Hvala, poštovani predsedavajući, gospodine Orliću. Poštovani narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, pred vama se danas nalaze predlozi zakona o potvrđivanju sporazuma koje je Vlada Republike Srbije potpisala. Prvi na dnevnom redu je Ugovor o zajmu - Projekat daljinskog grejanja u Kragujevcu, između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj. Projekat uključuje modernizaciju sistema daljinskog grejanja u gradu Kragujevcu i zamenu postojećeg postrojenja na ugalj, što će omogućiti potpuno isključivanje uglja iz daljinskog grejanja. Na taj način značajno će se redukovati ili eliminisati ispuštanje sumpor-oksida i čvrstih čestica, smanjiti emisija CO2 i značajno poboljšati energetska efikasnost sistema. Ekološka i socijalna korist povezana je sa ukupnim poboljšanjem kvaliteta i pouzdanosti usluga grejanja, smanjenjem potrošnje goriva i zagađenja vazduha, zemlje, podzemnih voda, kao i gubitka toplote i vode. Projekat će se, takođe, baviti glavnim ekološkim problemom koji se odnosi na odlaganje pepela i šljake. Projekat će biti podeljen na dva dela. Prvi deo obuhvata rashodovanje starih kotlova i pripadajućeg postrojenja iz sistema daljinskog grejanja Kragujevca, ugradnju novih kotlova za toplu vodu na prirodni gas, ukupnog kapaciteta 110 megavata, nadzor nad radovima od strane nezavisnog inženjera. Očekuju se da radovi započnu ubrzo nakon potpisivanja ugovora o zajmu. Drugi deo se odnosi na remedijaciju lokacije za odlaganje pepela, koja se nalazi na projektnoj lokaciji i angažovanje konsultanata sa odgovarajućim kvalifikacijama za pružanje pomoći u nabavkama i pri implementaciji projekta, kao i u vršenju nadzora nad građevinskim radovima. Projekat će omogućiti uklanjanje uglja iz gradskog sistema daljinskog grejanja i značajno će poboljšati kvalitet vazduha u gradu, zbog centralne lokacije kotlova na ugalj, koji se menjaju. Projekat će rezultirati sledećim poboljšanjima energetske efikasnosti i pre svega prednostima za životnu sredinu. Ukupna poboljšanja energetske efikasnosti sistema daljinskog grejanja koja rezultiraju emisije CO2 je za 66%, eliminacija emisije sumpor-dioksida od 556 tona godišnje, eliminacija emisije čvrstih čestica PM u potpunosti, smanjenje emisije azot-oksida u visini od 89% i ušteda vode godišnje za 55%. Ono što je važno, jeste da je bezbedno odlaganje postojećeg inventara i letećeg pepela i sprečavanje da buduće generacije pepela i šljake i kontaminacije u vezi sa navedenim. Naredni na dnevnom redu je Predlog zakona o potvrđivanju Odluke Mešovitog komiteta između država EFTA i Republike Srbije Broj 1 iz 2021. godine o izmeni i dopuni Protokola B, uz Sporazum o slobodnoj trgovini između država EFTA i Republike Srbije, u vezi sa definicijom pojma "proizvodi sa poreklom" i metodama administrativne saradnje, koji je danas pred vama, značajno će ekonomski doprineti našoj privredi u pogledu konkurentnosti i izjednačavanja uslova za poslovanje na međunarodnom tržištu. Cilj ovog zakonskog rešenja jeste početak primene alternativnih prelaznih pravila o poreklu robe, baziranih na odredbama revidirane PEM konvencije. Ta pravila nisu obavezna i namenjena su za privremenu primenu. Do zaključenja i stupanja na snagu izmene Regionalne konvencije o pan-evro-mediteranskim preferencijalnim pravilima o poreklu PEM konvencije, mogu biti primenjena od strane privrednih subjekata koji žele da ostvare povlastice zasnovane na ovim pravilima, umesto onih zasnovanih na pravilima konvencije. Želela bih samo da istaknem da je nameru za primenu ovih aletrnativnih pravila o poreklu robe na bilateralnoj i prelaznoj osnovi, pored Republike Srbije, pokazala i EU, sve CEFTA strane, države EFTA i Republika Turska. Izmene bilateralnih sporazuma između pomenutih strana su u toku i trebalo bi da budu završene u dogovorenom roku, koji bi omogućio istovremeni početak primene alternativnih pravila o poreklu robe od 1. septembra ove godine. Konkretne izmene koje se predviđaju su sledeće: ukidanje načela zabrane povraćaja i oslobođenje od plaćanja carine, povećanje praga tolerancije, i to za poljoprivredne proizvode na 15% od neto mase proizvoda, a za industrijske proizvode na 15% od vrednosti gotovog proizvoda. Pored dijagonalne akumulacije, predviđena je i mogućnost za primenu pune kumulacije porekla robe, fleksibilnije načelo teritorijalnosti i direktnog transporta, nove odredbe o dokazima o poreklu i mogućnosti za elektronsko izdavanje i prihvatanje dokaza o poreklu, alternativna specifična pravila za poljoprivredne i industrijske proizvode, sadržana u listi obrade i prerade su fleksibilnija i prilagođena modernim uslovima proizvodnje i trgovine. Ovo naročito u pogledu mogućnosti za upotrebu materijala bez porekla, što će omogućiti lakše sticanje porekla robe. Sledeći na dnevnom redu je Predlog zakona o potvrđivanju Izmene Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Islanda. Ovim zakonom se potvrđuje Izmena Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Srbije i Islanda, a cilj je dovođenje tog Sporazuma u vezu sa Odlukom Broj 1 iz 2021. godine Mešovitog komiteta između država EFTA i Srbije, usvojene 28. maja, kako bi se obezbedilo da se ovaj sporazum poziva na ažurirani Protokol B, uz Sporazum o slobodnoj trgovini između Republike Srbije i država EFTA. Naime, Sporazum o slobodnoj trgovini između Republike Srbije i država EFTA zaključen je u Ženevi 17. decembra 2009. godine, a stupio je na snagu 1. oktobra 2010. godine. Sastavni deo Sporazuma je Protokol B o definiciji pojma "proizvodi sa poreklom" i metodama administrativne saradnje, koji je u međuvremenu izmenjen. Republika Srbija je sa svakom državom EFTA zaključila Sporazum o poljoprivrednim proizvodima na bilateralnoj osnovi, koji čine deo instrumenata za uspostavljanje zone slobodne trgovine između Republike Srbije i država EFTA. Imajući u vidu da se bilateralni sporazum sa Islandom, radi primene pravila o poreklu robe, u članu 3. poziva na odredbe Protokola B, koji čini sastavni deo Sporazuma, bilo je potrebno izmeniti odredbe ovog člana, radi usklađivanja sa odredbama izmenjenog Protokola B. Ujedno je predviđeno da Izmena Sporazuma stupi na snagu istog dana kada i Odluka Mešovitog komiteta između država EFTA i Srbije, kako bi se obezbedilo da se ovaj sporazum poziva na ažurirani Protokol B, uz Sporazum o slobodnoj trgovini između Republike Srbije i država EFTA. Sledeći na dnevnom redu je Predlog zakona o potvrđivanju Izmene Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Švajcarske Konfederacije. Ovim Predlogom zakona se potvrđuje Izmena Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Švajcarske Konfederacije, a cilj zakona je dovođenje u vezu tog sporazuma sa Odlukom Broj 1 iz 2021. godine Mešovitog komiteta između država EFTA i Srbije, usvojene 28. maja 2021. godine, sve u cilju da bi se obezbedilo da se Sporazum poziva na ažurirani Protokol B, uz Sporazum o slobodnoj trgovini između Republike Srbije i država EFTA. Kao u slučaju sa Islandom, najvažnije rešenje koje je predloženo ovim zakonom je propisano u članu 3, koji se poziva na odredbe Protokola B, uz Sporazum o slobodnoj trgovini između Republike Srbije i država EFTA, radi usklađivanja sa odredbama izmenjenog Protokola B. Predviđeno je da Izmena Sporazuma sa Švajcarskom stupi na snagu istog dana kada i pomenuta odluka Mešovitog komiteta između država EFTA i Republike Srbije, kako bi se obezbedilo da se ovaj sporazum poziva na ažurirani Protokol B, uz Sporazum o slobodnoj trgovini između Republike Srbije i država EFTA. Sledeći na dnevnom redu je Predlog zakona o potvrđivanju izmena i dopuna 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34 i 35 Carinske konvencije o međunarodnom prevozu robe na osnovu isprave za međunarodni drumski prevoz MDP. Navedene izmene i dopune Carinske konvencije o međunarodnom prevozu robe na osnovu isprave MDP su uglavnom tehničke prirode. Naime, radi praćenja brzog napretka tehnologije bilo je neophodno ažurirati, odnosno prilagoditi Konvenciju savremenim zahtevima i privatnog i javnog sektora. Shodno tome, izmenama je uređen postupak u slučaju kada su carinska obeležja oštećena. Propisana su sredstva za pričvršćivanje koja se mogu koristiti. Dodat je i novi prilog 10. koji se odnosi na podatke koje strana ugovornica treba da dostavi ovlašćenim udruženjima i međunarodnoj organizaciji. Propisani su uslovi i zahtevi koje treba da ispunjava međunarodna organizacija da bi Administrativni komitet ovlastio za štampanje i distribuciju karneta TIR. Propisani su tehnički uslovi za krovne pokretne cirade na vozilima, odnosno kontejnerima. Karnet TIR je međunarodna carinska tranzitna isprava kojom se pojednostavljuju carinske formalnosti u međunarodnom prevozu robe. Istovremeno, TIR karnet je i međunarodna garantna isprava. Karnet TIR se primenjuje od Republike Kine do zemalja EU, kao i u zemljama Bliskog Istoka i severne Afrike. Tranzitni postupak TIR pruža benefit privatnom sektoru tako što omogućava lakši, brži i jeftiniji transport robe, minimalno zadržavanje na granici i kraće carinske formalnosti zbog toga što se koristi jedan carinski dokument koji je ujedno i međunarodna carinska isprava i međunarodna garantna isprava. Takođe, javni sektor ima benefit time što se protok robe i prevoznih sredstava obavlja po ubrzanoj proceduru, smanjuje upotreba ljudskih resursa na granici i eventualna naplata carine i drugih uvoznih dažbina vrši između narodne garancije. Poštovani poslanici, sigurna sam da ćemo imati konstruktivnu raspravu i da ćete u danu za glasanje podržati ove predloge zakona.
Zahvaljujem ministarki. Da li predstavnici nadležnih odbora žele reč? Reč ima predsednica Odbora za finansije Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovana ministarko, kolege poslanici, mi smo još 6. jula razmatrali predloge sporazuma koji se nalaze na današnjem dnevnom redu u plenumu, a koji se odnose uopšte na olakšice kada je u pitanju uticaj konkurentnosti Srbije i kada su u pitanju odnosi CEFTE, EFTE, Turske, znači saradnje, i tržište i EU i Srbije koja očito ima dobre odnose kao zemlja zapadnog Balkana, ima dobre odnose sa svim ovim međunarodnim odnosima. Zonu slobodne trgovine koju imaju članice EU i EFTE očito Srbija treba da koristi. Na Mešovitom komitetu očito je došlo do određenih promena gde Srbija svoje akte treba da usaglasi. To je u stvari jedan od ovih predloga, kao što ste videli, pogotovo ovaj deo koji se odnosi na poreklo robe. To su sporazumi koji nemaju određenu direktnu finansijsku podršku, odnosno uticaj u smislu toga da se Srbija zadužuje ili da Srbija na određeni način povlači neka sredstva iz međunarodnih institucija, ali prema ovim pravilima ona sebi omogućava veće prihode, veću trgovinsku razmenu sa svim državama u regionu, sa velikim centrima trgovinske razmene čime u stvari povećavamo svoje prihode i omogućavamo u stvari da postižemo konkurentnost naših proizvoda, što je od velikog značaja. O poljoprivrednim proizvodima i o saradnji sa Islandom, Švajcarskom i Norveškom, Norveška će tek potpisati ovaj sporazum, sigurno da će govoriti moj kolega, predsednik Odbora za poljoprivredu, ali ovaj deo kada pričamo o Carinskoj konvenciji, kada pričamo vezano za TIR, pokazuje u suštini da će naši proizvodi mnogo lakše doći do ovih država sa kojima imamo sporazum. Ono što smo na jučerašnjoj sednici imali, kao jedan od važnih projekata daljinskog grejanja grada Kragujevca - Ugovor između Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, predstavlja veliki značaj za Srbiju. Velike čestitke gospođi ministarki za to što će u stvari Kragujevac biti jedan od četiri velika grada koji će prvi uvesti ovakav sistem daljinskog grejanja i koji će u stvari uraditi za zaštitu životne sredine jako mnogo. Ono što smo imali prilike da čujemo na Odboru, kada su u pitanju parametri za smanjenje zagađenja, znači ono direktno što se odnosi na životnu sredinu su frapantni, što pokazuje suštinski da ova Vlada jako puno radi na tome, kada je u pitanju očuvanje životne sredine, ali ono što je nas interesovalo najviše su tu ekonomski i finansijski parametri. To je ono povlačenje kredita od 14 miliona evra, plus dva do četiri, kada je u pitanju sanacija pepelišta, što mislimo da se prvi put u Srbiji povlače ova sredstva, jer mi u suštini ne znamo kolika su ulaganja u sanaciju pepelišta kada je u pitanju Srbija i kada su u pitanju velike crne tačke u ovom pogledu. Mislim da je od velikog značaja ovaj kredit, odnosno sporazum koji mi potvrđujemo, koji je Vlada i vaše Ministarstvo potpisalo. Zaista mogu da vam čestitam da jedan od najvećih projekata kada govorimo o zaštiti životne sredine je ovaj. Pozivamo vas da kada govorimo i o neformalnim poslaničkim grupama i kada su ciljevi održivog razvoja i kada je Forum za energetsku politiku ste dobrodošli da nam kažete koji sve to zeleni projekti su inicirani od strane vašeg Ministarstva, jer mislimo da je to od velikog značaja da građani Srbije znaju koliko radite na tome uprkos napadima i nekim bezrazložnim konstatacijama kako ova Vlada i kako vaše Ministarstvo ne radi ništa. Ono što ste vi do sada uradili jednostavno može da se vidi direktno na terenu, ne obazirete se na to šta ko priča, već je bitno šta ko radi. Mislim da je jako važno da su rezultati koji ostaju iza nas u stvari i jedini uspeh u našem radu. Zbog toga u danu za glasanje, mislim, i kao Odbor i kao poslanici ćemo podržati ove predloge. Hvala.
Zahvaljujem. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima potpredsednik Skupštine Muamer Zukorlić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani, obično o temi grejanja govorimo u sezoni grejanja. U sred leta nekako nemamo praksu, niti motiv da govorimo o grejanju, a zapravo mislim da je jako važno tokom leta govoriti o grejanju, jer kada govorite blagovremeno o grejanju, odnosno o problemima koje imamo sa grejanjem, znači da ćete imati dovoljno vremena da utičete na rešavanje tih problema. Ovaj sporazum koji je danas pred nama, a koji se tiče obezbeđivanja sredstava putem zajma za daljinsko grejanje je blagovremeno pred nama i predstavlja jedan dobar primer blagovremenog promišljanja i koraka kojima se postupno otklanjaju, odnosno rešavaju određeni problemi, a ne radi se o nekim marginalnim, već veoma bitnim problemima koji se tiču nužnosti modernizovanja centralnog grejanja u našim gradovima i mestima, a sve to vezano i za samu energiju, odnosno racionalnost u trošenju i utrošku energije, ali još važnije pitanje kvaliteta vazduha, odnosno problemi zagađenja koji su najznačajnijoj meri uzrokovani grejanjem, neadekvatnim ili zastarelim grejanjem. Dakle, ovo jeste trenutak da se temeljitije, konkretnije i dublje pozabavimo ovom temom i da znamo da onoliko koliko budemo radili van sezone i pripremali se za unapređenje grejanja tokom sezone, toliko ćemo imati rezultate. Zato je ovaj sporazum bitan i važno je da se obezbede sredstva. Istina, sada je u pitanju Kragujevac, jedan od većih gradova i centara ove zemlje, ali ono što očekujemo jeste da se ovaj program nastavi i da ne izostavimo ni jedan grad, niti jedno mesto u ovoj zemlji, niti jednu opštinu koja neće biti obuhvaćena ovim programom u cilju rešavanja pitanja zagađenosti vazduha, odnosno zraka od neadekvatnog grejanja. Dakle, red je da i ovom prilikom podsetim da je Novi Pazar jedan od najugroženijih gradova sa neadekvatnim i nekom vrstom zaostaloga grejanja i zato je važno da se Novi Pazar uvrsti u ovaj program što pre i da bude na agendi za rešavanje. Znam da se već neki koraci prave, što je za pozdraviti i sa pozicije Vlade, ali isto tako i sa pozicije grada Novog Pazara, ali prosto stanje u zagađenosti atmosfere u Novom Pazaru je tako dramatično, da je eto, nažalost, imali smo u jednom trenutku taj crni rekord da je Novi Pazar izbio na prvo mesto u svetu po zagađenosti tokom zime, isto je držao i drugu odnosno, treću poziciju. Zato definitivno kvalitet, efikasnost države, njene celokupne administracije zapravo će se uvek meriti po onome koliko u centralnoj temi imaju građanina, imaju čoveka. Znači, postoje mnoge teme kojima se bavi država, kojima se bavi državna administracija, uprava i Vlada, dakle, na svim nivoima, ali ono što treba da zauzima prvo mesto u svim tim temama, odnosno interesovanjima države i Vlade jeste zapravo čovek. Ono što ima taj najneposredniji odnos prema čoveku i implikaciju na čoveka to treba uvek da bude na prvom mestu, pa sve ono što je implicitno ili nema neposrednu efektivu na čoveka, može imati drugu, treću ili neku kasniju poziciju. Zato, kažem, ovo je prilika da se ponovo skrene pažnja na ovo i da ponovno ukažemo na one, da kažem, nezakonite ili poluzakonite proizvođače zagađivanja. U Novom Pazaru smo svedoci pa zato mogu govoriti ono što očima vidim, znači, iz razne peletare, razne strukture razne fabrike, polulegalne ili legalne, formalno, a u stvari koje su uspele da preskoče razne dozvole i elaborate. Dakle, to mora biti predmet našeg interesovanja. Dakle, unapređenje načina grejanja, uključujući i daljinsko grejanje i sve ono što podrazumeva taj program jeste veoma značajan osnov i iskorak u rešavanju ovog problema, ali ne i dovoljan. Dakle, mi moramo uključiti sve ostale mehanizme vlasti, posebno kontrolne mehanizme, nadzorne mehanizme, inspekcijske mehanizme i proveriti prvo kako određene strukture, određeni navodni privrednici, dakle, koji najčešće su u kriminalu ili su u sprezi sa kriminalom i koriste tu svoju finansijsku kriminalnu moć da zaobiđu zakonske propise, da dobiju određene dozvole nezakonito i da na taj način budu zaštićeni od standarda koje su obavezni da ispoštuju kako zapravo ne bi bili zagađivači našeg vazduha, koji svi udišemo. Tako da je to između ostalog nešto na šta se treba fokusirati kako bi mogli iz dana u dan popravljati kvalitet života građana ili u najmanju ruku otklanjati određene opasnosti po naše zdravlje, jer vidite i poslednje dve godine, odnosno godinu i po dana u borbi protiv kovida, koliko je zdravlje bitno, koliko su životi građana, neću samo kazati, bitni i skupoceni, već koliko su i ugroživi, koliko se mogu desiti nepredvidive situacije i okolnosti koje ugrožavaju naše zdravlje. Videli smo sa kovidom da nisu svi ljudi ili svi građani jednako izloženi opasnosti od kovida. Zapravo je pitanje kvaliteta elementarnog zdravlja ili snage organizma ili imuniteta. Sada sasvim je jasno da oni organizmi, odnosno oni građani koji imaju osetljivo zdravlje, kojima je nagrižen imunitet, nagriženo zdravlje, recimo zagađenim vazduhom i drugim faktorima ugrožavanja zdravlja, oni su zapravo najneposrednije ugroženi i od kovida. Dakle, prosto smo imali ovu godinu dana nažalost izloženi ovoj opasnosti svojevrstan usiljeni kurs zdravstva gde smo se morali edukovati iz nužde, iz straha za sopstveno zdravlje i zdravlje svoje porodice, ali i time shvatiti da nije samo problem neposredne opasnosti koja se kovid, već je pitanje zdravlja cele nacije, zdravlja celokupnog, permanentnog i kontinuiranog zdravlja svih građana zato što je zapravo zdravost nacije u stanju, odnosno snazi imuniteta svakog građanina, odnosno svih građana. Zato je ovo važna tema koja u kontekstu borbe protiv kovida i opasnosti od kovida dobija na značaju, jer zapravo naša svest tu postaje snažnija u percepciji i shvatanju te opasnosti. Zato pitanje zagađenosti vazduha nije samo pitanje našeg lošeg osećaja zato što kada pogledamo sa naše terase ili prozora vidimo tu tamu, tamu u zraku pa se onda neprijatno osetimo, ili dok dišemo, pa, eto nije nam taj zrak baš toliko kvalitetan. To je onaj poslednji, da tako kažem, utisak ili najmanje vredna ocena važnosti čistog vazduha. Ono što bi trebalo da bude kod nas narodnih poslanike prisutno jeste svetst da blagovremeno, permanentno i preventivno ne samo imamo svest o tome već imamo i akciju, odnosno reagujemo u tom smeru. Ovaj zakon, odnosno ovaj sporazum pokazuje da generalno postoji svest i opredeljenje Vlade u tom smeru, ali ono što želim da sa ove pozicije bodrim jeste da sve to intenziviramo i da to ne bude usresređeno samo na glavni grad ili neke veće gradove, već da taj program što pre i što u jačem kapacitetu obuhvati i sve druge gradove, odnosno opštine. Imamo osim ovoga i set sporazuma, međunarodnih sporazuma koji se tiču nekoliko tema. Imamo sporazum sa zemljama EFTE koji reguliše pitanje porekla roba. Na prvi pogled, ne tako zanimljiv sporazum, ali zasigurno veoma važan, kako čusmo, ne i sa nekim brzim i eksplicitnim finansijskim efektima, ali ne samo što je važan sa aspekta visokih međunarodnih standarda. On je veoma važan iz razloga što dugoročno obezbeđuje, da kažem, afirmaciju kvaliteta, afirmaciju originalnost, afirmaciju onoga što treba da bude najzdraviji deo privrede, jer danas ukoliko razmatramo razne oblike ugrožavanja privrede, ugrožavanja zdravih, pravih, poštenih proizvođača jeste upravo agresija falsifikata u odnosu na original jer original ne može sam da se izbori od falsifikata ukoliko nema sistemsku zaštitu države, naravno i drugih međunarodnih institucija. To je ono što razlikuje razvijene od nerazvijenih. U razvijenim i standardizovanim privredama original je taj koji je afirmisan. Naravno, ovaj princip se ne tiče samo proizvodnje i trgovine. On se tiče i svih drugih sektora društva. Imamo originalnost i falsifikat u obrazovanju, original i falsifikat u kulturi, original i falsifikat u sportu. Originalno je ono što je korektno i bez dopinga, a sa dopingom je falsifikovanje sporta. O svim segmentima društva možemo govoriti sa pozicije originala i falsifikata. Zapravo, čak ta relacija utvrđivanja, poštovanja i vrednovanja kvaliteta je možda jedan od najvažnijih standarda ne samo u institucionalnom odnosu države prema tim standardima, već i u samom našem ličnom etičkom odnosu. Znači, danas vi ljude ukoliko hoćete ocenjivati, vrednovati, vi ćete ih neminovno podeliti samo na dve vrste. Znači, ljudi koji vole istinu. Ti ljudi, ljudi koji vole istinu oni uvažavaju originalnost. Ljudi koji ne vole istinu oni uvažavaju falsifikat, odnosno oni se bave falsifikatom u svim segmentima, poslovnim, obrazovnim, kulturnim, etičkim i svim drugim. Zapravo, ona jedina istorijsko-civilizacijska podela među ljudima na ljude i neljude ona se tiče odnosa prema istinitosti i originalnosti i odnosa prema laži i falsifikovanosti. Dakle, ljudi koji su etički, duhovno autentični, onda oni su na strani originalnosti, na strani istinitosti. Ljudi koji su sami po sebi duhovno i etički falsifikat, oni su na strani falsifikata. Dakle, ta podela je drevna, iskonska, istorijska i ona se nikada neće promeniti. Samo ćemo se mi ljudi, i to ne zbog originalnosti i falsificiranosti, već zbog nas samih, opredeljivati kom taboru pripadamo, na kojoj smo strani. Ali, ne zbog tabora i zbog strana već zbog samih sebe. To je ono što je ovde jako važno. Zato ukoliko želimo da pređemo iz kategorije švercerskog društva, društva koje razume privredu i proizvodnju mešetarski, što bi se kazalo kolokvijalno da se dovije, da se snađe, itd, ta pojava je svojstvena društvima u krizama, društvima u rasulu, društvima koja ne stoje tvrdo na svojim nogama. Tada je i šverc dozvoljen i falsifikovanje, sve je dozvoljeno sa opravdanjem ili izgovorom da se preživi. Međutim, nije problem ako se to desi u nekim vanrednim okolnostima, nije problem ukoliko se na kraju i suočimo sa time da je to proizvod nekog trenutka, nekog izuzetka, posebnih, otežavajućih kriznih okolnosti, ali je problem ukoliko izuzetak preraste u pravilo. Ukoliko mi ono što je bio proizvod nekih ratnih, kriznih okolnosti od raznih oblika, da kažemo, sive i crne proizvodnje, trgovine, falsifikovanja, eksporta, reeksporta, neeksporta i svega što se dešavalo, problem je ukoliko to prihvatimo da bude pravilo i ukoliko to, dakle, etabliramo u našoj svesti i našoj kulturi da je to normalno. Na toj nenormalnosti sve što budemo gradili biće nenormalno. Naravno, da kada jednom zavladaju te devijacije još one kada dobiju, da kažemo, priliku da žive nekih dvadesetak ili tridesetak godina, mnogo duže vremena će trebati da se one leče, ali upravo ovakvim zakonima i ovakvim sporazumima i ovakvom afirmacijom tih standarda mi počinjemo da šaljemo poruku građanima, pre svega sistemski, ali i po drugim osnovama i relacijama da je ono što se preferira i ono što je pravo i ono što treba da dobije podršku i ono što se vrednuje i ono što je originalno i ono što ima budućnost jeste autentičnost i originalnost. Tek tako ćemo mi onda znati da vrednujemo da onaj poljoprivrednik koji proizvodi svoj luk, svoju jabuku, svoju voćku, svoje povrće, pogotovo ako je još organsko da je to najvrednija, najoriginalnija stvar koja treba da dobije podršku i u proizvodnji kroz dotacije države, odnosno Ministarstva za poljoprivredu i u trgovini, odnosno prodaji kroz zaštitu od lopova, švercera, mešetara koji će prevariti te poštene proizvođače preko olakšica koje će se dobiti i sporazumom sa zemljama EFTA u pogledu ostvarivanja određenih, olakšica, ušteda i mogućnosti profita kroz ovaj sporazum. Dakle, to je nešto što za mene nije samo proceduralna stvar koja daje neke minimalne olakšice, već se radi o nečemu što je vrednosno bitno, što predstavlja vrednosnu potvrdu sa naše strane da smo svesni da original i falsifikat nije isto. Sada, kako živi falsifikat? Falsifikat vam je kao mrak. On je u osnovi i filozofski i suštinski nepostojeća kategorija. Mi svi tvrdimo da mrak postoji, međutim mrak ne postoji, mrak je nedostatak svetla. Zato onaj ko misli da mrak postoji, da je on kategorija subjekta, onda pokuša da ga izbaci iz prostorije, recimo, motkom, da mu otvori prozore i kaže – napolje, neće nikada uspeti ispašće glup i malouman. Mrak se eliminiše dovođenjem svetla, a svetlo se ne uvodi na vrata već kroz instalaciju, kroz obezbeđivanje energije, kroz stručnost, kroz sistem, kroz civilizirano tehničko stručno delovanje. Isto tako, falsifikat postoji dok nema originala, zato danas falsifikati napadaju originale, jer dolazi svetlo, mrak ne staje. Falsifikat strada sa prisustvom originala i u banalnom smislu, ako hoćete utvrditi da li je jedna novčanica falsifikovana, ako je dobro falsifikovana, ukoliko samo posedujete tu novčanicu teško ćete utvrditi da je ona falsifikovana. Ali, ako imate originalnu novčanicu istog apoena i tu falsifikovanu novčanicu, pa to uporedite i budete pažljivi u upoređivanju metodom usporedbe ili komparacije, vi ćete otkriti falsifikat. Zato kada u bilo kom segmentu društva u obrazovanju, u kulturi, u znanju, u politici, u tehnici, tehnologiji, nauci, trgovini, proizvodnji, kada se pojavi original falsifikat vrišti. On vrišti, on je ugrožen. Sad, problem demokratije je što deset falsifikata mogu da preglasaju jednog originala. To je jedan do problema i anomalija demokratije, ne znam kako ćemo naći zaštitu od toga. Ali, definitivno ono što jeste važno i kroz ovaj sporazum, kao i o sporazumima sa Švajcarskom, sa Islandom i sve druge ove sporazume, oni zapravo overavaju naše opredeljenje prema originalnosti, prema izvornosti, prema kvalitetu u svakom pogledu i zato pozdravljam aktivnosti Vlade u pripremi ovih sporazuma i oni svakako zaslužuju podršku i građani zaslužuju da znaju šta je vrednost ove orijentacije i pored zakonske dimenzije, težine i značaja jako je važno edukacijski, medijski, kulturološki to građanima približiti i animirati ih da i oni u sopstvenim ponašanjima i sopstvenim proizvodnjama zapravo se orijentišu prema ovome pravcu. Hvala vam.
Zahvaljujem, potpredsedniku Zukorliću. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe JS, Vojislav Vujić.
Hvala vam uvaženi predsedavajući. Ministarka sa saradnicima, ovaj zakon koji je danas prvi na dnevnom redu, a to je Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu projekat daljinskog grejanja u Kragujevcu je zakon koji je juče mogao da bude objedinjen sa tačkama dnevnog reda, jer ovaj zakon pre svega se odnosi na ekologiju i na zdraviji život svih ljudi koji žive u Kragujevcu. Naravno, kao i koleginica Aleksandar Tomić, i ja ću da vam čestitam na svim rezultatima koje ste vi i vaše ministarstvo do sada postigli i nastavite tim tempom da radite i Srbija će u ekološkom smislu sigurno biti bliža EU. Ovaj zakon naravno je jedan domaćinski zakon zato što mi iz JS uvek delimo zakone na one koji su domaćinski i na one koji to nisu. Zašto je ovaj zakon domaćinski? On je domaćinski zato što se zadužujemo za jednu kapitalnu stvar. Zadužujemo se za jednu dobru stvar koja će vremenom i tokom svog eksploatisanja sigurno i otplatiti samu sebe. Drugo, kada su u pitanju zakoni i sporazumi koji su u nastavku ovog dnevnog reda, ja iskren da budem voleo bih da je ovde među nama i ministar poljoprivrede gospodin Nedimović, ali svakako ono što ću danas reći vama biće i nekih poruka za koje imam želju da ih prenesete Vladi i da ih na sastancima Vlade kao jednu ideju razmenite između sebe. Naravno, EFTA sporazum je mnogo širi sporazum i ne tretira samo poljoprivredu kako sam ja ovde naveo, tretira i mnogo šire stvari, ali ono zbog čega ću se ja fokusirati na poljoprivredu su upravo i ti sporazumi koji su namenjeni pre svega poljoprivrednim proizvodima. Nekada smo pripadali jednoj velikoj zemlji, zemlji koja je imala preko 22 miliona stanovnika i samim tim je bila i veliko tržište. Možda smo mogli da budemo nezavisni sami za sebe obzirom na populaciju koja je bila u sastavu Jugoslavije. Proizvodili smo tada sve što su proizvodile razvijene zemlje, proizvodili smo avione, proizvodili smo velike građevinske mašine, proizvodili smo traktore, za to vreme smo proizvodili i televizore što je bila, mogu slobodno da kažem, tada i naučna fantastika. Još tih zlatnih 80-tih godina Jugoslavija je imala predispozicije i naravno pozive da postane i članica EFTA-e. Zašto mi tada nismo ušli u jedan takav savez ili neke slične saveze koji su nam tada isto tako nuđeni? Ne znam, to je bilo neko drugačije vreme. Ja mogu samo iz dokumenata iz neke bliže istorije da tada razmišljam i sada da kažem da li smo bili u pravu ili nismo bili u pravu, ali svakako činjenica je da tada nismo potpisivali slične sporazume. U to vreme sada ne možemo da se vratimo, pre svega što jedna tako razvijena zemlja kao što je bila Jugoslavija i ovako moćna u svakom smislu, pre svega kao jedan veliki proizvođač, te zemlje više nema. Ali, mi danas ne proizvodimo iste te avione, mi danas ne proizvodimo te velike građevinske mašine, mi danas ne proizvodimo traktore. Iskren da budem, retke su stvari sa kojima bi velikim silama mi mogli da se upoređujemo, iako smo zemlja koja se u regionu najviše razvija. Ono što je neka naša budućnost i ono što ja vidim kao neku snagu Srbije danas, to je ono što sam i malopre rekao, to je pre svega poljoprivreda. Siguran sam da malo ko može da nam parira u proizvodnji zdrave hrane. Tu se opet vraćam i na vas kao ministarku ekologije. I još jedan veliki bitan resurs koji će u budućnosti svakako da dobije na težini i na ceni je voda. Znači, mi možemo da ponudimo zdravu hranu, a to je za budućnost i vreme kome idemo u susret najbitnija stvar, po nekom mom mišljenju. Kada Dragan Marković Palma, predsednik Jedinstvene Srbije, predsednik poslaničke grupe kojoj ja pripadam, kaže da je seljak gospodin čovek, gospodin poljoprivredni proizvođač najbitnija karika u proizvodnji, ja ga svakako podržavam i siguran sam da ćete tu svi da se složite i da svakako svi poljoprivredu vidimo kao najveću šansu za Srbiju. Opet se vraćam, ti pre svega mislim na zdravu hranu. Danas sporazumi koje potpisujemo idu u prilog ovoj činjenici, a to su sporazumi koji nam otvaraju, to su sporazumi koji se revidiraju, jer mi smo već imali potpisane ove sporazume svakako, ali šansa za našeg poljoprivrednog proizvođača da dođe na neka nova tržišta, na neka tržišta koja su udaljena od nas i da svakako bude konkurentan sa svim ostalim zemljama koje su članice EFTA i isto apliciraju na ta tržišta. Mi svakako u proizvodnji kojom se bavimo smo uslovljeni nekim standardima. Jedan od standarda koji moramo da ispunimo kada pričamo o poljoprivrednoj proizvodnji je Global GAP. To je standard koji je uslov da biste mogli da izvozite vaše proizvode na tržište Evropske unije. Ja sada hoću i da pohvalim Vladu i da pohvalim Ministarstvo poljoprivrede, zato što se Vlada opredelila da uvođenje jednog ovakvog standarda u poljoprivrednim gazdinstvima ili uopšte u poljoprivrednim društvima koja se bave proizvodnjom hrane sufinansira, tj. da da subvenciju od 50% na vrednost implementacije Global GAP sistema. Ovi sporazumi idu u prilog našoj poljoprivredi i ovi sistemi zato što nas oni upućuju da trebamo da proizvodimo pre svega zdravu hranu, zato što svaki od ovih standarda ima određene sisteme kontrole koji su ljudima koji sprovode i koji implementiraju ove standarde uvek dostupni, tako da naš proizvođač koji ima jedan ovakav standard automatski šalje poruku da je njegovo poljoprivredno gazdinstvo, da je poljoprivreda proizvodnja kojom se on bavi upućena pre svega na zdravu hranu i da poštuje sve standarde koje nam članice EFTA ili bilo koja druga evropska zemlja i neke druge organizacije priznaju. Moram da pohvalim Vladu i Ministarstvo poljoprivrede zato što su omogućili da mladi ljudi i svi oni koji žele da se bave poljoprivredom dobiju različite vidove subvencija. Znači, danas su za sve one koji hoće, a pre svega vidim mlade ljude zato što se većina mladih ljudi opredelila da im poljoprivreda bude neki dodatan prihod, dodatna zarada uz poslove koje rade, a ja tu opet vidim i rešenja koja kod nas zastupaju tri ministarstva koja se bave oživljavanjem sela i uopšte poljoprivrede, ne samo Ministarstvo poljoprivrede, tu su i Ministarstvo za demografiju, tu je na kraju krajeva i vaše Ministarstvo ekologije, koji imaju negde za cilj i želju da se ponovo ta neka ruralna područja ožive i da se mladi ljudi vrate na selo. Upravo je država preko ovih subvencija dala mehanizam da oni mogu da apliciraju za različite IPARD fondove, da mogu da apliciraju za fondove Svetske banke, a postoje i čak programi koji su namenjeni isključivo mladim poljoprivrednim proizvođačima. Postoje i programi koji su napravljeni za one male, za one kojima je možda i najviše potrebna subvencija da bi mogli da stanu rame uz rame i da budu konkurentni na tržištu sa svima ostalima. Naravno, tu su i zadruge. Zadruge mogu da pomognu svim tim ljudima koji žele da se bave proizvodnjom zdrave hrane, da lakše dođu do plasmana i da smanje troškove svoje proizvodnje. Naravno, tu Vlada ne može sama da iznese taj projekat i ideju velikog broja zadruga. To je, pre svega, jedna ideja gde moramo da se složimo svi koji se nalazimo u lokalnim samouprava, u opštinama, u gradovima i da pomognemo i onim ljudima koji nisu dovoljno pismeni da mogu da se udruže i da zajednički apliciraju za formiranje određenih zadruga. Ono što sam rekao na početku i ono što ću da vas zamolim da prenesete na sednicama Vlade i premijerki i svim ostalim ministrima, naravno, ja ću to ovde raditi svaki put kada budem u prilici, je da morate da promovišete svi zajedno i smerove kada je u pitanju školstvo koji se tiču poljoprivrede, fakultete koji se tiču poljoprivrede ili uopšte proizvodnje zdrave hrane. Imam osećaj da su nekako deca fokusirana na neke druge profesije i na neka druga zanimanja, ali su ovo zanimanja budućnosti. Naravno, naša poljoprivreda, bez kadrova koji će da budu obrazovani i školovani da lakše mogu da iznesu taj proces proizvodnje, će se susretati sa nekim problemima koje ćemo u budućnosti verovatno teško rešavati, jer je konkurencija na svetskom tržištu sve veća i sve jača. Zato vas molim da nađete način, pre svega kroz informisanje, da mlade ljude uputimo da se bave poljoprivredom i proizvodnjom zdrave hrane. Isto tako, moramo da se potrudimo da, pored jednog velikog sistema kakav je e-uprava, formiramo jedan veliki sistem kada je u pitanju informisanje poljoprivrednih proizvođača. Poljoprivredni proizvođači, kako to ovde manje-više svi vrlo često kažemo, su sposobni da proizvode različite stvari, ali ako oni ne znaju šta je to gde trebamo da se usmerimo, šta je to što trebamo da proizvodimo, onda svakako sebi prave gubitak koji je neki put vrlo teško nadoknadiv. Zato smatram da ako napravimo jedan sistem sličan e-upravi upravo tim poljoprivrednim gazdinstvima i poljoprivrednim proizvođačima možemo da damo pravac u kome da se kreću i šta je to što trebaju da proizvode. Zašto se pre svega treba obratiti malim poljoprivrednim proizvođačima? Zato što je njima najlakše da promene kulturu. Njima je najlakše da se bave nekom diverzifikacijom u odnosu na velike sisteme koji su opredeljeni da se bave tačnim kulturama. Ono što je vrlo bitno, mi poljoprivrednog proizvođača, opet kažem, zašto mi je on u fokusu, zato što ovi sporazumi koji su danas na dnevnom redu se odnose na poljoprivredne proizvode, ne smemo samo da se setimo poljoprivrednog proizvođača u vreme izbora i u vreme političkih kampanja, gospodina poljoprivrednog porizvođača moramo da se setimo svakog dana u godini. Znači, 365 dana u godini moramo da mislimo o poljoprivrednom proizvođaču. Predsednik stranke kojoj pripadam Dragan Marković Palma je nekim konkretnim stvarima, a to je opet ovaj predlog i svim ostalim političarima koji vode opštine i gradove to može da bude neka ideja, pa slobodno nek prepišu, nekoliko puta organizovao da poljoprivredni proizvođači odu u Beč, da poljoprivredni proizvođači odu u Pariz, da poljoprivredni proizvođači posete Gčku itd. To nisu bili samo fakultativna putovanja. Jedna od onih konkretnih stvari koja je realizovana 2011. godine, a mnogi su joj se tada smejali, bila je kupovina preko 200 junica, tj. visokomlečnih krava koje su podeljene poljoprivrednim proizvođačima sa teritorije grada Jagodine. Ljudi su se tada smejali zato što nisu shvatali šta je u stvari suština jednog takvog projekta. Od tog dana genetski materijal kada su u pitanju krave i proizvodnja mleka, kada su u pitanju visokomlečne krave se u tom kraju promenila. Sada ću da se setim i, evo, da spomenem i kolegu Zukorlića koji je jednom prilikom pričao da ste i vi kod vas u vašem regionu pokušali da formirate jednu ozbiljnu fabriku za proizvodnju mleka i da se na kraju uspostavilo da zbog loše putne infrastrukture to mleko nije moglo da se transportuje i da ta fabrika nije mogla da zaživi u punom kapacitetu, kako ste to mislili. Sada pravim jedan drugi primer, gde pokazujem da je lokalna samouprava izašla u susret poljoprivrednim proizvođačima zato što je pre svega uradila jednu dobru infrastrukturu da transport te robe može da bude lak, a onda sa tim visokomlečnim kravama podigla proizvodnju mleka i oni su sada, ako uzmete statistiku koja se svake godine ažurira, jedni od ozbiljnijih proizvođača mleka. Pričam o malim poljoprivrednim gazdinstvima. Mi ni sada nećemo da mirujemo. Dragan Marković Palma je sada došao na novu ideju, isto dajem predlog svim ostalim političkim strankama da od nas možete da prepišete. Mi ćemo u avgustu da vodimo preko 1.000 poljoprivrednih proizvođača u Grčku na more. Red je da se i oni odmore. Red je i da oni malo danu dušom, jer nas čitave godine nose, pomažu, hrane i izlaze nam u susret. I ovo neće da bude kriterijum da će da idu samo veliki, ići će i oni mali poljoprivredni proizvođači, ne samo oni što imaju 50 krava, ići će i oni koji imaju dve krave. Ako neko pita kako to finansiramo, pa evo ovako, mi kao i sve ostale političke partije imamo pravo da po zakonu dobijemo određena finansijska sredstva iz budžeta i mi smo doneli odluku, na predlog Dragana Markovića Palme, da kao stranka kompletan taj iznos i kompletna ta sredstva uputimo upravo jedan ovakav projekat da 1.000 poljoprivrednih proizvođača iz Srbije u avgustu mesecu odvedemo na more. Ovo je predlog koji nije patentiran, znači, možete svi da prepišete i siguran sam da ćemo tako da ostvarimo mnogo bolju komunikaciju sa poljoprivrednim proizvođačima. Kad to kažem, hoću da pohvalim i ministra poljoprivrede gospodina Nedimovića, verovatno po treći put u ovoj mojoj diskusiji danas. Zašto? Danas je cena malina preko 400 dinara i za one ljude koji imaju neku vezu sa selom i za neke ljude koji znaju šta znači ta cena od 400 dinara, to je, ja mislim, u istoriji od kad se u Srbiji ljude bave malinarstvom najveća cena maline koju smo nekad postigli. Ministra Nedimovića možemo da vidimo ovih dana na plantažama maline, rame uz rame sa srpskim seljacima, i to je u redu. Ali, zašto hoću da ga pohvalim? Zato što je sa njima bio i rame uz rame i kada je cena te maline bila 70 dinara. Ako se sećate, pre neki desetak godina, kada su se malinari bunili i tražili pomoć od države, neka druga politička sila je umesto ministra poslala žandarmeriju na iste te malinare. Znači, tada ministar nije imao, kako se to u žargonu kod mlađih ljudi kaže, nije imao petlje da ode kod istih tih malinara, nego su slali žandarmeriju, kao da su naši poljoprivredni proizvođači teroristi. Danas, kada je cena 400 dinara, ministar ide među malinare i isto tako je išao kada je cena bila 70 dinara. Zašto su bitni ovi sporazumi koje danas glasamo? Bitni su zato što nam otvaraju tržišta gde mi sigurno možemo da budemo konkurentni, pre svega u poljoprivrednoj proizvodnji, i zato sam danas svoje čitavo izlaganje fokusirao na poljoprivredu. Tako da, ministarka, zamoliću vas da predloge koje sam danas dao prenesete na sednicama Vlade i bilo bi dobro ako neki od tih predloga može da se usvoji i da ja više sa svojom diskusijom ne bih zagazio puno u politiku, držaću se dnevnog reda. Ono što je najbitnije danas za vas, još jedanput ponavljam, poslanička grupa Jedinstvene Srbije će podržati sve što je danas na dnevnom redu. Hvala.
Hvala, gospodine Vujiću. Reč ima predsednik poslaničke grupe SDPS Branimir Jovanović.
Hvala, predsedavajući. Poštovana ministarko, poštovani narodni poslanici, pred nama je Predlog zakona o potvrđivanju Odluke Mešovitog komiteta između država EFTA i Republike Srbije kojim se menja i dopunjuje Protokol B u Sporazumu o slobodnoj trgovini. Na taj način se preciznije određuje definicija pojma proizvoda sa poreklom. Isto tako, u vezi sa ovim su i dva sporazuma koji se odnose na poljoprivredne proizvode, odnosno na trgovinu poljoprivrednim proizvodima, Sporazum Republike Srbije sa Islandom i Sporazum Republike Srbije sa Švajcarskom. U tom kontekstu će biti i moje današnje izlaganje. Tržište EFTA je, naravno, veoma značajno. Nije zanemarljivo, posebno u segmentu visokokvalitetnih proizvoda. Iako EFTA-u čine samo četiri države, to su Island, Lihtenštajn, Norveška i Švajcarska, i ne čini je veliki broj stanovnika, moramo da uzmemo u obzir da je bruto domaći proizvod po glavi stanovnika u ovim državama u proseku oko 80.000 dolara. Kao takva tržišta, ona predstavljaju veoma jedan značajan izazov za naše poljoprivredne proizvođače, za specijalizovane proizvođače, pre svega, i to je dokaz kada govorimo o poreklu proizvoda na osnovu koga oni mogu da grade svoju reputaciju i na osnovu koga oni mogu da dokazuju kvalitet na ovim tržištima. Promene o kojima danas raspravljamo mogu da omoguće lakše dokazivanje porekla robe našim proizvođačima i to je od posebnog značaja za proizvođače specijalizovanih visokokvalitetnih i visokocenjenih poljoprivrednih proizvoda. Kada govorimo, inače, o međunarodnoj trgovini, odnosno o samim poljoprivrednim proizvodima u ovom segmentu, treba imati na umu da je poljoprivreda u Srbiji onaj sektor privrede koji ostvaruje značajan spoljnotrgovinski suficit. Taj spoljnotrgovinski suficit se kreće u rasponu od 1,6 do 1,8 milijardi dolara i pokrivenost uvoza poljoprivrednih proizvoda izvozom jeste oko 180%, što znači da naši poljoprivredni proizvođači skoro duplo više izvezu nego što mi uvezemo poljoprivrednih proizvoda. Čak i u 2020. godini, koju je obeležila pandemija zbog korona virusa, zabeležen je suficit, poljoprivreda je zabeležila rast izvoza od čak 14,4% i taj izvoz je dostigao tada vrednost od 4,14 milijardi dolara. Stručnjaci procenjuju da i pored ovako ohrabrujućih brojki još ima prostora za napredak u ovoj oblasti. Potrebno je, naravno, da pažljivo rukovodimo ovom vrstom privrede, ovom privrednom granom, da donosimo jednu stratešku politiku koja će, uz podršku poljoprivrednicima, istovremeno i otvarati nova tržišta za njih. Procenjuje se da u narednih deset godina izvoz poljoprivrednih proizvoda iz Srbije može da dostigne vrednost od osam do deset milijardi dolara i to je, naravno, šansa koju treba mi da iskoristimo. Primer pažljivog rukovođenja poljoprivredom i odgovora na potrebe kako malih proizvođača, tako i onih velikih vidi se u tome što je nedavno, i raspravljali smo o tome ovde u Skupštini, donet Zakon o trgovini poljoprivrednih proizvoda i to je jedan centralni zakon koji se tiče trgovine u ovoj oblasti. Ranije su poljoprivrednici bili oslonjeni na Zakon o trgovini, sada imamo Zakon o trgovini poljoprivrednih proizvoda i na taj način mi možemo da utičemo na formiranje cena na poljoprivrednom tržištu, da pomažemo poljoprivrednicima prilikom pokretanja proizvođačkih organizacija. I ono što je značajno, što mogu da izdvojim, to je da se država u značajnoj meri opredelila da subvencioniše skladištare i na taj način da izbalansiramo cenu poljoprivrednih proizvoda na tržištu na najbolji mogući način. Jednostavno, u nekim situacijama kada je cena određenih poljoprivrednih proizvoda na osnovu zakona ponude i potražnje ispod svih očekivanja, država će subvencionisati skladištare, a onda kada cena dostigne određeni nivo, ti poljoprivredni proizvodi će biti prodavani po znatno višoj ceni. Što se tiče pomoći malim gazdinstvima, ne smemo da zaboravimo da Ministarstvo sprovodi sa Svetskom bankom program u vrednosti od 38 miliona dolara i on je namenjen za nabavku traktora, za nabavku mehanizacije za izgradnju svih onih objekata koji su potrebni poljoprivrednicima, a koju oni sami ne mogu da finansiraju. Polovinu sredstava je obezbedila država, 40% je iz kredita, a 10% je učešće poljoprivrednika koji su deo ovakvih programa. To je samo jedan u nizu projekata koji ima za cilj povećanje konkurentnosti naših poljoprivrednih proizvođača, ne samo na domaćem, već i na inostranim tržištima. Kada govorimo o potencijalu za izvoz poljoprivrednih proizvoda, možemo da se i osvrnemo, sa pravom, i da pozitivno posmatramo nedavno potpisan Sporazum o slobodnoj trgovini sa Evroazijskom unijom. Na taj način će nam biti dostupno jedno novo tržište za naše poljoprivredne proizvođače od skoro 180 miliona stanovnika. Možda je Sporazum sa Ruskom Federacijom koji već imamo najbolji pokazatelj, i možemo tu napraviti jednu paralelu, koliko će ovaj sporazum sa Evroazijskom unijom značiti našim poljoprivrednicima. Recimo, kada uporedimo podatke od pre potpisivanja Sporazuma sa Ruskom Federacijom i nakon potpisivanja jednog takvog sporazuma, izvoz agrarnih proizvoda, odnosno razmena na ovom polju jeste pet puta veća. Bila je 100 miliona dolara, sada je došla na 500 miliona dolara u 2021. godini. Prošle sedmice, 10. jula, novih sedam srpskih kompanija je dobilo pristup tržištu Rusije zbog proširene liste proizvoda. To su kompanije koje se bave voćarskom delatnošću, kompanije koje proizvode stočnu hranu i određene mlekare koje se bave proizvodnjom mlečnih proizvoda. Moram da naglasim i to da jedan broj srpskih voćarskih kompanija upravo radi u saradnji sa Ministarstvom poljoprivrede na tome da se reše određeni problemi, da se od 2022. godine, potpišu višegodišnji dugoročni ugovori kojima će biti rešeni ti problemi, a tiču se prevoza robe preko trećih zemalja kada govorimo o tom azijskom tržištu i kada govorim o ruskom tržištu, da se izvrši integracija u ruski informacioni sistem koji prati trgovinu voćem i povrćem u toj zemlji i namerno sam ovo spomenuo da bih ukazao na jedan veliki potencijal tog istočnog tržišta za naše poljoprivrednike. Naravno, najveći spoljno-trgovinski partner Srbije jeste EU, to ne smemo da zanemarimo, najveći procenat izvoza poljoprivrednih proizvoda je usmeren na zemlje EU i skoro polovina od ukupnog agrarnog izvoza je usmerena na tržište EU. U decembru 2020. godine doneta je odluka da se produže trgovinske povlastice za srpske poljoprivrednike za narednih pet godina, i šta će to konkretno značiti u praksi to će značiti našim poljoprivrednim proizvođačima uštede od nekoliko desetina miliona evra. Jednostavno imaće povlašćen položaj kada govorimo o carinama na taj način biće konkurentniji na tržištu EU i moći će što bolje da se pozicioniraju na jednom zahtevnom tržištu. Da na pomenem da Srbija u EU izvozi poljoprivredne proizvode u vrednosti od preko 1,6 milijardi evra i uz to ostvaruje suficit od 400 miliona evra. Evropska unija je tržište kako za naše žitarice tako i za neke od naših najpoznatijih brendova, tu pre svega mislim na malinu, na smrznutu malinu, i ako uporedimo te podatke videćemo da izvoz iz 2019. godine smrznute maline, koji je bio u vrednosti od 225 miliona dolara, u EU je ta vrednost iznosila čak 190 miliona dolara. Takođe, eksperti tvrde da je moguće da izvoz svežeg i smrznutog voća, prvenstveno tržište EU, bude značajan adut našeg agrara i da bi Srbija mogla da ostvaruje izvoz od oko 800 miliona dolara samo od ovih proizvoda u doglednoj budućnosti. Takođe, poljoprivrednici imaju pristup već 20 godina IPARD programima, na osnovu kojih su do sada na osnovu motiva da se razvije konkurentnost naše poljoprivrede mogli da računaju na preko 200 miliona evra. Ono što nikako ne smemo da zaboravimo kada govorimo o potencijalu i značaju širenja tržišta jeste da su nam na raspolaganju i određena tržišta na bliskom i na dalekom istoku i tokom posete naše delegacije, odnosno Ministarstva poljoprivrede Bahreinu i Ujedinjeni Arapskim Emiratima, domaćini su iskazali veliko interesovanje za određen broj naših poljoprivrednih proizvoda. Otvaranje novih tržišta kroz ovakve sporazume posebno može biti od značaja za naše stočarstvo koje i te kako ima prostora za napredak. Naravno, jedan od sporazuma koji potpisujemo je Sporazum sa Švajcarskom i o tome posebno vredi govoriti, jer je reč o jednom specifičnom tržištu sa posebnim zahtevima. Akcenat oni stavljaju na visok kvalitet i na organsku proizvodnju i upravo je organska proizvodnja još jedan od šansi koja se pruža našim poljoprivrednicima. Država je spremna da ulaže i da subvencioniše prelazak za konvencionalne proizvodnje na organsku proizvodnju i mi smo u ovoj oblasti zabeležili rast što se tiče izvoza 10 puta u proteklih godinama sa 3,4 na 37 miliona dolara i to je posebno možemo da istaknemo kao jedna razvojna šansa za mala gazdinstva. Ovakve izmene postojećih sporazuma ugovora na prvi pogled možda ne deluju preterano značajno, ali one su ipak značajan deo jedne kompleksne mreže međunarodne trgovine kada govorimo o poljoprivrednim proizvodima i važno je da obezbedimo ulazak na tržište našim poljoprivrednim proizvođačima. Uspeh naših poljoprivrednih proizvođača zavisi od toga kako se država odnosi prema njima i tu treba da uvek bude na snazi jedna proaktivna poljoprivredna politika koja treba da omogući institucionalnu sigurnost svakom našem poljoprivredniku, sigurnost tokom planiranja od celog puta proizvodnje, od žetve do setve, do branja, do skladištenja i na kraju izvoza i zbog toga naravno je važno da podržavao i da radimo na ovakvim sporazumima o kojima danas raspravljamo. Naravno, SDPS podržaće sve sporazume koji se nalaze na dnevnom redu.
Zahvaljujem. Reč ima zamenik predsednika poslaniče grupe SPS Snežana Paunović.
Zahvaljujem potpredsedniče Orliću. Uvažena ministarko sa saradnicima, drage kolege, poštovani građani, danas na dnevnom redu nekoliko međunarodnih sporazuma i o tome su govorile moje kolege, Srbija ih je potpisala i potrebno je da ih Narodna skupština kao takva i potvrdi. Sporazumi iz više oblasti i to smo čuli u obrazloženju ministarke Vujović i to potvrđuje samo činjenicu da Srbija jača bilateralnu u multilateralnu saradnju sa mnogim državama i međunarodnim organizacijama na raznim planovima. Nekoliko desetina ratifikovanih sporazuma u ovom skupštinskom sazivu potvrđuje intenzitet i značaj naše međunarodne saradnje i s tim u vezi činjenicu da je danas povezanost i međuzavisnost na međunarodnom planu velika je i nekako nezaobilazna komponenta života svake države. Ja bih kratko skrenula pažnju i na značaj i istorijat tog međunarodnog udruživanja u najrazličitijim i fazama i formama. Ni jedna država nije, niti može biti jedno usamljeno ostrvo, to se danas posebno prepoznaje na polju trgovine, saobraćaja, turizma, ali i međunarodnih finansijskih podrški i kreditiranja koje doprinose pre svega unapređenju standarda i smanjenju razvojnih razlika između pojedinih država i regiona. Ta potreba povezivanja država, jačanja političke i ekonomske saradnje, zatim ujednačavanje i standardizacija određenih proizvoda i usluga na međunarodnom nivou kao i širenje međunarodne podrške upravo je još u prvoj polovini 20. veka imala za rezultat stvaranje prvih međunarodnih organizacija najpre sa političkim, a potom i sve izraženim ekonomskim ciljevima. Da podsetimo da je prva međunarodna organizacija zapravo bila društvo naroda ili liga naroda stvorena nakon Prvog svetskog rata 1919. godine čiji naslednik su UN nastale 1945. godine. Jedna od prvih ekonomskih integracija jeste Evropska zajednica za ugalj i čelik nastala 1951. godine koja je prerasla 1957. godine u Evropsku ekonomsku zajednicu, a od 1990. godine to je EU. Multilateralne organizacije donele su novu eru diplomatskih i ekonomskih odnosa u svetu, jer se prekida sa tzv. starom diplomatijom koja je podrazumevala isključivo bilateralne odnose dveju suverenih država. Ove asocijacije su nadnacionalne i imaju za cilj da povežu i formulišu jedinstvenu politiku na osnovu iskazanih interesa svih članica. To je početak stvaranja svetskih i evropskih vlasti i donošenje odluka za sve članice. Zato ulazak u multilateralne organizacije podrazumeva prihvatanje i obaveza, ali i prava. Srbija je jedan od osnivača pre svega UN i mnogih drugih međunarodnih organizacija u kojima na temelju zajedničkih i jedinstvenih politika nastoji da ostvaruje svoje nacionalne državne, ali i ekonomske interese. Takođe, sav naš put na evrointegracijama upravo je jedan od spoljno političkih ciljeva. Srbija je potpisnik mnogih bilateralnih u multilateralnih ugovora kojima je prihvatila standarde tih asocijacija. Istina je da smo više puta bili iznevereni i svetsku pravdu doživeli kao dvostruki aršin, ali ostaje nam pravo da i dalje verujemo u međunarodno pravo i pravdu i da ne odustanemo od integrativnih procesa kako u regionu tako i u Evropi, ali i na svetskom nivou. Jedna od asocijacija u oblasti slobodne trgovine EFTA, Evropska asocijacija za slobodnu trgovinu, čiji je Srbija član. Srbija je postala deo ove asocijacije potpisivanjem Sporazuma sa njenim članicama Švajcarskom i Linheštajnom. Danas upravo imamo na dnevnom redu Predlog zakona o potvrđivanju odluke mešovitog komiteta između država EFTA i Republike Srbije, broj 1. iz 2021. godine o izmeni i dopuni Protokola b. Uz Sporazum o slobodnoj trgovini između država EFTE i Republike Srbije u vezi sa definicijom pojma proizvodi sa poreklom i metodama administrativne saradnje. Razlozi za potvrđivanje ove odluke sadržani su pre svega u potrebi implementacije novog seta pravila o poreklu robe koje je predmet trgovinske razmene unutar EFTA sadržane u aneksu za ovu odluku. U pitanju su alternativna pravila o poreklu robe koja su bazirana na revidiranoj regionalnog konvenciji o panevromediteranskim prefenkcionalnim pravilima o poreklu robe ili poznatije, kao PEM konvencija koju ću u vidu skraćenici koristi u daljoj diskusiji. Srbija je potpisnica od 2013. godine. Cilj ove konvencije jeste da se na … Sporazuma o slobodnoj trgovini obezbede identična pravila o poreklu proizvoda, kako bi se obezbedio isti standard robe u trgovinskim odnosima između zemalja potpisnica. Ovom revidiranom PEM konvencijom, zamenjuju se pravila o poreklu koja trenutno važe za strane ugovornice pan-evro-mediteranskog sistema. Pravila koja se uvode revidiranom konvencijom nazvana su alternativnim pravilima i uporediva su sa važećim pravilima o poreklu proizvoda koje primenjuje EFTA. Sam pojam – roba sa poreklom – definisan je Konvencijom i podrazumeva proizvode u potpunosti proizvedene u jednoj zemlji ugovornici ili proizvode koji mogu uključivati i određene materijale koji nisu dobijeni u toj zemlji potpisnici, pod uslovom da su materijali prošli dovoljnu obradu ili preradu u toj zemlji o kojoj govorimo. Da uprostimo ovo na primeru proizvoda sa poreklom jeste npr. domaći brend čokolade koji je proizvedene od uvoznog kakaa. Tako prema PEM pravilu, tolerancija, materijali bez porekla ne bi se smeli koristiti u izradi proizvoda sa poreklom, kako bi prerađeni proizvod mogao da stekne status proizvoda sa poreklom, uz izuzetak da je to moguće, ali da ukupna vrednost proizvoda bez porekla ne prelazi 10% cene proizvoda. Ili PEM pravilo direktnog transporta koje je veoma restriktivno i podrazumeva da u zemlji tranzita roba ni na koji način ne sme biti menjana, osim radnji za očuvanje robe u dobrom stanju. Prema novom, odnosno alternativnom, pravilu ukoliko je roba uskladištena u zemlji tranzita moguće je vršiti jednostavnije radnje nad robom kao što su: obeležavanje robe, lepljenje etiketa, pečata i deljenje pošiljke. Da ne nabrajam sva nova pravila, odnosno alternativna pravila koja ovo tretira, ovo je bilo isključivo radi ilustracije koja potvrđuje fleksibilniji pristup pitanju porekla proizvoda, u revidiranoj PEM konvenciji, koja treba da doprinese pre svega afirmaciji Sporazuma o slobodnoj trgovini u EFTA sistemu. Prema PEM pravilu zabrana REM-a alternativnom pravilu ova zabrana se, kao jedna od najvažnijih novina, u stvari, celog sistema jeste da se zabrana povraćaja carini ili izuzeća od plaćanja carine primenjivati samo na materijale bez porekla koji se koriste u proizvodnji tekstila dok se na ostale industrijske i poljoprivredne proizvode zabrana povraćaja carine neće primenjivati. To praktično znači stimulaciju trgovanja industrijskim poljoprivrednim proizvodima koji su najznačajniji, pre svega, za međunarodno tržište i ovo alternativno pravilo će privrednim subjektima koji primenjuju ova pravila doneti znatne uštede i povećati njihovu konkurentnost. Za primenu ovih alternativnih pravila o poreklu robe baziranih na odredbama revidirane PEM konvencije, na bilateralnoj i prelaznoj osnovi, pored Republike Srbije zainteresovana je i EU, sve SEFTA strane, države EFTA i Republika Turska. Ovo prihvatanje revidirane PEM konvencije za Srbiju znači izmenu protokola o poreklu u sporazumu sa državama EFTA, što je i učinjeno odlukom Broj 1 iz 2021. godine. Izmene u Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju u SEFTA sporazumu i u sporazumu sa Republikom Turskom. Sve izmene pomenutih bilateralnih sporazuma između zainteresovanih strana su u toku i trebalo bi da se završe u zajednički dogovorenom roku koji bi omogućio istovremeno i početak primene alternativnih pravila o poreklu robe od 1. septembra 2021. godine. To je razlog da se ovaj zakon danas i nađe na dnevnom redu. U vezi sa ovom temom imamo na dnevnom redu i potvrđivanje izmena dva sporazuma o poljoprivrednim proizvodima koje treba potvrditi. To su izmene Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Islanda, i istovetna izmena Sporazuma sa Švajcarskom Federacijom. Srbija ima veoma razvijene bilateralne odnose sa Švajcarskom, koji traju preko 140 godina, sa preko 50 potpisanih bilateralnih sporazuma, prijateljstvo sa Švajcarskom je i prijateljstvo i Arčibalda Rajsa koji je puno zadužio srpski narod i možda nas je najobjektivnije napisao rečenicom: „Srbi, čuvajte se sebe.“ Švajcarska je pružila ogromnu pomoć srpskim vojnicima u Prvom svetskom ratu, a ne treba zaboraviti i da je za vreme raspada Jugoslavije iz Švajcarske stizala kontinuirana pomoć naročito izbeglim i raseljenim licima. Druga zemlja sa kojom menjamo postojeći sporazum o saradnji je Island sa kojom je naša saradnja u povoju i sarađujemo upravo u okviru EFTA asocijacije za slobodnu trgovinu, ali verujemo da ima prostora za saradnju sa ovom najsevernijom evropskom zemljom upravo na planu plasmana naših poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda. Sklapanjem osnovnih sporazuma i dopunskih sporazuma o poljoprivrednim proizvodima koji se istovremeno zaključuju između Republike Srbije i svake pojedinačne države EFTA, Republika Srbija i države EFTA uspostavljaju zonu slobodne trgovine. Ti sporazumi zaključeni su sa Islandom, Norveškom i Švajcarskom i oni čine deo instrumenta za uspostavljanje zone slobodne trgovine između Republike Srbije i država EFTA. Kako sastavni deo ovih sporazuma čini protokol B o definiciji pojma proizvodi sa poreklom i metodom administrativne saradnje bilo je potrebno i ove bilateralne sporazume u delu koji se odnosi na pravila o poreklu proizvoda uskladiti sa Revidiranom regionalnom konvencijom o pan-evro-mediteranskim pravilima o poreklu čije su strane ugovornice Republika Srbija i sve države EFTA. Sporazumi o poljoprivrednim proizvodima sa ovim državama veoma su značajni za našu izvoznu orijentaciju u oblasti poljoprivrede što po EFTA pravilima podrazumeva poznato poreklo proizvoda bez mogućnosti da se plasira roba koja se preprodaje. Članice EFTA, kao i članice EU, ali i druge države zahtevaju poznato poreklo poljoprivrednih proizvoda, odnosno garanciju da je iz matične zemlje koje trguju tim proizvodima. Nažalost, imali smo nekoliko pehova kada su neki naši trgovci umesto našim poljoprivrednim proizvodima na nekim inostranim tržištima pokušali da prodaju nečije tuđe proizvode, što ne može biti niti pravilo slobodne trgovine, niti u skladu sa normama o kojima govorimo. Osvrnula bih se na i Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu projekat daljinskog grejanja u Kragujevcu između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj. Ovaj Ugovor o zajmu razmatramo po hitnom postupku zbog činjenice da je potrebno njegovoj realizaciji pristupiti što pre, jer treba imati u vidu da je u pitanju sistem daljinskog grejanja u gradu Kragujevcu, čija modernizacija je i hitna i neophodna, jer predstavljaju jedan od najvećih zagađivača u ovom gradu. Da podsetimo, u pitanju je sistem daljinskog grejanja na ugalj koji je sam po sebi veliki zagađivač zbog visoke emisije ugljendioksida, sumpor-dioksida i drugih čvrstih čestica koje su opasne po zdravlje stanovništva i životnu sredinu. Dodani problem za građane grada Kragujevca jeste deponija, odnosno pepelište gde se decenijama odlaže pepeo koji dodatno zagađuje okolinu, a posebno je štetan za stanovništvo koje gravitira oko ove deponije pepela. Imali smo ovih dana i reakciju građana čije je zdravlje ugroženo usled rasturanja pepela. Ono što je dobro je da je država prepoznala opasnost od ovakvog sistema grejanja i odlaganje pepela po Kragujevčane, i evo, taj problem je danas pred nama. Rešićemo ga zaduživanjem kod Evropske banke za obnovu i razvoj i ovaj projekat uključuje modernizaciju daljinskog grejanja uz primenu ekološkog principa, dekarbonizacije, odnosno potpunog isključivanja uglja i uvođenje prirodnog gasa kao energenta. Na taj način značajno će se redukovati ili eliminisati, čak potpuno, ispuštanje sumpornih oksida i čvrstih čestica, smanjiti emisiju CO2 i značajno poboljšati energetska efikasnost sistema. Ekološka socijalna i ekonomska korist povezana je sa ukupnim poboljšanjem kvaliteta i pouzdanosti usluga grejanja, smanjenjem potrošnje goriva i zagađenjem vazduha zemlje, a time i podzemnih voda kao i gubitka toplote i vode. Projekat će se takođe baviti, koliko sam uspela da shvatim i glavnim ekološkim problemom Kragujevca, to je upravo odlaganje pepela i šljake. Vrednost projekta procenjena je na oko 18 miliona evra, biće realizovano u dva dela. Prvi deo obuhvata rashodovanje starih kotlova i pripadajućeg postrojenja i sistema daljinskog grejanja Kragujevca, ugradnju novih kotlova za toplu vodu na prirodni gas ukupnog kapaciteta 110 megavata. Drugi deo obuhvata remedijaciju, odnosno sanaciju postojeće deponije pepela i šljake i po planu je da se radovi završe do kraja 2024. godine. Uvažena ministarka, niste imali malo posla kada ste preuzeli resor koji ste dobili, no negde u vašoj političkoj karijeri stoji činjenica da ste odgovorili svim izazovima koji su bili pred vas, pa se pokazalo da i u ovom kratkom mandatu vrlo odgovorno pristupate onome što je, pre svega, ljudski faktor. Mi smo problem zagađenosti u Srbiji, neću reći prepoznali kasno, ali mogu reći da je tek ova vladajuća većina negde shvatila da moramo, pre svega napraviti ministarstvo koje će se isključivo time baviti i da se to mora odvojiti iz poljoprivrede koliko god da je nekome u nekom periodu pre bilo bitno i prirodno da to bude zajedno, oba sektora su jako važna. Dobro je u 21. veku posvetiti se ovoj problematici, pre svega zato što nas je i korona virus opomenuo koliko priroda ume da uzvrati udarac vrlo nemilosrdno u odnosu na ono što smo mi u stanju da radimo. Zbog svega navedenog i u nadi da ćemo imati još kvalitetnih sporazuma koji će se ticati našeg ekonomskog boljitka, unapređenja kvaliteta života građana, poslanici SPS će u danu za glasanje podržati sve predložene zakone iz ovog dnevnog reda, opet kažem, u nadi da ćemo, mada efikasnije od ovoga kako sada radimo i ne možemo, do kraja svog mandata uraditi sve što je u našoj moći, i više od toga, da možemo ponosno reći da smo zaista doprineli kvalitetu života naših građana kada je u pitanju sveukupni život, bez obzira o kom sektoru govorimo. Hvala vam.
Narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su više predloga akta. Prvo želim da čestitam Kragujevčanima koji će rešiti daljinsko grejanje na bazi zajma za koji ćemo, ja verujem, doneti odluku da država garantuje za tu vrstu zajma i da to u danu za glasanje i potvrdimo. Želeo bih da na sličan način, a predsednika Republike, bivši predsednik Vlade, sadašnji predsednik Vlade su naredni periodi označili kao period gde treba podići komunalni standard života stanovnika kroz snabdevanje pijaćom vodom, ovog puta za grejanje, kroz izgradnju kanalizacione mreže itd. Ovo je potvrda da Republika želi da pomogne lokalnim samoupravama na teritoriji Srbije da reše neke svoje probleme. Kragujevac će verovatno rešiti na ovaj način daljinsko grejanje. Ja bih želeo da na sličan način rešimo, recimo, vodosnabdevanje u Inđiji i u celom Sremu i u celoj Vojvodini, s obzirom da imamo problem zbog verovatno upotrebe đubriva u poljoprivredi. Imamo problem sa pijaćom vodom, sa amonijakom itd. i želeo bih da nađemo rezerve pijaće vode, koje recimo postoje u blizini Rume u Hrtkovcima i da na takav način sve sremske opštine snabdemo pijaćom vodom. Tu postoje neki generalni projekti koje je radio Institut za vode „Černi“ i u narednom periodu ja ću se zalagati da se pronađe izvor finansiranja i da država obezbedi neku vrstu garancije da to i učinimo, jer su naši stanovnici koji su mnogo toga podnosili 90-ih godina, u vreme ekonomskih i vojnih pritisaka na našu zemlju, za vreme agresije, posle toga u periodu kada su bezobzirno pljačkani, kada im je otimana društvena imovina, naši stanovnici, naši građani zaslužili da im se podigne standard života i da im se omogući da u što boljim uslovima žive. Što se tiče CEFTA-e, ona sada ima četiri člana. Ranije je imala više, ali su mnoge države iz CEFTA-e otišle u Evropsku ekonomsku zajednicu i u ovom trenutku četiri države su u CEFTA-i i mi svakako zbog slobodne trgovine, radi se o Evropskom udruženju za slobodnu trgovinu, zbog slobodne trgovine valja da sarađujemo sa njima i valja da podržimo sporazume, jer male države kao što je Srbija, kao što je naša, uslovno rečeno mala, vrednosno će Srbija biti velika zemlja, da bi očuvala standard stanovništva i da bi mogla da servisira dugove koji su nastali i pre ove vlasti i nije problem što su se gospoda pre nas zaduživala, nije problem ni toliko što su donatorsku podršku potrošili u ne znam šta, nije čak važno ni toliko što su oprost dugova Londonskog i Pariskog kluba takođe potrošili. Ono što je najveći problem bio je što od svih tih dugova od potrošenog novca nisu napravili izvor za vraćanje dugova, niti su napravili infrastrukturu, niti su podržali investicije, odnosno da se zanovi industrija u Republici Srbiji, a time i proizvodnja roba, da se ulaže što više u proizvodnju i infrastrukturu i na takav način su nas ostavili u mnogim teškoćama. Jednostavno smo zatekli kuću golih zidova i trebalo je, uporedo sa kvalitetom životom, stanovništvo u lokalnim samoupravama, po pitanju komunalnih potreba, rešavati pitanje infrastrukture, trebalo je rešavati pitanje proizvodnje da na takav način dođemo do većih plata i penzija, a samim tim i da budžetski prihodi budu veći zbog toga što veće penzije i veće plate običnih stanovnika, u čiju korist treba što više da radimo, donose punije budžete. Niko od običnih građana, sem što neko ode na more, ali to po nekoj jeftinijoj tarifi, neće izneti taj novac od većih plata i penzija na belosvetska ostrva, nego će ga potrošiti u trgovinskim lancima itd. Kroz PDV i akcize taj će novac opet doći do Republike. Republika će deo uložiti u investicije i na takav način će kroz investicije i radove doći i još do većih budžetskih prihoda i to je jedan proces koji je uvezan jedan sa drugim. Da bi sve to uradili moramo da imamo robu, moramo da plate i penzije podignemo od zarađenog, a ne od zaduženog, što je bio slučaj pre nas. Mora novac da se ulaže u proizvodnju. Ja priznajem da je Đilas bio veliki ulagač. Veliki ulagač novca u svoje džepove. Takođe, priznajem da je Đilas bio jedan veliki izvoznik našeg novca na svoje račune u belosvetske države i na takav način osiromašio građane dodatno. Dakle, sem što ih je ostavio bez posla, bez plata, sa prihodovne strane u budžetu ih preselio u rashodovnu i još gore napravio. Da je on taj opljačkani novac uložio u investicije u Srbiju, da ga je trošio u Republici Srbiji, onda bi država imala neke koristi. Ona neka korist i siromaštvo bi bilo znatno manje nego što smo zatekli iz prostog razloga što bi taj novac cirkulisao kroz državu Srbiju. Iznošenjem novca, deponovanjem u štek velike količine novca i materijalnih stvari, je samo povećao siromaštvo koje inače Boris Tadić, on i ta družina napravili otpuštanjem velikog broja radnika. Ne proizvode siromaštvo siromašni, nego bogati, posebno bogati na tako sumnjive načine kao što je to bio Đilas i žuta ekipa koji su, da bi se bogatili, prodavali firme budzašto, firme postale neka vrsta plena, gde ove nije interesovala, kupce, radna snaga. Pa, recimo u kombinatima u Vojvodini, gde su za 50 miliona evra tajkuni koji su švercovali naftu itd. devedesetih godina, za 50 miliona kupili 200.000 hektara zemlje i kombinate. Njih nije interesovala radna snaga. Svi su stoku poklali, a radnike otpustili. Najviše zaposlenih bude u stočarstvu, kupe po dva moderna traktora „Džon Dira“ i obrađuju hiljade i hiljade hektara, a od toga država nema nikakvu korist. Ukoliko uništite stočarstvo, imate samo biljnu proizvodnju i umesto da proizvodite 4.000 evra po hektaru u mesu, mleku i jajima i preradi, vi u ratarstvu ostvarite samo 1.500 evra i onda naravno da država gubi na BDP-u, a oni koji su ostali bez posla su izgubili plate itd. i sa prihodovne strane, negde gde su doprinosili, prešli u socijalne slučajeve, na rashodnu stranu. Pri tome, ta ekipa je odnela velike količine novca napolju, koji više nije kružio kroz Republiku Srbiju i bilo je potrebno zadužiti se, da servisiramo njihove dugove i kada nam kažu da su dugovi porasli, zaborave da kažu da su kamate za njihove dugove bile jako visoke, da su bile i po 5%, 6%, 7% i da je, recimo, godišnje bilo potrebno ovoj vlasti da obezbedi milijardu do milijardu i 300 miliona samo da servisira kamate na stare dugove, a ti dugovi nisu stvorili izvor za vraćanje dugova, ni za stvaranje neke novonastale vrednosti. Zato mi radimo sve što je suprotno od toga. Želimo da ova država trguje i sa CEFTA-om. Radi se o poreklu robe itd. To ćemo lako dokazati i želimo da zatrpamo našom proizvodnjom, našom robom okolna tržišta, tržišta EU, tržište CEFTA-e, tržišta u svetu, tržište u Rusiji i Belorusiji, Kazahstanu itd. Što više robe prodamo i što je veće tržište, to su veće mogućnosti za razvoj. Zato moja stranka, bez obzira na svoju veličinu, a sigurno je u ovom trenutku snažnija od svih tih stranaka, pokreta, kažu - pokret, a šta je pokret, ljudi, gde postoji registar pokreta? To je neregistrovana politička stranka koja ne podleže kontroli o finansiranju itd. Ja tvrdim da je moja stranka snažnija, ali je daleko manja od nekih vladajućih stranaka i stoga se zalažemo, u mom programu je bilo još 90. godine zalaganje za ulazak u evropsku zajednicu, sada je to EU. Da bi se osnažila privreda, mora da ima što šire tržište, a to je posebno bitno kod poljoprivrede, jer evropske subvencije, evropski budžet za poljoprivredu, zajednička evropska poljoprivredna politika, ukupno u budžetu EU učestvuje sa 45%. Dakle, 45% budžeta EU je namenjeno poljoprivredi. Stoga je moje zalaganje, stranke koja obožava selo, koja voli poljoprivredu, razumljivo da se zalažemo da uđemo u EU. Ne po cenu gubitka teritorija, to odmah da kažem i ponovim, ne po cenu gubitka teritorija što bi neki od ovih nesrećnika koje sam opisao želeli, ulazak u EU našim poljoprivrednicima omogućava da subvencije, podsticaje i stimulacije u poljoprivredi bude tri puta veće i da na takav način ne samo poljoprivrednicima bude bolje, već da prerađivačka industrija ima jeftiniju sirovinu i da može da napravi prehrambeni proizvod i da bude konkurentna prerađivačka industrija na našem tržištu, regionalnim tržištima, na CEFTA tržištu, na tržištu EU i na drugim tržištima, da budemo konkurentniji, jer je sirovina onda po manjoj ceni. Naše stanovništvo je sigurno u toj situaciji da će uvek biti dobro snabdeveno, jer ko ima višak hrane u regionu, svakako je nadmoćniji od onih koji nemaju dovoljno hrane za ishranu svog stanovništva. Zato u poljoprivrednoj proizvodnji i prehrambenoj industriji valja se zalagati za što veća tržišta, za što veće podsticaje. Recimo, Bugarska, koja ima istu površinu zemljišta, nešto manje obradivog zemljišta nego Srbija, dobija od EU u ovom trenutku samo za dve stavke plus ekologija - ruralni razvoj i direktna plaćanja, negde oko milijardu i 300 miliona evra godišnje, plus što EU sada u poljoprivrednoj proizvodnji stimuliše i ekologiju vezano za poljoprivredu, znači preko 1,3 milijarde dobiju samo za rural i za direktna plaćanja. Srbija u ovom trenutku, iako je povećala podsticaje dva puta u odnosu na prethodni režim, izdvaja 400 miliona. I zato će poljoprivrednici, ako uđemo u EU, a rekao sam - ne po cenu gubitka teritorije, biti najveći dobitnici. Ja verujem da će vrlo brzo prestići, ako budu imali iste uslove proizvodnje, da će za nekoliko godina prestići poljoprivredne proizvođače u EU, jer su nevolje koje su pretrpeli srpski poljoprivrednici izveštili naš narod da bude snalažljiviji u poljoprivrednoj proizvodnji od onih koji su poljoprivrednu proizvodnju vršili iz nekih udobnijih uslova, da tako kažem. Stoga verujem da će srpski poljoprivrednici, srpski seljaci, zahvaljujući boljoj klimi, recimo, Holandija izvozi najviše paradajz, a ima daleko lošije uslove nego Srbija u proizvodnji tog povrća i ona, recimo, svoje staklenike i plastenike dodatno ogledalima mora da obasjava jer nema tu vrstu klime i tu vrstu sunčeve energije koju u ovom trenutku ima Srbija. Imamo plodnu zemlju, imamo vredne ljude, imamo dobru klimu, imamo zimu, koja je veoma bitna za poljoprivredno zemljište, jer bez zdravog poljoprivrednog zemljišta i zdravih biljki, zdravih životinja, bez zdravog poljoprivrednog i prehrambenog proizvoda nema zdravog čoveka. Mi sve to imamo, samo moramo da pod istim uslovima kao i evropskim, imamo dugoročnu predvidivu poljoprivrednu politiku koja će važiti sedam godina i da sve što proizvedemo iz ratarske proizvodnje kroz stočarstvo obnovimo stočarsku proizvodnju, a preradom mesa, mleka i jaja podignemo prehrambenu industriju i sve ono što servisira metalska industrija, koja servisira poljoprivredu, prehrambenu industriju, itd. Hemijska industrija, sve to može da živne i poljoprivreda može da bude komparativna prednost za proizvodnju svih ovih roba koje treba da se nađu, u okviru i ove saradnje u zakonskim projektima, da se nađe na raznim tržištima. Pogledajte i probajte, recimo, kajsiju, koja je uvozna i probajte ovu našu koja je dospela sada. Pogledajte samo razlike u mirisu voća, pogledajte njihove vrste hleba, pogledajte naš kako lepo miriše. Dakle, najlepši plodovi, najlepše voćke, najlepši poljoprivredni proizvodi iz sopstvene bašte i mi koji volimo svoju zemlju i koji smo patriote, govorio sam juče, moramo da branimo tu zemlju, da je ne zagadimo, zato što ona ne pripada samo sadašnjoj generaciji. Jedan narod ne čini samo sadašnja generacija. Mnogi od nas su ubeđeni da posle i pre nas ništa nije postojalo. Ja mislim da neki naši mudri preci koji su pravili ovu državu da ustanu, kad bi videli neke od nas, recimo Jeremića, Đilasa, Tadića itd, ja mislim da bi oni tražili, gospodine Martinoviću, DNK analizu. Oni ne bi mogli da veruju da od takvog naroda su postali onakvi kakve sam opisao, razni Đilasi, razni Jeremići, itd. Verovatno ne bi mogli da veruju da su njihovi i verovatno bi zatražili DNK analizu. Dame i gospodo narodni poslanici, mi se moramo truditi da naša zemlja bude svakom od nas moja zemlja, da svako kaže - moja zemlja, da doživi ono što je Stefan Nemanja govorio - nema naroda bez zemlje. I on je govorio da svako od državljana tadašnjih mora da stavi grudvu zemlje u svoju ruku i da doživi zemlju, da je ta gruda rodna gruda zemlje, čak i kad je blato. Svako od nas treba da to uzme, da oseti svoju zemlju, jer narod bez zemlje je skitnica, to nije narod. Dakle, sve dok imamo svoju zemlju, mi smo narod i zato je on govorio da bez zemlje nema naroda. Svi od nas treba to isto da učinimo i da to doživimo kao svoju zemlju, a ne kao ono - našu. Svako od nas treba da kaže - moja zemlja i tek onda će to biti naša zemlja, uistinu naša, a ne ono - društvena, svačija i ničija. Kad svako pomisli da je Srbija, da kaže - moja zemlja Srbija, u tom trenutku će Srbija procvetati. Moramo da je doživimo kao Izraelci, kao Amerikanci. Svi oni to doživljavaju kao svoju zemlju. I onda ćemo krenuti napred. Ova država daje šansu svima. Ova vlast nije ni diktatorska, ni autokratska, ni tako dalje. Ova vlast, evo, preko puta, gospoda mogu da posvedoče, daje šansu svima. Ko želi da radi u korist napretka, ova vlast svima daje šansu. Mnogi kritikuju, a ja sam jedan od tih koji je kritikovao, pojavu da su mnogi tzv. žuti našli mesta u redovima pobednika. Možda sam ja grešio, verovatno jesam, verovatno je trebalo i mnogi su dokazali da su zaslužili tu šansu. Ima i onih koji su dokazali da nisu. Ali ja tvrdim da je predsednik Republike i predsednik najmoćnije stranke dao šansu svima, uključujući i dvema seljačkim strankama, Ujedinjenoj seljačkoj stranci gospodina Miletića i Narodnoj seljačkoj stranci, kojoj ja pripadam. Dakle, svako od nas je doneo neku kockicu koja je u mozaiku, koja se zove država Srbija i napravio neko bogatstvo boja da Srbija izgleda sve bolja i bolja. Ova zemlja je naša i mi drugu nemamo. Ova zemlja daje dovoljno i davaće dovoljno za svačije potrebe, ali neće dati ni za čiju više pohlepu kakva je vladala za vreme Đilasa, Tadića, Jeremića i te žute ekipe. Hvala.
Pošto više nemamo prijavljenih predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa, prelazimo na listu prijavljenih. Narodni poslanik Samir Tandir ima reč. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, akademiče Zukorliću, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovana ministarko, poštovani predstavnici Ministarstva, danas govorimo o tehničkim sporazumima. Svakako će Stranka pravde i pomirenja, kao najjača kao bošnjačka stranka u Republici Srbiji, podržati ove sporazume. Međutim, ti tehnički sporazumi su koraci koji prave suštinsku razliku između razvijene, uređene države i one koja to nije. Nije slučajno činjenica da je naša zemlja, Republika Srbija, šampion kada je u pitanju dolazak stranih investitora i da u regionu smo zaista ubedljivo prvi kada su pitanju te investicije koje dolaze sa strane. Zašto? Upravo zbog ovih sporazuma. Koliko oni bili zanimljivi ili nezanimljivi za građanke i građane, koliko su oni zaista tehničke prirode, ali to su koraci koje moramo da pređemo, mali, sitni koraci koje moramo da pređemo do cilja da bi napravili. Ono što je zaista želja i intencija svih nas jeste suštinski demokratsko društvo i jedna uspešna ekonomija koja je lider u ovom delu Evrope i u ovom regionu jugozapadnog Balkana. Ono što hoću konkretno da kažem jeste da me raduje da govorimo o daljinskom grejanju kada je u pitanju Kragujevac. Mislim da izazov sa kojim će se suočavati vaše Ministarstvo, osim nesanitarnih deponija i nezagađenih reka, svakako su gradske toplane. Mislim da je jako važno što i to rešavamo i što je došlo na dnevni red. Lider naše stranke, akademik Muamer Zukorlić, je govorio o situaciji u Novom Pazaru. Takva je situacija, nažalost, u većini naše zemlje. Takva je situacija u gradu iz kog ja dolazim, Prijepolju. Znači, gradske toplane koriste ugalj, koriste mazut i to su veliki zagađivači. To je nešto što moramo suštinski i sistemski rešavati u narednom periodu i na tom će se između ostalog meriti rezultat i ove Vlade i vašeg Ministarstva. Što se tiče Sporazuma EFTA, što se tiče Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima sa Islandom i Švajcarskom, hoću da kažem da su to važni sporazumi. Koliko oni zvuče bombastično ili ne, to je drugo pitanje, ali poljoprivreda je razvojna šansa naše zemlje. Hoću da kažem da mi imamo ogroman potencijal i svaki sporazum sa svakom zemljom je šansa za našeg primarnog poljoprivrednog proizvođača. Hoću da kažem da naše kompanije jako puno rade na edukaciji, na implementaciji standarda, da smo mi lideri u ovom delu Evrope kada govorimo o proizvodnji hrane i kada je u pitanju BRS, IFS i halal standard kvaliteta i košer standard kvaliteta. Sve najveće kompanije i proizvođači hrane u Republici Srbiji imaju implementirane te standarde, i to je dokaz da mi možemo da izađemo i na evropska i na neka druga tržišta. Ono što hoću da istaknem, kao jedan izazov sa kojim se mi u praksi suočavamo, jeste da imamo dobru tu zakonodavnu potku i kada su u pitanju sporazumi CEFTA i sa Ruskom Federacijom i sa Republikom Turskom. Međutim, i to su neki govornici spomenuli, u praksi imamo problem reeksporta. Znači, umesto da zaista iskoriste naše kompanije, većina njih koristi, ja im čestitam na tom, sankcije koja je EU uvela Ruskoj Federaciji, imali smo izazove reeksporta gde neki proizvođači pokušavaju da uvezu određene sirovine i proizvode iz EU, prepakuju i izvoze za Rusiju. Imali smo, nažalost, i suspenziju u nekom periodu tog izvoza. To je nešto što ne smemo da dozvolimo, što krši našu međunarodnu reputaciju. Pozivam Ministarstvo poljoprivrede da zaista bude restriktivno kada su u pitanju takvi slučajevi. U danu za glasanje podržaćemo sve ove sporazume. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Vladan Glišić. Nije prisutan. Reč ima narodni poslanik Janko Langura. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarka sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, pre svega bih želeo da podsetim javnost na jedan događaj koji se odigrao pre šest godina kada je tadašnji premijer Srbije Aleksandar Vučić pokazao veliku ljudsku odgovornost i veliku hrabrost i kada je otišao da oda počast svih žrtvama u Srebrenici, a dočekan je tako da su domaćini organizovali sraman pokušaj ubistva. Prošlo je šest godina od tada, a da niko nije ni uhapšen, ni osuđen. Niko se od bošnjačkih političara nije izvinio ili pokazao žaljenje. Ćutali su baš kao što su mirno posmatrali kako ta razularena rulja pokušava da ubije predsednika Srbije. Kao što je svojim dolaskom pokazao veliku hrabrost, tako je u tom sramnom činu pokušaja ubistava Aleksandar Vučić pokazao da ih se ne plaši i da neće izmicati ni metar. Sada bih ja poručio svih bošnjačkim političarima da ako za šest godina nisu u stanju da pronađu bar jednog nalogodavca ili bar jednog učesnika u tom sramnom pokušaju atentata da je očigledno da se tu radi ili o njihovoj nesposobnosti ili o zloj nameri. Ono što je posebno interesantno, mogu na jedan način da razumem mržnju bošnjačkih političara prema Aleksandru Vučiću, oni tu mržnju već pokazuju godinama unazad. Ono što je meni zaista nejasno je da na baš taj dan, na godišnjicu tog pokušaja sramnog atentata u Beogradu u jednom tabloidu izađe ovakva naslovna strana koju uređuje Milovan Brkić. Pošto građani ne mogu da vide, ja ću pročitati. Pored slike našeg predsednika Aleksandra Vučića stoji veliki naslov: „Jedan pucanj može probuditi okupiranu Srbiju. Dođe vreme da se u boj krene“. Ja znam, iako bi nadležni organi odradili svoj deo posla i ako bi Milovan Brkić došao na sud zbog ovako jednog sramnog naslova, da bi se on opet, po ko zna koji put žalio, na tu neku svoju neuračunljivost. Ja mislim da je zaista krajnje vreme da nadležni organi odrade svoj deo posla, jer za ovakve stvari neko mora da odgovara. Takođe, zaista bih želeo da sa ovog mesta čestitam najvećem teniseru svih vremena, Novaku Đokoviću, na ostvarenim rezultatima i što predstavlja Srbiju i svoj narod u pravom svetlu. Morao bih još da kažem da ono što Novak Đoković radi na polju svetskog tenisa, slobodno mogu reći da vi, ministarka, radite u Srbiji na polju zaštite životne sredine. Zbog čega je to tako? Naime, kada je reč o Zakonu o zaštiti prirode, ne mogu a da ne pohvalim vaše rezultate i rezultate vašeg ministarstva, jer je zaista neverovatno šta ste vi uradili na polju zaštite životne sredine u proteklom periodu. Ovo je prvi put u istoriji naše zemlje da na čelu ministarstva imamo nekoga kome je zaista stalo do zaštite životne sredine. Svi se mi sećamo da smo do pre samo godinu dana to ministarstvo imali samo na papiru. Niko u narodu nije znao ko je ministar, ali kada se saznalo svi su se pitali da li je taj čovek živ, nijednom se nije pojavio u medijima, niti je razgovarao sa građanima dok mi danas imamo apsolutno suprotnu stvar. Vi ste svakodnevno na terenu, svakodnevno obilazite građane, slušate njihove probleme i sa tim problemima se suočavate i sve te probleme rešavate. Kao jedan od sigurno najboljih rezultata, ja mogu navesti saniranje deponije „Stanjevina“. Ovde naši građani mogu da vide kako je to izgledalo nekad, a kako izgleda danas. Ovo je jedan višedecenijski problem svih stanovnika Prijepolja i svih opština koje se nalaze nizvodno na reci Lim. Ovo je problem, već sam rekao, koji je već više decenija činio neverovatne probleme svim građanima Prijepolja i sa tim problemom niko nije smeo da se suoči do sada. Vi ste se suočili i veoma uspešno ga rešili. Morao bih da naglasim i čišćenje Potpećkog jezera, jedne ekološke bombe. Možete pogledati kako je to izgledalo. Danas Potpećko jezero izgleda ovako, kako bi trebalo da izgleda, kako mora da izgleda. Verovali ili ne, iz Potpećkog jezera je izvađeno više od 20 hiljada kubika smeća ili ako vam je lakše nekoliko stotina kamiona otpada. Ono što me posebno raduje je što se vi na ovome nećete zaustaviti. U prilog tome govori činjenica da već imamo raspisan konkurs za nabavljanje tri lančanice koje će zadržavati dolazak otpada iz susedne Crne Gore i čime ćemo, verujem, trajno rešiti ovakva problem. Pre dva dana smo mogli da vidimo samo jedan u nizu konkursa i da su odobrena sredstva za 43 grada i opštine u svrhu projekata zaštite zemljišta. Ta sredstva su namenjena za sanaciju zemljišta u kojem su bile deponije, erozivno zemljište, klizišta, odroni i slično. Ono što je svima jasno i te kako poznato je da sve ovo što sam naveo ne bi bilo moguće, da u prethodnom periodu nismo imali odgovorno vođenje države od strane Aleksandra Vučića, koji je uprkos najvećoj svetskoj krizi izazvanoj pandemijom korona virusa uspeo da održi stabilne finansije, da obezbedi vakcine za sve naše građane i da iznađe put za najbrži izlazak zemlje iz krize, na čemu nam zavide mnogo veće i razvijenije zemlje. Kao po navici, posle svih ovih izvanrednih rezultata sledi jedna opšta hajka i napadi od strane Đilasovih i Šolakovih medija na vaš račun i na račun predsednika Aleksandra Vučića. Dotična gospoda iz bivšeg režima, kako to kod njih obično biva, vrlo brzo su zaboravila da su oni ti koji nisu poštovali apsolutno nijedan Zakon o zaštiti životne sredine, pa bi sada u njihovom lopovskom maniru, napadajući vas da sakriju sve njihove lopovluke i sve njihove marifetluke koje su činili. Tako svakodnevno možemo čuti Dragana Đilasa, koji sa Mauricijusa organizuje sve te najgnusnije napade, i Mariniku Tepić, koja sva ta naređenja izvršava iz svog „Poršea“ koji košta ni manje ni više nego 155 hiljada evra. Ta količina novca koji je ona potrošila za svoj luksuzni automobil je dovoljna da se očisti jedna nesanitarna deponija u bilo kom delu naše Srbije. Kao što su oni već pokazali, kada su bili na vlasti, njih nije briga za građane, a kamo li za zaštitu životne sredine. Da su o tome brinuli ne bi se na njihovim belosvetskim računima nalazile stotine miliona evra, koje su besramno oteli našim građanima. Još jednom, ministarka, zaista želim da vas pohvalim na izvanrednim rezultatima i da vam pružim apsolutnu podršku u daljem radu i siguran sam da ćemo do kraja vašeg mandata svi biti ponosni na vas i na vaše rezultate koji su već i te kako za divljenje. Hvala, vam. Živela pristojna Srbija.
Kolega Langura, mlad ste čovek, tek vežbate politiku i dobro je da dobijate priliku, ali pokušajte ubuduće kada govorite po naznačenim temama da nađete bilo kakvu vezu između mržnje bošnjačkih političara i ostalih tema, ali bar da to tako izgleda. Hvala vam. Sada, narodna poslanica Jasmina Karanac.
Hvala predsedavajući. Poštovana ministarko, poštovani članovi kabineta, koleginice i kolege narodni poslanici, na samom početku želim da istaknem da su svi ovi sporazumi, o kojima mi danas raspravljamo, korisni i dobri za našu zemlju, za trgovinu, za poljoprivredu i oni će uticati na unapređenje životne sredine i zbog toga će Socijaldemokratska partija Srbije podržati sve ove predloge. U svom izlaganju najpre ću se osvrnuti na Predlog zakona o potvrđivanju odluke Mešovitog komiteta EFTE i Republike Srbije o slobodnoj trgovini, a u vezi sa definicijom pojma proizvodi sa poreklom. Ugovor o slobodnoj trgovini između Republike Srbije sa zemljama članicama Evropskog udruženja slobodne trgovine, koji je potpisan još 2009. godine, umnogome omogućava našoj zemlji bolje pozicioniranje u režim u slobodne trgovine. Međutim, kao što sam i rekla, ugovor između Srbije i EFTA potpisan je pre 12 godina, a budući da je trgovina živ proces i da se pravila na tržištu neprestano menjaju, mi se moramo prilagođavati i poštovati propise koje nalažu članice tog udruženja. U ovom slučaju to su Island, Linhenštajn, Norveška i Švajcarska kao članice EFTA. Zašto je važan ovaj sporazum? Zato što omogućava izvoz naših proizvoda bez carine na tržište koje ima više od 13 miliona stanovnika, i ne samo to, već i privlačenje stranih investitora iz ovih zemalja. Osim investicija našim poljoprivrednicima od velikog značaja će biti iskustvo koje će steći učestvovanjem na ovim tržištima. Kroz učestvovanje na visokorazvijenim i visoko zahtevnim tržištima zemalja EFTA, našim poljoprivrednicima i prerađivačima otvara se i mogućnost da steknu nova izuzetno vredna znanja, kako kroz kooperaciju sa proizvođačima iz tih zemalja, tako i kroz proces takmičenja na tržištu. Sa svakom od ovih članica Srbija je potpisala posebne bilateralne sporazume o trgovini poljoprivrednim proizvodima i oni čine sastavni deo EFTA sporazuma. Danas stoga razmatramo i dva bilateralna sporazuma sa dve članice EFTA, Švajcarskom i Islandom, kojima će se neophodne izmene uneti u sporazume o poljoprivredi između naše zemlje i te dve države. Odluka Mešovitog komiteta EFTA, o kojoj mi danas raspravljamo, i koju ovaj parlament treba da po potvrdi tiče se pre svega novog seta pravila o poreklu robe, a predviđa mogućnost za primenu pune kumulacije porekla, odnosno sabiranja porekla sa zemljama i teritorijama sa kojima je to moguće. Najnovija odluka EFTA odnosi se i na ukidanje zabrane povraćaja i oslobođenja od plaćanja carine i daje mogućnost za elektronsko izdavanje i prihvatanje dokaza o poreklu. Sve ovo su nove i olakšavajuće okolnosti kako za naše proizvođače, tako i za izvoznike. Proizvodi sa oznakom geografskog porekla su resurs za lokalni ekonomski razvoj i oni prave razliku jer su pojam za autentičnost i za kvalitet i kao takvi su i konkurentniji na tržištu. Ovo je posebno značajno kada govorimo o izvozu na tržištu zemalja EFTA. To su tržišta koja karakteriše veoma visok stepen razvijenosti i neka od najbogatijih tržišta na koja naši poljoprivrednici izvoze svoje proizvode. Uzmimo na primer tržište Švajcarske, države sa kojom danas potvrđujemo jedan od sporazuma o poljoprivrednim proizvodima i dok nam Švajcarska uspeva da pokrije svoje potrebe iz oblasti životinjskih proizvoda ostaje značajan uvoznik biljnih proizvoda i tu je naša šansa. Švajcarska je čak i pandemijske 2020. godine uvezla poljoprivredne proizvode u vrednosti od preko 10 milijardi evra, ali ono što je za nas značajno je struktura ovog proizvoda. Pored uvoza žitarica za naše poljoprivrednike i proizvođače najveću priliku predstavlja rast uvoza proizvoda od voća i smrznutog voća, što je velika šansa za mnoge naše proizvode koji su poznati i u svetu priznati po svom kvalitetu, poput svetski poznate srpske maline. Drugi segment rasta je deo tržišta u kojima naši poljoprivrednici već imaju iskustva na ovom tržištu, a to su organski proizvodi, začinsko i lekovito bilje. Ono što je karakteristika za ove proizvode je to da predstavljaju premijum proizvoda u oblasti poljoprivrede i da kupce traže u najzahtevnijim segmentima tržišta. To su proizvodi koji na svaki način mogu da se dokažu svojim kvalitetom, čistotom sastojaka i njihov proces, proces njihove proizvodnje je kontrolisan i sertifikovan. Dokaz o poreklu, kao i efikasan i jednostavan način da dođu do njega je od vitalnog značaja za proizvođače koji učestvuju na ovom tržištu. U strukturi gazdinstava Srbije, Vlada i Ministarstvo poljoprivrede su prepoznali da je organska proizvodnja velika šansa za opstanak i razvoj manjih gazdinstava. S toga rast proizvoda koji imaju dokaz geografskog porekla, odnosno organskih proizvoda značajno može da doprinese opstanku lokalnih zajednica i seoskih domaćinstava, a takođe su i važan deo turističke i gastronomske ponude nekog kraja. Zato treba podsticati i mlade, naročito poljoprivrednike da razvijaju sopstveni brend i da zaštite njihovo geografsko poreklo. Mi moramo da menjamo navike, da pravimo gotov proizvod, a ne da izvozimo sirovine, a da nam drugi od tih istih naših sirovina vraćaju gotov proizvod po mnogo višim cenama. Zaštitom porekla proizvoda sigurno će rasti kako tražnja, tako i konkurentnost proizvoda i na kraju, ono što je i najvažnije, njegova cena. Neki primeri govore da su cene proizvoda nakon zaštite njegovog porekla porasle i za 30% jer potrošači sve više postaju zainteresovani za kvalitet, traže specifične proizvoda, ali sa nekim drugačijim neobičnim karakteristikama i zato su spremni da plate i višu cenu. Tu prednost treba iskoristiti jer Srbija je poljoprivredna zemlja i treba u što većoj meri da se baziramo i da podstičemo proizvodnju hrane jer ona je značajan nacionalni resurs, a zaštitom porekla stvaramo i veću dodatnu vrednost. Smatram da su potencijali naše zemlje za proizvodnju hrane sa zaštićenim imenom i poreklom veliki, a se još uvek ne koriste dovoljno. Srbija ima 45 prehrambenih proizvoda sa zaštićenim geografskim poreklom, od čega je 11 sertifikovano. Budući da su takvi proizvodi nekada i do tri puta skuplji i da se traže na zahtevnom inostranom tržištu više pažnje moramo posvetiti ovom pitanju, a svoje zakonodavstvo i propise u oblasti proizvodnje, prerade, bezbednosti, čuvanja, transporta hrane moramo prilagoditi standardima EU. Zato će Poslanička grupa SDPS podržati predložene sporazume koji se tiču i geografskog porekla i poljoprivrednih proizvoda i međunarodnog prevoza između Srbije i država EFTA. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Slavenko Unković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici. Diplomatska i ekonomska saradnja naše države sa svetom doprinela je širenju mreže sporazuma o slobodnoj trgovini koja omogućava da proizvođači Srbije imaju povlašećni status na tržištu od preko 1,3 milijarde ljudi. Pored sporazuma CEFTA i saradnje sa Turskom, privrednici Srbije imaju povlašćen status za izvoz robe na tržište Rusije, Belorusije i Kazahstana, kao i na pravo korišćenja sistema preferencije sa SAD, kao i izvoz na razvijena tržišta EU i zemalja EFTA. Vlada Srbije već deset godina sprovodi sporazum o slobodnoj trgovini sa zemljama članicama Evropskog udruženja slobodne trgovine EFTA koju čine Švajcarska, Norveška, Lihtenštajn i Island. Potpisivanje i nastavak sprovođenja ovog sporazuma sa EFTA je još jedan korak ka boljem pozicioniranju naše države u režimu slobodne trgovine. Ovaj sporazum omogućava izvoz srpskih proizvoda bez carine na tržište koji broji oko 13 miliona stanovnika i to je velika šansa sa srpske proizvođače, izvoznike, a ujedno i dobra prilika za privlačenje novih stranih investicija. Srbija najčešće u zemlji EFTA izvozi aluminijum, voće, povrće, auto delove, bakar, lim i delove novog nameštaja i za sve industrijske proizvode ne naplaćuje se carina. Što se tiče poljoprivrede, za sve EFTA zemlje jedinstveno su tretirani prerađeni poljoprivredni proizvodi, riblji proizvodi, dok su bazni poljoprivredni proizvodi ispregovarani bilateralno, odnosno sa svakom zemljom posebno. Današnjim predlogom izmena i dopuna Zakona o potvrđivanju odluke mešovitog komiteta između država EFTA i Republike Srbije o slobodnoj trgovini, definiše se pojam - proizvodi sa poreklom i unapređuju se metode alternativne administrativne saradnje. Svi ovi naši partneri su u zoni slobodne trgovine i naše države su se dogovorile da u naše bilateralne sporazume uvrstimo nova pravila o poreklu koje će se alternativno primenjivati uz već postojeća pravila regionalne PEN konvencije koju Srbija osvojila 2013. godine. Ovim izmenama zakona menja se protokol B ovog sporazuma tako što se uvodi novi set pravila o poreklu robe tzv. alterantivnih pravila koja su prelazna i primenjivaće se sve dok revidirana pravila PEN konvencije ne stupe na snagu. Nova pravila su modernizovana i ona će našoj privredi doneti mnogo benefita, kao što su lakše sticanje srpskog porekla robe koja je namenjena preferencijalnom izvozu i u toj suštini i najvažnija izmena ovog zakona, kao i lakša mogućnost izdavanja elektronskog dokaza i prihvatanja dokaza o poreklu robe. Druga dva bilateralna sporazuma sa Islandom i Švajcarskom konfederacijom o trgovini poljoprivrednih proizvoda posmatramo u kontekstu ovog prvog sporazuma koji sad menjamo. Radi se o posebnim nivoima liberalizacije, oba sporazuma se pozivaju na protokol B pravila o poreklu robe iz osnovnog sporazuma. Pošto menjamo protokol B, tome prilagođavamo i naše bilateralne sporazume sa ove dve države. Sporazum sa Norveškom koja je trebala biti zajedno sa ove države će se značajno potpisati jer one nisu izvršile interne procedure za potpisivanje odluke o izmeni sporazuma. Kada je u pitanju izmena i dopuna Zakona o potvrđivanju carinske konvencije o međunarodnom prevozu robe, poznate kao Konvencija TIM, one su uglavnom tehničke prirode. Taj TIM karnet sistem nudi prednosti za sve karike u lancu međunarodnog transporta robe, kako i za prevoznike i carinski sistem tako i za transport i trgovinu. Taj TIM karnet je napravljen da bi se maksimalno olakšalo kretanje robe i da bi se tranzitnim državama garantovalo pokrivanje carine poreza u slučaju zloupotreba i ovaj sistem obezbeđuje najsigurniji način osiguranja robe u transportu. Izmene zakona uglavnom se odnose na usklađivanje sa naprednim tehnologijama i sa potrebama privrede i organa koji postupaju, kada su u pitanju tranzitne isprave i dokumenta kao i carinske procedure. Konvencija je omogućila međunarodni tranzitni postupak prvi put i na zemlje severne Afrike i zemlje Bliskog istoka, kao i zemlje cele Evrope, za razliku od Konvencija o zajedničkom tranzitu koja se odnosi samo na članice EU. Pored svih ovih konvencija zakona i sporazuma, mi i dalje imamo ogroman problem na našim graničnim prelazima kada su u pitanju kilometarske kolone kamiona i svih procedura vezanih za to. Srpske kompanije se suočavaju sa brojnim poteškoćama u drumskom transportu robe koja se šalje u EU. Razlozi su uglavnom nalaze na graničnim prelazima prema Hrvatskoj, Mađarskoj i ovo je zaista jedan veliki problem za naše firme. Ideja o zelenim koridorima koja bi direktno vezala EU i Zapadni Balkan bi jako pomogla da se reše problemi, kao i projekti koji se odnose na razmenu podataka o robi i slanja tih podataka na carinske terminal pre samog dospeća kamiona. Za dalji razvoj transporta na relaciji zapadni Balkan, EU, potrebno je pojednostaviti procedure i uspostaviti pravni okvir za digitalne transportne dokumente. Verovatno bi puno pomoglo i rešavanje ovih problema i proširenje kapaciteta carinskih terminala, kao i to da prelazi budu otvoreni 24 sata. Ovo je neminovno da se desi zbog sve većeg prisustva stranih investicija u našoj zemlji i potrebe tih kompanija koje ovde posluju za efikasnim izazovom svojih proizvoda, ali je potrebno što pre preduzeti neke važne korake. Prema nekim procenama 800 miliona eva godišnje bi uštedele zemlje zapadnog Balkana kada bi se uvele zajednička carinska kontrola na graničnim prelazima poput one koja je prošlog septembra profunkcionisala između Preševa i Tabanovaca koja je inače jedini naš, jedini integrisani granični prelaz. I to bi verovatno model za čitav Balkan i uspešno bi se rešio problem. Bez obzira na sve, današnji sporazumi koji su na dnevnom redu su u interesu naše države i poslanička grupa JS će u danu za glasanje podržati pomenute predloge. Hvala.
Zahvaljujem. Sada reč ima narodni poslanik Uglješa Marković. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsedniče. Uvažena ministarka sa saradnicima, poštovane kolege, uvaženi građani Republike Srbije, pod uticajem društveno političkih i ekonomskih kretanja u svetu, uz nova dostignuća savremene nauke i tehnologije, menjaju se uslovi i način trgovine. Spoljno trgovinska politika naše države uspešno prati i prilagođava se globalnim pravilima i trendovima. U skladu sa tim, poslovna politika preduzeća koja posluju na našem tržištu mora da bude u skladu kako sa nacionalnim, tako i sa relevantnim inostranim propisima iz ovih oblasti. Svaka država ima svoj sistem ekonomskih odnosa sa inostranstvom u čijoj osnovi je spoljno trgovinski sistem, a spoljna trgovina obuhvata razmenu i dobara usluga sa inostranstvom, kao i obavljanje brojnih privrednih delatnosti. Moramo imati u vidu specifičnost spoljntrgovinskog prometa i uopšte sve privredne delatnosti koje podrazumevaju postojanje posebnih stručnih znanja. Posebna pažnja se poklanja elementu inostranosti, jer se za razliku od unutrašnje trgovine naš partner nalazi u inostranstvu. Rizik u poslovanju je veći, neophodno je poznavanje čak i najudaljenijih tržišta na svetu, njihovih spoljnotrgovinskih, deviznih, carinskih, valutnih, ali i političkih i privrednih sistema. Sva ova teorijska saznanja i veština su potrebne i neophodne da bi se trgovina neometano odvijala. Kada govorimo o sporazumu o slobodnoj trgovini koju je Republika Srbija zaključila, primenjuju se preferencijalne stope carine na robu, poreklom iz tih zemalja koje su niže od onih koje su propisane Zakonom o carinskoj tarifi. Uslov da ovu robu prate odgovarajući dokazi o poreklu. Srbija ima sporazume o slobodnoj trgovini sa više država i međunarodnih organizacija, kao što su Ruska Federacija, Belorusija, Turska, Kazahstan. Takođe je važno ukazati na CEFTA sporazum, Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju sa EU, kao i EFTA sporazum koji je jedna od tačaka našeg današnjeg dnevnog reda. Evropsko udruženje slobodne trgovine, kolokvijalno poznatijeg kao EFTA, osnovano je još 1960. godine. Ono danas broji svega četiri države članice, to su Island, Kneževina Linhenštajn, Kraljevina Norveška i Švajcarska konfederacija. Ostale prvobitne članice napustile su organizaciju po pristupanju EU. Sporazum EFTA ima po sadržaju tipske sporazume o slobodnoj trgovini sa više država i međunarodnih organizacija. Sporazum naše države i EFTE stupio je na snagu 2010. godine. Sprovođenju ovog sporazuma u praksi u velikoj meri doprinosi boljem pozicioniranju Srbije na svetskom tržištu i režimu slobodne trgovine. Ovaj sporazum omogućava izvoz srpskih proizvoda bez carine na tržište koje ima 13 miliona stanovnika. Kada govorim o spoljnoj trgovini u Srbiji u 2019. godini, u poređenju sa ostalim našim spoljnotrgovinskim partnerima, taj procenat je kada govorimo o EFTI iznosio 1%, što nije zanemarljivo iako ima prostora za dalje unapređenje. Ovo je velika šansa za srpske proizvođače i izvoznike, ali i šansa za privlačenje stranih investicija na naše tržište. Norveška je jedna od članica EFTE i jedan je od najvećih bilateralnih novatora u Srbiji, što je ostvareno raznim programima pomoći, brojnim investicijama i njihovim ulaganjem. Važno je reći da je 2016. godine osnovano Srpsko – Norveški poslovni forum. Pored Sporazuma o slobodnoj trgovini sa EFTA, Srbija ima i zaključene sporazume o poljoprivredi sa svim njenim državama članicama. Srbija je tradicionalna poljoprivredna zemlja, spremna za 21. vek zahvaljujući strateškim i sistematskim ulaganjima u razvoj poljoprivrednog sektora. Radimo na tome da naša poljoprivreda bude efikasnija, održivija, produktivnija i otpornija na sve klimatske prilike. Prema rezultatima poslednjeg popisa poljoprivrede iz 2012. godine u Srbiji je registrovano blizu 600 hiljada poljoprivrednih gazdinstava. Kada govorimo o sporazumima o poljoprivrednim proizvodima sa Islandom i Švajcarskom važno je reći da se navedene izmene ovih sporazuma odnose na definiciju pojma - proizvodi sa poreklom, što je takođe i osnov za izmene i dopune protokola B u Sporazumu o slobodnoj trgovini između država EFTE i Srbije. Implementacijom novog seta pravila o poreklu robe, predviđeno je da se u svrhu sprovođenja sporazuma i konkretno odredbe koje se odnosi na primenu pravila o poreklu robe poziva na regionalnu Konvenciju o pan-evro-mediteranskim preferencijalnim pravilima porekla. Takođe, bih se nadovezao i rekao da Ministarstvo životne sredine, ono što trenutno radi smatram da dobro radi, smatram da ministarka zaista svoj posao radi maksimalno odgovorno, kao i ceo njen tim. Takođe da država Srbije sve više sredstava odvaja i sve više pažnje poklanja očuvanju životne sredine u Srbiji. Ovo vidim kao nastavak kontinuiteta i ogromnog rada i prethodnog ministra i prethodne Vlade, jer zaista ne mogu da prekinem taj nit između ove i prošle Vlade. Ovo mi je prvi mandat kao narodni poslanik i takođe svojim glasom sam glasao za ovu Vladu, ali mislim da su i građani na izborima koji su održani 21. juna potvrdili da je i ona prethodna Vlada koju smo mi zajedno opet činili, zaista dobro radila svoj posao i ne mislim da se kvalitet nečijeg rada može meriti po broju javnih nastupa. Mislim da se on meri na drugačiji način i zaista ministarka i vama i vašem timu želim da čestitam na tome što nastavljate taj kontinuitet i što zaista sa posebnom pažnjom prilazite sve većem problemu koji se odražava na naše građane, kada pričamo o zaštiti životne sredine. Na samom kraju, par rečenica i o našem bilateralnom sporazumu, odnosima sa Švajcarskom. Švajcarska je jedna od ekonomski najznačajnijih zemalja u svetu, vojno neutralna. Izrazio bih ovom prilikom veliku zahvalnost na svemu onom što su oni učinili za nas. Podsetio bih takođe da se za vreme Prvog svetskog rata, ugledni doktor Arčibald Rajs pokazao kao veliki prijatelj našeg naroda, čovek koji se zaista osećao jednim od, i učestvovao kao dobrovoljac u ratu između, u tom Prvom svetskom ratu, između 1914. i 1918. godine. Takođe se lično angažovao oko zbrinjavanja srpske dece u Švajcarskoj, pružao pomoć srpskom stanovništvu u okupiranoj zemlji i takođe i svojim autorskim radovima nam ostavio mnoga svoja zapažanja koja možda ni mi sami ne primenjujemo i ne vidimo sami o sebi i određene stvari koje je on zapazio i na neki način ostavio određeni trag, pisani trag tog vremena kao opomenu našem narodu. Zahvalnost takođe Švajcarskoj na humanitarnoj pomoći tokom devedesetih godina, o tome je pričala i moja koleginica Snežana Paunović. Mislim da to ne smemo da zaboravimo i naše izuzetno dobre odnose ukazuje i veliki broj naših sporazuma kojih ima između Srbije i Švajcarske ima ih oko 51. Švajcarska je naš veoma važan partner u pogledu robne razmene i jedan od najvećih investitora u srpsku privredu. Takođe, imamo veliki broj švajcarskih kompanija u našoj zemlji, 550 švajcarskih kompanija koje zapošljavaju 11 hiljada radnika. Iz svega ovoga što sam naveo jasno je da će poslanički klub SPS danas podržati sve ove sporazume, kao i ostale tačke dnevnog reda. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Sada narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem se, potpredsedniče Skupštine, gospodine Zukorliću. Uvažena ministarka, drage kolege, građani Srbije, ja sam Milija Miletić, dolazim iz Svrljiga. To je najlepša opština u Srbiji koja se nalazi pored grada Niša. To je najlepši grad u Srbiji. Inače, ovde u Skupštini sam izabran sa liste Aleksandar Vučić – Za našu decu i predstavljam Ujedinjenu seljačku stranku. Kao i do sad, ja ću kao pravoslavac, kao vernik prvo svim našim pravoslavnim vernicima da čestitam današnji dan, to je slava Sveti Vrači. To su zaštitnici naših doktora, slava naših doktora koji sada malo odmaraju, ali se spremamo svi za onaj talas koji će doći ukoliko se svi ne vakcinišemo. Zato dragi doktori, dragi medicinari, svi ljudi koji se bavite zdravstvom, vama želim puno uspeha u radu, a ovde sa ovog mesta pozivam sve ljude koji se nisu vakcinisali, sve one mlade ljude da to urade što pre da zaštitimo našu zemlju Srbiju i da budemo uvek napredni. Inače, sada govorimo o onim stvarima koje su bitne za mene kao predsednika Ujedinjene seljačke stranke, to je poljoprivreda. Sve stvari koje su sada rekli, izvoz naših poljoprivrednih proizvoda, saradnja sa nekim zemljama, to je nešto što je veoma bitno. Ali, kod nas koji se bavimo poljoprivredom koji dolazimo iz područja, kao što je Svrljig, Bela Palanka, Gadžin Han, Merošina, Boljevac i veliki broj takvih opština na jugoistoku Srbije, tim područjima moramo staviti mnogo veći akcenat kroz finansijsku podršku. Direktna finansijska podrška mora da dođe do tih naših proizvođača zato što je tamo priroda veoma kvalitetna, mogućnost da se bavimo poljoprivredom je velika. Zbog toga mi moramo obezbediti da se do tih naših poljoprivrednih proizvođača lakše dođe, da te subvencije lakše dođu, da to bude za njih ostvarivo. Inače, za mene kao čoveka koji se bavi poljoprivredom, velika stvar jeste stočarstvo. Velika potreba za našu zemlju Srbiju da se razvija stočarstvo, da povećavamo stočni fond, a svedoci smo da stočni fond opada. Stočni fond opada, ali mi na tome moramo da radimo da se taj stočni fond poveća. Pomoć našim malinarima, svaka čast, skidam kapu. To je veoma bitno, ali tu su i stočari. Njima moramo da nađemo mogućnost da se i njima obezbedi plasman naših proizvoda iz tih rubnih područja, kao što je Svrljig, da sada tamo recimo imamo, kod nas je veoma prepoznatljivo stočarstvo, ovčarstvo, proizvodnja mleka, sira, proizvodnja belmuža. To isto važi i za ovaj deo naše Srbije u Raškoj, sjenička ovca, sjenički sir. To važi za veliki broj naših opština na teritoriji cele Srbije koje imaju kvalitetne proizvode koji se dobijaju iz naše zdrave proizvodnje, zdravlje poljoprivrede. Još jednom, uvažena ministarka, priroda nam je dala sve. Mi tu prirodu moramo sačuvati, a na konto te prirode imamo naše proizvode poljoprivredne koje možemo plasirati svuda. Još jednom, uvažene kolege, poštovani muftija, gospodine Zukorliću, ja ću kao poslanik i predsednik Ujedinjene seljačke stranke, ispred kluba Stranke pravde i pomirenja i Ujedinjene seljačke stranke glasati za predloge ovih zakona zato što je to potrebno. Još jednom pozivam sve ljude koji vode Vladu, koji vode državu da se stavi veći akcenat finansijski na pomoć našim rubnim područjima, našim selima i svim onim ljudima koji žive na selu i od sela. Hvala još jednom.
Hvala poštovani kolega. Moram primetiti da uspešno uspevate da budete jedan od najprepoznatljivijih predstavnika seljaka u ovoj zemlji. Samo nastavite. Sada reč ima narodna poslanica Jelena Obradović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvažena ministarka sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, dragi građani Republike Srbije, danas mi je izuzetno zadovoljstvo obzirom da dolazim iz regiona Šumadije, da se na današnjem dnevnom redu Skupštine nalazi Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu za projekat daljinskog grejanja u gradu Kragujevcu, koji je potpisan između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj. O samom značaju ovog projekta je suvišno govoriti. Ja bih na samom početku želela da se najiskrenije u ime čitave Šumadije, kao i građana grada Kragujevca zahvalim upravo Ministarstvu za zaštitu životne sredine što je prepoznalo višedecenijsku problematiku grada Kragujevca i ekološki problem koji će samom realizacijom ovog projekta biti saniran i što je uopšte ovakav projekat stavila među prioritete za svoju realizaciju. Razlozi za donošenje ovog zakona su svakako sadržani u činjenici da je još 2. jula 2021. godine Vlada Republike Srbije, odnosno država Srbija potpisala Ugovor o zajmu sa Evropskom bankom za obnovu i razvoj koji je vredan 18 miliona evra. Ovakav projekat je od izuzetne važnosti za grad Kragujevac, obzirom da je grad Kragujevac četvrti po veličini grad u Republici Srbiji, a ujedno je i najveći industrijski centar u ovom delu Srbije, tj. centralne Srbije. Pored toga je i univerzitetski centar, stecište mladih ljudi, kao i medicinski centar za čitavu centralnu Srbiju, kao i čitav deo zapadne Srbije. Realizacija ovog projekta ne samo da će doprineti poboljšanju ekoloških standarda ovog grada, već će značajno uticati na podizanje ekološke svesti u samom gradu Kragujevcu, a tome govori u prilog činjenica ne samo da će se potpuno izbaciti ugalj kao energent u ovom daljinskom grejanju, već će se upravo koristiti prirodni gas iz obnovljivih izvora energije. Inače, ovaj ugovor će se realizovati faktički u dve faze, odnosno dve tranše. Vrednost ovog ugovora je 18 miliona evra i prva tranša je 14 miliona evra, koja se odnosi na izbacivanje, odnosno rashodovanje starih kotlova na ugalj i rehabilitaciju čitavog sistema, kao i ugradnju potpuno novih kotlova na gas koji su kapaciteta od 110 megavata. Zatim, druga faza, ono što je veoma značajno i što je najveći suštinski problem bio grada Kragujevca, to je rešavanje problema otpada pepela iz ovakvog načina grejanja iz prethodnog perioda i sanacija buduće šljake, kao i svega onoga što smo godinama taložili u prethodnom periodu. Na taj način je omogućena i remediacija lokacije same gde će se taložiti taj pepeo, ali ono što je veoma značajno jeste da će se sanirati i pepeo iz vazduha koji je u prethodnom periodu bio izuzetan problem za građane koji su živeli u neposrednoj blizini ovih lokacija. Ono što bih želela da napomenem, to je da se ovim ugovorom i banka obezbedila da pruži tehničku pomoć u iznosu od 276.000 evra i to za Energetiku d.o.o Kragujevac, koja se ovim ugovorom obavezala da će biti nosilac za realizaciju čitavog projekta i da će raditi studiju izvodljivosti i u vezi sa korišćenjem obnovljive i gradske otpadne toplote. Isto tako se obavezalo i Ministarstvo za zaštitu životne sredine za izradu studije tehničkog i ekološkog skrininga kako bi se utvrdile mogućnosti za ponovnu upotrebu reciklaže i bezbednom odlaganje letećeg pepela i šljake. Ono što će de fakto biti najveći rezultat realizacije ovog projekta je poboljšanje kvaliteta vazduha. Sa realizacijom ovog projekta će se za 66% smanjiti emisija ugljendioksida u gradu Kragujevcu. Za 556 tona godišnje imaćemo manje emisije sumpor četiri oksida, odnosno sumpordioksida. Eliminisaće se emisija čvrstih čestica u vazduhu. Zatim, imaćemo smanjenu emisiju azotovih oksida za čak 86%, čak i uštedu vode koja je postojala u sistemu grejanja koje je do sada bilo aktuelno čak za 55%, a to je smanjenje od 49.000 metara kubnih. Zatim, ono što će de fakto biti pozitivan rezultat je i bezbedno odlaganje postojećeg inventara letećeg pepela i sprečavanje buduće generacije pepela i šljake, kao i kontaminacija vode. Sa svim ovim rezultatima de fakto će se doprineti gradu Kragujevcu, gradu koji broji 150.000 ljudi, a u samoj gradskoj sredini je negde oko 20.000 ljudi u seoskim sredinama i sa realizacijom ovako velikih i važnih projekata dobija potpuno jedno novo lice. Moram da napomenem, obzirom da dolazim iz regiona Šumadije, da se u Kragujevcu i gradi regionalni centar sa spalionicom, koji će takođe rešiti mnoge probleme okolnih opština, manjih opština koje se nalaze u regionu Šumadije. Svakako da će izgradnja saobraćajnice oko Kragujevca vredna 100 miliona evra značajno doprineti smanjenju koncentracije izduvnih gasova u samom gradskom jezgru. Ovo su veliki i značajni projekti koje danas gradi odgovorna Srbija na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem. Isto tako, država Srbija je danas pokazala da donošenjem mnogih zakona pre svega je spremna da se uhvati u koštac sa najvećim izazovima kada govorimo o ekologiji u Srbiji danas. Ovde u Skupštini Srbije smo nedavno doneli Zakon o klimatskim promenama, čime smo se obavezali da ćemo do 2030. godine za 33% smanjiti emisiju ugljen četiri oksida, odnosno ugljendioksida kod nas. Svakako da je realizacija ovakvog projekta jedan od prvih koraka za postizanje ovako značajnih rezultata. Država Srbija svakako da ima svoj strateški cilj, a to je implementacija zelene agende za zapadni Balkan. Pored toga, samom realizacijom brojnih projekata i brojnih programa u državi Srbiji po pitanju ekologije država Srbije je pokazala da i te kako ulazi u zelenu tranziciju. Ne samo da se subvencioniše kupovina vozila na struju, da se subvencionišu brojni projekti koji pomažu lokalnim samoupravama da podignu svoje ekološke standarde, ono što je najvažnije jeste da država Srbija danas, nakon 50 godina, po prvi put premrežava Srbiju kanalizacionom mrežom, po prvi put se grade sistemi za prečišćavanje otpadnih voda širom gradova i opština u Srbiji. Samo u regionu Šumadije je to opština Knić, grad Kragujevac, Lapovo, Batočina, Aranđelovac. To su veoma važni i skupi projekti koji velikim i krupnim koracima Srbiju vode napred, pogotovo kada govorimo o ekološkoj sredini. To je politika predsednika Aleksandra Vučića koja Srbiju vodi napred, za razliku od promotera ekologije iz bivšeg režima koji ne samo da ekologiju koriste za paravan za svoja politička delovanja, već rade one najgore stvari, a to je da obmanjuju građane Srbije i da obmanjuju narod Republike Srbije svojim lažima o njihovoj lažnoj svesti o ekologiji. Svedoci smo da i Dragan Đilas sa novcem sa Mauricijusa štampa svoje ekološke novine, tzv. „Politički bilten“ koji ima jedan jedini cilj, a to je da degradira sve ono što država Srbija danas radi, da degradira bilo da su to investicije, infrastruktura, bilo da su veoma važni i skupi ekološki projekti koje država Srbija danas realizuje. Građani Srbije i te kako dobro znaju da procene ko je sekao platane u vreme svoje vladavine u Bulevaru Kralja Aleksandra i to je jedino što su se bavili ekologijom, ko nije izgradio ni metar kanalizacione mreže, ko nije izgradio ni metar puteva, ko uopšte nije brinuo o životnoj sredini, ali isto tako dobro znaju ko danas gradi Srbiju i ko danas brine o svakom građaninu Republike Srbije i ko odgovorno brine pre svega o ekološkoj svesti naše države. Inače, ekologija je globalni problem svetski, ne samo države Srbije, ali država Srbija je još jednom pokazala da i te kako može da da značajan doprinos svemu tome. Srbija donošenjem ovakvih zakona još jednom pokazuje da je na evropskom putu, da i te kako može da primenjuje zelenu agendu i da se suočava sa svim problemima današnjice, pogotovo kada je u pitanju ekologija, i da svakako i u tom smislu može da bude lider na zapadnom Balkanu. Zato mi je danas izuzetno zadovoljstvo da će se ovako važan projekat implementirati ubuduće u Šumadiji, tj. u gradu Kragujevcu, najvećem gradu u našem regionu. Nadam se da ćemo ubuduće nastaviti da realizujemo ovako važne projekte koji će značajno poboljšati kvalitet građana, ne samo grada Kragujevca, već i u čitavoj Srbiji. Još jednom se zahvaljujem. Živela Šumadija! Živela Srbija!
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Jeleni Obradović. Reč ima narodni poslanik Radovan Arežina. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovana ministarko sa timom, poštovane koleginice, narodne poslanice, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, ja ću govoriti o sporazumima, konkretno vezaću se, jedna tema koja je interesantna za celu istočnu Srbiju i da kažem jugoistočnu Srbiju, a to su dva sporazuma o Švajcarskoj i Islandu. Ali jedna tema da bi se pospešilo da sve sporazume koje ćemo usvajati i koji su prosperitetni pomognemo sa nekim problemima koji nam se dešavaju na određenim delovima teritorije, koji su problem obične administracije. Obično politika, koja je takva kakva jeste, a znamo da smo u Srbiji uvek pod određenim pritiscima i uvek imamo mnogo tema, velikih tema, tako da neke stvari promiču, administracija ne može da odgovori blagovremeno, ali mi ćemo upozoriti odavde iz parlamenta, uz prisustvo relevantnih ljudi koji ovo prate i gledaju i relevantnih ljudi iz Vlade Republike Srbije, da određene probleme rešavamo i da na njih signaliziramo. Meni je drago što je koleginica prethodno, i to me posebno raduje, što je i Milija koji pominje da je Svrljig najlepši u onom našem delu, ja kažem da je Kladovo najlepše, ali ja mislim da je cela Srbija, uz istočnu Srbiju i uz Šumadiju, koju je ovde koleginica pomenula, da smo mi jedna veoma lepa zemlja i da mi imamo ozbiljnih šansi da budemo vodeća zemlja u jugoistočnoj Evropi, a na dobrom smo putu da to budemo. Konkretno, u savremenom svetu, sve intenzivnijem procesu globalizacije i međuzavisnosti država u većini zemalja, spoljnotrgovinska razmena koja obuhvata uvoz i izvoz određene države ima značajno učešće u BDP-u, a znamo kad je BDP na zavidnom nivou, onda to znači u prevodu što veći izvoz, odnosno veći BDP, a veći BDP povlači veće plate, veće penzije, veća socijalna davanja, davanja kulturi i sportu koja su nam prekopotrebna, jer ipak narod treba da živi u svim segmentima. Sporazum o slobodnoj trgovini, međunarodni bilateralni i multilateralni ugovori koji stvaraju uslove za povoljniji režim trgovine između stana ugovaraoca, a roba koja je predmet spoljnotrgovinske razmene može postati konkurentnija i pristupačnija korisnicima na domaćem tržištu. Na ovaj način ostvaruje se veći obim razmene dobara, liberalizacija trgovine, ali i povećanje stranih investicija koje su nam prekopotrebne i ova borba za njima koju državno rukovodstvo sprovodi, na čelu sa predsednikom, sigurno doprinosi boljem razvoju i većem BDP-u. Republika Srbija ima više zaključenih sporazuma o slobodnoj trgovini, među kojima je i Sporazum o slobodnoj trgovini između država EFTA i Republike Srbije. Takođe, imamo zaključene pojedinačne sporazume o poljoprivrednim proizvodima sa državama članicama EFTA. Primenom svih ovih sporazuma o slobodnoj trgovini, stvaraju se uslovi za širenje zone slobodne trgovine, kroz sistem dijagonalne kumulacije porekla robe. Kumulacija porekla je mogućnost da se u postupku dobijanja proizvoda sa poreklom koriste materijali i proizvodi poreklom iz zemalja teritorija sa kojima je moguća kumulacija porekla. Danas na dnevnom redu imamo Predlog izmena i dopuna Protokola B u Sporazumu o slobodnoj trgovini sa EFTA-om, kao i izmene Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima sa Islandom i Švajcarskom. Kada pomenemo Island i Švajcarsku svim građanima koji ovo prate i nama, posebno Švajcarska, to su ozbiljno razvijene zemlje, i svaki sporazum je za nas veoma značajan, ali time nas obavezuje i da pomognemo naše poljoprivrednike da budu konkurentni, jer poljoprivrednici, konkretno iz Švajcarske, Islanda i drugih razvijenih zapadnoevropskih zemalja sigurno su imali bolje uslove i nisu imali probleme koje je imala naša država, a time i naš poljoprivrednik u ovom vremenu za nama. Navedene izmene u prvom redu se odnose na definisanje pojma „proizvodi sa poreklom“, a kada kažemo „proizvodi sa poreklom“, ne mogu da ne pomenem vinogradsko područje, vinogorje, Negotinske krajine. Protokol B koji ide uz Sporazum sa EFTA-om izmenjen je na taj način da se u svrhe primene pravila o poreklu robe poziva na odredbe pan-evro-mediteranskim preferencijalnim pravilima o poreklu. Ova konvencija predstavlja međunarodni sporazum koji propisuje jedinstvena pravila o poreklu robe. U cilju efikasnije proizvodnje, trgovine, uvoza i izvoza, potrebno je da svi učesnici u postupku poznaju pravnu regulativu i poštuju propise, prilagođavaju svoje poslovanje, međusobno sarađuju i pravovremeno se informišu. Iskoristio bih priliku da u kontekstu rasprave o ovim sporazumima ukažem na jedan problem iz svoje sredine, kada kažem – moja sredina, moja sredina je jugoistočna Srbija, koji je mnogo širi od lokalnog. U pitanju je naredba o određivanju graničnih prelaza preko kojih se mogu uvoziti, prevoziti ili izvoziti pošiljke bilja, biljnih proizvoda, sredstava za zaštitu i ishranu bilja i drugih pošiljki koje podležu veterinarsko-sanitarnoj kontroli. Veoma značajno. Sada molim vas, pazite, ovim naredbama određeni su po jedan granični prelaz prema Rumuniji, a dužina granice prema Rumuniji je 290,64 kilometra, sa šest graničnih prelaza, samo jedan ima fitosanitarnu službu, i Republici Bugarskoj je dužina granice 345, 51 kilometar, sa pet graničnih prelaza, samo jedan Gradina, čime su privredni subjekti istočne Srbije, a i jugoistočne stavljeni u nezavidan položaj. Naime, da bi privredni subjekti istočne i južne Srbije uvezli ili izvezli proizvode iz Rumunije koji podležu fitosanitarnoj kontroli, formalnosti bi morali da obave na graničnom prelazu Vatin, gde je organizovana fitosanitarna inspekcija. Takođe, da bi privredni subjekti istočne Srbije uvezli ili izvezli proizvode iz Bugarske koji podležu veterinarsko-sanitarnoj kontroli, formalnosti bi morali da obave na graničnom prelazu Gradina. E sad, znači da u dužini od 450 kilometara, kada kažemo granični prelaz Gradina, kažemo granični prelaz Đerdap I, a imate i granični prelaz Mokranje-Vrška Čuka itd, znači, Gradina, Đerdap, Vatin, 450 kilometara, vi u tom prostoru nemate fitosanitarnu službu. Želim odavde da kažem da nam je to neophodno i prekopotrebno, da sve ove ugovore koje potpisujemo, koje predlažemo, iza kojih stojimo i za koje ćemo glasati, da im omogućimo da putem ovakvih sitnica naspram ovih ugovora ne budu dovedeni u problem. Fitosanitarne, veterinarsko-sanitarne inspekcije, kao na primer sa rumunske strane Đerdapa I, do skora su postojale, obe inspekcijske službe sa rumunske strane, a sa bugarske strane Mokranja i Vrške Čuke i dalje postoje obe inspekcijske službe. Potrebno je radi razvoja privrede istočne Srbije, kao i juga Srbije predvideti da se barem još po jedan granični prelaz otvori sa stalnim organizovanim inspekcijskim službama, kako bi privredni subjekti smanjili svoje troškove dopreme ili otpreme robe, čime bi smanjili cene svojih proizvoda i bili konkurentniji na tržištu. Neću govoriti, ali mislim da predsednik Republike posebno naglašava, juče je bio u poseti našem kraju i konkretno je bio na Đerdapu pri otvaranju prevodnice, revitalizaciji prevodnice, to su ozbiljni infrastrukturni projekti. E, na tom graničnom prelazu bi trebalo da bude i fitosanitarna inspekcija, jer je bila nekada, na veoma značajnom graničnom prelazu, i verujem da će se uskoro razumeti ovo što govorim u ime svih privrednika. Konkretno uzmite samo „Eliksir“ iz Prahova koji izvozi, uzmite Mokranje, zašto i tu ne bi bila fitosanitarna, to je skraćeno, to je 30 kilometara, zašto ljudi da se ne javljaju Ministarstvu, zašto da gube vreme? Počnimo sa još dva granična prelaza kojima će se obezbediti ta služba. Neću navoditi i čitati spisak drugih privrednih subjekata iz jugoistočne Srbije kojima je to preko i nasušno potrebno. Poštovana ministarka Irena, kad ste već tu, a imamo vremena, evo, malo da iskoristim, hteo sam samo da vam signaliziram dve tačke iz te naše Timočke krajine, konkretno jedna iz opštine Kladovo i jedna se odnosi na naš region, odnosno na Zaječarski nekadašnji region iz one Jugoslavije. Želim da podsetim sve prisutne i sve one koji gledaju danas program da je nekadašnji Zaječarski region u Titovoj Jugoslaviji bio najrazvijeniji ekonomski region u SFRJ. E, konkretno u Zaječaru je predviđena i daleko se odmaklo u realizaciji regionalne deponije „Halovo“ i molim vas da tu date vaš doprinos kao Ministarstvo, mislim da danas imamo idealne uslove da to ubrzamo i da konačno rešimo pitanje otpada. Jer smo mi potpisivali više puta saradnju međuopštinsku, to su dva okruga, Borskog i Zaječarskog, imamo osam opština koje tu gravitiraju. Jeste da je nama kao Kladovu 100 kilometara do „Halova“ otprilike, hajde sada da ne licitiram, u pet kilometara, ali je veoma značajno, pošto se daleko odmaklo, u nekim stvarima je input Ministarstva veoma bitan, da nastaje bolja sinergija i da dovršimo taj projekat. Imamo u jednom delu opštine Kladovo pitanje vode. Ja želim ovde isto da vam tu signaliziram, Grabovačko polje i Velika Kamenica imaju problem sa vodom. Imamo i u drugim delovima opštine, ali pre petnaestak godina je uloženo milion evra i pod zemljom je rešen kompletan cevovod. Samo što je pitanje kod nalazišta u Grabovičkom polju, zato što to radi Černi, to su obaveze Đerdapa i tu postoji razilaženje. Oni krenu da istražuju pokaže se da voda nije dobra i mi gubimo godinu, dve, tri, do sledećeg istraživanja. Odnosno, ima drugih mogućnosti, drugih izvora, a imamo već uloženih milion evra stoji pod zemljom. Time bismo rešili pitanje vode za ozbiljan deo opštine Kladovo a to su, od Grabovičkog polja, maločas sam pomenuo Veliku Kamenicu i Podvršku, Manastiricu itd. čak i do Sipa, do same Hidroelektrane Đerdap. Imate već blizu završetka, znači, ne da započinjemo nešto, nego je to tu i ako možete, mislim da je vaša služba to zapisala i da ćete se vi sigurno, verujem u vas, angažovati da nam pomognete po pitanju ova dva projekta. Hvala vam puno. Da ste živi i zdravi. Živela Srbija i živela Timočka Krajina.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Radovanu Arežini. Reč ima narodni poslanik Viktor Jevtović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Poštovana ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, govoriću o potvrđivanju izmene Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Švajcarske. Kao što znamo, poljoprivreda je oduvek bila oslonac srpskog društva i ekonomije, pogotovo u turbulentnim vremenima srpske istorije, bogata plodnom zemljom i vrednim srpskim domaćinima. Uvek je bila tačka oslonca narodu ali i državi. S toga, sa posebnim pijetetom govorim o ovom zakonu. Sada, kada smo zahvaljujući predsedniku Aleksandru Vučiću respektabilni u svim segmentima od ekonomije do lavovske borbe koja se vodi u doba pandemije, prepoznati smo kao krucijalan faktor, ne samo u EU koja predstavlja strateško opredeljenje Republike Srbije, već i u celom svetu. Ovim zakonom potvrđuje se izmena Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Švajcarske Konfederacije. Cilj zakona je dovođenje Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Švajcarske Konfederacije u vezu sa Odlukom Broj 1 iz 2021. godine, Mešovitog komiteta između država EFTA i Republike Srbije, usvojene 28. maja 2021. godine, kako bi se obezbedilo da se ovaj sporazum poziva na ažurirani Protokol B uz Sporazum o slobodnoj trgovini između Republike Srbije i država EFTA. Razlozi za usvajanje Odluke EFTA MK ogledaju se, pre svega u implementaciji novog seta pravila o poreklu robe, čime će se u velikoj meri omogućiti da naši proizvodi budu dostupni na EFTA tržištu, gde će da se poveća prag tolerancije na 15% od neto mase proizvoda, a za industrijske proizvode na 15% od vrednosti gotovog proizvoda, što omogućava da srpski proizvodi budu dostupni za nas veoma važnom tržištu Evropske unije, što je i cilj politike Aleksandra Vučića i Vlade Srbije, a samim tim i domaćim proizvođačima, koji će imati višestruke benefite od proizvoda koje budu tamo plasirali. Cilj politike Aleksandra Vučića je stabilnost i ekonomski prosperitet Srbije, partnerstvo i saradnja ne samo u regionu, nego i u celom svetu, gde ni u jednom trenutku nisu zanemareni svi dobronamerni prijatelji Srbije, poput Kine i Rusije sa kojima takođe imamo izuzetne bilateralne odnose po pitanju plasiranja roba, usluga, izgradnje novih fabrika i sve to je postignuto virtuoznom politikom Aleksandra Vučića. Za razliku od njega, politikanti bivšeg režima su svoje interese određivali na destinacijama o kojima govorimo i danas od Švajcarske, Luksemburga do Mauricijusa. Ali, umesto ugovora koji bi doprineli boljem životu građana, oni su doprineli većem koeficijentu na svojim računima, jer im je lista međunarodnih banaka bila jedina interesna grupa, a osnovni princip kako opljačkati i kako devastirati sve zarad ličnih interesa. Najbolji primer za to je Dragan Đilas, neprikosnoveni rekorder u ličnim investicijama, u ulaganju u samog sebe i računima na egzotičnim destinacijama. Naravno, za njim ne zaostaju ni njegovi probisveti koji su se maestralno pokazali u skupocenim limuzinama i onomad u njihovo vreme, dok su građani Srbije vapili za parčetom hleba, a oni za još kojim stanom ili džipom u što boljoj opremi. I sada, tako jadni i mali drže pridike Aleksandru Vučiću koji je podigao Srbiju iz pepela, Srbiju koju su oni uništili i u sopstvenom beznađu jedini njihov odgovor i jedini način koji vide da bez izbora dođu na vlast je pretnja metkom, koju takođe preko svojih bednih poslušnika upućuju predsedniku Aleksandru Vučiću i njegovoj porodici. Oni, prosto, žive u nadi da će opet moći da kradu, pustoše i umesto uspeha i plodova rada do kojih je doveo Aleksandar Vučić i Srpska napredna stranka zakopali bi Srbiju ponovo u ambis beznađa. Ali, taj ambis i taj metak im neće dozvoliti narod Srbije. Narod Srbije sve to vidi i prozreo ih je u potpunosti i zato više ti žeteoci državnih para nikada neće uzjahati grbaču naroda, takvi će zauvek ostati na Tviteru, gde im je i mesto. Živela Srbija.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vesna Nedović. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvažena ministarka sa saradnicima, poštovani građani Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, sklapanje Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Islanda govori o dopunama o poljoprivrednim proizvodima da bi se uspostavila zona slobodne trgovine između Republike Srbije i ostalim zemljama koje su članice Sporazuma EFTA na bilateralnoj osnovi, kao i sa Islandom, tako i sa Norveškom i Švajcarskom, uključujući i Lihtenštajn. Sastavni deo Sporazuma je Protokol B koji definiše pojam proizvoda sa poreklom i metodama administrativne saradnje u cilju olakšavanja trgovine. Važno je reći da je Srbija na svetskoj listi najbezbednijih zemalja na 34. mestu i najbezbednija zemlja u regionu. Sledeća na listi je Rumunija, koja se nalazi na 51. mestu, a pri dnu liste su Crna Gora i Bosna i Hercegovina. Na indeks sigurnosti utiču prirodne katastrofe, kriminal i terorizam. To govori o politici, odlučnoj politici Vlade Republike Srbije i predsednika Aleksandra Vučića, koji su rešeni da Srbija bude sigurna i stabilna zemlja, zemlja mira, zemlja vladavine prave. Ono što govori o potvrdu tome su nemačke investicije u Srbiju. U Srbiji trenutno posluje 400 nemačkih kompanija, koje zapošljavaju 65.000 ljudi. Nemačka je godinama jedan od najvećih investicionih partnera u Srbiji i ova duga tradicija poslovanja čini Srbiju stabilnim partnerom. Nemački investitori ocenjuju ekonomski razvoj Srbije pozitivan, naročito gledajući kako je Srbija izašla iz korona krize. Najvažnija privredna grana u koju su Nemci investirali je automobilska industrija, a to jesu auto-delovi. A najviše investicione oblasti za ulaganje su interesantne elektro-tehnika i tekstilna industrija. Potencijal za investiranje pruža i poljoprivreda. Još jedan važan sporazum koji je potpisan u Moskvi 25. oktobra 2019. godine sa članicama EA, EU, Rusijom, Kazahstanom, Belorusijom, Jermenijom i Kirgistanom. Sporazum koji stupa na snagu, Srbiji se otvara tržište od 180 miliona ljudi gde će naši proizvođači moći da izvezu pod veoma povoljnim uslovima, a to znači da će za 90% proizvoda važiti bescarinski režim. Najveće koristi od ovog sporazuma imaće upravo poljoprivredni proizvodi. Srbija mora ojačati ekonomski. Zbog toga mora biti plodno i stabilno tle za sve svetske investicije. Naš put je put EU, ali mi želimo da budemo partneri sa celim svetom i zato moramo čuvati mir i stabilnost. Dok javni dug svuda raste, kao što je u Italiji na 167%, Francuskoj 120%, Grčkoj 240%, Hrvatskoj 88%, Crnoj Gori na 106%, javni dug Srbije, uprkos koroni, drži se na 58% i to daje poverenje investitorima. Citiram reči predsednika Srbije Aleksandra Vučića: „Srbija će pobeđivati sa više fabrika, većim platama i penzijama da hoće da bude bolja od drugih, a jedino što će da kaže jeste da ništa tuđe nećemo, ali nećemo dati tako ni da po merilima drugim budemo dobri ako damo nešto što misle da nam ne pripada, a pripada nam više od devet i po vekova“. Živela Srbija. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Luka Kebara.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući dr Orliću, uvaženo rukovodstvo Narodne skupštine Republike Srbije, uvažena ministarko Vujović sa svojim državnim sekretarkama, dame i gospodo narodni poslanici, drage građanske i građani Srbije, na današnjoj sednici Narodne skupštine Republike Srbije govorimo o jako bitnim sporazumima koji se tiču trgovine, odnosno međunarodne trgovine u vezi sa poljoprivrednim proizvodima. Naime, mi treba da potvrdimo zaključke Vlade koji su doneti na osnovu Sporazuma između Republike Srbije i Islanda, kao i između Republike Srbije i Švajcarske Konfederacije, a sve to na osnovu onog Sporazuma sa državama članicama EFTE, odnosno Evropske asocijacije za slobodnu trgovinu iz 2009. godine, koji je kasnije stupio kod nas na snagu 2010. godine. Ovo su jako bitni sporazumi. Naravno, na sednici tog Mešovitog komiteta između EFTA i Srbije, koji je zadužen za sprovođenje tog sporazuma, je došla do određenih izmena koje se tiču ažuriranja tog Protokola B, o definicijama porekla proizvoda, odnosno roba, konkretno ovde poljoprivrednih proizvoda, ali i onih metoda administrativne saradnje, odnosno novih administrativnih procedura, propisa i elemenata. U okviru ovog sporazuma ima više tih nekih izmena. Ja ću navesti one najvažnije svakako. One podrazumevaju mogućnost primene pune kumulacije porekla robe, ukidanje načela zabrane povraćaja i oslobođenja od plaćanja carine, uvećanje praga tolerancije za poljoprivredne proizvode na 15% od neto mase proizvoda, a za industrijske proizvode od 15% od gotove vrednosti proizvoda, fleksibilnije načelo teritorijalnosti i direktnog transporta, kao i nove odredbe o dokazima i o poreklu i o mogućnosti za elektronsko izdavanje i prihvatanje dokaza o poreklu, kao i alternativno specifična pravila za poljoprivredne i industrijske proizvode kako bi se omogućio lakši način sticanja te robe. Ove izmene se sprovode u okviru primene alternativnih prelaznih pravila PEM konvencije, odnosno Pan evropsko-mediteranska konvencija o preferencijalnom poreklu roba, a mi smo tu pristupili 2013. godine. To sve podrazumeva određena pravila, određene izmene i dopune ovih sporazuma, a svi oni zajedno obuhvataju interese naše zemlje. To su, pre svega, interesi naše zemlje na prvom mestu, naravno kao i interesi naših spoljno-trgovinskih partnera, naročito na ovom prostoru EFTA, a to su svakako Švajcarska, Island, Norveška i Lihtenštajn. Ovo će nama omogućiti bolju spoljno-trgovinsku razmenu, brži protok roba i usluga i sve će to doprineti jačanju našeg BDP-a i generalno naše celokupne privrede i naše ekonomije. Naravno, za ove izmene i dopune ovog Protokola B i metoda administrativne saradnje svakako su zainteresovane i zemlje članice EU, ali i zemlje CEFTA, zemlje EFTA, kao i Turska, što je dodatni indikator da su izmene ovih sporazuma jako dobre i da će doprineti stvaranju još bolje atmosfere u međunarodnoj trgovini. Kada govorimo o međunarodnim odnosima, tačnije spoljnoj politici Srbije, s obzirom da ovde imamo dva bilateralna sporazuma sa Švajcarskom Konfederacijom i sa Islandom, moramo napomenuti jednu jako bitnu stvar. Sa Islandom imamo dobru saradnju, dobre bilateralne odnose. Naime, te odnose treba i dalje razvijati. Naša ukupna spoljno-trgovinska razmena je negde oko nepunih tri miliona evra, a sa njima imamo i dva međunarodna sporazuma. To je, naravno, ovaj sporazum o slobodnoj trgovini sa zemljama EFTA, kao i sporazum koji proističe iz tog ugovora pojedinačno sa Islandom vezano za poljoprivredne proizvode. Naravno, ti odnosi će se i dalje razvijati, ali kažem da je potrebno dosta raditi na tome kada su u pitanju odnosi sa Islandom, pogotovo ti ekonomski odnosi, jer smatram da je tri miliona evra još uvek jako malo suma i mislim da ćemo u budućnosti moći više nekih naših poljoprivrednih proizvoda tamo da izvozimo. Što se tiče odnosa sa Švajcarskom Konfederacijom, tu su odnosi na jako visokom nivou. Oni su jako bogati, jako raznovrsni. Napomenuću samo da više od 200.000 Srba živi i radi u Švajcarskoj. Još jedan jako zanimljiv podatak, ja sam negde našao podatak da je 1916. godina u pitanju, ali ipak 1879. godine mi smo uspostavili diplomatske odnose. Znači, Švajcarska Konfederacija zapravo je jedna od zemalja sa kojom smo prvo uspostavili te diplomatske odnose. Danas imamo ambasadu u Bernu, kao i generalni konzulat u Cirihu. Naravno, nakon onog konsekutivnog predsedavanja OEBS-om od 2014. do 2015. godine, mi razvijamo dodatnu tu političku saradnju. Imali smo više tih bilateralnih susreta, dolazak njihovog rukovodstva u Republiku Srbiju, ali i predsednik Aleksandar Vučić i premijerka Ana Brnabić i naše rukovodstvo je takođe posetilo Švajcarsku Konfederaciju u zadnjih nekoliko godina. Jako su kvalitetni odnosi. Naravno, pomenuću samo legendarnog Arčibalda Rajsa. Prosto, svi znamo o njegovoj knjizi, o njegovom opusu koji se tiče naše kulture, naše istorije. On je dosta nama pomogao u Prvom svetskom ratu, pre svega kao kriminolog, kao hemičar, kao veliki, veliki prijatelj Srbije. Naravno, u poslednjih nekoliko godina, to sam pomenuo, ostvareno je više uzajamnih poseta najvišeg ranga, ali moram napomenuti da je Švajcarska Konfederacija devedesetih godina dosta pomogla našim izbeglim i raseljenim licima. Ekonomski odnosi su, naravno, višestruko razvijeni i raznovrsni. U 2020. godini se beleži da ukupna trgovinska razmena u iznosu od 410 miliona evra, što je ipak jako dobra suma novca. Naravno, spomenuću investiciju Bari Kalebo u Novom Sadu. To je jedna fabrika čokolade, naravno, ali i doniranih više od 400 miliona franaka u poslednjih 30 godina. Švajcarske kompanije u Srbiji zapošljavaju oko 11.000 radnika, a zanimljiv podatak je svakako i to da je između Srbije i Švajcarske Konfederacije potpisan čak 51 bilateralni ugovor, a prvi je krajem 19. veka, posle uspostavljanja diplomatskih odnosa iz 1879. godine. Ovako dobru saradnju sa Švajcarskom Konfederacijom i sa nekim drugim zemljama imamo, pre svega, zahvaljujući radu i trudu našeg predsednika Aleksandra Vučića i naše Vlade Republike Srbije. Napori koje oni ulažu prosto rezultovali su tome da se međunarodni ugled Srbije u svetu jako unapredi i da, prosto, mi razvijamo danas odnose sa svim regionima sveta, i sa Afrikom i sa Azijom i sa Evropom i sa SAD, sa Kinom i sa svim drugim zemljama. Ja sam ubeđen da bi ovi odnosi, konkretno odnosi sa Islandom i sa možda nekim drugim afričkim zemljama bili na još većem nivou, ali, nažalost, mi smo imali do 2012. godine jednu vlast koja je isključivo marila za svoj džep, jednu vlast koju uopšte nisu zanimali međunarodni odnosi. Oni su se svodili na puki diplomatski protokol, puku saradnju, onu nužnu saradnju koja je morala da se odvija između Srbije i nekih drugih zemalja, na osnovu nekih potpisanih bilateralnih sporazuma. Uopšte se nije detaljno radilo na tom planu, na planu spoljne politike Srbije. Mi smo na čelu Ministarstva spoljnih poslova imali gospodina Vuka Jeremića. Taj gospodin Vuk Jeremić, dame i gospodo narodni poslanici, to je čovek koji je pre svega jako obrazovan, studirao je na Harvardu, bio je ministar spoljnih poslova Republike Srbije, a potom je bio i predsednik Generalne skupštine UN. To je čovek koji je bio na možda najvažnijem položaju na svetskom nivou, na nivou UN, a danas taj isti gospodin Vuk Jeremić, taj veliki intelektualac, pripadnik elite, veliki političar, veliki poznavalac međunarodnih odnosa, danas je taj Vuk Jeremić, dame i gospodo, čovek koji se na jedan maloumni, primitivni način obračunava sa svojim političkim protivnicima. Taj gospodin Vuk Jeremić, kao što znamo, nedavno je upao u Predsedništvo sa svojom grupom propalih političara i autošovinista, ušao je u Predsedništvo i onda je pokušao da provocira instituciju kakva je predsednik Republike. Institucija predsednika Republike se mora poštovati, nebitno koja je to osoba. U svakoj zemlji je predsednik Republike neko ko ima najveći respekt. I sad imate tog jednog Vuka Jeremića, čoveka političara možda i svetskog ranga, koji se spustio na taj nivo da hoće fizički da se obračuna sa svojim političkim protivnicima. Kakvo je to ponašanje? Ja bih rekao da je to vrlo detinjasto ponašanje, vrlo smešno, vrlo mizerno, pre svega tragikomično, takav jedan intelektualac da to radi. A zašto on to radi? On to radi zato što je frustriran. On to radi zato što je svestan da građani ne žele više njega da vide na vlasti. Ne žele više tu politiku. On pripada prošlosti. On pripada toj žutoj tajkunskoj prošlosti i on će tu zauvek ostati. Njega niko ne želi. On prosto od besa ne zna šta hoće da uradi i onda pokušava na neki najprimitivniji, najmaloumniji način da ostvari neki politički poen, prosto da ispuni neki svoj partikularni politički interes. Dame i gospodo narodni poslanici, nasilje, agresija, jednostavno će doprineti da se njegov rejting dodatno uruši. Po nekim istraživanjima javnog mnjenja, Vuk Jeremić i ta njegova partija imaju jedva 1%. Zamislite, 0,8%, 0,9% oni trenutno imaju. To je razlog zašto se on ponaša tako, tako primitivno, tako agresivno, tako bahato. On je frustriran. On zna da nikada više neće doći na vlast. Gospodin Jeremić se grdno vara. Inače, to je čovek koji je utro put kosovskoj nezavisnosti. Setimo se samo onog nespretnog pitanja koje je postavio Međunarodnom sudu pravde. Taj čovek je u potpunosti devastirao našu spoljnu politiku. On je ponizio državu Srbiju i zato tog gospodina Jeremića više niko neće. Građani Srbije su prepoznali njegovu politiku i sa druge strane su prepoznali politiku Aleksandra Vučića, Ane Brnabić, celokupnog našeg Ministarstva spoljnih poslova, celokupne Vlade Republike Srbije, prepoznali su rad, prepoznali su rezultate, prepoznali su tu marljivost, taj trud. I zato taj Vuk Jeremić i njegova infamozna žuta tajkunska kamarila više nikada neće doći na vlast. Živela Srbija!
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, saglasno čl. 27. i 87. st. 2. i 3. obaveštavam vas da ćemo danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština usvoji akta koja su na dnevnom redu. Reč ima Ljiljana Malušić.
Hvala potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, gospodine Orliću. Uvažena ministarko sa saradnicima, dame i gospodo poslanici, ja bih samo par rečenica o gospodinu Jeremiću. Čula sam da je vrhunski intelektualac. To nema veze sa mozgom, on nije vrhunski intelektualac. Vrhunski intelektualac je čovek koji je završio fakultet, govori dva jezika, ima široko obrazovanje. Ja bih rekla da su vrhunski intelektualci, na primer, gospodin Aleksandar Vučić, gospodin Martinović, gospodin Orlić i ima ih još mnogo, gospodin Siniša Mali, ali gospodin Jeremić nije ni prošao pored vrhunskog intelektualca. Sticajem okolnosti imao je priliku da bude tamo gde je bio. Nije pokazao patriotizam, ja sam to od njega i očekivala, ali ne bih više o njemu da trošim vreme i da ga reklamiram, on to ne zaslužuje. Ja ću danas govoriti o Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu - Projekat daljinskog grejanja u Kragujevcu, između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, ali, pre svega, ja bih malo napravila poređenje između Republike Srbije od 2000. do 2012. godine, pa sada, od 2012. do 2021. godine, šta je sve urađeno, kako je bilo nekada, kako sada. Velika zahvalnost gospođi Ireni Vujović, našoj ministarki, koja je više uradila za godinu dana nego neko za 10 godina. Očistili ste ono što je meni bilo neverovatno, da pored jednog od najlepših manastira u Republici Srbiji, gde postoji freska koja se zove Beli anđeo, koja je zaštićena UNESKO-om, postoji brdo đubreta i, bogu hvala, toga više nema. To je nešto na čemu su građani Republike Srbije vama zahvalni. Znam da mnogo radite i nastavite tako, jer je Srbija poprilično devastirana što se tiče smetlišta i svega ostalog. Niko nije obraćao pažnju na to kako se živi i koliko smetlišta ima u Srbiji. Prvi put, eto, mi, SNS sa svojim koalicionim partnerima. Da vidimo mi šta je to bilo od 2000. do 2012. godine. Danas je Republika Srbija jedna vrlo respektabilna zemlja zahvaljujući mudroj politici gospodina Vučića i Vlade Republike Srbije, ali nije bilo uvek tako. Od 2000. do 2012. godine potpuno devastirana zemlja. Uostalom, svi to dobro znaju, jer je 400.000 ljudi dobilo otkaz 2008. godine, od toga 1.000 sudija, pa smo mi posle platili da bi vratili te uvažene kolege, te sudije, 40 miliona evra. Ne samo to, bez posla je ostalo 400.000 ljudi, ako svako ima po dva, tri člana porodice, izračunajte. Stalno nas spočitavaju kako Srbiju napuštaju građani Republike Srbije. Napuštaju, naravno, ali od šezdesetih godina, a najviše od 2000. godine, a onda posle, nažalost, ratova, pa onda od 2000. do 2012. godine. Zašto? Zato što su devastirali sve čega su se dotakli. Uništeno je, zatvoreno preko 590 preduzeća, ruinirano, a nešto što im se nije dopadalo su vratili, onako ogoljeno, Republici Srbiji. Nezaposlenost je tada iznosila 26%, a danas, dobro vođenoj politici Vlade i našem predsedniku, jer ima odlične konekcije, mudrom spoljnom politikom, mi imamo otvorenih preko 230 fabrika, samo gospodin Vučić ukupno otvorenih 350 fabrika, zaposleno preko 350.000 ljudi. Nezaposlenost danas, iako smo imali kovid, iznosi manje od 9%. Da nije bilo kovida, bilo bi 7,5%. Tako se radi. Mi danas gradimo. Oni su razgrađivali. Mi danas gradimo puteve. Izgradili smo Koridor 10. Gradimo još 8 autoputeva, gradimo Koridor 11, Fruškogorski koridor, Moravski koridor, osam autoputeva. Mi danas gradimo brze pruge. Biće gotova brza pruga relacija od Beograda do Novog Sada do kraja ove godine, do kraja 2026. godine kompletna pruga će biti gotova, tako da ćemo moći iz Beograda do Budimpešte da stignemo za dva i po sata. Revitalizujemo pruge, gradimo stanove za službe bezbednosti, za vojsku i policiju, gradimo stanove za mlade bračne parove, stimulišemo rađanje. Apsolutno imamo jedan boljitak. Kako god se okrenemo vidimo gradilišta po čitavoj Republici Srbiji, pa pogledajte samo u Beogradu ima preko 10.000 gradilišta, u Srbiji verovatno preko 50.000. Srbija se danas gradi i radi. Što se „Beograda na vodi“ tiče, to je jedna od najlepših promenada u ovom delu sveta. Ko je šetao mogao je da vidi koliko je to lepo. Prvi, od kako postoji Republika Srbija, setio se gospodin Vučić, predsednik Srbije, da obeležavamo pomene žrtvama zbog kojih mi danas uživamo, da smo živi i zdravi, radimo i stvaramo. Ja ću se na Kragujevac, pre svega, osvrnuti zbog tih žrtava, jer se 1941. godine desilo nešto što nikada nije trebalo da se desi, pobijeno je 3.000 ljudi, streljano je 300 đaka. Po drugom izvoru, imam informaciju da je čak 7.000 ljudi stradalo. Jedno veliko stratište, a samo zato što je u ratu te 1941. godine ubijeno 10 Nemaca, ranjeno 27. Bila je odmazda da se ubije 3.000 ljudi i 300 dece. Kragujevac je jedan divan grad. Ja nisam rođena u Kragujevcu, ali ću uvek kad se govorio o bilo kom gradu u Republici Srbiji govoriti, jer svaki grad nekad i sad potpuno drugačije lice ima, pa tako i Kragujevac, centar Šumadije, divan grad koji je bio poprilično devastiran. Setimo se samo kako je to izgledalo 2000. godine, a pogledajte danas. Projekti se rade non-stop. Radiće se trg koji je velelepan i ne samo to. Radiće se rekonstrukcija Urgentnog centra Kliničkog centra. Napravljen je i projekat za novi klinički centar. Takođe, u Kragujevcu će se raditi prečišćavanje otpadnih voda. Za to je odvojeno 54 miliona evra. Takođe, praviće se severna obilaznica koja košta 75 miliona evra, gradi se železnička pruga Subotica – Cvetojevac koja košta 19 miliona evra. Takođe, Palata pravde se završava, ukupna investicija koštaće 2,4 milijarde dinara. Izgradnja stanova za pripadnike snaga bezbednosti je pri kraju. Podeliće se 972 stana. Takođe, investicija vredna 1,7 miliona evra biće u Kragujevcu. Startuje izgradnja novog tržnog centra itd. Kragujevac se gradi, a navodila sam i cifre zato što mi uzimamo kredite po 1% i 2%, a nekadašnji DOS ili DS, svi oni zajedno, su uzimali kredite po 7%, 8%, 9%. Dug Republike, javni dug Republike Srbije danas iznosi 58% BDP-a. Zašto to govorim? Zato što naša deca neće morati da vrate kredite. Sa sve pandemijom koju smo imali iznosi 58%. Čuli smo, moja uvažena koleginica je govorila o tome, koliko su ostale zemlje zadužene. Tako se radi i tako treba da se nastavi da se radi, a ja ću sada kratko o ovom projektu, pošto je već dosta toga govoreno. Zajam za ovaj projekat, što se modernizacije gradskog sistema daljinskog grejanja i zamenu postojećeg postrojenja na ugalj tiče, iznosi 18 miliona evra. Prva cifra je iznosila 20 miliona, pa su onda analizom došli do toga da je 18 miliona evra dovoljno. Za prvu fazu će se potrošiti 14 miliona evra, za drugu fazu četiri miliona evra. Prva faza je izuzetno važna, jer će biti remont tih postojećih kotlova koji su grejali na ugalj i zagađivali sredinu. Druga, takođe. Ugradiće se novi kotlovi koji će isključivo i samo raditi uz pomoć tople vode, znači gasa, prirodnog gasa, tako da neće biti nikakvog zagađivanja, neće biti čestica. Takođe, biće uveliko nadzor i to nezavisnih inženjera. Prva faza će biti gotova do 2023. godine, druga faza će biti 2024. godine, što znači da Kragujevac, nekad i sad, ne može da se prepozna. Navodim ove cifre da se zna kako radi SNS, da se zna šta se sve gradi. Kragujevac je jedan od gradova u kojima se mnogo gradi. Svi gradovi u Srbiji se polako revitalizuju, nema grada gde se nešto ne gradi. Ono što sam ostavila za kraj to je da sam juče videla na TV-u da je pola sveta u štrajku jer nema vakcina. Mi imamo četiri vrste vakcina. Kažu – nema prijatelja u politici, ima samo interesa. Ima interesa, ali ima i prijatelja. Molim sve mlade ljude da se vakcinišu jer su mnogo veće posledice od ne vakcinisanja nego kad se vakcinišete. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala vama. Reč ima narodni poslanik Uglješa Mrdić.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, gospodine Orliću, uvažena ministarko, gospođo Vujović, sa svojim saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, dragi građani Srbije, u potpunosti podržavam sve ono što radi Ministarstvo za zaštitu životne sredine i što radi Vlada Srbije po pitanju ekološke svesti i čišćenja Srbije od otpada i da Srbija izraste u tom segmentu, kada je u pitanju ekologija, u jednu modernu evropsku državu, što već i jeste. Suvišno je govoriti koliko je sama tema ekologije važna i što se tiče evropskih integracija i što se tiče, na kraju krajeva, bezbednosti zdravlja naših građana, ali želim da podsetim na jedan period do 2012. godine kada smo imali situaciju da je tadašnji bivši režim, odnosno tadašnja vlast DS i njihovih satelita vodila brojne akcije, o čemu su govorile moje kolege tokom današnjeg i jučerašnjeg dana, a pri čemu se izdvajala akcija „Očistimo Srbiju“. Naravno, to nije bila akcija očistimo Srbiju od otpada. To je bila akcija kako da očistimo budžet u Srbiji. Oni su čistili budžete po lokalnim samouprava, po ministarstvima, raznim direkcijama, stavili su milione u svoje džepove i zato danas mi imamo jednu situaciju da Dragan Đilas obilazi banke u zemlji i inostranstvu ne bi li podigao novac sa svojih računa. Sa druge strane imamo predsednika Srbije Aleksandra Vučića koji svaki dan obilazi fabrike, obilazi gradilišta, obilazi Srbiju i obilazi radnike. U razgovoru sa radnicima po gradilištima, po fabrika, po raznim delovima Srbije razgovara o njihovim problemima i gleda kako sa svojim saradnicima tim radnicima omogući bolje uslove rada, da se podignu plate i da se napravi klima u Srbiji za dovođenje novih investicija koje će uticati na povećanje i zarada i penzija. Opozicija predvođena Draganom Đilasom i pomenutim Vukom Jeremićem ne miruje, ona ostrašćeno napada, ona preti, ona preti smrću, pa sa tim u vezi želim sa građanima Srbije da podelim informaciju koju sam dobio od nadležnog Republičkog javnog tužilaštva, a povodom pitanja koja sam postavio na sednici Skupštine Srbije koja je održana 29. juna, a koje se tiču i delovanja opozicije u smislu nasilničkog ponašanja i u smislu pretnji smrću predsedniku Srbije Aleksandru Vučiću, njegovom bratu Andreju Vučiću i porodici Vučić. Prema tome, dragi građani Srbije, dobio sam obaveštenje da Više javno tužilaštvo u Beogradu postupa u predmetu po krivičnoj prijavi MUP-a, Službe za borbu protiv organizovanog kriminala, podnetoj protiv Zorana Čička iz Beograda zbog krivičnog dela ugrožavanja sigurnosti iz člana 138. stav 1. Krivičnog zakonika na štetu Andreja Vučića. Dakle, jasno je i ovom prilikom želim da pohvalim tužilaštvo koje je u saradnji sa MUP-om utvrdilo sve činjenice koje se tiču sramnih pretnji smrću koje su upućene Andreju Vučiću i nadam se da će i Čičak i svi oni koji prete biti procesuirani i adekvatno osuđeni. Takođe, Treće osnovno javno tužilaštvo u Beogradu je sa okrivljenim Milošem Zimonjićem zaključilo sporazum o priznanju krivičnog dela – ugrožavanje sigurnosti u vezi sa stavom 1. Krivičnog zakona na štetu predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića i okrivljenom je izrečena uslovna osuda kojom je utvrđena kazna zatvora u trajanju od jedne godine sa vremenom proveravanja u trajanju od četiri godine. To su ti Đilasovi opozicionari. Dakle, evo, kojim stvarima se oni služe, gledaju da prete, da uplaše. Međutim, neće nikada oni uplašiti ni predsednika Vučića, ni njegovu porodicu, ni vas iz Vlade Srbije, ni vas gospođo Vujović i sve nas narodne poslanike i sve predsednikove najbliže saradnike. Takođe, od istog Republičkog javnog tužilaštva sam dobio informaciju da su u Višem javnom tužilaštvu u Beogradu pokrenuta dva krivična postupka povodom događaja od 7. jula prošle godine, a znamo šta se ovde dešavalo ispred Skupštine i u Skupštini Srbije 7. jula. Pokrenut je postupak protiv okrivljenog Srđana Noga zbog krivičnog dela - nasilničko ponašanje na sportskoj priredbi ili javnom skupu iz člana 344a, stav 3. u vezi sa tavom 1. Krivičnog zakonika u kom predmetu je istraga pokrenuta naredbom od 11. jula prošle godine, a završena naredbom 24. maja ove godine i predmet je 28. maja dostavljen na nadležnost Prvom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu. Takođe, protiv okrivljenog Damjana Kneževića zbog krivičnog dela - nasilničko ponašanje na sportskoj priredbi ili javnom skupu dana 9. jula 2020. godine doneta je naredba o sprovođenju istrage, a dana 28. maja ove godine predmet je dostavljen na nadležnost Prvom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu zbog krivičnog dela - nasilničko ponašanje. Samo da podsetim, dakle, i Srđan Nogo i Damjan Knežević i njihovi saborci, to su oni koji su kao predvodnici dela opozicije napadali, prebijali ovde ljude, gađali kamenicama policajce. Njihovi saborci iz Dveri su i fizički nasrnuli na našeg kolegu Marjana Rističevića. Pokušavali su svim mogućim nasilničkim metodama da upadnu u Skupštinu Srbije i na kraju su državne institucije reagovale, samo da podsetim, a to ne treba da zaboravimo, posle štrajka glađu naših dragih kolega dr Aleksandra Martinovića i drage koleginice Sandre Božić. Onda je tužilaštvo reagovalo. Nadam se da neće tužilaštvo u svom radu ostati samo na ovim informacijama koje sam dobio i da će ovde pomenuta nadležna tužilaštva nastaviti da vode istragu kako se ovakve stvari ne bi ponovile. Dakle, Srbija je moderna demokratska zemlja gde svako ima pravo na svoje mišljenje i iz opozicije i pozicije. Svedoci smo putem društvenih mreža jedne histerije i većine medija u Srbiji protiv predsednika Vučića, protiv Vlade Srbije i protiv svih onih koji govore istinu. Moj kolega Janko Langura se odlično osvrnuo i na jedan događaj za koji nažalost, nisu na ovakav način vinovnici pronađeni, ni procesuirani, a koji se tiču atentata na predsednika Aleksandra Vučića u Srebrenici pre šest godina, tada na funkciji premijera Srbije. Dakle, za svaki atentat, za svako nasilničko ponašanje, ispad i pretnju treba da se odgovara i u Srbiji i u zemljama u regionu. Povodom Srebrenice na molbu prijatelja i porodica žrtava iz Republike Srpske i zapadnih delova Srbije sa vama ću dragim kolegama, sa vama uvaženim gostima i sa građanima Srbije podeliti informacije. Prethodno želim da kažem da kada govorimo o zločinima koji su učinjeni nad srpski, bošnjačkim i drugim narodima i kada govorimo o nekim datumima to činimo ne zato da bi se ponovila, nego da se ne bi zaboravila, da se više nikada ne bi ponovila, i da jednostavno dođe do određene situacije da odgovaraju svi odgovorni za zločine koji su učinjeni i nad sprskim, bošnjačkim, hrvatskim i svim drugim narodima prilikom neželjenih ratnih sukoba tokom devedesetih godina. Samo da podsetim, danas je 14. juli, a prekjuče je bio 12. juli. Na Petrovdan 12. jula 1992. godine snage tzv. armije BiH i druge muslimanske snage pod komandom Nasera Orića upale su u srpska sela Zalađe, Biljača, Sase i Zagone i ubile i masakrirale 69 srpskih civila, više od 70 ranili, dok se 19 osoba i dan danas vodi kao nestalo. Sela su opljačkana, spaljena i još uvek nisu obnovljena. Od maja do decembra 1992. godine u napadima muslimanskih snaga pod komandom Nasera Orića uništeno je i razoreno desetine srpskih sela i na najbrutalniji način ubijeno stotine srpskih civila u opštinama Srebrenica, Bratunac i Skelani. Samo na području Srebrenice u tom periodu napadnuto je 21 srpsko selo, gde je ubijeno više od 400 civila. U napadu na 22 srpska sela opštine Bratunac u istom periodu ubijeno je najmanje 560 osoba. Na Božić 1993. godine združene snage podregije Srebrenica pod komandom Nasera Orića, u ranim jutarnjim satima napale su sprska sela na području Kravice u opštini Bratunac i ubile 48 meštana. Od 7. do 16. marta iste 1993. godine, uništeno je 688 domaćinstava i oskrnavljeno pravoslavno groblje u Kravicama. Na području opštine Srebrenica, Milići, Bratunac, Vlasenica i Osmaci u toku rata stradalo je najmanje 1.300 osoba srpske nacionalnosti, dok je na širem području Srednjeg Podrinja i Birča stradalo ukupno 3.267 Srba. Bez jednog ili oba roditelja ostalo je oko 800 dece, a oko 5.400 porodica ostalo je bez pokretne i nepokretne imovine. Za ove zločine počinjene na srpskim stanovništvom na području Srebrenice, Bratunca i okolnih mesta do sada niko nije odgovarao pred sudovima u BiH, a Haški tribunal za pomenute zločine podigao je optužnicu protiv Nasera Orića i 2006. godine izrekao zatvorsku kaznu od dve godine zato što nije sprečio zločine nad Srbima, da bi u žalbenom postupku prvostepena presuda preinačena, a Naser Orić oslobođen bilo kakve krivice. Dragi građani, ovi zločini se moraju kazniti. Moraju se kazniti da se ne bi ponovili. Dakle, svi zločini se moraju kazniti i nikada ne treba da zaboravimo srpske žrtve. Nikada ne treba da zaboravimo ni srpske žrtve na Balkanu, ni bilo koje druge žrtve zato što se SNS predvođena Aleksandrom Vučićem zalaže i za mir i stabilnost i u Srbiji i regionu. Mi, prevođeni našim predsednikom Aleksandrom Vučićem, želimo da Srbija iz godine u godinu bude što jača i jača, što i jeste danas. Vlada Srbije i naš predsednik vode jednu odgovornu politiku, vode računa i o svim sporazumima i zakonima o kojima ovde raspravljamo. Vodi se računa i o ekologiji i o poljoprivredi, energetici, zdravstvu, bezbednosti zato što želim da našim građanima ostavimo jednu modernu, još jaču Srbiju, da našoj deci, a mi sve ovo radimo za budućnost naše dece, ostavimo jednu Srbiju koja će biti predvodnik i garant mira i stabilnosti i na Balkanu i u jugoistočnoj Evropi. Da bi to mogli moramo uvek davati punu podršku i Vladi Republike Srbije i našem predsedniku Vučiću. Živela Srbija.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ana Beolica.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici Vlade, poštovani građani Srbije, više puta smo u ovom visokom domu imali prilike da govorimo o brojnim zakonima, konvencijama, sporazumima koji se odnose na poljoprivredu, na poljoprivrednu proizvodnju i to je pokazatelj koliko Vlada Republike Srbije i generalno gledano resorno ministarstvo vodi računa o ovoj oblasti privrede. Poljoprivreda je grana koja je u našoj zemlji tradicionalno opšte prisutna i evo konkretno recimo u mojoj opštini, opštini Raškoj iz koje dolazim, čini mi se da ne postoji nijedno domaćinstvo koje se barem rekreativno, barem ih hobija ne bavi poljoprivrednom proizvodnjom. Zato je udeo poljoprivrede u samoj strukturi BDP na veoma visokom nivou. Dakle, kreće se negde oko 10%, što je dva do tri puta više u odnosu na zemlje centralne i istočne Evrope. Možda se čini da to sa aspekta razvijenosti jedne zemlje možda nije pohvalno, ali ipak ako posmatramo sa aspekta krize, sa aspekta pandemije koja je zadesila čitav svet mogli smo da vidimo koliko je zapravo značajno da jedna zemlja ima stabilnost, odnosno sigurnost na tržištu hrane, na tržištu poljoprivrednih proizvoda i to je razlog zašto je Republika Srbija imala najmanji pad BDP u Evropi i zašto smo jedna od zemalja koja se najuspešnije borila sa pandemijom korona virusom. Sporazumima o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Islanda, odnosno Republike Srbije i Švajcarske, o kojima danas raspravljamo, koji su danas na dnevnom redu, definisane su određene izmene u odnosu na one koje su ranije ratifikovani. Cilj ovih zakona je dovođenje sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Islanda odnosno između Republike Srbije i Švajcarske, u vezu sa odlukom 1 iz 2021. godine mešovitog komiteta između država EFTA i Republike Srbije usvojene 28. maja kako bi se naravno obezbedilo da se ovim sporazumima obuhvati izmenjeni koncept odnosno Protokol B, uz uvažavanje sporazuma o slobodnoj trgovini između Republike Srbije i država članica EFTA. Da bismo to razumeli, potrebno je naglasiti da je Republika Srbija sa svim zemljama članicama EFTA sklopila sporazume o poljoprivrednim proizvodima na bilateralnoj osnovi i to je jedan od glavnih instrumenata da se obezbedi pre svega slobodan protok robe i usluga između Republike Srbije i država članica EFTA. Potpisivanje ugovora sa EFTA zemljama je još jedan korak da se Republika Srbija bolje pozicionira kada govorimo o tom režimu slobodne trgovine i taj sporazum je za našu zemlju od izuzetno velikog značaja jer se pre svega na taj način povećava mogućnost za naše izvoznike, za naše poljoprivrednike, za naše proizvođače da bez carine izvoze određene poljoprivredne proizvode na veoma plodonosno i veliko tržište, tržište koje broji oko 13 miliona stanovnika i naravno to je šansa da se što bolje iskoristi potencijal koje Republika Srbija ima kada govorimo o poljoprivrednoj proizvodnji. Na taj način se pre svega pospešuje i priliv stranih, direktnih investicija i prema podacima do kojih sam ja došla u ovom momentu je sa teritorije zemalja članica EFTA na teritoriji Republike Srbije i postoje investicije u vrednosti od dve milijarde evra s tim što se naravno u budućem vremenskom periodu očekuje da se taj priliv stranih direktnih investicija i poveća. Upravo ovo je pokazatelj koliko vodimo računa o svakom radniku, o svakom građaninu u Republici Srbiji i koliko vodimo računa o svakom seljaku o njegovom znojenju, o njegovom radu, trudu i o svakom radnom mestu u našoj privredi. Izuzetna mi je čast što imam priliku da gotovo svaki put kada ustanem da govorim u ovom Visokom domu da podsetim građane Srbije da smo otvorili u poslednjih nekoliko dana barem jednu novu fabriku ili novi proizvodni pogon. Danas sa ponosom ističem da je pre svega samo nekoliko dana gospođa Ana Brnabić postavila kamen temeljac za novi proizvodni pogon kompanije „Grunt fos“ u Inđiji gde će biti zaposleno 300 ljudi, dakle to je 300 novih porodica koji će se prehranjivati zahvaljujući samo jednom proizvodnom pogonu. I za razliku od onih koji su godinama unazad uništavali srpsku privredu i takmičili se u tome ko će više lanaca i katanaca da posadi na fabrike svuda širom naše zemlje, ja danas sa ponosom ističem da mi gotovo svakodnevno otvaramo nove fabrike, nova radna mesta i postavljamo kamene temeljce za neka nova zdanja koja ostavljamo u amanet svim budućim generacijama. Ja danas poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije želim da govorim u ime svih onih mladih ljudi koji su period bolne tranzicije osetili na sopstvenoj koži. U ime svih onih mladih ljudi čiji su roditelji ostali na ulici, prepušteni ulici, svih onih mladih ljudi čiji su roditelji bili jedni od 500 hiljada ljudi, dakle, 500 hiljada roditelja koji su u tom momentu nisu imali prosto mogućnosti da prehrane svoju decu. Nisu imali mogućnosti da obezbede osnovnu životnu egzistenciju. Ja danas želim da govorim u ime svih onih mladih ljudi koji osuđuju sve ono što se dešavalo u Srbiji u tom periodu, koji osuđuju uništavanje srpskih simbola poljoprivrede, uništavanje srpske industrije, uništavanje vojske, uništavanje zdravstva, uništavanje svega što je bilo srpsko. Jer, naša deca, buduće generacije ne zaslužuju da o tome ćutimo. Mi nemamo prava da ćutimo o tome, da se u Republici Srbiji postojali političari koji su uništavajući srpskog seljaka, uništavajući prosečnog srpskog radnika sebi stavljali pare u džep, da bi danas mogli da kupuju džipove od 200.000 evra, da bi danas mogli da kupuju nekretnine u najelitnijim delovima Beograda. Konačno, ja danas želim da govorim u ime svih onih mladih ljudi koji više neće dozvoliti da se takvi osioni političari ponovo vrate na vlast, jer je naša budućnost, budućnost naše dece važnija od pojedinačnog profita svakog političara u Republici Srbiji. Želim u ime svih tih mladih ljudi da postavim jedno prosto pitanje – odakle nekome silni miliona za samo par godina vlasti i to baš zarađeni u tom momentu kada je Srbija najviše grcala u dugovima, kada je Srbija najviše propadala. Da li je moguće da je neko bio toliko vispren, toliko pametan da smisli nekakvu formulu za uspeh i da na račun prosečnog građanina Republike Srbije zaradi silne milione baš u tom momentu kada prosečno srpsko dete sebi nije moglo da obezbedi ni koru hleba. Na to pitanje poštovana gospodo iz bivšeg režima dugujete odgovor svojoj omladini iz Republike Srbije, omladini koja je bila žrtva vašeg režima, omladini koju ste terali iz naše zemlje, koji su odlazili trbuhom za kruhom u nadi da će negde van granica sopstvenog ognjišta da pronađu bolju budućnost. Gete je jednom prilikom rekao da je dobra volja vrednija od svakog uspeha i mi smo imali volju da našoj deci, da budućim generacijama, našim unucima ostavimo nešto po čemu ćemo ostati upamćeni. Jedino ograničenje koje čovek ima u životu je ono ograničenje koje postavi sam sebi u svojoj glavi. Sve dok sanjamo o velikim delima, sve dok maštamo o velikim projektima, imaćemo snage i mogućnost da ta ista dela i ostvarimo, jer su sva ona deo lepše i svetlije budućnosti, kako naša deca i zaslužuju. Živela Srbija.
Hvala. Reč ima Bratimir Vasiljević.
Poštovani potpredsedniče gospodine Orliću, dame i gospodo poštovani poslanici, poštovani građani Republike Srbije, poštovana ministarko sa saradnicima, danas na dnevnom redu imamo ugovor u zajmu za projekat za daljinsko grejanje u Kragujevcu, potpisan između Vlade Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj. Ugovor je potpisan 2. jula 2021. godine u iznosu od 18 miliona evra i deli se na dve tranše. Prva tranša od 14 miliona evra će biti upotrebljena za demontažu postojećih starih kotlova i ugradnju novih kotlova za toplu vodu sa snagom od 110 megavata koji će se ugraditi u novoj kotlani. Drugi deo kredita u iznosu od četiri miliona evra treba da posluži da projekat da bi se uklonio postojeći pepeo korišćenja uglja za dosadašnje grejanje u gradu Kragujevcu. Prva faza projekta treba da bude završena do 2023. godine, a drugi deo za odlaganje pepela treba da se završi do 2024. godine. projekat će omogućiti da se potpuno isključi korišćenje uglja u sistemu za grejanje i time ćemo dobiti dosta benefita, dosta prednosti. Pre svega dobićemo potpuno čisti vazduh u gradu Kragujevcu, jer znamo da korišćenje uglja i te kako loše deluje na sredinu, pa ćemo iz tog projekta dobiti sledeće poboljšanje energetske efikasnosti. Ima prednost i za životnu sredinu. Smanjenje emisije ugljen-dioksida za 66% ili u 60,364 tona godišnje. eliminacija emisije sumpor-dioksida od 556 tona godišnje. Eliminacija čvrstih čestica PM dva i po 10 tona godišnje ili ukupna emisija PM čestica 99,3 tone godišnje. Smanjenje emisije azot-oksida od 98 tona godišnje ili 89%. Ušteda vode od 39,200 tona godišnje, bezbedno odlaganje postojećeg inventara i letećeg pepela sprečavanjem buduće generacije pepela i šljake. To su benefiti koje grad Kragujevac dobija i tako se gradi i tako se radi u Srbiji i tako se vodi računa o životnoj sredini i svemu onome što je boljitak i što Srbiju vodi u bolju budućnost. Ja bih posle ove tačke posvetio malo pažnje ljudima koji su nekada vodili grad Niš, u gradu Nišu i danas liju krokodilske suze nad gradom Nišom kako su ljudi iz SNS koji su vodili od 2012. godine i danas vode grad Niš, nekompetentni i ne znaju da rade svoj posao, pa bih samo podsetio građane Niša koliko su ti ljudi za vreme njihove vladavine i vođenja grada Niša u trajanju od 16 godina, tačnije od 1996. do 2012. godine, usrećili grad Niš, tako da je dobio epitet i naziv – dolina gladi. Jednostavno sve što je u Nišu trebalo da služi za prihod i stvaranje prihoda građanima je poništeno i upropašćeno i ugašeno i znamo odlično, znaju građani, jednostavno građane ne možete da prevarite koliko god da se služite bilo kojim podmetanjima, izmišljanjima ili neistinama, građani odlično znaju kako su živeli za vreme vladavine žutih i da ih ne nabrajam još koliko ih je bilo u tom orkestru od 1996. do 2012. godine. Ono što građani treba da znaju najviše u gradu Nišu kada je u pitanju zaduženje grada Niša, jednostavno još ovoliki period će biti potreban da ljudi iz SNS i SNS iščupa Niš iz mulja i blata u koga su ga uvalile prethodne vlasti, jer podsetiću samo da sam član Odbora za budžet i za finansije, da smo raspravljali o tome i da je Državna revizorska institucija utvrdila da je samo od zauzeća privatne imovine grad Niš zadužen za preko pet milijardi i 100 miliona evra koji dospevaju gradu Nišu na naplatu. Ako imamo u vidu da je dug koji je ostavljen SNS i ljudima koji su vodili, gradonačelnicima koji su vodili od 2012. do 2021. godine, preko pet milijardi duga je ostalo po različitim osnovama da je grad Niš to već servisirao i doveo budžet grada Niša do jednog podnošljivog stanja. Kada sve to dodate, to je blizu 11 milijardi evra, a budžet grada Niša nikada preko devet milijardi evra. E, toliko da građani Niša znaju, a ja sam siguran i ubeđen da oni znaju ko je kako se ponašao i ko je kako vodio grad Niš i najviše ono što manipulišu sa tim jeste navodno poklon aerodroma Republici Srbiji. Ko bi drugi trebao da upravlja aerodromima i gde u svetu ima da neko drugi upravlja aerodromima sem države, i ko tolika sredstva ima da raspolaže tolikim sredstvima da bi mogao da podigne infrastrukturu, onu koja je potrebna za funkcionisanje aerodroma u Nišu, a to je novi toranj, to je nova zgrada? Zašto? Zato što sve više letova iz Niša imate i sve više turista. Nažalost, te rezultate umanjila je epidemija koja je zahvatila ceo svet, ne samo nas, ali jednostavno građani Niša treba da znaju da je ovo čista manipulacija i čisto podmetanje ljudima koji vode grad Niš, a vode ga u pravom smeru i dosta vremena treba još da prođe da bi konsolidovali da bi sve pokrili i ono što su prethodnici napravili i neće i ne daj Bože da se brzo vrate na vlast, a to građani Niša sigurno neće dozvoliti, jer znaju kako su prošli pod njihovom vlašću. Kratko bih se osvrnuo da vidim kako to izgleda i sa aspekta države Srbije i sa aspekta Vlade Srbije i našeg predsednika države, kako danas Srbija stoji. Kada je u pitanju BDP samo da podsetim da 2020. godine smo imali najmanji pad u Evropi od minus jedan, a očekivalo se mnogo više. Ono što ohrabruje i ono što je dobro jeste prvih šest meseci, prvi kvartal, rast BDP za prva tri meseca je 1,7%, a ono što je najvažnije i ono što ohrabruje jeste da u drugom kvartalu je rast BDP preko 15% što nas hrabri da smo na dobrom putu i da Srbija ide pravim putem, a to znači da će prvih šest meseci preko osam zarez nešto biti rast BDP u Srbiji i ja sam ubeđen da će to biti jedan od najvećih rasta BDP u Evropi. To je taj put kojim Srbija ide i svakim danom je sve jača u privrednom, političkom i vojnom pogledu. U privrednom pogledu se ove godine gradi osam autoputeva pored izgrađenih tri. Sad, moje pitanje, gde, u kom delu sveta i u kojoj zemlji se to u toku jedne godine gradi osam autoputeva? To je rezultat ove Vlade. Pored toga samo da podsetim i da pomenem šta je, pored autoputeva, klinički centri u Beogradu, Novom Sadu, Kragujevcu i Novom Pazaru. To je sve ušlo u plan izgradnje i to se već naveliko gradi. Koliko bolnica, domova zdravlja i ambulanti je urađeno u prethodnih nekoliko meseci. Koliko škola se gradi i renovira. Brza pruga Novi Sad – Subotica, Novi Sad – Beograd i Novi Sad – Subotica koja će biti veza sa Budimpeštom brzinom preko 200 kilometara. To je nešto što Srbija nije do sada imala i to je ono o čemu treba pričati i o čemu treba podsećati građane. Takođe, u planu je izgradnja pruge Beograd – Niš, Niš – Preševo i to brzinom preko 160 km. Nikada to Srbija nije imala. Evo prilike da se u tom pravcu omogući da investitori mogu slobodno i što više da dolaze, a sami vidimo da ih je sve više i preko 60% svih investicija koje dolaze na Balkanu su uglavnom opredeljeni za ulaganje u Srbiji. Ove godine počinje i izgradnja metroa. Svakim danom se vidi da je Srbija sve jača i da se svakim danom menja. Kada je Vojska Srbije u pitanju, podsetio bih samo građane da znaju, a veliki broj nas i zna, posebno ljudi odavde, gde je Vojska Srbije bila dovedena za vreme vladavine prethodnih, do 2012. godine praktično Vojska Srbije je bila dovedena do prosjačkog štapa. Šta se danas događa sa vojskom Srbije? Svima je poznato koliko je danas vojska snažnija, koliko je danas vojska opremljenija i ono što hrabri je kada naš predsednik države kaže da će u ne manjem i ne kraćem roku od devet meseci Vojska Srbije biti za dvostruko jača. Onda je poruka sasvim jasna u kom to pravcu ide. Zato mnogima nije pravo i ne vole što je Srbija svakim danom sve jača i sve snažnija, a posebno vojno, jer znamo šta to znači i koliko to vredi za jednu državu. Kada je u pitanju politička stabilnost, sve je veća uloga Srbije u svetu, sve je više prijatelja u svetu. Sve je ovo moguće samo zato što imamo načelu države čoveka koji sigurnom rukom vodi Srbiju stabilnim i sigurnim putem u bolju budućnost. Zato građani Srbije daju punu podršku predsedniku Aleksandru Vučiću. U danu za glasanje podržaću, zajedno sa mojom Poslaničkom grupom Aleksandar Vučić – Za našu decu, sve predloge i zakone i sporazume koji su bili na dnevnom redu. Živela Srbija!
Hvala, gospodine Vasiljeviću. Sada određujem redovnu pauzu od 60 minuta. Nastavljamo sa radom u 15.10 časova. Prva će se tada obratiti gospođa Aleksandra Tomić. [[Posle pauze]] Nastavljamo sa radom. Reč ima Aleksandra Tomić.
Hvala, gospodine predsedavajući. Poštovana ministarka, kolege poslanici, danas imamo prilike zaista da govorimo o projektima koji pišu istoriju Srbije koja govori o tome da se Srbija menja, i to menja se po sistemu koji je karakteristika za visokorazvijene države koje svoju ekonomiju zasnivaju na tzv. zelenoj agendi, odnosno na održivom razvoju, što znači da mora da se uspostavi jedan balans između ekonomije, ekologije i socijalnih davanja, da postanemo jedno razvijenije društvo u tom pogledu, bez obzira da li smo članice EU ili ne, zato što je dobro to za nas, zato što je dobro za našu ekonomiju i zato što je to u interesu budućnosti naše dece. Projekat daljinskog grejanja grada Kragujevca je prvi projekat koji u Srbiji praktično uvodi zamenu prelaska sistema grejanja sa uglja na gas, odnosno sa tzv. neobnovljivih na prirodne resurse, kojima u stvari daje mogućnost da svi građani koji žive u velikom gradu mogu da se prikače na daljinsko grejanje i da u stvari koriste energente koji daju najmanju emisiju zračenja, koji daju najmanje štetne posledice po zaštitu životne sredine. Ono što je ovim predlogom sporazuma, odnosno povlačenja kredita i Sporazuma između Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj koji je sklopljen i potpisan 2. jula ove godine pokazuje da osim zamene kotla koji će se desiti dolazimo do jednog od najvećih projekata čišćenja pepelišta, jer smo imali prilike na Odboru da čujemo da je neki proračun da 40.000 tona pepela u stvari treba da se sanira ovim projektom, što u stvari pokazuje kolika je u stvari šteta koju mi kao ljudi nanosimo životnoj sredini kada koristimo energente koji su neobnovljivog tipa, ali koji jednostavno su stvar naše svakodnevice, i ne samo u Srbiji, nego i u zemljama u okruženju, pa čak i onim razvijenim državama. Te priče koje mi imamo prilike da čujemo, da treba zatvoriti sve termoelektrane, je neki dugoročan cilj koji postavlja ne samo Evropa i razvija energetska tranzicija, već i sve države koje žele da postanu članice EU u stvari pokazuje da najrazvijenije ekonomije EU, kao što je Nemačka, grade termoelektrane. Prema tome, jedan energetski balans o trošenju energenata svaka država treba shodno svojim mogućnostima da donese. To je ono što je jedna razvijenija ekonomija, kao što je Nemačka, odavno počela, taj svoj put, i zato ona i svoju ekonomiju, koju zasniva na visokim stopama rasta i koju zasniva na tome da treba da koristi što više obnovljivih izvora energije i sebi postavlja visoke ciljeve da li je to 30%, 50%, 70% do 2050. godine. Srbija je negde sebi postavila kao ciljeve 27%, ali ono što je bitno je u stvari ta emisija štetnih čestica u našu životnu sredinu, jer ne ide samo u vazduh, jer jednostavno kad padaju, onda padaju zemljište, pokazuje u stvari da Srbija ovim putem kojim je krenula, velikim koracima kada je u pitanju sprovođenje visokih ekoloških standarda u svoju privredu, u stvari želi da postigne zaista održivu proizvodnju, shodno onim pravilima kako to rade sve razvijene države sveta. Naravno, neko kao država koja je ratifikovala konvenciju koja se odnosi i na ciljeve održivog razvoja, koju su promovisale UN i skladu sa Pariskim sporazumom 2015. godine u Parizu i time u stvari je pokazala da interes svakog građanina u našoj državi mora biti ispoštovan. Recimo, sada će Kragujevac imati prilike zaista da živi u gradu u kome ti standardi će podići rapidno tu lestvicu, jer plan je u stvari da ovim sporazumom izvođači koji treba da realizuju ovaj projekat treba da budu uvedeni krajem avgusta meseca, da treba da se zaista završi jako veliki posao ovim sporazumom, da je plan da dočekamo sledeću grejnu sezonu sa novim kotlom, sa korišćenjem prirodnog gasa i da se izvrši čišćenje pepelišta u periodu od 2022. godine, pre svega izradom studije koja treba da bude završena u maju mesecu, do druge polovine 2022. godine. Čišćenje pepelišta uopšte nije jednostavan posao. Naravno, postoje i određene tehnologije koje treba da pomognu da to pepelište bude sanirano na način koji će možda stvoriti neku novu upotrebnu vrednost, biti ugrađeno u neke, recimo, izgradnje puteva, kao određena vrsta ugradnog materijala, samim tim dobiti smanjenje troškova kada je u pitanju uopšte povlačenje kredita za putnu infrastrukturu. Znači, da zaista ono što mi ovde želimo da kažemo građanima Srbije, da je Srbija dostigla pre svega finansijski mogućnosti da povlači ovako razvijene projekti koji su zasnovani ne samo na realnim investicijama, već na znanju i na inovacijama i to je ono što mislim da je od velikog značaja za sve nas, a pre svega i za one mlade ljude koji jednostavno danas ulaze u realizaciju ovako modernih projekata, sa završenim fakultetima određenih struka, koji zaista imaju čemu da se nadaju u budućnosti i da se pohvale da na ovakvim strateškim projektima koje Srbija sada ima učestvuju i jednostavno ulazi u njihove biografije kao neko ko je menjao Srbiju u svom pozitivnom smeru. Kada govorimo o sporazumima i predlozima zakona o potvrđivanju odluka Mešovitog komiteta države EFTA-e i Republike Srbije koja se odnosi na Sporazum o slobodnoj trgovini, u vezi definicije pojma „proizvoda sa poreklom“ i metodama administrativne saradnje, znači, mi ovde govorimo o tome da mi svoje proizvode jednostavno treba da potenciramo i da definišemo tačno koje imaju svoje poreklo, ali da time u stvari dobijemo jednu konkurentnu prednost za naše proizvode koji će ići na ta tržišta i to je ono što u stvari za nas predstavlja mogućnost da napravimo veći izvoz i da imamo veće prihode u budžet Republike Srbije. Kao takav model promene samih protokola, mi u stvari treba da stvorimo te finansijske benefite koji su od velikog značaja za nas. Što se tiče Predloga zakona o potvrđivanju sporazuma koji se odnosi na poljoprivredne proizvode Srbije i Islanda i Srbije i Švajcarske, imali smo prilike dosta toga da čujemo koje su prednosti od gospodina Marijana Rističevića i gospodina Milije Miletića. Gospodin Rističević je, kao ovlašćeni predstavnik naše poslaničke grupe, dao onu konciznu, realnu analizu koje su to koristi samih poljoprivrednih proizvođača od ovoga što mi ovde radimo u Skupštini Srbije i kada donosimo i usvajamo ovakve protokole. U vezi sa tim, ono što imamo kao potvrđivanje izmena i dopuna određenih carinskih konvencija vezano za TRS, to je ono što govori o samom prevozu, o transportu ne samo poljoprivrednih proizvoda, već uopšte proizvoda, prema principima koje konvencije koje još važe od 1975. godine, ali naš cilj je da u stvari kamioni sa našom robom treba za što kraće vreme da jednostavno dostignu krajnje destinacije, pogotovo kada su zemlje EU u pitanju i sa onim što smo imali kada su u pitanju poljoprivredni proizvodi, mi onda jednostavno na onoj lestvici kada je u pitanju konkurentnost naših proizvoda, ako zauzimamo neko npr. 50. mesto, kada skočimo na 30. ili 20. u stvari pokazujemo koliko smo sposobniji od drugih država u regionu, i onih koje su članice EU i onih koje to nisu, da jednostavno osvajamo tržišta i samim tim imamo bolje makroekonomske pokazatelje. Kada govorimo o pokazateljima onda je to najava i premijerke i predsednika države da ćemo imati penzije veće za pet procenata i određeno povećanje plata, u sledećoj godini plate koje će 2022. godine dostići 600 evra, prosečna plata u Srbiji govori o tome da je to gotovo dvostruko više nego 2012. godine kada su vodili ovu državu oni koji su napadali i Aleksandra Vučića u ono vreme kada je sprovodio teške ekonomske reforme i fiskalnu konsolidaciju. Ali, napadaju ga sa istim žarom i danas kada su ti ekonomski rezultati mnogo bolji i kada priznanje za ono što smo onda radili i ovo sada kada je u pitanju i priliv stranih direktnih investicija u vreme korone i posle korone, u stvari govori o tome da oni koji napadaju i ovu državnu politiku nemaju svoju politiku i zbog toga u svojoj nesposobnosti da pokažu da Srbija može da ide napred, da bude i bolja od ovih rezultata jednostavno nemaju političku viziju kako to Srbija treba da ide napred. Zbog toga je onda mnogo lakše napadati, vređati i samog Aleksandra Vučića, njegovu porodicu i njegove saradnike i misleći da će time postići neke procente i poverenje građana, u stvari iz izbora u izbore mi vidimo da građani imaju odgovornost i prema sebi, svojim porodicama, svojoj deci, svojoj budućnosti i ne daju podršku takvim politikama i takvim pojedincima. Ono što želim da kažem da je obim stranih direktnih investicija za prvih pet meseci 1,7 milijardi evra, što pokazuje da ćemo ovu godinu završiti sa preko 3,5 milijardi evra stranih direktnih investicija, da rast koji je projektovan budžetom, a podsetiću vas da su nam u decembru mesecu govorili da nema šanse da postignemo rast od 6% sada gotovo govorimo o izvesnoj cifri od 6% BDP-a, pa čak i nešto većem, da je za prvih pet meseci javni dug iznosio 28,07 milijardi dinara, što je 55,6% BDP-a, gde su dogovorili da ćemo možda preći 60%, pa ćemo urušiti taj nivo koji je karakterističan za razvijene zemlje EU, da ono što je deficit republičkog budžeta iznosio za prvih pet meseci 99,8 milijardi dinara pokazuje da ćemo zaista ispoštovati ovaj deficit od 3% ukoliko ne dođe do određenih većih poremećaja na tržištu koje mi imamo sa najavama raznoraznih, takozvanih opozicionih stručnjaka koji nam govore o tome kako ne vodimo odgovornu finansijsku i ekonomsku politiku ove države. Oni ne shvataju da ove naše rezultate prate sve međunarodne finansijske institucije i upravo svakim danom prateći naše rezultate govore o tome da mi i jesmo bili prošle godine i ove godine ekonomski gigant kad su u pitanju rezultati, da njima i dan danas nije jasno kako smo zaista postigli te dobre rezultate zato što poštujemo ono što sve napišemo i onda i kada ne veruju te neverne tome da ćemo zaista nešto uraditi kad je u pitanju konsolidacija javnih finansija i kad je u pitanju podrška i privatnom i javnom sektoru, kada rešavamo probleme, zaista to i uradimo. Na kraju, dobijemo zaista to što su brojke, što je u stvari rezultat i politike Aleksandra Vučića i Srpske napredne stranke i zajedno sa koalicionim partnerima koji su videli u nama, zaista pouzdanog partnera za buduću politiku kada govorimo i izlazak pred građane da smo skloni tome da ocene da li smo dobro radili svoj posao ili ne kada je u pitanju sama ekonomija Republike Srbije. Imaće prilike građani dogodine u svom regularnom roku, kada budu bili raspisani izbori, i kada govorimo o predsedničkim i kada govorimo o Gradu Beogradu, da se izjasne o tome da li jednostavno podržavaju politiku odgovornosti, da li podržavaju politiku ekonomskog rasta i razvoja, inovacija, bitke za bolju Srbiju, bitke za održivi razvoj Srbije, za borbu koja se odnosi i na očuvanje svih standarda kada su u pitanju zaštita životne sredine, borba za nacionalne interese kada je u pitanju i Zelena agenda. Imaće prilike da se izjasne o tome da li podržavaju ovu politiku ili će dati podršku nekim neodgovornim političarima koji su samo pričali, ništa nisu radili, a sasvim suprotno kada je bio u pitanju budžet Republike Srbije brinuli o njemu na način tako što su prelivali novac iz budžeta građana Srbije u svoje lične džepove, na svoje lične račune i o tome na kraju krajeva će doneti odluke i neke međunarodne institucije koje će dati dokaze za sve ono što smo govorili do sada i što govorimo u budućnosti. Prema tome, u danu za glasanje, podržaćemo predloge ovih zakona i sporazuma koji daju podršku ovakvim novim trendovima kada je u pitanju zaštita životne sredine, projektima daljinskog grejanja, ne samo grada Kragujevca, već i drugih gradova i daćemo podršku saradnji koja će dati podršku poljoprivredi i sve u cilju održive ekonomije Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Mirković.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovana ministarka sa saradnicom, poštovane koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici, svakako da ovaj set zakona koji se danas nalazi pred nama je pre svega od velike koristi interesa građana naše zemlje i naravno da ćemo u danu za glasanje podržati ove predloge zakona. Smatram da sve ono što smo bili u prilici da čujemo tokom jučerašnje rasprave, ali isto tako i danas, jasno govori koliko je politika Vlada Srbije opredeljena rešavanju svakog problema sa kojim se naši građani suočavaju, ali isto tako pokazuje da neki problemi koji nisu bili rešavani, nažalost decenijama unazad konačno se sada rešavaju. Davno smo bili u prilici da čujemo kako se sa rešavanjem jednog problema na listi prioriteta nekih zahteva kod građana pomeraju neki drugi problemi i oni dolaze na prvom mestu. Danas smo u prilici da vidimo to u praksi činjenicu da danas nemate proteste, nemate demonstracije i nemate nastupe bilo koga, a da je to motivisano time što ljudi danas nemaju posao, nemaju radno mesto ili nemaju adekvatne plate. Danas ljudi u Srbiji koji predstavljaju bivši režim pokušavaju da pridobiju neke glasove ili izazovu nezadovoljstvo kod građana igrajući na temu ekologije. To vam je jasan pokazatelj koliko je naša zemlja uspela da napreduje u ekonomskom smislu i koliko se besmisao politike predstavnika bivšeg režima i predstavnika DS, stare DS oličenih u Draganu Đilasu, Vuku Jeremiću, Borisu Tadiću, sada pretvorila u nekakvo pomodarstvo. Valjda su videli da je tema ekologije nešto što je aktuelno svuda u Evropi, pa i u svetu i sada pokušavaju jeftinim spinovima i najčešće izmišljenim aferama da lažnom brigom za ekologiju pokušaju sebi da prikupe neki glas više ili da na sebe skrenu pažnju iz tog ugla. Na taj način žele da zamaskiraju sva svoja nedela koja su počinili dok su bili na vlasti, ali isto tako da sa polja ekonomije koje im definitivno ne ide u korist politiku vode na polju za koje misle da je njima dobro i da je na njihovoj strani. Međutim, kada uzmete u obzir da se na polju ekologije ili zaštite životne sredine do 2014. godine apsolutno ništa nije radilo svakom čoveku u našoj zemlji jasno je i da je to samo jedna pusta demagogija. Mi smo bili u prilici da u prethodnom periodu prisustvujemo raznoraznim performansima, da gledamo i posmatramo, ali isto tako i da čitamo raznorazne izjave koje se svode na to da bi danas oni uradili sve bolje nego aktuelna vlast i da bukvalno za svaku situaciju ili za svaki problem u našoj zemlji je kriv jedino i isključivo Aleksandar Vučić. Ta politika i ta demagogija i ta retorika je pročitana od strane građana i ne nailazi na odziv kakav su oni želeli i zato je nervoza u redovima predstavnika jednog dela opozicije sve veća iz dana u dan. Ispratio sam i ovih dana pisanje u pojedinim medijima pod njihovom direktnom kontrolom, kao i na televizijama, i vidim da je problem i ovaj set zakona koji se danas nalazi pred nama. Najoštriji su kritičari. Vidim iz njihovog ugla tu ništa nije dobro, da ništa ne valja, ali ono što je simptomatično - i danas nismo čuli ni jedan jedini argument zašto to nije dobro ili šta bi oni to bolje uradili danas ili nešto novo u odnosu na period kada su oni bili na vlasti. Simptomatično je i to što u nedostatku bilo kakvih rezultata ili podrške građana, poslednjih dana se pojavljuje nekakva istraživanja koja po svoj prilici sprovodi Dragan Đilas. Po tim istraživanjima, ako bi izbori bili u nedelju, ispade da bi Dragan Đilas ubedljivo pobedio na tim izborima. Ono što se postavlja kao pitanje koje građani postavljaju, najrealnije pitanje, jeste ko je ta istraživanja naučio i sprovodio, ali isto tako šta onda to sprečava i njega i Vuka Jeremića i Borisa Tadića da već danas izađu pred svoje glasače i pred građane Srbije, koji će njih podržati kako oni kažu, i svima nama daju reč da će izaći na te izbore? Dakle, opet se ponavlja situacija gde oni računaju da imaju nekakvu podršku ili šansu, oni će izaći na izbore, a tamo gde misle da će doživeti ubedljivi poraz neće izaći, pa tako dolazite u paradoksalnu situaciju da njima odgovaraju uslovi kada su u pitanju izbori za grad Beograd, ali da neće izaći na izbore koji se tiču parlamenta ili parlamentarnih izbora, koji se takođe očekuju naredne godine. Zdravom razumu to niko ne može da objasni iz prostog razloga šta se to menja kada je glasanje isto, samo što će građani u Beogradu imati glasački listić više i tu vidite sav besmisao te politike. Međutim, ono što je veći problem jeste činjenica da se svaki ministar u Vladi od 2014. godine suočio sa ogromnim problemima kada je preuzeo to ministarstvo. Ne postoji sfera našeg života koja nije bila upropašćena i devastirana i ne postoji taj segment našeg života koji nije bio u ogromnom problemu. Da ne pričamo o tome da smo na sve strane imali dugove, zaduženja i da smo bili na rubu propasti. Isto tako se može govoriti i osvrnuti na ministarstvo koje vi, gospođo Vujović, vodite, ali kod vas je problem mnogo veći, jer do 2014. godine, a posebno u poslednjih nekoliko godina, na polju ekologije apsolutno niko ništa nije radio. Sada je glavni zadatak tog dela opozicije da se sve degradira, da sve što vi uradite ili izjavite izvrne ruglu i da se na igranje emocija, osetljivih emocija građana Srbije, pokuša ubrati koji glas više. U toj borbi neretko Dragan Đilas upotrebljava i neka „oružja“ koja nisu primerena i nisu dobra i ne doprinose društvenom dijalogu niti doprinose njemu lično ili bilo kakvom boljem interesu građana Srbije. Kada govorimo o tome, ja sam često govorio baš iz ovog plenuma o situaciji koja se tiče pretnje i vređanja svakog ko ne misli kao on ili ne radi kako on misli da treba. Juče smo bili u prilici da vidimo performans izveden ispred suda koji je direktan pritisak na pravosuđe i koji je u direktnoj vezi sa histerijom koja je uhvatila ne samo njega, već i Mariniku Tepić, ali i sve one ljude koji su prvi ešalon i prvi tim ljudi koji je zaposleni u firmi Dragana Đilasa, juriša na svakog ko predstavlja SNS ili odgovornu politiku predsednika Aleksandra Vučića. Juče smo bili u prilici da čujemo da oni nisu zadovoljni kako radi tužilaštvo, sud, ali isto tako moram da istaknem da sam ja mnogo nezadovoljniji iz prostog razloga što mesecima i godinama unazad, zajedno sa svojim kolegama iz SNS, ukazujem na malverzacije kojima se služio Dragan Đilas i da je uz pomoć tih malverzacija od propalog preduzetnika, perača prozora i čoveka koji je sa ušteđevinom od 74 hiljade evra došao u poziciju da bude jedan od najbogatijih ljudi u ovom delu Evrope koji samo u nekretninama ima preko 20 miliona evra. Žao mi je što i dalje ne dobijamo konkretne odgovore, ali mi je još žalije što građani Srbije ne dobijaju adekvatne odgovore na to kako i na koji način se Dragan Đilas na njihovu štetu obogatio i kakve će konsekvence snositi. U prilog tome ja ću samo građanima Srbije predočiti jednu aferu, pošto vidim da se Dragan Đilas oslobodio nekih stega. Valjda je ovaj odmor koji je imao dobro uticao na njega. Pričaju o tome da li je afera Mauricijus, gde je otkriveno da u 17 različitih zemalja na preko 53 računa imaju više od 68 miliona evra, kako se do toga došlo. Na jednom našem stranačkom štandu, razgovarajući sa građanima, zamolili su me samo da makar jedan deo im otkrijem i iskoristiću ovu priliku vrlo kratko da im objasnim o čemu se radi. Naime, Dragan Đilas je 6. aprila 2014. godine svoju „Dajrekt mediju“ prodao jednoj ofšor kompaniji pod nazivom CEE, koja je registrovana u Holandiji. Vlasnik te kompanije je izvesni Gergov koji je platio za ovu uslugu 17,7 miliona evra. Ništa čudno ne bi bilo da identičnu cifru taj biznismen nije pozajmio od ljudi koji su bliski Šolaku, istom onom čoveku koga je Dragan Đilas branio i pominjao. Dakle, od dve firme, od firme „Sijera“ i jedne advokatske kancelarije. Od jedne 9,5 miliona, a od te kancelarije 8,2 miliona evra. U ukupnom zbiru, to vam je cifra od 17,7 miliona evra, cifra koju je Dragan Đilas prijavio kada je prodavao svoju „Dajrekt mediju“. Ono što je vrlo interesantno, u avgustu 2015. godine, Gergov, bez bilo kakve naknade, firmu „Dajrekt medija“ ustupa holandskoj ofšor kompaniji „Askanijus BV“, čiji je krajnji vlasnik Đilas. Šta je ovde interesantno? Ova firma je osnovana 17.3.2015. godine i ona je sto posto ćerka firme „Askanijus ara“, koja je osnovana 16.3.2015. godine. Dakle, u razmaku od samo dva dana osnovane su dve firme, svima je jasno zbog čega i sa kojim ciljem. Takođe, ove firme su registrovane u Luksemburgu, koji je više puta pominjao ovde i narodni poslanik kolega Rističević. Dakle, sve te firme su u jednoj sprezi. Vidite krug gde Šolak i Đilasa najčešće se odlučuju za taj Luksemburg i onda vam je sve mnogo jasnije. (Marijan Rističević: I Švajcarska.) I Švajcarska, naravno. Ali, šta je posebno interesantno? Nakon svega ovoga pravi se pauza, da ne bi bilo toliko providno, ofšor kompanija „Junajted medija“, iz Luksemburga takođe, Dragana Šolaka 5.6.2018. godine, obratite pažnju, za 52,2 miliona evra kupuje „Askanijus ara“, koja je ujedno i vlasnik ove „Dajrekt medije“. Dakle, sada ovde možete shvatiti ceo krug novca kako ide. Za sam kraj potvrda ispumpavanja novca i prebacivanje na račune širom Evrope i sveta vam pokazuje poslednji podatak. „Askanijus ara“ je iskazala prihod od 52,2 miliona evra 2018. godine, da bi 2020. godine, samo dve godine kasnije, njihov prihod bio 67 hiljada evra. U završnom računu ostaje samo ova cifra, samo 67 hiljada evra, što znači da su za dve godine uspeli na raznorazne načine i raznorazne račune da ispumpaju 52 miliona evra. Poštovani građani Srbije, to vam je model, modalitet i sve ono na koji način su oni funkcionisali i odakle se pojavljuju računi i na Mauricijusu i u Švajcarskoj i u Hongkongu. Vidim da je nervoza dostigla vrhunac iz prostog razloga što različite zemlje iz Evrope se interesuju za ove stvari, što su i oni pokrenuli neke istrage, pa sam isto tako uveren da ćemo u najkraćem mogućem roku videti i rezultate svega onoga što oni istražuju. Za sam kraj, ja sam pre čini mi se mesec dana sa ovog mesta diskutovao o tome koliko je postalo normalno da predsednik Aleksandar Vučić otvori neku fabriku, neko novo radno mesto i da se pojavi na postavljanju kamena temeljca za neka buduća radna mesta. Danas je bio u Pančevu, kompanija ZF Srbija. Prisustvovao je otvaranju najsavremenijeg inženjerskog centra. Ta firma zapošljava 900 radnika u fabričkom pogonu i 100 stručnjaka u razvojnom inženjerskom centru. To je još jedna nemačka kompanija koja jasno pokazuje da želi da ulaže u našu zemlju i da ovde vidi sigurnost i da na taj način naša ekonomija dodatno ojača. Godine 2014. u nemačkim firmama je radilo 17 hiljada ljudi. Danas je ta cifra preko 70 hiljada. I svako ko se malo ozbiljnije bavi politikom ili ekonomijom zna koliko je to ozbiljan pokazatelj, koliko naša zemlja dobro stoji i koliko je uvažavana i poštovana. Ali, i ovu priliku su pojedini ljudi, pre svega predstavnici medija koji su pod direktnom kontrolom Dragana Đilasa, pokušali ovo da umanje i jednim pitanjem pokazali svu besmisao i svu nemoć u kojoj se nalazi danas Dragan Đilas i njegova politika. Naime, tokom jučerašnjeg obilaska istoka naše zemlje, istoka Srbije, predsednik Aleksandar Vučić je u razgovoru sa građanima i funkcionerima iz tog dela naše zemlje shvatio da postoji problem i da naši građani žele da se što pre reši jedan deo puta dužine 50 kilometara, od Donjeg Milanovca do Golupca, iskoristio je mogućnost pa je pozvao telefonom ministra Sinišu Malog ili nekog iz finansija i pitao da li ćemo moći da obezbedimo devet miliona evra da se taj put izgradi? Zamislite, zbog toga je danas izložen napadima i određenih medija i političkih stranaka, predstavnika bivšeg režima, samo zato što je kao predsednik Srbije iskazao želju i volju da se izgradi još 50 km puta koji je od vitalnog značaja za taj deo Srbije. Kada vidite takve stvari i kada ste svesni da je njima sada najveći problem i to što se Aleksandar Vučić na svakom mestu i u svakom trenutku bori za građane Srbije, onda vidite kolika je nemoć i histerija zavladala u njihovim redovima. Aleksandar Vučić, za razliku od Dragana Đilasa, Vuka Jeremića i Borisa Tadića, uvek se bori i brine o interesu građana Srbije, svuda i na svakom mestu. I za razliku od njih, ovih devet miliona evra biće uloženo u potrebe i bolji život građana Srbije, a ne u džepove tajkuna i političara koji svoju poziciju vide samo za bogaćenje, lično i najbližih saradnika, kao što je bilo u vreme Dragana Đilasa. Vama, poštovana ministarka, želim mnogo uspeha i napretka u predstojećem periodu, ali, isto tako, želim da svi zajedno kao Vlada sledite odgovornu politiku predsednika Srbije Aleksandra Vučića i da pred nas kao narodne poslanike iznosite još ovako dobrih i zakona i sporazuma i da svi zajedno kao jedan veliki tim radimo u opštem interesu naših građana i naše zemlje. Hvala vam i živela Srbija.
Zahvaljujem. Reč ima Adam Šukalo.
Zahvaljujem predsedavajući Orliću. Poštovana ministarka, uvaženi narodni poslanici, ja bih malo da kažem nekoliko stvari možda ne toliko o formi samih sporazuma, već o suštini. Prvenstveno bih uputio jednu poruku građanima Srbije zašto su važni sporazumi koje praktično imamo u svakom sazivu, na svakoj sednici koju imamo u ovom sazivu Skupštine. Uzročno po rezultatima koje postiže Srbija, to je i te kako važno. Mi prvo usvajamo danas određene sporazume, pa širimo naše tržište, pa slobodna razmena robe u svemu tome, pa u krajnjoj liniji kreiramo jednu sliku o Srbiji u smislu i ambijenta za investiranje svega ostalog, pa onda imamo rezultate kojima možemo da se hvalimo. Onda nije čudno da u prvih šest meseci, kako nam je to predsednik rekao, imamo 1,72 milijardi evra stranih investicija, više nego kompletan region, više nego duplo nego kompletan region. To su rezultati, a ovi sporazumi tome doprinose. I to je ono što je ključno u smislu toga zašto mi, ako neko sebi postavlja pitanje, trošimo vreme za raspravu oko nekih sporazuma i zašto brzo ne pređemo preko toga, a to je da bi upravo istakli značaj svega ovoga. I to je ono što je ključno. U tom kontekstu, sigurno da u smislu tih postignutih rezultata raduje vest da imamo 30% uvećane prihode u prvih šest meseci i da ćemo ovom dinamikom reći da u prvom kvartalu imamo rast 8% BDP. Znači, sve je vezano u svemu ovome i nije ništa izolovano u nekom smislu da je neka tema paušalna. Još jednom akcentiram, i te kako su važni ovi sporazumi u ovom smislu. Malo pre je moj kolega Mirković govorio o poseti predsednika Nemačkoj i ovoj nemačkoj firmi koja se zove kompanija ZF ili "Fridrihshafen AG" inženjerski centar i raduje vest kad pročitate strukturu te vesti da tu radi preko 200 inženjera, 200 visokoobrazovanih kadrova i nemačkih i srpskih i to sve u krajnjem rezultatu stvara jednu realnu sliku, a evo ja ću je ispričati u jednoj, neću reći anegdoti već iskustvu koje sam imao pre sedam-osam dana, kada sam bio u Republici Srpskoj i razgovarao. Puno naših ljudi dođe sada iz dijaspore, prošle godine nisu mogli da dolaze, bila je korona i znamo svi kakva je bila situacija, ali korona je ostavila posledice na industriju, na privredu i u Saveznoj Republici Nemačkoj, o kojoj danas toliko pričamo. I sada, kakva je poruka koju su oni doneli kada su došli u svoj zavičaj? Oni strahuju za svoje poslove tamo. Nemci zatvaraju sve više i više pogona, a opšte je mišljenje, ne među našim svetom već i među lokalnim stanovništvom, da većina postrojenja, kako industrijskih tako i ovi visokotehnološki, ili ovaj inženjerski centar koji ima samo 200 ovih visokoobrazovnih kadrova a preko hiljadu zaposlenih u Srbiji, je samo jedan od tih primera koji ukazuje na sledeće, a to je da Nemci sele svoje postrojenje u Srbiju. Starije kolege dobro se sećaju 1965. godine, kada je Tito otvorio granice, pa kada je, nažalost, evo, iz mog kraja i ovde po Srbiji, veliki broj naših radnika otišao u Nemačku da radi. Zvali smo ih gastarbajteri. Oni su se borili kako će zaraditi penziju, kako će se vratiti ovde, itd. Pogledajte sad situaciju u kojoj se mi nalazimo, kakav smo mi ambijent ovde, na čelu sa predsednikom Republike, iskreirali da imamo ovakav rezultat. I onda neko ima pravo da napada. Pa, to je realan rezultat. Ovo o čemu danas govorimo, u Pančevu, to je samo jedan primer. Jel mislite da se nemački industrijalci šale kada trebaju negde da investiraju, pogotovo takvu tehnologiju koja pravi električne automobile itd? Neće oni da se šale. Ova firma, ja sam pročitao o njima, u 42 razvijene zemlje investira, ima svoje pogone itd. I među te 42 zemlje je Srbija. To je zaista vrlo važan podatak i vrlo je važno to istaknuti u tom smislu. Zašto je, takođe, važno to istaknuti kad sagledamo ove sporazume, recimo, u kontekstu sporazuma sa zemljama EFTA i slobodne trgovine koje ćemo ostvariti u tom smislu? Pa isto, evo, zbog jedne inicijative koja je takođe izuzetno veliku podršku dobila opet iz Savezne Republike Nemačke, a to je inicijativa „mini Šengena“ ili Balkan Šengena, kako god se bude zvalo. Nemačka je strateški opredeljena, industrijski, da se veže za Zapadni Balkan, a prvog strateškog saradnika u regionu vidi u Srbiji, kao motor tih stvari koje trebaju da se pokrenu. Evo, samo jedan primer da kažem, koji potkrepljuje sve ovo što sam rekao. Kaže – Nemačka razmišlja da imenuje specijalnog predstavnika za Zapadni Balkan za implementaciju zelene agende. To zvuči vrlo imaginarno, daleko. Pričali smo o tome kako se u ranijem periodu uopšte o ekologiji, o zelenoj energiji nije posvećivala pažnja i koliko sada ova Vlada i ministarstvo pokreću, da kažem, inicijativa i zakonskih rešenja, pravilnika različitih i svega ostalog koji će urediti to tržište, a Srbiju staviti na jednu odličnu poziciju te zelene mape u Evropi u kontekstu i zelene energije, ali i ukupno ove agende. Zašto oni to rade? Pa, zato što žele da investiraju. Znači, nastaviće se ove strane investicije ovde. Srbija prednjači u toj vrsti priče. Ideja „mini Šengena“ koju predsednik Aleksandar Vučić pokreće, koju je u ovom momentu izuzetno razradio sa Severnom Makedonijom i sa Albanijom, sigurno neće više biti potrebno da se bilo ko moli u BiH, u Crnoj Gori, u Podgorici da se priključe ovoj inicijativi, prosto, oni neće imati gde i oni će morati da se priključe tome. Za koga će oni da se vežu? Srbija je bila u tom pravcu – hajde, ljudi, zajedno da kreiramo ovu priču da bi iskoristili vreme, da bi iskoristili što bolju poziciju. Evo, pa sama Angela Merkel promoviše tu vrstu priče. Dajte da se u regionu zapadnog Balkana sertifikati, diplome priznaju u svim zemljama. Zašto? Da bi oni lakše, oni vide svoj interes, mi vidimo svoj interes zato što ćemo otvarati nova radna mesta gde će i te kako biti dobre plate. To su investitori koji će ovde ostajati sigurno dugo, decenijama, ne koje će špekulativno doći ovde da nekoliko godina iskoriste neke naše prirodne resurse. Ne, oni ovde rade na sklapanju ne bilo kakvih polu proizvoda, već onoga što je danas vrhunac, a to su recimo električni automobili koji treba da budu budućnost u Srbiji. Srbija će sigurno da ide u tom pravcu. Evo, imamo priliku kroz ovu kampanju tako nešto da uradimo. Prema tome, koliko god naši politički oponenti, jer ja ne mogu blažu reč da kažem za njih od toga, koristili svaku priliku da unize predsednika Vučića, da unize Srbiju, realni rezultati govore u prilog svemu ovome što svaki dan predstavljamo kao naše poruke, kao sve ovo što govorimo ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Kome sada prosečan, da kažem, građanin Republike Srbije treba da veruje? Draganu Đilasu, Vuku Jeremiću, ovom Zelenoviću iz Šapca koji pričaju da ništa ne valja u Srbiji, da je ekološka katastrofa ovde, da nema investitora uopšte ili treba da veruju nemačkim, recimo, multinacionalnim kompanijama, jakim investitorima koji dolaze u Srbiju da investiraju? Ko ima više kredibiliteta u ovoj vrsti priče? Ja sam potpuno uveren da građani Republike Srbije najbolje znaju, a najbolje znaju ko njihove interese predstavlja i upravo zato glasaju za Aleksandra Vučića i SNS. Živela Srbija!
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Miloš Banđur. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, poštovana gospođo ministre, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, ja ću govoriti o zajmu za projekat daljinskog grejanja u Kragujevcu, zajmu kod Evropske banke za obnovu i razvoj. Zaista me ovako brza realizacija sporazuma i brza realizacija projekta koja će uslediti raduje. Naime, Kragujevac je jedan od tri grada u Srbiji koji koristi ugalj kao energent u svojoj gradskoj toplani i od svih mogućih energenata koji su ranije korišćeni, a ponegde se još uvek koriste u Srbiji, mazut i ugalj, posebno ugalj, su sa ekološke strane najmanje prihvatljivi. Tako da zamena kotlova koji rade na ugalj sa kotlovima na gas je nešto što raduje, posebno kada se radi o gradu veličine Kragujevca, jer je tamo 22.000 korisnika, što fizičkih lica, odnosno stanova, što poslovnog prostora, priključeno na sistem daljinskog grejanja. Radi se o kotlovima velike snage, od 110 megavati, tako da će dobit po životnu sredinu, odnosno ekološki efekata biti zaista veliki. Osim ekološkog efekta ovde imamo i efekat energetske efikasnosti, jer kotlovi o kojima je reč i koji će biti zamenjeni su stari gotovo 40 godina. Mislim da su 1982. godine instalirani, znači, punih 40 godina oni rade. Nije bilo nekog značajnijeg remonta, tako da je njihov stepen iskorišćenja jako slab. Sve u svemu zamena tih kotlova novim kotlovima će i sa te strane dati rezultate. Poseban rezultat je što ubuduće grad Kragujevac posle saniranja i remedijacije deponije na kojoj se nalaze pepeo i šljaka koju proizvodi ugalj, znači posle završenog tog posla, više neće imati problem sa tim zato što je gas, prirodni gas najčistiji energent, ekološki najprihvatljiviji energent. U potpunosti podržavam i smatram vizionarskom izjavu predsednika Srbije Aleksandra Vučića 1. januara, prilikom proglašenja završetka radova na Balkanskom toku kroz Srbiju, kada je rekao da je njegova vizija i naša vizija da svako domaćinstvo u Srbiji se priključi na gas, jer 85% energentskih potreba svako domaćinstvo može da zadovolji korišćenjem prirodnog gasa. Na taj način ćemo imati mnogo čistiji vazduh, mnogo zdraviju životnu sredinu, ali, naravno, potrebno je da uradimo određene stvari da bi do te situacije došlo. Mene raduje što smo u Narodnoj skupštini pre par nedelja usvojili zajmove za gasifikaciju dela istočne i zapadne Srbije, tačnije Kolubarskog okruga, Borskog, Zaječarskog i Pčinjskog okruga. Na taj način će i gradovi kao što je Valjevo, koje je po nekim parametrima vrlo zagađeno, ima zagađen vazduh, imati mogućnost da svoju toplanu prebaci na prirodni gas, a i domaćinstva će moći da se priključe na gasovodnu distributivnu mrežu i umesto čvrstog goriva, uglja, drveta, ogrevnog drveta ili lož ulja da koriste gas. Takođe, Bor je jedan od gradova koji je na vrhu lestvice zagađenih. Toplana u Boru će dobiti priliku da pređe na prirodni gas, a i domaćinstva takođe. Bor je inače jedan od tri grada u Srbiji koji i dalje koristi ugalj u svojoj gradskoj toplani, tako da gasifikacijom Valjeva i gasifikacijom Bora postiže se velika dobit i veliki efekat po pitanju kvaliteta životne sredine u ta dva grada. Vranje, po informacijama koje imam, takođe koristi fosilni energent, odnosno mazut. Vranje će, znači, imati priliku da pređe na korišćenje gasa. Ono što me je posebno obradovalo, tražeći podatke, je da je u Pirotu, iako tamo ne postoji gasovodna transportna mreža, gradska toplana prešla na prirodni gas, tako što umesto mazuta koriste komprimovani prirodni gas koji se dovozi cisternama. Inače, mi smo pre nedelju, dve ovde usvojili zakon kojim dajemo saglasnost na zajam za izgradnju gasovoda, interkonekcije Niš-Dimitrovgrad-bugarska granica koja treba da Pirot i čitav taj region istočne Srbije poveže na gasovod. Takođe, Srbije je u prethodnih dve, tri godine uložila 400 miliona dinara u rekonstrukciju kotlova u gradskoj toplani u Kruševcu koji su, takođe, bili u jako teškom stanju i više decenija nisu bili remontovani. Niš se sam nosi sa problemom svoje gradske toplane, odnosno sa problemom daljinskog grejanja. Mi smo učesnici svih faza projekta KfW razvojne banke i znamo da smo u ovoj Skupštini, takođe, ratifikovali, odnosno dali saglasnost na Sporazum od 30 miliona zajma koji Republika Srbija uzima za potrebe svojih osam gradskih toplana. Grad Niš je sa, četiri miliona evra, svojim projektima konkurisao i dobio je sredstva u iznosu od četiri miliona evra. Sve ovo što sam do sada rekao govori u prilog tome da Srbija krupnim koracima, kada su u pitanju sistemi daljinskog grejanja koji su produkovali u prošlosti veliku količinu i ugljendioksida i drugih zagađujućih materija i čestica, se znatno unapređuju i usvajaju ekološke standarde. Sa druge strane, mi smo u Skupštini doneli jedan broj zakona, nedavno, koji omogućavaju da se po pitanju ekologije postignu značajne rezultati. Doneli smo i Zakon o energetskoj efikasnosti i Zakon o obnovljivim izvorima energije, ali i Zakon o klimatskim promenama. Donošenjem podzakonskih akata i izradom akcionih planova i recimo, nacionalno energetskog i klimatskog plana, primenom zakona gde će svi emiteri ili veći emiteri štetnih materija biti u obavezi da prate svoje emisije i da o tome dostavljaju izveštaje postići će se određeni rezultati. Tako da svi oni koji kritikuju sadašnju vlast po tom pitanju nisu u pravu. Nisu u pravu, ali prosto računaju i igraju na jednu jaču ekološku svest koja danas u Srbiji postoji. Znači, ona je jača danas nego ranije i to je sasvim prirodno da ekološka svest kod građana raste. Mi je sami podižemo. Mi sami govorimo o tome. Ali u nedostatku prostora za objektivnu kritiku, u nedostatku prostora da kritikuju ekonomiju, spoljnu politiku ili neke druge realno političke oblasti, politički protivnici se okreću kritici u oblasti ekologije gde takođe nemaju realnog povoda. U vreme kada su oni vladali, od 2000. do 2012. godine ne samo što o ekologiji niko nije vodio računa, nego niko nije vodio računa ni o radnim mestima, ni o ljudima, ni o fabrikama. Fabrike su ugašene. Mnoge su zaustavile svoj rad. Stotine ljudi je izgubilo radna mesta. Srbija se nerealno zaduživala i naravno da tada kada je država u problemu da se nema para za ekološke projekte. Tek kada je stala na noge i kada je povećala svoj BDP Srbija je stvorila mogućnost da ili iz budžeta ili pozajmicom sredstava do određenog limita se posveti i ekološkim projektima. Samo država koja je na dobrom putu, na putu razvoja, kao što je Srbija danas može da vodi računa i o ekologiji i o životnoj sredini. Tako da sve te kritike koje dolaze od političkih protivnika, a tiču se životne sredine, su u stvari jedna prazna priča. Naravno da ovde podržavam one nevladine organizacije, a ima i takvih, ili grupe građana, koje zaista ukazuju na neke realne probleme i vode računa iz najboljih namera o ekološkim stvarima, ali među njima najviše je sada onih koji pokušavaju da priču o ekologiji zloupotrebe u političke svrhe, jer kažem prosto ne postoji prostor gde oni mogu objektivno da kritikuju vlast. U prethodnom kvartalu rast je bio 1,7%. U drugom kvartalu je rast iznosio 15%, pa ko to može da kritikuje? Ne može niko. Kao što su kolege već rekle, do kraja godine projektovan je rast BDP 6%, a on će biti daleko veći nego što je projektovan. Svake nedelje se otvori po neka fabrika. Svake nedelje se postavi kamen temeljac. U Srbiji rastu plate, rastu penzije. Ko to može da kritikuje. Gde tu postoji prostor za kritiku? Naravno da ne postoji. Po pitanju vakcinacije i po pitanju borbe sa kovidom, Srbija je lider, ne samo na zapadnom Balkanu, nego i Evropi, a da smo lider na zapadnom Balkanu pokazuje činjenica da smo ponudili vakcinu ne samo svojim građanima, nego i građanima susednih zemalja i da su mnogi od njih došli i vakcinisali se upravo ovde kod nas. Prema tome, u nedostatku mogućnosti i nedostatku prostora za kritiku na polju ekonomije i u drugim oblastima života ljudi izmišljaju probleme u oblasti ekologije. Naravno, da tu treba istaći i one probleme koje potenciraju neke konkurentske firme, pa da bi osporile konkurenciju one sada izmišljaju ekološke probleme, odnosno govore o njima, ali i neke susedne države koje na taj način žele da se određen privredni rast ili razvoj Srbije uspori, tako što će biti osporeni neki projekti koji mogu da doprinesu značajno tom razvoju, ali oni pokušavaju da ih ospore sa neke ekološke strane. Da se vežem na ovu današnju temu, mi smo i juče imali priliku i juče da razgovaramo o jednom zakonu koji se takođe tiče ekologije, jer zaštita prirode je sastavni deo ekološke priče, i uvažena ministarka i juče bila prisutna ovde. Izmene i dopune Zakona o zaštiti prirode su takođe jedan veliki pomak i iskorak koji ova Vlada i ovo ministarstvo čine. Svima onima koji su svoju političku priču zasnivali na mini hidroelektranama, evo, možemo da kažemo da će tim zakonom biti zabranjene mini hidroelektrane, odnosno njihova izgradnja u zaštićenim područjima. Naravno, kada su u pitanju zaštićena područja, više radi šire javnosti, da kažem da tu postoje tri režima zaštite. U onom prvom režimu zaštite nije dozvoljeno bilo kakvo korišćenje resursa ili bilo kakva izgradnja i to je uvek bilo nesporno. Međutim, u drugom i trećem režimu zaštite dozvoljeno je korišćenje određenih resursa i dozvoljena je određena izgradnja i obavljanje određenih delatnosti i tu je bilo dozvoljeno i građenje, odnosno korišćenje mini hidroelektrana. Po ovim izmenama koje ćemo, nadam se i siguran sam, usvojiti to više neće biti moguće. Naime, Katastar malih, odnosno mini hidroelektrana je iz 1987. godine. On je star preko 30 godina i on je u Srbiji predvideo negde 856 ili prepoznao 856 lokacija u centralnoj Srbiji, 13 u Vojvodini na kojima mogu biti podignute mini hidroelektrane. Što se tiče zaštićenih područja do sada je ili po podacima iz avgusta 2019. godine podignuto 18 mini hidroelektrana u zaštićenim područjima. U tome period 2019. godine pet je bilo u izgradnji. Verovatno je ta izgradnja do danas završena. Tri vodozahvata se nalaze u zaštićenim područjima i 51 potencijalna lokacija. Te potencijalne lokacije neće biti iskorišćene, odnosno ove izmene i dopune zakona kažu da te lokacije treba brisati iz Katastra. Inače, ceo Katastar treba revidirati zato što je sasvim sigurno da ni prostorni, ni hidrološki uslovi na samom licu mesta, na terenu posle 30 i nešto godina ne odgovaraju onima iz Katastra. Ono što je još bio problem prilikom izgradnje mini hidroelektrana, posebno u zaštićenim područjima je to da je minimalni protok koji je garantovao održavanje ekološkog ili biološkog minimuma bio izračunavan nekim metodama, a bez konkretnog monitoringa stanja život sveta na licu mesta. Ubuduće to neće da se radi na taj način. Znači, obavezan je monitoring stanja živog sveta na licu mesta. Posle čega će uz naravno sagledavanje prostornih i hidroloških uslova biti određen minimalni protok koji određuje, odnosno omogućava i minimalno funkcionisanje živog sveta, odnosno taj ekološki minimum. Što se tiče mini hidroelektrana koje će biti građene van zaštićenog područja, za njih će takođe biti potreban akt o uslovima prihvatljivosti za životnu sredinu, a taj akt izdaje ministarstvu i osim Zavoda za zaštitu prirode koji će dati stručnu osnovu ta ocena će sadržati i stav da li su predviđeni radovi, odnosno predviđen projekat imati štetne uticaje po životnu sredinu ili ne i ukoliko nema, koja su to ograničenja koja će onaj ko gradi, odnosno onaj ko je investitor morati da poštuje prilikom izgradnje. Prema tome, sve ovo što sam do sada rekao govoreći i o konverziji kotlarnica u toplanama sa nekih fosilnih goriva a prirodni gas i o zakonu koji je juče bio na dnevnom redu, i o zakonima koje smo doneli u prethodnih nekoliko nedelja, govori o tome da Srbija i te kako vodi računa o životnoj sredini, o ekologiji i da se u tom smeru ulažu velika sredstva. Ne zato što je to in tema, koja je moderna i kod nas i u zapadnoj Evropi, nego zato što zdrava životna sredina izuzetno mnogo utiče na zdravlje građana. Znači ne samo zato da bi ispunili određene zahteve ili standarde na koje smo se obavezali u procesu pristupanja EU, nego pre svega zbog nas samih i zbog naših građana. I na kraju, ja bih zaista ponovio poziv koji je moja koleginica pre izvesnog vremena uputila građanima da se vakcinišu. Mislim da pri ovakvom naporu koji je država uradila da blagovremeno i pre ostalih obezbedi vakcine građanima Srbije, da je 49% vakcinisanih punoletnih građana sramota. Sramota za sve nas, sramota za one koji znaju da mogu da se vakcinišu i da na taj način zaštite i svoje i tuđe zdravlje, a to ne čine i da posebno mlađa populacija ljudi od 18 do 30 godina, gde ih je samo 17,4% vakcinisano, moraju da razmisle šta čine na taj način, koliko ugrožavaju i sopstveno zdravlje, ali i zdravlje svojih ukućana. I na kraju možda bi Vlada Republike Srbije ili u suštini Krizni štab koji se time bavi, tim pitanjem, trebao da razmisli o nekim restriktivnim merama za one koji ne žele da vakcinišu, jer vidim da u nekim zemljama se ograničava pristup restoranima, diskotekama, kafanama, pozorištima, onima koji nisu vakcinisani. Možda i o tome treba razmisliti. U svakom slučaju kombinacijom restriktivnih i stimulativnih mera uvek se postiže rezultat kada oni koji treba da budu svesni nekih stvari nisu sami po sebi dovoljno svesni situacije. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, danas je tema o ekologiji jako aktuelna u Srbiji i koliko god da to vama kao resornom ministru za zaštitu životne sredine stvara jednu obavezu, mogu samo da kažem da to znači da je Srbija na jako dobrom putu. Da vas podsetim, kada ste bili narodni poslanik u Narodnoj skupštini Republike Srbije, tada su ovde govorili ovi Đilasovi, prvo da će Aleksandar Vučić da štampa novac. To je bila prva priča. To se nije desilo. Onda su pričali da ćemo imati hiperinflaciju, ni to se nije desilo. Onda su pričali da ćemo da pozatvaramo ono malo fabrika što je ostalo za vreme njihove vlasti, ne samo da te fabrike nisu zatvorene, nego je tada predsednik Vlade, a sad je predsednik Republike, Aleksandar Vučić, svake nedelje otvori bar po jednu fabriku. Bilo je puno aktuelnih tema koje su oni pokretali. Kada su bile mere fiskalne konsolidacije, borili su se za penzije. Sada kada su penzije nikada veće, šta im je preostalo? Jedina tema o kojima će da se bave u nekom narednom periodu, bivši režim Dragana Đilasa, jeste baš zaštita životne sredine i ekologije. To je nekako uvek prihvatljivo, jer svako valjda želi da živi koliko god je to moguće u zdravoj sredini i da u takvoj sredini podiže svoju porodicu, podiže svoju decu, da mu deca odrastaju u takvoj sredini, to je jedna prirodna težnja čoveka da ostvari jedan takav cilj. Međutim, moramo da budemo svesni i da nije baš sve uvek tako kao što to neko priča i da uvek postoji neki određen motiv zašto neke teme koje su aktuelne u društvu, koje su u stvari prisutne u društvu decenijama, u jednom kratkom periodu postanu jako aktuelne. Evo, jedan od primera je i taj da tokom čitave zime smo slušali preko sredstava javnih informisanja koji je grad najzagađeniji, prvo u Srbiji, pa onda u Evropi, pa maltene dođu na kraju do čitave zemaljske kugle, globalno i uvek posle toga nekako, to je bilo posebno interesantno u Đilasovim medijima, uvek posle toga se nekako provlači sledeća priča, a to je da se jedva čeka stupanje na snagu novog pravilnika o registraciji motornih vozila. I oni to ne kriju. Ne optužuju direktno da su motorna vozila kriva za zagađivanje vazduha, ne kažu ni da, ni ne, ali na posredan način pokušavaju da prikažu vlast kako je neodgovorna i kako dozvoljava da tamo eto neko, zbog nekog svoje sitne male potrebe pravi globalni problem i zagađuje životnu sredinu. Da se razumemo, ja sam apsolutno za to da automobili koji učestvuju u saobraćajnoj teritoriji Republike Srbije budu tehnički potpuno ispravni, da što se tiče emisije štetnih gasova, ona bude u skladu sa onom emisijom koju je deklarisao proizvođač, ali nisam za to da mi postavljamo standarde koji su strožiji, nego u zemljama u regionu, ili zemljama centralne i istočne Evrope. Postoji razlog zašto se jedna takva priča proteže. Jedan od razloga je taj političke prirode, jer ako ne donesete takav pravilnik optužiće vas da ne brinete o životnoj sredini, a opet ako ga donesete da ne brinete o životnom standardu građana koji jednostavno to ne mogu sebi da priušte. Naravno, postoji i onaj finansijski motiv gde verujem da su tu i mnogi u toj kampanji učestvovali, a to su trgovci, dileri motornih vozila koji će sad opet da uvoze neka druga vozila, da li nova, da li polovna i na taj način država da pomogne da oni ostvare svoj finansijski interes, a sve na štetu građana. U tome su, recimo, učestvovali jako i Đilasovi mediji. Onda imamo sad tu čuvenu priču oko tih mini hidroelektrana, priču oko naših termoelektrana, priču oko vetroparkova, priču oko solarnih panela, itd. Energija je uvek tema koja je prisutna u društvu, a jedan od razloga je što se više mnogi ne bore samo za energiju, već i za tržište, odnosno ocenjuju gde ko ima koliko tržište i koliko u to tržište mogu da plasiraju svoje energije. Tako da mene ne iznenađuju neki podaci koje je izneo i kolega Banđur i koleginica Tomić. Treba da budemo svesni jednog podatka da jedna jako razvijena zemlja EU, da je recimo dva ili tri puta u toku prošle godine proizvodila više električne energije nego što može da proda ili plasira na bilo koje tržište i da u tom trenutku njihova energetska postrojenja rade sa jednim ogromnim gubitkom i nemaju kome da plasiraju takvu energiju. I zato ne treba da nas začudi te čuvene inicijative da ne možemo da otvaramo, da pravimo nove hidroelektrane, da ne možemo da pravimo nove vetroparkove, da ne možemo da pravimo solarne panele, da ne možemo da koristimo fosilna goriva za dobijanje električne energije, jer jel te Srbija treba da postane samo konzument energije, da bude energetski potpuno zavisna, a da neki finansijski interes koji tu postoji bude ostvaren sa one strane. Ja njih zato ne mogu da krivim. To je njihovo pravo da se oni bore za svoje tržište. Ja bih krivio nas ako bismo pristali i bili naivni da prihvatimo tako nešto. I to jeste jedan ozbiljan problem sa kojim će i vaše ministarstvo morati da rešava u stvari u budućem periodu. Uvek važi, uvreženo je mišljenje i lako se to prodaje građanima, da privreda i razvoj ekonomski sa zaštitom životne sredine je nešto nespojivo, nešto što ne može da ide zajedno. Ja se s tim ne slažem. Zato i donosimo zakone koji će da omoguće Srbiji privredni razvoj, njenu reindustrijalizaciju, a prvenstveno i zaštitu životne sredine. Međutim, to ide do te mere da jednostavno u toj želji da se Srbija ukoči i da se zaustavi na putu svog ekonomskog razvoja, da se određenim projektima ne da čak ni prilika da zažive. Opet postoje, naravno ekonomski i politički motivi. Da li možete da zamislite da su, recimo tri najveća evropska proizvođača u oblasti automobilske industrije opredelila gde će u narednih 15 ili 20 godina da investiraju oko 80 milijardi evra za izgradnju novih postrojenja za proizvodnju električnih automobila. Možete da zamislite kako se sada čitav njihov koncept menja ako se Srbija pojavljuje kao potencijalna zemlja u kojoj mogu da se proizvode takvi automobili? Onda nemojte da vas čudi što za svaki projekat koji imamo, koji ima samo naznaku da može da ugrozi životnu sredinu, da ćete imati probleme koje već imamo i koji postaju političke prirode. Znači, onom finansijskom delu ne odgovara da Srbija nastavi svoj ekonomski razvoj, pojavljuje se Srbija kao konkurencija nekima u svetu. Sa jedne strane, to su oni ekonomski, sa druge strane politički. Zamislite, Đilas više ni sa nasiljem, ni sa pokušajima paljenja Skupštine, a kamoli na izborima, može doći na vlast u Republici Srbiji. Uvek su, kada su govorili o tom zagađenju vazduha, zaboravljali da kažu da zagađenje vazduha, evo recimo, čuo sam čak i jednom prilikom da je Užice jedan od gradova koji je bio najzagađeniji. Koliko znam u Užicu nema nekih termoelektrana, nema neke teške industrije koja može tako nešto da napravi, takav vid zagađenja. Onda smo kroz malo bolju analizu došli do toga da najveće, u stvari, zagađenja prave individualna ložišta, koja koriste sirovi lignit kao gorivo, koji nemaju nikakve filtere, i da oni u suštini najviše zagađuju životnu sredinu u mnogim gradovima u Srbiji. Meni je drago što naša Vlada, a i vaše ministarstvo nije podleglo tom pritisku, već su se opredelili da u nekoliko koraka poboljšaju kvalitet života i životne sredine na teritoriji Republike Srbije, a to je pre svega prvo zamena toplana koje koriste fosilna goriva sa gorivom koje je ekološki čistije i opravdanije sa jedne strane, sa druge strane zamena individualnih ložišta, to je već i projekat koji vodi Ministarstvo rudarstva i energetike, zamena ložišta koja koriste sirovi lignit, opet sa nekim ložištima koja bi ekološki bila potpuno čista. Međutim, da ne bih se u nekom delu, kada su u pitanju rasprave u pojedinostima, ja ću da iskoristim još jednu priliku. Raspravljali smo o Zakonu o vodama Republike Srbije. To jeste zakon koji je dobrim delom i u vašoj nadležnosti. Po tom zakonu određuje se ko, kako može da eksploatiše vodu, pod kojim uslovima, dobrim delom su to lokalne samouprave. Gospođo Vujović, da li vi znate kakve probleme sa vodom ima grad Požarevac, iz koga ja dolazim? Lokalna samouprava gazduje vodoizvorištem u Požarevcu, vodoizvorište koje ima kapacitet 600 sekudinih litara, to je više nego dovoljno za Požarevac. Imamo jedan drugi problem, Požarevac kao lokalna samouprava ne gazduje rekama, to vodoizvorište se oslanja na reku Velika Morava. Decenijama smo imali eksploataciju šljunka sa rečnog korita Velike Morave. Možete da zamislite kako to izgleda, da je danas vodostaj na kvoti minus pet, to znači da je danas površina reke Velika Morava kod Ljubičevskog mosta, gde se meri kvota, pet metara površina vode, pet metara ispod nivoa dna pre 30 godina. Poremećena je potpuno struktura podzemnih voda. Do vodoizvorište dolaze, jer kada je bio normalan nivo reke Velike Morave, ta voda je išla kroz prirodne filtere i dolazila do vodoizvorišta, sada zbog niskog vodostaja dolaze zagađene vode i Požarevac ima ozbiljnih problema. Tako da, smatram da i vi kao Ministarstvo za zaštitu životne sredine sa kolegom Nedimovićem taj problem trebate da počnete da rešavate, jer nema smisla da grad kao naselje od 45, 50 hiljada stanovnika, kao administrativna celina 85 hiljada stanovnika bude talac nekolicine ljudi koji eksploatišu taj šljunak. Koliko god da oni možda imaju neki ekonomski profit, a onda bar neka reše, pa i sa tim se ne slažem, to je lošija varijanta, neka reše pa neke deo tog novca usmere da Požarevac napravi fabriku vode, a ne kao što sada rade, odnose profit, uništavaju nam vodovod, remete tokove podzemnih voda, uništavaju poljoprivredu, uništavaju nam puteve, jer iz tih separacija izlaze teretna vozila koja imaju po 40, 50 tona. I te kako na taj način zagađuju životnu sredinu. Umesto zbog kapaciteta koji požarevački vodovod ima, da svako naselje u Požarevcu može da dobije vodu iz gradskog vodovoda, mreža se usporeno širi, jer kapacitet vodovoda je smanjen zbog dotoka zagađenih voda. Onda ta sela koja nemaju vodu koriste svoje individualne bunare i opet konzumiraju neispravnu vodu za piće. To je jedan ozbiljan problem. To Požarevac ne može da reši kao grad, ne možete ni vi sami kao ministar, ali mislim da kao Vlada Republike Srbije rešimo taj problem i konačno, ako već neko hoće da eksploatiše šljunak, neka državi plati rentu kako treba, a ne da nalaze najjeftiniji način da bi izbegli rekultivaciju poljoprivrednog zemljišta, nego remete rečno dno, podzemne vode i na taj način ugrožavaju živote svih koji žive u slivu reke Velike Morave. Postavljam sad pitanje nevladinim organizacijama, koje su ovde bile ispred, a ima ih i iz Požarevca, gde su oni da zaštite svoj grad, svoje vodoizvorište, svoju vodu koju piju? Ili će da se bave politikom da pričaju kako je neko nesposoban da bi, eto, stekli neki politički poen i možda se na neki način ogrebli o neki glas na nekim budućim izborima.
Zahvaljujem. Narodni poslanik, prof. dr Vladimir Marinković.
Hvala. Uvažena predsedavajuća, poštovana ministarko gospođo Tanasković, dame i gospodo narodni poslanici, danas je jedan vrlo važan dan za ceo svet i za Evropu, samim tim i za Srbiju, danas je 14. jul i danas se obeležava i godišnjica velike Francuske revolucije gde je Francuska utemeljila vrednosti na kojima danas počiva funkcionisanje moderne Evrope, samim tim i Srbije. Dakle, radi se o vrednostima koje čine slobodu, bratstvo i solidarnost među ljudima i među narodima i to je ono što podrazumeva i dobre odnose između Srbije i Francuske danas, dobre odnose koje su zahvaljujući predsedniku Vučiću i predsedniku Makronu dosegli nivo strateškog partnerstva i dosegli nivo integracija kojima Srbija naravno teži i kojima će Srbija naravno težiti u budućnosti i svemu onome što radi na polju ekonomije i političkog integrisanja naše zemlje, a sve u korist naših građana, naše nacije i naše države. Želim da podsetim građane Republike Srbije i moje uvažene kolege da su sve inicijative predsednika Vučića, počevši od perioda kada je on postao premijer 2014. godine, bile usmerene na integracije i bile usmerene na saradnju sa svim državama i svim integracijama, da li se one nalaze u Evropi, da li su one širom sveta, tako je to važilo i važi za saradnju sa državama koje čine i koje su članice EFTA sporazuma. Tako je sa CEFTA-om, tako je mini Šengenom, o tome su govorile moje kolege prethodni govornici, i jako dobro obrazložile zašto je važno da Srbija usvaja ovakve sporazume i da na bilateralnom, ali i na multilateralnom nivou i planu širi svoja prijateljstva, širi svoj uticaj i, naravno, otvara nova tržišta, ali otvara se kao jedna zemlja koja ima jedan jako dobar poslovni ambijent, zemlja u kojoj vrlo rado ulažu kompanije sa svih svetskih meridijana, bez obzira na kom su kontinentu, da li su blizu, da li su daleko, i o tome govore primeri da Srbija u proteklih nekoliko godina, kako ima velikih investicija iz Nemačke, iz zemalja regiona ovde, tako ih ima i iz Južne Koreje, Japana, sa Bliskog istoka, Srednjeg istoka. To govori o jednoj zemlji koja se drastično promenila, koja je drastično unapredila svoj poslovni ambijent, koja jedan ozbiljan fokus svog delovanja stavlja na ekonomski razvoj, rast BDP-a i naravno sve u cilju da zaposli svoje građane i sve u cilju da građani Republike Srbije žive u miru, žive u blagostanju i žive u jednom stabilnom, dobrom i kvalitetnom okruženju. Moram da kažem nešto i o kompleksnosti vašeg posla, gospođo Vujović. S obzirom da, vraćajući se unazad jedno 10-15 godina i vraćajući se i govoreći o trenutnim kritikama rada Vlade Republike Srbije od strane opozicije, koja apsolutno nema nikakvu ideju, nema nikakvu političku platformu, niti inicijativu, oni su sada videli neka istraživanja javnog mnjenja gde jedan od glavnih prioriteta građani stavljaju ekologiju, stavljaju kvalitet vazduha, odnosno borbu protiv zagađenja vazduha i misle da na toj karti mogu da igraju i osvoje neke glasove, iako politiku po tom pitanju niti imaju, niti razumeju o čemu se tu radi. S obzirom da u njihovo vreme privreda nije radila, s obzirom da privrede nije ni bilo, postavlja se pitanje da li su oni uopšte i trebali da imaju Ministarstvo zaštite životne sredine, koje vi danas vodite, s obzirom da privreda nije radila, s obzirom da apsolutno tema ta nije bila u opticaju, niti za bilo kakvu debatu, niti bilo šta o čemu govorimo danas. Govorimo o tome da je poglavlje zaštite životne sredine jedno od možda najznačajnijih po pitanju evropskih integracija Srbije. Niko ne govori o tome da je vaš posao takav da rezultati vaši ne mogu da budu vidljivi odmah, da je to jedan vrlo dug proces, da on zahteva ogromne investicije, da zahteva veliku koordinaciju sa drugim ministarstvima i, naravno, zahteva jedan balans i optimalni nivo privrednog razvoja i onoga čemu vi treba da stremite i šta treba da bude vaš rezultat, a to je zaštita okoline, dakle, zaštita životne sredine i svi oni ekološki standardi koje mi treba da ispunimo, ne zbog Evrope, nego zbog svojih građana. Moram da istaknem i tu činjenicu da sve ono što ste vi za ovo kratko vreme uradili, gospođo Vujović, proteklih nekoliko meseci, šta god da ste započeli, vi ste to i uradili. Doduše, niste išli sa fanfarama i talambasima i govorili o tome, niste se bavili pi-arom, ali ste rešili i počeli da rešavate problem deponije, mislim da se zove „Stanjevine“ u Prijepolju, problem koji je trajao nekoliko decenija, problem koji je ugrožavao živote hiljada građana Republike Srbije. Niko ne govori o tome da to nije inicirano ni sa teritorije Republike Srbije toliko koliko taj otpad i koliko ta deponija u stvari je takva zbog toga što taj otpad i to sve što je bilo i dolazilo Limom, dolazi iz pravca Crne Gore i Bosne i Hercegovine i da ne možete vi da vodite ekološku politiku i politiku zaštite životne sredine u susednim državama. Mislim da je danas prava prilika da se kaže ono što stvarno jeste i kako stvari stoje po pitanju toga da će, siguran sam i ja se nadam da ćete imati dovoljno vremena u narednih nekoliko godina, sve ovo što se tiče zaštite životne sredine i po pitanju standarda zaštite životne sredine ispunite i uradite kako ste to radili na prethodnim pozicijama koje ste imali, a one nisu ni malo bile lagodne, niti imalo lake, ni po pitanju vođenja opštine Savski venac, ni po pitanju vođenja društvenih delatnosti i celog tog korpusa aktivnosti koje ste imali kao pomoćnik gradonačelnika grada Beograda. Mislim da naša vladajuća većina, posebno mi iz SNS, treba da vam damo snažnu podršku u procesu borbe za zaštitu životne sredine, ali i pronalaženje balansa između privrednog rasta i razvoja, jer nemoguće je govoriti da nema problema u procesu zaštite životne sredine, ako mi otvaramo gotovo na nedeljnom nivou fabrike, ako želimo da prirodne resurse naše zemlje i sve to što spada, dakle, i vode, i rude, iskoristimo na najbolji mogući način, garantujući našim građanima bezbednost, garantujući im nivo zdravlja i bezbednosti, dakle, bezbednosti njihovog zdravlja i zaštite njihove okoline koja će biti na najvišem mogućem nivou. Ali govoriti o tome da nas ne očekuje ogromna investicija u zaštitu životne sredine sa ovakvim privrednim rastom nije je ozbiljno, niti je realno i ja mislim da je dobro što i sam predsednik Vučić, a i vi, gospođo ministarka, ne podilazite nikome u vašem radu, porukama koje imate, jer najlakše je reći – zaštitićemo životnu sredinu tako što ništa nećemo raditi. Pa onda najbolje tako. Imaćemo kompletno, stopostotno, čak ni tad nećemo imati stopostotno zaštićenu životnu sredinu, jer naravno ne živimo sami na ovoj teritoriji. Pored nas su i neke druge države koje se isto tako bore za investicije i koje bi jedva dočekale fabrike koje dolaze ovde kod nas, kako iz Kine, iz Amerike, Ruske Federacije, Evropske unije, Nemačke, Francuske, šta god hoćete ili želite. Na nama je, kao jednoj ozbiljnoj vladajućoj većini ovde u parlamentu i vama u Vladi Republike Srbije, samo da nađemo taj balans, da nađemo optimum između toga da taj novac koji zaradimo i koji država prihoduje od plaćanja poreza, novih investicija, tržišta novih koja imamo, novih radnih mesta, uskladimo i usmerimo u zaštitu životne sredine. Pokazali smo, i predsednik Vučić je to definitivno pokazao, da to ume, da može, da jedna strateška politika unapred koja se planira narednih 20 ili 30 godina može da bude uspešna, i to smo pokazali i po pitanju kapitalnih investicija. Ja ću vas podsetiti, vi ste bili narodni poslanik i 2012. i 2013. godine, i mi smo zajedno prolazili taj period kada smo ovde izglasavali rebalans budžeta i budžet 2012. godine i bili ste svedok tome u kakvom je država ekonomskom kolapsu bila. Bili ste svedok tome koliko je bilo iskorišćeno novca za kapitalne investicije, apsolutno gotovo ništa, a sada iskorišćavamo sve što imamo u budžetu Republike Srbije da usmerimo u kapitalne investicije. U tom smislu, ne govorim samo o ovoj tvrdoj infrastrukturi i svemu onome što smo uradili po pitanju izgradnje auto-puteva, železnica, gasovoda, nego i o toj mekoj infrastrukturi, u koju spada i proces i jasna strategija zaštite životne sredine i sve ono što je potrebno da se uradi, izgradi. Ali posebno važno u narednih nekoliko godina je da se građanima Republike Srbije kaže prava istina i koliko je značajno, u stvari, da se na neki način borimo i protiv tih lažnih vesti i dezinformacija koje govore o tome da će SNS, Aleksandar Vučić ili bilo koje ministarstvo da zagade ovu zemlju ili deo te zemlje. Onda sprovode referendume, kao što se to dogodilo kod Loznice vezano za „Rio Tinto“, u kojima je 95% anketiranih ljudi koji ne žive na području Loznice i tog regiona u kojem se nalaze Loznica, Šabac i ti gradovi i ta mesta u Republici Srbiji. Dakle, radi se o jednoj jeftinoj, prizemnoj i zlonamernoj manipulaciji nekih ljudi koji su pomislili, jer su videli, što bi rekao naš narod – videla žaba da se konj potkiva, pa bi i ona, videli oni da su „zeleni“ u Saveznoj Republici Nemačkoj u rastu, videli oni da su ponovo prešli cenzus u Austriji i sada bi oni da prave političku priču i političku platformu tobože na tome da Vučić i SNS zagađuju Srbiju, da dovode zle investitore, a oni su tobože vlasni i oni žele da zaštite ovu zemlju od zagađenja i vazduha i same životne sredine. Međutim, ono što je tu suštinski važno napomenuti je da preko 60% građana Republike Srbije jasno i nedvosmisleno podržava politiku Aleksandra Vučić, podržava i ono što vi radite u svom resoru, dakle u Ministarstvu koje vodite. Želim da ponovim, nije vam ni malo lako, vi ne možete rezultat da napravite za mesec dana ili za tri meseca, ne možete ni za godinu dana, i tu treba biti otvoren i iskren. Vaš rezultat će se videti tek za dve, tri ili četiri godine. Ja u taj rezultat i mi ovde u Srpskoj naprednoj stranci apsolutno ne sumnjamo i možemo samo da budemo jako velika i dobra i svaka podrška da se sve ono što se tiče zaštite životne sredine, zaštita zdravlja i bezbednosti naših građana ispuni onako kako je definisano planom vašeg Ministarstva i planom koji je definisala Vlada Republike Srbije za naredni period. Na kraju krajeva, to će nam pomoći i u brzini i u dinamici naših evropskih integracija. Mogu da poručim građanima Republike Srbije da smo mi u 95% svega onoga što se nalazi u klasterima o kojima treba da se pregovara ili pregovarano ispunili uslove da budemo punopravni deo i članica EU. Naravno, u tom nas sprečavaju drugi geopolitički interesi, geopolitički uticaji, kojima treba da se odupremo, sa kojima moramo da se borimo, ali moramo da se borimo tako kako se Aleksandar Vučić borio danas pre nekoliko dana, danas u Pančevu, pre nekoliko dana u Valjevu sa novom fabrikom, sa novim tehnologijama pokazujući da Srbija nije zemlja jeftine radne snage, da je Srbija zemlja u kojoj rade inženjeri, da su Srbiji potrebni visokokvalifikovani i visokoobrazovani kadrovi, da Srbija više nije država u kojoj se događa i dešava odliv mozgova i mladih i najboljih i najkvalitetnijih i visokoobrazovanih kadrova, nego je to država koja njih privlači. Tek ćemo da budemo, jer sve ono što je započeto 2014. godine, svoj rezultat i svoj, kako da kažem, svoju konačnu sliku će imati tek za nekoliko godina i kad izgradimo „Beograd na vodi“, i kada izgradimo mrežu autoputeva, i železnicu, i sve ono što nam je potrebno da budemo definitivno najmodernija, najbolja, ekonomski najjača zemlja ne samo Zapadnog Balkana, nego i cele Evrope. U tom domenu da se referišem. Srbija je uključena u sve moguće ekonomske integracije koje postoje u Evropi. To sam malopre pomenuo, ali smo uključeni u političke integracije. Dobro je što je predsednik Vučić radi na unapređenju saradnje sa višegradskom grupom. Mislim da je jedan od vitalnih interesa Srbije da u bliskoj budućnosti postane deo višegradske grupe. Dobro je što idemo u evropske integracije i što ne odstupamo od tog strateškog cilja. Siguran sam da ćemo ići i biti deo inicijative tri mora. Nikoga ne ugrožavamo, radimo za svoje građane, radimo za svoj narod i to Aleksandar Vučić nema problem da kaže, ni u Vašingtonu, ni u Moskvi, ni u Pekingu, ni u Briselu, ni u bilo kom drugom gradu i centru Evrope i sveta. Na kraju samo da kažem što se tiče energetike sa kojom vi, i sa Ministarstvom sa kojim vi imate i odlučnu koordinaciju i treba bez vašeg koordinacije nema rezultata u ovoj oblasti. Ono što je dobro što se kod nas smenjuju delegacije koje dolaze kod našeg predsednika da bi pokušali da investiraju ovde. Pre neki dan smo imali interesantan jedan termin pomoćnika zamenika državnog sekretara američkog zaduženog za energetsku diplomatiju. Vrlo jedan interesantan termin koji govori o zainteresovanosti američke strane, pored ruske, kineske i evropske strane da investira ovde. Ono što je dobro je to što u interesu naših građana i našeg naroda. I ja sam siguran da ćete i vi imati dalju beskompromisnu podršku i samog predsednika i nas ovde kao većine u parlamentu u tome da razvijamo našu privredu, da radimo na otvaranju novih radnih mesta, novih fabrika, ali i da vodimo što smo pokazali tokom ove pandemije, da imamo mogućnost, znanja, ljudskog kapaciteta da se izborimo sa svakim izazovom. Naravno, smatram da smo u tome najbolji u Evropi zbog toga što imamo lidera. Danas vidim da ga kritikuju neki tabloidi, neki tajkunski mediji, tobože zašto je on pozvao, odakle njemu pravo da pozove ministra finansija da razgovara o tome da se u neki put u Srbiji uloži, da li ima prostora da država investira devet miliona evra. Pa, da li treba da ide u teretanu kao što su oni radili u 10.00 ujutru, a da ide u 12.00 časova da pije kafu, u 14.00 časova da ruča, u 16.00 da diže avion da ide u Rim i da se vidi ko zna s kim i da se onda vrati? Predsednik Aleksandar Vučić dvadeset i četiri sata, sedam dana u nedelji, 365 dana u godini radi za ovu državu, radi za ovaj narod i mi ćemo, naravno, kao Srpska napredna stranka biti i ostati na tom putu i snažno podržavati takvu politiku. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Poštovana ministarka sa saradnicom, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, građani Republike Srbije, imali smo zaista priliku da čujemo od mojih uvaženih kolega i koleginica brojne primere svega onoga što je urađeno u Srbiju zahvaljujući politici predsednika Aleksandra Vučića, ne samo po pitanju ekonomije, već i kada je u pitanju ekologija, kada je u pitanju podizanje životnog standarda. Ono o čemu danas govorimo jeste i rešavanje jednog velikog problema u Kragujevcu, kada je u pitanju njihova gradska toplana koja je svakako jedan od velikih problema kada govorimo o zagađivanju vazduha, tako da ovim zajmom koji je pred nama rešiće se problem u dugoročnom smislu tako što će umesto fosilnih goriva toplana koristiti goriva, odnosno energente kojima će se zaštiti životna sredina. Nije samo u pitanju toplana u Kragujevcu i samo rešavanje zaštite životne sredine. Vi rešavanjem ovog problema omogućavate i stvarate povoljnije uslove za dalje investicije u Kragujevcu za podizanje životnog standarda i kvaliteta samih građana da još veći broj ljudi, odnosno stanovnika u Kragujevcu se odluči da se priključi na njihov centralni sistem grejanja i da na taj način, opet kažem i sa ekonomske strane, unaprede svoj život. Sa druge strane, pričali smo i unazad dosta i o procesu gasifikacije koji svakako doprinosi rešavanju problema zagađivanja životne sredine i upravo ono o čemu je kolega Arsić pričao, svakako jeste jedan od problema u prošlosti, taj veliki broj individualnih ložišta koje imamo. Svakako sa ovim rezultatima koji su iza nas zahvaljujući predsedniku Vučiću i podizanju standarda da danas razgovaramo i o podizanju minimalca koji će biti 300 evra, za razliku od 159 evra, koliko je iznosio u vreme bivšeg žutog tajkunskog režima, stvoriće se uslovi da ljudi i taj problem mogu da reše i zajedničkim naporima dalje podižemo kvalitet naše životne sredine. Ovde mi govorimo danas o konceptu održivog razvoja. Održivi razvoj podrazumeva da pored razvoja same ekonomije koja će podići naš BDP, mi održavamo i štitimo našu životnu sredinu, jer održivi razvoj podrazumeva da ono što uzmemo od životne sredine trebamo da vratimo zarad buduće generacije. Samo na taj način možemo ostvariti i stabilne i visoke stope rasta BDP, a koliko se sećam i MMF i IBRD su potvrdili da će ove godine stopa rasta našeg BDP-a biti minimum 6% i to realna stopa rasta. U narednom periodu možemo da očekujemo samo još veću stopu zahvaljujući investicijama koje imamo u Srbiji, eto i danas smo imali prilike da vidimo i veliku investiciju u Pančevu koju je predsednik obišao, koja je dokaz da mi polako sa ekonomije koja je radno intenzivno bazirana, prelazimo na ekonomiju baziranu na znanju gde ulažemo u znanje i to znanje na najbolji način implementiramo u našoj ekonomiji kako bismo povećali tu dodatu vrednost koja će omogućiti da na međunarodnim tržištima još uspešnije nastupamo. Tako da, i ovi sporazumi o kojima pričamo danas kada su u pitanju i EFTA i Sporazum iz poljoprivrede, omogući će upravo to da na međunarodnim tržištima naša roba bude konkurentnija, da možemo lakše da izvozimo, da na taj način možemo da povećamo naš BDP, i svakako, da uz pomoć i podršku koja Vlada Republike Srbije daje našim privrednicima stimulišemo dalji razvoj, nove investicije u njihove proizvodne pogone i da na taj način dalje radimo na brendiranju samih naših proizvoda. Sami smo svesni da smo jako bogata zemlja i sirovinama i resursima i da i te kako imamo šta da ponudimo kad je u pitanju inostranstvo. Kada govorimo o zaštiti životne sredine, svakako volim da se uvek osvrnem na svoj rodni Kruševac. Imali ste i vi prilike, uvažena ministarka, da posetite Kruševac povodom 650 godina od osnivanja, koje je bilo na Vidovdan. Bili ste prisutni na prezentaciji projekta „Regionalna deponija u Srnju“. To nije ništa sa nekog aspekta ekonomske logike novo, to je nešto što su i predsednici planirali, ali, eto, došao je, nažalost, period žute tajkunske vlasti, koja nije bila sposobna ni ono što su prethodnici zacrtali, da realizuju, već su nas vratili veliki broj koraka unazad. Zahvaljujući konsolidaciji, zahvaljujući reformama, mi danas imamo taj zamajac da ovaj važan projekat, kada je u pitanju Rasinski okrug, možemo da realizujemo, a svakako i sa aspekta svoje tazbine sam zahvalan na rešavanju deponije u Prijepolju, koje je bila i te kako gorući problem. Verujte, predivan kraj Srbije sa velikim turističkim potencijalom i jako ružna slika koja je, nažalost, slata dok je ta deponija tamo postojala. Govorimo o daljem unapređenju Kruševca. Evo, spomenuću samo fabriku za prečišćavanja otpadnih voda, pošto je to jedan važan projekat koji ne samo da je u Kruševcu realizovan, već će se realizovati i u drugim gradovima u Srbiji. Opet kažem, neka ideja projekt koji je postojao 90-ih godina, koji, nažalost, žuti tajkunski režim nije ni uzimao u obzir, iako je parcela postojala, sve je postojalo. Uspeli smo to da završimo, tako da danas Kruševac i te kako je značajno doprineo zaštiti životne sredine ne samo u njegovoj okolini, već u čitavom okrugu time što više nemamo ispuštanje fekalnih voda u Zapadnu Moravu i Rasinu, već to ide sve kroz fabriku za prečišćavanje otpadnih voda i prirodi se vraća, kao što sam rekao, ono što smo od nje uzeli. U onakvom stanju kako smo uzeli tako i vraćamo i ostavljamo prirodu i za buduće generacije, da oni mogu uspešno da dalje nastave sa razvojem i da mogu da uživaju u prirodnim lepotama. Uvažene moje kolege su govorile zapravo o onome što su Dragan Đilas i njegovi saradnici u vreme žute vlasti radili po Srbiji. Nažalost, njima ekologija nije bila uopšte važna. Ako govorimo o ekologiji, bila im je važna samo ekologija njihovog džepa, a to je da na što efikasniji i efektniji način mogu da uzmu što više novca od građana i da taj novac iznesu u inostranstvo kako bi svoje potrebe mogli da zadovolje. Lekcije nisu naučili i to možemo jasno da vidimo i po onome što su kolege rekle, da kritikuju predsednika Vučića, zato što se bori za ravnomerni razvoj Srbije i zato što je čovek na terenu sa ljudima, zato što je lider u pravom smislu te reči i rešava probleme. Znači, nije on tu među građanima, kao što je Boris Tadić radio, da se brine o kokoškama, da li su popile dovoljno kokošjeg bensedina, da ide da mazi krave i telad. Apsolutno ga nije bilo briga za građane Republike Srbije da li imaju posao, da li imaju da prehrane svoje porodice. Za razliku od njega, predsednik Vučić ne ide da se slika, ne ide marketinški da obilazi Srbiju, već ide da bi uvideo kakvo je stanje, da vidi kako se rešavaju problemi, da vidi koji su to novi problemi i, ukoliko je to moguće, da se što hitnije reše, tako da ono što smo mi imali prilike da vidimo je potez pravog lidera na delu, a ono što oni pokušavaju to je da ismeju. To je zapravo njihovo lice i ja mislim da je građanima Srbije apsolutno jasno koliko je njima stalo do građana Srbije. Apsolutno im nije stalo do građana Srbije, a to pokazuju ankete koje oni tobož sprovode. Prema nekoj svojoj Đilasovoj statističkoj doktrini gde neimenovana agencija koju on angažuje i to, zamislite, za ove preko fiksnog telefona, samo građane Beograda, je utvrdila da neka opozicija, koju on tak zamišlja, koju je predstavio ispitanicima, ima 39,4 plus 9,2% podrške građana, dok Aleksandar Vučić ima samo 40,8% podrške. Naravno, s druge strane odmah se kritikuju istraživanja eminentne agencije Ipsos. Zašto? Pa, zato što mu apsolutno ne ide u prilog. Za razliku od njegove neimenovane agencije koja ne sme da stavi ime Dragana Đilasa kao jednog od kandidata ili da ispita mišljenje javnog mnjenja, koliku podršku on kao Dragan Đilas ima, Ipsos je to uradio i oni su došli do zaključka da je to za sada na nekih 4,2%, što realno, videćemo, izbori su ti koji apsolutno govore o tome kakva je podrška, ali on ni na izbore ne sme da izađe, što je apsolutno govori i o svojim potezima koje radi kada su u pitanju razgovori, s obzirom da ne sme da razgovara sa drugim političkim protivnicima traži nekakve posrednike, ali ja mislim da ne traži posrednike da bi do dogovora došlo, već, suprotno, da do dogovora ne bi došlo. On se masovno trudi svojim iskustvom koje je kao spin majstor imao dok je bio gradonačelnik Beograda i dok je obavljao raznorazne funkcije kako bi došao do 619 miliona i više evra, koje je izneo iz Srbije, naravno, nadležne institucije će to utvrditi, on nastavlja da spinuje i on pokušava uporno da plasira ovo neko svoje istraživanje, ne govoreći onu osnovu stavku, a to je – koliki je uzorak ispitanika i, naravno, već nameće neke svoje parametre, a to je da njemu odgovara izlaznost od 52%, a po nekim pretpostavkama, ako je manji broj birača, to je 61%, što njemu ide apsolutno u prilog i na osnovu toga on je veću u svojoj glavi proglasio pobedu. Dragan Đilas živi u filozofiji da jedna laž sto puta ponovljena postaje istina, pa to što on sto puta u svojoj glavi ponavlja ovu laž i pokušava… To što je sebe uspeo da ubedi ne znači da će građani Republike Srbije ubediti zato što građani Republike Srbije i građani Beograda odlično pamte vreme dok je on upravljao gradom Beogradom u vreme dok je DS, kojoj je on pripadao, koju je on uništio, a kojoj je on sad najveći poverilac, odnosno možemo slobodno da kažemo da je on taj koji gospodari sudbinom Demokratske stanke. Šta su oni radili ne samo u Beogradu, već i po drugim gradovima? Konkretno, kada pričamo za Kruševac, najveća kritika koju ima jeste rekonstrukcija centa grada gde se oni u svojim saopštenjima tobož mnogo brinu za interese građana Kruševca, pa postavljaju pitanje zašto nema zelenila, zašto nema drveća, zašto je, ne znam, urađena ta rekonstrukcija grada koja, po njihovom shvatanju, apsolutno nije ni trebalo da se radi. U njihovo vreme su probali da urade rekonstrukciju samo jednog dela platoa. Ni to nisu uspeli da urade, niti su učinili prostor funkcionalnim, a kroz par godina smo već videli koliko su njihove investicije dugotrajne i dugoročne. Za razliku od njihovog perioda, mi danas vidimo da Kruševac i te kako napreduje i da rekonstrukcija koja je urađena je zaista odlična i po oceni samih građana, koji svoje slobodno vreme, posebno u večernjima satima u ovim toplim danima provode u centru grada sa svojim porodicama, vidimo da Kruševac zaista, za razliku od perioda sivila, živi, da ima puno mladih ljudi koji tu dolaze i, zahvaljujući poljoprivrednom fakultetu, koji je Srpska napredna stranka, predvođena Aleksandrom Vučićem, i otvorila, što je prvi državni fakultet u Kruševcu. Nažalost, Kruševac nije imao državni fakultet sa sedištem u tom gradu i bio je jedini grad u slivu Zapadne Morave koji je bio izuzet od toga da postane akademski centar. On je danas i te kako uspešni akademski centar. Ako oni misle da će ovakvim spinovima, lažima da nekoga prevare, varaju se, zato što su građani Srbije i te kako dobro informisani, a njima ne treba ništa posebno niti Tviter, niti društvene mreže, samo je dovoljno da izađu na ulice, da vide šta je sve urađeno po Srbiji i koliko se zaista sredstava i resursa ulaže kako bi Srbija mogla da napreduje. Kada govorimo samo o ovom zajmu, i time bih završio svoj govor danas, ja apsolutno ne očekujem da će Đilasovi mediji govoriti kako je u Srbiji učinjen značajan korak i u pravcu ekologije i zaštite životne sredine. Njihov naslov će verovatno biti - eto još jedno zaduženje. Oni sve što se radi u ovoj zemlji, sve investicije koje su tu, pa i Moravski koridor koji se gradi, koji će sledeće godine ta deonica od Kruševca do Pojata biti puštena, za dve godine biti u kompletnoj dužini završena, ne gledaju kao investiciju koja će doneti i nova radna mesta, koja će omogućiti da Srbija dalje napreduje i turistički, već sve gledaju kao jedan vid zaduživanja. A da li znate zašto? Zato što rade autoprojekciju, zato što sve dok su oni radili dok su bili na vlasti je bilo samo u sopstvenom interesu, punjenje sopstvenog džepa i oni su bili ti koji su građane Srbije, nažalost, zadužili nepovoljnim kreditima od 6%, 7%, 8%, pa i 9%, koji su unizili kreditni rejting Srbije i onemogućili da ona napreduje. Za razliku od njihovog perioda, mi danas i te kako možemo da uzmemo povoljne zajmove, iako građani Srbije apsolutno, za razliku od njihovog perioda, danas se transparentno radi i mogu da pogledaju same ove materijale i videće da po sporazumu mi smo ti koji utvrđujemo na tržištu da li je kamatna stopa povoljnija kao varijabilna ili fiksna i imamo apsolutno mogućnost da se odlučimo za ono što je povoljnije za interes naše ekonomije, a i radimo uspešno na podizanje našeg kreditnog rejtinga i proširivanju tog spektra načina na koji možemo doći do sredstava kako bismo važne investicije, koje zahtevaju duži vremenski period za realizaciju njihovog povraćaja, uspeli da realizujemo. Zašto? Pa, zato što svaka od tih investicija sa sobom povlači još dodatne koristi koju će građani Srbije i njihove porodice i te kako imate. Ovo o čemu smo danas razgovarali i o čemu su kolege diskutovale je način na koji se unapređuje Srbije, način na koji mi sprovodimo politiku održivog razvoja ove zemlje, ali ne samo na rečima, veći i na delima. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima Velibor Stanojlović. Pre nego što vam dam reč, samo jedno obaveštenje. Ostalo je još 19 minuta i 20 sekundi vašoj poslaničkoj grupi. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, uvažena ministarsko sa saradnicom, danas na dnevnom redu imamo i dva sporazuma sa državama EFTA, to su Švajcarska i Island, koje su potpisale sporazum sa Republikom Srbijom. Ovi sporazumi znače slobodnu trgovinu poljoprivrednih proizvoda između ove dve države i naše zemlje. Na ovaj način se jasno pokazuje da Srbija otvara nova tržišta svakoga dana i širi saradnju. Ovo je još jedan način da gradi i saradnju u bilateralnim odnosima i u svakom drugom pogledu. Poljoprivreda Srbije se razvija i to je ono što je najvažnije. Na prošloj sednici smo usvojili jedan jako važan Zakon o regulisanju tržišta poljoprivrednih proizvoda, koji je prosto bio neophodan za dalji napredak naših poljoprivrednih proizvođača i njihove stabilnosti, koji takođe utiče na međunarodnu saradnju, jer se njime usaglašavaju propisi i standardizacija proizvoda. U prošloj godini smo imali priliku da vidimo koliki je bio značaj poljoprivrede na ekonomiju i koliki bi ukupan ekonomski uticaj imala na rast BDP-a. Ovi sporazumi su samo još jedan pokazatelj koliko želimo da se dalje razvijamo, koliko želimo da imamo snažnog seljaka, da modernizujemo, opremimo i olakšamo obavljanje svojih poslova, kroz konkurse, subvencije koje država daje svake godine. Mi smo imali jedan period kašnjenja sa isplatama subvencija, ali moram da istaknem, jer sam ja više puta govorio ivna odborima o tome da su skoro svi zahtevi obrađeni i isplaćeni, osim onih koji su podneti u ovoj godini i koji su još uvek u toku. Još jedna jako bitna vest je da je od pre nekoliko dana stupio na snagu Sporazum o slobodnoj trgovini između Srbije i Evroazijske ekonomske unije. Time je otvoreno tržište od 180 miliona ljudi, što je od oko 90% robe sa domaćim poreklom, koje je Srbija potpisala ugovorom 25. oktobra 2019. godine u Moskvi sa Rusijom, Kazahstanom, Belorusijom, Jermenijom i Kirgistanom. Sada, kada sagledamo situaciju, građani imaju jasnu sliku, da vide kolika je borba ove vlasti, na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem, za svaki segment našeg društva i za svakog građanina naše zemlje. Koliko je bila teška borba da se ekonomija ojača i da stane na zdrave i čvrste osnove i da danas sa ponosom možemo da kažemo da je Srbija jedno veliko gradilište koje prikazuje sliku napretka. Onda, sa druge strane, imamo bivše, žute tajkunske marginalizovane političare koji jedino što umeju je da pokazuju mržnju prema Aleksandru Vučiću i koji sprovode agresivnu stranu kampanju i koji bi silom i linčom da se vrate na vlast i ponovo sprovode svoju katanac politiku. Baš zato građani znaju kakva je to skupina ljudi i baš zato građani daju ovoliku podršku i politici koju on vodi i zato ga, što ga više napadaju, on Srbiju snažnije vodi napred. Što se tiče Zakona o vodi i Zakona o zaštiti prirode, ja želim vama, gospođo ministarka, da poželim još više sreće i borbe u narednom periodu i nadam se da ćemo na ovaj način poboljšati kvalitet života svih naših građana Republike Srbije. Ovo je možda jedan od zadnjih momenata i dolazimo u situaciju kada više nema čekanja u onome svemu što nas očekuje u narednom periodu, a to je da životna sredina mora da se unapredi, kao što je i sve do sada, da se bavimo svim ostalim stvarima koji nam pokazuju na način koji je borba dovela i do povećanje plata i svih ostalih segmenata u našem životu. Ja ću u danu za glasanje, svakako, glasati za ove sporazume i podržati sve ove zakone koji se tiču kvalitetnijeg i boljeg života svih naših građana. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik prof. dr Marko Atlagić.
Poštovana potpredsednice Narodne skupštine, poštovana ministarko Vujović, sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, pošto su koleginice i kolege narodni poslanici skoro iscrpeli dnevni red, ja ću ipak nekoliko rečenica da kažem, iako sam u sklopu ove teme pripremio da Draganu Đilasu postavim jedan broj pitanja. Od njih ću odustati, samo ću deo večeras da ga upitam, jer kaže prošli put nije razumeo neka pitanja. Dakle, ovde su danas veoma važni sporazumi, gospođo ministarko, za unapređivanje i zaštitu životne sredine, pogotovo kada je u pitanju projekat modernizacije daljinskog grejanja grada Kragujevca, koji ima sa jedne strane za cilj smanjenje goriva i sa druge strane, smanjenje zagađenja vazduha. To je izuzetno važno. S tim u vezi, ja ću pred kraj svog govora citirati danas i šefa narodnjaka u Evropskom parlamentu, vezano baš za Srbiju, da građani Republike Srbije vide kako Srbija ima, pogotovo predsednik Srbije Aleksandar Vučić, viziju kada je u pitanju i zaštita životne sredine i industrijalizacija naše zemlje. Kragujevac je, kao što ste i vi rekli, prvi grad koji ide u realizaciju ovakvog projekta. Ovi ostali sporazumi nemaju direktnu finansijsku podršku, ali će omogućiti veću trgovinsku razmenu i tako ćemo postići veću konkurentnost, što je izuzetno važno za našu privredu. Poštovani građani Republike Srbije, kada je u pitanju zaštita u unapređivanje životne sredine, bivša vlast Dragana Đilasa nije imala sluha za to. Pošto ja ne volim da pričam napamet, dozvolite da ipak iznesem dokaze i konkretne podatke. Njihov ministar je bio, kako znate, dr Oliver Dulić. Samo da podsetim građane Republike Srbije da je dr Dulić platio 25.000 evra za sajt „Očistimo Srbiju“. Tada je taj sajt koštao 1.000 evra. To ne kažem ja, to kaže DRI. Vidite, isti ministar Dulić platio je za promociju, verovali ili ne, akcije „Očistimo Srbiju“, dakle, za promociju te akcije, 475.790 evra. Da li možete, poštovani građani, sada videti šta je bivša vlast radila prilikom zaštite i unapređivanja čovekove okoline? I gle čuda, tačno znam da ćete pogoditi, poštovani građani, ko ga je podržao? Gradonačelnik Dragan Đilas i branio ga i ove pare. Ja ga pitam večeras, gospodine Đilas, a za Evropu Đilaš, da li su tačni ovi podaci? Dabome da jesu. Kad sam već kod Dragana Đilasa, postaviću mu samo nekoliko pitanja večeras, a ostala pitanja će slediti na drugim sednicama. Evo, neka građanima Republike odgovori. Da li je tačno, gospodine Đilas, samo da podsetim, jer ima ko da pamti u ovom parlamentu, da ste za u jeku pandemije, za vreme karantina pozvali naše penzionere da slobodno šetaju i da im virus Kovid-19 ne može ništa da učini i napadali ljude koji su štitili zdravlje, počevši od lekara, Kriznog štaba, na čelu sa dr Konom, a naše lekare, naše medicinske sestre, a posebno predsednika Aleksandra Vučića? Ako imate bar malo morala, izađite, bre, na TV pod vašom kontrolom i recite da li je ovo istina ili ne. Drugo pitanje – da li je tačno, gospodine Đilas, da ste vi jedan deo opozicionih stranaka predvodili u bojkotu, zapravo, i time ih isključili iz političkog života i stavili ih pod svoju kontrolu, pogotovo Dragana Lutovca, u narodu zvani zalutovac. Zašto zalutovac? Jer je u politiku zalutao i evo, kontroliše ga, to kažu njihovi iz DS. Recite da li je tačno ili ne? Treće pitanje – da li je tačno, gospodine Đilas, da je vaša službenica Biljana Lukić htela na pešačkom prelazu da pregazi novinara Predraga Sarapu, ali je odustala da ne bi, citiram, isprljala auto? Završen citat. To je bilo maja gospodnje 2021. godine. Tako ste pokazali svoj odnos prema novinarima. Nažalost, nevladine organizacije nisu reagovale. Da li je tačno, gospodine Đilas, da ste vi 18.7.2019. godine izjavili na TV pod vašom kontrolom: „Srbija je zemlja u kojoj nema ni slobode, ni demokratije, u kojoj su narušene moralne vrednosti“? Zamislite šta on govori svojoj zemlji? Pa, o kojoj vi demokratiji govorite? O kojoj slobodi, gospodine Đilas, sa 619 miliona evra, sa računima u 17 zemalja, 56 i ko zna koliko računa itd? Time ste pokazali svoj odnos, ne samo prema otadžbini, nego i prema građanima Republike Srbije. Da li je tačno, gospodine Đilas, da ste 18.7.2019. godine na TV pod vašom kontrolom sramno izjavili: „Ne sumnjate da bi Aleksandar Vučić uveo Srbiju u rat sada samo kada bi imao s kim da ratuje“? Da li ste svesni koliko optužujete institucije Republike, državne, sistema, a pogotovo predsednika Aleksandra Vučića? U momentu kada Aleksandar Vučić sprovodi politiku mira ne samo u okruženju, nego i u Evropi i šire. To ne kažem sam ja, to kažu evropski zvaničnici. Da li imate malo stida sada posle te izjave nakon godinu dana? Da li imate obraza? Naravno da nemate jer vam je deblji nego moj đon. Nemate obraza da se zastidite. Idemo dalje. Da li je tačno, gospodine Đilas, da je pokojna Verica Barać raskrinkala načine na koje ste vi, gospodine Đilas, kao gradonačelnik Beograda sticali bogatstvo nameštanjem državnih tendera? Bogatstvo za svoje privatne firme i za svoje kolege? Da li je tačno da je Verica Barać govorila da vi, gospodine Đilas, imate svoje privatne firme kao gradonačelnik Beograda i da ste stalno poslovali sa budžetom, ne samo lokalnih zajednica, nego i Republike i tako prali ogroman novac građana Republike Srbije, a pre stupanja u politiku bili ste običan gologuzan? Otud je, poštovani građani, 619 miliona, je li, u 17 zemalja i 67 računa. Da li je tačno, gospodine Đilas, da ste vi vršili kontrolu medija u Srbiji u to vreme time što ste kupovali minute, plaćali avansno i tako uticali na medije, te da ste vršili kontrolu dnevnih novina, kupovali prostor u medijima i cenzuru novina? Da li je tačno ili ne? To ne kažem ja, to pokojna Verica Barać kaže. O kakvim medijima vi govorite? Poštovani građani Republike Srbije dozvolite da kažem vezano za zaštitu i unapređenje čovekove okoline još nekoliko rečenica. Poštovana ministarka, ovih dana kroz razne nevladine organizacije se napada Republika Srbija, kroz udruženja za zaštitu i unapređenje životne sredine. To ne kažem ja, to kaže šef narodnjaka u Evropskom parlamentu, jer nam preti opasnost da ne aktiviziramo modernizaciju Republike Srbije, ne samo Srbije nego Evrope. Citiraću ga, ne volim napamet da pričam. Šef narodnjaka u Evropskom parlamentu Manfred Veber, inače blizak saradnik Angele Merkel, jedan od najboljih saradnika, obratio se javnosti istim rečima, verovali ili ne, kao i naš predsednik Aleksandar Vučić, poštovani građani, vama. Ja ću sad citat tačno reći, a vi prosudite da li je tačno. Kaže Veber: „Brinemo o ekologiji, ali moramo sprečiti puzajuću deindustrijalizaciju opasnu po ekonomski poredak u slučaju velikog zaokreta prema politici koju provode pojedini tzv. zeleni pokreti“. Je li istina da je ovo predsednik Aleksandar Vučić zadnjih 15 dana, ima, čini mi se, 10-15 dana obraćajući se građanima Republike izgovorio ove reči? Dabome da jeste. Zašto vam to govorim? Govorim zbog toga da vidite koliko naš predsednik ima viziju, ne samo Republike Srbije, nego i evropsku viziju i kolika nam se opasnost krije od deindustrijalizacije pod vođstvom ovih pokreta koji imaju za cilj samo da zaustave investicije u našoj zemlji. Gde se god pojavi fabrika, evo ih, protiv su. Da sad ne nabrajam, imam 20 takvih slučajeva gde su se oni pojavili, uprkos tome, je li, da mi zaista vodimo računa o zaštiti i unapređenju životne sredine o kojima su koleginice govorile. Hvala vam, gospođo ministarko, što ste učinili sve ovo za vrlo kratko vreme, vidljivo građanima Republike Srbije. Pošto se primiče kraj, dozvolite na kraju da kažem da dok naš predsednik Republike Aleksandar Vučić svakodnevno, kako vidite, poštovani građani Republike Srbije, vraća međunarodni ugled naše zemlje širom sveta, sprovodeći politiku mira, a ne rata, kao što laže Dragan Đilas, politiku bezbednosti, politiku solidarnosti širom Evrope i sveta, politiku zdravlja ne samo naših građana za razliku od Đilasa, nego i zdravlja u regionu i šire, politiku ubrzane modernizacije Republike Srbije, politiku kompromisa i trajnog i održivog rešenja za našu srpsku pokrajinu, dotle Dragan Đilas, Vuk Jeremić i onaj nesretni Boris Tadić, videli ste ga juče kako lupeta, je li, na televizijama pod kontrolom Dragana Đilasa pune svoje džepove, blateći Republiku Srbiju, institucije Republike Srbije, posebno predsednika Aleksandra Vučića, dok on svakodnevno izgara u modernizaciji, jer je on motor modernizacije Republike Srbije. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Ostalo je tačno tri minuta. Reč ima narodni poslanik prof. dr Ljubiša Stojmirović. Izvolite.
Nećemo da se zamerimo zbog titula. Koliko imam vremena? (Predsedavajuća: Tri minuta.) Poštovane koleginice i kolege, ja se poslednjih godinu i po dana bavim jednim poslom koji je veoma vezan za ekologiju. Idem sa jednom mojom ekipom širom Srbije, a i van granica Srbije i poklanjamo knjige pojedincima, bibliotekama, školama, građanima, svima onima koji hoće malo da pročitaju nešto, da osveže ovaj naš prostor i svoje znanje i da svojim znanjem doprinesu razvoju Srbije, a i zaštiti životne okoline. Nedavno sam bio u selu Gornje Gare, to je opština Crna Trava. Veoma čestiti, mudri ljudi koji odlikuje poštenje, snaga i bistrina. Priđe meni jedan od njih i kaže – dobro, bre, poslaniče, kad će već jedanput da prođe ta demokratija, pa da opet živimo kao sav normalan svet. Šta čovek da mu kaže? Ja počnem da objašnjavam kako je sve to normalno, kako će biti ovako, kako onako, a on mi kaže – nemoj mnogo da gledaš u tuđe dvorište, to važi i za tebe i za sve tvoje kolege, gledajte i sačuvajte Srbiju, ovi koji su dalje od Srbije, koji vas ubeđuju da ćete ući u EU, nekoliko puta do sada su nam u istoriji pravili probleme zato u se i u svoje kljuse. Ja mislim da samo mudrom, pametnom, staloženom politikom možemo da savladamo sve ove probleme pred kojima se danas nalazi Srbija, a jedan od problema jeste i ovaj o kome pričamo ovih dana – zaštita životne sredine. Neće Srbija uspeti da reši te globalne probleme, neće ona biti ta koja će da reši otopljenje leda, ni povećanje tih temperatura, ali jednu stvar, gospođo ministar, možete da pokušate da rešite – da se očisti Srbija malo. Išao sam malopre prekoputa u onu Skupštinu našu. Naišao sam na deset maski bačenih, pikavce i ta čuda, a kada krenete putevima van Beograda ili po Beogradu sa strane bačen otpad, bačeno đubre i toga ima bezbroj. Zato vas molim, vi ste mlada žena, devojka, intelektualac, što ste na višem nivou veća vam je odgovornost. Koliko znam, vi ste i akademik i ja ću da učinim jedan mali gest sada da vam poklonim jednu knjigu koja se zove „Zaštita životne sredine Republike Srbije“, a vi pokušajte u njoj da nađete nešto novo što će vam pomoći u vašem poslu. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Pošto smo iskoristili vreme predviđeno za poslaničke grupe, a pre zaključivanja zajedničkog jedinstvenog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Za reč se javila ministarka Irena Vujović, ali samo da primi poklon, knjigu od našeg kolege. Izvolite ministarka.
Hvala na ovom lepom poklonu. Svakako da ću proučiti ovu knjigu. Pre svega hvala vam, narodni poslanici i poslanice, što ste danas izuzetno učestvovali u raspravi kada govorimo o ratifikaciji ugovora vezano za sistem daljinskog grejanja u gradu Kragujevcu i što je svako od vas uvideo značaj i važnost ovog projekta, mogu reći i najvećeg projekta u ovoj godini kada govorimo o zaštiti životne sredine i tom resoru. Poslednjih dana možemo puno toga da čujemo u javnosti kako je nemoguća situacija u gradu Kragujevcu, kako leti pepeo kroz čitav grad, kako građani ne mogu da normalno žive. Drago mi je što se o tome puno piše. Naravno da mi nije drago što je takva situacija, ali piše se u onom trenutku kada je ministarstvo najavilo da će rešiti problem aero-zagađenja u Kragujevcu. To sam i rekla još početkom godine, da imamo intenzivne pregovore sa Evropskom bankom za obnovu i razvoj, dve kreditne linije. Od toga je jedna usmerena ka smanjenju zagađenja vazduha, a to je upravo danas ovo o čemu raspravljamo. Sve o čemu se govori je svakako tačno, ali je mnogo važnije što smo mi nakon 50 godina takve situacije upravo sada na korak do rešenja ovog velikog problema za Kragujevčane. Naravno da Kragujevac nije jedini grad u kome imamo sličnih problema, ali iz toga ministarstvo i putem konkursa zameniće mnoge gradske kotlarnice, kotlarnice kod pravnih i fizičkih lica. Mi smo danas čuli ovde mnoge sugestije u kojim gradovi sve to treba uraditi. Moram još jednom da vam ponovim da smo u borbi sa aero-zagađenjem, odnosno za borbu sa aero-zagađenjem izdvojili 400 miliona dinara početkom godine i da se preko 50 jedinica lokalne samouprave javilo na konkurs i osvojilo sredstva, što za zamenu kotlarnica, što za pošumljavanje. Mi smo danas čuli da je neophodno to uradi u Novom Pazaru. Da, sredstva su otišla u Novi Pazar i ako se ne varam u centru grada u sportskoj hali će upravo i biti zamenjen stari i dotrajao kotao i značajno će se poboljšati kvalitet vazduha u centru grada. Takođe i pošumljavanje. Takođe i u Kruševcu, u Kragujevcu, u Priboju, u Prijepolju, Užicu. To su sve gradovi u kojima će se značajno promeniti stvari na bolje kada govorimo o aero-zagađenju. Ponovo sam rekla Kragujevac jer moram da kažem da je Kragujevac osvojio sredstva i za zamenu kotlova u individualnim domaćinstvima. Dakle, to je ono što je izuzetno važno. Takođe i u Kraljevu. Mi smo sada svi tu ta pratimo realizaciju tih projekata i uslovi da do sledeće grejne sezone svi ti kotlovi budu zamenjeni, a lokacije pošumljene i ozelenjene. Svakako da će to tako i biti. Pre svega, dragi građani Srbije, hvala vam na vašim inicijativama i hvala vam na tome što nam pišete, što komunicirate sa vašim predsednicima opština i gradonačelnicima i što smo mi u mogućnosti da izađemo u susret svim vašim potrebama koje se tiču životne sredine. Dakle, naravno, ne odjednom i ne u danu, ali da ih kandidujemo kao buduće projekte koji će značajno olakšati život građana Srbije. Još jednom moram da istaknem da je za grad Kragujevac ovo rešenje višedecenijskog problema. Dakle i dotrajali kotlovi nakon 50 godina će biti kompletno zamenjeni. Kada zamenimo kotlove na ekološki prihvatljiviji energent više se i neće stvarati pepeo. Kotlovi će biti zamenjeni do kraja godine, nakon toga ide probni rad, a paralelno sa tim sve ovo se radi intenzivno na drugoj fazi projekta koji je i mnogo važniji po obimu i količini sredstava koja će biti odvojena, a to je kompletno zatvaranje deponije pepela. Dakle, trenutno se radi na studiji šta uraditi sa tim pepelištem i za šta ga je najbolje iskoristiti, kako bi i poštovali principe cirkularne ekonomije. Mi se nadamo i biće u prvom kvartalu 2022. godine raspisan tender za radove za zatvaranje deponije pepela. Tako da svakako ovo je velika stvar za Kragujevčane i svi vi koji dolazite iz Kragujevca i koji boravite tamo znate kakav je problem sa aero-zagađenjem. Takođe veliki problem u gradu Valjevu sa aero-zagađenjem će biti rešen do kraja ove godine jer se menja isto kompletno gradski kotao u Kosjeriću i u mnogim drugim gradovima, kao što sam malopre i nabrojala. Kada pričamo o čišćenju Srbije, mi nećemo čistiti Srbiju onako kako su to radili Dulić i Đilas u Beogradu i nećemo čistiti budžete na taj način, nego ćemo biti mnogo odgovorniji, kao što mislim da to i pokazujemo prethodnih meseci. Naravno da sam ja razumela moju funkciju na najodgovorniji mogući način i dužnost koju obavljam i moj tim i ja radimo svakodnevno i trudimo se da napravimo što bolje rezultate kako bi kvalitet života građana Srbije bio na višem nivou baš onako kako i zaslužuju. Kada govorimo o čišćenju Srbije, mi ćemo čistiti deponije i otpad. To je ono o čemu sam pričala i juče i svaki prethodni put kada sam boravila ovde u Skupštini. Čistićemo deponije uz autoputeve. Čistićemo deponije na obalama reka. To nam je izuzetno važno. Saniraćemo zemljište koje jer erozivno u slivovima reka. Saniraćemo i klizišta i to je sve ono što će raditi opštine u narednom periodu, što su svakako se obavezale ugovorom da će sve te projekte završiti do kraja godine. Prve rezultate ćemo videti krajem ove godine. Naravno da to nije dovoljno, da moj tim i ja moramo da radimo i brže i vrednije i da se trudimo da osluškujemo svakodnevno potrebe, ali nadam se uz pomoć i svih vas i pre svega građana Srbije, koji su nam i saveznici u ovoj borbi, jer svakako ne bi mogli sami da rešavamo sve te probleme i ne bi mogli bez njihovih kritika i saveta i sugestija, ja mislim da ćemo puno stvari i uraditi. Najvažnije je da imamo mogućnost, kao što imamo mogućnosti za ovaj ugovor o zajmu koji ćemo, nadam se, danas usvojiti, odnosno vi ćete glasati za njega, isto tako imamo i kreditnu liniju od Evropske banke za obnovu i razvoj za osam regionalnih centara kada govorimo o upravljanju čvrstim otpadom, regionalnim reciklažni centri. Prvi od njih je Kalenić „Kolubara“, Regionalni centar za 11 opština u prvoj fazi gde ćemo priključiti još i četiri opštine u drugoj fazi koja će biti veoma brzo nakon te prve. Dakle, „Kolubara“ Kalenić za 15 jedinica lokalne samouprave. Pre neki dan smo upravo i prezentovali na Ubu taj veliki projekat na kome se intenzivno radi i očekujem takođe početak radova u prvom kvartalu sledeće godine za najmoderniji i najsavremeniji regionalni centar koji ćemo takođe krenuti da izgrađujemo zahvaljujući kreditu Evropske banke za obnovu i razvoj. Još jednom svima da vam se zahvalim na tome što ste danas puno razgovarali o važnosti zaštite životne sredine i o njenom značaju, a isto tako i što ste prepoznali koliko je napora uloženo i koliko nam je važan projekat zamene kotlova u gradu Kragujevcu i zatvaranje deponije i pepelišta, projekat koji je vredan 18 miliona evra. Nadam se da ćemo uskoro svi zajedno moći da se ponosimo time što budemo videli u Kragujevcu i da ćemo zajedno obići te radove. Hvala vam još jednom.
Zahvaljujem ministarka. Zaključujem zajednički jedinstveni pretres i prelazimo na osmu tačku dnevnog reda - PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstven pretres o Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova Odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koju je podnela poslanička grupa "Aleksandar Vučić - Za našu decu". Da li predstavnik predlagača, narodni poslanik, dr Aleksandar Martinović, želi reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa, žele reč? (Ne) Pošto nemamo ni listu govornika, zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke i određujem pauzu do 18.10 časova, kada ćemo nastaviti raspravu o pojedinostima na predloženi dnevni red. Zahvaljujem.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa pretresom u pojedinostima. Tačka 1. – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Irena Vujović, ministarka zaštite životne sredine, Aleksandar Dujanović i Jelena Tanasković, državni sekretari u Ministarstvu zaštite životne sredine, Sara Pavkov, posebna savetnica u Kabinetu ministra, Aleksandra Došlić, Jelena Dučić i Mirjana Vasiljević, načelnici odeljenja, Lidija Stevanović i Snežana Prokić, šefovi Odseka, Slavica Stojanović, rukovodilac Grupe, i Aleksej Stepanov, savetnik. Primili ste amandmane koje je na Predlog zakona podneo narodni poslanik Marko Parezanović. Primili ste Izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za zaštitu životne sredine. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Marko Parezanović. Predstavnik predlagača je na sednici Odbora za zaštitu životne sredine prihvatila amandman. Odbor za zaštitu životne sredine je prihvatio amandmana. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima Veroljub Matić. Izvolite.
Zahvaljujem. Podnošenje amandmana je u svakom slučaju želja da se poboljša zakon, da dobijemo kvalitetniji zakon, kao i sva rasprava koja traje oko zakona i zakonskih rešenja. Želim nešto da kažem prvenstveno oko ovog Zakona o zaštiti prirode, jer jednostavno to je tako bitna stvar o kojoj svi treba da vodimo računa, jednostavno svi treba da damo svoj doprinos da što bolje zaštitimo prirodu. Ima jedna rečenica koja se našla ovde u ovom materijalu i ja je moram pročitati, kratka je, a mislim da daje suštinu - moramo biti svesni činjenice da je priroda u svetu, ali i u našoj zemlji pod velikim pritiskom različitih faktora ugrožavanja. Mislim da je tu negde suština gde nas opominje da mi previše ugrožavamo prirodu i da o tome moramo da povedemo računa, da to smanjimo ili potpuno izbacimo, naravno ako je moguće. Ja hoću da na nekim živim primerima kažem iz nekih svojih saznanja odnose iz svoje opštine Koceljeva gde imamo loš primer, imamo i nekih dobrih primera. Reći ću da nam je, recimo, smetlište u Koceljevi u jako lošem stanju, nalazi se već u urbanoj zoni, neuređeno je, popunjeno. Tako da, to mora brzo da se rešava. Tačnije, u ovakvom obliku smeta normalnom funkcionisanju i životu ljudi koji žive u Koceljevi, a naročito oni koji su u neposrednoj okolini. U okviru toga ili uz samo smetlište sagrađena je transfer stanica koja je urađena da bi zajedno sa regionalnom deponijom „Kalenić“ imala jednu zajedničku celinu i funkciju, tako da bi radom transfer stanice i regionalne deponije „Kalenić“ jednostavno smetlište dovedeno u jedno stanje da se može funkcionisati, dobro raditi i odlagati smeće na pravi način. Ovde je ministarka rekla oko izgradnje „Kalenić“ regionalne deponije. Nadam se da ćemo početak izgradnje deponije doživeti u prvoj polovini sledeće godine, s obzirom da se radi o velikom zahvatu, i da ćemo i mi iz naše opštine koji smo osnivači regionalne deponije „Kalenić“ da smo jedni od tih 11 ili jedni od tih 15 budućih korisnika. Mislim da s time i moja opština će doći u situaciju da jednostavno izbegnemo te loše stvari koje nam donosi neplanirano odlaganje smeća. Ono što je dobro, ove godine se radi projektna dokumentacija, a sledeće godine će biti izgradnja, to su prečistači sa kanalizacijom, i to tri prečistača, jedan će biti u Koceljevi, drugi u Draginju, treći u Donjem Crniljevu, i okviru izgradnje prečistača dogradiće se i postojeća kanalizacija u onom nedostajućem delu, tako da ćemo na teritoriji opštine Koceljeva, gde ispuštamo kanalizaciju u reke, jednostavno sa prečistačima rešiti da prečišćena kanalizacija bude na tom nivou da može da bude sastavni deo reka. To je dobra stvar. Dobro je i obnovljivi izvori energije. Mi ćemo u legendarnom selu Svileuva dobiti elektranu na biogas. Ona će u toku ove godine početi da se gradi, verovatno početkom sledeće godine biće u funkciji, gde ćemo na osnovu biogasa proizvoditi električnu energiju. Ukupan kapacitet elektrane je 6 megavata. To će biti jedna od većih elektrana na biogas i koristiće se u osnovi obnovljivi izvori energije. Ono što je još dobro, da ćemo nusproizvod, to je toplota, koristiti za grejanje, a verovatno i za izgradnju plastenika. Ono što bih rekao, što se tiče Zakona o vodama, odnosno izmenama i dopunama, biću tu kratak. Ima tu dva člana koji zavređuju pažnju. Jedan je da će se praktično zakon primenjivati u skladu sa Zakonom o opštem upravnom postupku, odnosno da će se upravni postupak sprovoditi na osnovu odredaba Zakona o vodama, a da ono što nije rešeno tim zakonom, da će se primeniti Zakon o opštem upravnom postupku. Dalje se kaže ovde da će nepokretnosti, odnosno vode, objekti, jednostavno vlasništvo nad time će preći u javnu svojinu Republike Srbije. Srbija s time hoće da praktično se do kraja uozbilji i da se ozbiljno bavimo vodama i objektima oko vode. Sve to će sprovoditi katastar i Republički geodetski zavod, i brisanje i upis javne svojine. U okviru vodosnabdevanja, mislim da je vodosnabdevanje ključna stvar za sve sredine, tako i za moju opštinu, gde ćemo u narednom periodu, sigurno ne u naredne dve godine, ali u narednim godinama, dobiti trajno stabilno snabdevanje zdravom pijaćom vodom akumulacije iz sistema „Stubo-Rovni“ i prečistača koji će se nalaziti u Valjevu. To će biti vodosnabdevanje za Kolubarski okrug, bez jedne opštine, to je Osečina, sa dodatim opštinama, Loznica i Koceljeva. Mislim da time ceo taj kraj dobija na kvalitetu života i ubuduće će se naročito meriti kvalitet života i opstanka na tim prostorima ako ima zdrave i ispravne pijaće vode. Mislim da smo to rešili. Treba da budemo strpljivi još par godina da se to reši i ti krajevi će sigurno biti snabdeveni kvalitetnom i ispravnom pijaćom vodom. Toliko. Hvala.
Hvala. Akademik Zukorlić.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, poštovana ministrice sa saradnicom, dame i gospodo narodni poslanici i uvaženi građani, amandmani koji su pred nama zapravo potvrđuju da proces usvajanja jednog zakona ili zakona koji su pred nama i o kojima smo imali veoma bogatu raspravu u načelu, zapravo ti zakoni nisu usvojeni sve dok se ne usvoje, a to znači da je smisao svih rasprava koje imamo, kao i mogućnosti podnošenja amandmana prilika da ispravimo eventualne propuste, greške koje su u svakom ljudskom delu uvek moguće. Drago mi je da imamo amandmane koji su zapravo te prirode i kojima se nastoji da ovi zakoni budu koliko je to moguće, sa ljudske tačke gledišta, dovedeni do određene perfekcije, iako perfekcija je Božja odlika, a ne ljudska, ali u ljudskoj dimenziji perfekcija je ideal kome se teži. Ideal jeste ideal zato što je idealan i zato što je nedostižan i zato je ideal neiscrpan izvor inspiracije. Ono što je ostvarivo do potpunosti ne može biti ideal, već postaje ljudsko delo i zato i imamo motiva da težimo perfekciji i da ovaj ideal koristimo kako bi zapravo ono što činimo izgledalo što bolje. No, i ako nam nešto promakne, što nismo ispravili kroz raspravu, odnosno kroz amandmane, svakako imamo prilike, kao što činimo sa većinom zakona, da kroz buduće prilike izmena i dopuna te zakone činimo što boljim. Izmene i dopune zakona nisu samo zato što smo nešto propustili, već zato što prilike u kojima živimo, okolnosti sa kojima se susrećemo, izazovi koji se nađu pred nama, sve to utiče na potrebu da se zakoni usklade sa potrebama i da u mogućoj meri sa aspekta ljudskih dometa ti zakoni što više i što bolje služe čoveku, omoguće mu da na ovoj zemlji i u ovoj zemlji živi dostojanstveno, hoda ovom zemljom dostojanstveno i slobodno, radi i deluje u skladu sa sopstvenim ubeđenjima, duhovnim, etičkim, kulturnim, običajnim i svim onim što nas čini onim što jesmo, u svim svojim sličnostima i svim svojim različitostima. Moram priznati da me je tema zaštite prirode, odnosno općenito tema prirode je toliko inspirativna da i ono vreme koje smo imali na raspolaganju u načelu i ovo vreme koje sada imamo po amandmanima je, mogu kazati, nedovoljno da se iznesu svi aspekti ne samo tehničko-pravnog odnosa prema zakonskom ili amandmanskom tekstu, već prema ovoj temi. Ostaću dosledan onoj tezi koju sam plasirao još prošli put, istina, odnosi se na sve zakone, ne samo na ova dva, da u meri u kojoj je važno da ostvarujemo bar relativnu perfekciju u donošenju zakona, bilo po sadržini, bilo po formulaciji, bilo po skladnosti samog zakona unutar sebe i u skladnosti zakona sa ostalim aktima, od najvišeg koji se zove Ustav, pa svih drugih, uključujući i skladnost sa mogućnostima implementacije ovih zakona, koliko god je važan taj aspekt našeg delovanja ovde, jednako toliko, ali zbog određene zapostavljenosti mislim još više je važan aspekt podizanja svesti o ovim temama i o ovim zakonima. U političkoj praksi, od najviših organa koji donose ove zakone, preko organa koji treba da implementiraju ove zakone, do samih građana na kojima se ili primenjuju ovi zakoni ili koji treba da primene ove zakone, u celoj toj lepezi protoka zakonskih normi koje donosimo, u prilici smo da se uverimo da ono po modelu brazde, brazde u kojoj puno vode bude na početku brazde, međutim, ako je brazda duga, na kraju brazde bude malo vode. Zato što voda skrene levo-desno unutar same brazde i ne stigne uvek vode koliko je krenulo na samom početku. Slično je i sa primenom ovih zakona. Što je kompleksniji mehanizam primene, u praksi se pokazuje da ne bude baš u primeni do kraja taj zakon procirkulisao onako kako smo želeli ili onako kako je to zakonodavac zamislio ili onako kako to sadrži sama zakonska regulativa. Analizirajući gde su te pukotine gde curi realizacija ili mogućnost realizacije zakona, uglavnom ćemo doći do zaključka da je jedna od velikih pukotina ili mesto gde se jako mnogo energije gubi po pitanju implementacije ili primene zakona, generalno nedostatak svesti, personalne i općenito društvene, kulturološke svesti u odnosu na vrednosni značaj određenih zakona. Dakle, to je nešto na čemu zaista ću nastojati da insistiram, bez obzira što insistiranja kulturološke i etičke teme sa aspekta dnevne politike, dnevne praktičnosti, pragmatičnosti često nisu tako interesantne, ali kao što zdrava hrana nije ukusna, isto tako dosadne teme su nekada vrednosno najvažnije. Inače, i deca u školi više vole fizičko vaspitanje od moralnog vaspitanja, etičkog vaspitanja, kulturnog vaspitanja, od matematike i fizike i hemije pogotovo. Dakle, ti odnosi su uobičajeni u relaciji društvenih pojava. Zato je važno da insistiramo na svesti. Baš zato potenciram jedan, da kažem, suštinski ili svojevrstan suštinski pristup i temi zaštite prirode. Zašto je toliko bitna priroda? Da li je bitnost prirode samo u ovoj, da kažem, refleksiji neke neposredne komunikacije, pa ako je bitno da nemamo divlje deponije, na primer, onda je logika - ako ja u mom okruženju nemam divlju deponiju zašto bi se borio da uklonimo divlje deponije ili, ne znam, ukoliko je pitanje zelenila tema, pa ukoliko ja u blizini moje kuće imam zelenilo, zašto bih se ja nervirao što negde tamo nema zelenila itd. Dakle, ova pitanja su viša od onih neposredno interesnih, sebičnih. Dakle, ovo su kulturno-civilizacijska pitanja. Kultura, kao što sam i ranije pominjao, ona je jedna od najdosadnijih tema. Zato smo je skoro i potisnuli iz javnog diskursa ili možda ako je nismo potisnuli onda smo je sveli na jedan mali aspekt, u onu elitnu kulturu, koja se zove umetnost, pa opet unutar umetnosti možda neke kulturne manifestacije, kao što je pozorište i tome slično i to nam je čitava kultura. Dame i gospodo, to je umetnost. To je samo jedna grančica kulture. Ona možda jeste na vrhu drveta, možda na vrhu drveta jesu najlepše trešnje, možda jesu najukusnije trešnje i plodovi baš na toj grani, ali je to samo jedna grana. Kultura je i to veliko stablo i taj koren koga mi ne vidimo. Zapravo, taj koren našeg drveta je kultura, ono odakle se crpi naša kulturnost i kulturni obrazac. Zato ja reagujem možda previše eksplicitno, neuobičajeno, čak možda i nemoderno, konzervativno, priznajem, na ove talase prezentacije tzv. neograničenih sloboda i reagovaću uvek i neću prihvatiti da, prosto, nam se tek tako nametne ideja neograničenih sloboda kao viši kulturni stepen ili kao kulturni obrazac. Ne, gospodo, neograničena sloboda znači haos. Neograničena sloboda znači da ja prođem na crveno svetlo zato što mi se žuri. Neograničena sloboda je da ja razbijem ogradu vašeg dvorišta, jer mi je lakše tuda da uđem kamionom u svoje dvorište. To je neograničena sloboda. Kultura i smisao kulture jeste uređenje sloboda. Bilo po onom rimskom principu, rimsko-francuskom, ako tako mogu kazati, rimsko-kontinentalnom, da sloboda jednog ili pravo jednog čoveka doseže do prava drugog čoveka. To je najbanalniji oblik uređenja sloboda i prava, a suštinski oblik uređenja sloboda i prava jesu principi. Vrednosni principi su oni tvrdi ugaoni stubovi koji zapravo su nepomični, koji su stameni i koji ne mogu da se menjaju kroz ljudsku povest, ljudsku istoriju, ljudsku civilizaciju. Ne može da bude krađa zabranjena ili sramotna pet hiljada godina i sad neko dođe i kaže – znate, mi smo napredovali i hoćemo da proglasimo krađu da ona nije sramota. I, kada vidimo danas nekoga da krade, ne kažu lopov, nego kažu snašao se. Sposoban, kaže. Kada prodaje drogu, niko ne kaže da je on švercer droge koji iz sebičnih razloga, da bi zaradio pare, za svoj hedonizam ubija tuđu decu. Ne kaže se to, nego -sposoban, ima neki biznis, ne znamo baš čime se bavi, ali, brate, snašao se, vredan, svaka mu čast, tri automobila, kvadrati, itd. Ne može to. To ne može. Može privremeno, može na silu, može ako nas pregaze, može zato što su u nekim mestima jači, zato što im je neko dopustio da budu jači, ali dugoročno, vrednosno ne može. Znači, može i zlo da bude jače u nekom trenutku, ali ne može nas niko sve naterati da aplaudiramo tome i da kažemo – to je dobro. To je ono što je koren kulture i to je ono čime mi treba da se bavimo. Kada je u pitanju zaštita prirode, ona je mnogo više od ovog što je površni aspekt Zelene agende. Zelena agenda je sjajna. To su sve važna kulturno-civilizacijska dostignuća, ali ono što treba jeste da mi se suočimo sa određenim propustima, sa određenim nedostacima u našem obrazovnom sistemu, u našem kulturnom obrascu, u našoj medijskoj komunikaciji, u očuvanju i oblikovanju naših porodica, u očuvanju i oblikovanju i unapređenju naših škola, o formulaciji i prezentaciji i afirmaciji naših uzora. Dame i gospodo, ko su nam uzori? Izvinjavam se kategoriji pevača, ne želim to ni na koji način da omalovažim, ali nekada, pa čak i u vreme mog detinjstva, ako bi neka devojčica otišla u pevačice ili pevaljke, to je bila sramota za selo, sramota za mahalu. Sada smo tako izvrnuli kulturne obrasce gde roditelji idu, forsiraju svoje dete koje ima u školi sve petice i žele po svaku cenu da od njega naprave pevačicu i plaču ljudi zato što nije prošlo prvi krug, nego treći krug. Ljudi, šta se tu dešava? Dešava se eskalacija pogrešnih uzora, afirmacija pogrešnih uzora. Pevanje kao umetnost je nešto sasvim drugo. Evo, koleginica je tu, prava umetnica u pevanju i pažljivo me sluša. Nikada mi nije bilo jasno zašto se nije govorilo za nekog ko najlepše peva da peva kao Pavaroti, nego peva kao slavuj. Voleo bih da mi to neko objasni, jer ako je to ljudsko civilizacijska kulturološka dimenzija i domet umetnosti, onda bi logično bilo da čovek bude neko ko je dosegao najviši domet u tome, a ne slavuj kao jedna fina, slatka, sićuštna ptičica itd. Dok u nekim drugim umetnostima to nije moguće. Znači, nikada se neće desiti da, recimo, u poeziji u reči neka ptica, neka životinja ili neki kompjuter bude bolji od čoveka, no to je druga tema. Ono što hoću da naglasim jeste zapravo nužnost afirmacije svesti kroz edukaciju, odgoj, kroz afirmaciju uzoritosti u pogledu odnosa sa prirodom bude nešto što je sastavni deo naše kulture i naše simbioze sa prirodom. Zašto je važan odnos sa prirodom? Zato što je čovek stvoren od zemlje, a zemlja je najvažniji deo prirode. Mi smo upravo imali dve teme, prirodu kao zemlju i vodu. To su dva elementa od kojih je stvoren čovek. Čovek je stvoren od zemlje i vode. U tom susretu je sazdan biološki i kada ima harmoničnu relaciju sa prirodom, sa zemljom i vodom, čovek je biološki zdrav. Kada ima harmoničan odnos duša sa etikom i principima Božijim, ona je zdrava. Dakle, za zdravo telo potrebna je simbioza i harmonija sa zemljom i vodom, a za zdravu dušu potrebna je harmonija sa Božijim zakonima etike. Hvala vam.
Hvala, gospodine Zukorliću. Objasniću vam ja kasnije oko pevanja. Nemam sada vremena. Molio bih zbog hitnosti da skratite malo zbog potrebe da što pre usvojimo zakon. Prelazimo na drugi amandman. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Marko Parezanović. Predstavnik predlagača je na sednici Odbora za zaštitu životne sredine prihvatila amandman. Odbor za zaštitu životne sredine prihvatio je amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Viktor Jevtović, ali vas zaista sve molim koji ste se prijavili da budete kratki.
Hvala vam, predsedavajući. Pored amandmana, govoriću i o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode. Osnov za donošenje ovih amandmana iz zakona su ocene prihvatljivosti, kao i otklanjanje nedostataka u primeni dosadašnjih odredbi. U tom smislu, odredbe koje se odnose na postupak ocene prihvatljivosti za ekološku mrežu, čime se jedan od najvažnijih procesa u zaštiti prirode, uspostavljanje ekološke mreže Republike Srbije, odnosno ekološke mreže Evropske unije Natura 2000 definiše u skladu sa zahtevima, u očuvanju prirodnih staništa, divljih životinjskih i biljnih vrsta. Takođe, jedan od razloga je izgradnja mini-hidroelektrana. U Republici Srbiji se oko 10,4% ukupnog energetskog potencijala nalazi u vodotocima na kojima se mogu graditi male hidroelektrane. Ozbiljnije razmatranje korišćenja malih hidroelektrana u Republici Srbiji počinje krajem 80-ih godina prošlog veka, kada su „Energoprojekt“ i Institut „Jaroslav Černi“ uradili Katastar malih hidroelektrana. Taj dokument je pokazao veliki energetski potencijal kojim Srbija raspolaže. Ono na čemu se bazira ovaj koncept zakona je taj da se izgradnjom mini-hidroelektrana ne naruši životna sredina, način života okolnog stanovništva, kao i u zaštićenim područjima kao najvrednijim delovima prirode. Ovim sistemom se ne samo čuva i štiti flora i fauna u Srbiji, nego se i unapređuje narušena životna sredina, narušena staništa, a ujedno i doprinosi razvoju infrastrukturnih projekata. Ono na šta je usredsređena i sama politika Aleksandra Vučića i SNS je da i pored ogromnih investicija i povećanja životnog standarda u Republici Srbiji, gde će minimalna prosečna plata na kraju godine iznositi 35.000 dinara, za razliku od perioda iz 2012. godine, gde je minimalna plata bila 15.000 dinara. Danas je IBRD duplirao prognozu rasta Srbije. To je odraz odgovorne politike, gde konačno pored osnovnih egzistencijalnih pitanja brinemo o prirodi. Za razliku od vremena bivšeg tajkunskog preduzeća, koje je vodio Dragan Đilas, kada su ljudi gledali samo kako da prežive, danas se u Srbiju vraćaju stručnjaci koje je tajkunski režim predvođen Draganom Đilasom oterao i oni vide budućnost u načinu na koji Aleksandar Vučić vodi Srbiju. Projekat reciklomata, koji je instaliran na teritoriji Beograda na 25 lokacija, gde komunalni otpad koji je iznosio 338 kilograma po glavi stanovnika u 2019. godina, sada je sproveden u delo, gde je Beograd svrstan u red velikih metropola koje brinu o životnoj sredini, a pri tom, imaju i ekonomski benefit za sve građane. Ovi projekti su bili nezamislivi u vreme žutog preduzeća, misaona imenica, a javnosti su prikazivali zamišljenu projekciju podzemnih kontejnera koje je umislio veliki mašinski mozak Đilas sa svojim porše probisvetima, na kome se isparili milioni. Danas Srbija vodi u regionalnoj utakmici, prvenstveno u ekonomiji, koja čini osnovu napretka jedne države na svim poljima. Danas, mi nismo više samo bankomat tajkunima i bunar iz koga su oni ispumpavali novac na svoje račune na egzotične destinacije. Danas smo suverena, razvijena, moderna država koja brine o svakom svom građaninu, a prvenstveno o najsiromašnijim delovima društva. Srbija ide napred i ponosan sam na činjenicu da se konačno pokrenula tema ekologije, da nije više slika Srbije ona kolona ispred stranih ambasada mladih naučnika koji su glavom bez obzira bežali iz Srbije. I danas kada Srbija na čelu sa Aleksandrom Vučićem ide napred tajkuni su se setili ekologije, licemerno, onako kako samo oni to umeju, od mini-hidroelektrana do Rio Tinta i još mnogo projekata na kojima oni nisu uspeli da profitiraju i prebace svoj novac na već poznate egzotične destinacije i poreske rajeve, pa im sad ostaje samo da plaču na tviteru. Sada ih je mnogo briga za životnu sredinu. Kako da ne. A smejali su se aktivistima SNS koji su godinama unazad organizovali hiljade akcija za uređenje životne sredine. Da nisu jadni zbog toga, bili bi nam danas smešni. Ali, to ne zaustavlja Srbiju, ona ide napred kao šampion na svim poljima. I bez obzira na mizerne napade tajkuna iz bivšeg režima, nesposobnih da bilo šta urade sem da napadaju Aleksandra Vučića i njegovu porodicu, baš kao i većinu građana Srbije, koja je decidno rekla ne lopovluku i beznađu u kojem su nas držali deceniju. Neće više, nikad više, to im obećavamo. Živela Srbija!
Hvala. Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Marko Parezanović. Predstavnik predlagača je na sednici Odbora za zaštitu životne sredine prihvatila amandman. Odbor za zaštitu životne sredine prihvatio je amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima Dušan Marić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, poštovani građani Srbije, velika je čast posle devet godina ponovo govoriti u Narodnoj skupštini. Koristim ovu priliku da se zahvalim građanima Srbije, građanima Velike Plane i SNS na ukazanom poverenju. Podržavam ovaj amandman, zato što smatram da on u pravno-tehničkom smislu poboljšava predloženi zakon. Takođe, smatram da izmene koje je predložila Vlada u Zakonu o vodama, uz Zakon o zaštiti prirode, stvaraju jedan bolji pravni okvir za zaštitu prirode u Srbiji. U poslednjih nekoliko godina u Srbiji je primetan porast broja udruženja građana koja se bave zaštitom prirode. Ta udruženja su sve aktivnija i sve agresivnija, i to je dobro. Što tih udruženja bude više, što ona budu aktivnija, to će Vlada i nadležni državni organi bolje raditi svoj posao na zaštiti životne sredine. Loše je to što u nekim od tih udruženja koja su najglasnija glavnu reč vode ljudi koji više vode računa o politici, više se bave politikom nego zaštitom prirode. Činjenica je da je Srbija, ma kako to možda preteško zvučalo, prekrivena deponijama smeća. Imamo hiljade velikih deponija smeća. Imamo desetine hiljada malih deponija smeća. Za njihovo čišćenje je potrebno nekoliko milijardi evra. Imamo situaciju da je retko naći obalu neke srpske reke koja nije naružena plastičnim kesama i sličnim smećem. Poslanik Stojmirović je govorio o tome da su nam putevi naruženi smećem koje se nalazi sa jedne i sa druge strane. Međutim, kada slušate lidere ovih pojedinih udruženja, onda stičete utisak da je jedini problem koji Srbija ima što se ekologije tiče šta će biti sa splavovima na Savi i Dunavu u Beogradu i da li će u Srbiji biti dozvoljeno pravljenje malih hidrocentrala. Razumem da neko iz određenih razloga ima argumente protiv izgradnje neke male hidrocentrale na određenom mesto i ako su ti argumenti opravdani, naravno da tu hidrocentralu ne treba praviti. Međutim, ako neko apriori u startu bez ikakvih argumenata kaže - ja sam protiv toga da se u Srbiji uopšte bilo gde prave male hidrocentrale, pa još pri tom poziva narod na bunt, pod parolom odbranimo naše reke i naše planine, onda je jasno da tu nije u pitanju borba za zaštitu životne sredine, nego da je u pitanju poslovni politički interes. Interes da se na pitanju životne sredine, na pitanju odbrane naših reka i planina, kao da te reke i planine neko ugrožava, kao da to nisu i naše reke i planine, znači, da se na tom pitanju otvori još jedan front protiv sadašnje vlasti u Srbiji. Oni kažu - male hidrocentrale ugrožavaju postojeći ekosistem ugrožavaju životnu sredinu, pa naravno da ugrožavaju. Sve što ljudska ruka napravi, skoro sve na neki način ugrožava životnu sredinu. Kada napravite kuću vi ugrožavate ekosistem, kada napravite put vi otvarate jednu živu ranu u prirodi, kada napravite autoput to je kao da bacite atomsku bombu u prirodu. Vi praktično jedan ekosistem, jednu životnu zajednicu delite na dva dela, ali to ne znači da ne treba praviti autoputeve, da ne treba praviti fabrike, jednostavno to je cena koja se mora platiti razvoju. To je civilizacijski iskorak napred. Ako zabranimo, završavam, izgradnju malih hidrocentrala onda bi moralo da zabranimo izgradnju velikih hidrocentrala, jer ako malih hidrocentrale ugrožavaju životnu sistem, životnu zajednicu, a ugrožavaju, onda je logično da velike hidrocentrale još više ugrožavaju životnu sredinu. Po toj logici onda mi ne bi trebali da pravimo ni hidrocentrale, ni termocentrale i onda ostaje samo još jedan problem - kako da obezbedimo dovoljne količine električne energije? Verovatno bi uskoro došli u situaciju da tu električnu energiju uvozimo iz EU, upravo iz ovih zemalja koje su izgradile 14.000 malih hidrocentrala, a koje finansiraju ekološke pokrete u Srbiji koji zagovaraju da u Srbiji ne treba uopšte graditi male hidrocentrale. Hvala vam.
Hvala vam. Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Marko Parezanović. Predstavnik predlagača je na sednici Odbora za zaštitu životne sredine prihvatila amandman. Odbor za zaštitu životne sredine prihvatio je amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Đorđe Todorović.
Zahvaljujem, predsedniče. Dame i gospodo, proteklih dana raspravljali smo o zakonima koji su veoma važni, što se tiče sektora zaštite životne sredine, i ovi amandmani govore u prilog tome, dakle, da smo ozbiljno posvećeni, kao Skupštini i kao Vlada, ekološkoj tranziciji od formiranja druge Vlade Ane Brnabić, a posebno finansijska sredstva koja smo uložili rebalansom budžeta, dodatna sredstva koja ćemo dalje implementirati kroz aktivnosti Ministarstva za zaštitu životne sredine i u prilog tome kako i koliko radimo na zaštiti životne sredine i reka govori upravo obraćanje premijerke Ane Brnabić na kineskom ekološkom globalnom eko-forumu, a kada je najavila da će Srbija u narednih nekoliko godina uložiti gotovo šest milijardi evra u upravljanje vodama, i to konkretno dve trećine u upravljanju vodama, odnosno u zaštitu od zagađenja voda i jednu trećinu u vodosnabdevanje. Meni je važno da iskoristim ovu priliku da kažem nešto više o tome šta ćemo raditi, a da ne dužim previše, na Paliluli, beogradskoj opštini, i ono što smo uspeli da uradimo u prethodnom periodu, a tiče se zaštite reka. Prvenstveno, ulažemo značajna sredstva, gotovo 260 miliona evra, u izgradnju fabrike za prečišćavanje otpadnih voda i na taj način ćemo rešiti 80% ukupnog izlivanja fekalnih voda u reke na teritoriji čitavog Beograda, za gotovo milion i po građana. Da smo ozbiljno posvećeni rešavanju ovog vida problema, govori u prilog i činjenica da smo sa Evropskom investicionom bankom pre dve godine potpisali ugovor o finansiranju, i to 35 miliona evra, gde će 15 miliona dodatno uložiti grad Beograd, za izgradnju kanalizacije na levoj obali Dunava, i to je jedan jasan signal da ćemo ozbiljno i marljivo prići rešavanju problema koji je tištio građane više decenija. Više decenija smo imali prilike da govorimo o zaštiti životne sredine, očuvanju naših reka, o aerozagađenju, ali to nismo činili, zato što smo imali ozbiljnije stvari kojima smo bili posvećeni, vodili smo brigu o ekonomskoj situaciji u našoj zemlji. Morali smo da se pozabavimo budžetom koji je bio na izdisaju, pri ambisu 2012. do 2014. godine, a kada smo sproveli teške ekonomske reforme. Danas nemamo onih problema koje smo imali pre šest, osam, 10 godina. Imamo daleko veću zaposlenost, plate su drastično veće i vidite da je ta matrica ekološke zaštite, navodno pod tim plaštom primenjena u velikom broju opozicionih stranaka. Ne želim njima da se bavim, jer su oni imali svoju priliku da se posvete ovom problemu u periodu od 2000. do 2012. godine, ali to nisu činili. Jedino u šta su ulagali svoju energiju, ali i budžet građana Srbije je lično bogaćenje. Ta neka priča ostaje po strani, potpuno nebitna, irelevantna zato što nikakvog utemeljenja u tome šta je ono što bi oni uradili nema, a jasno je rezultatom rada, u periodu, kažem, do pre 10 godina. Da ne bih dužio po ovom pitanju, hteo bih, ne znam da li smo uživo u prenosu, ali hteo bih da pozovem građane Srbije, prvenstveno stanovnike Palilule, i to leve obale Dunava, Borče, pre svega, na otvaranje sutra, u 10.45 časova. Predsednik Srbije dolazi, prisustvovaće otvaranju Doma zdravlja u Borči. To je Dom zdravlja na koji smo čekali 30 godina. Kao što smo uspeli da izgradimo Dom zdravlja u Borči, tako ćemo izgraditi i kanalizaciju na levoj obali Dunava, tako ćemo izgraditi i fabriku za prečišćavanje otpadnih voda i sve ono što smo planirali u godinama pred nama, a što je definisano kroz plan Srbija 2025, jer je Srbija danas daleko jača, ekonomski stabilnija, i to može da iznese. Zahvaljujem.
Hvala. Pošto više nema vremena, izvinjavam se poslanicima koji su ostali na listi. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona. Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem sredu, 14. jul, sa početkom u 18.55 časova, kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda sednice Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u Dvanaestom sazivu. Zahvaljujem se ministarki i državnom sekretaru. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda, potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika, kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim poslanike da ubace kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno u ovom trenutku 171 narodni poslanik, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Tačka broj 1. – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ZAŠTITI PRIRODE Podsećam vas da je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, a s obzirom na to da su svi podneti amandmani postali sastavni deo Predloga zakona Narodna skupština će saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika odlučivati samo o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 173, za – 173. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode. Tačka broj 2. – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O VODAMA Podsećam vas da je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu, a s obzirom na to da na Predlog zakona nisu podneti amandmani Narodna skupština će, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika, odlučivati samo o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vodama, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 173, za – 171, nije glasalo - dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vodama. Pre nego što pređemo na odlučivanje o predlozima zakona iz tačaka od 3. do 7. dnevnog reda, podsećam vas da na osnovu člana 105. stav 3. tačke 4. i 6. Ustava Srbije Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se određuje javno zaduživanje, kao i zaključivanje i potraživanje međunarodnih ugovora većinom glasova svih narodnih poslanika. S obzirom na to da na navedene predloge zakona nisu podneti amandmani, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika, Narodna skupština će o ovim predlozima zakona glasati samo u celini. Imajući to u vidu, prelazimo na odlučivanje. Treća tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu Projekat daljinskog grejanja u Kragujevcu između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 175, za – 175. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona. Četvrta tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Odluke Mešovitog komiteta između država EFTA i Republike Srbije broj 1. iz 2021. godine o izmeni i dopuni Protokola B uz Sporazum o slobodnoj trgovini između država EFTA i Republike Srbije u vezi sa definicijom pojma „proizvodi sa poreklom“ i metodama administrativne saradnje, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 176, za – 176. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona. Peta tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Izmene Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Islanda, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 176, za – 176. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona. Šesta tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Izmene Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Švajcarske Konfederacije, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 176, za – 176. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona. Sedma tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju izmena i dopuna 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34. i 35. Carinske konvencije o međunarodnom prevozu robe na osnovu isprave za MDP (Karneta TIR) (Konvencija TIR 1975), u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 176, za – 176. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona. Osma tačka dnevnog reda. Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika vrši izborne nadležnosti. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Poslanička grupa Aleksandar Vučić – Za našu decu, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 176, za – 176. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog odluke. Pre nego što zaključim sednicu, dozvolite mi da vas još jednom podsetim da sam zakazao sledeću sednicu Deveto vanredno zasedanje za sredu 21. jul sa početkom u 10.00 časova. Na dnevnom redu je devet tačaka. Ne radimo u utorak, 20. jula. Moram da kažem da je to možda prvi put u skorijoj istoriji, ne radimo zbog jednog muslimanskog verskog praznika Kurban Bajrama. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem sednicu Osmog vanrednog zasedanja Narodne Skupštine u Dvanaestom sazivu. Hvala.