencije, mislim da vam je mnogo jednostavnije da slušate poslanike SRS. Mi vam svaki put lepo održimo predavanje, a vaše je samo da zapamtite ili da zapišete ako ne možete da pamtite. Najpre ću kratko da kažem da u članu 70. stoji: "Protiv rešenja inspektora može se izjaviti žalba ministru nadležnom za poslove turizma, u roku od osam dana od dana prijema rešenja. Žalba izjavljena na rešenje iz stava 4. ovog člana ne odlaže njegovo izvršenje". Dakle, u članu 71. pretposlednji stav kaže: "Protiv rešenja sportskog inspektora iz stava 1. ovog člana može se izjaviti žalba ministru nadležnom za poslove sporta, u roku od tri dana od dana prijema rešenja. Žalba izjavljena na rešenje iz stava 2. ovog člana ne odlaže njegovo izvršenje". Naše pitanje je, zašto nema roka u kom ministar donosi rešenje, i takav je amandman na čl. 70. i 71? Sada govorim o članu 71, gde je kolega Radiša Ilić, u ime poslaničke grupe SRS, predložio da se doda još jedan stav i da on glasi: "Rešenje po žalbi Ministar je dužan da donese u roku od osam dana od dana prijema žalbe". Naravno, predvideli smo kraće rokove, zato što bi rešavanje ministra po žalbama bilo besmisleno ako prođe sezona skijanja, znate, ministrovo rešenje u junu mesecu stvarno ne može da pomogne. Šta sada kaže nama Vlada, zašto odbija ove amandmane, i jedan i drugi. Dakle, na član 70. kaže: "Amandman se ne prihvata, jer se radi o redovnom postupku, tako da nema potrebe propisivati rokove na drugačiji način u odnosu na rokove utvrđene članom 273. Zakona o opštem upravnom postupku". I u članu 71. isto tako se ne prihvata, jer se radi o redovnom postupku, nema potrebe propisivati drugačije rokove u odnosu na Zakon o opštem upravnom postupku. Ne znam da li vi imate u Ministarstvu nekog pravnika, da li je on video Zakon o opštem upravnom postupku. Trebalo bi da znate, gospodo, da Zakon o opštem upravnom postupku ima više rokova, od 8 dana, 15, 30, 60 dana. Šta sada, ako se Ministarstvo opredeli za rok od 60 dana, jer je u Zakonu o opštem upravnom postupku predviđeno da upravni postupak može da se vodi, a to podrazumeva da može da se donose rešenja, a to podrazumeva i po žalbi, i u roku od 60 dana, u slučaju ako je u pitanju više stranaka, pa treba da se sasluša više lica, ako je potrebno da se na terenu izvode neki dokazi, dakle, ako zaključe da je to neki komplikovaniji pravni posao i oni se opredele za rok od 60 dana. Vi ste, gospodo iz Vlade, pokušali, ne znam kako vam je to palo na pamet, kada znate da su ovo amandmani srpskih radikala, da nam zamaglite oči time što ste vi mnogo pametni, pa ste spomenuli Zakon o opštem upravnom postupku, pa koji član zakona. Znate, nas ima dosta pravnika u našoj poslaničkoj grupi, mnogi smo godine proveli u primeni Zakona o opštem upravnom postupku i sa nama nemojte nikada više ni da pokušavate da se igrate. Dakle, insistiramo da se ovaj rok prihvati koji smo u amandmanu predložili, a to je rok od osam dana, u članu 70. i članu 71, i da se taj rok utvrdi u zakonu, jer ako nema tog roka, onda žalba ne znači ništa. Tvrdim da će Ministarstvo kada dobije žalbu da se opredeli za rok od 60 dana, jer mora da izađe na skijalište, a to mu je u odnosu na Ministarstvo daleko, pa mora da sasluša ovog ili onog, i onda će lepo ministar da sačeka, tamo gde je interes ministra i Ministarstva, ili nekog iz Ministarstva, tu će da sačeka rok, a tamo gde nema nekog interesa, zna se šta se misli kada spominjemo ovakve interese, onda će da reši u roku od osam dana. Osim toga, ako je tačno ovo što kažete, a nije, amandman se ne prihvata, jer se radi o redovnom postupku. Radi se o redovnom postupku i kada je u pitanju i žalba. Zašto ste onda rekli u kom se roku podnosi žalba, i to je redovan postupak. I u Zakonu o opštem upravnom postupku postoje rokovi za podnošenje žalbe, tri dana, 8, 15 i 30 dana. Dakle, što i tu niste rekli, nije potreban nikakav rok, radi se o redovnom postupku. Tu koristite jedan od rokova iz Zakona o opštem upravnom postupku, a kada ministar treba da odlučuje, tu ne koristite rokove, to prepuštate volji ministra i volji nekoga iz Ministarstva. Dakle, ovo je čisto pravničko doterivanje zakona i nema razloga da ne prihvatite ovaj amandman, jer zašto vam smeta ako kažemo i obavežemo ministra da po žalbi mora da reši u roku od osam dana. To je potpuno normalno i logično, pogotovu kada se radi o ovakvom poslu koji je vezan isključivo za jednu sezonu. Niti vam remetimo koncepciju zakona, niti vam predlažemo nešto što na bilo koji način može da ugrozi i ministra i Ministarstvo, već samo insistiramo da se poštuje zakon. Ako vam ne treba posebna odrednica, ako primenjujete direktno Zakon o opštem upravnom postupku, onda brišite i kod roka za žalbu, prepustite građanima Zakon o opštem upravnom postupku, pa ko zna za rok zna, a ko ne zna nebitno. Sada vas pitam, kako će građani uopšte znati kada nastupa ćutanje administracije, ako ministar ne odgovori u tom opštem roku, a tvrdim da je opšti rok 60 dana, nije samo 8. Kada će građanin da reaguje da pokrene upravni spor, kada mu je taj rok, ako ne dobije odgovarajuće rešenje od Ministarstva, jer onda nastupa ćutanje administracije i onda se pokreće upravni spor. U kom roku, gospodo iz Ministarstva?! Naravno, nemate odgovor, a ministar nije tu da prihvati amandman i zato vam je zakon ovako kakav je loš i zato mi srpski radikali nećemo glasati za ovaj zakon, jer mi nikada ne glasamo, niti bismo glasali za ovako neustavne i rogobatne zakone.
Gospodine Jovanoviću, imate još 50 sekundi, izvolite. Sistem ima problema, pa će to sve biti otklonjeno u pauzi.
Pošto je gospođa Vjerica Radeta, kao eminentni pravnik, objasnila suštinu amandmana na ova dva člana, samo par reči vezano za ovo poglavlje koje nosi naslov – Nadzor nad primenom ovog zakona. Naime, Predlogom je propisano da nadzor nad primenom zakona vrše četiri ministarstva, ali su u samom tekstu zakona bliže propisana ovlašćenja samo turističkog inspektora, a ostali, Ministarstvo prosvete i sporta, Ministarstvo saobraćaja, nisu ovde, kao i Ministarstvo finansija, ostala ministarstva koja su predviđena da vrše nadzor nad primenom zakona, nisu bliže propisana ovlašćenja njihovih inspekcijskih organa nad primenom ovog zakona. Takođe, želim da kažem da ako se ovaj zakon usvoji, podrazumeva i donošenje mnogo podzakonskih akata. Za neka akta, dakle, predviđeno je da ih donose tri ministarstva, Ministarstvo turizma, Ministarstvo prosvete i sporta i Ministarstvo saobraćaja. Biće to vrlo teško u ovim uslovima, gotovo nemoguće, jer jedan od ministara, gospodin Ilić, za kapitalne investicije, koji je nadležan za poslove saobraćaja ima puno posla. On trenutno vrši predizbornu kampanju u Užicu, pošto je proveo zimu u Kraljevu, proleće u Smederevu, a sada je u Užicu. Tamo se pripremaju izbori za predsednika opštine. Ima ministar mnogo poslova tamo, treba da obeća svim građanima Užica i okoline sve i svašta. Neće stići da se bavi ovim poslovima zbog toga. Iz tih razloga ovaj zakon neće biti moguće primenjivati u praksi. Još jedna napomena. Kada se govori o ovlašćenjima inspekcija, stoji da turistički inspektor ima ovlašćenje da privremeno zabrani korišćenje skijališta, ako uoči određene nedostatke. Međutim, nigde u zakonu se ne pominje i obaveza skijaškog centra da vrati novac skijašima, onima koji su kupili ski-pas, a ski-pas je izuzetno skup, da im vrati novac ukoliko skijalište ne radi. Zašto to u zakonu nije predviđeno? Znači, kada skijalište ne radi iz raznoraznih razloga, koji su izazvani nepravilnim vođenjem ili radom uprave skijaškog centra, onda je obaveza skijaškog centra da vrati novac svim korisnicima usluga.
Na član 79. amandman je podneo narodni poslanik Miljko Četrović. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Miljko Četrović.
Poštovani narodni poslanici, građani Republike Srbije, mi danas, 23. maja, raspravljamo o zakonu o javnim skijalištima, uprkos tome što nam se dogodilo u nedelju. Da nam je deo srpskog naroda tim tzv. demokratskim referendumom u Crnoj Gori otcepljen od Srbije, od većinskog dela srpskog naroda, zavijeno u "demokratsko" odlučivanje koje je sprovodila EU i mafijaški režim Mila Đukanovića. Vlada Republike Srbije, na čelu sa Vojislavom Koštunicom, do danas se nije zvanično oglasila, niti je zasedala. Trebalo bi da danas i sledećih dana Narodna skupština raspravlja o tome gde će Srbija dalje, gde će srpski narod, da li ćemo i dalje dozvoljavati da nam otimaju deo po deo teritorije, da cepaju srpski narod i da se svedemo na Beograd ili, u najgorem slučaju, na beogradski pašaluk. U ovom zakonu koji je danas na dnevnom redu, raspravlja se o amandmanima, kada se pogleda 82. član ovog zakona, obrazloženje samog zakona i prelazne i završne odredbe, od člana 79, 81. i 82, a podneo sam amandman, u ime SRS, na član 79, jasno se vidi da mnoge odredbe koje su ovde predviđene ne treba da se nalaze u bilo kakvom zakonu. Trebalo je da budu predmet podzakonskih akata i normativnih akata, ovih skijaških centara, kako se predviđa ovim zakonom da se formiraju. Nije suština i pozadina ovog predloga zakona navodno uređenje i rad skijaških centara, i uopšte ponašanje i poslovanje u skijaškim centrima i organizacija skijaških staza, ponašanje skijaša na tim stazama. Suština je druga. Ovde je narodni poslanik SRS Vjerica Radeta govorila, a i ja govorim da je pozadina ovog predloga zakona da se, navodno, formiraju ova javna preduzeća, a iza toga da dođe do otimačine i pljačke ovoga što je ostalo u vlasništvu države Srbije i građana Srbije. Radi se o skijaškim centrima koji već decenijama rade i posluju i formiranju novih skijaških centara i da, navodno, proglašenjem tog javnog interesa, mafija, koja je opljačkala Srbiju, građane Srbije, preuzme sada i Kopaonik, Taru, Zlatibor, Goliju, Staru planinu, i možda još neki prostor koji se bude proglasio javnim interesom. Verovatno je predlagač zakona Ministarstvo trgovine, turizma i usluga, ministra prof. dr Bojana Dimitrijevića nema da čuje o predlogu zakona, a verovatno učestvuje, ne sumnjam, u predlaganju nekih rešenja, kada su u pitanju odredbe ovog zakona, ministar za kapitalne investicije, Velimir Ilić. Ministar Ilić je magistrirao na Ibarskoj magistrali, a sada pokušava da doktorira na koncesijama izgrađenih autoputeva Srbije, koji su gradili građani Srbije, kako iz budžeta, tako i iz kredita, a čak i u ovim godinama aktuelne vlade tzv. demokratskog bloka, na čijem je čelu Vojislav Koštunica, i dalje se koriste krediti za izgradnju autoputeva, a sve na teret ovog naroda koji izuzetno teško živi. Mnogi su u fabrikama ostali bez posla, kroz tzv. privatizaciju, odnosno pljačku i otimačinu. A i ovi koji imaju tu sreću da rade, rade pod izuzetno teškim uslovima, male su im plate, da ne govorim o stanju u poljoprivredi i u svim društvenim službama u Srbiji. Ovde je rečeno, kada je u pitanju ministar Ilić i njegovo ponašanje i vođenje Ministarstva za kapitalne investicije, ali nažalost, nema državnih organa, država ne funkcioniše, nema vladavine zakona, da se polože računi oko mnogih tzv. afera. A to nisu afere, to su kriminalne radnje, kada su u pitanju tenderi, nabavke i radovi kada je u pitanju Ibarska magistrala. Evo, samo jedan primer koji sam iznosio ovde pred narodnim poslanicima – obilaznica oko Žiče. Zimus, u predizbornoj kampanji u Kraljevu, Velimir Ilić je govorio da je koštala 175 miliona. Posle završenih predsedničkih izbora rečeno je da je koštala obilaznica oko manastira Žiče 135 miliona. U petak smo imali sednicu SO Kraljevo i u Izveštaju o radu Direkcije za planiranje i izgradnju opštine Kraljevo, gde nije ni mesto da stoje te cifre, i iznosi i ulaganja Direkcije za puteve, jasno je navedeno da obilaznica košta 90 miliona. Od 175 oduzmite 90 i vidite razliku. Direktna zainteresovanost ministra za kapitalne investicije, kada je u pitanju sprovođenje ovog zakona, jeste i ono što se događalo u januaru, kada je presecao vrpcu nove žičare na Kopaoniku, u koju je iz budžeta Republike Srbije uloženo dva miliona evra, i kada se tamo sa svojom sekretaricom, posle otvaranja ili sečenja vrpce, grudvao na Kopaoniku. Da li će mafija, koja je preuzela većinu imovine Srbije, preuzeti i Kopaonik, Taru, Zlatibor i verovatno, proglašenjem javnog interesa, ogroman prostor Golije, Stare planine? Faktički, mafija će ograditi stotine hektara sa hotelima, žičarama i u razvratu se provoditi na teret građana Srbije. Ti koji pljačkaju ili su pljačkali po raznim osnovama, verovatno su im sad potrebni i centri, da se u razvratu provode i troše ono što su opljačkali ili što i dalje pljačkaju, zahvaljujući ovakvoj vladi, ovakvim državnim institucijama, nefunkcionisanju države Srbije. Sada ću se vratiti na amandman koji sam podneo na član 79. da jasno pokažem koliko su sve ove odredbe i objašnjenja Vlade Republike Srbije bile bez ikakvog osnova i da se faktički samo ovaj cilj otimanja i pljačke javnih preduzeća, tzv. skijališta, krije iza ovog predloga zakona, jer Vlada je prihvatila amandmane na član 80. i 81, a nije prihvatila amandman na član 79. koji sam podneo. Član 79. glasi: "Propisi koji se donose na osnovu ovlašćenja iz člana 23, člana 25. stava 5, člana 50. i člana 53. stav 5. ovog zakona biće doneti u roku od šest meseci od dana stupanja na snagu ovog zakona". Vlada je prihvatila amandman na član 80. koji sada, sa prihvatanjem amandmana, glasi: "Preduzeća i druga pravna lica uskladiće svoje poslove sa odredbama ovog zakona u roku od šest meseci od dana njegovog stupanja na snagu". Ovaj amandman je podneo narodni poslanik Milan Stevović ispred SRS i to je Vlada prihvatila. Vlada je prihvatila i amandman Milana Veselinovića na član 81. koji glasi: "Skijaški centar je dužan da obezbedi da zaposlena, odnosno angažovana lica na poslovima šefa staza i redara ispune uslove utvrđene ovim zakonom, najkasnije do 30.11.2006. godine". E sada, kada se pogleda obrazloženje Vlade za neprihvatanje amandmana koji sam podneo, ispada da nadležni ministri po članu 25, a to su ministar za poslove turizma, ministar za poslove sporta i ministar za poslove saobraćaja, sporazumno bliže propisuju minimalne tehničke uslove za uređenje, obeležavanje i održavanje skijališta, i da ministri nemaju obavezu da donesu ta uputstva ili podzakonske akte u roku od tri meseca, odnosno tri meseca pre nego što imaju obavezu javna skijališta da donesu svoje akte i usaglase svoje poslovanje sa svim odredbama ovog zakona. Ne mogu kao pravnik da prihvatim ovakav stav Vlade i nadležnog ministra za trgovinu i turizam. Verovatno se nisu ni upuštali u osnovni stav amandmana, verovatno imaju mnogo preče probleme. Ministar trgovine i turizma da obezbedi što veći prostor za robu iz Hrvatske i Slovenije, iz zapadne Evrope i drugih zemalja. Nije ga briga za izvoz iz Srbije da se smanji platni deficit, da građani Srbije budu u mogućnosti da proizvode robu bar za sopstveno tržište. Nažalost, ovakvim radom ministra za trgovinu i Vlade Republike Srbije mnogi proizvodi se uvoze, što nikada nije unazad decenijama činjeno, pa čak i roba široke potrošnje, prehrambeni proizvodi. A da ne govorim o zauzetosti ministra za kapitalne investicije i kada će ovaj sporazum oni doneti, usaglasiti i utvrditi minimalne tehničke uslove za uređenje, obeležavanje i održavanje skijališta, odredba člana 25. stav 4, a i ministar sporta ima neku obavezu, po članu 50. valjda, da propiše oko obuke itd. O neozbiljnosti ovog zakona jasno govore i kaznene odredbe.U članu 72. vidi se da će se za prekršaj kazniti pravno lice, odnosno skijalište, novčanom kaznom od 50-350.000 dinara, ako: 2) ne kontroliše opšte stanje skijališta i ne održava ga u ispravnom stanju, odnosno u stanju koje omogućava namensko i bezbedno korišćenje staza; 3) ne održava žičaru i zaštitno područje oko žičare u stanju koje omogućava bezbedno korišćenje žičare; 4) ne uredi i opremi skijalište tako da je bezbedno za korisnike; 5) na skijalištu ne obezbedi redarsku službu, službu spasavanja i službu hitne medicinske pomoći. E sada, zamislite ove kazne koje je ministar Dinkić, zahvaljujući vašoj poslaničkoj većini, nametnuo građanima Srbije, u mnogim odredbama zakona kada su u pitanju poreski propisi, kao i drugi propisi iz finansijske oblasti, pa minimalna kazna za kašnjenje ako se ne plati u istom danu PDV je 100.000 dinara, ali se za to žestoko borio. A sinoć je jedva čekao sa ushićenjem da se javi iz Londona i da komentariše na državnoj televiziji, tzv. javnom servisu, ovo što se dogodilo u Crnoj Gori. Duboko sam ubeđen kao čovek pre svega, i kao narodni poslanik SRS, da ovo dugo neće trajati. Građani Srbije ovaj teror, ovo ponižavanje, ovo uništavanje više neće dozvoliti. Brzo će morati doći do izbora i zna se ko će doći na vlast – SRS. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 80. amandman je podneo poslanik Milan Stevović. Vlada je prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Za reč su se javili Zlatan Jovanović i Vjerica Radeta; Vjerica Radeta pa Zlatan Jovanović. Izvolite, gospođo Radeta.
Član 80. glasi: "Preduzeća i druga pravna lica uskladiće svoje poslovanje sa odredbama ovog zakona u roku od dvanaest meseci od dana njegovog stupanja na snagu". A amandmanom je predloženo da to bude rok od šest meseci i to je prihvaćeno. Ali, tek prihvatanjem ovog amandmana na član 80. postaje nejasno i nelogično zašto nije prihvaćen amandman na član 79. U članu 79. je rečeno: "Propisi koji se donose na osnovu ovlašćenja iz člana 23, člana 25. stav 5, člana 50. i člana 53. stav 5. ovog zakona biće doneti u roku od šest meseci od dana stupanja na snagu ovog zakona". Dva su osnovna razloga zbog kojeg je potrebno da se ovaj amandman prihvati: Prvi razlog je, šta će se to donositi za šest meseci. Mi smo predložili da to bude rok od tri meseca. Šta će se donositi u roku od šest meseci kada je, govorili smo i danas i u načelnoj raspravi, ovaj zakon i pravilnik i uputstvo. Ne znam koji su to podzakonski akti koji mogu da proisteknu iz ovog zakona, kad je i sam zakon napisan kao podzakonski akt, sa svim detaljima, ne znam šta još može da se reguliše. Drugi razlog zbog čega bi trebalo prihvatiti ovaj amandman sadržan je upravo u obrazloženju Vlade zbog čega amandman ne prihvata. Kaže Vlada: "Amandman se ne prihvata, jer je predloženi rok adekvatan za donošenje propisa, čija bi primena otpočela u narednoj zimskoj turističkoj sezoni". E, pa mi smo baš zbog toga da bi se ovaj zakon, kada se već donosi, primenjivao u narednoj zimskoj turističkoj sezoni skratili ovaj rok na tri meseca. A kako Vlada kaže da će, ako ostane rok od šest meseci, primena početi u narednoj zimskoj turističkoj sezoni, to stvarno ne znam i to je, zapravo, nemoguće. Ovaj zakon nikako ne može da stupi na snagu pre 1. juna, nikako. Danas je 23. maj, još imamo neke zakone na dnevnom redu, pa imate dan za glasanje, pa posle dana za glasanje osmi dan od dana objavljivanja, dakle, nikako ne može stupiti na snagu pre 1. juna. Ako stupi na snagu 1. juna, onda će ovi podzakonski akti biti gotovi tek 1. decembra. Pa onda i oni moraju da stupe na snagu, i oni se objavljuju u službenim listovima, ne znam, grada, zavisi kojih opština itd, zavisi ko ih donosi. Znači, nema šanse da se od ove sezone primenjuje ovaj zakon sa tim podzakonskim aktima. Opet ponavljam i volela bih da je ministar ovde, zaista bih insistirala da nam kaže koji su to podzakonski akti koji mogu da proisteknu iz ovog zakona, koji je više pravilnik i uputstvo nego što je zakon. Onda, naravno, ovo što je predloženo u članu 80, Stevović je tu predložio amandman, da preduzeća i druga pravna lica usklade svoje poslovanje sa odredbama ovog zakona u roku od 12 meseci od dana njegovog stupanja na snagu. Ako niste prihvatili ovaj amandman na član 79, onda se zaista postavlja pitanje neusklađenosti člana 79. i člana 80, jer preduzeće i druga pravna lica moraju da usklađuju svoje poslovanje sa odredbama ne samo ovog zakona nego i podzakonskih akata ako ih bude 1. decembra, jer se i to podrazumeva u primeni zakona. Primena zakona znači primenu i zakona i svih podzakonskih akata, a onda ova preduzeća i druga pravna lica, kako ovde kažete, na osnovu toga donose svoje statute, poslovnike, pravilnike, kako god ih krste, i moraju da budu usklađeni i sa zakonom i sa podzakonskim aktima. Vi ovde ne skraćujete rok, nego i dalje ministru i Ministarstvu treba šest meseci da nešto urade, a ovde ste predvideli 12 meseci za preduzeće i druga pravna lica. To su uglavnom privatna preduzeća i nemaju nešto preteran broj zaposlenih. Mnogo je više zaposlenih u ministarstvima i mnogo više vremena. Vi ste, pretpostavljam, tamo podeljeni po nekakvim resorima i zna se ko je za šta zadužen, koji pomoćnik ministra sa svojom grupom saradnika, i pretpostavljam da vi imate pripremljene podzakonske akte. Tako barem rade ozbiljna ministarstva. Urade sve podzakonske akte, puste zakon u skupštinsku proceduru, znate valjda da imate skupštinsku većinu, ako imate, i čim zakon bude u Skupštini usvojen, objavljen, stupi na snagu, vi nastupate sa podzakonskim aktima. Tako rade ozbiljna ministarstva i ozbiljni ministri, a ne ostavljaju samo sebi najduže moguće rokove; i onda još u obrazloženju kao da smo mi ludi, nepismeni, kaže – ne prihvate se skraćenje roka da bi zakon mogao da se primenjuje od naredne zimske turističke sezone. Prosto neverovatno. Neverovatno da li je onaj ko ovo predlaže nepismen ili neozbiljan ili namerno radi ovakve stvari da zamajava Narodnu skupštinu i građane Srbije, zaista ne znam, ali ne vidim da ovde postoji išta ni normalno, ni pravno, ni državnički. Stvarno ne možemo da dozvolimo više da nas na ovaj način vređate. Vaši predlozi, gospodo iz Vlade Republike Srbije, vređaju i narodne poslanike i inteligenciju građana Srbije. Ponavljam vam, govorim to svakom ministru, građani Srbije su mnogo pametniji od svojih ministara i nemojte se igrati sa građanima Srbije, gospodo iz Vlade Srbije.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 81. amandman je podneo poslanik Milan Veselinović. Vlada je prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Dobro je što je Vlada prihvatila ovaj amandman, inače bi sve postalo besmisleno, jer je u Predlogu stajalo da skijaški centar obezbedi primenu ovog zakona do 31.12.2005. godine, pošto je zakon ušao u proceduru pre godinu i po dana. Čudi me kako Vlada nije podnela amandman na ovaj član, već je podnela na članove 4. i 5. gde je suštinski promenila karakter ovog zakona. Hoću samo da vam kažem par rečenica, da rezimiramo ovu raspravu. Suština ovog zakona jeste u osnivanju javnih preduzeća, skijaških centara u Srbiji i u skladu je verovatno sa Strategijom razvoja turizma, koju još uvek nismo videli. To je suština, sva ostala ova priča koju smo slušali i koju imamo napisano u ovom predlogu je samo forma ili puko popunjavanje nekog prostora koji bi zadovoljio formu. Ono što mene plaši i zbog čega strahujem, kao poslanik i verovatno većina poslanika ovde ili većina građana Srbije, jeste namera koja stoji iza ovoga. Bojim se da je namera vlasti da odmah po formiranju ovih skijaških centara kod javnih preduzeća izvrši njihovu privatizaciju. Naime, nije logično da opstanu, jer duže egzistiraju kao javna preduzeća skijaški centri, a da istovremeno imamo jednu tendenciju privatizacije onih bitnih javnih preduzeća poput EPS-a, NIS-a i ostalih, koja su mnogo bitnija za funkcionisanje države i zadovoljenje nekih potreba građana Srbije. Prema tome, bojazan je da će se vrlo brzo ići u privatizaciju ovih skijaških centara i da će ta privatizacija proći kao i sve prethodne na vrlo sumnjiv način, na kriminalan način. I da će pojedinci koji su u vlasti, bliski vlasti, doći u posed tako značajnih objekata kao što su skijaški centri, gde će moći da u narednom periodu uzimaju ogromne količine novca. Privatizacija, odnosno Zakon o privatizaciji, koji je usvojen pre nekoliko godina ovde kada je DOS bio u najvećoj snazi, kada ste vi koji ste danas u vladajućoj koaliciji bili sastavni deo tog DOS-a i bili aktivni učesnici u usvajanju jednog takvog zakona, taj zakon je više od izdaje zemlje. Posledice tog zakona su znatno teže po građane Srbije od posledica bombardovanja Srbije i od bilo kog čina izdaje, a bilo ih je dosta u zadnjih nekoliko godina. Mogu da navedem 20 preduzeća iz Užičkog okruga koja su privatizovana, u kojima je situacija katastrofalna, od "Rakete", koja je trenutno aktuelna, preko "Jedinstva", preko "Puteva", preko radnika iz Požege, preko "Trikotaže" iz Bajine Bašte, "Laminata" itd. Strašno je to što se desilo tom privatizacijom i strašno je to što ova vlada ne preduzima ništa da pokuša da sanira posledice takve kriminalne privatizacije. Naime, konkretno u slučaju "Rakete", iako su radnici pokušali na raznorazne načine da dođu do ministra nadležnog za saobraćaj, gospodina Ilića, nisu uspeli. Nisu uspeli, a ministar Ilić dođe u Užice, obilazi sela po Užicu, otvara aerodrom u Ponikvama, a neće da svrati u "Raketu". Njega "Raketa" ne interesuje. Ili će doći u "Raketu" sada kada se raspišu izbori u Užicu, pa će se pojaviti i nastupiti kao spasilac "Rakete" u pokušaju da 600 porodica veže za svog kandidata, kandidata vladajuće koalicije, da bi dobio nekoliko hiljada glasova. Sve je to katastrofalno za Srbiju. Ne znam da li uopšte više ima smisla moliti predstavnike vlasti da preduzmu neke mere. Iako ste u kampanji pred izbore obećavali da ćete izvršiti reviziju mnogih privatizacija, ništa od toga nije bilo, nijedna revizija nije izvršena, nijedna privatizacija nije poništena, ništa se nije desilo, sve je ostalo na pukim obećanjima. I dalje se obećava sve i svašta narodu, koji verovatno, u nedostatku onih osnovnih životnih uslova, i dalje guta te priče i olako izrečena obećanja. I dalje se nada da će nešto biti od ovih koji vrše vlast, jer oni imaju, što narod kaže, i nož i pogaču, ali od tih obećanja nema ništa. U mnogo navrata smo to videli i narod je to video, da sve ostane na obećanjima i da se ništa ne ispuni i da narod sve teže i teže živi. Više nema smisla ni svrhe moliti nikoga ništa. Mi kao opozicija u ovom parlamentu moramo pokrenuti narod i on se mora sam pokrenuti da se u Srbiji što pre raspišu vanredni izbori, jer jedino ti vanredni izbori mogu doneti promenu i mogu dovesti na vlast odgovorne ljude koji će preispitati sve ono što se dešavalo u poslednjih pet, šest godina, a koji će, nadam se, popraviti situaciju u Srbiji.
Povodom amandmana se javio narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi poslanici SRS izađemo za govornicu i objasnimo što se da objasniti, ali nekima ne vredi objašnjavati i nemam nameru da držim tečaj poslanicima vladajući većine šta znači šta. Međutim, vezano za formiranje javnih preduzeća i posle toga, privatizaciju tih preduzeća, kao i pljačku kroz taj vid, smatram da ovaj amandman treba usvojiti. U poslanički klub SRS stigla je jedna depeša koju moram da pročitam i da vam pokažem kako su i one privatizacije kojima se hvalite prolazile. Nama se obratilo Udruženje oštećenih akcionara "Apatinske pivare Apatin", a govorili ste da je to najbolja privatizacija gde radnici nisu oštećeni, da je do zadnjeg dinara radnicima isplaćeno i da se Apatin obogatio. Da li ste nešto hteli, gospodine? Izađite posle za govornicu i recite to. E, da vidite kako su ti isti radnici te iste "Apatinske pivare" opljačkani. Kažu da je ovo hronologija dešavanja oko krađe akcija oštećenih akcionara "Apatinske pivare", nastala nakon prve aukcije 29.4.2002. godine. Prva aukcija je počela 29.4.2002. godine u 12,00 časova. Cena akcije je dostigla nivo od 24.000 dinara. Tadašnji direktor Beogradske berze, gospodin Zoran Jeremić, prekida aukciju uz obrazloženje da će ovako visoka dostignuta cena dovesti do debalansa tržišta hartija od vrednosti i zakazuje novu aukciju za 13,00 časova. U međuvremenu, berzanski terminali pomeraju časovnike za jedan minut unapred, kako bi se, ovim pomeranjem, prethodnom ponuđaču cena od 24.000 dinara onemogućilo prisustvo u vidu zakašnjenja. Na aukciju se izlazi bez početne cene. KBK broker ručno ispravlja naloge i broker kupaca nema dinarsko pokriće za trgovinu, aukcija zakazana za 13,00 časova se iz nepoznatih razloga prekida, a 8.05.2002. godine u 12,00 časova u prostorijama Berze održava se sastanak iza zatvorenih vrata. Na tom sastanku prisustvuju direktori brokerskih kuća, direktor Berze Zoran Jeremić, Božidar Đelić, čuveni "Boža derikoža" kao predsednik Upravnog odbora Berze, Aleksandar Vlahović, a to je onaj "žuti" ministar za privredu i privatizaciju i predstavnik emitenata, kada se dogovara cena od 1.350 dinara po akciji. Znači, sa 24.000 skinuli su cenu na 1.350 i sa tom cenom se počinje. Sve ove navode potvrdila je Savezna komisija za hartije od vrednosti 12.06.20002. godine. Ona je svojim rešenjem naložila Berzi zabranu radu KBK broker od jedne godine, a što je sprovedeno. Zatim, Savezna komisija za hartije od vrednosti nalaže berzi da se izvrši nova aukcija, što nikada nije učinjeno. U međuvremenu, direktor Berze podnosi ostavku zbog promašaja u radu Berze po pitanju predmetne aukcije. U ovoj sumnjivoj trgovini prodato je 44.216 akcija. To pomnožite sa 24.000 dinara, pa oduzmite ovih 1.350 dinara po akciji i videćete za koliko je tog trenutka trebalo da budu opljačkani građani Apatina i vlasnici akcija. Četiri dana posle toga prodate su akcije Akcijskog fonda 9,13% po ceni od 167,76 evra po jednoj akciji. To je, negde, 14.000. Sada su državu opljačkali za 10.000 po akciji, jer ovo 9,13% je vlasništvo države. U ovoj nezakonitoj sumnjivoj transakciji oštećeno je oko 700 akcionara. Akcionari se organizuju i formiraju Udruženje akcionara 16.09.2002. godine i podnose tužbu Trgovinskom sudu. Hronologija ide dalje: Trgovinski sud održava dve rasprave i proglašava se nenadležnim i prebacuje predmet Trećem opštinskom sudu u Beogradu. Sudija Trećeg opštinskog suda, Jasmina Čelebić, održava raspravu 7.04. i drži akcionare bez ikakvog obrazloženja do kraja oktobra 2003. godine. Padom Vlade Zorana Živkovića u oktobru 2003. godine, sudija Čelebić proglašava sukob nadležnosti i prebacuje predmet u Vrhovni sud Srbije. On krajem decembra 2003. godine određuje nadležnost Trgovinskom sudu u Beogradu. Trgovinski sud održava u toku 2004. godine pet rasprava i 10.11.2004. godine donosi presudu kojom se nalaže KBK brokeru i Beogradskoj berzi da u roku od 15 dana vrate vlasnicima potvrde o akcijama, jer aukcija nikada nije bila završena. KBK broker i Beogradska berza se žale na ovo rešenje Višem trgovinskom sudu u Beogradu. Predmet kod Višeg trgovinskog suda leži više od 10 meseci i uz naše angažovanje, udruženja oštećenih akcionara, Ministarstva pravde i sudskog nadzora konačno donosi presudu kojom se nalaže novo suđenje i kojim se potvrđuju sve neispravnosti koje su se izdešavale. Viši trgovinski sud daje prioritet finansijskom obeštećenju, a što su oštećeni 12.12.2005. godine prihvatili. Beogradska berza i KBK broker nemaju nikakvih novih dokaza, ali ponovo osporavaju nadležnost suda. Trgovinski sud donosi rešenje da se odbija zahtev o nadležnosti, na koje Beogradska berza 23.01.2006. godine podnosi tužbu. Viši trgovinski sud 3.02.2006. godine dobija žalbu Beogradske berze, pod brojem PŽ 1154/2006, po kojoj do današnjeg dana ništa nije urađeno, dalje kažu, "a vršili smo i usmene i pismene urgencije na ime Radomira Lazarevića, predsednika Višeg trgovinskog suda, a verujući u vas i vašu poslaničku grupu, molimo vas da nam pomognete u rešavanju problema oštećenih akcionara". S tim u vezi, postavljam poslaničko pitanje ministru pravde: "Šta je učinjeno i šta se namerava da učini u najskorije vreme da se oštećeni akcionari obeštete? Šta je učinjeno i šta će se učiniti u najskorije vreme da se lopuže iz ove ujdurme privedu pravdi i kazne po zakonu? Koliko još ima ovakvih prodaja, odnosno pljački gde su mali akcionari, privatni radnici koji su radili u tim preduzećima, ljudi koji su došli do akcija na određen način, opljačkani i koliko se još sprema da građane Srbije opljačkaju na ovaj način"?!
Hvala gospodine Markoviću. Da li još neko želi reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na tačku 12. dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PRIVATIZACIJI Primili ste amandman koji su na Predlog zakona zajedno podneli narodni poslanici: Milorad Vučelić, Dragan M. Jovanović i Bojan Kekić. Primili ste izveštaje Odbora za privatizaciju i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milorad Vučelić, Dragan M. Jovanović i Bojan Kekić. Predstavnik predlagača Branko Pavlović prihvatio je ovaj amandman. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O OSNIVANjU AKCIONARSKOG DRUŠTVA "NIS-KAPITAL" Primili ste mišljenje Vlade o Predlogu zakona. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto na Predlog zakona nisu podneti amandmani, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu i u celini. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O OSNIVANjU AKCIONARSKOG DRUŠTVA "EPS-KAPITAL" Primili ste mišljenje Vlade o Predlogu zakona i izveštaj Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto na Predlog zakona nisu podneti amandmani, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu i u celini. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O OSNIVANjU AKCIONARSKOG DRUŠTVA "PTT-KAPITAL" Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora i mišljenje Vlade o Predlogu zakona. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto na Predlog zakona nisu podneti amandmani, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu i u celini. Ovim zaključujemo prepodnevni deo zasedanja. Nastavak rada u 15,30 časova. Do tada će svi problemi sa sistemom biti otklonjeni.
Dame i gospodo narodni poslanici, tu je ministar, gospodin Parivodić, detaljno sam se obavestio o tehničkim problemima na koje ste ukazivali tokom prepodneva, i narodni poslanici i predsedavajući, gospodin Vojislav Mihailović, da li je moguće da se snima, zavisno od toga što povremeno otkazuju mikrofoni, te budući da je Skupština detaljno radila raspravu u pojedinostima ovih dana i pošto bi se danas inače radilo samo do 18,00 časova, u skladu sa članom 85. stav 1, uz svo razumevanje vas narodnih poslanika i ministra Parivodića, raspravu u pojedinostima ove tačke ćemo početi sutra u 10,00 časova, da se još jednom pregleda kompletno sva tehnika, da se ne bi slučajno dešavalo ovo što se danas dešavalo. Hvala vam mnogo na razumevanju. Nastavak sutra u 10,00 časova. Prijatno.